Sutrikęs oro eismas Europoje (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl sutrikusio oro eismo Europoje.
Kaip visiems mums žinoma, sprendimus dėl artimiausių dienų priima Europos institucijų vykdomoji valdžia. Tai, žinoma, bus Komisijos ir Ministrų Tarybos užduotis. Kaip žinoma, ir Komisija, ir Taryba šiuo klausimu dirba bent jau nuo sekmadienio, bet mes, EP nariai, taip pat turime savo pareigas. Jos susijusios su ilgalaikiu atsaku į šią krizę. Norėsime į šį darbą įtraukti Parlamento komitetus. Taip pat privalome pagalvoti mėnesinėje sesijoje Briuselyje apie tai, kaip reaguoti į esamą padėtį. Galbūt reaguosime priimdami rezoliuciją. Kalbu apie skirtingus reagavimo būdus. Norėčiau visų jūsų paprašyti, kad savo kalbose taip pat atkreiptumėte dėmesį tai, kaip Parlamentas gali prisidėti sprendžiant šiuo metu kilusias problemas. Tai pirmiausia yra mūsų piliečių, Europos gyventojų problemos. Mes, žinoma, susiduriame su sunkumais norėdami patekti į Strasbūrą ar Briuselį, bet tai mūsų problema ir tikrai neturėtume jos sureikšminti. Turėtume pasirengti aptarti, kaip išspręsti europiečių problemas, su kuriomis jie susidūrvisiškai sustojus oro transporto eismui. Svarbiausia yra tai, ką mes, EP nariai, galime padaryti per ateinančias savaites, kad padėtis pagerėtų. Tačiau kadangi pirmosiomis valandomis ir dienomis didžiausia atsakomybtenka vykdomajai valdžiai, norėčiau padėkoti ir Tarybos, ir Komisijos atstovams, kad yra su mumis.
Diego López Garrido
Pone pirmininke, kaip visiems žinoma, oro transportas turi strateginę reikšmę. Jis daro didelį poveikį visuomenei, mūsų piliečių kasdieniam gyvenimui ir jų teisei laisvai judėti - o tai yra viena iš pagrindinių teisių - ir neabejotinai daro lemiamą įtaką ekonominei veiklai.
Kilus problemoms dėl oro transporto, atsiradus oro eismo sutrikimams, kurie veikia daugiau nei vieną šalį, strateginoro transporto reikšmtampa dar akivaizdesnir patiriama dar didesnžala.
Kai šie sutrikimai paveikia daugumą Europos Sąjungos valstybių narių, kaip kad šiuo atveju, tai tampa labai rimta problema, iš tikrųjų krize. Tai, žinoma, netikėta ir precedento neturinti krizė, kurią būtina tinkamai spręsti. Be to, paradoksalu, kad sprendžiame klausimą, kurio atžvilgiu Europos Sąjunga neturi daug galių, tiesą sakant, turi daug mažiau galių nei kitose srityse, tačiau vis tiek ji turi reaguoti, turi imtis veiksmų.
Šios oro eismo Europoje krizės metu susidardvi aplinkybės - paaiškėjo, kad ši kriziš tikrųjų labai rimta ir kad Europos Sąjungos tiesioginteisinkompetencija veikti šioje srityje labai ribota. Taigi tokiomis aplinkybėmis Europos Sąjungai veikti nelengva. Nepaisant to, mes ėmėmės veiksmų ir sureagavome.
Dabar pereisiu prie antrosios savo pareiškimo dalies: kokių veiksmų imtasi šiuo atveju. Pirma, valstybės narės, oro uostų administracijos taikgaliojantį protokolą atsižvelgdamos į Londone esančio Vulkaninių pelenų konsultacinio centro parengtą žemėlapį, kuriame rodomas vulkaninių pelenų poveikis. Tai mokslinis vertinimas, kuriuo remiantis nuspręsta, kad skrydžiai oro erdvėje turėtų būti automatiškai uždrausti. Būtent tai padaryta pirmiausia. Šio veiksmo imtasi laikantis atsargumo, saugumo ir mažiausios rizikos principo ir remiantis tuo pirmuoju Eurokontrolės indėliu, kuris, savo ruožtu, grindžiamas tuo, ką pasakprieš daugelį metų Londone įsteigtas Vulkaninių pelenų konsultacinis komitetas.
Tačiau ši padėtis, savaime aišku, susidarir už valstybių narių ribų, todėl Europos Sąjunga ir jos institucijos ėmėsi darbo jau iš pat pradžių. Kalbant konkrečiau, pastarosiomis dienomis įvyko nemažai techninių susitikimų, kurių rezultatas - vakar transporto ministrų priimtas politinis sprendimas.
Visą savaitgalį Taryba, Tarybai pirmininkaujanti Ispanija, Komisija, ypač Komisijos narys S. Kallas, kuriam dėkoju už norą bendradarbiauti ir sunkų darbą visą šį laikotarpį, ir Eurokontroldirbo siekdamos parengti daug tikslesnį, daug tinkamesnį atsaką į padėtį, kuri jau pradėjo labiau panašėti į ilgalaikę krizę, darančią labai rimtą poveikį visai Europos Sąjungai ir šalims už jos ribų.
Remdamasi per pastarąsias dienas atliktu darbu, Eurokontrolparengrekomendaciją, kuri buvo vieningai priimta, pirmiausia vakar Briuselyje įvykusiame Eurokontrolės, Komisijos, Tarybos, oro uostų administracijų, už oro eismą atsakingų organizacijų ir visų susijusių sektorių atstovų susitikime dėl būtinybės Eurokontrolei nustatyti tris zonas pagal vulkano poveikio laipsnį ir pradėti jau šiandien. Pirmoji zona būtų zona, kurioje pelenų tankis didžiausias ir kurioje skrydžiai būtų visiškai uždrausti, antroji zona, priešingai, būtų zona, kurioje pelenų visiškai nėra ir todėl skrydžiai joje nebūtų ribojami, o trečioji zona būtų tarpinzona, kurioje pelenų tankis nedidelis ir kurioje skrydžiai būtų leidžiami be jokios rizikos. Nacionalinės valdžios institucijos nuo šiandien turėtų suderintai tikrinti šią zoną atsižvelgdamos į kas dieną kas šešias valandas Eurokontrolės pateikiamus duomenis, kad nustatytų, ar joms būtina nustatyti oro transporto koridorius ar zonas, kuriose skrydžiai būtų leidžiami.
Ši Eurokontrolės parengta ir pasiūlyta techninrekomendacija vakar vieningai priimta visų 27 Europos Sąjungos vyriausybių, taigi joje pateikiamas europinis prioritetas ir europinis požiūris į tai, ko šiuo metu reikia.
Kitaip sakant, Europos Sąjunga priima sprendimą ir todėl siūlo, kad valstybės narės pagal jį veiktų. Europos valstybių narių vyriausybės ir Komisija vieningai sutarveikti pagal Eurokontrolės pateiktą pasiūlymą.
Taigi prioritetinužduotis yra išlaikyti saugumą. Dėl to negali būti jokio kompromiso, kaip teigia Komisijos narys S. Kallas - tą jis pasakšį savaitgalį - taigi yra zona, kurioje skrydžiai draudžiami, susitarta dėl visiško skrydžių draudimo. Daug tikslesnį vaizdą apie tikrą riziką galėsime susidaryti gavę visus duomenis, kuriuos ketina naudoti Eurokontrolė, ne tik iš Londono, bet ir tuos, kurie bus gauti atlikus bandomuosius skrydžius be keleivių, taip pat duomenis, kuriuos pateiks Kelne įsikūrusi Europos aviacijos saugos agentūra. Į visus šiuos duomenis bus atsižvelgta nustatant zonas, dėl kurių transporto ministrai vakar susitarpirmininkaujančios Ispanijos sušauktame neeiliniame Tarybos susitikime.
Taigi tai yra evoliucionuojantis modelis, dinamiškesnis ir tikslesnis už iki šiol taikytą. Jis grindžiamas, pirma, moksliniais duomenimis, antra, techniniu Eurokontrolės sprendimu ir, galiausiai, valstybių narių sprendimu dėl tarpinės zonos, kurios atžvilgiu valstybių narių veiksmai turės būti derinami.
Pone pirmininke, Transporto ministrų taryba savo ruožtu vakar priėmlabai aiškią poziciją, kad valstybės narės turėtų daryti viską, ką gali, kad visuomenei būtų pasiūlyti alternatyvūs transporto būdai siekiant sureguliuoti labai rimtą padėtį, dėl kurios ribojamas Europos ir kitų šalių piliečių judumas. Transporto ministrai taip pat ėmėsi spręsti klausimą dėl labai rimtų ekonominių šios padėties padarinių - apie tai paaiškins Komisijos narys S. Kallas - ir sudardarbo grupę, grupę, kuriai vadovauti pavesta Komisijos Pirmininko pavaduotojui, Komisijos nariui S. Kallasui bei Komisijos nariams J. Almunia ir O. Rehnui, ir kuri kitą savaitę pateiks pranešimą dėl visų ekonominių aspektų. Galiausiai susitarta kuo skubiau surengti kitą Transporto ministrų tarybos susitikimą, kuriame visi šie klausimai bus aptarti.
Taigi, pone pirmininke, priimtas sprendimas, kuriuo pateikiama europinperspektyva ir suderintas europinis požiūris į tai, kas vyksta, grindžiami būtinybe išlaikyti saugumą ir veikti kuo efektyviau ir tiksliau priimant sprendimą dėl skrydžių, kartu užtikrinant piliečių teisių apsaugą. Man labai džiugu, pone J. Buzekai, kad Europos Parlamentas pasiūllabai išsamiai aptarti šį klausimą. Tiesą sakant, per šias diskusijas paaiškėjo, kad jūs akivaizdžiai pasirengę nedelsdami imtis veiksmų, kaip ir dera rūmams, kurie atstovauja Europos tautoms, ir kad ketinate svarstyti ilgalaikius veiksmus, kurių reikėtų imtis reaguojant į šią visiškai nenumatytą ir visiškai naują krizę, kuri daro neeilinį ir labai rimtą poveikį Europos piliečių gyvenimui.
Pirmininkas
Norėčiau patikinti Ministrų Tarybą ir jai pirmininkaujančią Ispaniją ir prašau perduoti jiems mano žodžius, kad Europos Parlamentas visada pasirengęs bendradarbiauti ir kad esame atviri diskusijoms šiais klausimais komitete. Esame pasirengę priimti Europos Komisijos ir Tarybos atstovus ir aptarti šias problemas. Norime dalyvauti jas sprendžiant. Esame iš įvairių Europos Sąjungos regionų, buvome išrinkti jiems atstovauti tiesioginiu balsavimu, esame atsakingi už Europos Sąjungos gyventojus, todėl mūsų dalyvavimas būtinas. Esame tam pasirengę. Žinoma, galėsime padaryti tik tai, ką gali padaryti įstatymų leidžiamoji valdžia. Negalime priimti vykdomosios valdžios sprendimų, bet norime padėti ir Komisijai, ir Tarybai. Esame tam pasirengę. Būtent todėl čia vyksta ši diskusija.
Siim Kallas
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Pone pirmininke, labai džiaugiuosi galėdamas pranešti Parlamentui apie veiksmus, kurių ėmėsi Komisija reaguodama į Eyjafjallajökull ugnikalnio išsiveržimo sukeltos oro eismo krizės Europos oro erdvėje padarinius. Šiems rūmams žinoma, kad sutrikus eismui atšaukta 84 000 skrydžių ir kad dėl to nukentėjo tūkstančiai keleivių.
Kaip jums žinoma, pirmadienio rytą Eurokontrolmūsų iniciatyva surengtelekonferenciją, o vakar popietę Komisija aktyviai dalyvavo neeiliniame Transporto ministrų tarybos susitikime. Mano nuomone, yra keturios svarbios žinios, kurias po Tarybos susitikimo norėčiau pateikti.
Pirma, visi transporto ministrai pasisako už suderintą europinį atsaką į krizę. Nacionaliniai sprendimai nėra veiksmingi sprendžiant tokios rūšies problemas, kurios paveikia oro erdvę visuotiniu mastu. Turiu pabrėžti, kad transporto ministrų susitikime buvo labai juntama bendradarbiavimo dvasia, taip pat keletą kartų kalbėjomės su transporto ministrais telefonu ir visi jie pareiškesą pasirengę prisiimti atsakomybę ir bendradarbiauti.
Antra svarbi žinia ta, kad pirmoje vietoje yra saugumas. Dėl saugumo prioriteto negali būti jokio kompromiso. Tai yra ir bus mūsų pagrindinis rūpestis. Turime užtikrinti savo piliečiams aukščiausio lygio saugumą.
Trečia, ministrai susitardėl laipsniško ir suderinto Europos oro erdvės atvėrimo, kartu užtikrinant saugumą. Šis procesas pradėtas šį rytą 08.00 val. vadovaujant Eurokontrolei. Į šį sprendimą įtrauktos trijų rūšių zonos pagal užterštumo lygį. Pirmoji iš šių zonų yra taršos židinyje, joje ir toliau bus visiškai draudžiama vykdyti bet kokias transporto operacijas, nes saugumo šioje oro erdvės zonoje užtikrinti neįmanoma.
Antroji zona - tai zona, kuri, iš esmės, nesudarys kliūčių vykstančiam oro transporto eismui nepaisant to, kad ji tebėra užteršta pelenais. Dėl šios zonos bus reikalingas patvirtinimas ir sprendimus dėl transporto operacijų suderintai priims atitinkamos valstybių narių valdžios institucijos.
Trečioji zona nėra paveikta pelenų, todėl joje leidžiama vykdyti bet kokios rūšies operacijas. Eurokontrolkas šešias valandas pateikia žemėlapius, kuriuose yra nacionalinėms valdžios institucijoms svarbi informacija.
Ketvirta, taikydami šias priemones galiausiai tikimės įgyvendinti bendro Europos dangaus programą ir pirmiausia įdiegti tinklo valdytojo funkcijas. Po sėkmingo antrojo bendro Europos dangaus priemonių paketo priėmimo praeitais metais žinau, kad galiu pasikliauti tvirta Parlamento parama.
Jums žinoma ir tą minėjo ministras, kad sudaryta darbo grupė, Komisijos narių grupė, kuriai pavesta apsvarstyti klausimą dėl valstybės pagalbos. Vakar kalbėjausi su oro linijų bendrovių atstovais ir jie pasakė, kad paprasčiausiai nėra pasirengę įvertinti patirtus nuostolius. Dėl visų ekonominių padarinių dabar jiems svarbiausia atnaujinti skrydžius. Skrydžių atnaujinimo modelis yra svarbiausias dalykas. Neturėtume panikuoti dėl valstybės pagalbos ir bet kokių kitų pagalbos oro transporto sektoriui priemonių.
Dar vienas svarbus klausimas - keleivių teisės. Privalome užtikrinti keleivių teisių įgyvendinimą. Galiojančios taisyklės yra tinkamos ir visi šiai nuomonei pritaria. Taigi svarbiausia užtikrinti, kad jų būtų laikomasi, o tai vėl yra valstybių narių rankose. Iš tikrųjų turėtume atkakliai to siekti ir turime keletą minčių, kaip galėtume geriau užtikrinti, kad taisyklių būtų laikomasi.
Dabar norėčiau pasidalyti pastabomis, susijusiomis su tuo, ką laikau tyčinėmis pastangomis įnešti painiavos dėl to, kas už ką turėtų būti atsakingas, kas ką padarir pagal kokius modelius veikiama. Akivaizdu, kad kai kuriose šalyse artėja rinkimai ir t. t., bet visi sprendimai, priimti po ugnikalnio išsiveržimo, grindžiami esamais sutartais tokios rūšies problemų sprendimo modeliais.
Šis modelis yra tarpvyriausybinis, o klausimai, susiję su oro erdve, priklauso nacionalinei kompetencijai. Ne Komisija duoda įsakymus - yra taisyklės, apimančios mūsų nacionalines sistemas ir mūsų modelį, kurios, pakartosiu, grindžiamos esama informacija ir esamomis vertinimo išvadomis. Nieko netinkamo šiame modelyje nėra. Dabar galime pagalvoti, kaip galėtume jį šiek tiek pakeisti. Vakar pradėjome šį klausimą svarstyti. Neteisinga teigti, kad europinis modelis visiškai nepasiteisino. Tai buvo ir yra neeilinis įvykis. Tokio ugnikalnio išsiveržimas ir vulkaninių pelenų debesies išplitimas yra labai retai pasaulyje pasitaikantis reiškinys. Tai ne sniegas ar panašūs dažni reiškiniai.
Jau savaitgalį buvo aišku, kad padėtis tampa labai išskirtinė, ir tomis dienomis kelis kartus svarstyta, kaip reikėtų šį klausimą spręsti. Teigti, kad transporto ministrams derėjo įsikišti nedelsiant, visiškai priešinga mūsų supratimui to, kaip reikalai turėtų būti tvarkomi Europoje. Tokios rūšies sprendimus priima nepriklausomi ekspertai ir nepriklausomi organai. Sekmadienį kartu su Komisijos nariu Diegu Lópezu Garrido lankėmės Eurokontrolėje, taip pat buvau susisiekęs su visų didesnių valstybių narių transporto ministrais. Buvome pasirengę imtis atsakomybės ir klausėme, ką turėtume padaryti, kad padėtis būtų sureguliuota. Tačiau tokie sprendimai negali būti priimami savavališkai, juos turi priimti specialus organas. Toks organas sekmadienį surengposėdį ir mes su juo surengėme diskusijas. Šios diskusijos buvo labai sudėtingos, nes buvo svarstomas klausimas, susijęs su žmonių gyvybe.
Pirmadienio rytą buvo sušauktas neeilinis Eurokontrolės tarybos posėdis, kuriame susitarta dėl vadinamojo "laisvų zonų" modelio. Mums labai džiugu, kad Eurokontrolnoriai bendradarbiavo. Pakartosiu, kad šis klausimas visiškai nepriklauso Bendrijos kompetencijai, bet įvykiai parodė, kad nacionalinis požiūris pasenęs. Dabar neabejotinai turime didesnį akstiną sukurti europietiškesnį požiūrį į šios rūšies įvykius ir tokiais atvejais kontroliuoti padėtį. Taip pat, žinoma, turime įvertinti padarinius ir pasekmes.
Svarbiausias dalykas, dėl kurio sutarvisi, įskaitant oro linijų bendroves - tai atnaujinti skrydžius. Kalbant apie keleivius, svarbiausia užtikrinti galimybę žmonėms grįžti namo ar pasiekti paskirties vietą. Tai pagrindinis klausimas, kurį vakar svarstėme.
Apibendrindamas norėčiau pasakyti, kad labai įtemptai dirbame kartu su Taryba ir Eurokontrole vykdydami padėties stebėseną ir esame pasirengę esant būtinybei priimti naujus sprendimus. Dabar numatytas modelis visiškai tinkamas tam, kad būtų atnaujinta didžioji dauguma skrydžių.
Corien Wortmann-Kool
PPE frakcijos vardu. - (NL) Pone pirmininke, dėkoju Komisijai ir Tarybai už pateiktą informaciją apie Europos aviacijos sektorių ištikusią krizę. Pastarųjų dienų įvykiai akivaizdžiai parodė, kad be aviacijos ne tik mūsų Parlamentas atsiduria keblioje padėtyje, didžiulių problemų taip pat patiria mūsų europinis bendradarbiavimas ir mūsų ekonomika. Būtent todėl labai svarbu, kad šiandien Parlamente dėl šios kraštutinės padėties diskutuojame. Keleiviai liko įstrigę oro uostuose, skaudų smūgį patyrvisos oro linijų bendrovės, turizmo verslas ir įmonės, priklausomos nuo oro transporto, ir visa tai įvyko ekonomikos krizės sąlygomis.
Šiomis aplinkybėmis svarbiausia užtikrinti saugumą. Dėl to negali būti jokių ginčų. Keleiviai turi būti vežami saugiai, bet akivaizdu, kad nebuvome pakankamai pasirengę šioms išskirtinėms aplinkybėms. Oro erdvės uždarymas pirmąją dieną buvo skubi reakcija į problemą, su kuria Europoje iki šiol nebuvome susidūrę, ir ši problema - vulkaninių pelenų debesis. Bet kas vyko po to? Kompiuteriniai modeliai rodmums, kad skrydžiai turėtų būti uždrausti, bet bandomieji skrydžiai buvo vykdomi be jokių problemų. Leiskite man pakartoti, kad labai svarbu iš naujo atverti Europos oro erdvę remiantis faktais ir teisingomis prielaidomis, nors saugumas, žinoma, turi būti pirmoje vietoje. Būtina atlikti daugiau darbo, pritaikyto prie mūsų konkrečių aplinkybių. Gera žinia ta, kad vakar padaryti pirmieji žingsniai einant link to ir šį darbą turime atlikti greitai. Turime imtis ryžtingų veiksmų. Saugumas privalo būti pirmoje vietoje, bet taip pat turime užsitikrinti galimybę vėl kuo skubiau pradėti skrydžius saugiose zonose.
Be to, mums reikia struktūrinių priemonių. Bendras Europos dangus, priemonė, kuriai taip priešinosi valstybės narės, taip pat galėtų padėti mums padidinti aviacijos sektoriaus veiklos efektyvumą.
Oro linijų bendrovės patyrdidžiulių ekonominių nuostolių. Didelių išlaidų patirta ne tik dėl to, kad pats oro eismas buvo sustabdytas, bet ir dėl to, kad šios bendrovės turėjo suteikti pagalbą oro uostuose įstrigusiems keleiviams. Draudimo įmonės šių išlaidų nedengia ir kyla abejonių, ar galima pateisinti tai, kad visa išlaidų našta gula ant oro linijų bendrovių pečių. Todėl raginu jus įvertinti patirtų išlaidų, patirtos žalos mastą ir pagalvoti, kokią kompensaciją galbūt galėtume suteikti. Pvz., galime įvertinti oro linijų bendrovių patirtas išlaidas ir nustatyti, kokia parama nelaimių atveju turėtų būti suteikiama, remdamiesi Europos direktyva dėl keleivių teisių. Ar nebūtų logiška išsiaiškinti, ar šiuo nenumatytų aplinkybių atveju iš tikrųjų galėtume išmokėti kompensaciją Europos biudžeto lėšomis?
Pone Komisijos nary J. Almunia, davėte suprasti, kad būtumėte linkęs pritarti valstybės pagalbos teikimui, bet turiu įspėti jus, kad tokiu atveju bus būtina pasirūpinti tuo, kad valstybės narės negalėtų panaudoti šios pagalbos siekdamos paremti savo pirmaujančias bendroves. Todėl labai svarbu, kad visa tai būtų derinama Europos lygmeniu. Kalbu ne tik apie valstybės pagalbai taikomas gaires, bet ir apie veiksmingą valstybės pagalbos teikimą. Būtent tą raginu jus užtikrinti.
Martin Schulz
Pone pirmininke, ponios ir ponai, manau, kad šiai krizei būdingas žmogiškasis aspektas, kurį neabejotinai šiandien turime aptarti. Visame pasaulyje liko įstrigę daugybžmonių, skaičiuojamų dešimtimis tūkstančių, laukiančių, kada galės grįžti namo. Manau, šį rytą turėtume pagalvoti apie šiuos žmones. Beveik visi iš mūsų, daugybParlamento narių pastarosiomis savaitėmis buvome atsidūrę panašioje padėtyje. Esame privilegijuoti Europos Parlamento nariai, galintys pasinaudoti esama infrastruktūra. Tačiau daugybžmonių liko įstrigę atokiuose pasaulio kraštuose. Jie negali išvykti ir grįžti į darbą, jų vaikai negali eiti į mokyklą, nes pasibaigus atostogoms jie negali grįžti namo ir liko įstrigę neturėdami jokios pastogės ir pinigų. Dar kartą norėčiau pasakyti, kad šį rytą užuojautą reiškiu būtent šiems žmonėms. Tikiuosi, greitai atsiras galimybgrąžinti juos namo.
Oro linijos yra labai svarbi mūsų transporto sistemos dalis, svarbi ne tik keleivių, bet ir krovinių gabenimo požiūriu. Dėl ugnikalnio išsiveržimo patirti finansiniai nuostoliai gerokai viršija nuostolius, patirtus dėl 2001 m. rugsėjo 11 d. įvykių. Todėl raginu Komisiją vadovautis lanksčiu požiūriu duodant leidimą skirti nacionalinę pagalbą oro linijų bendrovėms, kurios atsidūrpavojingoje padėtyje, jeigu tokios rūšies pagalba iš tikrųjų turi būti suteikta.
Galiausiai turime suprasti, kad oro transportas sudaro vieną Europos labai pažeidžiamos infrastruktūros dalį. Jeigu oro skrydžių vykdyti nebebus įmanoma, negalėsime tinkamai kompensuoti šios dalies. Todėl manau, kad prieš dvidešimt metų mūsų pradėtas transeuropinių tinklų ir pirmiausia geležinkelio transporto plėtros projektas yra patikima ir svarbi alternatyva, kuri, kaip dabar matome, yra gyvybiškai svarbi mūsų ekonomikos išlikimui. Labai svarbu, kad dabar šį faktą dar kartą pripažintume.
Mano kolega S. El Khadraoui kalbės kitais šio klausimo aspektais, bet aš tik norėčiau pasakyti vieną dalyką. Mums dar nepavyko užtikrinti skirtingų šalių geležinkelių tinklų sąveikos. Neįmanoma tarpmiestiniais greitaisiais Vokietijos traukiniais sugrąžinti Vokietijos piliečių iš Ispanijos, taip pat neįmanoma Prancūzijos greitaisiais traukiniais nukeliauti iki Budapešto. Vadinasi, dar negalime to, ką turėtume galėti. Nors Parlamente priėmėme ne vieną tinkamą rezoliuciją, manau, mums nereikėtų periodiškai griebtis tokių staigių veiksmų. Užuot staiga puolę veikti, turėtume šiuos naujus principus įgyvendinti metodiškai ir nuosekliai.
Gesine Meissner
Pone pirmininke, S. Kallasai, D. Lópezai Garrido, šiuo atveju pamatėme, kad gamta iš tikrųjų galingesnuž visas mūsų naudojamas technologijas. Tam tikra prasme gavome pamoką. Tačiau kartu svarbu pažymėti, jog šios aplinkybės parodmums, kad Europoje dar nepadarėme tiek pažangos, kiek turėtume būti padarę.
Apie vidaus rinką transporto sektoriuje ir bendrą Europos dangų jau kalbame dvidešimt metų. Šios priemonės, žinoma, nebūtų užkirtusios kelio ugnikalnio išsiveržimui, bet galbūt būtų leidusios veikti efektyviau ir greičiau.
Jau seniai reikalaujame, kad būtų sukurtas bendras Europos dangus, koordinuojamas Eurokontrolės, bet ši priemondar neįgyvendinta. Lygiai taip pat - šiuo požiūriu judu ta pačia kryptimi kaip ir kolega M. Schulz - neturime geležinkelių tinklo sąveikos. Dar neįmanoma nusipirkti bilieto, kurį turint galima būtų patekti iš Šiaurės Europos į Pietų Europą keliaujant per visą žemyną. Šiuo atveju taip pat tampa aišku, kad daug kas yra tik popieriuje, kad daugeliu šių klausimų ne kartą diskutuota, bet tikrovėje daugybės dalykų, kurių reikia, nėra.
Akivaizdu, kad Europos atsakas piliečių požiūriu buvo nepatenkinamas. Žinoma, padėtis buvo labai sudėtinga ir pavienių šalių transporto ministrai neabejotinai negalėjo atverti savo oro erdvės, kai Londone įsikūręs institutas pradėjo siųsti įspėjimus apie tai, kad skristi nesaugu. Tačiau nepriimtina, kad nebuvo atlikta jokių faktinių matavimų naudojant, pvz., balionus, bet remtasi statistinėmis ekstrapoliacijomis. Daugelį Europos piliečių tai papiktino. Oro linijų bendrovių pozicija taip pat suprantama. Jos patyrfinansinių nuostolių ir būtų norėjusios matyti skubesnį atsaką.
Oro linijų bendrovės patyrfinansinių nuostolių ir, žinoma, labai svarbu, kad keleiviai būtų grąžinti namo kuo skubiau. Privalome apginti jų teises. Tačiau siekiant užtikrinti Europoje piliečių teises, būtina, kad jiems būtų suteiktos galimybės naudotis transportu ir keliauti. Todėl manau, kad Europos transporto sistemai gyvybiškai svarbu turėti oro linijas ir kitas transporto galimybes, kuriomis keleiviai galėtų pasinaudoti. Tai reiškia, kad mums būtina nuodugniau apsvarstyti, kaip turėtume tvarkytis tokiomis aplinkybėmis, kaip galėtume paremti oro linijų bendroves dabar transporto sektoriaus jau patiriamos krizės sąlygomis ir kaip galėtume išlaikyti ir užtikrinti Europos piliečių judumą - vieną iš svarbių mūsų laimėjimų.
Kalbant apie nuostolių kompensavimą, nėra prasmės bandyti priartėti prie ugnikalnio, kaip jau žinome, tai mūsų niekur nenuves. Gamta turi savo dėsnius, bet turime pasistengti reaguoti į juos Europos piliečių labui. Todėl, manau, labai gerai, kad sudaroma darbo grupė, kuriai vadovaus S. Kallas. Tai labai svarbu ir mes toliau diskutuosime, kokias išvadas ateičiai galime padaryti iš krizės pateiktų pamokų.
Michael Cramer
Pone pirmininke, ponios ir ponai, per pastarąsias šešias dienas judėjimas Europoje patyresminių pokyčių. Pagrindinis veiksnys, lėmęs šiuos pokyčius, šiuo atveju nebuvo rimta avarija, kovos su klimato kaita priemonės ar aukšta aviacijoje naudojamų degalų kaina. Šiuo atveju lemiamą vaidmenį atliko pati gamta.
Islandijos ugnikalnis dar kartą parodžmonijai tikrąją gamtos galią. Turime išmokti šią pamoką ir padaryti išvadas ateičiai. Žmonija nėra ir niekada nebus visagalė. Europa pasielgteisingai sureaguodama į šį ugnikalnio išsiveržimą. Kadangi vulkaniniai pelenai gali patekti į lėktuvų variklius ir juos sustabdyti, taip pat užteršti lėktuvų langus ir sumažinti matomumą, Europos oro navigacijos saugos organizacija, Eurokontrolė, pasielgatsakingai savo prioritetu nustatydama keleivių saugumo užtikrinimą.
Žaliųjų frakcijos / Europos laisvojo aljanso vardu norėčiau nuoširdžiai padėkoti Eurokontrolei ir Eurokontrolę parėmusiems transporto ministrams, ypač Vokietijos transporto ministrui Peteriui Ramsaueriui. Taip pat turėtume paremti Vokietijos pilotų sąjungą "Cockpit", kuri atsisakydama vykdyti skrydžius Europos oro erdvėje pagal vizualiųjų skrydžių taisykles pasielgatsakingiau už oro linijų bendrovių vadovybę, nes mano, kad toks žingsnis būtų neatsakingas. Galiausiai nesvarbu, pagal kokias taisykles lėktuvai skrenda ar pagal kokias taisykles jie dūžta.
Todėl Žaliųjų frakcija norėtų kuo griežčiau pasmerkti tas oro linijų bendroves, kurios norėjo teikti pirmenybę pelnui, o ne saugumui. Reikalaujame, kad Europos oro erdvbūtų vėl atverta tik tada, kai nebus jokios rizikos. Raginame visus politikus nepasiduoti oro linijų bendrovių daromam spaudimui ir neperduoti atsakomybės už saugumą, pvz., pilotams.
Per pastarąsias dienas skausmingai sužinojome apie pastaraisiais dešimtmečiais vykdomos nacionalinės ir europinės transporto politikos trūkumus. Įgyvendinant šią politiką, geležinkelių sistema nebuvo ir daugeliu atvejų šiandien nėra rūpinamasi. Visas dėmesys skiriamas oro transportui. Kasmet Europos oro linijų bendrovėms Europos mokesčių mokėtojai sumoka 14 mlrd. EUR, nes priešingai geležinkelių transporte naudojamų degalų atveju, žibalas neapmokestinamas. Dėl to laikini oro linijų bendrovių pajamų nuostoliai pateikiami perspektyvoje.
Tačiau yra viena išvada, kurią turime iš viso to padaryti. Geležinkelis yra ne tik saugiausia transporto priemonė, ši transporto rūšis yra būtina siekiant užtikrinti judumą ir sustabdyti klimato kaitą. Todėl norėčiau padėkoti visoms Europos geležinkelių bendrovėms, kurios padėjo keleiviams pasiekti jų paskirties vietas.
Ugnikalnio išsiveržimas Islandijoje visiems mums turėtų būti įspėjimas. Tai, ką dabar patiriame, yra transporto ateities tikrovė. Tačiau transporto ateitis bus sėkminga tik tuo atveju, jeigu būtinųjų priemonių nereikės imtis skubiai. Todėl raginame visas Europos Sąjungos valstybes nares pakeisti savo nacionalinės ir tarptautinės transporto politikos prioritetus. Geležinkelių transportui turi būti teikiamas prioritetas, ne tik žodžiais, bet ir finansiniais veiksmais, kad ateityje vėl netektų patirti panašios krizės.
Peter van Dalen
Pone pirmininke, mums dar kartą tenka patirti, kokį didelį poveikį transportui gali turėti oro ir klimato sąlygos. Islandijoje išsiveržia ne itin didelis ugnikalnis ir oro eismas daugelyje Europos dalių keletui dienų sustabdomas. Tai, kad šiandien mums pavyko bent iš dalies atnaujinti skrydžius, vertinu tik teigiamai. Taip pat manau, kad šių veiksmų ėmėmės pagrįstai ir kad tą padaryti mums pavyko, nes bandomieji skrydžiai parodė, kad skrydžiai gali būti vykdomi, tik, žinoma, jeigu tą daryti leidžia matomumo sąlygos, kurios šiuo metu yra geros.
Tačiau manau, kad pasielgėme nelanksčiai iš karto sustabdydami visą oro eismą. Pernelyg paskubėjome lyginti esamą padėtį su padėtimi, į kurią pateko oro linijų "KLM" lėktuvas 1989 m., virš Aliaskos patekęs į vulkaninių pelenų debesį, susidariusį išsiveržus ugnikalniui Mount Redoubt, taip pat oro linijų "British Airways" lėktuvas, patekęs į vulkaninių pelenų debesį virš Indonezijos 1982 m. Nepamirškime, kad abiem šiais atvejais lėktuvai buvo tiesiog apgaubti vulkaninių dulkių, nes ugnikalniai buvo išsiveržę tiesiog beveik prieš pat skrydį ir lėktuvai skrido santykinai nedideliu atstumu nuo išsiveržusių ugnikalnių. Abiem minėtais atvejais pelenų dalelių tankio ir temperatūros lygis buvo nepalyginimai didesnis nei šiuo atveju.
Todėl pritariu požiūriui, kad būtina atsižvelgti į vulkaninių pelenų koncentracijos skirtumus. Jei vadovaujamasi šiuo požiūriu, o taip, regis, ir yra, atverdami oro erdvės dalis, žinoma, tik tam tikruose koridoriuose ir tam tikruose aukščio lygiuose, elgiamės teisingai. Vėl atverti oro erdvę žūtbūtinai reikia, nes dėl Islandijos vulkano pelenų mūsų oro linijų bendrovės patiria grynųjų pinigų stygių. Galimybė, kad kelios šios krizės sąlygomis dėl išlikimo kovojančios oro linijų bendrovės bankrutuos, man nekelia didelio rūpesčio. Tačiau negalime leisti, kad bankrutuotų pagrindinės gerą reputaciją turinčios bendrovės, kurios pirmiausia rūpinasi saugumu. Tokiu atveju kyla pavojus prarasti pernelyg dideles pinigų sumas ir pernelyg daug darbo vietų.
Be to, turime vadovautis realistiniu požiūriu, kai atsižvelgiama į pelenų dalelių koncentraciją. Sprendimas šiandien atverti kai kurias oro erdvės dalis yra teisingas. Šį pragmatinį požiūrį turėtume taikyti ir ateityje, nes jis suteikia galimybę teisingai ir atsakingai suderinti saugumo ir ekonominius aspektus.
Lothar Bisky
Pone pirmininke, už aviacijos saugą atsakingų valdžios institucijų priimtas sprendimas nerizikuoti keleivių saugumu buvo visiškai teisingas, net jei tai reiškė, kad Europos oro erdvkelioms dienoms turės būti uždaryta ir oro linijų bendrovės patirs finansinių nuostolių. Mano nuomone, neatsakinga prašyti pilotų skristi savo rizika. Ką šiuo atveju žodžiai "savo rizika" reiškia?
Palankiai vertinu tai, kad Komisija svarsto galimybę leisti skirti specialią valstybės pagalbą oro linijų bendrovėms, kurios dėl šiuo metu susidariusios padėties kitaip patirs rimtų finansinių sunkumų. Vėliau kalbėsime apie padėtį užimtumo srityje Europos Sąjungoje. Jeigu ES ir valstybės narės gali padėti bent jau užkirsti kelią tolesniam šios padėties blogėjimui, valstybės pagalbą būtų teisinga suteikti. Tačiau mainais už valstybės pagalbą oro linijų bendrovės turi įsipareigoti nemažinti etatų ir darbo užmokesčio. Jos taip pat turi užtikrinti, kad nebus mažinami atostoginiai ar atskaitomi pinigai už dienas, kai darbuotojai dėl transporto eismo sutrikimų negalėjo atvykti į darbą.
Pats laikas Komisijai įdiegti nuolatinę bendrą Europos aviacijos saugos stebėsenos sistemą. Ši stebėsenos sistema turėtų būti konkrečiai skirta socialinio dempingo prevencijai. Norėčiau visiems priminti apie valstybės pagalbą, skirtą bankams, kurie iš šios pagalbos pelnosi, bet neįsipareigojo laikytis atitinkamų socialinių principų. Negalima leisti, kad pirmenybbūtų teikiama konkurencijai ir pelno vaikymuisi, o ne žmonių gyvybių saugumui.
Francesco Enrico Speroni
Pone pirmininke, ponios ir ponai, mano nuomone, padėtis, kurią sukėlugnikalnio išsiveržimas, valdoma vangiai ir neveiksmingai. Pirmasis tikrasis operatyvinis susitikimas įvyko tik vakar, pirmadienį, nors ugnikalnis išsiveržketvirtadienio rytą, taigi praėjo keturios dienos, kol buvo priimtas operatyvinis sprendimas.
Tiesa, kad kai kurie apribojimai, ypač apribojimai, susiję su saugumu, galbūt buvo pernelyg griežti. Kam drausti skrydžius Belgijoje, jeigu debesis yra virš Norvegijos? Kam drausti skristi lėktuvams su varikliais, turinčiais tik vieną stūmoklį, 500 metrų aukštyje, jeigu pelenai susitelkę 8 000 aukštyje?
Galbūt šiuo atveju buvo vadovaujamasi taisykle, kurią aviatoriai seniai žino, būtent kad saugiausias skrydis yra toks, kai pilotas sėdi bare, o lėktuvas stovi angare. Tačiau taip nedera reaguoti į kraštutines aplinkybes, taigi manau, kad sumanymas imtis šių priemonių buvo tinkamas atsižvelgiant į pareigą užtikrinti keleivių ir lėktuvo įgulos saugumą, bet jų imtasi praėjus pernelyg daug laiko po šių aplinkybių atsiradimo.
Todėl ateityje pirmiausia turėsime pasirūpinti saugumo reikalavimais, bet taip pat atsižvelgti į kitus reikalavimus ir suderinę juos būtent su saugumo reikalavimais nedrausti beatodairiškai visų skrydžių, o imtis priemonių, atitinkančių tikrąją, o ne statistinę padėtį, kad visai ekonomikai gyvybiškai svarbaus sektoriaus labui galėtume išvengti tokių neigiamų ekonominių padarinių ir tokių pasekmių, kokių po 2001 m. rugsėjo 11 d. įvykių patyrne tik oro transporto sektorius, bet ir visa ekonomika.
Taigi raginu imtis skubių ir rimtų veiksmų, kurie būtų grindžiami nuodugniu visų faktų įvertinimu.
Angelika Werthmann
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pirmenybturi būti teikiama saugumui. Negalime rizikuoti ir leisti skraidinti keleivius, jeigu yra pavojus, kad variklis suges ir dėl to lėktuvas galės sudužti nukrisdamas apgyvendintoje teritorijoje. Norėčiau visiems priminti 1982 m. įvykį, kai oro linijų "British Airways" lėktuvas pateko į pelenų debesį skirsdamas į Naująją Zelandiją, taip pat labai rimtą atvejį, kai oro linijų "KLM" lėktuvas pateko į labai tankų vulkaninių pelenų debesį. Abiem atvejais tik per plauką pavyko išvengti nelaimės.
Žmogaus gyvybneįkainojama. Palankiai vertinu sprendimą uždaryti oro erdvę šios krizės metu ir taip užtikrinti, kad pilotams netektų prisiimti atsakomybės už jiems patikėtų keleivių gyvybių saugumą. Buvo vykdomi bandomieji ir tiriamieji skrydžiai, bet tik tam tikrame aukštyje ir tik pagal vizualiųjų skrydžių taisykles. Šių skrydžių metu negalėjo būti atlikta jokia tikra analizar gauta kokių nors reikšmingų rezultatų.
Dėl skrydžių pagal vizualiąsias skrydžių taisykles turiu dar vieną pastabą. Oro linijų "KLM" lėktuvo atveju pelenų debesis nebuvo matomas. Gamta mus moko pagarbos, kartu akivaizdžiai parodydama, kad globalizacija turi ribas. Mums visiems gerai žinoma apie rimtus finansinius padarinius. Tačiau žmogaus gyvybverta daug daugiau nei prekės. Todėl atsižvelgdama į minėtus atvejus norėčiau paraginti elgtis kuo atsakingiau ir apdairiau, taip pat skirstant oro erdvę į tris zonas.
Mathieu Grosch
(DE) Pone pirmininke, D. Lópezai Garrido, S. Kallasai, šios krizės aplinkybėmis uždraudus skrydžius vėl grįžome prie išsamių diskusijų saugumo tema, kurios dažnai vyko Parlamente ir per kurias teigėme, kad mes, turiu galvoje Parlamentą, taip pat, manau, Komisija, galėtume ir turėtume šioje srityje Europos lygmeniu nustatyti taisykles, jeigu valstybės narės to panorėtų. Šiuo klausimu dažnai diskutuodavome kalbėdami ne tik apie oro transporto sektorių, bet taip pat apie geležinkelių transportą ir kitas sritis. Todėl šiandien šį klausimą turėtume pateikti organams, kurie gali į jį atsakyti: pirmiausia atitinkamų šalių aviacijos institucijoms ir, žinoma, organizacijoms, atsakingoms už veiksmų derinimą Europos lygmeniu. Ši derinimo veikla vyko išskirtinai sklandžiai.
Pagrindinis prioritetas, mano nuomone, yra keleivių saugumas. Finansinis aspektas mažiau svarbus, nors jo pamiršti neturime. Pavienės šalys priėmteisingą sprendimą. Tikiuosi, ateityje sprendimus priims Eurokontrolir nacionalinės aviacijos saugos agentūros, o ne pavienės oro linijų bendrovės, nes vėl matome, kad ekspertų nuomonės išsiskiria. Todėl turime būti itin apdairūs.
Vertinant ekonominiu požiūriu, tai, kas atsitiko, žinoma, yra nelaimpramonei, kuri po rugsėjo 11 d. įvykių ir ekonomikos krizės dabar patiria trečią krizę. Todėl turėtume imtis priemonių ne nacionaliniu, bet Europos lygmeniu ir pasiūlyti šiam sektoriui pagalbos priemonių paketų, kurie būtų suderinami Europos mastu ir kurie neiškraipytų rinkos, kaip kad dažnai praeityje atsitikdavo. Pagalba reikalinga, bet ne nacionaliniu lygmeniu.
Keleiviai dabar yra tokioje padėtyje, kad pagal įstatymą tokiu pavidalu, kokiu jis dabar galioja, jiems neteikiama visa pagalba, kurią jie galėtų tikėtis gauti. Šiuo klausimu pagrįstai ne kartą diskutuota Parlamente. Tačiau manau, kad oro linijų bendrovės ir kitos dėl šios krizės nukentėjusios įmonės suteiks galimybę keleiviams reikalauti, kad būtų užtikrintos jiems tebepriklausiančios teisės.
Ateitį sieju su bendru Europos dangumi. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad per ateinančius dvejus metus šiuo klausimu Europos Parlamente dažnai diskutuosime.
Saïd El Khadraoui
(NL) Pone pirmininke, ponios ir ponai, šias diskusijas, manau, sudaro trys svarbūs elementai. Pirmasis elementas - parama įstrigusiems keleiviams ir jų grąžinimas. Šis klausimas neabejotinai turi būti prioritetinis visoms valdžios institucijoms visais lygmenimis. Šiuo atžvilgiu galime sutikti, kad pagal Europos keleivių teisių reglamentą daugeliui jų užtikrinami bent būtinieji patogumai ir būtinoji parama. Tačiau tikrovėje, kaip jums gerai žinoma, mes, žinoma, patyrėme gan daug problemų: chaosas oro uostuose, informacijos stygius ir pan. Todėl siūlau bendradarbiaujant su oro linijų bendrovėmis ir visomis kitomis susijusiomis šalimis atlikti apklausą siekiant išsiaiškinti, kokią pagalbą tokiomis aplinkybėmis galėtume suteikti.
Taip pat raginu Komisijos ir valstybių narių lygmeniu sudaryti tam tikrą darbo grupę, kuri būtų atsakinga už kuo skubesnį įstrigusių keleivių grąžinimą. Žinau, kad tai oro linijų bendrovių užduotis, bet atokiose vietose neabejotinai likę užstrigusių žmonių, kurie turės laukti, kol juos sugrąžins, net jeigu oro erdvir bus atverta. Turime jais pasirūpinti.
Antrasis elementas, antroji dalis, jei taip galima pasakyti, susijusi su skrydžių draudimo procedūra. Šiuo atveju vėl girdėjome prašymų dėl geresnio bendradarbiavimo ir koordinavimo Europos lygmeniu. Šiuo požiūriu bendras Europos dangus ateityje labai pasitarnaus ir apie tai buvo minėta. Tiesa, kad šiuo metu Europos Sąjunga neturi galių priimti sprendimų, susijusių su valstybių narių oro erdve ar Eurokontrolės veikla, ir dėl to labai sudėtinga priimti veiksmingus ir suderintus sprendimus.
Tačiau tiesa ir tai, kad iki vakar vakaro Europos lygmeniu iš tikrųjų taikėme gana konservatyvų matematinį modelį. Iš esmės šis modelis grindžiamas blogiausiu scenarijumi, o tai reiškia, kad nedidelis vulkaninių pelenų kiekis pateiktas kaip didžiulis vulkaninių dulkių debesis, reikalaujantis uždrausti skrydžius, kas ir buvo padaryta. Mums žinoma, kad JAV taiko kitokį modelį, pagal kurį skrydžiai draudžiami tik tiesiogiai virš paties ugnikalnio esančioje oro erdvės zonoje ir visa operacinrizika tenka oro linijų bendrovėms. Tai kitoks modelis. Tarpinis šių dviejų kraštutinių modelių variantas, dėl kurio dabar jau susitarta - kalbu apie variantą su trimis zonomis - yra tinkamas modelis. Pasvarstykime, kaip iš tikrųjų galime integruoti į šį modelį saugumą ir efektyvumą.
Trečiasis svarbus klausimas - kaip tvarkomės su ekonominiais padariniais. Sumanymas sudaryti įvairių galimybių sąrašą geras, bet mums reikia europinio metodo. Baigdamas norėčiau tik pridurti, kad neturėtume klaidinti žmonių leisdami jiems manyti, kad galėsime visiems jiems kompensuoti patirtus nepatogumus. Tai tiesiog neįmanoma.
Dirk Sterckx
(NL) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau kai ką pasakyti ministrui, einančiam Tarybos Pirmininko pareigas. Ne jums asmeniškai, bet visiems, kurie kada nors ėjo šias pareigas, ir galbūt kai kuriems iš tų, kurie kada nors ateityje bus šiame poste. Kaip gali būti, kad taip ilgai buvo trukdoma tokiam europiniam metodui atsirasti? Komisija ir Parlamentas ne kartą ragino Tarybą, kad būtų pasiektas susitarimas, bet visi bandymai susitarti visais atvejais baigiasi silpnu kompromisu. Kodėl Taryba visada mąsto tarpvyriausybiniu ir nacionaliniu mastu, bet ne europiniu mastu? Tai viena iš šios krizės pateiktų pamokų, kurią turime išmokti. Kolega S. El Khadraoui jau kalbėjo apie tai, kad būtina geriau bendradarbiauti ir ne tik oro erdvės valdymo srityje. Nacionalinės valdžios institucijos taip pat galėtų geriau bendradarbiauti, bet jūs pats pasakėte, pone Tarybos Pirmininke, kad šiuo metu Europa neturi galių pagerinti padėtį šioje srityje. Tad pagaliau suteikime Europai šias galias! Tuomet bus daug paprasčiau šiuos klausimus išspręsti.
Kitas dalykas, apie kurį norėčiau pakalbėti, susijęs su moksline informacija. Turime bendrą centrą Londone, kuris specializuojasi tik kai kuriose srityse ir kuris kartu su Eurokontrole nusprendė, kad saugumas turi būti pirmoje vietoje. Šis sprendimas iš tikrųjų teisingas, bet ar vien jo pakanka? Ar neturėtume sustiprinti europinio modelio įtraukdami į jį kelias skirtingas specializacijos sritis ir sukurdami tikrai europinį aviacijos saugos centrą? Šis ugnikalnis dar neužgeso. Kai ugnikalnis išsiveržpirmą kartą ir tai įvyko prieš 200 metų, jis buvo aktyvus visą dešimtmetį. Taigi turime pasirengti tam. Manau, mums reikia sustiprinti europinį modelį ir šis klausimas Parlamentui labai svarbus, taip pat privalome užtikrinti keleivių teisių apsaugą ir tai, kad valstybės pagalba visiems būtų teikiama vienodomis sąlygomis.
Isabelle Durant
(FR) Pone pirmininke, net jeigu šiandien tūkstančiai žmonių atsidūrlabai keblioje padėtyje, šio ugnikalnio išsiveržimas, manau, yra tikras signalas, raginantis mus pakeisti savo požiūrį į oro sąlygas transporto sektoriuje ir pirmiausia susimąstyti dėl mūsų pernelyg didelės priklausomybės nuo oro transporto, kuris laipsniškai ir kartais mums net nepastebint išstūmvisų kitų rūšių transportą. Tai ypač svarbu šiandien, kai niekas, žinoma, negali pasakyti, kada šis ugnikalnis užges ar kaip šis pelenų debesis judės ateinančiomis savaitėmis ir ateinančiais mėnesiais.
Tai reiškia, kad pirmiausia privalome - šiuo atžvilgiu palaikau ir Komisiją, ir Tarybą - toliau laikytis atsargumo ir saugumo principų. Dar daugiau, mane stebina, kad vienu metu farmacijos sektoriuje atsargumo principu pasinaudota siekiant priversti valstybes nares ir Europą prisiimti išlaidas, kurios, mano nuomone, šiek tiek neapgalvotos. Šiandien, regis, kitas sektorius taip pat nori užginčyti ar sukritikuoti atsargumo priemones, kurių imasi valstybės narės ir Europos Vadovų Taryba. Man tai nesuprantama. Atsargumas visada kainuoja. Saugumas ir bendra gerovyra prioritetas.
O dėl kitko - manau, kad geležinkelių transportas, žinoma, turi būti plėtojamas. Tai pagrindinis prioritetas ir, kaip sakmano kolega, akivaizdu, kad šiuo atžvilgiu turime viziją, kokia mūsų transporto sistema turėtų būti, kitaip sakant, geležinkelių transportas turi susigrąžinti kelionių trumpais ir vidutiniais nuotoliais rinką. Taip pat manau, kad transporto ir transporto rūšių įvairinimas yra svarbus. Šiuo klausimu, beje, bus išleista baltoji knyga, kurią komitete turėsime parengti.
Artimiausiu metu svarbiausia, žinoma, sugrąžinti žmones namo ir galbūt pamąstyti, kaip galima būtų padėti oro linijų bendrovėms, bet tokia pagalba turėtų būti griežtai tikslinė. Kalbant konstruktyviai, manau, taip pat turime daug aktyviau remti telekonferencijos priemonę. Telekonferencijos tebėra labai retai rengiamos ir nėra laikomos svarbia ryšio priemone ne tik Parlamente, bet ir apskritai. Manau, parama tokiai praktikai padėtų sumažinti mūsų priklausomybę nuo oro transporto.
Galiausiai manau, nes Pirmininkas paprašmūsų, kad Europos Parlamentas galbūt galėtų pats pakeisti savo darbo tvarką ir dvi savaites dirbti, pvz., penkias dienas, o ne tris ar tris su puse dienų per savaitę. Tuo taip pat parodytume pavyzdį, kaip galima organizuoti savo darbą ir sumažinti priklausomybę nuo oro transporto, kuris, žinoma, yra labai pažeidžiamas ir, kaip gamta šiandien mums rodo, priklausomas nuo nežinomų aplinkybių, kurių valdyti negalime.
Iš tiesų kalbama apie tai, kad reikėtų persvarstyti visą sistemą. Rengdami baltąją knygą, taip pat Europos Parlamente turėsime galimybę persvarstyti savo pačių taikomą kitų transporto priemonių rėmimo būdą, įskaitant ir tvarką, pagal kurią dirbame.
Ryszard Czarnecki
(PL) Pone pirmininke, labai apgailestauju, kad daug čia kalbėjusių kolegų EP narių prieš pateikdami savo nuomonę, regis, nepasikonsultavo su profesionalais, žmonėmis, kurie praleido kelis tūkstančius valandų prie lėktuvų valdymo pulto. Man susidarįspūdis, kad ši diskusija labai politizuota ir kad norima apkaltinti Tarybą, nors ši jokiu būdu nėra atsakinga už ugnikalnius. Galima pasakyti padėjus ranką ant širdies, kad Eurokontrolpriėmpernelyg skubotą sprendimą ir tą teigiu labai kategoriškai, nes viskas buvo sumesta į vieną katilą. Visiškai nebuvo atsižvelgta į sąlygų skirtumus. Esame atsakingi už nuolatinio oro eismo valdymo sistemą ir manau, kad šie įvykiai pateikmums pamoką, kurią turėtume išmokti. Tačiau esu visiškai tikras, kad jau priimti sprendimai skirti labai ilgam laikotarpiui, taip pat esu įsitikinęs, kad jie tikrai galėjo būti kitokie.
Jacky Hénin
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, manau, kad tokiais momentais kaip šis privalome tarti paguodos ir užuojautos žodžius visiems tiems, kurie vienaip ar kitaip nukentėjo ar tebepatiria sunkumų dėl sutrikusio oro eismo, taip pat tarti užuojautos žodžius oro linijų bendrovių darbuotojams, kurie savo žinioje turėdami ribotus išteklius bandreaguoti į keleivių reikmes.
Nenorime prisijungti prie tų, kurie tik kritikuoja, bet patys beveik nieko nepasiūlo ir audrai praūžus tebetvirtina vieninteliai žiną tiesą. Šiuo atžvilgiu norėtume pasakyti, kad keleivių saugumo principas turi būti dar kartą patvirtintas kaip prioritetinis. Nepatenkintas, bet gyvas keleivis yra geriau nei skrydžio metu, deja, žuvęs keleivis.
Taip pat norėčiau pasakyti, kad Europa kenčia dėl pernelyg mažo tarpusavio pasitikėjimo. Glaudesnis bendradarbiavimas ir didesnis sutarimas tikriausiai būtų reiškę geresnį bendravimą, geresnį paaiškinimą mums ir geresnį bandymą padėti tiems, kuriems tiesiog reikėjo informacijos.
Mūsų nuomone, labai svarbu sustiprinti Europos aviacijos saugos agentūros galias ir leisti jai visada remtis moksline informacija, kuria visomis aplinkybėmis ji galėtų pagrįsti savo sprendimus. Dėl ateities - apie tai jau kalbėta, bet, manau, tą reikėtų dar kartą pabrėžti - turime atlikti dar daugiau darbo ir užtikrinti, kad Europos teritoriją kertančios transporto priemonės viena kitą papildytų. Šiuo požiūriu taip pat turime pasistengti užtikrinti didesnį transporto priemonių tarpusavio suderinamumą.
Galiausiai, pone pirmininke, jei leisite, idant būtų išsklaidyti galimi įtarimai, norėčiau pasiūlyti, kad šiuo klausimu būtų sudarytas Europos Parlamento tyrimo komitetas.
Anna Rosbach
(DA) Pone pirmininke, turiu dvi svarbias pastabas. Pirma, gaila, kad Europa sustojo ir todėl negali konkuruoti globaliu mastu, bet tas pats taikytina Amerikos ir Azijos oro linijoms, nes jų lėktuvai negali leistis ES.
Antra, norėčiau padėkoti visoms susijusioms šalims už pastangas.
Sprendimas, ar oro linijų bendrovėms turėtų būti išmokėta finansinkompensacija, dar nepriimtas. Šiuo klausimu bus diskutuojama ir apsispręsta ateinančiomis dienomis. Malonu girdėti, kad dabar parengtas trijų žingsnių planas. Dėl to džiaugiuosi. Dienraštyje "Financial Times" politikai kritikuojami už tai, kad saugumo sumetimais tiesiog viską sustabdė, ir siūloma Europoje vadovautis JAV taikoma strategija, pagal kurią oro linijų bendrovėms pačioms leidžiama apsispręsti, vykdyti skrydžius ar ne. Tikiuosi, kad mes Parlamente tokį modelį iš karto atmesime. Keleiviams būtų pražūtinga, jeigu oro linijų bendrovė, bijodama gresiančio bankroto, nuspręstų skrydį vykdyti tik siekdama pelno.
Mums reikia perspektyvinės strategijos: turime sukurti geresnius matavimo oro erdvėje prietaisus, leisiančius prognozuoti atmosferos pokyčius, ir efektyviau degalus naudojančius bei labiau nuo išorės poveikio apsaugotus lėktuvų variklius. Lėktuvai labai imlūs energijai ir taršūs. Saulės energiją ar elektrą naudojančių krovininių ar keleivinių lėktuvų sukurti neįmanoma, bet galime pagaliau pradėti plėtoti greitųjų traukinių transportą ir sukurti tiesiogines greitųjų traukinių tinklo jungtis su visais didžiausiais Europos miestais. Geležinkelių transportas gali būti padarytas daug ekologiškesnis nei oro transportas ir traukiniai iš tikrųjų gali konkuruoti su lėktuvais dėl paskirties vietų Europos viduje.
Danuta Maria Hübner
Pone pirmininke, šiandien žinome geriau nei prieš savaitę, kad dangus be reaktyvinių lėktuvų skrydžių brangiai kainuoja. Oro linijų bendrovėms tai kainuoja daugiau nei tik prarastas pajamas. Kiti sektoriai taip pat nukentėjo, nors yra ir tokių, kuriems ši padėtis naudinga. Svarbu ir tai, kad ši nauja nelaimsmogtuo metu, kai Europos ekonomika ir taip labai pažeidžiama ir reikalauja fiskalinio konsolidavimo.
Norėčiau pateikti du klausimus.
Pirmasis susijęs su valstybės pagalba. Valstybės pagalbos teikimas oro linijų bendrovėms siekiant kompensuoti jų patirtus nuostolius turi precedentą, kai bendrovei "American Airlines" po rugsėjo 11 d. įvykių buvo pasiūlyta pagalba siekiant išvengti šios bendrovės bankroto. Europos Komisija taip pat gali pasiūlyti skubias valstybės pagalbos teikimo procedūras ir tą vertiname. Bet norėčiau paklausti Komisijos, ar mums žinoma, kokio dydžio bus ši nauja našta nacionaliniams biudžetams, kurie ir taip turi didžiulį deficitą ir skolą ir kurių laukia fiskalinio konsolidavimo išbandymas. Ar valstybės pagalbos teikimas nacionalinių biudžetų lėšomis yra geriausias sprendimas? Ar Europos Komisija nesvarsto kitų galimybių?
Antrasis klausimas susijęs su Europos Sąjungos gebėjimu valdyti krizes. Girdėjome, kad atsiradus aplinkybėms, apėmusioms 80 proc. Europos oro erdvės, per pirmąsias kelias dienas atitinkamos nacionalinės valdžios institucijos visiškai tarpusavyje nesikonsultavo ir nederino veiksmų. Galiu patikinti jus, pone Komisijos nary, kad galima būti visiškai nepriklausomam ir vis tiek derinti veiksmus.
Galimas dalykas, netrukus taip pat išgirsime, kad bendradarbiaudami būtume galėję rasti ir įgyvendinti geresnį sprendimą, taigi, mano nuomone, atėjo laikas ES daryti pažangą krizių valdymo srityje. Akivaizdžiai matome, kad nelaimės, paveikiančios mūsų piliečius, taip pat gali atsitikti už ES teritorijos ribų Europos ekonominėje erdvėje ar net už EEE ribų. Taigi norėčiau paklausti Komisijos štai ko: kokias išvadas Komisija ketina padaryti iš šios nelaimės siekdama padidinti Europos Sąjungos gebėjimą valdyti krizes? Galiu patikinti jus, kad mes Europos Parlamente paremsime visas jūsų pastangas padaryti taip, kad galėtume valdyti krizes veiksmingiau ir efektyviau.
Hannes Swoboda
(DE) Pone pirmininke, per pastarąsias kelias dienas keliaudamas automobiliu iš Belgrado į Vieną, o po to važiuodamas traukiniu iš Vienos į Strasbūrą pamačiau ir patyriau, kad Europoje yra alternatyvų oro transportui. Nors keliaujant automobiliu susiduriama su problemomis, automobilių kelių infrastruktūra santykinai gerai išplėtota, net kaimyniniuose Europos regionuose. Tačiau padėtis geležinkeliuose tebėra pasibaisėtina. Tai nepriimtina.
Kur šiandien būtume, jei būtume įgyvendinę vadinamojo Delorso plano nuostatas? Jau turėtume transeuropinius tinklus ir daugiau greitųjų traukinių geležinkelių linijų bei greitųjų traukinių. Praėjus tik kelioms valandoms tualetais traukinyje naudotis jau buvo neįmanoma, nors tai buvo šiuolaikinis keleivinis vagonas, nes traukiniai buvo perpildyti, daugybžmonių keletą valandų turėjo važiuoti stovėdami ar sėdėdami ant grindų, todėl įranga buvo perkrauta.
Todėl norėčiau paraginti S. Kallasą duoti naują akstiną geležinkelių modernizavimui labiau išplėtojant greitųjų traukinių sistemą ir numatant pajėgumų rezervus. Mums reikia turėti tam tikrą kiekį rezervų. Ne tik nelemto ugnikalnio išsiveržimo atveju, bet ir žiemą. Pamatėme, kad turime per mažai rezervų ir kad nepakanka galvoti vien tik apie rentabilumą. Taip pat turime labiau pasirūpinti patogumu.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Pone pirmininke, D. Lópezai Garrido, S. Kallasai, labai dėkoju už pateiktus paaiškinimus ir atliktą darbą.
Sutinku su jumis, kad pirmiausia būtina užtikrinti saugumą ir kad krizė, kurią patyrėme, sudėtinga, bet praėjo pernelyg daug laiko, kol pradėjome teikti informaciją, nes tą padarėme praėjus penkioms dienoms po pirmojo bandymo.
Tačiau siekdami atitikti tai, ko iš mūsų dabar tikisi žmonės, Europos visuomenė, šiose diskusijose turime padaryti aiškias, paprastas ir, o tai dar svarbiau, praktines išvadas. Jos taip pat turi iš karto duoti rezultatų, kuriuos visi galėtų matyti.
Taigi mokesčių mokėtojai, kurie taip pat turės sumokėti už šią krizę, neabejotinai turi teisę reikalauti, kad jiems būtų užtikrinti bent trys dalykai: pirma, didesnis skaidrumas sprendimų uždaryti oro uostus ir informavimo apie padėtį atžvilgiu. Prasidėjus krizei jie informuoti pavėluotai, o tai, manau, daugelyje oro uostų sukėldaugiau problemų ir sumažino galimybę daugeliui keleivių kitaip suplanuoti kelionę. Taigi dabar, kai nustatytos trys zonos, mums taip pat reikės daugiau skaidrumo. Norime žinoti, kokios tos zonos ir ką jos reikš.
Antra, mokesčių mokėtojai turi teisę reikalauti visapusiškos pagarbos keleivių teisėms. Mums reikia aiškumo. Turime apibrėžti, kas atsakingas už keleivių teises, kokia šių teisių taikymo sritis ir koks galutinis terminas, iki kurio šiomis teisėmis galima naudotis. Sutinku su Komisijos nariu S. Kallasu, kad taip pat reikės stebėti procesus, kuriuos oro linijų bendrovės ketina taikyti siekdamos užtikrinti šias teises.
Paskutinis dalykas, kurį užtikrinti jie turi teisę reikalauti, yra valstybės pagalba oro linijų bendrovėms. Prašau jūsų aiškiai apibrėžti, kokia ši valstybės pagalba bus ir pagal kokius kriterijus ji bus teikiama. Taip pat prašau, kad būtų vykdoma galimo šios krizės poveikio oro linijų bendrovių darbuotojams stebėsena ir kontrolė. Taip pat būtina kuo labiau sugriežtinti kontrolės priemones siekiant užkirsti kelią oro linijų bendrovėms pasinaudojus tokiomis aplinkybėmis be pagrindo ar pernelyg daug koreguoti savo darbuotojų skaičių.
Ši krizlabai akivaizdžiai parodė, kad būtina toliau plėtoti europinį bendradarbiavimą ir sąveiką.
Philip Bradbourn
Pone pirmininke, kaip minėta, niekas negalėjo numatyti iš anksto pastarųjų įvykių Islandijoje. Oro linijų bendrovėms tenka įveikti labai nenuspėjamų aplinkybių, turiu galvoje ugnikalnio išsiveržimą, padarinius, ir, žinoma, turėtume nepamiršti bendrų ekonominių aplinkybių. Todėl imdamiesi tokių kraštutinių priemonių kaip visos Europos oro erdvės uždarymas turėtume remtis tinkamais moksliniais duomenimis, taip pat užtikrinti, kad oro eismo trikdžiai būtų kuo mažesni ir kad informacija būtų teikiama veiksmingai.
Šiuo požiūriu Eurokontrolir nacionalinės valdžios institucijos prisidėjo prie nusivylimo prastu šios krizės valdymu. Skrydžių Europos oro erdvėje draudimas kas šešias ar aštuonias valandas buvo nuolat pratęsiamas, todėl keleiviai negalėjo suplanuoti savo kelionių kitomis transporto priemonėmis, o pačios oro linijų bendrovės buvo priverstos laukti, kol reikalai pajudės. Tokiomis aplinkybėmis gali pasitarnauti turimi kompiuterinio modeliavimo metodai ir palydovintechnologija, bet net ir turėdami visas šias technologijas mes, regis, tesugebėjome vos ne paseilinę ir iškėlę pirštą bandyti nustatyti vėjo kryptį. Bent jau taip mano piliečiai. Tai buvo nelaimvisoms tiesiogiai susijusioms šalims. Sprendimai turi būti priimami remiantis ilgalaikėmis prognozėmis, o ne automatiškai skelbiamais oficialiais pranešimais. Reikia ilgalaikių prognozių, o ne kokių nors nepagrįstų sprendimų.
Christine De Veyrac
(FR) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pabrėžti, kad dauguma Europos šalių vyriausybių pasielgprotingai ir atsakingai nuspręsdamos laikytis atsargumo principo ir laikinai saugumo sumetimais uždaryti savo oro erdvę.
Mūsų piliečių saugumas yra svarbiau nei bet kurie kiti argumentai ir tokiomis aplinkybėmis kai kurių oro linijų bendrovių reikalavimai nedelsiant atverti visą oro erdvę remiantis teigiamais rezultatais, gautais atlikus vieną ar du bandomuosius skrydžius, atrodo, švelniai tariant, nepadorūs.
Manau, apie transporto papildomumą, pirmiausia geležinkelius, ką tik kalbėjo J. Hénin ir pasinaudojusi šia proga norėčiau išreikšti apgailestavimą dėl to, kad padėtį sutrikus oro eismui dar labiau pablogino traukinių eismo sutrikimai dėl streikų. Sprendimas organizuoti streikus tokiomis aplinkybėmis yra ir neatsakingas, ir nesuprantamas.
Grįždama prie mūsų diskusijų temos, norėčiau pasakyti, kad palankiai vertinu Komisijos sprendimą leisti skirti valstybės pagalbą dėl šių oro eismo sutrikimų nukentėjusioms oro linijų bendrovėms. Tai teisingas sprendimas krizės akivaizdoje, tačiau ši pagalba turi būti laikoma išimtine.
Šiuo atžvilgiu norėčiau, kad kriterijai, pagal kuriuos šios lėšos bus skiriamos, apimtų reikalavimą dėl pavyzdinio oro linijų elgesio, kurį šios turėtų parodyti kompensuodamos savo klientams dėl atšauktų skrydžių patirtą žalą. Iš tikrųjų nepriimtina, kad kai kurios oro linijų bendrovės piktnaudžiauja išlyga dėl nenumatytų aplinkybių vengdamos Reglamente (EB) Nr. 261/2004 nustatytos prievolės kompensuoti keleiviams patirtą žalą. Keleiviai nukentėjo dėl šių aplinkybių ir jeigu jiems nebuvo pasiūlyta jokių alternatyvių sprendimų, jie neturėtų dėl to patirti finansinių išlaidų.
Nuo prievolės kompensuoti keleiviams už neįvykusius skrydžius atleistos ir kelionių organizavimo agentūros. Tai taip pat neteisinga. Oro linijų bendrovės, kaip ir kelionių organizavimo agentūros, yra apsidraudusios nuo tokių išskirtinių atvejų kaip pastarųjų dienų įvykiai, todėl privalome užtikrinti, kad keleiviams būtų tinkamai kompensuota už skrydžius, kurie buvo atšaukti.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Kasmet ES-27 valstybėse narėse oro transporto paslaugomis pasinaudoja apie 2 mln. keleivių - 22 proc. keliaudami savo šalies viduje, 44 proc. ES viduje ir 34 proc. už ES ribų.
Ugnikalnio Islandijoje išsiveržimas išryškino Europos transporto sistemos silpnąsias vietas. Per pastarąsias šešias dienas atšaukta daugiau nei 17 000 skrydžių ir dėl to milijonai keleivių liko užstrigę įvairiose vietose ir ES viduje, ir už jos ribų. Tokiomis aplinkybėmis keleiviams būtinai turėjo būti skubiai suteikta tiksli informacija.
Keleivių saugumas turi būti mūsų pagrindinis rūpestis. Todėl turėtų būti sukurta, pirmiausia Europos Sąjungos viduje, veiksminga sistema, pagal kurią keleiviai būtų nukreipiami kitur sudarant jiems sąlygas pasinaudoti kitų rūšių transportu: geležinkeliais, vandens transportu ar kelių transportu. Jeigu tokia sistema būtų veikusi, 66 proc. keleivių, kurie šiuo laikotarpiu negalėjo skristi ir kurie keliavo valstybės narės ar pačios ES viduje, būtų pasiekę paskirties vietą kitomis transporto priemonėmis.
Tampa aišku, kad mums gyvybiškai svarbu išplėtoti transeuropinį transporto tinklą ir skirti tam būtinų lėšų, kad greitaisiais traukiniais galima būtų susisiekti ne tik su visomis valstybių narių sostinėmis, bet ir su kitais Europos didmiesčiais. Dar vienas aspektas, tampantis vis svarbesnis - būtinybplėtoti vidaus vandens kelius ir Europos jūros transporto koridorius. Tad parodykime politinę valią ir laikykimės mūsų šūkio: "Užtikrinkime judėjimą Europoje!"
Pat the Cope Gallagher
(GA) Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Komisijos nariui S. Kallasui ir transporto ministrams už pastangas sprendžiant šią problemą.
). -Nepaisant to, kad gyvename technologijų amžiuje, pastarieji įvykiai, manau, priminmums, kad dabar labiau nei bet kada anksčiau esame priklausomi nuo motinos gamtos.
Esu iš šalies - Airijos - kurioje susikerta du oro transporto iš žemyninės Europos dalies keliai. Žinau, kad mes ir žmonės, kuriems aš atstovauju, pajutome šių aplinkybių poveikį galbūt labiau nei bet kurie kiti piliečiai kitose valstybėse narėse. Vakar vakare paskelbta informacija suteiktikros vilties, kad padėtis pagerės. Tačiau per naktį padėtis vėl pakito ir draudimas vykdyti skrydžius buvo pratęstas iki šios dienos 13.00 val.
Daugybkeleivių dabar yra įstrigę įvairiose šalyse, ne tik Europoje, bet ir daugelyje pasaulio dalių, ir pirmiausia turime pasistengti padėti žmonėms, kurių šeimose yra mirčių ir kurie negali pasiekti namų. Tokiems žmonėms oro linijų bendrovės turėtų teikti pirmenybę, neignoruoti jų ir elgtis su jais taip pat, kaip su visais kitais keleiviais.
Ekonominis poveikis didžiulis ir man džiugu, kad Komisijos narys vadovaus darbo grupei, kuri įvertins ekonominius šios krizės padarinius. Žinoma, labai svarbu - manau, tai tikrai būtina - kad po šios krizės būtų sustiprintas Eurokontrolės vaidmuo, nes ugnikalniai nepaiso ekonominių, geografinių ar politinių sienų. Tokiais atvejais padėtis turi būti valdoma centralizuotai. Sutinku, kad strategija, pagal kurią sprendimus tokiomis aplinkybėmis priima 27 šalys, nėra sėkminga. Viena iš didžiausių problemų, su kuria šiandien tenka susidurti keleiviams, yra painiava...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Vicky Ford
Pone pirmininke, pelenų debesis sukrėtir traumavo tūkstančius keleivių ir daugelis įmonių patyrfinansinių nuostolių. Iš tikrųjų, daugelis iš mūsų kolegų šią savaitę liko įstrigę atokiuose Europos kampeliuose. Pirmininkui derėtų padėkoti už pritarimą minčiai, kad be jų balsuoti būtų nedemokratiška - tie iš mūsų, kurie atstovauja atokioms šalims, dažnu atveju jaučiamės nustumiami Vidurio Europos šalių aljansų naudai.
Ugnikalnis taip pat priminmums, kad nesame šios planetos šeimininkai ir neturime atsakymų į visus klausimus. Akivaizdu, kad mums reikia daug geriau ištirti vulkaninius pelenus ir dujas bei skatinti mokslinius tyrimus šioje srityje.
Be to, ugnikalnis mums priminapie tai, kokie priklausomi tapome nuo oro transporto. Žinome, kad ateinančiais metais privalome šią priklausomybę sumažinti. Turėtume palankiai vertinti investicijas į pažangias ryšių sistemas, leidžiančias rengti virtualius susitikimus, taip pat investicijas į greitųjų traukinių sistemą.
Galiausiai palankiai turėtų būti vertinami ir planai sumažinti nebūtinų kelionių skaičių. Tai viena iš sričių, kurioje Parlamentas akivaizdžiai galėtų parodyti pavyzdį.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Tokių išskirtinių reiškinių kaip ugnikalnio išsiveržimas Islandijoje, deja, dar negalima prognozuoti. Netinkama reakcija tokiais atvejais gali būti pateisinta, bet tik vieną kartą. Privalome nuodugniai išanalizuoti tai, kas įvyko, ir pasirengti veiksmingai į tokias aplinkybes reaguoti, jeigu toks reiškinys pasikartos. Apie ugnikalnio išsiveržimo pasekmes nebuvo tinkamai informuota. Šiandien, praėjus beveik savaitei po šio chaoso atsiradimo, mes dar nežinome, kiek ilgai šis reiškinys tęsis ir kokį pavojų jis iš tikrųjų kelia.
Būtina įsteigti centrą, kuris atliks tinkamą stebėseną, kad ir kiek tai kainuotų, kad visos susijusios šalys, bendrovės ir keleiviai turėtų galimybę imtis būtinųjų priemonių. Bendrovės reagavo į šias aplinkybes pavėluotai ir nesuderintai, o dėl to keleiviams kilo didelių problemų. Bendrovės nepabandbendradarbiauti, kad keleivių srautai būtų valdomi suderintai ir kad kuo didesnis keleivių skaičius galėtų būti nukreiptas kitais maršrutais, kuriais skristi dar buvo galima. Vienintellogiška priemonė, kurios turėtume imtis siekdami pašalinti šį trūkumą - tai sukurti bendrą Europos dangų ir centralizuotą eismo valdymo sistemą, kuriai vadovauti turėtų būti pavesta vienam organui.
Pone Tarybos Pirmininke, praeitais metais buvau pranešėjas bendro Europos dangaus iniciatyvos klausimu ir man teko įveikti daug sunkumų, kol po labai sunkių derybų su Taryba buvo pasiektas susitarimas dėl iniciatyvos tokiu pavidalu, kokiu ji dabar patvirtinta. Šiais metais lygiai taip pat sunkiai sprendžiamas klausimas dėl Europos krovininio transporto koridorių.
Manau, valstybės narės turėtų kai ką suprasti iš to, kas dabar įvyko. Valstybių narių reakcija buvo netinkama, nebuvo sudarytos galimybės pasinaudoti alternatyviomis transporto priemonėmis. Šiuo metu Europoje neįmanoma civilizuotu būdu įsigyti traukinio bilieto. Neabejotinai būtina įsteigti europinį centrą, kuris būtų atsakingas už įsikišimą ir veiksmų derinimą stichinių nelaimių atvejais. Geležinkelių transporto modernizavimas taip pat yra prioritetas, apie kurį daug kalbama, bet per mažai daroma.
Tikiuosi, valstybės narės suprato vieną labai svarbų dalyką: nepakanka būti pasirengusiems tik savo kieme, tokios pačios sąlygos turi būti užtikrintos visoje Europos Sąjungoje. Tai, ko mums reikia, yra veiksmų derinimas, atsakomybir institucija, atsakinga už sprendimų priėmimą, ir visa tai turi būti daroma Europos Sąjungos lygmeniu.
Stavros Lambrinidis
(EL) Pone pirmininke, kapitono gebėjimai išryškėja siaučiant audrai. Prasidėjus vulkaninių pelenų audrai, kuri smogEuropai, Europos Sąjunga delsprognozuoti, delsreaguoti ir delsužkirsti kelią problemų, su kuriomis teko susidurti Europos piliečiams, išplitimui. Lygiai taip pat delsėme reaguoti į audrą ekonomikos srityje, bet tai kita istorija.
Šiandienos diskusijose svarbūs du klausimai.
Pirma, tai klausimas dėl skrydžių draudimo ir veiksmų derinimo. Akivaizdu, kad ne oro linijų bendrovės turi vertinti riziką gyvybei lygindamos ją su ekonominiais nuostoliais ir spręsti, kada ir kur jų lėktuvams skristi. Tą turi spręsti kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos. Vienintelis teigiamas laimėjimas per pastarąsias dienas yra tas, kad nėra aukų, nes mes nerizikavome žmonių gyvybėmis. Tačiau susidarius aplinkybėms, kurios paveikne tik Europą, būtent nacionalinės valdžios institucijos turėjo suderinti savo veiksmus su Eurokontrole ir meteorologais ir tą padaryti iš karto, kad galėtų nustatyti, ar gali atverti koridorius, kuriuos šiandien, kaip sakoma, atveriame - mano nuomone, deja - finansiškai spaudžiami bendrovių. Tai mane baugina.
Antra, nepriimtina, kad tokio chaoso sąlygomis kyla abejonių dėl Europos reglamento dėl žalos kompensavimo keleiviams taikymo. Šis reglamentas tokiomis aplinkybėmis turėtų būti aktyvuotas automatiškai. Ar žinote, kad tik nedaugeliui įstrigusių keleivių jų bendrovės pažadėjo sumokėti už nakvynę ir kad daugelis jų šiuos pinigus gavo, nes tą sunkiai išsiderėjo iš bendrovių, o dauguma kitų keleivių nieko negavo? Manau, Europos Parlamentas turėtų įvertinti bendrovių reakciją ir nustatyti, ar nebuvo pažeistos reglamento nuostatos ir keleivių teisės.
Ivo Belet
(NL) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, labas rytas. Kalbama apie aplinkybes, kurios, žinoma, yra labai išskirtinės. Oro transporto eismo sutrikimai šį kartą daug rimtesni nei rugsėjo 11 d. įvykių atveju, bet akivaizdu, kad nebuvome pasirengę tokiai kraštutinei padėčiai taip gerai, kaip galėjome. Nepaisant kelionių agentūrų ir oro linijų bendrovių personalo pastangų, daugelis keleivių buvo palikti likimo valiai ir turėjo patys paskubomis ieškoti kito sprendimo. Akivaizdu, kad turime padaryti išvadas ir imtis atitinkamų priemonių.
Pone pirmininke, Komisijos nary, pirmiausia neturime kito pasirinkimo, tik parengti veiksmų esant kritinei padėčiai planą, Europos mastu suderintą planą. Šiuo požiūriu svarbiausia, kad šis planas padėtų užtikrinti ne tik keleivių saugumą, o tai, žinoma, svarbiausia, bet ir tai, kad jiems būtų teikiama informacija ir pagalba, kad dėl tokių aplinkybių nukentėję keleiviai turėtų į ką kreiptis ir kad jiems būtų suteikta pastogė. Turime pasimokyti iš šių įvykių, kad keleiviais, jeigu panašūs įvykiai ateityje pasikartos, būtų daug geriau pasirūpinta. Dar vienas dalykas, kuris pastarosiomis dienomis tapo aiškus, yra tas, kad Europoje turime gerokai daugiau investuoti į tarpvalstybinį greitųjų traukinių geležinkelio tinklą, nes tai puiki aplinkos neteršianti alternatyva akivaizdžiai pažeidžiamam oro transporto tinklui. Tad raginu iš tikrųjų pasistengti ir įtraukti į strategiją "Europa 2020" svarbų investicinį geležinkelių projektą, kuris bus naudingas piliečių, aplinkos ir užimtumo požiūriu.
Jo Leinen
(DE) Pone pirmininke, Aplinkos, tarsi numatęs šiuos įvykius iš anksto, Visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas, taip pat atsakingas už civilinę saugą, ėmėsi rengti pranešimą savo iniciatyva dėl Bendrijos stichinių nelaimių prevencijos koncepcijos. Pranešėjas yra J. Ferreira. Dėl šio pranešimo balsuosime kitą sesiją, tuomet turėsime progą aptarti mūsų patirti, susijusią su vulkaninių pelenų debesimi. Plenariniame posėdyje labai greitai galėsime suformuluoti Parlamento poziciją šiais klausimais.
Sutinku su EP nariais, kurie teigia, kad esame prastai pasirengę stichinėms nelaimėms. Laimei tokie reiškiniai Europoje nėra dažni. Turime mažai patirties šioje srityje ir akivaizdu, kad mūsų krizių valdymas prastas. Mano nuomone, sureaguota pernelyg pavėluotai. Penkios dienos, kurių prisireikė, kol buvo atliktas bandomasis skrydis ir pradėta rinkti faktinius duomenis, yra tiesiog pernelyg ilgas laiko tarpas. Turime pasimokyti iš šių įvykių. Nenorių nieko kaltinti, bet patirtis rodo, kad kitą kartą tokiomis aplinkybėmis privalome veikti tinkamiau.
Šis atvejis su vulkaninių pelenų debesimi parodė, kad mums reikia daugiau Europos. Pone S. Kallasai, pasakėte, kad už šią sritį atsakingos nacionalinės valdžios institucijos. Tačiau dėl šio debesies nukentėję žmonės pagalbos nesulaukė. Mums reikia daugiau Europos civilinės saugos srityje ir bendros transporto politikos srityje. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai mums atsiranda daugiau galimybių. Kaip ir kolegD. M. Hübner, norėčiau sužinoti, kaip ketinate pasinaudoti Lisabonos sutartimi suteikiamomis galimybėmis krizių valdymo ir civilinės saugos srityje. Padėtį šioje srityje būtina pagerinti.
Anne Delvaux
(FR) Pone pirmininke, žurnalistai nestokoja žodžių, apibūdinančių padėtį uždarius Europos oro erdvę, vadindami ją "jovalu", "paralyžiumi", "chaosu", "kakofonija", "katastrofa" ir "nelaime".
Nekalbėsiu daug apie tai, apie ką jau buvo minėta, būtent apie didžiulius, net galima būtų pasakyti neišmatuojamus tiesioginius ir netiesioginius šios krizės finansinius padarinius. Nors palankiai vertinu galimybę paremti oro transporto sektorių, kuris ir taip labai nukentėjo po 2001 m. rugsėjo 11 d., tai, kaip Europa elgėsi vykstant šiems įvykiams, mane vis tiek glumina.
Pirma, žinodami, kad dėl šių įvykių nukentėjo 750 000 Europos keleivių, kurių daugybtebėra įstrigę įvairiose pasaulio dalyse, ir žinodami, kad ekonominiai nuostoliai laikui bėgant sparčiai didėja, kaip galime paaiškinti, kodėl surengti susitikimą naudojantis telekonferencijos priemone, suderinti veiksmus ir priimti sprendimą dėl oro erdvės padalijimo į skirtingas zonas transporto ministrams prireikne vienos, ne dviejų, ne trijų ar keturių, bet penkių dienų?
Antra, niekas neabejoja būtinybe, visišku prioritetu - pabrėžiu žodį "prioritetas" - taikyti atsargumo principą. Tačiau šiandien, kai nesikeičiant oro sąlygoms laipsniškai vėl leidžiama vykdyti skrydžius saugiose zonose, kai ugnikalnis tebėra aktyvus, pagrįstai kyla klausimas, kokių papildomų saugumo garantijų pirmiau negalėjome suteikti skubiau.
Trečia, parengtas veiksmų planas, grindžiamas orų prognoze, bet padėtis ir vulkano aktyvumas bet kurią valandą gali pasikeisti, tad kas toliau tikslins, ar oro koridoriai saugūs? Kas turės atlikti šiuos bandomuosius skrydžius - civilinės aviacijos organizacijos ar oro linijų bendrovės? Baigdama norėčiau pasakyti, kad jeigu ši padėtis užsitęs, pablogės ar vėl pasikartos, o tai visai tikėtina, nustatytas valdymo metodas turi apimti glaudesnį valstybių narių bendradarbiavimą ir veiklos procedūras, grindžiamas faktiniais duomenimis ir geresniu kitų transporto priemonių derinimu atsiradus išskirtinėms aplinkybėms. Tačiau šiame metode taip pat turi būti atsižvelgta į būtinybę derinti pagalbą, kad dešimtys tūkstančių įstrigusių keleivių galėtų būti grąžinti namo. Jie taip pat turi teisę gauti informaciją ir pagalbą. Tačiau kol kas imtasi tik pavienių nacionalinių iniciatyvų.
Inés Ayala Sender
(ES) Pone pirmininke, palankiai vertinu galimybę prisiimti atsakomybę, kuri mums suteikta šiose diskusijose.
Siekiant įveikti esamą krizę, nacionalinio matmens ir tarpvyriausybinių sprendimų nepakanka, kaip nepakanka ir paprastų sprendinių, net jei jie ir grindžiami statistiniais modeliais.
Derėtų pripažinti uolumą, kurį parodTarybai pirmininkaujanti Ispanija praėjus dienai po oro erdvės uždarymo įžvelgusi galimybę taikyti europinį požiūrį siekiant rasti išeitį iš chaoso, kuris jau išplito peržengdamas nacionalines ribas ir dėl kurio, o tai dar svarbiau, tūkstančiai keleivių mūsų teritorijoje ir už jos ribų atsidūrbeviltiškoje padėtyje. Jų sugrąžinimas turėtų būti mūsų prioritetas.
Nors iš karto imtasi tinkamų priemonių veikiant pagal atsargumo ir saugumo užtikrinimo visiems keleiviams - ir jau skrendantiems, ir laukiantiems, kada bus nustatytas jų skrydžio maršrutas - principą, dėl neaiškių ateities perspektyvų ir augančios įtampos, atsiradusios priėmus sudėtingus tarpvyriausybinius sprendimus, kilo klausimas, kuris visada kyla: ką Europa daro? Turime pripažinti, kad bendromis Komisijos nario ir pirmininkaujančios Ispanijos pastangomis pavyko per rekordinį laiką - visada skundžiamasi, kad tam prisireikia pernelyg daug laiko, bet turime būti sąžiningi ir pripažinti, kad, atsižvelgiant į sunkumus, tą jie padarper rekordinį laiką - pakeisti požiūrį. Nors šis požiūris grindžiamas atsargumo principu, o taip ir turi būti, dėl jo kyla svarbių klausimų.
Išvados tokios: keleivių teisių taikymas išskirtinėmis aplinkybėmis vertintinas ypač kritiškai. Europos ir nacionaliniu lygmenimis dedamų pastangų nepakako. Artimiausiu metu turime sugrąžinti įstrigusius keleivius ir pateikti skubius sprendimus, bet vidutiniu laikotarpiu turime patobulėti.
Išorės veiksmų tarnyba taip pat turėtų būti pajėgi reaguoti į tokias kritiškas aplinkybes ir kai kuriais atvejais dirbti savaitgaliais.
Oro transporto sektorius, kelionių agentūros, turizmo verslas, logistikos sektorius ir kt., kurie pamattik krizės pabaigą, patyrtikrą smūgį ir džiaugiuosi, kad čia yra Komisijos narys J. Almunia, kuris bus atsakingas už klausimą dėl sektoriui reikalingos pagalbos.
Šią krizę įveikti mums padės ir kuo skubesnis viso šio netikrumo išsklaidymas. Galiausiai mums akivaizdžiai reikia turėti oro transportui alternatyvią sistemą, net ir tada, kai bus sukurtas bendras Europos dangus. Geležinkelių, kelių ir vandens transporto sektoriai kartu nesugebėjo atstoti oro transporto sektoriaus.
Artur Zasada
(PL) Pone pirmininke, Komisijos nary S. Kallasai, mes neabejotinai turime reikalą su kritine padėtimi. Oro transporto eismas Europoje sumažėjo 70 proc., uždaryta 80 proc. oro uostų. Bet aš vis dėlto tikiu, kad sugebėsime padaryti kelias konstruktyvias išvadas. Pirma, Komisija turėtų padaryti viską, kas įmanoma, kad dėl ugnikalnio išsiveržimo Europos oro vežėjai, ir taip esantys katastrofiškoje finansinėje padėtyje, nebankrutuotų. Sakau tai atsižvelgdamas į vakar įvykusias diskusijas dėl oro eismo saugumo finansavimo ir Tarybos priešinimosi su saugumu susijusių griežtesnių priemonių finansavimui.
Antra, eksperimentai su tokiomis naujomis nepatikrintomis technologijomis kaip kūno ir skysčių skeneriai, žinoma, nepadės padidinti saugumo, bet jie neabejotinai atsilieps Europos oro vežėjų finansinei padėčiai.
Trečia, klausimas dėl keleivių. Manau, sprendimas uždrausti skrydžius rūpinantis keleivių saugumu buvo teisingas. Tačiau rūpinimasis keleivių saugumu neturėtų tuo ir baigtis, jis taip pat turėtų apimti pagalbą tiems, kurie ne dėl savo kaltės liko įstrigę oro uostuose. Šiais klausimais jau ne kartą diskutuota Europos Parlamento posėdžiuose ir ypač Transporto ir turizmo komiteto posėdžiuose. Tačiau paradoksalu, kad tik išsiveržus ugnikalniui Islandijoje visi suvokėme, koks svarbus aviacijos sektorius tinkamam Europos Sąjungos ūkio funkcionavimui, ir tai ypač pasakytina apie tuos ES institucijų atstovus, kurie dėl šios priežasties negalėjo sekmadienį dalyvauti laidotuvėse Krokuvoje.
Jörg Leichtfried
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nary S. Kallasai, D. Lópezai Garrido, ponios ir ponai, manau, kad Europos Sąjunga ir valstybės narės sureagavo į šią krizę visiškai tinkamai ir kad padaryta viskas, kas įmanoma. Jos veikpagal principą, kad svarbiausia yra saugumas. Galime diskutuoti, ar derėjo ištirti pelenų debesį greičiau. Manau, tai būtų įmanoma, bet tai, kas buvo padaryta, iš esmės, priimtina.
Dabar turime aptarti ir nuodugniai apmąstyti, ką turėtume padaryti, kad padėtume žmonėms, Europos piliečiams, kurie liko įstrigę. Vakar man skambino trys į tokią padėtį patekę žmonės. Pirmasis atvejis susijęs su šeimos nariais, kurie laukia oro uoste Tailande ir kuriems pasakyta, kad jie tikriausiai galės išskristi balandžio 29 d. Oro uoste jie praleido jau visą savaitę. Antrasis atvejis susijęs su jaunais žmonėmis Niujorke, kuriems pasakyta neišeiti iš viešbučio bent savaitę, nes bet kuriuo metu galės būti atvažiuota jų pasiimti. Trečiasis atvejis susijęs su pensininkų šeima, įstrigusia Norvegijos jūros saloje, kuri nebeišgali mokėti už savo būstą, bet negali išvykti.
Tai klausimai, kuriuos Europos Parlamente turime apmąstyti ir apsvarstyti. Privalome pasiūlyti šiems žmonėms sprendimus, suteikti jiems paramą ir pateikti naudingų pasiūlymų. Negalime palikti bėdoje tokioje padėtyje atsidūrusių Europos piliečių, privalome jiems padėti.
Pirmininkas
Labai jums dėkoju, ponios ir ponai. Galime sakyti, kad padėtis ypatinga, nes klausimas, kuriuo diskutuojame, yra toks neatidėliotinas ir toks kankinantis daugybei žmonių, ypač visuomenei, kad prašymų kalbėti pagal procedūrą "prašau žodžio" turime daugiau nei bet kada anksčiau.
Tai rekordinis skaičius, nes, manau, turime trylika ar penkiolika prašymų, ir nors Parlamento nariai tebeprašo būti įtraukti, mes, aišku, negalime suteikti žodžio dvidešimčiai žmonių.
Tačiau pasistengsime, be kitų dalykų, kiekvienam suteikti galimybę kalbėti, kol atvyks Pirmininkas, nes jis trumpam turėjo pasišalinti ir aš jį pavaduoju ekspromtu. Kadangi nenoriu pradėti kitos diskusijos, dabar bus kalbama pagal procedūrą "prašau žodžio", kol pirmininkui "išvarvės akys" ar kol baigs kalbėti visi užsirašę.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, esu dėkingas Komisijos nariui ir pirmininkaujančios Ispanijos ministrui už jų kalbas ir atliktą darbą.
Nemanau, kad gali kilti abejonių dėl to, kad šiomis kritinėmis aplinkybėmis saugumo užtikrinimas yra prioritetas. Saugumas buvo užtikrintas, nes įvykus šiai nelaimei, šiam netikėtam gamtos reiškiniui, nvienas lėktuvas nepatyravarijos dėl debesies.
Taigi tikslas užtikrinti saugumą pasiektas ir dėl to galime tik džiaugtis. Šiandien dar liko dvi problemos. Pirmoji susijusi su laiko veiksniu. Ar galima buvo veikti skubiau? Ar galima buvo imtis veiksmų anksčiau? Ar galima buvo įsikišti greičiau ir greičiau iš naujo atverti oro erdvės zoną, kurioje sąlygos oro eismui buvo saugiausios, atsižvelgiant į didžiulius ekonominius šios nelaimės padarinius, didžiulį jos ekonominį poveikį oro eismui ir oro linijų bendrovėms? Ar negalėjo būti imtasi veiksmų anksčiau? Į šiuos klausimus turi būti atsakyta.
Antroji problema yra ta, kad tūkstančiai keleivių tebėra įstrigę ir priversti likti viešbučiuose, keisti...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Marc Tarabella
(FR) Pirmininke, šiose diskusijose kalbėjo daug transporto srities specialistų. Tiesa, kad labai didelį dėmesį skyrėme ekonomikos problemoms, kurias šios išskirtinės ir neprognozuojamos aplinkybės sukėlė.
Yra ir žmogiškųjų aspektų, kaip buvo kalbėta, ir aš labiau linkęs matyti šią padėtį piliečių, kaip vartotojų, kurių šimtai tūkstančių šiuo metu liko kažkur įstrigę negalėdami grįžti namo, gynėjo akimis. Man labiau rūpi jie ir ypač tie, kurie daugiau nebeišgali būti ten, kur yra, kurie yra įstrigę ir neturi kitos išeities.
Kalbant apie šią tuščią oro erdvę ir apie šiuos oro uostus, perpildytus bėdoje atsidūrusių žmonių, kyla mintis, kad galbūt reikėtų persvarstyti direktyvas dėl transporto, ypač oro transporto. Direktyva dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų tikriausiai bus persvarstyta. Ar negalėtume - apie tai dar nekalbėjome - pagalvoti apie privalomąjį draudimą, kad tokiems žmonėms būtų padengtos išlaidos nenumatytų aplinkybių atvejais ir ypač kad jie nebūtų palikti bėdoje?
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Pone pirmininke, esama padėtis verčia mus suvokti ir byloja apie tai, kad esame bejėgiai prieš gamtos jėgas. Tačiau Europos Sąjunga, kaip rimta organizacija, turėtų būti geriau pasirengusi tokiems atvejams ir ypač turėtų būti geriau pasirengusi skubiais atvejais reaguoti veiksmingai. Žinoma, sunku pasirengti kažkam, kas gali neįvykti ar įvykti kartą per 150 metų, bet šiandien matome, kad Europos geležinkelių infrastruktūra ir jungčių tinklas yra visiškai nepatenkinami. Turime čia atsakyti į klausimą, kaip pagerinti padėtį.
Kiti klausimai, kuriuos turėtume aptarti, yra pirmiausia klausimas dėl to, kokia valstybės pagalba bus suteikta įmonėms, kurioms iškilo grėsmė? Žinome, kad reikės didžiulių sumų, kad šių įmonių finansinpadėtis būtų atitaisyta. Dar vienas klausimas - kaip turėtume parengti strategiją, kuri padės mums ateityje būti pasirengusiems reaguoti ir padaryti geresnių patobulinimų...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Pone pirmininke, Komisijos narys kalbėjo apie tai, kad šiuo metu galiojančios procedūros yra absurdiškos ir pasenusios. Taigi laikykimės nuoseklumo principo.
Praleidome pernelyg daug progų, pernelyg daug sutarčių, kada galėjome suteikti Bendrijai galių Europos oro erdvės atžvilgiu. Nepaisant to, kad nesugebėjome veikti kaip derėjo danguje, tą galime padaryti žemėje. Pvz., galime vykdyti padėties keleivių teisių srityje stebėseną, taip pat tarpininkauti įvairiuose žemės transporto sektoriuje vykstančiuose darbo ginčuose ar prašyti, kad jie būtų nutraukti. Neturi būti apsiribota tik būtiniausiomis paslaugomis, visiems turi būti suteikta kuo daugiau paslaugų.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pone pirmininke, tikiuosi, kad esama sudėtinga padėtis Europos transporto sektoriuje nesitęs pernelyg ilgai ir nevirs tikra transporto krize. Patirtis, kurią dabar įgyjame, pernelyg brangiai kainuoja, bet yra labai pamokoma. Turėtume padaryti teisingas išvadas ir kai kurias jų galime padaryti nedelsdami. Pirma, transporto saugumas ir kokybės srityje, ir galimybių piliečiams keliauti požiūriu yra mūsų bendras prioritetinis įsipareigojimas. Antra, būtina subalansuotai plėtoti visų rūšių transportą, bet ypač neturėtume apleisti geležinkelių transporto. Trečia, efektyviai dirbantis transporto sektorius yra ekonomikos šerdis. Prekių vežimas ir darbo jėgos judumas turi lemiamos reikšmės vystymuisi ir to neturėtume užmiršti, ypač ekonomikos krizės metu. Galiausiai reikia tinkamų procedūrų, veiksmų derinimo, atskiros paramos oro linijų bendrovėms, tarpusavio pagalbos ir europinio solidarumo mūsų piliečių labui.
Piotr Borys
(PL) Pone pirmininke, S. Kallasai, ši katastrofa parodmums, kad Europos Sąjungoje neturime procedūrų, skirtų tokių katastrofų kaip ši, kurią sukėlugnikalnio išsiveržimas, atvejams.
Pirma, Europos Sąjunga turėtų derinti klausimus, susijusius su saugumu, ir spręsti, ar lėktuvai gali skristi. Šie klausimai neturi priklausyti išimtinai tik valstybių narių kompetencijai. Antra, turime apsvarstyti klausimą dėl ekonominės atsakomybės. Manau, europindraudimo nuo tokios rūšies aplinkybių sistema ar galbūt nacionaliniai draudimo planai turėtų būti sprendimas. Trečia, kalbant apie keleivių, kurie įstrigo kelyje tarp konkrečių šalių, logistiką, nebuvo tikro mobilumo transporto, TNT ir greitųjų traukinių tinkluose. Galiausiai manau, kad keleivių, kurie liko įstrigę už Europos Sąjungos ribų, atveju Europos išorės veiksmų taryba privalo turėti apibrėžtas procedūras, kad šiems žmonėms būtų suteikta pagalba. Tikiuosi, tokios skubios procedūros bus nustatytos.
Kriton Arsenis
(EL) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pastarųjų kelių dienų precedento neturintys įvykiai sujaukmūsų gyvenimus. Lėktuvai, nuo kurių esame priklausomi ir kuriais keliaujame iš savo regionų į Briuselį ir Strasbūrą ir atgal, daugiau nebeskraidė. Suirutbuvo didelė, turėjome keliauti traukiniu, laivu, autobusu, kelionužtruko daug ilgiau ir daugybei EP narių vos pavyko atvykti čia.
Tačiau per tas pastarąsias dienas pamatėme, kad esame visiškai priklausomi nuo oro transporto, pamatėme, kad yra alternatyvių priemonių, bet esama geležinkelio infrastruktūra Europoje netinkama, ji neatitinka šiuolaikinių reikalavimų. Galbūt galime įsivaizduoti Europos Sąjungą, išraizgytą greitųjų traukinių tinklų, Europą, kurioje mažesniais nei 1 000 km atstumais visada keliaujama traukiniu, o lėktuvais naudojamasi tik kai reikia keliauti toliau?
Oro transporto poveikis klimatui Europos Sąjungoje didžiulis. Jis daro didesnį poveikį nei naftos perdirbimo įmonės ar plieno liejyklos...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Magdalena Alvarez
(ES) Pone pirmininke, manau, priemonės, kurių dabar galime imtis, tik sušvelnins esamą padėtį, bet neužkirs kelio jai pasikartoti.
Transporto srityje nėra trumpų kelių, nėra trumpalaikių sprendimų ir šia padėtimi turėtume pasinaudoti kaip galimybe - ypač dabar, kai rengiama baltoji knyga - įtraukti, pasiūlyti ir nustatyti būtinąsias priemones, kurios padėtų sumažinti pernelyg didelę mūsų priklausomybę nuo oro transporto. Turime užtikrinti transporto rūšių pusiausvyrą remdami ir stiprindami alternatyvas, kurios šiuo metu, palyginti su oro transportu, labai prastai išplėtotos, kaip antai geležinkeliai ir jūrų transportas.
Todėl manau, kad ir S. Kallas, ir M. Grosch, pranešėjas, atsižvelgs į visų EP narių prašymus dėl būtinybės stiprinti geležinkelių transportą ir transeuropinius geležinkelių tinklus.
Bendt Bendtsen
(DA) Pone pirmininke, diskusijose šį rytą išsakyta daug protingų minčių, bet manau, kad turime šiek tiek daugiau pagalvoti apie ateitį. Tai, ką patyrėme, gali vėl pasikartoti. Specialistai Islandijoje sako, kad nesvarbu, ar bus tolesnių išsiveržimų, svarbu tik žinoti, kada tai įvyks. Todėl turime žvelgti šiek tiek toliau į ateitį ir suplanuoti, kaip elgtis tokioje padėtyje, kai ateityje ji vėl pasikartos. Manau, rengdamiesi tam turime pradėti galvoti apie tai, kaip greitųjų traukinių linijomis sujungti Europos sostines ir kaip užtikrinti reikiamą tinklų sąveiką.
Tanja Fajon
(SL) Ponios ir ponai, mums visiems, žinoma, aišku, kad keleivių saugumas turi būti mūsų didžiausias prioritetas ir kad šiandien šiuo klausimu diskutuojame pirmiausia todėl, kad gamta mums priminapie tai. Skrydžiai uždrausti beveik visoje Europoje, keleiviai priversti laukti neapibrėžtą laiką, oro bendrovių linijos klimpsta į įsiskolinimus, oro transporto sektoriaus darbuotojai baiminasi dėl savo darbo vietų, patiriami milžiniški ekonominiai nuostoliai. Oro linijų bendrovės, aišku, turi teisę galvoti, kad jeigu ūkininkai gali reikalauti, kad jiems būtų kompensuota žala, patirta dėl gamtos stichijų, jie taip pat turi teisę gauti kompensaciją. Kalbant apie aplinką, mes neabejotinai padarėme jai didžiulę paslaugą per pastarąsias dienas.
Sujungimas - lai tai būna pamoka, kad Europa turi geriau integruoti oro, geležinkelių ir kelių transporto eismą, kad turime skirti lėšų greitųjų traukinių tinklui plėtoti ir kad turime sumažinti taršą. Turime reaguoti nedelsiant, atsakingai ir pirmiausia galvodami apie keleivių saugumą.
Judith A. Merkies
(NL) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau išreikšti savo užuojautą visiems, kas dėl šios krizės nukentėjo. Šiuo metu žodį "krizė" girdime pernelyg dažnai: ekonomikos krizė, finansų krizė, transporto krizir visos kitos krizės pasaulyje. Viena aišku - mūsų visuomenlabai neapsaugota nuo šios rūšies krizių. Mums reikia minimalios socialinės paramos sistemos. Esame linkę daug kalbėti apie aplinkos neteršiančią visuomenę, bet tokia visuomentaip pat turi apimti aplinkos neteršiantį transportą ir šiuo požiūriu mūsų darbas akivaizdžiai dar nebaigtas.
Daug kalbėjusių mano frakcijos narių, taip pat nariai iš kitų frakcijų jau tą pasakė: turime neatidėliotinai investuoti į aplinkos neteršiantį transportą ir geresnį bei greitesnį susisiekimą ES teritorijoje - ir, žinoma, į geresnį ir greitesnį susisiekimą už ES ribų, jeigu galime ten daryti kokią nors įtaką - geležinkeliais, taip pat laivais, o kodėl gi ne, jei jau taip? Tai būtų naudinga ekonomikos požiūriu, naudinga klimato požiūriu, taip pat naudinga šios visuomenės stabilumo požiūriu, nes būtent to jai labai reikia.
Gesine Meissner
(DE) Pone pirmininke, tapo aišku, kad svarbiausi visame šiame reikale yra keleiviai. Norime, kad keleiviai iš Europos būtų vežami saugiai. Norime saugumo, bet taip pat transporto alternatyvų. Manau, mums reikia visų šiuo metu turimų transporto priemonių. Mums reikia lėktuvų, nes pakeisti jų kitomis transporto priemonėmis negalime. Daug pasakyta apie greituosius traukinius. Žinoma, būtų gerai turėti jų daugiau, bet kokia nauda iš greitojo traukinio, jeigu jis turi sustoti prie sienos?
Todėl, manau, turime eiti žingsnis po žingsnio. Pirmiausia turime sujungti Europos geležinkelių sistemas, taip pat sukurti bendrą Europos dangų. Kadangi visos partijos viešai pasisakuž didesnį valstybių narių veiksmų derinimą, norėčiau visus dar kartą paraginti imtis veiksmų, nes būtent partijos valstybėse narėse stabdo pažangą šioje srityje. Pasirūpinkite, kad visos partijos jūsų valstybėje narėje iš tikrųjų palaikytų transporto tinklų atvėrimą Europoje. Jeigu sugebėsime įtikinti savo šalių partijas, padėtis ateityje pagerės.
Corina Creţu
(RO) Pastarosiomis dienomis labai daug kalbama apie milžiniškus finansinius nuostolius, kurių patiria oro linijų bendrovės, ir tai tikras faktas. Tampa aišku, kad reikia sukurti pagalbos teikimo šioms bendrovėms mechanizmą, ypač atsižvelgiant į tai, kad ši krizė, kurią sukėlugnikalnio Islandijoje išsiveržimas, gali užsitęsti.
Tačiau manau, kad svarbiau už viską turi būti keleivių saugumas ir vartotojų apsauga. Skirtingų šalių ar bendrovių elgesys keleivių atžvilgiu labai nevienodas ir tai sukėldidžiulį keleivių nepasitenkinimą. Akivaizdu, kad šioje srityje taikoma praktika turi būti standartizuota. Keleiviams, kurie šiuo metu keliauja iš vienos vietos į kitą nežinodami, kada oro erdvvėl bus atverta, tai reikštų didelį žingsnį pirmyn.
Gilles Pargneaux
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nary, šių pastarųjų dienų kriztaip pat parod- ir apie tai nepakankamai kalbėta - kad pastarąjį dešimtmetį Europos Sąjungos įgyvendinta Lisabonos strategija nepasiteisino.
Ši nesėkmė, kurią lėmreguliavimo mažinimas ir didžiulkonkurencija, šiandien rodo - ir apie tai byloja ši kriz- kad Europos Sąjunga nesugebėjo duoti būtino suderinto atsako, kuris būtų leidęs ne tik apsaugoti tuos, kurie yra įstrigę šiuose oro uostuose, bet taip pat suplanuoti tolesnius veiksmus, pvz., leidžiant oro linijų bendrovėms atlikti bandomuosius skrydžius. Todėl raginu Europos Sąjungą susiimti.
Mums sakoma, kad reikia daugiau Europos. Tokioje svarbioje srityje kaip oro transporto sektorius iš tikrųjų turi būti teikiamos Europos Sąjungos remiamos viešosios paslaugos.
Elisa Ferreira
(PT) Pone pirmininke, tai buvo, žinoma, nenumatyta krizir atsargumo principas, savaime aišku, turi būti prioritetinis. Tačiau ši krizpateikpamokų, kurias turėtume išmokti, ir pirmoji yra ta, kad penkias dienas nesigirdėjo pakankamai stipraus ir politiškai atsakingo Europos balso. Šio balso negirdėjome, kai reikėjo apginti keleivių interesus, išaiškinti jiems jų teises, ieškoti transporto alternatyvų ir derinti sprendimus.
Antroji išvada yra ta, kad pastangos rasti išeitį iš krizės neturi eiliniam piliečiui atrodyti kaip kova dėl valdžios tarp tų, kurie nori išvengti ekonominių nuostolių, ir tų, kurie nori laikytis atsargumo principo. Sąlygos, kuriomis išeinama iš tokios padėties, kai visa Europos oro erdvuždaryta, turi būti visiškai skaidrios ir objektyvios. Todėl mokslinių bandymų tobulinimas, taip pat jų derinimas...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Robert Goebbels
(FR) Pone pirmininke, atsargumo principas virto neatsakingumo principu. Mažiausios rizikos akivaizdoje atsargumo principas virto kvietimu nusikratyti visos atsakomybės. Vadinamosios atsakingosios šalys nebedrįsta prisiimti atsakomybės.
Kilo gripo epidemijos grėsmė? Iš karto tūkstančiai žmonių raginami skiepytis. Išsiveržugnikalnis? Iš karto uždaroma visa Europos oro erdvė, nors patirtis ir parodė, kad vulkaniniai pelenai iš tikrųjų nėra tokie pavojingi, išskyrus atvejus, kai tenka skristi pro tirštą šių pelenų debesį.
Tačiau atsargumo principas lėmė, kad dabar mūsų įmonės patiria nuostolių dėl atsakingųjų šalių negebėjimo prisiimti atsakomybės, dėl ekspertų silpnumo ir dėl bejėgiškos politikos, kuri privedprie to, kad dabar pradėta taukšti apie būtinybę sumažinti pernelyg didelę mūsų priklausomybę nuo oro transporto ir daugiau investuoti į geležinkelių tinklus, galbūt net išplečiant juos iki Azijos, Amerikos, Afrikos ir Okeanijos ir nutiesiant geležinkelio linijas tarp visų salų.
Diego López Garrido
Pone pirmininke, manau, visi neabejotinai sutinka, kad pirmiausia turime susitelkti ties gamtos aspektu. M. Cramer jį išdėstlabai aiškiai ir su juo sutinku, nes šie įvykiai - tai svarbi žinia mums visiems. Taip pat, žinoma, turime įvertinti Europos Sąjungos veiksmus reaguojant į krizę, europinės svarbos krizę, dėl kurios labai rimtai nukentėjo milijonai piliečių iš Europos ir kitų šalių už Europos Sąjungos ribų, taip pat pagrindiniai Europos ūkio sektoriai.
Iš karto tapo aišku, kad valstybės narės, kurios turi galių spręsti klausimą dėl oro uostų atidarymo, nespėja reaguoti į įvykius, todėl Europos Sąjunga nusprendnedelsdama įsikišti. Kartoju, pone F. Speroni ir ponia E. Ferreira, veiksmų imtasi nedelsiant. Penktadienį tapo aišku, kad padėtis rimta, todėl Europos Komisija kartu su Tarybai pirmininkaujančia Ispanija ir Eurokontrole iš karto ėmėsi darbo ir sekmadienį - kaip S. Kallas pirmiau minėjo - Komisija ir Tarybai pirmininkaujanti valstybnar- S. Kallas ir aš - padarėme viešą pareiškimą, kuriame paaiškinome susidariusią padėtį ir pranešėme, kokių veiksmų ketinama imtis. Tie veiksmai - tai vakarykštis Eurokontrolės posėdis ir sprendimas, priimtas vakar įvykusiame neeiliniame Tarybos susitikime, kurį sušaukIspanijos Vyriausybir kuriam pirmininkavo Ispanijos viešųjų darbų ministras.
Taigi veiksmų imtasi. Veiksmų imtasi siekiant rasti sprendimą, duoti krizei atsaką, grindžiamą europiniu metodu, europine perspektyva. Vakarykščiame neeiliniame Ministrų Tarybos susitikime priimtas sprendimas šiandien įgyvendinamas. Šį rytą 08.00 val. Eurokontrolnustatketurias zonas. Nustatyta zona, kurioje saugumo sumetimais jokių skrydžių vykdyti neleidžiama, taip pat zonos, kuriose skrydžiai gali būti vykdomi, jeigu valstybės narės tarpusavyje susitars ir derins savo veiksmus. Taigi oro erdvlaipsniškai atveriama, bet tolesnšio proceso eiga priklausys, žinoma, nuo oro sąlygų ir gamtos. Savaime suprantama, esame priklausomi nuo šių veiksnių, bet vakar priimtas sprendimas šiandien jau įgyvendinamas ir visais atvejais, žinoma, taip pat bus laikomasi atsargumo ir saugumo principų.
Manau, viena, kas iš karto tapo aišku, yra tai, kad europinis metodas šiuo atveju reiškgalimybę priimti daug geriau subalansuotą sprendimą. Europinis metodas reiškė, kad galėjo būti atsižvelgta į įvairius veiksnius, į kuriuos visada derėtų atsižvelgti, kai įvyksta kažkas neeilinio, kaip kad šiuo atveju. Pirma, tai reiškia, kad rizikos vertinimo modelis yra daug tikslesnis. Pone D. Sterckx, atsakydamas į jūsų šiuo klausimu išsakytas mintis, noriu pasakyti, kad Eurokontrolatsižvelgia į sprendimus, kuriuos priėmVulkaninių pelenų konsultacinis centras Londone, bet ji taip pat ketina atsižvelgti į bandomųjų skrydžių rezultatus, į informaciją, kurią pateiks nacionalinės valdžios institucijos, lėktuvų gamintojai, taip pat Europos aviacijos saugos agentūra Kelne, kuri, sutinku, turėtų būti sustiprinta. Į visa tai bus atsižvelgta siekiant sudaryti kuo tikslesnį žemėlapį, o tai šiuo metu ir daroma - Eurokontrolrengia techninį pasiūlymą remdamasi moksliniais duomenimis.
Europinis metodas reiškia, kad kartu gali būti atsižvelgta į saugumą, o saugumo principas yra pagrindinis ir svarbesnis už visus kitus, todėl sutinku su visais, kurie tą pabrėžė. Jis reiškia, kad gali būti atsižvelgta į ekonominius padarinius ir Komisija sudardarbo grupę - šią žinią taip pat labai gerai priėmėte - kuri kitą savaitę pateiks ataskaitą dėl aspektų, susijusių su ekonomika. Šis metodas taip pat reiškia, kad gali būti atsižvelgta į piliečių teises ir piliečių judumą. Būtent todėl dar kartą raginu visas Europos Sąjungos vyriausybes padėti įstrigusiems žmonėms grįžti namo, panaudoti visas galimas susisiekimo priemones ir dėti ypatingas, neeilines pastangas, kad tai būtų padaryta, nes tai pagrindinpiliečių teisė: teisgrįžti namo, teislaisvai keliauti. Todėl raginame šią jų teisę į laisvą judėjimą gerbti.
Ši krizė, manau, duoda peno labai išsamioms diskusijoms, kurios bus naudingos ateičiai, ir Europos Parlamentas yra būtent ta vieta, kurioje šios diskusijos turėtų vykti. Šiose diskusijose turės būti aptarta šiomis išskirtinėmis aplinkybėmis kilusi keleivių teisių problema ir būtinybparengti veiksmų planą, skirtą ypatingų aplinkybių atvejams, ir šiuo atveju taip pat būtina, kaip kalbėjo I. Bilbao, kad Europos Sąjungos veiksmai būtų skaidrūs, nes to reikia, kad būtų įgyvendintos struktūrinės reformos, kuriomis būtų sustiprinti transeuropiniai geležinkelių tinklai Europoje. Tai tampa visiškai strateginiu tikslu, kuris, viską apsvarsčius, reiškia tiesiog Europos struktūrizavimą, nes istoriškai šiuolaikinės valstybės struktūra suformuota plėtojant susisiekimo sistemą, kelius, geležinkelius, taip pat susisiekimo jūra sistemą. Ateityje Europos, XXI a. Europos struktūrizavimas nebus baigtas, jei tai nebus daroma susisiekimo infrastruktūros, šiuo atveju pirmiausia geležinkelių infrastruktūros, pagrindu.
Šie du dalykai neatsiejami ir transporto infrastruktūros plėtojimas yra labai politinis, simbolinis ir praktinis klausimas, tampantis vienu iš svarbiausių XXI a. Europos tikslų. Šiuo atžvilgiu manau, kad H. Swoboda, M. Schulz, M. Álvarez ir kiti kalbėtojai tinkamai pasirinko būtent šią vietą ir būtent šį laiką paminėti šias reformas, nes tai neabejotinai vienas iš elementų, būtinų ateičiai, kurios Europos Sąjunga turi siekti.
Gay Mitchell
Pone pirmininke, ar galėčiau su visa pagarba paprašyti, kad šios diskusijos būtų pratęstos, nes šis pasikeitimas nuomonėmis vyksta pernelyg mandagiai. Su žmonėmis traukinių stotyse ir oro uostuose elgiamasi kaip su šiukšlėmis. Esame pernelyg mandagūs. Taryba ir Komisija turi pasinaudoti ES įgaliojimais ir pareikalauti, kad būtų atidaryti informacijos punktai. Briuselio centrinėje stotyje yra šeši informacijos punktai, keturi iš jų uždaryti.
Šios diskusijos turėtų būti gerokai ilgesnės ir jose turėtų būti leista dalyvauti didesniam EP narių skaičiui. Nesu patenkintas Tarybos ir Komisijos veiksmais. Keleiviais nebuvo tinkamai pasirūpinta, todėl daugybjų dabar priversti nakvoti geležinkelių stotyse.
Pirmininkas
Apie tai ne kartą šiandien kalbėta. Visi prieš jus kalbėję Europos Parlamento nariai šiuos klausimus kėlė.
Siim Kallas
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Pone pirmininke, noriu padėkoti visiems gerbiamiems EP nariams už visas jų išsakytas pastabas. Norėčiau pridurti dar keturias pastabas.
Pirma, šie įvykiai davdaug peno apmąstymams, susijusiems su mūsų strateginiais planais. Vienas iš įdomiausių ir svarbiausių klausimų yra klausimas dėl galimybės lanksčiai derinti skirtingas transporto priemones ir galimybės naudoti geležinkelius kaip tam tikros rūšies alternatyvą. Netrukus šį klausimą svarstysime, kai diskutuosime dėl pirmojo geležinkelių transporto paketo pakeitimų ir baltosios knygos dėl transporto politikos ateities.
Tai labai rimtas klausimas. Vakar jį taip pat aptarėme su Ministrų Taryba. Galiu pažadėti jums, kad apie tai labai rimtai galvosime, taip pat labai rimtai galvosime apie galimybę dirbti nuotoliniu būdu ir kitus veiksnius, galinčius padėti sumažinti nebūtinų kelionių skaičių ir apriboti transporto naudojimą.
Dėl ekonominių padarinių. Atsižvelgsime į visus aspektus ir pateiksime pasiūlymų. Tačiau turime būti atsargūs. Pinigai iš dangaus nekrenta ir visų ūkio subjektų atžvilgiu turime elgtis sąžiningai. Turime vadovautis labai subalansuotu požiūriu. Čia negali būti jokių stebuklų.
Dėl keleivių teisių. Taisyklės labai aiškios. Kai kurie EP nariai kėlklausimą dėl šių taisyklių ir jų persvarstymo. Nemanau, kad turėtume persvarstyti taisykles, kurias patvirtino Europos sprendimų priėmėjai, įskaitant ir Europos Parlamentą. Jos tinkamos. Kitas dalykas - jų įgyvendinimas ir vykdymas, o už tą atsakingos valstybės narės. Turime aiškų planą, ką toliau daryti siekiant užtikrinti šių taisyklių vykdymą ir kaip daryti įtaką valstybėms narėms. Aiškiai žinome, kas šiandien turi būti padaryta keleivių teisių srityje.
Dar vienas klausimas, nors tai nėra tokia didelproblema: daug kolegų pasakir tokių pastabų yra spaudoje, kad sureagavome pavėluotai ir kad buvome nepasirengę. Na, aš buvau aktyvus visą laiką. Buvau Eurokontrolės būstinėje. Palaikiau ryšį su ministrais. Šioje salėje šiandien kilo ta pati dilema, kurią teko spręsti visiems tiems ekspertams ir sprendimų priėmėjams, bet šį klausimą sprendžia ekspertai ir už saugą atsakingos valdžios institucijos, o ne politikai. Tai ta pati dilema: saugumas palyginti su lankstumu.
Buvome pasirengę ugnikalnio išsiveržimui, bet turėjome kitokią informaciją apie pavojų išsiveržus ugnikalniui. Apie tai čia taip pat minėta. Vienas oro linijų "British Airways" lėktuvas ir vienas oro linijų "KLM" lėktuvas buvo pakliuvę į bėdą dėl vulkaninių pelenų, taigi buvo nustatytos taisyklės remiantis tuo, kad tokiomis aplinkybėmis kyla rimtas pavojus. Valdžios institucijos veikremdamosi prielaida, kad skristi tokiomis sąlygomis labai pavojinga ir kad skrydžiai turėtų būti atšaukti.
Dabar susitarta dėl labiau diferencijuoto požiūrio. Sekmadienį buvo atlikta dauguma bandomųjų skrydžių ir gauta informacija iš Eurokontrolės, kur aptarėme šiuos klausimus - bandomuosius skrydžius ir galutinius jų rezultatus. Dabar turime galimybę veikti lanksčiau ir šis reikalas tebėra valstybių narių rankose. Judame pirmyn Europos bendro dangaus, labai perspektyvaus europinio projekto, klausimu ir ministrai sutaria, kad būtent šiuo keliu turėtų būti einama geriau derinant veiksmus Europos lygmeniu.
Dabar tam turime puikią galimybę. Štai tokiomis pastabomis norėjau su jumis pasidalyti. Norėjau pasakyti, kad, kalbant apie informavimą, ketvirtadienį ir penktadienį Komisija pateikpranešimus spaudai dėl keleivių teisių. Pasakėme, kad keleivių teisių klausimas turi būti vertinamas labai rimtai. Informaciją apie keleivių teises Komisija pateikiš karto, nuo sekmadienio pradėta teikti platesnę informaciją visais klausimais ir iki vakarykštės dienos jau visais klausimais išsamiai informuota.
Štai tokia padėtis. Aišku, į normalias vėžes dar negrįžta. Dar turime palaukti bent tris ar keturias dienas, kol bus atnaujinta dauguma skrydžių. Ekonomikos ir keleivių požiūriu labai svarbu, kad skrydžiai būtų atnaujinti ir oro linijų bendrovės galėtų sugrąžinti keleivius namo ar nuskraidinti juos ten, kur jie ketino vykti. Padėtis tebėra sudėtinga ir dar tenka įveikti padarinius.
Dėkoju už jūsų pastabas. Dar turėsime progų šį klausimą dar kartą aptarti.
Pirmininkas
Diskusijos, kurias dabar baigiame, yra neabejotinai svarbiausias mūsų darbotvarkės klausimas. Vien dėl jo buvo verta susitikti čia, Strasbūre. Šios diskusijos yra tai, ko mūsų piliečiai iš mūsų tikisi - kad mes imtumėmės spręsti visas šias problemas, ir būtent apie tai nuo pat ryto kalbėjome. Tai svarbiausia tema.
Taip pat norėčiau padėkoti už tai, kad mūsų galutinėse diskusijose dalyvavo keturiolika Europos Komisijos narių. Labai svarbu, kad jie išklausjūsų pastabas.
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Kinga Göncz  
Dėkoju aviacijos administracijai už įsikišimą, dėl vulkaninių pelenų debesies, laimei, niekas nežuvo, tačiau informavimo ir veiksmų derinimo požiūriu Europos pastangas vertinu nepatenkinamai. Uždarius oro erdvę, šimtai tūkstančių europiečių pateko į labai keblią padėtį negalėdami nuvykti ten, kur ketino. Visi stengėsi kaip nors spręsti šią netikėtai kilusią problemą, bet padėtį pablogino prastas informavimas. Dažnu atveju nebuvo pasirūpinta tinkamai informuoti keleivius telefonu ar internetu. Prie visos šios sumaišties prisidėjo ir tai, kad aviacijos administracija ir oro linijų bendrovės skelbprieštaringą informaciją. Taip pat nebuvo derinami oro transporto ir žemės transporto sektorių veiksmai. Asmeniškai patyrėme, kaip svarbu būtų modernizuoti viešojo transporto jungtis tarp valstybių narių ir išplėtoti transeuropinius transporto tinklus. Palankiai vertinu Komisijos ryžtingus krizės valdymo žingsnius. Šiuo tikslu sudaryta darbo grupturėtų padėti aviacijos ir oro eismo kontrolės administracijoms geriau derinti savo veiksmus, taip pat vertėtų išsiaiškinti, ar devintajame dešimtmetyje patvirtintos saugumo priemonės tebėra pagrįstos. Rekomenduoju, kad panašių krizių atvejais Europos Parlamentas nekomplikuotų ir taip chaotiškos transporto sistemos nuolat važinėdamas tarp Briuselio ir Strasbūro. Plenariniai posėdžiai, manau, turėtų vykti Briuselyje.
Filip Kaczmarek  
Pone pirmininke, mūsų diskusijos dėl padėties Europos aviacijos sektoriuje neturėtų apsiriboti nereikšmingu klausimu, kaip atvykti į Europos Parlamento sesiją Strasbūre. Pernelyg didelis dėmesys šiam klausimui sudarys nepagrįstą Europos Parlamento narių egocentriškumo įspūdį. Pasitelkime vaizduotę. Socialiniai, ekonominiai ir net politiniai padariniai, kurių patirsime, jeigu Europos oro erdvbus uždaryta ilgesnį laiką, galės tapti didžiuliu iššūkiu visai Europai. Lenkijoje kai kuriems politikams ir žurnalistams kyla klausimų, pvz., kodėl vieni atvyko į Krokuvą sekmadienį, o kiti nesugebėjo, taip pat kodėl buvo neįmanoma sekmadienį atvykti į Krokuvą kelių transportu ar traukiniu, bet buvo įmanoma šiomis transporto priemonėmis pirmadienį atvykti į Strasbūrą. Ugnikalnio Islandijoje išsiveržimo padariniai taip pat turės labai stiprų visuotinį matmenį. Įprastai nesusimąstome apie didžiulę oro transporto svarbą. Vien Etiopijos nuostoliai, kurių ši šalis patiria dėl to, kad negali eksportuoti gėlių į Europą, siekia 3 mln. EUR per dieną. Privalome atlikti labai rimtą tyrimą ir išsiaiškinti, kokį poveikį oro erdvės uždarymas turės darbo rinkai, mūsų konkurencingumui ir visai ekonomikai ir kaip jis paveiks eilinių žmonių gyvenimą. Kas žino - galbūt šis nereikšmingas įvykis Islandijoje nulems Europos Sąjungos ateitį. Labai dėkoju.
Ádám Kósa  
Dėl to, kad išsiveržus ugnikalniui Islandijoje kelioms dienoms buvo apribota oro erdvir atšaukti skrydžiai, tūkstančiai žmonių įstrigo oro uostuose ir atsidūrlabai keblioje padėtyje. Nepaisant to, kad lėktuvai labai vėlavo (skrydžiai trumpesniu nei 1 500 km nuotoliu užtrunka ilgiau nei dvi valandas), oro linijų bendrovės labai mažai pasistengar visiškai nepasistengpadėti keleiviams, taip pat nesuteikjiems tikslios informacijos apie galimybes pasiekti galutinę paskirties vietą kitomis transporto priemonėmis. Oro linijų bendrovės nesudarsąlygų įstrigusiems keleiviams pasinaudoti nemokamomis telefono, fakso ar interneto ryšio paslaugomis, nepasirūpino jos ir keleivių perkėlimu ar apgyvendinimu, nors pagal galiojančius ES reglamentus keleiviai turi teisę gauti tokią paramą. Tokiais išskirtinių aplinkybių atvejais keleiviai su negalia, pagyvenę asmenys ir šeimos su mažais vaikais atsiduria dar pažeidžiamesnėje padėtyje ir taip atsitiko ir šiuo atveju. Ši netikėta krizparodė, kad keleivių teisės, kurios anksčiau buvo gerbiamos, gali būti vos ne akimirksniu panaikintos ir kad mums tiesiog būtina turėti Keleivių teisių chartiją, kurią priimti aš taip pat raginau, kad tokie atvejai kaip šis, kai keleiviai nesulaukjokios pagalbos iš oro linijų bendrovių ir atitinkamų organų, nesikartotų. Taip pat rekomenduoju nustatyti reikalavimą, kad atsiradus bet kokiems nenumatytiems pokyčiams visi keleiviai iš karto būtų informuojami ir kiekvienam iš jų mobiliaisiais telefonais atsiunčiamos žinutės su informacija apie alternatyvias galimybes pasiekti paskirties vietą.
Jacek Olgierd Kurski  
Dėl vulkaninių pelenų debesies, susidariusio išsiveržus Eyjafjöll ugnikalniui Islandijoje, oro transporto eismas virš Europos pastarosiomis dienomis sutriko. Dešimtys tūkstančių skrydžių atšaukta, keleiviai negali niekur vykti. Visai Europai, nacionalinėms ir ES valdžios institucijoms tai pamoka, ateičiai turime padaryti išvadas, jas turime padaryti ir siekdami, kad dėl panašių įvykių Europos Vadovų Tarybos ar mūsų asamblėjos darbas nebūtų paralyžiuotas. Dėl šios krizės nukentėjusių žmonių gretose taip pat yra Europos Parlamento narių, kurie, kaip aš, negalėjo šią savaitę atvykti į mėnesinę sesiją Strasbūre. Šios savaitės posėdyje Strasbūre kilo daug sumaišties, nes kai kurie EP nariai tiesiog negalėjo atvykti iš savo rinkimų apygardų. Iki paskutinės minutės nežinojome, ar mėnesinsesija iš viso vyks. Ateityje visiems mums būtų gerai turėti darbo išskirtinių aplinkybių atvejais tvarką, kad būtume tokiems atvejams pasirengę.
Tiziano Motti  
Pone pirmininke, jau pripratome per žinias girdėti pranešant apie nelaimes, sukeltas gamtos ar tyčinių veiksmų, kurios parklupdo šalies struktūras ir visuomenę ant kelių, sutrikdydamos transporto ir tiekimo sistemų darbą. Jau įgijome patirties, tad Europos biudžeto lėšomis sudaryti fondai ir įvairių civilinės saugos organų veiksmų derinimas jau vyksta. Tačiau tokios kritiškos padėties, kurią sukėlugnikalnio Islandijoje išsiveržimas, niekada nesitikėjome. Mūsų piliečiai nepamirš oro uosto švieslenčių, kuriose rodoma, kad visi skrydžiai atšaukti, oro uosto tranzito zonų, tų kalėjimų, taip pat begalinių eilių stotyse, automobilių nuomos įmonėse ir taksi stovėjimo vietose. Oro linijų bendrovės patyrdidžiulių finansinių nuostolių. Piliečiai rizikuoja būti apmulkinti: negana to, kad jie patyrnepatogumų ir nenumatytų išlaidų, kurias bus sudėtinga susigrąžinti, oro linijų bendrovės dar galės padidinti mokesčius, kad padengtų patirtus nuostolius. Negalima leisti, kad taip atsitiktų. Kaip ir stichinių nelaimių atveju, Europos Sąjunga turės reaguoti kompensuodama piliečiams, kurie patyrnenumatytų išlaidų, kad sumažintų jų nepasitenkinimą, taip pat oro linijų bendrovėms, bet darydama tą ES turi vengti rizikos, kad ši kompensacija galės būti pateikta kaip valstybės pagalba, nes tokiu atveju valstybės pagalba būtų neteisėta. Pirmiausia piliečiai turi būti patikinti, kad Europos Sąjunga jiems padės, kad jie galėtų jaustis apsaugoti ir tiesiogiai, ir netiesiogiai. Iki šiol daugelis iš jų dar negali pasakyti, kad jaučiasi apsaugoti. Iš Parlamento, kuris labai ištuštėjo dėl to, kad daug EP narių negali čia atvykti, raginame skubiai parengti ir patvirtinti europinį nacionalinių vyriausybių ir organų veiksmų derinimo ir organizuotos piliečių apsaugos veiksmų planą. Toks planas leistų mums pateikti tą skubų atsaką į piliečių poreikius, kurio vyriausybės, keista, šiandien nesugeba užtikrinti.
Sławomir Witold Nitras  
Ponios ir ponai, pastarosiomis dienomis visi esame oro uostų beveik visoje Europos žemyno teritorijoje blokados liudininkai. Padėtis labai neįprasta, nes ją lėmne streikai, bet stichinnelaimė, kurią sukėlugnikalnio Islandijoje išsiveržimas. Šio paralyžiaus, į kurį visi tam tikru mastu esame įtraukti, padariniai labai rimti, kaip antai finansinės oro linijų bendrovių problemos ir didėjanti sausumos ir jūrų transporto svarba. Būtent į tai norėjau atkreipti jūsų dėmesį. Pastaraisiais metais oro transportas, palyginti su kitomis transporto priemonėmis, akivaizdžiai pirmauja pagal populiarumą. Ši transporto priemongreitesnė, saugesnir patogesnkeleiviams. Tačiau, esant tokiai padėčiai, būtina patvirtinti priemones, kurios leistų sausumos ir jūrų transportui geriau kompensuoti nepatogumus, kurių patyrėme dėl oro transporto paralyžiaus.
Cristian Dan Preda  
Būtinybei užtikrinti oro eismo saugumą jokio pagrindimo nereikia. Nuo tada, kai Islandijoje išsiveržugnikalnis, keliauti oro transportu, regis, yra ne tik nepatikima, bet ir beveik neįmanoma. Esu įsitikinęs, kad labiau suderinti veiksmai Europos lygmeniu būtų padėję ES piliečiams, kurie dabar įstrigo oro uostuose įvairiose pasaulio šalyse ar visiškai negali vykti į suplanuotą kelionę. Tikiuosi, ateis diena, kai bendras Europos dangus taps tikrove.
Kaip visiems gerai žinoma, dėl to, kad pastarosiomis dienomis visi skrydžiai buvo uždrausti, mūsų Parlamentas taip pat nukentėjo, tiksliau sakant, sutriko jo plenarinių sesijų eiga. Mano nuomone, nepateisinama, kad balsavimas atidėtas ir sesija sutrumpinta viena diena, net jeigu pirmadienio vakarą, balandžio 19 d., sesijoje dalyvavo tik apie 65 proc. EP narių. Manau, kad sesija turi vykti įprasta tvarka.
