5-oji sanglaudos ataskaita ir sanglaudos politikos strategija po 2013 m. - 2007-2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimas - Europos miestų darbotvarkir jos ateitis vykdant sanglaudos politiką - 3 tikslas: būsimoji pasienio regionų, tarpvalstybinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo darbotvark- Didesnis ERPF ir kitų struktūrinių fondų efektyvumas (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - bendra diskusija dėl šių pranešimų:
Markaus Pieperio pranešimas Regioninės plėtros komiteto vardu dėl Europos Komisijos Penktosios sanglaudos ataskaitos ir sanglaudos politikos strategijos po 2013 m.;
Miroslavo Mikolášiko pranešimas Regioninės plėtros komiteto vardu dėl 2010 m. ataskaitos dėl 2007-2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimo;
Oldřicho Vlasáko pranešimas Regioninės plėtros komiteto vardu dėl Europos miestų darbotvarkės ir jos ateities vykdant sanglaudos politiką;
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid pranešimas Regioninės plėtros komiteto vardu dėl 3 tikslo: teritorinio bendradarbiavimo uždavinio - būsimosios pasienio regionų, tarpvalstybinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo darbotvarkės;
Georgios Stavrakakio pranešimas Regioninės plėtros komiteto vardu dėl esamos padėties ir būsimųjų sąveikų siekiant didesnio ERPF ir kitų struktūrinių fondų veiksmingumo.
Markus Pieper
pranešėjas. - (DE) Pone pirmininke, pradėsiu pasakydamas, jog labai norėčiau savo dviejų minučių kalbą skirti baigiamosioms pastaboms. Ponios ir ponai, Europos Sąjunga yra solidarumo Europa ir Europos regionų gynėja. Dabar Europos Parlamentas mūsų regionams siunčia aiškią žinią. Norime padėti silpniausiems regionams užmegzti stipresnius ryšius. Paramą pasienio regionams teikiame tam, kad Europa taptų darnesnė, ir norime išnaudoti visų regionų potencialą, kad Europa taptų konkurencingesnė.
Nors ekonomikos ir finansų krizaptemddaugelį šių veiklos sričių, Europos struktūrine politika ir toliau bus stipriai skatinamas ekonomikos augimas ir užimtumas. Po 2013 m. dėl tokių iššūkių kaip demografiniai pokyčiai, kintanti ekonomikos struktūra, mūsų transporto sistemų trūkumai, atsinaujinančiųjų išteklių energijos epochos pradžia ir socialinių neatitikčių didėjimas bus būtina imtis veiksmų.
Sėkmingas struktūrinės politikos vykdymas - tai galimybregionams atsinaujinti, kad jie galėtų spręsti minėtas problemas, ir pagalba jiems padėti sau. Drauge Europai reikalingas regionų potencialas, kad būtų galima įgyvendinti strategiją "Europa 2020" ir užtikrinti jos sėkmę. Turime būti tikri, kad visiems šiems uždaviniams turime tinkamą finansavimą. Todėl priešinsimės visiems mėginimams pakartotinio nacionalizavimo priemonėmis, naujų klimato, užimtumo fondų priemonėmis ar bet kokiomis kitomis centralizuotomis Briuselio suplanuotomis priemonėmis sužlugdyti mūsų sėkmingą struktūrinę politiką. Norime sustiprinti daugiapakopio valdymo principą. Regionų atsakomybįgyvendinant Europos tikslus savaime naudinga.
Pranešime pateikėme keletą rimtų pasiūlymų, kaip Europa galėtų gauti dar daugiau naudos. Raginame skirti daugiau išteklių mūsų pasienio regionų infrastruktūrai gerinti ir transeuropiniams tinklams stiprinti. Norime daugiau investuoti į savo miestų ir kaimo vietovių ateitį ir reikalaujame, kad programos būtų labiau suderintos. Tikėtina, kad Parlamento narių dauguma parems tarpinę kategoriją, kai skiriamos didelės subsidijos ne tokiems nepalankiems regionams. Norėčiau patarti to nedaryti, nes tokiu atveju laipsniško nutraukimo laikotarpis virs miegojimo laikotarpiu, o Taryba negali to leisti.
Taip pat teikiame geresnių pasiūlymų didesniam veiksmingumui ir skaidrumui užtikrinti. Labai svarbu užtikrinti, kad finansavimo skyrimas būtų susietas su griežtomis sąlygomis. Prieš suteikiant galimybę naudotis ES pinigais, turi būti įgyvendinti ES teisės aktai. Tai taikytina viešiesiems pirkimams ir kainų reguliavimui. Taip pat norime matyti gerokai griežtesnę subsidijų skyrimo kontrolę. Jei pagaliau neįvardysime (ir tai reikia daryti nuolat) ir nesugėdinsime valstybių narių, kuriose daugiausia sukčiavimo atvejų, prarasime savo patikimumą.
Raginame Komisiją stipriau įsipareigoti stebėti, kaip panaudojamas finansavimas. Pone J. Lewandowski, per daug nesitikėkite iš valstybių narių. Pats prisiimkite atsakomybę už nacionalinio tikrinimo institucijų akreditavimą, ir Parlamentas jus palaikys.
Galiausiai norėčiau atkreipti Komisijos dėmesį į keletą dalykų, kurių nėra pranešime. Priešingai nei pranešimo projekte, neberaginame sumažinti bendrojo finansavimo, tačiau neraginame - tai mano pastaba - jo ir padidinti. Pranešime taip pat nebėra mūsų pasiūlymo sujungti Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą su Europos socialiniu fondu. Tačiau prašau atkreipti dėmesį, kad taip pat nepageidaujame nepriklausomo Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo. Tegu šie du pavyzdžiai įrodo, kad Parlamentas kur kas labiau siekia reformų, nei gali pasirodyti pranešime. Kad ES išliktų stipri, mūsų struktūrinei politikai reikia reformų.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad apskritai man patiko dirbti rengiant šį pranešimą. Vis dėlto mane piktino daug savanaudiško nacionalizmo atvejų, deja, taip pat atspindimų šiame pranešime. Labai noriu pamatyti, kaip tai pasireikš per balsavimą. Labai jums ačiū už dėmesį.
Miroslav Mikolášik
pranešėjas. - Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti visiems gerbiamiems Parlamento nariams už jų įdomų indėlį ir ypač šešėliniams pranešėjams už jų puikų bendradarbiavimą. Pakeitimais bei nuomonėmis buvo išreikšta daug įkvepiančių ir svarbių minčių, todėl ypatingą dėmesį skyriau gerai subalansuotam požiūriui, kad pranešime atsispindėtų kuo daugiau jų esmės ir kuo didesnįvairovė.
Strateginės ataskaitos - tai naujas sanglaudos politikos elementas, įdiegtas esamu programavimo laikotarpiu 2007-2013 m. 2010 m. strategine ataskaita Parlamentas pirmą kartą turi galimybę analizuoti ir įvertinti sanglaudos politikos įgyvendinimo rezultatus. Tai taip pat galimybParlamentui išreikšti nuomonę dėl valstybių narių išlaidų prioritetų ir nurodyti sritis, kuriose reikia daugiau pastangų, įskaitant Komisijos pastangas įgyvendinti sanglaudos politiką ir patį strateginių ataskaitų teikimą.
2010 m. strateginėje ataskaitoje daugiausia dėmesio skiriama programų įgyvendinimui per esamą programavimo laikotarpį ir strateginių ataskaitų rengimui. Joje taip pat pateikiama keletas vertingų būsimosios sanglaudos politikos įžvalgų.
Pirma, kalbant apie programų įgyvendinimą, pateikiama finansinatrinktų projektų apimtis yra 93,4 mlrd. EUR, ir tai sudaro 27 proc. esamų ES išteklių aptariamu laikotarpiu. Tai gali būti vertinama kaip visai priimtina, turint galvoje ne tik socialinės ir ekonominės padėties pablogėjimą 2008-2009 m. dėl pasaulinės krizės, bet ir politikos reformą 2007-2013 m. laikotarpiu.
Vis dėlto valstybių pažanga ir pagal temas labai skiriasi, bendrieji atrankos rodikliai devyniose valstybėse narėse siekia 40 proc. ir mažiau nei 20 proc. - keturiose. Tarp Europos regionų akivaizdžiai tebėra stulbinamų ekonominių, socialinių ir aplinkos skirtumų. Kita vertus, esama daug nuoseklesnio vidutinio projektų atrankos rodiklio, taikytino trims tikslams: konvergencijos, regionų konkurencingumo bei užimtumo ir Europos teritorinio bendradarbiavimo. Tas pats pasakytina apie kategorijas, susijusias su Lisabonos strategijos tikslais. Aukštesniais aplinkosaugos programų sugerties rodikliais pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą įrodoma pasienio ir tarpregioninio bendradarbiavimo nauda, todėl toks bendradarbiavimas turėtų būti skatinamas ateityje. Kita vertus, tam tikrose srityse reikia daugiau pastangų, ypač įgyvendinimui skatinti, išvengti pernelyg didelio vilkinimo, užtikrinti griežtesnę finansinę drausmę ir didinti sąveiką su kitomis ES politikos kryptimis.
Antra, kalbant apie pačias strategines ataskaitas: tai - priemonstrategiškai apgalvoti ir diskutuoti apie teminius sanglaudos politikos aspektus, grindžiamus konkrečiais valstybių narių pateikiamais faktais. Strateginės ataskaitos - taip pat vykstančio proceso vertinimas. Jos teikiamos programavimo laikotarpiu, siekiant pateikti valstybių narių padarytos pažangos įgyvendinant ES tikslus apžvalgą ir naudingą pagrindą, nuo kurio atsispiriant reikia gerinti rezultatus. Taigi, ataskaitoje išryškinama gera praktika, kuria galima pagerinti ataskaitų teikimo kokybę didinant valstybių narių suinteresuotųjų subjektų atsakomybę ir galiausiai įgyvendinimo veiksmingumą.
Baigsiu paminėdamas tik vieną iš daugelio geros praktikos pavyzdžių - būtent visų valstybių narių taikomus esminius rodiklius.
Oldřich Vlasák
Pone pirmininke, norėčiau pasidalyti keliomis mintimis, susijusiomis su pranešimu, kurio pranešėjas esu aš, kitaip tariant, apie pranešimą dėl miestų aspekto ateities sanglaudos politikoje.
Pranešime pagrindinis dėmesys sutelkiamas į miestus ir jų vaidmenį sanglaudos politikoje. Vis dėlto pradžioje norėčiau pabrėžti, jog tai nereiškia, kad turėtume pamiršti kaimo vietoves, kai skirstomos Europos fondų lėšos. Priešingai, reikia, kad sklandžiai vyktų darni tiek didelių miestų, tiek mažų kaimo bendruomenių plėtra. Beje, šią mintį pabrėžiau ir savo pateiktame pakeitimų projekte dėl Cz. A. Siekierski pranešimo dėl bendros žemės ūkio politikos ateities.
Savo įžangoje norėčiau iškelti keletą klausimų. Pirma, turime suprasti, kad miestai - svarbi strategijos "Europa 2020" įgyvendinimo platforma ir dėl tokių priežasčių kaip nepaneigiama jų svarba ekonominei Europos regionų plėtrai. Todėl būtina, kad miestams būtų suteikti tvirti įgaliojimai įgyvendinant šios bendros Europos strategijos tikslus.
Antra, norėčiau pabrėžti, kad daugelyje miestų turime plėtoti pagrindinę infrastruktūrą. Mano nuomone, geras sprendimas būtų ne vien paprastas atnaujinimas, taip pat reikia, pasitelkiant informacines technologijas, modernizuoti infrastruktūrą ir technologiškai investuoti į ją. Tada galėtume būti tikri, kad miestuose tikrai vyks pastebimas augimas ir pagerės gyvenimo kokybė. Atsižvelgdami į koncentracijos principą, pirmenybę turėtume teikti tik tokioms augimo investicijoms.
Trečia, norėčiau paminėti partnerystės temą. Partnerystdažnai tėra tuščia sąvoka. Taigi norėčiau, kad galėtume miestams suteikti realios paramos, todėl raginu Komisiją įpareigoti valstybes nares įtraukti pagrindinių miestų, vietos ir regionų valdžios institucijų federacijų politinius atstovus į visus vadovaujantis sanglaudos politika daromų sprendimų priėmimo etapus. Vietos atstovai turėtų turėti galimybę dalyvauti nacionalinio planavimo susitarimų dėl strateginės plėtros derybose.
Ketvirta, ir tai paskutinis pagrindinis klausimas iš pranešimo projekto, kurį šiandien norėčiau paminėti, - tai finansų inžinerijos priemonės. Daug kas jau buvo pasakyta JESSICA tema, tačiau realiame pasaulyje nedaug kas vyksta. Todėl norėčiau, kad paragintume Komisiją įvertinti darbo su šiomis priemonėmis patirtį ir savo taisykles pakeisti taip, kad jos būtų konkurencingos, palyginti su kitomis finansų rinkos priemonėmis. Drauge manau, kad turėtume raginti valstybes nares JESSICA iniciatyvą įgyvendinti miestų, bet ne regionų ar valstybių lygmenimis. Tik tokiu būdu miestus iš tikrųjų pasieks JESSICA ir darys ilgalaikį poveikį.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Pone pirmininke, Komisijos nary, ponai ir ponios, prioritetinės diskusijos sanglaudos politikos tema vyksta retai, todėl šiandienos diskusija ypač svarbi.
Per ilgą savo istoriją regioninpolitika sėkmingai klostėsi, o 2009 m. ji tapo pagrindiniu Europos Sąjungos biudžeto išlaidų punktu, 2007-2013 m. į mūsų regionus investuojant 350 mlrd. EUR. Šiandien Parlamento nariai balsuos dėl šios politikos ateities ir nustatys savo prioritetus rengiantis artėjančioms naujos finansinės programos biudžeto ir reglamentavimo deryboms.
Aš savo ruožtu turėjau garbės dirbti Europos teritorinio bendradarbiavimo - sanglaudos politikos 3 tikslo - ateities klausimu ir norėčiau padėkoti šešėliniam pranešėjui, taip pat Europos Komisijai už vaisingą bendradarbiavimą.
Kas yra teritorinis bendradarbiavimas? Koks jo tikslas? Kokie klausimai keliami? Kokią vietą regioninėje politikoje jis turėtųs užimti? Štai į šiuos klausimus turime atsakyti.
Dabar 196 mln. Europos piliečių gyvena pasienio regionuose. Iš šiems regionams būdingų nevienodumų matyti mūsų šalių sunkumai prisitaikant prie atvirų sienų, Europos bendrosios rinkos sukūrimo ir globalizacijos iššūkių.
Europos Sąjungą sudaro 27 valstybės narės ir 271 regionas. Taigi Europos teritorija padalyta ir išvagota daugelio administracinių sienų, kuriomis apibrėžiamos skirtingos politinės ir teisinės sistemos. Perfrazuojant prancūzų sociologą, siena yra politinis objektas, sukuriantis atstumą esant artumui. Europos Sąjunga, atvirkščiai, siekia sukurti artumą ten, kur istoriškai buvo sukurtas atstumas, nesusipratimas ir kartais neapykanta.
Beje, 1957 m. Romos sutarties preambulyra bendra mūsų, Europos išrinktų atstovų, veiksmų gija. Europos Sąjungos tikslas - "vis glaudesnEuropos tautų sąjunga". Nenaikinant sienų ir neabejojant jų teisėtumu, 3 tikslu su jo 8,5 mlrd. EUR siekiama sumažinti neigiamą sienų poveikį kasdieniame mūsų piliečių gyvenime, kad šios skiriančios sienos virstų jungiančiomis.
Štai kaip Europos teritoriniu bendradarbiavimu galima įgyvendinti Europos integraciją ir paversti jį išskirtiniu konkurencingumo šaltiniu.
Kokia bus šio bendradarbiavimo ateitis?
Šiame pranešime yra konkrečių ir praktiškų pasiūlymų, kilusių atsižvelgiant į vietos poreikius, daugelio sutiktų suinteresuotųjų subjektų ir piliečių lūkesčius.
Visų pirma, atviras priminimas apie Europos teritorinio bendradarbiavimo naudą ir jo potencialą siekiant didesnio konkurencingumo. Pasiūlymas naujame sanglaudos politikos biudžete jo finansavimą padidinti iki 7 proc. Siekiant patenkinti pasienio bendruomenių vietos poreikius, išlaikyti bendrąją struktūrą ir pagrindinę pasienio aspekto funkciją. Lėšų teikimas kiekvienai pagal suderintus kriterijus vykdomai bendradarbiavimo programai, kad kai kurios valstybės narės neskaičiuotų finansinės grąžos. Strategiškesnis su teritorijomis paskirstyta strategija "Europa 2020" susijęs lėšų programavimas.
Tokios skatinamosios priemonės, kad regioninės veiklos programos taptų tokių didelių pasienio ar tarpvalstybinių projektų, kaip transeuropiniai transporto tinklai, dalimi. Didesnis tarpvalstybinio aspekto ir makroregioninių strategijų koordinavimas, supaprastintas įgyvendinimas priimant atskirus reglamentus. Aktyvesnis Europos teritorinio bendradarbiavimo grupių dalyvavimas, kuris yra vienintelvien bendrijos mastu taikoma daugiapakopio valdymo priemonė. Galiausiai didesnis vietos valdžios institucijų ir piliečių teritorinio bendradarbiavimo matomumas ir aiškumas.
Baigdama pasakyčiau, kad teritorinis bendradarbiavimas - viena tikrai labai naudingų Europos politikos krypčių. Tai paprasčiausias, greičiausias ir pigiausias būdas pasiekti gyvybingą ir tvirtą Europos integraciją.
Komisijos nary, ponios ir ponai, šiandien mūsų pareiga - stiprinti patį europietiškiausią sanglaudos politikos tikslą.
Georgios Stavrakakis
pranešėjas. - (EL) Pone pirmininke, Komisijos nary, pagrindinpranešime išdėstyta prielaida ta, kad, stiprinant Europos regioninės plėtros fondo ir kitų sanglaudos politikos fondų sąveiką, bus labai svariai prisidedama prie sanglaudos politikos veiksmingumo ir naudingumo didinimo. Drauge raginama didinti sąveiką plėtojant Europos žemės ūkio fondą kaimo plėtrai ir Europos žuvininkystės fondą. Didesnsąveika praktikoje reiškia, kad iš įvairių sanglaudos politikos fondų finansuojama veikla parengiama, planuojama ir įgyvendinama pagal integruotą bendrą planą taip, kad kiekvienai veiklai taikomi ir ja papildomi teigiami kitos veiklos rezultatai.
Dabartinsanglaudos politikos programų įgyvendinimo patirtis aiškiai rodo, kad sėkmingas daugelio regioninės plėtros veiksmų rezultatas iš esmės priklauso nuo papildomų iniciatyvų įgyvendinimo. Pavyzdžiui, infrastruktūros gerinimas automatiškai nereiškia didesnio ekonomikos augimo, jei jis nėra derinamas su investavimu į švietimą, verslą ir inovacijas. Todėl manome, kad veiksmingas koordinavimas turės realios naudos gerinant patikimą biudžeto valdymą.
Siekiant šio tikslo, pagrindinis pranešime formuluojamas reikalavimas yra bendrųjų valdymo ir taikymo taisyklių priėmimas pagal bendrąją sanglaudos politikos programą ir suderinant su Europos žemės ūkio fondu kaimo plėtrai ir Europos žuvininkystės fondu. Be naudos, gaunamos sutaupant išteklius ir papildant juos, naudos gavėjams tai palengvintų naudojimąsi fondų parama, o nacionalinėms institucijoms būtų lengviau valdyti lėšas. Galiausiai visais programavimo lygmenimis suderinus taisykles ir taip pasiekus supaprastinimo, mažoms agentūroms bus lengviau dalyvauti sanglaudos politikos programose, ir pagerės gebėjimas pasinaudoti lėšomis.
Pranešime taip pat palankiai vertiname Europos Komisijos iniciatyvą patvirtinti bendrą strateginę struktūrą, kurį apimtų daugiau lėšų. Vis dėlto mes, Regioninės plėtros komiteto nariai, raginame, kad ši bendra struktūra ir koordinavimas neapsiribotų vien politikos planavimo etapu, o apimtų visus politikos formavimo etapus: planavimą, įgyvendinimą, išmokas, auditą ir vertinimą.
Drauge norėčiau pareikšti pasitenkinimą, kad pagrindinėms mano pranešimo mintims Europos Parlamentas pritarnepaprastai svarbiame pasiūlyme dėl rezoliucijos dėl būsimos Europos Sąjungos finansinės perspektyvos ir pranešime dėl sanglaudos politikos ateities.
Baigdamas norėčiau atkreipti dėmesį, kad, kaip pabrėžiau pradžioje, esminmano pranešimo mintis ta, kad esant didesnei fondų sąveikai dar labiau padidės sanglaudos politikos veiksmingumas. Taigi norėčiau pareikšti ypatingą susirūpinimą tuo, kad pastaruoju metu ryški tendencija išskaidyti sanglaudos politiką tarp įvairių biudžeto išlaidų kategorijų. Mes aiškiai prieštaraujame bet kokiam tokio pobūdžio pasiūlymui, nes taip tiesiogiai griaunami pačios sanglaudos politikos pamatai, ypač partnerystir visapusis požiūris į regioninę plėtrą.
Johannes Hahn
Pone pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, Europos Parlamento lankytojai, sanglaudos politika yra pagrindinis Europos integracijos projekto ramstis ir apskritai viena sėkmingiausių pastarųjų dešimtmečių politikos krypčių. Per šią kadenciją mums puikiai sekėsi mažinti Europos regionų gerovės skirtumus. Tai kitą kadenciją išryškins pakitęs skirstymas į kategorijas.
Dar kartą privalau pabrėžti, kad regioninpolitika tapo ir svarbiausia tvaria visos Europos regionų investicijų politika. Jei norime užtikrinti, kad "Europa 2020" būtų sėkminga ir kad strategija, kol kas egzistuojanti tik popieriuje, taptų konkrečia veikla, iniciatyvomis ir projektais, visuose savo regionuose turime įgyvendinti būtent šią modernios, pažangios regioninės politikos formą, kad miestuose, bendruomenėse, įmonėse, mokslinio tyrimo centruose ir mokyklose pasiektume reikiamų rezultatų.
Norėčiau padėkoti Europos Parlamentui ir ypač pranešėjams M. Pieperiui, M. Mikolášikui, O. Vlasákui, M.-T. Sanchez-Schmid ir G. Stavrakakiui už puikius pranešimus, prisidėsiančius prie mūsų darbo pažangos. Daug įvairių diskusijų, vykusių ne tik komitete, bet ir daugeliu kitų progų, mums parodė, kad yra būtent taip. Dirbu toliau manydamas, kad daugelis šių reikšmingų ir labai naudingų darbų bus įtraukta į regioninės politikos ateities planą. Parlamentas ir Komisija juda ta pačia kryptimi, jei kalbėsime apie pagrindinius būsimos regioninės politikos plėtros aspektus, norėčiau už tai jums padėkoti. Noriu patikslinti, jog per diskusiją apie pereinamojo laikotarpio regionus kiek užmiršome, kad šioje srityje turime daug ką bendro, įskaitant bendrus prioritetus ir labai svarbius pasiūlymus dėl politikos ateities krypties pokyčių, dėl kurių politika Europos piliečiams taps dar sėkmingesnė, tvaresnė, matomesnė, suprantamesnir apčiuopiamesnė. Esame bendrai įsipareigoję sukurti tvirtus regioninės politikos ir strategijos "Europa 2020" saitus ir drauge nustatyti reikiamas sąlygas, kad galėtume įveikti bet kokias politikos įgyvendinimo kliūtis. Taip pat esame bendrai įsipareigoję užtikrinti, kad mūsų politika būtų stipriai orientuota į rezultatą. Galiausiai tai suteiks mums galimybę sužinoti, ko, vykdant šią politiką, galima pasiekti iki laikotarpio pabaigos, tikslingai naudojant finansinius išteklius visuose atskiruose regionuose ir taip prisidedant prie pagrindinių "Europa 2020" tikslų.
Jei galima, norėčiau pateikti keletą trumpų pastabų dėl šių skirtingų pranešimų. Pirma, dėl M. Pieperio pranešimo. Norėčiau pabrėžti tai, ką jis sakapie pasirengimą imtis reformos ir apie susitarimą daugelyje sričių. Svarbu, kad turime įsipareigojimų, tarp jų yra naujovių, tvarumo, energijos vartojimo efektyvumo siekis ir švarios energijos technologijų potencialo naudojimas Europos ekonomikoje, darbo vietų išsaugojimas konkurencingoje pasaulinėje aplinkoje. Apie tai buvo kalbama šiame Parlamente ir norėčiau padėkoti Parlamentui, kad jis tvirtai palaikpasiūlytą vadinamojo pereinamojo laikotarpio regionų sukūrimo per kitą laikotarpį idėją. Daug diskutavome šiuo klausimu. Jis buvo pakankamai išanalizuotas, ir dabar man nereikia leistis į smulkmenas. Vis dėlto norėčiau dar kartą pabrėžti, kad mums visada rūpėjo pateikti pasiūlymą padėti toms regionų sritims, kurios, nors nėra iš pačių skurdžiausių, vis dėlto yra žemiau vidutinio lygio, ir paremti jas vijimosi procese. Vis dėlto suprantu kai kurių žmonių susirūpinimą ir būgštavimus. Esu pasirengęs ir net imsiuosi iniciatyvos, kad artėjant kito laikotarpio pabaigai apsvarstytume esamas galimybes atlikti preliminarų vertinimą, kuriuo būtų nustatyta, kiek tikslų pasiekta atskiruose regionuose, įvertinta, ar tikslų nebuvo pasiekta dėl vidaus ar išorės veiksnių, ir kokias su finansavimo paskirstymu per dar kitą laikotarpį susijusias išvadas galima padaryti. Tai protingi ir reikalingi žingsniai, kuriais ateityje bus užtikrintas politinis pritarimas ir piliečių pritarimas tokiai Europos politikai.
Norėčiau padėkoti M. Mikolášikui už aiškų pranešime išreiškiamą įsipareigojimą siekti rezultatų ir už išsamią informaciją apie strateginių ataskaitų svarbą bei būsimus pokyčius, šių ataskaitų poveikį ir kaip jomis naudotis.
O. Vlasákas, kuris visada stipriai gynmiestų interesus, ir visa komanda taip pat nusipelno mano padėkos. Miestai - svarbiausia mūsų pagrindinių europinių tikslų išraiška, nors kaimo vietovių taip pat negalime ignoruoti. Niekada nepavargsiu kartoti, kad jei ketiname padidinti energijos vartojimo efektyvumą, privalome pradėti tai daryti miestuose. Jei norime sumažinti išmetamų anglies dioksido dujų kiekį, taip pat turime pradėti nuo miestų. Kova su skurdu - tai pastangos pagerinti skurdžiausių visuose didžiuosiuose Europos miestuose aptinkamų rajonų padėtį. Todėl esama daugelio priežasčių, kodėl turime pradėti nuo miestų ir, kaip minėjau, taip pat negalime pamiršti kaimo vietovių. Taip pat reikia gerinti bendradarbiavimą - ir tai aktualu G. Stavrakakiui - su kitais šios srities fondais ir ypač kaimo plėtros fondu. Reikės užtikrinti, kad derinimas su Mokslinių tyrimų bendrąja programa, ypač inovacijų požiūriu, vyktų veiksmingai, protingai ir skaidriai, nes pagrindinis sprendimų priėmimo mokslinių tyrimų srityje kriterijus yra meistriškumas, kuris nepriklauso nuo geografinės padėties. Tai patvirtinama faktu, kad daugiau nei 30 proc. mokslinių tyrimų finansavimo skiriama 10 Europos regionų, turinčių reikiamą santalką. Štai kodėl tai svarbu. Esamu laikotarpiu pradedame investuoti pinigus iš struktūrinių fondų į mokslinių tyrimų infrastruktūrą visoje Europoje, kur projektų pobūdis atitinka kriterijus, o kitu laikotarpiu savo išlaidas galėsime padidinti. Taip bus galima pamažu sukurti platesnę mokslinių tyrimų veiklos bazę visoje Europoje. Iš esmės mažos ir vidutinės įmonės taip pat atsakingos už naujoves, pvz., produkto plėtros, tvarkybos, paslaugų ir rinkodaros srityse, apimant kelis skirtingus lygmenis. Mums reikalinga ši plati bazė, nes būtent mažose ir vidutinėse Europos įmonėse sukuriamos ir ilgą laiką išsaugomos darbo vietos.
Taip pat norėčiau padėkoti M.-T. Sanchez-Schmid už jos indėlį. Apie teritorinį bendradarbiavimą diskutavome ne kartą. Visa savo įvairove ir sudėtingumu tai viena europietiškiausių mūsų politikos sričių. Vykdant šią politiką, mums suteikiama galimybgriauti sienas, kurių piliečiai net nelaikytų sienomis, ir pasiekti realios pažangos Europos suvienijimo ir integracijos procese. Naujais metodais, pvz., makroregioninių strategijų srityje, įrodoma pasienio regionų bendradarbiavimo galia.
Dar kartą dėkoju jums už įdėtą triūsą ir lauksiu diskusijų. Galiu patikinti, kad daugelis šių minčių ir idėjų bus įtraukta į pasiūlymą dėl teisinio pagrindo, kurio mums reikia kitam subsidijų laikotarpiui ir kurį pristatysime šių metų rugsėjo mėn. Taip pat labai ačiū už nuolatinę paramą Europos regioninės politikos ir jos plėtros srityje.
Derek Vaughan
Biudžeto kontrolės komiteto nuomonės referentas. - Pone pirmininke, stipri, gerai finansuojama sanglaudos politika gyvybiškai svarbi, jei Europa ketina kurti naujas darbo vietas ir skatinti ekonominį augimą, ypač dabar, kai valstybės narės mažina savo išlaidas.
Struktūriniai fondai tokioms vietovėms kaip Velsas yra ypač svarbūs, ir jei jie tokie tebebus, turime užtikrinti, kad sanglaudos politika būtų tinkamai finansuojama, tinkamai skiriama, pinigai tinkamai panaudojami, o sistema supaprastinta. Pastarieji du aspektai labai svarbūs Biudžeto kontrolės komitetui. Norime palengvinti ir supaprastinti padėtį ne tik valstybėms narėms, bet ir valstybėms pareiškėjoms. Turime užtikrinti garantijos, kad pinigai panaudojami tinkamai ir fondai lengvai pasiekiami, pusiausvyrą, ypač mažesnėms organizacijoms.
Baigdamas norėčiau pasakyti štai ką. Svarstydami bet kokią galimybę daugiau dėmesio skirti miesto vietovėms ir miestams, kurti galimą naują infrastruktūros fondą ir galimą veiklos rezervo sukūrimą, turime užtikrinti, kad visi šie dalykai nekels grėsmės arba nebus daroma žalos skurdesniems ES regionams.
Veronica Lope Fontagné
Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonės referentė. - (ES) Ponia pirmininke, visų pirma norėčiau atkreipti dėmesį į didelį sanglaudos politikos indėlį į ekonomikos augimą ir ES piliečių bei teritorijų integraciją.
Dėl šios priežasties buvo labai svarbu, kad Parlamentas pareikštų savo nuomonę dėl to, kokios politikos reikėtų laikytis nuo 2013 m., ir būtų nesąžininga nepaminėti M. Pieperio darbo rengiant išsamų pranešimą.
Įgyvendinant sanglaudos politiką Europos socialinis fondas yra ir bus labai svarbi priemonė, padedanti valstybėms narėms suderinti savo politiką su strategijos "Europa 2020" tikslais ir įveikti finansų krizę.
Šio fondo pastangos turi būtų sutelktos darbo vietoms kurti, mokymuisi visą gyvenimą skatinti, pagalbai visų pirma žemos kvalifikacijos darbuotojams, nepatenkantiems į darbo rinką, kartu ir pažeidžiamiausioms grupėms, diskriminuojamiesiems asmenims ir, žinoma, MVĮ.
Be to, fondo tikslas turėtų būti socialinįtrauktis ir skurdo mažinimas.
Norint pasiekti šiuos tikslus, Socialinis fondas, kaip struktūrinių fondų dalis, turi turėti pakankamai lėšų, be to, turi būti kuo labiau sumažinta administracinbei procedūrinnašta.
Antigoni Papadopoulou
Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonės referentė. - Ponia pirmininke, dėl visuotinio ekonomikos nuosmukio smarkiai pakito ES ekonominpadėtis: padidėjo nedarbas, sumažėjo ekonomikos augimas ir pablogėjo verslo aplinka.
Sanglaudos politika turi būti veiksminga priemonė, skirta reaguoti į finansų krizės sukeltas socialines ir ekonomines problemas ir sumažinti Europos regionų išsivystymo lygio skirtumus.
Sanglaudos politikos programų, 2007-2013 m. laikotarpiu bendrai finansuojamų iš struktūrinių fondų, įgyvendinimo vertinime turėtų būti nurodytas projektų, atrinktų pagal sanglaudos politikos programą, skirtą Europos ekonomikai atkurti, visų pirma turint omenyje darbo vietų kūrimą, socialinių ir ekonominių skirtumų mažinimą, socialinės įtraukties didinimą ir žmogiškųjų išteklių gerinimą, poveikį.
Tačiau tokiu metu, kai dėl ekonomikos ir finansų krizės didėja socialinnelygybė, struktūrinio fondo valstybėms narėms skiriami asignavimai mažėja. Komisija turėtų padidinti Europos socialinio fondo veiksmingumą ir viešąjį skaidrumą ir, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, turėtų užtikrinti stiprią struktūrinių fondų bei susijusių Europos politikos sričių sąveiką, taip pat skatinti sąveiką, kuri atitiktų kintančius šiandieninės darbo rinkos poreikius.
Anna Rosbach
Ponia pirmininke, kai kalbame apie ateities miestus ir miestelius, suvokiame, kad išaugs judumo poreikis. Transportas piliečių gyvenime užims dar svarbesnę vietą. Daugelis ir toliau kelsis į kaimo vietoves ir reguliariai važinės į darbą miestuose bei miesteliuose. Tačiau, norėdami išvengti taršos, transporto spūsčių ir ilgų kelionių, turime rasti naujų priemonių, pvz., plėsti nemokamas automobilių stovėjimo aikšteles, taikyti lanksčias mėnesines korteles kelių rūšių transporto priemonėms, pvz., dviračiams, motociklams, važinėti drauge vienu automobiliu, statyti metro, požeminius geležinkelius ir kt. Miestai ir miesteliai apmirs, jei lanksčiai netaikysime visų transporto galimybių. Todėl mums skubiai reikia pakeisti mąstyseną. Automobilių pramonžino, kad turime galvoti greitai, nes priešingu atveju mus pralenks ne Europos bendrovės. Jos rengiasi ateičiai, kai keliais važinės pažangieji automobiliai ir įvairiausių rūšių transportas. Mes, politikai, turėtume daryti tą patį.
Visa tai gerai, tik nelabai suprantu, kodėl šioms iniciatyvoms įgyvendinti turi būti naudojamos ES lėšos; juk patys regionai suinteresuoti tapti patraukliais piliečiams. Manau, kad šiai krizės laikais turėtume pagaliau nustoti kaip kokie išlepę paaugliai prašyti daugiau pinigų.
Tadeusz Cymański
Ponia pirmininke, tikimasi, kad taikant strategiją "Europa 2020" sparčiau augs ekonomika, kartu mažės socialinatskirtis. Sanglaudos politika, kaip viena iš pagrindinių strategijos "Europa 2020" priemonių, turėtų labiau padėti artimiausiu laikotarpiu sumažinti skurdą mūsų šalyse. Europos socialinis fondas turėtų daugiau dėmesio skirti toms žmonių grupėms, kurioms reikalinga pagalba: padėti jiems rasti darbą ir integruotis į visuomenę.
Tai būtų galima padaryti kuriant šiuolaikiškas priežiūros ir švietimo įstaigas vaikams arba suteikiant aukštos kokybės mokymą darbo ieškantiems žmonėms. Tai konkretūs priemonių, padėsiančių suderinti profesinę veiklą ir šeiminį gyvenimą, pavyzdžiai. Būtent šios priemonės yra vertos struktūrinių fondų paramos, tik jos padės sumažinti skurdą tiems žmonėms, kurie gresia didžiausias pavojus.
Dar svarbu, kad kitu finansavimo laikotarpiu struktūrinių programų kūrimas ir įgyvendinimas visų pirma būtų naudingas žmonėms, kad būtų supaprastintos naudojimosi fondų lėšomis procedūros. Daugybatliekamų patikrinimų ir auditų reiškia, kad pirmenybteikiama formaliems programų įgyvendinimo klausimams, o tai trukdo naudingai ir veiksmingai taikyti pagalbą.
Jaromír Kohlíček
Transporto ir turizmo komiteto nuomonės referentas.- (CS) Ponia pirmininke, programa INTERREG III, skirta pasienio regionų bendradarbiavimui, yra puiki vystymo priemonė. Manau, kad Europos regioninės plėtros fondo reglamento 21 straipsnyje nurodytas lankstumas, kitaip tariant, galimyblėšas skirti ir toms išlaidoms, kurios programoje nenumatytos, yra svarbus aspektas.
Programą, mano manymu, bus lengviau įgyvendinti, pirma, stabilizavus taisykles, antra, dėl šio lankstumo. Didelį vaidmenį atlieka Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės (ETBG), kaip juridiniai subjektai. Manau, kad netrukus bus parengti šių grupių įstatai, o tai labai pagerins jų autoritetą. Galbūt tada į bendradarbiavimą įsitrauks daugiau privačių subjektų ir su įmokų mokėjimu susijusių organizacijų, tada bus veiksmingiau panaudojamos lėšos. Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji remia šią patobulintą teritorinio bendradarbiavimo programą.
Erminia Mazzoni
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, sanglaudos politika pasipildteritoriniu aspektu. Dėl šio pokyčio būtina dar skubiau užtikrinti tikrojo dalyvavimo mechanizmą. Kad šis dalyvavimas būtų veiksmingesnis ir naudingesnis, svarbu, kad būtų leidžiama tinkamai pasinaudoti turimomis priemonėmis.
O. Vlasáko (dėkoju jam) pranešime dėl Europos miestų darbotvarkės ir jos ateities pateikta labai suderinta miesto aspekto vizija sanglaudos politikoje ir atsižvelgta į visas frakcijų nuomones, pareikštas per diskusijas Regioninės plėtros komitete.
Maždaug 73 proc. visų Europos gyventojų gyvena miestuose. Jie pagamina 80 proc. bendrojo vidaus produkto (BVP) ir suvartoja iki 70 proc. energijos. Todėl miestų plėtra tiesiogiai susijusi su užimtumu, socialine įtrauktimi, aplinkos apsauga ir apskritai sanglaudos politikos tikslų įgyvendinimu. O. Vlasáko argumentas dėl šio pagrindinio klausimo - miestų politikos, kaip platformos strategijai "Europa 2020" tobulinti, atgaivinimo, - visiškai priimtinas, nors svarbu nepamiršti kaimo ir užmiesčio vietovių.
Norėčiau atkreipti Komisijos dėmesį į du prioritetus: daugiapakopio valdymo sistemos ir įvairių fondų sąveikos skatinimą bei didinimą, kitais žodžiais tariant, integruotą viziją ir požiūrį į finansavimą.
Dėl pastarojo prioriteto mūsų pateiktoje apžvalgoje ir vėliau vykusios diskusijos metu nurodėme, kad regionų ir vietos valdžios institucijos bei pilietinvisuomennepakankamai dalyvauja planuojant, įgyvendinant ir tobulinant regioninį planavimą, tai yra nepakankamai naudojasi sanglaudos politikos priemonėmis. Antra vertus, nurodėme sunkumus, kurie kyla, kai finansavimas griežtas. Todėl Komisijos prašėme ir dabar prašome apsvarstyti didesnio finansavimo lankstumo, o tiksliau sakant, didesnės Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai ir Sanglaudos fondo integracijos galimybes.
Constanze Angela Krehl
Ponia pirmininke, sanglaudos politika yra sėkminga Europos politika, kuria naudojasi visi, įskaitant regionus, kurių išsivystymo lygis ne tok didelis, ir regionus, kurių ekonomika stipri. Tai parodįvairūs tyrimai. Tačiau svarbiausia tai, kad Europos piliečiams tai tiesiogiai naudinga. Todėl mums ir būtina ateityje visuose Europos Sąjungos regionuose įgyvendinti sanglaudos politiką. Tačiau esame įsipareigoję savo ir šiaip neblogą politiką pagerinti. To Europos Parlamentas siekia M. Pieperio pranešimu.
Šiuolaikinsanglaudos politika - tai naujų uždavinių sprendimas, šiuolaikinės infrastruktūros kūrimas, kova su klimato kaita, saugaus energijos tiekimo ir tausaus energijos vartojimo rėmimas, mokslinių tyrimų bei technologinės plėtros skatinimas, paramos mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) teikimas ir darbo vietų kūrimas. Be abejo, dar turime užtikrinti, kad skirtos lėšos būtų veiksmingai panaudotos. Todėl aiškiai sakome, kad sanglaudos politika turi būti skaidresnė, orientuota į rezultatus ir ne tokia biurokratinė. Be to, turi būti gerinamas įvairių fondų ir programų koordinavimas, kaip prieš tai minėjo G. Stavrakakis. Labai svarbu, kad į naują ir geresnį lygį būtų iškeltas partnerystės principas. Dalyvauti privalo visi: regionai, vietovės, pramonės atstovai ir pagrindinės nevyriausybinės organizacijos.
Naujoji tarpinkategorija išlieka ginčytina. Mūsų nuomone, tarpinkategorija padės regionams, kuriems reikia padėti daugiau nei įprastiems 2 tikslo regionams. Jie nebus finansuojami kitų regionų sąskaita. Priešingai - rezultatas nebus subsidijų mišinys. Vietoj to, daugelis laipsniško didinimo ir laipsniško mažinimo procedūrų bus suvienodintos, o būtent to, mano manymu, Europos Sąjungai tikrai reikia. Tie, kas mano, kad diegiame nuolatinę subsidijų kategoriją, neįvertina Europos Parlamento. Pastaraisiais metais ne kartą įrodėme, kad galime pasitelkti Bendrijos iniciatyvas, kai jos reikalingos. Tačiau dirbome kartu jas šalindami, kai tikslas būdavo pasiektas. Esam pakankamai kompetentingi subsidijavimo laikotarpio pabaigoje nuspręsti, ar rezultatai geri ir kaip turėtume perprojektuoti programą. Todėl raginu savo bičiulius Parlamente pritarti šiai naujai tarpinei kategorijai, kai ji bus pateikta balsuoti.
Ramona Nicole Mănescu
Ponia pirmininke, visų pirma norėčiau pasveikinti pranešėjus už puikiai atliktą darbą. Džiaugiuosi, kad šioje diskusijoje dėl sanglaudos politikos ateities dalyvauja Komisijos narys J. Hahn.
Mums reikalinga stipri, gerai finansuojama ES regioninpolitika, kuri ateityje būtų taikoma visiems Europos regionams, skatintų ekonomikos augimą, inovacijas ir konkurencingumą. Manau, kad būsimuoju programavimo laikotarpiu bendras strateginis požiūris, įtvirtintas Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo įgyvendinimo reglamentuose, duos pridėtinę vertę.
Teritorinis bendradarbiavimas taip pat labai padės sėkmingai siekti strategijos "Europa 2020" tikslų. Būtent dėl to manau, kad jis turi būti gerokai labiau prieinamas galimiems privačiojo sektoriaus partneriams, kuriems iš tikrųjų reikia suteikti galimybę tapti visateisiais partneriais įgyvendinant teritorinio bendradarbiavimo projektus.
Neturime pamiršti ir svarbaus nacionalinių vyriausybių ir Europos Komisijos vaidmens rengiant ir veiksmingai įgyvendinant Europos politiką valstybių narių, regionų ir vietos lygmenimis.
Kalbant apie regioninę politiką po 2013 m., pritariu idėjai sukurti tarpinius regionus ir taip regionams, kurių BVP sudaro 75-90 proc. ES vidurkio, užtikrinti galimybę gauti realią pagalbą, radus tinkamus sprendimus.
Baigdama norėčiau pabrėžti ne mažiau svarbų dalyką -regioniniam aspektui turi būti skirta tinkama vieta tiek peržiūrėtame ES biudžete, tiek būsimojoje finansinėje programoje. Todėl tikiuosi, kad Komisija pateiks tinkamą pasiūlymą, kuris visų pirma atitiks Regioninės plėtros komiteto ir Europos Parlamento nuomones.
Philip Bradbourn
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, mano nuomone, šios dienos plenariniam posėdžiui pateiktuose pranešimuose nesprendžiamos problemos, susijusios su dabartine struktūrinio finansavimo sistema.
Ištikus finansų krizei, kai Europoje reikia nuolat mažinti biudžeto deficitą, Parlamentas turi pripažinti, kad sanglaudos biudžetas negali ir toliau nevaldomai didėti. Tai nėra veikla pagal įprastinį scenarijų. Dabar daugiausia dėmesio turėtume skirti kitkam - sumažinti Europos Audito Rūmų nustatytą nepriimtiną klaidų lygį išlaidose.
Makroregioniniai subjektai nėra išeitis, kaip didinti regioninių išlaidų veiksmingumą. Jų nauda labai abejotina; jie kenkia valstybėms narėms, kurios, mano manymu, turėtų išlikti svarbiausia sanglaudos išlaidų valdymo priemonė. Jie nepadės įgyvendinti mūsų viziją dėl mažesnio mąsto ir kryptingesnės sanglaudos politikos, kuri iš tikrųjų skirta padėti skurdžiausiems Europos regionams.
Šių pranešimų kryptis visiškai neteisinga, ir aš balsuosiu prieš juos.
Elisabeth Schroedter
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Ponia pirmininke, pone J. Hahnai, ponios ir ponai, turiu paprieštarauti ankstesniam pranešėjui. Pagrindinžinia Komisijai, pateikta M. Pieperio pranešime, yra ta, kad Europos sanglaudos politika pati savaime suteikia Europai pridėtinę vertę. Tai priemonė, kuri paliko Europos Sąjungos vienybę. Tai akivaizdu visų Europos regionų (ypač palankių sąlygų neturinčių regionų ir krizės apimtų regionų) piliečiams. Decentralizuota ir kolektyvinsanglaudos politikos struktūra leidžia jai įnešti ryškų indėlį kuriant tausiai išteklius naudojančią, mažai anglies junginių išmetančią, novatorišką ir socialinę Europą. Skirtingai nuo pranešėjo, aš manau, kad sanglaudos politikos priemonės ir sumanus investavimas gali padėti kovoti su klimato kaita ir skurdu.
Todėl esame nusivylę tuo, kad, nepaisant pranešėjo dėtų ir toliau dedamų pastangų, šių dviejų aspektų pranešime nėra. Komisijai norėčiau pasakyti, kad didelParlamento dauguma pritaria minėtiems dviems aspektams. Priešingai nei pranešėjas, aš, kaip vokietė, laikausi nuomonės, kad, remiantis Komisijos pasiūlymu dėl tarpinės kategorijos, atsižvelgiant į stulbinančias kai kurių regionų problemas, bus sukurta subalansuota ir skaidri būsimosios sanglaudos politikos struktūra.
Kvaila manyti, kad šioje srityje įmanoma sutaupyti. Be to, Vokietijai svarbu, kad Europos Sąjunga ir toliau vystytųsi harmoningai, nes tai naudinga Vokietijai. Dėl to Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji balsuoja už tarpinę kategoriją.
(Kalbėtoja sutiko atsakyti į klausimą, pateikiamą pakeliant mėlynąją kortelę pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį.)
Miloslav Ransdorf
- (CS) (pradžioje kalbėjo neįsijungęs mikrofono) ... pritaria A. Guelleco ankstesnio laikotarpio pranešime iškeltai idėjai, kad dabartinės formos sanglaudos politika nepadeda suartinti regionų, o tik suartina valstybes, ir dėl šios priežasties dinamiškiausi ES regionai praranda dinamiškumą.
Elisabeth Schroedter
(DE) Noriu tam paprieštarauti. Labai stengėmės užtikrinti, kad visuose pranešimuose daugiausia dėmesio būtų skiriama regionams. M. Pieperio pranešimu ypač sustiprinama jų padėtis. Šiuo metu mums tai labai svarbu. Akivaizdu, kad pagrindiniai būsimos sanglaudos politikos veikėjai yra regionai, o ne valstybės narės.
Elie Hoarau
Ponia pirmininke, sakyčiau, kad nepalankiausioje padėtyje yra atokiausi Europos Sąjungos regionai, kurie ne tik atsilieka nuo kitų regionų, bet ir turi įvairių pastovių nepatogumų: yra atokūs, turi mažą rinką, yra salose arba pažeidžiami klimato atžvilgiu.
Puiku, kad penktojoje sanglaudos ataskaitoje, remiantis Lisabonos sutarties 349 straipsniu, dar kartą patvirtintas konkretus ir ypatingas šių regionų traktavimas. Be to, ataskaitoje reikalaujama, kad po 2013 m. jiems būtų skiriama bent jau tiek lėšų, kiek jie gauna šiuo programavimo laikotarpiu.
Pritariu minčiai sukurti tarpinę kategoriją regionams, kurių BVP sudaro 75-90 proc. Europos BVP vidurkio, jeigu bus laikomasi dviejų sąlygų. Pirma, kad konvergencijos regionams pagal 1 tikslą skiriamos lėšos nebūtų mažinamos (netgi norėčiau, kad jos būtų padidintos) tokia suma, kokia sutaupoma, kai kai kuriems regionams 1 tikslas nebetaikomas. Šiomis sutaupytomis lėšomis, be abejo, turi pasinaudoti nauji tarpiniai regionai, bet kartu ir kiti regionai. Antroji sąlyga ta, kad tarpinių regionų kūrimas būtų bent ne mažiau tinkamas kaip laipsniškas finansavimo panaikinimas tiems regionams.
Galiausiai sanglaudos politika yra solidarumo ir perskirstymo politika, padedanti regionams greitai įveikti atsilikimą. Ji negali pakeisti kitų strategijų, pvz., "Europa 2020", kurios turėtų būti finansuojamos iš kitų šaltinių, ne iš sanglaudos politikai skirtų lėšų, net jeigu šios dvi politikos sritys, suprantama, turi būti koordinuojamos ir derinamos. Būtent dėl šios priežasties mūsų frakcija, pvz., nesutinka, kad Europos socialinis fondas būtų atsietas nuo sanglaudos politikos.
John Bufton
EFD frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, Vakarų Velsui ir slėniams turėtų būti gražinta teisgauti regioninį finansavimą, nepaisant to, kad ES bendra pridėtinvertsmunka ir kyla rimtas klausimas, ar sanglaudos politika iš viso veikia.
Mano supratimu, didelsuma atiteko viešojo sektoriaus vystymui, nors ji sumažėjo dėl plačiai paplitusio išlaidų mažinimo visoje JK. 2008-2009 m. atlikus korekciją maždaug 12 mln. GBP buvo paskirstyta programoms Velse, o Komisija tą patį laikotarpį susigrąžino iš viso 35 proc. lėšų per baudas. Šie pinigai nepanaudojami veiksmingai, jei lieka Briuselio ižduose. Dėl pasiūlymų laipsniškai siaurinti sanglaudos politiką ir dėmesį skirti rezultatais pagrįstam įgyvendinimui, klaidų, manau, padaugės.
Regioninis finansavimas yra ne Briuselio dovana, o menka kompensacija iš JK mokamų milijardų. Viešos konsultacijos dėl penktosios sanglaudos politikos ataskaitos rodo visų bendrą norą atsisakyti Briuselio diktuojamos politikos. Bus įdomu sužinoti, ar Komisijos narys išgirdo šiuos skundus.
Minėti pinigai nėra Briuselio dovanėlė. Tai tik nedidelpinigų dalis, paimta iš mokesčių mokėtojų kišenės ir išleista taip, kaip nori Komisija, ir dar grasinant, kad bus paskelbta, jog ES mums davtiek ar tiek, arba baudomis. Tai ciniška propaganda.
Franz Obermayr
(DE) Ponia pirmininke, sanglaudos politika ateityje bus sėkminga tik tuo atveju, jei dabar imsimės spręsti kai kurias problemas. Pirma, kodėl valstybės narės nuolat nesilaiko Stabilumo ir augimo pakto sąlygų? Tokiu atveju negali tikėtis, kad bus pasiektas pageidaujamas struktūrinių fondų poveikis. Pinigai tiesiog išnyksta, o ES išsigimsta - ji virsta lėšų perdavimo draugija, o tai taip pat bedugnduobė. Visi, kurie gauna regioninį subsidijavimą, taip pat turi tvirtai laikytis šių taisyklių.
Antra, Komisija neturi centralizuoti struktūrinių fondų. Administracinio darbo dėl to ne sumažės, o padaugės, ir galiausiai bus įsteigtos brangios, naujos, decentralizuotos agentūros.
Trečia, turime veiksmingiau panaudoti struktūrinių fondų pinigus. Būtina nustatyti aiškesnius tikslus, dažniau atlikti vertinimus, o ir patys gavėjai privalo prisiimti didesnę atsakomybę. Turi būti tvirtai nustatytas bendro finansavimo principas.
Ketvirta, be visų kultūrinių, socialinių, religinių ir užsienio politikos problemų, sunkią naštą Sanglaudos fondui užkraus Turkijos įstojimas. Faktiškai biudžetas "išlėks į orą". Žinome, kad taip ir bus. Tai ne tik žmonių kalbos. Jau kelerius metus Turkija gauna milijardus eurų iš struktūrinių fondų. Turime į tai įvertinti kritiškai.
Apibendrindamas pasakysiu, kad norėčiau, jog ateityje regionai būtų subsidijuojami tik kai tikrai to reikia, kitaip tariant, kad būtų subsidijuojami novatoriški projektai, duodantys aiškius rezultatus, mažosios ir vidutinės įmonės, o svarbiausia - regionų ir miestų piliečiai.
Nuno Teixeira
(PT) Ponia pirmininke, visų pirma norėčiau pagirti pranešėją, kolegą G. Stavrakakį, už puikiai atliktą darbą - jis nustatbūsimą įvairių struktūrinių fondų sąveiką, kuri padidintų jų veiksmingumą. Jo pranešimas taip pat įtrauktas į šias bendras diskusijas dėl sanglaudos politikos, kurios labai svarbios ne tik dėl rūpimo klausimo, bet ypač dėl to, kad diskusijoms pasirinktas tinkamas laikas.
Šiuo metu mes rimtai imamės nagrinėti Komisijos pasiūlymą, ir ne tik dėl naujų finansinių perspektyvų, bet ir dėl būsimos (po 2013 m.) sanglaudos politikos. Sanglaudos politika yra viena svarbiausių ES politikos krypčių. Tai horizontalioji politika, kuri, naudodamasi savo geriausiomis priemonėmis, struktūriniais fondais, finansuoja valstybėse narėse projektus ir programas, kuriomis siekiama sumažinti įvairių regionų išsivystymo lygio skirtumus. Tačiau patirtis parodė, kokie sunkumai (susiję su veiksmingumu ir rezultatais) kyla dėl šios politikos nenuoseklumo ir sudėtingumo. Todėl tam, kad įvairios priemonės būtų labiau tarpusavyje susijusios ir veiksmingesnės, reikėtų pradėti nuo bendros strategijos taikymo įvairiems fondams, laikantis integruoto ir į rezultatus orientuoto požiūrio. Tai labai svarbu siekiant, kad būtų geriau koordinuojama visų sektorių politika ir veiksmingiau naudojami ištekliai.
Turime pasinaudoti krize ir ieškoti naujų alternatyvų. Visi pranešimai, dėl kurių šiandien diskutuojame, neabejotinai susiję su daugybe problemų; žinome, kad norint jas spręsti, reikia turėti pakankamai lėšų, tačiau turime aiškiai atskirti biudžeto klausimus ir politikos tikslus. Politikos tikslai gerai žinomi. Iš tikrųjų, tik įtvirtinę šiuos tikslus įstengsime užtikrinti regionams ateitį. Tokiomis aplinkybėmis turime padaryti taip, kad biudžetas būtų naudingas regionų ir visuomenės ateičiai, o ne regionai ir visuomenbūtų naudingi biudžetui.
Pervenche Berès
(FR) Ponia pirmininke, džiaugiuosi, kad ši diskusija vyksta likus kelioms dienoms iki tos dienos, kai Komisijos narių kolegija paskutinį kartą svarstys kitas finansines programas ir bus persvarstyti reglamentai, kuriais reglamentuojama struktūrinių fondų, įskaitant Europos socialinį fondą, veikla.
Struktūriniai fondai yra viena pagrindinių Europos Sąjungos ekonominės ir socialinės politikos įgyvendinimo priemonių. Padidėjus spaudimui Bendrijos biudžetui, apie kurį visi žinome, ir dėl griežto taupymo sumažėjus valstybių narių biudžetams labai svarbu, kad struktūrinių fondų lėšos būtų naudojamos sumaniai ir veiksmingai.
Dėl to Europos socialinio fondo reglamento peržiūra bus galimybužtikrinti, kad ši priemonbūtų naudinga Europos Sąjungos strategijos tikslams, bet kartu, kad strategijoje būtų atsižvelgiama į tokius tikslus kaip užimtumas ir socialinatskirtis. Tam reikia, kad lėšos būtų skiriamos savo nuožiūra atsižvelgiant į kitus rodiklius, o ne į BVP, ir kad didesndalis lėšų būtų skirta Europos socialiniam fondui.
Ponia pirmininke, kalbant apie M. Pieperio pranešimą, norėčiau tarti keletą žodžių apie 55 dalį dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo; man kyla abejonių dėl jo turinio, ir nereikėtų šioje diskusijoje jo aptarinėti. Šis fondas teikia paramą nuo globalizacijos ir krizės padarinių nukentėjusiems darbuotojams. Kalbu apie Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto atsakomybę; šis klausimas jums pateiktas Regioninės plėtros komiteto iniciatyva, ir turėtų būti suteikta galimybatmesti jį per atskirą balsavimą, kuris vyks vėliau. Pasikliauju kolegų Parlamento narių supratingumu ir dalykiškumu.
Riikka Manner
(FI) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, pirmiausia norėčiau pasveikinti pranešėjus ir padėkoti už labai gerus ir svarbius pranešimus dėl sanglaudos politikos. Puiku, kad turėsime galimybę apie tai čia padiskutuoti.
Iš šių pranešimų matyti, kad mes suvokiame regioninės politikos svarbą kuriant Europą kaip visumą ir ją suartinant; šie abu reiškiniai juose nagrinėjami puikiai. Regioninpolitika pagaliau susilauksėkmės, ji padėjo sumažinti skirtumus tarp valstybių narių ir taip sukurti Europoje stabilumą apskritai.
Ateities uždaviniai vis kinta, ir, kaip rodo šios dienos diskusijos, regioninpolitika turi prisitaikyti prie šių pokyčių. Turime pripažinti su sanglaudos fondais susijusias daugiametes problemas, ir todėl regioninpolitika būsimuoju laikotarpiu turi būti gerokai veiksmingiau įgyvendinama ir labiau orientuota į rezultatus. Kaip jau minėta, būsimuoju laikotarpiu reikia siekti palengvinti administracinę naštą. Taip mes neabejotinai galėsime geriau reaguoti į iššūkius, su kuriais susiduria ir sanglaudos politika.
Dėl strategijos "Europa 2020" neturėtume pamiršti, kad sanglaudos politika yra svarbiausia ir realiausia jos įgyvendinimo priemonė. Dėl šios priežasties nepaprastai svarbu, kad Parlamentas šiame pranešime laikytųsi tvirtos pozicijos dėl biudžeto - būtina išsaugoti tokį finansavimo lygį, koks yra dabar. Antra vertus, svarbu, kad pranešime būtų atsižvelgta į ypatingas esamas problemas. Vienas pavyzdys - retai apgyvendintos vietovės, kurioms būsimuoju laikotarpiu taip pat reikia atskiros pagalbos pagal 71 straipsnį.
Nagrinėjant šiuos pranešimus šiandien daug kalbėta apie tarpinių regionų kategoriją. Aš Komisijos norėčiau paklausti, ar sukūrus naują struktūrą problema visuomet išsprendžiama, o gal į panašias problemas galėtume reaguoti tobulindami esamą laipsniško paramos didinimo ir laipsniško paramos mažinimo tvarką?
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Ponia pirmininke, neabejotinai, sanglaudos politika po 2013 m. turėtų ir toliau atlikti savo funkciją - kurti lygias vystymosi galimybes regionams, įveikti skurdą ir skatinti Europos vystymąsi. Todėl naujajame biudžete turėtų būti numatytas daug didesnis finansavimas, kad paspartėtų Europos vystymasis, regionų vystymasis ir tvarus Europos Sąjungos vystymasis.
Tai, kad į Komisijos planus įtraukti tikslai šiek tiek skiriasi nuo tų, kurie buvo dabartinėje finansinėje programoje, žinoma, šiek tiek trikdo. Turiu omenyje tikslus, skirtus kovai su klimato kaita ir inovacijomis. Tai, žinoma, svarbūs klausimai, bet naujosioms valstybėms narės, pvz., Lenkijai, vis dar reikalingos lėšos infrastruktūrai vystyti. Juk be infrastruktūros, mums bus labai sunku prilygti Europos Sąjungai vystymosi lygiu.
Ir dar vienas klausimas: manau, kad būsimosiose biudžeto programose (po 2013 m.) turėtume atkreipti ypatingą dėmesį į Karpatų regioną, kuris yra vienas iš skurdžiausių ir labiausiai apgyvendintų Europos Sąjungos regionų. Man atrodo, kad jeigu Europos Sąjunga labiau susidomės šiuo regionu, tai bus naudinga jai pačiai, o jei bus imtasi skubesnių ir intensyvesnių veiksmų, išaugs ir Karpatų regiono valstybių išsivystymo lygis.
Karima Delli
(FR) Ponia pirmininke, sanglaudos politika turi užtikrinti harmoningą, o svarbiausia, tolygų visų ES teritorijų vystymąsi. Dėl šios priežasties sutinkame, kad skirstant lėšas būtų sukurta nauja kategorija - tarpiniai regionai, kad būtų taikomi nauji vystymosi rodikliai ir socialinio teisingumo, gerovės bei aplinkos rodikliai. Apgailestaujame, kad tai neminima M. Pieperio pranešime.
Teisingumo dėlei sanglaudos politika turi įveikti paregionių vystymosi netolygumus, kad būtų atkurta žodžio "sanglauda" reikšmė, t. y. tas solidarumas, kuris yra Europos Sąjungos pridėtinvertė. Kad šie tikslai būtų pasiekti, daugiausia dėmesio įgyvendinant sanglaudos politiką turi būti skiriama skirtumams, ypač kaimo vietovėse, kurioms naujųjų iššūkių - socialinių, ekologinių - poveikis ypač didelis, ir tai sunki užduotis.
Siekiant padidinti šių diskriminuojamų teritorijų patrauklumą ir pagerinti aplinką, reikia atkurti jos gyventojų pasitikėjimą. Tai padės sukurti visų pageidaujamą naujo tipo miestą - modelį, atitinkantį aplinkos, energetikos ir socialinius bei demografinius iššūkius, tačiau pagal jį gyventojų gyvenamoji aplinka ir gerovbus svarbiausias rūpestis.
Baigsiu aiškia žinia: po 2013 m. sanglaudos politikai turi būti skiriami pastovūs ištekliai, jai taip reikalingi, kad galėtų egzistuoti.
Cornelia Ernst
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, dėl tarpinių regionų kategorijos aš iš pradžių bandžiau įsivaizduoti kitus sprendimus, pone M. Pieperi, pvz., pereinamojo laikotarpio reguliavimo taikymą regionams, kurie iki šiol yra gavę didžiausias subsidijas ir kurie jų nebegaus po 2013 m. Tačiau diskusijos parodė, kad turime atsižvelgti ir į kitus regionus, ypač ištiktus krizės. Šiuo metu kalbame apie 51 regioną. Kai krizpaveiktiek daug regionų, būtų neatsargu nekurti tarpinės kategorijos. Tai vienintelis būdas sukurti patikimą atsakingo subsidijų teikimo šiems regionams pagrindą, o už lėtą vystymosi pažangą jiems teks atsakyti patiems.
Kitais klausimais M. Pieperio pranešime gausu ir aiškių, ir miglotų apsektų. Be kitų dalykų, kritiškai vertiname tai, kad nėra aiškaus įsipareigojimo gerokai ryžtingai kovoti su skurdu. Manome, kad pranešimo formuluotdėl sanglaudos politikos sąlygų, pagal kurią valstybės narės verčiamos įgyvendinti reformas, yra neaiški ir gali būti klaidingai suprasta. Savaime aišku, kad sanglaudos politika turi išlikti priemonė, kuria užtikrinama visų regionų socialinpusiausvyra ir solidarumas.
Juozas Imbrasas
(LT) Šiandien diskutuojame apie vieną iš svarbiausių Europos Sąjungos politikos klausimų, užtikrinančių mūsų piliečių gerovę ir visos Sąjungos konkurencingumą bei augimą. Praeities sanglaudos politikoje buvo lemiamų veiksnių, kurie užtikrino didesnę skurdesnių Europos Sąjungos regionų integraciją, augimą bei ženkliai sumažino ekonominius ir socialinius skirtumus.
Šiandien turime strategiją "Europa 2020", kurioje numatytas dar didesnis sanglaudos struktūrinės politikos vaidmuo siekiant išeiti iš krizės ir prisidėti prie mūsų piliečių gerovės. Turėsime, aišku, įveikti daug kliūčių, susijusių su globalizacija, demografiniais pokyčiais bei išteklių išsaugojimu. Tačiau tam turėsime išnaudoti be išimties visų Europos Sąjungos regionų potencialą.
Manau, kad ateities regioninpolitika turėtų būti susieta su pagrindiniais Europos tikslais, t. y. inovacijų, mokslinių tyrimų, ekologinių ir energetinių iššūkių srityse ir padėti, aišku, kurti Europos pridėtinę vertę. Tačiau tik su maksimaliai skaidria, efektyvia ir labai efektyvia kontrole.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary J. Hahnai, ponios ir ponai, sanglauda tvirtai įsigalėjo Europos politikoje, įtvirtinta Sutartyje, o į Lisabonos sutartį įtraukus teritorinį aspektą jai suteiktas dar stipresnis pagrindas. Labai džiaugiuosi, kad penktojoje sanglaudos ataskaitoje Komisija deramai pažymi, kad ateityje turi būti taikomas kompleksiškas požiūris. Išsaugome solidarumą, bet susiejame su naujais strategijos "Europa 2020" tikslais, įgyvendinamais taikant tas priemones, kurios, kaip pasitvirtino, yra naudingos: decentralizuotas požiūris, partnerystė, administravimas įvairiais lygmenimis ir daugiapakopis valdymas. Tuomet galime išnagrinėti šiuos uždavinius. Tai jau savaime puiku. Taip pat labai gerai, kad šie pranešimai dabar jau svarstomi. Visiškai pritariama visoms sudedamosioms dalims, ypač pabrėžiant 3 tikslą - pasienio regionų bendradarbiavimą.
Tiesą sakant, šiose diskusijose yra vienas ilgai nagrinėjamas klausimas. Mūsų Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija apsisprenddėl laisvo arba atviro balsavimo dėl tarpinės kategorijos, ir aš norėčiau paaiškinti, kodėl. Iš tikrųjų taip yra dėl to, kad pasiūlymas, kurio Komisija vis dar nepateikė, gali būti toks įvairiakryptis. Komisijos narys ką tik pasakė, kad jis nori pasikalbėti su tokio tipo regionais apie specialius asignavimus (pavadinkime juos taip). Labai malonu, jei tai taps diskusijų tema, nes iki šiol apie tai dar nekalbėjome. Iki šiol dar nežinome, kurie regionai įtraukti. Nežinome, kur bus išmokėtos lėšos. Nežinome, kokią dalį sudarys bendras finansavimas. Visa tai galėtų turėti didelės įtakos rezultatams. Todėl manau, kad turėtume palaukti, kol Komisija pateiks pasiūlymą (manau, kad tai įvyks labai greitai), ir tada iš tikrųjų suprasime, apie ką kalbame. Pereinamojo laikotarpio mechanizmų ir priemonių taikymas nėra diskusijos tema. Tai jau aptarėme. Be to, R. Manner taip pat pasakė, kad mes taikome laipsnišką paramos mažinimą ir laipsnišką paramos didinimą, galime įgyvendinti integruotą politiką strategijos "Europa 2020" atžvilgiu. Taip ir padarysime. Tuomet tai yra priežastis šiuo metu laisvai balsuoti PPE frakcijoje.
Karin Kadenbach
(DE) Ponia pirmininke, pone J. Hahnai, ponios ir ponai, šiandien pabrėžiama regioninės politikos svarba. Mūsų sanglaudos ir konsolidavimo politika turi būti taikoma visiems Europos regionams. Sakydamas "regionai", turiu omenyje ir tuose regionuose gyvenančius žmones. Tai labai svarbu. Pasiuntę į kai kuriuos regionus savo delegacijas matėme, kokia didelEuropos finansavimo nauda regionų vystymui, siekiant socialinės sanglaudos, įgyvendinant moterų ir lyčių lygybės politiką. Galiu tik paraginti Europos Sąjungą ateityje pasiūlyti daugiau programų, kurias palaikytų žmonės ir kuriomis būtų siekiama būtent šių tikslų; būtent tai nustatėme tirdami, kaip įgyvendinama politika. Reikia, kad Europos regionų gyventojai jaustųsi atsakingais šeimininkais. Šiuo metu svarstome tarpinių regionų klausimą. Tai labai svarbu, nes Europa padėjo užtikrinti, kad tuose regionuose būtų sukurtos darbo vietos. Augimas, mano nuomone, yra tvarus, jei juo užtikrinamas socialinis teisingumas. Sanglaudos politika yra svarbiausia Europos politikos kryptis.
Adam Bielan
(PL) Ponia pirmininke, sanglaudos politika neabejotinai padeda gerinti socialinę ir ekonominę aplinką bei skatina vystymąsi, ypač pagalbą gaunančių regionų vystymąsi. Tačiau nepamirškime, kad plataus masto investicinės galimybės duoda naudos ir turtingoms valstybėms. Remiantis skaičiavimais, visa nauda, kurią iš mano šalyje, Lenkijoje, įgyvendinamos sanglaudos politikos gauna "senosios" Europos Sąjungos valstybės, iki 2015 m. gali siekti net 38 mlrd. EUR. Viliuosi, kad tai, jog lemiamas šių diskusijų apie sanglaudos politikos ateitį etapas bus pirmininkaujant mano šaliai Lenkijai, padės užtikrinti, kad neįsigaliotų pasiūlymai smarkiai sumažinti šios politikos srities finansavimą.
Deja, mano regione - Mazovijoje - dėl labai stiprios mūsų šalies sostinės Varšuvos ekonominės padėties, viršijama 75 proc. viršutinBVP riba, palyginti su ES BVP. Todėl gresia pavojus netekti paramos. Panašioje padėtyje yra 35 Europos regionai. Norėčiau prašyti, kad būtų priimtas jų pasiūlymas sukurti tarpinių regionų kategoriją, kad pagalbos nutraukimas būtų pristabdytas. Panagrinėję Mazovijos, neįskaitant Varšuvos miesto, ekonominę padėtį pamatytume, kad didelėje regiono dalyje bendrasis vidaus produktas toli gražu nesiekia nustatyto 75 proc. lygio, jis toks žemas, kaip skurdžiausių Europos Sąjungos regionų BVP, o tai rodo, kad tolesnparama būtina.
François Alfonsi
(FR) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, sanglaudos politika yra Europos Sąjungos politikos esmė, išreiškianti valstybių narių solidarumo pastangas, ir be jos nebūtų tikros Europos Sąjungos.
Jos pastarųjų 30 metų patirtis puiki. Reikalingi būsimi prioritetai. Pirma, nemažinti biudžeto įsipareigojimų sanglaudos politikos atžvilgiu. Rengiant 2014-2020 m. biudžeto programą J. Hahn turi turėti galimybę remtis tomis pačiomis sumomis kaip ir anksčiau.
Antra, mums reikalinga atnaujintos šios politikos gairės, pritaikytos naujoms aplinkybėms ir uždaviniams. Čia svarbiausia tarpinių regionų sukūrimas. Jiems turi būti suteikta teisį tikslingesnę ir didesnę paramą, kad kiekvieno regiono lygis siektų Europos vidurkį neatsižvelgiant į struktūrinius trūkumus, į atsilikimą dėl praeities ar į dabartinės ar galimą būsimų krizių poveikį.
Kurdami tarpinius regionus ir siekdami tikslo išvengti pernelyg didelių skirtumų tarp išsivysčiusių, tankiai apgyvendintų regionų, ir atokių, atsilikusių regionų, kuriems rytdienos Europoje gresia gyventojų skaičiaus mažėjimas, kartu siekiame ilgalaikio teritorinės pusiausvyros tikslo.
Trečia, M.-T. Sanchez-Schmid savo iniciatyva parengtas pranešimas vertingas tuo, kad parodo, kokia tikimybė, kad 3 tikslas gali padėti sukurti nemažą pridėtinę vertę Europai. Kaip raginama M.-T. Sanchez-Schmid pranešime, naujojoje sanglaudos politikoje, remiantis makroregionais, 3 tikslas turi būti gerokai sustiprintas.
Danuta Maria Hübner
Ponia pirmininke, pastaraisiais metais valstybės narės, Komisija ir Europos Parlamentas glaudžiai bendradarbiauja svarstydami, kaip dar padidinti ES sanglaudos politikos veiksmingumą, jos rezultatus ir jos veiksmų kokybę.
Priėjome prie išvados, kad veiksminga priemonšiam tikslui pasiekti galėtų būti šių apgalvotai parengtų sąlygų laikymasis ir iniciatyvos. Esu įsitikinusi, kad šiandien esame gerai pasirengę įtraukti į politikos programą sąlyginumo priemones, kurios padidintų investicijų grąžą.
Sąlyginumo įsipareigojimais turėtų būti užtikrintas politikos veiksmų ir pažangos siekiant institucinio, administracinio ir struktūrinio veiksmingumo, ryšys. Prieš būsimas derybas turėtume užtikrinti tinkamą reglamentavimo sistemą, kurioje būtų nustatyti veiksmingo augimo skatinimo įgyvendinant sanglaudos politiką sėkmės veiksniai.
Tikiuosi, kad į programavimo procesą bus visiškai įtrauktas išankstinis sąlyginumas. Ir dar tikiuosi, kad išankstinės sąlygos bus tiesiogiai susijusios su politika ir programos veiksmingumu, kad jų skaičius bus ribotas ir kad jos bus pritaikytos konkrečioms aplinkybėms bei atitiks sutartus kriterijus.
Be to, turime pasirūpinti, kad taikant sąlygų procedūras nebūtų didinama našta, o verčiau siekiama ją sumažinti, kad nebūtų vilkinamas politikos, programų ar projektų įgyvendinimas.
Andrea Cozzolino
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, sanglaudos politikos struktūra, apie kurią šiandien diskutuojame, labai pagirtina.
Keliomis pastabomis norėčiau atkreipti dėmesį į tris klausimus. Pirma, sanglaudos politiką laikau viena pagrindinių priemonių skirtumams tarp valstybių narių sumažinti. Taigi ši politika kartu yra svarbiausia kovos su ekonomikos bei finansų krize, kurią patiriame jau kelerius metus, priemonė.
Antra, manau, kad mintis į sanglaudos politiką įtraukti naujus regionus ir piliečius yra protinga. Tačiau būtų naudinga aptarti šiuos klausimus ir išsiaiškinti, kiek ši naujoji politika kainuos, kokį poveikį ji turės bendrajai sanglaudos politikai kaip ketiname paskirstyti išteklius, atsižvelgdami į finansinės programos iki 2020 m. reformą.
Ir galiausiai manau, kad įgyvendinant sanglaudos politiką svarbiausias yra miestų klausimas. Puiku, kad šioje srityje padaryta tam tikra pažanga, ir tai matyti iš O. Vlasáko pranešimo, kuriam tvirtai pritariu ir manau, jog dėl šio pranešimo galėsime geriau apibrėžti miestų klausimo teisinę sistemą ir nustatyti priemones, pvz., savivaldybių veiklos programas, kaip veiklos programas, kurias taikant sanglaudos politika gali įgyti naują kokybę.
Michail Tremopoulos
(EL) Ponia pirmininke, šio pranešimo tikslas - nustatyti, ar valstybės narės perkėlES teisės aktus į nacionalinę teisę. Mums labiausiai reikalinga 2007-2013 m. sanglaudos politikos programų analizė.
Atkreipsiu dėmesį į skaidrumą, apie kurį rengiau pranešimą. Pranešėjas M. Mikolášik kalbėjo apie skaidrumą skirstant lėšas kaip apie pagrindinę prielaidą bendriesiems sanglaudos politikos tikslams pasiekti. Kaip galime susidaryti bendrą Europos Sąjungos padėties vaizdą, kai tik 19 šalių pateikpagrindinius rodiklius, reikalingus palyginimui? Nors ir prašėme Komisijos pagerinti gaunamos informacijos nuoseklumą ir kokybę, skaidrumo nėra, o duomenų trūksta.
Turime pasiųsti aiškią žinią. Visi atrinktiems projektams skiriami asignavimai neturi siekti vidutiniškai 27 proc. bendros turimų lėšų sumos; 9 valstybės narės negali panaudoti daugiau kaip 40 proc., o 4 valstybės narės - mažiau kaip 20 proc. Sanglaudos politika negali būti įgyvendinama dviem ar trim lygiais. Todėl reikalinga informacija turi būti skleidžiama ir naudojama.
Jan Olbrycht
(PL) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, sanglaudos politika yra skaidriausia Europos politika, o tai reiškia, kad greitu laiku sulauksime jos sėkmės, bet ir jos nesėkmės bei kliūtys dėl Briuselio administravimo trūkumų, o dažnai ir dėl silpno valstybių narių administravimo taip pat labai greitai pastebimos. Atsižvelgiant į tai, labai nesunku daryti išvadas ir labai lengva remtis įvairiomis išorinėmis aplinkybėmis, kaip antai krize, pvz., pateisinant išlaidų šiai politikai mažinimą kitų Europos Sąjungos politikos krypčių naudai, nors tai akivaizdi klaida.
Turime suvokti, kad, jei manysime, kad sanglaudos politika yra tik vargšams skirta politika, tada ji turėtų būti ilgainiui nutraukta, t. y. lėtai pranykti iš Europos politikos krypčių sąrašo. Tačiau tai ne ta politika, apie kurią šiandien kalbame, ar ne? Tai skirtumų mažinimo politika - skirtumų visada bus, atsiras naujų, apie kuriuos šiandien dar nežinome. Be to, tai investavimo ir plėtros politika. Šia prasme tai politika, kuriai reikia imtis veiksmų, numatytų Sutartyse, tačiau jai reikia, kad šie veiksmai įgytų naujas formas.
Taigi norėčiau pareikšti, jog palaikau Europos Komisijos sprendimą atkurti politikos vidaus struktūrą ir pritaikyti ją naujoms aplinkybėms. Šiuo atžvilgiu dar norėčiau pasakyti, jog pritariu Europos Komisijos pasiūlymams dėl naujų priemonių, įskaitant, be kita ko, pasiūlymus dėl tarpinių regionų kategorijos sukūrimo. Manau, kad naujos struktūros rengimas padės padidinti veiksmingumą ir leis vykdyti tokią politiką, kuri atitiks šiuo metu iškilusius uždavinius.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Ponia pirmininke, tarpvalstybinis bendradarbiavimas Europoje be sienų naudingas vietos ir regionų valdžios institucijoms, nes jis svarbus besivystančiai Europos Sąjungos bendrajai rinkai. Tačiau pasienio teritorijoms būdingos bendros daugiakultūrės tradicijos ir etninįvairov- aspektai, paprastai suteikiantys tvirtą pagrindą ne tik įvairių regionų žmonių, bet ir bendruomenių sąveikai.
Visi žinome, kad pasienio teritorijose užimtumo lygis labai dažnai žemesnis už vidutinį, nors šiuo atžvilgiu esama regionų skirtumų; be to, šioms teritorijoms būdingas didelis užslėptas nedarbo lygis, nes yra nedirbančių ir neįsiregistravusių žmonių.
Todėl manau, kad kompleksinis požiūris į pasienio teritorijų darbo rinką gali padėti rasti struktūrinių problemų sprendimus ir labiau suderinti paklausą ir pasiūlą. Dėl to būtina pabrėžti 3 tikslo svarbą; ir pranešėjas laikosi būtent šios nuomonės.
Iosif Matula
(RO) Ponia pirmininke, sanglaudos politika yra veiksminga priemonė, padedanti spręsti pagrindines problemas, su kuriomis šiuo metu susiduria Europos regionai: globalizacijos, klimato kaitos ar demografinių tendencijų. ES lygmeniu pasiekta didelpažanga vienodinant regionų išsivystymo lygį, bet to nepakanka. Todėl mums reikalinga plataus užmojo sanglaudos politika, kuri turi būti taikoma visiems ES regionams, o dėl to sumažės dabartiniai skirtumai.
Manau, kad siekiant užtikrinti vienodas galimybes naudotis sanglaudos politikos priemonėmis prioritetinis būsimojo programavimo laikotarpio tikslas turi išlikti mažiau išsivysčiusių šalių konvergencijos reikalavimų rėmimas. Tai leis mums taikyti Lisabonos sutarties nuostatas, kuriomis pabrėžiama, kad pagal 2 tikslą (konvergencija) pakankama lėšų dalis turi būti skiriama regionams, kuriems labiausiai reikalinga pagalba, atsižvelgiant į jų vystymosi problemų sunkumą.
Europos Sąjunga tik tada galės konkuruoti su savo varžovais pasaulyje, jei, įgyvendinant sanglaudos politiką, bus visiškai panaudotas ne tik miesto, bet ir kaimo teritorijų vidinis vystymosi potencialas, ir jei bus lanksčiai reaguojama į strategijoje "Europa 2020" nurodytas problemas bei sunkumus.
Atsižvelgiant į tai, naujovių diegimas, švietimas ir mokymas, energetika, aplinka, užimtumas, konkurencingumas, kvalifikacija ir kova su skurdu yra ir turi išlikti neatskiriama struktūrinės ir sanglaudos politikos dalis. Naujoji sanglaudos politika turi būti aiškiai orientuota į rezultatus, joje turi būti konkrečiai nurodytos būtinos formos, kartu ji turi padėti sumažinti dėl biurokratijos atsirandančius suvaržymus ir supaprastinti lėšų valdymą.
Esu kilęs iš šalies, kuri, ypač 2013-2020 m., bus priklausoma nuo to, kaip mes suvokiame vienodą Europos Sąjungos vystymąsi. Praktiškai lėšomis, kurios Rumunijai skiriamos dabar ir kurios bus skirtos per kitus 10 metų, bus užtikrintas ilgalaikis investavimas, reikalingas visos Europos Sąjungos vystymuisi suderinti.
Sveikinu kolegą M. Pieperį ir visus pranešėjus pateikus puikų pranešimą.
Mojca Kleva
(SL) Pone pirmininke, paaiškėjo, kad finansų ir ekonomikos krizės metu sanglaudos politika yra svarbiausia priemonekonominiams ir socialiniams Europos Sąjungos regionų skirtumams sumažinti. Tai viena pagrindinių mūsų politikos krypčių, teigiami jos rezultatai tikrai gali būti matomi visur; visuose Europos Sąjungos kampeliuose, visose valstybėse narėse, iš esmės visose ES miesto ar vietos bendruomenėse.
Tai politika, kuri sudaro sąlygas struktūrinėms reformoms ir pažangai. Iš esmės, ji siūlo sprendimą dėl dabartinės sudėtingos ekonomikos padėties ir be jokių tam skirtų išlaidų. Strategijos "Europa 2020" sėkmtaip pat daugiausia priklausys nuo ES sanglaudos politikos sėkmės, todėl nepaprastai svarbu, kad ateinančiu septynerių metų laikotarpiu šie fondai išliktų Europos biudžeto prioritetu.
Kadangi svarbiausias bendrai žinomos naujos tarpinės regionų kategorijos integracijos klausimas turi būti išspręstas, šiuo atžvilgiu norėčiau paraginti Komisijos narį ir Europos Komisiją kuo greičiau suteikti mums visą informaciją, susijusią su šios kategorijos regionų kūrimu, kuri kol kas neaiški, ypač apie finansinius dalykus ir rezultatus, nes šis klausimas susijęs su būsima visos Europos Sąjungos regionų plėtra.
Alain Cadec
(FR) Pone pirmininke, ponai ir ponios, patvirtindamas Garrigos Polledo pranešimą, Parlamentas prašė, kad 2014 m. daugiametfinansinprograma atitiktų mūsų laukiančius biudžeto uždavinius. Šiuo atžvilgiu regionų politika finansiniai ištekliai turi būti išlaikomi bent jau lygiaverčiai dabartinio periodo ištekliams. Tai prioritetas.
Visi Europos regionai turėtų turėti galimybę gauti struktūrinių fondų finansavimą. Žinoma, turėtume sutelkti savo pastangas ir padėti labiausiai neišsivysčiusiems regionams pasiekti 1 tikslą.
Kad būtų sąžininga, taip pat turėtume teikti tinkamą paramą regionams, kurie neatitinka 1 tikslo, bet vis tiek susiduria su struktūriniais sunkumais. Todėl džiaugiuosi, kad Europos Komisija pasiūlsukurti tarpinę kategoriją regionams, kuriuose BVP vienam gyventojui yra 75-90 proc. ES vidurkio. Norėčiau pasinaudoti šia galimybe padėkoti Komisijos nariui J. Hahnui už jo darbą.
Ši nauja priemonmums leis geriau aptarnauti daugelį specifinių ypatumų turinčių regionų, kurie nėra nei skurdūs, nei turtingi. Ši tarpinkategorija taip pat bus teisingesnė, nes bus teikiama panaši parama regionams, kurių išsivystymo lygis yra panašus. Vis dėlto noriu nuraminti regionus, kurie būtų atitikę laipsniško panaikinimo mechanizmą: jų nebus atsisakyta. Jie bus visiškai tinkami tarpinei kategorijai, ir netgi neabejotinai bus pagrindiniai gavėjai.
Galiausiai, norėčiau pabrėžti, kad sukūrus šią naują kategoriją jokių papildomų išlaidų nebus dėl kelių regionų, kurie nebėra tinkami 1 tikslui, laukiamų santaupų. Taip pat negali būti nkalbos apie paramos regionams, tinkantiems 1, 2 ir 3 tikslams, sumažinimą.
Vis dėlto, jei nesukursime šios tarpinės kategorijos, galime būti tikri, kad sanglaudos politikos biudžetas bus sumažintas. Ją sukūrę, apsaugosime biudžetą. Manau čia niekas nenori, kad biudžetas būtų sumažintas. Norėčiau pasinaudoti šia galimybe padėkoti pranešėjui M. Pieperiui už jo darbą.
Sergio Gaetano Cofferati
Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonės referentas. - (IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, ekonominsanglauda, kartu su socialine ir teritorine sanglauda, visada buvo svarbiausi principai, apibrėžiant visas Europos Sąjungos politikos kryptis nuo jos įsteigimo.
Todėl labai svarbu pabrėžti šiuos tikslus, tokius, kokie jie yra tekstuose, dėl kurių diskutuojame, ir teisinga, kad struktūriniai fondai turėtų būti peržiūrėti ir pataisyti, idant taptų veiksmingesni, siekiant rezultatų, kuriuos pasiekti jais numatyta. Svarbiausias iš jų, mano nuomone, yra Europos socialinis fondas, dėl labai paprastos priežasties, kad yra ūmi ekonomikos ir socialinės krizės fazė, kuri dar nesibaigė, ir kurios svarbiausias poveikis pasireiškia būtent darbui ir užimtumui.
Labai svarbu, kad Europa išsaugotų savo socialinį modelį ir taip pat pakartotų, kad darbas turi neabejotiną socialinę vertę ir kad užimtumas yra vienas iš pagrindinių išteklių, kuriuos ekonominplėtra turėtų padaryti prieinamus, atskaitos taškų. Dėl šios priežasties Socialinis fondas turi būti sustiprintas, jo autonomija išsaugota, o prieinami ištekliai padidinti. Žinios yra bet kurio konkurencijos modelio centras ir varomoji jėga. Šiuos tikslus galima pasisiekti tik tuomet, jei labai pagerėtų darbų kokybė. Todėl Europos socialinis fondas yra toks vertingas, koks jis kada nors yra buvęs, jeigu ne daugiau.
José Manuel Fernandes
Pone pirmininke, labiau nei bet kada ES reikia sanglaudos politikos, kuri skatina tikrą konvergenciją ir stimuliuoja augimą ir užimtumą, taip pat prisideda prie to, kad būtų pasiekti aplinkos tikslai.
Atsižvelgiant į dabartinę finansinę padėtį ir vykstantį programų įgyvendinimą, Komisija turėtų dėti visas pastangas skatindama programų įgyvendinimo taisyklių paprastumą ir lankstumą, ir turėtų leisti persvarstyti bendras finansavimo normas, esant dabartiniam reglamentavimui, kai tai reikalinga ir siekiama valstybių narių.
Sanglaudos politika turėtų būti pritaikyta siekti rezultatų, nustačius aiškius ir išmatuojamus tikslus ir rezultatų rodiklius. Sanglaudos politika taip pat turėtų skatinti skaidrumą. Kad galėtume stebėti tai, taip pat tai, ar yra šis skaidrumas, įrodyčiau, kad su projektų priėmimu ir įgyvendinimu susijusi informacija, turėtų tapti tikruoju laiku prieinama mažiausiuose galimuose teritoriniuose ir statistiniuose padaliniuose, kad visa visuomengalėtų ja naudoti.
Jan Kozłowski
(PL) Pone pirmininke, pradžioje norėčiau pasveikinti pranešėją atlikus puikų darbą. Kaip pranešėjai pabrėžė, sanglaudos politika įrodsavo svarbą, taip pat krizės laikotarpiu, kaip politika, skirta plėtrai, kuria remiamos investicijos ir kuri tiesiogiai ir netiesiogiai duoda naudos visiems regionams. Pavyzdžiui, kiekvienam eurui, investuotam mano šalyje Lenkijoje, beveik pusė, arba 46 centai, sugrįžta penkiolikai "senųjų" valstybių narių.
Plėtros, taip pat investicijų parama ir sanglaudos politikos svarba, siekiant strategijos "Europa 2020" tikslų, yra priežastys, dėl kurių ši politika turėtų išlaikyti bent jau dabartinę savo svarbą, taip pat finansinę paramą. Vis dėlto, integruojant fondus ir siekiant visiškos jų sąveikos reikalingas tobulinimas. Atsižvelgiant į pavojus, susijusius su jaunimo nedarbu ir demografiniais pokyčiais, labai svarbu pasiekti, kad Europos socialinio fondo (ESF) galimybės būtų visiškai išnaudojamos, o tam reikia sukurti sąlygas, siekti geresnio ESF koordinavimo kartu su kitomis regioninio ir vietos lygmenų priemonėmis.
María Irigoyen Pérez
(ES) Pone pirmininke, pone Komisijos nary, ponios ir ponai, dabartinekonomikos ir finansų krizė, kurią patiriame, pabrėžia regioninės politikos poreikį, nes tai geriausia priemonregionų ir valstybių narių plėtros skirtumams sumažinti. Kartu galime vėl sukurti teigiamą Europos įvaizdį, kurį pastaruoju metu piliečiai sieja tik su sunkiomis sureguliavimo programomis ir išlaidų mažinimu.
Ateities sanglaudos politikoje, kuri yra Europos projekto ir socialinio teisingumo solidarumo ramstis, turi būti atsižvelgta į šiuos prioritetus: pirma, sustiprinti socialinę sanglaudą ir įtraukti uždavinius, iškeltus strategijoje "Europa 2020"; antra, patenkinti regionų poreikius atsižvelgiant į jų geografinius ypatumus, ypač mažiausiai palankių ūkininkauti regionų; trečia, toliau laikytis laipsniško požiūrio į lėšų rinkimą, kad regionai neatsisakytų konvergencijos tikslo, vengdami staigių pokyčių gaunant pagalbą; ir, ketvirta, skatinti teisingą sistemą.
Galiausiai, ponios ir ponai, valdžia taiko griežtą fiskalinio koregavimo politiką. Todėl reikalinga ES parama. Tikiuosi, kad Taryba į tai atsižvelgs.
Kristiina Ojuland
Pone pirmininke, Vystymosi ir bendradarbiavimo GD atsakingas už Europos kaimynystės ir partnerystės priemonės (EKPP) tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų valdymą, dėl to susidargana absurdiška padėtis, jei šnekėsime apie tarpvalstybinį bendradarbiavimą su Rusija - kuri nėra nei EKPP tikslinšalis, nei ES plėtros paramos gavėja.
Sutinku su pranešėju, kad visa atsakomybuž EKPP vėl turėtų tekti Regionų plėtros GD, ir, kad tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos turėtų būti įgyvendintos sistemoje, panašioje į "Interreg program" sistemą. Nepaisant išorės aspekto, tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos neturėtų būti vykdomos vadovaujantis plėtos pagalbos nuostatais. Dėl jų pobūdžio būtina taikyti ES teritorinio bendradarbiavimo taisykles.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Pone pirmininke, sanglaudos politika yra geriausia priemonsuteikti lygias galimybes Europos Sąjungos regionų plėtrai ir stimuliuoti ekonomikos augimą.
Kad būtų pasiekti sanglaudos politikos tikslai, svarbu ne tik visiškai pasinaudoti prieinamomis priemonėmis, bet pirmiausia jas naudoti efektyviai, sumažinti biurokratiją ir pasiekti teisingą fondų sąveiką. Labai svarbu taip veiksmingai naudoti Europos socialinį fondą, kad bedarbiai būtų sugrąžinami į darbą ir ne tik mokomi, kas labai dažnai pasitaiko. Pinigai inovacijoms, moksliniams tyrimams ir plėtrai yra svarbūs, nes jie leidžia verslui ir regionams būti labiau konkurencingiems.
Svarbus sanglaudos politikos tikslas yra tarpvalstybinis bendradarbiavimas. Todėl svarbu, kad pasienio zonose būtų sklandžiai įgyvendinamas ir skatinamas bendradarbiavimas, atsižvelgiant į vidaus pasienio zonas, bet pirmiausia į visas Europos Sąjungos išorės sienas.
Galiausiai, makroregionai yra labai veiksmingi, ir čia norėčiau Komisijos nariui pasiūlyti, kad pagal kitų strategijų pavyzdį sukurtume strategiją Karpatams, vienam didžiausių Europos Sąjungos regionų ir vienam turtingiausių gamtos turtų.
Patrice Tirolien
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, noriu pabrėžti Parlamento paramą tarpinių regionų kategorijos kūrimui ir norėčiau atkreipti dėmesį, kad tai jokiu būdu - priešingai tam, ką kai kas sako - nebus papildoma našta Bendrijos biudžetui. Tai, ką čia siūlome, yra perėjimo sampratos, nepakintant biudžetui, revoliucija. Mūsų troškimas yra siekti teisingesnės sistemos, kuri padėtų tiems regionams, kurie turi esminių sunkumų. Ši tarpinzona tarp 75 ir 90 proc. Europos BVP yra tikras įsipareigojimas siekti bendros sanglaudos politikos ateinantiems metams.
Be to, man malonu, kad mūsų rezoliucija patvirtino Parlamento įsipareigojimą atokiausiems regionams. Jie patiria konkrečių ir pastovių trūkumų, kurie pateisina šias solidarumo pastangas, kad jos iš tikrųjų būtų Europos Sąjungos sąveika su pasauliu.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Pone pirmininke, regioninpolitika ir sanglaudos politika yra būtinos siekiant išlyginti plėtros skirtumus. Jos labai svarbios žmonių gerovei, taip pat Europos konkurencingumui. ES lygmens regioninei politikai, pirmiausia reikia, sukurti pridėtinę vertę, įsteigti naujų įmonių, taigi ir įdarbinti žmonių.
Mums reikia paklausti, ar protinga grąžinti į apyvartą visą dabartinę regionų pagalbą per Briuselį, ar pinigai galėtų būti išleisti veiksmingiau, jei jie būtų paskirti tiesiogiai regionams valstybėse narėse. ES regioninei politikai trukdo biurokratija ir piktnaudžiavimas. Tiek ES, tiek valstybėse narėse yra nemažai biurokratijos, dėl to susidartokia padėtis, kad daug inovatyvaus verslo, naujo ar seno, atstovų nesikreipia dėl pinigų ar paramos, todėl, kad būtų užsiimta prašymu turėtų būti įdarbinti vienas ar du žmonės, o tai atimtų per daug laiko. Mums reikia pagalvoti, ar Europos inovacijų politika turi ateitį, jeigu regionine politika ji neremiama.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Pone pirmininke, sanglaudos politika yra viena labiausiai simbolinių ES politikos sričių, ir viena geriausiai simbolizuojančių Europos projekto kūrimo idealą. Todėl jai reikia ir verta to, kad visi šiandien diskutuojami aspektai būtų išsamiau apsvarstyti, ir, kad dalyvautų tiek daug pranešėjų, kuriuos visus norėčiau pasveikinti.
Norėčiau pabrėžti poreikį lanksčiau ir labiau kontroliuojant pritaikyti biudžetą šiai politikai, kad Europos fondai tikrai paremtų plėtros projektus, kurie gali būti tvarūs. Atsižvelgiant į tai, svarbu, kad regionai, kurie jau neatitinka 1 tikslo, galėtų pereiti tarpinį etapą, kuris sutvirtintų plėtrą, kurią jie, kaip jau įrodė, gali pasiekti, užuot staiga nustojus juos remti, rizikuojant padaryta pažanga.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pone pirmininke, dabar diskutuojame tema, svarbia naujosioms valstybėms narėms, įskaitant Vengriją. Yra keliančios nerimą informacijos, kad Komisijoje kai kurie sprendimus priimantys asmenys ketina nuo 2014 m. smarkiai sumažinti sanglaudos politikos biudžetą. Tai būtų savižudiškas žingsnis. Toks žingsnis ne tik padarytų skurdesnių regionų padėties išlyginimą neįmanomu, bet ir sukeltų pavojų strategijai "Europa 2020". Pasiūlymas įsteigti pereinamojo laikotarpio paramos kategoriją iš tiesų yra tinkamas ir socialiai teisingas. Vis dėlto prijungti sanglaudos paramą prie makroekonomikos sąlygų sistemos yra nepriimtina, nes baustume regionus dėl vyriausybės politikos, kuriai jie neturi įtakos. Galiausiai, sanglaudos politikos veiklos mechanizmas yra sėkmingas ir iš esmės teisingas, turi būti padidintas skaidrumas ir sumažinta biurokratija.
Sabine Verheyen
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, tarpregioninio bendradarbiavimo svarba ateityje didės. Tarpvalstybinis bendradarbiavimas ir makroregionų bendradarbiavimas yra nepaprastai svarbūs, siekiant strategijos "Europa 2020" tikslų Europoje, kuri tampa darnesnė. Pasienio regionai vis dar patiria įvairių sunkumų. Tarpvalstybinės sąvokos ir projektai infrastruktūros, verslo bendradarbiavimo, mokslinių tyrimų bendradarbiavimo, darbo rinkos plėtros ir mokymo srityse didelėje Europos Sąjungos dalyje yra varomoji jėga.
Mums reikia aiškių, paprastų tarpregioninių projektų struktūrų. Skirtingi valstybių reikalavimai projekto partneriams dažnai apsunkina bendradarbiavimą ir konkrečių, tvarių projektų įgyvendinimą. M. Pieperio pranešime pateiktas reikalavimas išplėsti tarpregioninio bendradarbiavimo mastą, 3 tikslą, iki 7 proc. yra svarbus žingsnis, ir aš tvirtai jį remiu.
Luís Paulo Alves
(PT) Pone pirmininke, sanglaudos politika yra pagrindinpolitikos sritis siekiant įgyvendinti Europos projektą. Kad veiktų bendrai su vidaus rinka ir bendra valiuta erdvei sukurti reikalinga tam tikro lygio valstybių narių ir jų regionų konvergencija. Dabartiniai konkurencingumo skirtumai ir plėtros asimetrija neišvengiamai susilpnino Europą ir sukėleuro zoną veikiančią krizę. Būtent dėl šio esminio konvergencijos poreikio neabejotinai būtinas stiprus sanglaudos biudžetas, kuris negali būti susilpnintas, remiant kitas politikos kryptis. Kad būtų padaryta daugiau, ES reikia turėti daugiau, o tai gali būti pasiekta didinant jos biudžetą, o ne mažinant sanglaudos biudžetą, nors ir nedaug.
Todėl norėčiau jūsų, pone Komisijos nary, paklausti, ar gali taip būti, kad nedidinant Europos Sąjungos biudžeto, infrastruktūros fondo ir naujos inovacijos politikos - kuri bus siejama su sanglauda ir regionine plėtra, kurią remiu, - kūrimas taps sanglaudos biudžeto Trojos arkliu?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pone pirmininke, sanglaudos politika vaidina svarbų vaidmenį lengvindama regionų plėtrą - regionų, kuriuose miesto ir kaimo sritys sutaikinamos ir sukuriama jų vienybė. Akivaizdu, kad miesto sritys turi svarbią įtaką regioninės plėtros spartėjimui. Joms turėtų būti suteikta parama, reikalinga šiam vaidmeniui atlikti. Vis dėlto mums reikia prisiminti, kad turime siekti subalansuotos kaimo ir miesto sričių plėtros.
Norėčiau pažymėti, kad sanglaudos politika kaimo srityse nėra labai pastebima, nepaisant šiuo klausimu pateiktų deklaracijų. Būtina skirti lėšų kaimo plėtrai vykdant sanglaudos politiką, nes antro bendros žemės ūkio politikos ramsčio veikla tampa ekologiškesne, vyksta "ekologizacija", rūpinamasi aplinkos problemomis, žemės ūkio plėtra ir reglamentavimu. Vis dėlto įmonių ir techninės ir socialinės infrastruktūros plėtrai kaimo srityse trūksta lėšų, tai turėtų būti sanglaudos politikos vaidmuo. Plėtrai yra būtina sukurti techninę infrastruktūrą, bet negalime pamiršti įmonių ar socialinės infrastruktūros ir mokslo, ir mokslinių tyrimų plėtros, kuri iš esmės veikia šiuolaikinę, protingą ir novatorišką plėtrą.
Victor Boştinaru
(RO) Pone pirmininke, šiandieninės diskusijos suteikia geriausią argumentą dėl stiprios, gerai finansuotos sanglaudos politikos poreikio ateities finansinėje struktūroje.
Esu įkvėptas D. Hübner kalbos, mūsų komiteto pirmininkės, puikios kalbos ir M. Theurerio puikaus pranešimo apie gebėjimo panaudoti lėšas pamokas. Todėl norėčiau jūsų, pone Komisijos nary, atsižvelgdamas į Europos ateities finansavimo ciklą, paklausti, kaip Rumunija, šalis, kurios lėšų panaudojimo rodiklis žemiausias, gali įsipareigoti įvykdyti vadinamąją administracinę reformą, kuri niekuo nesusijusi su regionine reforma, nesant jokio poveikio tyrimo, nedalyvaudama net konsultacijose su Regioninės politikos generaliniu direktoratu, kuris apie šį projektą sužinojo iš spaudos, ir nesikonsultuodama su politiniais veikėjais, vietos veikėjais ir pilietine visuomene, rizikuojant viso projekto stabilumu ir nuspėjamumu.
Monika Hohlmeier
(DE) Pone pirmininke, norėčiau iškelti du klausimus, susijusius su sanglaudos politika ir regionine politika. Pirmas yra diskusija, susijusi su vadinamąja tarpine kategorija, kuri labai svarbi nacionaliniu lygmeniu. Manau, kad mums svarbu apsvarstyti šiuos klausimus, susijusius su šia diskusija: regioninpolitika ir ekonomikos plėtros politika turi pasiūlyti skatinamąją sistemą, kad susiję regionai galėtų vystytis. Jeigu sistema nustatyta taip, kad atsiranda priklausomybnuo nuolatinių subsidijų ir nereikalaujama, kad regionai bandytų rasti susijusių šaltinių, tuomet manau, kad tokia tarpinkategorija būtų visiška katastrofa, nes ji visada bus nesantaikos obuolys ir nesiūlys loginio pagrindo. Vis dėlto manau, kad yra prasm1 tikslo regionams prarasti savo 1 tikslo statusą, kad toliau gautų specialią paramą. Taip pat manau, jog yra prasmregionui, dėl tam tikrų priežasčių patiriančiam finansinių ir ekonominių sunkumų, taip pat gauti paramą. Mes nenorime nuolatinių subsidijų mentaliteto; vietoj to turėtume pasiūlyti pagalbą ir paramą regionams, kuriems to reikia.
Petru Constantin Luhan
(RO) Pone pirmininke, sanglaudos politika, be abejo, yra svarbi Europos Sąjungos plėtrai. Manau, kad jos struktūra paremta Europos konkurencingumu. Manau, kad regionai turi būti toliau remiami, kad įgyvendintų ekonominės ir socialinės sanglaudos tikslus. Finansinparama turi būti suteikta, tiesiogiai atsižvelgiant į regiono BVP.
Paprastiems piliečiams turi būti garantuojama teisnaudotis socialine, švietimo, sveikatos ir transporto infrastruktūra. Tai padės mums remti pastangas plėtoti ekonomiką, esant aukštai gyvenimo kokybei, o tai privers mūsų piliečius pasilikti namuose, Europoje.
Kolegos Parlamento nariai, MVĮ yra svarbios skatinant ekonominį konkurencingumą. Jas reikia labiau skatinti, darant taisykles, skirtas teisei naudotis fondais, lankstesnes ir paremiant jas.
Todėl manau, kad vienoda teisnaudotis infrastruktūra ir kokybės paslaugomis, taip pat parama MVĮ yra pagrindiniai regioninės plėtros politikos struktūros principai, ir šis kelias veda į visuotinį konkurencingumą.
Rosa Estaràs Ferragut
(ES) Pone pirmininke, sanglaudos politika neabejotinai prisidėjo prie gamybos padidėjimo visuose ES regionuose ir prie regionų skirtumų pašalinimo, ir nėra abejonių, kad ji svarbi visiems piliečiams, ir padeda - ir padės - įveikti ekonomikos ir finansų krizę, nuo kurios kenčia Europa. Todėl penktoji sanglaudos ataskaita yra kaip tik laiku.
Yra trys pagrindinės idėjos. Pirma, bendrasis vidaus produktas turėtų būti papildytas kitais nacionalinių ir regioninių valdžios institucijų rodikliais. Antra idėja tokia, kad turėtų būti tarpinkategorija, idant požiūris į visus regionus, kurie nepatenka į konvergencijos kategoriją ir kurie neįstengia tapti konkurencingi, būtų vienodas, kai iškyla panašių situacijų, ir, kad šie regionai niekada nepatirtų staigių pokyčių. Trečia idėja yra sutvirtini 3 tikslą.
Noriu pateikti du prašymus. Maksimalus 150 kilometrų atstumas turėtų būti panaikintas, kad daugelis regionų, pvz., Balearų salos, įgytų teisę į tarpvalstybinį bendradarbiavimą. Mano antras klausimas susijęs su pranešimu, kuriame sakoma, kad ES darbo kalbos yra prancūzų, anglų ir vokiečių. Taip nėra. Mus praturtina ir įvairovę sukuria 23 ES kalbos.
Nadezhda Neynsky
(BG) Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti pranešėjus atlikus darbą šia ypač svarbia tema.
Kaip Bulgarijos politikė, itin susidomėjusi stebiu pokyčius, susijusius su tarpinės kategorijos regionais gavėjais, kuriuos planuojama sukurti naujoje 2013-2020 m. biudžeto sistemoje.
Kaip šiandien keletu progų, taip pat per diskusijas buvo pabrėžta, manau, kad šis klausimas toliau svarstytinas, nes šiuo metu atskiriems regionams yra nustatytos išankstinės naujų pasidalijimų ir išskyrimų sąlygos, o tai prieštarauja Europos solidarumo principui. Tarpinkategorija prieštarauja Europos regionų, kurių plėtra yra žemiau vidutinio Europos Sąjungos lygio, suliejimo principui. Ne pakankamai aišku, kokiu pagrindu riboms buvo parinkti net 75 ir 90 proc. arba kodėl, pvz., nebuvo sukurta kategorija ypač neišsivysčiusiems regionams.
Balsuosiu, remdamasi 34 dalyje pateiktu pranešėjo siūlymu, abejodama dėl regionų, patenkančių į šias ribas, paminėjimo. Taip pat balsuosiu už 5 pakeitimą dėl aiškaus, griežto kriterijaus, kurį laikome didžiausios svarbos, siekiant išvengti sunkumų įgyvendinant naują programą.
Johannes Hahn
Pone pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, pirmiausia norėčiau labai padėkoti už jūsų atsidavimą šioje išsamioje diskusijoje, kurioje buvo daug kalbų. Tai įrodymas, kad šiame Parlamente reikia išsamiai nagrinėti klausimus, susijusius su regionine politika ir sanglaudos politika. Norėčiau pradėti nuo kai ko, kas man labai svarbu. Tai buvo labai svarbu Parlamentui laiko požiūriu, ir kai kas, ką aš pats palankiai vertinau, kad Parlamentas turėtų galimybę prieš paskelbiant mūsų reglamentų projektus suformuluoti išsamią, daugialypę nuomonę, ir, kad ši nuomontaip pat būtų išreikšta atitinkamuose reglamentuose. Dėl šios priežasties labai norėčiau, kad suprastumėte, jog šiuo metu negaliu pasiūlyti išsamių pasiūlymų raštu, nes jie daugiausia bus pagrįsti pranešimais, kurie dabar pristatomi.
Labai svarbu, kad labiau pabrėžtume darbo su regionais kokybę, ypač kai matome kai kurias šalis, patiriančias tikrų struktūrinių problemų. Šiuo atveju būtina ne tik kreipti dėmesį į išteklių paskyrimą ir tikslų nustatymą, bet ir padėti apibrėžti programas, skirtas tikslams nustatyti ir padėti sudaryti grupes atskiruose regionuose ir regionų dalyse, kad būtų paskatintas tvarus ekonomikos augimas.
Rizikuodamas pakartoti, ką kai kurie pranešėjai jau minėjo, norėčiau atkreipti dėmesį, kad mūsų pasiūlyme bus atskiras skyrius apie daugiapakopį valdymą, jame bus išdėstytas mūsų delsimas ir visi suinteresuotieji subjektai raginami bendradarbiauti regionuose rengiant veiksmingų programų projektus. Šiuo metu taip pat norėčiau paraginti tuos, kurie atsakingi už regionus, užtikrinti, kad būtų įtrauktos vietos valdžios institucijos. Taip yra todėl, kad, kaip ir dauguma jūsų, girdėjau regionų nusiskundimus, jog nacionalinės valdžios institucijos nėra įtrauktos, o vietos administracijos skundžiasi, kad yra neįtrauktos regionų lygmeniu.
Jeigu imsime nuosavybės idėją, kuri kelis kartus jau buvo minima, tuomet neabejotinai reikia visų jūsų pagalbos. "Supaprastinimas" yra dažnai, gal net per dažnai vartojamas žodis, dėl kurio mums visiems kyla problemų. Vis dėlto supaprastinimas nereiškia, kad kontrolyra paprasčiausiai sumažėjusi. Turime naudoti tinkamas priemones mėgindami supaprastinti savo verslą. Turiu didelių vilčių dėl M. Barnier darbo viešųjų pirkimų srityje, supaprastinant procesą tolesnėmis standartizacijos procedūromis, mažinant paklaidos ribą ir kartu svariai prisidedant prie supaprastinimo. Turime atlikti savo vaidmenį teikdami kitus pasiūlymus, susijusius su vienodo dydžio sumomis ir t. t. Čia taip pat bus svarbu, kad valstybės narės sektų mūsų pavyzdžiu.
Vienas iš pranešėjų pasiūlė, kad galbūt Europos struktūrinis fondas galėtų būti atskirtas nuo struktūrinių fondų grupės, bet mes tokių planų neturime. Daugelį dalykų, kuriuos reikia įgyvendinti kaimo vietovėse taip pat turės padengti Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai, kurio tikslas yra remti ne tik ūkininkus, bet ir kaimo vietoves. Kaip žinome, šiame sektoriuje yra keli veikėjai ir dalyviai. Čia taip pat užduotis yra pasiekti, kad įvairūs fondai būtų geriau koordinuojami, o tai yra bendros strateginės programos bendras tikslas.
Sąlygiškumas mums padės pagerinti savo darbo kokybę. Šiandien daug buvo pasakyta apie pereinamojo laikotarpio paramą gaunančius regionus, daug kas tinkama ir svarbu. Esmyra padėti plėtrai šiuose regionuose, kurie dar neatspindi Europos vidurkio. Tai visa regioninės politikos esmė. Svarbiausias dalykas yra šis: prisidėti prie augimo kokybiniu ir kiekybiniu atžvilgiu ir užtikrinti, kad būtų pasiekti strategijos "Europa 2020" tikslai, pvz., energijos, klimato kaitos, inovacijų, mokslinių tyrimų, švietimo ir mokymo, įdarbinimo ir kovos su skurdu kampanijos srityse. Norėčiau padėkoti visiems už šią labai aktyvią diskusiją, taip pat už didžiulę paramą, kurią mūsų politikai išreiškParlamentas.
Miroslav Mikolášik
pranešėjas. - Pone pirmininke, programų įgyvendinimas yra nenutrūkstamas ir dinamiškas procesas, kuriam poveikį galima padaryti dažnų viso proceso ir tų sričių, kuriose reikia reformų, trūkumų nustatymo priemonėmis.
Atsižvelgiant į tai strateginės ataskaitos, nauja priemonė, padidina atskaitomybę, įgyvendinant politikos tikslus, ir parodo, jog sanglaudos politika turėtų apimti visus Europos regionus ir visas visuomenės problemas, kad visoje ES pasiektume protingą, tvarų ir viską apimantį augimą.
Sanglaudos politika priklauso nuo gero valdymo Europos, nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmenimis. Sklandus bendradarbiavimas visais šiais lygmenimis yra labai pageidaujamas, kaip ir viso proceso supaprastinimas. Žinoma, fondai turi nelikti nepanaudoti dėl pernelyg didelės biurokratijos ar sunkiai įgyvendinamų taisyklių ir varginančių procedūrų. Gerai finansuojama sanglaudos politika turėtų būti artimesnES piliečiams ir turėtų toliau apimti visus Europos Sąjungos regionus ir visas visuomenės problemas, tiek padėdama skurdesniesiems pasivyti, tiek vystydama protingą, tvarų ir viską apimantį augimą visoje Europos Sąjungoje.
Strateginis 2010 m. pranešimas yra stipri paskata gerinti dabartinį sanglaudos politikos programų įgyvendinimą. Jis taip pat skatina valstybes nares spręsti atidėliojimo investuoti į ES fondus klausimus ir kurti efektyvesnius veiksmų planus, kad būtų pasiekti rezultatai, dėl kurių sutarta. Todėl tikiuosi, kad šiandienos balsavimo dėl strateginio 2010 m. pranešimo rezultatai valstybėms narėms ir Komisijai reikš tokią žinią.
