Asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimas (diskusijos)
Pirmininkė
Pirmasis darbotvarkės klausimas - pranešimas, kurį pateikE. Bauer Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto vardu, dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo - C6-0354/2008 -.
Edit Bauer
pranešėja. - (HU) Pateikto pasiūlymo tikslas - iš dalies pakeisti Direktyvą 2002/15/EB dėl socialinės apsaugos. Komisija siūlo tris dalykus: netaikyti direktyvos savarankiška veikla besiverčiantiems vežėjams, tiksliau apibrėžti "naktinio darbo" sąvoką ir teikti paramą taikant direktyvą. Pati direktyva, taigi ir jos pakeitimas, yra tik papildomojo pobūdžio ir taikoma, kaip ir kiti teisės aktai dėl mobiliosios transporto veiklos, tik didesnėms nei 3,5 t masės transporto priemonėms. Todėl direktyva negalėtų būti taikoma mažesnių krovininių transporto priemonių vairuotojams. Užimtumo ir socialinių reikalų komitetas balsavo prieš pakeitimą (santykiu trisdešimt ir devyniolika).
Rengiant direktyvą kilo keletas nesusipratimų. Norėčiau paminėti kai kuriuos iš jų, kurie galėjo turėti įtakos EP nariams. Pirma, ekspertai vieningai priėjo prie išvados, kad jeigu Komisijos pasiūlymas bus atmestas ir dėl to į direktyvos taikymo sritį savarankiška veikla besiverčiantys vežėjai taip pat bus įtraukti, padėtis kelių eismo saugos srityje nepagerės. Turimi statistiniai duomenys ir atlikti tyrimai rodo, kad eismo įvykiai dėl sunkvežimių vairuotojų klaidos sudaro tik 6 proc., o nuovargis nurodomas kaip eismo įvykio priežastis tik 0,06 proc. atvejų. Be to, vairavimo trukmė, iš tikrųjų daranti įtaką kelių eismo saugai, reglamentuojama kitu teisės aktu, Reglamentu (EB) Nr. 561/2006, kuris savarankiškai dirbantiems vežėjams taip pat taikomas. Krovos darbų trukmyra papildomojo pobūdžio ir negali būti laikoma reikšminga darbo laiko dalimi, nes reglamentas netaikomas, pvz., trumpesnėms nei 100 km kelionėms. Antra, profesinės sąjungos baiminasi, kad savarankiškai dirbantys vežėjai galės dirbti net iki 86 valandų, jeigu jų veikla nebus reglamentuojama.
Minėtame reglamente nustatytos griežtos taisyklės dėl vairavimo trukmės. Pagal šias taisykles didžiausia savaitinvairavimo trukmper dvi savaites paeiliui yra 45 valandos ir vairavimo trukmper vieną savaitę negali viršyti 56 valandų. Vairavimo trukmtiksliai fiksuojama naudojant skaitmeninius tachografus, be to, reglamente taip pat nustatytos taisyklės dėl poilsio trukmės. Taigi tvirtinimas, kad vairuotojai galės dirbti 86 valandas per savaitę, yra prielaida, nepatvirtina jokiais statistiniais duomenimis ar tyrimų išvadomis. Trečia, Komisijos pasiūlymu būtų apribota direktyvos taikymo sritis įtraukiant į ją tik darbuotojus ir "fiktyvius" savarankiškai dirbančius vežėjus. Iki šiol nėra priimta teisės aktų, kuriais būtų reglamentuojamas savarankiškai dirbančių verslininkų darbo laikas. Darbo laiko ribojimas - svarbi darbuotojų socialinės apsaugos priemonė. Tačiau savarankiškai dirbančio vežėjo atveju darbdavys ir darbuotojas yra tas pats asmuo, o privačių vežėjų apsauga nuo jų pačių - kraštutinpriemonė. Ketvirta, kai baigiasi argumentai, atsiskleidžia tikroji priežastis - socialinis dempingas. Neapsirikite suklaidinti šios sąvokos, nes savarankiškai dirbantys vežėjai ir mažosios įmonės gali būti tokiais pačiais nemaloniais konkurentais rinkoje, kaip ir savarankiškai dirbantys vežėjai iš naujųjų valstybių narių.
Mano patirtis, deja, rodo, kad lenkų santechniko šmėkla vėl grįžo mus persekioti. Dabar norėčiau pereiti prie klausimo dėl bendros darbo rinkos reiškinio, kuris neturėtų ir iš tikrųjų negali būti sprendžiamas apsiribojant tik kelių transporto sritimi. Šiuo atveju kalbama apie "fiktyvių" savarankiškai dirbančių verslininkų problemą - tikrą europinę problemą, neigiamai veikiančią konkurenciją ir darbo rinką. Tai problema, kurią reikia spręsti, ir ši galimybaiškiai išdėstyta pasiūlytame pakeitime.
Pasiūlytas 30 pakeitimas, pateiktas Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų), Liberalų ir demokratų aljanso už Europą, Europos konservatorių ir reformistų frakcijų ir frakcijos "Laisvės ir demokratijos Europa" vardu, grindžiamas Komisijos pasiūlymu ir remiamas Tarybos ir už tai Tarybai norėčiau padėkoti. Balsuosime dėl pakeitimo pagal jo atskiras dalis. Norėčiau dar pridurti vieną dalyką. Kaip kompromisinį sprendimą rekomenduojame, kad valstybėms narėms būtų leista išplėsti direktyvos taikymo sritį įtraukiant į ją savarankiškai dirbančius vežėjus, jeigu jos to pageidauja.
Siim Kallas
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Ponia pirmininke, šiandien šiame Parlamente svarstome labai sudėtingą ir opų klausimą. Sprendžiame, ar verslininkams, savarankiškai dirbantiems vairuotojais, turėtų būti taikoma direktyva dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo.
Verslininkų įtraukimas būtų precedentas ir akivaizdus nukrypimas nuo bendros direktyvos dėl darbo laiko organizavimo. Šia direktyva reglamentuojamas tik samdomų darbuotojų, bet ne verslininkų darbo laikas. Dėl savarankiškai dirbančių vairuotojų įtraukimo į direktyvos taikymo sritį diskutuojama jau ilgai. Pirmajame šio amžiaus dešimtmetyje įvykusios socialinių partnerių konsultacijos nedavjokių rezultatų. Vėliau įstatymų leidėjas po ketverius metus (1998-2002 m.) trukusių diskusijų nesugebėjo prieiti prie išvados ir todėl paprašKomisijos atlikti išsamų poveikio tyrimą. Komisija atliko tyrimus ir poveikio vertinimą, kurie aiškiai rodo, kad ši direktyva nėra tinkama priemontokiems transporto politikos klausimams, kaip kelių eismo sauga ar konkurencijos sąlygos, spręsti, bet jos įgyvendinimas savarankiškai dirbančių asmenų atžvilgiu - tikra problema. Apie tai kalbama ir Komisijos pasiūlyme.
Pirmiausia norėčiau pareikšti gilią pagarbą jūsų pranešėjai E. Bauer, kuri puikiai pasidarbavo. Labai džiaugiuosi matydamas, kad pranešėja pritaria Komisijos rūpesčiui dėl prasto taisyklių įgyvendinimo ir bendros "fiktyvių" savarankiškai dirbančių darbuotojų problemos, ir vertinu konstruktyvius E. Bauer pasiūlymus. Manau, pranešėjos pateiktais pakeitimais suteikiama galimybdar geriau apsaugoti darbuotojus nuo galimo darbdavių išnaudojimo.
Klausimas, kurio atžvilgiu Europa neabejotinai turi imtis veiksmų - vadinamieji fiktyvūs savarankiškai dirbantys vairuotojai, t. y. vairuotojai, kurie formaliai yra nepriklausomi, bet iš tikrųjų dirba vienai įmonei, duodančiai jiems nurodymus ir mokančiai už paslaugas. Ir Komisijos pasiūlyme, ir pranešėjos pateiktuose pasiūlymuose pramonei siunčiama aiški žinia: fiktyvaus savarankiško darbo reiškinys nebus toleruojamas ir įstatymų leidėjas akylai stebės, kaip ši taisyklįgyvendinama visoje Europoje.
Kalbėdamas apie kelių eismo saugą, norėčiau pabrėžti, kad darbo laikas neturi būti painiojamas su vairavimo trukme. Vairavimo trukmės reikalavimai nuo 1998 m. radikaliai pasikeitė. Kaip žinote, šis Parlamentas kartu su Taryba patvirtino naujas taisykles dėl vairavimo trukmės, nustatreikalavimą naudoti šiuolaikinę skaitmeninę vairavimo laiko registravimo įrangą ir priėmkonkrečią direktyvą dėl šių taisyklių įgyvendinimo. Šiandien diskutuojame ne dėl kelių eismo saugos. Statistiniuose duomenyse ir tyrimų rezultatuose, kuriuos Komisija pateikParlamentui, visiškai nėra jokių nuorodų, duodančių pagrindą manyti, kad įtraukus savarankiškai dirbančius vairuotojus į direktyvos taikymo sritį padėtis kelių eismo saugos srityje pagerėtų.
Dabar, kai tikimės pradėti bristi iš ekonomikos krizės, apkrauti mažų ir silpnų įmonių, sugebėjusių išlikti ekonominio nuosmukio sąlygomis, papildoma administracine ir finansine našta nederėtų. Užuot taikiusi biurokratinius reikalavimus verslininkams, Europa turi priimti tokią direktyvą dėl darbo laiko organizavimo, kuri iš tikrųjų padėtų užtikrinti apsaugą samdomiems ir priklausomiems vairuotojams, kuriems tokios apsaugos reikia.
Pervenche Berès
(FR) Ponia pirmininke, mano pareiškimas dėl darbo tvarkos susijęs su šio Parlamento patvirtintu elgesio kodeksu, taikomu derantis pagal įprastą teisėkūros procedūrą. Nesuprantu, kaip Komisijos narys gali kalbėti apie susitarimą su Parlamentu, jeigu jis tarėsi tik su vienu EP nariu, su nariu, kuris iš esmės negavo jokio mandato iš atitinkamo komiteto derėtis dėl to, ką vadinate tvirtu susitarimu.
Pone Komisijos nary, nepaisote šios institucijos veiklos taisyklių. Tokiu elgesiu suteikiate mums teisę kelti klausimą, kaip veikia institucija, kuriai priklausote.
Pirmininkė
Tai nebuvo pareiškimas dėl darbo tvarkos. Esate įtraukta į vėliau diskusijose kalbėsiančių EP narių sąrašą.
Thomas Mann
Ponia pirmininke, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos vardu norėčiau padėkoti E. Bauer už pranešimą ir puikų darbą, kurį ji atliko per pastaruosius mėnesius.
Pagrindinis klausimas - ar turėtume pradėti reglamentuoti savarankiškai dirbančių transporto sektoriaus darbuotojų darbo laiką. Komisija sako "ne", beveik visos valstybės narės sako "ne" ir dauguma mano frakcijos narių sako "ne". Įtraukus savarankiškai dirbančius vairuotojus į direktyvos taikymo sritį, naudos turės tik didelės įmonės. Tačiau turime remti mažąsias ir vidutines įmones.
Turime pasakyti tiems, kurie remiasi kelių eismo saugos srityje esamais trūkumais kaip pateisinimu įtraukti į direktyvos taikymo sritį savarankiškai dirbančius vairuotojus, kad taisyklės dėl vairavimo ir poilsio trukmės jau seniai sugriežtintos. Visi vairuotojai, nesvarbu, ar jie dirba savarankiškai, ar yra samdomi, per parą turi ilsėtis mažiausiai 11 valandų. Būtent todėl turime skaitmeninius tachografus, automatiškai registruojančius vairavimo trukmę, ir valdžios institucijos kontroliuoja, kaip šio reikalavimo laikomasi.
Buvau Europos Parlamento pranešėjas tachografų klausimu. Dėkoju E. Bauer už tai, kad užkirto kelią galimybei įtraukti į reglamento taikymo sritį transporto priemones, kurių masmažesnnei 3,5 t. Reikalavimas įrengti skaitmeninius ES kontrolės prietaisus visose krovininėse transporto priemonėse reikštų laiko ir finansinių sąnaudų požiūriu brangiai kainuojančius dokumentavimo įsipareigojimus. Norime mažinti biurokratijos mastą, o ne didinti.
Todėl rekomenduoju šiam Parlamentui paremti kompromisą, kurį pranešėja pasieksu kitomis frakcijomis.
Stephen Hughes
S&D frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, mano frakcija visą laiką laikėsi nuoseklios pozicijos. Šiuo klausimu buvau pranešėjas ir laikiausi nuoseklios pozicijos nuo 2002 m., kai pirmą kartą pasiūlėme įtraukti savarankiškai ir nepriklausomai dirbančius vairuotojus į direktyvos taikymo sritį. Tebesame įsitikinę, kad taip ir turi būti, ir todėl labai tikiuosi, kad Komisijos pasiūlymas rytoj balsuojant bus atmestas, kaip ir balsuojant per plenarinį posėdį praeitą pavasarį bei šių metų kovo mėn. Užimtumo ir socialinių reikalų komitete.
Labai apgailestaujame, kad vykdydama savo mandatą pranešėja, regis, susidūrsu painiava. Užuot parėmusi akivaizdžios Europos Parlamento Užimtumo ir socialinių reikalų daugumos nuomonę, pranešėja aktyviai stengėsi propaguoti Komisijos ir Tarybos požiūrį. Kitos institucijos, kaip pasakP. Berès, užuot parodžiusios bent truputį lojalaus bendradarbiavimo, išklydo iš kelio apeidamos labai aiškią Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto rekomendaciją plenarinio posėdžio nariams - atmesti Komisijos pasiūlymą.
Ponia pirmininke, pavargęs vairuotojas - pavojingas vairuotojas neatsižvelgiant į jo užimtumo statusą. Neturėtume padaryti kelionių kelių transporto priemonėmis dar rizikingesnėmis nei jau dabar yra. Šį rytą pranešėja dar kartą parodė, kad painioja vairavimo trukmės ir darbo laiko sąvokas. Pagal šiuo metu galiojančias taisykles visiškai įmanoma savarankiškai dirbančiam asmeniui, "fiktyviai" savarankiškai dirbančiam asmeniui, vairuotojui, vairuoti 86-95 valandas per savaitę, gal ne kiekvieną savaitę, bet dirbti tiek valandų ir vieną savaitę jau pakankamai pavojinga. Jeigu Komisijos narys abejoja šiuo skaičiumi, jis gali bet kuriuo jam tinkamu metu su manimi susitikti ir jam pateiksiu skaičius, kuriuosi gavau iš asmenų, dirbančių šiame sektoriuje. Tai faktas. Privalome atmesti Komisijos pasiūlymą.
Marian Harkin
ALDE frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, pirmiausia noriu padėkoti pranešėjai E. Bauer už jos sunkų darbą.
Pagrindinis klausimas, kurį sprendžiame šiame pranešime - ar savarankiškai dirbantys vairuotojai turėtų būti įtraukti į direktyvos dėl darbo laiko organizavimo taikymo sritį. Labai svarbu atminti, kad visi vairuotojai - ir samdomi, ir dirbantys savarankiškai - privalo laikytis 2006 m. patvirtintų taisyklių, kuriomis reglamentuojama vairavimo trukmė, pertraukų laikas ir poilsio trukmė. Taigi kelių eismo saugos klausimai toje direktyvoje sprendžiami tinkamai, o jeigu yra manančių, kad taip nėra, turime nuodugniau pasinagrinėti Darbo laiko direktyvą.
Nėra jokių duomenų, kurie leistų sieti eismo įvykius su profesionalių vairuotojų darbo laiku, taip pat nėra duomenų, kurie leistų skirti samdomus ir savarankiškai dirbančius vairuotojus. Taigi neturime duomenų, kuriais remdamiesi galėtume priimti sprendimą įtraukti į direktyvos taikymo sritį savarankiškai dirbančius vairuotojus. Teisėkūros sprendimai turi būti grindžiami patikimais duomenimis, o visos kalbos apie tai, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai, dirbdami 86 valandas, tampa eismo įvykių kaltininkais, nėra patvirtintos jokiais patikimais duomenimis ir yra tik panikos kėlimas.
Įtraukus į šią direktyvą savarankiškai dirbančius vairuotojus, ji taps iš esmės neįgyvendinama. Ar mums reikės turėti daugybę inspektorių, kurie žiūrės per petį savarankiškai dirbantiems darbuotojams norėdami išsiaiškinti, ar šie vykdo bendras administracines pareigas ar atlieka su vykdoma transporto veikla susijusį administravimo darbą? Pagal teisės aktus darbo laikas - tai laikas, kurio metu savarankiškai dirbantis vairuotojas yra savo darbo vietoje. Darbo vieta teisės aktuose apibrėžiama kaip pagrindinįmonės veiklos vieta kartu su jos filialų veiklos vieta. Ar biuras, esantis savarankiškai dirbančio vairuotojo namo mažame miegamajame kambaryje ar palėpėje, bus apibrėžtas kaip jo darbo vieta ir kas tokiu atveju bus atsakingas už teisės aktų įgyvendinimą ir įgyvendinimo kontrolę? Taip, kyla klausimų dėl savarankiškai dirbančių vairuotojų konkurencijos, bet šioje direktyvoje šie klausimai nebus sprendžiami. Tiesą sakant, mano šalyje konkurencijos klausimas labai veiksmingai sprendžiamas taikant mokesčių sistemą.
Galiausiai jeigu atmesime Komisijos pasiūlymą, turėsime netinkamą teisės aktą. Direktyva yra neproporcinga ir ja užsibrėžtų tikslų nepasieksime, o tik apsunkinsime papildomais biurokratiniais reikalavimais MVĮ, kurioms daugumoje šalių ir ypač mano šalyje, Airijoje, ir taip tenka kovoti dėl išlikimo. Ši direktyva neįgyvendinama ir priėmę ją atsidurtume kvailoje padėtyje.
Emilie Turunen
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, reikalas, kurį šiandien aptariame, susijęs su klausimu, kuris yra neabejotinai svarbiausias: ar mes Europos Parlamente norime užtikrinti, kad kuriame socialinę Europą, kurioje konkuruojama sąžiningai ir kurioje dirbama tinkamomis sąlygomis? O gal mes norime leisti, kad transporto pramonė, kuri patiria vis didesnį spaudimą, būtų valdoma rinkos ir tikimybių teorijos dėsnių? Mums Žaliųjų frakcijoje / Europos laisvajame aljanse bei Europos Parlamento Užimtumo ir socialinių reikalų komitete jokių abejonių nekyla. Norime, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai būtų įtraukti į Darbo laiko direktyvos taikymo sritį. Taigi atmetame Komisijos pasiūlymą neįtraukti į direktyvą savarankiškai dirbančių vairuotojų dėl trijų priežasčių. Pirma, savarankiškai dirbantiems vairuotojams turi būti taikomos taisyklės, kuriomis reglamentuojamas darbo laikas, kad galėtume užtikrinti kelių eismo saugą Europoje. Sunkvežimiams, vežantiems tonomis sveriančius krovinius, neabejotinai būtina taikyti darbo laiko apribojimus, kad būtų išvengta vairuotojų nuovargio ir eismo įvykių. Antra, norime užtikrinti sąžiningą konkurenciją transporto pramonėje. Per pastaruosius keletą metų "fiktyvių" savarankiškai dirbančių vairuotojų skaičius labai išaugo. Taip transporto pramonsiekišvengti taisyklių, kuriomis reglamentuojamas darbo laikas. Kaip įstatymų leidėjai neturime skatinti, kad Europoje būtų daugiau savarankiškai dirbančių vairuotojų. Privalome užtikrinti, kad visiems būtų taikomos vienodos taisyklės ir kad visi turėtų vienodas galimybes. Trečia, norime užtikrinti tinkamas darbo sąlygas visiems. ES atlikti tyrimai rodo, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai serga dažniau ir patiria didesnę įtampą nei samdomi vairuotojai. Ar tokia padėtis priimtina sveikatos ir saugos požiūriu? Taip nemanome.
Buvo daug kalbėta apie šią direktyvą ir pasakyta daug neteisingų dalykų. Norėčiau išsklaidyti du mitus. Pirmasis susijęs su administraciniu darbu. Dokumentų tvarkymo darbas neįeina į šios direktyvos taikymo sritį ir labai svarbu šį faktą nustatyti. Turėtume šį mitą palaidoti. Antrasis mitas susijęs su direktyvos įgyvendinimu. Girdėjau kolegas EP narius sakant, kad ši direktyva būtų neįgyvendinama. Šiems EP nariams tiesiog norėčiau pasakyti, kad turime skaitmeninius tachografus, galinčius pateikti laiko matavimo rodmenis. Šiuo metu jais fiksuojama samdomų darbuotojų vairavimo trukmė, tad akivaizdu, kad juos galima taikyti ir savarankiškai dirbančių vairuotojų atveju.
Galiausiai norėčiau tik pasakyti keletą žodžių E. Bauer. Kaip žaliųjų šešėlinpranešėja esu labai nusivylusi tuo, kaip pastaruoju metu procesas buvo vykdomas. E. Bauer sulaužvisas geras derybų taisykles, pažeidšio Parlamento "elgesio kodeksą" ir dabar pateikia tai, ką pati vadina kompromisu. Asmeniškai manau, kad tai jos atsakomyb- tai nėra kompromisas, turintis galios Parlamentui. Tai nepadorus pasiūlymas, kurį pranešėja parengkartu su Taryba apeidama visas taisykles.
Baigdama norėčiau pasakyti, kad kalbama ne apie E. Bauer derybų metodus. Kalbama apie žmones ir apie tai, ar norime užtikrinti tinkamas sąlygas vis didesnį spaudimą patiriančioje transporto pramonėje. Tai dalykas, kurį rytoj balsuojant Parlamente, tikiuosi, parems visi.
Peter van Dalen
Ponia pirmininke, kai kurie kolegos EP nariai tvirtina, kad reikalavimu dėl 48 valandų darbo savaitės rūpinamasi savarankiškai dirbančiais vairuotojais ir kelių eismo sauga. Tai nesąžininga kampanija, nes savarankiškai dirbantiems vairuotojams bet kuriuo atveju taikomos reglamento dėl vairavimo ir poilsio trukmės nuostatos. Visiškai nėra jokios grėsmės kelių eismo saugai. Problema ta, kad kai kurios profesinės sąjungos Pietų Europoje baiminasi, jog savarankiškai dirbantys vairuotojai iš Rumunijos ir Bulgarijos perims visą verslą. Tie nariai klausosi profesinių sąjungų kaip drebantys liokajai. Būtent čia glūdi reikalo esmė.
S. Kallas, Komisijos narys, atsakingas už transporto sritį, nenori, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai būtų įtraukti į direktyvos taikymo sritį. Jis vertas mūsų paramos rytoj balsuojant. Jeigu jo neparemsime, birželio 16 d. taps juoda diena Europos Parlamento istorijoje. Suduosime smūgį ir taip vos bepastovintiems piliečiams ir dar užkrausime jiems didelę biurokratijos naštą. O po to skųsimės, kad balsuotojų aktyvumas su kiekvienais naujais rinkimais vis mažėja.
Ilda Figueiredo
Ponia pirmininke, vėl diskutuojame klausimu, labai svarbiu kelių transporto darbuotojų teisių apsaugai ir kelių eismo saugai. Komisijos reikalavimas pakeisti 2002 m. priimtą direktyvą, atkakliai keliamas nuo 2008 m. spalio mėn., nepriimtinas. Dabar Komisija nori, kad direktyva nebebūtų taikoma vadinamiesiems savarankiškai dirbantiems vairuotojams, o tai pablogins visų sektoriaus darbuotojų darbo sąlygas, ypač dėl galimybės, kad darbuotojai dirbs daugiau valandų tik tam, kad didžiausi darbdaviai sektoriuje galėtų gauti daugiau pelno.
Tarkime, vadinamieji savarankiškai dirbantys vairuotojai galiausiai dirbtų 86 valandas per savaitę visus metus. Dėl to kiltų grėsmne tik jų sveikatai ir saugai, bet ir kitų eismo dalyvių saugai. Taip pat būtų skatinamas socialinis dempingas ir reguliavimo mažinimas užimtumo srityje dėl vis didėjančio vairuotojų, kurie melagingai teigia, kad dirba savarankiškai, skaičiaus.
Būdamas atviras argumentams ir tyrimams, kurie rodo pavojus, galėsiančius kilti patvirtinus tokį pasiūlymą, Užimtumo ir socialinių reikalų komitetas jį jau du kartus atmetė, bet pranešėja, remiama Komisijos ir Tarybos, deja, pati primygtinai reikalavo tęsti derybas dėl direktyvos, tarsi Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto sprendimas niekada nebūtų priimtas.
Būtent todėl dabar atsidūrėme šioje labai sudėtingoje padėtyje. Parlamentas turi šiai problemai tvirtai pasipriešinti, bet Komisijos narys ją jau paaštrino. Remiame nuomonę, kad pasiūlymas būtų atmestas, kad būtų išvengta didesnės grėsmės darbuotojų teisėms ir visų kelių eismo dalyvių saugai Europos Sąjungoje.
Taigi raginame atmesti Komisijos pasiūlymą ir laikytis 2002 m. priimtos direktyvos, kuri nuo 2009 m. turėtų jau būti taikoma ir savarankiškai dirbantiems vairuotojams, kad būtų kovojama su socialiniu dempingu, apgintos sektoriaus darbuotojų teisės į sveikatą ir poilsį bei pagerintos kelių eismo saugos sąlygos.
Mara Bizzotto
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, planuojame išplėsti šios direktyvos taikymo sritį ir į ją įtraukti savarankiškai dirbančius vairuotojus tikėdamiesi tariamo eismo saugos sąlygų pagerėjimo.
Tačiau pateikiami argumentai yra klaidinantys ir žalingi. Jie klaidinantys, nes sauga jau užtikrinama 2006 m. priimtu reglamentu, ir žalingi, nes tūkstančiais skaičiuojamų mažųjų nepriklausomų įmonių, kurioms šios ekonomikos krizės sąlygomis jau teko patirti skaudžių išbandymų, konkurencingumas yra pavojuje.
Ponios ir ponai, neapsimetinėkime nežiną to, kad ginčai dėl teisinių ir techninių šios direktyvos aspektų iš tikrųjų slepia dar vieną kovą, vykstančią tarp Europos valstybininkų, pasirengusių užkrauti verslui naują pavojingą naštą, ir žmogišką veidą turinčios Europos rėmėjų, kuriems žinomi tikrieji mūsų piliečių poreikiai.
Įsikišdamas kaip įstatymų leidėjas į savarankiškai dirbančių vairuotojų darbo laiko organizavimo sritį, Parlamentas nustatytų pavojingą precedentą, kuriuo būtų sankcionuojamas europinlaisvos verslo iniciatyvos kontrolė.
Atėjo laikas pereiti nuo žodžių prie veiksmų. Liaukimės išnaudoti mažąsias ir vidutines įmones siekdami savo tikslų. Skatiname verslininkystę siekdami rasti veiksmingą kovos su krize strategiją, o po to paaukojame ją, kai ES biurokratija nori įtvirtinti savo galią. Nepritariu utopiškam principų ir praktiškumo karui. Europa neturi kištis į privataus verslo sritį ir privalo gerbti mūsų regionų reikalavimus.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Ponia pirmininke, esu už tai, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai būtų įtraukti į pasiūlymą dėl direktyvos, todėl atmetu ir šį Komisijos pasiūlymą, ir E. Bauer pranešimą.
Esu pasipiktinusi tuo, kad šis pasiūlymas prieštarauja mažųjų ir vidutinių įmonių interesams, nes jį patvirtinus įmonėms tektų konkuruoti su savarankiškai dirbančiais vairuotojais nesąžiningomis sąlygomis. Šiuo pranešimu nustatoma nesąžiningos konkurencijos praktika ir sudaromos sąlygos jai plisti augant "fiktyvių" savarankiškai dirbančių vairuotojų skaičiui.
Šis pasiūlymas taip pat prieštarauja darbuotojų interesams. Tokiu metu, kai visi dirbame išvien siekdami sukurti socialinę Europą, pateikiamas pasiūlymas, kuriuo stiprinamas socialinis dempingas tarp valstybių narių. Tai prieštarauja darbuotojų bei Europos interesams.
Trumpai tariant, šis pasiūlymas prieštarauja tikslui užtikrinti kelių eismo saugą. Vadovavau regionui, kuriame eismas labai intensyvus, nes jo teritoriją kerta transporto srautai iš visos Europos, ir galiu pasakyti, kad jame būta rimtų eismo įvykių, dėl kurių buvo iškeltos bylos. Šie rimti įvykiai neturėtų išvengti mūsų dėmesio. Turėsime atsakyti už savo sprendimą savo piliečiams. Dar daugiau, 2002 m. dvi Europos Sąjungos valstybės narės kreipėsi į Europos Teisingumo Teismą prašydamos panaikinti Direktyvą 2002/15/EB, nes į jos taikymo sritį įtraukti savarankiškai dirbantys vairuotojai. Teismas atmetjų prašymą motyvuodamas tuo, kad ši direktyva taikoma savarankiškai dirbantiems vairuotojams siekiant užtikrinti kelių eismo saugą.
Galiausiai mums reikia europinio reglamento, kuris galiotų visose valstybėse narėse, nes transportas šiandien - Europos reikalas. Balsavimo komitete rezultatai aiškūs. Tikiuosi, kad balsavimo plenariniame posėdyje rezultatai bus tokie pat aiškūs.
Alejandro Cercas
(ES) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, ponia E. Bauer, privalau pirmiausia pasakyti, kad esu labai nusivylęs tuo, kaip vedėte derybas, kuriose Parlamentui nebuvo parodyta pagarba, ir tuo, kaip labai taupiai tiesos požiūriu čia pateikiate šiandien svarstomą klausimą.
Netiesa, pone Komisijos nary, kad kalbama apie savarankiškai dirbančių vairuotojų įtraukimą į direktyvos taikymo sritį: jie įtraukti jau nuo 2009 m. Būtent jūs norite išbraukti savarankiškai dirbančius vairuotojos iš direktyvos.
Netiesa ir tai, pone Komisijos nary, kad nekalbame apie darbuotojų sveikatą ir kelių eismo saugą: būtent apie tai mes ir kalbame, pone Komisijos nary. Kalbame ne apie ką kitą, o būtent apie savarankiškai dirbančių vairuotojų ir kelių transportu keliaujančių Europos piliečių saugą. Apie tai kalbame, todėl jūsų čia pateikiami argumentai melagingi.
Kaip visada argumentuojate tuo, kad reikia mažinti biurokratiją. Šis argumentas melagingas. Liaupsinote tachografą kaip priemonę, kuri padėjo pasiekti didžių laimėjimų reguliuojant vairavimo laiką Europoje. Tachografai gali būti naudojami neužkraunant jokios biurokratinės naštos. Tačiau saujelės ekonominius interesus iškeliate aukščiau už daugumos teises ir tai iš tikrųjų vyksta. Jūs ir vėl paneigiate savo žodžius, kad žmonių interesai yra aukščiau už verslo interesus: verslas jums rūpi labiau nei žmonės.
Noriu čia užregistruoti savo protestą ir tikiuosi, kad Parlamentas dar kartą pasakys, kad svarbiausia - visuomenė, sauga, įstatymas ir tiesa.
Protestuoju, pone Komisijos nary: esu labai nusivylęs.
Ponia E. Bauer, mane labai nuvylė, kaip kalbėjote šiose diskusijose ir kaip derėjotės.
Gesine Meissner
(DE) Ponia pirmininke, jau išgirdome daug nuomonių. I. Figueiredo teisi sakydama, kad ši direktyva pasiūlyta siekiant apginti darbuotojų interesus. Tai tiesa. Tačiau yra ir savarankiškai dirbančių žmonių, kurie nepriskiriami darbuotojams.
Europos žmonėms svarbu turėti galimybę patiems apsispręsti, kaip dirbti - pagal darbo sutartį ar savarankiškai. Taip turi būti. Žinoma, savarankiškai dirbantys žmonės taip pat turi laikytis tam tikrų taisyklių. Skaitmeniniai tachografai jau įrengti visose sunkiasvorių krovinių ir lygiavertėse transporto priemonėse, apie kurias čia kalbame. Dabar įtraukę savarankiškai dirbančius darbuotojus į šią direktyvą pernelyg apribotume jų pasirinkimo teisę. Todėl mano frakcija yra už tai, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai jokiu būdu nebūtų įtraukti į šią direktyvą. Manome, kad E. Bauer ir Komisijos pasiūlymai tinkami. Į tai reikėtų atsižvelgti. Norime apginti mažųjų ir vidutinių įmonių interesus ir šiuo atveju tai galime padaryti priimdami pasiūlymą.
Eva Lichtenberger
(DE) Ponia pirmininke, prieš mane kalbėjusi EP naraprašidealų pasaulį, kuriame vairuotojai patys nusprendžia, kaip nori dirbti - savarankiškai ar pagal darbo sutartį. Tikrovėje, deja, vairuotojai jau nebeturi tokios pasirinkimo laisvės ir dažniausiai yra priversti imtis savarankiško ar bent tariamai savarankiško darbo. Šiuo požiūriu susiduriame su didele problema - jeigu tai, ką turime, yra asmeninis Parlamento nario ir Tarybos kompromisas, pateikiamas kaip bendras kompromisas, kuriame į šį klausimą neatsižvelgiama, tuomet mes prisidedame prie socialinio dempingo Europoje.
Nuvykite į kontrolės postą ir pasižiūrėkite, kas vyksta keliuose. Pasižiūrėkite, kas iš tikrųjų vyksta šiame sektoriuje. Nuvykite ir savo akimis pamatykite eismo įvykius - tuomet suprasite, kad mes, Europos Parlemento nariai, negalime sau leisti remti socialinį dempingą.
Julie Girling
Ponia pirmininke, labai svarbu, kad savarankiškai dirbantys darbuotojai ir toliau nebūtų varžomi Darbo laiko direktyvos gniaužtų. Ši veiklos sritis ir taip griežtai reglamentuojama taikant taisykles dėl vairavimo laiko, tad klausytis žmonių, sakančių, kad vairuotojai priversti imtis savarankiško darbo, visiškai absurdiška, nes jie patys pasirenka dirbti savarankiškai. Vienintelis "fiktyvus" dalykas šiose diskusijose - paniką keliantys tvirtinimai, kad šie vairuotojai kelia pavojų kelių eismo saugai.
Nuolat kalbame apie būtinybę remti verslininkus ir leisti jiems klestėti Europos Sąjungoje. Šiuo požiūriu aktyviai skatiname mažąsias įmones, todėl trukdyti joms negalima, jeigu norime judėti pirmyn. Taigi raginčiau jus balsuoti už Editos Bauer pasiūlymą.
Thomas Händel
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, diskutuojame dėl vairavimo laiko ir darbo valandų kelių transporto sektoriuje ne vieną mėnesį. Man darosi įdomu, kokių argumentų dar bus pateikta stengiantis parodyti, kad viskas, dėl ko ilgai diskutuojame, yra visiška nesąmonė. Paskutinis argumentas - turime skubiai kažką pakeisti, kad nieko nepasikeistų. Ponia E. Bauer, ar nematote, kokia absurdiška ši argumentacija, kiek joje daug melo ir pusiau tiesos?
Diskutuojame čia ne kokiu kitu klausimu, o klausimu dėl savarankiškai dirbančių darbuotojų darbo valandų skaičiaus didinimo. Tačiau daugiau nei 150 metų būtent įstatymais užtikrinama žmonių apsauga nuo pernelyg ilgų darbo valandų. Tai galioja ir savarankiškai dirbantiems, ir samdomiems darbuotojams. Nėra skirtumo, ar tai savarankiškai dirbantis darbuotojas, pats save spaudžiantis dirbti pernelyg intensyviai, ar darbdavys, verčiantis darbuotoją dirbti pernelyg daug valandų. Kalbama apie žmonių apsaugą nuo jų pačių ir nuo pernelyg ilgų darbo valandų, taip pat iš dalies nuo darbdavių ir kitų asmenų, pavedančių jiems darbą.
Antras klausimas, kuriuo norėčiau pateikti pastabų, susijęs su kelių eismo sauga. Čia buvo pareikšta, kad šioje srityje nieko negalima padaryti. Ponios ir ponai, nesame diletantai ar savanoriai! Negalime leisti įstatymus vadovaudamiesi principu "padarykime, o paskui pažiūrėsime, kas iš to išeis". Visi žinome, kad dirbant pernelyg daug valandų padidėja eismo įvykių rizika, ypač kelių transporto srityje, kurioje tokių įvykių padariniai tokie skausmingi.
Trečia, noriu paklausti, kas bus atsakingas už šio pasiūlyto diferencijuoto vairuotojų reguliavimo įgyvendinimo kontrolę? Mūsų teisėjams jau dabar sudėtinga be ilgo įrodymų tyrimo nustatyti, ar asmuo iš tikrųjų, ar tik tariamai dirba savarankiškai.
Atsisakykime šios nesąmonės. Turime kalbėti apie tai, kaip užtikrinti sąžiningą konkurenciją. Negalime šį rytą nustatyti precedento būsimoms diskusijoms dėl darbo valandų skaičiaus didinimo. Nežaiskite tokių žaidimų su šiuo Parlamentu!
Derek Roland Clark
Ponia pirmininke, labai svarbu, kad 30 pakeitimas, ypač atsižvelgiant į 7(a) dalį, būtų priimtas. Taip savarankiškai dirbantys vairuotojai nebūtų įtraukti į šias nuostatas.
Tai nėra kelių eismo saugos klausimas. Visiems vairuotojams taikomi vairavimo trukmės ribojimai ir susijusio darbo kontrolnaudojant tachografą. Įtraukus į direktyvą savarankiškai dirbančius vairuotojus, jie, ypač tie, kurie dirba netarpininkaujant jokiai organizacijai, atsidurs nepalankioje padėtyje. Įmonių vairuotojai dirba pagal nustatytą tvarkaraštį, bet tikrai nepriklausomiems vairuotojams tenka patiems sudaryti savo tvarkaraštį ir ieškoti naujų užsakymų. Jeigu jie bus įtraukti į šias nuostatas, šios užduotys taps jų darbo savaitės dalimi, taigi palyginti su įmonių samdomais krovininio transporto vairuotojais jie turės mažiau laiko vairuoti, krovos darbams bei rūpintis keleiviais. Taigi jie praras savo verslą ir mažųjų įmonių sektoriuje išaugs nedarbo lygis. Šį verslą perims didesnės vežėjų bendrovės ir turėsime dar vieną pavyzdį, bylojantį apie tai, kad ES remia stambų verslą MVĮ, kuriose dirba pusmūsų darbo jėgos, sąskaita.
Todėl remiu pranešėjos pasiūlymą, pateiktą 30 pakeitime, taip pat Komisijos poziciją šiuo klausimu. Jums nelabai dažnai tenka išgirsti palaikymo žodžius iš šios Parlamento dalies.
Veronica Lope Fontagné
(ES) Ponia pirmininke, mūsų nuomone, įtraukti savarankiškai dirbančius vairuotojus į šią direktyvą labai svarbu. Šiai nuomonei mano šalyje pritaria ir profesinių sąjungų, ir darbdavių asociacijų atstovai, kurie aiškiai paprašė, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai būtų įtraukti į šios direktyvos taikymo sritį.
Manome, jie turi būti įtraukti dėl keleto priežasčių. Pirmiausia tai turi būti padaryta dėl darbuotojų saugos: savarankiškai dirbantys vežėjai verti tokios pačios apsaugos, kurią turi kiti vežėjai, ne tik vairuodami, bet ir atlikdami kitas darbo užduotis, tiesiogiai susijusias su kelių transporto operacija.
Antra, jie turi būti įtraukti dėl sąžiningos konkurencijos, nes grįžus prie diskriminacinio elgesio su savarankiškai dirbančiais ir samdomais darbuotojais bus iškreipta konkurencija ir darbo, ir transporto rinkoje.
Galiausiai man taip pat atrodo, kad nedera leisti valstybėms narėms pačioms pasirinkti, ar taikyti šios direktyvos nuostatas vairuotojams. Turi būti nustatyta bendra taisyklė, taikoma visoje ES, nes dauguma vežėjų dirba už savo šalių ribų. Nenustačius tokių taisyklių, atsirastų kliūčių sąžiningai konkurencijai.
Pervenche Berès
(FR) Ponia pirmininke, nors kartą kalbėsiu dėl procedūros. Žinoma, visi sutinka, kad turėtume remti MVĮ, ir , tiesą sakant, visiems turėtų rūpėti klausimai, vienodai susiję ir su darbo laiku, sauga, darbuotojais, eismo dalyviais, ir su laisvos ir neiškreiptos konkurencijos sąlygomis.
Tačiau po to, kai Parlamentas 2009 m. pavasarį atmetšį tekstą, tų pačių metų vasarą jūsų pirmtakas Komisijos narys A. Tajani, tuo metu agitavęs savo šalies vyriausybę pakartotinai skirti jį eiti Komisijos nario pareigas, pasakmums, kad pateiks keletą naujų pasiūlymų. Šie nauji pasiūlymai niekada nebuvo pateikti atitinkamam Parlamento komitetui svarstyti. Dar daugiau, E. Bauer pranešimas tame komitete atmestas didesne balsų persvara nei ankstesnysis.
E. Bauer neturėjo mandato derėtis Parlamento vardu dėl susitarimo su Taryba per pirmąjį svarstymą. Komisija ir Taryba sąmoningai nepaisinstitucijų bendradarbiavimo taisyklių. E. Bauer pažeidšios institucijos elgesio kodeksą. Šiam Parlamentui kartais kyla klausimų dėl susitarimų, suderėtų per pirmąjį svarstymą, nes dėl jų prastėja mūsų gebėjimas derėtis. Jeigu E. Bauer pasiūlyti pakeitimai bus patvirtinti, šiuo atveju turėsime susitarimą, pasiektą per pirmąjį svarstymą, kurio šio Parlamento organai nebus išnagrinėję.
Tokiu metu, kai dėl Lisabonos sutarties matome vėl atsirandant pusiausvyrą tarp institucijų, šis Parlamentas atsisako galimybės pasitelkti kolektyvinį protą. Reikalauju, kad E. Bauer pasiūlymai, kurie niekada nebuvo nagrinėti komitete, bent būtų perduoti komitetui svarstyti.
Dirk Sterckx
(NL) Ponia pirmininke, pritariu Komisijos nariui. Savarankiškai dirbantys darbuotojai patys organizuoja savo darbo laiką ir taip turėtų būti. Tarp savarankiškai dirbančių ir samdomų darbuotojų yra skirtumas ir taip turi būti. Šis skirtumas neturi nieko bendra su kelių eismo sauga, nes ir savarankiškai dirbantiems, ir samdomiems vairuotojams taikomi vienodi reikalavimai dėl vairavimo ir poilsio trukmės. Vairavimo ir poilsio trukmkontroliuojama naudojant tachografą, skirtą būtent tam, o ne kokiam nors kitam tikslui. Nenaudojame tachografų siekdami kontroliuoti samdomus ir savarankiškai dirbančius darbuotojus kelių eismo saugos požiūriu.
Antrasis klausimas susijęs su pasiūlymo įtraukti savarankiškai dirbančius vairuotojus į direktyvos taikymo sritį aspektu, kurį laikau labai probleminiu: kaip gi juos kontroliuosite? Ar siūlote, kad savarankiškai dirbantys darbuotojai būtų aplankomi ir apklausiami, kada, kur ir kiek valandų jie dirbo? Tokios rūšies kontrolės sistema nebūtų įmanoma ir atitinkamai laikoma nepriimtina. Neturėtume priimti tokių teisės aktų. Neturėtume įtraukti savarankiškai dirbančių vairuotojų į direktyvos, skirtos samdomiems darbuotojams, taikymo sritį.
Timo Soini
(FI) Ponia pirmininke, esu iš Suomijos, kur gyventojų nedaug, atstumai dideli ir yra daug savarankiškai dirbančių žmonių. Mums nereikia, kad savarankiškai dirbantiems vairuotojams būtų taikomi papildomi apribojimai. Tokių apribojimų nepakęsime ir su jais nesitaikstysime. Džiaugiuosi, kad Komisijos narys iš Estijos, kuriam žinomos sąlygos šiaurės šalyse, tą žino, ir tą patį galima pasakyti apie pranešėją iš Slovakijos. Noriu jums už tai padėkoti.
Tai svarbus principo klausimas. Negalime taikyti smulkiam verslui apribojimų, taikomų Europai kaip visumai. Tai gali tapti precedentu ir labai pavojingu. Kaip Europa mano galėsianti užtikrinti augimą ir užimtumą, jeigu savo administraciniais sprendimais griauna užimtumą ir augimui būtinas sąlygas ir masiškai visa tai naikina?
Esu Suomijos savarankiškai dirbančių vairuotojų pusėje ir šiuo atveju tai taip pat reiškia, kad esu visų Europos smulkiųjų verslininkų pusėje. Pagaliau Europa nematys jokio augimo ar didesnio klestėjimo, jeigu dėl administracinių sprendimų smulkieji verslininkai negalės dirbti.
(Plojimai)
Sari Essayah
(FI) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, savarankiškai dirbančių vairuotojų vairavimo laikui jokiu atveju neturi būti taikomi jokie kiti apribojimai, išskyrus vairavimo trukmės apribojimą.
Kelių eismo saugos klausimas sprendžiamas taikant reikalavimus dėl vairavimo trukmės ribojimo ir privalomos poilsio trukmės kelių transporto srityje, nustatytus galiojančiame Europos Parlamento ir Tarybos reglamente, kuris taikomas visiems - taip, visiems - sunkvežimių ir autobusų vairuotojams, įskaitant ir tuos, kurie dirba savarankiškai. Daug sėkmingiau užkirsti kelią nelaimingiems eismo įvykiams dėl vairuotojų nuovargio padėtų veiksmingesngaliojančių vairavimo trukmės ir poilsio laikotarpių kontrolė, o ne dirbtinis savarankiškai dirbančių vairuotojų darbo laiko ribojimas.
Dabar siūloma įtraukti tokias darbo užduotis, kaip transporto priemonės valymas, techninpriežiūra ir krovinių žiniaraščių pildymas, į savarankiškai dirbančių vairuotojų darbo laiko apribojimų taikymo sritį. Kaip galėsime patikrinti, ar savarankiškai dirbantis vairuotojas plauna savo žmonos automobilį ar savo sunkvežimį kieme už savo namo? Tai visiškai nesuprantama, nes kitiems verslininkams jokie darbo laiko apribojimai netaikomi. Eidami šiuo keliu nustatysime rimtą precedentą.
Kaip ankstesnysis kalbėtojas teisingai pasakė, šiaurės šalyse, pvz., mano šalyje, Suomijoje, transporto sektoriuje vyrauja smulkieji verslininkai ir įmonės, turinčios tik vieną ar dvi transporto priemones. Verslininkų darbo laiko apribojimai būtų naudingi tik didelėms tarptautinėms transporto bendrovėms ir juos nustačius naujoms transporto įmonėms būtų sunku pradėti verslą. Jaunimui šis sektorius neabejotinai nebus patrauklus, jeigu pradėsime dirbtinai riboti jų galimybę užsidirbti pragyvenimui. Tai reikštų pajėgumų trūkumą ir išaugusias išlaidas. Šiaurės šalyse dėl geografinės padėties ir nedidelio gyventojų tankumo logistikos išlaidos apskirtai ir taip aukštesnės nei kitose Europos šalyse.
(Plojimai)
Saïd El Khadraoui
(NL) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, eisiu tiesiai prie reikalo esmės, būtent prie klausimo dėl savarankiškai dirbančių darbuotojų. Žinoma, būtų ne pro šalį priminti, kad nuo praeitų metų kovo mėn. direktyva taikoma visiems savarankiškai dirbantiems vairuotojams. Tokia šiandien padėtis ir pranešėja turėjo į tai atsižvelgti.
Taigi precedento, apie kurį kalbėjo Komisijos narys, nėra. Galima buvo vadovautis pragmatiškesniu požiūriu, būtent įtraukti savarankiškai dirbančius darbuotojus į direktyvos taikymo sritį, bet taip pat atsižvelgti į konkretų savarankiškai dirbančių vairuotojų darbo pobūdį ir sumažinti biurokratizmą iki visiškai minimalaus lygio.
Kaip pranešėjai iš Transporto ir turizmo komiteto žinoma, parengiau ne vieną pasiūlymą. Siūliau, pvz., kad skaitmeniniu tachografu būtų matuojama ne tik vairavimo ir poilsio trukmė, bet taip pat krovos operacijų trukmė, taip pat įtrauktas tam tikros nustatytos trukmės laikas, skirtas kitai veiklai, pvz., administraciniam, valymo darbui ir panašioms užduotims, kurio kontroliuoti negalima. Ji taip pat puikiai žino, kad tokia veikla, kaip bendravimas su klientais, bet kuriuo atveju nėra nei kontroliuojama, nei įtraukiama į darbo laiką.
Taigi apgailestauju, kad nei Komisija, nei pranešėja neparodvisiškai jokio noro į šiuos aspektus atsižvelgti. Pasiūlymas leisti valstybėms narėms pačioms nuspręsti, ar savarankiškai dirbantys darbuotojai turėtų būti įtraukti į direktyvos taikymo sritį, man neatrodo tinkamas. Turime susitarti Europos lygmeniu dėl bendrų vienodų principų, kad visiems galiotų vienodos taisyklės.
Raffaele Baldassarre
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, pagal Komisijos pasiūlymą ir pranešėjos priimtą poziciją valstybėms narėms paliekama teispačioms nuspręsti, ar įtraukti savarankiškai dirbančius darbuotojus į direktyvos taikymo sritį.
Šis neprivalomas susitarimas nepriimtinas ir prieštarauja ES konkurencijos taisyklėms. Suteikus valstybėms narėms pasirinkimo laisvę, savarankiškai dirbantys vairuotojai iš kai kurių šalių, kurios jau perkėlį savo teisę pirmiau galiojusią Direktyvą 2002/15/EB, bus neapsaugoti nuo tiesioginės kolegų iš kitų ES šalių, kuriose tokios taisyklės netaikomos, konkurencijos.
Savarankiškai dirbantys vairuotojai galėtų persikelti į šalį, kurioje galioja kitokie įstatymai ir vairuotojai mažiau tikrinami, o dėl to kiltų rimta dempingo problema, taigi atsirastų ir rimtas konkurencijos iškraipymas. Įmonės, tiesą sakant, galėtų dažniau naudotis savarankiškai dirbančių darbuotojų paslaugomis, nes jie gali teikti paslaugas lanksčiau ir mažesne kaina. Savaime suprantama, mažesne kaina teikiamos paslaugos dažnai yra prastesnės kokybės ir mažiau saugios ir dėl jų transporto sektoriuje labai padidėja eismo įvykių rizika.
Taigi manau, kad pasiūlymas nepriimtinas ir prieštarauja vienai iš nuostatų, sudarančių jo teisinį pagrindą, būtent Steigimo sutarties 153 straipsniui, nes juo nepagerinamos nei darbo sąlygos, nei užtikrinama darbuotojų sveikatos apsauga ir sauga.
David Casa
(MT) Manau, šis Parlamentas sutaria, kad Europos vairuotojams turėtų būti sukurtos geriausios sąlygos, kad turėtume užtikrinti eismo saugą mūsų keliuose ir padaryti viską, kas įmanoma, kad šis sektorius būtų sureguliuotas nekeliant pavojaus Europos konkurencingumui. Tačiau nesutariama dėl to, ar savarankiškai dirbantys vairuotojai turėtų būti į visa tai įtraukti.
Manau, neturėtume priskirti sau teisės reguliuoti, kaip jiems naudoti savo laiką. Jeigu savarankiškai dirbančių darbuotojų gretose pasitaiko piktnaudžiavimo atvejų, turėtume bausti prasikaltusiuosius, o ne sąžiningus vairuotojus, kurie visomis jėgomis stengiasi toliau tobulinti šį sektorių.
Manau, turėtume būti labai atsargūs nustatydami biurokratinius reikalavimus, nes per daug biurokratijos gali pakenkti šiam sektoriui ir jį palaužti, ypač tokiu metu kaip dabar, kai patiriame krizę, darančią neigiamą poveikį visiems Europos ūkio sektoriams. Todėl sveikinu E. Bauer parengus pranešimą ir pasiekus kompromisą, kurį ji rekomendavo. Norėčiau paprašyti visų jūsų atsargiai vertinti galimybę patiems reguliuoti savarankiškai dirbančius darbuotojus.
Georges Bach
(DE) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, ši direktyva - svarbus žingsnis ne tik gerinant šio sektoriaus darbuotojų sveikatą ir saugą, bet taip pat gerinant padėtį kelių eismo saugos srityje ir užtikrinant sąžiningą konkurenciją. Taip Komisija pati kalbėjo 2005 m. kovo 23 d., kai direktyva buvo priimta.
Tačiau dabar Komisija radikaliai pakeitsavo nuomonę ir pateikpasiūlymą neįtraukti savarankiškai dirbančių darbuotojų į direktyvos taikymo sritį. Taip nustatomas precedentas ir aš negaliu pritarti tokiai politikai. Yra įvairių priežasčių, kodėl nereikėtų paremti šio pasiūlymo, kurį laikau žingsniu atgal užtikrinant socialinę apsaugą, didinant kelių eismo saugą ir skatinant sąžiningą konkurenciją. Juo taip pat nesiekiama paremti mažųjų ir vidutinių įmonių.
Mano nuomone, šis radikalus nuomonės pakeitimas byloja apie negebėjimą užtikrinti Europos politikos įgyvendinimo. Nepaisant to, kad direktyva buvo du kartus atmesta Užimtumo ir socialinių reikalų komitete ir kartą plenariniame posėdyje, priešingai nei pranešime dėl Europos ekonominės erdvės ir Europos Teisingumo Teismo sprendime, dabar šis Europos teisės aktas paprasčiausiai iš dalies keičiamas ir pakreipiamas taip, kad ekonominiai interesai taptų vieninteliu rūpimu dalyku.
Proinsias De Rossa
Ponia pirmininke, kaip asmuo, praeityje savarankiškai dirbęs vairuotoju, pritariu tam, kad savarankiškai dirbantiems darbuotojams ši direktyva ir toliau būtų taikoma. Tiksliai žinau, kad nepriklausomi vairuotojai patiria didžiulį spaudimą ir priversti dirbti dieną ir naktį. Pone Komisijos nary S. Kallasai, jūsų kalba ir jūsų pasiūlymas gėdingi. Patvirtinus jūsų pasiūlymą, kils grėsmvairuotojų sveikatai ir saugai. Kils grėsmkitiems kelių eismo dalyviams. Kils nesąžiningos konkurencijos grėsmMVĮ ir padorūs darbdaviai bus verčiami mažinti savo darbuotojų skaičių, o atleisti darbuotojai - imtis savarankiško darbo.
50 proc. vairuotojų prisipažįsta, kad jiems yra tekę užmigti prie vairo. 20 proc. eismo įvykių atsitinka dėl vairuotojų nuovargio. 30 proc. vairuotojų darbo laiko užima krovos darbai ir pagalba keleiviams. Ponia M. Harkin, jeigu dar esate čia, tai, ką jie daro savo palėpėje, jų reikalas. Šis Parlamentas privalo kovoti už piliečių saugą ir pasipriešinti tiems, kurie nori nereguliuojamo transporto sektoriaus. Pone Komisijos nary S. Kallasai, grįžkite prie braižybos lentos.
Elisabeth Schroedter
(DE) Ponia pirmininke, norėčiau pritarti kolegei E. Morin-Chartier. Negalime pamiršti, kad šiuo klausimu turime reikalų su Europos Teisingumo Teismu, kuris visiškai aiškiai nurodė, kad prioritetas turi būti teikiamas kelių eismo saugai ir kad tai susiję su galiojančia direktyva dėl darbo valandų ir poilsio trukmės.
Ar norime staiga suabejoti bendru europiniu reglamentu dėl kelių eismo saugos? Kodėl turėtume juo suabejoti? Tai būtų absurdiška ir nesuprantama. Jeigu savarankiškai dirbantys darbuotojai turėtų vėl būti išbraukti iš šios direktyvos taikymo rities, be 56 valandų, kurias jie praleidžia vairuodami, jie dar galėtų skirti 28 valandas krovos darbams. Todėl jie keltų grėsmę kelių eismo saugai. Aš tikrai nenorėčiau susidurti su tokiais vairuotojais Europos keliuose.
Kaip galime staiga pradėti remti konkurencijos iškraipymą mūsų visų sveikatos sąskaita? Kaip galėtume tai paaiškinti savo piliečiams? Todėl raginu jus atmesti Komisijos pasiūlymą.
Dieter-Lebrecht Koch
(DE) Ponia pirmininke, kaip ir daugelį metų praeityje, šiandien dirbu siekdamas padidinti kelių eismo saugą ir pagerinti profesionalių vairuotojų darbo sąlygas bei jų profesinį įvaizdį.
Akivaizdu, kad šiandien diskusijose kalbame ne apie nuostatas dėl vairavimo ir poilsio trukmės, kurios daro įtaką kelių eismo saugai ir yra taikomos visiems vairuotojams - ir samdomiems, ir savarankiškai dirbantiems, o apie darbo valandų reguliavimą. Tai pirmiausiai reguliavimas, kuriuo siekiama apsaugoti darbuotojus - kitaip sakant, juo užtikrinama išskirtinai tik vairuotojų socialinapsauga ir jokiu būdu ne kelių eismo sauga. Nėra būtinybės saugoti savarankiškai dirbančių darbuotojų nuo jų pačių. Kaip išsiverstume be didžiulio biurokratinio darbo tikrindami savarankiškai dirbančių sunkiasvorių transporto priemonių ir autobusų vairuotojų darbo valandų skaičių ir aplamai kokiu pagrindu tikrinsime jų darbo valandas?
Taip apribodami profesionalių savarankiškai dirbančių vairuotojų leistinų darbo valandų skaičių - o ateityje galbūt apribosime ir savarankiškai dirbančių verslininkų, architektų ar Parlamento narių darbo valandų skaičių - duotume netinkamą signalą. Užuot ribojusios darbo valandų skaičių, valstybės narės turėtų kovoti su tariamai savarankiškai dirbančių vairuotojų problema. Pritariu Europos Komisijos ir E. Bauer pasiūlymui.
John Bufton
Ponia pirmininke, išplėsti Darbo laiko direktyvos taikymo sritį įtraukiant į ją savarankiškai dirbančius darbuotojus absurdiška. Tai tik regimybė, kad direktyva padės užtikrinti darbuotojų teisių apsaugą, todėl jai nėra vietos savarankiško darbo sistemoje. Jos taip pat negalima bus įgyvendinti nepažeidus žmonių laisvių atliekant patikrinimus jų namuose.
Tai ne kelių eismo saugos klausimas. Vairavimo trukmės klausimas jau sprendžiamas Reglamente (EB) Nr. 561/2006, kuris taikomas didelėms įmonėms, mažosioms įmonėms ir savarankiškai dirbantiems darbuotojams. Kad galėtų dirbti, savarankiškai dirbantiems vairuotojams vis tiek reikia gauti operatoriaus licenciją, todėl jie būtų registruojami kaip licencijos turėtojai. Taigi pavojus prarasti licenciją jos turėtojui reikštų pavojų prarasti pragyvenimo šaltinį. Atsižvelgiant į tai galima drąsiai teigti, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai turi svarią priežastį laikytis reikalavimų pedantiškiau nei didelės įmonės. Viskas, kas tiesiogiai susiję su teikiama paslauga, pvz., popierių tvarkymas, transporto priemonės techninpriežiūra ir bendras administracinis darbas, būtų laikoma darbo laiko dalimi. Didelėse įmonėse šiam darbui atlikti samdomi žmonės, todėl laikas, skirtas administraciniam darbui, neturi jokio poveikio vairavimo laikui. Savarankiškai dirbantys vairuotojai patys atlieka šį administracinį darbą, todėl pagal direktyvos sąlygas jiems liktų mažai laiko pačiam vairavimui.
Nukrypdamas į šoną, dar norėčiau pasakyti, kad Komisija, manau, taip pat sušvelnino apribojimus, taikomus naktiniam darbui, dviem valandomis atidėdama laiką, nuo kada pradeda galioti nakties laiko apribojimai. Retai sutinku su Komisija, bet šį pakeitimą taip pat vertinčiau palankiai. Visapusiškai palaikau pranešėją E. Bauer.
Jutta Steinruck
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau dar kartą kreiptis į konservatorius ir liberalus: negalime statyti savarankiškai dirbančių vairuotojų interesų aukščiau Europos žmonių saugos.
Verslo laisv-neabejotinai labai geras dalykas, bet mūsų vaikų ir visų kelių eismo dalyvių sauga yra svarbiau - būtent taip suprantu atsakingai veikiančią Europą. Rytoj vyksiantis balsavimas -galimybparodyti, kad nesate už socialinį dempingą.
Šios diskusijos per pastaruosius mėnesius taip pat parodė, kad pradėjome svarstyti klausimą dėl tariamo savarankiško darbo Europoje labai pavėluotai. Vis daugiau įprastų darbo santykių keičia tariamas savarankiškas darbas, todėl mums reikia, kad ši padėtis būtų skubiai ištirta ir pateiktas pasiūlymas, ką dėl to galime padaryti. Kaip Komisijos narys šiandien visiškai aiškiai pasakė, girdėjome daug pareiškimų apie ketinimus spręsti šį reikalą. Laikas pagaliau imtis veiksmų.
Andrzej Grzyb
(PL) Norėčiau paklausti: kaip krizės sąlygomis paskatinti verslumą? Kaip paskatinti daugybės mažųjų ir vidutinių įmonių augimą? Kaip paskatinti, pvz., ekonominę veiklą, jeigu ši vieta - Europos Parlamentas - bus vieta, kurioje priimami nauji teisės aktai, kuriais tas verslumas ribojamas? Pagaliau jeigu žmonės nori pradėti savo verslą, taip pat transporto srityje, jiems turėtų būti suteikta tokia teisė. Negalime su jais elgtis kaip su verslininkais ir kartu reikalauti, kad jie atitiktų kriterijus, taikomus darbuotojams. Vėliau galėtume to paties reikalauti iš žmonių, kurie patys ar kartu su šeima turi nuosavą restoraną, iš žmonių, turinčių nuosavą parduotuvę. Neturime painioti šių dviejų dalykų.
Europoje priimama per daug teisės aktų ir Europos Parlamentas prie to taip pat prisideda. Žinau, kad Lenkijoje tinkamiausius reglamentus dėl ekonominės veiklos turėjome paskutinio praeito amžiaus dešimtmečio pradžioje. Dabar jų turime daugiau ir matome, kad jie sulaukia kritikos. Iš ko? Iš žmonių, kurie verčiasi ūkine veikla.
Pritariu tam, ką sako E. Bauer, nors su klausimais, iškilusiais derantis dėl šio kompromiso, žinoma, nesu išsamiai susipažinęs.
Diane Dodds
Ponia pirmininke, ekonominiu sunkumų metu šis Parlamentas sustiprino savo autoritetą skatindamas verslumą ir konkurencingumą, o dabar ketiname apriboti savarankiškai dirbančių sunkvežimių vairuotojų teisę dirbti. Turiu pasakyti, kad atmetu šį rytą šiame Parlamente išgirstus tvirtinimus, kad šiuo atveju kalbama apie sveikatą ir saugą, kaip visiškai melagingus. Mums visiems rūpi sveikata ir sauga ir kiekvienas iš mūsų nebenori daugiau matyti eismo įvykių mūsų keliuose.
Esu iš Šiaurės Airijos. Ji yra pačiame Europos pakraštyje. Kelių transporto pramonlabai svarbi mūsų ūkiui ir įtraukus savarankiškai dirbančius sunkvežimių vairuotojus į direktyvos taikymo sritį jos konkurencingumas tik sumažės. Ši pramongriežtai reguliuojama taikant taisykles dėl tachografų ir nustačius papildomus biurokratinius reikalavimus finansiniai padariniai būtų labai skausmingi. Didžiulę žalą taip pat patirtų tie, kurie tikisi galėsiantys imtis nepriklausomos vairuotojų veiklos.
Karin Kadenbach
(DE) Ponia pirmininke, pone Komisijos nary, pranešėja E. Bauer parodnesuprantanti, kas yra demokratija, nes tęsderybas - toks mandatas jai nebuvo suteiktas - nepaisydama komiteto priimto sprendimo. Jeigu Europos Parlamentas rimtai nori skatinti augimą ir klestėjimą, mes, EP nariai, privalome atmesti Komisijos pasiūlymą.
Savarankiškai dirbantys vairuotojai neturi būti išbraukti iš Darbo laiko direktyvos taikymo srities. Tai būtų žingsnis atgal, nes savarankiškai dirbantiems autobusų ir tolimųjų reisų sunkvežimių vairuotojams turi būti taikomos tokios pačios taisyklės, kaip ir įmonių darbuotojams. Negalime siekti, kad liktų vis mažiau dirbančių žmonių, o likę darbuotojai dirbtų vis didesniu krūviu ir dažniausiai už vis mažesnį atlygį. Negalime siekti, kad autobusų ir tolimųjų reisų sunkvežimių vairuotojai keltų grėsmę savo pačių sveikatai bei kitų kelių eismo dalyvių saugai.
Paul Rübig
(DE) Ponia pirmininke, manau, Europos mažosios ir vidutinės įmonės šiuo metu ypač svarbios, nes tiesa ta, kad galėsime rasti išeitį iš skolų krizės tik tuo atveju, jeigu dirbsime daugiau. Visiškai nebūtina užkrauti savarankiškai dirbantiems žmonėms dar didesnės biurokratijos ir kanceliarinio darbo naštos. Visiškai paprasta - jeigu norime užtikrinti socialinę apsaugą Europoje, labai svarbu didinti produktyvumą ir konkurencingumą. Taigi reikalavimų dėl vairavimo ir poilsio trukmės, kurių įgyvendinimas užtikrinamas naudojant tachografus, visiškai pakanka. Paprašyčiau tų EP narių, kurie sako, kad direktyva turėtų būti taikoma visiems, pritaikyti šiuos reikalavimus sau, įrengti savo automobiliuose tachografus ir ketvirtadienio vakarais po penkiolikos valandų darbo čia nevykti namo savo automobiliu.
Užtikrinti saugą svarbu, bet taip pat svarbu apsaugoti savarankiškai dirbančius darbuotojus.
Siim Kallas
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Ponia pirmininke, labai dėkoju už šias diskusijas. Labai susidomėjęs klausiausi visų jūsų kalbų. Yra didelpagunda leistis į smulkmenas ir išsamiai aptarti šias diskusijas, bet norėčiau pasakyti tik tai, kad vis dėlto patvirtinu Komisijos poziciją, kuri grindžiama faktais. Čia nepaminėjome tyrimų, kuriais patvirtinama, kad savarankiškai dirbantys vairuotojai nuolat dirba 90 valandų per savaitę, ir manome, kad reglamentas dėl vairavimo trukmės, kurį norėtume įgyvendinti, padės suderinti valstybėse narėse taikomą praktiką ir taip užtikrinti bei pagerinti kelių eismo saugą.
Kelių eismo sąlygos labai pagerėjo dėl Vairavimo laiko direktyvos taikymo. Neturime informacijos, kad vairuotojai dažniau serga, ir kodėl kai kartais manome, kad mažosios ir vidutinės įmonės elgiasi neatsakingai, kad joms nerūpi kelių eismo sauga ar jų darbuotojų sveikata ir todėl jos turi būti reguliuojamos daugiau nei kitos įmonės?
Komisija negali remti teisės akto, kuriuo ribojama kelių transporto sektoriuje dirbančių verslininkų laisvorganizuoti savo darbo laiką. Kituose sektoriuose verslininkams tokie darbo apribojimai netaikomi. Tačiau jeigu šis Parlamentas rytoj balsuodamas atmes Komisijos pasiūlymą, Komisija apsvarstys visus galimus variantus, taip pat galimybę atsiimti pasiūlymą, ir jeigu Parlamentas nutars įtraukti savarankiškai dirbančius vairuotojus į šios direktyvos taikymo sritį, jūsų valią įgyvendinsime. Nedelsdami apklausime valstybes nares, kaip jos taiko darbo laiko taisykles savarankiškai dirbantiems vairuotojams ir kaip kontroliuoja, kad šių taisyklių būtų laikomasi.
Edit Bauer
pranešėja. - (HU) Norėčiau labai trumpai atsakyti į penkias pastabas. Pirma, Darbo tvarkos taisyklės. Esu išsamiai susipažinusi su Darbo tvarkos taisyklėmis ir kiek man žinoma, EP nariai turi visišką veiksmų laisvę įgyvendindami jiems suteiktą mandatą ir todėl gali konsultuotis su kuo nori. Pagal Darbo tvarkos taisykles parlamentinis komitetas nereikalauja, kad EP narys laikytųsi komiteto pozicijos. Privaloma laikytis pozicijos, priimtos per Parlamento sesiją. Būtent taip nustatyta Darbo tvarkos taisyklėse. Neklausiu, nei kokiu pagrindu Europos Parlamento Socialistų ir demokratų apžangiojo aljanso frakcija pateiksavo pasiūlytą pakeitimą, nei su kuo ji konsultavosi.
Gavusi šešėlinių pranešėjų pritarimą, taip pat neoficialiai tariausi su Komisijos ir Tarybos atstovais, kai maniau, kad tai svarbu. Sutinku, kad "fiktyvių" savarankiškai dirbančių verslininkų klausimas - tikra problema Europoje, todėl įtraukėme jį į pasiūlymą bendradarbiaudami su kolegomis EP nariais, manančiais, kad savarankiškai dirbantys verslininkai neturi būti įtraukti į direktyvos taikymo sritį. Šis klausimas turi būti sprendžiamas, bet tai nėra problema, būdinga tik šiam konkrečiam sektoriui.
Vienu klausimu susidarklaidinga nuomonė, kurią čia išsakne vienas kalbėtojas, būtent kad šio teisės akto įgyvendinimas gali būti kontroliuojamas tarptautiniu lygmeniu. Šio teisės akto atveju reikalaujama kontrolšalies lygmeniu. Norėčiau pridurti, kad ši kontrolkainuotų 4 proc. brangiau nei Europos Parlamento perkėlimas iš Briuselio į Strasbūrą. Norėčiau paprašyti savo kolegų EP narių į tai taip pat atsižvelgti. Taip pat norėčiau pasakyti savo kolegoms EP nariams, kad atmetę šį pasiūlymą suteiksime pranašumą trečiųjų šalių vežėjams. Paprašyčiau kolegų EP narių nepamiršti, kad tai pasiūlymas, kurį patvirtino Komisija. Atmetus Komisijos, t. y. Europos Komisijos, pasiūlymą, direktyvos įgyvendinimas taps beprasmiškas, brangus ir neįmanomas.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2010 m. birželio 16 d., trečiadienį.
Raštiški pranešimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Vilija Blinkevičiūt 
Pritariu Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto pozicijai dėl Komisijos pasiūlymo atmetimo ir sutinku, kad būtina bendromis jėgomis Komisijai su Parlamentu imtis veiksmų, kad ateityje būtų pateiktas naujas patobulintas Komisijos pasiūlymas. Norėčiau pažymėti, kad Komisijos pasiūlymas iš direktyvos taikymo srities išbraukti savarankiškai dirbančius vairuotojus būtų didelis žingsnis atgal ES socialinėje politikoje ir transporto srityje. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad "fiktyviai" savarankiškai dirbantys darbuotojai silpnina bendrą darbo rinką, o pagrindinproblema yra ta, kad praktikoje sunku įrodyti "fiktyvią" savisamdą. Jei nesiimsime konkrečių veiksmų ir teisinių priemonių, tai apsimestinis savarankiškas vairuotojų darbas taps viena iš didžiausių darbo rinkos problemų ir neišvengsime nesąžiningos konkurencijos. Siekiant pagerinti visų vairuotojų darbo sąlygas ir užtikrinti jų socialines teises bei garantijas, siekiant pagerinti kelių eismo saugumą, taip pat siekiant išvengti nesąžiningos konkurencijos Europos kelių transporto rinkoje, negalime priimti tokio Komisijos pasiūlymo, koks jis yra šiandien.
Pascale Gruny  
Direktyva, dėl kurios šiandien diskutuojame - labai ilgų, per dvi Europos Parlamento kadencijas užsitęsusių derybų vaisius. Tai labai opus klausimas, nes jis susijęs su mūsų darbo vietomis ir šiandien, ir ateityje. Kalbama apie kelių eismo saugą ir sąžiningą įmonių konkurenciją valstybėse narėse. Nesitaikstyčiau su socialiniu dempingu pačioje Europos Sąjungoje.
Ar galėtų nepriklausomas vairuotojas dirbti 14 valandų per dieną ir 84 valandas per savaitę nekeldamas pavojaus keliuose? Palyginti su įmonių samdomais vairuotojais, tai nesąžininga konkurencija. Tokiomis aplinkybėmis kai kurios įmonės taip pat galės siūlyti savo darbuotojams skelbtis savarankiškai dirbančiais. Privalome apsaugoti savo piliečius ir įmones.
Todėl raginu Europos Komisiją atsiimti savo pasiūlymą, o jeigu ši to nepadarys, raginu EP narius rytoj plenariniame posėdyje balsuoti už tai, kad savarankiškai dirbantys darbuotojai nebūtų išbraukti iš Darbo laiko direktyvos taikymo srities.
Sirpa Pietikäinen  
Kai kuriose ES šalyse profesinių sąjungų judėjimui kyla pagrįstas rūpestis dėl "fiktyvios" savisamdos, susijusios su Darbo laiko direktyva ir savarankiškai dirbančiais vairuotojais. Užsakomosios paslaugos ir, kaip to padarinys, įsipareigojimų nesilaikantys darbuotojai tampa vis didesne problema. Tačiau pasiūlytas problemos sprendimo būdas, t. y. įtraukti savarankiškai dirbančius vairuotojus į direktyvos taikymo sritį, yra netinkamas. Tinkamas būdas išspręsti problemas, susijusias su "fiktyvia" savisamda, būtų susitarti dėl savisamdos apibrėžties su darbuotojų ir darbdavių organizacijomis ES lygmeniu. Šiuo metu kentėti turi nekaltieji.
Šį klausimą turėtume spręsti remdamiesi kompromisu, kurį rengiant taip pat dalyvavo C. Wortmann-Kool, centro dešiniosios Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos pirmininko pavaduotoja. Pagal šį kompromisą laisvai samdomi vairuotojai lieka už direktyvos taikymo srities ribų, bet valstybės narės gali, jeigu to nori, savo šalyje taikyti reglamentą dėl įmonių darbuotojų darbo laiko ir laisvai samdomiems vairuotojams. Šis pasiūlymas turbūt reikštų, kad Parlamentas ir Taryba pasiektų susitarimą dėl direktyvos per pirmąjį svarstymą.
Tenka apgailestauti, kad Parlamentas nesileidžia į kompromisą. Nors turėtume daugiau dėmesio skirti verslininkų padėties gerinimui, yra galimybė, kad sąžiningų verslininkų darbo valandos bus apribotos. Tai kelia nerimą, nes smulkiųjų verslininkų galimybės užsidirbti pragyvenimui apskritai priklauso tik nuo jų įdedamo darbo.
