Szervadományozás és szervátültetés: az Európai Unió politikai lépései (vita)
Elnök
A következő napirendi pont az Adamos Adamou által a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság nevében készített jelentés, amelynek címe: Szervadományozás a szervátültetés az Európai Unió politikai lépései.
Adamos Adamou
Tisztelt elnök úr! Biztos úr! Hölgyeim és uraim! Először is engedjék meg, hogy megköszönjem a Bizottságnak a közleményét és a kiváló együttműködést. Ezenkívül köszönetet szeretnék mondani kollégáimnak, különösen az árnyékelőadóknak, hogy olyan keményen dolgoztak velem azoknak a kompromisszumos módosításoknak a kidolgozásán, amelyeket végül egyhangúlag fogadtak el.
A legfőbb kérdések, amelyekkel a Bizottság közleményében foglalkozik, amellyel magam is foglalkoztam előadóként, a következők: a szervátültetés kockázatai és biztonságossága, például betegségek átvitele, szervhiány és illegális szervkereskedelem. Engedjék meg, hogy e kérdések mindegyikéről szót ejtsek.
Ami a minőséget és biztonságosságot illeti, a szervátültetést terápiás alkalmazásakor fennáll a kockázata, hogy befogadó szervezetébe betegségeket visznek át. A donorok vizsgálata fontos a befogadót érő kockázatok minimálisra csökkentéséhez. Elengedhetetlen, hogy a donorokat szűrővizsgálatnak vessék alá annak megállapítása érdekében, hogy fennáll-e vagy sem a betegségek átvitelének kockázata. A donorbiztonság előírásos szintjének megállapítása érdekében vizsgálatok minimális körét kell elvégezni. Hangsúlyoznunk kell azonban, hogy jelenleg nincs megegyezés a tagállamok között e vizsgálatokkal kapcsolatban.
A szervdonorok súlyos hiánya továbbra is a legfőbb kihívás a tagállamok számára a szervátültetés tekintetében. A növekvő várólisták komoly problémát jelentenek. A szervhiány leküzdésének kulcsfontosságú eleme egy hatékony rendszer létrehozása azon személyek azonosítására, akik haláluk esetén szervdonorrá válhatnak, természetesen csak abban az esetben, ha a tagállamok beleegyezésre vonatkozó összes kötelező előírása teljesült.
Egy másik fontos lehetőség a donorok körének kibővítésére, hogy mérlegeljék az élő donorok önzetlen adományozásának népszerűsítését. Szükségszerű azoknak a potenciális donoroknak a körültekintő mérlegelése, akiket rendes esetben nem vennének ideális jelöltként figyelembe; ezeket tágabb értelemben vett donoroknak nevezzük. Például annak lehetővé tétele, hogy HIV-pozitív betegek szerveit más HIV-pozitív betegekbe ültessék át).
Ami a szervkereskedelmet illeti, tisztelt biztos úr, mindenki tudja, hogy a szervkereskedelem létező dolog. Mindannyian tudjuk, hogy gazdag nyugati turisták visszaélnek azzal, hogy a legszegényebb országokban élő embereknek megélhetési problémáik vannak. Mindannyian hallottunk arról, hogy a szerveknek árlistája van, hogy létezik a szervek feketepiaca, különösen a távol-keleti országokban, például Indiában, Pakisztánban és Kínában, és azt is tudjuk, hogy ilyen dolgok a bővített Európában is történnek. Ezért támogatom az 57. bekezdés 7. módosítását, amelyet Brepoels, Liese és Bowis képviselőtársam terjesztett elő az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták képviselőcsoportja nevében, és fontos, hogy javítsuk a szervkereskedelem eseteinek ellenőrzését, hogy végre levonhassunk a szükséges következtetéseket.
Ugyanakkor hangsúlyozni szeretném, hogy az önzetlenségnek kell a szervadományozás és -átültetés központi elemét képeznie. A bizottsági közleményben használt gazdasági terminológia ezért nem megfelelő, különösen figyelembe véve az emberi test haszonszerzési célú felhasználása tilalmának elvét. Ezért is nem tudom támogatni a 38. bekezdés 2. második módosítását, amelyet Martin és Matsakis képviselőtársaim terjesztettek elő. Természetesen miután részletekbe menő eszmecserét folytattam Matsakis úrral - amelyről ő maga is beszélni fog -, Matsakis úr úgy határozott, hogy visszavonja javaslatát, és egy másik, szóbeli módosítást terjeszt elő, amelyet én is támogatok.
Úgy vélem azonban, hogy - amint már korábban is említettem - a szerveket nem szabad a belső piacon áruként kezelni, következésképpen nem értek egyet e megjegyzés törlésével. Ezenkívül az emberi test haszonszerzési célú felhasználásának tilalmára vonatkozó elvet az Európai Unió Alapjogi Chartája 3. cikkének (2) bekezdése is egyértelműen kifejezi.
Hölgyeim és uraim! Nincs több időm, mert letelt a négy perc. Felszólalásaikat követően ismét szólok, és elmondom következtetéseimet.
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - (EL) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Engedjék meg, hogy először gratuláljak Adamou úrnak azért a kiváló jelentésért, amelyet a szervadományozás és szervátültetés témájában készített. Különösen annak örülök, hogy a jelentés kiáll a Bizottság azon nézete mellett, hogy a szervadományozással és szervátültetéssel kapcsolatos cselekvésnek először a szervek minőségére és biztonságosságára, másodszor a szervek rendelkezésre állásának növelésére, és harmadszor pedig a szervátültetések biztonságossá tételétre kell koncentrálniuk.
a Bizottság tagja. - Ha az átütetésre kerülő emberi szerek tekintetében magas minőségi és biztonsági szintet tudunk biztosítani, az mindenkinek a javára válik. Tudjuk, hogy az uniós tagállamok között sok emberi szervet cserélnek ki. Az emberi szervek beszerzésére vonatkozóan jelenleg nincsenek közös minőségi és biztonsági előírások, és ezért nagyon fontos lenne ezt pótolni.
Így amellett, hogy összehasonlítható biztonsági előírásokat kellene alkalmazni az egész Unióban, a transzplantációs rendszerben is növekedne a biztonság és a szolidaritás érzése.
A Bizottság azt tervezi, hogy az emberi szervek adományozásához és beszerzéséhez kapcsolódó alapvető biztonsági és minőségi elvekre vonatkozóan jogalkotási keretre tesz javaslatot.
E követelmények tágak és rugalmasak lesznek, hogy maximálják a megvalósuló transzplantációk számát. Végül is emberi életek megmentéséről van szó. Mindig ott lebegjen a szemünk előtt, hogy Európa-szerte jelenleg 50 000 beteg vár átültetésre a várólistákon.
A szervek rendelkezésre állásának növelése érdekében növelni kell az ezzel kapcsolatos lakossági tudatosságot. A polgároknak tudniuk kell, hogy a transzplantációs rendszerek biztonságosak és megbízhatók. Máskülönben nem fognak szervet adományozni.
Már van néhány jó példa a tagállamokban, ahol ún. transzplantációs koordinátorokat neveztek ki; ez például pozitív hatással volt az adományozások számára. A Bizottság cselekvési tervet kíván előterjeszteni, amelynek keretében 10 prioritást fogalmaz meg annak érdekében, megoldjuk a szervadományozás és -átültetés előtt álló problémákat az Európai Unióban. A Bizottság elismeri a szervkereskedelem elleni küzdelem fontosságát, amint azt a szervadományozásról és szervátültetésről szóló közlemény is tükrözi.
Tudomásul vettem Dr. Adamou észrevételeit, és komolyan mérlegelni fogom azokat. Jelentése világossá teszi, hogy körültekintően kell megvizsgálnunk, hogyan szándékozunk reagálni az EU-ban folyó szervkereskedelem által jelentett fenyegetésre.
A Bizottság - nemzetközi partnereinkkel, az Európa Tanáccsal és az Egészségügyi Világszervezettel együttműködésben - figyelemmel kíséri majd a helyzetet. Emellett támogatást nyújtunk az Interpolnak, hogy folytathassa e probléma nyomon követését.
Ezenkívül úgy vélem, hogy ha növeljük a szervek rendelkezésre állását az Európai Unióban, ezzel közvetetten harcolunk a szervturizmus és a szervkereskedelem ellen.
Sőt, a szervkereskedelem szerepelni fog a Bizottságnak az emberkereskedelemre vonatkozó cselekvési tervről szóló ez évi jelentésében.
Bauer Edit
az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság véleményének előadója. - Tisztelt elnök úr! A szervadományozás és -átültetés érzékeny és fontos kérdés, ahol a jó jogi szabályozás - a bevált gyakorlattal együtt - évente emberéletek ezreit mentheti meg. Az élet és a halál közötti törékeny vonal mindig nagyon érzékeny kérdéseket vet fel. Nehéz jogszabályokkal segíteni, de könnyű ártani. Ezért olyan fontos, hogy a tagállamokban tiszteletben tartsuk a bevált gyakorlatokat.
Másrészről pedig létfontosságú azon gyakorlatok azonosítása, amelyek csorbítják a bizalmat és az átláthatóságot a várólisták kezelésében vagy olyan botrányos eseteket produkálnak, amikor valakinek sikerül kihasználnia a jogi szabályozás kiskapuit.
Az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság véleményéből három témára szeretném felhívni a figyelmet. Először, az élő donorok általában nincsenek rokoni kapcsolatban azzal, aki a szervet kapja. E tekintetben a jogi eljárásoknak minimálisra kell csökkenteniük az illegális szerveladás lehetőségét. A donorok társadalmi költségei megtérítésének kérdésére eddig még nem született megfelelő megoldás.
Másodszor, azokban az esetekben, amikor a transzplantációs folyamat nemzetközi együttműködés révén valósul meg, a jogszabályokban előírt szabályoknak legalább olyan egyértelműnek kell lenniük, mint tagállami jogszabályokban előírt szabályok. A transzplantációs turizmus új kérdéseket vet fel, amint azt a biztos asszony is említette. Hogyan kezeljük az ilyen eseteket?
Harmadszor, a szervkereskedelem eseteinek felderítésére irányuló nemzetközi együttműködésnek szervezettebbnek és komolyabbnak kell lennie, mivel a felderítetlen szervkereskedelem és annak következményei betegek ezreinek reményeit dönthetik romba, akik várólistán vannak, hogy életfontosságú szervet kapjanak. Másrészről, az emberkereskedelemről szóló európai jogszabályba bele kellene foglalni a szerveladást és a szervkereskedelmet is, még akkor is, ha ez most még csak rejtett probléma, mert egyre inkább kezd világméretűvé válni.
Gratulálni szeretnék az előadónak és az árnyékelőadóknak, és köszönöm nekik az eredményes együttműködést.
Frieda Brepoels
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (NL) Tisztelt elnök úr, biztos asszony! A szervátültetések valóban naponta mentenek életeket Európában. Sajnos a donorhiány miatt minden évben több ezren halnak meg Európában olyanok, akik a transzplantációs várólistán vannak. A kérdés az, hogyan tudjuk biztonságosan növelni a donorok számát. Az Európai Néppárt és az Európai Demokraták Képviselőcsoportjának árnyékelőadójaként örömmel tölt el, hogy ma a Parlament őszintén támogatja a Bizottság kezdeményezését, elismerve, hogy Európa e téren alapvető szerepet tölthet be.
A szervadományozás és -átültetés igen összetett és érzékeny téma, amint azt más felszólalók is említették, és az ezzel kapcsolatban a tagállamok igen eltérő álláspontokat képviselnek. Mialatt a jelentésen dolgoztam, elég sok orvossal, beteggel és szervezettel beszéltem. Az általunk tartott meghallgatás és a spanyolországi tanulmányi út során szintén érdekes tapasztalatokat szereztünk, és nagy köszönettel tartozom most az előadónak azért, hogy valamennyi javaslatunkat beépítette jelentésébe.
Négy pont. Az első: mindenekelőtt gondoskodnunk kell arról, hogy a Bizottság által előterjesztett, a minőségről és a biztonságról szóló irányelv kellően rugalmas legyen és ne idézzen elő további adminisztratív terheket vagy a rendelkezésre álló szervek számának csökkenését. Véleményünk szerint az orvosnak kell lennie annak, aki meghozza a végső döntést a minőség és a biztonságosság kérdésében. Ahhoz, hogy garantáljuk a minőség és a biztonságosság megvalósulását, azt is kérjük, hogy a tagállamok kövessék nyomon és értékeljék a transzplantáció, illetve az adományozás utáni eredményeket. Mivel itt nagyon fontos, hogy az adatok összehasonlíthatók legyenek a tagállamok között, talán elgondolkodhatnánk egy közös módszertanról az adatelemzés tekintetében.
Második pont: véleményünk szerint a donorok számának növelése tekintetében a legfontosabb tényező, amely még a jogi szabályozásnál is fontosabb, az a szervadományozási rendszer szervezésének módja. Azt szeretnénk, ha a kórházakban több alkalmazott foglalkozna a potenciális donorok azonosításával, valamint a legközelebbi hozzátartozók számára nyújtott tanácsadással és segítségnyújtással. Az ilyen transzplantációs koordinátorokat alkalmazó országokban növekszik a donorok száma.
Harmadik pont: ez azt is megmutatja, mennyire fontos, hogy a tagállamok egymás között kicseréljék legjobb gyakorlataikat. Az Európai Unió segíthet ebben. Az is fontos, hogy a kórházak közzétegyék a pozitív transzplantációs eredményeket és a médiával való kapcsolataikban proaktív szerepet vállaljanak.
Negyedik pont: véleményünk szerint az élő és az elhunyt donorok ugyanolyan fontosak. És szeretnénk látni, hogy az élő donorokkal szemben nem alkalmaznak megkülönböztetést, például a biztosítótársaságok.
Végül, a szervadományozásnak szigorúan haszonszerzés nélkül, önzetlen és önkéntes módon kell történnie. Minden esetleges pénzkifizetésnek csak az adományozáshoz kapcsolódó költségek és a kellemetlenségek ellentételezésére szabad korlátozódnia. A Bizottságnak - a tagállamokkal együtt - sokkal tevékenyebb szerepet kell vállalniuk a szerveladások és a szervkereskedelem elleni küzdelemben. A nyomon követhetőség itt nagyon fontos szempont, és az Europolnak is hatékonyabb nyomon követést kell végeznie és azonosítania kell a szerveladás és/vagy szervkereskedelem eseteit.
Biztos vagyok abban, hogy a Parlament e jelentés révén egy kiegyensúlyozott és határozott jelzést ad, ezért nyomatékosan arra kérem képviselőtársaimat, hogy holnap szavazzanak a jelentés mellett.
María Sornosa Martínez
a PSE képviselőcsoport nevében. - (ES) Tisztelt elnök úr! Biztos asszony! Már nagyon várom a Bizottság irányelvre irányuló javaslatát, amely minőségi és biztonsági előírásokat állapít meg a szervadományozás és a szervgyűjtés tekintetében az egész Európai Unióra vonatkozóan.
E folyamat átláthatósága érdekében el szeretném mondani, hogy mi, szocialisták, támogatjuk a donorok védelmét célzó intézkedéseket, illetve annak biztosítását, hogy a szervadományozás önzetlenül és önkéntesen történjen, és pénzkifizetést szigorúan csak az adományozáshoz kapcsolódó költségek és a kellemetlenségek ellentételezéseként lehessen eszközölni.
A küszöbön álló jogalkotási keret nem szabad, hogy túlzott adminisztratív terhet rójon a tagállamokra, vagy hogy kockáztassa a meglévő bevált gyakorlatok alkalmazását.
Ami a gyakorlati megvalósítást illeti, szeretnék rámutatni, hogy néhány igen szigorú minőségi előírásnak nem szabad növelnie a költségeket, és különösen nem szabad, hogy csökkentsék a transzplantációra rendelkezésre álló szervek számát. Egyértelmű, hogy nem szabad intézkedéseket elfogadni, ha azok megakadályozzák olyan szervek átültetését, amelyek jelenleg elfogadhatók lennének, mert amit tenni próbálunk az nem más, mint emberéletek megmentése és annak biztosítása, hogy a betegek számára a lehető legjobb életminőséget biztosítsuk.
Sajnos az átültetések kiváló eredményeit látva - gondolok itt a megnövekedett élettartamra és a jobb életminőségre - egyre nagyobb az ilyen kezelés iránti igény.
Hazám, Spanyolország világvezető a szervadományozás és a szervátültetés terén. Azt, hogy nekünk sikerült elérnünk ezt a nagyszerű eredményt, kétségkívül a nemzeti transzplantációs szervezet létének köszönhetjük, amely koordinálja a megfelelő kórházakban dolgozó orvoscsoportokat, amelyek mindegyike rendelkezik transzplantációs koordinátorral, egy olyan gyógyászati szakemberrel, aki koordinálja a teljes csapatot és szervadományozáshoz vezető folyamatot.
Remélem, hogy az Európai Bizottság által javasolt jogszabály figyelembe veszi ezt a modellt, mivel az ennyire sikeresnek bizonyult.
Végül hangsúlyozni szeretném, hogy kívánatos lenne beépíteni egy hivatkozást arra, hogy szükség van a harmadik országokból származó, más kultúrájú és vallású polgárok bevonására is a szervadományozásba különleges figyelemfelkeltő intézkedésekkel, a saját anyanyelvükön folytatott kampányokkal, kulturális közvetítőkkel stb. valamint arra, hogy felhívjuk a tagállamokat, hogy minden erejükkel küzdjenek a szervkereskedelem ellen oly módon, hogy a büntetőjogi felelősségre vonatkozó intézkedéseket helyeznek kilátásba azon európai polgárokkal szemben, akik szervvásárlás céljából egészségügyi turizmust folytatnak harmadik országokban.
Már csak annyi maradt hátra, hogy köszönetet mondjak az előadónak és a külön nem említett előadóknak is, mert nagyon könnyű volt Önökkel együtt dolgozni és megállapodásra jutni.
Jules Maaten
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Tisztelt elnök úr! Próbálom beleképzelni magam egy hároméves kislány szüleinek a helyébe, akinél szívproblémát diagnosztizáltak, és aki számára egy hároméves donor szív - amit nem könnyű találni - nem állt rendelkezésre saját országukban. Egy másik európai országban egy ilyen szív lehet, hogy rendelkezésre áll, de az az ország nem akar együttműködni Európa többi részével. Ebben az esetben cselekvést várnék el Európa részéről. És jó oka van annak, hogy szükséges az európai fellépés: jelenleg 400 000 ember vár várólistákon szervátültetésre, akik közül minden nap körülbelül tíz meghal, mert nincsen elég donor.
Ami a biztonsági és minőségi kritériumokat illeti, Adamou úr kiváló jelentése helyesen figyelmeztet az ellen, nehogy a brüsszeli jogalkotás további bürokratikus terheket rójon ki. A javasolt jogszabály pedig - örülök, hogy a biztos asszony is áldását adta erre - egyértelműen nem növelheti a bürokráciát. Ha van olyan terület, ahol elburjánozhat a bürokrácia, ez az a terület. Szintén örömmel hallottam most, hogy meg kívánják nyitni az utat az előtt, hogy a lehető legtöbb szervátültetés valósuljon meg, és nem akarják korlátozni a számokat. Ezt fontos elvnek tartom.
Mindemellett garanciákra van szükségünk arra vonatkozóan, hogy szorosabb együttműködés valósul meg a tagállamok között. A határokon átnyúló együttműködés azt jelenti, hogy a transzplantációs folyamatot különböző jogrendszerek alá tartozó kórházak és orvosok hajtják végre. A volt egészségügyi biztos, Markos Kyprianou tavaly az európai donorkártya bevezetése mellett érvelt. És Ciprus, amint azt jól tudjuk, Adamou úr és Vassiliou asszony, a bölcsesség forrása. Ez a kártya, függetlenül attól, hogy kombinálva van-e az európai egészségbiztosítási kártyával vagy sem, biztosíthatja a rendelkezésre álló szervek lehető leghatékonyabb módon történő felhasználását. Az Eurobarometer felmérései szerint az európaiak 81%-a támogatja a donorkártyák használatát, de csak 12%-uk hord ilyet magánál. Az Adamou-jelentés egy önkéntes európai donorkártya bevezetését szorgalmazza. Most, a lehetőséget megragadva nyomatékosan kérem a biztos asszonyt, hogy az év végéig terjesszen elő egy olyan jogszabályt, amely egy ilyen típusú kártya bevezetését írja elő az egyes országok által használt kártyák kiegészítéseképpen.
Margrete Auken
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DA) Tisztelt elnök úr! Szeretném megköszönni Adamou úrnak a kiváló jelentést, és a kitűnő együttműködést, amit a jelentés készítése során eleddig folytattunk. Több szervre van szükségünk - ebben azt hiszem, mindannyian egyetértünk. Fontos azonban, hogy ez megfelelő módon történjen. Az együttműködés eredményesen folyik, és személyes véleményem az, hogy megfelelő tájékoztatásra van szükség, jobb tájékoztatásra, hogy az emberek szervdonorként ne érezzék kényelmetlenül magukat. Ekképpen az emberek tudni fogják, hogy mindenben tekintetben tiszteletteljesen járnak el, és ez vonatkozik a legközelebbi hozzátartozókra is, aki ilyenkor életük legnehezebb helyzetében vannak, és az emberek biztosan tudhatják, hogy rokonaik jó kezekben vannak. Ha ez hozzájárul ahhoz, hogy meg tudják egymással beszélni a dolgot, biztosan jó vége lesz az egésznek.
A szervek iránti igény azonban semmilyen körülmények között sem vezethet a folyamat elüzletiesedéséhez. Úgy vélem, hogy mindenki örül annak, hogy foglalkozunk most ezzel a kérdéssel, és hogy kezelni fogjuk a jelenleg is folyó szervkereskedelmet. Elfogadhatatlan, hogy eddig nem vontuk be ebbe kellőképpen az Europolt, mivel ez valójában büntetőjogi kérdés. Még ott is, ahol a szervkereskedelem nem illegális, természetesen bűncselekménynek minősül, ha szegény embereket rábeszélnek arra, hogy családjuk támogatása érdekében adják el veséjüket.
Végül szeretnék rámutatni, hogy mennyi biztosítékkal is kell szolgálnunk; ezt mindig szem előtt kell tartanunk, mivel hatalmas nyomás nehezedik majd ránk. Például, úgy érzem, hogy az a megfogalmazás, hogy emberek halnak meg "a krónikus szervhiány következtében”, túl messzire megy. Az emberek azért halnak meg, mert betegek. Ezenkívül soha nem lesz elegendő rendelkezésre álló szerv. Egyesek vannak olyan szerencsések, hogy kaphatnak szervet, és így megmenthetjük az életüket. Azért kell elfogadnunk a jelentést, hogy több ilyen eset legyen. De soha nem lesz olyan a helyzet, hogy elég szerv áll rendelkezésre. Még ha minden sebességkorlátozást is megszüntetünk Európában, akkor sem.
Jiří Maštálka
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (CS) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Először is - orvosként és képviselőként - szeretnék gratulálni Adamos Adamou úrnak a jelentés kapcsán végzett maga színvonalú munkájához. A szervátültetés és a szervadományozás kérdése van, hogy vitákat gerjeszt, aminek okai nyilvánvalóak: egyrészről figyelembe kell vennünk az etikai szempontokat, míg másrészről nem engedhetjük meg, hogy a gyógyászatban elért fejlődés leálljon, ezáltal korlátozva és akadályozva azt a képességünket, hogy segítsünk másokon.
Üdvözlöm azt a tényt, hogy a jelentés olyan pilléreken nyugszik, amelyeket magam is nagyra értékelek. Ezek közül az első a jogi eszközöket jelenti: ezeknek garantálniuk kell, hogy a szervadományozás továbbra is önkéntes marad, nem válik üzleti tevékenységgé. Jó lesz, ha rendelkezünk előírásokkal, de ezek nem befolyásolhatják a végrehajtást és a lehetőségeket az egyes tagállamokban. A második pillér a tagállamok közötti együttműködés, amely - mint oly sok más területen, itt is - alapvető fontosságú. A harmadik pillér azzal kapcsolatos, hogy semmiféle intézkedés nem tehető a polgárok együttműködése nélkül. Ezért üdvözlöm a fokozottabb tudatosságot és átláthatóságot biztosító intézkedéseket. A közös cél, amelyet a jelentés világosan megfogalmaz, az, hogy bármi áron felszámoljuk az illegális szervkereskedelmet. Adamou úr jelentése ezt bizonyosan hozzájárul ehhez.
Urszula Krupa
az IND/DEM képviselőcsoport részéről. - (PL) Tisztelt elnök úr! Nem kielégítők a szervadományozás és a szervátültetés kapcsán az uniós szintű politikai lépésekről szóló bizottsági közleményben megfogalmazott nemes célok, illetve Adamou úr jelentése, amely hangsúlyozza, hogy a szervadományozás valójában ajándékozás, és tiszteletben kell tartani és védeni kell az azzal kapcsolatos szabad választást is, hogy egy személy adományoz-e vagy sem.
Hasonlóképpen, az európai donorkártya bevezetését előíró rendeletek sem lesznek kielégítők, ha az Európai Parlament dokumentumaiban megfogalmazott etikai és erkölcsi elvek tiszteletben tartásáról szóló valamennyi módosítást elutasítják. Az erkölcsi elvek, illetve azok alkalmazásának hiánya társadalmaink erkölcsi egészségének elveszítéséhez és különböző visszaélésekhez vezet a társadalmi élet minden terén, ideértve a tudományt és az orvoslást.
A liberalizmus és az üzleties gondolkodás terjedése mellett a mély társadalmi különbségek okolhatók a szervkereskedelem és más visszaélések miatt. Vannak olyan nagyon gazdag emberek, akik mindent megvehetnek, még a transzplantációhoz szükséges szerveket is. És ott vannak a nélkülözők is. Azért, mert azt gondolják, hogy ez az utolsó reményük vagy mert kényszerítik őket, odaadják szerveiket, ezzel csökkentve az egészséges élethez és a túléléshez való esélyeiket.
Ez a helyzet nem fog megváltozni azáltal, hogy garantáljuk az esélyegyenlőséget és az egészségügyi szolgáltatásokhoz való egyenlő hozzáférést. Valós szociális védelmet kell teremteni, és jogszabályi védelmet kell biztosítani az emberi egészség és élet számára.
Irena Belohorská
(SK) Hölgyeim és uraim! Én is gratulálni szeretnék Dr. Adamos Adamounak e jelentésért, amelyet a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság egyhangúlag elfogadott. Egyetlen képviselő sem szavazott ellene, és a jelentésnek azokban a bizottságokban sem volt ellenzője, amelyeket véleményezésre felkértek. E páratlan egyetértés annak is köszönhető, hogy az előadó sok találkozót szervezett, ahol hosszú viták folytak a kérdésről és ezt szeretném megköszönni neki.
A szervátültetés terén két feladatunk van. Az egyik az, hogy segítsünk azoknak, akinek a szervátültetés az egyetlen lehetőségük az életben maradáshoz, a másik pedig az, hogy megakadályozzuk az egyik legsúlyosabb bűncselekményt, a szervkereskedelmet. Tudjuk, hogy a szervkereskedelem jelenleg különösen a világ szegényebb részein virágzik, ahol a szegények számára a szervadományozás jelenti az egyetlen esélyt a túlélésre.
Ezért döbbenetesnek tartom, hogy ma, az értékeken és erkölcsi elveken alapuló Európai Unióban, vannak olyanok, akik az ilyen kereskedelem legalizálását szeretnék elérni. Mivel nagy különbségek vannak az - élő vagy elhunyt donorból származó - adományozott szervek mennyisége és a szervek iránti igény között, fontos, hogy növeljük a donorok számát.
A 2008-2013 közötti időszakra tervezett egészségügyi programban a Bizottság egészségbiztonsági prioritásai között a transzplantáció után eredmények értékelését is említi, ami azt jelenti, hogy e célra támogatások nyújthatók. És bár nagyon örvendetesnek tartom, hogy lehetőség nyílik projektek támogatásból történő finanszírozására, van néhány fenntartásom ezzel kapcsolatban.
Tudom, hogy ez a vita nem a 2008-2013 közötti időszak egészségügyi programjáról szól, de fel kell hívnom a figyelmet a következő szempontra. Ami a projekteket illeti, meglepett a jóváhagyott projektek és a végrehajtott projektek száma közötti eltérés: 2004-ben 72 projektet hagytak jóvá és 9-et hajtottak végre; 2005-ben 61 projektet hagytak jóvá és 7-et hajtottak végre; 2006-ban 87 projektet hagytak jóvá és egyetlenegyet sem hajtottak végre; 2007-ben 6 projektet hagytak jóvá, amelyből egyet sem sikerült végrehajtani. Van olyan mechanizmus, amely igazolni tudná az Európai Unió által társfinanszírozott projektek hatékonyságát?
Glenis Willmott
Tisztelt elnök úr! Az elmúlt évtizedekben folyamatosan emelkedett az emberi szervek transzplantációs célokra történő felhasználása. A szervátültetés ma a leginkább költséghatékony mód a végstádiumú veseelégtelenség kezelésére. Az olyan szervek, mint a máj, a tüdő és a szív végstádiumban levő elégtelen működése esetén az átültetés az egyetlen lehetséges gyógymód.
A szervátültetés a modern orvostudomány legcsodálatosabb eredménye, ugyanakkor az Egyesült Királyság népességének kevesebb mint 25%-a nyilvántartott szervdonor. A múlt évben körülbelül 2400 ember részesült szervátültetésben, de minden évben több mint ezren hal meg szervátültetésre várva.
A szervhiány valamennyi európai ország számára problémát jelent, és kétségkívül van mit javítani a szervadományozást támogató rendszeren az egész EU-ban. Ezért örülök nagyon ennek a jelentésnek, és különösen örömmel fogadom a szervkereskedelemről szóló kibővített részt.
A donorhiány következtében exponenciálisan megnövekedett a világ fejlődő országaiba irányuló szervturizmus. Az emberi szervek nemzetközi feketepiaca a vesét vagy más szerveket kereső emberek vonzzák, a másik oldalon pedig nyomorban vagy más kiszolgáltatott helyzetben élők embereket zsákmányolnak ki. Ők a betegek pótalkatrészeivé váltak. Az illegális szervátültetések során azonban gyakran nem foglalkoznak a biztonságossággal, és így mind a donor, mint pedig a fogadó személy életét kockáztatják. Brit lapok több hátborzongató weboldalról beszámoltak már, amelyek a szervturizmust szolgálják, és amelyeken előfordult, hogy Kínában kivégzett rabokból kioperált veséket kínáltak fel.
Mindezt nem szabad úgy kezelnünk, mint valami tőlünk nagyon távoli dolgot. Számos európai nemzet vált érintetté a szervkereskedelemben, például Moldova, Szerbia, Törökország és Oroszország. Az európai kormányoknak többet kell tenniük az ilyen szégyenletes bűntettek megakadályozására, ezért gratulálni szeretnék Adamou úrnak az általa készített átfogó és átgondolt jelentésért.
Marios Matsakis
Tisztelt elnök úr! Gratulálni szeretnék az előadónak ehhez a valóban kitűnő jelentéshez.
Engedjék meg, hogy megragadjam az alkalmat és egy fontos, de igen vitatott témáról beszéljek, ami jóllehet most nem képezi döntés tárgyát, valamikor mégis foglalkozni kell vele: a feltételezett beleegyezésről szeretnék beszélni. A legtöbb potenciális donor szervei sohasem válnak átültethetővé, mert az a rendszer, hogy a donor beleegyezését még életében meg kell kapni, vagy hogy a rokonok beleegyezését kell kérni, sohasem lehet elég hatékony ahhoz, hogy ne okozzanak akadályt a szoros időkorlátok, a gyász lelki, szociálpszichológiai megnyilvánulásai, valamint a szerv kioperálásának és szállításának összetett technikai követelményei.
A szervek rendelkezésre állásának problémájára a megoldás az, ha feltételezzük, hogy minden elhunyt ember donor, kivéve, ha egy közeli hozzátartozó még időben vagy ha a donor még életében ezzel ellenkezően rendelkezik. Tudom, hogy a jogalkotóknak ezt nehéz elfogadni, de remélem, hogy a jövőben ezen komolyan elgondolkodnak, mert ha reálisan nézzük a helyzetet, be kell látnunk, hogy egy ilyen rendszer alkalmazásával rengeteg élet menthető meg.
Hiltrud Breyer
(DE) Tisztelt elnök úr! Hölgyeim és uraim! Adamou úr! Tudjuk, hogy a szervek iránti igény sokkal nagyobb, mint amennyi szerv rendelkezésre áll. De azt is tudjuk, hogy a rendelkezésre álló szervek számát csak úgy érhetjük el, ha biztosítjuk az emberi test haszonszerzési célú felhasználásának tilalmát előíró elv alkalmazását. Tehát nem történhet szervkereskedelem, és nem engedélyezhetjük, hogy a költségek mérséklése és visszatérítése a fizetés rejtett formájává váljon.
A szervkereskedelem problémáját az Európai Unióban nem veszik komolyan. Örömmel hallom a biztos asszonytól, hogy a szervkereskedelmet végre beépítik az emberkereskedelemről szóló jelentésbe. Mi történik azonban akkor, ha egy európai polgár beállít egy szervvel, amit egy harmadik országból hozott, például a Fülöp-szigetekről. Egyetlen orvos vagy kórház sem fog érdeklődni a szerv eredetéről. Az európai polgárnak nem kell bizonyítania, hogy a szerv nem szervkereskedelemből származik. Ezért van szükség a nyomon követhetőségre, ha a szervkereskedelmet ténylegesen fel akarjuk számolni. E tekintetben az Európai Uniónak óriási a felelőssége, mivel nem engedhetjük meg, hogy a Kínában, Ukrajnában vagy más országokban élő emberek a szervmaffia miatt félelemben éljenek.
Megrázó, hogy a szegénység és a kétségbeesés arra készteti az embereket, hogy szerveiket áruba bocsássák. És persze hasonlóan elszomorító, hogy embereknek kell azért meghalniuk, mert a transzplantációkhoz túl kevés szerv áll rendelkezésre, nekünk azonban az érem mindkét oldalát figyelembe kell vennünk.
Kathy Sinnott
Tisztelt elnök úr! Az, hogy valaki egy szerv ajándékozása révén kap még egy esélyt az élethez és meggyógyulhat betegségéből, csodálatos dolog, de sajnos nem áll elegendő szerv rendelkezésre. A felnőtt őssejtek említésre méltó, ígéretes fejlesztésnek tűnnek. Sok olyan embert, aki egyébként transzplantációra szorulna, levesznek a listáról, mivel saját őssejtjeiket használják fel a sérült szervek meggyógyítására. Ezenkívül kutatólaboratóriumokban sikeresen új szerveket hoztak létre állatok számára, saját őssejtjeik felhasználásával. Az ilyen módon előállított szervek esetében nem kell félni a kilökődéstől.
Szeretném megköszönni az előadónak, hogy támogatta a fogyatékkal élők számára történő szervadományozás tekintetében megnyilvánuló egyenlőségről szóló módosításokat. A fogyatékkal élők jogaival foglalkozó bizottság (Disability Rights Commission) kutatásai rámutatnak, hogy a fogyatékkal élők esetében négyszer nagyobb a valószínűsége annak, hogy kezelhető betegségben halnak meg - ezen állapotok egyike a szervelégtelenség. Harcolnunk kell az ilyen intézményesített megkülönböztetés ellen és mindenki számára biztosítanunk kell a szervadományozáshoz való tisztességes, ingyenes és méltányos hozzáférést.
Ezenkívül szeretnék gratulálni Derek Rowe úrnak és mindazoknak az ír légimentőknél dolgozóknak, akik - annak ellenére, hogy nem kaptak támogatást az ír kormánytól - elérték, hogy az év végére végre megkezdje működését az első légimentő-szolgálat. A bázisuk a cornwalli légimentőknél lesz. A cornwalli légimentők legelső bevetése egy olyan eset volt, amikor egy vízbe fulladt ember donorként négy szervvel segített másokon - ezek a szervek a légi mentők nélkül nem lettek volna felhasználhatók.
Maciej Marian Giertych
(PL) Tisztelt elnök úr! A szervátültetés nagy problémája a szervhiány. Az igény nagyon nagy, ezért sok pénzről van szó. Ahol pedig sok pénzről van szó, ott visszaélések is történnek. Következésképpen egy újfajta bűncselekmény van kialakulóban. Számos példa van arra, amikor szegény donoroktól vásárolnak szervet - néhány pennyért már vásárolható vese a transzplantációhoz. Hallunk olyan esetekről, amikor kivégzettekből operálnak ki szerveket, akiknek nem kérték a beleegyezését. Olyan esetről is hallottunk már, amikor a potenciális donort elrabolták és megölték, hogy így megszerezzék a szerveit, vagy hogy e célból felgyorsították valakinek a halálát. Az ilyen dolgokról szeretnék beszélni.
A szervátültetés alkalmazása óta megváltozott a halál meghatározása. Megjelent az agyhalál kritériuma, amit először 1968-ban, Bostonban határoztak meg. Ez "Harvard-kritériumként” is ismert. Azóta már új kritériumokat határoztak meg az agyhalál tekintetében, és minden újabb kritérium kevésbé korlátozó jellegű. Az agyműködés szünetelése nem jelenti az agyhalál diagnózisát. Ez prognózis. Ennek igazolására pedig a beteget lekapcsolják lélegeztető gépről, ami már önmagában halált okozhat. Időnként altatóorvosok is közreműködhetnek az állítólagosan hallottak szerveinek kioperálásában, hogy a holttesten végzett műtét fájdalommentes legyen.
A halálnak szigorúbb, nem liberálisabb meghatározására van szükségünk. Egy életnek egy másik érdekében történő feláldozása elfogadhatatlan.
Harald Ettl
(DE) Tisztelt elnök úr! Ha közös egészségügyi politikát akarunk, akkor valóban időszerű a Bizottsághoz intézett azon felhívás, hogy a szervadományozás és a szervátültetés témájában terjesszen elő irányelvre irányuló javaslatot. Néhány tagállamban állandó probléma a súlyos szervhiány, ami azt jelenti, hogy sok beteg évekig vár várólistákon, és sokan közülük meg is halnak. Ha egymillió főre csak 20-30 élő vagy elhunyt donor jutna, az Európai Unióban jó lenne a szervellátottság.
Ennek elérése azonban olyan szervátültetéseket szabályozó törvényektől függ, amelyek elvben előírják a szerv eltávolítását a donor halálát követően, kivéve, ha az érintett személy még életében ezzel ellenkezően rendelkezett. Csak az ilyen jogszabályokkal rendelkező tagállamok - amelyekből jelenleg 11 van - remélhetik, hogy a probléma igazságosan megoldható európai szinten. A 38. cikk - vagy inkább az azzal kapcsolatban javasolt módosítás - nincs összhangban egy ilyen megoldással. Ausztriában, jóllehet a szerv eltávolításának elvét törvény írja elő, az elhunyt donor családjával egy intenzív ellátással foglalkozó, pszichológiai képzésben részesült szakember is megvitatja az eljárást, és e rendszer igen sikeresen működik. Ha a rokonok ellenzik a szervek eltávolítását, tiszteletben tartják kívánságukat.
Egyéb megközelítések - mint amilyet például Ausztria legnagyobb szomszédos országában alkalmaznak - komoly fennakadásokat okoznak a szervellátásban, és az egész ügyet európai problémává teszik. A szervek beszerzésének működési rendszere azon múlik, hogy egész Európában azonos szabályok legyenek, illetve a szervek elosztása tekintetében átlátható és méltányos szabályokat alkalmazzanak, amelyek nemzeti szinten felügyelhetők. Minden olyan rendszer, amely nem hozza létre ezeket az elemeket, csak önfejű időpocsékolás, és legrosszabb esetben ahhoz vezet, hogy kétes üzleti tevékenységet generál a szegény és főként Európán kívüli országokban.
Tudom, mit beszélek, mert Ausztria egészségügyi minisztereként felelős voltam ezért a kérdésért, és mert ma pozitív tapasztalataink vannak e téren. Az előterjesztett javaslat nem megy elég messzire ahhoz, hogy európai szinten megoldást jelentsen a problémára. Többet várok és remélek Öntől, biztos asszony!
Johannes Blokland
(NL) Tisztelt elnök úr! A korábbi felszólalók már rámutattak, hogy a szervadományozás érzelmeket keltő téma. Emellett olyan téma is, amellyel - véleményem szerint - elsősorban tagállami szinten kellene foglalkozni. De egy európai megközelítés hasznos lehet, elsősorban akkor, amikor minőségi kritériumokról és információk megosztásáról van szó. Határozottan fel kell lépnünk az illegális szervkereskedelem ellen. Adamou úr saját kezdeményezésű jelentése komoly hozzájárulás a kérdéshez, és ezt köszönöm neki.
Néhány képviselőtársam javasolta annak a rendszernek a bevezetését, miszerint mindenki donornak minősül addig, amíg erről ellenkezően rendelkezik, de nekem ezzel kapcsolatban komoly fenntartásaim vannak. Nem kényszeríthetünk senki arra, hogy döntést hozzon a szervadományozással kapcsolatban, amikor az esetleges adományozó sem vette még számba a kérdést világosan és megfontoltan. Örülök, hogy az előterjesztett állásfoglalás e kérdést a tagállamok hatáskörébe utalja.
Végül, támogatom a Sinnot asszony, valamint Liese és Bowis urak és mások által a felnőtt őssejtek bizonyított jótékony hatásai tekintetében előterjesztett módosításokat.
Anne Ferreira
(FR) Tisztelt elnök úr, biztos asszony! Először is szeretnék gratulálni Adamou úrnak a jelentéséhez.
Ha e jelentés egyik célja az, hogy lerombolja a szervadományozás előtt álló akadályokat és biztosítsa a szervátültetés biztonságosságát, az első probléma kétségkívül az egyes tagállamokon és az Európai Unión belüli önellátás kérdése. A szervhiány különböző mértékben, de minden tagállamban probléma. Jóllehet ez a helyzet, amely a szervátültetésre várók esetében tragikus következményekkel járhat, lehet, hogy a szervkereskedelem egyik oka, de biztos, hogy nem az egyetlen. Úgy tűnik, hogy az emberi szerek kereskedelmének alapvető oka e szervek piaci értékében keresendő.
Annak érdekében, hogy legalább az Európai Unióban megoldást találjunk a problémára, a szervadományozást három alapelvnek kell vezérelnie: ellenszolgáltatás nélküli, önkéntes és névtelen. Ha nem lehetséges az emberi szervek adásvétele, az a szervkereskedelmet is megnehezíti. A szervhiány súlyos problémájának megoldására tett kísérletként - amint azt a jelentés is említi - nemcsak az a szükségszerű, hogy a lakosság körében hatékony tájékoztató kampányokat folytassanak, hanem az is, hogy a potenciális donorok tudatosságát is növeljék. Néhány tagállam e téren már jó példával jár elöl.
Itt meg kell említenem a véradást, amely szintén a hiány problémájával küzd Európában. Évekkel ezelőtt felhívtunk minden tagállamot, hogy folytassanak kampányt a véradásról. Mi volt e kérés eredménye? Építhetünk-e erre a tapasztalatra, és növelhetjük és javíthatjuk-e esetleg, hogy a szervadományozásról is szóljon a kampány?
Mindazonáltal hangsúlyozni szeretnék két pontot, amelyet aggasztónak találok: először, a donorkártya nem alkalmas a célra, és másodszor, az élő donorok kérdését hatékonyabban kell szabályozni. E két pont hangsúlyozza az orvosok és a sebészek által betöltendő központi szerepet.
Végül, a jelentés említést tesz a felnőtt őssejtek alkalmazása révén rendelkezésre álló különböző lehetőségekről. Itt szeretném megemlíteni a köldökzsinórvérből vett őssejtek alkalmazása által a vérrák tekintetében kínált lehetőségeket is, a csontvelő átültetés alternatívájaként. Erről már említést tettem az Ön által szervezett meghallgatáson, biztos asszony.
Hélène Goudin
(SV) Tisztelt elnök úr! A szervadományozás etikai szempontból érzékeny kérdés, amely tekintetében a nemzeti értékeknek kell irányadónak lenniük. A határokon átnyúló együttműködésre sor kerülhet a minőség és a biztonság garantálása érdekében, de azt a döntést, hogy valaki adományoz-e vagy fogad-e szervet, az érintett egyénnek vagy a családjának kell meghozni. A döntés gyökerei gyakran a kulturális háttérben keresendők.
A javasolt európai donorkártya nem jó megoldás, mivel a belegyezésre, az elosztásra és a szervezeti felépítésre vonatkozó szabályok tagállamonként eltérőek. Az egészségügy nemzeti kérdés, és annak is kell maradnia. Mindazonáltal a svéd "June List” támogatja a szervek és szakértelem önkéntes cseréjét a tagállamokban működő szervezetek körében.
A szervadományozásról, az országos transzplantációs információs telefonvonalakról, a szervadományozás médiában való pozitív megjelentetéséről és a sztársportolók ismereteinek bővítéséről szóló viták ösztönzésére javasolt parlamenti intézkedések indokoltak lehetnek, de e kezdeményezésekről maguknak a tagállamoknak kell dönteniük az adott országban fennálló társadalmi hangulatot figyelembe véve.
Anna Záborská
(SK) Szeretnék őszintén gratulálni Adamou képviselőtársamnak. A szervhiány miatt sokan nem haboznak bűnözői módszerekhez folyamodni. Ezek az emberek az emberi élet miatti aggodalmat az emberi szervekkel folytatott jövedelmező üzletté tették, és a gyermekek számítanak a legveszélyeztetettebb csoportnak.
Két héttel ezelőtt felhívást tettem közzé Szlovákiában, és most az Európai Parlamenthez és az Európai Bizottsághoz fordulok azzal a céllal, hogy indítsanak egy, a szülők figyelmének a gyermekeiket fenyegető veszélyekre való felkeltésére irányuló intenzív kampányt. Egy egész Európára kiterjedő kampányt is indítanunk kell, "Tudja, hogy hol van most a gyermeke?” címmel.
E kampány célja, hogy növelje a szülők felelősségtudatát gyermekeikkel kapcsolatban. Nagyon komolyan kell vennünk ezt a kérdést, az Európai Uniónak pedig intézkedéseket kell elfogadnia az illegális szervkereskedelem nemzetközi jellegének kezelése érdekében.
Gyula Hegyi
(HU) Indokolatlanul sok ember hal meg, vagy szenved azért, mert nem jut beültethető szervhez időben. Pedig sok embernek nem jelentene etikai problémát, hogy halála után felhasználják a szerveit, ha tudna a lehetőségről, de információ híján nem ajánlja fel szerveit. Természetesen ebben a kérdésben mindenkinek magának kell döntenie, és ezt senkinek sem szabad felülbírálni, sem erőltetni. Fontos lenne, hogy a különböző tagországi szabályozások miatt az egyes országok polgárai tudják, hogy ha nem rendelkeznek a szerveik esetleges átültetéséről, akkor ez bizonyos államokban engedélyt, másokban pedig az átültetés tilalmát jelenti. Üdvözlöm, hogy az EP ajánlása szerint egy jogi képviselő a halál után is dönthet a szervek sorsáról, ha az elhunyt külön erről másképp nem rendelkezett. Az illegális szervkereskedelem egyike a legundorítóbb bűnöknek, ami az egész szervátültetést lejárathatja. Ez ellen a leghatározottabban fel kell lépni, akkor is, ha a Nyugat úgynevezett szövetségesei követik el, az ilyen bűnök takargatása kollektív szégyen lenne.
Siiri Oviir
(ET) A szervátültetéseknek gyorsan kell lezajlaniuk. Pár óránál több nem telhet el a szerv kioperálása és beültetése között. Ezért az emberek tájékozottsága és a közvélemény fontos abban, hogy növekedjen a szervadományozás mértéke.
A szervadományozás és a szervátültetés orvosi eljárások, amelyek továbbfejlesztéséhez szükség van a lakosság teljes körű bevonására és a nagyobb lakossági tudatosság elérésére. Úgy tűnik, hogy az adományozási hajlandóság növelésének egyik leghatékonyabb eszköze az lenne, ha javítanánk a transzplantációs kérdésekkel kapcsolatos ismereteket a lakosság körében és a médiában. Ez az első lépés.
Másodszor hangsúlyozni szeretném, hogy mivel jelenleg a szervek cseréje tekintetében nem létezik európai koordináció, fontos, hogy előrelépjünk e téren, különösen a jelenleg a tagállamok között működő, szervcserék rendszerének koordinálása tekintetében, például az európai donorkártya vagy egy európai segélyvonal révén.
Sylwester Chruszcz
(PL) Tisztelt elnök úr! Úgy látom, hogy általában véve mindannyian egyetértünk abban, hogy a szervátültetések nem szabad, hogy üzleti tevékenységgé váljanak. A szervek haszonszerzés céljából történő bárminemű felhasználása egyszerűen etikátlan és ellentétes az alapvető emberi értékekkel. A transzplantációra felhasználható szervek iránti óriási igény esetenként boncoláshoz, vagy akár bűncselekmények elkövetéséhez is vezethet. Nemrég egész Európa elborzadva olvasta Carla Del Ponte könyvének azon részeit, ahol olyan albán terroristákról írt, akik koszovói szerb állampolgárokat használtak üzleti célú transzplantációhoz. Ez az a kérdés, amivel az Európai Parlamentnek és a tagállamoknak foglalkozniuk kell. Úgy vélem, hogy minden esetben a donor tájékozott döntésének kell a szervadományozás és a szervátültetés alapjául szolgálnia. Kell találni egy olyan megoldást, amely majd európai normává válhat.
Péter Olajos
(HU) Köszönöm, elnök úr! Tisztelt képviselőtársaim! Talán nem mindenki tudja, hogy a világon az első szervátültetést a magyar származású Ulmann Imre végezte 1902-ben, Bécsben. Az osztrák fővárossal azóta is megmaradt a kapcsolat, olyannyira, hogy annak ellenére, hogy nagyjából mind a személyi, mind az eszközi feltételek adottak, a mai napig Bécsben végzik a magyar tüdő-transzplantációkat. Miért is ne? Így körülbelül pont háromszor annyiba kerül, és még a betegek száma is limitálva van. Nem kétséges: transzplantációs koordinátorokat kell kijelölni az európai kórházak intenzív osztályain. Ezek száma Magyarországon jelenleg 0, hallottuk, Spanyolországban 156. A szív-átültetések tekintetében hazám Európában az utolsók között szerepel, pedig eredményeink kitűnőek, nemzetközi összehasonlításban is az elvárásnak megfelelnek. Az ok a donorhiány, a hiányos felszereltség, a légi-szállítás, valamint a szűkös emberi erőforrás kapacitás. Remélhetőleg jelen rendelet segít felszámolni ezeket az anomáliákat, hiszen nem a szívekben, hanem a fejekben van a baj. Köszönöm szépen, és ajánlom a jelentés elfogadását.
Catherine Stihler
Tisztelt elnök úr! Köszönöm az előadónak a jelentést.
Skóciában most, ezekben a percekben is 700 ember vár szervátültetésre: ez azt jelenti, hogy 700 család vár arra a telefonhívásra, amely szeretteik túlélését jelentheti.
Rendkívül fontos, hogy konszenzusra jussunk ebben az érzékeny témában, és szomorú az a nap, amikor a tagállamok között nincs egyetértés e téren. Azt szeretném, hogy - amint azt Matsakis úr is elmondta - a szervadományozás rendszere olyan rendszer lenne, amelyben mindenki szervdonornak számít, kivéve, ha ezzel ellenkezően rendelkezik. Ez segítené a szervellátottságot, különösen a fiatalok és az etnikai kisebbségekhez tartozók számára, amelyek esetében a hiány a legnagyobb mértékű. Egy ilyen rendszer segítene abban, hogy európai életeket mentsünk meg. És bár üdvözlöm a Bizottság cselekvési tervét, tegyünk azért, hogy az ne legyen túl kevés, túl későn.
Androula Vassiliou
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Nagyon érdekes és élénk vita alakult ki ebben a témában, ami a probléma komolyságát és fontosságát tekintve nem meglepő.
Mostanra már sok kérdés merült fel, amelyek közül némelyikre szeretnék reagálni. A szervek haszonszerzési célú felhasználásának tilalma fontos kérdés, és az a véleményem, hogy a szervadományozás csakis önzetlenül és önkéntes alapon történhet. Természetesen ezért jó, ha a donorkártyák önkéntes alapon működnek, és ugyanez vonatkozik az európai donorkártyára is, amelyet cselekvési tervünk keretében szándékozunk bevezetni.
Néhány tagállamban vannak bevált gyakorlatok, amelyeket meg kellene osztani más tagállamokkal is, hogy mindenki részesüljön ezek előnyeiből. Biztosíthatom Önöket, hogy a minőségről és biztonságról szóló bizottsági irányelv kellően rugalmas lesz ahhoz, hogy miközben biztosítja az alapvető követelményeket szerte az Európai Unióban, a szervadományozást ne befolyásolja. Azt is meg szeretném erősíteni, hogy a nyomon követhetőség is az irányelv részét képezi majd.
A szervadományozásba való beleegyezés különösen érzékeny kérdés, amelynek figyelembe kell vennie, hogy helyileg vagy kulturálisan hogyan állnak hozzá a szervadományozáshoz és a szervátültetéshez. Ennek kapcsán szeretnék rámutatni, hogy a nemzeti hatóságok felelősek saját tagállamukban a jogi követelmények és gyakorlatok meghatározásáért az adományozásba való beleegyezés tekintetében, valamint annak biztosításáért, hogy állampolgáraik e téren ismerik jogaikat.
El szeretném mondani, hogy a köldökzsinórvérből vett őssejtek alkalmazása hasznosnak bizonyult néhány rosszindulatú betegség, például a rák kezelése esetében. A Bizottság támogatja köldökzsinórvér-bankok létrehozását és e technológia alkalmazását.
Nagyon fontosnak vélem továbbá az európai polgárok tudatosságának növelését, hogy ezáltal ösztönözzük mind az élő, mind pedig az elhunyt donor általi szervadományozások eseteinek növekedését, mivel ily módon - amint azt bevezetőmben már elmondtam - közvetett módon a szervkereskedelem ellen harcolunk. A szervturizmus megakadályozása érdekében véleményem szerint nagyon fontos, hogy a polgárokban tudatosítsuk a szervek biztonságossága és biztonsága tekintetében fennálló veszélyeket és az ezek révén esetleg felmerülő etikai kérdéseket. Amint azt tudjuk, számos harmadik országban nélkülöző és kiszolgáltatott embereket zsákmányolnak ki azért, hogy megszerezzék szerveiket.
Végül, tisztelt képviselőtársaim, szeretném még egyszer megköszönni Önöknek ezt az igen hasznos jelentést. A szervadományozás terén elért jelentős tudományos eredmények elismerése mellett különösen az alapvető célt, az életek megmentését szeretném hangsúlyozni.
Ezért már várom, hogy folytassuk szoros és hatékony együttműködésünket és még az év folyamán a Parlament elé terjeszthessük a Bizottság javaslatát.
Adamos Adamou
Tisztelt elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani mindazoknak, akik felszólaltak e különösen érzékeny téma kapcsán, és engedjék meg, hogy tegyek néhány észrevételt.
Maaten úr és mások az európai donorkártyáról beszéltek, amelyet a tagállamokban biztosított kártyák mellett alkalmaznánk. Maaten úr említett néhány pontos számot: a megkérdezett polgárok 80%-a támogatta a donorkártyák használatát, de csak 12%-uk rendelkezett ilyennel. Egy másik statisztikai adat azonban aggodalomra ad okot: a donorkártyával rendelkezőknek 50%-a nem adományozott szervet akkor, amikor erre eljött az idő, mert családjuk ezt visszautasította. Tehát léteznek olyan problémák, amelyekre nem biztos, hogy megoldást jelent az európai donorkártya.
Ami a Matsakis úr által a "feltételezett beleegyezéssel” kapcsolatban felvetett kérdést illeti, ez a tagállamok ügye. A skóciai helyzetről beszélő képviselőtársam szerint a feltételezett beleegyezés megoldja a problémát. A tagállamok pedig eldönthetik, hogy alkalmaznak-e ilyen intézkedést. Nem feledkezetünk meg a szubszidiaritás elvéről. Ebben az esetben meg kell néznünk, hogy mely rendszerek bizonyultak sikeresnek, hogy kicserélhessük tapasztalatainkat és eljárásainkat, a spanyolországi helyzethez hasonlóan, amelyre Sornosa Martínez asszony utalt. Miért nincsenek a különböző kórházakban koordinátorok, szakorvosok és szakápolók, akik fel tudják ismerni a potenciális donorokat, ezzel elősegítve a transzplantációk megvalósulását és azt, hogy minél több szerv álljon rendelkezésre? Auken asszony - aki most nincs jelen - elmondta, hogy soha nem lesz annyi rendelkezésre álló szerv, amivel pótolható lenne a hiány. Orvosként és kutatóként a válaszom az, hogy lehet, hogy nem érem meg azt a napot vagy csak a jövő nemzedékei láthatják majd, de az elkövetkező évtizedekben már képesek leszünk arra, hogy a rászorulók számára saját bőrsejtjeikből vagy másféle sejtjeikből előállítsuk a szükséges szerveket.
Biztos asszony! Ön beszélt a köldökzsinórvérből vett sejtekről és azok tárolásáról. Engedje meg, hogy rámutassak, hogy semmiképpen sem engedhetjük meg, hogy e tevékenység haszonérdekeltségű magánvállalatok kezébe kerüljön. Hazámban, Cipruson, a Karaiskakio Alapítvány ingyenesen nyújtja e szolgáltatást. Van még ezen kívül három magánvállalat, amelyek díjat számítanak fel a szülőknek a köldökzsinórvérből vett sejtek tárolásáért. Ezek prekurzor sejtek és őssejtek, amelyek - mint tudjuk - nagyon értékesek.
Mit mondhatok a kereskedelemre tett utalásról? Egy képviselőtársam hivatkozott Carla Del Ponte jelentésére. Őszintén bevallom, ezt a jelentést korábban szerettem volna már látni. Természetesen ez csak további bizonyíték arra, hogy a szervkereskedelem a kibővült Európában is jelen van.
Még egyszer köszönöm mindannyiuknak. Úgy hiszem, eljött az idő, hogy mi, európai polgárok a tettek mezejére lépjünk. Mobilizálnunk és koordinálnunk kell a körülöttünk élőket, növelni kell a tudatosságukat és jó példát kell mutatnunk: magunknak is szervdonorrá kell válnunk.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. április 22-én, kedden kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Slavi Binev  
írásban. - (BG) Megelégedésemet szeretném kifejezni Adamou úr jelentésével kapcsolatban. Támogatom azt a véleményt, miszerint a szervátültetések terén a szervhiány csökkentése jelenti a legnagyobb kihívást az uniós tagállamok számára.
2008. április 9-én az ATAKA pártbéli kollégáimmal, Dimitar Sztojanovval és Desziszlav Csukolovval együtt írásbeli nyilatkozatot nyújtottunk be a Bulgáriában történő szerv-, szövet- és sejtadományozáshoz kapcsolódó tájékozott beleegyezés támogatásáról, amelyben felhívtuk az Európai Bizottságot, hogy terjesszen elő javaslatot a szervadományozás minőségéről és biztonságosságáról. Az európai donorkártya bevezetése a meglévő nemzeti rendszerek kiegészítéseként hozzájárul majd a donorok gyors azonosításához, ezáltal növelve a transzplantációhoz szükséges szervek rendelkezésre állását. A szervadományozással és a szervátültetéssel kapcsolatos lakossági tudatosság, továbbá egy egységes uniós jogszabály és szigorú bűnüldözési intézkedések bevezetése azok ellen, akik szervkereskedelemben vesznek részt - ideértve a gyógyászati személyzetet is -, biztosítékként szolgálnak az adományozási eljárások és a tájékozott beleegyezés tekintetében.
Még egyszer gratulálok a jelentéséhez, Adamou úr.
Titus Corlăţean  
írásban. - (RO) Támogatás az Európai Parlament szervadományozásról és szervátültetésről szóló uniós szintű politikai lépéseiről szóló állásfoglalásra irányuló javaslata tekintetében.
Azt kérem, hogy az Európai Bizottság tegyen javaslatot egy átfogóbb irányelvre, amely megállapítaná a szervadományozásra és a szervek szállítására vonatkozó minőségi és biztonsági követelményeket az Európai Unióban. Ez az irányelv emellett módszereket is tartalmazna, amelyekkel megelőzhetők a lehetséges visszaélések.
Az új jogalkotási aktus feladata az, hogy - európai szintű igazgatási módokat előírva és az orvostudomány terén elért haladás figyelembevételével - kiegészítse és megerősítse a tagállamoknak a jelenlegi helyzet javítására irányuló erőfeszítéseit.
Kitartok amellett, hogy a tagállamoknak - ideértve hazámat, Romániát is - részt kell vállalniuk a polgárok oktatásában, azáltal, hogy bemutatják a szervadományozás előnyeit és elismerik azt a tényt, a szervadományozás és a szervátültetés életeket ment.
Emellett támogatom, hogy az Európai Bizottság más vonatkozó európai nem kormányzati szervezetekkel együtt nyilvános vitákat szervezzen, amelyek célja, hogy azonosítsák a legjobb megoldásokat, mind a kommunikációs kampány, mind pedig a tagállamok tapasztalatainak és bevált gyakorlatainak eredmények elérése céljából történő felhasználása tekintetében.
A reagálás gyorsasága rendkívül fontos az ilyen esetekben. Az egészségügyi rendszer jobb tagállami szintű szervezettsége szükséges, valamint az, hogy a sürgősségi betegellátókat fogékonyabbá tegyük az ilyen típusú esetekre.
Neena Gill  
írásban. - Ez egy döntő fontosságú jelentés, és valódi lehetőség arra, hogy életeket menthessünk. Az Európa-szerte tapasztalható krónikus szervhiány 60 000 szükségtelen halál okozója.
Ezért sürgős intézkedésekre van szükség:
1. Meg kell szüntetni a szervadományozásra vonatkozó korlátozásokat és növelni kell a tagállamok közötti együttműködést, valamint a transzplantációra felhasználható, minőségi és biztonságos szervek számát. Amire szükség van, az egy bizottsági irányelv, amely értéket teremt és uniós szintű minőségi és biztonsági normákat állapít meg a tagállami intézkedések kiegészítéseként.
2. Ösztönözni kell a tagállamokat, hogy fogadjanak el egy olyan rendszert, amely szerint mindenki donornak számít, ameddig nem rendelkezik ezzel ellenkezőleg, ahelyett, hogy csak akkor tekinthető valaki donornak, ha ezt kifejezetten kéri. Ezáltal nagyobb tudatosság alakulhatna ki a szervhiányról, és többen lehetnének azok, akik ténylegesen elgondolkodnak a kérdéssel kapcsolatos álláspontjukon.
3. Teljes mértékben támogatom a jelentés azon részét, amelyik külön hangsúlyt helyez a szervkereskedelemre. Különösen azt tartom aggasztónak, hogy gyakran a legszegényebbeket célozzák meg a szervadományozás érdekében. Véget kell vetnünk a nélkülözők ily módon történő kegyetlen kizsákmányolásának, és meg kell védenünk azokat az ártatlan áldozatokat, akiket ravaszul rávesznek arra, hogy odaadják valamely szervüket. Ez nem csak a fejlődő országokban probléma, hanem Kelet-Európában is. Az Europolon és az Interpolon keresztül szigorú intézkedéseket kell eszközölni az illegális szervkereskedelem megakadályozására.
Katalin Lévai  
írásban. - (HU) Üdvözlöm Adamosz Adamou úr a szervadományozásról és szervkereskedelemről szóló önálló jelentését. Habár sajnos ebben a fontos kérdésben rendkívül eltérő a tagországok szakértelme, az emberi szervek átültetés céljára történő felhasználása az elmúlt évtizedekben az egész Európai Unióban rohamosan nőtt. Nyugat Európában jelenleg közel 40.000 fő szerepel a várólistákon, ennek következményeként a kelet-európai országok szegényebb térségeiben virágzik a megélhetésből fakadó szervkereskedelem.
Az európai donor kártya jó megoldást jelenthet az adományozással kapcsolatban felmerülő jogi kérdésekre, az illegális és kereskedelmi indíttatású szervkereskedelem ellen azonban komolyabb fellépésre van szükség. Tekintve, hogy sok helyütt - elszigetelt próbálkozások ellenére - még nemzeti szinten sincs áttekinthető nyilvántartás a rendelkezésre álló átültethető szervekről, fontos lenne egy schengeni rendszerhez hasonló, interneten hozzáférhető, egységes uniós transzplantációs adatbank, valamint orvosi szakvéleménnyel alátámasztott, egész unióra érvényes igazolás bevezetése. Az igazolással rendelkező emberi szervek legális átültetésével foglalkozó intézmények pillanatok alatt juthatnának az életmentő információkhoz, bonyolíthatnának le kétoldali megállapodásokat, míg a legszegényebb és legsebezhetőbb donorokat megvédhetnék attól, hogy a szervkereskedelem áldozataivá váljanak.
Az adatbank létrehozásához elengedhetetlenül szükséges, hogy a szerveket több országon belül is fel lehessen használni, ezért nélkülözhetetlen, hogy a tagországok, mielőbb szüntessék meg az ezt tiltó jogszabályaikat.
Fontos továbbá, hogy a szervadományozás továbbra is szigorúan "nem kereskedelmi” jellegű maradjon, de meg kell határozni azokat a feltételeket is, melyek esetében pénzügyi ellentételezést lehet majd nyújtani.
Joseph Muscat  
A szervkereskedelem elleni fellépésben bekövetkező minden késedelem vagy a fellépés hiánya életekbe kerülhet, amelyek megmenthetők lennének.
Európaiként sokat tanulhatunk egymástól. Ezen felül, azok az országok, amelyek a szervadományozás és -átültetés terén tapasztalattal és infrastruktúrával rendelkeznek, segíthetnek más országoknak - például Máltának -, ahol nincs meg a kritikus tömeg, különösen ritka betegségek esetében.
A közelmúltban a máltai és a gozói embereket megindította Jamie Zammit esete. Jamie, aki Fanconi-vérszegénységben szenved, nehezen talál olyan donort, aki segíthetne neki meggyógyulni, mert Máltán nincs nyilvántartás a csontvelődonorokról.
A máltai kormány most bejelentette, hogy létrehoz egy ilyen nyilvántartást. Ez mindenképpen jó hír. A nyilvántartás létrehozásához azonban szükség van a HLA-tipizálás speciális eljárására, amelyet még nem alkalmaznak Máltán, emellett hosszú képzésre is van szükség más országokban, hogy ezt az eljárást bevezethessük.
Azzal a kéréssel fordulok Önökhöz, hogy - európai szolidaritásból - Máltának adjanak meg minden segítséget, amire szüksége van, különösen addig, amíg az említett rendszer bevezetése meg nem történik országunkban, hogy a lehető legtöbb ártatlan életet menthessük meg.
Daciana Octavia Sârbu  
írásban. - (RO) A szervhiány, ami a szervkereskedelem és a szervturizmus gyors kialakulásához vezetett, rendkívül komoly egészségügyi problémát jelent az Európai Unió számára. A szervkereskedelem okai több tényező - úgymint a szegénység, a korrupció és a bűnözés - együttes meglétében gyökereznek, és ez az oka annak, hogy a kelet-európai országok a leginkább érintettek e jelenség tekintetében. Az ilyen "szervturizmus” megakadályozása érdekében a Környezetvédelmi Bizottság azt kéri jelentésében, hogy a szervadományozás önzetlenül és önkéntesen történjen, anélkül, hogy az a donoroknak nyereségforrássá váljon. A tagállamoknak intézkedéseket kell tenniük, hogy megvédjék a legszegényebb és a legkiszolgáltatottabb donorokat attól, hogy a szervkereskedelem áldozataivá váljanak.
Mindazonáltal, ami a szervadományozás és a transzplantációs tevékenység szervezését, a donorközösséget és a szervbeszerzés forrásait illeti, jelentős különbségek vannak az EU tagállamai között. Például az, hogy Romániában kevés a donor, annak tudható be, hogy hiányzik egy hatékony rendszer a donorok, illetve a transzplantáció menetének koordinálására kész orvosok azonosítására. Ezért - míg Európában a donorok átlagos száma 20 -, ez a szám Romániában mindössze 0,5. Megfelelő műszaki és logisztikai infrastruktúrára van szükségünk, valamint pszichológiai és szervezési támogatásra, hogy csökkenthessük a kereslet és a kínálat közötti különbségeket.
Richard Seeber  
Jelenleg csaknem ezer beteg vár szervátültetésre Ausztriában. Sajnos e súlyos betegek közül nem mindenki fog abban a transzplantációban részesülni, ami az életüket menthetné meg.
Minden évben közel 150 várólistás beteg hal meg a transzplantációs célokra rendelkezésre álló szervek nagyon korlátozott száma miatt. A szervhiány Európa számára nagyon komoly problémát jelent. Ezért van szükségünk egy, a szervadományozás minőségéről és biztonságosságáról szóló irányelvre. Hasonlóképpen szükség van az együttműködésre és a bevált gyakorlatok cseréjére a tagállamok között. Jelenleg Európában jelentős különbségek vannak a szervadományozások száma és a transzplantációs kvóta tekintetében. A tagállami együttműködésnek a leghatékonyabb rendszerek meghatározására, a tapasztalatcserére és a bevált eljárások előmozdítására kell fókuszálnia. A tagállamoknak tanulniuk kell egymástól.
Meggyőződésem, hogy az élő donorok által történő szervadományozásnak mindig is az elhunyt donorok általi szervadományozás kiegészítőjének kell maradnia. Ezenkívül lényeges, hogy a szervadományozás továbbra is önkéntesen és fizetség nélkül történjen. A donor és a fogadó közötti pénzmozgás megengedhetetlen. A Bizottságnak és a tagállamoknak intézkedéseket kell tenniük annak érdekében, hogy hatékonyabban küzdjenek a szervturizmus és az illegális szervkereskedelem ellen.
