Konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
mundtlig forespørgsel af af Miroslav Ouzký for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed til Rådet om målsætninger til partskonferencen under konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse i Madrid den 3.-14. september 2007 - B6-0140/2007) og
mundtlig forespørgsel af af Miroslav Ouzký for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed til Kommissionen om målsætninger til partskonferencen under konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse i Madrid den 3.-14. september 2007 - B6-0312/2007).
Miroslav Ouzký  
spørger. - (CS) Hr. formand! Først vil jeg gerne undskylde over for tolkene, at jeg ikke har udfærdiget noget skriftligt, og derfor kunne jeg ikke udlevere mit indlæg på skrift til dem på forhånd. Jeg vil imidlertid gøre mit bedste for at tale langsomt og præcist, fordi det emne, jeg vil tale om, i sig selv er klart.
Som formand for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed vil jeg gerne rose det portugisiske formandskab for at have gjort spørgsmålet om ørkendannelse og vandmangel til et af hovedspørgsmålene på sit program. Derfor glæder jeg mig især over den kommende konference, som blev nævnt tidligere.
De er klar over, at Parlamentet og EU som helhed har defineret klimaændringer som en af de største udfordringer i den kommende periode, og det er velkendt, at vandmangel og den tiltagende ørkendannelse er uomtvistelige konsekvenser af klimaændringerne.
Jeg hører til dem, der er overbevist om, at vi skal forberede os på klimaændringernes virkninger i stedet for desperat at forsøge at bremse dem, fordi vores bestræbelser i den retning efter al sandsynlighed vil slå fejl. I dag ved vi helt sikkert, at Europa, især de sydlige dele, vil skulle kæmpe med vandmangel og jordforringelse.
Klimadiskussionerne har lært os, at vandtab i atmosfæren forårsager yderligere ørkendannelse, som igen fremkalder yderligere opvarmning af klimaet. Det bliver meget vanskeligt at bryde ud af denne onde cirkel. Mit spørgsmål til Kommissionen og Rådet på mit udvalgs vegne er følgende: Hvilke praktiske skridt har Kommissionen og Rådet planer om at tage? Ved man i dag, hvad der kan gøres på medlemsstatsniveau, og hvad der kan gøres på europæisk plan?
Manuel Lobo Antunes
formand for Rådet. - (PT) Hr. formand, mine damer og herrer! Hr. Ouzký, først vil jeg gerne takke Dem for Deres henvisning til det portugisiske formandskabs program på miljøområdet, navnlig spørgsmålene om tørke og ørkendannelse. Det er rent faktisk en af det portugisiske formandskabs prioriteringer, og nu vil jeg gerne gøre rede for de resultater, der blev opnået på dette område ved det uformelle rådsmøde for miljøministrene, der for nylig blev afholdt i Portugal.
Jeg vil ikke læse alle punkter i formandskabets konklusioner om dette spørgsmål. Jeg finder dem imidlertid meget interessante og vigtige og vil derfor henlede Deres opmærksomhed på disse konklusioner, navnlig med hensyn til bekæmpelse af tørke og forholdet mellem tørke og miljø, og de foranstaltninger, vi kan og bør gennemføre for at løse dette voksende problem.
Jeg vil også gerne komme nærmere ind på partskonferencen for De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af ørkendannelse, der, som De ved, afholdes nu fra den 3.-14. september i Madrid.
Den 23. juli vedtog Rådet konklusionerne om udformning af EU's prioriteringer - som EU skal kæmpe for på partskonferencen, som er den ottende konference, siden konventionen blev vedtaget. De ved, at Rådet støtter, at man på denne ottende partskonference vedtager den 10-årige strategiplan og rammerne til forbedring af gennemførelsen af FN-konventionen, som er udarbejdet af den mellemstatslige arbejdsgruppe, og vi er ivrige efter at få den gennemført.
Vi er klar over, at det civile samfund har en vigtig rolle at spille i denne forbindelse, navnlig på lokalt plan, og det er vi tilhængere af; derfor skal vi tilskynde til en øget inddragelse af alle aktører fra civilsamfundet ved gennemførelsen eller i processen inden for FN-konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse.
De ved også, at partskonferencen vil lægge vægt på forholdet mellem fattigdom og ørkendannelse for at fokusere på, hvordan konventionen kan bidrage til at bekæmpe fattigdom i et tæt samarbejde med andre relevante aktører på verdensplan og på regionalt plan. Efter Rådets mening er det vigtigt at nå til enighed om et forbedret system til overvågning af konventionen baseret på standarder for bevarelse, forvaltning og bæredygtig anvendelse af tørområder. Et sådant system vil gøre det muligt at måle de tidligere og de nuværende fremskridt.
Udvalget om Videnskab og Teknologi har en central rolle at spille med hensyn til at forbedre konventionens videnbase og gøre det muligt at vedtage foranstaltninger og beslutninger på et mere solidt grundlag. Rådet for Den Europæiske Union mener, at udfordringerne ved ørkendannelse, klimaændringer og biodiversitet supplerer hinanden og skal håndteres på en koordineret måde med hensigtsmæssige politikker for at skabe mulighed for at udvikle synergivirkninger og gøre dem mere effektive. Rådet mener også, at andre faktorer af vital betydning er adgangen til tilstrækkelige økonomiske ressourcer, effektiv forvaltning og finansiering af initiativer til bekæmpelse af ørkendannelse samt et aktivt og effektivt sekretariat for konventionen.
Tørke er ligesom ørkendannelse en kilde til alvorlig bekymring. Rådet er helt overbevist om, at disse trusler - tørke og ørkendannelse - kun kan afhjælpes effektivt gennem et tæt internationalt samarbejde. Derfor forfølger EU sine mål vedrørende samarbejdet med tredjelande. I den forbindelse vil jeg gerne erindre om, at AVS-EF-Ministerrådet på sit årlige møde den 25. maj i år vedtog en fælles erklæring om bekæmpelse af tørke og ørkendannelse.
I denne fælles erklæring fra AVS-landene og EU anerkender man betydningen af FN-konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse i forbindelse med bekæmpelse af fattigdom og forfølgelse af millenniumudviklingsmålene, som FN har opstillet.
I erklæringen støtter man også parternes vedtagelse af den 10-årige strategiplan og opfordrer alle parter til at samarbejde om at gøre FN-konventionen mere effektiv. Vi mener derfor, at det er meget vigtigt at fastsætte et begrænset antal prioriteringer for gennemførelsen baseret på videnskabelige data og at bruge indikatorer til at måle fremskridtene.
En øget deltagelse fra det civile samfund og en forbedret kommunikation og en bredere dialog mellem alle aktører vil på den anden side efter vores mening også yde et betydeligt bidrag til effektiviteten af FN-konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse.
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand! Mine damer og herrer, siden undertegnelsen i 1994 har Det Europæiske Fællesskab tillagt FN's konvention om bekæmpelse af ørkendannelsen til lempelse af fattigdommen stor betydning. Konventionen blev udviklet som et hovedinstrument, der skulle bidrage til målet om en bæredygtig anvendelse af jorden med det formål at bekæmpe sult og fattigdom.
Kommissionen mener fortsat, at denne konvention, som er en nøglesten i den fælles bekæmpelse af fattigdom og ørkendannelse, fortsat er et enestående forum med den nødvendige kompetence og erfaring til at drage de nødvendige lektier og udarbejde nye forslag i forbindelse med nedbrydningen af jorden. Den har gjort store fremskridt, men som bekendt er der stadig lang vej endnu.
Den aktuelle indsats inden for rammerne af konventionen er rettet mod centrale spørgsmål i forbindelse med iværksættelsen af aktionerne, f.eks. integrationen og sammenhængen mellem disse, inden for de strategiske samarbejdsrammer. De berørte lande og donorlandene er nødt til at sikre sig, at udviklingen af konventionen sker i nær tilknytning til andre centrale udviklingsinitiativer, og de er især nødt til at sikre sig, at det berørte land tager processen til sig og selv leder den.
Hvad angår EU's mål for den konference, der finder sted i Madrid, er Kommissionen for det første særdeles tilfreds med, at fire medlemmer af Europa-Parlamentet deltager i den EU-delegation, som er med til konferencen. Konventionen går ind i sit andet årti, og den er nødt til at tilpasse sig for at leve op til de nye udfordringer og udnytte de nye muligheder. Det betyder, at vi skal revidere aktionerne i henhold til konventionen med det formål at maksimere effektiviteten og udbyttet af vores indsats for at bekæmpe nedbrydningen af vores landbrugsjord og fattigdommen.
I denne henseende er EU's hovedmålsætning på konferencen i Madrid at få vedtaget den 10-årige strategiplan for at styrke konventionens anvendelse, og det er en plan, der er udarbejdet af en arbejdsgruppe i overensstemmelse med parternes beslutninger på den sidste konference, der fandt sted i 2005. Denne plan, som EU ivrigt støtter op om, udgør parternes fælles og reviderede vision om den strategiske retning for de kommende 10 år. Hvis denne fælles vision, hvilket vi håber, bliver vedtaget, får vi brug for at udarbejde en effektiv ramme til gennemførelse heraf for at få mest muligt ud af konventionens sekretariats og de øvrige institutioners indsats.
Endelig vil denne reformpakke blive ledsaget af et realistisk budget, der er acceptabelt for alle parter, idet det fastsætter en udgiftsprognose, der er i overensstemmelse med de planlagte aktiviteter, og opfylder meget strenge krav til gennemsigtighed og klarhed. Som nævnt af Rådets repræsentant vedtog Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) i juli i sine konklusioner det overordnede forslag, som jeg har henvist til.
Cristina Gutiérrez-Cortines
Hr. formand! Jeg er stolt over, at vi i Parlamentet har været i stand til at udarbejde en resolution, som vi vil forelægge på den næste FN-konference, der allerede er i gang i Madrid, og at vi desuden - jeg har netop erfaret, at det spanske parlament har givet os sin tilladelse, hvilket er helt exceptionelt, og som jeg takker hr. Marín, formanden for den spanske kongres, for - har taleret, og vi vil også forelægge den i plenarforsamlingen i det spanske parlament.
Jeg er dog ret skeptisk med hensyn til spørgsmålet om ørkendannelse. Dokumenterne fra Kommissionen viser, at den støtte, der er givet igennem årene, og den politik, der er blevet ført, ikke har givet de ønskede resultater. Hvorfor? Fordi der i forbindelse med ørkendannelsespolitikken er behov for integrerede systemer og en helhedstilgang, men desværre fungerer forvaltningerne hver for sig: Landbruget fungerer ikke sammen med miljøet, vandpolitikken fungerer for sig selv, og reelt er ørkendannelsesproblemerne - f.eks. det store område, der bliver efterladt uden aktiviteter, som det er tilfældet omkring Middelhavet - ekstraordinære.
Selve den europæiske landbrugspolitik fremskynder udvandringen fra landområderne i Syden og i hele Europa, og den fælles landbrugspolitik får en stor indvirkning på ørkendannelsen. Dertil kommer klimaændringen, der f.eks. er et område, hvor man ikke drøfter problemet med vandmanglen og den igangværende smeltning af gletscherne, som får stor indvirkning på jordbundssituationen.
Jeg ønsker derfor herfra at påkalde mig landenes opmærksomhed, så de i stedet for at lave observatorier, vedtager konkrete politikker og gennemfører programmer, for reelt er det et spørgsmål om integrerede projekter, hvor staterne skal aftale integrerede og aktive politikker. Efter min mening ved man alt om ørkendannelse, men der handles kun meget lidt.
Det er det budskab, vi vil tage med, nemlig at Europa vil bidrage til denne fælles politik.
María Sornosa Martínez
Hr. formand! Hr. kommissær, mine damer og herrer, ifølge FN's miljøprogram truer ørkendannelsen en fjerdedel af områderne på jorden og 250 millioner mennesker samt forsørgelsen af en milliard beboere i et hundrede lande som følge af den lavere produktivitet inden for landbruget og kvægbruget.
Fattigdommen, den politiske ustabilitet, trærydningen, den overdrevne græsning og dårlige praksisser er faktorer, der forværrer jordens ydeevne. Jeg håber derfor, at det internationale samfund i Madrid, og mere end 13 år efter, at FN's konvention om bekæmpelse af ørkendannelse blev udformet, drøfter en reform af selve konventionen med det formål at inddrage foranstaltninger, der gør bekæmpelsen af dette fænomen mere effektiv, især det forslag om den 10-årige strategiplan, der drøftes.
Erosionen af jorden, den ukontrollerede urbanisering, tabet af frugtbar jord, brandene, trærydningen samt overudnyttelsen af vandressourcerne er nogle af de årsager, der forklarer forarmelsen af mange golde, halvgolde eller tørre jorde. Det er årsager, der uafvendeligt fører til en voksende ørkendannelse af planeten, som vi skal forsøge at forhindre med alle midler.
I denne forbindelse skal vi også huske på, at ørkendannelsen, sådan som nogle af de kolleger, der har talt før mig, har sagt, bidrager til klimaændringen, eftersom den fremmer nedbrydningen af jorden og tabet af vegetation, som hænger sammen med de forøgede udledninger, hvorfor det ville være en rigtig god idé at støtte politikker om genplantning af skov og at genetablere og ændre betingelserne i de golde områder.
Hvad angår EU selv, synes jeg, at det er absolut nødvendigt omgående at oprette et europæisk tørkeobservatorium, og det har vi allerede foreslået flere gange her i Parlamentet, som center for viden, afbødning af og opfølgning på dens frygtelige konsekvenser, især i Sydeuropa. Desværre kender vi dette problem i det sydøstlige Spanien, hvorfor jeg foreslår, at nævnte observatorium bliver placeret i Det Europæiske Miljøagenturs jordbundscenter i Barcelona, sådan som miljøministeren, Cristina Narbona, har foreslået, eller i Centret for miljøundersøgelser vedrørende Middelhavsområdet eller Centret for forskning i ørkendannelse, der begge er beliggende i Valencia, og som har koncentreret deres tværfaglige aktiviteter om emner, der har at gøre med ørkendannelse, og hvor man råder over omfattende international erfaring.
Efter min mening er der et presserende behov for, at fællesskabsinstitutionerne involverer sig i ørkendannelsen for at sikre, at EU opnår et lederskab magen til det, det har opnået i forbindelse med bekæmpelse af klimaændringerne.
Jeg vil gerne slutte med at sige, at det er en stor udfordring at bekæmpe dette problem, ikke kun ud fra et miljømæssigt synspunkt, men også ud fra et personligt og menneskehedsretligt synspunkt, idet mange mennesker flygter fra deres jord på grund af den sult og fattigdom, der i høj grad skyldes ørkendannelsen.
Satu Hassi
for Verts/ALE-Gruppen. - (FI) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Hr. Ouzký m.fl. for et fremragende beslutningsforslag.
Ifølge FN berører ørkendannelse nu mellem 100 og 200 millioner mennesker direkte. Det er en potentiel trussel for over en milliard og måske helt op til to milliarder mennesker. Det er ikke bare et spørgsmål om, at Sahara breder sig og den slags fænomener. Ørkendannelse, at frugtbare lag af jord og vegetation forsvinder, forekommer over hele verden fra de spanske kyster til sletterne i Kina. Næsten en tredjedel af verdens jordarealer er i farezonen for ørkendannelse. Hele 40 % af landbrugsjorden befinder sig nu i en meget ringe tilstand. Situationen er værst i Centralasien, hvor tre fjerdedele af jorden er ufrugtbar.
Klimaændringerne forværrer ørkendannelsen, selv om det hidtil især har været lokale aktiviteter, der har påvirket den, som f.eks. skovfældning og uhensigtsmæssig landbrugsdrift, kunstvanding og kvægavlsmetoder. Mens klimaændringerne gør ørkendannelsen værre, forværrer ørkendannelsen klimaændringerne, fordi mindre kulstofbinding i jorden betyder, at kulstoffet på et tidspunkt slippes ud i atmosfæren. Hvis ikke vi handler klogt, konsekvent og hurtigt, risikerer vi at skabe en ond cirkel.
Bekæmpelse af ørkendannelse medfører forebyggelse af sult og derved også af konflikter. I juni sidste år advarede FN om, at ørkendannelse i løbet af de næste 10 år kan drive 50 millioner mennesker hjemmefra, især i Afrika syd for Sahara og i Centralasien. Det vil også betyde, at flere mennesker vil forsøge at komme illegalt til Europa.
Darfur-krisen er blevet beskrevet som den først klimaændringskonflikt. Vandmangel er kun ét aspekt ved krisen. Det anerkendes mere generelt, at den langvarige vandmangel og jordens faldende produktivitet har bidraget til at nære konflikten.
Som det hedder i beslutningsforslaget, skal der investeres i bæredygtig anvendelse af jorden. Foranstaltninger til forebyggelse af ørkendannelse vil være langt billigere end dennes følger. Et afskrækkende eksempel i mindre skala er Påskeøerne. Her fandtes der en gang en blomstrende kultur, men da skovene blev fældet, blev jorden dårlig, øerne blev dækket af tørre græsområder, og en rig kultur gik i forfald inden for ganske kort tid. Hvis vi handler klogt, konsekvent og beslutsomt, kan vi hindre, at hele menneskeheden lider samme skæbne.
Roberto Musacchio
Hr. formand, mine damer og herrer! Den ottende konference om ørkendannelse er en meget vigtig lejlighed i det rigtige forum, nemlig FN, men kræver også nogle løsninger på en dramatisk situation.
Klimaændringerne fremskynder igangværende processer, der rammer nogle meget sårbare områder som Afrika, men vores eget kontinent går heller ikke ram forbi. Hungersnød, sygdomme, migrationer af bibelske dimensioner og brande er vores fremtid, men gør sig også gældende allerede nu.
Derfor er det nødvendigt med nogle klare og stærke beslutninger. Den første beslutning er naturligvis, at vi skal gennemføre Kyoto-aftalen og langt om længe undertegne post-Kyoto-aftalen, som er en multilateral aftale, der lægger referencerammerne for en anden fremtid. Det er også nødvendigt at træffe beslutninger, så vi kan tilpasse os for at redde menneskeliv. Der er et andet stort problem, nemlig vand. Retten til at have adgang til vand bliver allerede nægtet, og det er sandsynligt, at den fremover vil blive nægtet millioner af mennesker i større og større grad.
Derfor skal vi bekæmpe privatiseringen af denne livsnødvendige ressource, sikre adgangen til den og gøre vand til et sandt fælles gode for menneskeheden, også ved hjælp af en højtidelig FN-erklæring, som herefter gør det muligt at indføre offentlige politikker for at sikre denne ret.
Desuden er det nødvendigt, at vi i bekæmpelsen af ørkendannelse tænker på klimaet i vores økonomiske politikker. Det er f.eks. nødvendigt, at alle gode praksisser, der gør det muligt at opsamle CO2 via landbrug og skovbrug, fremmes og lettes. Dette bør også give anledning til genovervejelse af de valg, der træffes i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, hvor man har arbejdet for en afkobling af produktionsaktiviteter, der medfører en risiko for ørkendannelse og brand. Også valg som en intensiv produktion af biomasse til energiformål bør tages op til fornyet overvejelse.
Vi skal ligeledes sørge for, at der i Europa også er en specifik og stærk politik for jord, ligesom der er det for vand og luft. Derfor bør vi ikke - sådan som en del af PPE-DE-Gruppen gør her i Parlamentet - lægge hindringer i vejen for Kommissionens forslag til et rammedirektiv om jord, men tværtimod fremme det. Ifølge direktivet skal jord være en integreret del af klimapolitikkerne. Ørkendannelse skyldes også en politisk ørkendannelse. Den skal vi bekæmpe med god politik!
Johannes Blokland
Hr. formand! Inden for EU er der områder, som hvert år eller med visse års mellemrum udsættes for lange tørkeperioder og disses ødelæggende virkninger. Derfor er det godt, at man ved udformningen af politik er opmærksom på dette. Faktisk er der to årsager til ørkendannelse, nemlig en naturlig og en menneskeskabt årsag. Tørke som naturlig årsag kan føre til dårlig jordbund, i hvert fald kombineret med menneskeskabte årsager såsom dårlig forvaltning af landbrugsjord, dårlig forvaltning af skove og dårlig forvaltning af vandressourcerne. Risikoen for ørkendannelse øges dermed kraftigt, især i Europas Middelhavsområde. Nu, hvor mange klimatologer forudser et stadig varmere klima med en større risiko for ekstrem tørke, er det godt at træffe præventive foranstaltninger for at begrænse følgerne af tørke, såsom ørkendannelse.
Politikken skal efter min opfattelse fokusere på både de naturlige og de menneskeskabte årsager til ørkendannelse. Hvad angår de naturlige årsager, er det vigtigt at bruge det vand, der er, så effektivt som muligt. Vand skal om muligt fastholdes, og udtørring af jordbunden skal forhindres. Sidstnævnte kan bl.a. gøres ved f.eks. at sørge for en god skovforvaltning. Endvidere er en god vandforvaltning vigtig.
Den eksisterende lovgivning på vandområdet kan også benyttes her. I Nederlandene er der et nationalt koordineringscenter, som griber ind, så snart der er risiko for tørke, idet der træffes foranstaltninger på regionalt plan. På europæisk plan eller på FN-plan kan der fastlægges rammer, men gennemførelsen skal fortrinsvis finde sted på nationalt og regionalt plan.
En effektiv mulighed forekommer mig også at være indledning af et frivilligt samarbejde mellem problemområder med det formål at lære at omgås problematikken. Det kan gøres i form af en videnplatform med både politisk og videnskabelig input. Ved gennemførelsen af direktivet om risikoen for oversvømmelser er der ligeledes tale om sådanne initiativer, og disse ser ud til at have en positiv indflydelse.
Roberta Alma Anastase
(RO) Hr. formand, mine damer og herrer! Den globale opvarmning er en trussel, hvis langsigtede virkninger er ødelæggende. I sommer var vi vidne til virkningerne af hedebølgen i Grækenland og andre europæiske lande, oversvømmelser i Storbritannien og ekstrem tørke i Rumænien.
Virkningerne af den globale opvarmning blev mere og mere synlige for Rumænien i Dobrogea, de sydlige markområder og de vestlige sandområder. Som følge af den globale opvarmning vil Rumænien sammen med Spanien, Grækenland og Italien i første række komme til at stå over for klimaændringer i 2015. Næsten en fjerdedel af Rumæniens areal vil blive goldt inden for de kommende 20 år, og mange plantearter vil forsvinde.
Ørkendannelsens følger er allerede synlige. Situationen i Rumænien er ikke enestående i EU, og derfor er vi nødt til at handle i fællesskab baseret på solidaritetsprincippet, der udgør grundlaget for det europæiske projekt.
Vurderingerne 10 år efter, at FN-konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse trådte i kraft, tyder på en stigende tendens til ørkendannelse, og landene reagerer stadig ikke. Hvis der ikke træffes foranstaltninger for at fjerne de negative faktorer, vil ørkendannelsen fortsætte i al evighed, eller udgifterne til miljøgenopretning vil blive uforholdsmæssigt høje.
Det er lettere at forebygge ørkendannelse end at fjerne den. Effektiv afgrødeforvaltning, større opmærksomhed på kunstvandingssystemer og udarbejdelse af strategier for at sikre arbejdspladser uden for landbruget for beboerne i tørre områder er nogle af de løsninger, der kan forebygge ørkendannelse.
For at sikre, at bestræbelserne på at bekæmpe ørkendannelse er effektive, har vi behov for integrerede udviklingssystemer på nationalt, regionalt og internationalt plan. I mellemtiden skal gennemførelsen af konventionen knyttes tæt sammen med bestræbelserne på at begrænse klimaændringerne.
I forbindelse med ovenstående punkter vil jeg gerne stille et spørgsmål til Kommissionen: Vil Kommissionen på Madridkonferencen annoncere en ændring eller en justering af strategien og indføre nye forpligtelser for EU med hensyn til konventionen som følge af de nyeste landes indtræden?
Edite Estrela
(PT) Hr. formand! I grønbogen om klimaændringer henledes opmærksomheden på de naturfænomener, der forværres gennem klimaændringerne.
Klimaændringerne ventes at føre til mindre nedbør, højere temperaturer og flere hedebølger og tørkeperioder, hvilket fører til øget ørkendannelse. I modsætning til andre naturkatastrofer påvirker tørken ikke infrastrukturer, men produktion og miljø og lokalbefolkningens hverdag.
En af de alvorlige følger af tørken er problemerne med at skaffe befolkningen drikkevand. Undersøgelser viser, at tørke og oversvømmelser dræber flere mennesker end nogen andre naturkatastrofer. Derudover dør 8 millioner mennesker hvert år af sygdomme, der skyldes brugen af urent vand, f.eks. dysenteri, kolera og tyfus.
Mangel på drikkevand er årsagen til 80 % af alle sygdomme og dødsfald i udviklingslandene. Mere end 4.500 børn dør hver dag af sygdomme forårsaget af vandmangel. Det var ikke nogen tilfældighed, at det uformelle rådsmøde for miljøministrene, der blev afholdt i Lissabon for nogle dage siden, var viet problemerne med vandmangel og tørke, som desuden hører til de vigtigste spørgsmål og prioriteringer for det portugisiske formandskabs program på miljøområdet, som ministeren allerede har været inde på. Det er håbet, at partskonferencen vil træffe relevante beslutninger til bekæmpelse af tørke og ørkendannelse, og at de europæiske institutioner også vil yde deres bidrag.
Her til sidst vil jeg gerne sammenfatte de forslag, jeg stillede i betænkningen om naturkatastrofer, især de forslag, som Europa-Parlamentet vedtog: oprettelse af et europæisk observationscenter for tørke og ørkendannelse, der skal indsamle oplysninger og sikre en mere effektiv reaktion, at der gennemføres forebyggende foranstaltninger for forvaltning af tørkerisikoen, herunder strategier til reduktion af følgevirkningerne, som er indarbejdet i forvaltningsstrategier for afvandingsområder.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Hr. formand! Vi kunne godt pege på det ironiske sammentræf, at denne forhandling finder sted efter sommerens tragiske begivenheder i Sydeuropa, som desværre har bidraget meget til forandringen af landskaberne og til fremtidige miljøproblemer.
Ørkendannelse er ikke et nutidigt problem. Det har eksisteret i årtier. Den gradvise forringelse af de dyrkbare områder, som er sket i fortiden, er en sammensat proces. Der er mange forskellige årsager, der ligger til grund, og der er mange forskellige procentsatser alt efter klimatype.
F.eks. kan ørkendannelse således forstærke en eksisterende almen klimatologisk tendens til mere tørke eller iværksætte en ændring i det lokale klima. Det er vigtigt, at vi understreger, at en ørkens tilstedeværelse i nærheden ikke har nogen umiddelbar sammenhæng med ørkendannelse. Desværre opfatter offentligheden det først, når et område er godt i gang med at blive til ørken.
Ofte er der kun ganske få elementer, der kan vise økosystemets tidligere tilstand eller forringelsesgraden. Vi er således nødt til at være særlig opmærksomme på, hvad der sker med de områder i Sydeuropa, der er brændt, da vi risikerer at se klimaforandringer i den nærmeste fremtid og sandsynligvis omfattende ørkendannelse i de ramte områder.
Det er korrekt, at eksperterne stadig undersøger, om ørkendannelsen, som en proces i den globale forandring, er permanent, eller hvordan og hvornår den kan stoppes og vendes. Dette vil også være et af de emner, der skal drøftes på FN-konferencen.
En mere effektiv udnyttelse af de eksisterende vandressourcer og kontrol af tilsaltning er effektive redskaber i de tørre områder. Man prøver også at finde nye måder at udnytte ressourcerne af overfladevand på, f.eks. regnvand.
Ud over de videnskabelige rammer til imødegåelse af ørkendannelse er det imidlertid også klogt at fremhæve den politiske vinkel. Hvis vi skal standse og vende forringelsen af de tørre og halvtørre områder, er vi således også nødt til at forstå, hvordan og hvorfor de forskellige grader af klimaforandringer, befolkningsvækst og fødevareproduktion indvirker på disse miljøer.
En mere effektiv intervention kan kun opnås med en klog udnyttelse af optimale informationer. Som resultat af denne forhandling er der stillet et forslag til beslutning om EU's målsætninger i forbindelse med FN-konferencen.
Jeg vil gerne pege på to, efter min opfattelse, vigtige punkter: For det første er det nu på tide, at EU griber dybt i lommen, hvis det vil kalde sig en europæisk union, og finder bindende finansielle midler frem til en indsats mod ørkendannelse. For det andet er EU nødt til at være forbillede. Man kan ikke være miljøets beskytter på den ene side, og på den anden side undlade at gennemføre forpligtende og omfattende regler, som forbyder import af ulovligt og ikkebæredygtigt træ til EU.
Ørkendannelse vedrører nemlig ikke kun EU, men hele kloden. For at vise sig synlig bør EU derfor træffe sine egne foranstaltninger og ikke tage til Madrid blot som observatør.
Manuel Lobo Antunes
formand for Rådet. - (PT) Hr. formand! Jeg synes at kunne bemærke en vis tristesse, en vis oprømthed og måske en smule skepsis under forhandlingen hos nogle af medlemmerne med hensyn til vores muligheder for at bekæmpe tørke og ørkendannelse på baggrund af, hvad der hidtil er sket på dette område.
Men jeg mener, at forudsætningerne og baggrunden har ændret sig betydeligt siden 1994, navnlig i den senere tid. Jeg mener, at den voksende bevidsthed blandt regeringer, politikere i almindelighed, det civile samfund og den offentlige opinion over for problemerne med klimaændringer, de miljøudfordringer, vi står over for, og navnlig bekæmpelsen af ørkendannelse, klimaændringer og vandmangel, vil hjælpe os med at komme videre med tiltro, optimisme og en fornyet dynamik i bekæmpelsen af de alvorlige miljøproblemer, vi stadig oftere står over for.
Vi har også grund til en vis tiltro og optimisme, når vi ser Rådet for EU påtage sig betydelige forpligtelser, jeg vil endda kalde dem særdeles vigtige forpligtelser, og gå i spidsen på internationalt plan ved at annoncere foranstaltninger til bekæmpelse af klimaændringer og foreslå, at de gøres til standarder, mål, der skal nås af hele det internationale samfund.
Portugal vil under sit formandskab for EU naturligvis også have en vigtig rolle at spille her, da vi skal lede EU ved Bali-konferencen, der, som De ved, skal forberede beslutninger, som vi vil skulle træffe på dette område efter Kyoto 2012.
Vi mener, at Madridpartskonferencen for konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse rent faktisk kan udgøre en mulighed for at forny og ajourføre de forpligtelser, vi indgik i 1994. Det håber vi. Vi har tre eller fire prioriteringer, som efter vores mening vil være nyttige at få gennemført.
For det første mener vi, at konventionens parter bør forbedre deres interne koordinering med hensyn til ørkendannelse ved at benytte en mere integreret fremgangsmåde over for spørgsmålet som helhed. Som det ærede medlem var inde på, indfører ministre for de forskellige sektorer ofte indføre nationale foranstaltninger uden på forhånd at aftale de mål, der skal nås, således at beslutningstagningen bliver ad hoc og tilfældig. På det nationale plan skal koordineringen mellem de forskellige ministerier med ansvar for dette område derfor være mere effektiv.
Det blev nævnt her i Parlamentet, og jeg sagde det også selv i min første tale, at det er meget vigtigt for det civile samfund at føle sig mere inddraget i de nødvendige foranstaltninger til bekæmpelse af ørkendannelse. Mange af problemerne er specifikke og lokale og har stor indvirkning på lokalbefolkningen, og det er vigtigt i denne kamp, at der opstår en følelse af "ejerskab", og at man deltager i gennemførelsen af de politikker, der er nødvendige for at bekæmpe ørkendannelse.
Vi skal også styrke de institutionelle mekanismer for gennemførelse af konventionen. Vi finder det også vigtigt på det regionale og internationale plan at intensivere et sådant samarbejde samt samarbejdet om bekæmpelse af ørkendannelse. Konventionens parter har ofte tendens til udelukkende at anskue deres egne problemer ud fra et nationalt synspunkt. Dette er et område, hvor selve de pågældende problemers karakter betyder, at et regionalt og internationalt samarbejde er særligt velegnet.
Afslutningsvis vil jeg sige, at man også var inde på budgetspørgsmålet - budgetbevillingerne. Det er et vigtigt punkt. Naturligvis skal vi afsætte tilstrækkelige økonomiske ressourcer til, at disse mekanismer kan opfylde behovene.
Oprettelsen af et europæisk observationscenter for tørke blev nævnt. Det var rent faktisk et af de punkter, der blev drøftet og diskuteret på miljøministrenes uformelle møde i Portugal, og ud fra diskussionen kan man konkludere, at de betragter oprettelsen af et europæisk observationscenter for tørke som en vigtig foranstaltning, der kan henlede opmærksomheden på tørkerelaterede problemer og skabe en model, der er nødvendig for de foranstaltninger, der skal, eller kan, gennemføres for at bekæmpe tørke. Det er således, som jeg sagde, en foranstaltning, som miljøministrene ser på med interesse og entusiasme.
Lad os håbe, at Madridkonferencen vil skabe resultater, der lever op til vores forventninger.
Formanden
Mine damer og herrer, det har været en meget interessant forhandling, hvor jeg gerne vil fremhæve, at der har deltaget fem kvindelige kolleger og tre mandlige. Jeg synes, at det er meget vigtigt og viser en særlig interesse blandt vores kvindelige kolleger for dette vigtige spørgsmål.
Jeg har modtaget syv beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 108, stk. 5.
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
(Mødet udsat kl. 17.15 for at afvente spørgetiden og genoptaget kl. 17.30)
