

Chichester (PPE-DE ).
   - Hr. formand, som formand for Udvalget om Industri, Forskning og Energi vil jeg gerne af hensyn til protokollen have bekræftet, at alle evalueringsskrivelserne vedrørende alle indstillede kommissærer er blevet fremsendt til den kommende kommissionsformand hr. Barroso.
Formanden.
   - Hr. Chichester, jeg noterer mig Deres anmodning. De vil naturligvis få en passende bekræftelse. 
Martínez Martínez (PSE ).
   - Hr. formand, i søndags udtalte Loyola de Palacio til Spaniens største avis, at Spanien taber indflydelse i EU og ender som et vedhæng til Frankrig og Tyskland.
I de seneste dage har vi i Parlamentet talt om, at alle har ret til at tænke og give udtryk for deres holdninger, uanset hvilke, men når den holdning støder sammen med det ansvar, som en næstformand i Kommissionen har, og rejser tvivl om tre af Unionens stater, mener vi, at det er meget alvorligt.
Da vi finder, at det er injurierende over for Spanien og sandsynligvis også over for to andre lande i Unionen, anmoder jeg næstformanden i Kommissionen om at korrigere sine udtalelser og den fungerende kommissionsformand, hr. Prodi, om at skride ind.
Formanden.
   - Tak, hr. Martínez Martínez, som De selv sagde, er det først og fremmest hr. Prodis og Kommissionens ansvar at gøre noget ved dette problem, og med hovedpersonernes politiske lydhørhed er jeg ikke i tvivl om, at der vil blive gjort en passende indsats. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel (B6-0019/04) af Záborská for Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling om kvinder og fattigdom. 
Záborská (PPE-DE ),
    Hr. formand, fru kommissær, søndag den 17. oktober fejrede det internationale samfund den internationale dag for fattigdomsbekæmpelse for at gøre opmærksom på fattigdom som en krænkelse af menneskerettighederne.
Vi bestræber os på at udrydde fattigdom, men hvis det skal lykkes, skal samfundet fordoble sin indsats. Det skal tage udgangspunkt i erfaringerne fra de mennesker, der faktisk lever i fattigdom, og fra de familier, der forkaster fattigdom og gør deres yderste for at skabe en bedre fremtid for deres børn. Sådanne mennesker er et varigt bevis på tanken om, at overalt, hvor kvinder, børn og mænd dømmes til et liv i fattigdom, foregår der en krænkelse af deres menneskerettigheder. Det er vores grundlæggende pligt i fællesskab at sørge for, at disse rettigheder respekteres i hele EU.
Den 17. oktober 1987 samledes 100.000 menneskerettighedsforkæmpere på fader Jozef Brezinskys opfordring på rue Trocadero i Paris for at ære ofrene for sult, vold og uvidenhed. De udtrykte deres modstand imod fattigdom og opfordrede menneskeracen til at stå samlet om at sikre respekten for menneskerettighederne.
Europa-Parlamentet vedtog efterfølgende denne holdning i sine årlige rapporter om grundlæggende menneskerettigheder i EU. I 1996 lancerede FN i samme ånd sit første tiår for elimineringen af verdens fattigdom. Gennem dagsordenen fra Lissabon blev EU også aktiv på dette område. Jeg vil gerne nævne to vigtige punkter vedrørende dette problem.
Det første er vedtagelsen af en holdning om deltagelse. Det er vigtigt, at samfundets fattigste medlemmer deltager direkte i planlægningen, gennemførelsen og vurderingen af programmer og strategier. Verdensbanken har f.eks. vedtaget netop en sådan participatorisk tilgang til fattigdomsbekæmpelse.
Hvad angår EU-institutionerne, skal der være langt større beslutsomhed og overbevisning samt passende instrumenter, hvis de skal kunne handle effektivt. Trods de fineste resolutioner har Fællesskabets politik ikke været tilstrækkelig vellykket med hensyn til at håndtere feminiseringen af fattigdommen. Programmer til bekæmpelse af social udstødelse mangler ofte specifikke foranstaltninger rettet mod kvinder. Her tænker jeg først og fremmest på alenemødre, enker, handicappede kvinder og kvinder, der er afhængige af andre, men også på kvinder, der forskelsbehandles på grund af deres køn i deres etniske gruppe, eller andre minoriteter.
Det er kort sagt ikke lykkedes med det europæiske projekt at skabe ligestilling mellem mænd og kvinder. Jeg bliver imidlertid meget stolt, når jeg ser kvinder, der påtager sig et vigtigt ansvar med hensyn til solidaritet mellem generationerne inden for familiernes rammer. Jeg er overbevist om, at alle kvinder kan have en positiv indflydelse på samfundets organisering og struktur.
Da alle kvinder støtter grundlæggende menneskelige værdier som sandhed, retfærdighed, kærlighed og frihed, skal de støttes i opfostringen og udbredelsen af disse værdier i deres familier og personlige liv. Jeg vil gerne rette en særlig hyldest til dem, der lever langt fra deres hjem eller under vanskelige forhold, men som overvinder deres lidelser og udmattelse for at hjælpe deres nærmeste og kæreste. I denne henseende fordømmer jeg fuldkomment de menneskesmuglere, der udnytter sådanne sårbare kvinder og børn.
Det andet vigtige aspekt er den interne stabilitetspagt. Det er alment anerkendt, at fattigdom er en virkelig test for demokratiske systemer. Til trods herfor har EU's statsoverhoveder og deres regeringer nægtet at anerkende fattigdomsbekæmpelse som et af EU's mål i udkastet til en forfatningstraktat.
Mange har allerede hørt om stabilitets- og vækstpagten. Den 17. oktober ville jeg gerne introducere en anden type stabilitetspagt, en intern stabilitetspagt, der ville give kvinder og forarmede familier mere selvagtelse og værdighed, en pagt, der ville åbne samfundets døre for kvinder og fattige. Vi bør støtte denne pagt for intern stabilitet i en udvidet union og bekæmpe fattigdom og dermed fremme solidariteten mellem generationer, erklære diskrimination for ulovlig og fremme lige muligheder samt en konstruktiv dialog, så vi kan opbygge et ægte partnerskab med de svageste medlemmer af samfundet. 
Schreyer,
    Hr. formand, mine damer og herrer, først vil jeg gerne takke fru Záborská og medlemmerne af Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, fordi de har taget denne yderst vigtige problematik op. Også tak, fru Záborská, for Deres engagerede tale.
Jeg kan dog ikke acceptere, at De siger generelt, at EU har svigtet i forbindelse med etableringen af ligestilling. Fra EU's begyndelse, både i traktaten og i lovgivningen, har lige muligheder spillet en meget vigtig rolle, og der er også opnået meget.
Men det passer, at kvinder, også i de europæiske medlemsstater, hvad enten de arbejder eller er arbejdsløse, hvad enten de er unge eller gamle, i højere grad end mænd er truet af fattigdom og følgelig af social udstødelse. Utroligt mange kvinder råder ikke over nogen sikker indkomst selv og er finansielt afhængige af deres familier eller er henvist til minimumsindkomster. Talrige kvinder i pensionsalderen har ingen eller ikke nogen tilstrækkelig pension, enten fordi de aldrig har været erhvervsaktive, eller fordi de har opgivet eller har måttet opgive deres erhverv eller har været deltidsbeskæftigede.
Hvad der er særligt alarmerende, er, at den fattigdomsbyrde, som rammer hele familien, bæres af kvinderne i et overproportionalt stort antal. Årsagerne hertil er for det første de kønsspecifikke forhold i erhvervslivet og for det andet den kønsspecifikke arbejdsdeling i familierne. Eneforsøgerfamilier, som - De nævnte det - for størstedelens vedkommende består af kvinder med børn, befinder sig meget hyppigt i økonomisk nød, og vi bør have en særlig respekt for alenemødre.
De modsatte virkninger potenserer sig for kvinder, som tilhører de truede eller udstødte grupper såsom indvandrere, etniske mindretal eller handicappede mennesker. Meget ofte er disse kvinder ofre for diskrimination på flere områder. Det er simpelthen ikke længere acceptabelt, og vores kamp mod fattigdom og social udstødelse skal primært rette sig mod disse områder.
Bestræbelserne fra aktørerne på europæisk og nationalt niveau i kampen mod fattigdom blandt kvinder, mod feminisering af fattigdommen, som De kaldte det, skal ses som led i den åbne koordinationsmetode inden for social integration. Selv om det stadig i første linje er medlemsstaterne, der er ansvarlige for dette område, tildeles Kommissionen og Socialudvalget en vigtig rolle, når det handler om at gennemføre princippet om ligestilling mellem kønnene effektivt.
De fælles mål, som processen er baseret på, omfatter også aspektet med balance mellem kønnene, som er et aspekt, der i fuldt omfang skal tages hensyn til ved oprettelsen af den nationale handlingsplan. Desuden skal der fastsættes en plan for kvindespecifikke foranstaltninger. I den forbindelse skal medlemsstaterne sikre, at ngo'er, som beskæftiger sig med kvindespecifikke forhold, principielt inddrages i udviklingen, i followupforanstaltningerne og i evalueringen af de nationale handlingsplaner. Sammen med den åbne koordinationsmetode i forbindelse med fattigdom og udstødelse skal der være et fællesskabshandlingsprogram, som gælder til slutningen af 2006, og støtte til medlemsstaternes samarbejde i forbindelse med bekæmpelse af social udstødelse.
Det er værd at nævne, at et kriterium for ydelse af økonomisk bistand, f.eks. i strukturfondene, er baseret på støtte til ligestilling mellem kønnene. Som allerede nævnt er Kommissionen bevidst om, at især kvinder i pensionsalderen er truet af fattigdom. I denne kontekst er den åbne koordinationsmetode ligeledes blevet anvendt på spørgsmål som pensionernes rimelighed og rentesystemernes finansielle bæredygtighed.
En række initiativer, som er blevet iværksat de seneste år på EU-niveau, har bidraget til, at den sag, som Parlamenetet formulerede i 1994 i sin beslutning om fattigdom blandt kvinder i Europa, er blevet gennemført effektivt. Hertil tæller foruden foranstaltningerne som led i den åbne koordinationsmetode f.eks. også indførelsen af omvendt bevisbyrde i retsforskrifterne om ligestilling mellem kønnene og det seneste direktiv baseret på EF-traktatens artikel 13. I den europæiske beskæftigelsesstrategi er der indført et initiativ vedrørende ligestilling mellem kønnene, og efter reformen af strukturfondene skal dimensionen af ligestillingen mellem kønnene indbygges i endnu højere grad.
Vi er sikkert alle sammen enige om, at der kræves mere pålidelige og mere specifikke oplysninger, hvis strategier skal være effektive og målrettede. Oplysninger inddelt efter køn er af udslagsgivende betydning for bekæmpelsen af fattigdom og social udstødelse. Uden dem er indikatorerne ikke holdbare. I den åbne koordinationsmetode inden for social udstødelse benyttes et antal fælles indikatorer, suppleret med nationale oplysninger, som en ramme for udveksling og analyse. Alle indikatorer kan inddeles efter køn som standard. Desuden skal indikatorerne opdeles efter alder, således at der tages særlig hensyn til børn og fattigdom blandt børn. Kommissionen offentliggør regelmæssigt kvantitative informationer om fattigdom og social udstødelse, som er inddelt efter køn og alder.
Jeg kan forsikre Dem om, at Kommissionen kender problemerne med fattigdom blandt kvinder. Den ved også, at fattigdom er en af hovedgrundlagene for og hovedårsagerne til kvindehandel og andre former for seksuel udnyttelse. Jeg vil gerne eftertrykkeligt understrege, at ingen af os, hverken de europæiske institutioner eller medlemsstaterne eller samfundet, må acceptere, at kvinder er ofre for seksuel eller andre former for udnyttelse. Vi skal fortsat gå beslutsomt frem og gøre os yderligere bestræbelser for at bekæmpe de eksisterende årsager. Vi skal sørge for, at kvinder får flere økonomiske muligheder, større økonomisk uafhængighed og fuld tilgang til de økonomiske ressourcer, til støtte og hjælp samt uddannelse. 
Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, sidste torsdag var jeg i Genève i Schweiz for at deltage i et arrangement. Jeg lagde mærke til et stort reklameskilt, som gjorde opmærksom på, at der er fattigdom i samfundet. Jeg lagde særligt mærke til det, og automatisk kom jeg til at tænke på, at et skilt som det også ville være på sin plads i vores samfund i EU. Desværre er det noget, vi alle er nødt til at se i øjnene inklusive os, der er ansvarlige for de forskellige politikker og har daglig kontakt med virkeligheden, da det er noget, der skader vores demokrati og sætter spørgsmålstegn ved effektiviteten af vores politikker.
De tal, vi råder over, er både afslørende og foruroligende. Gennemsitstallet i hvert fald i de 15 gamle EU-lande er 15 %, men i det fleste lande er problemet langvarigt. Situationen er heller ikke ens alle vegne, og det er noget, vi især bør bide mærke i, og finde ud af, hvorfor situationen er bedre nogle steder, og hvilke gode resultater der opnås.
Fra Sverige til Irland og fra de sydlige lande til de nye medlemslande er situationen meget alvorlig for bestemte befolkningsgrupper som f.eks. arbejdsløse, enlige forældre, ældre, der bor alene, og børnerige familier. I alle disse grupper udgør kvinderne flertallet.
EU's borgere, og hovedsagelig kvinderne, er meget bekymrede og stiller krav. Det oplevede vi alle i forbindelse med valget til Europa-Parlamentet. Det er ikke særlig længe siden. Min erfaring siger mig, at forfatningsdebatten vil fokusere på disse spørgsmål. Det må vi alle være forberedt på, og vi skal ikke kun forberede os på vores svar i en dialog, men også forberede vores politik på både europæisk og nationalt plan. Forhandlingen om budgetudsigterne for 2007-2013, den nye strukturfondsforordning og budgettet for næste år giver os rige muligheder for at gå dybere ind i dette spørgsmål. Men det er ikke kun de økonomiske midler, vi afsætter til beskæftigelsen og de sociale støttepolitikker, der tæller. Der er brug for en bedre kvalitativ tilgang til evalueringen af vores politikker. Vi skal se, om de penge, vi afsætter, har den effekt, vi gerne vil have og har regnet med.
Er Kommissionen og Rådet (der er fraværende, som det altid er tilfældet under forhandlinger som denne) tilfredse med den evaluering, der sker af de nationale handlingsplaner for beskæftigelse, de nationale handlingsplaner for social integration, og resultaterne af koordineringen, som De nævnte, fru kommissær? Går de i dybden med problemerne og resultaterne? Er kønsaspektet virkelig blevet integreret? Udvalget om Kvinders Rettigheder har tit og ofte gjort opmærksom på det og er kommet med mange henstillinger vedrørende en effektiv og reel integration af kønsaspektet. Men derfor er det også nødvendigt med særlige studier og undersøgelser, indsamling af statistiske data opdelt i kategorier samt indikatorer, som De nævnte, fru kommissær, men det er selvfølgelig også nødvendigt, at vi ser på de oplysninger, vi indsamler, på harmoniseret plan, da der er nogle EU-lande, hvor dataene ikke er harmoniseret. Harmoniseringen er nødvendig, for at vi kan indsamle reelle data og opstille sammenlignende tabeller, så vi bedre kan bruge vores politikker for udveksling af god praksis. Jeg tror, dette er helt afgørende, ikke kun for vores samhørighed i et Europa bestående af 25 lande, men også for at vi kan forberede os på endnu en udvidelse og nå målene for udviklingsbistanden i forbindelse med vores eksterne relationer. 
Gröner (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, 10 år efter, at vi her i Parlamentet vedtog betænkningen om bekæmpelse af fattigdom blandt kvinder i Europa, har De tegnet et billede af situationen og gjort status, og jeg må sige, at vi har klaret et og andet, og at der er sket meget i Europa. Europa var så at sige også et fyrtårn for kvinders rettigheder på Verdenskonferencen for Kvinder i Beijing. Vi var konstant spydspids, og derfor er det særligt smerteligt, at vi alligevel ikke kunne reducere kløften mellem fattige og velhavende i Europa afgørende.
Jeg mener, at fattigdom har et kvindeligt ansigt, og med oplysningerne understreges det, at der stadig er meget at gøre, således at fattigdom ikke længere har et kvindeligt ansigt. Kvinder udgør stadig et flertal blandt risikogrupperne, blandt langtidsledige, blandt enlige forsørgere og blandt de ældre, som lever i fattigdom. Det er særligt smerteligt og tragisk, at børn er udsat for en særlig stor fattigdomsrisiko i vores velfærdssamfund. Og lad mig sige det her endnu en gang, at det derfor efter min mening var særligt oprørende, at hr. Buttiglione diskriminerede alenemødre på den måde. Det skal vi ikke finde os i. Det skal vi ikke finde os i, og det skal vi ikke stå model til.
Kønskløften kan tydeligt mærkes inden for uddannelse. Når vi betragter tallene fra UNESCO, ses det tydeligt, at manglende uddannelse er en af de vigtigste faktorer, der driver kvinder ud i fattigdom. En anden faktor er, at vi kvinder i Europa stadig har usikre beskæftigelsesforhold, og at volden i disse grupper er særligt stor. Moderdødeligheden vokser, og der er også en særlig risiko for liv og legeme hos kvinder, som lever i fattigdom. Kvinder er også særligt hårdt ramt af hiv-/aids-epidemien. Nu om stunder udgør kvinder globalt set et flertal af de nyinficerede. Det er alt sammen punkter, vi må tage højde for, og hvor vi skal styrke vores bestræbelser. De samfundsøkonomiske tab, som opstår, er enorme, og derfor bør vi virkelig udøve pres i forbindelse med gennemførelsen af Lissabon-strategien og i forbindelse med de punkter, som kommissæren nævnte, således at socialmodel Europa i sidste ende bygger på udvikling af kvinder og støtte til kvinder, og således at vi virkelig har de største ressourcer i Europa til at give kvinder mere magt og dermed give samfundet i Europa et mere humant ansigt.
Vi i Kvindeudvalget kræver, at disse punkter indarbejdes i fremtidige store projekter i socialmodel Europa, i fremskridtsprogrammet, i strukturfondene og i de nye beskæftigelsesretningslinjer. Forfatningstraktaten giver os gode instrumenter til det formål. Lad os fylde traktaten med liv og placere kvinder i toppen af vores overvejelser med ligestilling mellem kønnene i alle projekter. 
Carlshamre (ALDE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, kære kommissær Schreyer, fattigdommen i verden er stor, det er ingen nyhed. Det er heller ingen nyhed, at kvinder rammes hårdere end mænd. I mange år har vi talt om udvikling, bistand og solidaritet, men i praksis har der været alt for få penge til rådighed. Derimod har der været mange penge til rådighed, som vi i den rige del af verden har fået på bekostning af mennesker langt borte. Frem for alt gælder det EU, som jeg i bund og grund alligevel er stolt over at tilhøre.
Fattigdom både inden for og uden for Unionen rammer kvinder hårdere end mænd. I og uden for Europa er fattigdommen især udbredt blandt kvinder, som lever i landsbyer. Når man kan producere sin egen mad, har man i det mindste gjort et lille fremskridt i kampen mod fattigdom.
Hvordan kan vi i Europa hjælpe kvinder i de allermest fattige lande? For mig er svaret enkelt. En stor del af verdens landmænd er faktisk kvinder, og EU har en afgørende rolle at spille, når det handler om udviklingslandenes fødevareforsyning. Vores landbrugspolitik med subsidier inklusive eksportstøtte er en direkte hindring for, at en familie i udviklingslandene kan producere mad med henblik på salg og importere produkter til vores del af verden.
Med vores politik lukker vi dem ude. Med vores støtte til vores egne producenter dumper vi priserne på deres markeder. Vores landbrugspolitik er en skamplet for EU. Som De ved, ligger ansvaret ikke her i Parlamentet. Det er ikke nogen hemmelighed, at Europas statschefer bærer ansvaret for, at omkring halvdelen af EU's budget bidrager til at gøre verdens fattige endnu fattigere. Denne omvendte bistandspolitik skal have en ende.
I går fik den udpegede kommissionsformand José Manuel Durão Barroso en begmand. At det lykkedes os her i Parlamentet at samle os og tydeligt markere, at vi ikke accepterede en Kommission baseret på homofobi og kvindehad, er en stor sejr. Vi i Parlamentet har mulighed for at gøre meget mere. Forhåbentlig vil vi også kunne afskaffe den skammelige landbrugspolitik. Først da kan vi sige, at EU gør noget for at bekæmpe fattigdommen. 
Breyer (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, fru kommissær, fattigdom har et ansigt. Vi har allerede i dag fastslået, at det er et kvindeligt ansigt. Fattigdom rammer især aleneforsørgere, først og fremmest enlige mødre med børn. I vores samfund taler vi godt nok om børnerigdom, men det betyder i sidste ende fattigdom for dem, der har mange børn. Det er i høj grad en skandale, og jeg mener, at Kommissionen skal gøre meget mere, også i Lissabon-processen. Vi har brug for mere beskæftigelse til kvinder, og det skal især ligge EU på hjerte at gøre mere for børnepasning for at forbedre uddannelses- og børnepasningssituationen.
Vi ved også, at især ældre kvinder rammes hårdt. Med fjernelsen af diskriminationen af kvinder i forbindelse med private pensioner blev der taget et lille skridt i den rigtige retning, men der skal dog også gøres meget mere her. Vi har på europæisk plan alt for få indikatorer til, at vi kan fremme bekæmpelsen af fattigdom blandt kvinder, og emnet mangler stadig i alt for høj grad i politik. Kommissionen skal tage endnu et gevaldigt skridt fremad, således at kvindespørgsmålet, ligestillingen af kvinder, inkorporeres mere i de politiske områder i EU.
Vi har alt for få statistikker, som virkelig ville kunne dokumentere det. Jeg håber, at Kommissionen bliver ved sin tidsplan vedrørende kønsinstituttet, og at det ikke fører til yderligere forsinkelser igen. Vi har brug for dette kønsinstitut - det har Rådet også understreget - ikke blot for at sammenfatte statistikker, men evt. også for at komme frem til nogle konklusioner.
Lad mig nævne endnu et punkt, som hidtil har været udeladt, nemlig kvinder og miljø. Vi ved, at netop ødelæggelse af miljøet også fører til risiko for fattigdom, især i landene i den tredje verden. Bæredygtig udvikling skal således fortsat have højeste prioritet på dagsordenen. 
Svensson (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, som talerne under forhandlingen her har påpeget, vokser fattigdommen i EU. Er det ikke en tilstrækkelig grund til at opgive den nyliberale økonomiske politik med stabilitets- og vækstpakt og konvergensregler? Det har jo vist sig, at denne politik ikke fører til udligning eller reduktion af fattigdommen, tværtimod.
Patriarkale magtstrukturer gennemsyrer hele vores samfund, både i medlemsstaterne og frem for alt i EU. Der er definitivt ikke tale om ligestilling i EU's økonomiske politik, som for en stor del er udformet af mænd og for mænd. Der er hverken tale om ligestilling i økonomi, politik, uddannelse eller sundhedsvæsen.
Der er heller ikke tale om ligestilling i fattigdom. Kvinder rammes hårdest og er mest udsat for fattigdom og konsekvenserne af at leve i fattigdom. Jeg må erkende, at det af og til er meget anstrengende år efter år at høre magthaverne udtale alle de smukke ord om f.eks. målsætninger om ligestilling og reduceret fattigdom for kvinder og samtidig vide, at der sker yderst lidt i praksis.
Kvinders fattigdom er ingen naturlov. Det skal det heller ikke nødvendigvis være. Med de rette politiske og økonomiske beslutninger kan forholdene ændres. Hvorfor er princippet om ligestilling mellem kønnene stadig ikke gennemført? 
Krupa (IND/DEM ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, efter EU's udvidelse var der en betydelig stigning i antallet af mennesker, der lever i fattigdom. Ifølge statistikkerne lider over 65 millioner af EU's 450 millioner indbyggere under fattigdom eller lever tilmed i dyb armod, hvilket er en krænkelse af deres menneskelige værdighed. I de lande, der for nylig kom med i EU, er problemet blevet yderligere forværret af produktionsfald, stigende arbejdsløshed og de rige landes økonomiske ekspansion. Det gælder især i mit hjemland Polen.
Efter min mening kan udvidelsen af EU ikke siges at være vellykket, hvis den sker på bekostning af store lidelser, kvaler og uretfærdighed, samtidig med at kløften mellem rige og fattige vokser. Når fattigdom bliver til dyb armod, bliver det en trussel imod freden. Som den hellige fader Johannes Paul II siger til os: "Hvis man ønsker fred, skal man række ud mod de fattige". Fattige lande har ikke kun et gældsproblem. De har mange andre foruroligende problemer inklusive manglende adgang til uddannelse og sundhedspleje, mentale lidelser, depression, selvmord, afhængighed, forskellige sygdomme, tvungen prostitution af kvinder og børn og tilmed menneskesmugling. De skal også håndtere migrationsproblemet og dets trussel imod familiens stabilitet eller med andre ord imod hele samfundet. Stressede arbejdsforhold og udnyttelsen af arbejdstagerne betyder, at fremtiden ser endnu mere usikker ud.
Fattigdommen føles mest af indbyggerne i landdistrikterne, de arbejdsløse, de handicappede og de invalide, hvoraf størstedelen er børn og kvinder. Sidstnævnte bør tilbydes særlig beskyttelse, da de er ansvarlige for opfostringen af den næste generation. Det er kvinder, der ikke alene tynges af husarbejde, men også af lønnet arbejde, og som bærer den enorme byrde fra effekten af forandringsprocessen, og det gælder også i mit land. En stigende del af den polske befolkning rammes af fattigdom. Globalt set udfører kvinder to tredjedele af alt arbejdet, men de modtager angiveligt under 5 % af den globale indkomst og ejer under 1 % af den globale ejendom. Man bør derfor overveje, om den illusoriske og overfladiske procentuelle stigning i antallet af kvinder i de styrende instanser kan kompensere for disse uretfærdigheder. Det er vigtigt at overveje, om Fællesskabets centrale paroler om demokrati, ligeret og lige muligheder ikke bør erstattes af respekt for moralske principper og ændringer i økonomiske mekanismer for at sikre en mere ligelig ejendomsfordeling. Der opfordres sandsynligvis til konkrete foranstaltninger til aktiv bistand og pleje til dem, der har brug for det. En moden behandling af problemet er ensbetydende med vedtagelsen af en dybdegående tilgang. Hvis ikke man forstår det, vil millioner af menneskers materielle fattigdom ikke være noget i sammenligning med den åndelige fattigdom hos verdens magtfulde og velhavende mennesker. 
Schenardi (NI ).
   - Hr. formand, på trods af tekniske fremskridt, social fremgang på mange områder og indførelse af harmoniseringsforanstaltninger i EU-landene lever alt for mange kvinder i dag stadig i ekstrem fattigdom, og denne situation er endog endnu mere fremtrædende i de kandidatlande, der ønsker at tiltræde EU. Man kan konstatere, at fattigdom i stigende grad rammer kvinder.
Denne form for fattigdom hænger sammen med en række sociale faktorer, som åbenlyst og helt grundlæggende skaber skævhed mellem piger og drenge i forbindelse med adgang til skole, videregående uddannelse og erhvervsuddannelse. Uden uddannelse, intet arbejde og ingen løn. Uden løn, intet bidrag til sociale tjenester og dermed udelukkelse fra lægehjælp, sociale ydelser, arbejdsløshedsunderstøttelse og pension. Konsekvensen heraf er, at fattigdommen forstærkes ved sygdom, og som ældre lever man i yderste fattigdom. Det er dog en kendsgerning, at kvinderne i løbet af livet bidrager meget til samfundet med børneopdragelse og ved at udføre arbejde, der ikke er prestigefyldt, dårlig betalt og for det meste udføres sort. De må ikke glemme, at denne fattigdom også er årsag til diskrimination og dårlig behandling af kvinder.
Jeg mener derfor, at det er bydende nødvendigt, at denne situation behandles helt fra bunden, for den spredte tildeling af punktuel støtte hjælper ikke på lang sigt og fjerner ikke kvindernes fattigdom. Det er lige netop dér, vi skal indlede bekæmpelsen mod den fattigdom, der i særdeleshed rammer kvinder.
Bauer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg har to kommentarer til spørgsmålet fra fru Záborská:
For det første viser mange undersøgelser, at kvinder har båret den største del af overgangsbyrden i de nye medlemsstater både fra et psykologisk og et socioøkonomisk synspunkt. Det hænger også tæt sammen med feminiseringen af fattigdom. Både kvinder med og uden arbejde risikerer at ende i fattigdom. Hvad angår kvinder med arbejde, så gælder det specielt for de lavest lønnede erhverv, og det skyldes primært det faktum, at kvindernes løn i lang tid gennemsnitligt har ligget omkring 25 % lavere end mændenes. Det er ikke en undtagelse, men et gennemsnit, der gælder for praktisk talt hele Europa. 
Hvad angår de arbejdsløse kvinder, er det specielt de ældre, der befinder sig i de mest komplekse og vanskelige situationer. I nogle lande har man ikke taget højde for den tid, der bruges på børnene, og det gælder specielt for alenemødre.
Det er også blevet påvist, at muligheden for at komme ud af fattigdomsfælden er mindre, hvor der er lidt arbejde og langtidsledighed, og at muligheden er yderligere forringet, jo længere en person har været arbejdsløs. Ifølge de seneste statistikker fra det statistiske kontor, der er beregnet i henhold til Eurostat-metoder, risikerer op mod 21 % af befolkningen i mit hjemland Slovakiet at leve et liv i fattigdom eller under fattigdomsgrænsen.
Min næste kommentar er den, at en af de vigtigste dimensioner i bæredygtig udvikling er den sociale dimension og i særdeleshed fattigdom. Feminiseringen af fattigdom er ikke kun et problem i de nye medlemsstater. Det er også helt klart, at fattigdom blandt kvinder ofte resulterer i social udstødelse af børn og dermed påvirker den nye generations fremtidsudsigter.
Jeg støtter også synspunktet om, at disse spørgsmål er uopsættelige, og at der er behov for at styrke kønsspecifikke statistikker inden for rammerne af opbygningen af et videnbaseret samfund. Jeg er også enig i, at visse lande og i særdeleshed regeringerne i visse lande forsøger at bagatellisere fattigdomsproblemet, som om det var et symptom på personlig fiasko.
Jeg forventer også, at Kommissionen styrker sin politik i denne henseende.
Estrela (PSE ).
   - Hr. formand, fattigdom har ikke noget køn. Det er ikke et problem, der kun rammer kvinder, men det rammer kvinder i særlig grad. Kvinder får lavere løn og nyder ringere social beskyttelse. De er de sidste, der får fast ansættelse, og er de første, der bliver fyret. Kvindernes økonomiske afhængighed begrænser deres frihed. Hvor mange fattige enlige mødre har ikke vanskeligt ved at skaffe mad nok til deres børn, til at give dem tag over hovedet, og hvor mange af dem savner ikke støtte fra det offentlige, så de kan leve et værdigt liv?
Disse enlige mødre, som hr. Buttiglione valgte at fornærme, er hverdagens helte. Heldigvis gav Europa-Parlamentet ham et passende svar, og jeg glæder mig over, at fru Schreyer siger, at vi skal respektere de enlige mødre. Det håber jeg, at hr. Barroso husker fremover.
Det hele hænger sammen: fattigdom, sygdom, analfabetisme, nederlag i skolen, børne- og mødredødelighed, nedslidning af byer og miljø, social forskelsbehandling, manglende uddannelse, arbejdsløshed, promiskuitet, vold i hjemmet, menneskehandel. Hvert eneste år indfanges omkring 700.000 kvinder og børn af menneskehandlernetværkene. De europæiske institutioner må forholde sig til dette chokerende tal. Det er fattigdom, der er årsag til, at stadig flere børn forlades, krænkes, sælges, prygles, ja sågar dræbes af deres egne forældre. Det hele hænger sammen. Fattigdom og død som følge af ulovlig abort, sådan som vi senest har påvist det her i diskussionen om skibet fra sammenslutningen Women on Waves. Vi må forholde os til, at det er de svagest stillede kvinder, der lider mest under følgerne af, at frivillig svangerskabsafbrydelse er blevet kriminaliseret. Det koster fattige kvinder deres helbred eller måske deres liv, at uretfærdige love forhindrer dem i at få abort under sikre og hygiejniske betingelser. Det er det, der sker i Irland, Polen og Portugal.
Kampen mod social udstødelse af kvinder fordrer en særlig indsats, sådan som Lissabon-strategien i øvrigt også lægger op til. Lissabon-strategien skal dog ajourføres ved en bedre integrering af kønsaspektet. Det Europa, som vi ønsker og fortjener, må vise større solidaritet, retfærdighed og menneskelighed også over for kvinder. 
Ek (ALDE ).
   - Hr. formand, godt halvdelen af jordens befolkning er kvinder. To tredjedele af alt arbejde udføres af kvinder, men kun en tiendedel af alle indkomster indtjenes af kvinder.
Beijing-deklarationen om målet med hensyn til ligestilling, udvikling og fred og en handlingsplan for at nå disse mål blev vedtaget enstemmigt for mere end 10 år siden af 189 lande på FN's Fjerde Verdenskvindekonference. EU's medlemslande var blandt disse lande. Kløften mellem ord og handling er fortsat foruroligende stor, hvad angår kvinders rettigheder, hvilket har medført, at fattigdommen er blevet feminiseret i verden. Vi skal satse på kvinderne i de fattige lande og dermed også indfri FN's millenniumerklæring, hvoraf det fremgår, at den ekstreme fattigdom skal halveres inden 2015.
Der findes ingen enkel løsning. Fattigdom løses ikke med penge, men med engagement i menneskerettigheder og bæredygtig udvikling. Nobelprisen til Wangari Maathai er et eksempel på, hvad der kan gøres.
Ved at sikre kvinders rettigheder, sikres også jord, vand og muligheder for selvforsyning og lokal udvikling. Vi skal turde stille krav til omverdenen. Det er derfor vigtigt, at kvinder anerkendes som fuldgyldige parter i bistandspolitikken, både som bistandsydere og bistandsmodtagere. Jeg vil gerne vide, hvordan kommissæren arbejder på dette område.
Næsten halvdelen af jordens befolkning er mænd - for at vende ræsonnementet. En tredjedel af alt arbejde udføres af mænd, men 9/10 af alle indkomster indtjenes af mænd. Dette faktum gælder også i EU, og jeg er ikke enig i kommissærens beskrivelse. Løndiskrimineringen øges, og arbejdsløsheden for kvinder øges. Kvinder har dårligere helbred, og de er fattigere end mænd i EU.
Når vi nu skal arbejde med Lissabon-processen, vil jeg gerne vide, hvad Kommissionen gør for at sikre kvinders rettigheder, for at nå frem til en bæredygtig økonomisk udvikling og for at gøre kvinderne i stand til at drage fordel af de rettigheder, som de har opnået. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, selv om de officielle tal er få, kommer med stor forsinkelse eller helt mangler, hvad angår fordeling på køn for de omkring 70 millioner mennesker, der er truet af relativ fattigdom i EU, ved vi alle, at fattigdom og social udstødelse særlig rammer kvinder, enten fordi de er gamle og får de laveste pensioner, eller fordi de er unge eller midaldrende og uden arbejde eller har usikre ansættelsesforhold uden rettigheder og med dårlig løn, eller fordi de er indvandrere, eller blot fordi de er enlige mødre.
Det bliver værre, når flere af disse forhold gør sig gældende samtidig. Visse statistiske oplysninger giver et indtryk af, hvor alvorligt det er, selv om situationen varierer fra land til land. I EU er eksempelvis mere end 51 % af de arbejdsløse kvinder, hvilket betyder, at arbejdsløshed ligesom fattigdom er et større problem for kvinder, der i særlig grad rammes, når de multinationale virksomheder omstrukturerer og flytter produktionen ud, sådan som det sker i Portugal, hvor jeg selv kommer fra. Når det gælder arbejdsløshed, viser de seneste tal fra Eurostat da også, at kvinder kun besætter 38 % af de faste job i EU's 25 medlemsstater i gennemsnit, hvilket er ensbetydende med, at kvinders beskæftigelse præges af usikre ansættelsesforhold. Alligevel er den samlede erhvervsfrekvens for kvinder kun på 55 %, mens den for mænd når op på 71 %.
Det er derfor ikke nok at henvise til ligestillingsprincippet. Der er behov for en tilbundsgående omlægning af Fællesskabets politik, så den prioriterer beskæftigelse, social integration og indsats mod forskelsbehandling prioriteres, hvilket forudsætter, at Den Europæiske Centralbanks finans- og pengepolitik og stabilitetspagten ændres og erstattes af en pagt for udvikling, beskæftigelse og social integration. Ligeledes må der laves om på Lissabon-strategien, konkurrencepolitikken og det indre marked, så alle sikres adgang til offentlige tjenesteydelser af høj kvalitet især inden for skole, uddannelse, sundhed, social beskyttelse, offentlig transport og bolig, så social integration og økonomisk samhørighed fremmes. 
Riera Madurell (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, tillad, at jeg insisterer: I en udviklet del af verden som vores, med markedsøkonomi, forklares feminiseringen af fattigdommen bedst med, at der fortsat er forskellige beskæftigelseskriterier alt efter køn.
Hvis kvinders lønninger - som det er blevet sagt - i gennemsnit er meget lavere end mænds, er det helt nødvendigt at træffe effektive foranstaltninger, der indvirker direkte på årsagerne til denne forskelsbehandling.
Det er rigtigt - og det har De sagt, fru kommissær - at den forskelsbehandling på arbejdsmarkedet, som mange kvinder udsættes for, er en følge af, at de har haft færre muligheder for at få adgang til undervisning og uddannelse, og i mange tilfælde også af vanskeligheder med at forene familieliv og arbejdsliv. Dette har uden tvivl en stærk indvirkning på arten af deres job og deres løn, men det er også rigtigt, at mange kvinder lider direkte under en skjult lønmæssig forskelsbehandling, enten fordi mange af dem ansættes i dårligt lønnede job, fordi der betales lavere lønninger i de kategorier, hvor det hovedsageligt er kvinder, der er beskæftiget, eller fordi en begrænsning af kvindernes rettigheder gør det mere attraktivt at ansætte dem. Derfor er det bydende nødvendigt, fru kommissær, at forebygge, afsløre og også fjerne disse former for forskelsbehandling for at opnå reel ligeløn.
Jeg vil også meget kort tale om den stigende kvindelige udvandring. I årevis har langt størstedelen af migrationsstrømmene bestået af mænd, mens kvinder udelukkende kom til vores territorium som følge af familiesammenføring. Modellen ændrer sig imidlertid hurtigt, og i de seneste år er flere og flere kvinder udvandret individuelt og direkte for at komme ind på arbejdsmarkedet.
Det stigende antal enlige kvindelige indvandrere med familiebyrder, der hviler på dem alene, udsættes uden tvivl for dobbelt forskelsbehandling, på grund af oprindelse og på grund af køn, og det kræver, fru kommissær, at der fokuseres meget mere specifikt på kvindelige indvandrere.
Fru kommissær, vi bør alle engagere os stærkt i at få gjort en ende på den stigende feminisering af fattigdommen, for vi må ikke glemme, at det drejer sig om retfærdighed og velfærd for alle.
Batzeli (PSE ).
   - Fru kommissær, fattigdom og social udstødelse, hvor kvinderne udgør den største procentdel - 20 % mod 19 % i husstande, hvor manden er familieoverhoved - er nutidens form for social elendighed, krænkelser af menneskerettighederne i det 20. og 21. århundrede.
Desværre har ingen indtil nu bekæmpet problemet med effektive og radikale reformer. Der kræves en ny social køreplan, som skal baseres på en konkret og integreret strategi for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse i alle sociale klasser og navnlig blandt kvinder.
På europæisk plan består den mest basale politik for bekæmpelse af fattigdom i at fastsætte en mindstegarantiløn, som man kunne begynde at indføre for den kvindelige del af befolkningen, der ligger på fattigdomsgrænsen. En sådan politik vil sørge for, at hele befolkningen får en rimelig indkomst. Mindsteindkomsten skal anvendes som en overgangsfase til genintegrering af kvinder på arbejdsmarkedet og skal kombineres med udviklingspolitikker i og uden for Fællesskabet, med social sikkerheds- og sundhedspolitik, social velfærdspolitik, boligpolitik og politik for forbedring af børns vilkår, uddannelses- og undervisningspolitik, landbrugsudviklingspolitik og beskæftigelsespolitik.
Et samarbejde mellem alle EU-landene og de lokale og regionale myndigheder er vigtigt og nødvendigt, for at vi kan reducere de nye former for fattigdom blandt indvandrere og de "nyfattige" befolkningsgrupper, der er ved at opstå.
Fru kommissær, De ved jo udmærket, at bekæmpelse af fattigdom ikke er noget, der prioriteres højt i de sociale politikker, EF-politikkerne og strukturfondene. Medlemsstaterne og Fællesskabet styrker den europæiske økonomis konkurrenceevne og ikke sociale spørgsmål, f.eks. kvindespørgsmål og fattigdom. Den moderne europæiske model må ikke blive gjort til skamme på grund af marginaliserede sociale klasser som kvinder, hvor den sociale nød opstår. 
Hedh (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne slutte af med lidt stof til eftertanke. Hvem bekymrer sig?
Hvem bekymrer sig om, at over 1 milliard mennesker lever i fattigdom i verden i dag, hvoraf størstedelen er kvinder og piger? Hvem bekymrer sig om, at kvinder er de eneste forsørgere i familien i en tredjedel af husholdningerne i verden?
Hvem bekymrer sig om, at kvinders seksuelle og økonomiske underordning fungerer som motor for spredningen af hiv- og aids-epidemien? Hvem bekymrer sig om, at 57 % af alle børn, som ikke får nogen grundlæggende skolegang, er piger? Hvem bekymrer sig om, at en kvinde dør hvert minut af årsager relateret til graviditet og fødsel? Hvem bekymrer sig om, at næsten halvdelen af alle fødsler i udviklingslandene sker, uden at der er en medicinsk uddannet person til stede?
Hvem bekymrer sig om, at 80 % af alle flygtninge rundt om i verden i dag er kvinder og børn? Hvem bekymrer sig om, at kvinder og piger udfører to tredjedele af verdens arbejde for 5 % af indkomsten?
Jeg undrer mig bare over, hvornår Europa og verden begynder at bekymre sig seriøst om disse spørgsmål. 
Schreyer,
    Hr. formand, mine damer og herrer, mange tak for den engagerede diskussion. Det ville naturligvis kunne betale sig at komme ind på mange af punkterne, men jeg vil dog kun tage to op. Det ene punkt er sammenhængen mellem det europæiske budget, landbrugsudgifterne og fattigdom, herunder fattigdom blandt kvinder, i den tredje verden. Det blev sagt, at næsten halvdelen af budgettet ville bidrage til en forøgelse af fattigdommen blandt kvinder i den tredje verden. Det kan jeg ikke lade stå uimodsagt. De nævnte naturligvis især landbrugssubsidierne, og her har netop Kommissionen som led i forhandlingerne med Verdenshandelsorganisationen gjort et fremskridt, og det netop for at nedbringe landbrugssubsidierne, eksportsubsidierne, og for at give landene i den tredje verden større muligheder.
Endvidere spiller netop landbrugsudgifterne selvfølgelig en væsentlig rolle med henblik på at forhindre fattigdom i landbrugsdistrikterne, i landbrugssektoren. Vi ved alle, at fattigdom og landbrugsdistrikter også har noget at gøre med kvinder. For så vidt er vores programmer inden for det europæiske budget til fremme af udviklingen i landdistrikterne netop meget vigtige for at forhindre fattigdom blandt kvinder.
Det andet punkt vedrører Lissabon-strategien. Der blev spurgt efter koncepter og særlige forslag. Jeg vil gerne minde om, at det netop var Kommissionen, der som led i Lissabon-strategien talte for, at målet om at øge kvinders erhvervskvote blev formuleret, og det på relativ kort tid. Det var også Kommissionen, som påpegede, at man ikke bare kan fastsætte et mål om at øge kvinders erhvervskvote, hvis man ikke beskæftiger sig konkret med børnepasning. For det er ikke muligt at nå dette mål på anden måde, end at flere kvinder bliver erhvervsaktive, og det glædede mig meget som kvinde, at stats- og regeringscheferne beskæftigede sig med spørgsmålet om børnepasningsfaciliteter på et topmøde, og at de kom frem til den konklusion, at der skal opnås et større pasningsomfang. For naturligvis kan man ikke opnå større konkurrenceevne for Europa, hvis man ikke forbedrer kvinders beskæftigelsesmuligheder.
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel (B6-0018/04) af Florenz for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om miljøvirkninger forårsaget af flåders højeffektive aktive sonarer. 
Florenz (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, jeg er glad for, at det ikke er sidste gang, vi ser Dem her i dag, men at vi i går indirekte forlængede Deres arbejdskontrakt.
Hvis jeg forstår det rigtigt, er dette en mundtlig forespørgsel og ikke nogen tale. Derfor vil jeg forsøge at gøre det meget kort. De ved, at det handler om miljøvirkninger på hvaler fra undervandssonarsystemer, en militær og civil anordning, som har ganske betydelige virkninger på fiskelivet, især på hvalers hørelse. Vi har resultater fra eksperter, der desværre viser, at det har ført til massedød blandt hvaler, ikke blot i den senere tid, men over længere tid.
Vi ønsker at vide, om Kommissionen er informeret om, at der findes sådanne nye undersøgelser, og at de også er tilstrækkeligt offentliggjort. Vi vil også gerne vide, om Kommissionen er informeret om, at USA allerede har reduceret sådanne stationære sonarsystemer. Er Kommissionen informeret om, at der længe har været nye teknologier, som kan opfange disse funktioner?
Vi ser i høj grad en innovationseffekt her som led i Lissabon-strategien. Vi vil ikke afskaffe nogen skibe, men vi ønsker, at vores venner fra forsvarsområdet også fremover kan sejle under vandet under ordnede forhold og ikke som i dag hulter til bulter. Det er en mulighed for innovation! Er Kommissionen også parat til at være aktiv på dette område uden for EU? 
Schreyer,
    Hr. formand, kære hr. Florenz, mine damer og herrer, Kommissionen bifalder muligheden her i Europa-Parlamentet for endnu en gang at fremhæve, hvor vigtig opretholdelsen og beskyttelsen af havmiljøet er for Fællesskabet.
Kommissær Solbes afgav på plenarmødet i marts 2004 på vegne af Kommissionen en erklæring om virkningerne af aktive lavfrekvenssonarer på havmiljøet. I denne erklæring blev der mindet om, at fællesskabsretten forpligter medlemsstaterne i EU til at etablere et strengt beskyttelsessystem for hvaler i de europæiske have. Kommissionen havde imidlertid ikke adgang til de nødvendige informationer om højintensive aktive sonarsystemer og deres eventuelle virkninger på hvaler til at kunne besvare åbne videnskabelige spørgsmål og indtage en entydig holdning.
Derfor har Kommissionen anmodet Den Internationale Rådgivende Komité for Havforskning om en videnskabelig undersøgelse af dette komplekse spørgsmål. Denne undersøgelse skal anvendes som grundlag for en beskrivelse af fremtidige foranstaltninger, som måtte vise sig at være nødvendige, for at undgå forstyrrelser af hvaler og sikre, at bestemmelserne i habitatdirektivet overholdes.
Den videnskabelige undersøgelse er imidlertid blevet påbegyndt, og et udkast til konklusionerne forventes i starten af 2005. Kommissionen vil stille resultaterne af denne undersøgelse til rådighed for Europa-Parlamentet og offentligheden. Vi vil diskutere optimale muligheder for beskyttelse af hvalerne mod sonarsystemer og andre former for støjbelastning med medlemsstaterne via Habitatudvalget, og alle berørte parter vil blive inddraget i disse diskussioner.
Kommissionen er bevidst om de mulige miljøvirkninger af militære aktiviteter. Da EU imidlertid ikke har nogen kompetence på dette område, kan Fællesskabet ikke træffe nogen foranstaltninger for at regulere udviklingen af nye militærteknikker. Hvis vi bliver mere engageret på dette område af militærforskningen fremover, vil det selvfølgelig også spille en vigtig rolle. Jeg vil gerne sige endnu en gang, at undersøgelsen blev sat i gang i september 2003 og sandsynligvis vil foreligge i slutningen af året. Det er en kompleks undersøgelse, fordi alle eksisterende resultater skal samles, og da det handler om det militære område, har det ofte ikke været let.
Derfor beder vi Dem notere, at der er brug for længere tid til at færdiggøre undersøgelsen. Jeg håber dog meget, som jeg har sagt på vegne af mine kolleger, at resultaterne foreligger i begyndelsen af næste år, og at der også vil være tale om et godt handlingsgrundlag. 
Korhola (PPE-DE ).
   - Hr. formand, først vil jeg takke Dem for muligheden for endnu en gang at minde alle om vigtigheden af dette emne samt om de højintensive sonarers mange indvirkninger på miljøet og i særdeleshed på den marine fauna. Vi har allerede to gange bragt spørgsmålet om hvaler på bane, og vi vil også gøre det fremover, indtil der gøres markante fremskridt på dette område. Jeg vil gerne takke kommissær Schreyer for hendes svar, der vækker håb. Det er vigtigt, at Kommissionen gør sit yderste inden for grænserne af dens kompetence.
For to år siden indsamlede jeg personligt navnene til den første mundtlige forespørgsel, og det skal siges, at forskningsmaterialet om emnet er vokset betydeligt i den mellemliggende periode. Der er indhentet præcise oplysninger om virkningerne af højintensive sonarer fra mange pålidelige kilder inklusive data, der blev offentliggjort af 18 europæiske forskere i den 9. oktober 2003, og ifølge hvilke de højintensive sonarer udgør en stor trussel imod specielt havpattedyr, men også imod fisk og andre havdyr. Der har været en betydelig stigning i antallet af indicier, der peger på en sammenhæng mellem højintensive sonarer og de mange dødsfald blandt havpattedyr.
I oktober i fjor drog forskere og vores parlamentariske delegation til NATO's hovedkvarter for at indgive to andragender fra NATO's medlemslande om at begrænse brugen af LFAS-systemer, indtil der foreligger tilbundsgående undersøgelser af deres indvirkning på miljøet og sammenhængen med nylige hvaldødsfald. Andragenderne var underskrevet af over 85.000 mennesker samt 68 miljøorganisationer i Europa, USA og Canada.
Vi er enige om, at det er helt legitimt at afprøve og udvikle dette forsvarssystem og at overvåge undervandsbåde, der bruger ny teknologi, men det er utroligt vigtigt at tage hensyn til miljøets sårbarhed. Med hensyn til den bæredygtige udvikling skal vi forsøge at udvikle alternative teknologier, der beskytter naturen, samtidig med at de når de opstillede mål. Med hensyn til militærteknologi og andre områder er det værd at huske på den miljømæssige pris, vi skal betale for den teknologi, vi vælger at bruge. For højintensive sonarer er prisen for høj. 
Sacconi (PSE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, de ødelæggende virkninger af jordens opvarmning, støjforureningen, den kemiske forurening, overdrevent fiskeri og skibsulykker er på dramatisk vis ved at nedbryde oceanerne, og det er uundgåeligt, at det også går ud over de hvaler, som lever der.
Vi råder efterhånden over veldokumenterede og tilstrækkelige videnskabelige beviser for, at højintensive aktive sonarer kan være dødelige for hvaler, delfiner og fisk. Alle hvaler er ekstremt afhængige af deres hørelse for at kunne overleve. Mange arter har en skarp hørelse og bruger ikke bare lyden til at lokalisere deres bytte, men også til at navigere og kommunikere, hvilket ofte sker over lange afstande.
Støjforurening fra sonarer forårsager således ikke alene fysiologiske skader, men griber også ind i dyrenes naturlige adfærd og den normale kommunikation. Den gør det umuligt at høre deres kalden og får dyrene til at miste orienteringen, så de kommer bort fra deres sædvanlige levesteder, hvor de søger føde og reproducerer sig.
Sidste år vedtog vi en beslutning om beskyttelse og bevarelse af havmiljøet. Europa-Parlamentet gik enstemmigt ind for at gennemføre sammenhængende og samordnede foranstaltninger for at standse forringelsen af den biologiske mangfoldighed inden 2010, fremme bæredygtig udnyttelse af havene samt beskytte og bevare de marine økosystemer. Jeg behøver ikke at minde om, hr. formand, at det var disse politiske målsætninger, som vi skrev under på, at vi ville overholde på det sidste verdenstopmøde om bæredygtig udvikling.
Derfor mener jeg, at det er vores pligt at vedtage bestemmelser om en bevarelse af havmiljøet omkring os, og jeg opfordrer således Kommissionen til at overholde de frister, den nævnte her i Parlamentet, når det gælder om at gå bort fra undersøgelserne og gå over til at stille konkrete forslag. 
Matsakis (ALDE ).
   - Hr. formand, en højintensiv sonar er en form for undervandsradarsystem, der primært bruges til sporing af undervandsbåde. I stedet for de elektromagnetiske energibølger, der bruges i en overfladeradar, bruges her akustiske energibølger til scanning af havene. De akustiske bølger er kort fortalt meget høje lyde, der bevæger sig flere hundrede kilometer og fylder hver eneste kubikcentimeter havvand i de berørte områder uden geografiske begrænsninger. Nogle gange er lydene så høje, at de tilmed kan høres oppe på land af folk, der står på kysterne.
Det er ikke overraskende, at sådanne højenergiske lydbombardementer skader havets dyreliv. Den skadelige virkning er størst på særligt lydfølsomme dyr som f.eks. hvaler og delfiner. Hvad en hval hører og føler ved brugen af sonarer, svarer for os til, at fire jumbojetmotorer kørte for fuld tryk i dette lokale. De videnskabelige beviser fra obduktioner af strandede hvaler bliver stadigt stærkere og mere oplysende. De overbeviser de fleste videnskabsfolk og lever til fulde op til vores forsigtighedsprincip.
Ud over at forårsage direkte skader på indre organer som f.eks. det indre øre får sonarbølgerne også dyrene til at gå i panik og flygte ukontrolleret og hovedkuls fra den smertefulde og desorienterende sonarstøj. Som følge heraf stiger nogle af dyrene meget hurtigt op fra havets dyb, hvilket resulterer i en form for dødelig dykkersyge og/eller stranding på nærliggende kyster, hvor dyrene dør.
Det skal bemærkes, at for hvert strandet dyr er der hundredvis af døde eller alvorligt sårede dyr, som vi aldrig får kendskab til, fordi de ikke skyller ind på vores kyster. Det skal også bemærkes, at døden som følge af sonarstøj er langsom og ekstremt smertefuld.
Det er bydende nødvendigt, at beslutningsforslaget fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed med krav om en begrænsning af brugen af sådanne sonarer hurtigst muligt vedtages, og at det i alt væsentligt forbliver uændret. Hvis ændringsforslaget om begrænsning af brugen af sonarer i geografiske ikke-følsomme marinehabitater vedtages, vil det svække beslutningen betydeligt og gøre den mere eller mindre ineffektiv.
Lucas (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg er meget glad for denne debat, da der er tale om et vigtigt miljøspørgsmål, som allerede bekymrer mange mennesker.
Disse nye og langt kraftigere sonarer - et af de kraftigste lydsystemer, der nogensinde er udtænkt - har udløst en epidemi af strandinger, interne blødninger, døvhed og lungeskader overalt, hvor de er blevet afprøvet. En enkelt tone fra den nye teknologi kan påvirke dyr i 3,8 millioner km2 vand. Derfor er det ganske enkelt ikke godt nok, at Kommissionen som svar på min skriftlige forespørgsel i november måned i fjor blot sagde, at denne type teknologi skal bruges med forsigtighed. Teknologien kan ikke bruges med forsigtighed på grund af dens enorme effekt. Over 150 km fra lydkilden kan støjen fortsat sønderrive vævet i luftsækkene bag hvalers og delfiners hjerner.
Jeg lyttede meget opmærksomt til kommissærens introduktion, og jeg hørte meget om mere forskning, men intet om en opfordring til et moratorium. I juli udsendte en enig videnskabelig komité fra Den Internationale Hvalfangstkommission en stærk erklæring om denne kraftige undervandsstøj, idet den påberåbte sig, hvad den kaldte overbevisende tegn på, at denne støj udgør en potentiel trussel imod hele populationer af hvaler og andre havpattedyr. Kom så ikke og fortæl os, at der er brug for mere forskning, inden vi opfordrer til et moratorium. Det er der ikke. Der er masser af beviser på, at vi skal handle nu.
Jeg vil kraftigt opfordre medlemmerne til at stemme imod ændringsforslaget fra PPE-Gruppen, der vil svække beslutningen med dets opfordring til medlemsstaterne om at indføre geografiske begrænsninger i følsomme marinehabitater. Der er ganske enkelt ikke noget videnskabeligt belæg for dette ændringsforslag.
Fru Korhola havde et fint indlæg - det er en skam, at hun nu har forladt mødesalen - men hun forklarede ikke, hvorfor hun har skrevet under på det ændringsforslag, der vil udhule og svække den beslutning, hun hævder at støtte. Da en enkelt tone fra denne lavfrekvente teknologi kan påvirke dyr i 3,8 millioner km2 vand, og da man ikke ved meget om dyrenes vandringsmønstre, er geografiske begrænsninger ikke hensigtsmæssige. De vil ikke fungere. Jeg opfordrer kollegerne til at forkaste ændringsforslaget.
Sjöstedt (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, også vores gruppe står naturligvis bag denne beslutning og bag kravet om et moratorium for at anvende denne teknik. Vi har i dag et overvældende bevis på, at teknikken er farlig. Det er f.eks. påvist, at der er en række sammenhænge mellem militære øvelser, hvor denne teknik anvendes, og en stor forekomst af strandede hvaler.
Som tidligere nævnt under denne forhandling er der kun ét ændringsforslag til denne udmærkede beslutning. Det kommer fra den anden side af Parlamentet, fra PPE-DE-Gruppen. De vil blødgøre en af de absolutte nøglepunkter ved at reducere kravene om, at man ikke kun skal anvende denne teknik til visse geografiske områder. Det er noget, der vil skade dokumentet seriøst. Det er også en praktisk umulighed, når det handler om arter, som vandrer over enorme områder i havet, og som man ikke kan begrænse til visse områder. Det handler også om lydbølger, som i sig selv kan bevæge sig hundredvis af kilometer. Vi vil stemme for beslutningen og imod ændringsforslaget.
Blokland (IND/DEM ).
   - Europæisk politik har allerede i flere år haft forsigtighedsprincippet som et væsentligt udgangspunkt, og inden længe skal vi her i Europa-Parlamentet behandle en omfattende lovgivning om kemiske stoffer, som beror på nævnte princip. Også i miljølovgivningen søger vi at undgå, at ny teknisk udvikling skader flora og fauna.
Hvad angår de nye sonarer, som er genstand for denne forhandling, skal jeg fatte mig i korthed. Vi ser eksempler på strandede havpattedyr, hvor der konstateres høreskader hos dyrene. Strandingerne finder sted i områder, hvor der sejler skibe, som er udstyret med en ny type højeffektive sonarer. Når disse data kombineres, skaber det en formodning om, at sådanne sonarer kan tilføje havpattedyr skade. Efter min opfattelse bør vi også på dette felt anvende forsigtighedsprincippet og således indføre et midlertidigt forbud mod den pågældende type sonarer i europæiske farvande, indtil det findes godtgjort, at der ligger andre årsager til grund, eller indtil der indføres et endeligt forbud, såfremt skaden virkelig skyldes disse sonarer. Hvad angår det ændringsforslag, der er stillet af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, har jeg forståelse for, at der kan være tale om begrænsninger, når det gælder de beskyttede områder. Det er imidlertid, for at sende et så kraftigt signal som muligt til Rådet og Kommissionen, efter min opfattelse hensigtsmæssigt at fastholde det foreliggende beslutningsforslag i dets nuværende ordlyd. 
Jackson (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg repræsenterer det sydvestlige England, hvor der i de seneste år er skyllet et stigende antal døde delfiner i land. I 2002 og 2003 skyllede mere end 300 delfiner og marsvin i land, og deres ådsler lå rundt omkring på strandene.
På grund af de nye videnskabelige undersøgelser, der blev offentliggjort i tidsskriftet i oktober i år, har opmærksomheden været rettet imod sonarer. De grupper, der beskæftiger sig med sådanne havpattedyr i det sydvestlige England og mange andre dele af landet, har imidlertid som deres absolutte topprioritet hurtigst muligt at standse det kritikløse trawlfiskeri i Den Engelske Kanal. Mine vælgere forstår ganske enkelt ikke, hvorfor der ikke allerede er truffet foranstaltninger på baggrund af det forsigtighedsprincip, som Kommissionen så ofte citerer til støtte for sine initiativer.
Vi ønsker mere forskning i sonarers effekt. Jeg har bemærket, at Verts/ALE-Gruppen stiller et ændringsforslag om et moratorium med den begrundelse, at sonarer bevisligt er farlige. Det er faktisk ikke sandt. I den videnskabelige undersøgelse, der blev offentliggjort i , står der, at forekomsten af døde pattedyr under sonarøvelser indikerer, at akustiske faktorer kan have stor betydning. Ifølge artiklen i bør sagen undersøges nærmere.
Vi ved, at vi skal være realistiske. De Grønne støtter tanken om øjeblikkelige restriktioner eller forbud imod sådanne sonarer, men den britiske flåde og utvivlsomt også andre med mindre tilgængelige websteder står for at skulle afprøve den nye lavfrekvente og højintensive sonar S2087 fra type 23-fregatter. Forsvarsministeriet indrømmer, at den akustiske effekt kan være skadelig for havpattedyr. Derfor vil den indføre formildende foranstaltninger og overvågningsforanstaltninger til beskyttelse af havpattedyr. Vi vil f.eks. gerne have undgåelse af brugen af sonarer på marine ynglepladser vedtaget som en del af en fælles EU-strategi.
En blokering af brugen af sådanne sonarer i EU-farvande vil berøve dem, der forsvarer os, et nyttigt redskab til tidlig varsling, der kan være til stor gavn i en farlig verden. Det er en vanskelig balance, men vi mener, at vores ændringsforslag er den bedst mulige løsning. Hvis ikke det vedtages, vil mange af os desværre se os nødsaget til at undlade at stemme eller til at stemme imod forslaget.
Medina Ortega (PSE ).
   - Hr. formand, dette er Parlamentets anden forhandling i år om hvaler. Allerede under den foregående forhandling bebudede kommissær Solbes, at der ville blive iværksat en undersøgelse, og det glæder mig, at kommissær Schreyer har bekræftet det, som kommissær Solbes sagde, og at undersøgelsen vil være afsluttet inden årets udgang.
Det videnskabelige bevis er nu klart. Universitet i Las Palmas på De Kanariske Øer har gennemført nogle tilbundsgående undersøgelser om spørgsmålet, og det står klart, at de lavfrekvenssonarer, der anvendes ved flådemanøvrer, skader dyrene.
Det, der nu skal gøres, er, som hr. Sacconi sagde før, at gå fra undersøgelsesfasen til fasen med konkrete forslag. Det er Kommissionens opgave at stille forslag til medlemsstaterne, konkrete forslag, og jeg håber, at de forslag vil være til rådighed for Parlamentet ved den næste debat.
Derfor vil jeg slutte med at anmode Kommissionen om meget snart, dvs. umiddelbart efter at den har modtaget de undersøgelser, at stille de forslag, således at Parlamentet til næste år, uden større forsinkelser, kan undersøge dem og anbefale staterne, hvilke beslutninger der bør træffes.
Hammerstein Mintz (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, det skal siges helt klart, at det er umuligt at begrænse virkningerne af sonarer geografisk. Jeg ved ikke, hvad det er, PPE-DE-Gruppen vil: uddele høreværn til delfiner og hvaler måske.
På De Kanariske Øer døde der i løbet af sommeren et antal hvaler, helt sikkert på grund af sonarens virkninger. De Grønne har i lang til gjort opmærksom på dette faktum. Den spanske regering og forsvarsministeriet har erkendt problemet, og den kanariske regering indrømmede for nylig, at denne type lidelse er forbundet med anvendelsen af aktive mellemfrekvenssonarer.
I april i år underskrev regeringen og forsvarsministeriet en samarbejdsaftale for at forhindre, at der strander så mange hvaler i området omkring De Kanariske Øer. Denne aftale er meget vigtig, fordi den viser, at man bekymrer sig om problemet, og at hvalerne er påvirket af sonarerne. 
Det, som vi finder helt uacceptabelt, er PPE-DE-Gruppens ændringsforslag om kun at begrænse brugen af flådens højintensive aktive sonarer/radarer i områder defineret som følsomme marine levesteder, for det er helt umuligt. Vi anmoder om, at dette ændringsforslag forkastes.
Von Wogau (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, først vil jeg sige, at jeg beklager meget, at vi her i Europa-Parlamentet ikke har gjort brug af en af de muligheder, vi har. Europa-Parlamentet er jo ikke kun ansvarlig for miljøbeskyttelse, men også for sikkerheds- og forsvarsspørgsmål, og til det formål har vi oprettet et underudvalg. Jeg tror, at en afgørelse, som vi træffer, ville have meget større vægt, hvis også disse aspekter blev inkorporeret fuldt ud.
Jeg mener, at det er overordentlig vigtigt, at vi finder en løsning, og at hvaler og delfiner skal beskyttes. Jeg tror, at der er bred enighed om det i hele Parlamentet. På den anden side står spørgsmålet, hvordan det kan gøres bedst. Jeg ved ikke, om det er realistisk at kræve et moratorium, for af forskellige sikkerhedsgrunde, og også af andre grunde, vil det fortsat være nødvendigt at bruge disse apparater i et vist omfang. Derfor tror jeg, at det er mere realistisk, hvis vi først og fremmest søger en egnet geografisk begrænsning og bliver enige om, at der ikke længere skal anvendes sådanne apparater på steder, hvor det har forårsaget hvalers og delfiners død i særligt massivt omfang. Derfor går jeg eftertrykkeligt ind for det ændringsforslag, som PPE-Gruppen har stillet.
Til sidst er der endnu et aspekt: Vi er netop ved, også nu i forbindelse med budgetforhandlingerne, fru Schreyer, at tale om et forberedende program for sikkerhedsforskning, som fremlægges og finansieres af EU. Efter min mening bør spørgsmålet om erstatningssystemer for sonarsystemer eller om andre metoder til, hvordan hvaler kan beskyttes, medtages i programmet. 
McAvan (PSE ).
   - Hr. formand, der er helt klart et alvorligt problem med hensyn til havets dyreliv og eventuelle sammehænge med sonarer. Jeg bifalder derfor beslutningens hovedbudskab og erkender behovet for at gøre noget. Jeg kan imidlertid ikke acceptere tanken om et moratorium. Som tidligere nævnt skal der tages sikkerhedsmæssige hensyn. Vi har brug for tid til at udvikle alternative teknologier.
Jeg bifalder det, De sagde, fru kommissær. Vi bør afvente resultaterne af ekspertundersøgelsen og derefter se, hvad der kan gøres til januar. I mellemtiden skal vi fortsat følge udviklingen i dette alvorlige emne, som optager mange borgere. 
Schreyer,
    Lad mig endnu en gang hurtigt påpege, at Kommissionen støtter forpligtelsen til at stoppe tabet af biodiversitet inden 2010. For at Kommissionen også effektivt kan komme med henstillinger, har den desuden brug for gode videnskabelige resultater, og derfor er undersøgelsen så vigtig. Den vil snart foreligge, og selvfølgelig får De resultaterne og forslagene at se.
Endelig vil jeg gøre min kollega, som fremover vil være ansvarlig for sikkerhedsforskning i Kommissionen, opmærksom på denne beslutning, for jeg mener, at det er meget vigtigt at benytte de muligheder, vi har på forskningsområdet. 
Formanden.
   - Jeg har modtaget beslutningsforslaget. (1)
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 11.30.

Formanden.
   - Vi går nu over til afstemning.
Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Hr. formand, før vi begynder på afstemningen, vil jeg sige, at Budgetudvalget allerede er nået langt. Jeg vil takke alle medlemmerne af alle de politiske grupper for deres værdifulde samarbejde, minde Dem om, at vi har behandlet over 760 ændringer i Budgetudvalget, og særligt takke formanden for Budgetudvalget, hr. Lewandowski, der, som nyt medlem af Parlamentet og Budgetudvalget, har udført et fremragende koordineringsarbejde.
Hr. formand, i et regnskabsår af dette omfang er det altid nødvendigt at foretage nogle tekniske rettelser. Sådan er det hvert år. Jeg vil nu læse de tekniske rettelser op.
Ændring 592, i budgetpost 18 03 05, er taget tilbage. Ændring 65, i budgetpost 04 02 12, accepteres med en forhøjelse på 1 million euro. Ændring 66, i budgetpost 04 12 15, accepteres med en forhøjelse på 1 million euro. Ændring 67, i budgetpost 04 03 03 01, accepteres med en forhøjelse på endnu 1 million euro. Ændring 69, i budgetpost 04 03 03 03, accepteres med et beløb på 600.000 euro.
Ændring 599, i budgetpost 18 06 04 02, accepteres med en forhøjelse på 2 millioner euro i stedet for 1 million euro. Et supplerende beløb på 1 million euro bør tilføres til budgetpost 16 05 01 i tillæg til resultatet af den særskilte afstemning om denne budgetpost. Anmærkningerne i ændring 137 bør inddrages.
Der er blevet anmodet om særskilt afstemning for ændring 354, i budgetpost 18 03 04, der vil blive betragtet som taget tilbage, hvis de tidligere nævnte tekniske rettelser vedtages. Som følge heraf vil denne ændring være dækket af afstemningen om blok 4.
Hr. formand, jeg foreslår, at vi går over til afstemning om disse tekniske rettelser. 
Wohlin (IND/DEM ).
   - Hr. formand, min gruppe er uenig i denne afstemningsordning. Vi vil gerne have tingene sagt så klart og gennemskueligt som muligt, og derfor vil vi i overensstemmelse med forretningsordenen anmode om afstemning ved navneopråb. Vi er opmærksomme på, at det kan forlænge afstemningstiden, så jeg vil tilføje, at IND/DEM-Gruppen ikke agter at blokere et stemmeflertal her i Parlamentet. Vi ønsker blot at gøre det klart for borgerne i vores medlemsstater. Hvis De afviser vores anmodning om afstemning ved navneopråb, vil vi ikke insistere på det denne gang.
Formanden.
   - Jeg takker Dem for, at De ikke insisterer på en afstemning ved navneopråb, der utvivlsomt ville sinke vores arbejde meget. De har givet tydeligt udtryk for Deres holdning, og den vil fremgå af protokollen. Lad os gå over til afstemning om disse tekniske rettelser.
Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg troede, at vi ville stemme om denne ændring, når tiden var inde, i den pågældende budgetpost. Men hvis De anmoder mig om en stemmeanbefaling nu, anbefaler jeg, at der stemmes nu, og at der stemmes for.

Jensen (ALDE ),
   Hr. formand. Jeg skal i anledning af afstemningen om de øvrige institutioner sige, at der foreligger et udligningsændringsforslag, ændringsforslag 436, som er blevet fremlagt, for at man kan afbalancere omkostningerne ved andre ændringsforslag til Parlamentets budget. Tallene på budgetpost 209, som er det foreløbige beløb til dækning af institutionens ejendomsinvesteringer, vil derfor blive tilpasset, så det afspejler resultatet af den afstemning, vi har i dag. Hvis Parlamentet beslutter at følge mine anbefalinger om at ændre det samlede niveau for Parlamentets budget - ændringsforslag 370 - som nedskærer budgettet med 40 millioner EUR, vil beløbet på budgetpost 209, som er beløbet til institutionens ejendomsinvesteringer, blive justeret tilsvarende. 

Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg vil kort sige, at vi i budgetpost 04 03 03 02 har ændring 495, 68 og 343. Hvis ændring 68 og 343 vedtages, vil jeg foreslå et mundtligt forslag til ændring, som jeg læser op om et øjeblik, for jeg er nødt til at ændre den tekst, som vi skal vedtage i anmærkningerne.
Jeg vil læse det op nu, så vi er klar over, hvad vi vedtager, hvis disse ændringer bliver accepteret.
Dette er ordlyden af det mundtlige forslag til ændring, som jeg stiller: "En del af bevillingen anvendes til finansiering af de organisationer, der er nævnt i ændringen, i overensstemmelse med bestemmelserne i finansforordningen".

Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Hr. formand, før afstemningen om næste blok skal jeg meddele, at afstemningen om ændring 68 er faldet anderledes ud, end vi havde anbefalet i Budgetudvalget, og selv om tallene ikke er bekræftet, har vi et problem, en margen på 1,5 millioner euro. Vi har overskredet margenen for udgiftsområde 3.
Tallene skal verificeres, og så må vi se, om vi kan lave en justering inden andenbehandlingen. Men jeg må pepege, at vi, som det ser ud nu, har overskredet margenen for dette udgiftsområde.

Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Det er en anmærkning til budgetposten, hr. formand, og derfor kræver den ikke kvalificeret flertal.
Formanden.
   - På grundlag af de oplysninger, vi har fået fra Parlamentets tjenestegrene, vil vi anvende kvalificeret flertal, for det kræver ændringen, eftersom den har indflydelse på hele budgetposten.
Ferber (PPE-DE ).
   - Hr. formand, vi stemte godt nok først om et beløb, men selv om beløbet ikke blev vedtaget, kan vi stadig stemme om bemærkningen. Det har så ikke noget at gøre med beløbet, og så gælder det, ordføreren sagde. 
Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Hr. formand, hvis Parlamentets tjenestegrene i dette tilfælde siger til Dem, at der skal stemmes om hele ændringen med kvalificeret flertal, finder afstemningen sted på Parlamentets tjenestegrenes ansvar. Jeg ville have foretrukket, at vi ikke havde stemt om denne del - som en anmærkning - med kvalificeret flertal, men med simpelt flertal.
Formanden.
   - Spørgsmålet kræver måske nøjere overvejelse, så hvis De ønsker det, kan vi vente med at stemme om det til sidst. På den måde får vi lejlighed til at tænke over det, og Parlamentets tjenestegrene kan overveje det nøjere.
Sterckx (ALDE ).
   - Hr. formand, i så fald var også anden del af ændringsforslag 210 en bemærkning, og det var min opfattelse, at der på det tidspunkt var flertal herfor. 

Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Ja, hr. formand, jeg vender tilbage til det irriterende problem med, at margenen for udgiftsområde 3 er overskredet. Nu lader det til, at vi endelig har fundet frem til, at udgiftsområde 3 er overskredet med 580 000 euro. Derfor vil jeg anmode om et møde med koordinatorerne og bede dem om bemyndigelse til at trække disse 580 000 euro fra en anden budgetpost for at undgå, at margenen overskrides.
Jeg foreslår altså, at jeg får bemyndigelse til at nedskære en af de budgetposter, som vi har stemt om ændringer til, med 580 000 euro.
Formanden.
   - Deres anmodning er meget fornuftig. Det er bedre at skære dette lille beløb bort og ikke bringe os i en situation, der kan skabe problemer. Hvis ingen gør indsigelse, har De derfor bemyndigelse til at justere dette beløb sammen med koordinatorerne.


Jensen (ALDE ),
   Hr. formand, efter at vi nu har stemt om tallene, har jeg en lille ændring til den tekst, vi skal stemme om, nemlig til punkt 20, hvor der skal ændres på beløbene på grund af resultatet af afstemningen vedrørende Euroscola. Der skal tilføjes følgende til punkt 20: 

"har vedtaget at opføre 500.000 euro på konto 2727, tilrettelæggelse af og modtagelse i forbindelse med gruppebesøg, Euroscola-programmet og indbydelse af opinionsdannende personer fra tredjelande"

Ud over denne tilføjelse til punkt 20 skal punkt 18 slettes fra teksten. Det er de ændringer, der følger af vores afstemning om tallene. 
Formanden.
   - Godt, eftersom det faktisk blot drejer sig om en erklæring, som gør, at teksten teknisk set bliver i overensstemmelse med de tal, vi netop har vedtaget, mener jeg, at forsamlingen vedkender sig ordførerens forslag.
Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som godkendt.
Fazakas (PSE ),
   Jeg vil gerne bruge mine korte kommentarer til at gøre Dem og offentligheden opmærksom på den høringsprocedure, der fandt sted forud for den aktuelle afstemning, og som var en succes ikke blot for Budgetkontroludvalget, som jeg er formand for, men også for hele Europa-Parlamentet. Høringsproceduren, som jeg nok ikke behøver understrege betydningen af i lyset af gårsdagens begivenheder, kan også tjene som et positivt eksempel for Rådet og Kommissionen.
Hvad mener jeg med det?
I tiltrædelsestraktaten fik de 10 nye medlemsstater lov til bl.a. hver at udpege et medlem til f.eks. Revisionsretten. Budgetkontroludvalget afholdt høringer for hver af kandidaterne og accepterede otte af kandidaterne og kom med negative udtalelser om to af dem.
Et af disse lande, Cypern, trak sin kandidat tilbage på grund af det negative resultat af den pågældende høring og udpegede hr. Kikis Kazamias i stedet.
I lyset af hans curriculum vitæ samt svarene i spørgeskemaet og under den offentlige høring anbefalede vores udvalg en udnævnelse af hr. Kazamias med 26 stemmer for og en imod, og vi udtrykte håb om et godt samarbejde med den nye kandidat.
Desværre ignorerede Rådet Parlamentets negative udtalelse og godkendte den anden kandidat fra Slovakiet. Budgetkontroludvalget har derfor besluttet at bede Rådet om senest den 15. december 2004 at aflevere en skriftlig rapport med en begrundelse for ikke at følge Parlamentets anbefaling.
Medlemmerne af Revisionsretten skal have Parlamentets tillid. Hr. Kazamias har Budgetkontroludvalgets tillid, og jeg beder Dem derfor acceptere den rapport, vi har fremlagt.

Formanden.
   - Jeg sætter således ændringsforslag 3 til afstemning som en tilføjelse med en positiv udtalelse fra ordføreren.
(1)
(2)


De Poli (PPE-DE ),
    Jeg erklærer hermed, at jeg stemte for budgetpost 04 04 09 om støtte til platformen for de europæiske ngo'er i socialsektoren, eftersom foreninger spiller en stor rolle i forbindelse med frivilligt arbejde i Europa. Jeg beklager til gengæld, at vi ikke fik vedtaget en anden budgetpost, som jeg støttede, nemlig pilotprojekter på handicapområdet. 
Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Junilisten forkaster Parlamentets forslag til budget for 2005. Parlamentets forslag indebærer, at EU's forpligtelser vil stige til 1,24 % af EU-landenes forventede BNI. Vi mener absolut ikke, at forpligtelserne for 2005 må overstige Kommissionens forslag på 1,14 %. Selv om betalingerne endnu ikke overstiger 1 % af BNI, vil disse så småt stige til niveauet for forpligtelserne i 2005-budgettet. Dette er udgangspunktet for den langsigtede finansielle ramme. Derfor er det vigtigt allerede i 2005 at komme ned på et lavere niveau. Målet bør være at komme ned under udgiftsloftet på 1 % af BNI.
Her følger et udvalg af forslag til nedskæringer:
- Vi mener, at EU allerede i 2005 bør indlede nedskæringer af landbrugsstøtten.
- Støtten til europæiske politiske partier bør afskaffes helt.
- Støtten til tobaksdyrkning bør afskaffes. Det skal være op til de enkelte lande at sikre, at landmændene omstilles til andre former for dyrkning med succes.
- Støtten til informationsindsatsen kan reduceres, da vi mener, at det er politisk svært at give objektiv information før folkeafstemningerne om forfatningen. Vi mener, at det er op til de enkelte lande og de politiske partier i disse lande at håndtere denne information. EU bør undgå at blande sig i den demokratiske proces i medlemslandene. 

Belder (IND/DEM ),
    De nederlandske medlemmer af IND/DEM-Gruppen har stemt imod forslaget til Den Europæiske Unions budget for 2005 som ændret af Europa-Parlamentet. Til trods for at vi bedømmer visse dele af den europæiske politik positivt, såsom politikken vedrørende miljø, landbrug og det indre marked, er det vores opfattelse, at der i det af Europa-Parlamentet ændrede budget afsættes alt for store beløb til anliggender, som - i henhold til subsidiaritetsprincippet - ikke henhører under EU's kompetence. Det drejer sig om beskæftigelsespolitikken, udenrigs- og forsvarspolitikken, turisme, undervisning, kultur og sport. Endvidere afsættes der under fællesnævneren "oplysningspolitik" betydelige summer til aktiviteter, som skal promovere en såkaldt europæisk forfatning, som vi er erklærede modstandere af.
Endelig kan vi ikke tilslutte os en praksis, hvor man låner mest muligt, lige til det gældende loft, i stedet for at tilstræbe økonomisk, behersket og ansvarlig omgang med skatteydernes penge. 
Cederschiöld, Fjellner, Hökmark og Ibrisagic (PPE-DE ),
    Den moderate delegation har i dag undladt at stemme i den endelige afstemning om beslutningen. Beslutningen indeholder meget, som efter vores mening er prisværdigt, men da vi i afstemningen om budgettets tal stemte imod flere af de foreslåede udgiftsstigninger, var det umuligt for os at støtte beslutningens konklusioner.
Vi kan ikke støtte det generelle forslag om at forhøje budgetudgifterne til de niveauer, som Kommissionen har foreslået. Vi kan heller ikke støtte de lovlig flotte formuleringer om mere støtte til landbrug, strukturfonde og informationsindsats. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for hr. Garriga Polledos betænkning (A6-0021/2004) om forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2005 (Sektion III), med ændringer, fordi jeg er enig i hovedparten af de vurderinger og forslag, som den indeholder, især betragtningen om, at "2005-budgettet skal afspejle følgende politiske prioriteringer og mål: Lissabon-strategien: ønsket om, at EU-budgettet bliver et effektivt instrument til fremme af økonomisk vækst, bæredygtig udvikling og jobskabelse; RIA: nødvendigheden af, at der findes et europæisk svar på de nye udfordringer i forbindelse med samarbejdet på områderne indvandring, asyl og vandrende arbejdskraft, terrorisme og sikkerhed; Informationspolitik: nødvendigheden af at forstærke den budgetmæssige indsats på baggrund af den lave deltagelse i de seneste europæiske valg, udvidelserne af EU og debatten om EU-forfatningen; Samhørighedspolitik: 2005-budgettet skal også fortsat bidrage til både at skabe samhørighed og styrke Unionens eksterne rolle".
På den anden side bifalder jeg kritikken af, at "nogle medlemsstater ikke har kunnet udnytte midlerne til udvikling af landdistrikterne, selv om de har været ramt af massiv ørkendannelse og brande, der har ødelagt boligmiljøer og naturlige levesteder i landdistrikterne (…)," og at man "opfordrer Kommissionen til omhyggeligt at analysere forslag, som vil kunne afhjælpe sådanne situationer". 
Ribeiro (GUE/NGL ),
    Vi kan ikke acceptere, at budgetforslaget for 2005 er på under 1 % af Fællesskabets BNI, når loftet for de egne indtægter for 2000-2006 er 1,24 % af BNI (1,27 % af BNP), hvilket er klart utilstrækkeligt, hvis målsætningen om økonomisk og social samhørighed i EU virkelig ønskes indfriet.
Vi fordømmer derfor Rådets strategi med at definere debatten som de finansielle overslag for perioden 2007-2013 ved at fastlægge et budgetforslag på under 1 % af Fællesskabets BNI, hvilket tydeligt er i samklang med "brevet fra De seks", ligesom det imødekommer stabilitetspagtens begrænsninger.
Vi beklager, at Europa-Parlamentet, trods skærmydsler institutionerne imellem, slutter op om denne strategi. Vi beklager, at de vigtigste prioriteringer er en mytificeret og mystificeret Lissabon-strategi, terrorisme og informationspolitik, at prioriteringerne stadig mere ligner målene i en såkaldt, men ikke ratificeret, europæisk forfatning og et ikke vedtaget forslag til politisk-finansiel ramme, når de beløb, som fællesskabsbudgettet stiller til rådlighed, burde gøre det muligt for EU at nå væsentlige og strategisk ratificerede og vedtagne mål såsom forbedring af befolkningernes levevilkår, større økonomisk og social samhørighed, bæredygtig udvikling, beskæftigelse og forbedrede samarbejdsrelationer med de mindre udviklede lande. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    I dette første forslag til EU's almindelige budget for regnskabsåret 2005 (det foreløbige budgetforslag) aftegner der sig allerede nogle hovedlinjer. Under forbehold af kommende ændringer kan man konkludere, at ledetråden i hele dette budget er en fundamental bestræbelse for institutionel reform (øgede udgifter til tjenestegørende personale, øgede administrationsudgifter, øgede udgifter til finansiel kontrol). Det er en skam, at Rådets budgetforslag for regnskabsåret 2005 samlet svarer til 1 % af EU's 25 medlemsstaters BNP, hvilket viderefører presset - som flere medlemsstater offentligt advokerer - for at sænke loftet på 1,24 %, og hvilket også går på tværs af den nylige optagelse af 10 nye medlemsstater og ønskerne om netop at befordre opbygningen af et institutionelt Europa.
Jeg støtter budgetforslagets positive bestræbelser på at forbedre de forskellige politiske områders interinstitutionelle operationalitet, selv om jeg mener, at der endnu er lang vej til de målsætninger om bæredygtighed, velstand og integration, som borgerne gerne ser nået. 
Silva Peneda (PPE-DE ),
    Med EU's budgetprocedure er der førhen blevet afsløret en kløft mellem Fællesskabets politiske prioriteringer og finansieringen heraf med en vis uigennemskuelighed som følge.
Efter pres fra Parlamentet har Kommissionen vedtaget en ny aktivitetsbaseret forvaltning af budgettet (ABB).
Det er en god og enkel tilgang.
Det drejer sig i første omgang om at finde frem til aktiviteter, der skal gennemføres ud fra de politiske prioriteringer, for derefter at allokere de nødvendige menneskelige og finansielle ressourcer.
Med vedtagelsen af denne metode skulle det blive lettere præcist at evaluere konsekvenserne af bestemte politikker og aktioner.
Trods de anstrengelser, der er udfoldet, må jeg konstatere, at aktivitetsbeskrivelserne er af ringe kvalitet og af beskeden nytte for budgetproceduren. De har langtfra nået et ønskeligt niveau. Informationen er diffus, med ringe talmateriale og undertiden mangelfuld, hvad angår praktiske oplysninger. De fleste mål og de dertil hørende indikatorer er ikke målbare, og deres indflydelse på de menneskelige og finansielle ressourcer fremgår sjældent.
Den vigtigste målsætning er ikke indfriet. Eftersom det, der ikke kan måles, ikke kan forvaltes, er der endnu ikke noget klart forhold mellem målene og de indikatorer, som skal angive, i hvilken grad målene er nået.
Der er derfor endnu lang vej at gå på dette område. 
Wijkman (PPE-DE ),
    Som ansvarlig for budgettet for udviklingssamarbejde er jeg blevet mere opmærksom på et tydligere fattigdomsfokus. Midlerne til Asien, hvor der bor flest fattige, er øget med 37 millioner euro i forhold til sidste år. Midlerne til en indsats mod hiv og malaria øges. Desuden oprettes en ny budgetpost på 10 millioner euro til vaccinering mod børnesygdomme mv.
I øvrigt har jeg stemt i henhold til følgende principper:
(1) Den fælles landbrugspolitik skal reformeres.
- Eksportsubsidierne bør afvikles snarest muligt på grund af deres alvorlige konsekvenser for udviklingslandene.
- Støtten til tobaksdyrkning bør afvikles, da den går stik imod en offensiv sundhedspolitik.
- Støtten til transport af levende kvæg bør afvikles.
(2) Miljøpolitikken bør integreres bedre i de øvrige politiske områder. Det gælder ikke mindst landbrugs- og regionalpolitikken.
(3) Der bør foretages besparelser på en række områder. F.eks. bør medlemsstaterne bære det primære ansvar for den sociale dialog.
(4) Der er brug for bedre information til borgerne om Europapolitikken. Det gælder ikke mindst debatten om EU's fremtid og en ny forfatning.
(5) Sidst, men ikke mindst må udvidelsen og nye initiativer på det udenrigspolitiske område, f.eks. i Afghanistan og i Irak, samt arbejdet med globale miljøspørgsmål, hiv-epidemien osv. ikke indebære, at EU's budgetloft sænkes. 

Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for fru Jensens betænkning (A6-0020/2004) om forslag til EU's almindelige budget (andre sektioner) med forbedringer, som jeg finder nyttige, da jeg mener, at Fællesskabets institutioner har det nødvendige finansieringsgrundlag til at gennemføre deres aktivititer, herunder de behov, der følger af udvidelsen, og som især vil kunne mærkes i regnskabsåret 2006.
Jeg vil gerne som en vigtig tilføjelse påpege, at det er institutionernes pligt at sørge for en omhyggelig og samvittighedsfuld forvaltning af de offentlige midler, der jo er skatteborgernes penge. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    2005-budgettet bliver det første, der omfatter de 25 medlemsstater i et helt år, og det sidste, før de næste finansielle overslag fremlægges, hvorfor det er vigtigt, at det befordrer en hurtig og effektiv integration af de nye medlemsstater på alle områder.
Jeg beklager visse bevillingsreduktioner og budgettets generelt beskedne ambitionsniveau, ikke mindst i en tid med et ubarmhjertigt fald i de europæiske borgeres tillid til institutionerne - både Fællesskabets og medlemsstaternes - som garanter for velstand og velfærd, i en tid med dalende forventning om et økonomisk opsving, og hvor der høres stadig større mislyde over det gøglebillede, som gennemførelsen af Lissabon-strategien er blevet.
Som jeg så ofte har skrevet, er det Europa, som grundlæggerne drømte om, og det Europa, som vores borgere ønsker, et Europa i fred og velstand, hvor det essentielle er fælles værdier og interesser, et ægte indre marked, der skaber velstand, et Europa, hvis fornemste ambition er at fremme borgernes velfærd, og ikke en oppustet, fjern og selvtilstrækkelig superstruktur.
Jeg forventer mig meget mere af de finansielle overslag for 2007-2013. 

Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Vi mener ikke, at EU skal bevilge økonomiske midler til Bosnien-Hercegovina for at lette overgangen til markedsøkonomi. Vores opfattelse er, at EU skal have begrænset kompetence, og at dette ikke er et spørgsmål for EU. Vi er ikke imod økonomisk støtte til andre lande, men mener, at denne type beslutninger skal træffes på nationalt niveau, alternativt inden for rammerne af FN. Vi spørger især, hvorfor EU skal støtte en reform af den finansielle sektor i Bosnien-Hercegovina. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for betænkningen om supplerende makrofinansiel bistand til Bosnien-Hercegovina, fordi jeg mener, at Bosnien-Hercegovina for at komme videre i sine betræbelser for stabilisering og økonomiske reformer stadig har behov for vedvarende støtte fra Fællesskabet og andre bilaterale og multilaterale donorer.
Bosnien-Hercegovina har forpligtet sig til at videreføre sin økonomiske stabiliserings- og reformkurs, og jeg finder det derfor afgørende, at EU fastholder sit mål om at yde bistand i form af betalingsbalancestøtte og hjælp til at mindske landets eksterne finansieringsbehov, afbøde følgerne af de allerede gennemførte reformer og lægge grunden til fælles institutioner og politikker i overensstemmelse med Dayton-fredsaftalen. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Mærkerne af den frygtelige borgerkrig i det bosniske område er stadig tydelige i dag. Landet kendetegnes dog nu af en vis social ro og institutionel normalitet, som EU bør opmuntre og støtte.
Eftersom det har taget længere tid at gennemføre de politiske reformer i Bosnien-Hercegovina end forudset i Rådets afgørelse 2002/883/EF, er jeg indforstået med, at der ønskes anvendt forenklet proceduere i denne sag. Det er således nødvendigt at ændre denne afgørelse, så det ved at udskyde gennemførelsesfristen bliver muligt at udbetale tredje rate af den supplerende makrofinansielle bistand til Bosnien-Hercegovina og dermed styrke landets økonomiske bæredygtighed og de igangværende institutionelle reformer.
Jeg har stemt for. 

Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Vi mener ikke, at EU skal bevilge økonomiske midler til Serbien og Montenegro for at lette overgangen til markedsøkonomi. Vores opfattelse er, at EU skal have begrænset kompetence, og at dette ikke er et spørgsmål for EU. Vi er ikke imod økonomisk støtte til andre lande, men mener, at denne type beslutninger skal træffes på nationalt niveau, alternativt inden for rammerne af FN. Vi spørger især, hvorfor EU skal støtte privatiseringen af banker i Serbien og Montenegro. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for hr. Barón Crespos betænkning om supplerende makrofinansiel bistand til Serbien og Montenegro.
Jeg mener, at myndighederne i Serbien og Montenegro efter de politiske begivenheder, der fandt sted i slutningen af 2000, har opnået bemærkelsesværdige resultater, hvad angår stabilisering og økonomiske reformer. Det er meget vigtigt, at EU fortsat støtter alle bestræbelser på fred og stabilitet i regionen. Disse lande har vist gode resultater med hensyn til stabilitet, og Kommissionens udsendinge på stedet har konstateret en positiv udvikling.
Man har opnået og fastholdt makroøkonomisk stabilitet, og væsentlige strukturelle reformer er sat i gang. Der er gjort fremskridt med privatiseringen af samfundsejede selskaber gennem auktioner og udbud, og omstrukturing af industri- og finanssektorerne er undervejs. De økonomiske reformprogrammer har fået yderligere støtte fra Fællesskabets makrofinansielle pakker ydet under forudsætning af, at bestemte økonomiske og strukturpolitiske betingelser opfyldes. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Økonomisk, social og politisk stabilitet i Serbien er afgørende for udviklingen af fredelige og normale forbindelser mellem staterne på Balkan, der nu ser hen til EU som en kilde til støtte og håb.
Det skal bemærkes, at Serbien i særlig grad har lidt under ustabilitet som følge af efterkrigssituationen og mindskelsen af dets indflydelsesområde.
Disse forhold blev betragteligt forværret på grund af det barbariske mord på premierminister Zoran Djindjic i marts sidste år, der uundgåeligt kom til at forsinke de reformer, som den nye regering havde sat i gang, og som da forløb i en lovende rytme.
Forsinkelsen har forhindret, at den tredje rate og den yderligere bistand har kunnet gennemføres inden for de frister, som direktiv 2002/882/EF indeholder. Det haster derfor med at fastsætte en ny frist med henblik på en effektiv og gunstig gennemførelse, der kan medvirke til at styrke betalingsbalancen og Serbiens og Montenegros reserver.
Jeg har stemt for. 

Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for hr. Fazakas' betænkning (A6-0015/2004) om indstilling af Kikis Kazamias som medlem af Revisionsretten, fordi jeg støtter, at Kikis Kazamias udnævnes til medlem af dette vigtige EU-organ med begrundelse ikke mindst i hans curriculum vitæ og de svar, som han har givet på udvalgets spørgsmål. 

Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for beslutningsforslaget om transmissible spongiforme encephalopatier og foder. Jeg mener, at Parlamentet fortsat skal være vagtsomt omkring alle sider af folkesundheden og nøje vurdere alle beslutninger truffet af Kommissionen og Rådet med henblik på, at medlemsstaterne skal forbyde fodring med forarbejdede animalske proteiner af husdyr, der holdes, opfedes eller opdrættes med henblik på produktion af fødevarer. Kommissionens forslag bør derfor genovervejes, og der bør tages behørigt hensyn til Parlamentets velbegrundede tvivl om, at der findes tilstrækkeligt med erfarne laboratorieansatte i EU-medlemsstaterne. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg støtter selvsagt dette initiativ fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed på et så følsomt område som spongiforme encephalopatier, ikke mindst på grund af den enorme virkning, som kendskabet til og omtalen af dem har haft i den europæiske offentlighed i de seneste år, hvor de har givet anledning til forskrækkelse og radikale ændringer i spisevanerne. Områdets tekniske kompleksitet og den tvivl, der stadig gør sig gældende i videnskabelige kredse, fordrer ganske givet mest mulig årvågenhed. Dette forslag til beslutning er udtryk for denne forpligtelse og desuden - nok en gang - for det, som borgerne allermest er optaget af, nemlig det højest mulige niveau af folkesundhedsbeskyttelse. Den rimelige og dybe mistro, der stadig præger offentligheden, retfærdiggør også, at der fastsættes den strengeste kontrol og de strengeste markedsføringsbetingelser for de forskellige fodertyper.
Jeg har derfor stemt for. 

Martin, David W. (PSE ),
    Jeg glæder mig over denne betimelige afgørelse om at opgradere forbindelserne mellem EU og Indien til et strategisk partnerskab. En stemme for denne betænkning er en stemme for praktiske foranstaltninger hen imod gensidig respekt og en åben dialog om alle spørgsmål, herunder de spørgsmål, man er uenige om.
Jeg glæder mig over de konkrete skridt i betænkningen om:
1. fortsat fremme af stærke handelsforbindelser og samarbejde med Indien omkring bedre forståelse for den globale økonomi og mere specifikt en forståelse for fordelene for begge økonomier med hensyn til jobudflytnings- og indflytningsspørgsmål,
2. særlig vægt på dialogen mellem Indien og Pakistan, herunder Kashmir-spørgsmålet, og tilfredshed med dialogen og håbet om en vellykket afslutning herpå og særlig vægt på behovet for at udvikle og sikre gensidig tillid mellem disse to store lande,
3. bevarelse og styrkelse af samarbejdet inden for udviklingspolitikker for at hjælpe Indien til at opfylde millennium-udviklingsmålene.
Meijer (GUE/NGL ),
    Indien er et stort, føderalt organiseret, parlamentarisk demokrati med forskellige sprog og kulturer. Der er følgelig nogle, der ser Indien som en slags EU for Sydasien og ydermere som en stødpude i forhold til den muslimske verden, som man nærer mistillid til. En del af Europa-Parlamentets medlemmer vil derfor først og fremmest skabe en alliance og et nært økonomisk samarbejde, som er til gensidig fordel, og ikke lægge yderligere vægt på de store problemer, som fortsat ikke er løst, med hensyn til menneskerettigheder og krigstrussel. Det indiske samfund er, uagtet gældende lovgivning, fortsat opdelt i kaster, og omkring 150 millioner er kasteløse, som ingen andre vil have noget med at gøre. Især på landet er de henvist til det mest beskidte og dårligst betalte arbejde. Tidligere regeringer, som havde rod i hindunationalismen, opgav indsatsen for at fjerne forskelsbehandlingen. De fandt heller ikke nogen løsning for Kashmir, hvor flertallet af indbyggerne er muslimer og i mere end et halvt århundrede har følt, de lever i en besat provins. Der er også uløste problemer vedrørende andre mindretal. EU lægger i dag primært vægt på de kommercielle interesser på bekostning af fredelig sameksistens og menneskerettigheder. Det er en holdning, jeg ikke kan tilslutte mig. International solidaritet med dem, som er udsat for forskelsbehandling, og disses organisationer i Indien vil være af stor betydning også i de kommende år. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for hr. Menéndez del Valles betænkning om forbindelserne mellem EU og Indien.
Jeg mener, at EU's forbindelser med Indien er af afgørende vigtighed på grund af Indiens geostrategiske betydning og landets mulige rolle i en multilateral verdensorden. Dets status som verdens største multikulturelle demokrati, der har samme fælles kerneværdier som EU's medlemsstater, nemlig frie og lige valg, respekt for retsstaten, domstolenes uafhængighed og respekt for mindretal, gør en fortløbende uddybning af forbindelserne mellem de to parter mulig.
I betragtning af Indiens betydning med dets mangfoldighed af religioner, kulturer, etniske grupper og sprog og landets betydning i dialogen mellem civilisationer finder jeg afgørelsen om at opgradere forbindelserne mellem EU og Indien til et strategisk partnerskab af fundamental betydning for EU's eksterne forbindelser.
Fremme af en effektiv multilateral strategi indebærer praktiske foranstaltninger, der befordrer snævrere forbindelser mellem EU og Indien.
Gensidig respekt og partnerskab kommer bedst til udtryk i en åben dialog om alle spørgsmål, herunder de spørgsmål, som man er uenige om. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Indien har en enorm geostrategisk betydning i verden. Verdens største demokrati er den ledende kraft på det subkontinent, som landet er en del af, og med dets menneskelige og kulturelle mangfoldighed er det af største interesse for et EU, der ønsker at åbne sig mere for verden.
Historien har betydet, at visse medlemsstater som f.eks. Portugal har haft særlige bånd og forbindelser til Indien. Jeg tror, at dette forhold kan være til gensidig fordel og fuldt ud retfærdiggør EU's støtte til, at disse forbindelser opretholdes og styrkes. Jeg er således overbevist om, at styrkelse og genoptagelse af fortidens forbindelser, der også drager fordel af de følelsesmæssige bånd og fælles sprog og kultur, vil indebære, at der kan høstes endnu flere frugter af mødet mellem Europas og Indiens folk.
Jeg bifalder derfor både etablering af et fælles EU-Indien-center for indiske studier og fremme af europæiske kulturelle initiativer i Indien med særligt fokus på projekter, der skal genoplive og genopfinde den fælles fortid.
Jeg vil gerne fremhæve det høje indiske kompetenceniveau på mange områder, og jeg går derfor ind for at fremme teknisk, akademisk og erhvervsmæssig udveksling af såvel personale som erfaringer.
Jeg har stemt for forslaget til henstilling, selv om jeg gerne vil påpege, at opgraderede forbindelser mellem EU og Indien ikke må hverken erstatte eller svække eksisterende bilaterale forbindelser med medlemsstaterne, men i stedet bør supplere disse. 

Meijer (GUE/NGL ),
    I Belarus står to holdninger stejlt over for hinanden. En tredjedel af befolkningen ser sig selv om et vestligt grænseområde i Rusland med samme sprog, kultur og religion. De ser deres område som vigtigere end andre dele af Rusland, fordi det ligger ved forbindelsesvejene til EU-landene. Den nuværende præsident, Lukasjenko, opfatter de som garant for stabilitet og for fortsat beståen midt i den forvirring, der hersker i nabolandene. En anden tredjedel af befolkningen ser Belarus som en stat med eget sprog og egen kultur, en stødpudestat mellem Polen og Rusland, som kan tilslutte sig EU. Tilhængerne af denne opfattelse møder stærk modstand fra det nuværende styres side, som på alle tænkelige måder lægger hindringer i vejen for organisationer, tidsskrifter, demonstrationer, mindretalsreligioner, undervisning på eget sprog og oppositionskræfters valgkampagner. Derfor opfatter ofrene landet som et diktatur. Mellem de to opfattelser står en mellemgruppe, uden udtalt holdning, som ikke gør modstand. Lukasjenko ønsker at blive ved magten og selv ved siden af Putin spille en vigtig rolle i et Storrusland. Det kan han kun gøre ved at undertrykke andre, og det er derfor berettiget, at de planer, der er udviklet i Polen og Litauen, om radioudsendelser og undervisning på belarussisk, støttes af EU som helhed. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for forslaget til beslutning om resultatet af folkeafstemningen og valget i Belarus. Ved at stemme for ønsker jeg at udtrykke, at jeg deler den opfattelse, at situationen i landet er særdeles alvorlig, hvad angår menneskerettighederne, og at jeg deler det internationale samfunds synspunkt, at det seneste "valg og folkeafstemning" i Belarus ikke var hverken frit eller retfærdigt. Det er vores pligt at fordømme valgsvindel og afvise alle, der prøver at forhindre borgerne i at udøve deres ret til frihed.
Forholdene i Belarus, der er et af EU's nabolande, er særdeles alvorlige og fordrer, at EU skænker dem den allerstørste opmærksomhed, men også, at EU udfolder de nødvendige bestræbelser for ligesom i andre tilsvarende situationer at støtte demokratiske kræfter ved bl.a. at give unge belarussere mulighed for at studere i EU-lande. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg er rystet over det klima af tvang og undertrykkelse, der hersker i Belarus, hvor frihed og demokrati dagligt trædes under fode. Det er forkasteligt, at et lands myndigheder kan tjene vilkårlighed og magtbrynde og åbent krænke pluralisme og borgerrettigheder. Den vold, som udøves over for medlemmerne af den demokratiske opposition, undertrykkelsen af demonstrationsfriheden, for ikke at tale om den ufri måde, som valgprocessen forløb på, viser, at der stadig er meget at gøre for menneskerettighederne på vores eget kontinent.
I betragtning af at man ikke levede op til de minimumskrav om frihed og retfærdighed, der bør gælde for en sådan handling, er der mere end grund nok til at betvivle, at det valg og den folkeafstemning - officielt benævnt et referendum - der i mellemtiden har fundet sted, skulle være gyldige.
Præsident Lukasjenkos ønske om at blive ved magten og hans manglende respekt for Belarus' grundlov og for hans borgeres rettigheder fordrer, at EU udviser skærpet opmærksomhed og indtager en fast holdning, der ved diverse midler og metoder kan bidrage til, at der indføres en egentlig demokratisk retsstat i landet.
Jeg har stemt for. 

Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg stemte hverken for eller imod det fælles beslutningsforslag om Ukraine. Jeg er sikker på, at demokratiet i Ukraine ikke fungerer efter vores standarder. Der er fremsat anklager om magtmisbrug, men jeg tror, det er noget, man altid vil se i et helt nyt demokrati, og vi klager jo også over det i vores egne lande, i EU. Det er noget, der generer os, og som finder sted i lande, som er nuværende ansøgerlande, som f.eks. Tyrkiet. Overtrædelse af menneskerettighederne finder desværre også sted hos vores samarbejdspartnere. Imidlertid står vi over for et valg i landet, og beslutningsforslaget indeholder beskyldninger, som jeg personligt endnu ikke har kunnet finde belæg for, selv om jeg har forsøgt at fremskaffe oplysninger. Jeg synes, beslutningsforslaget går for vidt og måske oven i købet kan betragtes som indblanding i et lands interne anliggender. Jeg vil vente med at tage personligt stilling, til jeg har besøgt Ukraine. Lige nu stemmer jeg hverken for eller imod. 
Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ),
    I et land som Ukraine, der først for nylig er blevet et frit land, tror jeg ikke, at institutioner og demokrati kan fungere efter vores standarder.
I øvrigt er demokrati en vanskelig sag. Også i vores egne lande, i EU-landene, ser vi magtmisbrug, i nuværende ansøgerlande ser vi krænkelser af menneskerettighederne, og det samme sker i andre lande, som er vores samarbejdspartnere.
Jeg har visse forbehold over for disse beskyldninger mod Ukraine, da jeg ikke har klare oplysninger om situationen og mener, at det er et meget følsomt tidspunkt, fordi vi befinder os i slutningen af valgkampen, lige før folkeafstemningen, og jeg er bange for, at dette beslutningsforslag med det indhold, det har, kan betragtes som indblanding i et lands interne anliggender og især påvirkning af offentligheden.
Jeg skal meget snart besøge Ukraine og vil undlade at udtale mig på nuværende tidspunkt og således hverken stemme for eller imod.
Lige nu håber jeg på et fredeligt og retfærdigt valg og en ansvarlig demokratisk ledelse, som vil bringe befolkningen velstand og indgå i konstruktive relationer til EU.
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for forslaget til beslutning om det kommende valg i Ukraine, fordi jeg mener, at valget er meget vigtigt, men at den demokratiske proces i Ukraine desværre næppe er andet end et spinkelt håb. Vi må derfor med den allerstørste opmærksomhed iagttage, hvorledes denne proces foregår, klart fordømme alle forsøg på at blokere landets fremskridt hen imod et ægte demokrati og give udtryk for vores allerstørste utilfredshed med de krænkelser af de grundlæggende rettigheder, der allerede har fundet sted, samt for vores håb om, at et resultat, der er en følge af frie og demokratiske valg, kan bringe Ukraine nærmere EU. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Et naboland med en strategisk betydning som Ukraine kræver særlig opmærksomhed, hvilket dog også kan begrundes med det forhold, at der befinder sig et betydeligt antal ukrainere i flere af EU's medlemsstater, deriblandt Portugal.
Under den seneste valgkamp op til præsidentvalget har der været begivenheder, der giver anledning til at frygte tilbageskridt i processen med at skabe en stabil demokratisk retsstat. Forsøgene på at kontrollere massemedierne, navnlig lukningen af Kanal 5, udgør ligesom de mange indskrænkninger i ytrings- og forsamlingsfriheden foruroligende tegn herpå, som vi bør fordømme.
Ukraine kommer ikke til at bevæge sig frem mod et ægte demokrati ved at indskrænke de mest grundlæggende borgerrettigheder, men i stedet ved at leve op til høje standarder og de facto vise respekt for individet og for pluralisme og frihed. Frihed og retfærdighed skal præge ikke blot det kommende valg, men være til stede overalt i statens politiske praksis.
EU kan spille en vigtig rolle i denne overgangsfase i Ukraines politiske liv ved at give råd og støtte til de positive foranstaltninger, der trods alt er blevet gennemført af den ukrainske stat, men også ved uden tøven at fordømme adfærd, der giver mindelser om de gamle kommunistiske, totalitære metoder.
Jeg har stemt for. 

De Rossa (PSE ),
    Jeg vil gerne have protokolleret min støtte til dette forslag og min modstand mod ændringsforslaget, ifølge hvilket brugen af højintensive aktive sonarer kun skal begrænses i geografisk afgrænsede områder defineret som "følsomme marinehabitater".
Hvaler er vandrende dyr, der skal beskyttes overalt uden geografiske begrænsninger. 
Højintensitetslyde som dem, der frembringes af aktive sonarer, har potentiale til at forårsage fysiske skader på havdyr i varierende grad fra midlertidige høretab til permanente skader og tilmed død.
Der er et presserende behov for europæiske og globale reguleringsmæssige rammer for overvågning af virkningerne af undervandsstøj og regulering af tilførslen af undervandsstøj til havmiljøet. Den uregulerede spredning af skadelig menneskeskabt støj i oceanerne og havene udgør en potentiel trussel mod havdyr og økosystemer.
Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Vi har stemt ja til punkt 1 og 2, da anvendelsen af højeffektive aktive sonarer er et grænseoverskridende spørgsmål. Samarbejdet inden for rammerne af EU er dermed berettiget.
Vi har stemt imod ændringsforslag 1 af to grunde. For det første er det svært at definere, i hvilke områder der findes følsomme marine arter. For det andet spredes den lyd, som er forbundet med højeffektive aktive sonarer, over store områder.
Vi har hverken stemt for eller imod beslutningen som helhed, da vi dels er kritiske over for ændringsforslag 1, dels sætter spørgsmålstegn ved, om Kommissionen er det rette organ til at gennemføre en undersøgelse af, hvilke virkninger højeffektive aktive sonarer har på havmiljøet. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
    Vi har stemt om denne beslutning, som vi har gjort, på grund af den holdning, som forslaget udtrykkeligt indebærer for de fremtidige relationer mellem EU og Belarus.
Forslagene er præget af en klar indblanding, f.eks. i form af indførelse af "en række målrettede sanktioner mod Belarus", støtte til "radionyhedsprogrammer" og bistand til "kommuner, der er modstandere af styret".
Disse forslag er meget mere uacceptable, fordi det igen kan konstateres, at der anvendes forskellig målestok for vurderingen af begivenheder i tredjelande, en for "vennerne" og en for de "andre".
Der er aldrig blevet stillet forslag eller truffet foranstaltninger af denne art over for en stat, der militært besætter en del af en af EU's medlemsstater, der ikke overholder folkeretten og sidder FN's resolutioner overhørig, der har tusinder af politiske fanger, og som afviser et folks urgamle kulturelle rettigheder.
Der er aldrig blevet stillet forslag eller truffet foranstaltninger af denne art over for en stat, der militært besætter en anden stats territorium og dagligt på den mest brutale facon krænker et helt folks elementære rettigheder, der på den mest frontale måde sidder talrige af FN's resolutioner overhørig, der bygger en mur på den anden side af sine grænser, og som i mere end tre år har holdt en præsident under militær belejring. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for forslaget til beslutning om flådens sonarer. Jeg mener, at den stigende bekymring i offentligheden og blandt videnskabsmænd efter en række dokumenterede massedødsfald blandt hvaler i forbindelse med anvendelse af højintensiv, mellemfrekvent aktiv sonar i kystområder bør betyde, at der gennemføres en grundig undersøgelse af årsagerne til disse hændelser. Kommissionen må sørge for, at der gennemføres en undersøgelse af den potentielle virkning på havmiljøet af deployering af højintensive aktive sonarer om bord på flådefartøjer, og må - på grundlag af medlemsstaternes oplysninger - foretage en vurdering af virkningen i EU's farvande. Internationale aftaler om regulering af støjniveauet i verdenshavene vil kunne blive af afgørende betydning med henblik på regulering og begrænsning af de menneskeskabte sonarers skadelige virkning på havpattedyr og fisk. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg deler hr. Florenz' bekymringer for miljøvirkningerne af flådens højintensive aktive sonarer.
Som omtalt i hr. Florenz' forespørgsel til Kommissionen har anerkendte eksperter på området givet udtryk for alvorlige bekymringer i så henseende, deriblandt særlig risikoen for, at havpattedyr som hvaler og delfiner kan dø som følge af disse sonarer. Dette bekræftes af en undersøgelse, som spanske og britiske specialister har offentliggjort.
Eftersom det er et væsentligt mål af almen interesse for Fællesskabet at bevare, beskytte og forbedre miljøet, herunder at bevare naturlige habitatområder og vilde dyr og planter, og eftersom miljøbeskyttelse sammen med en indsats på det økonomiske, sociale, kulturelle og regionale felt indgår i det overordnede mål om bæredygtig udvikling, mener jeg, at Kommissionen bør træffe foranstaltninger på dette område.
Jeg gentager derfor de nævnte bestræbelser og opfordringen til Kommissionen om at træffe foranstaltninger, særlig gennemførelse af direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter. 
Formanden.
   - Hermed er stemmeforklaringerne afsluttet. Vi har således afsluttet vores afstemning. 


Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er debat om tilfælde af krænkelse af menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet (forretningsordenens artikel 50). 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende beslutningsforslag:
- B6-0108/2004 af Martínez Martínez, Napoletano og van den Berg for PSE-Gruppen om fragmentationsammunition;
- B6-0111/2004 af Aubert, Beer, Joan i Marí, Lagendijk, Romeva i Rueda og Frithjof Schmidt for Verts/ALE-Gruppen om fragmentationsammunition;
- B6-0112/2004 for Kacin og Van Hecke for ALDE-Gruppen om fragmentationsammunition;
- B6-0120/2004 for Agnoletto, Brie, Morgantini og Pflüger for GUE/NGL-Gruppen om fragmentationsammunition og antitankminer;
- B6-0123/2004 af Van Orden for PPE-DE-Gruppen om eksplosive krigsefterladenskaber og anti-personnel landminer;
- B6-0125/2004 af Muscardini for UEN-Gruppen om eksplosive krigsefterladenskaber og anti-personnel landminer.
Van den Berg (PSE ).
   - Hr. formand, min gruppe, Den Socialdemokratiske Gruppe, går ind for en fastfrysning af produktionen af og handelen med fragmentationsbomber, indtil de problemer, der knytter sig til disse våben, er løst. Personligt havde jeg hellere set et forbud mod fragmentationsbomber, men koalitionen mod anvendelse af fragmentationsammunition, som omfatter en ganske vidtfavnende gruppe ngo'er, og som anlægger en sandsynligvis realistisk vurdering af forholdene på den internationale scene, når det gælder forhandlingerne om en protokol, har anbefalet et midlertidigt moratorium, eftersom det i den aktuelle situation synes at have størst chance for at lykkes. Det er i sidste ende, hvad politik drejer sig om, som vi har set de seneste dage. Trusler om en ægte magtdannelse beroende på flertal. Det kræver naturligvis - hvis det skal lykkes, og vi har i den forbindelse bred støtte i Europa-Parlamentet - en indsats fra Rådets, Kommissionens og medlemsstaternes side. Vi har behov for en ny protokol, som behandler alle humanitære problemer i forbindelse med anvendelsen af fragmentationsammunition. Det blev endnu en gang understreget under en høring i Udvalget om Udvikling og Samarbejde. Vi har set, hvordan en stor del af denne ammunition netop findes i verdens fattigste lande, fra Afghanistan til Falklandsøerne, og også nærmere herved, i Serbien og Montenegro. 78 lande har stadig oplagret ca. 400 millioner personelminer og panserminer, og det vidner om, at der også i de 15 medlemsstater findes meget store mængder, og i 10 medlemsstater produceres disse miner fortsat. Problemerne kan naturligvis kun løses ved internationale aftaler. Vi har behov for en protokol. Det kræver hårde og intensive forhandlinger, hvor Europa netop kan tale med en røst. Det er, hvad vi stærkt anbefaler. At der tales med en røst. Røde Kors og FN er på vores side. Jeg vil egentlig gerne opfordre De Kristelige Demokrater til at bevæge sig endnu et skridt i retning af vores holdning på dette område. Jeg kan ikke forestille mig, at vi ikke kan finde , hvad dette spørgsmål angår. Det lykkes måske ikke vedrørende Buttiglione, men det må kunne lykkes vedrørende fragmentationsbomber. 
Schmidt, Frithjof (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, fragmentationsbomber er særligt ondskabsfulde våben. En sådan bombe kan, hvis den anvendes, splittes i op til 8.000 bittesmå bomber, som så ligger i områder på op til 240.000 m2 - det er ca. 50 fodboldbaner - som virker næsten som landminer, og som truer civilbefolkningen, børn og kvinder samt militærpersonale. Det er en klar overtrædelse af artikel 51 i den første tillægsprotokol til Genève-konventionen.
Derfor krævede Europa-Parlamentet for 18 måneder siden, den 10. februar 2003, et moratorium om fremstilling og anvendelse af og på længere sigt endda også et totalt forbud mod sådanne fragmentationsvåben og fragmentationsbomber. Det er derfor en politisk skandale, at disse våben stadig produceres i EU, i Tyskland, i Frankrig, i Storbritannien, i Italien, i Spanien og i Belgien. Det betyder, at vi beslutter, at det ikke skal ske, og at det krænker menneskerettighederne, og så fortsætter vi med at producere disse våben. Vores regeringer foretager sig intet på dette punkt på nationalt niveau. Det er hykleri, og derfor er det absolut nødvendigt, at Parlamentet igen hæver sin stemme mod produktionen af sådanne våben i EU og mod handelen med disse våben.
Hvis Gruppen for Det Europæiske Folkeparti i sin beslutning i nr. 1 anerkender den katastrofale virkning af disse våben, men i nr. 3 giver udtryk for forståelse for den militære anvendelse, fordi militæret ellers ville anvende endnu værre våben, er det en perverteret tanke. Jeg mener netop ikke, at de kristelige medlemmer af den konservative gruppe kan gennemføre en sådan holdning konsekvent på baggrund af deres etiske orientering. Jeg vil derfor opfordre Dem til at trække dette punkt tilbage fra Deres beslutning. Den underminerer virkelig sagen. 
Toia (ALDE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg vil tale i to minutter om en vigtig sag. Det er en sag, som efter min mening er nødvendig for at fremme en kultur, der kan bidrage til at forebygge og løse de problemer, som mennesket skaber for sig selv i form af en uendelig række lidelser, sårede og døde, som alt for ofte rammer civilbefolkningen, og som skyldes spredningen af miner i mange områder. Miner er dødbringende krigsmateriel, som vi absolut bør bekæmpe, eftersom de er rettet mod civilbefolkningen, forbliver aktive uendeligt længe og ofte umuliggør et effektivt minerydningsarbejde.
Det internationale samfund har som bekendt gjort en indsats på disse områder. De ikke-statslige organisationer har iværksat en stor kampagne, som bakkes op via en underskriftsindsamling, og de har sat en spontan bevægelse i gang, der har fået regeringerne i en lang række lande til at underskrive Ottawa-traktaten, der er en vigtig international traktat, som forbyder personelminer.
I dag skal vi gå længere end denne traktat, og vi skal fremme en holdning - og herefter forhåbentlig en indsats - fra regeringernes side, som fører til udarbejdelsen af yderligere konventioner, retsinstrumenter og protokoller, så andre typer miner bliver forbudt. Disse dødbringende miner - nemlig klyngebomberne - har en ødelæggende effekt, der er mange gange større end personelminerne.
Enhver, der har haft lejlighed til at se disse fund i et rædselsmuseum - om jeg så må sige - kan kun føle harme og en stærk tilskyndelse til at gøre en indsats i den retning. Vi var i Slovenien for nylig, og her kunne vi på et museum se konsekvenserne af denne type miner.
Vi har set fotos og billeder fra markerne og billeder af de sårede. Vi har mødt de mennesker, som bærer ar efter disse våben på deres egen krop, våben, som det internationale samfund bør forbyde. Der er ikke tale om almindeligt krigsmateriel, og det er netop, fordi det ikke kun anvendes på slagmarkerne, men rammer civilbefolkningen, kvinder og børn, nemlig de børn, som leger på markerne, og de kvinder, som går ud på de dyrkede marker for at hente mad, men møder døden i stedet.
Jeg håber, at Parlamentet vil arbejde på at få den eksisterende konvention gjort mere omfattende, så den også omfatter denne type dødbringende våben. 
Morgantini (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, kære kolleger, krig er i dag blevet en måde at regere verden på. At henvise kraftigt til de internationale retsbestemmelser kan redde os mod barbariske handlinger og jungleloven.
Med appellen i det fælles beslutningsforslag, som vi vedtager i dag, forsvarer vi os på denne måde og beder om et moratorium, men også en indsats for at afskaffe brug, produktion, oplagring og eksport af fragmentationsammunition. Denne ammunition er farlig for civilbefolkningen. Jeg har set kvinder, børn, ældre og mænd med flænset kød og amputerede lemmer - i Kabul, Kandahar og Pristina - på de klinikker, som forsøger at redde, hvad der kan reddes. Det er barbariske handlinger, eftersom disse bomber bruges af vores demokratiske lande.
USA's luftvåben har kastet tusindvis af klyngebomber ud over afghansk og irakisk område. I udkanten af Kabul har jeg set de gule objekter, som tiltrækker børnene, og som har samme farve som de madrationer, der også bliver kastet ned i landsbyerne fra luften.
Der er mindst 57 lande, som ligger inde med lagre af fragmentationsammunition, og 22 af disse lande ligger i Europa. Der er ingen tvivl om, at der er tale om en krænkelse af de internationale retsbestemmelser. Vi skal sørge for, at beskyttelsen af menneskerettighederne går forud for militære interesser, for det gælder millioner af menneskers liv. Det er et mål, som vi skal sætte os, og det skal være noget, som Europa-Parlamentet forpligter sig til, sådan som det var tilfældet med ratificeringen af Ottawa-traktaten om personelminer takket være det utrættelige arbejde, tusindvis af mennesker fra de ikke-statslige organisationer har udført.
I Europa mangler vi stadig at overbevise Polen, Finland og Letland om, at de skal skrive under. Vi skal desuden forhandle os frem til en ny protokol til konventionen om konventionelle våben, og i forbindelse med konferencen om en revision af Ottawa-traktaten skal vi skabe enighed blandt landene om, at det er nødvendigt at forbyde panserminer med følsomme detonatorer, der eksploderer ved menneskelig berøring. Det er ikke nok med en beslutning. Vi må ikke stoppe her, og derfor har vi også bedt om en permanent overvågning fra Europa-Parlamentets side. 
Nicholson (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mange mennesker - inklusive nogle medlemmer af Europa-Parlamentet som f.eks. min kollega hr. Van Orden - har længe arbejdet med det humanitære spørgsmål om bekæmpelse af skadevirkningerne af personelminer. Vores væbnede styrker har fuldt ud støttet dette arbejde. Efter deres opfattelse - som vi deler - skal fragmentationsammunition og kampvognsminer ikke betragtes på samme måde som personelminer. Samtidig er vores væbnede styrker nødt til at bevare disse våbens enestående kapaciteter i deres arsenaler. De militære myndigheder vurderer, at hvis fragmentationsammunition blev forbudt, ville man i stedet være nødt til at bruge langt kraftigere krigsmateriel for at få samme effekt. Sådanne våben kunne udgøre en større trussel mod civilbefolkningen under en konflikt, ligesom de ville øge ødelæggelsesniveauet.
Med hensyn til virkningerne af fragmentationsammunition og kampvognsminer efter en konflikt er der gjort store fremskridt i Genève vedrørende håndteringen af eksplosive krigsefterladenskaber. Arbejdet forbedrer fortsat de tekniske aspekter af visse våbentyper, så de ikke længere udgør en trussel mod den lokale civilbefolkning efter afslutningen på en konflikt. Disse initiativer føres an af en gruppe regeringseksperter, der er opmærksomme på den rette balance mellem humanitære hensyn og militær anvendelighed.
Med hensyn til visse våbentyper er det alment kendt, at vores og de NATO-allieredes væbnede styrker er meget bevidste om behovet for at beskytte civilbefolkningerne, undgå sideskader og minimere farerne for vores egne tropper.
I dette forslag, som er stillet af venstrefløjen, tages der ikke højde for sådanne overvejelser, og forslaget er faktuelt forkert. Dets bestemmelser er urealistiske, og det vil derfor ikke medvirke til at løse problemerne med eksplosive krigsefterladenskaber.
Som noget positivt vil jeg gerne benytte lejligheden til at lykønske Kommissionen og medlemsstaterne med deres støtte til den samlede indsats mod personelminer, til minerydning og til hjælp til ofrene. Jeg vil opfordre dem til at koncentrere indsatsen om at standse truslen fra eksplosive krigsefterladenskaber og personelminer mod civilbefolkningerne senest i 2010 og ikke lade sig distrahere af andre spørgsmål.
Jeg opfordrer medlemmerne til at støtte beslutningen.
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, min gruppe har ikke underskrevet denne anmodning, fordi den er af den opfattelse, at man bør behandle denne komplicerede materie i underudvalget i en betænkning, som allerede er planlagt, og ikke i en uopsættelig forhandling, som er uegnet til det. I selve sagen har vi imidlertid besluttet os for fri afstemning, og jeg tilhører decideret til dem, der vil støtte denne beslutning ved afstemningen.
Jeg syntes, at det var interessant, at det først og fremmest var hr. van den Berg, der nævnte navnet Buttiglione. Hr. Buttiglione og jeg hørte til de kristelige demokrater, der fra begyndelsen af kritiserede Irak-krigen og anvendelsen af fragmentationsammunition i Irak-krigen voldsomt, og derfor beklager jeg, at de ikke ønsker hr. Buttiglione i Kommissionen. Han ville nemlig være en meget fin allieret i denne sag.
Og et andet punkt, jeg gerne vil tage op, er, at hr. Schmidt appellerede til vores kristne overbevisning. Her må jeg sige helt klart, at han siger det i slutningen af en uge, hvor vi flere gange har hørt, at politik ikke må være under indflydelse af religiøse overbevisninger. Jeg er uenig, og jeg er på baggrund af min kristne overbevisning af den mening, at der i virkeligheden skal gøres alt, hvad vi kan, både mod antipersonelminer af enhver slags og mod den fragmentationsammunition, der er virkelig ekstrem farlig for civilbefolkningen og især for børn. Men man bør ikke måle med to slags mål her. Man kan udlede meget forskellige politiske holdninger af sin kristne overbevisning, men man bør under alle omstændigheder respektere den. Personligt mener jeg, og jeg tror det også, at flertallet af vores gruppe mener, at man bør gennemføre dette moratorium, som er fornuftigt og nødvendigt, og jeg kan kun sige, at vi intensivt skal gøre især anvendelsen af fragmentationsammunition i Tjetjenien til et emne, for Rusland er medlem af Europarådet, som har sæde her i Strasbourg. Selv om Tjetjenien, hvis man betragter det som en del af Rusland, hvilket jeg egentlig ikke gør, men som mange gør, så at sige er Europarådets territorium og dermed også er underlagt menneskerettighedskonventionen, anvendes der fragmentationsammunition direkte mod civilbefolkningen dér. Men det samme gælder naturligvis også Irak og har også været gældende for Balkan. Her kan vi ikke være enøjet, og jeg må sige, at jeg støtter denne beslutning eftertrykkeligt.
Martínez Martínez (PSE ).
   - Hr. formand, den begrænsede taletid gør det umuligt at gå i dybden med problemet. Derfor foretrækker jeg at give udtryk for min støtte til beslutningen - som indeholder de fleste af vores forslag - og for min fulde tilslutning til det, som min kollega hr. van den Berg sagde, og jeg vil naturligvis ikke nævne PPE-DE-Gruppen, som anmoder os om at stemme det ene eller det andet, for jeg mener, at vores holdninger identificerer os, og jeg synes, at det er meget godt i spørgsmål som dette, at det ses, hvem vi hver især er, og at den offentlige mening og organisationerne kan skelne mellem os.
Jeg vil gerne tilføje to bemærkninger. For det første vil jeg gøre opmærksom på, at fremstilling af fragmentationsbomber, til forskel fra personelminer, kræver en meget kompleks teknologi, en teknologi, der kun er til rådighed for højt industrialiserede lande, og det betyder, at Unionens medlemsstaters ansvar overvåges nøje.
Men desuden kræves der en meget avanceret infrastruktur i luften eller på jorden for at affyre disse bomber, og det militære personel skal have specifik viden for at kunne affyre dem. Og her har nogle af vores lande også helt klart en rolle at spille, såvel for logistisk forberedelse som for uddannelse af militært personel.
Under den høring, som vi havde - og som var glimrende - skuffede det mig, at der var visse vanskeligheder med at angive de lande i verden, europæiske eller ej, som fremstiller de våben, vi fordømmer her. Jeg ville også have fundet det passende at angive navnene på de lande og deres tilhørende ansvar i vores beslutning. Og det fører mig til min anden bemærkning, som er en gentagelse af, at Europa-Parlamentet skal gøre alt for at sikre, at det, som vi vedtager i dag, ikke bare er ord.
Der er konkrete forslag, som vi har fået stillet fra organisationerne, som fortsat bør være vores permanente forhandlingspartnere i denne kamp. F.eks. mener vi, at det er en god idé at udnævne en ordfører, som på Europa-Parlamentets vegne kan følge det, der bliver gjort i vores lande og på internationalt plan for at udrydde fragmentationsbomber.
Pflüger (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, i 1999 beskæftigede jeg mig for første gang intensivt med fragmentationsbomber. Dengang førte NATO angrebskrig mod Jugoslavien og anvendte fragmentationsbomber. I Tyskland støttede alle politiske grupperinger ud over PDS, især Socialdemokraterne og De Grønne, denne krig, og følgerne har kunnet mærkes indtil i dag. Det betyder, at 30.000-50.000 ueksploderede fragmentationsbomber hidtil har forgiftet hele egne i Kosovo.
Vi skal tale i et klart sprog her: Det er især europæiske firmaer, som opnår overskud på fragmentationsbomber, f.eks. det tyske firma Rheinmetall. Det er tydeligt, at udstrakte bombardementer med fragmentationsbomber gælder som en del af krigsførelsen. I Irak-krigen anvendte USA og Storbritannien 13.000 af sådanne projektiler. Derfor er et fuldstændigt forbud mod fragmentationsbomber det eneste rigtige svar. Derfor er en tydelig kritik af rustningsindustrien og militæret, som anvender sådanne våben, nødvendig. 
Scheele (PSE ).
   - Hr. formand, i modsætning til antipersonelminer er der stadig ingen aftale om forbud mod fragmentationsbomber, men bevidstheden om, at der skal handles på globalt plan, vokser. Jeg mener, at vores beslutning i dag er et vigtigt bidrag til denne bevidsthed og til aktive skridt.
Fragmentationsammunition blev og bliver ofte anvendt i væbnede konflikter, og det kritiserer vi også i denne tekst. Der er mange ofre under kamphandlingerne, men også i mange år efter. I en rapport fra Human Rights Watch om krigsførelse og civile ofre under Irak-krigen, som blev offentliggjort i slutningen af 2003, understreges denne problematik.
Man kan læse, at anvendelsen af fragmentationsammunition i store mængder, især fra amerikanske og britiske landtroppers side, har kostet hundredvis af civile livet. Jeg mener heller ikke, at forsikringer om, at man vil gøre våbnene sikrere og producere dem således, at de har mindre katastrofale virkninger på civilbefolkningen, bringer os meget videre. Derfor er Europa-Parlamentets krav om et omgående moratorium om produktion og anvendelse af fragmentationsbomber af overordentlig stor betydning. 
Lamy,
    Hr. formand, Kommissionen deler Deres bekymring om de humanitære, økonomiske og sociale problemer, som tilstedeværelsen af ueksploderet ammunitionsom fragmentationsbomber, som er efterladenskaber efter konflikter, skaber. Vi er ligeledes bekymrede over de særlige forhindringer, som gør rydningen af de områder, der er forurenet med denne særlige type aktive ammunition, vanskelig. De ved, at EU altid har været en glødende forsvarer af protokollen om eksplosive krigsefterladenskaber og FN's konvention om forbud mod eller begrænsning af brugen af visse konventionelle våben. Nu er det nødvendigt, at medlemslandene indfører protokollen, så den kan træde i kraft så hurtigt som muligt, hvilket, som De ved, endnu ikke er tilfældet.
Kommissionen bestræber sig på at råde bod på de problemer, som fragmentationsbomberne skaber, og dette sker hovedsageligt på to områder. Først og fremmest drejer det sig om minerydning. Minerydningen sker i lighed med aktiviteterne i forbindelse med øget opmærksomhed på risici og hjælp til ofrene inden for rammerne af EU-instrumenterne, særlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning om aktion mod personelminer, og omfatter ofte fjernelse af andet ueksploderet ammunition. Det er det, der sker i Laos, Cambodja, Kosovo, Afghanistan og Irak for blot at nævne et par eksempler. Vores bestræbelser er naturligvis langtfra tilstrækkelige. Selv om denne drøftelse er en anledning for Kommissionen til at takke Europa-Parlamentet for dets vedholdende støtte til forordningen om aktion mod personelminer, bør jeg imidlertid minde Dem om, at anvendelsen af budgettet til minerydning og brug af ekspertbistand ikke er beregnet til at afhjælpe alle problemerne med enhver form for ueksploderet ammunition, herunder klyngeammunition eller antitankminer. Kommissionen mener, at gennemførelsen af målsætningerne i traktaten om forbud mod miner inden 2010 fortsat skal prioriteres.
Det andet punkt i dette indlæg er netop blevet nævnt. Det drejer sig om lanceringen af et pilotprojekt om håndskydevåben og lette våben og eksplosive krigsefterladenskaber. Jeg vil i den forbindelse ligeledes takke Europa-Parlamentet for at have givet Kommissionen mulighed for nøje at undersøge spørgsmålene og problemerne med de eksplosive krigsefterladenskaber og udbredelsen af håndskydevåben og lette våben. Pilotprojektet skal give Kommissionen mulighed for at foreslå foranstaltninger, der på området for håndskydevåben og lette våben og eksplosive krigsefterladenskaber skal give EU et overblik, en viden og en bemyndigelse i lighed med den, som EU har opnået på området for personelminer.
Hr. formand, mine damer og herrer, De har hørt Kommissionens holdning. Vi vil samarbejde med alle de berørte parter, så vi kan sikre anvendelsen af en integreret og global humanitær synsvinkel på alle de problemer, som er opstået på grund af det, som vi kalder krigsefterladenskaber, men som det måske ville være mere passende at kalde krigsaffald.
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær.
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlingen. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende beslutningsforslag:
- B6-0107/2004 af De Keyser og Napoletano for PSE-Gruppen om Iran;
- B6-0113/2004 af Malmström for ALDE-Gruppen om Iran;
- B6-0116/2004 af Beer, Cohn-Bendit, De Keyser, Flautre, Frassoni og Lagendijk for Verts/ALE-Gruppen om krænkelserne af menneskerettighederne i Iran;
- B6-0118/2004 af Gahler og Posselt for PPE-DE-Gruppen om Iran;
- B6-0121/2004 af Brie, Catania, Guidoni, Pflüger og Svensson for GUE/NGL-Gruppen om situationen i Iran;
- B6-0124/2004 af Muscardini for UEN-Gruppen om Iran. 
De Keyser (PSE ).
   - Hr. formand, et lands tilstand kan måles ved hjælp af forskellige indikatorer såsom kvinders rettigheder, pressens ytringsfrihed, graden af demokrati i de politiske institutioner og samfundets styrke.
For borgerne i Europa er Iran et stort land. Landets dybt forankrede kultur - og jeg tøver ikke med at sige dets genialitet - afspejles i dets kunst, litteratur og det civile samfunds ytringsmuligheder. Det er et stort land, som Europa respekterer. 
Det går ikke så godt i dagens Iran, hvis det måles ud fra ovenstående indikatorer. For et år siden var nogle af os i Iran, og vi håbede i forbindelse med valget, at de reformtilhængere, der var fortrængt fra kandidatlisterne, ville blive opstillet igen. Vi blev alvorligt skuffede. Vi er mange, der i dag håber, at de iranske kvinder igen får frihed til at klæde sig, som de vil, grine og lytte til musik, og at de også får mulighed for at have dømmekraft og eksempelvis varetage hvervet som dommer. Men det er næsten anekdotisk.
Vi er i dag bekymrede - og disse beslutningsforslag vidner om det - af tre årsager. I dag idømmes mindreårige dødsstraf i Iran, og en af disse, 16-årige Ateqeh Rajabi, er blevet hængt. Ytringsfriheden i pressen og på internettet eksisterer ikke. I beslutningsforslaget gengives navne på tilbageholdte journalister, bl.a. Omid Memarian, som jeg personligt havde inviteret til Europa-Parlamentet til november. Stening fortsætter på trods af forbuddet mod stening, som jeg stadig venter på en egentlig lovgivning imod, og dialogen mellem EU og Iran om menneskerettigheder er på nuværende tidspunkt stadig kun ord.
Jeg ønsker for dette store land, at situationen ændrer sig. Jeg er efter dette forslag i de seneste to dage blevet oversvømmet med breve fra den iranske ambassade, hvori der står: "Nej, Deres kilder er lidet troværdige, alt dette foregår slet ikke". Jeg ønsker, at Iran beviser for os, at "alt dette slet ikke foregår", og at landet forbliver en forhandlingspartner, som EU fortsat kan anerkende både vedrørende menneskerettigheder og politik.
Malmström (ALDE ).
   - Hr. formand, igen er der kommet urovækkende rapporter fra Iran, i dette tilfælde om en 16-årig pige, som er blevet hængt offentligt for en kyskhedsforbrydelse. Iran leder den internationale skurkeliga, når det handler om henrettelser. Der er tale om lidet skattede ledere. Parlamentet fordømmer til enhver tid henrettelser, uanset hvor de finder sted. Vi vil fortsætte med at gøre det, især når det handler om mindreårige. De er helt uacceptable og strider mod alle internationale konventioner.
I den seneste tid har det iranske styre intensiveret sin klapjagt på journalister og anderledes tænkende. Flere journalister er blevet fængslet, er forsvundet, er blevet torteret eller dræbt. Vi skal med alle kræfter fordømme det og kræve, at de, der fortsat lever, frigives, eller at deres familier informeres.
Den såkaldte menneskerettighedsdialog, som vi har ført med Iran i flere år, er mislykkedes, og det må vi erkende. Den skal enten ophøre eller omdefineres kraftigt. Har den ført til noget? Nej, vi kan ikke pege på nogen fremskridt. Vi skylder den iranske befolkning et stærkt EU-engagement i Iran for demokrati og menneskerettigheder. Kommer der ikke nogen fremskridt på dette område, er det efter min og ALDE-Gruppens opfattelse helt umuligt at forestille sig nogen form for associeringsaftale med Iran. 
Beer (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, vi diskuterer for første gang i det nyvalgte Parlament menneskerettighedssituationen i Iran. Vi gør det, fordi vi er meget bekymrede over forværringen af menneskerettighedssituationen i Iran, hvilket Rådet også selv gav udtryk for i oktober.
Det voksende antal beretninger om idømmelse af dødsstraf er tydeligvis kun toppen af isbjerget. Vi har stort set ikke mulighed for virkelig at kontrollere, hvad der foregår. Fire måneder efter parlamentsvalget i Iran må vi konstatere, at de små former for frihed, som er opnået i de senere år, fremskridtene, bevægelsesfriheden for kvinder, for journalister, for elever og studerende, fortsat undertrykkes målrettet. Forslag fra regeringen om forbedring af retsstatsligheden som f.eks. ligestilling mellem kønnene tilbagevises systematisk af parlamentet.
På denne baggrund vil jeg gerne understrege, at alene meddelelserne - og vi har også fået utroligt meget post fra den iranske ambassadør fra Bruxelles - om, at der kan forventes forbedringer, ikke er tilstrækkeligt. Det er rigtigt, at ethvert fremskridt, selv om det kun er et lille fremskridt, hen imod forbedring af menneskerettighedssituationen for de berørte og de truede skal hilses velkommen. Men jeg siger også helt ærligt til Dem, at det ikke er tilstrækkeligt for mig, hvis der kun annonceres et lovforslag om udsættelse af steninger.
Vi skal kæmpe for, at steninger forbydes og ikke blot udsættes. Jeg mener ikke, at det er tilstrækkeligt, hvis det siges i dag, at det iranske parlament, Madjlis, har fået overrakt et lovforslag om udsættelse af dødsstraf for mindreårige. Det betyder jo, at dødsstraf fortsat er legitimt og lovligt, og det kan ikke være Europa-Parlamentets holdning. Derfor skal man også sige dér, at vi hilser fremskridt velkommen, men de svarer ved gud ikke til det, som vi forstår ved demokrati og retsstatslighed.
Europa-Parlamentet har i denne lovgivningsperiode for første gang i historien oprettet en interparlamentarisk delegation for forbindelserne med Den Islamiske Republik Iran. Vi har gjort det og støttet det trods forværringen af menneskerettighedssituationen eller netop på grund af forværringen af menneskerettighedssituationen. Vi vil som Parlament forsøge at bruge de få eksisterende instrumenter for at hjælpe og knytte forbindelse til det iranske parlament. Vores parti, De Grønne, har overtaget ledelsen af denne delegation, og jeg glæder mig trods alle vanskelighederne til samarbejdet mellem Parlamentet og Madjlis. Vi skal forsøge at fremme dialogen, således at de, der kæmper som demokrater i Iran, også hører en klar stemme om støtte fra Europa. 
Gahler (PPE-DE ).
   - Hr. formand, i sidste valgperiode var jeg ordfører for Iran, og jeg forsøgte at varetage denne opgave med en stor portion god vilje og også en vis troværdighed over for de iranske myndigheder. I sidste valgperiode var der også stadig et reformorienteret parlament, som vi i høj grad kunne knytte gode forbindelser til i begyndelsen.
Men i løbet af årene har det udviklet sig til, at de små former for frihed, som netop er blevet nævnt, er blevet systematisk trængt tilbage ikke bare for borgerne, men selv parlamentsmedlemmer, især på det retlige område og i konservative kredse af gejstligheden, er blevet sat under stærkt pres. Det har ført til, at vi i år desværre i stigende grad har fået oplysninger om dødsstraf, som er blevet fuldbyrdet, også mod mindreårige som f.eks. den 16-årige pige, som blev hængt i august. Det er en situation og tilstande, som vi naturligvis på ingen måde kan acceptere.
Derfor er det rigtigt, at enhver diskussion om en partnerskabs- og samarbejdsaftale heller ikke står på dagsordenen. Hvis delegationen for forbindelserne til Iran forsøger at komme i kontakt ikke bare med parlamentet, men også med civilsamfundet, kan vi yde et bidrag. Det er vigtigt, at vi viser de mennesker i Iran - og det er mange - som ønsker ændringer, at vi ikke kun overvåger dem, men også forsøger at etablere en forbindelse for at give dem mod, således at de forsøger at overvinde tilstandene indefra. Jeg er enig i, at man ikke må være interventionistisk aktiv udefra, men at vi bør styrke de kræfter, som er i selve landet, således at de selv kan skabe et demokrati. 
Meijer (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, i dag agter Europa-Parlamentet endnu en gang at give udtryk for sin misbilligelse af den vedholdende forskelsbehandling af kvinder, af tortur, af censur, af fængsling af personer, som efter europæisk målestok ikke har gjort noget strafbart, af dødsstraf og ikke mindst af drab af børn i Iran. Den aggressive og ultrakonservative iranske regering støttes ganske vist kun af et mindretal af befolkningen, men den har ikke grund til at bekymre sig voldsomt om Europas solidaritet med det iranske folk. Den berettigede fordømmelse, der lyder fra europæisk side, overhales af en ganske anden praksis. I sidste uge meddelte det franske nyhedsbureau AFP, at de tre største medlemsstater i EU havde indgået en aftale med Iran til gensidig fordel. Til gengæld for at Iran begrænser udviklingen af atomenergi og muligvis atomvåben, vil den iranske demokratiske eksilopposition fortsat figurere på listen over terrororganisationer. Vi har i Europa ingen som helst problemer med disse landsforviste. Det er kun det iranske styre, der har problemer med dem. Det bør ikke gøres til genstand for byttehandel, hvorvidt organisationer opføres som terrororganisationer. Hvorfor behandles styret i Iran, som om det besidder evigt liv, mens nabolandene Irak og Afghanistan behandles usædvanligt hårdt? 
La Russa (UEN ).
   - Hr. formand, kære kolleger, efter min mening er det en god ting, at Europa-Parlamentet gør en indsats for, at det ikke bare i Europa - eftersom der også på vores kontinent desværre er lande, hvor der selv i dag er mangel på frihed - men i hele verden bliver friheden og retfærdigheden, som sejrer. Jeg tror, at dette er en af vores opgaver og hovedmålsætninger. Derfor er det efter min mening nødvendigt, at vi navnlig interesserer os for de områder, hvor der er størst risiko for, at de mest grundlæggende menneskerettigheder ikke bliver overholdt. Et af disse områder er uden tvivl Iran, og derfor må vi give absolut førsteprioritet til den indsats, der vedrører dette land.
Jeg vil dog gerne tilføje, at vi her på det seneste har fået oplysninger, som i mere end ét tilfælde har vist sig at være fuldstændigt i modstrid med hinanden. Det giver os et billede af den aktuelle situation, hvor vi ikke har nogen definitiv sikkerhed. Jeg siger "definitiv sikkerhed", fordi vi selvfølgelig allerede har dannet os en idé.
Her på det sidste har de iranske myndigheder hævdet, at informationerne i vores dokumenter ikke er korrekte. Det kan jeg naturligvis ikke være helt enig i, men det er sandsynligt, at der er skrevet nogle få unøjagtigheder. Jeg mener selvfølgelig ikke, at vi skal tage alt, hvad de iranske myndigheder fortæller os, for gode varer, eftersom vi ved, at landet tidligere - og det er måske stadig tilfældet - bestemt ikke har udmærket sig på grund af gennemsigtighed og demokrati.
Alligevel mener jeg - selv om det måske ikke er helt i tråd med Parlamentets forretningsorden - at det på nuværende tidspunkt ville være fornuftigt at foreslå en udsættelse af afstemningen om dette beslutningsforslag. Vi bør udsætte afstemningen til et andet møde - naturligvis ikke så langt ude i fremtiden - når vi har fået nogle lidt mere præcise oplysninger. Jeg agter i øvrigt ikke at sætte spørgsmålstegn ved alt det, som den iranske ambassade har sagt. Den iranske ambassade sendte således i går et brev - som jeg har en kopi af - til Parlamentets formand, hr. Borrell Fontelles, som desuden er en opfølgning på en brevveksling med fru Svensson, og i dette brev bestrider den indholdet i vores beslutninger.
Hvis jeg har forstået det ret, ligger det endnu ikke klart, om man i Iran stadig idømmer mindreårige dødsstraf. Ifølge oplysningerne fra de iranske myndigheder lader det til, at man i de sidste to år har indstillet alle henrettelser af mindreårige. Når det er sagt, vil jeg således foreslå, at vi udsætter afstemningen til en anden dato, og at vi i mellemtiden hører de iranske myndigheder igen, så vi får et mere nøjagtigt billede og på en mere stille og rolig måde kan overveje, hvad vi vil stemme. Hvis vi skal stemme, vil UEN-Gruppen naturligvis stemme for dette beslutningsforslag, mens jeg vil undlade at stemme i lyset af det, jeg lige har sagt. 
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, historiens og geografiens love er ikke så nemme at sætte ud af kraft. Derfor har Iran, eller Persien, historisk altid været en af de vigtigste stater i verdensregionen, hvor det ligger. Sådan vil det også være i fremtiden. Netop for Europa er dette land uhyre vigtigt.
Men netop fordi det er sådan, skal vi presse på for en intensiv overholdelse af menneskerettighederne. For på lang sigt er stabilitet på bekostning af menneskerettighederne ikke mulig, men kun på grundlag af menneskerettighederne. Derfor er jeg også nødt til at sige vores kollega hr. La Russa tydeligt imod: Hvis vi skulle udskyde afgørelser om menneskerettighederne her, hver gang en eller anden ambassade skriver et brev til os, ville vi overhovedet ikke komme videre med vores menneskerettighedsarbejde. Selvfølgelig plejer vi dialogen med Iran. Men hvis det iranske diplomati følger så nøje op på det, vi gør, kan jeg imidlertid her på stedet sige, på grundlag af denne debat, at det bør meddele retsvæsenet, politikerne og forvaltningen i Iran, at vi ofte har diskuteret overtrædelser af menneskerettighederne her i Parlamentet. Så er der kommet nye regimer, og de, som har begået disse overtrædelser af menneskerettighederne og repressioner, fortryder bittert, at de valgte den forkerte side.
Vi har i mange år intensivt diskuteret og kritiseret jerntæppet og regimerne bag jerntæppet og hængt overtrædelser af menneskerettighederne ud. I dag ville mange af dem, der undertrykte menneskerettighederne dengang, være glade, hvis de ikke havde gjort det og kunne gøre det skete usket.
Derfor er det nødvendigt, at vi igen og igen bringer det skete for dagens lys, for det er den eneste beskyttelse, vi kan tilbyde disse forfulgte mennesker: at vi bringer forholdene på tale, at vi nævner dem ved navn, at vi bringer dem frem i dagens lys over for offentligheden. Naturligvis skal vi vise så stor omsorg som muligt i den forbindelse. Det er altid vanskeligt, hvis man nævner alt for mange navne. At menneskerettighederne i Iran krænkes massivt, og pressefriheden undertrykkes, at dødsstraf stadig står i straffeloven, og at stening selv i dag - måske ikke anvendt - men i det mindste er juridisk i sin orden og ikke forbudt, som det er blevet sagt med rette, er kendsgerninger, som man ikke kan lukke øjnene for. Derfor anbefaler jeg, at beslutningen vedtages. 
Casaca (PSE ),
   Hr. formand, jeg vil gerne til de vise ord, som hr. Posselt og det overvældende flertal af talerne før ham har udtalt, føje et punkt, som jeg finder meget væsentligt, nemlig at det er helt essentielt hurtigst muligt at få fjernet navnet "Folkets Mujahedin" fra listen over terrororganisationer. Vi har endelig - via Agence France Presse - fået bevis for, at termen "terrororganisation" kun findes som et forhandlingsredskab over for Iran, som et bytteobjekt i forhandlingerne med de iranske myndigheder, at det ikke har noget som helst faktuelt grundlag, at det er en hån mod retfærdigheden, at det er en hån mod sandheden, at det er en hån mod alle dem, der kæmper for fred og frihed i det ædle land, som hedder Iran. Det er den appel, som jeg gerne vil rette til de europæiske institutioner og til alle Europa-Parlamentets medlemmer: Lad os straks fjerne "Folkets Mujahedin" fra listen over terrororganisationer. 
Pafilis (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, de dominerende imperialistiske kræfter, som enten har støttet eller opmuntret den ekstremistiske religiøse fanatisme til at tage magten i mange lande, bærer et enormt ansvar. Dette er mit svar til den næstsidste taler, som gav udtryk for det modsatte. I august og september 1988 blev tusindvis af progressive patrioter, kommunister, fagforeningsfolk og demokrater, heriblandt 38 ledende medlemmer af det iranske Tudeh-parti, henrettet, udsat for umenneskelig tortur eller fængslet. Dengang blev de naturligvis ikke genstand for den samme bekymring.
Situationen er virkelig uacceptabel. Vi udtrykker vores solidaritet med den iranske befolkning. Vi mener, at den selv bør standse dette styre. Vi støtter også den anmodning, som familierne til ofrene for massakren i 1988 har indgivet til FN, om at få oplysning om deres forsvundne slægtninges skæbne. Jeg må dog påpege, at vi her ser en ny plan af Irak-typen, som USA har annonceret ved at kalde Iran et land i ondskabens akse. Planen er vedtaget af NATO og indgår i den generelle "Mellemøsten-plan", som blev vedtaget på NATO-topmødet i Istanbul i juni, og som også EU har accepteret. Ved at henvise til menneskerettighederne, som uden tvivl krænkes i Iran, eller til Irans produktion af kernevåben forsøger disse kræfter at sikre befolkningernes samtykke eller accept til at starte nye krige, ikke for at forsvare menneskerettighederne, men for at kontrollere olien og området.
Vi advarer jer om, at befolkningerne ikke vil gå i fælden igen. Alle jeres drømme om et nyt Irak vil blive gjort ynkeligt til skamme, for hele menneskeheden vil rejse sig i protest. 
Pęk (IND/DEM ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, dette er en alvorlig debat, som ikke kun handler om det uigendrivelige faktum, at Iran er en fundamentalistisk stat, hvor menneskerettigheder hyppigt krænkes. Det er også en debat, hvor det skal pointeres, at to ting aldrig må glemmes, hvis vi skal skabe fremskridt i andre lande uden for EU. For det første skal ligestilling og juridisk ligestilling gennemføres i selve EU, hvor der fortsat er lang vej endnu for at sige det mildt. Først når vi har gjort det, har vi den moralske ret til at tilrettevise andre. For det andet skal vi følge lægeløftet og "ikke skade andre".
Det er ikke vanskeligt at vedtage en resolution, men det er vanskeligt at bestride fakta, der er uacceptable i forhold til det europæiske værdisystem, vi hævder er vores eget. Vi må ikke glemme, at det europæiske værdisystem og det værdisystem, der findes i Iran - et værdisystem, der er knyttet sammen med landets religion - er to uforenelige verdener. Ethvert forsøg på at skyde genvej i genopbygningen af dette system kan skabe konflikter med et legitimt mål, der viser sig at blive årsag til endnu større tragedier for det iranske folk. Jeg er sikker på, at Parlamentet er fyldt med gode intentioner, men vi forbedrer ikke det iranske folks liv ved at udsende fordømmelser eller isolere det på den ene eller den anden måde. Vi kan kun skabe fremskridt gennem en gradvis udvikling, og ethvert forsøg på at afkorte denne proces kan kun skabe spændinger og isolere landets system og regime yderligere. Vi har kun ekstremt begrænset reel indflydelse på begivenhederne i Iran.
Med hensyn til menneskerettigheder er det værd at benytte lejligheden til at præsentere den anden side af historien, der har haft en effekt her midt i Europa. Det værdisystem, som den europæiske civilisation blev bygget på, og som de europæiske og latinske kulturer blev bygget på, forkastes nu af Europa-Parlamentet. Det er også en genvej. Det betyder, at alle nationer og alle EU's medlemsstater fortsat tvinges til at acceptere modeller, der pålægges dem fra en minoritet som værende de politisk korrekte modeller. Det er en anden strategi, som kun kan skabe spænding, hvis man tager unødvendige genveje, og denne spænding kan være en af de vigtigste årsager til, at EU ikke kan skabe et fast fundament for det bygningsværk, man ønsker at bygge. Jeg vil derfor afslutningsvis advare imod udstedelsen af fordømmelser og formaninger til andre, så længe vi ikke er i stand til at holde orden i eget hus. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Hr. formand, det er ikke kun Irans indenrigsanliggender, vi taler om i dag. Vi diskuterer et land, der er ved at lægge sidste hånd på en atombombe samt anordninger, der kan sende sådanne bomber ind over Israel og amerikanske baser. Der er fare for, at der kan opstå en konflikt, der kan brede sig også uden for regionen.
Hvilket billede har vi af Iran i dag? Et billede bestående af en lang række aspekter såsom dødsdomme over teenagere, som de forrige talere nævnte, offentlige henrettelser og steninger. Det handler ikke om et europæisk værdisystem, hr. Pęk, det handler snarere om ubestridelige menneskelige værdier. Vi hører dagligt om henrettelser, som om vi læste rapporter om trafikulykker i Europa. Ifølge mine tal blev der gennemført 22 henrettelser i oktober og 120 i løbet af seks måneder. Disse tal dækker over menneskelige tragedier, som statistikkerne ikke kan afsløre, og situationen forværres, da fortalerne for en hård linje er ved magten i Iran.
Vi bør ikke gennemføre en debat om forfølgelse uden at omtale et spørgsmål, der ikke tidligere er behandlet her i Parlamentet. Til min store overraskelse nævnte hr. Pęk det heller ikke. Jeg tænker på forfølgelsen af religiøse minoriteter og kristne. F.eks. blev 80 kristne arresteret i Teheran den 11. september. Det er en skam, at det undgik hr. Pęks opmærksomhed. Den situation, vi diskuterer, er en slags endeløs historie, der bare bliver ved og ved. Derfor har hr. Meijer ret i, at det vil være en fejl at medtage visse organer som f.eks. "Folkets Mujahedin" på listen over terrororganisationer, da det er disse folk, der kæmper imod regimet. Europa-Parlamentet skal lægge pres på Iran, og jeg vil gerne rose de medlemmer af Europa-Parlamentet, der fører an i dette spørgsmål og følger udviklingen i marken. 
Lamy,
    Hr. formand, som De helt sikkert ved, har Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) for nylig vedtaget konklusioner om menneskerettighederne i Iran. Disse konklusioner er fuldstændig entydige. På trods af den iranske regerings bestræbelser på at styrke menneskerettighederne og fremme retsstatsprincippet er der sket meget få fremskridt. Derfor traf EU i september en principbeslutning om at støtte den resolution om menneskerettighedssituationen i Iran, som Canada planlægger at fremlægge på FN's Generalforsamling.
Vi mener dog, og jeg er overbevist om, at størstedelen af de medlemmer, der er til stede her, er enige, at det fortsat er meget nødvendigt at fortsætte opbygningen af et konstruktivt og langsigtet forhold mellem EU og Iran. Dialogen med Iran er i den forbindelse en meget vigtig del til fremme af den demokratiske proces, og vi er fast besluttet på at fortsætte dialogen lige netop om menneskerettigheder, som blev indledt i december 2002. Den er et nyttigt værktøj til etablering af kontakter ikke blot til repræsentanter, der har indflydelse på den dømmende magt, men også til repræsentanter for det civile iranske samfund. Jeg vil for øvrigt gerne fremhæve de besøg, som de særlige rapportører inden for menneskerettigheder, der er udsendt af FN, har aflagt i Iran, siden dialogen blev indledt.
Jeg lyttede til fru De Keyser, som sagde, at denne dialog blot er ord. Jeg lyttede til fru Malmström, som faktisk foreslog, at vi afsluttede dialogen. Det er ikke vores holdning, ikke på grund af omfanget af de resultater, der er opnået på nuværende tidspunkt - disse resultater kan kun vurderes på lang sigt - men snarere på grund af manglen på overbevisende alternativer. Vi har også indledt diskussioner med Iran om økonomiske og handelsmæssige spørgsmål og har afholdt en række forhandlingsmøder med det håb, at de kunne føre til en handels- og samarbejdsaftale. På grund af vores voksende bekymring særlig i forbindelse med spørgsmålet om atomkraft har disse diskussioner dog været afbrudt i et stykke tid. Jeg tror, at det er svar på hr. Gahlers forslag. 
Som De ved, behandles spørgsmålet om udvikling af det iranske atomprogram fortsat på internationalt plan. EU har godkendt de forhandlinger, der på nuværende tidspunkt finder sted i Wien mellem Det Forenede Kongerige, Frankrig og Tyskland om idéen med en atomaftale. Ministerrådet er naturligvis bedre end os i stand til at tage dette i betragtning, hvis det bliver aktuelt, hvilket også gælder det spørgsmål, som er blevet stillet af hr. Casaca om organisationen "Folkets Mujahedin", for den pågældende liste er fastlagt efter anmodning fra medlemslandene af selve Rådet, og Kommissionen stiller ikke forslag på dette område.
Hr. formand, som afslutning vil jeg på Kommissionens vegne sige, at iranerne fuldt ud er klar over, at alle de spørgsmål om politik, atomkraft, handel og menneskerettigheder, som vi netop har drøftet, hænger uløseligt sammen, og vi er i det store og hele for et konstruktivt samarbejde, men det betyder på ingen måde, at Iran får et slags carte blanche til at handle fuldstændig uansvarligt på de områder, som Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet, det er jeg sikker på, betragter som yderst bekymrende.
Formanden.
   - Ja, hr. Casaca, De havde bedt om ordet. I henhold til forretningsordenen kan De stille et spørgsmål eller fremkomme med en bemærkning, men det skal være meget kort.
Casaca (PSE ).
   - Hr. formand, en præcisering. Jeg har haft lejlighed til at tale med Rådet om forholdet mellem EU og Iran og har med egne ører hørt Rådet sige, at det betragter denne dialog som nedfrosset. Jeg er derfor særdeles overrasket over at bevidne, hvorledes Kommissionen - komplet irrelevant - ønsker at genoplive noget, der har vist sig fuldstændig forfejlet, og revser medlemmer af Parlamentet, der med stor relevans har udtalt sig i denne sag. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær Casaca.
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlingen. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende beslutningsforslag:
- B6-0114/2004 af Van Hecke for ALDE-Gruppen om Guantánamo;
- B6-0115/2004 af Beglitis, De Keyser og Napoletano for PSE-Gruppen om Guantánamo;
- B6-0117/2004 af Buitenweg, Flautre og Lambert for Verts/ALE-Gruppen om Guantánamo;
- B6-0119/2004 af Posselt og Ribeiro e Castro for PPE-DE-Gruppen om Guantánamo;
- B6-0122/2004 af Brie, Meyer Pleite, Musacchio og Pflüger for GUE/NGL-Gruppen om Guantánamo. 
Ludford (ALDE ).
   - Hr. formand, to vigtige hensyn er fremhævet i denne resolution: den manglende adgang til retfærdige rettergange og mishandlingen af fanger. Vi gentager de to underliggende forpligtelser, på baggrund af hvilke disse bekymringer skal vurderes. For det første skal demokratier som en af deres vigtigste opgaver med stor beslutsomhed beskytte borgerne og bekæmpe terrorismen fast og bestemt. For det andet skal både EU og USA sikre retten til frihed, demokrati, retsstatsprincippet og menneskerettigheder. Hvis nogen af os kæmper en krig mod terror på en måde, som krænker disse grundlæggende principper, har terroristerne vundet. Derfor forlanger Europa-Parlamentet, at Guantánamo-fanger både fra og uden for EU - herunder fem af mine vælgere fra London - snarest får en retfærdig og offentlig rettergang for en uafhængig og upartisk domstol - ikke for militærkommissioner.
USA's højesteret har fastslået, at fangerne er beskyttet af den amerikanske forfatning, men den nuværende regering ignorerer gennemførelsen af denne retsafgørelse. Hvad gør EU reelt for at overbevise USA om dens - og vores - egen interesse i at overholde retsstatsprincippet? Ville det ikke være lettere, hvis ikke også Det Forenede Kongerige tilbageholdt fanger uden sigtelse eller rettergang?
Hvad angår den veldokumenterede barske og hårdhændede behandling i Guantánamo, Abu Graib og andre steder, hvad sker der så med moralfølelsen og legaliteten? Nogle inklusive undertegnede ville sige, at der er tale om tortur. Internerede i Belmarsh i England bliver bogstavelig talt sindssyge af den tidsubestemte indespærring. Den tidligere britiske ambassadør i Usbekistan har fremhævet, at man arbejder med torturfremkaldte beviser. Ønsker vi at acceptere sådanne standarder? Vi ser frem til at høre, hvordan EU vil gøre en kraftfuld indsats for at standse dette moralske og juridiske råddenskab.
Martínez Martínez (PSE ).
   - Hr. formand, det er godt, at Europa-Parlamentet debatterer spørgsmålet om Guantánamo-fangerne og vedtager en beslutning om den voldsomme krænkelse af menneskerettighederne og folkeretten.
Dette er ikke vores første beslutning om emnet, og vi er nået langt siden den første, som vi vedtog i februar 2002. Den første tekst begyndte med en makaber ironi, hvor Europa-Parlamentets faste støtte til USA i kampen mod terrorisme med fuld respekt for individets rettigheder og frihedsrettigheder blev gentaget. Det er klart, at det på det tidspunkt gik ud på at retfærdiggøre den amerikanske optræden og give uklarheder og behov for at ajourføre Genève-konventionen skylden for det, der skete i Guantánamo.
Nu, to og et halvt år efter, virker den beslutning fra Parlamentet skandaløs. Heldigvis vedtog vi to år senere Andreasen-betænkningens henstilling til Rådet, som var noget mere anstændig.
Den tekst, som vi foreslås i dag, er måske politisk korrekt, selv om jeg synes, at den er for forsigtig. Vi tager stadig med fløjlshandsker på noget, der er en radikal fornægtelse af retsstatsprincippet og respekten for de bestemmelser, som det internationale samfund har fastlagt for at opretholde fred, og navnlig fortier vi, at det, som vi krævede for syv måneder siden, ikke er blevet mødt med andet end foragt og tavshed fra USA's side.
Med mit indlæg ønsker jeg derfor at fordømme det kriminelle i det, der sker i Guantánamo, og ligeledes at fordømme det hykleri og den dobbeltmoral, hvormed mange organer i EU, herunder Parlamentet, optræder, når der stilles krav og blokeres for dialog med det land, som Guantánamo er placeret i, og det samtidig hævdes, at vi har et værdifællesskab med USA.
Det, der sker i Guantánamo, gør denne tåbelighed indlysende, og hvis det er vores værdifællesskab, er jeg ikke med længere. Det værdifællesskab, som jeg kæmpede for i Spanien igennem 40 år med et diktatur, som Washington forsvarede og støttede, er naturligvis et andet. Det er et andet værdifællesskab, som vi er mange, der tror på: Det er ganske enkelt det, der afspejles i den europæiske forfatning.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, kære kolleger, vores gruppes holdning er klar og utvetydig i denne sag. Vi er bevidste om den trussel, som terrorismen udgør, om de udfordringer, den stiller, og om, at den - som jeg så ofte har sagt - er den største nuværende trussel for menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder. Vi vil her gerne igen udtrykke vores solidaritet med ofrene for de frygtelige terrorangreb den 11. september og den 11. marts i år i Madrid.
Vi er også bevidste om, at det er demokratiernes første pligt at bekæmpe terrorismen og opløse dens netværk. Vi må derimod ikke give afkald på netop de værdier, som vi vil forsvare, og som vi står for, og det skal vi formå at vise i alle situationer, ikke mindst på selve frontlinjen i denne kamp. Vi beklager og fordømmer derfor de tilfælde af mishandling og umenneskelig behandling af fanger, som nu er kommet for en dag.
Vi beklager, at vi skal stemme om denne beslutning, men på baggrund af de vidneudsagn, der er blevet offentliggjort, kan vi ikke handle på anden måde, fordi vi altid må demonstrere sammenhæng i de værdier og rettigheder, som vi forfægter. Vi er i øvrigt af den overbevisning, at det også er ledetråden i den amerikanske kultur, som så mange bånd knytter os til. Vi accepterer den amerikanske højesterets afgørelser og henstillinger, og apropos artiklen i ser vi meget gerne, at præsident Bushs og forsvarsminister Rumsfelds retningslinjer følges ganske nøje, så der ikke sker mishandlinger, så de tilfælde, der er kommet for en dag, bliver undersøgt, og så alle fanger får en retfærdig rettergang og behandles i overensstemmelse med de værdier, som vi står for, og de grundlæggende rettigheder, som vi forfægter. 
Meyer Pleite (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg ønsker brændende, at det amerikanske folk på tirsdag tilføjer hr. Bushs ekstremt højreorienterede regering et nederlag. Det ville være den hurtigste måde, hvorpå der kan gøres en ende på den middelalderlige behandling, som krigsfangerne i Guantánamo udsættes for.
Den regering har taget et skridt væk fra civilisationen i retning af barbariet med forebyggende krig. Vi står over for en skadelig bivirkning af forebyggende krig, nemlig ydmygelse af krigsfangerne i Guantánamo, hvor Genève-konventionen ikke overholdes, hvor retten til en offentlig og retfærdig rettergang, til advokatbistand, ikke respekteres, og hvor der tortureres. Vi har allerede vidneudsagn fra personer, der er blevet tortureret. 
Hvad venter europæerne på? I går talte vi i Parlamentet om, hvor ømtålelig forvaltningen af beskyttelsen af frihedsrettighederne er. Gamle Europa kan ikke forholde sig tavs over for en regering, der er ansvarlig for den skændsel, som det er at holde krigsfanger bastet og bundet i rene middelalderfangehuller. Det kan gamle Europa ikke tolerere. Derfor må vi tage bladet fra munden, og jeg er enig med min spanske kollega i, at denne beslutning er vigtig, men at den er meget vag. Denne skændsel i Guantánamo skal kritiseres stærkere.
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kampen mod alle typer af terrorisme og mod alle terrorister er et vigtigt mål for verdenssamfundet og for EU. Jeg siger bevidst mod terrorister og alle typer af terrorisme, fordi formuleringen "terrorismen", som om det var et standardfænomen, heller ikke er godt, fordi det suggererer et falsk verdenssyn. Men én ting er man nødt til at se helt klart: Denne kamp kan kun føres og vindes på grundlag af lovgivning. Og lige så klart som Gruppen for Det Europæiske Folkeparti og Europa-Parlamentet var på USA's side, da det handlede om at styrte Taleban-styret og gå frem mod terrorister, lige så klart siger vi nej til det, der sker på Guantánamo.
For, hr. Meyer Pleite, det, der sker dér, er desværre ikke middelalder. Middelalderen havde et retssystem, selv om det ikke var vores, men det, der sker dér, er fuldstændig retsløst. Vi forlanger, at fangerne på Guantánamo får adgang til internationale eller nationale domstole, i hvert fald til uafhængige domstole, at de frit kan modtage besøg, og at de nyder alle de rettigheder, som fremgår af den humanitære folkeret. Det har ikke noget at gøre med en relativering af terrorbestræbelser, men er en forudsætning for at bekæmpe terrorisme effektivt. USA er et af de ældste demokratier i verden og har skabt frihed og demokrati for mange europæiske stater. Vi havde heller aldrig kunnet nedbryde jerntæppet uden massiv støtte fra og alliance med USA, og mange kolleger, der sidder her i dag, havde ikke siddet her, hvis der ikke havde været en demokratisk global politik fra USA's side. Derfor opfordrer jeg USA til helt tydeligt at kæmpe på vores side mod uret og diktatur, men på grundlag af folkeret og menneskerettigheder. 
Lynne (ALDE ).
   - Hr. formand, næsten 200 mennesker - inklusive fem britiske statsborgere - er blevet løsladt, siden fængslet blev oprettet. Det betyder, at alle disse mennesker mod deres vilje og uden begrundelse blev tilbageholdt i op mod to år. De blev tortureret og nægtet adgang til familie, venner og retlig bistand, og i sidste instans blev de ikke anklaget for nogen forbrydelse. Hvordan kan noget civiliseret demokratisk samfund både retfærdiggøre og se gennem fingre med noget sådant? Hvis et land som f.eks. Iran gjorde noget tilsvarende mod en amerikansk statsborger, er jeg sikker på, at George Bush ville være den første til at fordømme det. 
En af mine vælgere, Moazzam Begg, der er tilbageholdt i Guantánamo, skrev et brev til sin familie, der slap gennem censuren. Det beskriver en lang række krænkelser. Dette sammenholdt med andre vidnesbyrder fra tidligere fanger og ansatte i lejren tegner et foruroligende billede af det, der foregår. Der skal straks iværksættes en uafhængig undersøgelse af beskyldningerne. Alle fangerne i Guantánamo har alt for længe været tilbageholdt i en uacceptabel juridisk uvished.
Lamy,
    Hr. formand, bekæmpelsen af terror er uden tvivl en af de største udfordringer for vores samfund og hele det internationale samfund, men det står også klart, at det meget tydeligt viser, hvordan terrorisme kan være i konflikt med fremme og beskyttelse af menneskerettigheder. På det punkt er EU's holdning meget enkel og klar. Det er for øvrigt den holdning, som De alle uden undtagelse skal bekræfte under denne drøftelse. Bekæmpelsen af terrorisme skal være underordnet respekten for menneskerettighederne og ikke omvendt.
Hvad angår situationen for de ca. 550 personer, der stadig er fængslet på Guantánamo, har Kommissionen som sådan ikke kompetence til at intervenere på egne vegne, men det forhindrer os ikke i at følge situationen nøje. Medlemslandene har ligeledes samtidig over for USA givet udtryk for deres bekymringer over behandlingen af deres statsborgere.
Den seneste dom fra USA's højesteret i sagen Rasoul mod Bush er det første vigtige skridt mod en tilbagevenden til beskyttelse af de grundlæggende menneskerettigheder. USA's højesteret vurderede faktisk, at aspektet om lovgrundlaget for fængslingen af udenlandske statsborgere, der er blevet fanget i udlandet i forbindelse med uroligheder og placeret på Guantánamo, faktisk kan rejses for de amerikanske føderale domstole. Det er derfor beklageligt efter denne dom, at de tilbageholdte personer i de sager, som behandles af de særlige domstole, der er oprettet med henblik på undersøgelse af soldaternes status, ikke har ret til at blive forsvaret af advokater.
EU har understreget, at antiterrorforanstaltningerne skal følges af et betingelsesløst forbud mod enhver form for tortur, grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling. Den internationale konvention om civile og politiske rettigheder giver ganske vist landene visse rettigheder til afhøring i forbindelse med nødsituationer og under visse betingelser, men der findes derimod også urørlige rettigheder, som skal respekteres under alle omstændigheder, så som retten til ikke at blive udsat for tortur eller retten til ikke at være tilbageholdt uden lov og dom. Disse forpligtelser er ligeledes angivet i FN's konvention mod tortur, og Genève-konventionen skal respekteres under alle omstændigheder.
Når det drejer sig om personer, der står anklaget for at være talebanere eller tilhængere af al-Qaeda, hvad enten de tilbageholdes på Guantánamo eller andre steder, mener vi, at det internationale samfund bør bestræbe sig på at vise dets fulde og hele tilslutning til bestemmelserne inden for international ret, herunder bestemmelserne om menneskerettighederne og de humanitære rettigheder. Vi kan kun reelt skabe fremskridt i bekæmpelsen mod terror, hvis vi sikrer, at disse værdier respekteres af alle parter.
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær.
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted nu. 
Gahler (PPE-DE ).
   - Hr. formand, der har været en vis udvikling, som vi også bør tage til efterretning. Derfor foreslår jeg, også efter aftale med andre grupper, at erstatte betragtning N. 

... "i sagen om den 13-årige Zhila Izadi, der angiveligt er dømt til døden ved stening, samt i sagen om hendes 15-årige broder Bakhtiars idømmelse af 250 piskeslag er det glædeligt at høre, at de iranske myndigheder betingelsesløst har frigivet dem begge uden videre retsforfølgelse".
Formanden.
   - Vi går nu over til afstemning.
(1)

Formanden.
   - Jeg erklærer Europa-Parlamentets session for afbrudt.
