Grønbog om reform af den fælles fiskeripolitik (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Patrão Neves, for Fiskeriudvalget om grønbogen om reform af den fælles fiskeripolitik -.
Maria do Céu Patrão Neves
Hr. formand! Jeg vil gerne sige et par ord til de 50 fiskere, der skulle være på vej ind i Parlamentet lige nu for at følge forhandlingen og afstemningen om betænkningen.
Jeg tror, at jeg kan tale på vegne af alle mine kolleger i Fiskeriudvalget, der har arbejdet hårdt med denne betænkning, når jeg siger, at jeg er meget glad for, at denne dag er oprundet, den dag, hvor betænkningen skal forelægges for Parlamentet og sættes til afstemning. Hvorfor? Fordi den fælles fiskeripolitik er en af EU's flagskibspolitikker. Politikken blev formelt lanceret i 80'erne, og opstarten var vanskelig. Den første reform blev gennemført i 2002. Vi har i dag fokus på nogle af de hovedproblemer, der blev identificeret på daværende tidspunkt (jeg tænker på overkapacitet, overfiskning og overinvestering, problemer, der tilsyneladende ikke var lige store i alle EU-medlemsstaterne), da disse problemer i vid udstrækning stadig er aktuelle i dag.
Det er udgangspunktet for reformen, en reform, der skal være bred og intensiv, og som sektoren har ventet på længe.
I hvilket retning skal denne reform gå i henhold til betænkningen? Med hensyn til de grundlæggende principper skal der for det første være en balance mellem miljømæssige, sociale og økonomiske aspekter. De miljømæssige aspekter er nødvendige for at sikre bevarelsen af fiskebestande, de sociale aspekter for at sikre erhvervets udvikling og værdighed og de økonomiske aspekter for at sikre, at sektoren er rentabel. Disse tre aspekter er en forudsætning for fiskeriet i EU eller i det mindste for et bæredygtigt fiskeri med udviklingspotentiale, som vi alle ønsker.
Hvordan skal disse generelle principper, der har til formål at reducere fiskeriindsatsen, skabe større indtægter og styrke bevarelsen af fiskebestande, gennemføres? I betænkningen understreges en række grundlæggende aspekter: investering i decentralisering; styrkelse af fiskernes og hele fiskerisektorens indflydelse på beslutningsprocessen; større inddragelse af aktørerne i fiskeriforvaltningen, hvilket også vil sikre overholdelsen af bestemmelserne og øget ansvar; behovet for at differentiere mellem den ikkeindustrielle og industrielle fiskerflåde med særlige bestemmelser for hver kategori; behovet for at se nærmere på forvaltningsmodeller, der er bedre tilpasset forskellige fiskeriområder og forskellige fiskeriformer; betydningen af at styrke markedet gennem fiskeri af produkter med høj værditilvækst og sikre højere priser ved det første salg; fastlæggelse af god praksis som et støttekriterium; regulering af moderniseringen af flåden med hensyn til sikkerhed og hygiejne; målrettet udvikling af en økologisk bæredygtig akvakultur i EU og udvikling af andre sektorer, der beskæftiger sig med fangst eller forarbejdning af fisk. Vi må heller ikke glemme at gøre opmærksom på kvindernes stigende rolle i fiskeriet, og at vi skal stille krav om, at fiskeriprodukter fra tredjelande, der importeres til EU, skal opfylde samme krav som vores egne producenters produkter. Dette indebærer certificering, mærkning og sporbarhed og i sidste ende integration af fiskeriet i den europæiske havpolitik som led i den bredere målsætning om at styrke kapaciteten.
Jeg vil gerne afslutningsvis sige, at den betænkning, som vi forelægger i dag, er resultatet af en fælles indsats fra alle medlemmerne i Fiskeriudvalget, navnlig skyggeordførerne, som vi har haft et tæt samarbejde med, samt Kommissionen, Europa-Parlamentets sekretariat, rådgiveren fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og andre rådgivere fra andre politiske grupper og naturligvis mit kontor og min assistent på fiskeriområdet. Den betænkning, som vi forelægger her i dag, er virkelig resultatet af en fælles indsats, og vi håber, at den også vil blive vedtaget her.
Juan Carlos Martín Fragueiro
Hr. formand! Formandskabet glæder sig også over denne forhandling i Europa-Parlamentet, da den er et vigtigt bidrag til den brede høring om grønbogen, og Kommissionen bør derfor nøje overveje Europa-Parlamentets bidrag, når den udarbejder sine lovforslag.
Rådet vil også nøje overveje alle Parlamentets udtalelser i forbindelse med den efterfølgende behandling og vedtagelse af lovforslagene efter den almindelige lovgivningsprocedure.
I grønbogen fra april 2009 fokuseres der på forskellige strukturelle begrænsninger i den fælles fiskeripolitik, nemlig overkapacitet, mangel på præcise mål, vedtagelse af kortsigtede løsninger, sektorens mangel på ansvar og ringe overholdelse af bestemmelserne generelt.
I grønbogen redegøres der også for en række mulige strategier til bekæmpelse af disse strukturelle begrænsninger, og der tages fat på vigtige spørgsmål såsom differentierede ordninger for industrialiserede flåder og ikkeindustrialiserede kystflåder, spild, relativ stabilitet, overdragelige individuelle fiskerettigheder, større markedsorientering, integration af den fælles fiskeripolitik i en bredere havpolitisk sammenhæng, offentlig finansiel støtte og den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension.
Medlemsstaterne er i øjeblikket i færd med at undersøge alle aspekterne ved disse spørgsmål nøje, både hver for sig og i Rådet. Den første høringsfase blev afsluttet i december 2009, og Kommissionen har indtil videre modtaget 1 700 forslag og afholdt over 125 møder og seminarer.
I den anden fase, der indledes den 1. september i år, vil de indsendte bidrag blive analyseret, og de vigtigste forslag vil blive drøftet. I januar afholdt Kommissionen en række seminarer om de vigtigste elementer i reformen og om rettighedsbaseret fiskeriforvaltning, og der afholdes endog et seminar om det ikkeindustrielle fiskeri i dag. Konsekvensanalysen vil blive gennemført i marts. Den Europæiske Fiskerifond og de kommende finansielle overslag vil blive behandlet i april, den eksterne dimension i maj og spørgsmålet om spild og selektivitet i juni.
Den 2. og 3. maj afholdes der en konference i La Coruña arrangeret af formandskabet og Kommissionen i fællesskab. Der vil være fokus på de tre grundlæggende elementer i reformen, dvs. styring, forvaltning af fiskebestande og differentieringen mellem det industrialiserede og det ikkeindustrialiserede fiskeri.
Den 4. og 5. maj mødes ministrene i Vigo for at drøfte resultaterne af konferencen, og det er muligt, at der på dagsordenen for rådsmødet i juni vil blive opført en uformel drøftelse om et arbejdsdokument vedrørende eventuelle ændringer.
Som jeg nævnte tidligere, vil Kommissionen i tredje fase, der indledes i andet halvår 2010, forelægge en hvidbog og efterfølgende fire lovgivningsforslag om grundforordningen, den nye fælles markedsordning, tekniske foranstaltninger og den nye forordning om finansiering. Målet er, at reformen af den fælles fiskeripolitik skal træde i kraft den 1. januar 2013.
Rådet har endnu ikke vedtaget en holdning på dette område, og Rådet vil kun vedtage formelle afgørelser på grundlag af de lovforslag, som Kommissionen forelægger for Rådet i 2011, og det vil ske i overensstemmelse med den almindelige lovgivningsprocedure.
Maria Damanaki
Hr. formand! Da dette er min første tale som kommissær til Parlamentets medlemmer, vil jeg gerne takke Dem for at give mig mulighed for at tale til Europa-Parlamentet. Jeg er meget beæret over at være til stede her i dag og drøfte reformen af den fælles fiskeripolitik, som er af central betydning for hele sektoren. Jeg vil gerne lykønske fru Neves med hendes store indsats for at forene forskellige holdninger i et sammenhængende dokument. Jeg er helt enig i, at vi har brug for en radikal reform for at imødegå strukturmanglerne i vores politik. Som alle ved, var den sidste reform i 2002 ikke tilstrækkelig.
Nu er vi nødt til at imødegå alle tidligere mangler, at opnå bedre resultater ud fra et miljømæssigt, socialt og økonomisk aspekt. Den offentlige høring har tydeligt vist, at der er bred støtte til denne reform. Jeg kan naturligvis ikke i dag kommentere alle de aspekter, der er rejst i den betænkning, der skal stemmes om. Jeg er imidlertid opmærksom på Deres kompromisændringsforslag om bæredygtighed, overkapacitet, ikkeindustrielt fiskeri, horisontal decentralisering, udfasning af udsmid, nye fiskeriaftaler og deres anvendelse i fiskerisektoren. Jeg glæder mig meget over Deres konstruktive input.
Jeg vil gerne fremhæve to specifikke aspekter. For det første offentlig finansiel støtte. Jeg mener, at vi er nødt til at målrette vores støtte for at sikre bedre resultater ved at støtte tiltag, der er i overensstemmelse med vores politiske mål. I stedet for at støtte bygningen af nye fartøjer bør vi f.eks. støtte innovation inden for selektivitet og grønne tiltag og gøre det nemmere for producentorganisationer at imødegå fremtidige udfordringer.
For det andet er jeg enig med Dem i spørgsmålet om den sociale dimension. Vi ønsker et fiskeri, der skaber attraktive og sikre job. Jeg glæder mig til at høre Deres forslag under forhandlingen i dag.
Jeg vil også gerne informere Dem om vores næste skridt. Vi vil udarbejde en sammenfattende rapport om høringen sidste år, der kan danne grundlag for udarbejdelsen af forslagene til den nye politik. Vi er i gang med at tilrettelægge workshopper med det formål at drøfte specifikke emner med aktører, institutionerne og medlemsstaterne. Vi afholder en bred konference om reformen af den fælles fiskeripolitik i maj i samarbejde med det spanske formandskab.
Jeg ved - og det er allerede blevet nævnt - at der afholdes en teknisk workshop i Kommissionen i dette øjeblik med deltagere fra hele Europa. Jeg er ked af, at De ikke kan deltage i denne workshop. Denne workshop blev planlagt for længe siden. Jeg vil forsøge at sikre, at vores møder ikke støder sammen fremover, i det omfang det er muligt.
I 2010 vil vi påbegynde udarbejdelsen af vores forslag på grundlag af dette input med henblik på Kommissionens vedtagelse i foråret 2011. Den omfattende høringsproces vil munde ud i en meget frugtbar drøftelse med Parlamentet. Parlamentet vil som medlovgiver derefter få stor indflydelse på udformningen af den nye politik i samarbejde med Rådet. Jeg ser virkelig frem til vores samarbejde.
Antonello Antinoro
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg glæder mig over rådsformandens redegørelse, og jeg vil gerne takke og ønske held og lykke til den nye kommissær - som har sin debut i dag i Parlamentet - med de tiltag, der planlægges gennemført.
Jeg mener, at disse tiltag er vigtige, og jeg håber, at denne grønbog, som vi drøfter for første gang i dag, og som vi skal stemme om senere, ikke lider samme skæbne som reformen fra 2002.
Europa-Parlamentet spiller imidlertid en anden rolle i dag. Vi har den almindelige lovgivningsprocedure og Lissabontraktaten, og jeg mener derfor, at vi alle er nødt til at drage fordel heraf for at opfylde målene.
Vores ordfører fru Patrão Neves har været inde på de vigtigste punkter, og Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) ønsker at takke hende for hendes indsats, for hendes sammenfatning og for hendes redegørelse.
Jeg ønskede blot at få ordet og benytte lejligheden til tale om fiskeriet, men i en bredere kontekst end grønbogen - og den hvidbog, der er blevet bebudet i juni - og understrege de nødvendige tiltag, der skal træffes i relation til de europæiske have, herunder navnlig Middelhavet.
I dag er vi nødt til at fastlægge regler, som vi allerede har påtvunget vores økonomi og vores fiskere i en årrække. Kyststater, selv de stater, der grænser op til EU, har imidlertid bevidst og ofte, endog meget ofte, ignoreret disse regler, og vi står i en paradoksal situation, hvor vores fiskere pålægges alle disse regler, samtidig med at andre kan gøre, som de vil.
Kommissionen har i dag en anderledes og mere magtfuld rolle, idet EU har en udenrigsminister, og Parlamentet har større indflydelse. Jeg håber, at vi inden for rammerne af denne grønbog og inden udarbejdelsen af hvidbogen, kan samarbejde med tredjelande, de lande, der ikke er medlem af Unionen, om at fastlægge fælles regler for at sikre, at de aktører, der er omfattet af reglerne, ikke føler sig forrådt eller ignoreret af Unionen og ikke betragter Unionen som en fjende snarere end en ven.
Josefa Andrés Barea
for S&D-Gruppen. - (ES) Hr. formand! Jeg vil gerne takke rådsformanden og takke og byde kommissær Damanaki velkommen.
Det er også første gang, at jeg taler i Parlamentet om fiskeri, og vi står ganske rigtigt over for en betydelig udfordring på dette område. Vi er forpligtet til, og det er vores ansvar, at fastlægge de retningslinjer, der skal sikre havenes, fiskeriets og kort sagt selve planetens bæredygtighed.
Vi taler også om en vigtig produktionsfaktor i vores lande, ved vores kyster, i vores regioner - en økonomisk og kulturel faktor, der indeholder mange værdier - og som kommissær Damanaki helt rigtigt påpegede, er der problemer med reformen fra 2002.
Vi er nødt til at ændre princippet om relativ stabilitet, og vi er nødt til at finde nye forvaltningstilgange, der er mere fleksible, og som i højere grad kan tilpasses, da der har været en række problemer med TAC'er og kvoter. Der har været problemer på grund af det alt for velkendte problem med udsmid, udsmid, som vi ikke kan tillade af hensyn til vores fiskere og af hensyn til vores planet.
Den kommende reform af den fælles fiskeripolitik skal sikre et bæredygtigt fiskerisystem, og vi støtter en ny forvaltningsmekanisme baseret på fiskeriindsatsen. Vi er nødt til at være mere åbne, vi er nødt til at tænke os om, og vi er nødt til at forsøge at gøre forvaltningen mere fleksibel.
Vi er nødt til at indføre miljøkriterier generelt og differentiere mellem kystfiskeri og dybhavsfiskeri. Det er vigtigt, og det er noget, som hele sektoren ønsker. Vi er nødt til at reducere visse flåders overkapacitet. Vi er også nødt til at færdiggøre den fælles markedsordning og finde ud af, hvorledes vi stabiliserer markedet og forener dette med fiskeimport fra tredjelande.
Der er brug for yderligere ressourcer, harmoniserede sanktioner og internationale aftaler baseret på retsprincipper, menneskerettighedsprincipper og principper om overholdelse af aftalerne i kampen mod ulovligt fiskeri, der er blevet kritiseret, og som indtil videre har været ineffektiv.
Den finansielle ramme, der - som De påpegede - skal sikre bedre resultater, skal sikre bedre resultater end den nuværende politik.
Vi er frem for alt nødt til at tænke over den sociale dimension. Det handler om mennesker, og vi er nødt til at sikre, at de har værdighed og en professionel indstilling, og at de anerkendes fagligt og har tilstrækkelige økonomiske midler til at overleve.
Vi må naturligvis ikke glemme integrationen af kvinder, der er fiskerisektorens usynlige aktører. Vi skal bringe dem i fokus og gøre en ekstra indsats for dem.
Reformen af fiskeripolitikken handler ikke blot om udarbejdelse af lovgivning. EU skal således gennemføre en vigtig reform, der skal sikre havenes, fiskernes og en del af planetens bæredygtighed.
Vi er derfor nødt til at udvise mod over for udfordringer, og at udvise mod indebærer at gennemføre en politik uden frygt. Vi er nødt til at glemme vores frygt. Vi er nødt til at gå løs på opgaven med krum hals og fastholde balancen i de enkelte lande, i EU og i verden.
Carl Haglund
Hr. formand! For os, der har arbejdet hårdt med denne grønbog og betænkningen, er det en virkelig rar fornemmelse at være nået helt frem til plenarforsamlingen. Jeg vil først og fremmest gerne takke ordføreren, der har udarbejdet en fremragende betænkning.
Vi har behov for en reform af vores fælles fiskeripolitik. For Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa var det vigtigt, at reformen blev baseret på en økosystemtilgang. I så henseende er ordlyden i betænkningen passende. Vi står samtidig i en situation, hvor vi skal løse alvorlige problemer såsom udsmid, den enorme overkapacitet, der er visse steder, og mange andre problemer. Det glæder mig derfor, at vi navnlig er nået til enighed om foranstaltninger til løsning af disse problemer. Hvem mener egentlig, at EU's politik for udsmid er berettiget? Det mener jeg helt sikkert ikke.
Et andet vigtigt spørgsmål er regionaliseringen af den fælles fiskeripolitik. I de tilfælde, hvor der er meget store forskelle inden for EU, er det vigtigt, at afgørelserne kan træffes og gennemføres på regionalt niveau. En anden glædelig reform er planen om at anlægge en særlig tilgang til det ikkeindustrielle kystfiskeri. ALDE-Gruppen kom også ind på disse spørgsmål i sin betænkning.
Som finne og nabo til Østersøen glæder jeg mig også over punktet om muligheden for at træffe foranstaltninger til reduktion af de meget store sælflokke og skarvebestande, da de udgør en af de største trusler mod fiskeriet i Østersøen.
Endelig vil jeg gerne ind på fiskeriaftaler med tredjelande. Det er vigtigt, at vores politik på dette område er i overensstemmelse med EU's menneskerettighedspolitik. Aftalen med Guinea, som Parlamentet stemte imod, er et godt eksempel, og vi bør også gå i denne retning fremover.
Jeg glæder mig meget over, at der er gjort store fremskridt med reformen. Vi har en udmærket grønbog, og jeg er sikker på, at vi vil få en langt bedre fiskeripolitik fra 2013.
Isabella Lövin
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg blev opmærksom på EU's fælles fiskeripolitik og dens ødelæggende konsekvenser i 2002, da Sverige på grundlag af en flertalsafgørelse i det svenske parlament besluttede at indføre et ensidigt forbud mod torskefiskeri i et år, men blev forhindret i at gennemføre forbuddet af Kommissionen.
Selv om Sverige havde til hensigt at kompensere erhvervsfiskerne for forbuddet, og selv om forskere fra Det Internationale Havundersøgelsesråd havde anbefalet et totalt forbud mod torskefiskeri i en årrække, og selv om de forskellige torskebestande langs den svenske kyst var blevet udryddet eller reduceret med mellem 70-90 %, var princippet om den fælles fiskeripolitik vigtigere. Kommissionen mener således, at hvis alle andre overfisker, så skal Sverige også overfiske. Det var med andre ord obligatorisk for EU-medlemsstaterne at udnytte bestandene.
Den sidste reform af fiskeripolitikken blev gennemført i 2002, og den løste ikke de vanskelige problemer, som fiskerisektoren allerede kæmpede med for 10 år siden, nemlig at alt for mange, alt for effektive fartøjer konkurrerer om alt for få og stadig færre fisk. Så sent som i 2005 blev de sidste fartøjer, der fangede almindelig tun i Middelhavet, støttet af EU. I perioden 2000-2008 pungede EU-skatteborgerne 34 mio. EUR ud til bygning og modernisering af tunfiskerfartøjer på et tidspunkt, hvor bestandene var ved at forsvinde. En lignende logik gør sig gældende i Østersøen. I de seneste år har det svenske fiskeridirektorat udbetalt 5,4 mio. EUR til skrotning af nogle af de største tunfiskerfartøjer - de samme fartøjer, der blev bygget med støtte fra EU.
Der er brug for en radikal reform af fiskeripolitikken. Vi mener, at enhver form for skadelig støtte bør indstilles. EU-fartøjer med afgiftsfrit brændstof og aftaler om adgang finansieret af skatteyderne tømmer i øjeblikket afrikanske have for livsvigtige fødevareforsyninger, må betragtes som illoyal konkurrence over for afrikanske fiskere og nedbryder samtidig økosystemerne.
Inden dagens afstemning om betænkningen om grønbogen opfordrer jeg mine kolleger til i det mindste at lade et uhensigtsmæssigt punkt udgå af en ellers generelt fremragende betænkning. Jeg tænker på punkt 121, hvori det fastslås, at EU's fælles fiskeripolitik i sin eksterne dimension bør forsvare EU's fiskeriinteresser. Jeg mener ikke, at det er til EU's fordel at føre en sådan politik i 2010.
Marek Józef Gróbarczyk
Hr. formand, fru kommissær! Jeg vil gerne indledningsvis udtrykke min oprigtige tak til fru Patrão Neves for det arbejde, hun har lagt i udarbejdelsen af denne betænkning. Det kræver stor beslutsomhed samt kompromisvilje at udarbejde et dokument, der er så sammenhængende. Denne betænkning er imidlertid kun udgangspunkt for opbygningen af den fremtidige fælles fiskeripolitik, der skal genopbygges fuldstændigt og ændres grundlæggende, således at hensynet til det naturlige miljø kan forenes med udviklingen af fiskeriet, som er en historisk arv. Politikken skal være baseret på regionalisering med udgangspunkt i forholdene i de forskellige regioner. Det vil skabe grundlag for en korrekt vurdering baseret på fiskerisektorens udtalelser samt videnskabelige udtalelser, og det kompromis, der vedtages, vil sikre en retfærdig fiskeriforvaltning.
Den nye fiskeripolitik skal fremme sektorens udvikling i et Europa i dyb krise, men det er også nødvendigt at være opmærksom på det hensynsløse industrifiskeri, navnlig i Østersøen, hvor sunde og værdifulde fisk forarbejdes til fiskemel, der anvendes på fjerkræ- og kvægfarme, samtidig med at den giftige panga fra Fjernøsten ender på det europæiske marked. Dette er et slag mod et bæredygtigt europæisk kystfiskeri, et erhverv, vi må have særlig fokus på.
Det viser også, at det er nødvendigt at indføre en rationel og retfærdig fangstordning til erstatning for den nuværende kvoteordning, der let kan manipuleres. Formålet er at skabe lige vilkår for alle fiskere i alle EU-lande. De Europæiske Konservative og Reformister støtter betænkningen og håber, at den nuværende ordning vil blive ændret.
João Ferreira
Hr. formand! Kommissionen forsøger i sin grønbog at indføre en trinvis eller ikke trinvis fællesskabsordning for overdragelige fiskerettigheder eller private adgangsrettigheder til brug af et offentligt gode, dvs. fiskebestande.
Dette forslag blev forkastet i forbindelse med gennemførelsen af den sidste reform, men 10 år senere er Kommissionen på banen igen og forudser de uundgåelige konsekvenser af privatiseringen af bestande, nemlig koncentrationen af aktiviteterne i koncerner med større økonomisk og finansiel magt og ødelæggelsen af et betydeligt antal ikkeindustrielle kystfiskerflåder. Det er afslørende, at de lande, der valgte denne model, som f.eks. Island, nu ønsker at trække sig ud, idet de er berørt af ordningens negative og urimelige konsekvenser.
Parlamentet bør indtage en klar holdning og forkaste dette forslag. Denne løsning sikrer for øvrigt overhovedet ikke beskyttelsen af fiskebestandenes bæredygtighed, eftersom reduktionen og koncentrationen af rettigheder på nogle få erhvervsdrivende ikke nødvendigvis medfører en reduktion af fiskeriindsatsen, men blot en koncentration af udnyttelsen af ressourcer.
Hvis ressourcernes bæredygtighed skal beskyttes, skal der træffes andre foranstaltninger som f.eks. sikring af et rimeligt afkast i sektoren. En forudsætning herfor er markedsintervention og en bedre markedsføring i sektoren, højere priser ved det første salg, bedre aflønning, mindre fortjenester til mellemmænd og fremme af en rimelig fordeling af merværdien i hele værdikæden i denne sektor.
Fiskeriet i EU er i realiteten komplekst og forskelligartet. I lyset heraf er det forhold, at det er bredt anerkendt, at de lokale myndigheder spiller en stor rolle på dette område, i direkte modstrid med den institutionelle ramme, der er fastlagt i Lissabontraktaten, hvori det fastslås, at havets biologiske ressourcer udelukkende henhører under EU's kompetence.
Vi har brug for en forvaltning, der understøttes videnskabeligt, og hvor der tages hensyn til realiteterne og de særlige forhold, der gør sig gældende for de enkelte lande, de enkelte fiskerizoner, de enkelte flåder og selve ressourcerne. Fiskerne skal således inddrages i udtænkningen og gennemførelsen af løsninger. Det er noget helt andet end en decentraliseret gennemførelse af en politik, der er fastlagt centralt.
John Bufton
Hr. formand! Jeg opfordrer indtrængende kommissær Damanaki til at udvise forståelse for Det Forenede Kongerige i forbindelse med reformen af den fælles fiskeripolitik, der bl.a. har til formål at omfatte rekreativt havfiskeri af reguleringen af og kontrollen med havfiskeri.
Jeg troede, at hele idéen med kvoter var at forebygge faldende bestande. Den europæiske fiskeripolitik har langt fra opfyldt bæredygtighedskriterierne, idet 91 % af fiskeressourcerne risikerer at blive klassificeret som overfiskede i 2015.
Men problemet er, hvordan der fiskes på havene, ikke hvem der gør det. Vilkårligt trawlfiskeri og langlinefiskeri tømmer vores have for marint liv. Men at genudsætte døde fisk, der allerede er blevet fanget, og som kan spises, er vel det modsatte af bæredygtighed.
Bæredygtigt fiskeri er derimod rekreativt havfiskeri, som omkring 1 mio. mennesker i Det Forenede Kongerige har glæde af, og alene handelen med fiskeredskaber i EU anslås til omkring 2 mia. EUR.
Omkring 19 000 mennesker er beskæftiget i omkring 1 300 virksomheder i England og Wales som følge af rekreativt fiskeri. Fritidshavfiskere fanger og lander udelukkende de fisk, de agter at spise, og lader således små, unge fisk udvikle sig og yngle, og de genudsætter de fisk, som de ikke har strengt brug for. I nogle tilfælde mærker de først fisken og bidrager således til bevarelsesprogrammer.
Hvis Kommissionen får sin vilje, vil de blive tvunget til at lande hele deres fangst og modregne deres kvoter i den nationale kvote.
Rekreativt havfiskeri fremmer en miljøvenlig selvforsyning, der, hvis der var flere lystfiskere, ville mindske den efterspørgsel, der i øjeblikket giver næring til vilkårligt erhvervsfiskeri og bringer hele marine arter i fare.
Den fælles fiskeripolitik har altid været forudindtaget imod den britiske flåde, som i øjeblikket kun har tilladelse til at fiske 7 % af torskekvoten i Kanalen og kun en femtedel af kvoten i vores egne territorialfarvande.
Måske vil kommissæren finde det hensigtsmæssigt at imødegå de harmløse lystfiskere i Det Forenede Kongerige, på samme måde som hendes forgænger viste forståelse for fiskerne i hans eget land, da han gik imod et forbud mod salg af almindelig tun, en industri, der indbragte hans land, Malta, 100 mio. EUR om året.
Den fælles fiskeripolitik har allerede tilintetgjort det meste af et fiskeri, der burde have været en fremragende vedvarende ressource. Rekreativt havfiskeri udgør måske 1 % af den samlede tilladte fangst. Kommissionen tøver med at beskytte en næsten truet art, men mener, at det er hensigtsmæssigt at regulere hobbyfiskeri. Det viser blot, hvor Kommissionens interesser ligger.
Diane Dodds
(EN) Hr. formand! For mig og mine vælgere i Nordirland er fiskeindustrien og 27 år med den fælles fiskeripolitik sammenfattet i betænkningens punkt 138, hvori det understreges, at et af de få steder, hvor den fælles fiskeripolitik har givet relativt gode resultater, har været der, hvor medlemsstaterne har haft kontrollen.
Det ideelle for os ville være en skrotning af den fælles fiskeripolitik eller Det Forenede Kongeriges udtræden af denne politik, således at medlemsstaterne på ny kan få kontrol over deres farvande.
Vi lever desværre ikke i denne ideelle verden. Reformen af den fælles fiskeripolitik vil uundgåeligt resultere i en ny næstbedst løsning for nordirske fiskere, en næstbedst løsning, der gennem de seneste 30 år har medført en uberettiget tilbagegang for vores fiskerisektor, og en række ubesvarede spørgsmål omkring fiskebestandenes tilstand, bestande, som vores industri er afhængig af.
Og det blev helt tydeligt efter det katastrofale møde i Rådet (fiskeri) i december og beslutningerne om kvoter.
Selv om det overhovedet ikke er den bedste løsning, støtter jeg kraftigt regionaliseringen af den fælles fiskeripolitik som foreslået af ordføreren. Jeg er enig i, at den fælles fiskeripolitik bør baseres på tre grundlæggende principper, nemlig den miljømæssige, sociale og økonomiske dimension. Og jeg håber helt ærligt, at vi kan udforme en politik, der vil afbøde de katastrofale konsekvenser af den fælles fiskeripolitik.
Jeg frygter imidlertid, at denne radikale reform, som nogle stiller i udsigt under denne gennemgang, vil resultere i endnu en forspildt chance for vores fiskeindustri og vores fiskebestande.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Hr. formand! Alt er på spil i denne reform. Hvis vi ikke er modige nu, vil vi ikke få en ny chance for at udforme en reel fiskeripolitik, og vi vil være medansvarlige for en fejlslagen politik.
Den fælles fiskeripolitik har i årevis været genstand for en stadig mere berettiget kritik, og det ville være forstemmende, hvis Parlamentet, når vi bliver tilbudt en sidste chance, viste sig at være ude af stand til at foreslå alternative løsninger til en politik, som vi har kritiseret igen og igen, især bevarelses- og forvaltningsforanstaltningernes åbenlyse fiasko, hvilket såvel ressourcernes tilstand som sektorens tilbagegang vidner om.
Jeg kan simpelthen ikke forstå modviljen mod at foreslå alternative løsninger, som drøftet i Parlamentet i 1996, såsom ordninger med omsættelige kvoter eller forvaltning på grundlag af fiskeriindsatsen, der har været en stor succes, og som i hvert fald vil kunne bidrage til at bevare flere industriflåder.
Det understreges i betænkningen, at der ikke findes en standardløsning, men samtidig åbnes der ikke op for andre mulige løsninger. Jeg forstår ikke denne modsigelse, og jeg forstår ikke, hvorfor løsningen skal være at nægte alle adgang til et instrument, selv om nogen ikke ønsker at bruge det.
Det er ikke beskyttelse af de svageste, det er frygt i visse sektorer, som kun ser permanente tilskud som en løsning.
Den fælles fiskeripolitik bør også sikre konkurrenceevnen på et globaliseret marked for fiskevarer. Markedet for disse varer vil uden tvivl fortsat vokse, men det lader til, at det vil vokse uden os.
EU's politikker bør være sammenhængende, og vi skal sikre, at handelspolitikken og oprindelsesreglerne, som dem, der blev fastlagt i de nye økonomiske partnerskabsaftaler, ikke ødelægger EF-fiskeriets konkurrenceevne, samtidig med at de blot er en gestus over for tredjelande, idet vores fiskerisektor i modsat fald vil blive ramt.
Konsensus er en god ting, hvis der sker fremskridt, men ikke hvis vi fortsat forholder os passive til problemer, og vi har mange problemer, der skal løses.
Ulrike Rodust
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne byde alle fiskerne varmt velkommen til Parlamentet! Afstemningen i dag er en milepæl for Europa-Parlamentet. For første gang siden ratificeringen af Lissabontraktaten har vi mulighed for at give udtryk for vores holdninger til reformen af den fælles fiskeripolitik. I de kommende år vil vi få betydelig større magt og ansvar. Denne betænkning er acceptabel, og jeg vil gerne takke fru Patrão Neves og fru Andrés Barea for deres store indsats.
Det er lykkedes os at indarbejde vigtige sociale og demokratiske aspekter i betænkningen, bl.a. vedrørende specifik støtte til det ikkeindustrielle fiskeri. De berørte aktører vil nu blive inddraget i beslutningsprocessen. Der skal navnlig ydes støtte til små familieforetagender. Deres tilstedeværelse i kystområderne skaber ikke kun arbejdspladser, men øger også mange af disse regioners tiltrækningskraft som turistmål. Visse punkter i denne betænkning skal stadig forbedres, og vi har således stillet en række ændringsforslag. Socialdemokraterne ønsker at gøre det klart, at et af de centrale problemer er den meget store overkapacitet. Det er en kendsgerning, at miljømæssig bæredygtighed er en grundlæggende forudsætning for fiskernes økonomiske overlevelse. Derfor skal miljøet prioriteres.
Et tredje vigtigt punkt vedrører den fælles fiskeripolitik i sin eksterne dimension og partnerskabsaftalerne med tredjelande. Vi foreslår at lade punkt 121, hvori der lægges unødig vægt på det europæiske fiskeris interesser, udgå. Vi bør opføre os præcis som derhjemme uden for europæiske farvande. Vi skal således fremme bæredygtighed, menneskerettigheder og demokrati i hele verden og sikre, at indtægterne fra partnerskabsaftaler ikke falder i hænderne på korrupte diktaturer.
Endelig vil jeg gerne fremdrage endnu et centralt punkt. Den europæiske fiskeripolitik er en varm kartoffel, fordi den berører så mange magtfulde nationale interesser. Det vil ikke komme som nogen overraskelse, at dette har givet anledning til ophedede debatter i grupperne i de seneste uger. Heldigvis er det lykkedes os alle at nå til enighed om effektive kompromiser. Men når det kommer til lovgivningsprocessen, må vi lægge større vægt på dette spørgsmål, end vi har gjort i dag, og foreslå en række fælles europæiske løsninger. Vi må overlade det til Rådet at løse de trivielle problemer forbundet med national grådighed.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest byde kommissæren, der taler for første gang i Europa-Parlamentet, velkommen i Parlamentet og ønske hende held og lykke i hendes embedsperiode. Jeg vil også gerne takke vores kollega fru Neves for udarbejdelsen af denne betænkning.
(GA) Den nye fælles fiskeripolitik skal have klarere, bedre mål end fastlæggelsen af økologiske, økonomiske og sociale principper. Der skal ske en radikal nytænkning, og alle de berørte parter skal naturligvis inddrages.
Vi skal forvalte fiskebestandene på en bæredygtig måde. Samtidig er det imidlertid vigtigt at sikre europæiske fiskere en bæredygtig levevis.
(EN) Hr. formand! Jeg er især bekymret over kystfiskere og fiskere på små kystnære øer. Dette ikkeindustrielle fiskeri er yderst vigtigt for regionerne i den yderste periferi, hvor der ikke findes nogen alternativ samfundsmæssig beskæftigelse, og jeg glædede mig over kommissærens udtalelser om dette fiskeri her til formiddag.
De fleste af de fartøjer, der fisker i disse områder, har en længde på under 15 m, fanger fisk og mængder, som ikke har nogen væsentlig indflydelse på fiskebestandene, og mange af fartøjerne fisker naturligvis arter, der ikke er omfattet af kvoteordninger. Der er navnlig ikke nogen alternativ kilde til beskæftigelse for mange af disse mennesker. Derfor har jeg stillet et ændringsforslag, hvori Kommissionen opfordres til specifikt at anerkende disse fjerntliggende samfund.
Regionaliseringen og oprettelsen af de regionale rådgivende råd har været en succes, og regionaliseringen af forvaltningsstrukturer vil således få en lang række positive virkninger, herunder større ansvarliggørelse af de berørte parter og fastlæggelse af en ny fælles fiskeripolitik, der i højere grad vil kunne tilpasses lokale problemer.
Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden efter folkeafstemningen i mit eget land sidste år har Europa-Parlamentet nu et større lovgivningsmæssigt ansvar. Kommissæren har erkendt dette, og jeg glæder mig til vores samarbejde.
Jeg vil gerne afslutningsvis understrege, at jeg håber, at hovedpunkterne i denne betænkning vil blive inkluderet i kommende omfattende reformer.
Ian Hudghton
(EN) Hr. formand! Vores ordfører påpegede, at de oprindelige problemer med den fælles fiskeripolitik i vid udstrækning stadig er aktuelle i dag. Jeg er enig, og de 27 års erfaringer i Skotland med den fælles fiskeripolitik har været dårlige. Hvis vi ønsker at indføre en fiskeriforvaltningsordning, der virker, og det tror jeg, at vi alle ønsker, må vi være rede til at anlægge en helt anden tilgang.
Den overcentraliserede, ufleksible fælles fiskeripolitik har været en stor fiasko, og det må vi erkende. Men vi må gøre noget ved det. Omvendt erkender Kommissionen, at den lokale forvaltning inden for 12-sømilezonen indtil videre generelt har været en succes. Det kan vi lære af.
Jeg har stillet en række ændringsforslag, som jeg opfordrer Dem til at støtte. Jeg foreslår i disse ændringsforslag, at vi giver EU's fiskerinationer reelle beføjelser, fremmer samarbejdet mellem fiskerinationer og berørte aktører på et logisk grundlag inden for de enkelte havområder, fremmer gennemførelsen af bæredygtige forvaltningsforanstaltninger på nationalt og lokalt plan og anerkender og bevarer historiske rettigheder og fordele baseret på princippet om relativ stabilitet.
Jeg er helt overbevist om, at de, der har mest at vinde ved en vellykket bevarelse af fiskebestandene, dvs. vores fiskerisamfund og fiskerinationerne, har de bedste forudsætninger for at træffe reelle beslutninger om forvaltningsplaner og for at gennemføre dem inden for deres eget fiskeri på grundlag af et regionalt samarbejde. Den fælles fiskeripolitik har ikke kun været til skade for fiskeindustrien og fiskebestandene, idet den faktisk i høj grad har medvirket til at skabe en negativ holdning blandt borgerne til EU generelt, og det er også det, der står på spil. Hvis vi ikke får styr på denne reform af den fælles fiskeripolitik ...
(Formanden afbrød taleren)
Struan Stevenson
(EN) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest gerne lykønske ordføreren fru Patrão Neves med hendes meget store indsats i forbindelse med udarbejdelsen af denne betænkning. Vi har i dag mulighed for at gøre en forskel og ændre retningen af en politik, som alle er enige om har været en sørgelig fiasko. Hvis vi skal gennemføre denne radikale reform, må vi imidlertid ikke gentage fortidens fejltagelser.
Slut med centraliseret mikroforvaltning, slut med top-down-regulering, slut med en one-size-fits-all-tilgang til politik. Enhver reform af den fælles fiskeripolitik skal sætte en stopper for det katastrofale udsmid. Den skal inddrage de berørte parter i den daglige forvaltning af bestandene. Den skal sikre, at flådekapaciteten tilpasses bestandene. Vi er nødt til at sætte bæredygtighed og bevarelse øverst på dagsordenen. Vi skal sætte en stopper for ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri) og sikre et anstændigt udkomme til alle dem, der arbejder i sektoren. Hvis vi kan tilføre kerneværdierne i den fælles fiskeripolitik reelt indhold for at bevare arbejdspladser og opretholde fiskebestande, har vi gjort reelle fremskridt.
Anna Rosbach
(DA) Hr. formand! At der kommer en reform af vores fiskeripolitik er på høje tid. Men jeg ville ønske, at den var mere ambitiøs - især fordi det gælder en fremtidig levedygtig fiskebestand i vores have. Det er ret sjældent, at jeg erklærer mig helt enig med Den Grønne Gruppe, men i denne sag må jeg indrømme, at det sker. Faktisk er deres ændringsforslag både ansvarlige og nødvendige for at kunne bevare fiskeriet som erhverv i fremtiden.
Mit spørgsmål til Rådet og Kommissionen vil vores gæster her i dag sikkert ikke synes om, men de får en altafgørende betydning for fremtiden. For spørgsmålet lyder: Hvordan får vi indført et fangstforbud i hele EU for alle fisk og skaldyr i deres respektive yngleperioder? Alle ved jo, at hver gang der fanges blot én torsk med maven fuld af rogn (altså fiskeæg), fanger vi alle kommende generationer af torsk. Det gør sikringen af en stabil torskebestand nærmest umulig, for blot at komme med et aktuelt eksempel.
Jeg glæder mig over, at den nye grønbog i langt højere grad nu vil satse på kystnært fiskeri. Det gavner ikke blot miljøet, men også bevarelsen af lokale arbejdspladser. Det er også godt, at grønbogen lægger vægt på bæredygtig akvakultur, således at vi kan undlade at fiske havene tynde ud for tredjelandes kyster. Ligesom vi skal lade være med at fiske eksotiske og truede fiskearter, bare fordi sushi er blevet moderne.
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Vores parti mener, at bevarelsen af fiskebestandene bør henhøre under de enkelte medlemsstater, hvis fiskere alene skal have adgang til nationale farvande.
Vi erkender imidlertid, at overfiskning og ubæredygtige fiskebestande er et europæisk, ja endog globalt problem.
Den nuværende politik, der indebærer, at fiskerne skal genudsætte overskydende fisk, og endog undermålsfisk, selv om de er døde eller døende på grund af skader på svømmeblæren som følge af, at de er blevet bragt for hurtigt op til overfladen, skal ændres.
Der skal gøres brug af nye teknologier for at afhjælpe denne situation. En af mine vælgere, Jeff Stockdale fra Hull, tidligere fisker, har f.eks. opfundet en revolutionerende fælde, som fiskene vil gå i for at undgå tidevandsstrømningen, men den vil give små fisk mulighed for at undslippe og større fisk mulighed for at slippe fri, inden de bringes op til overfladen, hvis det skulle blive nødvendigt for at undgå at overskride kvoten.
Jeg opfordrer Kommissionen, ja endog hele verden, til at se nærmere på denne opfindelse.
Alain Cadec
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I modsætning til nogle mener jeg, at Europa-Parlamentets betænkning om grønbogen er et vigtigt, ja endda væsentligt bidrag til udviklingen af den fremtidige fælles fiskeripolitik. Det er en omfattende betænkning, der behandler alle politikkens aspekter, herunder navnlig beskyttelsen af ressourcer, en global tilgang til forvaltningen af fiskebestande og decentralisering af forvaltningen. Alle disse aspekter er efter min opfattelse både meget relevante og meget målrettede.
Jeg vil gerne understrege over for Parlamentet her i dag, at Frankrig er tilfreds med dette bidrag fra Parlamentet, som vi har udarbejdet i fællesskab, og jeg takker fru Patrão Neves for hendes indsats. I betænkningen understreges behovet for at øge den videnskabelige viden inden for fiskeriet, således at der ikke kan sættes spørgsmålstegn ved de beslutninger, der træffes.
Ja, vi skal bevare ressourcerne og fremme bæredygtigt fiskeri, men vi må undgå at stigmatisere et erhverv, som længe har vidst, at dets overlevelse afhænger af overholdelsen af reglerne. Ja, vi skal skabe en markedsøkonomi, men det betyder ikke, at vi skal undgå organiserede lovgivningsforanstaltninger. Jeg glæder mig navnlig over de kompromiser, der er blevet skabt enighed om under drøftelserne i udvalgene.
Det henvises rent faktisk ikke udtrykkeligt til overdragelige individuelle fiskerettigheder. Denne form for forvaltning betragtes af nogle som et forvaltningsværktøj, der opfylder de miljømæssige, økonomiske og sociale mål for sektoren. Jeg er ikke enig i dette synspunkt. Et europæisk marked, der har rettigheder til ureguleret produktion, er ikke ønskeligt i dag. Det ville føre til ukontrollabel spekulation og en koncentration af individuelle rettigheder.
Selv om det helt sikkert vil være afgørende at gennemføre nye metoder til forvaltning af industrifiskeriet - jeg er enig med min kollega fru Fraga Estévez på dette område - er jeg fortsat overbevist om, at en alt for bred anvendelse af dette system vil være dødsstødet for vores ikkeindustrialiserede fiskeri, som vi lægger stor vægt på.
Vi regner med Dem, kommissær Damanaki!
Kriton Arsenis
(EL) Hr. formand, fru kommissær, hr. formand for Rådet! Den nuværende fælles fiskeripolitik er slået fejl. De fleste fiskebestande er ved at forsvinde. 88 % af fiskebestandene fiskes ud over det maksimalt bæredygtige udbytte. 30 % af fiskebestandene ligger under de sikre biologiske grænser, hvilket betyder, at de har ringe chance for at blive genoprettet. Torsk i Nordsøen, som endda fiskes, inden de er kønsmodne, er et typisk eksempel. Den pågældende reform er derfor absolut nødvendig.
Hvis vi skal beskytte fiskerne, skal vi beskytte fangsterne. Hvis vi skal undgå, at det europæiske fiskeri bryder sammen, skal vi reducere fiskeriindsatsen og den europæiske fiskerflåde. Den økologiske tilgang skal være drivkraften bag en ny fælles fiskeripolitik og skal ledsages af langsigtet planlægning, inddragende procedurer og anvendelsen af princippet om forebyggelse. Denne langsigtede strategi for arternes bevarelse skal også anvendes i alle vores internationale fiskeriaftaler.
Jeg opfordrer Dem til at vedtage disse grundlæggende principper, så vi kan udvikle et decentraliseret og inddragende system, hvor beslutningerne træffes på det lavest mulige niveau med fiskernes deltagelse og under hensyntagen til de marine økosystemer.
Britta Reimers
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Dette er kun et skridt på den lange vej til reformen af den fælles fiskeripolitik. Jeg vil gerne takke ordføreren for betænkningen og vores koordinator, der har arbejdet meget effektivt.
Jeg går ind for en grundlæggende reform af den fælles fiskeripolitik. Men hvis vi ikke har modet til at gennemføre en sådan reform, er det efter min opfattelse vigtigt, at vi fastholder princippet om relativ stabilitet. Desuden vil jeg gerne specifikt nævne det alvorlige problem med grådige skarver og forvaltningsplanen, som Parlamentet har allerede stillet krav om.
Fiskeindustrien er af grundlæggende økonomisk og kulturel betydning for vores kystområder. Derfor mener jeg, at det er af stor betydning at skabe en balance mellem økonomi og miljø i forbindelse med den kommende reform af den fælles fiskeripolitik.
Peter van Dalen
(NL) Hr. formand! Bæredygtighed er med rette et nøglebegreb i grønbogen. Bæredygtighed forstået som en politik, der både er fremtidssikret for fiskeriet og miljøvenlig. De mål, som Kommissionen har fastlagt, er ikke nye, men det er indtil videre ikke lykkedes EU at opfylde dem. Det gør reformen endnu mere presserende.
Jeg støtter tankegangen bag Kommissionens løsning, dvs. regionalisering. Fiskerisektoren skal have større råderum, samtidig med at der skal tages hensyn til miljøaspekterne. Den nuværende politik er for vidtrækkende og detaljeret, og den er ineffektiv.
Reglerne overholdes desuden kun i ringe omfang i øjeblikket. De lovlydige er ofre for lovovertræderne. Jeg er stolt af de nederlandske fiskere. De og deres danske kolleger er de eneste, der overholder fangstkvoterne. Vi skal tilskynde den europæiske fiskerisektor til at engagere sig yderligere og til at påtage sig et større ansvar i overensstemmelse med den nederlandske model. Det glædede mig, at der blev henvist til denne model i grønbogen, idet det er den eneste tilgang, der sikrer en bæredygtig fremtid for fiskerisektoren.
Bastiaan Belder
(NL) Hr. formand! Den nuværende fiskeripolitik er ikke tilstrækkelig effektiv, og der er således behov for en dramatisk ændring for at vende situationen. Det er den forholdsvis stærke ordlyd i indledningen i Kommissionens grønbog. Det er bemærkelsesværdigt. Jeg ønsker dog ikke at gøre indvendinger, tværtimod.
Nogle siger, at hovedårsagen til, at den fælles fiskeripolitik er slået fejl, ikke er, at politikken som sådan er forkert, men at den slet ikke er gennemført og håndhævet korrekt. Vi kan drage en vigtig lære heraf. Politikken skal være gennemførlig, og der skal således ske en forenkling. Derfor er jeg tilfreds med Kommissionens forslag om regionalisering, større inddragelse af sektoren og navnlig overholdelse af reglerne.
I betænkningen om denne grønbog, der er udarbejdet af min portugisiske kollega, påpeges det med rette, at der er store forskelle mellem fiskerflåder og fiskeriformer. Vi kan ikke tale i generelle vendinger om overkapaciteten eller overfiskningen eller den manglende overholdelse. En regional, sektorspecifik tilgang kræver et nuanceret sprog i denne henseende. Sidste lørdag havde jeg rent faktisk intensive drøftelser med repræsentanter for sektoren, som fortalte mig, at samarbejdet mellem fiskere og forskere i stigende grad skaber gode resultater. Det forekommer mig at være et eksempel på, hvordan tingene kan gøres. Når fiskere er i stand til at bidrage med deres knowhow og at deltage i politikudformningen, udvides grundlaget for denne politik betydeligt, og det vil bringe os på rette spor. Endelig vil jeg gerne udtrykke min oprigtige tak til ordføreren for denne fremragende betænkning.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Hr. formand! Jeg vil også gerne byde kommissær Damanaki velkommen og navnlig takke fru Patrão Neves for hendes omfattende og fremragende betænkning.
Alle de vigtige ting er allerede blevet sagt. Jeg vil fokusere på tre punkter. For det første overfiskning. Overfiskning er en ubestridt kendsgerning. Som hr. Arsenis sagde, anslås det rent faktisk i øjeblikket, at 88 % af bestandene i de europæiske have er truet af overfiskning, hvilket betyder, at de bliver fisket på et niveau, der forhindrer en genopretning.
Kronisk overfiskning har resulteret i mindre og mindre fangster inden for europæisk fiskeri og tab af arbejdspladser. Mindre og mindre fisk bliver fanget, ofte før de er kønsmodne, og de bliver stadig vanskeligere at lokalisere.
For det andet fanger Europa langt færre fisk i dag end for 15 år siden, ca. 25 % mindre, selv om fiskeriindsatsen og udgifterne til fiskeri er steget. Når vi træffer foranstaltninger, skal vi imidlertid ikke overreagere, da dette kan få negative følger, eftersom bestandene ifølge eksperterne ikke er ved at forsvinde på trods af overfiskningen.
Vi må ikke glemme, at bæredygtighed har tre dimensioner, hvilket også er fremhævet i Neves-betænkningen, nemlig den sociale dimension, den økonomiske dimension og den økologiske dimension. En fiskeripolitik rettet mod bæredygtig udvikling må ikke udelukkende fokusere på fisk, idet den også skal fokusere på mennesket.
Fisk, mennesker, skarver og sæler er konkurrerende systemer i samme økologiske miljø.
Endelig må jeg understrege, at jeg i lighed med mange andre kolleger insisterer på mere forskning i fiskeri. Det er ikke mit krav, men en realitet, som vi skal forholde os til med udgangspunkt i alt det, som hr. Cadec var inde på.
Catherine Trautmann
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne indledningsvis takke alle ordførerne for deres fremragende samarbejde og for den enorme opgave, de har udført på trods af deres til tider modstridende interesser.
Det første resultat af vores indsats er, at Parlamentet nu kan vise, i hvilken retning det har til hensigt at styre den fremtidige fælles fiskeripolitik.
Det andet resultat er, at vores prioritet under forhandlingerne var at sikre, at denne tekst imødekommer de bekymringer, som fiskere har givet udtryk for. Det er lykkedes os, og bestemmelserne om overdragelige individuelle kvoter er således blevet trukket tilbage, og støtten til det ikkeindustrielle kystfiskeri er blevet fastholdt.
Det tredje forventede resultat er, at det kommende dokument skal resultere i en inddragende bottom-up-strategi, dvs. høring af alle de berørte parter i sektoren. Det skal også omfatte de aspekter, der er afgørende for Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet, især den menneskelige og sociale dimension i hele sektoren, der skal kombineres effektivt med fremme af bæredygtige fangstmetoder og med bevarelse af fiskebestanden inden for rammerne af en økosystemtilgang.
Jeg vil gerne tilføje, at hvis vi ønsker at gennemføre en ambitiøs reform af den fælles fiskeripolitik, er vi nødt til at afsætte de nødvendige midler til opfyldelse af vores erklærede mål. Vores politiske vilje vil blive bedømt på grundlag af de midler, vi afsætter på dette område. Vi forventer, at Kommissionen ...
(Formanden afbrød taleren)
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Hr. formand, hr. formand for Rådet, fru kommissær! Vi har brug for klare mål, vi har brug for at være modige, og vi skal undgå en ny fiasko, og deltagelse er derfor afgørende.
Fiskerisektoren og forarbejdningsindustrien har størst interesse i et bæredygtigt fiskeri, hvilket er årsagen til, at de er involveret i udarbejdelsen af reformen eller deltager i den, f.eks. i forbindelse med omarbejdningen af kontrolforordningen i 2009, som burde have været udarbejdet på en mere åben måde. For at opfylde reformens målsætninger skal vi ganske enkelt sikre en bæredygtig og rentabel sektor og garantere forsyningen.
De øvrige nøgleord er regionalisering, ansvarliggørelse, stabilitet og retfærdighed: regionalisering - undersøgelse af de særlige kendetegn ved de enkelte zoner og fiskeriformer, differentiering mellem ikkeindustrielt og industrielt fiskeri; ansvarliggørelse - fokus på god praksis og tidligere indsats for at reducere fiskerikapaciteten; stabilitet - langsigtede forvaltningsplaner baseret på stadig mere pålidelige videnskabelige data; og retfærdighed - revision af den fælles markedsordning og tilbud om inspektioner og kontroller i tredjelande for at fremme en bæredygtig praksis i sektoren. Retfærdighed, også for kvinderne på havet, de altid oversete i denne sektor, idet fiskeriet ville være umuligt på mange områder uden deres bidrag.
Oldřich Vlasák
(CS) Hr. formand! Jeg glæder mig over forelæggelsen af grønbogen om reformen af den fælles fiskeripolitik. Ligesom Den Tjekkiske Republik i Ministerrådet støtter jeg bestræbelserne på at forbedre, forenkle og effektivisere rammelovgivningen på dette område. Kommissionens bestræbelser på at indføre en flerårig tilgang til strategien for bevarelse af fiskebestandene og lægge større vægt på at finde et passende kompromis mellem fiskeri og miljø er særlig værdifulde.
Vi må betragte grønbogen som et første skridt hen imod en reform på dette område. Det ville glæde mig endnu mere, hvis der blev lagt større vægt på akvakultur i fremtidige forslag. En revitalisering af både hav- og ferskvandsdambrug vil bidrage til at støtte udviklingen af kystområder og landdistrikter og vil også medføre fordele for forbrugerne i form af miljøvenlige fødevarer. Ud fra dette synspunkt støtter jeg alle ændringsforslagene.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Hr. formand! Fiskerisektoren er af grundlæggende betydning som indkomstkilde i de europæiske kystområder og som fødevarekilde for de europæiske borgere. Desværre imødegår den fælles fiskeripolitik i sin nuværende form ikke udfordringerne forbundet med en række nye problemer såsom den ukontrollerede udnyttelse af fiskepladser eller for stor fiskerikapacitet. Det er af afgørende betydning at ændre havpolitikken fuldstændigt. Vi er lige gået i gang med denne proces, og den bør munde ud i grundlæggende ændringer af den nuværende, ineffektive europæiske fiskeripolitik.
Jeg vil gerne takke fru Patrão Neves for hendes omfattende betænkning, hvori der redegøres for de centrale foranstaltninger, som denne reform bør baseres på, for det første en reduktion af overskydende fiskerikapacitet. Dette er et grundlæggende problem, som bør løses gennem indførelse og overvågning af passende markedsmekanismer. Jeg tænker her på indførelsen af individuelle omsættelige kvoter eller IOK'er. De er efter min opfattelse en form for økonomisk medicin, der sikrer, at fiskerflådens størrelse tilpasses de disponible midler, og at fiskerisektoren er rentabel. For det andet decentralisering og en bredere inddragelse af berørte parter og rådgivende organer i processen. Formålet hermed er at øge fiskernes inddragelse og indføre detaljerede regler, hvilket vil skabe større tillid mellem fiskerne og de organer, der regulerer fiskeriet.
I grønbogen foretages en korrekt vurdering af den nuværende fiskeripolitik, og dens mange mangler fremhæves. I Patrão Neves-betænkningen analyseres mulighederne for at løse den vanskelige situation, som det europæiske fiskeri befinder sig i. Forslagene skal imidlertid drøftes yderligere. Hvis dette ikke sker, er der risiko for, at EU vedtager endnu en reform, der ikke vil løse de problemer, som den europæiske fiskeindustri står over for.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Hr. formand! Det er første gang, at vi diskuterer den fælles fiskeripolitik siden vedtagelsen af Lissabontraktaten, og vi er fuldt ud klar over vores store ansvar som følge af Parlamentets øgede beføjelser. Der har været en meget ophedet debat om grønbogen, og jeg vil gerne udtrykke min oprigtige tak til ordførerne for deres indsats.
Jeg ønsker at understrege et bestemt aspekt i den foreslåede reform, som er af afgørende betydning for hele sektorens udvikling. Der skal tages hensyn til den ændrede situation som følge af udvidelsen af EU i 2004 og 2007 samt de nye medlemsstater. I det eksisterende system for udførelse af forskning og analyse og for beslutningstagning skal der tages højde for de nye vandveje og deres særlige kendetegn. Jeg vil i denne forbindelse gerne understrege, at det er nødvendigt at fokusere særligt på Sortehavet og oprette særlige forvaltningsorganer på dette område. Vi skal tage hensyn til befolkningens interesser i disse kystområder, de økologiske spørgsmål og fiskeindustrien. Jeg nævner også dette med tanke på den kommende finansielle ramme for perioden 2014-2020, hvor denne reform skal finansieres.
Endelig tror jeg ikke, at vi bør støtte forslaget om at reducere fiskerflådens overkapacitet, der kunne have negative konsekvenser for fiskeriet i en alvorlig finansiel og økonomisk krisesituation.
Chris Davies
(EN) Hr. formand! Jeg håber, at kommissæren vil notere sig vores afstemning i denne måned om almindelig tun. Den var efter min opfattelse et godt udtryk for de stærke følelser i Parlamentet, og den viste måske også, at De kan gå ud fra, at mange af Parlamentets medlemmer vil stemme for en meget radikal reform.
I går deltog en lang række medlemmer i et seminar, som jeg havde arrangeret, hvor Marine Stewardship Council fremlagde en præsentation. Jeg har altid været meget glad for dette råd. Det blev oprettet for omkring 10 år siden og er resultatet af et partnerskab mellem erhvervslivet og miljøforkæmpere, hvilket efter min mening altid er godt. Det er kommet langsomt fra start, men rådet anslår, at omkring 10 % af verdens fiskeri vil være MSC-certificeret ved årets udgang.
Jeg tror, at det giver de detailhandlere, der støtter MSC, troværdighed. Jeg tror, at det giver forbrugerne tillid, og jeg tror, at det ikke kun øger indtjeningen hos de fiskerne, der har fået deres fiskeri bæredygtigt certificeret, men at det også giver dem en følelse af stolthed. De har et stykke papir, som de kan vise deres familier og lokalsamfundet, der viser, at deres hårde arbejde i dag ikke ødelægger mulighederne for fiskebestandenes overlevelse i fremtiden.
Det supplerer fuldstændigt alle Kommissionens tiltag, og jeg håber, at kommissæren vil støtte MSC's arbejde i sin embedsperiode, idet MSC sætter de højeste standarder.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for hendes meget omhyggelige og detaljerede betænkning om dette spørgsmål.
Som følge af vedtagelsen af Lissabontraktaten skal Parlamentet tage stilling til to store reformer på to politikområder, nemlig landbrug og fiskeri. Spørgsmålene er de samme. Vi ønsker alle det bedste for disse sektorer, og vi forsøger at indføre reformer, der sikrer de bedst mulige resultater.
Jeg er lidt bekymret, og ordføreren kommer selv ind på det i sin begrundelse, nemlig at vi også havde mange gode hensigter i 2002, men at reformen slog fejl i fiskerisektoren, og at den heller ikke opfyldte bæredygtighedskriterierne.
Jeg er imidlertid meget opmuntret af hendes meget praktiske tilgang til problemerne med fokus på de tre principper, som vi skal se på - den miljømæssige, sociale og økonomiske dimension - og den praksis, der er nødvendig for at gennemføre disse principper. Der skal være fokus på lokale og regionale problemer og på de mennesker, der er berørt. Jeg kan især godt lide tanken om, at vi kan fiske mindre og tjene mere. Hvis vi opnår det, kan vi måske gøre det samme for landbruget.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Hr. formand! Som flere talere allerede har påpeget, er det mål, som vi - indtil videre uden held - har forsøgt at nå gennem den fælles fiskeripolitik, et miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt fiskeri. I Kommissionens grønbog stilles en korrekt diagnose af situationen i sektoren, og der rejses en lang række spørgsmål, men løsningsforslagene er skuffende. I betænkningen redegøres der ligeledes for en lang række principper og løsningsforslag fastlagt i fællesskab. Disse skal nu omsættes til konkrete foranstaltninger, således at dette mål kan nås snarest muligt.
Ordførerens indsats bør fremhæves, nemlig hendes forslag til foranstaltninger og især hendes vilje til at indgå kompromiser, der betød, at det var nødvendigt at tage de mest kontroversielle spørgsmål ud af hendes oprindelige betænkning. Kommissionen har nu den meget store opgave at foreslå konkrete foranstaltninger i sit lovforslag, som sikrer gennemførelsen af principperne i betænkningen. Jeg er sikker på, at vi vil vedtage betænkningen med et stort flertal.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Hr. formand! Europas fremtid er i høj grad på spil i reformen af den fælles fiskeripolitik.
Fiskerisektoren er en ressource og en livsform i vores kystområder og danner grundlag for vores konservesindustri og havforskning. Den er afgørende for sikkerheden, kvaliteten og prisen i forbindelse med fødevareforsyningen til de europæiske forbrugere. Den er også afgørende for vores eksterne forbindelser og for udviklingssamarbejdet.
I reformen skal der være fokus på et ansvarligt, bæredygtigt og konkurrencedygtigt fiskeri. Den skal styrke den sociale dimension, prioritere økosystemet og integreres i havpolitikken.
Det er vigtigt at sikre bestandenes bevarelse og genopretning og at ændre princippet om relativ stabilitet. Forvaltningspolitikken baseret på TAC'er og kvoter må ikke udelukke muligheden for forvaltning på grundlag af fiskeriindsatsen. Det er også vigtigt at øge kontrollen og sætte en stopper for illoyal konkurrence.
Den ikkeindustrielle fiskerflåde og de områder, der er stærkt afhængige af fiskeri, har behov for en differentieret behandling og større samfundsøkonomisk støtte. Skaldyrsfiskeriet skal inddrages fuldstændigt i den fælles fiskeripolitik.
Jeg støtter betænkningen, og jeg lykønsker ordføreren og skyggeordførerne med de indgåede kompromiser. Jeg opfordrer Kommissionen og Rådets formandskab til at tage behørigt hensyn til betænkningen i deres fremtidige arbejde.
Ole Christensen
(DA) Hr. formand! Jeg synes, at den fælles europæiske fiskeripolitik er vigtig. Men det er også vigtigt, at fiskeripolitikken bakkes op af borgerne i Europa samt alle interessenter inden for fiskeriområdet. Derfor er der ingen vej uden om en stærkere regionalisering, således at ansvaret for at udfylde de europæiske rammer og mål decentraliseres. "Discard" af fisk skal reduceres til det mindst mulige, men for at det kan lade sig gøre, skal politikken, der motiverer til "discard", laves om. Ulovligt fiskeri skal stoppes - det ødelægger så meget for de lovlydige fiskere. Der skal være en stærkere og mere ens kontrol i medlemslandene. Kystfiskeriet skal styrkes, således at de mindre både får en særstilling. Ud og hjem samme dag giver friske fisk, fisken giver en god pris, og det er skånsomt over for miljøet og fiskebestandene. Jeg håber, at disse elementer får en stærk placering i den endelige reform. Det er der brug for.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne rose ordførerens kommentarer til denne grønbog, som peger i den rigtige retning. Den nye strategi skal fremme fiskeri på lokalt niveau, og jeg vil gerne påpege, at akvakultur er en væsentlig del heraf, da den er en betydelig ressourcekilde og skaber tusindvis af arbejdspladser. Europa har brug for en stærk og bæredygtig akvakultur af høj kvalitet.
Jeg vil især gerne henlede Deres opmærksomhed på opdræt af skaldyr, som er underlagt særlige begrænsninger, der kræver pragmatiske og hensigtsmæssige løsninger. Denne form for opdræt foretages ofte af små og mellemstore virksomheder, som er blevet hårdt ramt af krisen. Forurening og miljøforandringer resulterer i en stadig mere skrøbelig og ustabil produktionsform. Producenterne forventer betydelig støtte fra EU, dvs. på kort sigt midlertidig finansiel bistand, som vil sætte dem i stand til fortsat at leve af deres produktion, på mellemlang sigt overgangsstøtte, der skal sikre, at arterne har den nødvendige biologiske tid til at formere sig, og på lang sigt ...
(Formanden afbrød taleren)
Luís Paulo Alves
(PT) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren og fiskerne fra Azorerne, der er til stede her i dag. Jeg bifalder også denne betænkning, da den udgør en vigtig ændring i forhold til den nuværende fælles fiskeripolitik og omfatter foranstaltninger, der er særlig relevante for regionerne i den yderste periferi, såsom differentieringen mellem ikkeindustrielle og industrielle flåder og oprettelsen af biogeografiske zoner. Ændringsforslagene indgivet af Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet er efter min opfattelse også positive, da de har modereret ordførerens oprindelige holdning om beskyttelsen af individuelle omsættelige kvoter som anbefalet af fiskeriorganisationerne på Azorerne.
Vi bemærkede ligeledes ændringsforslagene fra S&D-Gruppen til støtte for princippet om relativ stabilitet. Vi mener, at der bør gøres en yderligere indsats for at oprette biogeografiske zoner i regionerne i den yderste periferi, der skal være den foretrukne forvaltningsmodel i overensstemmelse med de eksisterende ressourcer. Det er desuden nødvendigt at revurdere bæltet på 100 sømil omkring øer for at opretholde en god miljømæssig stand i havområder og respektere forsigtighedsprincippet, da det er vigtigt at indvinde 200 sømil, således at ...
(Formanden afbrød taleren)
George Lyon
(EN) Hr. formand! Jeg vil også gerne indledningsvis lykønske ordføreren. Den fælles fiskeripolitik er kommet i miskredit, og denne reform giver os mulighed for en frisk start. Det forekommer mig, at hvis den fælles fiskeripolitik på ny skal være troværdig, skal der først og fremmest være fokus på bæredygtighed, Hvis der ikke er nogen fisk, er der heller ingen fremtid for erhvervet. For det andet skal der fokus på stabilitet og forudsigelighed for vores fiskerisamfund og vores fiskere. For det tredje skal der fokus på bekæmpelse af overkapacitet. Vi skal finde en løsning på problemet med overkapacitet. For det fjerde skal vi navnlig anerkende tidligere bestræbelser. Vi har også brug for en politik, der tilvejebringer en reel løsning på problemet med udsmid.
Reformen af den fælles fiskeripolitik skal dybest set sikre vores fiskerisamfund og vores fiskere en fremtid. Dybest set forekommer det mig, at det afgørende i forbindelse med den fælles fiskeripolitik ...
(Formanden afbrød taleren)
Raül Romeva i Rueda
(ES) Hr. formand! Jeg vil også gerne benytte lejligheden til at understrege de punkter, som nogle af os mener bør være grundlæggende i den endelige betænkning, som vi skal stemme om.
Disse punkter omfatter forsigtighedsprincippet, som er grundlæggende og afgørende, reduktion af kapaciteten, hvilket er absolut påkrævet, begrænsning af den offentlige tilskudspolitik og forbedring af kontrollen og konsekvent og ufortrøden retsforfølgelse af de aktører, der ikke handler korrekt, og som tilskynder andre til at gøre det samme. Vi er imidlertid også nødt til at fremme bæredygtige fiskeredskaber og bæredygtigt fiskeri, og vi er således nødt til at komme videre med definitionen af det ikkeindustrielle fiskeri, der uden tvivl skal afklares yderligere.
Jeg vil også gerne fremhæve kvindernes rolle. Deres indsats skal anerkendes, og vi har også stillet ændringsforslag desangående.
Endelig mener jeg, at det er vigtigt at understrege betydningen af og opfordre til større sammenhæng og ansvarliggørelse i fiskeriaftalerne med tredjelande, f.eks. aftalerne med Marokko og Guinea.
Werner Kuhn
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil først og fremmest gerne ønske kommissær Damanaki held og lykke. Vi glæder os til at samarbejde med hende. Jeg vil også gerne takke fru Patrão Neves, der har ledet forhandlingerne på fremragende vis.
Det er vigtigt, at lande med ikkeindustrielt fiskeri også repræsenteres. Som allerede nævnt spiller relativ stabilitet en afgørende rolle for Tyskland. Selvfølgelig er vi alle helt klar over vigtigheden af at beskytte fiskebestandene og sikre, at de forbliver bæredygtige, så de holder sig på et niveau, der vil sikre eksistensen af vores fiskeri i fremtiden. Men vi skal ikke kun diskutere de miljømæssige og økonomiske aspekter. Vi skal også se på den overdrevne beskyttelse af en række arter som f.eks. skarver og sæler, hvilket allerede er blevet nævnt.
Europas kystlinje strækker sig over flere tusinde kilometer, og det traditionelle kystnære fiskeri er fremherskende i mange områder. For mange familier er dette fiskeri grundlaget for deres levebrød. Turisme spiller også en vigtig rolle i denne henseende. Vi skal tage alle disse aspekter i betragtning. Jeg mener, at grønbogen er en meget god løsning, som vil give os mulighed for at arbejde videre sammen med Kommissionen ...
(Formanden afbrød taleren)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Den fælles fiskeripolitik skal forene økologiske og miljømæssige mål med fangststørrelser samt med hensynet til beskæftigelsen og fiskerfamiliernes levestandard. Fiskerikapaciteten bør tilpasses ressourceniveauet, der skal fastsættes på grundlag af den seneste videnskabelige viden og ekspertviden. Fastsættelsen af bæredygtige fiskekvoter skal kædes sammen med støtten til fiskerisamfundene på forskellige områder såsom investeringer, modernisering og på det sociale område, herunder ud fra et langsigtet perspektiv.
I den fælles fiskeripolitik bør der tages hensyn til de særlige forhold i forskellige regioner og have. Det er således nødvendigt at give større beføjelser til de regionale rådgivende råd, der skal arbejde tæt sammen med fiskeriforvaltningerne i medlemsstaterne og Kommissionen. Endelig er det nødvendigt at styrke fiskernes organisering og at forbedre kæden fra fangst til salg med henblik på at øge fiskeriprodukternes kvalitet og standard.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! I mine syv måneder som medlem af Europa-Parlamentet har jeg aldrig mødt mere vrede mennesker end de fiskere, jeg har mødt i min valgkreds.
Den fælles fiskeripolitik har tydeligvis ikke været til deres fordel. Derfor er reformen meget velkommen. Jeg tror, at vi alle er enige om, at vi skal bevare fiskebestandene, men vi skal også bevare kystsamfundene, og det ene udelukker ikke nødvendigvis det andet. Der skal være nogen, der forsvarer småfiskerne.
Som hr. Brons påpegede, skal vi gøre brug af nye teknologier, navnlig de teknologier, han var inde på, som kan reducere udsmid. Det ville gøre en enorm forskel.
Og endelig er vi nødt til at se på hele spørgsmålet om forskning. Der er en tendens til at tage forskning eller videnskabelig dokumentation for pålydende. Som hr. Cadec påpegede, skal den være uomtvistelig, den skal være objektiv, og den skal være relevant.
Juan Carlos Martín Fragueiro
Hr. formand! Jeg vil også gerne takke fru Patrão Neves for hendes indsats.
Hvad angår de hidtidige drøftelser i Rådet, kan jeg sige, at ministrene enstemmigt har støttet behovet for en reform, herunder forenkling af reglerne, styrkelse af regionernes rolle og decentralisering af beslutningsprocessen, undtagen i forbindelse med strategiske elementer og principper, og de enige om, at det er vigtigt at reducere udsmid, overkapacitet og overfiskning.
De specifikke punkter, som der er enighed om indtil videre, omfatter fastholdelse af de gældende regler om adgang til 12-sømilezonen, langsigtet ressourceforvaltning, større inddragelse af fiskerierhvervet, markedsincitamenter - såsom mærkning og certifikater - for at øge fiskernes samlede andel i indtjeningen, anvendelse af subsidier udelukkende som en ekstraordinær foranstaltning for at reducere overkapacitet, betydningen af forskning i fiskeripolitik, integration af akvakultur, sammenhængen mellem den fælles fiskeripolitik og den integrerede havpolitik og behovet for at fastholde og forbedre EU's indsats på internationalt plan.
De hidtidige drøftelser har vist, at der er forskellige holdninger til følgende aspekter: relativ stabilitet, den nuværende ordning med TAC'er og kvoter og brugen af omsættelige kvoter, indsatsbegrænsning som et forvaltningsværktøj, metoderne til reduktion af udsmid, overkapacitet og overfiskning, den samlede finansiering og fordelingen heraf og forhøjelsen af støtten til det ikkeindustrielle fiskeri og kystsamfund.
Som jeg sagde indledningsvis, har Rådet endnu ikke vedtaget en holdning, og det har ikke til hensigt at vedtage nogen formelle afgørelser før næste år, når Kommissionen formelt har forelagt sine lovforslag.
Endelig vil jeg også gerne byde velkommen til repræsentanterne for fiskerisektoren, der er til stede her i dag.
Maria Damanaki
Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle medlemmerne for deres bidrag. Det er meget opmuntrende med så mange indlæg.
Jeg har noteret mig, at det hyppigst anvendte ord i dag har været bæredygtighed, og der er således bred enig om at tage udgangspunkt i bæredygtighed. Jeg kan ikke kommentere alle de punkter, der blev rejst, men jeg vil gerne fremhæve en række prioriteter.
Det ikkeindustrielle fiskeri og kystområderne er en prioritet. Jeg vil gerne forsikre Dem alle om, at jeg vil tage Deres bidrag på dette område meget alvorligt. Jeg vil også gerne forsikre Dem om, at jeg ikke har til hensigt at indføre strenge foranstaltninger og regler vedrørende lystfiskeri.
Regionalisering er også en prioritet. Jeg vil meget gerne have en nærmere drøftelse med Dem om vores konkrete foranstaltninger til gennemførelse af dette princip, da vi har meget at tale om på dette område.
Med hensyn til overdragelige fiskerettigheder kan jeg forstå, at der allerede pågår en meget engageret debat, og at der er blevet fremført en lang række argumenter. Jeg ved ikke, hvad der vil ske under afstemningen, men vi kan ikke ignorere dette spørgsmål. En lang række medlemsstater har allerede gennemført denne ordning. Jeg foreslår derfor, at spørgsmålet drøftes og afklares, måske i Fiskeriudvalget. Da dialogen ikke er slut, kan vi indlede en klar drøftelse om individuelle omsættelige kvoter - jeg kan se, at fru Fraga er til stede - vi kan indlede en nyttig drøftelse for at få afklaret hele spørgsmålet.
Jeg vil også gerne nævne nogle andre prioriteter såsom lige vilkår i Middelhavet og i de øvrige områder i forhold til fiskere fra tredjelande, hvilket ganske rigtigt er påkrævet for at sikre, at vores fiskere ikke udsættes for illoyal konkurrence, udfasning af udsmid samt mærkning.
Dette er vores prioriteter. Jeg vil gerne afslutningsvis understrege behovet for en ny form for fiskeriaftaler, en ny form, som kommer til at omfatte en menneskerettighedsklausul. Tak for Deres bidrag. Jeg tror ikke, at dialogen hermed er slut. Det er derimod starten på en meget nyttig dialog mellem os.
Maria do Céu Patrão Neves
Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle, der var til stede her i dag i Parlamentet, og som fortsat yder en værdsat støtte til denne proces, der trækker ud, og som vi skal videreføre, hvis vi skal nå vores mål, som kommissæren lige har sagt.
Vi må helt ærligt erkende, at det ikke er muligt at udarbejde en betænkning, der stiller alle tilfredse. Mange vil sige, at den ikke var vidtgående nok på visse områder, mens andre vil sige, at den var for vidtgående på andre områder, eller endog på samme områder. Jeg tror, at det lige nu er vigtigt at understrege, at det med denne betænkning er lykkedes os at skabe en god balance mellem de vigtigste spørgsmål, en bred konsensus, og at betænkningen generelt har potentiale til at udgøre en passende reaktion på sektorens behov, eller måske rettere sagt, krav.
Jeg håber, at vi nu kan fortsætte arbejdet i Fiskeriudvalget under ledelse af fru Fraga Estévez og på et bredere plan med Rådet og Kommissionen, således at vi kan gøre fremskridt i forberedelsen af lovforslagene, hvilket bliver en lige så intensiv proces.
Hvis vi fortsætter med at arbejde på denne måde, med holdfølelse og forståelse for, at vi er nødt til at overveje alle de spørgsmål, der er vigtige i forskellige dele af EU, og hvis vi forsøger at imødegå alle fiskerisektorens behov i den store eksklusive økonomiske zone på en effektiv måde, vil vi efter min opfattelse faktisk yde et bidrag til sektoren. I lyset heraf forpligter vi os til at skabe forudsætningerne for et reelt bæredygtigt fiskeri, der kan udvikle sig på lang sigt.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 11.30.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Vito Bonsignore  
Vi lykønsker først og fremmest ordføreren, fru Patrão Neves, med den fremragende indsats, hun har ydet indtil videre, og med det positive resultat af afstemningen.
Vi håber, at grønbogen, der snart vil blive forelagt udvalget, er optakten til en hurtig forelæggelse af hvidbogen for plenarforsamlingen. EU har altid haft fokus på fiskerisektoren. Vi mener dog, at det er meget vigtigt at sikre større investeringer i videnskabelig forskning, især i fiskerisektoren, herunder i det næste rammeprogram. Vi mener også, at det er vigtigt at øge sektorens kendskab til reglerne gennem større fleksibilitet i kvotesystemet og øget ansvar for kontrol og bestande.
Vi ønsker også stærkere partnerskaber med tredjelande for at bekæmpe ulovligt fiskeri og øget samarbejde med landene i Middelhavsområdet, således at vi kan styrke reguleringen af fiskeriet i et hav som Middelhavet, som altid har været forskellige civilisationers og kulturers vugge.
Endelig er vi enige i punkt 23 om modernisering, især af den ikkeindustrielle fiskerflåde, selv om vi gerne vil have flere oplysninger om dette spørgsmål. Med hensyn til punkt 62 og 63 om aktørernes erhvervskvalifikationer vil vi gerne have en yderligere afklaring, især hvad angår det ikkeindustrielle fiskeri, som i sidste ende vil blive hårdest ramt, hvis der sker en opstramning af reglerne om flådeforvaltning.
Nessa Childers  
Selv om rekreativt fiskeri kun tegner sig for en lille fangstprocent i Europas fiskerierhverv, er det et integreret økonomisk og socialt element i mange EU-medlemsstater, især i det østlige Irland. Det østlige Irland har en lang og vigtig tradition for lystfiskeri, og scener med lystfiskere på floder som f.eks. Slaney eller på østkysten er en populær skildring af den irske kultur. Dette ry for lystfiskeri er også af afgørende betydning for turismen i mange dele af Irland, både den indenlandske og udenlandske turisme, og Tiger Woods er en berømt regelmæssig protektor for Liffey i Kildare County. På baggrund af de faldende fiskebestande er der blevet fremsat forslag om at indføre kontrol med lystfiskeri ved kysten og at fradrage disse fangster i kvoterne for erhvervsfiskeri.
Disse forslag kunne have en alvorlig indvirkning på turistindtjeningen fra lystfiskeri og har også en negativ kulturel indvirkning i mange dele af Irland. Parlamentet er derfor nødt til at anerkende rekreativt lystfiskeri i alle dets former som et vigtigt element i fiskeindustrien, og der skal tages hensyn til dets økonomiske og sociale fordele i hvidbogen om reformen af den fælles fiskeripolitik.
Robert Dušek  
Betænkningen om grønbogen om reformen af den fælles fiskeripolitik har til formål at indlede en offentlig debat i institutionerne i EU og i medlemsstaterne. I lighed med den fælles landbrugspolitik er fiskeripolitikken en strategisk dagsorden, der har direkte indvirkning på alle EU-borgere, og som skal baseres på de tre grundlæggende principper, dvs. et rentabelt fiskeri, beskyttelse og bevarelse af fiskebestandene og opretholdelse af en rimelig levestandard for de erhvervsdrivende i fiskerisektoren. Hvis der ikke er balance mellem alle disse principper i lovforslaget, vil der være risiko for økonomisk tilbagegang i kystområderne, udryddelse af visse fiskearter eller stigning i ulovligt fiskeri ud over grænserne. Henset til at 88 % af fiskebestandene fiskes ud over det maksimalt bæredygtige udbytte, og at op til 80 % af den samlede fangst genudsættes, skal der fastsættes grænser, der giver mulighed for en genopretning af fiskebestandene, hvilket vil øge fiskefangsterne dramatisk i fremtiden, uden at dette vil påvirke bæredygtigheden. Ordføreren påpeger med rette, at fiskepriserne er faldende, da balancen mellem producenter og købere er blevet forstyrret på grund af mellemmænd - detailkæderne - hvilket forværrer situationen i fiskerisektoren. I den forelagte betænkning tages der højde for alle tre ovennævnte grundlæggende principper inden for fiskeri, og der stilles konkrete forslag til fremme af bæredygtighed, og den er derfor et godt udgangspunkt for bevarelse af fiskeriet til alles gavn.
Diogo Feio  
Jeg vil gerne lykønske fru Patrão Neves med hendes arbejde og med den betænkning, der nu er blevet stemt om. Fiskeri er naturligvis et følsomt emne for portugiserne, da vi har mange fiskersamfund, og det er et helt afgørende spørgsmål for Folkepartiet (CDS-PP).
Jeg mener, at vi har brug for en ny og mere effektiv forordning om den fælles fiskeripolitik, der i højere grad er tilpasset situationen i de respektive områder. Jeg glæder mig derfor over intentionen om at fokusere på principperne om regionalisering og nærhed, hvilket giver medlemsstaterne større selvstændighed og sikrer en mere fleksibel fælles fiskeripolitik. Da de miljømæssige udfordringer skaber alvorlige problemer for fiskeressourcerne, mener jeg, at det er afgørende, at den nye fælles fiskeripolitik sikrer et økologisk og økonomisk bæredygtigt fiskeri. Vi er ikke ligeglade med fiskernes problemer, og vi henstiller, at den nye fælles fiskeripolitik i tilstrækkelig grad beskytter fiskekapaciteten i samfund, der er afhængige af fiskeri.
Jeg synes også, at det er afgørende, at den nye fælles fiskeripolitik sikrer fisk af høj kvalitet og i tilstrækkelige mængder, således at borgerne kan få en kost, der er rig på fisk, som vi i dag ved er afbalanceret og gavnlig for sundheden.
Jeg vil følge den kommende reform af den fælles fiskeripolitik med særlig opmærksomhed, og jeg vil altid forsvare portugisiske interesser i denne strategiske sektor.
Alan Kelly  
På det praktiske plan glæder jeg mig over de foreslåede tiltag til beskyttelse af havets ressourcer af såvel miljømæssige som økonomiske årsager, anvendelsen af ny teknologi inden for fiskeriet, og den vægt, der lægges på behovet for erhvervskvalifikationer i sektoren. Jeg glæder mig navnlig over henstillingen om, at enhver obligatorisk ændring skal indføres gradvis og med en overgangsperiode for at give industrien, og især de enkelte fiskere, tilstrækkelig tid til at klare de ekstra udgifter i en allerede vanskelig sektor. Selv om jeg erkender, at der i betænkningen slås til lyd for en differentieret behandling af højsøfiskerflåden og det ikkeindustrielle fiskeri, er det beklageligt, at navnlig det ikkeindustrielle fiskeri pålægges yderligere udgifter. Fiskeriet er ikke blot en økonomisk aktivitet, men har også sociale og kulturelle aspekter, og småfiskernes levevis skal bevares. Deres levebrød har indtil nu været baseret på de historiske rettigheder, som lokalsamfundet havde på kystens fiskerettigheder. I lyset heraf bør vi ikke glemme løftet i betænkningen om "at sikre (den del af befolkningen, der lever af fiskeri) en rimelig levestandard".
James Nicholson  
Det er nu bredt anerkendt, at reformen af den fælles fiskeripolitik fra 2002 er slået fejl, og situationen i fiskerisektoren forværres fortsat. Den fælles fiskeripolitik er blevet et bureaukratisk mareridt, og industrien er tynget af overregulering og mikroforvaltning, der skaber meget få positive resultater. Den forestående reform af den fælles fiskeripolitik giver mulighed for at ændre politisk kurs, væk fra overdrevent bureaukrati, og skabe resultater på alle relevante områder - på det miljømæssige, sociale og økonomiske område. Hovedmålsætningen i en reform af den fælles fiskeripolitik må være at sikre, at fiskerne kan opnå et anstændigt udkomme og samtidig sikre miljømæssig bæredygtighed. Udfordringen er at udforme en fælles fiskeripolitik, der bevarer vores arbejdspladser og samtidig opretholder fiskebestandene. Reformen af den fælles fiskeripolitik bør sætte en stopper for centraliseret overregulering fra Bruxelles og i stedet fokusere på spørgsmål såsom, hvordan aktørerne kan håndtere den daglige forvaltning af bestande lokalt.
Wojciech Michał Olejniczak  
Grønbogen om den fælles fiskeripolitik er meget kritisk over for Kommissionen og medlemsstaterne. Den er et eftertrykkeligt bevis på, at det ikke er alle projekter og reformer i EU, der bliver en succes. Vi bør derfor drage de rigtige konklusioner med hensyn til både institutionelle og praktiske løsninger.
En af de grundlæggende fejl i reformen fra 2002 var den alt for store centralisering. De forskellige regioner i EU er forskelligartede og har særlige karakteristika, og vi skal således regionalisere. Kommissionen skal ikke behandle Østersøen på lige fod med Atlanterhavet eller Middelhavet. Regionalisering af fiskeripolitikken bør ledsages af specifikke foranstaltninger på det sociale og økonomiske område. For befolkningen i områder, der er afhængige af fiskeri, er de vigtigste tiltag økonomisk og social diversificering og omstrukturering, herunder skabelse af nye arbejdspladser uden for fiskerisektoren. Idet det ikke er muligt at øge fangsterne og beskæftigelsen i den baltiske fiskerisektor, bør ovennævnte foranstaltninger gennemføres. Sådanne foranstaltninger vil opfylde samfundets forventninger og behov.
Forskning viser, at to tredjedele af de europæiske fiskebestande er truet, herunder meget velkendte arter som tunge, rødspætte og torsk. Det fremgår klart af analyser foretaget af WWF, at hvis der ikke sker konkrete ændringer, vil ynglebestanden af middelhavstun og mange andre arter forsvinde i 2012.
Sirpa Pietikäinen  
EU's fælles fiskeripolitik har nu i flere årtier reguleret fiskeriet i Fællesskabet og i de territoriale farvande i tredjelande.
Det er desværre et af EU's mest mislykkede politikområder og har skabt en situation, der kan betegnes som en krise, og med god grund. Fiskebestandenes tilstand er meget bekymrende. To tredjedele af EU's kommercielt udnyttede fiskebestande er faldet drastisk. Faldende indtjening og meget udfiskede bestande har skabt store problemer for fiskerierhvervet. Alt for store fiskekvoter og ulovligt fiskeri er ved at udrydde fiskebestandene i et alarmerende tempo.
Krisen skyldes, at der længe har hersket fuldstændig ligegyldighed over for de problemer, der har hobet sig op på grund af overfiskning og ulovligt fiskeri. Destruktive fangstmetoder ødelægger derudover resten af havmiljøet. Bundtrawl er en af de mest skadelige fangstmetoder.
EU skal tage fiskebestandenes kritiske tilstand alvorligt. Den hænger også tæt sammen med vores eksterne forbindelser, idet EU importerer næsten en tredjedel af de fisk, der sælges i EU. Et afgørende element i den nye fælles fiskeripolitik vil være at gøre de aftaler, vi har med vores fiskeripartnere, mere bæredygtige. De vigtigste reformer må være at reducere fiskerflådens overkapacitet og at sikre en mere effektiv overvågning for at udrydde ulovligt fiskeri.
De centrale aspekter i reformen af fiskeripolitikken som foreslået af Kommissionen i grønbogen skal være økosystemtilgangen og forsigtighedsprincippet. Politikken skal primært fokusere på et reelt bæredygtigt fiskeri af de enkelte fiskearter, og de enkelte medlemsstater skal derfor have deres egen forvaltnings- og beskyttelsesstrategi. EU skal i nødvendigt omfang også være parat til at vælge løsninger, der sikrer en genopretning af bestandene gennem indførelse af et fuldstændigt forbud mod fiskeri og handel med fisk.
Nuno Teixeira  
Grønbogen om reformen af den fælles fiskeripolitik er en anledning til at gennemgå de forskellige aspekter (økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter) i denne europæiske politik og til at fastlægge nye tilgange for at løse de problemer, som fortsat findes i denne sektor. I reformen af den fælles fiskeripolitik er der særlig fokus på regionerne i den yderste periferi, hvor fiskeriet er yderst vigtigt for den lokale udvikling og for befolkningens indkomstmuligheder.
I betænkningen om grønbogen stilles der krav om reformer, som efter min opfattelse er en forudsætning for en mere effektiv gennemførelse af denne politik på regionalt plan, navnlig om decentralisering af fiskeriforvaltningen for at tage hensyn til de særlige forhold i de enkelte regioner og for at sikre sektorens bæredygtighed gennem bevarelsen af arter. I Madeira er der et presserende behov for at modernisere fartøjer og fremme foranstaltninger, der sikrer et økonomisk bæredygtigt fiskeri. Jeg vil gerne understrege, at større effektivitet i forvaltningen af fiskeressourcerne og en strategi for økonomisk støtte til arbejdstagerne i denne sektor er væsentlige prioriteter i denne reform, og de skal gennemføres på regionalt plan.
Reformen af den fælles fiskeripolitik markerer en ny fase i sektorens udvikling med en mere aktiv deltagelse af alle berørte parter på nationalt og regionalt plan samt på sektorplan.
