3. Forsvar af subsidiaritetsprincippet (afstemning) 
Martin Schulz
(DE) Fru formand! Jeg vil gerne gentage min bemærkning til forretningsordenen:
(Tumult på tilhørerpladserne)
Det glæder mig, at jeg altid formår at vække medlemmerne. Det er godt for kredsløbet.
Jeg gentager, at jeg i overensstemmelse med artikel 177, stk. 4, anmoder om, at afstemningen udsættes, og at det i mellemtiden undersøges, om beslutningsforslaget og afstemningen derom er lovlige.
Manfred Weber
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne se på det proceduremæssige argument. Jeg vil gerne minde Dem alle om, at vi netop har stemt om Cashman-betænkningen. Det er en betænkning, som Parlamentet har udarbejdet i løbet af en igangværende lovgivningsprocedure. Vores juridiske tjeneste har erklæret, at dette ikke er tilladt, men Socialdemokraterne insisterede på at forelægge den. Selv om vi drøftede pressefriheden i Italien, og selv om den ansvarlige kommissær forklarede, at EU ikke har beføjelser på dette område, mente Socialdemokraterne alligevel, at det var umagen værd at angribe Berlusconi. Hver gang det passer Socialdemokraterne, har EU ikke beføjelser, men hver gang andre er imod, har EU beføjelser. Derfor bør vi ikke give efter for dem.
Det er imidlertid værd at drøfte det andet argument seriøst. Er vi ansvarlige for den europæiske menneskerettighedskonvention? Jeg vil gerne minde medlemmerne om, at efter Lissabontraktatens ikrafttræden vil EU deltage i den europæiske menneskerettighedskonvention. Det betyder, at det, hvis det er lovligt, at det italienske parlament drøfter dette, fordi Italien deltager i den europæiske menneskerettighedskonvention, også er lovligt, at Europa-Parlamentet drøfter dette, da det vil deltage i menneskerettighedskonventionen i fremtiden.
Mit tredje og sidste argument vedrører den kendsgerning, at vi ikke er advokater, men politikere. Denne dom berører millioner af mennesker, og derfor bør vi stemme om den i dag.
(Bifald)
