Üleminekukord liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevate kahepoolsete lepingute jaoks (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Carl Schlyteri rahvusvahelise kaubanduskomisjoni nimel esitatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse üleminekukord liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevate kahepoolsete lepingute jaoks
- C7-0172/2010 -.
Carl Schlyter
Austatud juhataja! See on olnud keeruline küsimus. Meil on üle tuhande kahepoolse investeerimislepingu. Lissaboni lepingu kohaselt kuulub see ELi pädevusse. Kuidas me seda küsimust peaksime lahendama?
See ei kujune väga lihtsaks. Meil on olnud palju nõupidamisi ja me oleme püüdnud leida ühtset seisukohta, kuid tulutult. Ma räägin seda ausalt. Peame selle üle hääletama ja vaatama, milline on parlamendi seisukoht. Mulle oleks meeldinud, kui meil oleks olnud seisukoht, mida me kõik oleksime pooldanud, et olla paremini valmis läbirääkimiste alustamiseks nõukoguga. Siis oleks me saanud kaitsta asutamislepinguga kehtestatud parlamendi volitusi ja põhimõtteid. Seda ei juhtunud seetõttu, et see on tundlik teema, eriti kui on tegemist sellega, kuidas suhtuda vanadesse lepingutesse. Uute lepingute puhul, mida liikmesriigid hetkel sõlmivad ja milleks neil on õigus, oleksime kahtlemata saanud kokku leppida põhimõtetes, kus valitseks mõistlik tasakaal investorite õiguste ja muude õiguste vahel.
Samas oli seda keeruline teha juba sõlmitud lepingutega ja seetõttu olen jätnud sisse need kompromissid, mida komisjonis välja pakkusime, kuna hääled jagunesid väga võrdselt. Loodan endiselt, et meie nägemus investeerimislepingutest on nüüd ajakohasem võrreldes nende vanade lepingutega, kus põhiliselt meie investeerisime teistesse riikidesse. Tänapäeval tuleb meie liikmesriikidesse vähemalt sama palju investeeringuid. Seetõttu peame tagama, et meie tegevuspoliitikas on vajalik rakendusala ning et investeeringuid kohaldatakse keskkonna ja sotsiaaltingimustega tehtavasse arenenumasse ja nüüdisaegsemasse töösse. Peame asutamislepingu seda osa kaitsma. Ka investeerimispoliitikas tuleb seda arvestada. Nagu ma ütlesin, peame ootama, kuidas hääletamine homme lõpeb.
Teine meie probleem on asjaolu, et me ei saa isegi kasutada põhjendust tagada investeeringute maksimaalne kaitse. Nii ei saa õiguskindlust luua. Kuna uus kaubanduspoliitika on tasakaalustatum, peab meil olema ka tasakaalustatum nägemus sellest, mida maksimaalne kaitse hõlmaks. Kindlasti ei soovi me pakkuda maksimaalset kaitset ettevõtetele, mis kuuluvad välisriikidele, ega ka ettevõtetele, kus valitseb diktatuur, kuna see toimuks inimõiguste ja keskkonna arvel. See on tasakaal, mis meil loodetavasti õnnestub saavutada. Põhimõte ei ole selles, et peaksime kasutama investeerimislepinguid sotsiaalsete eesmärkide saavutamiseks, kuid samal ajal ei tohiks see meid takistada saavutamast sotsiaalseid ja keskkonnaeesmärke. See on kaugeleulatuv arutelu.
Teine oluline arutelu käsitleb läbipaistvust. Me oleme teadlikud, et parlamendile ja ELile on antud uusi pädevusi. Komisjon on nüüd vastutav ning seetõttu peab sellel olema ka juurdepääs dokumentidele. Peame läbipaistvust suurendama. Paljud nendest lepingutest sõlmiti ajal, kui erimeelsuste lahendamise juhtumeid praktiliselt veel polnud. Nüüd on meil üle 300 juhtumi ja menetlused jätkuvad. Seetõttu peaks selle parema järelevalve huvides avalikustama. Meil ei saa olla sellist täielikku salastatust ja ma väga loodan, et vaatamata sellele, mida mõtleme sellest poliitika ja investeeringute seosest, saame läbipaistvuse suhtes olla ühtsed ning kaitsta avatust ja uusi pädevusi, mis on meile asutamislepinguga antud. Ma tõesti loodan, et nii see läheb. Seetõttu loodan ka, et muudatusettepanek nr 13 leiab toetust. Ilma selleta ei ole meil nende menetluste üle absoluutselt mingit demokraatlikku kontrolli. Seda on vaja selleks, et säilitada ja kaitsta õiguskindlust.
Ühtlasi näeme me paljude riikide, nagu Ameerika Ühendriigid, Austraalia ja Kanada, soovi alustada nende lepingute uuendamist. Oleks hea, kui jõuaksime kokkuleppele uuendada olemasolevaid vaidluste lahendamise mehhanisme ja kohtumenetlusi, kuna need on aegunud ja neid tuleb ajakohastada ja muuta läbipaistvamaks. Siis oleks meil tuleviku investeerimispoliitika. Sellega tegeletaks teises raamistikus - arutelu tulevikust endast.
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Kahepoolsete investeerimislepingute üleminekuskeemide reguleerimine on oluline seadusandlik algatus. Lissaboni leping on andnud liidule uue välismaiste otseinvesteeringute ainupädevuse.
Üle 1200 investeerimisega seotud rahvusvahelise lepingu olemasolu, mida liikmesriigid on sõlminud alates Lissaboni lepingu jõustumisest, ei ole rahvusvahelise õiguse alusel kahtluse alla seatud. Samas ei ole see ELi õiguse alusel ühilduv uue ainupädevusega välismaiste otseinvesteeringute osas. Samal ajal on need lepingud välismaal tegutsevate Euroopa investorite jaoks juriidilise kaitse väärtuslik allikas. Kuna Lissaboni lepingu sätted ei selgita kahepoolsete lepingute seisundit, peame tekitama õiguskindluse investorite jaoks, kes saavad nendest lepingutest kasu, andes loa neid jätkata.
Samal ajal kui on oluline tagada olemasolevaid investeerimislepinguid, on ka oluline näha ette võimalust võtta üheskoos meetmeid, et käsitleda olulisi küsimusi, mis võivad tekkida lepingute sisu ja nende vastasmõju kohta ELi investeerimispoliitikale. Peame eraldama asjaomased mehhanismid liidu meetme jaoks, mis võimaldaks töötada välja ja rakendada ellu ELi tasandil poliitikat. Ma saan aru, et komisjoni ettepaneku puhul on sellise meetme mõjuulatus kõige keerulisem küsimus nii parlamendi kui ka eriti nõukogu jaoks.
Seetõttu on probleem nüüd see, kuidas leida lahendus, mis kaitseks neid põhimõtteid, mida ma just kirjeldasin, ja oleks vastuvõetav nii parlamendi kui ka nõukogu jaoks. Saame aru, et praegusel juhul on veel mõned olulised puudujäägid, mis tuleb institutsioonide vahel ületada, kuid lõpuks peame leidma ELi ja investorite huvide vahel kompromissi.
Usume, et rahvusvahelise kaubanduse komisjoni vastu võetud parandused on alus sellise lahenduse leidmiseks. Nendes on põhimõtteline usaldus komisjoni ettepaneku vastu, kuid samal ajal otsivad võimalikku kompromissi. Täheldame rahuloluga, et artiklid 5 ja 6 jätaksid endiselt komisjonile volitused vaadata üle investeerimislepinguid, ja juhul kui sellised lepingud tekitaksid suuri probleeme, loobuda oma loast.
Võttes arvesse selle protsessi põhiosaliste seisukohti, peame kõik olema teatud määral paindlikud. Komisjon on valmis oma rolli täitma, olema paindlik ja aitama saavutada kokkulepet parlamendi ja nõukogu vahel, kuid seda ei saa teha iga hinna eest. Oleme meie ettepaneku põhimõtete vastu tähelepanelikud. Kahepoolsete investeerimislepingute olemasolu tuleb kaitsta, kuid samal ajal ei saa me tingimusteta kiita heaks lepinguid, kui need tekitavad olulisi probleeme.
Komisjon jagab täielikult parlamendi seisukohta selles küsimuses, et pädevust investeeringute osas tuleks kasutada põhiliselt ELi tasandil, ning me toetame investeerimisläbirääkimiste euroopastamise eesmärki. Pean siiski rõhutama, et komisjonil ei ole võimalust rääkida läbi kõikide riikidega, millele liikmesriigid soovivad anda investeerimiskaitset. Meie liikmesriigid on sõlminud investeerimislepinguid üle 100 riigiga. Nende asendamine on väga järkjärguline tegevus, mis kestaks aastaid. Seetõttu on oluline tekitada tõhus mehhanism, mis annaks liikmesriikidele volitused jätkata teatud tingimustel kahepoolsete investeerimislepingute läbirääkimist ja sõlmimist. Selline mehhanism peaks austama asjaomaste institutsioonide menetlusi ja eesõigusi.
Lõpuks peab rõhutama, et läheneme õigusloome protsessi otsustavale etapile, ja aeg on muutumas oluliseks teguriks. See on oluline, kuna mida kauem määruse vastuvõtmine venib, seda kauem eksisteerib väljapääsematu olukord, mis võib tekitada investorite jaoks õiguslikku ebakindlust. Loodan, et peale hääletamist saavad parlament ja nõukogu maha istuda ja selles küsimuses varajasele kokkuleppele jõuda. Oleme valmis neid aktiivselt selles toetama.
Paweł Zalewski
Austatud juhataja! Sooviksin alustuseks tänada Carl Schlyterit, kes pearaportöörina lõi sobiva raamistiku, et parlamendikomisjon saavutaks enamuse toetuse eesmärgiga sõnastada ettepanek, mida toetaks - ja mida on toetanud - komisjoni enamus. Nagu Carl Schlyter ütles, siis ükskõik, mis homme juhtub - hääletamistulemusi me ju ei tea -, siis loodan, et nad peegeldavad seda, mida komisjon teinud on. Ühtse investeerimispoliitika loomine Euroopa Liidu jaoks on väga oluline samm edasi Euroopa Liidu lõimumises. Kui Euroopa Liidu ettevõtjad võistlevad ühiselt samas raamistikus, samadel põhimõtetel, siis peaks sama kehtima ka väljaspool; neil peaks olema seesama õiguskaitse süsteem.
Nõustun ka Karel De Guchtiga. Olen väga rõõmus, et ta toetab ettepanekut, milles parlamendikomisjon on läbi rääkinud, kuna tegemist on tõepoolest väga hea kompromissiga eri seisukohtade vahel: see kompromiss ühelt poolt komisjoni seisukoha ja teiselt poolt liikmesriikide esitatud arvamuste vahel on kooskõlas investorite huvidega, kuid kõige olulisem on see, et see avab hea väljavaate liidu investeerimispoliitikale tulevikus, mis teenib liidu kui terviku huve. On väga oluline, et looksime uue süsteemi, alustades uue tugeva õigusliku aluse loomisega hetkel kehtivate lepingute kaudu, milles leppisid kokku liikmesriigid, mis võimaldaks lõpuks luua kogu Euroopa Liitu hõlmava ühtse kaitsesüsteemi. On oluline, et homme hääletamisele tulev otsus saaks kiire nõusoleku ka nõukogus. See on väga oluline. Loodan, et see toimub sel aastal, komisjoni aktiivse osalemise ja toetusega.
Monika Flašíková Beňová
fraktsiooni S&D nimel. - (SK) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Head kolleegid! Sellel üleilmastunud majanduse ajastul tundub Euroopa Liidu ühtne kaubanduspoliitika meile üsna loomulik.
Selles valguses tundub Euroopa Liidu ettepanek koordineerida investeerimispoliitikat sama normaalne. Praegune süsteem, mis toetub liikmesriikide paljudele üksteisega kattuvatele ja mõnikord omavahel vastuolus olevatele kahepoolsetele investeerimislepingutele, tuleks asendada mõistliku aja jooksul Euroopa Liidu investeerimislepingute uue raamistikuga, mis oleks kooskõlas ELi tegevuspoliitika horisontaalsete eesmärkidega. Isiklikult eelistaksin asetada pearõhu arengupoliitikale. Nõustun raportööriga, et üleminek uuele süsteemile ei peaks toimuma üleöö, vaid eelnevalt määratud üleminekuperioodi jooksul, mille kestuse ja reeglid peaks kinnitama enne, et vältida igasugust õiguslikku ebakindlust. Ilma sellise ajakavata võimaldaks määrus tekkida paralleelsetel potentsiaalselt mitteühilduvatel investeerimisskeemidel.
Piisavalt pikk üleminek teeks ELi investeerimispoliitika avaliku dualismi parlamendi jaoks vastuvõetamatuks, kuna Euroopa Liidu toimimise lepingus sätestatakse, et investeerimispoliitika on täielikult Euroopa Liidu pädevuses.
Niccolò Rinaldi
Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Head kolleegid! Ma olen tänulik Carl Schlyterile tema suurepärase raporti eest sellel tundlikul teemal, kus on vaja palju kainet mõistust. Kõiki investeerimislepinguid ei saa Euroopa lepingutega asendada, kuid isegi komisjon ei saa ignoreerida lepinguid, mis rikuvad Euroopa õigussätteid, ja me olema raportööriga nõus, et rõhutada tuleb läbipaistvust.
Ideaalsel juhul peaks meil olema klausel, mis automaatselt tühistaks 1200 lepingut, mis on hetkel jõus. Kahjuks tähendaks see investorite jaoks õiguslikku ebakindlust ja ehk komisjoni jaoks ka liiga palju tööd. Meie muudatusettepanekud rahvusvahelise kaubanduse komisjonis on olnud edukad - esiteks tagavad need, et komisjoni volitusi austatakse täielikult ning teiseks rõhutatakse neis, et tuleks tagada õiguskindlus.
Mõned muudatusettepanekud, mille üle me homme plenaaristungil hääletame, võivad nüüd seda kompromissi ja tasakaalu muuta, ja kutsun oma kaasparlamendiliikmeid ning eriti raportööri ja variraportööri üles esitama tasakaalustatud meetmed, mis oleksid kõigile vastuvõetavad.
Helmut Scholz
Austatud juhataja! Volinik De Gucht! Head kolleegid! Ka mina sooviksin tänada raportöör Schlyterit raske töö ja jõupingutuse eest Euroopa Parlamendi vaimus, et leida kõikidele pooltele rahuldav kompromiss ning otsida parimat lahendust ja arendada seda üheskoos. See ei ole lihtne küsimus.
See hõlmab ühtset Euroopa Liidu investeerimispoliitikat rahvusvahelise kaubanduspoliitika raamistikus koos kõikide nende kaasnevate mõjudega ELi ning liikmesriikide sotsiaal-, majandus- ja tööhõivepoliitika olukorrale, kaaludes üles ühelt poolt finantsrühmade, suurettevõtete ja majandusettevõtete huvid ning teiselt poolt ametiühingute ja töötajate huvid.
See on see, miks on oluline, et sellise kokkuleppeni jõutaks demokraatlikul alusel ja et kodanikud usaldaksid parlamendi kontrollivat rolli. Sel põhjusel loodan, et homne hääletus näitab, et sellist otsitavat kompromissi toetab parlament.
William  Dartmouth
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! Tavaliselt leitakse, et Lissaboni leping on oma mõjuulatuselt konstitutsiooniline, kuid siin on näide sellest, kuidas Lissaboni leping mõjutab - ja teeb seda negatiivselt - liikmesriikide kaubandust. Ma tean, et arutame üleminekumeetmeid, kuid oluline on see, et Lissaboni lepinguga on liikmesriikidelt võetud ära õigus rääkida läbi kahepoolsetes investeerimislepingutes.
Kunagi tulevikus - ja see hetk on praegu veel ebaselge - lähevad kahepoolsed investeerimislepingud komisjoni pädevusse. Lissaboni tõttu võivad investeerimislepingud muutuda komisjoni - ja mitte ainult komisjoni - poliitiliste eesmärkide saavutamise vahenditeks: võime olla täiesti kindlad, et rohelised püüavad täita oma poliitilist programmi, ja me oleme seda aeg-ajalt kaubanduslepingutes näinud. Tehakse jõupingutusi, et lisada igale investeerimislepingule täies ulatuses roheliste tegevuskava.
Rohelised on kahtlemata andekad poliitikud - ja ma ütlen seda imetlusega. Neid saadab sageli edu ning sellega takistavad ja pidurdavad nad investeeringuid ja kaubandust kõikides liikmesriikides. Kontrastiks sellele - väljapool ELi olevad riigid ei pea tantsima roheliste partei pantomiimi järgi, kui te mäletate neid raamatu "Sõrmuste isand” tegelasi. See kõik on väga-väga masendav.
Daniel Caspary
(DE) Austatud juhataja! Investeeringute tagamine nii kodu- kui ka välismaal on ülitähtis majandusarengu jaoks nii Euroopas kui ka asjaomastes partnerriikides. Ainuke viis olemasolevate töökohtade säilitamiseks või uute töökohtade loomiseks on kaitsta investeeringuid.
Seetõttu on selles kaks olulist asja. Esiteks on vaja jätta jõusse üle tuhande lepingu, mis on juba olemas. Ei ole mingit mõtet tekitada investorites, liikmesriikides ja teistes õiguslikku ebakindlust.
Teiseks - ja meie jaoks eriti oluliselt: kui me tahame, et Euroopa siseturul oleks meil ühtne kaitse, siis tulevikus saab meil olema palju ühtseid Euroopa lepinguid, mis kehtivad kõigile 27 liikmesriigile ja nende liikmesriikide investoritele.
Seetõttu olen väga tänulik oma kaasparlamendiliikmetele Carl Schlyterile, Pawel Zalewskile, Robert Sturdyle ja Niccolò Rinaldile, kuna nad on üritanud leida laiapõhjalist konsensust ja selle ka saavutanud. Usun, et oleks hea, kui ka teised fraktsioonid kaaluksid seda küsimust ja leiaksid, et esitatud kompromiss on tõepoolest väga hea lahendus, mis üritab rahuldada kõikide vajadusi.
Enda fraktsiooni nimel tahaksin taas selgelt rõhutada, et soovime head lahendust investoritele, töötajatele ja liikmesriikidele. Meie eesmärk on rääkida see kiirelt nõukoguga läbi, et see küsimus ei jääks õhku rippuma, vaid sellele leitakse peatselt lahendus.
Mis puudutab fraktsioonidevahelisi erimeelsusi, siis minu fraktsioon pooldab selles ettepanekut lõpetada esimene lugemine sel nädalal. Lõpetuseks - ma soovin lisada, et oleme väga avatud kiire lahenduse leidmiseks teisel lugemisel ja oleksime tõesti väga tänulikud, kui see oleks võimalik - teeksin ettepaneku, et selle asemel, et järgida tavalist teise lugemise menetlust, peaksime jõudma nn varajase teise lugemise kokkuleppeni.
Veel kord: soovin tänada kõiki, kes on sellega olnud seotud! Leian, et võttes selle õigusloomega seotud protsessi vastu, näitab rahvusvahelise kaubanduse komisjon, et suudame mõistliku aja jooksul lahendada keerulisi küsimusi ja keerulisi juhtumeid.
George Sabin Cutaş
(RO) Austatud juhataja! Alates 2009. aastast on kaubanduspoliitika kuulunud Euroopa Liidu ainupädevusse ja peame nüüd leidma ühtse nimetaja suurele osale meie välisinvesteeringute poliitikale.
Seetõttu on vaja üleminekuperioodi, mille jooksul kantakse ELi tasandil üle pädevused, mis on seotud kahepoolsete investeerimislepingutega liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel. Selles olukorras leian, et ELi tasandi korra vastuvõtmist kahepoolsete investeerimislepingute kontrollimiseks ja ülevaatamiseks tuleb eelistada vormikohasele valitsustevahelisele süsteemile. Ühiste huvide kaitseks on vajalik, et muudatuste elluviimise lõpetamise roll antakse Euroopa Komisjonile, mitte liikmesriikidele.
See on põhjus, miks Euroopa täidesaatev võim peab tagama nii õiguskindluse investorite jaoks, keda üleminekuprotsess mõjutab, kui ka samaväärsed investeerimistingimused ettevõtjate jaoks kõikidest Euroopa Liidu liikmesriikidest.
Bastiaan Belder
(NL) Austatud juhataja! Minu kodumaa, liikmesriik Holland, on olnud sajandeid kaubandusriik ning komisjon peaks seda austama, kuna me oleme koostöös loonud ühtse riigi.
Hollandi äriringkond on üks kõige suuremaid investoreid maailmas. On tõsi, et Holland on sõlminud 98 kahepoolset investeerimislepingut, millel on väga kõrge kaitse tase.
Siin esitatud loasüsteem annab komisjonile liiga suured õigused keelduda andmast luba praegustele investeerimislepingutele ning annab neile liiga vähe kindlust. Oht, et liikmesriigid peavad komisjoni survel katkestama enda kehtivad kahepoolsed investeerimislepingud enne, kui EL sõlmib uue samaväärset kaitse pakkuva lepingu, on vastuvõetamatu. Loast peaks olema võimalik keelduda ainult juhul, kui EL on sõlminud uue lepingu, mis pakub samaväärset kaitset.
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
(DE) Austatud juhataja! On neli asja, millest soovin väga põgusalt rääkida. Esimene on see, et selle projekti puhul tuleb igakülgselt rõhutada, et eesmärk on tekitada kindlustunnet ja usaldusväärsust nendes investorites, kes soovivad ELi investeerida, ning ELi enda investorites, kes soovivad investeerida mujale. Mõlemad rühmad peavad olema suutelised saama tuge olemasolevatest lepingutest.
Teiseks oleme väga tänulikud raportöörile tema tõeliselt põhjaliku töö eest, kuid peaksime vältima seda, et lisaksime kaubanduslepingutesse liiga palju sätteid. Pean raportöörile selles vastu vaidlema, kuna see on üsna tüüpiline protsess erimeelsuste lahendamiseks komisjoni või parlamendi tasemel ning kõike ei saa kompromissidega lahendada. Seetõttu soovin raportööri tänada selle eest, et ta oli meie koostöös õiglane. Ootame ja vaatame, kuidas hääletamine homme kulgeb.
Kolmandaks tervitan Karel De Guchti avaldust selle kohta, et komisjon ei sea olemasolevaid lepinguid kahtluse alla. See ei tähenda, et EL ei peaks kiiremas korras sõlmima uusi lepinguid, eriti nüüd kui liidu alused on Lissaboni lepingu alusel ümber korraldatud. Kui Karel De Gucht leiab, et see on tõsi, siis ta kindlasti nõustub sellega, et õigusakti on vaja oluliselt nõrgestada olemasolevate lepingute analüüsimiseks, mille üle hääletasime parandusettepanekus, välja arvatud nelja selge kriteeriumi heakskiitmisest loobumise põhjused.
See toob mind mu viimase punktini: aruteludes ja parlamendikomisjoni töö käigus on saanud üsna selgeks, et siin on mängus eri huvid, sõltudes sellest, kui palju on konkreetne liikmesriik kahepoolseid lepinguid sõlminud. Seetõttu oleks hea määratleda üleminekuperiood selgelt ka asjaomases direktiivis.
John Bufton
Austatud juhataja! Umbes 2500 investeerimislepingust maailmas käsitlevad ELi liikmesriike 1500. Majanduse kosumiseks on väliskaubandus ja -investeeringud hädavajalikud. Kahtlen selles, kas paljudel välisturgudel on usaldust ELi kaubanduslepingute vastu, nüüd kus euro nõrgeneb ja komisjoni on teinud ebaõnnestunud jõupingutusi päästa kolme oma liikmesriigi majandust. Millist mõju avaldaks ELi ainupädevus kahepoolsete investeeringute osas liikmesriikidele?
Ühendkuningriigil on ELiga kaubanduse puudujääk ja see toetub läbirääkimistele kolmandate riikidega, millest paljud on olnud jõus palju aastaid ja seostuvad Rahvaste Ühendusega.
Olen äärmiselt jahmunud, et EL kavatseb jõustada õigusakti, mille alusel lepitakse nende pakettides kokku liidu tasandil enamushääletusega, mis nõrgendaks liikmesriikide suutlikkust saavutada või säilitada eeliseid, mis võivad oluliselt toetada sisemajandust. Sooviksin küsida komisjonilt, kas ta ka tegelikult tunnustab rahvusvahelises õiguses põhimõtet "pacta sunt servanda”.
Georgios Papastamkos
(EL) Austatud juhataja! Ühtse välisinvesteeringute poliitikameetme vastuvõtmine, mis tagaks kõikide Euroopa investorite võrdse kohtlemise, on väga oluline areng. Niikaua aga, kui on võimalik sõlmida liidu tasandil investeerimislepinguid, tuleb vältida juriidilise vaakumi ehk juriidilise ebakindluse, millele viitas Daniel Caspary, tekkimist ja Euroopa investoritel peab olema vajalik õiguskindlus. Rõhutaksin seda, et liidu liikmesriikide õigusaktid koos ühtlustavate õigusaktidega annavad kõik tagatised, mida vajavad kolmandate riikide investorid. Teisest küljest, kui kolmandatesse riikidesse investeerivatele eurooplastele on vaja tagada kõrge kaitse, siis peavad jääma jõusse praegused kahepoolsed lepingud, mis liidu liikmesriigid on eraldi sõlminud.
Minu arvates ei taga määruse eelnõu vajalikku õiguskaitset mitte mingil moel. Viitan muu hulgas järgmistele aspektidele: esiteks komisjoni õigus mitte kinnitada olemasolevaid lepinguid või jätta heaks kiitmata olemasolevate lepingute muutmiseks või uute sõlmimiseks peetavad uued läbirääkimised; teiseks säte, millega nähakse ette õigusliku raamistiku ülevaatamine viie aasta jooksul; ja kolmandaks uute lepingute sõlmimise äärmiselt aeganõudev menetlus. Minu arvates on rahvusvahelise kaubanduse komisjoni vastu võetud muudatusettepanekud samm õiges suunas. Kordan, et eesmärk peab olema säilitada olemasolevad kahepoolsed lepingud ning lihtsustada uute lepingute sõlmimise ja kohaldamise menetlust.
Elena Băsescu
(RO) Austatud juhataja! Liikmesriikide investeerimispõhimõtteid on vaja ühtse kaubanduspoliitika osana ELi tasandil ühtlustada. Liikmesriigid peaksid tagama, et kahepoolsed investeerimislepingud ühilduvad liidu arengupoliitikaga. Komisjon peab järk-järgult asendama olemasolevad lepingud uutega, mis pakuvad parima võimaliku süsteemi investeeringute kaitsemiseks. Välismaiste otseinvesteeringute riskantse iseloomu tõttu tuleb üleminekuperioodil tagada kõrge õiguskindlus.
Selles toetan komisjoni ja raportööri lähenemisviisi, mis põhineb kaaseksisteerimisel. On äärmiselt oluline, et kahepoolsed lepingud jääksid jõusse ja et liikmesriigid saaksid lõpetada alustatud läbirääkimised või algatada uusi. Lõpetuseks toetan ajaraamistiku kehtestamist koos tähtajaga, millal liikmesriikide kahepoolsed lepingud tuleb üle viia ELi rahvusvahelisteks lepinguteks.
Jaroslav Paška
(SK) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! ELi liikmesriikide piiriüleste investeeringute kaitse on muutunud peale Lissaboni lepingu vastuvõtmist väga keeruliseks ja tundlikuks küsimuseks.
See nõuab, et Euroopa Liit peab üle võtma rohkem kui 1200 kahepoolset investeerimislepingut, mida liikmesriigid on sõlminud erinevate sageli ühildumatute juriidiliste süsteemide alusel, ilma et see kahjustaks asjaomaste poolte õigusi. Ainuke võimalik tee väljuda sellest juriidilisest stagnatsioonist, mis on tekkinud pärast seda, kui liikmesriikide õigused anti üle Euroopa Liidule, oleks põhimõte, mis võimaldaks mõlemat liiki lepingutel jääda üleminekuperioodi jooksul jõusse, et liikmesriigid saaksid uuesti läbi rääkida olemasolevad lepingud või lõpetada kooskõlas ELi investeerimispoliitikaga läbirääkimised ettevalmistavate lepingute kohta.
Ka sellisel juhul peab kogu selles protsessis olema komisjoni ja liikmesriikide vahel korralik koostöö, et välistada igasugune õiguskindluse kadu investorite ja lepingupoolte jaoks.
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Sooviksin mainida küsimust, mille mitu parlamendiliiget on tõstatanud ELi poliitika ühilduvuse kohta. Meie eesmärk seoses üleminekumehhanismiga on olla paindlik ja saavutada hea kompromiss.
Need muudatused lähevad isegi kaugemale kui komisjoni esialgne ettepanek määruse kohta, kuna need laiendavad oluliselt ümbervaatamise mõjuulatust ning keeldumise mehhanisme, mis on juba praegu liikmesriikide ja paljude parlamendiliikmete suur mureallikas. Neid uusi kriteeriumeid, mis käsitlevad liidu vastu võetud poliitika ja lepingu artiklis 21 toodud liidu üldpõhimõtete ühildamatust, võib vaadelda kui ukse avamist igat sorti lisanõudmistele, mida olemasolevad investeerimislepingud peaksid sisaldama. Usun, et liikmesriigid oleksid väga sellise lähenemisviisi vastu, kuna see vähendaks oluliselt nendest lepingutest tulu saavate investorite õiguskindlust.
Tulles tagasi selle menetluse järgmiste etappide juurde, siis usun, et homne hääletus on tähtis sõnum kõikidele selles protsessis osalejatele, eriti nõukogule, selle kohta, mis käsitleb seadusandlikku menetlust. Homse hääletuse tulemust arutatakse ministritega järgmisel reedel toimuval avalikul arutelul. Järgmisel reedel on meil siin väliskaubandusnõukogu ja see on üks küsimustest, mida me arutame.
Loodan - ja ma olen kindel -, et teie hääled on selle kokkuleppe aluseks. Saan aru, et homme hääletame muudatuste ja raporti üle üldiselt, kuid - nagu ka Daniel Caspary muu hulgas mainis - ma loodan, et see ei takista meil jõudmast varajase kokkuleppeni juba teisel lugemisel.
Carl Schlyter
Austatud juhataja! Soovin tänada kõiki, kes osalesid selles arutelus. See on olnud keeruline. Mõned küsimused, mida tõstatas Godelieve Quisthoudt-Rowohl ja ka teised, käsitlevad turvatunnet ning õiglust. See on täpselt see, milles me kõik kokku leppisime: investeeringud peavad olema õiglased, inimesi peab kohtlema õiglaselt ja meil peab olema piisav turvatunne. Samal ajal ei saa me neid liigselt kaitsta, nagu hellitatud imikuid. Mõnikord on see miiniväli; aeg-ajalt saame pihta ja muutume teadlikumaks. Teisest küljest peavad ohud olema mõistlikult ennustatavad ja peame olema suutelised mõistma, milliseid riske me võtame. Kui me pakume liiga suurt kaitset, siis meie tööstus vananeb ega võimalda meil kasutada ära vajalikke muutusi ja uuendusi, kuna me ei julge langetada uusi otsuseid. Sellest oleks kahju. Seetõttu ei saa ma päris hästi aru voliniku kriitikast mõnede kompromisside kohta, mida nüüd uuesti taotletakse, sest me viitame lepingule ja teie olete need, kes tõlgendavad seda nii, et seda saaks kohaldada. Oleme väga teadlikud sellest, et ei saa vaadata üle iga lepingut eraldi ega seada kõike kahtluse alla, vaid saab keskenduda ainult ränkadele rikkumistele.
Samuti on hea, et oleme ühel nõul, et artiklid 5 ja 6 peavad jääma alles. Oleks kurb, kui komisjoni ainuke võimalus lepingut üle vaadata oleks pöörduda Euroopa Kohtusse. Kui leping on seatud kahtluse alla ja Euroopa Kohus ütleb, et see ei kehti, võiks see muuta üleöö ja ette hoiatamata sajad lepingud kehtetuks. See oleks midagi, mis ei suurendaks õiguskindlust. Seetõttu on oluline jätta artiklid 5 ja 6 alles.
Nõustun täielikult Daniel Casparyga, et meie läbirääkimised tuleks kiiresti lõpetada. Sõltumata sellest, kuidas hääletamine homme lõpeb, on oluline, et jõuaksime kiiresti kokkuleppele. Olen juba arutanud seda eesistujariik Ungariga ja viimane on valmis ning soovib lahendada selle küsimuse kohe pärast seda, kui me oleme hääletanud. See võiks hõlmata ka otsuse tegemist esimesel lugemisel, kuid tundub, et seda ei toimu.
Me ei usu, et Earl of Dartmouth peaks muretsema selle pärast, et rohelised võtavad investeerimispoliitika oma kontrolli alla. On palju jõudusid, mis soovivad hoida seda täpselt sellisena, milline see on olnud viimase 50 aasta jooksul. Pean ütlema, et isegi kui te imetlete meie poliitilist võimekust suruda oma ettepanekud läbi, siis palun ärge liialdage seda. Omalt poolt imetlen teie retoorilisi oskusi. Nende abiga võiksime ehk jõustada veelgi rohkem rohelist poliitikat.
Nagu olen juba öelnud, peame selle üle sel nädalal hääletama ja vaatama, kuidas see lõpeb. Soovin tänada kõiki osalisi ja ka eesistujariik Ungarit, kellega ma olen mitu korda kohtunud.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub teisipäeval, 10. mail 2011
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Andreas Mölzer
Nii WTO kui ka OECD tasandil on üritatud kasutusele võtta ulatuslikke rahvusvahelisi eeskirju välismaiste otseinvesteeringute kohta, mis kohalduksid kõigi majandussektorite suhtes. Kahepoolsete investeerimislepingute pakutav õiguskaitse on oluline, et tagada, et ettevõtjad julgeksid välismaal investeerida, mis võib maksma minna miljoneid. EL on nii välismaiste otseinvesteeringute saaja kui ka tegija. Me ei tea veel seda, kas otsus koordineerida praegu Euroopa Liidus kehtivat ligi 200 kahepoolset lepingut lahendab lõpuks probleemi, kus rahvusvahelisel õigusel põhinevate siduvate arbitraažiotsustega kahepoolsete investeerimislepingute kohta määravad liikmesriigid investoritele kohustusi, mis toovad kaasa ELi asutamislepingu kohaseid rikkumismenetlusi. Otseinvesteeringud ei ole loomulikult imeravim, nagu väideti näiteks Kesk- ja Ida-Euroopa majandusliku ülemineku ajal. Kuigi välismaiste otseinvesteerimisvõimaluste suurem prognoositavus ELi investorite jaoks on ainult teretulnud, ei tohi unustada investeerimispoliitika potentsiaalseid negatiivseid tahke, näiteks kohaliku elanikkonna hirm koondamiste ja palgakärbete pärast teenuste sisseostmise ja tootmise üleviimise tõttu. Peame samuti tegema arenguriikidele selgeks, et välismaiste otseinvesteeringute abil saab elustandardit parandada üksnes siis, kui põhilised institutsioonilised nõuded, nagu selge omandiõigus, õigussüsteemi sõltumatus ja poliitiline stabiilsus, on täidetud. Usun, et see pseudohumanitaarabi ei ole päris aus.
