Lissaboni leping (arutelu) 
President
Järgmine päevakorrapunkt on põhiseaduskomisjoni nimel koostatud Richard Corbetti ja Íñigo Méndez de Vigo raport Lissaboni lepingu kohta.
Richard Corbett
raportöör. - Hr president, hr Méndez de Vigol ja minul on põhiseaduskomisjoni nimel au esitleda nimetatud raportit parlamendile. Selles raportis ei ole meie komisjon arutlenud mitte nii väga selle üle, kuidas me ajalooliselt nii kaugele jõudsime, vaid lihtsalt võrrelnud, kas nimetatud uus leping parandab Euroopa Liitu võrreldes praeguste lepingutega ning kas lepingud Lissaboni lepingu poolt muudetud kujul muudavad Euroopa Liidu tõhusamaks, demokraatlikumaks ja paremaks oma kodanike jaoks. Just seda oleme teinud ning jõudnud selgete järeldusteni.
Esiteks, demokraatliku vastutuse osas: see liit saab endale süsteemi, mille kohaselt teostavad mis tahes tulevase õigusakti üle eelkontrolli liikmesriikide parlamendid ning seejärel annavad kahekordse heakskiidu ministrite nõukogu, mis koosneb just nende samade liikmesriikide parlamentide ees aruandekohustust omavatest ministritest, ja Euroopa Parlament, mille kodanikud on otse valinud end esindama Euroopa tasandil. Sellist kontrolli taset ei eksisteeri üheski teises rahvusvahelises struktuuris. Võime vaadelda WTOd, Maailmapanka, Rahvusvahelist Valuutafondi, NATOt - ühelgi rahvusriigist kõrgemal asetseval struktuuril ei ole sellisel tasemel kehtestatud parlamentaarset kontrolli nagu saame meie nimetatud uue lepinguga.
Uus leping parandab Euroopa Parlamendi volitusi ka teistes aspektides. Me valime komisjoni presidendi, koos nõukoguga saame õigused kogu Euroopa eelarve üle ning põllumajanduskulud ei ole enam välja arvatud Euroopa Parlamendi kontrolli alt. Parlament saab õiguse blokeerida komisjoni rakendusmeetmeid, kui me nendega ei nõustu. Parlament saab õiguse tühistada komisjonile antud volitused, kui seda vajalikuks peame. Ma näen, et volinik on juba murelik, kuid see on oluline demokraatlik kaitsemeede. Samuti saab parlament õiguse teha ettepanekuid lepingu edasisteks läbivaatamisteks ning tema õigust ratifitseerida ja heaks kiita rahvusvahelisi lepinguid on laiendatud. Kui mitte enamat, siis toob kõnealune leping endaga kaasa demokraatia ulatusliku kasvu Euroopa Liidus.
Teiseks parandab nimetatud leping liidu kodanike olukorda. Loomulikult on olemas põhiõiguste harta, mis tagab kogu Euroopa Liidus, et liidu institutsioonid ja liidu õigus ei rikuks inimõiguste põhistandardeid - Euroopa institutsioonid peavad neid austama. Lepinguga antakse kodanikele selgem ülevaade Euroopa Liidu pädevusest. Samuti pakub leping piisavaid tagatisi, kõrvaldamaks mõningaid põhjendamatuid kartusi, nagu me rajaksime Euroopa Liidus teatud sorti tsentraliseeritud superriiki.
Lõpetuseks, leping muudab Euroopa Liidu tõhusamaks ja võimekamaks, saavutamaks tulemusi poliitikavaldkondades, mille raames soovime Euroopa tasandil koos tegutseda. Kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamise laialdasem kasutamine, komisjoni suuruse ratsionaliseerimine, välisesinduse ametikohtade liitmine üheks kõrge esindaja ametikohaks, Euroopa Ülemkogu eesistumisperioodi pikendamine ja teised meetmed peaksid muutma meie masinavärgi tõhusamalt toimivaks ning seega meie liidu võimekamaks tulemuste saavutamisel neis poliitikavaldkondades, kus me seda soovime.
Need kõik on seega olulised edasiarendused. Loomulikult kahetsevad mõned selle põhiseaduse kaotust, mille kiitis siiski heaks enamik liikmesriike. Isegi neis riikides, kus korraldati referendumid, hääletas kokku 26,6 miljonit inimest põhiseaduse poolt ja 23 miljonit selle vastu. Isegi minu kodumaal kiideti see alamkojas teisel lugemisel heaks suure, 215-häälse enamusega. Seega oli see üldiselt populaarne põhiseadus, kuid suure slämmi võiduks on vaja 27 poolt- ja mitte ühtegi vastuhäält. Seega seisis põhiseadus silmitsi väga kõrge künnisega. Selle ületamisega põhiseadus hakkama ei saanud. Seepärast jätsid liikmesriigid selle kõrvale ning asusid taas muutma varem kehtinud lepinguid. Nimetatud muudatuste sisu muudab siiski meie liidu demokraatlikumaks, tõhusamaks ja kodanikele sõbralikumaks. Ma soovitan seda täiskogule.
(Aplaus)
Íñigo Méndez de Vigo
raportöör. - (ES) Hr president, ma soovin samuti ühineda õnnitlustega hr Corbettile. Ma leian, et koostöö hr Corbetti ning Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni liikme vahel näitab, mis Euroopa tegelikult on: kuigi meil on erinevad ideed ja tundlikud valdkonnad, suudame siiski teha asju koos; oleme võimelised saavutama edu, parandamaks eurooplaste elu. Seepärast sooviksin tänada hr Corbetti tema koostöö eest, mis oli alati lojaalne, ning ma sooviksin rõhutada, et see oli alati suunatud koostegutsemisele, loomisele, mitte negatiivsusele ega vastutöötamisele.
Hr president, kolm aastat tagasi esitlesin hr Corbettiga selle täiskogu ees Euroopa põhiseaduse lepingut ning nüüd oleme Euroopa Parlamendi raportöörid Lissaboni lepingu osas. Hr president, on selge, et mõningad meist olid ambitsioonikamad kui seda on praegune Lissaboni leping, ning ma arvan, et see täiskogu oli ambitsioonikam. Samuti on selge, et oleme ainulaadses olukorras. Ratifitseerimisprotsess ei olnud jätkunud, seega tuli leida poliitiline lahendus nagu Lissaboni leping seda on. Veel kord, selline on Euroopa: ta püüab saavutada kokkuleppeid, otsib lubadusi, et leida väljapääs kriisidest ja pääseda rasketest olukordadest.
Hr Corbett on andnud väga häid selgitusi ning seepärast kordan ma tema sõnu, mis käsitlevad Lissaboni lepingu eeliseid võrreldes hetkel jõus olevate lepingutega. Sooviksin lisada ühe asja, mida hr Corbett ei nimetanud: Lissaboni leping ei ole Euroopa põhiseaduse leping. Pidime jätma paljud oma ambitsioonid kõrvale, mida ma väga kahetsen, kuid ma arvan ka, et põhiseadusliku lepingu põhilised osad sisalduvad Lissaboni lepingus. Kuigi see pole sama, oleme siiski põhilised osad suutnud säilitada.
Millised on siis need põhilised osad? Mida me peame põhiliseks? Põhilised osad on need, mis võimaldavad Euroopa Liidul olla demokraatlikum; need on elemendid, mis lubavad Euroopa Liidul olla tõhusam; lühidalt need, mis võimaldavad Euroopa Liidul pakkuda kodanikele lisandväärtusi.
Hr president, see on ainus asi, mis peaks motiveerima Euroopa Parlamenti. Meie oleme eurooplaste esindajad ning just neist peaksime oma tegevuses lähtuma. Me elame Euroopa jaoks väga olulisel ajal. Me nägime seda eile seoses Kosovo olukorraga.
Euroopa peab vastama neile ootustele, mille eurooplased on meile pannud. Euroopa ei saa omaks võtta "pea liiva alla peitmise" poliitikat. Euroopa hääl peab olema maailmas kuulda, ta peab olema kohal ning lahendama hetkel valitsevaid probleeme, kas see tähendab siis kliimamuutusi, ebaseadusliku sisserände vastu võitlemist või tuumarelva leviku vastast võitlust. Me peame nende probleemidega hakkama saama.
Lissaboni leping, ning daamid ja härrad, see on põhiküsimus, annab meile vahendid ja võimaluse seda teha; loomulikult peab olema ka poliitiline tahe seda teha, kuid nimetatud lepingus sisalduvad vahendid praeguse olukorra parandamiseks.
Lubage mul öelda ühtteist loomise, koos tegutsemise kohta. Nagu ma juba varem ütlesin, selline on Euroopa. Lissaboni lepingu toetamine tähendab, et asju tehakse koos, käiakse sama rada. Nagu ma ka varem mainisin, on tõsi, et oleme mõningad asjad kõrvale jätnud. Paul Valéry, kes oli suur poeet ning seetõttu ehk ka suur eurooplane, ütles, et luuletus ei ole kunagi lõpetatud, vaid see on kõrvale jäetud. On tõsi, et me oleme mõned asjad kõrvale jätnud, kuid samuti vastab tõele see, et kui tulevikus peaks tekkima vajadus need taas kasutusse võtta, on Euroopa Parlament esirinnas.
(Aplaus)
Janez Lenarčič
nõukogu eesistuja. - Hr president, daamid ja härrad, ma tänan teid.
Eesistujariigi nimel sooviksin tervitada võimalust arutleda Lissaboni lepingu üle. Kõigepealt sooviksin tänada Euroopa Parlamenti tehtud töö eest ning eelkõige hr Corbetti ja hr Méndez de Vigo poolt ette valmistatud raporti eest.
Ma pean juba alguses ära märkima, et nõustun uue lepingu paljudele osadele antud positiivse hinnanguga. Tõsi on, et Euroopa seisab juba mõnda aega silmitsi sisemiste ja väliste väljakutsetega rahvusvahelises ühiskonnas.
Seepärast vajame kahtlemata reforme. Euroopa Liidu tõhususe ja demokraatliku õiguspärasuse parandamise protsessi jätkamise soov viis liikmesriikide juhid Lissaboni lepingu allkirjastamiseni eelmise aasta detsembris.
Lissaboni lepinguga kaasnevatest headest külgedest on palju räägitud. Seepärast nimetan siin vaid peamisi. Esiteks tagatakse lepinguga see, et kõik institutsioonid, mis toetavad või seovad 27 liikmesriiki, toimiksid edukamalt. Lepinguga parandatakse tõhusust ja lihtsustatakse otsustusprotsessi. Sellega suurendatakse demokraatiat ja tegevuste läbipaistvust ning on väga oluline, et sellega tuuakse Euroopa Liidu tegevused kodanikele lähemale.
Meie ühine eesmärk on tagada Lissaboni lepingu täitmine 1. jaanuarist 2009. Selle saavutamiseks on meie esmaseks ülesandeks ratifitseerida Lissaboni leping kõigi liikmesriikide poolt. Lubage mul siinkohal kasutada võimalust ja õnnitleda neid viit liikmesriiki, kes on seda juba teinud.
Eesistujariik on teadlik, et ratifitseerimismenetlused kuuluvad liikmesriikide ainupädevusse ning on sõltumatud. Ma leian siiski, et võime endale lubada väljendada soovi, et menetlused toimuksid segamatult, ladusalt ja komplikatsioonideta. Oleme veendunud, et Lissaboni leping on hea vahend ja suurepärane dokument, mis muudab lihtsamaks astuda vastu kaasaja väljakutsetele, millega Euroopa Liit silmitsi seisab.
Lissaboni lepingu täieliku täitmise tagamine ja rakendamine nõuab teatud ettevalmistavaid tegevusi. Eesistujariik on teadlik kõigist neist probleemidest ja seonduvast vajadusest ühtse raamistiku järele, mille raames neid ettevalmistavaid tegevusi läbi viia. Oleme sisse seadnud intensiivsema koostöö järgmise eesistujariigiga (Prantsusmaa) ja teiste institutsioonidega. Eesistujariik tagab, et nimetatud ettevalmistava töö üle teostatakse järelevalvet kõrgeimal poliitilisel tasandil, see on siis Euroopa Ülemkogu tasandil, mis jälgib tehtud edusamme hoolikalt.
Sooviksin rõhutada, et paljud uue lepingu aspektid saab ellu viia vaid Euroopa Komisjoni ettepanekul või tihedas koostöös Euroopa Parlamendiga. Eesistujariik on neist aspektidest teadlik ning teeb igal üksikul juhul ettevalmistused nii, et kõik asjaomased osapooled oleks kaasatud.
Lõpetuseks sooviksin öelda, et kõik ettevalmistavasse töösse kaasatud on käitunud vastutustundlikult. Loodan, et ka edaspidi käitutakse nii, kuna see on parim viis aidata kaasa ratifitseerimismenetluste edukusele ja Lissaboni lepingu rakendamisele.
Margot Wallström
Euroopa Komisjoni asepresident. - Hr president, kõigepealt sooviksin ma tervitada seda raportit ning õnnitleda mõlemaid raportööre töö puhul, mida nad on teinud, et esitada raport täiskogule. Loomulikult jagab komisjon täielikult seisukohta, et Lissaboni leping kujutab endast väga positiivset sammu liidu tuleviku jaoks. Nagu me juba kuulsime, viib see meid veelgi edasi tõhusama, demokraatlikuma ja läbipaistvama liidu suunas.
Poliitikas on oluline teha õigeid asju, sest just see annab meile demokraatliku õiguspärasuse. Kuid samavõrd oluline on teha asju õigesti. Seega see, mida teeme meie või mida olete teinud teie, valides kliimamuutuste ja energeetika, rändlustasude, mänguasjade ja toiduohutuse, transpordipoliitika või põllumajanduspoliitika või kaubanduse poliitilist tegevuskava, on äärmiselt oluline, ning meie ei kavatse puhata enne, kui uus lepingu on jõus. Kuid samas peame vaatama ka mündi teist külge ehk siis seda, kuidas me asju teeme ja kuidas leping muudab seda, kuidas me asju teeme; kuidas me saame muutuda tõhusamaks otsuseid vastu võttes ning Euroopa Liidu poliitilist tegevuskava ja prioriteete edendades.
Kõnealuse lepingu üks peamisi elemente on see, kuidas lepinguga tugevdatakse Euroopa demokraatlikku õiguspärasust, muutes parlamendi rolli, kasutades rohkem kaasotsustamismenetlust, andes rohkem sõnaõigust eelarveküsimustes ja rahvusvahelistes lepingutes ning luues otsese seose Euroopa valimiste ja Euroopa Komisjoni presidendi valimise vahel.
Samuti pakub leping võimalusi liikmesriikide parlamentide osalemise suurendamiseks. Läbi nende on meil juba väga positiivne kogemus liikmesriikide parlamentide kaasamisel, Euroopa Liidu poliitikate juurutamisel, aga ka mõned osalusdemokraatia elemendid kodanike otseseks osalemiseks.
Teie raport väljendab muidugi samuti mõningat muret põhiseaduslikust lähenemisviisist loobumise ning teatud liikmesriikide osalemise korralduste laiendamise osas. Me kõik teame - ning ma olen seda ka varem öelnud - et me pidime seda hinda maksma, et jõuda kõigile sobivale kokkuleppele, ning ma arvan, et me kõik mõistame, et miski ei ole täiuslik - isegi mitte uus reformileping. Tegemist on kompromissiga, kuid see on midagi, mille osas oleme suutnud kokkuleppele jõuda.
Hetkel on käimas ratifitseerimine, kuid kuigi viis liikmesriiki on lepingu heaks kiitnud ja kümme on alustanud oma menetlusi, on veel pikk tee käia ning miski selles protsessis ei ole kindel.
Senikaua peame valmistuma lepingu loodetavaks jõustumiseks järgmise aasta alguses ning eesistujariik Sloveenia on esitanud nende küsimuste nimekirja, mille puhul on lepingu jõustumiseks vajalik võtta meetmeid. Mitmete küsimuste osas on juba aset leidnud esialgsed arutelud ning neid jätkatakse järgnevate kuude jooksul. Mõnede kõnealuste küsimuste osas peab komisjon esitama ettepanekud, näiteks kodanike algatuse osas, mis on tähtis säte aitamaks siduda liitu ja kodanikke.
Olen valmis tegema kõik endast oleneva tagamaks, et eurooplased saaksid kasutada oma uut demokraatlikku vahendit pärast lepingu jõustumist niipea kui võimalik. Selleks peab komisjoni ettepanek olema õigeaegselt valmis ning samas on oluline enne ettepaneku vastuvõtmist täiel määral konsulteerida. Loomulikult hoiame teid kursis edasiste arengutega ning soovime sel teemal koostööd teha.
Sõltumata sellest, milline tee ratifitseerimiseks on valitud, on samuti väga oluline suhelda ratifitseerimisprotsessi jooksul kodanikega, nagu seda rõhutas ka Euroopa Ülemkogu juunis. Sel eesmärgil, ja nagu on soovitatud ka teie raportis, teeme tihedat koostööd riiklike asutuste ja Euroopa Parlamendi büroodega.
Lubage mul siinkohal teid tänada, et kutsusite oma raportis üles siirale koostööle ELi institutsioonide ja riigiasutuste vahel, et teavitada Euroopa kodanikke selgelt ja objektiivselt lepingu sisust. See on täielikult kooskõlas meie lähenemisviisiga ning meil on hea meel jagada parlamendi ja selle liikmesriikides asuvate büroodega oma sidetehnikat ja teabematerjale, mis käsitlevad lepingut; ning meil on häid asju jagada: leping, mis annab meile vahendid arendamaks veelgi edasi poliitikavaldkondi, mida arvamusküsitluste kohaselt kodanikud edasi arendada soovivad: kliimamuutused ja energeetika, rändeküsimused, majanduskasv ja tööhõive, keskkond ning loomulikult ELi roll globaalsel tasandil. Just need asjad aitavad meil teha nii õigeid asju kui ka teha neid õigesti.
Andrew Duff
väliskomisjoni arvamuse koostaja. - Hr president, lepingu üheks tugevamaks tunnusjooneks on see, et leping tähistab ühise välis-, julgeoleku- ja kaitsepoliitika ajastu algust. Lepinguga muudetakse radikaalselt ELi ülesehitust, eelkõige tõstes kõrge esindaja komisjoni asepresidendiks ja nõukogu töö juhiks ning andes tema alluvusse kolmepoolse diplomaatide teenistuse. On äärmiselt oluline, et see kord oleks kindalt paigas niipea kui leping jõustub: viivitamine ja kahjude üle jagelemine ajab segadusse kolmandad riigid ning toob kaasa Euroopa avaliku arvamuse muutumise küünilisemaks.
Soovitan tungivalt väliskomisjoni arvamust parlamendile.
Thijs Berman
arengukomisjoni arvamuse koostaja. - (NL) Hr president, uus leping pakub suurepäraseid võimalusi arengukoostööks. Seda peamiselt seepärast, et kõnealune uus leping nõuab, et komisjoni tegevust arengukoostöö valdkonnas täiendaksid liikmesriikide algatused. See annab lõpuks ometi võimaluse paremaks kooskõlastamiseks komisjoni ja liikmesriikide vahel, mis on oluline ning mida nõuti ka väga kriitilises OECD arenguabi komitee vastastikuses eksperdihinnangus.
Rõhk on asetatud vaesuse vähendamisele, mis on väga hea. Võtmelause on laenatud Nice'i lepingust: lause, millega Euroopa Arengufond (EAF) jäetakse selgesõnaliselt lepingu reguleerimisalast välja, mis tähendab, et EAFi võib nüüd kaasata ELi eelarvesse. See on äärmiselt vajalik, kuna annab Euroopa Parlamendile lõpuks ometi täieliku demokraatliku kontrolli ka ELi arengutegevuse teise poole üle - mis on ühtlasi nii vajalik kui ka hea. Pideva Euroopa Parlamendi poolse kontrollita ei muutu vaesuse vähendamine siiski ELi välispoliitika keskseks tegevuseks, ammugi mitte siis, kui tulevikus ei määrata eraldi Euroopa arenguvolinikku.
Carlos Carnero González
Hr president, lubage mul kõigepealt õnnitleda kaasraportööre nende poolt tehtud suurepärase töö puhul ning tänada neid, sest neil on ehk erandina tavapäraselt täiskogul toimuvast õnnestunud sisse viia rahvusvahelise kaubanduse komisjoni peamine soovitus Lissaboni lepingu koostamise suhtes.
Lepingusse on selles osas alles jäetud Euroopa põhiseadusliku lepingu olulised osad ning see on väga oluline, kuna lisaks sellele, et veel kord kinnitatakse ühise kaubanduspoliitika kuulumist ELi ainupädevusse ja laiendatakse selle reguleerimisala, võetakse nimetatud poliitika puhul lepinguga kasutusele ka ühenduse meetod, mis tähendab enam demokraatiat ja tõhusust, mis on ikkagi peamine sõnum, mida peame kodanikele Lissaboni lepinguga edastama.
Ma olin konvendi liige. Olen uhke, et Lissaboni leping sisaldab meie koostatud ja siis enamiku liikmesriikide heakskiidu saanud põhiseaduse lepingu olulisi osi, kuid nagu kaasraportöör hr Méndez de Vigo ütles, sooviksin ka mina öelda, et see ei ole veel teekonna lõpp; lugu ei ole veel lõpule jõudnud. Seepärast soovib rahvusvahelise kaubanduse komisjon esile tõsta mõned käsitlemata jäänud küsimused.
Meil on meie tegelik olukord, mis on hea - see leping - ning meie ees terendab silmapiir, mis muutub tulevikus meie saavutuste läbi paremaks.
Costas Botopoulos
Hr president, mul on olnud au olla eelarvekomisjoni raportöör eelarvesektoris tehtud muudatuste puhul. See on üks vähem tuntud teemasid, kuid ma pean seda üheks huvitavamaks ja tüüpilisemaks nende teemade seas, mille üle me täna arutleme, nimelt üldiste muudatuste seas, mille toob meie ellu kaasa Lissaboni leping.
Eelarvesektoris võtab parlament enda kanda nõukoguga võrdse rolli. Enam ei tehta vahet kohustuslike ja mittekohustuslike kulude osas. Edaspidi otsustame kõike parlamendina, eelkõige põllumajanduspoliitika osas, ning see on äärmiselt tähtis. Ühtteist on veel teoksil. Muutmisel on parlamendi ja nõukogu rollide jaotus eelarvemenetluses. See leiab aset tulevikus; tulemustes ei saa me kindlad olla. Arvan, et see kehtib Lissaboni lepingu kohta tervikuna.
Lissaboni lepinguga kehtestatakse poliitiliselt kaugeleulatuvate muudatuste pakett, mis saab aluseks meie poliitilisele tegevuskavale. Usun, et nimetatud uus poliitiline tegevuskava on just see, mida Euroopa täna vajab.
Oleks vale väita, et Lissaboni lepinguga oleme jõudnud lõpusirgele. Vastupidi, see kujutab endast tähtsat sammu, mis võimaldab meil tegutseda paremas ja tõhusamas raamistikus, kus parlamendile on antud rohkem võimalusi. See on eriti oluline, kui peame meeles Euroopa põhiseaduse lepingu kogemusest õpitut. Lissaboni lepinguni jõudmise käänulise tee otsustavalt oluliseks tulemuseks on see, et Euroopa ei muutunud suletumaks ega võtnud kaitsepositsiooni, vaid muutus hoopis sotsiaalsemaks. Selle tulemusena on nüüd lepingus rohkem sotsiaalseid klausleid ja rohkem õiguseid. Selle protseduuriga on püütud muuta Euroopat välismaailmale avatumaks. Ning see on minu arvates kõige olulisem õppetund; just seepärast tuleks Lissaboni leping ratifitseerida.
Ján Hudacký
Kuigi uus Euroopa leping ei ole mõningates aspektides täiuslik, kujutab see siiski olulist vahendit, et saavutada liikmesriikide edasine ja sügavam integratsioon ning samuti struktuuride ja institutsioonide tõhusam ja paindlikum toimimine nii Euroopa Liidu liikmesriikide vahel kui ka ELi ja välismaailma vahel.
Samas avatakse lepinguga uks liidu edasiseks laienemiseks kaasamaks uusi liikmesriike, et saaks teoks paljude inimeste unistus ühisest Euroopa kodust. Lepingu õiguslikuks osaks muutunud põhiõiguste hartal on muidugi oma oluline tähendus. Kuna see ei ole siiski väga selgesõnaline, võib see tõstatada mõningaid küsimusi loomulike inimõiguste üle. Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon on seisukohal, et uus leping pakub ühest küljest piisavalt ruumi ühiste poliitikate elluviimiseks ning teisalt tagab subsidiaarsuse põhimõtte raames, et liikmesriikidel oleks piisavalt pädevust edasi minna oma konkurentsipoliitika ja -strateegiatega näiteks tööstuse valdkonnas.
Euroopa teadusruum tugevdab teadusuuringute ja tehnoloogilist platvormi. Selle tulemusena on lihtsam vahetada teadusuuringute alaseid teadmisi ja tehnoloogiat ning teha piiramatut koostööd teadlaste vahel, sõltumata riigipiiridest. Kosmoseuuringute programmide osas on meil hea meel, et leping loob platvormi Euroopa kosmosepoliitikale ning näeb selgesõnaliselt ette asjakohase koostöö Euroopa Kosmoseagentuuriga.
Lepinguga kaasnevaks tähtsaks edusammuks on kokkulepe ühise energeetikapoliitika osas, pöörates enam tähelepanu energeetika siseturu parandamisele, energiaga varustamise kindluse tagamisele, energiatõhususele ja säästmisele, taastuvate energiaallikate edendamisele ja võrkude vastastikuse sidumise parandamisele. Eeliseks on ka asjaolu, et leping võimaldab liikmesriikidel jätkuvalt ise otsustada oma energiatarbimise struktuuri osas. Lisaks saan ma hea meelega öelda, et leping sisaldab EURATOMi protokolli, millel saab olema tema varasem õiguslik tähendus: olen kindel, et see loob tuumaenergeetika loogiliseks ja turvaliseks arenguks vajalikud tingimused.
Gérard Deprez
Hr president, daamid ja härrad, kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon väljendab oma toetust raportile, mille on koostanud meie kaasliikmed hr Corbett ja hr Méndez de Vigo. Eelkõige tervitame asjaolu, et raportis tõstetakse esile ilmselge, kuid märkimist vääriv fakt, et just vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonnas toob Lissaboni leping kaasa kõige enam muudatusi, kaotades eelkõige sambad ning hakates õigusalase koostöö suhtes kriminaalasjades ja politseikoostöö suhtes kohaldama ühenduse meetodit.
Kuigi see on oluline läbimurre, on meie sektor siiski seisukohal, et sellega on raske leppida. Meie kaasliikmed peaksid teadma, et Lissaboni lepingu kohaselt jäävad kõik meetmed, mis oleks enne lepingu jõustumist vastu võetud kolmanda samba raames ja mis käsitlevad selliseid tundlikke valdkondi nagu põhiõigused ja -vabadused, nüüd komisjoni ning lisaks ka Euroopa Kohtu kontrolli alt viieks aastaks välja.
Hr president, meil on selle piirava sättega raske leppida ning me kinnitame täna oma veendumust pidada seda mittekehtivaks kõikide õigusaktide puhul, mis võetakse vastu enne parlamendi käesoleva koosseisu volituste lõppu. Loodame, et institutsioonidevahelised läbirääkimised Euroopa Parlamendi, komisjoni ja nõukogu vahel algavad niipea kui võimalik, et jõuda kokkuleppele, kuidas nimetatud probleemi lahendada.
Joseph Daul
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FR) Hr president, nõukogu eesistuja, komisjoni aseesimees, daamid ja härrad, nagu kõik teised, sooviksin alustuseks edastada meie tänu ja õnnitlused meie kaasliikmetele hr Méndez de Vigole ja hr Corbettile Lissaboni lepingut käsitleva raporti ning eelkõige nende poolt tehtud suurepärase töö puhul. Sõbrana võin neile siiski ka öelda, et selle eest neile ka makstakse.
Meie arutelu leiab aset ajal, mil viis liikmesriiki on kõnealuse lepingu juba ratifitseerinud ning Poola on teatanud, et on alustanud oma ratifitseerimisprotsessi ettevalmistamist. Sooviksin veel kord Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide liikmete nimel ning fraktsioonis PPE-DE kinnitada, kui tähtis nimetatud leping on Euroopa dünaamilisuse taaselustamiseks.
Pärast kaks aastat kestnud ummikseisu ja institutsionaalset ebakindlust on Euroopa Liit andnud endale tõhusaks toimimiseks vajaliku vahendi. Fraktsiooni PPE-DE liikmed usuvad, et kõnealune leping muudab ELi demokraatlikumaks, nähtavamaks ja seega mõjuvõimsamaks nii oma piiride raames kui ka maailmas.
Lissaboni leping annab märku poliitika juurde tagasipöördumisest Euroopas. Meie raportöörid on peamiste Lissaboni lepinguga kaasnevate edusammudena välja toonud suurenenud demokraatia, selguse ja nähtavuse ning Euroopa Liidu tõhususe tugevnemise. Demokraatiat on tugevdatud Euroopa Parlamendi kui ainsa otseste ja üldiste valimiste abil valitud institutsiooni volituste laienemise kaudu. Peamiselt hakatakse kasutama kaasotsustamismenetlusest. Euroopa Parlament valib komisjoni presidendi. Suurendatakse liikmesriikide parlamentide rolli subsidiaarsuse küsimustes. Sellest on meie fraktsioon väga huvitatud. Enam ei puudu Euroopa Liit riiklikelt aruteludelt. Neil pole enam mingit alust meid kritiseerida. Kodanikud saavad algatusõiguse. 27 liikmesriigi kodanikelt miljon allkirja korjates saavad nad väljastada komisjonile otsekutse esitada uus ettepanek.
Lisaks kaitseb kodanike õigusi põhiõiguste harta - siduv seaduslik jõud, mis on lisatud lepingusse. Selle edusammu üle oleme väga uhked. Avades nõukogus toimuvad õigusloomega seotud arutelud avalikkusele, muutub Euroopa läbipaistvamaks ning Euroopa Liidu pädevuste selgitamisega muutub liidu toimimine arusaadavamaks.
Kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamise laialdasem kasutamine nõukogus vähendab institutsionaalse ummikseisu ohtu ning muudab võimalikuks ellu viia vajalikke ühiseid poliitikaid. Peale selle kinnitab Euroopa oma rolli poliitilise tegutsejana rahvusvahelisel areenil. Pädevuse korral teeb EL oma hääle kuuldavaks ning võtab vastu vajalikud otsused energeetika-, välis- ja keskkonnapoliitika ning õigusalase ja politseikoostöö valdkonnas.
Energeetika osas kehtestatakse lepinguga õiguslik alus energiavarustuse ja taastuvate energiaallikate alaseks Euroopa poliitikaks. Välispoliitikas hakkab ELi lõpuks ometi esindama liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja. Muutuvas, paljusid erinevaid väljakutseid täis maailmas peavad Euroopa Liidul olema vahendid, et kinnitada oma partneritele kogu maailmas oma positsiooni peamise osalejana.
Ma panin juba tähele, et mõni aeg tagasi nõuti Lähis-Idas Euroopalt enamat; mitte vaid seda, et Euroopa peaks maksma, vaid ta peaks appi võtma kogu oma poliitilise kaalu, ning sama kehtib ka Kosovo ja Balkani riikide puhul. Politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonnas on äärmiselt oluline, et EL võtaks viimistletud ja kooskõlastatud meetmed, et võidelda kuritegevuse ja terrorismiohu globaliseerumise vastu.
Lissaboni lepinguga antakse ELile vahendid, et algatada selle saavutamiseks kaugeleulatuvad reformid. Olles mõistetavam ja ühtsem, suudab Euroopa Liit end maksma panna maailma liidrina globaalse soojenemise vastases võitluses. Sellega edastatakse ka selge sõnum kasvava majandusega riikidele, julgustades neid vastu võtma tõelist säästva arengu strateegiat.
Fraktsiooni PPE-DE liikmed usuvad tõesti, et nimetatud valdkonnad peaksid kuuluma Euroopa poliitika alla. Nagu raportöörid ka tõdesid, taunivad meist paljud asjaolu, et põhiseaduslik lähenemisviis on pidanud loobuma Euroopa sümbolite mainimisest.
Lepingu ratifitseerimine on nüüd suur väljakutse. Fraktsiooni PPE-DE liikmete nimel kutsun ma liikmesriike üles järgima Ungari, Sloveenia, Rumeenia, Malta ja Prantsusmaa eeskuju ning koheselt ratifitseerima Lissaboni lepingu, et see saaks jõustuda 2009. aastaks.
Tänan teid tähelepanu eest ning loodan, et täna järgib minu eeskuju ka sotsiaaldemokraatide fraktsiooni esimees Martin Schulz.
(Aplaus)
Martin Schulz
Hr president, daamid ja härrad, oma märkuste tegemisel võin end säästa ning mitte laskuda veel üks kord hr Corbetti ja hr Méndez de Vigo raporti detailidesse. Raportöörid ja abistavate komisjonide kaasraportöörid on seda niigi piisavalt hästi teinud. Seepärast võin oma märkuste vahel võtta endale selle vabaduse ning küsida pigem üldisema küsimuse; küsimuse, mis on seotud asjaoluga, et päeval nagu täna, mil Euroopa Parlament esitab oma arvamuse Euroopa ühtsuse ajaloo fundamentaalse saavutuse kohta, võime ehk hetkeks peatuda ning lubada endil küsida: miks me seda teeme? Mis on selle sammu tegelik eesmärk? Milleks me vajame seda lepingut?
Selle mandri rahvaste ajaloos on 100 aastat lühike aeg. Kuid kui siiski vaadata 100 aastat tagasi aastasse 1908, siis valitses Türgit sultan. Venemaad valitsesid tsaarid. See linn siin oli osake Saksa Reichist, mida valitses Wilhelm II. Prantsusmaal oli ääretu koloniaalimpeerium ning Suurbritannial oma impeerium. 50 aastat tagasi oli 75 aastat tagasi toimunud Adolf Hitleri ülevõtmine jäänud 25 aasta tagusesse minevikku. Sel ajal oli Jossif Stalin toime pannud jõledaid kuritegusid, toimunud olid sündmused Auschwitzis ning 50 aastat tagasi sõlmisid Nikita Hruštšovi juhitud Nõukogude Liit ja Eisenhoweri juhitud Ameerika Ühendriigid sõjajärgse Jalta kokkuleppe. 25 aastat tagasi oli Nõukogude Liidu võim ammendunud ning maailm sattus vähemalt majanduse osas valele, reaganoomika rajale.
Täna ei suuda me ettegi kujutada, mis võib juhtuda 25 aasta pärast. Üks on kindel: ainus võimalus, kuidas 100 aastat tagasi poolt maailma valitsenud riigid, st Prantsusmaa ja Suurbritannia oleksid ikka veel võimelised tagama tänapäeval oma mõjuvõimu maailmas ning võib-olla mängima olulist rolli ka 25, 50 ja 100 aasta pärast, ei seisne mitte atraktiivsete lipukeste üles riputamises, vaid me peame küsima: kuidas ma tagan väiksemas, piiratud mõjuvõimuga maailmas - sest osalejaid on rohkem, näiteks Hiina, India ja Ladina-Ameerika manner - kuidas ma tagan vastutustundliku poliitikuna selles globaalses külas, et minu rahvas, minu maa suudab täita oma osa globaalses demokraatias, heaolus ja sotsiaalses stabiilsuses?
Me ei saa enam üksi hakkama. Me suudame seda teha vaid koos - eurooplastena, iga hinnaga. Võib-olla Ameerika Ühendriigid suudavad selles globaalset liiki konkurentsis omal käel ellu jääda. Võib-olla ka Hiina ning ehk ka India - kuigi Hiina ja India sõlmivad juba omavahel tehnoloogilist laadi koostöökokkuleppeid. Kui räägime sellest lepingust, sooviksin väga kõnelda taas sellest, miks me tegelikult kunagi ei aruta asjaolu, et Hiina ja India tööstus- ja arenguministrid on viimase aasta jooksul kokku saanud koostöölepingute sõlmimiseks.
Kaks riiki, mis moodustavad kolmandiku maailma rahvastikust, sõlmivad koostöökokkuleppe! Ja meie, eurooplased, mida teeme meie? Kuigi siiski mitte piisavalt järjekindlalt ja täielikult, püsime siiski õigel rajal, mida saab kirjeldada ütlusega "Ühtsuses peitub jõud!". Kes läheb mööda seda rada üksi, kaotab kaugemas tulevikus. Igaüks, kes seilab konvoi saatel, igaüks, kes toob laeva ohutult sadamasse mitte lipulaeva taga sõites, vaid võrdse asetusega laevade rivis, on võitnud - oleme siis suur riik või väike, selles liidus oleme kõik võrdsed. Ühendame siiski jõud raamistikus, mis võimaldab meil teha majanduslikult, sotsiaalselt ja demokraatlikult koostööd võrdsetena teiste maailma piirkondadega, et kaitsta inimõigusi ja rahu maailmas. Just see on selle lepingu eesmärk!
Seepärast meie, sotsiaaldemokraadid, selle täiskogu sotsialistid, soovime sügavast veendumusest selle lepingu ja meie raportööride arvamuse selle lepingu kohta heaks kiita, sest usume, et just see on õige tee. Neile, kes 100 aastat tagasi kuulutasid, et maailm ehitatakse taas üles Saksa moodi või et Pax Britannica hakkab maailma valitsema või et Communauté Française'is hakkab Prantsuse ülemvõim kehtima või et tol ajal Moskvas võimu võtnud tsesaropapism tähendas, et me oleksime pidanud hakkama kummardama üht isikut kui imperaatorit ja jumalat; neile, kes ütlesid maailmale, et kõige tähtsam on lipp, mille alla me oleks pidanud koonduma, mitte aga rahu vaimsus, mida peame kõige olulisemaks; neile, kes väitsid, et natsionalism ja rahvuse ülemuslikkus viivad eesmärgile; neile kõigile võime öelda vaid, et 100 aastat selja taha jäänud ajalugu kinnitab vastupidist.
François Mitterrand'il oli õigus, kui ta siin täiskogus ütles, et natsionalism tähendab lõppude lõpuks alati vaid üht: sõda. Euroopa ajalugu on pakkunud tõestust väitele, et ultranatsionalism tähendab alati sõda. Me vastaks sellele väitega, et natsionalism ei ole tulevikus kunagi lahendus! Solidaarsus rahvaste hulgas: see on tulevikulahendus, see on kõnealuse lepingu eesmärk.
(Aplaus)
Andrew Duff
fraktsiooni ALDE nimel. - Hr president, maailm ootab Euroopa Liitu, mis suudaks maailma tasandil võimsamalt tegutseda.
Liidus on palju inimesi, kes soovivad näha näiliselt lõpmatute, meie valitsemissüsteemi käsitlevate vaidluste lõppu. Kuigi mulle on meeldinud osaleda valitsustevahelisel konverentsil ja varasemalt ka tulevikukonvendi töös, arvan, et võin rääkida meie kõigi nimel, kui väidan, et oleme arvamusel, et peaksime mõned neist vaidlusalustest probleemidest mõneks ajaks ära otsustama. Kindlasti ootan aega, mil saame keskenduda Brüsselist ja Strasbourgist tuleva poliitika kvaliteedi parandamisele. See aeg saabub, kui Lissaboni leping on jõustatud, sest see seob edukalt soovitud ja vajalike reformidega saavutatud poliitilised muudatused volituste, teostamisvahendite ja menetlustega.
On mõned - ja kindlasti selles istungisaalis -, kes eelistaksid lepingu tagasi lükata ja minna tagasi Nice'i ja võib-olla isegi veelgi kaugemale, 19. sajandi mõtteviisi juurde. Nende inimeste hulka kuuluvad kahjuks ka Briti konservatiivide erakonna liikmed, kes ei paku jagatud Euroopa lahendust ühistele probleemidele, millega me eurooplastena kõik silmitsi seisame.
Ma tean, et Ühendkuningriik on kummaliselt suletud koht, ning vastab tõele, et isegi riigi valitsus on liiga hirmul, et vastu astuda natsionalistidele ja ksenofoobidele, ning on nõudnud ennasthävitavat loobumist Euroopa ühtsuse peamistest valdkondadest, viies Suurbritannia mõnikord viimse piirini. Liberaaldemokraadid kahetsevad seda ning ootavad aega, mil Ühendkuningriik leiab selle suurepärase lepinguga lubatud tugevamas ja veelgi enam ühendatud demokraatlikus ja tõhusas liidus mugavama koha.
(Aplaus)
Brian Crowley
fraktsiooni UEN nimel. - (GA) Hr president, Euroopa Liidu juhid kirjutasid Euroopa Liidu reformilepingule alla möödunud aasta detsembris. Nimetatud lepinguga tagatakse, et Euroopa Liit toimib järgmistel aastatel tõhusamalt.
Tõhusam liit tähendab nii Euroopale kui ka Iirimaale tugevamat majandust. Iga institutsioon, mis on eksisteerinud 50 aastat, teeb muudatusi, et toime tulla uute väljakutsetega. Iirlastel on väga hea põhjus hääletada selle lepingu poolt.
fraktsiooni UEN nimel. - Euroopa Liidus osalemisega kaasnevad majanduslikud ja finantskasud on ilmselged kõigile mis tahes liikmesriigis. Tõepoolest, ühtne turg on üheks kõige tähtsamaks edasiarenduseks, mida oleme viimase 30 arenguaasta jooksul Euroopa Liidus näinud. Ning ilmselt mis tahes organisatsioon, mis alustas kuue liikmesriigiga, vajab arenedes ja kasvades eeskirjade muutmist.
Seepärast usun, et iirlased hääletavad seda lepingut käsitleval tulevasel referendumil lepingu poolt. Nad annavad oma poolthääle, sest nad on näinud Iirimaale tehtud tohutuid välisinvesteeringuid. Nad on näinud tohutut arengut seoses infrastruktuuridega ning sotsiaalset arengut Iirimaa saarel. Nad on näinud meeletut tööd, mida on tehtud Iirimaa saarel rahu tagamiseks, tuues kokku varem eraldatud kogukonnad. Ning need, kes näitavad näpuga ja ütlevad, et "Euroopa eksib" või et "Euroopa on halb" ning "vaadake ometi, mida Euroopa teha kavatseb", jätavad kahe silma vahele olemasolevad tõendid: sotsiaalne areng, majanduslik areng, kultuuriline areng. Rääkides Euroopa tegevusest maailma tasandil, unustavad tegelikult paljud inimesed, et ainuüksi 2006. aastal toetas 27 liikmesriigiga Euroopa Liit arenevat maailma 46 miljardi euroga, olles sellega suurim arenguabi rahastaja kogu maailmas.
Seepärast olen kindel, et kui neile seda järgnevate kuude jooksul korralikult seletada, tagavad iirlased, et me ratifitseerime kõnealuse lepingu.
Johannes Voggenhuber
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Hr president, daamid ja härrad, et saavutada tulemus, mida me täna hindame, on kulunud kaheksa aastat, toimunud on kaks konventi ja kolm valitsustevahelist konverentsi ning koostatud on kahe lepingu eelnõud. Lubage mul praegu, pärast nii pikka ajavahemikku, edasi anda minu isiklikud tänud võimaluse eest esindada seda täiskogu mõlemal konvendil ning olla koos hr Duffiga Euroopa Parlamendi raportöörina kohal nii ELi põhiõiguste harta kui ka põhiseaduse lepingu väljatöötamise juures. See oli minu poliitilise elu suurim au. Ma tänan teid.
Kõnealuse lepingu sisu ja saavutusi võib vaadelda üksikasjalikult ning vähe neid just pole! Alus on pandud esimesele riigiülesele lepingule ajaloos. Euroopa õigusaktiks on muutumas kõige ajakohastatum ja terviklikum põhiõiguste juhend. Sotsiaalsete eesmärkide ja õiguste kinnistamine näitab kätte järgmise ülesande, milleks on Euroopa sotsiaalse liidu loomine ja ülesehitamine. Saades juriidilise isiku staatuse, muutub liit üldist laadi koostööd tegevate riikide foorumist ajalooliseks ja sõltumatuks tegutsejaks. Kui me soovime kõnealuse lepingu taaselustada, peab poliitiline ühtsus muutuma eliidi ja riigikantseleide projektist rahva omaks.
Täna ei ole ma siiski väga kindel, kas me ikka teame, et anname selle hinnangu Euroopa ajaloo mõistes väga keerulistes ja erilistes tingimustes. Lugesin Der Spiegeli viimasest numbrist Ameerika Ühendriikide endise riigisekretäri Henry Kissingeri seisukohti, milles ta jõudis järeldusele, et eurooplased ei taha aru saada. Kuigi ma mõistan väga hästi hr Schulzi esialgset instinktiivset pearaputust, sooviksin praegusel juhul tsiteerida sel teemal kedagi väljastpoolt. Henry Kissinger kirjeldab rahvusriikide kadumist Euroopas meie aja tähtsaima väljakutsena. Ta kirjutab järgmist: "Hetkel on probleem järgmine: rahvusriigid pole Euroopa Liidule andnud mitte ainult osa oma suveräänsusest, vaid ka osa nende tulevikunägemusest. Nende tulevik on nüüd seotud Euroopa Liiduga ning EL ei ole veel jõudnud rahvusriigiga võrreldava visiooni ja lojaalsuseni. Seepärast valitseb Euroopa mineviku ja tuleviku vahel vaakum."
See on hetkel parim kirjeldus kõnealuse lepingu kohta. See valgustab eredalt seda, mida valitsused põhiseaduse lepingu eelnõuga on teinud, sest need marginaalsed märkused ja muudatused, mida oleme edusammude kindlustamiseks paketti pidevalt teinud ja siis püüdnud neid hinge kinni hoides heaks kiita, tähendavad Euroopa vaimu ja võimu kaotust, identiteedi loomist, lojaalsuse tekitamist ja kodanike ümberveenmist. Võime alustada midagi uuesti, luua uus kord, pakkuda uusi lahendusi üha uuesti ja uuesti, alustada iga päev puhtalt lehelt: see on Euroopa. Olgem ausad, seda võimu on tunduvalt nõrgendanud Euroopa põhiseaduse lepingust ja sellega seotud reformidest õigust juurde saanud liikmesriikide valitsuste ja riigikantseleide tagurlikkus. Seda teadmist ei tohiks me unustada ka kõnealuse lepingu tõelisi edusamme silmas pidades. Olles mitte suutnud muuta kodanikke Euroopa Liidu valitsejaiks, on selle parlamendi esimeseks ülesandeks tulevikus järgida selle põhiseaduse vaimu, muuta liit pigem kodanike, mitte riikide liiduks, ning leida jõudu panna Euroopa integratsioon rahva heaks tööle ja näidata Euroopa tugevust, luues uusi identiteete koos kodanikega.
(Aplaus)
Mary Lou McDonald
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - Hr president, Lissaboni lepingu suhtes kohaldab rahvas demokraatlikku kontrolli vaid Iirimaal. Teistes riikides valitseb ilmselgelt hirm referendumite ees ning ma küsin endalt, miks on see nii. Miks nii, kui me räägime nii palju demokraatiast? Kes kardab rahva häält?
Selles istungisaalis räägime rahu keeles, kuid siiski kohustab Lissaboni leping meid veelgi suurendama liidu sõjalisi kulutusi ja jätkuvalt toetama Euroopa relvatööstust. Miks me püüame matkida Ameerika Ühendriike? Kas me tõesti usume, et sellele samaväärse vaste loomine Euroopas aitab kaasa rahumeelse maailma loomisele? Mina seda ei usu.
Me usume jätkuvalt müüti, et EL väärtustab avalikke teenuseid ja tööliste õigusi, kui tegelikult kõik tõendid näitavad vastupidist. Küsige inimestelt Vaxholmis või Irish Ferriese töötajatelt ELi pühendumuse kohta tööliste õiguste kaitsmisel.
Miks on nii, et me õnnitleme end, kuna oleme oluline arengumaade abi rahastaja, ja samal ajal kavandame partnerluslepinguid, mis sunnivad vaeseid riike avama oma turge Euroopa majanduslikele ambitsioonidele?
Kuidas saab täna siin ükski meist, kes usub demokraatiasse, rahusse või avalikesse teenustesse, toetada Lissaboni lepingut? Kõnealune leping ei esinda ei reformi ega tõhusust; sellega antakse vabad käed demokraatiat veelgi nõrgestada ning juba lepingu enda muutmist võimaldavad klauslid on selle tõestuseks. See kujutab endast hartat edasiseks erastamiseks. See ei paku mingeid edusamme keskkonna osas, ei midagi uut tööliste õiguste kaitseks, ning annab võimukatele ELi institutsioonidele vabad käed muuta meie liit veelgi militaarsemaks. Kas Euroopa rahvad toetaksid sellist lepingut? Arvan, et mitte, ning võib-olla just seepärast neilt ka ei küsita.
Iirlase ja uhke eurooplasena soovin, et minu kodumaal oleks vabadus teha otsuseid meie rahva parimates huvides. Soovin, et võrdselt kõigil Euroopa riikidel, nii suurtel kui ka väikestel, oleks see õigus. Ühiselt ja demokraatlikult suudame korda saata positiivse muutuse, pakkudes meie rahvale ja globaalsele kogukonnale tulemusi. Peame Euroopa Liitu reformima, et saaksime neid asju saavutada ning luua Euroopa, mida meie inimesed soovivad ja väärivad. Lissaboni leping ei ole hea valik Iirimaale, see ei ole hea ka Euroopale ega laiemale maailmale.
Nigel Farage
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Hr president, see, millega Euroopa Parlament siin täna tegeleb - ma pean silmas seda arutelu ja sellele järgnevat hääletust -, ei ole midagi vähemat kui ulatuslik tüssamine. Esitatud on hulgaliselt valesid, sest te ei soovi, et Euroopa rahvastele võimaldataks referendumid, mida te neile lubasite. See kujutab endast poliitilise eliidi tahte pealesurumist kodanikele.
Me kõik teame tõde - Lissaboni leping on sama, mis Euroopa Liidu põhiseaduse leping: täpselt sama arvu pädevuste ja täpselt sama arvu veto õigusest loobumistega. See on põhimõtteliselt identne igas osas ja see on põhiseaduse leping, sest annab Euroopa Liidule täieliku juriidilise isiku staatuse ja mis veelgi hullem, annab võimaluse lepingut ELil ise tulevikus muuta, ilma et peaks enam pöörduma valitsustevaheliste konverentside poole. See annab ELile võime õigusaktidega reguleerida sõna otseses mõttes meie elu iga üksikut aspekti.
Mulle on küll öeldud, et ma ei peaks muretsema, sest lipust ja hümnist on loobutud. No aga tõmbame siis uue lipu vardasse! Meie ees on imeline suur lipp. See on jaburdus. See kõik on vaid osa valest. Tõsi on see, et te olete liiga arad, viimaks läbi referendumit. Te ei taha kuulda rahva häält ning otsite nüüd väljapääsu totalitaarsete vahendite hulgast, et kõnealune leping läbi suruda.
Me kuulsime, kuidas hr Cohn-Bendit ütles, et sellele lepingule vastuseisjad on vaimselt haiged. Me kuulsime, kuidas hr Schulz ütles, et need meist, kes on vastu selle projekti puhtale ebaaususele, käituvad nagu natsid 1930. aastail. Mina aga arvan, et korralikud Euroopa kodanikud suudavad ka ise välja mõelda, kes on äärmuslased ja kes mitte.
Pean ütlema, et soovin nii iirlastele kui ka neile, kes usuvad demokraatiasse, järgmistel kuudel edu. Ma loodan, et nad ütlevad ühe kõlava "ei" ning et lisaks teie, poliitikute häälele võetakse kuulda ka Euroopa rahvaste häält. Te võite ju täna loorberitel puhata, kuid põlgus teie suhtes on kasvamas.
Jim Allister
Hr president, ma olen nii selle raporti vastu kui ka lepingu vastu, mida see raport toetab. Enne Prantsusmaa ja Madalmaade referendumeid kuulsime siin täiskogus palju tühja juttu inimeste tahte kohta. Miks? Sest ELi poliitiline eliit uskus oma ülbuses, et inimestelt õnnestub nende propagandaga põhiseaduse leping välja petta. Kui aga inimesed jälile said, jooksid poliitikud saba jalge vahel minema ja teevad seda siiani, kartes, et hääletajad ütleks neile jälle ära.
Seepärast on viimasel kolmel aastal keskendutud valitsustevahelise vandenõuteooria haudumisele, et Euroopa rahvastele seda põhiseaduse lepingut kaela määrida, julgemata neilt nende arvamust küsida. Selline ülbus, selline türannia on loomulikult sobiv, sest see põhiseaduse leping ongi ju vaid üha enama riikliku võimu ülekandmine Brüsseli hirmuvalitsejatele, kes on tõesti liiga arad referendumi korraldamiseks.
József Szájer
(HU) Hr president, daamid ja härrad, lubage mul alustuseks märkida, et on vastuvõetamatu, et keegi siin täiskogus väidab end olevat ainus rahva esindaja ning nimetab kõiki teisi vaid poliitilise eliidi esindajateks. See on vastuvõetamatu suhtumine.
Meid on palju selles istungisaalis ning me esindame paljusid Euroopa kodanikke, kes peavad vajalikuks tugevamat Euroopat. Hiljuti on ka uued liikmesriigid aru saanud, et Euroopa probleem pole mitte see, et ta piirab meie suveräänsust või võtab meil võimalused käest, vaid hoopis see, et ta pole võimeline piisaval määral koos tegutsema. Kõnealune uus leping, Lissaboni leping, annab vahendid just selle tegemiseks.
Loomulikult ei ole paljud meist täielikult rahul Lissaboni lepingus sisalduvaga. Samas peame möönma, et pärast Lissaboni lepingu ratifitseerimist on aeg küps, et luua uus Euroopa, Lissaboni lepinguga loodav uus struktuur. Teiste sõnadega vajame järgnevatel aastatel tugevamat Euroopat ja rahulikku konsolideerimisperioodi.
Ma olen eriti rahul, et dokumendis keelatakse sõnaselgelt ka vähemuste hulka kuuluvate isikute diskrimineerimine. Me räägime Euroopa Liidus väga palju väärtustest ja mitmekesisusest, kuid Euroopa vähemuste kaitse on siiani olnud ebakindel. See võimalus ja sellele osutav lõik avab Euroopale uued võimalused viia nende küsimustega tavaliselt seostatav retoorika ka ellu. Lõppude lõpuks ei saa me ju rääkida väärtustest ja ühistest põhimõtetest, kui jätame Euroopa koostisosa - vähemused ja üksikud etnilised kogukonnad - protsessist välja.
Ma tervitan seda lepingut ja õnnitlen raportööre.
Hannes Swoboda
(DE) Hr president, daamid ja härrad, palju on räägitud juba sellest, mida eurooplased soovivad. Ühinen eelmise kõnelejaga ja küsin: te soovite tugevamat Euroopat. Miks? Mõned näevad globaliseerumises suurt võimalust ja soovivad, et ka Euroopa kasutaks seda võimalust. Paljud, tõenäoliselt suurem hulk inimesi, näevad globaliseerumises ohtu. Nad kardavad seda ja soovivad, et Euroopa aitaks neil toime tulla kõige ebasoodsaga, mis globaliseerumisega kaasneb.
Loomulikult seisneb küsimus selles, mida reformileping, mille kohta raportöörid on väga hea raporti koostanud, meile vastu annab. Vastus on selge: reformileping tugevdab Euroopa Liitu, kõrvaldamata samas demokraatiat. Vastupidi: kõnealuse lepinguga tekib Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide jaoks isegi ülemäära demokraatiat ning jääb ikkagi veel ka tegutsemisruumi Euroopa Liidule. Ning see on äärmiselt oluline. Seepärast olen arvamusel, et paljud kodanike huvid on väga hästi esindatud.
Mida me peaksime siis tegema selle ühise võimalusega tegutseda, mis leiab väljendust ka kõrge esindaja kaudu, kes saab välis- ja julgeolekupoliitika heaks komisjoni asepresidendina rohkem ära teha? Näiteks koos energeetikaküsimuste ja Euroopa Liidule reformilepinguga antava täiendava energeetikaalase õiguspädevusega võime lõpuks püüelda õiguslikult pädeva energeetikaalase välispoliitika poole, mis annaks meile parema stardipositsiooni võrreldes Venemaa ja teiste suuremate energiatootjatega. Koos väliskaubandusalase pädevusega suudame samuti paremini esindada nii meie töötajate kui ka meie majanduse huvisid rahvusvahelistes kaubandussuhetes. Koos keskkonnaalase pädevusega suudame tagada ka selle, et meie saastekvootidega kauplemine ja teised keskkonnaalased eesmärgid, mida me saavutada soovime, ei tooks kaasa meie majanduse ja töötajate kahjustamist, vaid et keskkonda mõistetaks paremini kogu maailmas.
Reformilepingu suur väärtus on see, et tagatakse Euroopa Liidu muutumine teovõimelisemaks ja samas ka demokraatlikumaks ning seepärast toetan ka mina kindlalt raportööride tööd.
Bronisław Geremek
(PL) Hr president, Lissaboni lepingu vastuvõtmine Euroopa Liidu riikide poolt saab olema suur sündmus nii Euroopa kui ka Euroopa Liidu ajaloos. Meile täna esitletav raport on andnud parlamendile võimaluse selgesõnaliselt väljendada, kui oluline on Lissaboni lepingu vastuvõtmine.
Mina loodan, et leping ratifitseeritakse, nagu see ka allkirjastati. Mul on hea meel, et minu kodumaa Poola on teada andnud Lissaboni lepingu kiirest ratifitseerimisest. Mulle meeldiks ka mõelda, et ratifitseeritud lepingu ja põhiõiguste harta vahel valitseb sisemine ühtsus. Põhiõiguste harta määratleb väärtusi austava maailma, mis on Euroopa Liidu ideoloogiline nurgakivi. Seepärast oleks mõistetamatu jagada need kaks õigusakti kaheks; ma ütleks isegi, et tegemist oleks poliitilise skisofreeniaga. Need kaks akti on vastastikku tugevalt seotud.
Olen veendunud, et Lissaboni leping pakub meie liidule võimaluse muutuda meeskonnana ühtsemaks. Sellega luuakse mehhanismid. Kõnealuse lepinguga ei sätestata jäika ja ühemõtteliselt määratletud õiguslikku raamistikku. Sellega luuakse mehhanismid, mille kaudu Euroopa Liit saab nüüd süüvida oma integratsiooni. Selle lepinguga luuakse tulevik, milles Euroopa Liidul on poliitiline mõõde. Sellega luuakse tulevik, milles Euroopa Liit on võimeline välja kujundama solidaarsuspoliitikat. Luuakse olukord, mille raames saavad koostööd teha paljud Euroopa Liidu institutsioonid, ja võib-olla kõige tähtsam on see, et luuakse koht, kus on ruumi kodaniku igapäevamuredele, tema soovile osa võtta Euroopa protsessist.
Arvan, et kõnealuse lepingu abil luuakse Euroopa vaimsust, mis võimaldab tegelikult tõlgendada kõnealust lepingut. Lepingu mitmetähenduslikkus loob eelkõige parlamendile, aga ka kõigile teistele institutsioonidele võimaluse tulla välja mõtetega, mida me siis soovime luua, sest Euroopa Liidu presidendi, parlamendi presidendi, välisasjade ministri või kõrge esindaja roll sõltub inimestest ja koostööst. Hr president, ma riskin öelda, et ma loodan, et tulevikus saavad need neli Euroopa Liidus äärmiselt olulist kohta täidetud valimiste teel. Arvan, et isegi praegu võimaldaks Lissaboni leping ühildada komisjoni presidendi ja liidu presidendi ülesanded. See samm tugevdaks Euroopa Liitu.
Bogdan Pęk
(PL) Hr president, Euroopa integratsiooni protsess ei ole iseenesest paha; tegelikult pigem vastupidi. Kui seda viidaks läbi ausalt, tuginedes solidaarsuspõhimõttele ja demokraatia tõelise laiendamise põhimõttele, oleks see üleüldiselt vastuvõetav. Samal ajal siit hoonest ja Euroopa Liidust täna lähtuv vaimsus on üks üleüldine silmakirjalikkus. Ei ole kahtlustki, et selle Euroopa-taolise riigi loomine lepingus sätestatud põhimõtetele tuginedes piirab märkimisväärselt tõelist demokraatiat, mis muutub demokraatiaks vaid nime järgi.
Parlamendis piiratakse demokraatiat Euroopa Parlamendi liikmete poliitilise tahte ilmingute ja väljendamise osas. Euroopa institutsioonid ja Euroopa bürokraatia võtavad võimust ning suurim riik ei ole võimeline seaduslikult keelama ilmselgelt fašistlikku erakonda, mis nõuab Euroopa piiride muutmist.
Te räägite täna ühisest energiapoliitikast. Miks ei väljenda see täiskogu pahameelt gaasijuhtme osas, mida Saksamaa ja Venemaa kavatsevad Poola, Leedu ja Eesti vastuseisust hoolimata läbi Läänemere jooksma panna, et anda Venemaale võimalus jätta need riigid energiavarustusest ilma? Seepärast ei ole meil usku teie headesse kavatsustesse. See usk on aga tuleviku aluseks, sest loomine saab põhineda vaid aususel.
Ian Hudghton
Hr president, ma olen täiesti nõus, et 27 liikmesriigiga Euroopa Liidus on vaja ajakohastada 15 ja vähema liikmega liidus toiminud tööeeskirju ja -korda. Nõustun ka sellega, et enamus Lissaboni lepingu sisust, näiteks parlamendi volituste suurenemine ja nõukogu otsustusprotsessi avalikustamine on positiivne ja mõistlik. Kuid vaadates üksikasju minu kui Šotimaa esindaja vaatenurgast, olen ma tõsiselt mures mõningate puuduste pärast, nagu ka volinik Wallström tunnistas.
Esiteks on puhutud suureks uus liikmesriikide parlamentide õigus sekkuda, kuid loomulikult ei kohaldata seda Šotimaa riiklikule, delegeeritud parlamendile või teistele rahvastele, kel pole oma riiki.
Teiseks ei suudetud lepingu menetlemise käigus käsitleda Euroopa Parlamendile ühe kindla asukoha määramise küsimust, jättes meid kaitsetusse olukorda, sundides pendeldama Brüsseli ja Strasbourgi vahet.
Kolmandaks ei saa ma toetada ühise kalanduspoliitika lisamist lepingusse ühena neljast liidu ainupädevusse kuuluvast poliitikast. Kardan, et see võib tõsiselt takistada kalamajanduses läbiviidavat radikaalset reformi ja muudatust, säilitades ületsentraliseeritud ebaõnnestumise, sest just selleks on ühine kalanduspoliitika muutunud. See on eriti sobimatu nüüd, mil ülemkogu tegi eelmise aasta detsembris katselise sammu detsentraliseerimise suunas, tunnistades Šotimaa poolt rakendatud vabatahtlikke meetmeid ja andes Šotimaale sel aastal osakese kohalikust kontrollist.
Minu erakond pooldas põhiseadusliku lepingu osas referendumi korraldamist. Kõnealune leping võib õigusliku seisundi poolest olla erinev, kuid sisuliselt on see sama. Seepärast on Šoti Rahvapartei lihtsalt järjepidev ning toetab referendumi korraldamist ka selle lepingu puhul. Me ei karda avalikku arutelu Euroopa teemal. Vastupidi, uue suhte loomine Šotimaa ja ELi vahel on keskne meie nägemuse jaoks. Ma tahan näha, kuidas Šotimaa ühineb Euroopa rahvaste perega ja mängib liikmesriigina edasiviivat rolli otsustusprotsessis ega jälgi vaid kõrvalt.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
(DE) Hr president, ma olen Euroopa pooldaja ja seepärast toetan vasakpoolse parlamendiliikmena Lissaboni lepingut. Ma ei saa siiski nõustuda sõjalistele aspektidele pööratava tähelepanu suurenemisega. Sooviksin täna parlamendile meelde tuletada, et lepinguga Euroopa integratsiooni süvendamist käsitlenud arutelu oli tuline ning argumenteeriti euroskeptiliste ja eelkõige rahvuslike seisukohtadega. Saavutatut on nüüd vaja kaitsta ning ma loodan, et Euroopa Liidu laiaulatuslik reform saab nüüd jõustuda.
Lissaboni lepinguga jäetakse alles mitmed endisest põhiseaduse lepingust pärinevad edasiarendused. Eelkõige suunab see Euroopa Liitu muutuma olulisel määral veelgi demokraatlikumaks ja oma kodanikele lähemal seisvaks. Liit võib võtta ka sotsiaalsema suuna. Minu arvates on viimaks ometi Maastrichti lepingu ajast pärinev neoliberaalne alus suudetud lõhkuda lepingu tingimuste, nagu näiteks täistööhõive saavutamise eesmärgi kehtestamise kaudu ning jätkusuutliku turumajanduse aluspõhimõtete, horisontaalse sotsiaalse klausli, mille kohaselt tuleb tulevikus kõiki õigusakte kontrollida, tagamaks sotsiaalsete eesmärkide arvessevõtmine, ja uue üldhuviteenuste protokolli abil.
Lissaboni leping pakub võimaluse laiendada majandus- ja rahaliitu, lisades sotsiaalse liidu. Seepärast tuleb neoliberaalne Zeitgeist Euroopas veelgi tagasi lüüa. Selle toetajatel ei tohi õnnestuda muuta ELi sotsiaalse vastutuseta vabakaubanduspiirkonnaks. Maksude ja palkade dumpingu vähendamisega kiirustamine koos kaasnevate kohutavate sotsiaalsete tagajärgedega tuleb lõpetada ning sisse viia alampalk kõikides liikmesriikides.
Jens-Peter Bonde
Hr president, ma olen ikka veel valmis pakkuma pudeli väga head veini ükskõik kellele, kes suudab mulle tuua näitena kasvõi ühe õigusakti, mille saaks põhiseaduse lepinguga vastu võtta, aga mida ei saaks vastu võtta Lissaboni lepinguga. Minu arvates on õiguslikud kohustused identsed. Erinevus seisneb vaid esitluses. Sarkozy minileping saab nüüd lihtsalt 560 leheküljelise põhiseaduse lepingu asemel olema umbes 3 000 leheküljeline.
Enamusel on õigus leping heaks kiita, kuid teil pole mingit õigust keelduda normaalsest parlamentaarsest kontrollist selle Lissaboni lepingu üle. Olen küsinud enam kui 700 tõsist küsimust erinevate artiklite tõlgendamise kohta. Te ei oska neile vastata. Te ei suuda seletada, miks tõlkest taani keelde on unustatud välja uus "täiendav kodakondsus" või see, et kaotatakse liikmesriikide parlamentide õigus esitada oma volinik.
Enamus teist ei ole lepingut lugenud ega saa seda teha, sest teieni ei ole ikka veel jõudnud valitsustevahelise konverentsi arutelude täielik sisu konsolideeritud versioonis. Te kiidate heaks salatsemise läbipaistvuse asemel. Te kiidate heaks parlamentaarse demokraatia vähendamise selle asemel, et nõuda selle parlamendi õigust esindada oma valijaid, teostada kontrolli meie valijate nimel ja usutleda juhte poole miljoni kodaniku nimel, keda me esindame.
Andreas Mölzer
(DE) Hr president, meile öeldakse korduvalt, et see Lissaboni leping muudab Euroopa funktsionaalsemaks. Meile öeldakse, et see leping toimib jõuliselt. Olles väga kriitiline selle lepingu suhtes, saan vaid meie laste ja lastelaste pärast loota, et see vastab tõele, sest kui see pole nii ja kõnealune leping viib meid hämarale teele, siis aidaku meid vaid jumal.
Üks on kindel - see leping, mida ELi valitsemisaparaat üritab iga hinna eest läbi suruda, on ebaõnnestunud sel lihtsal põhjusel, et see põlgab ära kõik, mida on võimalik põlata demokraatliku poliitika puhul. Liikmesriikide parlamendid muutuvad loomulikult vähem tähtsateks. Referendumid Prantsusmaal ja Madalmaades pöörati loomulikult taas vaikselt pea peale, nagu ikka. Kui ka Iirimaa peaks lepingu vastu hääletama, leitakse tõenäoliselt ka siis võimalused selle hääle väärtuse vähendamiseks. Olen selle lepingu vastu, sest olen Euroopa poolt!
Timothy Kirkhope
Hr president, Lissaboni lepingut heaks kiites märgitakse selles raportis selgesõnaliselt, et lepingu näol on tegemist olemasolevate lepingute olulise edasiarendusega, väidetakse, et on soovitav, et kõik liikmesriigid ratifitseeriksid Lissaboni lepingu käesoleva aasta lõpuks, ning kinnitatakse, et sellega luuakse stabiilne raamistik, mis lubab liitu tulevikus edasi arendada.
Briti konservatiivina pean ütlema, et kahjuks ei saa ma kõige sellega nõustuda, kuid ma teen seda sõbralikult, mitte äärmuslikust või nihilistlikust seisukohast, nagu teised paistavad seda tegevat. Olen algusest peale selgeks teinud, et kõnealune leping või põhiseaduse leping ei ole hetkel parim viis Euroopa jaoks edasi minna. Konservatiivid toetavad sõltumatute riikide Euroopat, kus riigid teevad tihedat koostööd, et hakkama saada väljakutsetega, mida meile esitavad globaliseerumine, ülemaailmne vaesus ja globaalne soojenemine, nagu ka teised on juba öelnud. Need on prioriteedid ning seda tuleb teha koostöö raames. Minu kolleeg, Ühendkuningriigi abivälisminister William Hague ütles Londonis toimunud arutelul: "Konservatiivid on tugevaimad Euroopa Liidu kaitsjad; liidu, kus rahvused teevad koostööd viisil, mis tugevdab meie majandust, annab meie tarbijatele õigused ja muudab meie ühised väärtused tõhusaks tegevuseks olulistes küsimustes, millega meie maailm täna silmitsi seisab."
Ma ei usu, et see, mis on täna meie ees, aitaks meid oluliselt selle suure väljakutse puhul. Meie kõneosavad raportöörid, kes tsiteerivad kiirustamist propageerides Shakespeare'i, peaksid minu arvates arvestama ka viienda vaatuse teist stseeni näidendist "Kuningas John", kus anuja lausus: "Maailma kombelise tava põhjal mind võtke kuulda". Võib-olla peaks Ühendkuningriigis peaminister selle teadmiseks võtma ja seejärel lubama oma kodanikel sõna sekka öelda selles kahtlemata elutähtsas küsimuses.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Tänan teid, hr president. Hr Corbetti ja hr Méndez de Vigo raport kujutab endast suurepärast analüüsi ja muutub pikema aja jooksul alusdokumendiks. See väärib tunnustust ja tänu.
Ungari ratifitseeris reformilepingu riikidest esimesena. On märkimisväärne, et erakordselt killustunud ja tihti vastuolulisel Ungari poliitilisel areenil hääletas laiaulatuslik enamus ratifitseerimise poolt. Valitses üksmeel, et reformilepingut vajatakse, et lõpetada vaikelu, mis oli ühinemise järel välja kujunenud vanade ja uute liikmesriikide vahel; oldi üksmeelel, et ühtsust Euroopa Liidus tuleb tugevdada ja suurendada selle institutsioonide ja meetmete tõhusust.
Meie jaoks ei ole Lissaboni leping siiski pelgalt leping, millega vastatakse laienemisega kaasnenud küsimustele. Meie jaoks on eriti olulised sätted, millega tugevdatakse demokraatiat selle keerulise huvide võrgustiku raames, näiteks need, millega laiendatakse parlamendi seadusandlikku ja kontrolli võimu, või siis muudatused nõukogu otsustamismenetlustesse. Oleme veendunud, et väiksemad, vähesemate kogemustega, vaesemad ja ajalooliselt ebasoodsas olukorras olevad riigid saavad sellest kasu.
Lihtsama otsustamisstruktuuriga võime loota, et huvid tulevad selgelt esile ja poliitiline kauplemisprotsess muutub läbipaistvamaks. Meie tulevik lasub koostööl ning selle tulemusi ja sellest saadavat kasu peavad tunda saama ka Euroopa kodanikud. Seda peavad tunda saama ka need, kes mis iganes põhjustel on leidnud end vähemuste hulgast; need, keda ajalugu ja sõjad on muutnud vähemuseks. Lissaboni lepinguga luuakse uus võimalus ja vahend natsionalismi ohtude vastu võitlemiseks.
Lissaboni leping moodustab sümboolse võlvkaare Lissaboni strateegiaga, kuna põhiõiguste harta sisaldab põhiliste inimõiguste hulgas ka sotsiaalseid õigusi. Oleme kindlad, et see liidab ka Euroopa Liidu kodanikke. Tänan teid, hr president.
Anneli Jäätteenmäki
- (FI) Hr president, on tähtis, et koostöö tase Euroopa tasandil tõuseks. Loodetavasti saame endale uued lepingud, et arutelu võiks liikuda põhiliste küsimuste juurde.
Soovin mainida kolme asja. Esiteks suureneb uue lepingu jõustumisega märkimisväärselt Euroopa Parlamendi seadusandlik võim. Juurde tuleb 40 uut poliitikavaldkonda. See tähendab, et meie parlamendi liikmete töökoormus kasvab märgatavalt. See tähendab aga, et parlamendi töö tuleb ümber korraldada, et me saaksime toimida tõhusalt, demokraatlikult ja avatul viisil. Tulevikus ei ole parlament enam arutlev kogukond, vaid äärmiselt tähtis õigusloomeorgan, mis mõjutab eurooplaste elusid. See nõuab vastutustundlikku parlamenti; see tähendab, et parlamendiliikmed peavad olema valmis end kurssi viima väga paljude küsimustega ning mitte lihtsalt kuulama näiteks ühte või kahte lobitöötajat.
Järgmisena soovin rääkida välispoliitikast. On viimane aeg mõelda uue parlamendi, kõrge esindaja ja komisjoni presidendi volituste ja pädevuse peale välispoliitika küsimustes. Muidu tekivad probleemid. Muidu ei tea nad välismaailmas, kellega ühendust võtta. Me kõik teame, et kulisside taga toimub raevukas vaidlus nende volituste omavaheliste seoste üle, kuid see võiks olla avatud arutelu. Lisaks sellele on erinevate osalejate volitusi käsitlev arutelu minu arvates olulisem, kui arutelu isikkoosseisu üle. See on tõesti tähtis.
Lõpetuseks sooviksin lisada veel ühtteist välispoliitika kohta. Loomult jääb see muidugi valitsustevaheliseks, kuid me soovime, et EL saaks rääkida ühe ühtse häälega ning see nõuab kindlasti tõelist suhtumise muutmist liikmesriikide poolt. ELi kliimamuutuste komisjon külastas just Indiat ning me saime teada, et inimesed ei tea praktiliselt midagi EList ning indialastele ei oma EL olulist tähendust. Neile loeb see, kui president Sarkozy või peaminister Brown nende juurde visiidile tuleb. Lisaks sellele on ELi välisministrite päevakava välisriikide külastamisel täiesti riiklik. Kui üldse, siis ELi vaid mainitakse, kuid ei enamat. Kui see jätkub, peame kindlasti veel kaua ootama, kuni EL muutub tugevaks osalejaks välispoliitikas.
Roberts Zīle
(LV) Tänan teid, hr president. Võib-olla nende jaoks, kes soovisid põhiseaduse lepingu ratifitseerimist, ei ole Lissaboni leping suur edusamm, kuid kahtlemata ei ole see edusamm ka nende euroskeptikute jaoks, kes ei soovinud näha enam ühtegi uut ELi lepingut. See tähendab, et tegemist on klassikalise poliitilise kompromissiga ning sellisena tuleks see ka kõikides ELi liikmesriikides ratifitseerida. Kindlasti on Lissaboni lepinguga kasvanud Euroopa Parlamendi vastutusvaldkondade arv ning see seab meile uued kohustused. Ka Euroopa institutsioonid tervikuna peavad näitama Euroopa kodanikele, et nad suudavad majanduslikult tundlikes valdkondades üles näidata tõelist Euroopa solidaarsust, et me ei jõuaks uue energiasolidaarsuse eritingimusteni, nagu juhtus Euroopa territooriumil vaba turu põhimõtte kehtestamisel teenuste direktiivi kaudu. Kuna paljugi sõltub meist, loodan ma väga, et kõikide liikmesriikide esindajad nii parlamendis kui ka teistes Euroopa institutsioonides mõistavad, kui oluline selle näitamine on Euroopa kodanike jaoks. Tänan teid.
Esko Seppänen
- (FI) Hr president, volinik, Ungari parlament ratifitseeris Lissaboni lepingu enne, kui see oli ametlikult meile saadetud. Seega ei teadnud parlament, millega ta nõustus. Küsimuses, milles Euroopa Parlamendil puudub teovõime, on meid tehtud naerualuseks, kuna meil ei ole arutelu aluseks võtta lepingu konsolideeritud versiooni. Selleta on lepingut võimatu lugeda nii meil kui ka ELi kodanikel.
Meie fraktsioon on lepingu vastu. EL militariseeritakse ning hakkab muutuma sõjaliseks liiduks. See ei edenda sotsialistliku Euroopa huve ega ühtki ideaalset demokraatia vormi. Lepingu kohaselt kohustuvad liikmesriigid suurendama sõjalisi vahendeid väljaspool nende territooriumi ja nende endistes asumaades toimuvate operatsioonide jaoks.
ELi sõjalisi operatsioone saab teostada ÜRO mandaadita, st rahvusvahelise õiguse seisukohast ebaseaduslikult. Kui Euroopa Tulevikukonvent kohtus, ei olnud artiklit kohustusliku ÜRO mandaadi kohta. Selle blokeerisid NATOsse kuuluvad ELi riigid, kellele ei ole võõras kontseptsioon osaleda ebaseaduslikes sõdades, nagu näiteks Iraagis toimuv sõda. Samuti kasutab EL NATO-le alluvaid vägesid, et levitada rahu ehk siis teiste sõnadega sõda teistes riikides. Samu relvi kasutavad ka NATO kiirreageerimisüksused. Lissaboni leping on täielikult kuulekas NATO-le ning aitab ELil NATOna toimida.
On ebaselge, mida on silmas peetud ELi oma kollektiivsete ja sõjaliste tagatiste all. Kui liikmesriigid annavad kõik neile kättesaadavad vahendid teiste liikmesriikide abistamiseks, siis võivad kõik need vahendid olla ka sõjalist laadi. Kui see peaks juhtuma ja neid peaks kasutatama, muutub ka EL sõjaliseks liiduks.
Kathy Sinnott
Hr president, olen vastu Lissaboni lepingut käsitlevale raportile, mida üritatakse sellest täiskogust kiiresti läbi lasta enne, kui liikmetele antakse leping loetaval ja kontekstilisel kujul.
Meile on saadetud muudatusettepanekud, mis sellisel kujul on mõttetud. Kas me annaksime siin täiskogus oma hääle teistele raportitele, tuginedes vaid muudatustele ja nägemata dokumenti ennast? Kas me peaksime seda raportit lihtsalt uskuma? Meie valijad ei ole meid Strasbourgi saatnud seadusandjana mitte selleks.
Olen pärit Iirimaalt. Meil tuleb referendum. Kuna uudised sellest levivad, siis palutakse minult lepingut iga päev. Kui pean neile ütlema, et see on loetamatul kujul, ei suuda nad seda uskuda. Kuid kui ütlen neile, et see on valitsustevahelise konverentsi seadlusega nii, on nad vihased.
Ma ei kahtlegi, et see tunne on veelgi võimsam neil pettunud Euroopa rahvastel, kellele ei võimaldatagi referendumit. Võin vaid ette kujutada, kuidas inimesed reageerivad, kui nad kuulevad, et nende Euroopa Parlamendi saadikud lasid läbi raporti, mis käsitleb lepingut, mida me pole lugenudki.
Ma pühendan teid ühte saladusse. Meie kodanikud on intelligentsed, mõtlevad inimesed ja suudavad mängida oma demokraatlikku rolli nende endi juhtimisel. Ning see, mida me teeme täna siin ja kogu selle Lissaboni protsessi jooksul, on meie kodanike reetmine; nende samade kodanike, kelle koostööd ja rasket tööd me vajame Euroopa projekti edasiviimiseks.
Ma hoiatan teid: ärge olge üllatunud, kui ühel päeval need samad pikalt kannatanud kodanikud keelduvad koostööst.
Ashley Mote
Hr president, ma küsiksin, et kui Lissaboni leping on nii hea, siis miks on sellele nii raske ligi pääseda. Kas sellepärast, et liikmesriigid on muudetud ELi teoreetilistest käskijatest selle teenriteks? Kas sellepärast, et sellega sätestatakse pigem seadus, mitte aga raamistik õigusloomeks? Kas sellepärast, et lepinguga ei pakuta kontrollimehhanisme tulevaste seadusandjate kontrollimiseks? Kas sellepärast, et sellega konsolideeritakse volitused end kordavale bürokraatiale?
Nagu eelminegi leping, annab ka see ELile alalise õiguse haarata suuremad volitused edasiste kokkulepeteta - ennekuulmatu võimuhaaramine. Sellised ebademokraatlikud volitused on Ühendkuningriigis ebaseaduslikud, sest ükski Briti parlament ei saa siduda oma järeltulijat. Pr Wallström ütles, et sõnast "põhiseaduse" on loobutud, et vältida probleeme brittidega - täiesti õige! Me peaksime lahkuma, võttes kaasa oma 2 miljonit eurot, mis tunnis kulub, ja meil kõigil oleks parem.
Elmar Brok
(DE) Hr president, pr asepresident, nõukogu eesistuja, ma ei saa enam aru Ühendkuningriigi Sõltumatuse Partei ja teiste erakondade esindajate sõnavõttudest. Mulle õpetati, et parlamentaarse demokraatia Westminsteri süsteem tagab täieliku demokraatliku õiguspärasuse. Just see on siin sündimas. Meid on valinud hääletajad ning me teeme otsuseid, just nagu meie kolleegid liikmesriikide parlamentides, ning meil on täielik demokraatlik õigus seda teha. Mis siin populistlikul moel sünnib, on see, et hävitatakse parlamentaarse demokraatia autoriteeti ning selle eest tuleb vastutust kanda.
(Aplaus)
Teine asi, mida ma sooviksin mainida ning mille eest ma tänan hr Corbetti ja hr Méndez de Vigot, on see, et on selge, et kõnealune leping sulgeb Euroopa Liidus demokraatliku möödahiilimisvõimaluse. Euroopa Parlamendile antakse täielik kaasotsustamisõigus, komisjoni presidendi valib Euroopa Parlament, kes peab ratifitseerima ka rahvusvahelised lepingud, liikmesriikide parlamente tugevdatakse - ma ei taha laskuda üksikasjadesse. See, mida me Euroopa Liidus teeme, on ainulaadne, sest me ei lahenda meie rahvaste vahel olevaid ja sinna jäävaid erinevaid huvisid enam tankide ja relvadega nagu varem, vaid arutelude ja demokraatliku hääletusega.
See on tõeline, suurepärane erinevus võrreldes sellega, mis on Euroopa ajaloos siiani toimunud, ning kõike seda oleme saavutanud, tuginedes vaid riikide ja inimrühmade võrdsusele. Me peaksime sellest eeskuju võtma. 60 aastat on Lääne-Euroopal õnne olnud ning alates Euroopa taasühendamisest 1990. aastal on paljud Euroopa piirkonnad saanud seda maitsta. Nüüd soovime seda tugevdada, et see sisemine rahuprotsess annaks meile võimaluse kõnealuse lepingu abil teha otsuseid paremini ning et me suudaksime toime tulla tuleviku väljakutsetega ja hakkama saada energiavarustuse kindluse, välis- ja julgeolekupoliitika, terrorismi ja teiste valdkondadega seotud probleemidega. See on vastus neile väljakutsetele. Hr Méndez de Vigo tsiteeris Paul Valéryd ning mina sooviksin teda tsiteerida veel kord: "Euroopa kas ühineb või saab temast Aasia kontinendi liide." Just selles on mõte. Kas Euroopal on võimalus ellu jääda koostööd tehes, jõude ühendades ja pakkudes neile demokraatlikku autoriteeti ja juhatust, või kaome eurooplastena globaalsesse korda?
(Aplaus)
Enrique Barón Crespo
(ES) Hr president, nõukogu eesistuja, komisjoni asepresident, daamid ja härrad, sooviksin tervitada seda minu kolleegide hr Corbetti ja hr Méndez de Vigo koostatud raportit, sest tegemist on raportiga, mis on järjepidev sellega, mida Euroopa Parlament on algusest peale teinud.
Olen kindel, et presidendid, nagu näiteks Robert Schuman ja Paul-Henri Spaak või siis Konrad Adenauer, oleksid Lissaboni lepingule alla kirjutanud, eelkõige sellepärast, et Spinelli lepingule tuginedes määratletud tee, mis 1980. aastate keskel inspireeris põhiseaduse lepingu kuju võtnud tee, on nüüd realiseerunud Lissaboni lepingus, Euroopa Liidu jaoks avatud põhiseaduslikus protsessis. Selles osas leian ma, et raport sätestab tehtud edusammud ja kaitseb neid. Samal ajal on see siiski raport, mis on osa soovist konsolideerida Euroopa Liit kui poliitiline ja demokraatlik liit.
Sooviksin märkida ära tähelepanekud seoses õppetundidega, mida me peame õppima, ja eelkõige põhiseaduse lepingu ratifitseerimise osas. Need, kes ei soovi edasi liikuda, räägivad väga palju referendumitest. Mina loomulikult osalesin referendumil, mille me minu riigis korraldasime ja võitsime. Me peame selgeks saama, et seda, mida me otsustame koos, ei saa allutada sellele, mida otsustab väike vähemus.
Peame mõtlema kui demokraadid sellest, kuidas kõik koos ratifitseerida soovitut. On vastuvõetamatu sõltuda sellest, mida väike vähemus võib teha, ja ma arvan, et see on väärtuslik õppetund tulevikuks.
Hr president, ma sooviksin lõpetada ühe tähelepanekuga: Euroopa Parlament on alati olnud Euroopa esirinnas. See tähendab, et peame nüüd alustama tööd mitmete poliitiliste otsustega, mis tuleb vastu võtta enne järgmisi valimisi, sest reaalsus on selline, et kõnealune leping peaks jõustuma 1. jaanuarist 2009. Demokraatia, kaasotsustamismenetluse, ametissenimetamiste ja Euroopa Parlamendi kohandamise seisukohast on veel väga palju ära teha.
(Aplaus)
Marian Harkin
Hr president, olles vaid üks 13st selle täiskogu liikmest, kellel on võimalus hääletada Lissaboni lepingut käsitleval referendumil, on mul hea meel anda sellele oma toetus. Nagu mis tahes dokument, ei ole ka see täiuslik, nagu volinik Wallström ütles. Tegemist on kompromissiga, kuid see ikkagi liigub õiges suunas.
Ajaliste piirangute tõttu piirdun oma märkustes vaid ühe teemaga. Lepinguga säilitatakse subsidiaarsuse põhimõte, mille kohaselt võtame otsuseid vastu kõige sobivamal tasandil.
Iirimaal on üks vastuhääletajate kasutatav argument see, et Lissaboni leping on end ise muutev, kuigi artikli 48 lõige 4 sätestab üsna selgelt, et lepingusse tehtavad mis tahes muudatused jõustuvad alles pärast seda, kui kõik liikmesriigid on need ratifitseerinud kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega. Selles peitubki subsidiaarsuse olemus.
Mis mind siin täiskogus toimuva arutelu puhul kohati üllatab, kuigi vist ei peaks, on see, et need, kes räägivad liikmesriikide suveräänsusest kõige pikemalt ja kõvemini, on just need, kes püüavad kahjustada seda suveräänsust, pidades liikmesriikidele loenguid ja kiusates neid vajaduse pärast läbi viia referendum, samas kui riiklikud õigusaktid ja seega ka suveräänsus ja subsidiaarsus näevad teisiti ette. Lissaboni lepinguga säilitatakse liikmesriikide suveräänne õigus teha selliseid otsuseid ning see on just üks paljudest põhjustest, miks ma seda lepingut toetan.
Konrad Szymański
(PL) Hr president, Lissaboni lepingu osas kompromissi saavutamine oli kõikidele kaasatud osapooltele väga raske, seega olen ma hämmastunud, lugedes sellest raportist sõnu, mis pole midagi enamat kui vaid ELi põhiseaduslikuks muutmisele suunatud kampaaniate ettevalmistus.
Teeksin pigem ettepaneku, et me lepiksime sümbolite puudumise, nõukogu hääletussüsteemi osas tehtud kompromisside või kõrvalejäämise klauslite või nõusolekuklauslitega. Samuti teeksin ettepaneku leppida asjaoluga, et konvendi meetod on toonud ELile probleeme, millest oleme suutnud jagu saada traditsiooniliste valitsustevaheliste läbirääkimistega.
EL ei vaja alalist arutelu institutsioonide vahel, vaid poliitilist tahet ning ühiste ja kasulike eesmärkide rakendamist.
Irena Belohorská
(SK) Daamid ja härrad, on tore näha, et Euroopa Parlament haarab ohjad Lissaboni lepingu ratifitseerimise protsessis ja jälgib seda aktiivselt. Mul on hea meel, et mul oli võimalus osaleda Euroopa Tulevikukonvendi töös ning tegeleda 18 kuud põhiseaduse lepingu eelnõu koostamisega, vaatamata asjaolule, et see ei olnud edukas. Sellele järgnenud Lissaboni leping kujutab endast poliitilist kompromissi ning tegemist on tasakaaluka ja hea dokumendiga.
Lisaks teistele tähtsatele reformidele laiendab see dokument ka kaasotsustamismenetlust: meie jaoks Euroopa Parlamendis tähendab see seda, et see täiskogu saab rohkem võimu kui eales varem asutamisest alates. Ma tervitan seda asjaolu kui tunnistust poliitika kaasajastamisele ja demokratiseerimisele 21. sajandi Euroopas. Samal ajal pakub dokument hetkel 27 liikmesriigist koosnevale Euroopa Liidule rohkem paindlikkust. Vastavalt sellele näeme liikmesriikide parlamentide osaluse kasvu Euroopa Liidu dokumentide ettevalmistamisel. Seoses sellega pean ma avaldama kahetsust Slovakkias valitseva olukorra üle: põhiseaduse lepingu ratifitseerimisega seal probleeme ei esinenud, kuid praegune ratifitseerimine on muutunud poliitiliste mängude tulemusena mõneti problemaatiliseks. Olles seda öelnud, usun ma, et ka Slovakkia poliitikud saavad aru, kui vajalik kõnealune dokument on ning et ratifitseerimine toimub probleemideta.
Lubage mul lisada vaid üht. Hr president, arutelud siin täiskogus toovad esile erinevused selles, kuidas Euroopa Ülemkogu ja Euroopa Parlamenti tajutakse. Arutelud näitavad, et teabevahetus selles valdkonnas ei ole tõenäoliselt väga hea; tegelikult on küsimärgi alla seatud Lissaboni lepingu allkirjastanud peaministrite allkirjad. Ning see on üpris tõsine küsimus.
Alexander Stubb
Hr president, enne kui esitan oma harjumuspärased kolm märkust, sooviksin käsitleda küsimust, millest hr Farage Ühendkuningriigi Sõltumatuse Parteist rääkis. Ta mainis sõna "arad" (chicken - ingl. k, ülekantud tähenduses). Me võime ehk oodata, et hääletuse ajal midagi juhtub, ja ma sooviksin öelda, et sa oled selline, milline sa oled hääletamisel. Eks näis, milline Ühendkuningriigi Sõltumatuse Partei välja näeb.
Mul on kolm märkust. Esiteks see, et Euroopa Liidus oleme pidevas muutuste protsessis. Me olime siin ja käsitlesime sarnast raportit kaks aastat tagasi ning ma tõesti sooviksin õnnitleda raportööre hr Corbetti ja hr Méndez de Vigot hästi tehtud töö puhul. See, mis juhtus 2005. aastal, oli ebaõnn. Sellest ajast oleme tegelenud kriisiohjamisega. See on see, mis Euroopa tegelikult on. Me peame lahendama probleeme; lahendasime lepinguga seotud probleemi ja loodetavasti saame nüüd edasi minna.
Teiseks arvan ma, et meie ees olev leping on Nice'i lepingu suurepärane edasiarendus. See on edasiarendus tõhususe mõttes: hakkame rohkem kasutama kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamist, saame juriidilise isiku staatuse, välissuhete osas saame palju juurde ning häid asju kaasneb ka justiits- ja siseküsimustes. Samuti paraneb demokraatia. Euroopa Parlamendi volitused suurenevad, põhiõiguste harta viiakse lepingusse sisse ning liikmesriikide parlamendid saavad rohkem volitusi. Seega on mitmel viisil tegemist Nice'i lepingu suurepärase edasiarendusega.
Minu kolmas ja viimane märkus käsitleb seda, et on aeg edasi liikuda. Ma õnnitlen neid viit riiki, kes on lepingu juba ratifitseerinud. Mida kiiremini suudame kõnealuse lepingu läbi suruda, seda parem meile kõigile, sest on aeg edasi liikuda, keskenduda tegelikele probleemidele, õigusloomele, tarkade Euroopa otsuste vastuvõtmisele. Kui me seda teeme, ei tohi me siiski unustada, et meil on visioon. Nägemus ühendatud Euroopast, sest Euroopa Liit on vaid organisatsioon, mis on andnud meile neli asja. Need neli asja on rahu, õitseng, stabiilsus ja turvalisus.
Bernard Poignant
(FR) Hr president, lepingud on kui sünnitused: mõnede puhul on vaja epiduraali, teiste puhul keisrilõiget. See siin langeb teise kategooriasse ning küll te näete, et temast sirgub kaunis laps.
Me pidime selle puhul kaks korda proovima, kuid see on nüüd möödas. Leping ei ole täiuslik ega täielik, kuid see on parem kui mitte midagi. Ennekõike viiakse sellega lõpule 9. novembril 1989 alanud mandri taasühinemine. Omal moel lõpetab see ka Teise maailmasõja. Loomulikult on lepingut süüdistatud liberaalse Euroopa kindlakäelises loomises. No ei, see oleks võinud ka totalitaarne olla! Loodan, et kõnealune leping ei tähista ühe ajastu lõppu, vaid teise algust.
Ootan juba põnevusega, mil saame teada, kellest saab Euroopa president, sest kogu maailm jälgib, keda valitakse, ning see isik loob institutsiooni. Juba tahaksin öelda sellele isikule: "Ära jää oma kabinetti. Mine käi kogu Euroopa läbi; mitte ainult pealinnad, vaid iga Euroopa piirkond." Sooviksin talle öelda: "Mine käi kogu Euroopa läbi. Käi paikades, kus eiratakse vabadusi, piiratakse inimõigusi ning kus on ikka veel sõda ja konfliktid. Näita, et Euroopal on nimi, nägu, aadress ja telefoninumber." Arvan, et sel isikul, olgu ta siis mees või naine, on määrav roll. Saame näha, mida selle ametikohaga peale hakatakse.
Juba viie aasta pärast 2014. aasta juunis on kohtumised. Leping on kas olnud heaks kogemuseks, tõestanud oma tõhusust ja kodanikud on selle omaks võtnud või siis on armastus Euroopa vastu kadunud. Seepärast saab parlamendi tulevane ametiaeg tõenäoliselt määravaks selles osas, mis puudutab kodanike pühendumust Euroopale.
Cristian Silviu Buşoi
(RO) Daamid ja härrad, kõigepealt sooviksin ma õnnitleda raportööre. See on tõepoolest väga hea raport.
Hoolimata liidu sümbolitest loobumisest ning kõikidest Euroopa Ülemkogu juuni kohtumisel ja valitsustevahelisel konverentsil tehtud kompromissidest, jääb Lissaboni reformilepingusse alles enamik tähtsatest, endisest põhiseaduse lepingust pärit uuendustest ning leping kujutab endast suurt sammu edasi Euroopa Liidu reformimisel. Olen enamjaolt rõõmus Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide rolli suurenemise üle otsuste tegemisel Euroopa Liidus.
Minu kodumaa Rumeenia oli üks esimesi, kes ratifitseeris lepingu parlamendiliikmete väga suure häälteenamusega. Minu arvates on raporti järeldustest kõige tähtsam kümnes. Isegi kui lepingu ratifitseerimine leiab peaaegu kõigis liikmesriikides peale ühe aset liikmesriikide parlamentides, siis usun, et Euroopa Liidu riikide inimeste teavitamine on äärmiselt oluline, et institutsionaalsed reformid oleks võimalik edukalt läbi viia.
Kõnealusest lepingust teavitamine on Euroopa institutsioonide kohus. On meie, st iga Euroopa Parlamendi liikme kohus minna oma kodumaale ja selgitada kodanikele, keda me siin esindame, Lissaboni lepingu eeliseid Euroopa ülesehitamise tuleviku jaoks.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Hr president, pärast kaks aastat kestnud arutelu väga vastuolulise lepingu üle, mille Prantsusmaa ja Madalmaad tagasi lükkasid, on meil õnnestunud jõuda kompromissile ja nõustuda tekstiga, mis peaks päästma Euroopa rahvad. On vaid üks probleem: kõik on nõustunud ja mõned on tegelikult juba vastu võtnud teksti, mida veel konsolideeritud versioonis olemas pole. Tegelikult tunnistasid raportöörid seda parlamendile esitatud dokumendi lõikes 9.
Lissaboni leping on tehtud kättesaadavaks vaid lepingutesse tehtavate muudatuste nimekirjana. Isegi selle parlamendi liikmed ei ole näinud konsolideeritud teksti, ammugi siis mitte liikmesriikide kodanikud. Kas väidetav ELi lähenemine oma kodanikele peabki niimoodi välja nägema; lähenemine neile kodanikele, kellelt võetakse ära õigus referendumile, aga ka võimalus tutvuda tekstiga, rääkimata ühestki arutelust sel teemal? Kas selline olukord tekkis vaid tehnilistel kaalutlustel või on asi selles, et selle meistriteose autorid püüavad taas kord midagi varjata?
Põhiseaduse lepingu ja Lissaboni lepingu ratifitseerimise ajalugu näitab, et ELi juhid on põlglikud Euroopa rahvaste ja demokraatlike protseduuride suhtes. Seepärast peaks kõnealuse raporti tagasi lükkama.
Reinhard Rack
(DE) Hr president, Eurobaromeeter näitab alati, et umbes 30% Euroopa kodanikest on euroskeptikud ja õnnetud. See 30% on väga huvitav. See paistab eriti meeldivat protestirühmadele ja teistele, kel puudub oma poliitika, kuid tahavad kuuluda selle 30% hulka. See paistab meeldivat neile, kel puudub poliitika, mille järgi neid oleks võimalik identifitseerida; euroskeptitsism on justkui sirm, mille taha peituda. See 30% paistab ligi tõmbavat ka neid, kelle poliitika ei saa teistele kunagi vastuvõetavaks.
Euroskeptitsism on väga kasulik maskeering ksenofoobidele. Skeptiline olemist peetakse vastuvõetavaks, vähemalt selle 30% arvates. Seepärast peaksime seda tausta silmas pidades kaaluma referendumite vajadust. Asjasse kaasatud ei ole tegelikult mures referendumite pärast; nad ei soovi suurendada demokraatiat, pigem soovivad nad seda 30% protestipotentsiaali rakendada ja kasutada oma eesmärkide saavutamiseks.
See sama 30% euroskeptikuid pälvib tähelepanu siiski ka teisest küljest. Nad esindavad teatud meediale turupotentsiaali. ELi vastane protest müüb hästi - näeme seda iga päev kõmuajakirjanduses. Minu kodumaal Austrias piisab vaid pealkirjadele pilgu heitmisest, et teada, millest jutt käib. Asi ei ole arvatavas suures reetmises või siis ELi "teatris". Oluline on tagada, et see 30% jätkuvalt ostaks ajalehte iga päev.
Kes võiks olla riikliku referendumi vastu? Mitte keegi ei saaks olla riikliku referendumi vastu, kuid siis peaks neid kasutama sagedamini ja palju enamate teemade korral - siiski seda ei juhtu. Põhimõtteliselt tuleb protest kasuks vaid ajalehe enda potentsiaalsele turuosale, selle võimalusele domineerida; see ei teeni demokraatia huve. See on tõesti midagi sellist, mida tuleks tänasel päeval märkida.
(Aplaus)
Genowefa Grabowska
(PL) Hr president, sooviksin õnnitleda oma kolleege suurepärase raporti puhul ning edastada teile täna kolm uudist, millest kaks on suurepärased ja üks on halb. Heade uudiste esimene osa on see, et Poola ratifitseeris Lissaboni lepingu. Eile läbis seaduse eelnõu Poola valitsuse ning Poola seim ja senat arutavad seda 27. veebruaril. Sooviksin rõhutada, et lepingut toetab väga suur enamus parlamendist.
Hea uudise teine osa on see, et Poola rahvas toetab Euroopa projekti äärmiselt tugevalt. Viimaste uuringute andmetel on 83% poolakatest rahul ELi liikmelisusega. Sellist laiaulatuslikku toetust arvestades oleks referendum ebaoluline. Palun ärge unustage, et minu kaasliikmed, kes täna siin täiskogus referendumit korraldama kutsuvad, räägivad vaid enda eest.
Kolmas, halb osa uudisest on see, et kahjuks on Poolal siiani kahtlusi põhiõiguste harta osas, seega peale brittide on poolakad ainus rahvus, kes ei saa sellest saadavaid kasusid nautida. Seepärast palun nõukogul ja eesistujariigil Sloveenial ette valmistada mehhanismi lihtsustatud osalemiseks, mis võimaldaks Poolal ja võib-olla tulevikus ka Suurbritannial osaleda põhiõiguste hartaga seotud tegevustes.
Roger Helmer
Hr president, lubage mul alustuseks vastata meie heale kolleegile hr Barón Crespole, kes ütles, et me ei saa lubada väikesel vähemusel takistada Euroopa projekti.
Minu kodumaal näitavad arvamusküsitlused, et umbes 75% brittidest soovivad referendumit ja 2/3 neist hääletaks vastu. Kui hr Barón Crespo arvates on see väike vähemus, siis saan vaid öelda, et mina nii ei arva.
Nagu mitmed kolleegid on märkinud, hääletame tegelikult millegi üle, mida me ei saa lugeda. Meil puudub konsolideeritud tekst. See on täielik skandaal!
Paljud täiskogu teisest servast ütlevad meile, et see on hea. Ma olen ikka ja jälle kuulnud, kui hea see on. Kui see tõesti on hea, siis miks mitte minna tänavatele ja väita seda inimeste ees referendumi käigus? Miks te siis hirmunult põgenete?
Täna loobub Euroopa projekt taotlemast demokraatlikku õiguspärasust. Täna hääletame ümbernimetatud põhiseaduse lepingu üle moel, mis näitab koletuslikku põlgust Euroopa kodanike ja demokraatlike väärtuste vastu. 2005. aastal lükkasid Prantsusmaa ja Madalamaade hääletajad põhiseaduse lepingu otsustavalt tagasi.
Ma olen hämmastunud Euroopa juhtide varjamatust jultumusest, kes on muutnud pakendit, kuid toovad nüüd sisu tagasi, trotsides avalikku arvamust. Enamus Euroopa Parlamendi Prantsusmaa ja Madalmaade liikmeid toetavad seda raportit. Ma ei kujuta ette, kuidas nad oma valijatele otsa vaatavad. Ma ei tea, kuidas nad öösiti magada saavad.
Ühendkuningriigis on Töölispartei murdnud oma püha vannet korraldada referendum, kuigi kampaaniarühma korraldatud postiküsitlus näitas, et enam kui 80% valijatest hääletas referendumi poolt.
Surudes selle meetme läbi avalikust vastuseisust hoolimata, lõhute te Euroopa alustalasid, mida te nii väga ehitada soovite. Me peame kuulama inimesi. Nad nõuavad referendumit.
Jens-Peter Bonde
Hr president, hr Corbett on meile nüüd näidanud lepingu nn konsolideeritud versiooni 10 korda. See versioon ei ole konsolideeritud sellisel viisil, mis võimaldaks otsustada, sest see näitab teksti nii, nagu me oleksime Lissaboni lepingu juba heaks kiitnud. Konsolideeritud versioon on väljaanne, milles lisatav tekst on toodud paksus kirjas ja välja jäetav tekst on toodud kaldkirjas, võimaldades seda kohaselt kaaluda.
Volinik Wallström lubas meile sellist versiooni...
(President katkestas kõneleja)
Rihards Pīks
(LV) Hr president, komisjoni asepresident, nõukogu eesistuja, kuulates täna mõningaid oma kaasliikmeid, mõistsin ma ürikutes kirja pandud vana tõde: kritiseerida ja maha teha on lihtne, kuid ehitada maja, luua tempel on pikaajaline ja raske ülesanne. Pean kõnealuse lepingu kriitikutele meelde tuletama, et selle alus - Lissaboni leping, põhiseaduse leping - loodi Euroopa ajaloo lõige laiema esindatusega demokraatlikul foorumil, kus osalesid valitsusvälised organisatsioonid ning viibis juures massimeedia. Seepärast sooviksin täna õnnitleda oma kolleege hr Méndez de Vigot ja hr Corbetti, kes on koostanud raporti, mille üle me nüüd kavatseme hääletada. Tegelikult on see raport väga hea kokkuvõte ning hr Bondel on õigus, kui ta ütleb, et konsolideeritud versioon on hetkel kättesaadav vaid inglise keeles. Seepärast teen ettepaneku, et see dokument avaldatakse brošüürina kui väga hea kokkuvõte, kuna mitte kõik ei loe tervet lepingut. Puudutades nüüd lepinguga võetud tegelikke seisukohti, räägiti paljudest headest asjadest ning samuti esitati kriitikat. Mulle tundub, et on väga hea, et sõnastatud on ühine välis- ja julgeolekupoliitika, aga ka vajadus ühise energeetikapoliitika järele. Samas on kahju, et puuduvad uued vahendid nende poliitikate elluviimiseks - ei komisjonile ega parlamendile ole antud selliseid vahendeid. Mida see siis tähendab? See tähendab, et meil on veel tööd teha: kehtestada ja rakendada need poliitikad. Seepärast on tegelikult pool tööst juba tehtud: põhi on loodud, kuid ülejäänud töö, see teine pool, nimelt praktikasse rakendamine, ootab veel ees. Soovin meile kõigile edu. Tänan teid.
Adrian Severin
Hr president, Lissaboni lepingu häid külgi on mainitud ning kirjeldati ka edusamme, mis kaasnevad lepinguga tõelise kodanike liidu jaoks. Rõhutati ka lepingu kiire ratifitseerimise vajalikkust. Lubage mul sellele lisada kaks murelikku märkust.
Esiteks on turg globaliseerunud, organiseeritud kuritegevus on globaliseerunud, vaesus on globaliseerunud ning sisserändajate lained tuletavad meile seda reaalsust meelde iga päev. Kui auto-, arvuti-, lennu- ja teraseettevõtted ühinevad, tekivad uued või uuendatud globaalsed jõud. Sellele vaatamata jääb Euroopa jagunenuks. Kosovos käiv jagamine, mida mõned portreteerivad kui legalistide ja realistide vahelist lahingut, on kõige hiljutisem ja hirmutavam näide, et rahu ja õigus ei ole Euroopas veel tagatud.
Seda silmas pidades ei ole kõrvalejäämise või nõusolekuklauslite kinnisidee viis, kuidas kaitsta riiklikku suveräänsust nn Euroopa imperialismi eest, vaid hoopis viis saata iga meie liikmesriik kolkalikku ebaolulisusesse ja lõpuks ka ebakindlusse.
Minu teine mure on see, et keegi on jätnud lepingust välja viited sümbolitele, kartes, et Euroopa sümbolid võiksid varjutada riiklikke sümboleid. Teisest küljest tõestab riiklikus elus kodanike demokraatliku osalemise puudumine iga päev seda, et meie riiklikud müüdid on väsinud. Euroopa Söe- ja Teraseühendus suutis inimesed kokku tuua, kõnetades mitte ainult nende mõistust, vaid inspireerides ka nende südant. Tegemist oli müüdiga seostatud plaaniga.
Lissaboni leping kujutab endast järjekordset suurepärast plaani, kuid temas puudub hing. See mitte ainult ei nõrgesta Euroopa Liidu võimekust inspireerida kodanikke, vaid ka iga liikmesriigi võimekust ennistada oma riiklikud müüdid.
Muus osas jagan ma raportis esitatud ideesid ning kiidan raportööre nende suurepärase töö eest. Jagan kõiki nende seisukohti ning arvan, et nad tegid head tööd. Loodan siiski, et ühel päeval võime kõik hüüda: "Habemus tractatum rei publicae Europae."
Jean-Luc Dehaene
(NL) Hr president, nagu Euroopa integratsiooni isad seda alati ütlesid, viiakse seda integratsiooni ellu sammhaaval. Mõnikord on sammud väikesed ning mõnikord on nad suured. Raportöörid on väga selgelt rõhutanud, et Lissaboni leping on Euroopa jaoks tähtis kvalitatiivne samm edasi; võiks isegi öelda, et tegemist on pika hüppega. See on võrreldav Rooma lepinguga, kui me lõime ühisturu, ning ühtse Euroopa aktiga, millega kaasnes ühtne turg, ja Euroopa Liidu lepinguga, mis tõi kaasa rahaliidu. Euroopa Liidu leping kujutas endast ka tagasihoidlikku sammu poliitilise liidu suunas.
Varustades liidu juriidilise isiku staatusega ja kaotades sambad, annab Lissaboni leping Euroopale kindla poliitilise mõõtme. Euroopa vajab lepingut, et olla globaalne tegutseja tänases globaliseerunud maailmas ja seega sätestada standardid, mida see globaliseerunud maailm vajab. Lisaks muudab kaasotsustamismenetluse üleüldine kohaldamine otsuste tegemise selles poliitilises liidus demokraatlikumaks. Nüüd tuleb see leping ratifitseerida ning seoses sellega peaks kooskõlastatud tekst tõesti aitama saavutada parema arusaamise tehtud edusammudest.
Teksti olemasolu on siiski üks asi, kuid ratifitseerimine teine ning rakendamine on veel täiesti omaette teema: see võib olla kõige olulisem ülesannetest, millega me silmitsi seisame. Mul oli hea meel kuulda, et eesistujariik ja ka komisjon hakkavad mõtlema rakendamisele ja sellega seoses tegutsema, kuna võimalikud on erinevad suunad ning kui me pole ettevaatlikud, võime isegi vale tee valida. Seepärast on väga tähtis, et ka parlament tunneks muret rakendamise pärast, et võtta õige suund selles osas, kuidas leping peaks esindama tõelisi edusamme. On võimalik, et rakendamine tüürib lepingu hoopis teises suunas ning seda me kindlasti ei soovi. Soovime edusamme, mis sisalduvad lepingus.
Edite Estrela
(PT) Õnnitlen raportööre hr Corbetti ja hr Méndez de Vigot nende suurepärase töö ning koostöö hea näite puhul. Portugalil oli eesistujariigina ajalooline ülesanne muuta mandaat lepinguks, Lissaboni lepinguks, mille Portugali parlament peaks ratifitseerima aprillis. Uus leping ei ole ravim kõikide Euroopa Liidu hädade vastu, kuid kujutab endast lisandväärtust demokraatiale. Euroopa Parlamendi, nagu ka liikmesriikide parlamentide volitusi suurendatakse, kuid suurendatakse ka osalusdemokraatiat - eelkõige kodanikualgatuse kaudu, mis võimaldab ühel miljonil kodanikul paluda komisjonil esitada õigusloomega seotud algatus teatud valdkonnas; lisaks on nüüd põhiõiguste harta õiguslikult siduv.
Euroopa Liit ei ole täiuslik, kuid tema roll maailmas on asendamatu. Vajame Euroopat, mis on enam kaasatud ja mõjuvõimsam selliste maailma probleemide lahendamisel nagu näiteks kliimamuutused, toiduainetega kindlustatus, energiapoliitika, rahvusvaheline terrorism, organiseeritud kuritegevus, sisseränne jne. Hetkel on äärmiselt vajalik, et kõik Lissaboni lepingu 13. detsembril 2007. aastal allkirjastanud 27 liikmesriiki lepingu ratifitseeriksid. See on otsustav etapp saavutamaks Euroopat, mis on tõhusam otsuste tegemisel, kodanikele lähemal, võimeline paremini toime tulema globaliseerumisest tulenevate väljakutsetega ja olema tõhusam välissuhetes. Igaüks meist peaks oma kohustused enda peale võtma, sest maailm ei peatu.
Samal ajal kui Euroopa püüdis välja rabeleda oma järelemõtlemisajast ja raiskas energiat, et leida väljapääs oma institutsionaalsetest probleemidest, jätkasid kasvava majandusega riigid kasvu, relvakonfliktid laienesid, kliimamuutused said ilmselgeks, energeetikaprobleemid muutusid teravamaks ja paljud inimesed surid toidu- ja meditsiiniabi puudumise tõttu. Olenemata ultranatsionalistlikest arvamustest ja euroskeptitsismist, ei saa Euroopa peatuda - ja ta ei kavatsegi seda teha.
Georgios Papastamkos
(EL) Rahvusvahelise kaubanduse komisjoni arvamuse varikoostajana ja põhiseaduskomisjoni liikmena sooviksin sissejuhatuseks öelda, et Lissaboni leping annab märku üleminekust põhiseaduslikult elitaarsuselt Euroopa ühendamise projekti reformile. Euroopa ühendatud edusammud on tagatud põhiseadusliku kahesuse, nimelt kahe samaväärset õiguslikku väärtust omava läbivaadatud lepingu kaudu.
Samal ajal kerkib siiski esile mitmekiiruseline Euroopa. Teiste sõnadega saab liit juurde paindlikkust, kuid kaotab ühise ühendamise hoos. Liikmesriigil on taas juhtpositsioon riigiüleste ja riiklike elementide vahelises dialektilises suhtes. Hiljutise Euroopa kompromissi tulemusena on tugevnenud ka parlamentaarne süsteem, sest tugevdatud on nii Euroopa Parlamendi kui ka liikmesriikide parlamentide rolli.
Daamid ja härrad, Euroopa ühendamise protsess vajab tõuget. Kodanikud otsivad vastuseid poliitiliselt dünaamilistele väljakutsetele. Nad on huvitatud poliitilise väljundi kvaliteedist ja tootlikkusest. Otseselt või kaudselt muudavad nad demokraatlikult õiguspäraseks ELi otsuseid tegevad organid ja ootavad edukat tegutsemist. Ratifitseerimise katse edukas lõpuleviimine ja eelkõige Euroopa kodanike jaoks nähtavalt läbi viidud projektide jätkuv demokraatlikult õiguspäraseks muutmine sõltuvad üksikasjaliku poliitilise arutelu algatamisest ELiga peamiste poliitiliste, majanduslike ja sotsiaalsete lähenemisviiside ning Euroopa kodanike ja ELi suhte üle ning ELi positsiooni üle maailmas.
Seoses sellega ei saa olla kestva, läbipaistva ja demokraatliku dialoogi loomine tsiviilühiskonnaga vaid pelgalt ettekääne. See peab peegeldama ühendamise ettevõtmise põhjalikku politiseerimist. Euroopa Parlamendil on selles politiseerimises tähtis roll. Ma õnnitlen oma kaasliikmeid hr Corbetti ja hr Méndez de Vigot nende viljaka ja loova panuse puhul.
Proinsias De Rossa
Hr president, see leping ei ole just täiuslik dokument. Selles on palju "kuisid", "agasid" ja "võib-ollasid", sest teisiti ei ole võimalik mitmekülgselt rahvaste perel võimu jagada. Kuid vaatamata "ei" ütlejatele vastab see meie kodanike nõudmistele, mille kohaselt soovitakse suuremat demokraatiat ja suuremaid volitusi teha asju, mida rahvusriigid ei suuda tõhusalt ise teha: rahuvalve, kliimamuutused, ränne, finantsasjade ja turu reguleerimine ning tõepoolest ka tööhõive reguleerimine.
Sel globaalse ebastabiilsel ajastul on Euroopa Liit selliste väikeste liikmesriikide nagu Iirimaa jaoks tähtsaim kui iial varem. Tänane hääletus näitab taas kummalist liitu turufundamentalistide, vasak- ja paremäärmuslaste vahel, kes on kõnealuse lepingu vastu. Neil on üks ühine joon: tungiv soov piirduda rahva demokraatliku mõjuvõimuga riigipiiride taga. Multimiljonärid Murdochid Suurbritannias ja Ganleyd Iirimaal manipuleerivad küüniliselt rahvusliku šovinismiga, leidmaks tõestust, et eurooplased ei suuda jõuda oma riigi piiridest kaugemale, et reguleerida ettevõtlust ühiskonna laiemates huvides.
Teised, Sinn Féin ja nende liitlased, ei usalda kodanikke ja nende võimet luua arvestatav rahvusülene demokraatia. Nende leivanumber on hirm; hirm meie naabrite ees, demokraatlike parlamentide ees, valitsuste ja globaliseerumise ees. Nad ei suuda selgitada, kuidas parlamentidele suurema võimu andmisega kaasneb väiksem demokraatia. Nad maskeerivad kui internatsionalistid, kuid nad on vastu sellele, et naabrid üksteist ohu või rünnaku korral aitaksid. Nad keelduvad heaks kiitmast siduvaid Euroopa õigusakte, mis peaksid kaitsma meid ja meie naabreid kliimamuutuste, töötajate õiguste kuritarvitamise ja turu kuritarvitamise eest.
Hirmu külvajate relvaks on suur vale, mida siin täna on kõneosavalt esitanud pr McDonald ja pr Sinnott. Nad käänavad väsinult tõde, väitmaks, et enam kui 80% Euroopa inimeste valitud esindajatest kavatsevad purustada demokraatia, keelata inimestele alatiseks võimaluse öelda sõna sekka Euroopa ülesehitamisel. Enne Iirimaa hääletuspäeva saab selgeks, mis need kõik suured valed tegelikult on: nende erakondade hirmuunenäod, kes pole oma ajaloost midagi õppinud ning kalduvad Euroopa inimesi hukka mõistma ajaloo kordamise eest. Olen kindel, et Iirimaa otsus on jääda Euroopa keskmesse.
Avril Doyle
Hr president, Iirimaa on otsustanud ratifitseerida Lissaboni lepingu referendumi käigus, sest pärast kaalumist peeti seda vajalikuks meie kirjutatud põhiseaduse sätete kohaselt, kuid ma austan täielikult kõikide teiste liikmesriikide otsuseid ratifitseerimisprotsessi valikul.
Mõned punktid vajavad pidevat kordamist. Lissaboni leping erineb oma eelkäijast, ebaõnnestunud põhiseaduse lepingust selles osas, et ei koosne enam ühest konsolideeritud tekstist. Sellega muudetakse vaid olemasolevaid lepinguid - Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa ühenduste asutamislepinguid; lepinguid, mis on teenitult täies mahus ratifitseeritud. Lisaks on loobutud põhiseaduslikust pealkirjast ja sümboolikast ning viitest ELi lipule ja hümnile.
Enam Euroopat tähendab enam seda, millele Euroopa annab lisandväärtust oma kodanike jaoks, sest liidu pädevuste selgesõnaline määratlemine ehk siis reformileping või Lissaboni leping annab nii Euroopa Liidu parlamendile kui ka liikmesriikide parlamentidele selgema määratluse, millised on nende pädevused, ning sageli unustatakse ära, et leping annab samamoodi enam subsidiaarsust liikmesriikidele.
Reformileping võimaldab suuremat järjepidevust ELi ostuste tegemisel, eelkõige välispoliitika valdkonnas, luues uue, Euroopa Ülemkogu presidendi ametikoha; president määratakse kaheks ja pooleks aastaks ning ametiaega saab üks kord pikendada. Määratakse välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, kes ei asu mitte ainult nõukogus, vaid on ka komisjoni asepresident. Need edasiarendused ei vii siiski riiklike välispoliitikate asendamiseni. Enamgi veel, olemasolev järjekorras vahelduv kuuekuuline eesistumisperiood jätkub nagu varem; see on asjaolu, mis on tihti tähelepanuta jäänud või millest on valesti aru saadud.
Erinevalt teatavatest teistest ELi lepingutest ei looda kõnealuse Lissaboni lepinguga ELi pädevuste osas uusi suuri peatükke. Uus õiguslik alus luuakse siiski patentide, turismi, spordi, kosmose ja halduskoostöö valdkonnale, tugevdatakse õiguslikku alust energiapoliitika valdkonnas ning - mis kõige tähtsam - olemasolevasse keskkonnapoliitika õiguslikku alusesse lisatakse uus selgesõnaline viide kliimamuutuste vastu võitlemise kohta.
Kõige selle pärast toetan koos kolleegidega Fine Gaelist Iiri valitsust. Kõik Iirimaa erakonnad peale Sinn Féini toetavad valitsust ja teevad rasket tööd, et kõnealune leping ratifitseerida ja panna inimesi seda mõistma. Sinn Féin seda ei tee, sest nad kardavad Euroopa suuremat militariseerimist, mis on irooniline, arvestades erakonna omapärast ajalugu!
Kolleegid, kuigi teie hea tahe ja toetus on enam kui teretulnud, pean ütlema paar hoiatussõna - soovides innukalt meie referendumilt positiivset tulemust, palun, et te ei annaks järele kiusatusele öelda Iirimaa valijaskonnale, kuidas hääletada. Ning komisjonil palun lõpetada norimine Iirimaa kallal haldus- ja teistes küsimustes, nagu näiteks maapiirkondade keskkonna kaitse kava (REPS), mida lepinguvastased võivad tahtlikult või mittetahtlikult valesti tõlgendada.
Mauro Zani
(IT) Hr president, daamid ja härrad, Lissaboni lepinguga jõuab lõpule pikaleveninud ja ohtlik ummikseis. Jõuame välja kriisist stabiilse ja tõhusama institutsionaalse struktuuriga, mis on avatud edasistele arengutele. Astume uude etappi, mille käigus ma loodan olevat ruumi ka Euroopa põhiseaduse küsimuse taaskäsitlemisele.
Selleks peab tegema siiski erilisi jõupingutusi, et edendada Euroopa kodakondsust, tuginedes põhiõiguste hartale. Tegemist ei ole demograafiliste kaalutlustega, mis sobivad riiklikku, valitsustevahelisse loogikasse, vaid Euroopa kodakondsusega, mis on nurgakiviks tulevikus rajatavale Euroopa poliitilisele struktuurile. See on ka ainus viis, andmaks kõnealusele lepingule hing - hing, millest hr Severin ennist rääkis.
Seepärast on tulevik ennekõike suure, parlamendi ja Euroopa kodanike vahelise liidu käes koos nende õiguste ja kohustustega. Võib-olla on selle liidu esimeseks proovikiviks ELi uue presidendi ametikoha täitja valimine.
Jacek Protasiewicz
(PL) Hr president, teie lahkel loal lubage mul alustada käesoleva raporti autorite õnnitlemisega, kuna nende töö käigus on valminud mitte ainult poliitiline dokument, vaid nutikas juhend lepingu uute osade kohta. Võiks peaaegu öelda, et tegemist on didaktilise abimaterjaliga õpilastele Euroopa Liidus ja väljaspool.
Hr Méndez de Vigo ja hr Corbett on oma raportit koostades esile toonud Lissaboni lepinguga kehtestatavad positiivsed muudatused, kuid on tunnistanud ka hirme, mille on kaasa toonud valitsustevahelised läbirääkimised. Tol ajal peeti Poolat üheks riikidest, kes hoidsid Euroopa integratsiooniprotsessi tagasi. Viimastest valimistest alates on siiski palju muutunud. Uus valitsus on avatum Euroopa koostööle ning mõistab, et tugevam EL on meie kodumaa Poola huvides.
Tuleks siiski meeles pidada, et osa Poola elanikkonnast kardab ELi õiguse ülemuslikkust tsiviilõiguse määruste hierarhias ning eelkõige perekonna- ja varaõiguse osas. Me vajame aega ja enam koostööd Euroopa Liiduga nende hirmude kahanemiseks ja võib-olla kadumiseks. Minu kodumaa valitsus on seepärast hoidunud allkirjastamast põhiõiguste hartat, eelkõige sellepärast, et valitses tõsine oht, et Poolas oleks ratifitseerimisprotsess tulemuslikult blokeeritud, kui oleks teisiti otsustatud.
Mul on väga hea meel, et raporti koostajad on neid asjaolusid hinnanud ja otsustanud põhitekstist välja jätta nende riikide nimed, kelle seisukohti Euroopa Parlament võiks kriitiliselt vaadelda. Lissaboni leping kujutab endast kompromissi Euroopa liitriigi unelma ja nende hirmude vahel, mis ei valitse praegu mitte uute riikide kodanike hulgas, vaid ka meie ühenduse asutajariikides. Pidades pidevalt meeles põhiseaduse lepingu ebaõnnestunud ratifitseerimist, leian, et on parem edasi minna lühikeste, kuid stabiilsete sammudega, mitte üritada suuri hüppeid, millega kaasneb alati risk kukkuda.
Meie muutumise reaalsus saabub väga kiirelt. Seepärast on kindel, et mõne aasta pärast arutleme uue teksti, uue lepingu üle, mis on saabuva reaalsuse jaoks asjakohasem. On tähtis, et suudaksime seda reaalsust aja jooksul tajuda ning Euroopa Liit suudaks jätkuvalt kohanduda uutele väljakutsetele.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Hr president, daamid ja härrad, Lissaboni ja Rooma leping on piirideta humaansuse lähtepunktid. Unistus globaalsest ja kosmopoliitsest õigusest lasub Euroopa Liidu ajaloo keskmes. See on ajalugu sellest, kuidas moraal juurdus institutsioonides ja muutus vanadeks poliitilisteks paradigmadeks. Järgitud meetodiks oli jagamine, kohaldatud kriteeriumiks mõistus, püstitatud eesmärgiks oli inimväärikus ning õiguste suveräänsus oli üle piiride suveräänsusest; kõigi nende teguritega sooviti muuta Euroopa koduks valgustusele.
Sel teel laiaulatusliku demokraatiani on Lissaboni lepinguga taastatud Euroopa Parlamendi parlamentaarne iseloom, murtud valitsuste Euroopa seadusandlik ülemvõim ning toodud esiotsa uued juhtivad figuurid, et edendada konkurentsivõimelisi ja poliitilisi komponente ning vähendada bürokraatiat. On tõsi, et ühtsust ja kokkukuuluvust potentsiaalselt suurendav Euroopa põhiseaduse leping on edasi lükatud, kuid tekkimas on rahvustejärgne Euroopa. Paabel ehitab kahtlemata on torni.
Hartmut Nassauer
(DE) Hr president, daamid ja härrad, kuid te olete täna hommikul arutelu jälginud, siis olete märganud, et kõnealusele lepingule on esitatud suured ootused. Esiteks on ootus, et see tuleks ratifitseerida ja jõustada. Siis on ootus, et see annab Euroopa Liidule parema positsiooni, et edukalt toime tulla oma ülesandega maailmas; positsiooni, millelt liit suudab hakkama saada globaliseerumise tagajärgedega ja nii edasi ja nii edasi.
Sooviksin siia lisada veel ühe ootuse: usun ja loodan, et leping pakub ka võimaluse minna edasi Euroopa Liidu ja selle kodanike lepitamisega, kuna liidu ja selle kodanike vahel laiub lõhe. Sellele lõhele juhtisid tähelepanu Prantsusmaa ja Madalmaade referendumid ning see lõhe tuleb täita.
Liit vajab oma kodanike heakskiitu ning uus leping pakub selleks häid võimalusi. See annab liikmesriikide parlamentidele võimaluse osaleda õigusloomes. Subsidiaarsuse raames on liikmesriikide parlamendid õigustatult kaasatud. Kodanike heakskiit sõltub muu hulgas ka ELi ja liikmesriikide vahelisest ülesannete jaotusest, mis peaks olema senisest selgem ja korraldatud tasakaalukamalt. Liikmesriikide parlamendid peavad siin oma panuse andma.
Ma ei näe meid võistlemas liikmesriikide parlamentidega, kuid usun, et me peame koostööd tegema. Olen arvamusel, et liikmesriikide parlamendid peaksid samuti seda võimalust kasutama. Soovin neile esitada avalikult väljakutse seda teha. On põnev vaadata, kas see uus subsidiaarsuse järelevalve vahend on ka tõhus.
Veel üks punkt: kui me vaatame Euroopa Liitu väljastpoolt, siis näeme näidet piirkondlikust koostööst, edukast piirkondlikust meeskonnatööst, mille kohta leidub maailmas vaid üks teine näide ning see pole kaugeltki nii edukas või arenenud kui EL; selleks näiteks on ASEANi riigid. ASEANi puhul tuleb öelda, et nad jälgivad Euroopa Liitu väga tähelepanelikult, kuna püüavad teha koostööd ja anda oma panus rahu ja julgeoleku tagamisel maailmas.
Zita Pleštinská
(SK) Daamid ja härrad, kuna Euroopa Liit vajab reformilepingut, mis muudaks liidu tõhusamaks ja kaasaegsemaks, hääletan mina selle raporti poolt, mille raportöörid hr Corbett ja hr Méndez de Vigo on Lissaboni lepingu kohta koostanud.
Lubage mul õnnitleda neid viit liikmesriiki, kes on Lissaboni lepingu juba ratifitseerinud. Olen veendunud, et Lissaboni lepingu ratifitseerimise protsess ei ole enam ohus ka Slovakkias. Vaid üks parlamentaarne partei on selle vastu; kui see välja arvata, siis on lepingule osaks saanud üleüldine toetus ning liikmesriikide parlamentide ülekaalukas enamus hääletab lepingu poolt.
Praegune Slovakkia opositsioon, kes on kõige rohkem ära teinud Slovakkia ühinemiseks Euroopa perega, annab oma toetuse Lissaboni lepingule niipea kui Slovakkia ajakirjandusseadus, mida on kritiseerinud sellised Euroopa institutsioonid nagu Freedom House, OSCE ja Euroopa Ajakirjanike Föderatsioon, on vastavalt nende soovitustele ümber kirjutatud.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ungarist, reformilepingu esimesena ratifitseerinud riigist valitud Euroopa Parlamendi liikmena olen ma teadlik, et ratifitseerimisest üksi ei piisa. Siin saalis on juba mainitud, et me peame selgitama inimestele, Euroopa kodanikele, kuidas selle lepinguga pakutakse enamat riiklikest põhiseadustest, et selgitada kõnealuse reformilepingu lisandväärtust.
Euroopa poliitikutele tuleb teada anda asjaolust, et peaministrid teevad sageli vea ning kutsuvad seda institutsionaalseks reformiks. See on midagi palju enamat. Me oleme muutumas poliitiliseks liiduks ning tõeliseks huvide ühiskonnaks. Selle huvide ühiskonna raames peame Euroopa kodanikele selgelt ütlema, mil viisil annab põhiõiguste harta lisandväärtust sotsiaalõiguste valdkonnas.
Pean siinkohal eraldi mainima asjaolu, et vähemuste hulka kuuluvate üksikisikute õigused on viimaks ometi lisatud 80 000-leheküljelisse ühenduse õigustikku, kuna iga seitsmes kodanik Euroopas, Euroopa Liidus kuulub pikka aega eksisteerinud vähemusse. See on suurepärane lepingu edasiarendus.
Andrew Duff
Hr president, sooviksin lepingu vastu olevatelt kolleegidel paluda selgitada, mida nad peavad silmas, kui räägivad "end ise muutvast" lepingust. Kas nad võiksid mulle esitada sätte, mis näeb ette sellise muutuva edasiarenduse?
Mina ise seda lepingus ei näe. Tõsi on, et iga muutus nõuab kõikide liikmesriikide kõikide peaministrite ja liikmesriikide parlamentide ühehäälset nõusolekut ning tähtsad muudatused, mis annavad meile ELis uue õiguspädevuse, nõuavad konventi, valitsustevahelist konverentsi ja ametlikku ratifitseerimist kõigi liikmesriikide poolt.
Mogens Camre
(DA) Hr president, nagu me kõik teame, on Lissaboni leping põhiseaduse leping lippude ja muusikata. See on tegelikult päris kummaline, et seda öeldakse siin nii otsekoheselt, sest Taanis tehakse seda teisiti. Taanis ütleb valitsus pigem, et selles lepingus ei ole midagi erilist, kuna valitsus usub, et seda öeldes suudab ta kodanikke uskuma panna, et neil ei olegi vaja lubada hääletada selle lepingu üle. Selle lepingu näol oleme tunnistajateks seni kõige kaugemaleulatuvatele Euroopa Liidu arengutele: rohkem võimu, rohkem kui eales varem poliitilisi valdkondi ning Euroopa rahvad kaotavad enam kontrolli kui kunagi varem. ELi vanadest tuumriikidest on äärmiselt rumal sundida ülejäänud riike rahvalt küsimata. See viib negatiivsete tagajärgedeni. Kodanikud tunnevad, et nad kaotavad kontrolli ning astuvad sellele vastu. Liitu ei looda ELis läbirääkimiste laua taga. See toimib vaid siis, kui see sünnib inimeste soovil, ning seda liit ei tee. Seepärast kavatsen hääletada vastu.
Miloslav Ransdorf
(CS) Kui soovitakse Euroopa integratsiooni püsimajäämist, peab süvendama ja tugevdama rahvusvahelist õigust. Hetkel toimub aga täpselt vastupidine.
Kosovo iseseisvuse tunnustamine on olnud kohutavaks löögiks rahvusvahelisele õigusele ning selle rahvusvahelise õiguse rikkumise esimeseks ohvriks saab Euroopa integratsioon ja atlandiülesed suhted. Arvan, et seda on lihtne näha. Bosnia puhul heideti rahvusprintsiip piiritlemise alusena kõrvale, samas kui Kosovo puhul võetakse seda ainsa kriteeriumi ja ainsa põhimõttena. Usun, et rahvusvahelist õigust ei tohi rikkuda karistamatult: selle tulemuseks on dokumendid nagu Helsingi lõppakt, mis jätab soovida tõsiseltvõetavuse osas.
Roberta Alma Anastase
(RO) Hr president, daamid ja härrad, soovin ühineda oma kolleegidega, kes tervitasid käesoleva raporti koostamist, ning rõhutada selle fundamentaalset väärtust Euroopa tuleviku jaoks.
On tähtis, et Lissaboni leping keskendub kodanike rollile ja institutsioonide vastutusele. Seepärast usun, et selle raporti kaudu tõestab Euroopa Parlament, et ta võtab vastu oma uue rolli Euroopa Liidu toimimises. Seoses sellega kordan ma toetust kõikidele lepingu sätetele, millega määratletakse parlamentide konsolideeritud roll nii riiklikul kui ka Euroopa tasandil.
Teiseks sooviksin mainida muudatusi, mida kavandatakse Lissaboni lepinguga Euroopa Liidu välispoliitika valdkonnas. Nende ülevõtmine on olulise tähtsusega, et konsolideerida Euroopa tegevus selles suunas. Sellest tulenevalt on raporti põhikomponendiks üleskutse kõigile 27 liikmesriigile leping ratifitseerida. Väljendan oma rahulolu, et Rumeenia ratifitseeris lepingu 2008. aasta veebruaris, olles sellega viies riik, kes on tõestanud oma Euroopa kutsumust ja kindlat soovi anda oma panus Euroopa Liidu õitsvamasse tulevikku.
Miloš Koterec
(SK) Sooviksin tänada raportööre nende suurepärase töö eest, mis määratleb selgelt nii kõik uue lepingu positiivsed aspektid kui ka selle nõrgemad punktid. Nagu öeldakse, pole keegi täiuslik. Igatahes olgem tänulikud lepingu kõrge kvaliteedi eest ning asjaolu eest, et see peegeldab hetkel Euroopa Liidus valitsevat olukorda ning lepingu tasandil pakutud võimalusi.
Nagu raportöörid õigusega märkisid, tugevdatakse selle lepinguga demokraatlikku vastutust ja otsuste tegemise volitusi ning sel viisil antakse kodanikele suurem kontroll liidu tegevuste üle. Seoses sellega sooviksin siiski pöörduda liikmesriikide valitsuste poole palvega esitada oma kodanikele piisav kokkuvõte Lissaboni lepingust, et see oleks arusaadav igaühele ja et iga inimene saaks teha teavitatud otsuse, kas ta nõustub õigusaktiga või mitte: see peaks kehtima kõigi Euroopa (ja mitte ainult) õigusaktide kohta. Olen kindel, et kui Euroopa Liidu kodanikud on hästi teavitatud, annavad nad lepingule oma tingimusteta toetuse.
Sooviksin samuti rõhutada, et selline tähtis dokument ei tohiks langeda poliitiliste mängude ohvriks, nagu on juhtunud Slovakkias, kus opositsioon takistab selle edumeelse ja demokraatliku dokumendi vastuvõtmist.
Mairead McGuinness
Hr president, astun siin üles, kui - ma loodan - üks tavaline ja korralik Iirimaa kodanik, kasutades minu kolleegi, Euroopa Parlamendi liikme hr Farage'i sõnu, kuigi mulle tundub, et ta on saalist lahkunud.
Ma ei ole üllatunud, et tavalised, korralikud Iirimaa kodanikud on segaduses, sest neil on kummalised ajutised liitlased vastuhäälte seas - pr McDonald ja hr Farage. Uskumatu! Lubage mu öelda eelkõige Sinn Féinile: saavad nad mitte tunnistada Euroopa Liidu rolli Põhja-Iirimaa rahus? Just seda tõhustatakse kõnealuse lepinguga ja mitte "militariseerimist", nagu nad seda nimetasid.
Liikmesriikide parlamentide rolli kohta võin öelda seda, et las liikmesriikide parlamendid võtavad võimu, mida kõnealune leping neile annab, ning las riikide tavalised korralikud kodanikud sunnivad neid seda võimu tõhusalt kasutama.
Hr Duffile, kes väitis, et Iirimaal kaubeldakse valedega seoses "end ise muutva" lepinguga, soovin öelda, et tegemist on negatiivse mõtlemise leiutisega. See pole tõsi ning see pole nii.
Lõpetuseks lubage mul vastupidiselt vastuhäältele nagu pr McDonald ja hr Farage öelda, et kõnealune leping on hea tehing Iirimaale, on hea tehing ELile, samuti Euroopale, ning ma kutsun tungivalt Iirimaa kodanikke üles hääletama selle poolt!
Marian Harkin
Hr president, ma ei lootnud, et saan nii kiiresti sõna. Ma juba andsin oma panuse, kuid tahaksin lisada vaid ühte asja. Me oleme kuulnud kõiki vastaseid, inimesi, kes ütlevad meile, et Lissaboni leping muudab liidu veelgi militaarsemaks; et leping viib sotsiaalse dumpinguni; et see viib meid kõiki vales suunas. Ma olen küll jäänud arutelu väikesest osast ilma, kuid ma ei kuulnud kedagi kommenteerimas artiklit 49, millega sätestatakse, et kui Lissaboni leping ratifitseeritakse, võib iga liikmesriik otsustada vastavalt oma põhiseadusest tulenevatele nõuetele liidust välja astuda.
See tähendab, et kõik need, kes usuvad, et nad ei peaks olema Euroopas, võivad soovitada oma kodanikel liidust välja astuda pärast Lissaboni lepingu ratifitseerimist. Seepärast ei ole neil ühtegi vabandust mitte soovida selle lepingu läbilaskmist.
Colm Burke
Hr president, "jah" Lissaboni lepingule tähendab "jahi" põhiõiguste hartale. ELi põhiõiguste harta koostati esialgu selleks, et tugevdada ELis põhiõiguste kaitset, pidades silmas muutusi ühiskonnas, sotsiaalseid edusamme ning teadusuuringute ja tehnoloogiaalaseid arenguid, muutes need õigused harta kujul nähtavamaks.
Kõnealune harta hõlmab selliseid erinevaid valdkondi nagu eakate hoolekanne, puuetega inimeste hoolekanne, era- ja perekonnaelu austamine, piinamise keeld ning õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele. Need õigused kehtivad ELi institutsioonide ja organite ning liikmesriikide kohta vaid siis, kui nad rakendavad ELi õigust. Hartaga ei anta ELile ühtegi uut volitust, samas aitab see kodanikel paremini aru saada, millised on nende õigused ja kohustused Euroopa õiguse alusel.
Kui harta osas 2000. aastal algselt kokkuleppele jõuti, oli tegemist vaid poliitilise deklaratsiooniga. Kui iirlased hääletavad Lissaboni lepingu poolt, annavad nad õiguslikult siduva lepingu staatuse ka põhiõiguste hartale kõigi Iirimaa ja ELi kodanike hüvanguks.
Bruno Gollnisch
(FR) Hr president, sooviksin ära märkida, millise erapooletusega te neid arutelusid juhatate.
Daamid ja härrad, sooviksin vaid tõstatada moraalse probleemi, osutades nende inimeste avaldustele, kes on lepingu ratifitseerimise poolt ning ütlesid meile, et see on täpselt sama, mis põhiseaduse leping.
Selline oli ka hr Giscard d'Estaing'i väide - ning tema on asjatundja -, et tegemist on küll põhiseaduse lepinguga, kuid see on talletatud teise nime all. Selline oli ka pr Merkeli väide, kui ta lausus täpselt need samad sõnad - tema rääkis küll inglise keeles: "Jätame alles sisu ning muudame sõnastust." Ka endine Itaalia peaminister väitis sama, kui ta ütles, et tekst muudeti loetamatuks, sest kui tekst oleks olnud lihtne, oleks igaüks aru saanud, et tegemist on põhiseaduse lepinguga ja oleks nõudnud referendumit. Sama väitis ka meie endine kaasliige hr de Gucht. Samuti Luksemburgi peaminister hr Juncker.
Seepärast arvan, et sellise kirjelduse kasutamine eurooplaste ees kujutab endast moraalset probleemi.
Jan Zahradil
- (CS) Euroopa Liit ei ole riik ning seega ei vaja see põhiseadust. Kuigi vastumeelselt, pidid seda tunnistama isegi Euroopa vana põhiseaduse lepingu kaitsjad. Kahjuks ei ole mitte kõik neist suutnud leppida pettumusega ning seepärast leiame käesolevast raportist lõike 6, milles väljendatakse kahetsust uues lepingus Euroopa põhiseaduse lepingu eelnõuga võrreldes tehtud muudatuste üle.
Pean seda tõsiseks veaks. Pärast rasket teekonda jõuti 27 liikmesriigi seas konsensusele. Mõned valitsused soovisid muudatusi Euroopa põhiseaduse lepingu eelnõusse ning nüüd kritiseeritakse neid hr Méndez de Vigo ja hr Corbetti raportis kaudselt nende lähenemisviisi pärast. Minu arvates oleks see, kui Euroopa Parlament hääletab raporti lõike 6 poolt, lugupidamatu keeruka konsensuse suhtes, mille 27 liikmesriiki saavutasid, ning see oleks kahjulik kogu teemale. Kindlasti mitte ei saa ma nimetatud lõiget toetada.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Hr president, lisaks sotsiaalsele ja majanduslikule ühtekuuluvusele sätestatakse kõnealuses lepingus kolmas eesmärk, territoriaalne ühtekuuluvus, nimelt kogu liidu jaoks. Euroopa parimates piirkondades võidaks klastreid luua, kuid samal ajal propageerime võimalusi tööhõiveks ja majandusarenguks kogu liidus. See on sotsiaal- ja regionaalpoliitika oluline alus. Tähtis on sellele just nii läheneda ning teha võimalikuks teadmiste edastamine ettevõtluse ning raha ja vahendite kasutamise kohta - mõelge struktuurifondide peale. Sooviksin seda täiskogule meelde tuletada, kuna seda küsimust ei tõstatatud hommikuse arutelu jooksul Sel viisil näitame ka kodanikele kogu liidus, et me suudame pakkuda uusi lahendusi uute olukordade jaoks.
Luís Queiró
(PT) Arvan, et hetkel on oluline rõhutada signaalide tähtsust ja olulisust poliitikas; meie kohus on saata kodanikele õigeid signaale. Selle asemel, et jätkata siin parlamendis arutelu põhiseaduse lepingu ja Lissaboni lepingu erinevuste üle või selle üle, kuidas liikmesriigid peaksid lepingu ratifitseerima, peaksime ehk hoopis arutama, mida me teeme pärast seda, kui leping jõustub, nagu me kõik loodame? Ütlesime oma kodanikele, et institutsionaalne reform on vajalik, et saavutada enam ja paremaid tulemusi. See reform on nüüd tegelikult kätte jõudnud.
Kas Euroopa on aasta pärast paremini valmis toime tulema globaliseerumise, energiasõltuvuse, demograafiliste kriiside, terrorismi, finantsilise ebastabiilsusega ja muutustega tööhõives? Peab olema. Kas Euroopa Parlament on jõulisem, et võtta aktiivne roll nende reformide heakskiitmisel? Taas kord - peab olema.
See on õige signaal, mida täna siit välja saata; ärgem laskem tõeks saada hiina vanasõnal, mis ütleb, et kui tark mees osutab taevasse, vaatavad lollid tema sõrme. Vaatame meie tuleviku suunas, hr president, ja võtame vastu oma kohustuse seda ehitada.
Paul Rübig
(DE) Hr president, volinik, daamid ja härrad; volinik, ma sooviksin teada saada reformilepingu erinevate protokollide ja tekstide vastuvõetavuse taset. Kas on läbi viidud analüüs, millised punktid on eriti populaarsed avalikkuse seas ning millised rohkem problemaatilised? Kas Teil on mingeid turu-uuringute tulemusi, mis näitaksid, mida avalikkus peab kõnealuse reformilepingu kolmeks kõige olulisemaks eesmärgiks, et me saaksime näha, millest Euroopa Liidu 500 miljonit kodanikku huvitatud on; mis näitaks, et see reformileping on absoluutselt vajalik? Kas kättesaadavad on mingid analüüsid või turu-uuringud selle kohta, kui hästi on inimesed nii kvantitatiivselt kui ka kvalitatiivselt teavitatud kõnealusest reformilepingust? See oleks alus hindamaks selle reformi tähtsust Euroopa Liidu jaoks.
Milliseid samme kavatsete Teie, volinik, võtta lähitulevikus, et muuta see teave inimestele paremini kättesaadavamaks?
Piia-Noora Kauppi
Hr president, kui Euroopa Liit oleks auto, siis oleks kõnealune leping selle sõiduki tuunimise kohta. On väga tähtis, et meil oleks uued struktuurid, eelkõige välis- ja julgeolekupoliitika valdkonnas, ning ma nõustun nendega, kes on rõhutanud hea ühise välis- ja julgeolekupoliitika tähtsust, kuid vaid heade struktuuride olemasolust ei piisa.
Kui me ei suuda oma tegevusi kooskõlastada ning kui me ei saa tegelikult koos töötada ja koostada ühiseid sõnumeid, mida Kissingerile või Rice'ile edastada, siis ei ole need sõnumid midagi väärt. Me peame muutma selle arutelu sisukamaks ning me peame tõesti tegema koostööd ühiste vaadete väljatöötamise nimel.
Meil on nüüd täiuslik sõiduriist. Peame hakkama seda juhtima teatud suunas ning asuma täitma oma rolli maailmas. Kõnealune leping annab meile vahendid, millega seda teha.
Pál Schmitt
(HU) Tänan teid, hr president. Olles ühte uutest liikmesriikidest esindav Euroopa Parlamendi liige, sooviksin kasutada võimalust ja väljendada tänu ühenduse solidaarsuse eest, mida meie suhtes täna üles on näidatud. Selleta oleksid Ida-Euroopa riigid võimetud taastuma pärast 40 aastat kestnud nõukogude okupatsiooni.
Lubage mul alustuseks delegatsiooni juhina ELi-Horvaatia parlamentaarses ühiskomisjonis öelda, et lepinguga muudetakse tihedamaks ja tõhusamaks koostöö liikmesriikide vahel, võimaldades samal ajal Euroopa Liitu veelgi laiendada, et kaasata ka need riigid, kes aktsepteerivad ELi väärtuste süsteemi ja järgivad seda.
Minu arvates edastatakse lepinguga positiivne sõnum Lääne-Balkani riikidele, kes on juba alustanud ühinemisläbirääkimisi; see julgustaks neid kiirendama reforme, kuna see seaks ühinemise ELiga neile kättesaadavasse kaugusse.
Kokkuvõtteks on minu jaoks üheks kõige tähtsamaks ja uuenduslikumaks lõiguks lepingus kahtlemata see, millega tagatakse vähemuste õigused, muutes riiklike ja etniliste vähemuste kaitse Euroopa Liidu aluspõhimõtteks. Tänan Teid.
Gay Mitchell
Hr president, mulle teadaolevalt olen ma ainus liige, kes on referendumitel valimiste juht, ning ma ei tunne mingit kohustust öelda sakslastele, et nende otsus on vähem õiguspärane Iirimaa otsusest lihtsalt selle pärast, et meil korraldatakse referendum ja nemad seda põhiseadusest tulenevatel põhjustel ei tee.
Millist liiki referendumit need referendumipooldajad soovivad? Kas nad soovivad referendumit, kus 50% või enam inimestest üle kogu Euroopa Liidu teevad otsuse nende eest ning mille puhul otsustavad kõigi eest suured riigid, või siis väikeste ja suurte riikide kooslust, mille puhul otsustab igaüks ise? Või peavad nad silmas, et igas liikmesriigis peab osalema üle 50% inimestest ning sel juhul annab iga liikmesriik ära otsuse tegemise õiguse kõigile teistele liikmesriikidele! Kus peitub siin loogika?
Winston Churchill kasutas väljendit "terminoloogilised ebatäpsused". Minust paremal istuvate "kollakõhtude" suhtes ei soovi ma enamat lisada, kuid et nad tõesti on parimal juhul silmakirjalikud!
Janez Lenarčič
nõukogu eesistuja. - Oli suur au osaleda sellel äärmiselt huvitaval ja dünaamilisel arutelul. Lubage mul jagada oma tähelepanekud kolme kategooriasse.
Esimene neist käsitleb ettevalmistavaid tegevusi, mis tuleb Lissaboni lepingu jõustumise korral ja jõustumise hetkeks lepingu täielikuks rakendamiseks lõpule viia. Neid tegevusi on mitmeid. Tuleb valmistuda Euroopa Ülemkogu presidendi ning välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja valimisteks, luua ühine välisteenistus ning korraldada tegevused justiits- ja siseküsimuste valdkonnas.
Need tegevused tuleb läbi viia kannatlikult ja vastutustundlikult. Olen veendunud, et keegi ei soovi jätta muljet, et Euroopa Liidu või liikmesriikide institutsioonid püüavad haarata suurimat tükki karunahast endale, enne kui karu veel laskmatagi on.
Seepärast peame olema teadlikud, et kuigi ettevalmistavad tegevused tuleb lõpule viia, on tõsi, et Lissaboni lepingu rakendamisel jääb viimane sõna liikmesriikidele, teiste sõnadega liikmesriikide parlamentidele ja ühel juhul ka hääletajatele. See on toonud meid dilemmani, mida on täna mitmel korral mainitud ja viimastel aastatel laialdaselt arutatud: referendum või parlamentaarne ratifitseerimine?
Sooviksin tänada pr Doyle'i, hr Mitchelli ja teisi, kes rõhutasid, et on vaja austada liikmesriikide otsust. Oma esimeses pöördumises rõhutasin, et otsus Lissaboni lepingu ratifitseerimise meetodi üle kuulub iga liikmesriigi suveräänse ainupädevuse ja -vastutuse alla.
Sellest olenemata pean lisama järgmist: parlamentaarses ratifitseerimises pole midagi halba. Absoluutselt mitte midagi. Kõik Euroopa Liidu liikmesriigid kujutavad endast parlamentaarseid esindusdemokraatiad ning lõppude lõpuks on see austusväärne kogu, Euroopa Parlament, võimas esindusdemokraatia sümbol.
Nüüd mõned sõnad ratifitseerimise olulisusest. Minu arvates tuleks Lissaboni lepingu ratifitseerimist käsitleda mitte vaid praeguses kontekstis, vaid ka ajaloolises kontekstis ja tulevikku silmas pidades. Sooviksin kommenteerida hr Schulzi ja teiste poolt öeldut, nimelt et me peame meeles pidama, mis oli meie mandril käimas sada aastat tagasi, 75 aastat tagasi või, nagu mu kodumaa puhul, 20 või vähem aastat tagasi. Lühidalt, tegemist on meie minevikuga, mis peab meile pidevalt meelde tuletama, et just Euroopa Liit andis märkimisväärse panuse rahu, stabiilsuse ja õitsengu tagamisele meie mandril.
Samas peame arvesse võtma tulevikku. Peame end ette valmistama juba tuntavateks, Euroopa Liitu eesootavateks väljakutseteks. Oleme kindlalt seisukohal, et Lissaboni leping kujutab endast sammu edasi õiges suunas ning pakub meile vastuseid väljakutsetele, mis horisondil terendavad.
Margot Wallström
Euroopa Komisjoni asepresident. - Hr president, see on olnud tõesti elav ja huvitav arutelu, mille kohta sooviksin esitada kolm märkust.
Esiteks käsitlen rakendamist, kuna mitmed teist on tõstatanud konkreetsed, spetsiifilised küsimused rakendamise ja järelmeetmete kohta. Samuti sooviksin öelda ühtteist siin toimunud arutelu kohta demokraatia üle ning siduda see suhtluse ja läbirääkimistega.
Alustaksin hr Deprezi, hr Dehaene'i, hr Barón Crespo ja hr Duffi esitatud küsimustega; mitmed teist küsisid, mis saab nüüd edasi uue reformilepingu rakendamise ettevalmistamisega.
Ma eeldan, et ettevalmistused käivad kõigis institutsioonides, seega peame vaatama, mida meie vastavatelt institutsioonidelt nõutakse - komisjoni puhul konkreetsete õigusloomega seotud ettepanekute esitamine - ning mida selleks institutsioonidevahelise koostöö ja praktiliste ettevalmistuste osas vaja on. Kõike seda tuleks teha, võttes täielikult arvesse praegu käimasolevat ratifitseerimisprotsessi.
Meie lähenemisviis komisjonis on olnud teha seda ametlikult absoluutselt korrektselt ja austada ratifitseerimisprotsessi - mitte ennetada, vaid olla valmis. Usun, et samasugune lähenemisviis on olnud ka nõukogul, kus on läbi viidud inventuur, ning samamoodi vaatame loomulikult ka meie komisjonile osaks saavatele kohustustele.
Loomulikult teeme koostööd parlamendiga ning istume maha ja vaatame, mida on praktikas ära tehtud. On hea, et juba on vastavates institutsioonides käimas arutelu, tagamaks, et kõik oleks valmis ja kõike saaks käsitleda ametlikult täiesti korrektselt. Loomulikult valmistume praktilise töö alustamiseks.
Palju on öeldud demokraatia kohta, tuletades meelde, mida juba tsiteeritud Churchill on selle kohta öelnud: "Demokraatia on halvim valitsemise vorm peale nende, mida aegajalt on proovitud".
Ükskõik, milline ratifitseerimise meetod valitakse ning see, millist kasutada, on iga valitsuse ja iga liikmesriigi otsustada, komisjon austab seda ning peab ratifitseerimist liikmesriikide parlamentide poolt demokraatlikult õiguspäraseks. Ükskõik, milline meetod valitakse, kodanikega tuleb suhelda.
Kõigile konsolideeritud teksti järele pärinutele edastaksin nõukogu sõnumi, et see tekst edastatakse loodetavasti niipea kui võimalik ning et kevadel on meil konsolideeritud tekst kindlasti nõukogult olemas. Tean, et hetkel on erinevates keeleversioonides saadaval oma tosin konsolideeritud teksti. Tean, et ülemkoda on esitanud konsolideeritud teksti; tean, et Prantsusmaa senat on esitanud konsolideeritud teksti; ning ma tean, et see on olemas ka Saksamaal. See on kättesaadav Internetist.
See tähendab, et kättesaadava teabe puudumist ei saa kasutada vabandusena. Kõik tekstid on kättesaadavad ning samuti on olemas teave komisjoni koduleheküljel, kus on esitatud küsimused ja vastused ning faktiline teave lepingu kohta seoses konkreetsete oluliste küsimustega.
Meie kõigi kohus on aidata kodanikel kogu neile vajalikule faktilisele teabele ligi pääseda ning samuti vastata nende konkreetsetele küsimustele.
Vastusena hr Rübigi öeldule ütleksin, et me teame eelmise Eurobaromeetri arvamusküsitluse põhjal, et inimesed on eelkõige huvitatud olulistest küsimustest ja mitte nii väga institutsionaalsetest küsimustest. Kuid ma eeldan, et mitmed liikmesriigid korraldavad konkreetsed arvamusküsitlused, et kontrollida avalikku arvamust vastavates liikmesriikides. Lähemalt kuuleme sellest lähikuudel. Komisjon jälgib neid küsimusi üldiselt, Eurobaromeetri kaudu.
Palun suunake kodanikud ja kõik, keda te kohtate, meie uuele koduleheküljele "Debate Europe". Me taaskäivitame kodulehekülje "Debate Europe", et kaasata uus reformileping. Jälgige arutelu ning palun julgustage inimesi sekkuma ja osalema arutelul Internetis.
Lubage mul öelda ka seda, et ma loodan, et me suudame kaasata sellesse arutelusse ka noori inimesi ja naisi, sest rääkides demokraatiast ja osalusdemokraatiast, soovime näha ka rohkem naisi arutelus, loodetavasti tulevikus ka meie institutsioonide ja Euroopa Liidu juhtidena.
Kui naised ei näe, et nad on esindatud, siis nad kõhklevad, enne kui annavad meie erinevatele projektidele ja otsustele oma toetuse. Seega on see meile kõigile ka demokraatlik ülesanne ja missioon.
Lõpetuseks sooviksin öelda, et hr Nassauer tegi väga tähtsa märkuse liikmesriikide parlamentide kohta ning selle kohta, kuidas me peaksime selles valdkonnas jätkama ja tagama, et see oleks täiendav. Euroopa Parlamendi suurenenud ja tugevnenud roll sobib hästi selle küsimuse kinnistamiseks riiklikesse parlamentaarsetesse protseduuridesse igas liikmesriigis. Samuti on tegemist millegagi, mille me peame koos liikmesriikide parlamentidega korralikult ja põhjalikult ette valmistama. Neil on tähtis roll, mis tuleks täielikult ette valmistada.
Tänan teid selle arutelu eest. Komisjon teeb tihedat koostööd parlamendi ja nõukoguga, et valmistuda rakendamiseks, ning teeb kindlasti kõik endast oleneva, et suhelda ning tagada, et inimestel oleks juurdepääs kogu teabele ja arutelufoorumile, mida nad vajavad Euroopa tuleviku üle arutlemiseks.
Richard Corbett
raportöör. - Hr president, see arutelu on näidanud, et selles parlamendis kiidavad lepingu väga suure häälteenamusega heaks 27 riigi rahvaste valitud esindajad. Meie liikmesriikide valitsuste iga erakonna ja meie liikmesriikide peaaegu iga opositsioonierakonna, välja arvatud loomulikult Briti Konservatiivne Partei, toetab kõnealust lepingut.
Kõik peamised kristlikud-demokraatlikud erakonnad toetavad seda. Seda toetavad kõikides meie riikides kõik sotsialistlikud erakonnad. Seda toetavad liberaaldemokraatlikud erakonnad igas meie riigis, enamus roheliste erakondasid ja isegi konservatiivsed erakonnad, välja arvatud loomulikult Briti Konservatiivne Partei. Kõnealuse lepingu opositsiooni moodustavad peamiselt selle täiskogu paremäärmuslased ja mõned vasakäärmuslased. Seega on huvitav näha seda uut poliitilist liitu, mille on kõnealusele lepingule vastu olles moodustanud Sinn Féin ja Briti Konservatiivne Partei.
Mõned neist on täna siin väitnud, et see leping võetakse vastu, ilma et meil oleks juurdepääs dokumendile - et avaldatud ei ole lepingu konsolideeritud versiooni. Aga nagu ma ka eile märkisin, on mitmed liikmesriigid avaldanud lepingu konsolideeritud versiooni.
Siis väidetakse, nagu seda tegi näiteks hr Bonde, et see ei näita lepingusse tehtud muudatusi, kuid loomulikult on muudatused olnud kättesaadavad Euroopa Liidu Teatajas igas keeles alates detsembrist. Ausalt öeldes ei tee ükski Euroopa Parlamendi liige, kes ütleb, et ta ei ole saanud kõnealust teksti lugeda, oma tööd, mille eest neile makstakse. Tegemist on puhtalt laiskusega.
Teiseks on mõned neist tulnud siia ja öelnud, et Euroopa Parlament peaks korraldama referendumi. Pean üsna naljakaks, et need, kes on vastu Euroopa Parlamendi volitustele ja sellele, et Euroopa Liit saaks liikmesriikidele öelda, mida need tegema peaksid, tulevad nüüd siia ja ütlevad, et me peaksime suveräänsetele liikmesriikidele ette kirjutama, millised peaksid olema nende sisemised protseduurid rahvusvahelise lepingu ratifitseerimiseks. See on ülim silmakirjalikkus.
Lõpetuseks märkasin, et mitmed neist puudusid arutelult pikka aega, sest nad olid arad (chickens - ingl. k; ülekantud tähenduses) ja seisid saali ukse taga. Arvan, et see on väga sümboolne. Nemad on arad, sest nad ei julgenud siin väidelda, sest nad kardavad selle demokraatliku arutelu kohtuotsust, mis on kõnealuse lepingu osas ülekaalukalt positiivne: nimelt et tegemist on hea lepinguga, mis parandab meie liitu ja muudab selle demokraatlikumaks.
(Aplaus)
Íñigo Méndez de Vigo
raportöör. - (ES) Hr president, täna on osutatud Euroopa integratsioonile ajaloolisest vaatepunktist.
Euroopa Liit, mida oleme Euroopas ehitanud viimased 50 aastat, on arutelude ja dialoogi Euroopa; Euroopa, kus teist austatakse; Euroopa, kus teiste mõistmiseks asetatakse end nende olukorda. Seda ideed on tänase arutelu käigus rõhutanud väga suur enamus sellest täiskogust.
Hr president, arutelus osales siiski ka teine Euroopa, mida ma tähistan kolme omadussõnaga: konfliktide, hukkamõistmise ja põlguse Euroopa. Demokraatidena meile see Euroopa ei meeldi, sest usume, et arutelu ja dialoog on võimalik ja vajalik, kuid mida ei tohiks olla, on hukkamõist.
Hr president, arvan, et täna on paljugi öeldud ning mõni asi neist on täielik vale.
Mainin siinkohal ühte neist: kui öeldakse, et Lissaboni lepinguga viiakse sisse uus annus kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamist, siis see vastab tõele, kuid samas jäetakse lisamata, et Lissaboni leping tähendab Euroopa Parlamendi suuremat osalust. Kuidas saab keegi olla selle täiskogu liige ja mitte tahta suuremat osalust poliitilistes otsustes, mis mõjutavad Euroopa inimesi?
(Aplaus)
Hr president, lõpetuseks tsiteerin Miguel de Cervantesi, kes vanana ja oma elu lõpujärgus ütles, et oli olukordi, kus pidime otsustama, kas olla tee või hotell. Hotell olemine tähendab paigalseisu. Tee olemine aga edasiliikumist.
Hr president, ma loodan, et hääletame Lissaboni lepingu poolt nii oma südame kui ka meelega, nagu kavatseb seda teha minu fraktsioon ja selle täiskogu poliitiline enamus. Kasutagem demokraatlikku hääletust, et anda demokraatlik tunnustus neile, kes soovivad rohkem Euroopat kõigi eurooplaste jaoks.
(Aplaus)
President
Arutelu on lõppenud.
Jätkame hääletustega. See on hääletuste esimene punkt ning hääletus algab nüüd.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Bairbre de Brún  
kirjalikult. - (GA) Kui kõike arvesse võtta, peab ütlema, et Euroopa Liit on Iirimaa jaoks hea olnud.
Kuid kõnealune referendum on siiski Lissaboni lepingu üle. See, kas Euroopa Liit on Iirimaa jaoks kasulik olnud või mitte, ei oma tähtsust.
Lissaboni lepinguga antakse Euroopa institutsioonidele ainupädevus kaubanduspoliitika valdkonnas, sealhulgas rahvusvaheliste kaubanduskokkulepete alaste läbirääkimiste osas. Lepinguga volitatakse komisjoni algatama ja läbi viima läbirääkimisi, sealhulgas rahvusvaheliste kaubanduskokkulepete alaseid läbirääkimisi, andes sellest enne aru ministrite nõukogule. Artikli 10 punkt a volitab "rahvusvahelise kaubanduse tõkete järkjärgulise kaotamise kaudu" ning see on komisjoni peamiseks põhimõtteks suhtluses mitteliikmesriikidega. 2006. aasta oktoobrist on EL teinud jõupingutusi, et kaotada piiriülesed takistused oma kauplemisel arengumaadega. Takistused, nagu näiteks keskkonnaalased eeskirjad, tarbijakaitse-eeskirjad ja tervisealased eeskirjad, hoolimata nende eeskirjade kõrvaldamisega seotud tagajärgedest. Kui neid kahte aspekti arvesse võtta, ilmneb paljugi ELi märkimisväärsest sammust tagasi seoses liidu lähenemisviisiga maailma vaesuse ja ebavõrdsuse käsitlemisel.
Ilda Figueiredo  
Just nüüd, mil käimas on Lissaboni lepingu ratifitseerimise protsess, astub Euroopa Parlament taas kord üle oma volitustest, püüdes mõjutada avalikku arvamust raportiga, milles väljendatakse heakskiitu sellele lepingule ja millega suunatakse kõiki ELi liikmesriike lepingut õigeaegselt ratifitseerima, et see saaks jõustuda 1. jaanuaril 2009. Tegemist on tõelise poliitiliselt kavala sammuga, kuna parlamendi volitused ei ulatu Euroopa lepingute vastuvõtmiseni. Liikmesriikidel on selles valdkonnas pädevus: esialgu valitsustevahelise konverentsi kaudu ja seejärel ratifitseerimise kaudu riikide kaupa vastavalt iga riigi põhiõigusaktidele.
Kuna EL soovib nüüd referendumitest kõrvale hiilida, et vältida lepingu taas tagasilükkamist, nagu 2005. aastal juhtus Prantsusmaal ja Madalmaades, korraldab põhimõtteliselt referendumi vaid Iirimaa.
Erinevate ettekäänetega referendumitest hoidumine näitab hirmu tagajärgede ees, mis võivad kaasneda, kui anda kodanikele võimalus hääletada Portugalis või teistes ELi riikides. Need riigid teavad, et Lissaboni lepingu sisu on samasugune "Euroopa põhiseaduse" sisuga. Nime on muudetud vaid selleks, et tüssata kodanikke tõelise poliitilise pettusega. Seepärast oleme raporti vastu.
Katrin Saks  
Euroopa Liidu jaoks on kõige olulisemaks teemaks Lissaboni leping, sest kaalul on Euroopa tulevik, sest loeb see, kuidas me saame hakkama maailmas, mis aasta aastalt muutub üha kiiremini kui meie. Sooviksin esitada kolm tähelepanekut:
1) Esiteks sooviksin tervitada asjaolu, et referendumite šokiga kaasnenud kriisi alguses oli Prantsusmaa esimene "vana Euroopa" riik, kes ratifitseeris lepingu, olles seega eeskujuks teistele, näidates, et Euroopa integratsioon peab kindlasti jätkuma.
2) Teiseks loodan ma, et ratifitseerimise käigus ei hakka liikmesriigid kasutama lepingut poliitilise vahendina, nagu juhtus Slovakkias, kus lepingut siiski pooldav opositsioon seadis ratifitseerimise tingimuseks selle, et valitsev erakond võtaks tagasi õigusakti eelnõu, millega opositsioon ei nõustunud. ELi kõige olulisemaid teemasid ei tohi põhja lasta riigisiseste küsimustega!
3) Lõpetuseks sooviksin väljendada lootust, et reformileping lõpetab mõningate Euroopa poliitikute mõttetuse, nagu me saaksime jätkata vanade lepingutega. Vastupidi, globaliseerumine ei nõua mitte ainult suurt pühendumist, muutmaks püüdlusi reaalsuseks, vaid ka laiaulatuslikumat kokkulepet liidu poliitikate osas ning uut alusdokumenti, millega seda saavutada.
