Situationen i Irak (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är utrikesrepresentantens uttalande om situationen i Irak.
Catherine Ashton
Fru talman! När vi betraktar Irak i dag ser vi att det skett påtagliga framsteg även om landet fortfarande står inför en mängd utmaningar. I dag vill jag emellertid inrikta mig på den nuvarande situationen i och framtiden för Irak, ett land med stor potential som genomfört betydande insatser de senaste månaderna.
Våldet i dag har nått den lägsta nivån sedan 2003. Trots de fruktansvärda attackerna mot regeringsinstitutioner uppgick det totala antalet civila dödsfall under 2009 till mindre än hälften jämfört med 2008. Det sekteristiska våldet, som var ett stort problem under 2006 och 2007, har kraftigt minskat.
Irak har en ny författning och det har genomförts flera val med högt deltagande och stora risker i landet. Tack vare det irakiska folkets mod har de demokratiska institutionerna kunnat rota sig. Provinsvalen förra året kunde genomföras relativt friktionsfritt i hela Irak. Nästa allmänna val, som hålls den 7 mars 2010, kan få en avgörande betydelse och utgöra ett stort steg mot ett stärkande av den irakiska demokratin.
För vår del innebär detta att vårt arbete med att stödja Irak måste fortsätta och flyttas över till nya områden i takt med att situationen förbättras.
Europeiska unionen har tillhandahållit över 1 miljard euro i bistånd till Irak sedan 2003. Det har gått till bastjänster, mänsklig utveckling, flyktingar, god förvaltning, politiska processer och kapacitetsuppbyggnad - allt i enlighet med irakiska prioriteringar. Vårt samordnade rättsstatsuppdrag EUJUST LEX har på irakisk begäran utökats flera gånger och genomför nu även utbildning i Irak.
EU har haft en ledande roll när det gäller valstöd och vi kommer att fortsätta att stödja Irak på detta och andra områden tills de irakiska institutionerna själva kan ta det fulla ansvaret. Eftersom det sker positiva framsteg inriktar vi oss alltmer på irakiskt egenansvar och långsiktig hållbarhet.
Vi utvecklar även våra förbindelser med Irak. Vi har precis ingått ett samförståndsavtal om energisamarbete och snart kommer vi även att underteckna ett partnerskaps- och samarbetsavtal, den första avtalsförbindelsen mellan EU och Irak. Det kommer att omfatta frågor som politisk dialog, handel, samarbete på regleringsområdet och utvecklingsbistånd.
Vi vill ha en bredare och djupare politisk dialog som även ska omfatta mänskliga rättigheter med Irak. Parlamentet har engagerat sig starkt för Irak och vi förväntar oss ännu mer samarbete mellan Europaparlamentet och det irakiska representantrådet i framtiden.
Det är uppenbart att Irak måste ta itu med de många utmaningarna. Det kommande allmänna valet kommer att få en avgörande betydelse och måste vara fritt och rättvist. Tillsammans med våra internationella samarbetspartner kommer vi att följa det mycket noggrant. EU kommer att sända en valanalysgrupp till Irak för att analysera valet och ge särskilda rekommendationer.
Irak är inne på en positiv väg. Jag är säker på att landet genom sina nya institutioner kommer att finna de kompromisser som är nödvändiga för att uppnå nationell försoning. Vi kommer även fortsättningsvis att stå vid Iraks sida och fortsätta med vårt stöd tillsammans med FN och resten av världssamfundet.
Jag ser fram emot vår debatt.
Esther de Lange
för PPE-gruppen. - (NL) Fru talman! Också jag vill tacka utrikesrepresentanten för hennes anförande, där hon lade an den rätta tonen av optimism. Det finns verkligen positiva tecken. Ni nämnde bland annat det lägre antalet dödsfall på grund av attacker och det kommande valet. Men fru Ashton, inte ens framgångsrika val skapar en demokrati eller en rättsstat. För att citera en berömd tysk, Schiller, på ert modersmål: ”The voice of the majority is no proof of justice” (Majoritetens röst är inget bevis på rättvisa). En mogen demokrati erkänner också minoriteters rättigheter. Jag har allvarliga farhågor beträffande detta. Jag är besviken över att ordet ”minoriteter” inte fanns med i ert anförande här i parlamentet.
Varför oroar det mig? Människorättsorganisationen Human Rights Watch fortsätter att rapportera om att icke-muslimska minoriteter förföljs. Sedan 2004 har 65 kyrkor attackerats. Lokal milis fortsätter att fördriva kristna från sina hem. I förrgår sköts en 52-årig grönsakshandlare som var far till två döttrar ihjäl på öppen gata i Mosul. Detta för oss naturligtvis till de kristna minoriteternas pågående flykt från Irak. År 1991 uppgick den kristna minoriteten fortfarande till 850 000 personer. Efter Gulfkriget uppgick denna minoritet till 550 000, och efter USA:s invasion var antalet endast 385 000, varav100 000 är internflyktingar. Europeiska unionen kan inte fortsätta att bevittna denna situation utan att göra något. I artikel 2 i EU-fördraget anges att de mänskliga rättigheterna, däribland minoriteters rättigheter, är en av EU:s uttryckliga kärnvärderingar. Vi kräver att minoriteterna i våra 27 medlemsstater ska respekteras, och det är er uppgift, fru Ashton, att kräva att så även sker på internationell nivå.
Hittills har kommissionens förhållningssätt, liksom ni själv sade, varit strängt inriktat på allmänt stöd till infrastruktur och demokratiskapande, via FN eller på annat sätt. Ni säger att vi agerar i enlighet med Iraks prioriteringar. Jag skulle vilja att ni talar om för oss hur ni tänker se till att EU:s politik och budget för Irak i högre grad beaktar sårbara minoriteter. Det är kanske inte Iraks främsta prioritering, men det är vår. Jag skulle uppskatta ett svar på denna fråga.
Silvia Costa
för S&D-gruppen. - (IT) Fru talman, kommissionsledamot Ashton, mina damer och herrar! Jag anser att det är mycket viktigt att Europaparlamentet utnyttjar det tillfälle som erbjuds i och med denna debatt om valet i mars i Irak.
Den irakiska politiska processen har visat sig vara viktig - även om den som ni sade är intressant - men den är fortfarande mycket bräcklig. Det är därför ännu viktigare att göra allt vi kan för att befästa och stärka landets nya institutioner och den politiska jämvikt som de bygger på. Vi anser att detta är en mycket viktig målsättning om vi vill att det första verkliga tillbakadragandet av amerikanska trupper ska ske i augusti utan att det får allvarliga konsekvenser för landets interna situation.
Den samexistens av shiiter, sunniter och kurder som i dag förkroppsligas genom de federala strukturerna bör garanteras genom nya lagar och ett politiskt samförstånd som omfattar alla dessa parter. Angående denna punkt har farhågor väckts - och vi vill också höra er åsikt om detta - i och med valkommissionens beslut nyligen att utesluta många kandidater och partier med nära koppling till sunniter eller kristna, vilket därmed skulle riskera att försvaga den redan bräckliga demokratiprocessen i Irak.
EU måste genom de åtgärder som vidtas följa denna valprocess, liksom ni sade, men också vara mer ambitiös när det gäller att utveckla sina förbindelser med Irak. Genom EU:s EUJUST LEX-program är vi direkt delaktiga i processen för att förbättra Iraks lagstiftning och demokratiska institutioner, och vi, gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet, anser att det är ett positivt tecken att rådet har beslutat att förlänga detta uppdrag till den 30 augusti 2010.
EU bör fortsätta att ge Irak ett starkt stöd genom sina samarbetsprogram, med målsättningen att delta i processen för att stabilisera och utveckla landet, och efter valet bör unionen stärka förbindelserna mellan parlamenten. Det är viktigt att komma ihåg att många medlemsstater samarbetar med Irak, däribland Italien, i fråga om det viktiga programmet för kultursamarbete.
Iraks politiska jämvikt är inte bara väsentlig för landet, utan också för den strategiska roll som Irak kan spela i regionen för att övervinna de befintliga konflikterna och skapa fred. I det hänseendet är de förbättrade förbindelserna mellan Turkiet och den regionala regeringen i Kurdistan ett positivt steg i rätt riktning.
Som vi vet är Irak dock fortfarande ett land med mycket allvarliga problem i fråga om säkerhet, respekt för demokratin och de mänskliga rättigheterna och det råder ekonomisk osäkerhet. Det är de mest sårbara grupperna, till exempel flyktingar - som utgör 10 procent av befolkningen - etniska minoriteter, kvinnor, religiösa minoriteter och barn som drabbas av denna situation.
Vi måste därför avslutningsvis spela en ännu viktigare roll i detta område, delvis genom att stödja de lokala och europeiska icke-statliga organisationer som är verksamma i Irak, och i det hänseendet kan kvinnor också göras delaktiga som strategiska personer för att övervinna en del av befolkningens svårigheter.
Johannes Cornelis van Baalen
för ALDE-gruppen. - (EN) Fru talman! Faktum är att Irak inte är säkert. Det är ett faktum.
Om vi ser på Iran försöker detta land få ett mycket större inflytande än nödvändigt i södra Irak - i hela södra delen av landet, via shiaminoriteten. Jag hörde inte utrikesrepresentanten nämna Irans ståndpunkt. Iran hotar Irak. Vilken roll anser utrikesrepresentanten att EU bör spela när det gäller att hålla kvar Iran där det borde vara - i Iran och inte i Irak?
I de norra delarna av landet ser vi att det finns ett stort problem mellan Turkiet och Irak angående Kurdistan. Det kan förstås vara legitimt att bekämpa de gerillor i norra Irak som hotar Turkiet, men det är inte poängen. Den autonoma regionen i norra Irak - Kurdistan - borde få utvecklas på egen hand.
Detta är mycket viktigt när det gäller samförståndsavtalet om energi, men Irak är inte en enhetlig stat. Så jag vill veta om samförståndsavtalet också diskuteras med den kurdiska autonoma regeringen? Förs det en diskussion om Kirkuk när det gäller vem som äger oljefälten etc. Beaktas detta?
Jag vill också uppmärksamma er på att de irakiska säkerhetsstyrkorna fortfarande inte är välutbildade, och fortfarande inte fungerar väl. Så vi bör inte bara stödja rättssäkerheten, utan om vi ombes bör vi också vara beredda att hjälpa dem genom att bistå deras säkerhetsstyrkor. Vi måste ha en integrerad strategi för energi, ekonomi och stabilitet. Vi måste ha en integrerad strategi för Iraks grannstater. Kan ni vara snäll och ge oss en ledtråd om denna integrerade strategi? Tack för ALDE-gruppens räkning.
Jill Evans
Fru talman! Jag vill tacka utrikesrepresentanten Catherine Ashton för hennes uttalande.
Jag tycker att det är relevant att nämna att vår debatt här i kväll äger rum mot bakgrund av Chilcot-utredningen i Storbritannien om det illegala kriget mot Irak och om de lärdomar som kan dras av detta, och en hel del information framkommer som bekräftar vad många av oss trodde vid tidpunkten för invasionen: kriget startades för att man ville få till stånd ett regimbyte och för att man ville kontrollera resurser, och inte på grund av hotet med massförstörelsevapen. När det gäller den långsiktiga planeringen för Irak efter kriget använder högt uppsatta diplomater och militära tjänstemän begrepp som ”förfärlig”, ”stora brister” och ”beklagligt tunn” i sina vittnesmål i utredningen, så det är inte konstigt att vi nu bevittnar ingripandets allvarliga konsekvenser.
Catherine Ashton sade att vissa framsteg har gjorts och det stämmer naturligtvis, men det finns fortfarande många problem. Det finns ingen lagstiftning om skydd av minoriteterna i Irak. Problemet med flyktingar är fortfarande stort. Fackföreningsanslutna, journalister, kvinnliga politiker och människorättsaktivister har försvunnit eller dödats. Självmordsattackerna fortsätter. Vad gäller valet den 7 mars uteslöt den irakiska valkommissionen förra veckan, liksom min kollega nämnde, nästan 500 kandidater, huvudsakligen sunnitiska politiker, från att kandidera till valet. De är redan underrepresenterade i det irakiska parlamentet och detta kommer säkerligen att leda till ännu större spänningar och till ökad instabilitet.
I november förra året uppmanade EU:s ordförandeskap Iraks regering att avskaffa dödsstraffet helt och hållet, men 900 personer inväntar fortfarande sitt dödsstraff i Irak och dödsstraff utdöms ofta efter orättvisa rättegångar, varav vissa bara varar några minuter.
EU har ett ansvar för att hjälpa till att skapa demokrati och garantera respekten för de mänskliga rättigheterna, och ramarna för dess åtaganden i Irak omfattar tre prioriteringar för att inrätta grundläggande tjänster som hälsa och utbildning, öka rättssäkerheten och stödja kommissionen för de mänskliga rättigheterna.
Partnerskaps- och samarbetsavtalet kommer att utgöra grunden för det framtida arbetet, men vi måste kräva omedelbara åtgärder i frågor som avskaffande av dödsstraffet, skydd av sårbara och utsatta grupper och ökad demokrati och stärkta mänskliga rättigheter.
Struan Stevenson
Fru talman, fru Ashton! Valet i Irak kommer inte att vara fritt och rättvist. För tio dagar sedan beslutade Iraks kommission för rättvisa och ansvarsskyldighet att utesluta Saleh al-Mutlaq, som är ledare för parlamentsgruppen Nationella dialogfronten och som varit ledamot i Iraks parlament under de senaste fyra åren. Han har uteslutits från att delta i det kommande valet. Jag tror inte att det var en slump att detta skandalösa uteslutande, tillsammans med uteslutandet av över ytterligare 500 sekulära irakiska politiker, tillkännagavs exakt samma dag som Manouchehr Mottaki, Irans förhatliga utrikesminister, besökte Bagdad. Saleh al-Mutlaq har varit en uttalad kritiker av Irans ingripande i Irak, och nu har mullorna insisterat på att han ska uteslutas från att delta i valet.
Jag är lättad över att USA:s vice president Joe Biden redan har protesterat mot detta förbud, och jag hoppas att också ni kommer att göra det, fru Ashton. Om inte dr. al-Mutlaq och de övriga återinsätts, får och kan vi inte erkänna detta val som legitimt.
Willy Meyer
för GUE/NGL-gruppen. - (ES) Fru Ashton! Jag delar tyvärr inte er optimism. Det är bra att vara optimistisk, men vi kan inte vara optimistiska i fråga om Irak som saker och ting ser ut för tillfället.
Som bevis på detta har kommissionen beslutat att inte sända dit observatörer, eftersom man inte kan garantera deras säkerhet. Detta beslut talar för sig självt. Det visar tydligt att Irak - och jag vet att ni inte vill tala om det förflutna, men vi har inget annat val - är ett land som har ödelagts, där över 1 miljon människor har dött och där 4 miljoner är hemlösa till följd av ett olagligt och orättvist krig baserat på lögner. Det fanns inte heller några massförstörelsevapen eller några kopplingar mellan Saddam Hussein och al-Qaida. Det är den enkla sanningen. Det enda som var sant var att den nordamerikanska oljeindustrin ville få kontroll över råoljan i Irak.
Det är den enkla sanningen. Denna sanning kan inte heller rimligtvis bestå i och med närvaron av de ockuperande styrkorna, som förvränger allt. För tillfället skulle det inte förvåna mig om det beslut som fattats om att utesluta oppositionspartierna skulle leda till en verklig civil konfrontation. Vissa europeiska ambassader utesluter för närvarande inte en möjlig militärkupp, en faktisk militärkupp i Irak. Det ser därför mycket mörkt ut.
Jag uppmanar er att agera snabbt för att dra tillbaka de ockuperande styrkorna snarast möjligt. Det är den faktorn som förvränger den sanna situationen i Irak. FN borde därför ta över kontrollen och tillåta en övergång som garanterar en återgång till normala förhållanden för något som aldrig skulle ha försakats, det vill säga den internationella rätten.
Bastiaan Belder
för EFD-gruppen. - (NL) Fru talman, fru Ashton! På julafton 2009 - medan vi var på julledighet med andra ord - stängdes ett antal kyrkor i Mesopotamien i Irak. Det var hot om bombningar som ledde till denna tråkiga situation, precis som föregående år. Hur som helst förblir kyrkorna ofta tomma, med eller utan sådana hot, eftersom alltfler kristna lämnar landet. Hotet mot de kristna ökar hela tiden, trots att denna grupp blir allt mindre. Före jul utfördes tre dödliga attacker i Mosul. Dessutom har också de kristna i den tidigare relativt säkra staden Kirkuk i flera månader utsatts för en rent ut sagt obruten rad kidnappningar och mord, vilket lett till att hundratals kristna familjer flytt.
År 2003 fanns det omkring 1,5 miljoner kristna i Irak, men nu har över hälften av dem sökt säkerhet genom att ta till flykten för att skydda sig från den religiösa utrensningen som utförs av islamiska extremister. Som en irakisk kristen har frågat, står Europeiska rådet och EU:s 27 medlemsstater bara beskedligt och ser på allteftersom denna afghanistanisering av Irak äger rum? Jag skulle uppskatta att få höra er ståndpunkt om detta, fru Ashton. Vilken er ståndpunkt än är kommer ett Mesopotamien utan sin gamla kristna befolkningsgrupp inte att möta en mer tolerant framtid, och det vore inte heller bra för EU:s säkerhet på lång sikt.
Elena Băsescu
(RO) Förberedelserna inför parlaments- och presidentvalet den 7 mars har lett till en febril aktivitet, däribland till skapandet av nya koalitioner och allianser. Vissa av den irakiska premiärministerns motståndare vill återupprätta gamla allianser, som exempelvis Iraks enade koalition. Å andra sidan försöker premiärministern få sekulära grupper eller oberoende kandidater att ansluta sig till rättssäkerhetskoalitionen.
Vi får dock inte glömma att regeringen efter parlaments- och presidentvalet kommer att tvingas anordna en folkomröstning om Kirkuk. Risken är stor att säkerhetssituationen i Irak kommer att försämras om valet ifrågasätts av vissa irakiska grupper eller om interna konflikter uppstår.
De största problemen för myndigheterna i Bagdad är den uppskjutna folkomröstningen om SOFA-avtalet som undertecknats tillsammans med Förenta staterna, och uppskjutandet av slutförandet av olje- och gaslagstiftningen, det sänkta oljepriset, det stora antalet avrättningar - 900 personer har för närvarande dömts till dödsstraff - och användningen av tortyr för att få fram erkännanden. Den allmänt försämrade människorättssituationen oroar EU djupt. Sist men inte minst ökar korruptionen. Ett exempel på detta är gripandet av Iraks före detta handelsminister.
När det gäller förbindelserna med Irak vill Rumänien gå över från att bidra till den militära säkerheten till att bidra till den civila säkerheten. Mitt land har visat att det står fast vid åtagandena till sina partner genom att upprätthålla sin militära närvaro i Irak till dess att dess uppdrag har slutförts.
Ana Gomes
(PT) Det irakiska folkets demokratiska bedrifter måste fortfarande befästas och främjas, liksom säkerhetssituationen. Det har under de senaste månaderna skett en uppmuntrande omgruppering av allianserna, vilket i hög grad har bidragit till att övervinna de etniska och religiösa splittringar som har utmärkt den irakiska politiken under senare år. Framgången för det nya kurdiska Förändringspartiet är ett exempel på normaliseringen av det politiska livet i Irak. Valkommissionens aktuella uttalande om att omkring 500 sunnitiska politiker ska uteslutas från att delta i valet leder dock inte till nationell försoning, utan kan äventyra valprocessen och skapa nya konflikter. Nyheterna om tillämpningen av dödsstraffet är också nedslående. Fru Ashton! EU:s ledare måste försöka övertyga de irakiska myndigheterna om att avskaffa dödsstraffet. Stärkandet av EULEX är också viktigt i detta hänseende.
En och en halv miljon irakier lever fortfarande i grannländerna. Många kommer aldrig att kunna återvända. De EU-länder som deltog i invasionen 2003 har ett särskilt ansvar, och bör ta emot fler av dessa flyktingar. I det avseendet, liksom när det gäller stöd för internflyktingar, människorättsliga frågor i allmänhet och kvinnofrågor i synnerhet samt kampen mot korruption, är det avgörande att den irakiska regeringen ändrar NGO-lagen, så att samhället kan organisera sig fritt. Det är mycket viktigt att EU främjar samarbetet mellan de irakiska och europeiska icke-statliga organisationerna. Ett civilt, fritt och dynamiskt samhälle är en förutsättning för att kunna befästa demokratin i Irak.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Fru talman, fru Ashton! Trots de internationella styrkornas enorma engagemang och trots hundratals dödsfall inom den internationella koalitionen, inklusive 23 polska soldater, är situationen i Irak fortfarande dålig. Det är ett land där vi måste hantera terroristattacker och förföljelser av religiösa minoriteter, inklusive den kristna minoriteten, och naturligtvis har vissa framsteg skett jämfört med hur situationen såg ut för flera år sedan. Men vi får fortfarande nyheter om terroristattacker som destabiliserar inte bara Irak, utan hela Mellanöstern. Målet för terroristerna och för dem som sponsrar internationell terrorism är att destabilisera Irak. Mycket pekar på att Iran är ansvarigt för att sponsra terrorism.
Fru Ashton! Vilken åsikt har ni, som EU:s utrikesrepresentant, om Irans roll och dess ingripande i irakiska angelägenheter? Jag vill uppmana er att inta en mer beslutsam ståndpunkt och att samarbeta med Förenta staterna för att nå lösningar som kan ha inflytande på och påverka Irak så att landet upphör att ingripa i Iraks interna angelägenheter. Det är enligt min åsikt det enda sättet att skapa en relativ stabilitet i regionen.
Jean-Luc Mélenchon
(FR) Fru talman, fru Ashton! Vi delar inte er optimism, vare sig beträffande situationen i Irak eller om fördelarna med koalitionen, eftersom den gränsar till förblindelse. Irak invaderades och ockuperades på grundval av avsiktligt vilseledande information om förekomst av massförstörelsevapen.
Till följd av detta drogs 17 av EU:s 27 medlemsstater in i attacken och ockupationen av Irak. Landet ligger i ruiner, dess kulturarv har plundrats och dess befolkning har söndrats djupt. Den religiösa fanatismen i landet rekryterar stora reserver med soldater. Det iranska tyranniet härjar fritt i Irak. Val genomförs på ett beklagansvärt och orättvist sätt.
Vad tänker vi och ni göra för att ställa de länder till svars som ljugit och som kan göra samma sak i morgon med Jemen eller något annat land? Vilka åtgärder tänker ni vidta för att fördöma ockupanterna som har använt sig av icke-konventionella kemiska och radiologiska stridsmedel och ammunition med utarmat uran, vars konsekvenser för de framtida generationerna är välkända? Hur kan vi se till att dessa vapen inte kommer att användas i Afghanistan, med tanke på att vi ignorerade situationen i Irak?
Fiorello Provera
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Vi välkomnar innerligt det kommande valet i Irak, eftersom det utgör ytterligare ett steg mot demokrati. Det kommer inte att vara fritt och rättvist, men vi måste nöja oss med ett litet steg i taget.
Att återuppbygga Irak ekonomiskt, handelsmässigt, kulturellt och finansiellt och garantera landets säkerhet är grundläggande förutsättningar för att kunna utveckla demokratin, men vi måste också främja stärkandet av landets institutioner. Fredlig samexistens för de olika etniska och religiösa grupperna i Irak kan skapas genom ett förnyande av institutionerna, med tillämpning av en federal modell - federalism - som möjliggör en bred autonomi för de olika regionerna inom ramen för en enhetlig stat. Erfarenheten med det irakiska Kurdistan kan utgöra en nyttig referenspunkt.
Jag vill därför höra fru Ashtons åsikt om denna institutionella aspekt av landet.
Alf Svensson
Det talas naturligtvis om våldsamheter och förfärliga fasor när Irak diskuteras, men det pågår odiskutabelt en demokratiseringsprocess i Irak.
Jag vill erinra om att i lokalvalet i Irak förra året kandiderade 3 912 kvinnor helt öppet. Grovt räknat var det alltså tio kvinnor som kandiderade till varje plats. Det måste kunna ses som något positivt, särskilt för att vara i ett arabiskt land. Detta gav oss också en förhoppning inför årets parlamentsval, den 7 mars. Inte minst för att sunnimuslimerna deltog i lokalvalet. Men, som redan sagts här, för två veckor sedan nekade en statlig kommission 14 sunnitiska partier och flera hundra personer att delta i valet. Bland dem som berörs är försvarsminister Abd al-Kaddid al-Obeidi och Saleh al-Mutlaq, ordförande för det sunnimuslimska partiet Nationell dialog.
Det irakiska parlamentsvalet är förstås i hög grad avgörande för landets framtid och för hur vi ska demokratiseringen av Irak framöver, inte minst med hänseende till Iraks etniska och religiösa sammanhållning. Jag vill också gärna understryka att det handlar om att tala klartext när det gäller hur etniska och religiösa minoriteter behandlas i Irak. Det irakiska parlamentsvalet är som sagt avgörande för hur vi ska betrakta Irak i fortsättningen. Vad menar EU:s utrikesrepresentant, Catherine Ashton, att EU kan göra för att det förestående parlamentsvalet i Irak ska bli ett inkluderande och mera demokratiskt val?
Zigmantas Balčytis
(LT) Europeiska unionen har under senare år i stor utsträckning fördjupat sina förbindelser med och ökat sitt inflytande i länderna i Främre orienten. EU har alltid i hög grad uppmärksammat Irak och har, tillsammans med världssamfundet, deltagit i såväl återuppbyggnaden av Irak som i de fredsbevarande uppdragen och säkerhetsuppdragen. Olika grupper kämpar fortfarande för att få inflytande i landet, vilket hindrar genomförandet av de reformer som inletts i landet på olika områden. Det faktum att 14 partier har uteslutits från att delta i det val som ska äga rum är också ett skäl till oro. Irak har valt att slå in på vägen mot demokrati och därför måste såväl EU som andra stater kräva och om nödvändigt bidra till att Iraks internationella åtaganden följs och att de mänskliga rättigheterna och friheterna respekteras. Jag tror att Irak verkligen är redo för ett nära samarbete med Europeiska unionen. Det samförståndsavtal mellan EU och Irak på området för energisamarbete som undertecknades i måndags visar på landets engagemang när det gäller att utveckla en långsiktig förbindelse som gynnar båda parter. Ur energisynvinkel är Irak mycket viktigt för EU, men att garantera en trygg energiförsörjning är oundvikligen sammankopplat med den ekonomiska och politiska stabiliteten i landet, som har brustit under senare tid. Detta är uppenbarligen en långsiktig process, men jag anser att EU, utrikesrepresentanten och världssamfundet måste erbjuda möjligheter och lösningar för att göra principerna om de mänskliga rättigheterna och rättssäkerheten till de grundläggande pelarna i Iraks framtida politik.
Ryszard Czarnecki
(PL) Fru talman, fru Ashton! Om jag skulle sammanfatta Catherine Ashtons anförande i en mening, skulle jag säga att det handlade om officiell optimism. Jag tror dock att EU och våra väljare förväntar sig något mer specifikt, och att de förväntar sig att få höra sanningen. Politiker visar vilka de är inte bara genom vad de säger, utan också genom vad de inte säger, och jag hörde inte något i fru Ashtons anförande om vissa frågor som har upprört en stor del av EU:s allmänna opinion, däribland den allmänna opinionen i mitt land. Jag tänker till exempel på den regelbundna förföljelsen av minoriteter i Irak, däribland, och det vill jag betona, förföljelsen av kristna. Det är en realitet som vi kan vara säkra på.
Jag anser att min kollega, Tomasz Piotr Poręba, hade rätt i vad han sade för en stund sedan om Irans ingripande i Irak. Kan inte samma sak sägas om de irakiska myndigheterna och deras skandalösa ingripande i Camp Ashraf, där iranska flyktingar vistas? Är det inte just det som de irakiska myndigheterna gör? Jag tycker att detta borde betonas mycket tydligt, särskilt eftersom de irakiska myndigheterna får finansiellt stöd från EU, som de sedan ofta använder på ett mycket olämpligt sätt, som exempelvis ingripandet i Camp Ashraf.
Bogusław Sonik
(PL) Fru talman! Jag anser att Irak kan tjäna som exempel på att det ibland kan vara nödvändigt att använda våld för att avskaffa en diktatur som förintar tusentals av sina motståndare genom att använda kemiska vapen. Dessa beslut är komplicerade. Därför vill jag att vi i dag när vi talar om Irak ska minnas de tusentals soldater från Förenta staterna, Italien, Polen och andra länder som har stupat i Irak, samt deras familjer. De åkte till Irak för att de trodde att de skulle tjäna ett gott syfte, och som vi hör här håller Irak nu på att bygga upp en demokrati.
Jag vet att vi i dag alla kräver att ni ska vara mer aktiv, fru Ashton, men vi vill att Europeiska unionen ska vara aktiv. Res till Irak och gör en utvärdering av situationen, så att det stöd som EU sänder kommer att användas enligt samma villkor som har nämnts här, framför allt när det gäller skyddet av minoriteter.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Fru talman! Det råkar vara så att endast polacker talar för närvarande, men vi har erfarenhet av Polens och polska soldaters deltagande i återupprättandet av säkerheten i Irak.
Fru Ashton! Jag delar er åsikt om att situationen i Irak som tur är ser lite bättre ut nu än tidigare, men läget i landet är fortfarande tämligen bräckligt. Vid sidan av de olika åtgärder som unionen vidtar vill jag föreslå två specifika åtgärder som jag anser saknas. Den första rör något som har nämnts här i dag. Jag anser att det är enormt viktigt för utvecklingen och stabiliseringen av Irak att vi antar ett program för utbildning av unga irakier i Europa, eftersom det i Irak fortfarande finns brist på läkare, ingenjörer och bevattningsspecialister. Jag tror att vi verkligen kunde hjälpa Irak på det området. Den andra frågan rör skyddet av de kulturskatter som finns i Irak. Jag anser att EU särskilt borde bidra till återuppbyggandet av Babylon. Detta är en skatt som alla i världen borde lägga sig vinn om att skydda.
Paul Rübig
(DE) Fru talman, fru Ashton! Min fråga rör det samförståndsavtal som undertecknats inom energisektorn. Tror ni att det är möjligt att åstadkomma en vidare utveckling tillsammans med antingen Günther Oettinger eller Karel De Gucht? Enligt min åsikt är det just ekonomisk återuppbyggnad som behövs för att öka stabiliteten i Irak. Om vi skulle förbättra förbindelserna inom energisektorn, särskilt genom bättre tillhandahållande av europeisk utrustning för att bättre utnyttja de energireserver som finns i området, genom att vi köper energi där som kompensation, skulle vi få en situation som skulle gynna båda parter. Det vore mycket bra om ett initiativ i den riktningen togs under de kommande veckorna.
Catherine Ashton
Jag vill återigen tacka alla för en viktig och intressant diskussion. Jag vill bara försöka ta fasta på några av de frågor som ledamöterna var mest oroliga över.
Jag vill börja med att tala om att jag håller med er om att minoritetsfrågan är viktig. Liksom ledamöterna känner till är en av de grundläggande delarna av vårt arbete inom ramen för partnerskaps- och samarbetsavtalen att se till att de mänskliga rättigheterna utgör grunden för våra avtal. Vi hoppas kunna parafera detta avtal med Irak snart, och jag åtar mig att se till att frågorna om minoriteter tydligt betonas inom ramen för vår verksamhet. Det är naturligtvis mycket viktigt.
Jag instämmer också i målet som framförts av ett antal ledamöter om frågan om dödsstraff. Vårt mål är att avskaffa dödsstraffet, av alla de skäl som ledamöterna med rätta angett.
Jag håller också med om att vi måste befästa och stärka den politiska processen, som kommer att vara av stor vikt för allt vi gör, och särskilt se till att vi i samband med det kommande valet har klart för oss vad vi vill uppnå. Jag förstår de frågor som tagits upp av ett antal ledamöter, bland annat Silvia Costa och Struan Stevenson, om valkommissionens beslut om uteslutande av kandidater.
Genomgången av kandidater har alltid ingått i förvalsprocessen. Det finns ett överklagandeförfarande, och jag utgår ifrån att det kommer att tillämpas på vederbörligt sätt. Jag vill också säga att vi planerar att sända iväg vår EU-delegation nästa vecka, det vill säga sex veckor före valdagen, vilket kommer att göra det möjligt för oss att direkt och på nära håll följa förvalsprocessen, som är av stort intresse. Vi utgår ifrån och hoppas att de irakiska myndigheterna ska garantera en valprocess som omfattar alla, av samtliga de skäl som ledamöterna tydligt har klargjort i sina anföranden.
Flera ledamöter tog också upp frågan om samförståndsavtalet om energi och dess vikt och betydelse. Vi är i detta sammanhang mycket klara över att Irak är en enhetlig stat och att allt vårt samarbete sker med regeringen för hela Irak. Vi stöder helhjärtat målet att Irak ska förbli en enad och suverän stat. Inom detta område kommer det att vara viktigt att fördjupa samarbetet - och jag hörde vad särskilt Paul Rübig sade om att vi måste tänka mer på att förstärka detta samarbete. Jag ska framföra detta till de nominerade kommissionsledamöterna.
När jag säger att det finns en fråga som rör säkerheten är jag också medveten om att frågan om Kirkuk är mycket viktig, liksom andra omtvistade gränser. Jag beskrev detta som en av de största utmaningar som Irak just nu står inför. Jag anser mycket bestämt att Irak måste lösa dessa frågor på egen hand. Det är Irak som måste ta itu med dem. Jag är dock mycket mån om att stödja FN:s biståndsmission i Irak, som har gjort avsevärda insatser för att försöka inleda en dialog och en process. Jag är dock försiktig och förväntar mig inte att dialogen ska vara särskilt betydande före valet, i detta särskilda skede.
Jag vill också bara säga något mer om energisamarbetet. Vi ser detta som en del av utvecklingen av en omfattande och integrerad energipolitik för Irak. Denna politik handlar om försörjningen och försörjningstryggheten mellan Irak och EU och borde naturligtvis omfatta utvecklingen av förnybar energi, särskilt sol- och vindkraft, och även stärka energieffektivitetsåtgärderna inom Irak. Jag hoppas också att vi får se ett tekniskt, vetenskapligt och industriellt samarbete under de kommande månaderna och åren. Den punkten framfördes tydligt.
Om vi nu går över till det uppskjutna ivägsändandet av delegationen nyligen, tog Willy Meyer upp frågan om de framtida säkerhetsproblemen. Som jag har påpekat vill vi se förbättrade förhållanden, så att utplaceringen av valobservatörsdelegationen kan genomföras med deltagande av Europaparlamentsledamöterna. Detta kommer naturligtvis att vara av enorm betydelse för er ledamöter i den kommande valprocessen och vi kommer, precis som jag sagt, att sända en delegation dit mycket snart.
Ledamöterna tog upp frågan om tillbakadragandet av styrkorna. President Barack Obama har tillkännagett att alla stridande trupper ska dras tillbaka senast i augusti 2010, vilket i praktiken innebär att tillbakadragandet kommer att inledas snart efter det nationella valet. Detta är återigen viktigt och betydelsefullt. Jag har sagt att vi kommer att sända en valanalysgrupp dit inom kort, vilket jag hoppas kommer att hjälpa oss att hantera de frågor som ledamöterna har tagit upp i detta sammanhang.
Vad gäller Camp Ashraf har vi konsekvent och upprepade gånger påmint Irak om att denna komplexa fråga måste hanteras helt i enlighet med internationell rätt, och naturligtvis utan våld.
Om vi återgår till början av diskussionen är jag optimistisk i fråga om Irak. Det finns betydande utmaningar, och ledamöterna gör rätt i att påminna oss om dessa. I och med det kommande valet och det utökade samarbetet ser vi dock en möjlighet för EU och vårt värdesystem och de frågor som vi är särskilt måna om: mänskliga rättigheter, minoriteters rättigheter, frågan om dödsstraff, utveckling av ett nära samarbete om energitrygghet och energiförsörjning och ett närmare samarbete med regeringen, samtidigt som vi är tydliga med våra förväntningar - en fredlig och demokratisk framtid för Irak. Vi måste se till att arbeta konsekvent mot det målet.
Jaromír Kohlíček  
skriftlig. - (CS) Jag känner endast till ett fåtal länder som ligger relativt nära Europa som har lyckats skjuta upp sin ”demokratiseringsprocess” i flera årtionden. Irak, där förband från EU-länder också tyvärr har lämnat ett negativt avtryck, är definitivt ett av dem. En av de mest sekulära staterna i den islamiska världen har nu lämnats i ruiner, och tre av dess samhällen träter konstant. Det enda som har överlevt från det förflutna är minnen av landets relativt goda utbildnings- och hälsovårdssystem, och en jämförelsevis avancerad infrastruktur. Irak är det enda landet i regionen där den kurdiska minoriteten varit självständig, även om ingen idealisk demokratisk regim styrt landet. På det stora hela är frågan vilket land i regionen som vi kan beskriva som en verkligt demokratisk regim? Att den irakiska staten efter invasionen av USA:s armé har söndrats totalt är, tillsammans med den gradvisa förstörelsen av infrastrukturerna för landets sociala system och hälsovårds- och utbildningssystem, ett enormt steg bakåt. Täckmanteln med så kallade demokratiska val kan inte på något sätt dölja detta. Det nuvarande agerandet för att avleda uppmärksamheten från de aktuella problemen genom iscensatta rättegångar med framstående personer från Saddam Husseins regim är naiva. Endast en person som inte alls känner till situationen kan tro att den kan förbättras på så sätt. Den enda positiva aspekten av den senaste perioden är att såväl USA:s som Iraks regering har insett att ingen förbättring kommer att ske utan goda förbindelser med Iran.
Artur Zasada  
Jag gläder mig över den optimistiska tonen i Catherine Ashtons anförande, men personligen vill jag vara försiktig i min bedömning av situationen i Irak. Trots många positiva tecken är landet fortfarande internt instabilt och demokratin kan verkligen inte sägas ha ”slagit rot”. Vi kan inte tala om stabilisering i ett land inom vars gränser 1,8-1,9 miljoner invånare har förflyttats, medan ytterligare en miljon har lämnat landet, och där levnadsförhållandena för flyktingarna är oerhört dåliga.
Det är viktigt att se över de metoder som för närvarande används för att ge utlandsbistånd till flyktingar i Syrien och Jordanien och internflyktingar i Irak. Detta bistånd måste ges under en tillräckligt lång tidsperiod. Hur länge? Det vet vi fortfarande inte. Men på samma sätt som en läkare inte avslutar en behandling vid de första tecknen på tillfrisknande, får inte heller vi låta oss vilseledas av alltför optimistiska prognoser.
(Sammanträdet avbröts kl. 19.25 och återupptogs kl. 21.00.)
