Studieresa till regionerna Andalusien, Valencia och Madrid (debatt)
Talmannen
De punkter som ska behandlas härnäst är:
Marcin Libickis och Michael Cashmans muntliga fråga till rådet, för utskottet för framställningar, om studieresa till regionerna Andalusien, Valencia och Madrid - B6-0127/2007).
Marcin Libickis och Michael Cashmans muntliga fråga till kommissionen, för utskottet för framställningar, om studieresa till regionerna Andalusien, Valencia och Madrid - B6-0128/2007).
I likhet med mina ärade kolleger beklagar jag att rådet är frånvarande och inte finns på plats för att svara på ledamöternas frågor.
Marcin Libicki 
föredraganden. - (PL) Herr talman! Jag vill kontrollera en sak. Om jag har förstått det rätt har jag två och en halv minut på mig att tala eftersom Michael Cashman också kommer att uttala sig i denna fråga. Stämmer det att jag har två och en halv minut till mitt förfogande? Jag vill kontrollera detta eftersom ni inte nämnde det tidigare.
Herr talman! För turister och nordeuropéer som är intresserade av att flytta är Medelhavskusten det mest lockande målet. Den spanska kusten har särskilt utsatts för en extremt kraftig urbanisering. Denna omfattande urbanisering har orsakat flera konflikter.
Tre olika parter tycks vara inblandade i denna konflikt, nämligen stadsplanerare, myndigheter och bofasta. Dessutom, vilket bör understrykas, är både spanjorer och medborgare i andra medlemsstater som vill bosätta sig i dessa regioner eller som redan har flyttat dit, inblandade i konflikten.
Efter den enorma mängd framställningar i denna fråga som skickades till utskottet för framställningar anordnade vi en särskild studieresa och redan i december 2005 antog Europaparlamentet en resolution, som byggde på dessa framställningar, om överträdelser av direktiv om offentlig upphandling, vattendistribution och kränkningar av rättigheter till fastigheter.
Ännu en studieresa ägde rum i år och den 11 april 2007 utarbetade utskottet för framställningar sin ståndpunkt i frågan, med hänvisning till den tidigare resolution som antagits av Europaparlamentet.
I detta sammanhang vill jag ställa en fråga till både kommissionen och rådet. Vilka åtgärder har kommissionen och rådet vidtagit för att säkerställa att gemenskapslagstiftningen tillämpas korrekt och att medborgarnas grundläggande rättigheter till fastigheter respekteras enligt artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen?
Michael Cashman 
frågeställare. - (EN) Herr talman! Det är nedslående att än en gång känna sig tvungen att inta talarstolen för att tala om denna fråga. Mer än 18 månader efter antagandet av Fourtoubetänkandet i december 2005 av en överväldigande majoritet i parlamentet diskuterar vi fortfarande samma frågor, och inget har förändrats. Rådet är inte närvarande - det är skamligt!
Lokala myndigheter tar ifrån medborgare från många medlemsstater, inklusive min egen men också från Spanien, Tyskland, Nederländerna och Belgien, deras lagligen förvärvade egendom utan vederbörliga förfaranden, vilket enligt min övertygelse strider mot EU:s lagstiftning. Dessutom tvingas de betala stora belopp - tiotusentals euro - för ny infrastruktur och ny utveckling som de inte vill ha och som finns på deras mark.
Det verkar ofattbart att den situation som jag beskriver förekommer i EU på 2000-talet, men den är en sorglig verklighet för tusentals spanska medborgare. Människor har köpt land eller egendom i god tro bara för att sedan bli berövade den av vad som i bästa fall bara kan beskrivas som administrativ inkompetens, och i värsta fall som brottslig försumlighet och korruption.
Utskottet för framställningar uppmärksammades på den här frågan 2003. Då skrev 15 000 medborgare till oss och bad om hjälp. Vad har vi åstadkommit? Vi har antagit Fourtoubetänkandet, i vilket en rad rekommendationer till den valencianska regeringen lades fram. Den valencianska regeringen har åstadkommit mindre förändringar i Ley Urbanistica Valencia (LUV), som inte löser de centrala problemen med rofferiet av land. Det är värt att nämna att det genomfördes ett stort antal projekt i Valencia i all hast före ikraftträdandet av den nya lagen. Detta är ett tydligt tecken på att konstruktörer och exploatörer velat fortsätta att utnyttja kryphålen i den tidigare lagen.
Nu har vi genomfört tre undersökningsuppdrag. Det senaste utsattes för skamliga angrepp från Partido Popular, som var angrepp mot parlamentets integritet. Det gör mig ledsen att behöva säga att parlamentets talman, Hans-Gert Pöttering, visar sig likgiltig inför angreppen mot parlamentets integritet.
Politikerna i Partido Popular säger att framställningarna i Valencia är inbillade. Svårigheterna är verkliga, svårigheterna är hopplösa, och det är anledningen till att människor har vänt sig till oss.
Kommissionen är missnöjd. Den anser att det pågår överträdelser av EU:s lagstiftning. Därför vill jag säga följande: att avstå från att agera är inget alternativ. Vi har uttömt våra möjligheter inom parlamentet, och detta kommer att lösas i EG-domstolen eller inför Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i Strasbourg, och det kommer att ske till skam för Partido Popular i Spanien.
Charlie McCreevy
Herr talman! Jag vill börja med att tacka Marcin Libicki och Michael Cashman för deras hårda arbete med utarbetandet av detta betänkande för utskottet för framställningar om den tredje studieresan till Valencia. Detta uppdrag gav utskottets ledamöter en möjlighet att träffa företrädarna för förvaltningarna och dem som lämnat in klagomål, och att få direkt erfarenhet av situationen på plats.
De urbaniseringsprojekt i spanska regioner som det gäller omfattar tre huvudsakliga aspekter: offentliga upphandlingar, grundläggande rättigheter och miljöbestämmelser. Jag ska ge några exempel på åtgärder som vi vidtagit på dessa områden.
För det första i fråga om offentliga upphandlingar: kommissionen anser att ett godkännande av integrerade åtgärdsprogram inom ramen för provinsen Valencias lag om fysisk planering omfattar offentlig upphandling av byggentreprenader och tjänster. Vi anser att viss verksamhet har utförts på ett sätt som innebär en överträdelse av EU:s lagstiftning om offentlig upphandling. Jag informerade parlamentet om detta i december 2005.
Vi beslutade oss alltså för att inleda överträdelseförfaranden mot Spanien i den här frågan. Kommissionen bestred den vid den tidpunkten befintliga lagstiftningen om fysisk planering och stadsplanering. Den 30 december 2005 godkände de regionala myndigheterna en ny provinslag som upphävde och ersatte den tidigare. Det är dock några av dessa överträdelser som inte korrigeras av den nya lagen, och de rör meddelanden om anbudsinfordran och den information som krävs för meddelanden om anbudsinfordran och den oklara definitionen av kontraktets syfte. Den innehåller andra bestämmelser som också är oförenliga med direktivet om byggentreprenader, varor och tjänster. Vi drev det rättsliga förfarandet vidare under 2006. De svar som vi fick från de behöriga myndigheterna var inte övertygande. Jag tänker därför föreslå att kommissionen hänskjuter detta fall till EG-domstolen.
För det andra kan kommissionen inte, med hänsyn till grundläggande rättigheter, ingripa på detta område. Enligt vår uppfattning omfattar de påstådda överträdelserna av äganderätten inte någon bestämmelse i gemenskapslagstiftningen som skulle göra det möjligt för kommissionen att ingripa på dessa grunder.
För det tredje, i fråga om miljölagstiftning: kommissionen kan också på detta område enbart vidta rättsliga åtgärder om det har begåtts överträdelser av gemenskapslagstiftningen. Men vad gäller miljön faller inte markanvändningspolitiken som sådan inom ramen för unionens behörighet. Men de avdelningar som står under överinseende av min kollega Stavros Dimas undersöker markanvändningsfall som påstås innebära en överträdelse av gemenskapens miljölagstiftning. Jag kan försäkra er om att kommissionen även i fortsättningen kommer att se till att de behöriga spanska myndigheterna efterlever EU:s miljöbestämmelser när de genomför sina urbaniseringsprojekt.
Kommissionen har redan vidtagit åtgärder i andra fall som fallit inom ramen för dess ansvarsområde, dvs. när urbaniseringsprojekt inneburit ett brott mot miljödirektiv, som t.ex. direktiven om vatten eller om bedömning av inverkan på miljön.
Carlos José Iturgaiz Angulo
för PPE-DE-gruppen. - (ES) Herr talman! Den här frågan har diskuterats både aktivt och passivt och jag tänker inte gå närmare in på den grundläggande frågan eftersom den har diskuterats vid flera tillfällen i utskottet för framställningar.
Jag vill emellertid tala om en fråga som jag anser vara viktig och det är att vi genom att föra in den här resolutionen i plenardebatten ställs inför ett problem som rör behörighet, eftersom, mina damer och herrar, jag anser att vi inkräktar på den nationella behörigheten. Ni vill ersätta de regionala parlamentens beslut, ni vill ersätta de nationella parlamentens beslut, ni vill ersätta författningsdomstolen, ni vill ersätta det spanska juridiska organet. Med andra ord innebär denna resolution ett intrång i behörighet utan motstycke.
Jag anser därför att parlamentets juridiska avdelning bör berätta för oss om vi kan rösta om precis vad som helst när nationella och regionala behörigheter inte respekteras, vilket är vad som sker här.
Sanningen är att kommissionens svar inger tillförsikt. Det känns lugnande för min politiska grupp att få höra att det inte har varit möjligt, och att det inte är möjligt, att ingripa eftersom parlamentet och styret i Valencia alltid har handlat i enlighet med lagstiftningen, i enlighet med den juridiska strategi som styret alltid har försvarat.
Jag vill avsluta med en fråga som vi också har hört inom utskottet för framställningar. Vi informerades om att medborgarna skulle tänka på att när det gällde att rösta så skulle de uttrycka sina egna åsikter och få styret i Valencia eller i Madrid att sota för det som skedde.
Nu har medborgarna talat och de har uppvisat ett starkt stöd för ett program och ett välkänt projekt, för det som har skett i provinsen Valencia och för det som har skett i provinsen Madrid. Partido Populars styre i både Madrid och Valencia har fått majoritet, inte relativ majoritet utan absolut majoritet.
Carlos Carnero González
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman! Jag anser inte att det grundläggande syftet med det utmärkta arbete som utskottet för framställningar har utfört är att avsätta något särskilt regionalt styre i Spanien, oavsett hur beklagligt det har agerat. Det utskottet för framställningar har gjort är att agera enligt en politisk princip som inte kan ifrågasättas.
När det gäller att försvara medborgarnas rättigheter har nationell suveränitet och nationella gränser ingen betydelse. Faktum är att i vissa spanska självständiga provinser, inte i hela landet, skadar visst regionalt självstyre miljön och hållbarheten för medborgarna och därmed både individens rättigheter och de kollektiva rättigheterna. Detta sker i Valencia och i Madrid, som är den självständiga provins jag kommer ifrån.
Inte nog med att regionalpresidenten för Madrid har gjort det förut - hon avser dessutom att fortsätta på samma sätt. Så sent som i dag rörde sig hennes projekt i den riktningen. Vi talar inte bara om hus, utan hon är även fast besluten att gå vidare med ett vägprojekt - den väg som tidigare gick under namnet M-50 och som hon nu kallar M-61 - där Monte de el Pardo, ett område med mycket stor ekologisk betydelse, kommer att förstöras.
Jag vill gratulera utskottet för framställningar och säga att de har erkänt de krav som framställarna och medborgarna har ställt - och så sker även genom denna resolution - och vidare vill jag säga att jag stöder detta seriösa arbeta och att förolämpningarna mot detta parlaments och delegationsledamöternas integritet är lika oacceptabla som en del av det innehåll som avsågs. Det viktigaste av allt är att göra det som är rätt.
David Hammerstein
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Herr talman, parlamentsledamot Iturgaiz Angulo! Att vinna ett val ger inte någon rätten att ignorera gemenskapslagstiftningen. En ynka omröstning av majoriteten i regionfullmäktige i en region får inte leda till att allmänhetens intressen utnyttjas för att rättfärdiga en stor orätt.
En politisk majoritet får inte användas som ursäkt för att avskaffa den lokala demokratin genom upprättandet av lokala parallella råd vars förkämpar är de omättliga stadsplanerarna och de allsmäktiga byggföretagen.
Bara det faktum att ett stadsplaneringsprojekt godkänns ger inte någon rätten att äventyra bevarandet av vattenresurser och flera generationers värdefulla landområden genom att täcka allt i en betonglavin.
Det som har saknats är ökad öppenhet och minsta möjliga respekt för småbrukare samt allmänhetens delaktighet i alla processer. Ja, byggskandalen i Valencia, Andalusien och Madrid är en europeisk skandal som kräver en europeisk reaktion.
Vi kräver att kommissionen omedelbart agerar kraftfullt med tanke på de valencianska myndigheternas och andra regionala styrens uppenbara överträdelser av direktivet om offentlig upphandling, ramdirektivet för vatten och habitatdirektivet.
Vid många av de 750 000 bostäder som byggdes i Spanien förra året, fler än de som byggdes i Frankrike och Tyskland sammanlagt, har gemenskapsrätten inte respekterats. Varför kan inte kommissionen agera omedelbart?
Proinsias De Rossa
(EN) Herr talman! De frågor som tas upp i samband med Spanien inskränks uppenbarligen inte till Spanien, och detta säger jag till tröst för våra spanska kolleger i PPE-DE-gruppen. Liknande problem förekommer på Irland, inte när det gäller äganderätt till egendom, men säkerligen när det gäller påverkan på miljön, på arv och, i sanning, på människors livskvalitet, till följd av betydande infrastrukturutveckling, och det verkar vara en fråga som vi inte har kunnat ge oss i kast med på EU-nivå, eftersom gemenskapslagstiftningen inte är bindande i tillräckligt hög grad eller, faktiskt, för att kommissionen inte kan agera tillräckligt snabbt i fråga om att behandla klagomål när de lämnas in.
När jag, som exempel, besökte Madrid uppmärksammades jag på situationen där, där den regionala myndigheten omdefinierade en ring runt Madrid till stadsgata, beslutade sig för att utveckla den till motorväg, delade den i ungefär 12 olika delar och hävdade att det därför inte behövde göras någon miljökonsekvensbedömning för den. Nu har kommissionen slutligen beslutat att detta var fel, men tre fjärdedelar av motorvägen hade redan byggts när detta beslut väl fattades.
Joan Calabuig Rull
(ES) Herr talman! Europaparlamentets studieresor till regionen Valencia har skett på grund av de upprepade fallen av stadsplaneringsrelaterade kränkningar som har uppmärksammats av media och oroat många medborgare.
Det är inte parlamentsledamöternas besök som skrämmer bort potentiella husköpare. Faktum är att dessa studieresor bidrar till att göra det möjligt för de tiotusentals EU-medborgare som vill bo i vår region att göra det i förvissningen om att de investerar i en plats där tydliga regler gäller och där miljön värnas. Framtida kunder ställer allt fler krav och dessa två faktorer utgör en konkurrensfördel som vi inte får låta gå om intet genom okontrollerad stadsplanering.
Under de senaste åren har klagomålen på denna typ av kränkningar ökat från medborgare som anser sig vara drabbade av åtgärder som har påverkat deras egendomar negativt eller som allvarligt skadat den miljö de lever i. Trots detta vill jag påpeka att jag inte tror att de är allmänt förekommande eller att de inträffar varje dag.
De löften som de regionala myndigheterna gav före dessa studieresor har emellertid inte infriats och de har inte löst problemen, reformerat lagarna, hjälpt de människor som drabbats eller tillämpat de rekommendationer som parlamentet godkände år 2005.
I regionen Valencia hölls val den 27 maj och det stämmer att detta är en lämplig tidpunkt att inleda en ny fas och framför allt ställa det här problemet till rätta och, till att börja med, erkänna problemet, vilket det regionala styret ännu inte har gjort. Och att acceptera det faktum att man än så länge inte har lyckats lösa det. Det är även hög tid att upphöra med att vara arroganta och med att föraktfullt behandla de parlamentsledamöter som har besökt regionen.
Avslutningsvis vill jag säga att vi i mitt parti, socialistpartiet, återigen är beredda att bidra till att lösa det här problemet, vilket vi har varit vid flera tillfällen. När det gäller regionen Valencia menar vi därför återigen att det krävs en bred social och politisk överenskommelse som alla berörda parter omfattas av och som även innebär en omarbetning av Valencias lagstiftning när det gäller stadsplanering så att den överensstämmer med fördragen och så att samtliga parters rättssäkerhet ökar. Överenskommelsen ska även omfatta inrättandet av mekanismer för stöd och konfliktlösning för medborgare som upplever att de drabbats av stadsplaneringsrelaterade kränkningar.
Charlie McCreevy
Herr talman! Många av framställningarna som rör denna fråga visar att det kan innebära en stor utmaning att köpa en fastighet. De fall som nämnts väcker en rad komplicerade rättsliga frågor rörande förmögenhetsrätt. Detta är medlemsstaternas exklusiva befogenhet. Kommissionen kan inte ingripa i detta. Allt gottgörande måste i detta avseende läggas fram inför de nationella myndigheterna, och vi får inte skapa falska förhoppningar hos framställarna.
Men när ett fall väcker frågor som rör gemenskapslagstiftningen tar kommissionen sin roll som fördragens väktare på stort allvar, och vi fastställer huruvida det har begåtts överträdelser av gemenskapslagstiftningen. Enligt vår uppfattning är detta fallet i fråga om lagstiftning om offentlig upphandling. Vi har redan inlett rättsliga åtgärder i detta avseende. Vi har för avsikt att driva dessa åtgärder vidare i syfte att uppnå fullständig efterlevnad av gemenskapslagstiftningen.
Talmannen
I enlighet med artikel 108.3 i arbetsordningen har jag mottagit ett förslag till resolution i slutet av den här debatten.
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag.
(Sammanträdet avslutades klockan 17.35 och återupptogs klockan 18.00.)
