Fiskeavtalet mellan EG och Komorerna - Gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och havsrättsligt arbete - Fiske - tekniska övergångsbestämmelser - Import av fiskeriprodukter från Grönland (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är den gemensamma debatten om:
betänkandet av Luis Manuel Capoulas Santos för fiskeriutskottet om utkastet till rådets beslut om ingående av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Unionen Komorerna
(15572/2010 - C7-0020/2011 - 2010/0287(NLE)) och
betänkandet av João Ferreira för fiskeriutskottet om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) 861/2006 av den 22 maj 2006 om gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och havsrättsligt arbete
- C7-0107/2010 - och
betänkandet (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A7-2011-0024&language=DE" \t "_blank") av Estelle Grelier för fiskeriutskottet om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) 1288/2009 om fastställande av tekniska övergångsbestämmelser för perioden 1 januari 2010-30 juni 2011
- C7-0282/2010 - och
betänkandet (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A7-2011-0057&language=DE" \t "_blank") av Carmen Fraga Estévez för fiskeriutskottet om förslaget till rådets beslut om regler för import till Europeiska unionen av fiskeriprodukter, levande musslor, tagghudingar, manteldjur, marina snäckor och biprodukter av dessa från Grönland -.
Luis Manuel Capoulas Santos
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den externa linjen i den gemensamma fiskeripolitiken (CFP) har fått särskild betydelse, eftersom det inte längre är möjligt att garantera att våra produktbehov inom fisket kan uppfyllas uteslutande med hjälp av fiskeresurser. Den europeiska fiskeindustrin kan endast tillhandahålla 40 procent av vår självförsörjning.
2009 importerade vi fiskeriprodukter till ett värde av 15,5 miljarder euro och exporterade endast till ett värde av 2,5 miljarder euro. Utan bilaterala avtal med tredjeländer innebär detta att 3 000 båtar skulle stå still och 40 000 jobb skulle gå förlorade. Men den gemensamma fiskeripolitikens externa linje har även positiva sidor för våra partner.
I motsats till många av våra internationella konkurrenter, begränsar EU inte sig till att utbyta fisk mot pengar. De värden vi stöder står bakom de avtal vi ingår, antingen det handlar om mänskliga rättigheter eller respekten för resursers hållbarhet. Enligt fördraget gäller unionens exklusiva befogenhet när det gäller bevarande av biologiska resurser EU-flottors hantering av fiskeriaktiviteter i utomeuropeiska farvatten. Det främsta målet för de aktiviteter som ingår i den gemensamma fiskeripolitikens externa dimension är att utvidga principerna om hållbarhet och ansvarsfullt fiske internationellt. Som jag nämnde tidigare blir de övriga mål som för närvarande styr den gemensamma fiskeripolitikens externa dimension om att bevara en EU-flotta på internationell nivå och se till att denna flotta försörjer EU-marknaden allt mindre relevant.
Det är i detta sammanhang som betänkandet om fiskeriavtalet med Unionen Komorerna - för vilket jag är föredragande och som vi diskuterar här i dag - måste förstås. Det är ett avtal som rör 70 europeiska fartygs åtkomsträttigheter till Komorernas vatten i utbyte mot ekonomisk ersättning på omkring 600 000 euro per år. Omkring hälften av detta belopp ska kanaliseras till utveckling av fiskerisektorn, som omkring 30 000 av landets 800 000 invånare är beroende av. Man bör tänka på att landet praktiskt taget inte har andra resurser.
Avtalet tillhandahåller mekanismer för att kontrollera fångster, för anställning av lokala besättningar och en klausul om avstängning eller översyn om fall av brott mot de mänskliga rättigheterna inträffar. Man måste komma ihåg att detta lilla land, som blev självständigt från Frankrike 1975, redan har upplevt flera statskupper.
Mot bakgrund av ovanstående föreslår jag att detta avtal godkänns, och jag skulle vilja rikta uppmärksamhet mot de olika rekommendationer jag gör, i synnerhet dem som handlar om behovet av att avsevärt förbättra resultatutvärderingen.
Jag skulle vilja ta tillfället i akt att utnyttja den minut som återstår till att hänvisa till en annan fråga i ett annat betänkande, nämligen Estelle Greliers. Jag samtycker inte till denna fråga, och jag har tillsammans med andra ledamöter lagt fram ett ändringsförslag. Jag syftar på ändringsförslaget som försöker tillåta att fiske av kummel och marulk med grimnät får fortsätta i områdena 8, 9 och 10 längs Portugals kust, något som förbjöds genom kommissionens beslut av den 1 oktober 2010. Jag anser att detta har en ogynnsam effekt på vissa hajbestånd som fångas med dem, även om det inte har utförts någon vetenskaplig undersökning som kan bekräfta detta.
Under dessa omständigheter skulle det tidigare nämnda ändringsförslaget föreslå att detta beslut upphävs fram till 2012, så att de portugisiska myndigheterna kan genomföra vetenskapliga undersökningar för att avgöra om beslutet är berättigat eller inte. Denna ståndpunkt får även stöd av den Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, och jag uppmanar därför parlamentet att - för rättvisans skull - godkänna det.
João Ferreira
föredragande. - (PT) Herr talman, fru kommissionsledamot! Genom denna förordning, förordning (EG) 861/2006, upprättas gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och havsrättsligt arbete. Den utgör ett viktigt ekonomiskt EU-instrument på fiskeriområdet. Tillsammans med Europeiska fiskerifonden utgör dessa de två viktigaste instrumenten för tillämpning av den gemensamma fiskeripolitiken.
Sedan denna förordning godkändes 2006 har ett antal faktorer i närliggande kompletterande lagstiftning gradvis ändrats, varför denna förordning nu ändras för att se till att alla faktorer i lagstiftningen är förenliga. Kommissionen anser också att erfarenheten i vissa fall har visat att det finns ett behov av att se till att bestämmelserna i förordningen anpassas något för att bättre uppfylla behoven. Jag föreslår därför en begränsad omfattning för denna översyn, där målen och strukturen i den ursprungliga förordningen i grunden bevaras.
Men samtidigt som vi bevarar denna i huvudsak begränsade omfattning, anser vi också att det vore lämpligt att föreslå några nya ändringsförslag, som även om de är helt specifika kan bidra till att bringa denna lagstiftning mer i överensstämmelse med de senaste förändringarna inom sektorn och med dess framtidsutsikter. Debatten som ägde rum före och under utarbetandet av betänkandet bidrog i stor utsträckning till det slutliga resultatet, liksom skuggföredragandenas och andra ledamöters åsikter och förslag. Jag skulle vilja nämna och erkänna dem just nu och tacka dem för deras deltagande.
Av de förslagna ändringsförslagen i betänkandet skulle jag bland annat vilja framhäva hänvisningen till skyddet av kustfisket och möjligheten att finansiera medlemsstaternas inköp och utveckling av ny teknik som ska användas inom fiskerisektorn, såsom hård- och mjukvara samt IT-nät som gör det möjligt att samla, administrera, validera, analysera och utveckla metoder liksom att utbyta uppgifter som rör fisket.
På vattenbruksområdet skulle jag vilja peka på möjligheten att införa finansiering av insamling, hantering och användning av miljöuppgifter och socioekonomiska uppgifter som beaktats tidigare, och därigenom göra det möjligt att kontrollera miljö- och hälsofrågor i denna sektor för att bidra till dess hållbarhet.
Men jag skulle just nu vilja rikta uppmärksamheten mot tre ytterligare ändringsförslag som vi har föreslagit till detta betänkande. Det finns i dag en allmän och ökande medvetenhet om vikten av att fiskeriförvaltningen bygger på noggranna och uppdaterade vetenskapliga uppgifter och beståndens tillstånd. Detta är en absolut förutsättning för dess hållbara utveckling. Av denna anledning föreslår vi att det är motiverat att öppna för möjligheten att höja medfinansieringsnivåerna för insamling, hantering och användning av vetenskapliga uppgifter - både grundläggande och kompletterande - om fiskebeståndets status. Förslaget handlar om att höja taket från 50 till 60 procent.
När det gäller kontrollaktiviteter föreslår vi även en liknande höjning av de högsta möjliga medfinansieringsnivåerna samtidigt som kommissionens befintliga företrädesrätt när det gäller möjligheten att finansiera vissa åtgärder på högre nivåer bevaras. Allt detta kommer i en ram där medlemsstaterna och deras kontrollmyndigheter spelar och bör fortsätta spela en viktig roll i styrningen och genomförandet av kontrollåtgärder inom deras farvatten.
Dessa ändringsförslag är ett resultat av ett försök att kompromissa och ta hänsyn till invändningar från olika grupper när det gäller taket på 75 procent som övervägdes inledningsvis. De får stöd av vår grupp - Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster - och av ett antal ledamöter från andra politiska grupper, som visar hur viktiga de är och den enighet som jag anser förenar dessa ledamöter och som också kunde förena dem under omröstningen i kammaren.
Estelle Grelier
föredragande. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag skulle vilja börja med att tacka mina kolleger för deras engagerade och konstruktiva deltagande i det arbete som har utförts av fiskeriutskottet kring detta betänkande om fastställande av tekniska övergångsbestämmelser. Betänkandet har gett upphov till en livlig debatt mot bakgrund av de tekniska bestämmelsernas enorma betydelse, eftersom de kommer att påverka det sätt som fiskare och sektorn som helhet utför sitt arbete genom att fastställa vilka metoder fiskare får använda för att fånga fisk i zoner som omfattas av denna bestämmelse i syfte att skydda unga exemplar och återställa bestånden. Detta syfte delas av alla och av yrkesfiskarna i synnerhet.
Temat för betänkandet är känsligt och kontroversiellt. Det framgår av de svårigheter kommissionen hade stött på sedan 2008 när det har försökt nå ett avtal med rådet om de framtida bestämmelserna. Då var bara dessa två institutioner involverade i förfarandet.
För närvarande regleras de tekniska bestämmelserna av en gammal förordning som ändrades genom en rad övergångsbestämmelser och förnyades sedan fram till den 30 juni 2011, eftersom man inte nådde något avtal med rådet om kommissionens förslag från 2008 om en ny förordning, vars syfte det var att förenkla och förtydliga den befintliga lagstiftningen för att se till att bestämmelserna genomfördes mer effektivt och för att tillgodose fiskeriets regionala särdrag.
I dag när den nya tidsfristen närmar sig är situationen helt annorlunda. Sedan Lissabonfördragets ikraftträdande hamnar större delen av fiskeriet nu under det ordinarie lagstiftningsförfarandet, varigenom parlamentet har en viktig roll att spela som medlagstiftare. Parlamentet har för avsikt att spela sin roll genom att föra yrkesfiskarnas synpunkter närmare samman med synpunkternas hos EU:s beslutsfattare. Som vald företrädare från en hamnstad slås jag alltid av hur fiskerisektorn misstror och inte ser sig själv som en del av den gemensamma fiskeripolitiken, medan jordbrukare exempelvis mer tydligt känner sig som en del av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Förutom detta befinner sig fiskerisektorn i kris. Missnöjet växer. Den verkliga utmaningen är den balans som måste finnas mellan sektorns ekonomiska stabilitet och följaktligen garantin av anständiga inkomster för fiskare samt hållbarheten och påfyllningen i fiskbestånden.
Slutligen upphör förordningen att gälla i en tid då samtal om reformering av den gemensamma fiskeripolitiken har inletts. Denna reform måste anta en djärv ram och måste få med fiskerigemenskapen, konsumenter och medborgare. Den måste engagera hela sektorn i de vetenskapliga analyser som ligger till grund för kvoterna och därmed för sektorns aktivitetsnivå.
Denna nya ram förutsätter att kommissionen utarbetar ett konkret förslag om framtida tekniska åtgärder, en insats som för närvarande både kommissionen och rådet verkar ha besparat sig. Det nya förslaget måste vidta åtgärder för att se till att de tekniska bestämmelserna följer de verkliga händelserna på fältet genom samråd med dem som arbetar i sektorn. Det måste också följa den nya förordningen och ramen för den nya gemensamma fiskeripolitiken, i synnerhet när det gäller regionala avvikelser i bestämmelserna. Det måste se till att uppdelningen av befogenheterna mellan kommissionen och medlemsstaterna har definierats tydligt, en faktor som kommer att bidra till förståelsen och egenansvaret för denna EU-politik.
Mot denna bakgrund och dessa frågor föreslår jag att vi samtycker till kommissionens begäran om förlängning till den 31 december 2012, utan att i väsentlig grad förändra de nuvarande tekniska bestämmelserna med undantag av tillägget om tillåtlig maskstorlek för trynfisk. Jag förstår dock att detta förslag är en form av eftergift för kommissionen och att många frågor ställs och att det finns stora krav på förändring inom sektorn som är besviken över att detta viktiga projekt skjuts upp. Jag lägger därför till ett dubbelt krav till vårt godkännande: en begäran om en konsekvensanalys av de nuvarande tekniska bestämmelserna, något som är helt avgörande om vi ska kunna anpassa dem effektivt, och en begäran om verkligt samråd mellan alla inblandade parter, i synnerhet yrkesfiskarna själva, när vi utarbetar den nya förordningen.
Avslutningsvis skulle jag vilja göra er uppmärksamma på att kommissionens nya förslag bör läggas fram inom en rimlig tidsfrist, så att den nya förordningen kan träda i kraft den 1 januari 2013 samtidigt som den nya gemensamma fiskeripolitiken träder i kraft. Det är avgörande att kommissionen börjar arbeta direkt på detta nya förslag. Det vore orimligt att gå med på ytterligare förlängning efter denna nya förlängningsperiod på 18 månader för den nuvarande förordningen. De tekniska bestämmelser som mitt betänkande hänvisar till är övergångsbestämmelser och har endast godkänts som sådana.
Carmen Fraga Estévez
Herr talman! Jag måste börja med att än en gång beklaga de svårigheter som detta betänkande har stött på, på grund av att rådet och kommissionen inte har velat acceptera parlamentets medbestämmanderätt.
I det här fallet har vi ett förslag för Grönland som utomeuropeiskt land och territorium att få exportera på samma villkor som för EU-medlemsstaterna. Denna situation skulle gynna både Grönland, som exporterar 87 procent av sina fiskeriprodukter till EU, och unionen (i synnerhet Danmark som tar emot större delen av dessa exporter).
Ett av villkoren för att inkludera Grönland i den inre marknadens importordning är att det måste godkänna EU:s hälsoregler, och detta utgör inte det minsta problem.
Trots att handeln av fiskeriprodukter omfattas av den gemensamma organisationen av marknaden, lade kommissionen - och använde behovet av överensstämmelse med hälsoreglerna som ursäkt - fram sitt förslag utifrån artikel 203 i fördraget, vilket innebar ett enkelt och okomplicerat samrådsförfarande för oss.
Både fiskeriutskottet och rättstjänsterna påpekade denna lagstridighet från början. Men eftersom det inte utgör några problem när det gäller innehållet och med tanke på dess betydelse för Grönland, tillåter vi att betänkandet behandlas enligt samrådsförfarandet. Föreställ er vår förvåning när rådet, just när vi skulle rösta om texten och utan föregående meddelande, antog ett fullständigt annorlunda förslag med talrika ändringar i ett försök att dölja den tydliga kopplingen till den gemensamma organisationen av marknaden och därigenom undgå parlamentets medbestämmanderätt. Eftersom parlamentet - som jag sade tidigare - redan utan problem hade godkänt texten med samrådsförfarandet, var det omotiverat att använda ett sådant rävspel.
Hur som helst, när vi ställdes inför en ny text och fick tydligt bevis på att rådets mål var att undergräva parlamentets makt, bestämde vi oss för att den här gången utnyttja vår makt till fullo och begära ett formellt yttrande från utskottet för rättsliga frågor.
Ståndpunkten från utskottet för rättsliga frågor i detta yttrande var - och jag citerar direkt från texten - att ”syftet med det föreslagna beslutet är att få Grönland att införliva EU:s hälsoregler, så att man kan tillämpa EU:s inremarknadsbestämmelser om fiskeri” såsom anges i artikel 3 i själva förslaget, vilket garanterar att bestämmelserna i avtalet kommer att anpassas efter de tillämpliga bestämmelser som har etablerats i unionen när det gäller djurhälsa och livsmedelssäkerhet liksom den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeriprodukter.
Följaktligen fattade utskottet för rättsliga frågor det enhälliga beslutet att artiklarna 204 och 43.2 i fördraget tillsammans med protokoll 34, som omfattar specifika åtgärder och förfaranden för produkter som omfattas av den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeriprodukter på Grönland, ska utgöra den rättsliga grunden för förslaget. Därför utarbetade jag som föredragande ett nytt förslag till betänkande där den rättsliga grunden ändrades. Det är detta som vi lägger fram för godkännande i morgon och det är, vad Europaparlamentet beträffar, vår första behandling.
Då återstår det bara för mig att berätta för kommissionen och rådet - som inte är närvarande såvitt jag vet - att de nu får möjlighet att ändra och erkänna den nya rättsliga grunden och därför pröva detta vid första behandlingen som vi kommer att göra i morgon. Det är den rättsliga grunden som är problemet, inte innehållet.
Jag begär att man löser problemet för framtiden.
Maria Damanaki
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag skulle vilja tacka alla föredragande för deras arbete. Låt mig nu hänvisa till varje betänkande i tur och ordning och försöka fokusera på innehållet för att vinna tid.
När det gäller avtalet mellan EU och Unionen Komorerna skulle jag vilja tacka Luis Manuel Capoulas Santos för hans arbete som föredragande, och jag är glad över att se att fiskeriutskottet kraftfullt stöder hela innehållet i betänkandet.
Som parlamentet är medvetet om är det EU:s förpliktelse att fortsätta främja ett ansvarsfullt och hållbart fiske i våra partners vatten, inklusive Indiska oceanen. Det är mycket viktigt att bevara bilaterala förbindelser med länderna i den här regionen och Komorerna i det här fallet i samband med EU:s deltagande i regionala fiskeriorganisationer såsom Indiska oceanens tonfiskkommission.
Vi måste vara närvarande där och därför är detta avtal viktigt. För närvarande har EU fyra aktiva fiskeripartnerskap i Indiska oceanen - nämligen med Seychellerna, Madagaskar, Moçambique samt detta med Unionen Komorerna. Jag skulle vilja betona att det är mycket viktigt för kommissionen och för EU att träffa ett avtal med Komorerna, eftersom avtalet spelar en viktig roll för vår flottas närvaro i regionen.
Det är också nödvändigt att förstärka dialogen om sektorspolitiken för att stimulera genomförande av en ansvarsfull fiskeripolitik i denna region.
Låt mig säga några ord om de krav som föredraganden har lagt fram till kommissionen i avslutningen av sitt betänkande. Jag skulle vilja meddela att kommissionen har åtagit sig att hålla Europaparlamentet informerat till fullo i alla skeden vid förhandling och slutförande av internationella avtal. Vi menar det verkligen och vi kommer att göra all relevant information tillgänglig, men vi måste följa åtagandena i ramavtalet.
I själva verket har kommissionens avdelningar följt detta åtagande i mer än ett år nu. Kommissionen skickar Europaparlamentet och rådet samma information och på samma gång. Jag har särskilt åtagit mig att göra för- och efterhandsanalyser av era avtal tillgängliga så snart som möjligt. För att ge er bara ett exempel kan jag med hänsyn till morgondagens omröstning om resolutionen avseende partnerskapsavtalet om fiske med Mauretanien berätta att kommissionens avdelningar har sett till att analysrapporten av detta avtal görs tillgänglig tidigare än planerat, så att parlamentets ledamöter kan rösta efter att de har tagit del av rapporten.
När det gäller parlamentsledamöternas deltagande som observatörer i internationella sammanträden måste jag understryka att ramavtalet gäller multilaterala internationella konferenser och sammanträden. Samtidigt har vi för avsikt att fortsätta med de framgångsrika metoder vi har upprättat för deltagande i bilaterala förhandlingar. Beslut om att ta med parlamentsledamöter som observatörer i EU-delegationer fattas av kommisionärskollegiet från fall till fall utifrån en bedömning av rättsliga, diplomatiska och tekniska möjligheter i enlighet med ramavtalet. Jag skulle dock här vilja understryka att min personliga uppfattning och avdelningarnas uppfattning är mycket positiv, och jag skulle vilja underlätta för er att delta.
Nu övergår jag till det andra betänkandet om gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken, och jag skulle vilja tacka fiskeriutskottet och föredraganden João Ferreira för deras arbete med detta förslag. Tack vare deras insatser har vi en text framför oss som också godtas av rådet. Jag är glad över att säga att texten också godtas av kommissionen, och samarbetet mellan de tre institutionerna kring denna dossier har alltså varit utmärkt. Efter ett framgångsrikt informellt trepartsmöte den 2 mars, nåddes enighet på de ouppklarade punkterna. Kommissionen hoppas nu att ett förstabehandlingsavtal kan träffas kring detta förslag. Jag hoppas att vi lyckas med det.
Jag skulle vilja påminna om att detta förslag rationaliserar förordningen om det så kallade andra finansiella instrumentet. Denna förordning omfattar utgifter i internationella förbindelser, styrning, datainsamling och vetenskaplig rådgivning samt även kontroll och verkställighet. Syftet med översynen är att se till att det råder samstämmighet mellan förordningen och andra delar av lagstiftningen. Den gör begränsade anpassningar och förtydliganden i bestämmelserna. Jag uppmanar därför Europaparlamentet att godkänna förslaget.
Jag fortsätter nu med det tredje betänkandet om tekniska övergångsbestämmelser som jag varmt vill tacka föredraganden Estelle Grelier för. Syftet med detta förslag är att förlänga de befintliga tekniska övergångsbestämmelserna till slutet av 2012. Detta bygger på antagandet om att den reformerade gemensamma fiskeripolitiken kommer att träda i kraft den 1 januari nästa år. Jag hoppas att vi uppnår det målet. Min avsikt med att föreslå denna förlängning är att undvika att inleda komplicerade diskussioner om tekniska bestämmelser vad beträffar vår reform. Kommissionen stöder ändringsförslaget som har beslutats av fiskeriutskottet om maskstorlek för trynfisk, eftersom det bygger på vetenskaplig rådgivning. Jag noterar oron hos vissa medlemmar och även hos vissa medlemsstater som har begärt ytterligare ändringar. Vi kunde inte godkänna dessa, eftersom de ännu inte hade testats av vetenskapsmän eller för att vetenskapsmän i själva verket inte hade fått fullständig information från medlemsstaterna för att göra en bedömning.
Slutligen skulle jag vilja säga några ord om betänkandet som rör import av fiskeriprodukter från Grönland, och här skulle jag vilja tacka fiskeriutskottets ordförande, Carmen Fraga Estévez, för hennes arbete. Jag skulle vilja understryka att de åtgärder som föreslagits av kommissionen gäller en gammal begäran från Grönland. Syftet med dessa åtgärder är att förenkla de relevanta hälsobestämmelserna och certifieringsförfarandena och göra Grönland till en del av den inre marknaden för fiskeriprodukter och biprodukter av dessa.
Detta ligger helt i linje med vårt åtagande i avtalet från 2006 om att bidra till utvecklingen av Grönland och att samarbeta på området för livsmedelssäkerhet. Kommissionen är mycket nöjd med att alla inblandade parter - medlemsstaterna i rådet med enhällighet, Grönland, Europaparlamentet och även medlemsstaternas nationella parlament - är beredda att stå fast vid detta åtagande och stödja förslaget.
Låt mig förtydliga att för oss, kommissionen, är förbindelsen med Grönland oerhört viktig och jag tror att alla förstår varför. Det är en politisk prioritet, och jag hoppas därför att diskussionerna om den rättsliga grunden för detta förslag inte kommer att riskera att genomföra dessa viktiga åtgärder.
Jag förstår mycket väl Carmen Fraga Estévez oro över förslagets rättsliga grund och Europaparlamentets behörighet. Jag kan säga att kommissionen inte kommer att stå i vägen för att man finner en pragmatisk lösning. Även om vi fortfarande är övertygade om att den rättsliga grunden för vårt förslag är korrekt, kan vi acceptera - och detta skulle jag vilja klargöra - att rådet godkänner parlamentets ståndpunkt. Det är okej för oss. Det är nu upp till rådet att överväga alternativen och driva ärendet framåt i enlighet med bestämmelserna i fördraget. Jag hoppas att vi kan lösa den här frågan mycket snart så att det inte påverkar våra förbindelser med Grönland. Detta är vår första prioritet, och jag är här för att säga att jag skulle vilja underlätta det arbete Carmen Fraga Estévez har utfört, så att vi kan finna en lösning.
Slutligen skulle jag vilja tacka fiskeriutskottet och alla föredragande för deras arbete. Jag är ledsen att jag har talat för länge, men jag skulle kommentera fyra betänkanden.
François Alfonsi
föredragande för yttrandet från budgetutskottet. - (FR) Herr talman! Man begärde ett yttrande från budgetutskottet kring detta betänkande om fiskeavtal mellan EU och Unionen Komorerna. Utskottet godkände avtalet.
Utskottet ansåg dock först och främst att parlamentets omröstning om detta betänkande saknar mening, eftersom den görs efter att avtalet har undertecknats. Den låga nivå av tillgångar som remitterats i denna instans mildrar problemets inverkan, men i framtiden skulle vi förstås vara tvungna att kunna framföra vår ståndpunkt innan sådana avtal skrivs under.
För det andra ansåg utskottet att innehållet i dessa avtal borde ha analyserats mer detaljerat när det handlar om bestämmelser för övervakning av faktiska fångstkvantiteter och skydd av fiskbestånden på grund av påtryckningar från fiskeriutskottet och även att se till att den beståndsdelen i avtalen om lokal utveckling tillämpas på vederbörligt sätt i praktiken. Budgetutskottet tänker därför förslå ett djupgående arbetsmöte kring detta ämne med fiskeriutskottet inom kort.
Jarosław Leszek Wałęsa
för PPE-gruppen. - (PL) Herr talman, mina damer och herrar! Vi diskuterar fyra betänkanden i dagens debatt, och jag skulle vilja börja med att tacka alla föredragande för deras arbete och Europeiska kommissionen för dess samarbete. Till att börja med vill jag säga några ord om Grelierbetänkandet, som är en kompromiss mellan de politiska grupperna och Europeiska kommissionen. Jag stöder den version av betänkandet som godkändes och röstades igenom i fiskeriutskottet. Som en följd av det kommande ikraftträdandet av Lissabonfördraget drog Europeiska kommissionen 2010 tillbaka sitt förslag till rådets förordning för bevarande av fiskeriresurser genom tekniska bestämmelser i syfte att utarbeta en ny plan. Den nya planen skulle överensstämma med bestämmelserna i fördraget, och ta hänsyn till reformerna av den gemensamma fiskeripolitiken. Förslaget skulle läggas fram under det tredje kvartalet 2011. Tyvärr verkar det som om kommissionen inte klarar att utarbeta förslaget till förordning i tid, och - än värre - inte kommer att ha medel för att ändra det. Det bådar inte gott. När vi röstar i morgon för att förlänga den provisoriska förordningen gör vi ett åtagande gentemot fiskarna för att arbeta på den nya förordningen, som i sista hand ska systematisera en hel rad bestämmelser som reglerar tillåtna metoder och platser för fiske.
Det är dock uppmuntrande att kommissionen enligt den senaste informationen sannolikt kommer att vilja överlåta några behörigheter tillbaka till medlemsstaterna när det gäller tekniska bestämmelser. Det är ett mycket positivt steg mot decentralisering. Tekniska åtgärder som används i enskilda havsområden varierar efter lokala förhållanden. Fiskeriförvaltningssystemet bör överge den traditionella top-down-strategin och i stället betona regionaliseringsprincipen, som gör det möjligt att ta hänsyn till rådande förhållanden i enskilda havsområden. Vi måste därför säga ett bestämt ”nej” till alla försök på att godkänna en universell och gemensam fiskeriförvaltningsmodell, och kräva att man tar hänsyn till de specifika särdragen i de olika europeiska haven. En individuell strategi leder oss på rätt väg mot en hållbar fiskeriförvaltning. Tack.
Ulrike Rodust
för S&D-gruppen. - (DE) Herr talman, fru kommissionsledamot Maria Damanaki, mina damer och herrar! Än en gång har vi ett helt fiskeripolitikspaket på dagordningen. I egenskap av samordnare är jag nöjd med att se att vi har nått en kompromiss med rådet och kommissionen kring två förordningar. Jag hänvisar till Grelierbetänkandet om tekniska bestämmelser och Ferreirabetänkandet om ett andra finansiellt instrument. Vi ska också kunna rösta för fiskeriavtalet med Unionen Komorerna, även om jag inte vill sticka under stol med att jag skulle vilja se en grundläggande omvandling av partnerskapsavtalen inom ramen för reformen av den gemensamma fiskeripolitiken.
Det finns dock verkliga problem mellan institutionerna när det gäller Grönland, där parlamentets befogenheter inte respekteras. Jag förlorar undan för undan tålamodet med att samarbetsnivån mellan institutionerna fortfarande är så dålig. Detta är något som jag redan har tagit upp upprepade gånger. Jag tar upp frågan igen i dag. Problemet med förvaltningsplanerna måste lösas som en brådskande angelägenhet. Jag skulle vilja vädja till det ungerska ordförandeskapet i rådet om att aktivt yrka på en lösning. Det finns ingen företrädare för rådet här i dag, och det är ett tydligt tecken på rådets bristande respekt för parlamentet. Det är ofattbart enligt min mening.
En sista kommentar till Grelierbetänkandet. Jag är medveten om att vissa av ledamöterna är frustrerade, eftersom det inte var möjligt att införliva de ändringsförslag de ville ha. Jag anser dock att det är mycket beklagligt att våra fiskare tvingas arbeta med föråldrade tekniska bestämmelser. I det här fallet är det rådets fel, som inte har kunnat godkänna en ny förordning. Som parlament har vi ett stort ansvar, och därför måste vi agera ansvarsfullt och förlänga den befintliga förordningen utan ändringsförslag.
Pat the Cope Gallagher
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill gratulera alla föredragande till framläggandet av deras betänkanden och på grund av den begränsade tiden kommer jag endast att kommentera Grelierbetänkandet.
Den befintliga förordningen om tekniska bestämmelser orsakar stora problem för små kustfartyg som arbetar utanför Irlands kust och faktiskt också utanför Skottlands västkust. Som politiker har vi inte råd att sitta och vänta på reformen av den gemensamma fiskeripolitiken när en ny förordning förväntas komma. Parlamentet har en möjlighet att agera nu, och jag uppmanar alla politiska grupper att stödja de mycket realistiska ändringsförslag som har lagts fram.
Dessa små fartyg som jag hänvisade till - knappt 15 meter - berövas sin inkomst. Ännu viktigare är att dessa fartyg tvingas resa på farliga farvatten. Vi kör dessa fartyg 80 kilometer utanför våra kuster för att fånga fisk utanför det område som är stängt för att torskbeståndet ska kunna återhämta sig. Mina ändringsförslag gäller användningen av snärjgarn. Dessa nät används av små kustfartyg för att fånga skaldjur och småfläckig rödhaj utanför nordvästkusten. Snärjgarn används inte för att fånga torsk, de används inte för att fånga vitling eller kolja och kommer att inte att ha någon inverkan på dessa bestånd. Därför kommer dessa ändringsförslag - om de godkänns - att göra det möjligt för dessa små fartyg att överleva i dessa områden. Det räcker inte att föreslå att vi inte vill inleda diskussioner. Det är därför vi är här.
När det gäller trynfisk är detta en ny fiskeform. Den har utvecklats främst av fiskare från mitt eget land. I december upprättade rådet en total tillåten fångstmängd (TAC) av vilken Irland fick 67 procent, och jag är glad över att höra att kommissionsledamoten säger att det finns vetenskapliga bevis för att berättiga detta. Det finns inga hänvisningar till trynfisk i den befintliga lagstiftningen, så därför är jag nöjd med att utskottet har beslutat sig för att godkänna mitt ändringsförslag för att använda kommissionens förslag som ett medel för att införa en lämplig maskstorlek på 32 till 54. Då behöver man inte införa ny lagstiftning som skulle dröja för länge.
Avslutningsvis uppmanar jag alla ledamöter att tänka på ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Isabella Lövin
för Verts/ALE-gruppen. - Herr talman! Jag vill tacka alla föredraganden för ert goda arbete. Jag kommer dock att koncentrera mig på fiskeripartnerskapsavtalet med Komorerna.
Om jag någon gång behöver påminna mig varför vi gröna hittills har röstat nej till dessa fiskeripartnerskapsavtal så behöver jag bara ta fram en av utvärderingarna och läsa innantill ur det avtal med Komorerna som vi nu ska rösta om. Det här fattiga landet har EU haft ett avtal med sedan 1998. Enligt utvärderingen gav avtalet Komorerna 2,7 miljoner euro mellan 2005 och 2009. I avtalet anges att 60 procent av pengarna ska användas till att stödja den lokala fiskesektorn, kontroll och vetenskapliga uppskattningar av fiskebestånden.
Enligt utvärderingen har detta utvecklingsland ändå inte en enda fungerande fiskehamn, inte en enda kustbevakningsbåt, inget kustbevakningsflyg och ingen fiskeforskning. Landets egna fiskesektor är fortfarande helt outvecklad.
Komorerna erhåller alltså 2,7 miljoner euro för att släppa in EU:s båtar. Vi skattebetalare står för 65 procent av den summan och fartygsägarna för 35 procent. Dessa båtar, varav majoriteten är avsedda för tonfiskfiske, har under samma tid fångat fisk som enligt utvärderingen är värd 13,7 miljoner euro. Det är en väldigt god affär för fartygsägarna, men enligt utvärderingen har allt s.k. mervärde tillfallit EU.
Inga komorier har anställts som besättning på båtarna. Ingen landning av fisk har skett på Komorerna. All beredning av fisk har skett någon annanstans, t.ex. på Seychellerna. Jag håller med kommissionsledamoten om att det är bra att EU är närvarande i IOTC, men min fråga nu till kommissionen är följande:
Hur tänker kommissionen se till så att detta nya avtal genomförs bättre än tidigare avtal? Hur ska t.ex. EU-flottan förmås anställa komorier ombord och hur ska kommissionen se till så att avtalet verkligen bidrar till utveckling på Komorerna så att talet om öronmärkta pengar till utveckling av fiskesektorn inte bara blir vackra ord utan också får konkret innehåll?
Marek Józef Gróbarczyk
för ECR-gruppen. - (PL) Herr talman! Låt mig först varmt tacka och gratulera alla föredragande till deras arbete med betänkandena. Dessa betänkanden är en hörnsten då den gemensamma fiskeripolitiken ska genomföras.
Men observera samtidigt att Europaparlamentet och kommissionen har olika syn på internationella avtal. Gängse praxis är att kommissionen ägnar sig åt idel omotiverat hemlighetsmakeri då den förhandlar om avtal med tredjeländer. Detta strider mot Lissabonfördragets bestämmelser, som ger parlamentet mer att säga till om då förslag till normativa rättsakter utarbetas. Det strider mot öppenhetsprincipen och inskränker parlamentets roll - ändå har ju parlamentet en övervakande funktion. För att Europaparlamentets ledamöter ska kunna utöva sina mandat så som det är tänkt behöver de kunna påverka förhandlingsprocessen.
Jag vill att Europaparlamentets ledamöter ska spela en viktigare roll i förhandlingsprocessen. Det räcker inte med det system vi har i dag, där någon av kommissionens tjänstemän lägger fram en allmänt hållen rapport om hur det går med förhandlingarna.
Derek Roland Clark
Herr talman! Efter 30 år tar man nu itu med det destruktiva bruket att kasta fångst överbord. Grimsbys fiskeflotta utgörs av några dussin fartyg - en gång var de hundra. För två år sedan lade fiskarna i västra Skottland fram en plan för att skydda vitfisk. Nu får de vänta medan utfiskningen av bestånden fortsätter. Man har föreslagit att frågan hanteras regionalt. Varför inte? EU delar ju in sitt territorium i regioner.
Det är mycket värre att EU:s flottor får sina fisketillstånd förnyade och kan fortsätta att plundra Komorernas vatten. Plundring är just vad det handlar om, eftersom de lokala yrkesfiskarna inte har en chans att konkurrera med EU:s överlägsna trålare. Det har gått på samma sätt för andra i regionen. Förvånar det parlamentet att Somalias fiskare, som berövas sin försörjning, återgår till den piratverksamhet som de ägnat sig åt sedan urminnes tider?
Följde ledamöterna TV-inslagen för fem år sedan, då hundratals människor från Västsahara försökte fly till Kanarieöarna? EU:s fisketillstånd i deras vatten hade precis förnyats, och även de visste sedan tidigare hur det skulle gå. Många omkom när de gjorde ett sorgligt och desperat försök att färdas 1 300 kilometer i fiskebåtar som aldrig var avsedda för öppna havet. Men EU struntar ju i om unionens framfart utarmar människorna i de minst utvecklade länderna, och för detta ska EU fördömas.
Diane Dodds
(EN) Herr talman! En föredragande nämnde hur misstänksamma yrkesfiskarna är mot den gemensamma fiskeripolitiken. Det är inte så konstigt: Den gemensamma fiskeripolitik som bedrivs i dag har förstört våra fiskeflottor, men utan att fiskbestånden har ökat. Ju snabbare medlemsstaterna får överta ansvaret för fiskeripolitiken igen, desto bättre, tycker jag. Men jag förstår ju att detta är osannolikt på kort sikt. Därför har jag några synpunkter på den här debatten om den gemensamma fiskeripolitiken.
Först till gemenskapens finansieringsåtgärder för att genomföra den gemensamma fiskeripolitiken. Om EU nödvändigtvis ska få lägga sig i vår fiskeripolitik, så anser i alla fall jag att denna inblandning ska ha en rimlig finansiering. Men medan vi strävar efter att garantera att det finns pengar för att administrera den gemensamma fiskeripolitiken, bör vi ägna en tanke åt dem som berörs av den. Det gäller inte minst våra fiskare, som kämpar med att hålla sig à jour med den uppsjö av regler och bestämmelser som gäller i dag, eller åtminstone med dem som man samråder med dem om.
En rad aktörer i havssektorn har börjat höra av sig till mig och säger att hela branschen brottas med just den här frågan.
Alain Cadec
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Låt mig börja med en djupt känd vädjan: parlamentet hör bara hemma på en plats, och det är i Strasbourg.
Jag vill gratulera João Ferreira till hans betänkande om gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och havsrättsligt arbete. Kommissionens och parlamentets förslag till ändring av förordningen avgör hur mycket pengar EU kan investera i forskning. Förslagen kommer att få förordningen att överensstämma med ändringarna i EU:s lagstiftningsram för insamling, hantering och användning av uppgifter.
Jag välkomnar i synnerhet möjligheten att finansiera vetenskaplig forskning om fiske och vattenbruk. Vi kommer nu att kunna bedriva forskning om EU:s beroende av import från tredjeländer. Som ni vet tillgodoses 60 procent av marknaden genom import och andelen ökar oavbrutet. Det avgörande är öka vårt stöd till EU:s producenter, i stället för att slå upp portarna på vid gavel för handel med omvärlden - detta skadar EU:s produktion.
Jag vill också tacka Estelle Grelier för hennes betänkande. Tekniska bestämmelser är en mycket känslig fråga. När kommissionen väl har lagt fram sina förslag om reformpaketet för den gemensamma fiskeripolitiken måste bestämmelserna ändras snarast. I morgon antar vi detta betänkande, som gör det möjligt att förlänga de tekniska övergångsbestämmelserna på fiskeriområdet. Genom förlängningen slipper vi den period utan lagstiftning som annars skulle inträda efter den 30 juni i år, och tack vare detta kan yrkesfiskarna fortsätta med sin verksamhet tills den gemensamma fiskeripolitiken reformeras. Vi får också möjlighet att göra en noggrann konsekvensbedömning av samtliga nu gällande tekniska bestämmelser. Det vore inte särskilt konstruktivt att anta mer omfattande ändringsförslag i det här läget, eftersom det skulle dra ut på lagstiftningsförfarandet och leda till tidskrävande överläggningar i rådet.
Avslutningsvis vill jag gratulera Luis Manuel Capoulas Santos till hans rekommendation om partnerskapsavtalet om fiske med Komorerna, och min kollega Carmen Fraga Estévez till hennes betänkande om Grönland.
Ole Christensen
(DA) Herr talman! Jag vill börja med att tacka föredragandena för deras arbete med rekommendationen och de tre betänkandena. I morgon ska vi rösta om importavtalet med Grönland. I det sammanhanget är jag skuggföredragande för gruppen Progressiva förbundet av Socialdemokrater i Europaparlamentet. Det är glädjande att vi nu kan göra oss kvitt en byråkrati som är både omständlig och dyr, samtidigt som vi kan uppfylla EU:s krav på livsmedelssäkerhet till punkt och pricka. Avtalet ger Grönland goda förutsättningar att tillämpa den inre marknadens regelverk på sin försäljning av fiskeriprodukter, så länge de uppfyller EU:s hälso- och säkerhetskrav. Grönländsk fisk kontrolleras redan av danska livsmedelsmyndigheter, dels på Grönland och dels vid export till EU. Detta kostsamma dubbelarbete upphör tack vare avtalet. Avtalet kommer att gagna alla, men visst har det dröjt alldeles för länge. Det var emellertid också viktigt att parlamentet var helt på det klara med den rättsliga grunden, och här hoppas vi på uppslutning från kommissionens och rådets sida.
Vi ska också rösta om partnerskapsavtalet om fiske med Komorerna. Jag ser i grunden mycket positivt på avtal om hållbart fiske - de skapar hållbarhet för fiskbestånden, yrkesfiskarna, lokalbefolkningen och till syvende och sist också för EU:s yrkesfiskare, som kan utnyttja dessa avtal. Tyvärr är dock avtalet med Komorerna inte riktigt så hållbart som jag skulle önska. Det innehåller inget totalt tak för fångsterna på EU:s fartyg. När den avtalade årskvoten på 4 850 ton har uppnåtts utgår en avgift på 65 euro för varje extra ton.
Att EU-fartygens fångstmängder i tredjeländers vatten inte begränsas är en skadlig och osund trend. Att vår fiskeripolitik behandlar våra egna vatten på ett annat sätt än tredjeländers är inte optimalt. Jag skulle också vilja driva på så att vi gör mer för att se till att de pengar som EU utbetalar till tredjeländer som ingår fiskeavtal öronmärks, så att vi kan vara säkra på att de verkligen gagnar lokalbefolkningen.
Britta Reimers
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det gläder mig att parlamentet äntligen ska rösta om denna fråga och jag vill tacka föredragandena för deras arbete.
Ändringen av rådets förordning om gemenskapens finansieringsåtgärder hör till våra viktigaste verktyg för att genomföra den gemensamma fiskeripolitiken. Detta gäller i synnerhet för våra internationella förbindelser på fiskeriområdet, för insamlingen av uppgifter och för vetenskapliga studier. Särskilt betydelsefulla är kontrollsystemen för den gemensamma fiskeripolitiken och hur dessa genomförs.
Föredraganden har gjort sitt yttersta för att övertyga sina ledamotskolleger om behovet av att höja medfinansieringsnivån till som mest 75 procent. Detta har vi inte kunnat gå med på. Det befintliga regelverket har visat sig fungera väl i praktiken och ger redan i dag utrymme för vissa undantag. Medlemsstaterna utnyttjar redan nu de möjligheter till medfinansiering som finns och det finns inget behov av att uppmuntra detta ytterligare.
Det är viktigt att förordningen ändras på ett sätt som skapar förutsättningar för en konsekvent rättslig ram.
Ian Hudghton
(EN) Herr talman! Jag anser att Grelierbetänkandet gör kommissionen till viljes på alltför många punkter. Yrkesfiskarna i västra Skottland förstår inte hur kommissionen kan hävda att den vill förhindra att fångst kastas överbord, samtidigt som den inte godtar att dessa tekniska bestämmelser ändras.
Kommissionen förlänger hellre befintliga tekniska bestämmelser med minst 18 månader, fastän de leder till att kolja och annan fångst kastas överbord. Kommissionen vill hellre ha 18 månader till med så kallade provisoriska åtgärder, som har misslyckats med att bevara fiskbestånden. I ytterligare 18 månader ska död fisk slängas tillbaka i havet. Jag uppmanar mina kolleger att stödja samtliga ändringsförslag vid omröstningen. Förhoppningsvis antas ändringsförslagen, och i så fall hoppas jag att kommissionen byter fot, slutar med sitt prat om att agera i en obestämd framtid och i stället tar tillfället i akt att vidta omedelbara åtgärder.
Struan Stevenson
(EN) Herr talman! Jag har lagt fram ett ändringsförslag avseende förordningen om tekniska bestämmelser för att rätta till det missförhållande som Ian Hudghton precis tog upp och som har uppstått utanför Skottlands västkust.
Kommissionen införde mot slutet av 2009 provisoriska bestämmelser för fångsternas sammansättning under 12 månader framåt, i det goda syftet att bevara bestånden av vitfisk i området. Dessa provisoriska bestämmelser har redan förlängts med ytterligare ett år inom ramen för en övergripande uppgörelse om att förlänga samtliga tekniska bestämmelser i EU med 12 månader. Nu försöker kommissionen att förlänga bestämmelserna ännu en gång, till utgången av 2012, medan den utarbetar den nya ram för tekniska bestämmelser som ska ingå i reformpaketet för den gemensamma fiskeripolitiken.
En oavsiktlig följd av detta är att den provisoriska förordning som ursprungligen endast skulle gälla i ett år nu kommer att gälla i minst tre år. Under denna period har förhållandena i västra Skottland förändrats dramatiskt och våra fiskare tvingas att ta felfri kolja som de precis har fångat och kasta tillbaka död fisk i havet. Jag hoppas att parlamentet stöder mitt ändringsförslag i morgon.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag gratulerar samtliga fyra föredragande, men kommer främst att gå in på två av de betänkanden som debatten avser. År 2008 kunde vi inte enas om ett förslag till förordning för att förenkla och förtydliga förordningen om bevarande av fiskeresurser. Det utmynnade i att nuvarande förordning antogs. Den införde en rad övergångsbestämmelser som ursprungligen skulle gälla från den 1 januari 2010 till den 30 juni 2011. Det aktuella lagförslaget förlänger övergångsreglerna med ytterligare en period om 18 månader, det vill säga fram till den 1 januari 2013, i väntan på en ny förordning om tekniska bestämmelser för den reformerade gemensamma fiskeripolitiken.
Det är viktigt att ha en lagstiftningsram för fisket under övergångsperioden, så att yrkesfiskarnas intressen värnas utan att vi tappar bort huvudmålet, som är att verka för ett hållbart fiske. Något som rimmar mindre bra med detta är att man för närvarande avser att inte utöka användningen av grimgarn och att grimgarn förbjöds helt på vattendjup mellan 200 och 600 meter från den 1 oktober 2010. Just nu råder ett förbud för denna typ av fiske, som har använts i årtionden av delar av Portugals småskaliga fiskeflotta för att på ett hållbart sätt utnyttja arter som marulk och kummel. Såväl ekonomiskt som socialt var förbudet ett hårt slag mot branschen och de fiskesamhällen som är mest beroende av att kunna nyttja dessa resurser.
Jag efterlyser därför ert stöd för ett förslag som jag och mina kolleger Luis Manuel Capoulas Santos och João Ferreira har lagt fram för parlamentet. Tanken är helt enkelt att sörja för att den lagstiftning som gällde fram till den 1 oktober 2010 behålls fram till 2013.
Jag vill också ta upp João Ferreiras betänkande om förslaget till förordning om gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och havsrättsligt arbete. Jämte Europeiska fiskerifonden är detta det viktigaste finansieringsinstrumentet för att stödja fisket och finansiera internationella förbindelser, liksom för styrning, insamling av vetenskapliga uppgifter och yttranden och övervakning av hur den gemensamma fiskeripolitiken genomförs.
Låt mig här säga att jag helt står bakom de förslag som föredraganden har lagt fram inför parlamentet om att höja EU:s medfinansieringsnivåer till 60 procent när det gäller insamling, hantering och användning av såväl grundläggande uppgifter som andra uppgifter. I dag sprider sig en allmän insikt om vikten av att fiskeriförvaltningen bygger på aktuell och detaljerad vetenskaplig kunskap om bestånden. Detta räcker som argument för att anta såväl föredragandens förslag som betänkandet i sin helhet.
Josefa Andrés Barea
(ES) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag gratulerar de fyra föredragandena till deras förträffliga arbete med betänkandena. Jag ska inrikta mig på två av dem, som är särskilt betydelsfulla.
Det ena handlar om avtalet med Komorerna, om ett fiskeavtal mellan EU och ett land i sydöstra Afrika. Jag nämner detta bara som en geografisk orientering. Där lever 60 procent av invånarna under fattigdomsgränsen och deras enda inkomster kommer från turism eller statligt stöd.
Avtalet ger oss möjlighet att fånga deras fisköverskott - jag upprepar: fisköverskott. Det innehåller också bestämmelser om ersättning som gör att landet kan utvecklas och förbättra sin infrastruktur och sin egen förmåga. Det inrättar en partnerskapsram med ett åtagande om hållbart och ansvarsfullt fiske, så att naturens resurser bevaras. Vi måste ta hänsyn till att det finns tonfisk och andra flyttande fiskarter där och använda vetenskapliga kriterier för att årligen fastställa påföljande års bestånd. Avtalet gör det lättare att bedriva vetenskaplig forskning, att stationera observatörer på fartygen och att bevara områdets fiskbestånd. Genom att det endast omfattar kustområdet kan det lokala fisket utvecklas.
Protokollet är mycket fördelaktigt. Det ger EU:s fiskefartyg tillgång till området, och sörjer samtidigt för utvecklingsbistånd, en förbättrad arbetsmarknad och en ljusare ekonomisk framtid. En annan mycket viktig detalj är dock att tredjeländer endast får rätt att fiska om de på lämpligt sätt slår vakt om miljön. Tredjeländer fångar 75 procent av områdets fiskeresurser.
Vi anser därför att avtalet inte bara hjälper Komorerna, utan också bidrar till att skydda miljön.
Det är även motiverat att uppmärksamma Estelle Greliers angelägna betänkande, som avser en förordning om tekniska bestämmelser som löper ut om tre månader. Förslaget går ut på att dessa förlängs till december 2012. I annat fall inträder en period utan lagstiftning med rättslig osäkerhet och bristfälligt bevarande av havsresurser.
Men låt oss också framhålla den bedömning som görs i det bifogade yttrandet, där kommissionen uppmanas att anta vissa ändringsförslag - det rör sig om tekniska åtgärder som föreslagits av medlemsstaterna. Vi har redan tagit upp frågan om nät, och har gått in på frågan om vattendjup. Detta berör vissa typer av fiske och vi anser att kommissionen bör ta med detta eftersom det påverkar själva bestånden. Det berör områdena 8, 9 och 10. Det är viktigt att åtgärda dessa brister som framkommit vid tillämpningen av en förordning som inte bara påverkar fisket negativt, utan också lokalbefolkningen.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Herr talman! Jag ska rösta för avtalet eftersom det är bra för EU:s fiskeflotta. Sammanlagt gagnas 70 fartyg, vilket är 12 mer än i föregående avtal. Minst en person i besättningen på varje fartyg kommer att rekryteras lokalt.
Detta gynnar Komorerna och invånarna och produktionssektorn där av en rad olika skäl. För det första är det bra genom att rekommendationen uppmuntrar samarbete som bygger på att främja den lokala utvecklingen och genom att den ekonomiska ersättningen ska gå till detta ändamål. För det andra är det bra genom att regionens regeringar uppmuntras att respektera de mänskliga rättigheterna - detta är ett av de viktigaste avtalsvillkoren. För det tredje är det bra eftersom det stöder det lokala småskaliga fisket och garanterar ett eget fiskeområde för de 8 500 människor på Komorerna som försörjer sig på detta. Runt varje ö finns en 10 sjömil stor zon där EU:s fartyg inte får fiska.
Slutligen är avtalet bra därför att det främjar ett hållbart fiske i området. Det innehåller en mekanism för att objektivt analysera fiskbestånd och inrättar vetenskapliga samarbetsmekanismer för detta.
Seán Kelly
(GA) Herr talman! Det känns bra att för min grupps räkning kunna säga några ord om denna fråga. Fiske är definitivt kontroversiellt och hör till de mest omstridda frågor som parlamentet behandlar. I mitt hemland brukar det heta att det finns lika många åsikter som människor, och det gäller också fiskare och fiske. Det är därför svårt för oss parlamentsledamöter att hitta en gemensam ståndpunkt, men vi måste ju samtidigt göra vårt bästa.
(EN) Särskilt när det gäller Grönland tycker jag att kommissionsledamoten hade en ganska balanserad syn på läget. Förvisso är det lite oklart om Europaparlamentet kan lita på rådet, men som hon själv sade så kommer vi att hitta en pragmatisk lösning, och det är givetvis önskvärt. Detta betyder mycket ur EU:s synvinkel. Men lika viktigt, eller kanske ännu viktigare, är det för Grönland - ett land som är nästan helt beroende av att kunna sälja sin fisk på EU:s marknad, och vars ekonomi naturligtvis är nästan helt beroende av fisket.
Vi kan konstatera en sak när det gäller Grönland, och det är att den fisk som importeras därifrån, på det sätt som betänkandet anger, kommer att kunna kontrolleras och vara av bästa kvalitet. Många gånger kan detta inte sägas om den fisk från Sydostasiens gigantiska fiskodlingar som förs in i EU. Dess kvalitet går inte att kontrollera och många bedömare anser att fisken kommer från förorenade vatten.
Vi har därmed fått en gigantisk uppgift att ta itu med, och under frågestunden tidigare i eftermiddag tog ju kommissionsledamoten själv till ganska dystra tongångar när hon talade om fiskbeståndens och kustsamhällenas hållbarhet på längre sikt. EU behöver därför utarbeta en omfattande politik för vattenbruk inom ramen för den framtida gemensamma fiskeripolitiken. I väntan på det välkomnar jag de förslag som lagts fram här och tar till mig kommissionsledamotens syn på vad som kommer att hända.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag gratulerar också föredragandena till dessa fyra betänkanden. Innan jag övergår till João Ferreiras och Carmen Fraga Estévez' betänkanden vill jag uttala mitt stöd för Luis Manuel Capoulas Santos' betänkande, som rekommenderar ett ingående av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Komorerna. Det påminner oss också om att parlamentet behöver medverka aktivt i denna process.
Jag stöder också huvuddragen i Estelle Greliers betänkande om tekniska bestämmelser. Jag uppmanar kommissionen att öka tempot med konsekvensbedömningen och att prioritera utarbetandet av en förordning om åtgärderna, så att den kan antas snarast och om möjligt före 2013.
Ferreirabetänkandet avser en ändring av förordning (EG) nr 861/2006 om gemenskapens finansieringsåtgärder, ett av de verktyg som tillsammans med Europeiska fiskerifonden används för att tillämpa den gemensamma fiskeripolitiken. Betänkandet förtydligar tillämpningsområdet och anpassar det till de verkliga behov som uppstår i den gemensamma fiskeripolitiken genom det nya Lissabonfördraget. Jag anser därför att det är bra.
En grundförutsättning för att kunna bedriva ett hållbart fiske är emellertid att man ser till att det finns aktuell och tillförlitlig information om fiskbeståndet. I likhet med föredraganden beklagar jag därför att det inte har gått att höja medfinansieringsnivåerna för insamling, hantering och användning av uppgifter.
Carmen Fraga Estévez' betänkande rör bestämmelser för djurhälsa och livsmedelssäkerhet vid import av vissa fiskeriprodukter och biprodukter, oavsett om dessa härrör från Grönland eller från tredjeländer.
Bestämmelserna berör i princip 90 procent av Grönlands export på området, som uppgick till 251 miljoner euro 2007. Det råder bred enighet om att regelverket för handel inom EU ska tillämpas på dessa importprodukter - Grönland är ju associerat med EU. På så vis växer den inre marknaden för fiskeriprodukter och biprodukter.
Det framgår att vi inte är ense om den rättsliga grunden. Därför välkomnar vi varmt kommissionens beslut att verka för en överenskommelse. Parlamentet följer utlåtandet från rättstjänsten, yttrandet från utskottet för rättsliga frågor och fiskeriutskottets ståndpunkt.
Vi hoppas att dessa frågor går att lösa, att Grönland prioriteras på samma välförtjänta sätt som hittills och att vi kan enas om hur lagstiftningen ska se ut.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Herr talman! Jag gratulerar samtliga fyra föredragande till hur de har slitit med detta åtgärdspaket på fiskeriområdet.
Märk väl att gemenskapens finansieringsåtgärder för att genomföra den gemensamma fiskeripolitiken är ett av EU:s viktigaste finansieringsinstrument för sektorn. Det måste fortlöpande anpassas till behoven hos de medborgare som verkar där och skräddarsys för de aktuella utmaningar som finns. I de finansiella resurser som erfordras för att genomföra den gemensamma fiskeripolitiken ingår också projektfinansiering på områden som internationella förbindelser, styrning, insamling av uppgifter, vetenskaplig rådgivning, kontrollsystem och tillsyn av att politiken efterlevs.
Jag anser att fiskeriförvaltningen måste bygga på aktuell, tillförlitlig och vetenskapligt underbyggd kunskap om bestånden. Skälet är just att förordningens bestämmelser ska kunna anpassas så att de tillgodoser de verkliga behoven bättre.
Maria Damanaki
Herr talman! Jag ska avge några kortfattade förklaringar med anledning av era synpunkter.
När det gäller överläggningarna om avtalen om fiskepartnerskap så försöker vi nu inom ramen för vårt reformförslag att se till att fiskeavtalen genomförs på ett bra sätt och gagnar lokalbefolkningen. Vi har försökt att förbättra den nuvarande situationen i väntan på det nya förslaget till nästa generations fiskeavtal. Vi försöker se till att avtalet med Komorerna genomförs och att göra allt vi kan för lokalbefolkningen.
Beträffande de problem som nämndes när det gäller parlamentet och den information som ledamöterna erhållit om avtalen har kommissionen tillhandahållit fullständig information - till och med konfidentiell sådan - till parlamentsledamöterna. Detta ska vi också fortsätta med.
Vad de tekniska bestämmelserna och Estelle Greliers betänkande angår förstår jag den oro som framkommit, eftersom vi nu förlänger den gällande förordningen. Det var vi tvungna till, eftersom vi måste vänta in reformen, men jag förstår ju varför ni uppmanar oss att vidta åtgärder så att den nya förordningen är klar före utgången av 2013. Jag ska inte lova vad jag inte kan hålla. Jag kan emellertid säga att vi ska göra vårt bästa för att påskynda arbetet med den nya förordningen. Det gäller också genomförandet av reformens grundförordning, så att medlemsstaterna får vissa befogenheter ifråga om tekniska bestämmelser.
När det gäller nästa punkt, förordningen om finansieringen, så hoppas jag att vi kan enas vid första behandlingen. Det skulle båda gott då vi genomför förordningen i framtiden.
Vad Grönland beträffar upprepar jag att vi har kommit hit för att lösa frågan om förslagets rättsliga grund. För kommissionen är det mycket angeläget att arbeta med de materiella frågorna, eftersom goda förbindelser med Grönland är en av våra viktigaste politiska prioriteringar. Jag upprepar att kommissionen kommit hit för att underlätta och komma fram till en kompromiss med rådet.
Luis Manuel Capoulas Santos
Herr talman! Jag ska bara ägna några sekunder åt att tacka för alla synpunkter, och sedan ska vi övergå till det som mitt anförande ska handla om. Vi vet att vissa detaljer i partnerskapsavtalen behöver rättas till.
Jag uppskattade kommissionsledamotens ståndpunkt, inklusive hennes personliga syn på parlamentsledamöternas delaktighet. Hoppas att hennes personliga inställning påverkar den institutionella ståndpunkt som kommissionen intar, så att vi kan uppnå det mål vi strävar efter.
João Ferreira
föredragande. - (PT) Herr talman! Jag vill också tacka för allas synpunkter och för den avsevärda uthållighet som alla visar prov på så här sent. När det gäller synpunkterna på betänkandet om finansieringsåtgärder vill jag också säga att våra ändringsförslag inte går ut över den samsyn som uppnåtts i trepartssamtalen så här långt. Det går sannolikt att komma ännu längre utan risk för splittring. I det avseendet uppskattar jag att flera ledamöter har uttalat sitt stöd för ändringsförslagen.
Flera ledamöter har sagt att det vore obegripligt och inkonsekvent av EU att inte anta dessa ändringsförslag. Det håller jag med om. Å ena sidan vill EU öka engagemanget på vissa områden som i EU:s ögon blir allt viktigare, å andra sidan vill EU inte anslå de medel som krävs för att konkret reagera på det som blir allt viktigare.
Angående betänkandet om tekniska övergångsbestämmelser har ett ändringsförslag från mig och två andra ledamöter lyfts fram i tidigare anföranden, och jag vill också lyfta fram det. Det går ut på att avskaffa negativ diskriminering som inte motiveras vetenskapligt. Jag understryker att det saknas vetenskapliga argument för negativ diskriminering av vissa delar av Portugals småskaliga flotta som använder grimgarn. Flottan har historiskt visat att den på ett hållbart sätt kan utnyttja de resurser som berörs, i synnerhet sjötunga och kummel. Det saknas vetenskapliga argument för förbudet och det borde således aldrig ha införts, inte minst mot bakgrund av de avsevärda skadliga följder det kommer att få, både ekonomiskt och socialt.
Jag vill därför avsluta med att säga att vi också stöder de förslag avseende betänkandet som lagts fram av våra ledamotskolleger från Irland och Skottland.
Estelle Grelier
föredragande. - (DE) Herr talman! Jag lovar att göra mitt bästa för att tala långsammare.
(FR) Herr talman! Jag vill tacka mina ledamotskolleger för att de på det hela taget har mottagit mitt betänkande välvilligt, vilket också var fallet under överläggningarna i fiskeriutskottet.
Precis som kommissionsledamoten anser jag att ändringsförslaget om maskstorlek för trynfisk bör antas och att vi inte bör gå med på särskilda ändringsförslag avseende vissa tekniska bestämmelser. Det beror dels på att inga konsekvensbedömningar som stöder detta har gjorts för berörda fartyg och ekosystem, dels på att medlemsstaterna inte har tillhandahållit det vetenskapliga underlag som krävs. Alla dessa åtgärder påverkar varandra och har inte utvärderats.
Precis som föregående talare här i kväll betonar jag vikten av att kommissionen snarast utvärderar de gällande bestämmelserna. På grundval av utvärderingen bör den sedan ta fram ett nytt förslag som kan behandlas tillsammans med reformen av den gemensamma fiskeripolitiken, och inte först senare. Jag ville särskilt uppmärksamma kommissionsledamoten på detta. Jag kan konstatera att du är öppen för att öka tempot i utarbetandet av förslaget.
Avslutningsvis vill jag än en gång påpeka hur viktigt det är att EU-institutionerna och fiskerisektorn samarbetar för att insamla och dela vetenskapliga uppgifter. Detta tror jag är ett måste för att få en ny, rättvis och samarbetsorienterad gemensam fiskeripolitik, som försetts med de resurser som krävs - detta är viktigt! - och som jämkar ihop sektorns ekonomiska krav med hållbarhet på ett sätt som gagnar alla: yrkesfiskarna, konsumenterna och medborgarna.
Carmen Fraga Estévez
Herr talman! Kommissionsledamoten ska ha stort tack för att hon besvarade min fråga och sade att hon kan tänka sig att godta den ändrade rättsliga grunden. Förhoppningsvis följer rådet kommissionsledamotens linje.
Jag hade hur som helst övervägt att begära att betänkandet återförvisas till utskottet före den slutliga omröstningen, men ändrade mig sedan och insåg att det bara skulle fördröja förslaget ytterligare. Jag anser att förslaget gagnar Grönland och EU och att det därför är olämpligt att skjuta fram det ytterligare.
Jag hoppas hur som helst att rådet drar åt samma håll som fiskeriutskottet, vars ståndpunkt är välunderbyggd i alla avseenden. Med tanke på att kruxet är den rättsliga grunden och inte innehållet, hoppas jag att vi kan hitta en lösning.
Det resultat som vi åstadkommit är i alla fall glädjande. Om vi tycker att det är lämpligt att gå vidare med detta kan vi ju för övrigt alltid vända oss till EU-domstolen. I morgon ska vi hur som helst visa hur konstruktiva vi är genom att avge vårt yttrande. Som jag sade hoppas vi på respons från rådet och att det beaktar parlamentets första behandling.
Jag tackar därför kommissionsledamoten för hennes uppriktiga samarbetsvilja i den här frågan. Tack också till alla kolleger som har arbetat med och stött betänkandet. Nu återstår bara att hoppas att rådet har samma inställning som vi. Som jag sade finns det ju goda argument för den, och den stöds inte bara av utskottet för rättsliga frågor utan också av Europaparlamentets rättstjänst.
Talmannen
Den gemensamma debatten om fyra betänkanden om fiske är härmed avslutad.
Omröstningen om samtliga fyra betänkanden kommer att äga rum den 6 april kl. 12:00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Jim Higgins
Vad Grelierbetänkandet angår röstade jag emot min grupp när det gäller fyra ändringsförslag, nämligen ändringsförslagen 4, 5CP, 6 och 3. Jag är besviken över att ändringsförslagen inte antogs. Till syvende och sist stödde jag ändå betänkandet för att slå vakt om Irlands trynfisksektor och sörja för rättssäkerhet i det avseendet, snarare än att invänta hela 2013 års reform.
Sirpa Pietikäinen
Reformen av EU:s gemensamma fiskeripolitik hör till parlamentets viktigaste uppgifter. Vi är alla på det klara med att EU:s fiskeripolitik sedan länge har fått hård kritik, och det med all rätt. Det finns åtskilliga problem som behöver lösas snabbt - sådant som överfiske, fiske i utvecklingsländers vatten och statligt stöd till fiskerisektorn.
João Ferreiras betänkande om gemenskapens finansieringsåtgärder, som vi behandlar i dag, tar upp de viktigaste frågorna i samband med reformen av fiskeripolitiken. Det är insamling av uppgifter, forskning, internt samarbete, fiskeriförvaltningen och kontrollsystemen för den gemensamma fiskeripolitiken. Det är också viktigt att harmoniseringen av fiskeripolitiken, och i synnerhet av miljö- och havspolitiken, prioriteras högt. Detta kommer också att kräva resurser.
Nuno Teixeira
skriftlig. - (PT) Den gemensamma fiskeripolitiken omfattar en rad åtgärder som EU har tagit fram för att garantera den europeiska fiskerisektorns hållbarhet och konkurrensförmåga. De viktigaste prioriteringarna vid reformeringen av den gemensamma fiskeripolitiken är att rationalisera den för att säkra den ekonomiska bärkraften hos EU:s fiskeflotta, att slå vakt om fiskbestånden, kopplingen till havspolitiken och att förse konsumenterna med livsmedel av hög kvalitet. De åtgärder som parlamentet beslutat om i dag är exempel på detta: de tekniska bestämmelserna ses över och gällande lagstiftning anpassas till det vetenskapliga underlag som samlats in. Sektorn behöver ha rätt balans mellan hållbarhet och konkurrensförmåga. Fisket är avgörande för kustsamhällenas ekonomiska och sociala utveckling, det är en vitamininjektion för regionerna och stimulerar aktivitet i angränsande sektorer. EU:s yttre randområden utgör tillsammans unionens största exklusiva ekonomiska zon, och fisket är avgörande för den ekonomiska aktiviteten där. Det är därför motiverat att prioritera sektorns hållbarhet och utveckling.
