Resultaten från stats- och regeringschefernas informella möte (Lahti, den 20 oktober 2006) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en rapport från Europeiska rådet och ett uttalande av kommissionen - Resultaten från stats- och regeringschefernas informella möte i Lahtis den 20 oktober 2006.
Matti Vanhanen
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! I fredags, den 20 oktober, hade jag nöjet att stå som värd för ett informellt möte med stats- och regeringscheferna i Lahtis, och för middagen efter mötet, som gästades av Rysslands president Vladimir Putin.
Både stats- och regeringschefernas möte och middagen efteråt var en stor framgång. Dessa informella möten med EU:s ledare är ett utmärkt sätt att skapa politiskt samförstånd om EU:s väg framåt i fråga om dess största utmaningar.
Vid mötet ägnade vi oss särskilt åt de externa energiförbindelserna. Vi diskuterade också invandring och läget i Sudan/Darfur. Ett särskilt sammanträde ägnades åt möjligheter att främja innovationspolitiken för att trygga EU:s konkurrenskraft och ekonomiska tillväxt. Utvecklingen av innovationspolitiken är avgörande för EU:s konkurrenskraft och vår förmåga att behålla goda arbetstillfällen i EU.
De öppna och ingående diskussionerna under arbetslunchen gjorde det möjligt för oss att förenas inför middagen, trots de tvivel som hade funnits på vissa håll. Stämningen var mycket god under lunchen och solidariteten mellan medlemsstaterna var uppenbar. Vi lade mycket stor vikt vid att vi skulle föra fram ett enhetligt budskap och jag vill kalla denna beslutsamhet att skapa samförstånd för Lahtisandan.
Diskussionen under middagen med Rysslands president Vladimir Putin var mycket ärlig och rak. Utöver energifrågorna diskuterade vi även aktuella internationella frågor och yttrandefriheten i Ryssland.
Stats- och regeringscheferna förde också en omfattande och bred diskussion om energi. Stämningen var utmärkt och det grundläggande budskapet var enhetligt, om än med vissa nyansskillnader. De viktigaste frågorna gällde principerna för att utveckla energiförbindelserna mellan EU och Ryssland och hur dessa ska genomföras, närmare förbindelser med strategiskt viktiga tredjeländer, kampen mot klimatförändringarna genom energipolitiken och effektivare informationsutbyte genom ett nätverk av kontaktpersoner för energifrågor.
I fråga om förbindelserna mellan EU och Ryssland i energifrågor var vi överens om att det finns behov av ett närmare partnerskap. Detta bör bygga på de principer som fastställs i energistadgan och G8-deklarationen, särskilt i fråga om öppenhet, marknadsbaserade lösningar och ömsesidighet. Dessa principer bör redan nu tillämpas i praktiken och de bör också införlivas i konkret form i det kommande avtalet mellan EU och Ryssland. I Lahtis fastställde vi en gemensam politik för förbindelserna mellan EU och Ryssland i energifrågor.
Det fanns också ett samförstånd i Lahtis om att vi bör fortsätta och intensifiera våra ansträngningar för att skapa närmare förbindelser med producent- och transitländer i EU:s närområde innan året är slut. Målet är att tillämpa de principer som styr den inre marknaden i så stor utsträckning som möjligt i de regioner som gränsar till EU.
Många talare nämnde klimatförändringarna som den allvarligaste internationella utmaningen. EU måste framför allt visa ledarskap i fråga om att främja hållbar energiproduktion. När det gäller innovationer och teknik på området energieffektivitet har företagen i EU mycket att erbjuda. Vi delade åsikten att energi- och klimatfrågor i framtiden bör få en framträdande plats vid EU:s toppmöten med utvecklingsländer, precis som under Finlands ordförandeskap för EU.
Om vi ska kunna skapa en pålitlig energiförsörjning måste det göras stora investeringar i överföringsnät och annan infrastruktur. Därför måste samarbetet med internationella finansinstitut intensifieras i energiinfrastrukturprojekt. Energisäkerhet måste ingå bland de kriterier som beaktas när lån beviljas från Europeiska investeringsbanken till utvecklingsländerna.
Det är viktigt att EU har tillgång till omfattande information som kan ligga till grund för energipolitiska beslut och svar på yttre problemsituationer. Vi kom i Lahtis överens om att vi borde försöka göra snabba framsteg för att inrätta ett nätverk av kontaktpersoner i energifrågor innan årets slut. Rådet ska komma överens om närmare detaljer för detta. Förbättrad informationsinsamling och informationsanalys kommer att bidra till att öka samarbetet mellan medlemsstaterna och institutionerna och bädda för ökad solidaritet i energifrågor.
Diskussioner vid toppmötet om yttre förbindelser i energifrågor kommer också att bereda vägen för Europeiska rådets möte nästa vår, då en prioriterad handlingsplan för EU:s energipolitik ska antas.
Vid stats- och regeringschefernas sammanträde diskuterade vi hur vi ska gå vidare med innovationspolitiken. De viktigaste frågorna var immateriell äganderätt, särskilt patent, samarbete mellan affärsvärlden och den offentliga sektorn, Europeiska tekniska institutet, samt standarder. Vi kom överens om att EU behöver en tydlig strategi för immateriell äganderätt. Rådet (konkurrenskraft) kommer att ge kommissionen närmare detaljer om vad det önskar i fråga om immateriell äganderätt. Vid mötet i Lahtis betonade vi att kommissionens förslag särskilt bör handla om kvaliteten i systemet för immateriell äganderätt. Kommissionen ska lägga fram sitt förslag före Europeiska rådets vårmöte.
Ett av de mycket starka budskapen från Lahtis är att EU:s patentsystem måste bli mer kostnadseffektivt och lättare att förutse. Systemen för rättstvister behöver också förbättras. Vi måste försöka agera snabbt här. I slutet av året kommer kommissionen att lägga fram ett meddelande med konkreta förslag på hur EU:s patentsystem ska utvecklas. Efter att ha fått kommissionens förslag kommer rådet att överväga de olika alternativen.
Frågan om hur patentsystemet ska bli mer effektivt har varit svår för rådet, men det är avgörande för vår innovationsförmåga att EU:s system utvecklas. Jag anser personligen att alla bör ha det gemensamma intresset i åtanke, vara beredda att vara flexibla i stället för envisa i fråga om nationella ståndpunkter och komma överens om att förenkla språkreglerna, till exempel.
Vi kom också överens om att vi måste främja samarbetet mellan affärsvärlden och den privata sektorn. Europeiska teknikplattformar och gemensamma teknikinitiativ är goda verktyg för att utveckla nyckelteknik. Om vi ska göra framsteg är det viktigt att EU:s sjunde ramprogram antas utan dröjsmål. Programmet bör också bli en källa till EU-finansiering för gemensamma teknikinitiativ.
Det gläder mig mycket att vi vid mötet i Lahtis bekräftade att Artemis, en av de mest avancerade teknikplattformarna, kommer att utvecklas vidare, och att kommissionens önskan att genomföra programmet som ett gemensamt teknikinitiativ kommer att få stöd. Företag inom denna sektor investerar enorma belopp i det gemensamma initiativet. Också den finska regeringen har föregått med gott exempel och lovar att bidra med 70 miljoner euro under en sjuårsperiod. Artemis är allt som allt ett av EU:s största gemensamma teknikinitiativ inom ett mycket viktigt och lovande teknikområde.
I förra veckan lade kommissionen fram ett lagstiftningsförslag angående Europeiska tekniska institutet. Vid mötet i Lahtis gavs klartecken till rådet om en snabb och ingående granskning av förslaget. Jag anser att detta är ett mycket värdefullt initiativ och jag tror att det kan ge ett verkligt mervärde för utvecklingen av forskningssamarbetet mellan universitet och företag.
Sist i detta sammanhang vill jag nämna standardiseringsfrågan, som vi också tog upp under mötet. Som jag redan tidigare har betonat är standardisering mycket viktig i EU-medborgarnas liv. Införandet av en EU-omfattande GSM-standard för telefoner gjorde det till exempel möjligt för EU att bli världsledande inom området. Om EU inte kan komma överens om goda standarder kommer andra att fastställa dem.
Vi vet alla att innovation kan skapa framgång och tillväxt, men problemet har varit hur vi ska göra konkreta framsteg. Vägledningen från mötet i Lahtis kommer nu att hjälpa oss att göra framsteg för att skapa en miljö som främjar konkurrenskraft.
Under vår diskussion om invandring betonades engagemanget för samarbete och frågan om solidaritet mellan medlemsstaterna för att lösa invandringsproblemen. Detta är en fråga som berör hela EU. Samtidigt som vi behöver snabba, kortsiktiga åtgärder för att hantera den akuta krisen, betonades det i vår diskussion också att det finns ett behov av en sammanhängande och omfattande invandringspolitik. Denna politik bör ta itu med både laglig och olaglig invandring. Vi måste också göra mer för att hjälpa invandrare att integreras.
Behovet av ett nära samarbete med länderna i Afrika och andra ursprungs- och transitländer var särskilt uppenbart. Det bästa sättet att bemöta pressen på människor att lämna sina hemländer är att främja utveckling, i Afrika och på andra ställen.
Europeiska rådet gav sitt fulla stöd till det arbete som utförs av EU:s gränsförvaltningsbyrå och erkände att det krävs mer resurser för att stödja byråns arbete.
Europeiska rådet talade också om behovet av att utveckla vårt system för att fatta beslut, för att göra det möjligt för EU att svara snabbt och mer effektivt på akuta problem.
Herr talman! Tack för ert starka och grundliga bidrag i Lahtis. Ni gjorde det mycket klart att Europaparlamentet vill ha ett effektivare beslutsfattande inom området för rättsliga och inrikes frågor. Det finska ordförandeskapet delar helt denna åsikt.
(Applåder)
Frågan om invandring kommer att tas upp på nytt av ministrarna för rättsliga och inrikes frågor samt av utrikesministrarna. Vi kommer att ta upp ämnet på nytt vid Europeiska rådets möte i december.
Vi talade i Lahtis också om det allvarliga läget i Sudan/Darfur. Vi uttryckte vår djupa oro över den humanitära situationen och de mänskliga rättigheterna i Darfur. Som företrädare för rådets ordförandeskap kommer jag att förmedla detta angelägna budskap till Sudans president. Vi måste fortsätta att utöva påtryckningar på Sudans regering för att de ska sätta stopp för striderna, göra det möjligt för FN att inrätta en fredsbevarande styrka och inleda förhandlingar med rebellerna.
De informella diskussionerna med Rysslands president, Vladimir Putin, var mycket bra för utvecklingen av vårt strategiska partnerskap. Detta gäller även viljan att samarbeta och att diskutera alla frågor. Partnerskapet ska inte betraktas som statiskt utan som en pågående process. Vi anser att ett genuint och långvarigt partnerskap måste bygga på gemensamma värderingar.
Herr talman! Jag vill även tacka er för ert bidrag till vår diskussion under middagen och för det stöd ni uttryckte i denna viktiga fråga. Värderingar är grundvalen för allt.
I våra diskussioner med president Putin talade vi om hur vi ska kunna främja målen för energisamarbetet genom ett nytt avtal. Våra samtal bereder också vägen för toppmötet mellan EU och Ryssland i november. Avsikten är att vi vid toppmötet i Helsingfors ska komma överens om att inleda förhandlingar om en ny och omfattande pakt mellan EU och Ryssland.
Vad beträffar de internationella frågorna kom vi överens med president Putin om att vi skulle försöka upprätta ett närmare samarbete mellan EU och Ryssland. Behovet av ett närmare samarbete har framgått mycket tydligt av den senaste tidens händelser i Iran, Nordkorea och Mellanöstern.
Under middagen tog jag upp det chockerande mordet på journalisten Anna Politkovskaja. Jag sa till president Putin att människor i medlemsstaterna var oroade över att läget för yttrandefriheten i Ryssland hade försämrats. Som talesman för EU sa jag att detta mord, som hade chockat oss alla djupt, bör utredas och att de ansvariga måste ställas inför rätta. Jag nämnde också våra farhågor angående Tjetjenien.
Förbindelserna mellan Ryssland och Georgien togs också upp. Jag sa till Vladimir Putin att EU var oroat över den ökande spänningen och att EU var berett att agera för att finna en lösning på krisen.
Vi håller på att bygga ett strategiskt, påtagligt partnerskap med Ryssland på mycket bred front inom ramen för de gemensamma områdena. De viktigaste ämnesområdena under Finlands ordförandeskap är energi, miljö, transport, rättsliga och inrikes frågor samt mänskliga rättigheter.
Europeiska unionen måste kunna visa upp en enad front mot sina partner. Delade och oeniga är vi svaga. Vi kommer inte att kunna bevaka våra intressen eller främja de värderingar som EU bygger på. Vid mötet i Lahtis kunde vi visa Vladimir Putin att EU är beslutsamt och förenat i sina åsikter. Som företrädare för rådets ordförandeskap är jag stolt över att vi åstadkom detta och jag anser att vi har gjort framsteg i våra förbindelser med Ryssland. Detta betyder inte att Ryssland är överens med oss i allt. Vi hade faktiskt en lång diskussion där Vladimir Putin svarade ingående på våra frågor och även sökte efter svaga punkter i EU:s agerande. Vi är vana vid detta från Ryssland, det ingår i den normala dialogen.
Den avgörande frågan nu, efter mötet i Lahtis, är hur vi går från ord till handling och går vidare med de frågor som vi diskuterade. Vi förlitar oss på de förberedande kanaler som vi normalt brukar använda.
Merparten av arbetet kommer att utföras i rådet på grundval av kommissionens initiativ. I många frågor kommer vi att luta oss mot de politiska riktlinjer vi har fått under de veckor som återstår av vårt ordförandeskap. Europaparlamentet kommer också att ha en viktig roll att spela för att påskynda åtgärderna för det som vi kom överens om i Lahtis.
Tack för denna möjlighet att presentera resultatet av stats- och regeringschefernas informella möte i Lahtis för er. Jag vill gärna svara på alla eventuella frågor som min inledning har gett upphov till.
(Applåder)
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. (EN) Herr talman! Statsminister Matti Vanhanen har gett er en kortfattad översikt av resultaten från Europeiska rådets informella möte i Lahtis förra fredagen. Jag skulle vilja fokusera på några punkter.
Toppmötet i Lahtis bör ses som en del av en process. Som ni vet har vi sagt att vi bör driva integrationen framåt genom praktiskt och konkret handlande, och det har vi gjort tillsammans med parlamentet och rådet. Vi har lagt fram en ambitiös dagordning, till exempel för säkerhet, energi och forskning, och nu måste vi omsätta denna dagordning i konkreta åtgärder. Det är precis vad vi gjorde i Lahtis.
För det första, och när det gäller innovation, så är alla överens om att innovation är viktigt och att EU ligger efter. Det finns ett samförstånd om behovet av mer stöd och motivation för innovation och färre hinder för innovatörer. Detta har fått stöd av Europeiska rådet och i resolutioner från parlamentet. Vad vi behövde var några tydliga och praktiska steg för att visa att EU är redo att ta ledningen, och det var vad vi fick i Lahtis.
När det till exempel gäller gemensamma tekniska initiativ, hölls nyckelprojekt som Artemis-programmet om inbyggda datorer tillbaka på grund av bristen på nationella finansiella medel. Nu har vi några tydliga åtaganden om direkt stöd.
Om förfarandet för att fastställa europeiska standarder för produkter har vi en överenskommelse om att det bör påskyndas. Jag anser även att arbetet med immateriell äganderätt inklusive patent börjar komma igång, och kommissionen kommer att driva det vidare innan årsslutet.
Det var viktigt att kommissionen fick klartecken för Europeiska tekniska institutet (EIT). Jag är tacksam för det stöd jag fick från alla de ledamöter som talade för EIT under sammanträdesperioden för två veckor sedan. Det finns ett ökande samförstånd om att EIT kommer att bidra till att EU blir ledande inom innovation. Vi får entusiastiskt stöd från hela näringslivet och forskarsamhället i EU.
Den uppmärksamhet som parlamentet ägnar detta viktiga initiativ har varit till stor hjälp för att utarbeta detaljerna i förslaget. Självklart följer det nu förhandlingar om detaljerna, inklusive budgeten. Jag ser fram emot att arbeta med er och rådet för att vi snabbt ska kunna gå mot en anpassning av bestämmelserna. Jag anser att EIT kan bli ett framstående flaggskepp för innovation inom EU. Vi bör uppmana EIT att ge de stora utmaningarna med klimatförändringarna högsta prioritet, liksom allt som har med miljövänliga energikällor att göra. Det är en viktig uppgift för oss som samhälle. Vi bör be EU:s forskarsamhälle om hjälp med att lösa dessa problem, så att vi kan fortsätta att gå i täten för det som kanske är 2000-talets viktigaste utmaning.
Den andra viktiga debatten handlade om energin. Kommissionen hade i nära samarbete med ordförandeskapet identifierat tre praktiska steg framåt, och vi fick stöd för allihop.
Först gick Europeiska rådet med på att vi bör utöka våra förbindelser om energifrågor med våra grannar, särskilt producenter som Ryssland, Norge och Algeriet och viktiga transitland som Turkiet och Ukraina.
För det andra gick rådet med på att inrätta ett nätverk av energikorrespondenter, som även kommer att göra oss bättre förberedda på oförutsedda chocker som påverkar vår energiförsörjning.
För det tredje gick rådet med på en gemensam strategi gentemot Ryssland. Vi klargjorde vår önskan om närmare förbindelser om energifrågor med detta viktiga partnerland för president Vladimir Putin, men dessa förbindelser måste grundas på de principer som Ryssland redan åtog sig att följa vid G8-mötet i Ryssland i år, liksom energistadgan: öppenhet, rättstatsprincipen, ömsesidighet och icke-diskriminering, och även en öppen marknad och marknadstillträde. De principerna gäller energi, men inte bara energi. De är nödvändiga element för att öka det gemensamma förtroendet och de investeringar som är avgörande för en längre samarbetsrelation.
Detta budskap blev ännu starkare i och med att vi stod enade. Det rådde en tydlig känsla av solidaritet i Lahtis, en förståelse för att EU kommer att agera enat och att EU bör ges samma garantier för pålitlighet från våra ryska partner, vilken medlemsstat det än gäller. Statsminister Matti Vanhanen talade på hela Europeiska rådets vägnar och lade fram de grundläggande frågorna för våra omfattande förbindelser med Ryssland, och jag var stolt över att ha ombetts tala om energifrågorna.
Det var viktigt för det mötet och för att toppmötet i Lahtis skulle lyckas att ordförandeskapets och kommissionens uttalanden hade ett tydligt stöd från alla medlemmarna i Europeiska rådet. Tanken om solidaritet är viktigare än någonsin. Solidaritet och sammanhållning är mer än någonsin nyckelord för vårt EU.
Att gå vidare med energifrågorna inom ramen för vår nya globala överenskommelse med Ryssland kommer att bidra till att den gemensamma ståndpunkten bevaras. Kort sagt, budskapet går fram: energin är en EU-fråga och behöver lösningar på EU-nivå. Det finns en ökande insikt i rådet om det som ni har känt till länge i parlamentet, nämligen att EU har en central roll att spela för att skapa energitrygghet och hantera klimatförändringarna genom energipolitiken. Det bådar gott för det energipaket som kommissionen kommer att lägga fram i januari.
EU får inte begränsa förbindelserna med Ryssland till att enbart gälla energifrågorna. Vid middagen med president Vladimir Putin tog EU upp andra frågor: de mänskliga rättigheterna, handel, visum, kultur och gemensamma internationella problem. Vi tog upp känsliga frågor som Georgien. Statsminister Matti Vanhanen upprepade EU:s oro över mordet på Anna Politkovskaja, som uttrycktes så välformulerat vid vår föregående debatt i Europaparlamentet. Denna breda spridning av frågor måste behållas när vi förhandlar fram en ny global överenskommelse med Ryssland. Det utgör grunden för en omfattande överenskommelse.
För det tredje fördes en kort, men viktig diskussion om invandring vid toppmötet i Lahtis. Det fanns återigen en tydlig förståelse för att invandringen är ett gemensamt problem som kräver ett gemensamt svar. Jag fick tillfälle att förklara att kommissionen under de kommande veckorna kommer att lägga fram förslag om hur man förbättrar sjöfartskontrollen av EU:s södra gräns. Vi kommer också att aktualisera den gemensamma ståndpunkten om invandring inför Europeiska rådets decembermöte och arbeta för att hantera problemet vid källan vid den europeisk-afrikanska konferensen om migration och utveckling nästa månad.
Men det finns mycket mer som vi skulle kunna göra på det här området om den politiska viljan och beslutsamheten finns för att ge oss de verktyg och resurser som behövs. Vi anser särskilt att vår beslutsprocess bör omarbetas. Vi kan redan göra detta med de befintliga fördragen. Vi kan inte fortsätta att vänta så länge som vi gör på beslut som så ofta är blockerade på grund av bestämmelsen om enhällighet. Låt oss tala klarspråk: Det är fullständigt absurt att vi fortfarande måste beakta 25 olika migrationsprogram när vi har inrättat ett gemensamt område med fri rörlighet. Vi behöver en invandringspolitik för EU.
(Applåder)
Slutligen diskuterades även Darfur. Jag är fortfarande lika fast besluten om att vi ska göra allt vi kan för att undvika ännu en humanitär tragedi.
Därför var Lahtis ännu en vägvisare på vår gemensamma väg för att rusta européerna inför globaliseringen. Vi kommer inte att avvika från den vägen. Våra medborgares förväntningar på ett EU som ger praktiska resultat ökar. Vi måste fortsätta att bemöta dessa förväntningar. Jag är tacksam mot Matti Vanhanen för hans utmärkta ordförandeskap och mot det finska ordförandeskapet för vårt nära samarbete. Jag hoppas att det kommer att fortsätta till ordförandeskapets slut och därefter. Det är rätta vägen för att uppnå praktiska resultat för vårt EU.
(Applåder)
Ville Itälä
för PPE-DE-gruppen. - (FI) Herr talman, statsminister Matti Vanhanen, ordförande José Manuel Barroso! När vi bedömer framgångarna med mötet i Lahtis kan vi verkligen utgå från att resultaten är lovvärda. Det såg mörkt ut inför toppmötet. Många tidningar, särskilt den ansedda Financial Times, målade en mycket dyster bild av mötet i förväg och sa att det var mycket riskabelt att bjuda in den ryska presidenten Vladimir Putin, eftersom EU är delat och oenigt i fråga om energipolitiken och Rysslandspolitiken. Det sades att detta bara skulle vara en seger för Vladimir Putin. Men det blev helt annorlunda. Det var skönt att se EU:s ledare handla gemensamt och tala med solidaritet under middagen.
I de anföranden jag har hållit här har jag själv sagt att EU borde ha en enhetlig, enhällig, långsiktig politik för Ryssland. Nu har de första stegen kunnat tas. Detta kommer också att visa allmänheten att EU kan agera även i svåra situationer.
Naturligtvis måste vi erkänna att vi fortfarande har lång väg kvar innan saker och ting blir konkreta och Ryssland ratificerar energistadgan, vilket kommer att öppna marknaden och se till att gemensamma regler efterlevs. Även om detta var ett litet framsteg, var det ändå ett viktigt steg mot en enhetlig, långsiktig politik för Ryssland.
Det var också viktigt att vi vågade tala öppet om mänskliga rättigheter och om mordet på Anna Politkovskaja och inte väjde för frågorna. Vi kan inte offra de mänskliga rättigheterna på energipolitikens altare.
Diskussionen var öppenhjärtig från Vladimir Putins sida också, även om han inte ändrade inställning. Knappast någon hade förväntat sig att han skulle göra det heller. Samarbete kan bara bygga på ömsesidigt förtroende och en gemensam vilja. Nu har det öppnats en väg för ökat samarbete i energifrågor och andra frågor.
Det jag saknade under middagsdiskussionen med Vladimir Putin var frågor som berör Baltikum. Detta skulle ha varit ett utmärkt tillfälle att ta upp Östersjöproblemen med Ryssland. Jag förstår naturligtvis att man inte kan tala om allt under en middag. Som en allmän slutsats om mötet i Lahtis kan jag säga ”bra jobbat, statsminister Vanhanen”.
(Applåder)
Martin Schulz
för PSE-gruppen. - (DE) Herr talman! Jag vill inleda med en anmärkning angående Rysslands president Vladimir Putin, som nämndes ofta i Matti Vanhanens anförande och i ert, herr kommissionsordförande.
Kvällen med honom måste verkligen ha varit minnesvärd. Att döma av de rapporter jag har fått och av det jag har läst var mötet med Vladimir Putin något alldeles extra. Jag tycker att det är bra att Vladimir Putin är så uppriktig. Jag har inte några problem med detta och det har inte heller min grupp, vad det nu kan vara värt. Först vill jag säga att när Vladimir Putin kommenterar det anförande som hölls av Europaparlamentets talman, Josep Borrell Fontelles, så hedrar han oss eftersom det visar att han åtminstone har lyssnat. Vi vet förstås aldrig om någon lyssnar, men det verkar faktiskt som om Vladimir Putin gjorde det.
Däremot godkänner vi inte de kränkande kommentarer som Vladimir Putin har gjort om detta anförande, eftersom parlamentets talman talar på alla ledamöters vägnar och vi tackar honom för det han sa.
(Applåder)
För det andra vill jag säga att ja, det är verkligen bra att Vladimir Putin säger vad han tycker om Italien. Det är verkligen bra att Vladimir Putin talar om det han finner värt att kritisera i Spanien. Jag tycker att detta är bra, för samhället i EU är öppet. I vårt samhälle kan vem som helst kritisera vad som helst. Detta gör att vårt samhälle skiljer sig avsevärt från det ryska samhället där inte vem som helst kan kritisera vad som helst.
(Applåder)
Därför är det fruktbart att ha ett öppet åsiktsutbyte med den ryske presidenten. Av den anledningen hävdar vi också att det som sker i Tjetjenien inte är rätt och att det måste fördömas eftersom de mänskliga rättigheterna kränks och människor förnedras. Jag vill också nämna att även ryssar, däribland soldater i den ryska armen, behandlas ovärdigt där. Det är förstås fullständigt uppenbart - vi kommer att påpeka detta i resolutionen om Anna Politkovskajas död - att det inte går att beskriva dagens Ryssland, där journalister måste frukta för sina liv om de ger uttryck för missnöje med sitt land, som en fungerande demokrati. Så mycket står fullständigt klart.
Därför är det öppna åsiktsutbytet från vår sida med Vladimir Putin och med alla ryssar och ryska politiker som vi har träffat en del av vad vi anser att det innebär att behandla människor som partner. Vi kritiserar trots allt det som pågår i Förenta staterna. Vi förbehåller oss rätten att kritisera det som sker i andra delar av världen, precis som vi själva kan utsättas för kritik.
Jag är alltså även kritisk till statsminister Matti Vanhanens och kommissionsordförandens anföranden, där de lovade många vackra saker. Det lät så underbart. Ni är förstås medvetna om detta eftersom jag säger det i varje anförande jag håller med anledning av era uttalanden. Fantastiskt! Strålande! När allt det ni har beskrivit för oss har genomförts kommer EU verkligen att vara ett eldorado för teknik, ett eldorado för utbildning och kompetens. Vi kommer att vara 2000-talets, nej 2100-talets, kunskapssamhälle. Strålande! Vidare, ständigt vidare! Men jag måste säga er, mina herrar, att den dagen kommer när ni måste hålla ert ord!
Detta om uttalandena. Enastående! Bortsett från en sak - som inte enbart gäller er, faktiskt minst av allt er, herr kommissionsordförande, som faktiskt kommer med de rätta förslagen och som också strävar efter de mål ni tillkännager - nämligen att ni i rådet, ni, Matti Vanhanen och alla andra stats- och regeringschefer, att ni alla måste genomföra det ni har beskrivit angående energipolitiken, och detta omfattar också att införa detta i era nationella energiplaner.
(Applåder)
Dessutom måste jag säga till kammaren att den som inte vill vara beroende av rysk energi måste få ett slut på energislöseriet i EU, USA och de industrialiserade länderna i världen. Om man vill begränsa klimatkatastroferna måste man minska koldioxidutsläppen, och detta kan åstadkommas, inte genom naturgas från Ryssland, utan genom ökad energieffektivitet, ökad användning av förnybara energikällor, kraftvärmeverk och kraftverk med största möjliga effektivitet. Jag kan tillägga att vi, för att åstadkomma detta, behöver vi mer teknik, och här har vi gått varvet runt och kommer tillbaka till Lissabonprocessen, för om vi vill ha ny teknik måste vi investera i våra medborgares hjärnor, i universiteten.
Allt detta är sant. Det är bara det att vi diskuterar detta om och om igen från början. Om och om igen, samma gamla saker en gång till. Om och om igen, samma uttalanden och om och om igen, samma anförande från mig. Detta anförande är inte heller nytt. Jag har redan framfört det i en eller annan form vid många tillfällen. Jag vill inte tråka ut mig själv - inte ens med mina egna anföranden. Så därför ber jag er, låt kommissionens och rådets uttalanden äntligen åtföljas av handling.
(Applåder)
Graham Watson
Herr talman! Vi diskuterar inte någon resolution i dag. Men så drogs det ju heller inte några slutsatser från toppmötet. Jag menar inte att sådana tillfällen inte är givande. Tvärtom finns det ett så stort behov av fler åtgärder på EU-nivå att EU kunde och borde hålla fyra formella toppmöten varje år enligt vad som förutses i Nicefördraget.
Herr statsminister! Vad stod på menyn i Lahtis? Jag talar inte om den kronärtskockssoppa eller den stekta gås som ni serverade vid middagen, som visar att det går att ersätta parmaskinkan. I stället talar jag om Europeiska tekniska institutet (EIT) och europeiska patent, energitrygghet, invandring, förbindelserna med Ryssland - strategiska teman som kräver noggrann eftertanke, samt även strategiska beslut som framhäver behovet av en sammanhängande politik.
Vad är det för mening med ett europeiskt teknikinstitut som utvecklar innovativa idéer om EU som union inte kan enas om ett snabbt och enkelt patentregistreringssystem? Vad finns det för förhoppningar om en gemensam strategi mot klimatförändringen om vi inte tillsammans är beredda på att radikalt lägga om vår energiförbrukning och energiproduktion? Vad är utsikterna för en gemensam invandringspolitik om vi inte lyckas utforma en utvecklings- och handelspolitik för att bekämpa fattigdom och misär? En lång rad grönböcker och handlingsplaner visar att det går framåt, men likt hästarna i ordspråket kan medlemsstaterna ledas till vattnet men inte tvingas att dricka. Det är därför det inte går bra för Europa och därför vi behöver mer Europa, inte mindre.
Min grupp hedrar talman Josep Borrell Fontelles och statsminister Matti Vanhanen samt de övriga stats- och regeringscheferna som tog upp mordet på Anna Politkovskaja. Det är inte det finska ordförandeskapets och den finska presidentens fel om många av oss känner oss illa till mods över att president Vladimir Putin blev inbjuden och uppmärksammades i medierna. Misstaget var att låta president Vladimir Putins Ryssland gå med i Europarådet och G8 innan landet hade infört en rättsordning.
Herr Putin! ”Maffia” är inte ett ryskt uttryck, men organizovanniye zhuliki är det intryck vi alltför ofta har av ert land.
Europeiska unionen bör inte ingå några partnerskaps- eller samarbetsavtal med Ryssland förrän landet har infört frihet, öppenhet och rättsstatsprincipen samt rättslig säkerhet för de investerare som härrör från dem.
Monica Frassoni
för Verts/ALE-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Toppmötet i Lahtis visade mycket tydligt att agerandet på den internationella scenen och de interna politiska valen är allt närmare sammankopplade.
Vi anser att stödet för det demokratiska Ryssland och för dem som, i likhet med Anna Politkovskaja, kämpade och fortsätter att kämpa emot de auktoritära tendenserna i Vladimir Putins maktsystem, är fullständigt förenligt med försöken att trygga vår egen kontinents energiförsörjning, efterlevnaden av Kyotoprotokollet och utvecklingen av energieffektivitet och förnybara energikällor.
Att med tystnad skyla över massakrerna i Tjetjenien, nedläggningen av över 90 icke-statliga organisationer, de godtyckliga rättegångarna, riktade mord och växande korruption för att få tillgång till gas är inte en vinnande strategi. I detta avseende gratulerar vår grupp Josep Borrell Fontelles. Men ändå framhåller vi vördsamt att vi inte håller med om det uppenbara stöd som han och den finska regeringen har gett till att återuppväcka kärnkraften. Oavsett om vi gillar det eller ej så finns det en tydlig koppling mellan så kallad fredlig användning av kärnkraft och spridningen av kärnvapen - något som framgår tydligt av läget i Iran. Det får alltså inte ske någon kohandel mellan rättigheter och energi.
Händelserna i Ukraina och mer nyligen i Georgien visar att undfallenhet inte gör Vladimir Putin mer pålitlig, utan visar bara att han är fast besluten att agera enbart utifrån sin egen maktsfärs intressen. Vi har redan förlorat mycket dyrbar tid på denna fråga; vi får inte missa det värdefulla tillfälle som utgången av partnerskaps- och samarbetsavtalet vid årets slut innebär. Vi vill nu säga att vi helt och hållet kommer att motsätta oss alla försök att stryka villkorsklausulerna, framför allt hänvisningarna till klausulen om mänskliga rättigheter, i detta avtal.
Vi måste utveckla en strategi som syftar till att minska bristen på hållbarhet i konsumtionen och den enorma ineffektiviteten i våra transport-, byggnads- och elsystem, en strategi som också på ett beslutsamt sätt syftar till att skapa spetskompetens i våra företag när det gäller utveckling av förnybar energi. Detta är bästa sättet att minska vårt beroende och att bevara fred, nedrustning och demokrati.
Jag vill också säga några ord om en annan oerhört viktig fråga som har diskuterats: frågan om invandringen. I detta avseende anser jag att hindren ligger inom rådet och mellan medlemsstaterna, för hittills har de inte lyckats hantera frågan om att dels reglera den lagliga invandringen, dels förhandla fram och på EU-nivå skapa finansiering för seriösa samarbetsavtal som verkligen kan hjälpa utvecklingsländerna så att de inte tvingas skicka sin bästa arbetskraft till våra länder, och dels garantera att EU:s politik, särskilt inom fiske och jordbruk, inte får förödande konsekvenser som bara tvingar ännu fler människor att fly i båtarna längs deras egna länders och våra länders kuster.
(Applåder)
Esko Seppänen
för GUE/NGL-gruppen. - (FI) Herr talman, herr statsminister, herr kommissionsledamot! Det informella mötet i Lahtis sammankallades ursprungligen för att diskutera EU:s konkurrenskraft och innovationspolitik. Detta möte kommer inte att lämna några spår efter sig i dessa frågor i EU:s historia.
Rysslands president Vladimir Putin bjöds in till Lahtis för att spela solo med EU-orkestern. Folk ville tala med honom om energi. Samtidigt var det en möjlighet att tala om de mänskliga rättigheterna i landet. Det går inte att åsidosätta de mänskliga rättigheterna och mediernas frihet när man talar om Rysslandspolitiken. Ändå är det omöjligt att nå en överenskommelse med detta land i de frågorna, precis som det är omöjligt för en viss annan supermakt på andra sidan Atlanten att komma överens med någon om att upphöra med tortyr av krigsfångar eller att ställa amerikanska medborgare inför rätta för krigsförbrytelser vid den internationella domstolen i Haag.
Vladimir Putin vill ha ett strategiskt partnerskap för EU och Ryssland. Det påminner om det strategiska partnerskapet mellan Nato och Ryssland och de institutionella lösningar som antogs för det partnerskapet. Inom denna ram är Ryssland berett att föra en dialog om energi och kan till och med gå med på ett rättsligt bindande instrument. Men det är fortfarande oklart om detta skulle innebära att marknaderna kommer att öppnas på båda sidor eller bara i en riktning. Och om det bara ska ske i en riktning, vilken skulle det då bli? Det framkom inga svar i Lahtis, och nästa gång kommer frågan att diskuteras under toppmötet mellan EU och Ryssland i november. Toppmötet i Lahtis var en slags repetition inför det mötet.
Det land som är ordförande, Finland, får gas från Ryssland till ett lägre pris än andra EU-länder. Elpriserna för industrin och hushållen i Finland är bland de lägsta i EU. En harmonisering av elmarknaderna i EU skulle innebära en höjning av elpriserna i det land som Matti Vanhanen företräder, medan premiärministrarna i några länder säkert skulle glädja sig över en sådan gemensam energipolitik.
Matti Vanhanens regering använde toppmötet i Lahtis till en uppvisning i hur man får de andra EU-länderna att stödja ökade elpriser och till att dölja att demokratin befinner sig i så eländigt skick att det finska parlamentet på regeringens förslag är tvingat att ratificera en konstitution som gått under i folkomröstningar i andra EU-länder. Alla EU-federalister är eld och lågor över det, men detta är inte demokrati. EU-eliten kanske agerar samfällt i dag, men den lyssnar inte till folket.
Brian Crowley
för UEN-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka statsminister Matti Vanhanen och kommissionens ordförande José Manuel Barroso för deras uttalanden här under förmiddagen. Jag vill bara säga två saker som jag redan har nämnt för statsminister Matti Vanhanen, men som kanske även ordförande José Manuel Barroso kan ta sig an.
En majoritet av parlamentet håller med om och stöder behovet av ett europeiskt teknikinstitut men vad har gjorts för att det ska förverkligas? Vi kan tala om det gång efter annan, men det krävs aktiva åtgärder för att inrätta Europeiska tekniska institutet (EIT), som är en grundläggande faktor för innovationen och forskningen i Europa.
För det andra, och när det gäller patentområdet i allmänhet, måste det finnas ett skydd för de idéer och uppfinningar som denna innovativa strategi och politik ger upphov till. Om inte det finns kommer alla forskningspengar, alla forskare och alla de bästa doktoranderna att flytta till Förenta staterna, Japan eller någon annanstans där deras idéer kan skyddas och där det görs större investeringar.
Dessa är enligt min mening de två huvudfrågorna inför framtiden för att nå målen i Lissabonstrategin.
Jag gratulerar statsminister Matti Vanhanen. Ni lyckades få EU att sända ett enhetligt budskap till Ryssland, trots att alla sa att det var omöjligt. Grattis.
Godfrey Bloom
Herr talman! Jag tycker att det är ganska svårt att veta i vilken ände jag ska börja. Energin är livsnerven i vilket land som helst och jag är naturligtvis här för att företräda en nationsstat.
Jag menar att det är mycket svårt för folket i Storbritannien att godta att det i grund och botten är utlänningar som ska fatta beslut om deras energipolitik. Vi har i mannaminne varit tvungna att utkämpa slaget om Atlanten och vår frihet har hängt på en skör tråd eftersom det verkade vara omöjligt för vissa kontinentala länder att samexistera.
Tanken, idén eller föreställningen om att Storbritanniens energi eventuellt skulle kunna kontrolleras av något slags avtal med en gangster som Vladimir Putin är fullkomligt befängd. Det är precis lika vansinnigt att förvänta sig något av ett dokument som har undertecknats av Vladimir Putin som om det skulle ha undertecknats av Adolf Hitler. Mannen är en gangster. Om ni tror att folket i Storbritannien kommer att ingå något slags avtal om deras livsnerv, landets själva livsnerv, och det med människor som saknar ett grundläggande intresse för Storbritanniens välfärd, kan jag säga att det inte kommer att hända.
Vi måste även börja tala sanning. Det verkar finnas någon abstrakt föreställning här om förnybar energi. Det är ett vetenskapligt faktum att det mesta av vår förnybara energiteknik inte fungerar. Det är absurt med vindkraftsparker. Alla oberoende forskare kommer att hävda att det är fullständigt meningslöst att förvänta sig att Storbritannien kommer att producera den mängd energi som EU verkar kräva - av vilken 20 procent ska komma från förnybara energikällor - med hjälp av vindkraftsparker. Vi måste börja tala om för folk hur det verkligen ligger till. Än så länge har vi inte tekniken för förnybar energi. Låt oss vara ärliga med detta, men ärlighet är ju förstås någonting som vi undviker här i parlamentet!
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr talman! Jag inleder med att tacka Josep Borrell Fontelles för att han gjorde det klart för Vladimir Putin att EU inte kommer att byta mänskliga rättigheter mot energi. Detta betydelsefulla uttalande gjordes även på mina vägnar och jag anser att det gjordes på alla polska parlamentsledamöters vägnar, ja faktiskt på alla nya medlemsstaters ledamöters vägnar.
Josep Borrell Fontelles försvarade EU:s heder tillsammans med Polens president, Lettlands premiärminister och Danmarks och Sveriges statsministrar. Vi måste se våra ryska partner i ögonen när vi talar om mänskliga rättigheter. Vi kan inte överse med dubbelmoral, det vill säga vi kan inte insistera på att mänskliga rättigheter ska respekteras, men bara i länder som vi inte råkar bedriva handel med. Ett enat EU handlar om mer än ekonomi och affärer. Det är också ett system av värderingar som alltid bör vara främst i våra tankar, inte bara när det passar oss. När vi ingår nödvändiga och viktiga affärsavtal med Ryssland bör vi komma ihåg vad Vladimir Lenin sa, arketypen för en rysk politiker, nämligen att ”kapitalisterna skulle sälja honom repet som han skulle hänga dem i”.
I går frågade några polska journalister mig om toppmötet i Lahtis skulle innebära en vändpunkt i förbindelserna mellan EU och Ryssland. Jag vet inte. Kanske. Hittills har enskilda EU-medlemsstater föredragit att göra upp med Moskva över de andras huvuden. Gerhard Schröder kramade om Vladimir Putin, herr och fru Blair hade jättetrevligt med herr och fru Putin, Silvio Berlusconi sjöng den ryske ledarens lov och Jacques Chirac blev tårögd när han talade om den ryska federationens president. Nu får det vara nog. Europeiska unionen måste förena sig.
Camiel Eurlings
(EN) Herr talman! Låt mig först som ordförande för parlamentets delegation till den parlamentariska samarbetskommittén EU-Ryssland uttrycka min uppskattning över att det finska ordförandeskapet ägnat så mycket uppmärksamhet åt vårt partnerskap med Ryssland.
Detta partnerskap kan ligga i bådas våra intressen. Som statsminister Matti Vanhanen sa skulle vi kunna ge varandra ömsesidigt stöd för att uppnå god diplomati i Mellanöstern. Den bästa garantin för stabilitet i våra bilaterala förbindelser skulle vara att vi hade samma demokratiska principer. Vi behöver dessutom varandra ekonomiskt och när det gäller energin. Detta partnerskap kan endast fungera om det bygger på gemensamma principer, balans och ett grundläggande förtroende. Jag vill säga ett par saker om detta med anledning av det informella toppmötet.
Det måste göras mycket klart att bojkotten av Georgien och behandlingen av det georgiska folket i Ryssland är oacceptabel. Detta är ett exempel på det systematiska ryska ingripande som vi även har sett i Vitryssland och Ukraina. Det måste stå klart att europeiska principer innebär att våra gemensamma grannar är självständiga att fatta beslut om framtiden.
För det andra är mordet på Anna Politkovskaja den senaste i en lång rad av händelser där åtminstone 19 journalister har försvunnit eller mördats sedan Vladimir Putin blev president. Jag välkomnar dumans uttalande och Vladimir Putins yttrande, men det enda som verkligen kommer att övertyga oss är att mördarna ställs inför rätta. Duman och presidenten skulle dessutom vara än mer övertygande om de gick med på åtgärder för att utöka pressfriheten.
För det tredje togs frågan om ekonomiskt samarbete upp, en fråga som ofta diskuteras. Här måste ömsesidighet gälla. Vi kan inte ha en situation där Ryssland vill investera i vår gas- och oljeinfrastruktur och till och med köpa en minoritetsandel i Airbus men där våra bolag, till exempel Shell och Mobil, samtidigt kastas ut från Rysslands energiområden. Jag säger detta eftersom jag menar att EU behöver enas om dessa principer.
EU visade styrka för första gången i Finland. Vladimir Putin tvingades till reträtt av ett enat EU. Låt detta bli en uppmuntran till ytterligare enighet i framtiden eftersom det är enda sättet att få ett balanserat partnerskap som ligger i båda parters intresse.
Om vi slutligen, i likhet med Martin Schulz, menar att innovationen inte går tillräckligt långt borde vi stödja kommissionens ordförande eftersom han försöker göra något åt det. Vi borde även utöva påtryckningar på våra nationella ledare att stödja kommissionen i dess strävan efter verkliga resultat.
Till sist gratulerar jag Tony Blair och Jan Peter Balkenende till deras initiativ om klimatförändringen. Det förtjänar vårt fulla stöd.
Hannes Swoboda
(DE) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsordförande! Jag anser att toppmötet i Lahtis utgör ett viktigt framsteg. Jag hoppas att den Lahtisanda ni nämnde också kommer att leda till verkliga, konkreta resultat- som Martin Schulz sa.
Herr Barroso! Ni har lagt ett utrikespolitiskt förslag inom energipolitikens område som jag välkomnar i hög grad - ni har mitt fulla stöd. Jag vill bara be er att inta en fast hållning när vissa länder än en gång drar sig undan därför att de inser att de kanske trots allt inte vill ha denna gemensamma energi- och utrikespolitik. Jag vill också uppmana Matti Vanhanen att säga detsamma till medlemmarna i rådet. Det beslut som har fattats här - och jag har hört några mycket positiva rapporter från diskussionerna i Lahtis - måste nu genomföras. Detta är enda sättet för oss att försvara våra intressen.
Beroendet av Ryssland har nämnts, men vi borde verkligen komma ihåg att Ryssland också är beroende av EU, av EU:s förbrukning av råolja och naturgas, eftersom nästan alla rörledningar leder till EU. Därför bör vi gå in i dessa förhandlingar med stolthet och självförtroende och inte vara rädda för att ta upp vissa ämnen. Vi bör särskilt inom detta område skapa ett ömsesidigt beroende som naturligtvis också omfattar de områden som ni nämnde, herr Barroso, och som vi inte får glömma bort, till exempel Ukraina och andra länder i Svarta havsområdet, främst Turkiet. Vi måste skapa en gemensam politik med dem också. Sedan kommer vi att kunna skapa ett verkligt partnerskap med Ryssland.
När det gäller tvisterna får vi inte glömma att vi i våra förbindelser med Ryssland, särskilt i det kommande partnerskapsavtalet, också behöver ett tydligt förfarande för att lösa tvister. Det kan uppstå konflikter när som helst och vi kommer inte alltid att kunna undvika dem, så vi måste ha ett tvistlösningsförfarande liknande det i Världshandelsorganisationen, så att vi kan lösa dessa frågor gemensamt eller genom en oberoende medlare.
Vårt mål är partnerskap. Som Martin Schulz redan har sagt är det ganska uppenbart att Vladimir Putin är en stark man. Många ryssar anser att det är bra, men när EU står enat är vi starkare än Vladimir Putin. Då kommer vi verkligen att kunna skapa ett bra, lämpligt och jämbördigt partnerskap.
(Applåder)
Annemie Neyts-Uyttebroeck 
(NL) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsledamot! Finland innehar ordförandeskapet för EU vid en särskilt svår tidpunkt, eftersom stats- och regeringscheferna är mycket oense i fråga om EU:s framtid. Och vad värre är, några av dem vet inte ens i vilken riktning de vill att EU ska gå.
En prestigefull gäst, som president George Bush, eller mer nyligen, president Vladimir Putin, kan då mycket väl visa sig vara svaret. Med tanke på sitt förflutna är dock Finland troligen den medlemsstat som har den bästa utgångspunkten för att inleda en öppen och ingående dialog med Ryssland.
Därför vill jag gratulera ordföranden till hans sätt att leda det informella toppmötet och även till den enighet han lyckades skapa både i fråga om energipolitiken och i fråga om Ryssland. Jag måste få säga en sak, dock: 25 plus två stats- och regeringschefer som trängs kring ledaren för en supermakt! Jag tycker det är lite sorgligt. Det är min högsta önskan att EU:s stats- och regeringschefer äntligen ska få EU att mogna.
Claude Turmes
(EN) Herr talman! Först vill jag gratulera premiärminister Tony Blair och Jan Peter Balkenende för att de för EU framåt när det gäller klimatförändringen, och de nämnde inte uttryckligen kärnkraft i denna skrivelse. Kärnkraften utgör bara 6 procent av vår energi och i stället för att få EU att agera samfällt kommer den snarare att splittra EU ännu mer.
Herr Barroso! Jag menar att ni nu har ett historiskt ansvar att lägga fram en omfattande energiöversyn i januari. I denna energiöversyn behöver vi ett koldioxidmål för EU för 2020. Om vi inte fastställer ett koldioxidmål för EU kommer det inte att finnas någon investeringssäkerhet för EU:s industri. Bättre lagstiftning handlar väl dessutom om att sammanföra energi- och klimatpolitiken i det dokument ni lägger fram?
Den andra prioriteringen i energiöversynen måste vara att få ett slut på den oligopolistiska strukturen inom energi- och transportsektorerna. EU-företag och EU-medborgare förlorar miljarder euro på grund av bristen på konkurrens. Samma företag hindrar dessutom det innovationsuppsving som är möjligt inom dessa sektorer. Så länge dessa oligopol inte avvecklas behöver vi särskilda riktlinjer för förnybara energier i olika sektorer osv. En sådan strategi är grunden för en utrikespolitik om energi. Detta är ett fredsprojekt för världen eftersom dessa tekniker kommer att minska trycket på tillgångarna och utgöra en affärsmöjlighet för Europa.
Ilda Figueiredo
(PT) Att EU:s institutioner i allt högre grad bortser från de sociala effekterna av nyliberalismens framväxt är alarmerande. Denna företeelse bidrar inte bara till att upprätthålla arbetslöshetssiffrorna, fattigdomen och den sociala utestängningen, den ökar också mängden osäkra, underbetalande arbetstillfällen. Dessutom görs det försök att återinföra ”flexicurity”, som tvingar arbetstagare att ge upp sina grundläggande rättigheter och att acceptera allt mer osäkra anställningar.
De åtgärder som håller på att vidtas och andra föreslagna åtgärder, som exempelvis liberalisering och avreglering av tjänster och nedmonteringen av den offentliga sektorn, håller på att i grunden förstöra EU:s sociala modell och detta motsätter vi oss kraftigt. Protesterna mot denna politik har ökat, vilket visas av den enorma demonstrationen i Lissabon den 12 oktober, som organiserades av portugisiska fackliga centralorganisationen (CGTP). Omkring 100 000 arbetare deltog, vilket gjorde detta till den största demonstrationen sedan 1980-talet. Tycker inte ni att det är dags att ta sig an deras berättigade klagomål?
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Herr talman! Det är välkänt att toppmötet i Lahtis inte avslutades med något genombrott. Inte heller gjordes några avgörande framsteg i samtalen med Ryssland om det energipolitiska samarbetet. Ännu mer beklagligt är att EU, i motsats till vad som påstås, inte framställde sig som en enad kraft som Ryssland behöver ta på yttersta allvar. I detta sammanhang är den hållning som vissa länder, däribland Polen, intog berömvärd. Detsamma gäller för den hållning som intogs av Europaparlamentets talman, Josep Borrell Fontelles. Tack vare honom gjordes de nya medlemsstaternas - Rysslands grannar - röst hörd i Lahtis.
Allt detta har också tolkats som en uppmaning till enhet i energipolitiken inom EU. Det är bara genom att inta en tuff och beslutsam hållning gentemot Ryssland som vi kan hoppas på framgång i förhandlingarna om EU:s energisäkerhet. Sorgligt nog har inte alla medlemsstater förstått det ännu.
Mario Borghezio
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag har hört många högstämda och patosfyllda ord till försvar för de mänskliga rättigheterna, till och med från de partier som under årtionden förblev tysta medan folken i öst gjorde uppror i Berlin, Budapest och så vidare. På den tiden höll EU tyst och dessa partier höll tyst, medan de nu alla är förkämpar för de mänskliga rättigheterna och sätter Vladimir Putins Ryssland på de anklagades bänk.
Om det är sant att mänskliga rättigheter inte får bytas mot ekonomiska intressen, och jag är helt övertygad om att det är sant, är det lika sant att vårt fokus och vårt beslutsamma försvar av de värderingar som EU bygger på och som i dag ofta kränks i Ryssland, men inte bara där, inte får göra oss blinda för vad som är nödvändigt. Jag skulle för övrigt gärna höra samma patos i anföranden om kränkningar av de mänskliga rättigheterna i till exempel Turkiet, ett land som vissa entusiastiskt vill hälsa välkommet till EU, till och med omedelbart. Det är uppenbart att lika mycket som Ryssland behöver oss för ett energisamarbete, behöver vi ett avtal om ekonomiskt partnerskap med Ryssland.
Jag vill påpeka att Vladimir Putin själv har sagt att han inte avvisar principerna i stadgan, men att han vill att ett nytt dokument ska utarbetas där dessa principer ingår och delvis ändras. Detta är alltså en tydlig öppning. Frågan om ett avtal med Ryssland blir ännu viktigare mot bakgrund av de geoekonomiska och geostrategiska frågorna. Sådant är avtalet framför oss och det gäller den ekonomiska framtiden i vår region. Det behövs en viss realism, naturligtvis utan att vi för den skull ger upp skyddet av de mänskliga rättigheterna, vilket ändå är ett påtryckningsmedel även i detta fall, med tanke på att Vladimir Putins politik leder mot en ekonomisk nationalism som är oroande för EU eftersom den avskärmar sig från samarbete och upphäver kontrakt med företag från väst. Detta är en realistisk politik som vi behöver stödja kraftfullt och med stor ansvarskänsla.
Timothy Kirkhope
(EN) Herr talman! Jag blev något förvånad när jag tidigare lyssnade på Godfrey Bloom från Storbritanniens självständighetsparti eftersom jag trodde att dinosaurier var utdöda sedan miljoner år tillbaka.
Jag vill fokusera på den centrala frågan vid toppmötet i Lahtis: frågan om energitryggheten i Europa och våra fortsatta förbindelser med Ryssland.
Vi har alla haft anledning att oroa oss över den senaste tidens konflikt mellan Ukraina och Ryssland om gasförsörjningen. Det är tveklöst så att förbindelserna mellan EU och Ryssland har stor betydelse och vi måste hitta ett sätt att stärka dem. Vi kommer att behöva Rysslands energitillgångar under de kommande årtiondena och likaså kommer Ryssland att behöva tillträde till EU:s marknader för att kunna utveckla sin ekonomiska potential. Båda sidor riskerar för mycket för att ägna sig åt ett diplomatiskt spel för gallerierna.
Det gläder mig att president Vladimir Putin har sagt att han vill bygga upp en relation som bygger på gemensamma värderingar. Dessa värderingar måste omfatta ett orubbligt åtagande från Ryssland när det gäller pluralism och den demokratiska processen. Om vi i EU ska kunna välkomna detta stora land som en strategisk partner de kommande åren måste det försäkra oss om att det kommer att följa samma slags demokratiska och människorättsliga värderingar och normer som vi gör. Den här gången kanske vi ska tro Vladimir Putin på hans ord och uppmuntra honom att se till att demokratin blomstrar i Ryssland. Det finns dock de som anser att den demokratiska processen i Ryssland faktiskt har stannat av på sista tiden. Jag hoppas att den kommer att ta fart igen i rätt riktning.
Jag gratulerar ordförande José Manuel Barroso för att han sa att EU ställer krav på öppenhet, rättsstatsprincipen och ömsesidighet i förbindelserna med Ryssland. Jag hoppas att Vladimir Putin lyssnade.
Jag blev lite besviken när det gäller frågan om mänskliga rättigheter. Jag blev besviken över att min egen brittiske premiärminister, som hade hävdat att han skulle ta upp denna fråga med Vladimir Putin, inte verkar ha gjort det. Han måste nu finna rätt tillfälle att göra det.
Det finns ingen anledning att vara rädd för att föra en öppen debatt i den här frågan. Detta är mycket viktigt för framtida produktiva förbindelser mellan Europa och Ryssland.
Robert Goebbels
(FR) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsordförande, mina damer och herrar! Informella möten leder bara till spekulationer. Det är en värld av fantasier och drömmar.
Låt oss för ett ögonblick tänka oss att drömmen slår in. EU är en ekonomisk jätte. Även om man bortser från handeln mellan våra 25 medlemsstater, är vi världens ledande exportör. EU är det främsta målet för internationella direktinvesteringar. Utan att inkludera fusioner och förvärv registrerade IBM under 2005 8 000 investeringar i nya produktionsenheter över hela världen, inklusive 900 i Kina, 600 i Indien, 1 200 i Förenta staterna och 3 200 i EU, som alltså fick 40 procent av produktionsinvesteringarna i världen.
EU har visserligen förlorat marknadsandelar, men färre än Förenta staterna och Japan. Ja, Kina har blivit vår största leverantör, men EU har också fördubblat sin exportvolym till Kina. I själva verket härstammade 60 procent av Kinas export 2005 från utländska företag som bedriver verksamhet i Kina. Triadländerna säljer de varor som de producerar i Kina till varandra, vilket gynnar våra konsumenter och aktieägarna i de multinationella företagen. Men våra arbetslöshetssiffror är för höga, även om vi skapar nya jobb. De lägsta lönerna återfinns inom sådana sektorer som catering, omsorg och lokalvård, samt i småföretag och hantverksföretag, som inte utsätts för global konkurrens.
EU kunde naturligtvis få ännu bättre resultat om bara de dvärgar som styr oss kunde genomföra sina egna beslut och investera i innovation, forskning och transeuropeiska nät. Vi behöver en verklig EU-budget som skulle göra det möjligt för oss att stödja snabb integration av de nya medlemsstaterna och på så vis skapa en inre marknad där alla får del av en starkare tillväxt. Och om ledarna skulle stå för det de själva har undertecknat skulle vi kanske få ett nytt energifördrag för EU. Slutade man dessutom vid toppmötena att fatta spekulativa beslut kunde ordförande José Manuel Barroso inrätta ett EU-institut för teknik med rejäl finansiering.
Herr Vanhanen! Måste allt detta förbli en dröm?
Lena Ek
(EN) Herr talman! Jag välkomnar Europeiska unionens gemensamma förhandlingar och diskussioner med Ryssland om mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen, mordet på Anna Politkovskaja och andra journalister i Ryssland, samt naturligtvis om energin.
Det finns ett gammalt ryskt ordspråk som lyder ”älska din granne men sätt upp ett staket”. Grunden för de pågående energiförhandlingarna med Ryssland måste vara ömsesidighet, tillämpning av rättsstatsprincipen och öppenhet. Det som nu händer i Ryssland på energiområdet är dock raka motsatsen och det måste vi uppmärksamma. Det visar också att det är absolut nödvändigt för EU att ha en gemensam energipolitik, inte bara för att trygga försörjningen utan även för att bekämpa den globala uppvärmningen. Mycket snart kommer vi att förhandla om systemet för handeln med utsläppsrätter med Ryssland, som har undertecknat och ratificerat Kyotoprotokollet. Detta kommer att bli det verkliga provet på EU:s enighet och det som Ryssland ...
Milan Horáček
(DE) Herr talman! Det kanske är svårt att kombinera EU:s energisäkerhet med våra grundläggande värderingar inom EU, men är vi beredda att misslyckas på grund av detta? I Ryssland är lejda mördare lika mycket en del av livet som förtryck av icke-statliga organisationer och begränsning av grundläggande demokratiska rättigheter. Yukosfallet, fängslandet av Michail Chodorkovskij och Platon Lebedev samt kriget i Tjetjenien är fortfarande, med tanke på energipolitik och mänskliga rättigheter, aktuella exempel på den despotism som utövas av Vladimir Putins regering. Mordet på Anna Politkovskaja visade än en gång tragiskt nog att Ryssland kommer tvåa efter Colombia när det gäller brott mot kritiska journalister.
Ryssland står för närvarande vid en skiljeväg mellan antingen små steg mot demokrati eller auktoritära strukturer. Enbart kritik räcker inte längre. Energipolitiken och de mänskliga rättigheterna måste förhandlas gemensamt och får inte spelas ut mot varandra. Enligt Vladimir Putin finns det inga tillförlitliga garantier när det gäller energipolitik. Trots detta måste vi skapa tillförlitliga garantier för våra värderingar inom EU.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Herr talman! Jag vill kommentera två frågor som diskuterades under det informella mötet i Lahtis. Den första rör innovationspolitiken, som enligt vår åsikt kommer att ligga till grund för utvecklingen inom EU. Jag tror dock inte att vi tänker på samma innovationspolitik, med tanke på att ni talar om att avskaffa hindren för gränsöverskridande ekonomisk verksamhet och avlägsna de faktorer som snedvrider konkurrensen.
Men kanske bör vi fokusera på en mer social utvecklingsmodell? Som ni kan se är dessutom EU-medborgarnas åsikter om EU mer negativa än någonsin. Kanske är det dags att fundera över en mer livskraftig strategi för att återställa förtroendet?
Den andra frågan gäller Cypern. En enda fråga, herr rådsordförande: Diskuterade ni möjligheten att Turkiet även i fortsättningen skulle vägra att erkänna Republiken Cypern och hålla sina hamnar och flygplatser stängda i december?
Inese Vaidere
(LV) Mina damer och herrar! För det första var mötet i Lahtis ett tecken på enigheten i EU:s politik. Om vi nu lyckas ge enhetliga budskap i energifrågan är det ett steg på vägen mot att göra det i alla frågor som rör utrikespolitiken. Ett annan sak är om och hur vi kan påverka Rysslands politik. När Ryssland talar till EU om energi vet man mycket väl hur man ska utnyttja våra farhågor, medan vi å vår sida glömmer att Ryssland har intressen när det gäller oss - att sälja sin energi med vinst, underlätta viseringssystemet och utnyttja allt som civilisationen inom EU erbjuder, om vi kan lägga fram det på det på det viset. Detta bör användas effektivt för att nå framgångar när det gäller pressfrihet, demokrati, mänskliga rättigheter och jämlikhet med tanke på investeringar. För det tredje har vi innovationspolitiken. För närvarande utnyttjas inte de nya medlemsstaternas potential fullt ut. Det är just i ett nytt medlemsland som EU:s institut för teknik borde inrättas. Riga i Lettland, som är de baltiska staternas centrum för teknik och miljöskydd, är den lämpligaste platsen för institutet. Tack så mycket.
Georgios Karatzaferis
(EL) Herr talman! Jag anser att vi fortfarande går åt fel håll. Varför hackar vi på Ryssland? Denna senaste konferens var också ett krig mot Ryssland. Det sägs i alla rubriker. Förenta staterna vill spela ett litet spel och få oss att avfyra skotten. Men vi driver Ryssland till att skapa en kinesisk-rysk axel, som kommer att klämma in oss mellan Förenta staterna, Ryssland och Kina. Varför? Varför grälar vi med dem? Ska vi upprepa de historiska misstag som vi gjorde för 200 år sedan? Varför kritiserar vi Ryssland? Vad är det vi måste vara oense om?
Låt oss inte göra oss några illusioner när det gäller de mänskliga rättigheter jag har hört talas om. Vi blundade när det gällde Tjetjenien eftersom vi ville att Ryssland skulle blunda inför Israel och Palestina. Vi ”hjälper” varandra. Kan vi därför utforma en ny politik för att skära av de ledband som Förenta staterna håller oss i? Jag hörde någon tala om de dvärgar som styr EU. Också dvärgarna bör långt om länge sträcka på sig till sin fulla längd. Vi får inte låta amerikanerna leda oss in på en väg som bara kommer att innebära problem för EU. Det måste vi förstå.
Philip Claeys
(NL) Herr talman! Det informella mötet i Lahtis har på ett smärtsamt sätt återigen visat på EU:s begränsningar. Man misslyckades med att övertala president Putin att underteckna det energiavtal som skulle ge bättre tillgång till Rysslands gas- och oljefält. EU-företag som investerar i Ryssland har fortfarande att göra med stor rättsosäkerhet, särskilt när det gäller uppfyllande av kontrakt och möjlighet att genomföra dem.
President Putin kom till Lahtis i vetskap om att EU inte skulle kunna yttra sig enhälligt om situationen för de mänskliga rättigheterna i Ryssland och Rysslands hållning gentemot Georgien, till exempel. Bristen på politisk enhällighet är uppenbarligen lika strukturell som vårt beroende av ryska energikällor.
Jag kan inte föreställa mig att förhandlingarna med Turkiet inte togs upp vid det informella mötet, med tanke på Turkiets vägran att gå med på de aktuella kriterierna, och med tanke på den allmänna försämringen av förbindelserna med landet, även om en tredjedel av dess befolkning fortfarande är för en anslutning till EU. Jag skulle vilja höra från rådet i vilken utsträckning medlemsstaterna är beredda att godta skenlösningar, till exempel att placera cypriotiska hamnar under FN:s kontroll.
Margie Sudre
(FR) Herr talman, herr rådsordförande, herr kommissionsordförande, mina damer och herrar! Jag vill framhäva det som allmänheten minns av det informella mötet i Lahtis, nämligen president Putins besök vid en tidpunkt när förbindelserna mellan EU och Ryssland är särskilt spända, både med tanke på energistrategin och frågan om de mänskliga rättigheterna, efter mordet på ryska journalister under de senaste dagarna.
Jag är positiv till att EU hade modet att tala öppet om yttrandefrihet i Moskva, även om man begränsade sig till mer diplomatiska påpekanden framför kamerorna. EU-integration grundar sig på rättsstatsprincipen och respekt för demokratiska värderingar. Vi är skyldiga att främja dessa principer, både hemma och bland våra partner. I motsats till det som den ryske presidenten antydde innebär det inte att EU anser sig vara perfekt. Vi har naturligtvis våra fel, men vi har också en skyldighet att tydligt uttala vår oro och vårt ogillande av oroväckande missförhållanden. EU är inte enbart en ekonomisk gemenskap.
I fråga om energi har den ryske presidenten tydligt angett att han inte avvisar principerna i energistadgan och att han skulle välkomna ett dokument i vilket man tog upp dessa principer och samtidigt ändrade några av villkoren i den. Enligt min åsikt blir det den dominerande frågan för det partnerskap mellan EU och Ryssland som snart ska förhandlas fram, samt för det toppmöte om energi inom EU som president Chirac föreslog skulle äga rum nästa år.
När det slutligen gäller invandringen ligger de olika ståndpunkterna fortfarande alltför långt från varandra för att vi snabbt ska kunna definiera den gemensamma politik som vi så starkt behöver. Medlemsstaterna förefaller avgjort ha mindre bråttom än EU-medborgarna att föra denna fråga vidare i syfte att ge stadga åt de olika nationella principer som råder inom Schengenområdet, särskilt när det gäller olaglig invandring. I december måste det finska ordförandeskapet dra praktiska slutsatser om de frågor som togs upp vid det informella mötet. Men utan politisk vilja från medlemsstaternas sida är ett ordförandeskap maktlöst även om det är beväpnat med den goda vilja som Finland för närvarande visar.
Riitta Myller
(FI) Herr talman! Det extra mötet i Lahtis kan betraktas som en framgång. EU hade ett samlat budskap till den ryske presidenten om energipolitik, demokrati och mänskliga rättigheter. Men diskussionen kan bara ses som en början. Som ordföranden i socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet, Martin Schulz, sa behöver vi nu konkreta åtgärder. Huruvida orden omvandlas till handling får vi se inom den närmaste framtiden, när vi börjar förhandla om de faktiska detaljerna i avtalet mellan EU och Ryssland. Det var viktigt att vi vid mötet i Lahtis talade med Ryssland och inte bara om Ryssland.
Det var bra att man under diskussionerna om energi också tänkte på framtiden. Även om det kan förefalla som om det viktigaste på kort sikt är tillgången till energi, var det bra att man ägnade uppmärksamhet åt framtiden. Lyckligtvis fanns detta kvar från sammanträdet om innovation på dagordningen i Lahtis.
Utmaningarna inom energipolitiken och svaret på de framtida problemen återfinns inom innovation och utnyttjande av förnybara energikällor och utveckling av teknik för att göra avsevärda energibesparingar. Vi måste komma till ett stadium där koldioxidutsläppen på lång sikt kommer att minskas med 60-80 procent, och detta kan bara ske om vi EU-medborgare har en äkta gemensam vilja att investera i förnybara energikällor och energibesparingar.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Herr talman! Strax före det informella EU-mötet kritiserades Finland för att man hade inbjudit president Vladimir Putin till mötet. Men det var rätt att bjuda in honom, eftersom ett av ämnena vid mötet var förbindelserna mellan EU och Ryssland. Vladimir Putin var gäst i Lahtis, men inte hedersgäst. Finländarna var hövliga, men briljerade inte, utan tog i stället upp frågorna om mordet på Anna Politkovskaja, de mänskliga rättigheterna och den otillfredsställande demokratin i landet. Somliga misstänkte i förväg att dessa frågor inte skulle nämnas.
Georgios Toussas
(EL) Herr talman, mina damer och herrar! Det informella rådsmötet visar på den internationella konkurrensens styrka när det gäller EU:s gemensamma strategi, antagonismen mellan medlemsstaterna som tävlar om att kontrollera källorna och medlen för överföringen av energi, och nya påfrestningar för folken.
Rådets riktlinjer omfattar åtgärder på alla tre nivåerna - ekonomisk, politisk och militär - som utformats för att göra det möjligt för de euro-enade monopolen att säkra ett strategiskt avtal med Ryssland och få en större andel av bytet från utnyttjandet av naturresurser i tredjeland.
På grundval av doktrinen om energisäkerhet uppmanas Europeiska investeringsbanken att öka sin utpressning mot tredjeländer så att de underkastar sig de betungande villkor som monopolen fastslagit för att kontrollera energikällorna.
Javier Solana meddelade att 200 nya kärnkraftverk kommer att byggas under de närmaste 20 åren, och fastslår därigenom målet att EU ska vara ledande när det gäller försäljning och utnyttjande av dessa kraftverk och underhållet av oligopolet med anrikat uran, och avslöjar därigenom de verkliga anledningarna till imperialisternas aggression i syfte att kontrollera ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Guntars Krasts
(LV) Vi är positiva till det finska ordförandeskapets strävan efter att
Francisco José Millán Mon
(ES) Herr talman! Det gläder mig att man i Lahtis uppmärksammade problemet med invandringen, men jag beklagar att andra frågor prioriterades.
När det finska ordförandeskapet lade fram sitt program i juli uppmanade jag parlamentet att behandla olaglig invandring som en prioriterad fråga. Det har funnits föga anledning till optimism sedan dess. Det som i praktiken sker längs Kanarieöarnas stränder är mycket allvarligt. Frontexsystemet och solidariteten bland EU:s partner i allmänhet har inte levt upp till kraven, men kanske skapade de ensidiga bestämmelserna inte det bästa klimatet för att övertala parterna att samarbeta.
Olaglig invandring är ett problem för oss alla inom ett område utan några inre gränser, det vill säga Schengenområdet. På EU-nivå behandlas detta område huvudsakligen genom att beslut fattas och genomförs. Idéer och planer har i stor utsträckning fastslagits, till exempel i slutsatserna från Europeiska rådet i Sevilla 2002, och i Thessaloniki och Bryssel 2003.
Dessa slutsatser omfattar principen att invandringen bör integreras i EU:s yttre åtgärder och att samarbete krävs med tredjeland när det gäller olaglig invandring. Det finns också en mekanism för att bedöma graden av samarbete när det gäller tredjeländer, och dessutom är bedömningskriterierna inkluderade. Jag anser emellertid att denna mekanism har använts mycket lite och på ett mycket byråkratiskt sätt.
Jag vill också påpeka att besluten om olaglig invandring inte längre kräver enhällighet i rådet, utan att detta problem under 2004 och 2005 sköts fram tills angreppen gjordes på inhägnaderna i Ceuta och Melilla. EU får inte agera reaktivt, som svar på händelser, och sedan glömma de frågor som tidigare var prioriteringar. Vi har förhandlat om ett återförandeavtal med Marocko i fem år.
Det är oacceptabelt att vi inte tog terrorismen på allvar förrän efter den 11 september 2001, att vi tar energikrisen på allvar först efter den rysk-ukrainska krisen och att vi tar den olagliga invandringen på allvar först efter dödsfallen vid inhägnaderna i Ceuta och Melilla.
Martine Roure
(FR) Herr talman! Invandringsfrågan borde i själva verket ha diskuterats mer ingående i Lahtis. Jag anser att detta hade begärts av alla länder vid EU:s gränser, och särskilt av länderna i söder. Vi är mycket oroade, eftersom det är tydligt att medlemsstaterna fortfarande släpar fötterna efter sig när det gäller att inrätta en äkta gemensam invandringspolitik. Dessutom vill somliga behandla invandringsfrågan endast genom att slå ned på den. Men enligt min åsikt är det viktigaste de humanitära skälen. Vi måste bekämpa att nätverk som försöker sänka arbetskostnaderna och komma förbi arbetslagstiftning och bestämmelser om social trygghet utnyttjar invandrarna.
I Europaparlamentet hade vi i går en informativ utfrågning som lät oss veta att invandrarna inom EU betraktas som slavar. De är i stort sett underbetalda, tvingas att arbeta extremt många timmar och bor under förskräckliga förhållanden. De behandlas illa. Vissa har utsatts för fysiska angrepp. På grund av att Spanien konfronterades med dessa oacceptabla bostadsförhållanden och människor utan rättigheter beslutade landet att reglera förhållandena för alla dem som arbetar på landets territorium, och jag vill här hylla det enorma mod som Spanien visade. Massreglering är inte, och får inte vara, en lösning. Men i detta fall var det omöjligt att agera på annat sätt. Det fick lov att göras.
Henrik Lax
President Vladimir Putin! Vi är bekymrade över utvecklingen i Ryssland. Dina kommentarer om Georgien på toppmötet lindrar inte denna oro.
Vi är många i EU som vill se ett framgångsrikt Ryssland. En fortsättning på en värld baserad på demokrati och rättvisa. Vi vill att du ska hjälpa oss som vill er ryssar väl, men det gör du inte. Vi måste ställa i utsikt ett gemensamt frihandelsområde och vi måste jobba för en fri rörlighet.
Men, president Putin, hur ska vi göra det när du visar musklerna mot lilla Georgien? Hur ska vi göra det när du inte godkänt gränsavtalen med Estland och Lettland? Hur ska vi göra det när du förringar Anna Politkovskajas arbete. Vårt samarbete måste bygga på gemensamma värderingar och spelregler, men nu efter toppmötet känns det tyvärr som om vi vore längre ifrån varandra än tidigare.
Herbert Reul
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! I Lahtis togs ett viktigt steg inom energipolitiken, men enligt min åsikt var det inte någon milstolpe. Det kanske vore klokare om vi i EU-politiken inte alltid bollade med stora tal och sedan gör människorna besvikna när vi inte åstadkommer några resultat. Jag anser att José Manuel Barrosos förslag att ta på sig realistiska projekt och genomföra dem bit för bit är mycket mer intelligent.
Vi har haft en viktig utveckling inom energipolitiken när det gäller leveranssäkerhet. För det första har frågan om leveranssäkerhet kommit i förgrunden för energipolitiken, och jag hoppas att detta kanske har hjälpt oss här i parlamentet att sluta diskutera energipolitiken endast med utgångspunkt från klimatpolitiken.
Leveranssäkerheten är högprioriterad. Åtminstone sedan händelserna i Ukraina - sedan det blev tydligt att Ryssland och president Vladimir Putin använder energipolitiken som ett politiskt verktyg - är vi alla säkert mer beredda, vilket i viss utsträckning märktes i Lahtis, att ta frågan på lite större allvar. Detta är inte bara prat - det har helt klart skett en förändring i Ryssland. Alla som tar Vladimir Putin på allvar - och det måste vi göra - måste överväga dessa ståndpunkter. Vi tas också mycket mer på allvar när vi agerar tillsammans. I det avseendet var Lahtis en framgång, eftersom vi uppträdde enat. Nästa steg skulle bli att vi insisterar på att EU ska få behörighet i fråga om energipolitiken. För det tredje måste de särskilda åtgärder som vi genomför vara mer konsekventa.
Leveranssäkerheten har en utrikespolitisk aspekt, men den förutsätter också att man stärker de företag som är inblandade. Vi måste mer noggrant undersöka om våra bestämmelser och inspektioner verkligen bidrar till leveranssäkerheten, eller om de faktiskt orsakar osäkerhet. De som förhandlar för oss, de som köper energi ute i den verkliga världen, behöver investera, och företag investerar bara om det finns en rimlig grad av säkerhet.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Mötet i Lahtis var en stor framgång som visade att EU:s verkliga styrka ligger i att det håller samman. Utan mötet i Lahtis skulle den ryske presidenten inte ha använt en mer välanpassad ton mot vissa medlemsstater. Jag gratulerar våra finska kolleger. Många länder skulle kunna dra lärdom av den finska diplomatin som alltid har kunnat fortsätta dialogen med Ryssland också under mycket svåra tider.
Det finns uppenbarligen ett ömsesidigt men asymmetriskt beroende när det gäller energileveranser mellan EU och Ryssland. Vi inom EU, som importörer, är mer beroende, men man måste också tänka på Rysslands beroende. Vårt mål är att minska vårt beroende av ryska energikällor, men för de flesta medlemsstater - bland annat Ungern - finns det inte något annat praktiskt alternativ på medellång sikt. När det gäller förnybara energikällor, herr Barroso, har kommissionen inte något som helst genomförbart koncept.
Šarūnas Birutis
(LT) Det gläder mig att se att man vid mötet i Lahtis slutligen förmådde EU att förena sina ansträngningar, visa solidaritet och inta en fast hållning i dialogen med Ryssland om energi och demokrati. Vi märker till slut att det görs något påtagligt åt orden att energisektorn är en väsentlig del av utrikespolitiken.
När det gäller diskussionen om säkerhet och öppenhet inom energisektorn liknade det som hände vid oljeledningen Druzjba, när Ryssland stoppade leveranserna av olja, mer en politisk olyckshändelse än en teknisk sådan. Moskva uttalade sitt missnöje över att det litauiska företaget Mažeikių Nafta såldes till det polska företaget PKN Orlen i stället för till ett ryskt företag.
Att EU under mötet med Ryssland så tydligt uttalade sin ståndpunkt om att bestämmelserna måste följas inom energisektorn är ett stort framsteg. Jag kan inte dölja min beundran för Finlands, Frankrikes och särskilt Tysklands ändrade ståndpunkter. Jag hoppas att detta får ett slut på Schröders politik.
Jacek Protasiewicz
(PL) Herr talman! Pressens rapportering från mötet i Lahtis har dominerats av det som statsminister Matti Vanhanen beskrev som en öppenhjärtig konversation med Rysslands president. Jag skulle dock vilja fokusera på en annan viktig fråga som diskuterades vid mötet, nämligen innovation och tekniska framsteg. Jag håller fullständigt med om ordförande Barrosos åsikt att ju mer EU koncentrerar sig på praktiska uppgifter och åtgärder som ligger nära medborgarna, desto mer kommer EU att respekteras och uppskattas av dem.
José Manuel Barrosos förslag om ett Europeiskt tekniskt institut är ett exempel på just en sådan åtgärd, det vill säga en specifik satsning som säkert kommer att ge positiva reaktioner från EU:s medborgare. Det var kanske inte avsikten men på sätt och vis mycket symboliskt att man beslutade om det planerade institutet i Finland, som är det mest innovativa landet i vår gemenskap. Men det är också mycket viktigt att involvera EU:s nya medlemsstater i utvecklingen av spjutspetsteknik. Den nuvarande nivån på investeringarna i innovation i de nämnda länderna är alltför låg. Den struktur för EU-institutet för teknik som kommissionen föreslog, nämligen en central kärna plus ett nätverk av kunskaps- och innovationsgemenskaper som är utspridda över hela EU kommer att göra det möjligt för akademiska institutioner i Central- och Östeuropa att delta i institutets verksamhet.
Budgeten och finansieringskällorna för Europeiska tekniska institutet är en nyckelfråga som går hand i hand med alla diskussioner om planerna för institutet. I mitt land Polen har jag märkt en beredvillighet att använda strukturfondsmedel för att inrätta institutet. De polska myndigheterna visar på så vis sin önskan att länka samman regionala utvecklingsmål med aktuella utmaningar. Dessa omfattar huvudsakligen investeringar i kunskap och utveckling av en ekonomi som grundar sig på modern teknik. I samarbete med de regionala och lokala myndigheterna föreslår den polska regeringen staden Wrocław som säte för styrelsen för det nya Europeiska tekniska institutet. De polska myndigheterna föreslår också att Wrocław ska bli ett av de större vetenskapliga forskningscentrumen. Jag är fast övertygad om att staden är idealiskt lämpad för ändamålet. Wrocław och den omgivande regionen kan erbjuda en pulserande och innovativ akademisk miljö, med över 100 000 begåvade och ambitiösa unga studenter och avsevärda nya investeringar i företagsutveckling.
Stavros Lambrinidis
(EL) Herr talman! I dag är det meningen att vi ska diskutera resultaten från Lahtis.
Vilka resultat? I fråga om energi och förbindelser med Ryssland sa premiärministrarna att de kommer att insistera på att Ryssland respekterar de grundläggande rättigheterna. Sedan gjorde de en kovändning genom att förutsätta att ”realpolitik” är enda lösningen för att tillfredsställa EU:s energibehov. I slutändan lyckades de få Ryssland att vända ryggen åt dem både när det gäller energi och humanitära frågor.
Alexander Lambsdorff
(DE) Herr talman! Det stämmer att vi behöver ett partnerskap med Ryssland, och det vore trevligt att ha gemensamma värderingar också, men hur ser situationen ut i verkligheten? I Ryssland organiseras ”maktens vertikal” i minsta detalj, duman har tämjts, guvernörerna utses i stället för att väljas, pressfriheten är begränsad och de icke-statliga organisationernas arbete försvåras alltmer, inklusive arbetet för politiska stiftelser för demokrati och mänskliga rättigheter. Därför kan vi för närvarande inte ha några gemensamma värderingar med den ryska regeringen - vi skulle kunna ha det med människorna i Ryssland, men de var inte i Lahtis.
Herr Vanhanen! Därför har José Manuel Barroso rätt när han säger att vi bör komma överens om särskilda principer för stabila förbindelser: öppenhet, rättssäkerhet, nationell behandling och ömsesidigt öppnande av och tillgång till marknader. På grundval av dessa principer kan vi bygga ett partnerskaps- och samarbetsavtal, och hoppas på och arbeta för att vi en dag kan sluta ett strategiskt partnerskap med Ryssland som grundar sig på gemensamma värderingar.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Herr talman! Toppmötet i Lahtis var utan tvekan en framgång för EU. Inriktningen på konkurrenskraft och innovation följdes av en konstruktiv dialog med Ryssland och frågan om mänskliga rättigheter togs också upp. Våra stats- och regeringschefer visade enighet och gav uttryck för våra gemensamma värderingar. Som vice ordföranden för Europeiska folkpartiet (PPE), Michel Barnier, sa i Lyon för ett par veckor sedan kan ingen av oss delta i den internationella beslutsprocessen som nationell politiker. Detta stämmer verkligen och gäller även förbindelserna mellan EU och Ryssland.
Yttrandefriheten är verkligen hotad i Ryssland. I en undersökning som nyligen utfördes av Journalister utan gränser - där många EU-länder hamnade högst upp på listan - hamnade Ryssland på 147:e plats av 168 länder.
Jag håller sällan med parlamentets talman Josep Borrell Fontelles, men måste säga att han gjorde rätt i att starkt understryka frågan om mänskliga rättigheter och demokrati i Ryssland för president Vladimir Putin. Vi måste ta tydlig ställning när det gäller de mänskliga rättigheterna, vem vi än möter.
En oberoende och effektiv undersökning för att finna och döma de som ligger bakom det brutala mordet på den modiga journalisten Anna Politkovskaja är ett verkligt test för friheten och rättsordningen i Ryssland och för förbindelserna med EU. Den demokratiska världen får helt enkelt inte hålla tyst när friheten hotas och dess starkaste förespråkare skjuts ned.
Om vi inte agerar nu kan vi komma att förlora ytterligare 30 års frihet, som våra ungerska medborgare gjorde när västvärlden inte var modig nog att stödja de människor som revolterade för 50 år sedan. Det är viktigt med ett praktiskt samarbete med Ryssland. Det viktigaste är dock att Ryssland gör framsteg i riktning mot frihet och mänskliga rättigheter.
Nicola Zingaretti
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! När vi talar med Kina om handelsfrågor, med Förenta staterna om jordbruk och med Ryssland om energi, eller när vi ingriper i krissituationer som i Libanon eller Mellanöstern i allmänhet, har en sak börjat märkas: inget land i EU har på egen hand möjlighet att leverera, att hålla kursen och nå resultat för sina mål och ambitioner. Detta stämmer också i fråga om energi och våra förbindelser med Ryssland, och ett ledarskap som ger allt större anledning till oro: EU måste vara enat och tala med en röst.
Om mötet i Lahtis endast har orsakat spekuleringar, som Robert Goebbels sa, återstår nu mycket att göra, och därför behöver vi en myndig och djärv kommission som kan lägga nationella egenintressen åt sidan och tala för oss alla, ett parlament som kan vara den myndigaste exponenten för gemenskapens intressen, och ett råd och regeringar som förstår att våra länders beroende av varandra är nyckeln till att öka vår förhandlingskraft.
Nikolaos Vakalis
(EL) Herr talman! När det gäller Lahtis vill jag uppmärksamma parlamentet på förslaget om ett Europeiskt tekniskt institut.
De första reaktionerna från rådet är positiva, likaså de från parlamentet. Jag vill betona, herr Vanhanen och herr Barroso, att vi behöver ett nytt och innovativt verktyg som på ett effektivt sätt kombinerar utbildning, forskning och innovation. Vi behöver en ångmaskin som gör att vi kan omvandla forskning till innovativa produkter och tjänster. Men vi behöver inte en institution som drar upp den mångåriga universitetstraditionen i EU med rötterna. Vi behöver en som respekterar och gör maximal användning av den. Av den anledningen är det extremt viktigt för oss att veta vad våra universitet, forskningscentrum och företag anser innan vi fattar beslut om det nya institutet.
Flera byråer har redan kommit med sina åsikter. Vid första anblicken kan det tyckas att de yttringar vi får ofta är motsägande i vissa viktiga frågor. Men jag anser att ståndpunkterna inte är ristade i sten, utan snarare uttrycker oro. Därför är det också mycket viktigt att vi ger alla parter tillräckligt av vår tid för frivilliga överläggningar, i en anda av samarbete.
Den inledande ansatsen i förslaget till stadga lämnar flera viktiga frågor öppna, till exempel hur vi ska genomföra finansieringen av Europeiska tekniska institutet. Hur kan vi övertyga privatpersoner om att de ska investera i ett företag av hittills aldrig skådat slag? Hur ska vi kunna garantera ett principiellt deltagande från universitetens sida och övertyga dem om att institutet inte kommer att kollidera med dem eller försvaga deras verksamhet? Hur kan vi övertyga dem om att forskningsverksamheten inte kommer att splittras, vilket skulle leda till motsatt resultat mot vad vi önskar?
Andres Tarand
(ET) I sitt inlägg i dag sa José Manuel Barroso att man hade berört den georgiska frågan. Vi känner alla till att en beröring kan vara antingen en vänlig smekning eller en bryskare björnkram.
Vid presskonferensen i Lahtis i fredags kväll fick vi till vår stora förvåning veta att ingenting händer mellan Georgien och Ryssland, och att det å andra sidan pågår en konflikt mellan å ena sidan Georgien och å andra sidan Abchazien och Ossetien. Enligt president Putin är det inte långt från blodsutgjutelser.
Men förra månaden informerade Putin journalister från väst om att såvida Kosovo skulle skiljas från Serbien skulle Ossetien, Abchazien och Transnistrien definitivt bryta sig ut. Eftersom dessa inte är östater skulle en separation faktiskt innebära att de införlivas med Ryssland. Detta är en allvarlig revidering av 1975 års Helsingforsavtal.
Vi vet att konflikten mellan Ryssland och Georgien inte handlar om en provokation från Georgiens sida, utan snarare om att det ryska tsardömet håller på att vakna upp på nytt, vilket å ena sidan beror på vaknande rysk nationalism, och å andra sidan på utnyttjande av energileveranser för att återställa tsardömet. Oljeledningen Baku-Tbilisi-Ceyhan är alltså inte obetydlig i sammanhanget.
Jag uppmanar EU:s institutioner att försvara Georgien med starkare hand än ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Josef Zieleniec
(CS) Jag konstaterar med bestörtning att mötet i Lahtis var en möjlighet i energifrågan som slösades bort, både när det gäller EU:s förbindelser med Ryssland och förståelsen mellan medlemsstaterna. Efter påtryckningar från medierna har EU-politiker klargjort att de inser vikten av att tala med en röst i fråga om energi. Men jag befarar att vi ännu inte har uppnått någon faktisk enighet och harmoni när det gäller att behandla energifrågorna.
Detta framgår av att vissa av EU:s medlemsstater föredrar att föra bilaterala förhandlingar om sin energisäkerhet snarare än att förhandla för EU som helhet. Jag måste betona att energifrågan har miljömässiga, ekonomiska och framför allt geostrategiska konsekvenser. EU är beroende av externa energikällor. Denna bristande förmåga att harmonisera våra intressen och vårt tillvägagångssätt försvagar vår förhandlingsposition på den globala energimarknaden, den gör oss känsligare och försvagar allvarligt vår auktoritet när vi som européer agerar i utrikespolitiska sammanhang. Vår förmåga att främja sådana värderingar som demokrati, rättsstatsprincipen och öppenheten på marknaden i världen kommer att begränsas.
Jag vill därför uppmana rådet och kommissionen att vidta praktiska åtgärder för att förbereda och genomföra en europeisk energipolitik, som är en potentiell lösning och som skulle lägga grunden för en gemensam energipolitik för EU. En sådan strategi skulle fastslå våra mål för energiområdet, samt de åtgärder som krävs för att uppnå dessa mål, och den skulle fastslå en klar mekanism för gemensamt beslutsfattande om energiprojekt och för kommunikation inom och utanför EU, som stärker vår solidaritet i energifrågor. Det som här står på spel är vår framtid i den globaliserade världen och vår förmåga att garantera kontinentens stabilitet och välstånd.
Jag är fast övertygad om att energifrågan blir en viktig test på EU:s förmåga att agera effektivt.
Bernard Poignant
(FR) Herr talman! I Finland kämpade talman Josep Borrell förtjänstfullt för de mänskliga rättigheterna. Ordförande José Manuel Barroso kämpade för EU:s energirättigheter. Det är hans skyldighet. Liksom alla statschefer ställde president Chirac upp för sitt lands gaskonsumenter. Det hade jag förväntat mig. Men det stinger i samvetet på européerna, som skulle ha känt samma sting i samvetet om frågan hade gällt olja från Saudiarabien, Iran eller något afrikanskt land.
För mig gäller det inte att veta om vi kan köpa gas från djävulen. Den kommer att köpas. Frågan är snarare hur man skulle kunna klara sig utan gas från djävulen. Jag menar att det under de närmaste åren - och i vårt fall, herr Vanhanen, de närmaste månaderna - är oberoendet som måste leda oss. Under de närmaste 10-20 åren måste olja och gas vara för vårt oberoende det som kol och stål var för freden.
(Applåder)
Rihards Pīks
(LV) Tack så mycket, herr talman, herr Vanhanen och herr Barroso. Först vill jag tacka det finska ordförandeskapet för att man arrangerade detta möte, eftersom ett informellt möte är ett bra forum där man kan diskutera svåra frågor. För det andra anser jag att det var Matti Vanhanens orubblighet och initiativ som gjorde det möjligt att inta en enad hållning, åtminstone i energifrågorna. Men jag vill göra er uppmärksamma på två frågor. För det första förefaller det som om villkoren från energistadgan definitivt bör inkluderas i det nya partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Ryssland. Detta är desto viktigare eftersom Vladimir Putin hänvisade till det som ett strategiskt avtal. Men vad skulle vi själva göra? Mitt lands och mitt folks sorgliga erfarenheter är bevis för att Ryssland aldrig har ryggat för att använda sig av tvång och påtryckningar när landet har kunnat göra det. Av den anledningen förefaller det som om vi för det första måste arbeta mycket hårdare för att skapa ett enat nät för gas och el i EU. För det andra måste vi arbeta mycket hårdare i fråga om alternativa energikällor. För det tredje måste vi arbeta på energibesparingsprogram. Här vill jag hålla med Martin Schulz, som höll ett mycket engagerat inlägg om detta tidigare. Ytterligare en fråga berördes vid presskonferensen. Vladimir Putin sa som svar på en fråga att Abchazien, Georgien och Sydossetien var deras angelägenhet. Milt uttryckt är detta cyniskt. Vi vet mycket väl att Rysslands armé också befinner sig i Transnistrien, att Ryssland levererat vapen och att personerna i ledande ställning i alla dessa enklaver är tjänstemän från Rysslands officiella organisationer. Jag anser att EU bör ta ett initiativ ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Matti Vanhanen
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Först av allt vill jag tacka er för denna debatt som har visat att parlamentet också är mycket enigt på de huvudsakliga politiska områdena och helt stöder rådets och kommissionens synpunkter. I detta avseende menar jag att det blir lättare för EU att finna ett grundläggande synsätt för sin externa energipolitik.
Det är faktiskt värt att minnas att vi inte påbörjade diskussionerna om externa energiförbindelser på rådsnivå förrän i mars i år, vid en toppmötesmiddag under det österrikiska ordförandeskapet. Då kom vi fram till att EU också behövde en extern politik för energi. Under det följande ordförandeskapet tog Finland på sig uppgiften att utforma en extern politik för energi i samarbete med kommissionen, och det håller vi på med.
Kommissionen förberedde ett utmärkt dokument inför mötet i Lahtis, och över lunchen där tillbringade vi omkring tre timmar med att diskutera tillvägagångssättet så noggrant att ordförande Barroso och jag kunde tala för gruppen som helhet på kvällen när vi mötte president Putin. Under de kommande månaderna kommer vi också att definiera EU:s tillvägagångssätt när det gäller denna externa energipolitik, inte bara med tanke på Ryssland, utan med tanke på alla våra partner och alla tredjeländer.
I flera inlägg här har det påpekats att mötet i Lahtis var ett steg, eller det första steget, i rätt riktning. Så upplever även jag det. Jag håller också med om att vi måste visa att vi också agerar praktiskt. Nästa viktiga steg kommer under de närmaste veckorna när rådet måste enas om det förhandlingsmandat som ska ligga till grund för EU:s samtal med Ryssland om det framtida partnerskaps- och samarbetsavtalet, eller vad det nu kommer att heta. Vid toppmötet mellan EU och Ryssland i november måste man nå samförstånd och fatta beslut om att samtalen ska påbörjas. I detta avseende var mötet i Lahtis en bra övning. Låt emellertid också Vladimir Putin, med tanke på mötet i Lahtis, få veta att när ordförande José Manuel Barroso, den höge representanten Javier Solana och jag kommer att representera EU, så talar vi på hela EU:s vägnar. Den debatt som vi nu haft i parlamentet kommer att ge ett solitt stöd för detta. Man kan säga att alla EU:s institutioner här befinner sig i främsta ledet.
Vi är beroende av varandra. Vi måste se till att detta beroende blir till gagn för båda parter. Beroendet måste också grunda sig på gemensamma värderingar, vilket redan har sagts många gånger här i kammaren. Det är ett tydligt mål och en tydlig policy för EU. När vi talar om samarbete med Ryssland bör vi dock inte framställa Ryssland eller ryssarna som monster. De vill ha ett samarbete, de vill förbättra sin levnadsstandard och sin välfärd och de vill samarbeta med oss. Detta tydliga budskap gav också president Putin. Han betonade att Ryssland och ryssarna i själva verket är mer beroende av EU än vad EU är av Ryssland. De behöver i synnerhet samarbete på många teknikområden för att kunna göra framsteg i sitt eget utvecklingsarbete, och vi måste också vara beredda på det.
I fråga om investeringar vill jag påminna alla om att EU-företag redan har investerat många miljarder euro i den ryska energisektorn. Vissa större investeringsprojekt är ännu inte slutförda, vissa företag har problem med den ryska administrationen, medan vissa har lyckats genomföra sina projekt på ett smidigare sätt. Vi behöver därför gemensamma bestämmelser att hålla oss till, samma bestämmelser för alla. På samma sätt måste bestämmelserna för ryska företag i EU vara enhetliga.
Jag vill tacka er för denna debatt och ert gensvar. I december återkommer vi till många av dessa ämnen med en del fasta beslut, och då återkommer vi också till de frågor som togs upp i flera inlägg här, som gäller invandring. I fråga om invandring, vare sig den är laglig eller olaglig, behöver vi solidaritet mellan oss och en gemensam politik, och vi återkommer även till detta.
(Applåder)
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. (FR) Herr talman, herr rådsordförande, mina damer och herrar! Jag tror att praktiskt taget allt redan har blivit sagt. Jag vill bara återgå till en rad frågor som ni tog upp under debatten.
Som statsminister Matti Vanhanen även påpekade gav Europeiska rådet först och främst klartecken utan tvekan klartecken till initiativet om ett Europeiskt tekniskt institut i slutet av toppmötet i Lahtis. Nu återstår att genomföra det. Vi har därför redan lagt fram ett lagförslag som rådet och parlamentet ska undersöka och som till exempel omfattar finansieringsfrågan, som ni nämnde under debatten. Vår inställning är att inte bara gemenskapsinstitutionerna utan även de medlemsstater som önskar stödja initiativet måste bidra till finansieringen. Det är ett sätt för dem att uppnå Lissabonmålen för innovation och forskning. Vi räknar även med bidrag från den privata sektorn. I det sammanhanget vill jag påpeka för er att den privata sektorn är mycket intresserad av att med utgångspunkt i våra informella förbindelser finansiera en viss del av verksamheten vid Europeiska tekniska institutet. Detta är dessutom väntat eftersom samma idéer återfinns i många av medlemsstaterna. Offentlig-privata partnerskap förekommer faktiskt och om medlemsstaterna lyckas locka till sig privata investeringar till forskningen tycker jag att vi borde kunna göra detsamma på EU-nivå. Jag säger detta eftersom vi menar att det är nödvändigt att ge forskningsstödet en europeisk dimension.
När det gäller just forskning finns det en stor skillnad mellan Förenta staterna och Europa. Den främsta anledningen är att Förenta staterna har landsomfattande organ och nätverk, till exempel det amerikanska vetenskapsrådet (National Science Foundation), som en del av er känner till, eller det amerikanska folkhälsoinstitutet (National Institute for Health). Hittills har vi praktiskt taget inte haft någonting åt det hållet i Europa. En rad europeiska länder har betydande institutioner i form av framstående universitet. Det är dock först nu som vi har inrättat Europeiska forskningsrådet, en institution som har mycket stor betydelse för genomförandet av det sjunde ramprogrammet för forskning, och Europeiska tekniska institutet, en särskild nätverksinstitution som inrättats i syfte att ge framstående europeisk innovation, forskning och undervisning en skjuts framåt. Det är därför ett stort projekt och jag vill tacka alla som har uttalat sig för det.
Vi har begärt att några av institutets högst prioriterade frågor blir att bekämpa klimatförändringen och att ge Europa en ledande roll när det gäller miljövänliga förnybara energikällor. Jag anser att vi har ett specifikt uppdrag i det avseendet och riktar mina kommentarer särskilt till dem, bland annat Claude Turmes, som har uttryckt oro i den här frågan.
Energin är utan tvekan en fråga för framtiden, inte bara ur ett ekonomiskt utan även ur ett politiskt perspektiv. Jag håller med Bernard Poignant som drar en parallell till situationen inom kol- och stålsektorn. När det gäller energin finns det enligt min mening ett mycket gott skäl till att anta ett federalt angreppssätt. Därför lade vi dessutom fram en grönbok om hållbar energi för ett par månader sedan och det gladde oss att Europeiska rådet stödde idén om en gemensam strategi i energifrågor. Herr Poignant! Detta är anledningen till att vi arbetar utifrån just det perspektivet.
Denna strategi är mycket viktig när det gäller vårt ansvar för planeten och gentemot framtida generationer. Klimatförändringen kanske är 2000-talets största utmaning. Den är dock även mycket viktig ur ett ekonomiskt perspektiv, vilket gör det ännu mer angeläget för oss att ta täten och driva på kampen mot klimatförändringen. Den är också ett betydelsefullt uttryck för solidaritet, särskilt med tanke på utvidgningen av EU. Här har vi en möjlighet att visa att det finns behov av riktig solidaritet.
Vi har därför högt ställda ambitioner och jag garanterar, särskilt Claude Turmes, att det är i den här andan som vi utarbetar det energipaket som ska läggas fram i januari. Det förslag om energieffektivitet som vi precis har lagt fram ger dessutom en försmak av vad som komma ska. Som statsminister Matti Vanhanen har sagt har rådets möte i Lahtis lagt grunden för de formella beslut om energin som vi hoppas kunna uppnå under rådets vårmöte under det tyska ordförandeskapets ledning.
Avslutningsvis vill jag säga att jag delar den ambition, och ibland även den otålighet, som Robert Goebbels, Hannes Swoboda och Martin Schulz med flera har uttryckt. Som Robert Goebbels sa är det nu vår uppgift att förverkliga drömmen. Det stämmer. De informella toppmötena ger dock en möjlighet att fördjupa debatten och komma fram till en gemensam ståndpunkt, vilket dessutom framgick av toppmötet i Hampton Court. Ärligt talat visade rådsmötet i Lahtis på framsteg i det avseendet. Det var svårt, särskilt med tanke på att våra förbindelser med Ryssland är mer komplicerade än någonsin. Jag fick känslan av att vi gjorde framsteg även i det avseendet och att Vladimir Putins medverkan bidrog till detta. Jag fick känslan av att stats- och regeringscheferna insåg behovet av sammanhållning och solidaritet. Nu när vi har Europaparlamentets försiktiga stöd är det därför min förhoppning att det både under och efter det finska ordförandeskapet kommer att finnas förutsättningar för att göra framsteg, både inom de mycket viktiga områdena energi och innovation och med projektet att skapa ett mer enat Europa.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Richard Corbett
(EN) Trots att jag visste att medlemmar av Storbritanniens självständighetsparti saknar verklighetsförankring blev jag ändå förvånad över Godfrey Blooms anförande. Han verkade antyda att Storbritannien var självförsörjande när det gäller energi och varken behövde samarbeta eller ens tala med andra länder. Han säger att Storbritanniens ”livsnerv” inte bör kontrolleras av ”utlänningar”, men hur vill han att vi ska undvika att importera energi? Absolut inte genom förnybar energi som han utan vidare avfärdar som ”meningslös” genom att påstå att det är ”absurt” med vindkraftsparker och att ”ingen aktad forskare” skulle påstå att förnybar energi kan spela en viktig roll i Storbritanniens energimix.
Självständighetspartiets framtidsvision av Storbritannien som ett land utan import, utan förnybar energi, med sinande Nordsjöolja och Nordsjögas, med kärnkraft som, om den behålls, endast står för en liten del av elförsörjningen, samt med relativt begränsade möjligheter att utöka användningen av kol och fritt från ”utlänningar” är mycket dyster!
Pedro Guerreiro
(PT) Mot bakgrund av toppmötet håller man på att gruppera sig för att diskutera möjligheterna att, mot fransmännens och holländarnas demokratiskt uttrycka vilja, (åter)uppta förfarandet med att (åter)införa det oacceptabla fördrag som felaktigt och förolämpande nog omnämns EU-konstitutionen.
Dessa omoraliska planer kommer i allt större utsträckning uppifrån. Ta till exempel uttalandet av Antonio Vitorino, strateg för Portugals socialdemokratiska parti och som nu tydligen arbetar för kommissionen. Han säger att det portugisiska ordförandeskapet under det andra halvåret 2007 kommer att ha ett enormt ansvar för att ta de första stegen mot att genomföra det (så kallade) programmet för ändring av det konstitutionella fördraget och att detta kommer att vara en språngbräda för den nya (så kallade) EU-konstitutionen. Detta innebär att man kommer att genomföra ett program som tidigare utformats av det tyska ordförandeskapet och som kommer att slutföras av det franska ordförandeskapet under det andra halvåret 2008.
EU är känt för att blint rusa iväg mot kapitalistisk integration och den så kallade EU-konstitutionen skulle förstärka den nyliberala, federalistiska och militaristiska integrationen på de rättsliga och politiska områdena. Mot bakgrund av detta kommer EU, trots all propaganda, alla villfarelser och ett auktoritärt förhållningssätt, återigen att behöva ta strid med alla som kämpar för ett Europa med självständiga, likvärdiga stater, för social utveckling, samarbete och fred eftersom dessa kategoriskt kommer att avvisa konstitutionen.
Bruno Gollnisch
(FR) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill säga några ord om rådsmötet i Lahtis.
För det första har stats- och regeringscheferna inte ansett det nödvändigt att ägna mer än en halvtimme åt problemet med de illegala invandrare som strömmar till vår kontinent i en aldrig tidigare skådad omfattning. Man kan inte vänta sig någonting - överhuvudtaget - av EU på området och det är viktigt att så snart som möjligt formellt tillstå att invandringspolitiken måste föras på nationell nivå och att samarbetet på området måste ske på mellanstatlig nivå.
För det andra har Vladimir Putin all rätt att bevara en viss mån av självständighet när det gäller att besluta om Rysslands energitillgångar och att, i den ekonomiska liberalismens namn, som han inte stödjer, vägra att sälja dem till lågpris till giriga multinationella oljeföretag. Respekten för mänskliga rättigheter måste utgöra grunden för EU:s förbindelser med resten av världen. Hotet om stridsåtgärder när det gäller mänskliga rättigheter skulle vara mer trovärdigt om det inte användes så selektivt och om det även riktades mot länder som Kina.
Avslutningsvis väntar vi fortfarande på att rådet ska fördöma de turkiska myndigheterna, som har försökt avsätta en av våra cypriotiska kolleger från en delegation av parlamentsledamöter. Det blir allt svårare att tänka sig att bedriva anslutningsförhandlingar med ett land som vägrar att erkänna alla medlemsstater.
(Sammanträdet avbröts kl. 12.00 för det högtidliga mötet och återupptogs kl. 12.05.)
