Consolidarea OSCE - rolul Uniunii Europene (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct de pe ordinea de zi este declaraţia Consiliului cu privire la consolidarea OSCE şi cu privire la rolul Uniunii Europene.
Olivier Chastel
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, am onoarea de a vorbi în faţa dvs. în numele Înaltei Reprezentante a Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate, baroneasa Ashton.
După cum ştiţi, peste trei săptămâni, şefii de stat şi de guvern ale celor 56 de state participante la Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa (OSCE) se vor reuni la un summit la Astana. Această dată - 35 de ani de la Actul final de la Helsinki, 20 de ani de la Carta de la Paris şi 11 ani de la summitul de la Istanbul - şi locaţia aleasă din Kazahstan atestă importanţa evenimentului.
OSCE caută un stimulent nou. Unii au pus la îndoială relevanţa organizaţiei. Disputele dintre statele participante, incapacitatea acesteia de a depăşi ultimele vestigii ale perioadei de după Războiul Rece şi conflictele îngheţate au paralizat-o treptat, subminându-i credibilitatea. Apelul făcut în iunie 2008 de preşedintele Medvedev, prin care se solicita revizuirea arhitecturii securităţii europene şi stabilirea acesteia într-un tratat, nu numai că a primit un răspuns pozitiv, ci a revitalizat, de asemenea, dialogul în cadrul OSCE şi a iniţiat Procesul de la Corfu. Dezbaterile care sunt înrădăcinate în OSCE, fără a exclude alte forumuri relevante privind securitatea, au ajutat la recâştigarea încrederii. Uniunea Europeană şi statele membre au jucat un rol principal în acest sens, iar acel rol a fost, de asemenea, evidenţiat şi sprijinit de propunerea de rezoluţie a dlui Rouček. Conferinţa de revizuire, a cărei ultimă etapă va avea loc la Astana, a reprezentat baza pe care să se structureze următorul summit.
Reprezentanţii noştri la Viena negociază în prezent documentul final pe care îl vor prezenta diferiţilor şefi de stat şi de guvern. Acest document va fi alcătuit din trei părţi: în primul rând, reafirmarea principiilor, normelor şi angajamentelor OSCE; în al doilea rând, provocările comune cu care ne confruntăm şi priorităţile noastre; şi în final, un aspect esenţial pentru Uniunea Europeană: un plan de acţiune. Documentul final trebuie să fie suficient de clar pentru a fi înţeles de toţi cetăţenii noştri.
Obiectivul Uniunii Europene, căreia i se alătură alte state participante, este de a restabili OSCE drept o comunitate de securitate care cuprinde vasta regiune euro-atlantică şi regiunea Eurasia; o comunitate care este unită, fără linii separatoare, ai cărei cetăţeni trăiesc în libertate şi în pace, în care disputele sunt rezolvate paşnic şi în care principiile comune, standardele şi angajamentele care formează acquis-ul OSCE sunt respectate. Acesta este obiectivul pe care trebuie să-l stabilească summitul, mandatul pe care trebuie să-l emită - şi planul de acţiune este foaia de parcurs prin care acesta poate fi atins.
După cum evidenţiază această propunere de rezoluţie, pentru a proteja conceptul global şi cooperativ de securitate ce caracterizează OSCE şi care o face, de asemenea, unică, planul de acţiune trebuie să stabilească un echilibru între cele trei dimensiuni. UE va asigura că planul de acţiune reflectă priorităţile stabilite de miniştrii afacerilor externe la reuniunea din iunie 2010 în toate cele trei dimensiuni.
În ceea ce priveşte dimensiunea politico-militară, s-au făcut progrese încurajatoare în discuţiile privind Documentul de la Viena referitor la măsurile de consolidare a securităţii şi a încrederii. Unele progrese pot fi atribuite summitului. În ceea ce priveşte Tratatul privind Forţele Armate convenţionale din Europa, este esenţial pentru viabilitatea sa ca acesta să fie reintrodus. Negocierile sunt în curs de desfăşurare şi depinde de şefii de stat şi de guvern să ofere stimulentele necesare pentru ca acestea să continue.
Capacităţile OSCE în toate cele trei dimensiuni trebuie să fie consolidate, astfel încât să permită acesteia să îşi îndeplinească mai bine rolul de avertizare timpurie, de prevenire a conflictelor, de rezolvare a crizei şi rolul de reconstrucţie.
Propunerile concrete prezentate de către Uniune şi de partenerii săi sunt propuse pentru discuţie. Crearea unei comunităţi de securitate înseamnă rezolvarea unui aspect problematic al conflictelor din Transnistria, Nagorno-Karabakh şi Georgia, care încă ameninţă să izbucnească, după cum au demonstrat evenimentele din 2008. Lipsa unui progres subminează încrederea, iar summitul trebuie să ofere oportunitatea de a face un angajament politic comun pentru a rezolva aceste conflicte, pentru intensifica eforturile în această direcţie şi pentru a consolida acest angajament cu o foaie de parcurs.
De îndată ce acest aspect va fi fost rezolvat, OSCE trebuie să privească în viitor şi să îşi combine eforturile cu alte organizaţii internaţionale relevante pentru a se opune noilor ameninţări transnaţionale. Aceste ameninţări îmi sunt suficient de familiare ca să nu mai fie nevoie să le enumăr aici, iar Uniunea Europeană, de asemenea, speră ca această problemă a securităţii energetice să fie abordată în cadrul sferei de rezolvare a conflictelor.
În cadrul OSCE, un impuls nou trebuie să fie dat dimensiunii economice şi ambientale; trebuie să existe un angajament sporit pentru o guvernanţă bună şi transparenţă; şi răspunsul la provocarea de securitate cauzată de aprovizionarea cu energie în contextul schimbărilor climatice trebuie să fie mai clar.
Drepturile omului, libertăţile fundamentale, democraţia şi statul de drept reprezintă piatra de temelie a valorilor şi a principiilor pe care se va baza comunitatea de securitate. Reafirmarea validităţii acestora nu este suficientă. Este vital ca atât acestea, cât şi punerea lor în aplicare să fie consolidate. Şefii de stat şi de guvern vor prezenta posibilele modalităţi de a avansa în acest domeniu: o revizuire mai eficientă şi o punere în aplicare a angajamentelor, precum şi o monitorizare a recomandărilor de către instituţiile OSCE. Pentru Uniunea Europeană, dimensiunea umană are o importanţă deosebită: este baza "coexistenţei” pentru cetăţeni şi statele membre. Uniunea se concentrează din ce în ce mai mult pe libertatea presei şi pe importanţa alegerilor libere şi democratice în zona OSCE. Rolul Biroului pentru Instituţii Democratice şi Drepturile Omului ar trebui să fie consolidat în acest sens, iar autonomia sa să fie păstrată. Resursele necesare pentru a consolida activitatea Înaltei Reprezentante de promovare a libertăţii mass-media trebuie să fie, de asemenea, garantate.
Andrzej Grzyb
Dle preşedinte, avem informaţii de la Înalta Reprezentantă pentru afaceri externe şi politica de securitate, şi, pe de altă parte, avem, de asemenea, rezoluţia elaborată de dl Rouček, în care se precizează că Procesul de la Corfu a adus o energie nouă în Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa, pe care dl Chastel, vorbind în numele Înaltei Reprezentante, a confirmat-o, de asemenea, în declaraţia sa.
Aş dori să spun că OSCE este, şi poate continua să fie, o instituţie foarte importantă în ceea ce priveşte rezolvarea conflictelor regionale, abordarea problemelor referitoare la minorităţile naţionale şi sprijinirea procesului de democratizare din statele membre. De asemenea, am dori să menţinem un echilibru în cadrul celor trei dimensiuni ale OSCE - dimensiunea politico-militară, dimensiunea economică şi ambientală şi dimensiunea umană. Înţelegerea tradiţională a securităţii referitor la ceea ce este denumit "forţe armate”, care se referă la asigurarea securităţii prin prezenţa forţelor militare sau a forţelor de stabilizare este la fel de importantă precum securitatea în domeniul economic, social, alimentar sau ecologic. OSCE ar trebui să se concentreze mai mult asupra acţiunilor în aceste domenii.
Aici, aş dori să accentuez rolul jucat în domeniul democratizării de Biroul pentru Instituţii Democratice şi Drepturile Omului la care, într-adevăr, s-a făcut referire, de exemplu, la rolul acestuia de a supraveghea alegerile şi de a face recomandări în rapoarte. OSCE va juca un rol mai mare tocmai când o vom consolida, de exemplu, prin acordarea unui sprijin mai mare BIDDO.
De asemenea, aş dori să accentuez faptul că rolul pozitiv al OSCE nu se încheie cu activitatea sa în calitate de mediator, dar trebuie, de asemenea, văzut unde îşi direcţionează propriile activităţi. OSCE ne aduce, de asemenea, mai aproape de statele care deţin preşedinţia rotativă. Voi menţiona, de exemplu, preşedinţia actuală, care este deţinută de Kazahstan şi care a condus, printre altele, la o rezolvare a crizei din Kârgâzstan şi, de asemenea, la medierea între Turkmenistan şi Uzbekistan. Totuşi, ne dăm seama că există un deficit în ceea ce priveşte respectarea drepturilor omului în Kazahstan, lucru ce a fost raportat, printre altele, de către organizaţiile care monitorizează drepturile omului.
Summitul care trebuie să aibă loc la Astana în decembrie ar trebui să adopte un plan de acţiune care va duce la finalizarea unei carte pentru o comunitate de securitate în zona OSCE. Un astfel de plan este, de asemenea, în interesele statelor membre ale Uniunii Europene. Aş dori să îmi exprim sprijinul puternic, atât pentru poziţia care a fost prezentată, cât şi pentru rezoluţia prezentată de dl Rouček.
Libor Rouček
Anul acesta marchează cea de-a 35-a aniversare a Actului final al conferinţei de la Helsinki. Procesul de la Helsinki a contribuit la schimbările istorice importante din Europa. Un continent, care odinioară a fost divizat de cel de Al Doilea Război Mondial şi de Războiul Rece, acum trăieşte în pace şi în cooperare. Cetăţenii din majoritatea ţărilor din spatele fostei Cortine de Fier se bucură pe deplin de drepturile omului, de cele civile şi democratice şi de libertăţi.
În ciuda acestui fapt, totuşi, nu toate obiectivele Procesului de la Helsinki au fost complet atinse. În numeroase regiuni, încă există conflicte între vecini şi grupurile etnice. Numeroase ţări au probleme cu introducerea drepturilor civile şi a democraţiei. În plus, toate statele participante la OSCE sunt expuse unor noi provocări şi ameninţări la adresa securităţii, cum ar fi terorismul, criminalitatea organizată, traficul de persoane, traficul de droguri şi de energie, securitatea mediului şi a internetului.
La treizeci şi cinci de ani după Helsinki şi unsprezece ani de la ultimul summit de la Istanbul, Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa are nevoie de un nou impuls, de regenerare şi de reforme. Un cadru adecvat pentru a discuta aceste reforme este oferit de Procesul de la Corfu şi de apogeul acestuia la următorul summit din decembrie la Astana.
În rezoluţia sa, pe care o vom vota mâine, Parlamentul European a inclus o serie de propuneri şi sugestii pentru acest summit. Propunem, de exemplu, ca un plan specific să fie discutat şi adoptat la summitul privind prevenirea conflictelor, gestionarea crizei şi reconstrucţia de după conflicte, precum şi un plan de acţiune care ar evidenţia modalităţi de abordare în vederea creării unei Carte pentru sectorul de securitate în cadrul OSCE.
Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa, după cum s-a spus deja, este o parte unică şi integrantă a structurii de securitate euro-atlantice şi eurasiatice cu o bază extinsă de membri care uneşte ţările situate între Vancouver şi Vladivostok. Unicitatea acestei organizaţii constă în faptul că face legătura între dimensiunea politică, militară, economică, ambientală, şi a drepturilor omului din sfera cooperării. Uniunea Europeană şi politica sa comună externă şi de securitate, consolidată prin Tratatul de la Lisabona, ar trebui să extindă cooperarea dintre cele două organizaţii deoarece numai printr-o astfel de cooperare pot fi atinse obiectivele comune.
Anneli Jäätteenmäki
Dle preşedinte, Conferinţa pentru Securitate şi Cooperare în Europa a fost semnificativă din punct de vedere istoric, iar Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa este, în prezent, o organizaţie necesară şi recunoscută pentru cooperare. În prezent, OSCE este deseori organizaţia care are permisiunea de a pătrunde în regiunile aflate în criză, acolo unde altor organizaţii nu li se permite acest lucru. Prin urmare, OSCE este foarte importantă, de exemplu în Asia Centrală, fie că este vorba de sprijinirea activităţii poliţiei, fie de prevenirea consumului de droguri, fie de o securitate a frontierelor îmbunătăţită.
În special, dimensiunea umanitară a OSCE este unică. În cadrul domeniului său de aplicare, organizaţia a dezvoltat modele pentru activitatea privind drepturile omului, acţiuni de combatere a traficului de persoane şi modele de consolidare a capacităţilor în statele fragile. UE, la rândul său, s-a concentrat din ce în ce mai mult pe operaţiunile poliţiei şi pe utilizarea carabinierilor paramilitari în acestea. UE are cu siguranţă o politică foarte solidă de ajutor pentru dezvoltare. OSCE a putut, de asemenea, să stabilească o legătură recunoscută între mediul înconjurător şi securitate în politica de dezvoltare.
UE trebuie să înveţe din acest lucru, dar, mai presus de toate, propriile operaţiuni ale UE ar putea învăţa din cele ale OSCE. În general, OSCE este mult mai avansată deoarece are mai multă experienţă, mai multe abilităţi şi experţi competenţi. Aceasta este atât de puternică pe cât îşi doresc statele membre să fie. Cooperarea între OSCE şi UE, respectul reciproc şi recunoaşterea reciprocă sunt foarte importante.
Reinhard Bütikofer
Dle preşedinte, dl Chastel a afirmat odată că Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa (OSCE) este în căutarea unui nou dinamism. Acest Parlament doreşte să o ajute să găsească acest dinamism. Această propunere de rezoluţie care a fost întocmită sub îndrumarea dlui vicepreşedinte adoptă - şi, într-adevăr, a fost adoptată de o majoritate largă în Parlament - o poziţie foarte progresistă faţă de rolul OSCE.
OSCE a primit un nou impuls din diverse părţi. De exemplu, propunerile înaintate de vicepreşedintele Statelor Unite au contribuit într-o manieră foarte pozitivă. Totuşi, avem nevoie acum de o definiţie clară a obiectivelor Procesului de la Corfu. Este important pentru viitorul summit. Toate cele trei dimensiuni ale OSCE ar trebui amplificate, în special Biroul pentru instituţii democratice şi drepturile omului.
Totuşi, dorim, de asemenea, să adoptăm măsuri noi. Iată utilitatea acestei propuneri de rezoluţie. De exemplu, se pune întrebarea dacă ar fi posibil ca Uniunea Europeană să preia în viitor misiuni mandatate de OSCE în cadrul politicii comune de securitate şi apărare. De exemplu, în cazul Kârgâzstanului, ar fi fost mult mai benefic dacă am fi avut acest tip de opţiune şi am fi putut face şi acolo ceva similar împreună cu partenerii noştri ruşi, de exemplu.
De asemenea, s-a propus, de exemplu, - iar dl Rouček a menţionat deja acest lucru - să se stabilească pentru Procesul de la Corfu un obiectiv de întocmire a unei carte pentru comunitatea de securitate din zona OSCE. Acesta este răspunsul corect la acţiunile Rusiei, care consideră că este necesară reluarea discuţiilor pe tema securităţii comune în spaţiul euroatlantic.
Sunt sigur că OSCE va rămâne esenţială pentru arhitectura securităţii euroatlantice comune şi sper că vom juca un rol în reuşita acesteia.
Charles Tannock
în numele Grupului ECR. - Dle preşedinte, OSCE joacă un rol din ce în ce mai important în promovarea păcii şi stabilităţii pe continentul european. Faptul că America, Canada, Rusia şi ţările din Asia Centrală sunt, de asemenea, membri deplini conferă organizaţiei o mare credibilitate şi anvergură - "de la Vancouver până la Vladivostok”, după cum se laudă chiar OSCE.
OSCE ia rapid locul Consiliului Europei ca principalul şi cel mai important forum de dezbatere cu privire la democraţie - cu subsidiara sa BIDDO care sprijină monitorizarea alegerilor - drepturile omului şi statul de drept în Europa. Misiunile pe teren ale OSCE în ţări precum Georgia şi Moldova contribuie semnificativ stabilizarea societăţilor traumatizate de recentele dispute şi de conflictele îngheţate.
Faptul că în prezent preşedinţia OSCE este deţinută de Kazahstan a contribuit la îmbunătăţirea imaginii organizaţiei şi la reconcentrarea atenţiei asupra Asiei Centrale şi în special asupra problemei securităţii şi luptei împotriva terorismului internaţional.
Fără îndoială, există multe posibilităţi de dezvoltare a relaţiei UE cu OSCE. Totuşi, sper că, prin modelarea acestui parteneriat, Înalta Reprezentantă va acorda atenţia cuvenită evitării dublării efortului şi astfel a irosirii banilor contribuabililor în vremuri de austeritate. Ar trebui, de asemenea, să coordoneze OSCE, UE şi în special PCSA şi NATO în cadrul parteneriatului pentru pace.
În final, aş sugera ca cele două organizaţii - Consiliul Europei şi OSCE - să ia în considerare fuzionarea. Am putea astfel să economisim mulţi bani.
Helmut Scholz
Dle preşedinte, grupul meu salută faptul că, după mai mulţi ani, Parlamentul European se implică acum substanţial în problema OSCE şi, procedând astfel, oferă în mod semnificativ un răspuns pozitiv la problema relaţiei UE cu OSCE, la obiectivele, valorile şi mecanismele convenite la Helsinki, dar, înainte de toate, la sarcinile sale curente. Raportul dvs., dle vicepreşedinte, clarifică faptul că Uniunea Europeană şi OSCE nu concurează în secret, ci sunt parteneri care pot şi trebuie să-şi mobilizeze abilităţile şi experienţa individuală pentru a rezolva complexele probleme din Europa.
Există două aspecte referitoare la Astana pe care aş dori să le subliniez. În Europa avem nevoie de un dialog paneuropean privind viitorul continentului nostru din punctul de vedere al politicii de securitate, acest continent fiind mai mare decât UE şi caracterizat de dezechilibre majore privind politica de securitate. Procesul de la Corfu aduce în atenţie viitorul dezbaterii structurate şi ar trebui organizat de statele membre în aşa fel încât, în final, să se obţină rezultate concrete în domeniul dezarmării şi al restructurării apărării. La fel cum UE şi OSCE au nevoie una de cealaltă în acest domeniu, şi problemele legate de protecţia climatică şi de furnizarea energiei necesită intensificarea cooperării structurate.
Mariya Nedelcheva
(FR) Dle preşedinte, dle Chastel, doamnelor şi domnilor, aş dori să subliniez în discursul meu rolul-cheie jucat de misiunile de supraveghere a scrutinelor electorale în consolidarea relaţiilor noastre cu Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa (OSCE) şi, de asemenea, mult mai general, în consolidarea acţiunii noastre externe.
Garantarea respectului pentru drepturile civile şi politice este una dintre valorile fundamentale ale Uniunii Europene. Prin extrapolare, asigurarea integrităţii procesului electoral se află în centrul credibilităţii acţiunii externe a Uniunii. De când atât OSCE, cât şi Uniunea Europeană lansează misiuni de observare, ambele au interesul să coopereze în acest domeniu.
Prin urmare, mi se pare că înfiinţarea Serviciului european de acţiune externă (SEAE) necesită elaborarea unor proceduri care vor permite o cooperare strânsă între Biroul pentru instituţii democratice şi drepturile omului al OSCE şi Departamentul pentru misiuni de observare a alegerilor al SEAE, evitându-se astfel riscul dublării şi consolidării acţiunii externe a UE în spaţiul OSCE.
Această cooperare ar trebui să se deruleze înainte, în timpul şi după ajungerea la faţa locului a observatorilor, deoarece o misiune de înaltă calitate este bine pregătită, operează eficient pe teren şi este monitorizată corespunzător. Făcând această afirmaţie, aş dori să reiterez importanţa Parlamentului European în această chestiune: faptul că reprezentanţi aleşi direct, în mod democratic, din rândul cetăţenilor europeni au capacitatea de a observa alegerile din afara graniţelor UE pentru a se asigura de buna desfăşurare a acestora reprezintă pentru Uniune un câştig pe care trebuie să-l conservăm cu orice preţ.
În final, Carta privind securitatea europeană recunoaşte rolul important al dimensiunii economice şi ecologice. Stabilitatea şi securitatea depind deseori de acestea. Din acest motiv, este crucial să subliniem mai eficient competenţa OSCE şi a Parlamentului European în aceste domenii; utilizarea regulată şi dezvoltarea datelor economice şi ecologice reprezintă o garanţie suplimentară a succesului misiunii noastre comune.
Consolidarea misiunilor de observare a alegerilor printr-o mai amplă cooperare între UE şi OSCE şi prin trimiterea deputaţilor Parlamentului European în zonele respective va duce la o consolidare a politicii externe a Uniunii. Iată cum vom îndeplini în mod real obiectivele stabilite prin Tratatul de la Lisabona.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Dle preşedinte, doresc să vă felicit pentru iniţiativa dvs., căci noi toţi ştim că Uniunea Europeană este cea mai importantă şi mai influentă organizaţie din Europa. În acelaşi timp, OSCE şi Consiliul Europei dispun de o experienţă atât de vastă în multe domenii, încât, dacă ar fi să adăugăm, de exemplu, greutatea Uniunii Europene la experienţa OSCE în abordarea conflictelor interetnice, securitatea umanitară ar putea fi consolidată puternic în Uniunea Europeană.. În ce domeniu aduce OSCE valoare adăugată? După cum am menţionat, în conflictele interetnice, deoarece dispune de un Înalt Comisar pentru minorităţi naţionale care mediază între majoritate şi minoritate şi care s-a implicat în rezolvarea a numeroase conflicte interetnice, Uniunea Europeană neavând, după cum ştim, un sistem de protecţie a minorităţilor. Termenul "minoritate” a fost inclus abia recent în preambulul Tratatului de la Lisabona şi, întrucât colegii mei deputaţi au menţionat conflictele îngheţate, trebuie remarcat faptul că 90 % dintre acestea sunt conflicte interetnice. Cu alte cuvinte, Uniunea trebuie să construiască peste această experienţă. De exemplu, trebuie să construiască peste programele foarte numeroase ale OSCE pentru minoritatea romă. Aş dori să recomand aceste lucruri Comisiei şi să sugerez faptul că trebuie să se ţină seama de experienţa OSCE în acest domeniu atunci când Comisia întocmeşte amplul document-cadru privind strategia pentru romi.
În mod similar, trebuie să se ţină seama de Documentul OSCE de la Copenhaga, din 1992, care stabilea un regulament privind autonomia minorităţilor şi care se aplică şi astăzi. În sfârşit, câteva cuvinte despre libertatea mass-mediei. Ascultându-l pe oficialul OSCE, observ că atunci când libertatea mass-mediei este limitată, oficialul OSCE critică statele membre ale UE mult mai înverşunat decât reprezentanţii Comisiei. Acesta este unul dintre motivele pentru care sprijin instituţionalizarea relaţiilor dintre UE şi OSCE, întrucât astfel se vor consolida Uniunea Europeană, pacea în UE şi securitatea sa umanitară. Vă mulţumesc pentru atenţia acordată.
Heidi Hautala
Dle preşedinte, sprijin cu toată puterea ceea ce dl Bütikofer a afirmat despre nevoia de a asigura un echilibru între cele trei dimensiuni, sau coşuri, ale OSCE. Aş dori să menţionez în special că trebuie să apărăm dimensiunea umană.
Sunt foarte mulţumită că raportul ţine seama de faptul că Preşedinţiei în exerciţiu, deţinută de Kazahstan, trebuie să i se ceară să respecte valorile fundamentale şi drepturile omului ale OSCE înainte de summitul de la Astana. Ştim că situaţia din această ţară este departe de a fi satisfăcătoare. Există multe încălcări grave ale drepturilor omului, condiţii de detenţie teribile etc.
Sunt, de asemenea, foarte încântată să văd că raportul include noţiunea implicării mai active a Parlamentului European în dimensiunea umană. Faptul că societatea civilă poate să participe pe deplin este, într-adevăr, o realizare notabilă, iar noi trebuie să sprijinim evenimentul paralel pe care societatea civilă îl va organiza înainte de summitul de la Astana. Acest summit nu trebuie să devină un simplu exerciţiu de PR pentru Kazahstan.
Marek Henryk Migalski
(PL) Aş dori să spun că noi, Uniunea Europeană, ar trebui să consolidăm cooperarea cu OSCE, în special acolo unde este vorba despre interesele noastre, cum ar fi în Transnistria sau în Georgia în conformitate cu planul Sarkozy în şase puncte. Această cooperare ar trebui consolidată, după cum a afirmat dna Hautala, şi în ceea ce priveşte drepturile omului.
Totuşi, ar trebui, de asemenea, să ne aducem aminte că Uniunea Europeană este o entitate separată, iar cooperarea cu OSCE nu ar trebui să ne transforme în obiectul deciziilor luate de OSCE, ai cărei membri, după cum ştiţi, nu se limitează la ţările europene. Acceptarea unei cooperări integrale cu OSCE ar putea fi contraproductivă pentru Uniunea Europeană. Cooperarea ar trebui să fie strânsă, însă ar trebui totuşi păstrată natura separată a acestor două entităţi.
Csaba Sógor
(HU) Încă de la fondarea sa, Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa a considerat că avertizarea cu privire la potenţiale conflicte şi prevenirea acestora reprezintă principala sa sarcină. Înaltul Comisar pentru minorităţi naţionale şi biroul Înaltului Comisar îndeplinesc sarcini speciale în sistemul instituţional al organizaţiei, urmărind să prevină dezvoltarea unor relaţii tensionate între majoritate şi minoritate. Acesta este motivul pentru care britanicii apelează la diplomaţia preventivă. Deşi pe teritoriul Uniunii Europene soluţionarea disputelor este garantată în primul rând de instituţiile UE, în anumite cazuri un rol important revine OSCE. Un exemplu în acest sens îl constituie legea privind limba slovacă, atunci când Înaltul Comisar pentru minorităţi naţionale a încercat să medieze între părţi. Din nefericire, în ceea ce priveşte rezultatul, nu se poate spune că această mediere a fost una reuşită. Legea rămâne o sursă de tensiune, deoarece este discriminatorie şi contrară spiritului a numeroase acorduri internaţionale. Comisia europeană pentru democraţie prin drept, cunoscută mai bine sub numele de Comisia de la Veneţia, a stabilit clar acest aspect. Poate că astăzi am fi mai aproape de o soluţie în această privinţă dacă instituţia extrem de importantă a OSCE ar fi avertizat din timp asupra conflictului şi am fi operat mai eficient pentru a detensiona situaţia.
Joe Higgins
Dle preşedinte, după cum se afirmă aici, misiunea OSCE constă în promovarea libertăţii politice, a libertăţii mass-mediei şi a drepturilor omului. În acest caz, dle Chastel, pot să vă întreb cum reconciliaţi aceasta cu faptul că oferiţi Kazahstanului preşedinţia din acest an a OSCE şi prestigiul unui summit major găzduit de capitala Astana în decembrie? Sunteţi conştient că în Kazahstan drepturile politice sunt reprimate cinic, libertatea mass-mediei este obstrucţionată, iar încălcarea drepturilor omului este o practică obişnuită?
Sindicaliştii şi activiştii sociali sunt azvârliţi frecvent în închisori în virtutea unor acuzaţii inventate. În urma vizitei unei delegaţii care s-a deplasat în Kazahstan în septembrie, am primit dovezi concludente privind tratamentul extrem de brutal aplicat deţinuţilor. Chiar acum două săptămâni, preşedintele Comisiei, dl Barroso, a întins covorul roşu pentru omul responsabil de aceste atrocităţi, preşedintele Nazarbayev, fără să-i adreseze acestuia nici cea mai mică urmă de reproş. De ce, dle Chastel? Să fie de vină afacerile cu fier şi oţel? Summitul OSCE din Kazahstan ar trebui anulat imediat dacă vorbiţi serios despre susţinerea bravilor luptători pentru drepturile omului, drepturile democratice, politice şi sociale şi drepturile lucrătorilor din Kazahstan.
Olivier Chastel
Dle preşedinte, ţin mai întâi să vă mulţumesc, dvs. şi tuturor vorbitorilor, pentru calitatea acestei dezbateri. Voi transmite, bineînţeles, dnei baronese Ashton sugestiile dvs., în special pe cele referitoare la raţionalizarea resurselor, utilizarea noului său serviciu, Serviciul european de acţiune externă, şi cooperare. În plus, noi voi repeta ce am spus deja la începutul dezbaterii. Mulţi au ridicat deja mai multe probleme comune.
S-a menţionat în special un aspect: situaţia drepturilor omului din Kazahstan. Este corect să subliniaţi acest aspect, lucru pe care mai mulţi dintre dvs. l-au făcut în această seară. Este o problemă foarte importantă pentru UE şi o aducem în discuţie la fiecare dintre şedinţele noastre cu liderii kazahi. Nevoia de a continua eforturile în domeniul drepturilor politice, al drepturilor sociale şi al democratizării a fost menţionată - contrar a ceea ce pare că afirmaţi - în timpul ultimei vizite aici a preşedintelui Nazarbayev.
Prin urmare, aş dori pur şi simplu să închei prin a spune că summitul de la Astana, care se va desfăşura sub auspiciile Kazahstanului, oferă înalţilor noştri oficiali o importantă ocazie de a elibera Europa de poverile trecutului, de a se angaja în construcţia unei comunităţi de securitate care să se întindă de la Vancouver la Vladivostok - după cum aţi declarat, dle Rouček - şi de a reflecta asupra noilor misiuni pe care trebuie să le efectuăm în mediul politic şi de securitate al secolului XXI.
Ne bucură faptul că Parlamentul poate să acorde sprijin priorităţilor Uniunii Europene şi reprezentanţilor acesteia. Avem nevoie de acest sprijin pentru a sublinia importanţa demnităţii omului, a organizării de alegeri libere şi corecte, a coordonării eforturilor împotriva ameninţărilor transnaţionale şi a obţinerii unei dezvoltări economice şi sociale armonioase în cadrul unui mediu durabil. Sper ca voinţa politică de a scrie un nou capitol în bogata istorie a OSCE să se poată materializa la Astana. Fiţi siguri că Uniunea Europeană îşi va asuma responsabilităţile ce-i revin la acest eveniment.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc mâine, marţi, 11 noiembrie 2010, la ora 12.00.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Krzysztof Lisek
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, astăzi, Europa trebuie să se confrunte cu o nouă dimensiune a problemelor, precum terorismul, ameninţările cibernetice şi traficul de fiinţe umane şi de droguri. Pentru a face faţă unor astfel de provocări, trebuie să dezvoltăm un sistem eficient de detectare a ameninţărilor şi de soluţionare a conflictelor. OSCE este locul potrivit pentru a conduce o dezbatere amplă pe tema securităţii europene. Este unul dintre cele mai mari forumuri pentru schimbul de idei privind securitatea internaţională care, în trecut, a dovedit că este capabil să acţioneze eficient. În acelaşi timp, din nefericire, recent, structurile OSCE nu au s-au ridicat la nivelul nevoilor lumii moderne, un exemplu în acest sens fiind conflictul nesoluţionat din Caucaz şi reacţia neadecvată la conflictul georgian din 2008. Este în interesul nostru comun ca aceste structuri să se modernizeze în aşa fel încât pe viitor să devină un instrument de reacţie rapidă la ameninţările apărute. Capacităţile OSCE în acest domeniu ar trebui să fie consolidate prin modificarea vechilor sale mecanisme de acţiune şi crearea unora noi. Acesta este singurul mod în care OSCE va putea opera eficient pentru asigurarea securităţii în Europa şi Eurasia. În interesul securităţii în Europa, trebuie să continuăm procesul iniţiat în 2008 la Corfu. Cu sprijinul nostru, OSCE poate deveni o forţă semnificativă şi eficientă de menţinere a ordinii publice în Europa şi Eurasia. Salut iniţiativa de consolidare a cooperării între UE şi OSCE.
Cristian Dan Preda
în scris. - (RO) Discutarea raportului Rouček este binevenită în perspectiva summitului de la Astana din luna decembrie, de care sunt legate speranţele noastre pentru consolidarea OSCE. UE trebuie să adopte o poziţie clară faţă de o organizaţie ce poate juca un rol important pentru securitatea regională şi promovarea valorilor democraţiei şi drepturilor omului.
În acest context, două chestiuni mi se par esenţiale. În primul rând, e vorba despre întărirea dimensiunii umane a OSCE. Drepturile omului şi democraţia sunt fundamentale în contextul post-Lisabona, crearea Serviciului european de acţiune externă oferind posibilitatea de a construi un concept comprehensiv de securitate. În al doilea rând, vreau să subliniez faptul că Procesul de la Corfu trebuie să acorde o atenţie sporită soluţionării conflictelor îngheţate, domeniu în care OSCE poate aduce o reală valoare adăugată în comparaţie cu alte organizaţii regionale de acelaşi tip.
Vreau să atrag atenţia asupra paragrafului 8 al raportului Rouček asupra căruia a existat un larg consens în cadrul Comisiei AFET. Trebuie, într-adevăr, reiterată necesitatea soluţionării durabile a conflictului din Transnistria, respectând integritatea teritorială şi suveranitatea Republicii Moldova. Pentru aceasta, avem nevoie de reluarea rapidă şi necondiţionată a negocierilor în formatul 5 + 2.
