A szociálpolitika külső dimenziója, a munkaügyi és szociális normák előmozdítása és az európai vállalatok szociális felelőssége (rövid ismertetés) 
Elnök
A következő napirendi pont a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság nevében Falbr úr által benyújtott jelentés a szociálpolitika külső dimenziójáról, a munkaügyi és szociális normák előmozdításáról és az európai vállalatok szociális felelősségéről.
Richard Falbr
Elnök úr! Ahogy az előbbi felszólalásomban elmondtam, a szociálpolitika külső dimenziója magában foglalja azon uniós intézkedéseket és kezdeményezéseket, amelyek a foglalkoztatási és szociális normák harmadik országokban történő előmozdítására irányulnak. Noha a lisszaboni stratégia és az Európa 2020 kezdeményezés a korábbiaknál sokkal nagyobb hangsúlyt helyez a szociálpolitikára, még mindig a versenyképesség és a gazdasági tényezők állnak a figyelem középpontjában. Ezért meglehetősen kritikai megközelítést alkalmaztam a jelentés megfogalmazása során. Ha azt szeretnénk, hogy a harmadik országok - amelyekkel megállapodásokról folytatunk tárgyalásokat - tiszteletben tartsák az európai szociális modell alapelveit és alapját, az Európai Unión belül is tiszteletben kell tartanunk ezt a modellt. Ha azt akarjuk, hogy azon országok, amelyekkel nemzetközi egyezményekről tárgyalunk, tiszteletben tartsák a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet alapvető egyezményeit, ezeket nekünk is be kell tartanunk. Szemmel látható azonban, hogy bizonyos tagállamokban megsértik az ILO-egyezményeket.
Ami a vállalatok szociális felelősségét illeti, kétségtelenül jó elképzelésről van szó, amely már az 1970-es évek eleje óta vita tárgyát képezi. Az a probléma azonban, hogy az elképzelés nem érvényesíthető. Amikor a jelentéssel kapcsolatos észrevételeket és módosításokat vitattuk meg, az volt az egyik vélemény, hogy irányelvet kell összeállítani, mivel bizonyos vállalkozások egyszerűen nem tanúsítanak szociális szempontból felelős megatartást. Több mint 150 módosítást terjesztettek elő a jelentéshez, de szerintem még így is megtartotta a kritikai megközelítést. Az Európai Uniónak többet kell tennie a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet támogatása érdekében, mert elég abszurd, hogy miközben támogatásról papolunk, egyre kevesebb ország ratifikálja és tartja tiszteletben az egyezményeket. Ráadásul a Bizottság az előző parlamenti ciklusban például a munkaidőről szóló irányelv vonatkozásában olyan javaslatokat terjesztett elő, amelyek teljesen ellentétesek az 1919-ben elfogadott, a munkaidőről szóló 1. számú ILO-egyezménnyel, amely 48 órás munkahetet állapított meg. Nagyon örülök annak, hogy a Parlament elutasította ezt az irányelvet.
Ezzel indokolásom végére értem. Nem is kell többet mondanom, mert mindenki számára érthető kérdésről van szó. Mindenekelőtt azt szeretném, hogy tartsuk tiszteletben a szociális jogokat, amelyeket az Európai Unió legfontosabb vívmányának tartunk.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Elnök úr! Az európai statisztika szerint az Európai Unióban a munkavállalóknak jóval több mint a fele nem részesül szociális védelemben, különösen igaz ez a bevándorlókra. Éppen ezért úgy gondolom, hogy amikor a munkavállalók Európai Unión belüli szociális védelméről van szó, az alapvető közös normákat kell előmozdítani, valamint a hatályos jogszabályok megsértése esetén szankciókat kell kivetni. A felülvizsgált Európai Szociális Charta ratifikálása ösztönözné a belső szociális reformok végrehajtását az uniós tagállamok szintjén, ugyanakkor elősegítené a nemzeti jogszabályok és az uniós szabályozás összehangolásának folyamatát. Ez fontos, mégpedig a szociális normák előmozdítására és biztosítására, valamint a jogi és intézményi mechanizmusoknak az európai demokráciák konkrét normáihoz és értékeihez való hozzáigazításra vonatkozó politikai kötelezettségvállalás formájában. A megállapodásban előírt szociális jogok megegyeznek a Közösség szociális jogával és az uniós tagállamok vonatkozó normáival.
Tatjana Ždanoka
Elnök úr! A Zöldek/EFA képviselőcsoport árnyékelőadójaként szeretném teljesen egyértelművé tenni a jelentéssel kapcsolatos álláspontunkat. Mindenekelőtt, noha elismerjük, hogy a végleges szöveget erősítheti a holnapi szavazás, már így is elég erőteljes, és csak azt szeretnénk kiemelni, hogy növelni kell a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet szerepét. Ebben egyetértünk az előadóval.
A vállalatok önkéntes alapon működő szociális felelőssége jó dolog, de az emberi jogok előmozdítása és védelme elsődlegesen az államok és a nemzetközi szervezetek feladata. Úgy gondoljuk, hogy a jogilag kötelező erejű normák nem kerülhetők ki a vállalatok szociális felelőssége terén.
Másrészt a munka világára vonatkozó alapvető elvek és jogok megsértése nem használható fel jogos komparatív előnyként, és nekünk a partnereinkkel való két- és többoldalú kapcsolatainkban ragaszkodnunk kell a tisztességes munkára vonatkozó normák megfelelő betartásához.
Ilda Figueiredo
(PT) Elnök úr! Szem előtt tartva, hogy a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) 2010-es, a globális szociális biztonságról szóló jelentése szerint az összes munkavállaló több mint 50%-a nem rendelkezik semmiféle szociális védelemmel, könnyen levonható az a következtetés, hogy az esetek többségében nem valósul meg a vállalatok szociális felelőssége.
Mindazonáltal a Bizottság továbbra is szabadkereskedelmi megállapodásokról tárgyal, amelyek általánosságban csak a nagyvállalatok és pénzügyi intézmények érdekeit szolgálják, nem fordítanak kellő figyelmet a munkaügyi jogokra, valamint nem mozdítják elő az egyesülés szabadságát és a kollektív tárgyaláshoz való jogot. Nem teszik meg a munkahelyi vagy szakmai megkülönböztetés tényleges megszüntetéséhez, valamint a kényszermunka, illetve a bizonytalan vagy rosszul fizetett munka - többek között a gyermekmunka - felszámolásához szükséges intézkedéseket.
A jelentésnek tehát le kellene lepleznie mindezen problémákat, de nem felel meg a követelményeknek, és reméljük, hogy holnap a Bizottság tovább fog lépni az említett kérdésekkel kapcsolatos felfogásának megerősítésében ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Jaroslav Paška
(SK) Elnök úr! Való igaz, hogy a munkavállalók szociális védelme gyakorta sokkal gyengébb a kelleténél, még az Európai Unióban is.
Különösen igaz ez a lakosság migráns csoportjaira, akik külföldre, olyan helyekre utaznak dolgozni, ahol gyakran nem ismerik a nyelvet és a helyi szabályokat, következésképpen szakmai szempontból nyilvánvalóan nem képesek felvenni a versenyt a helyi munkavállalókkal.
Ennek ellenére úgy gondolom, hogy az Európai Unió számára fontos, hogy a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet szabályainak és megállapodásainak a harmadik országokkal való nemzetközi szerződésekben való alkalmazására törekedjen, mert számomra nyilvánvaló - ahogy egyre többet tudunk meg Ázsia, Afrika és a világ más részeinek munkaerőpiacáról és az ottani munkakörülményekről -, hogy törekednünk kell annak biztosítására, hogy jelentős javulások következzenek be az említett régiók és területek munkavállalóinak helyzetében is.
Ezért én személy szerint támogatom Falbr urat és a jelentését. Biztos vagyok abban, hogy az említett szabályok terén Európában is javulást fog előidézni.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Elnök úr! Én is szeretnék gratulálni az előadónak, ugyanakkor szeretném felszólítani az Európai Bizottságot a szükséges intézkedések elfogadására, hogy az európai vállalatok ragaszkodjanak az európai alapelvekhez és értékekhez akkor is, ha más országokban működnek.
Az Európai Uniónak elő kell mozdítania az európai szociális modellt. Éppen ezért rendkívül fontos következetesen ragaszkodni az Európai Unió alapelveihez és értékeihez. Sajnálatosnak tartjuk, hogy az Európai Unió nem rendelkezik egységes mintával az összes kétoldalú kereskedelmi megállapodásba beépítendő szociális záradék tekintetében. Biztos asszony, szeretnék rámutatni, hogy az Európai Unió és Kanada között létrejött horizontális polgári légiközlekedési megállapodás megszavazására nemrégiben került sor. Az Európai Unió által aláírt ilyen jellegű megállapodások közül ez a leginkább ambiciózus, jóllehet nem rendelkezik szociális záradékról. Mindkét fél elkötelezett a munka folytatása és a dolgok előmozdítása mellett ezen a területen. Sajnos ki kell hangsúlyoznom azonban, hogy sajnálatosnak tartjuk, hogy az Európai Unió nem rendelkezik egységes mintával nemzetközi megállapodásokba beépítendő szociális záradék vonatkozásában.
Richard Howitt
Elnök úr! Gratulálok Richard Falbrnak ahhoz, hogy a nemzetközi munkaügyi normák tekintetében átfogó megközelítést alkalmazott a jelentésében. Örömömre szolgált, hogy közreműködhettem a munkában a vállalatok szociális felelősségének konkrét kérdésében.
Ma este lehetőségünk van arra, hogy a vállalati társadalmi felelősségvállalásról (CSR) szóló közleménye előtt befolyásoljuk a Bizottságot azáltal, hogy először is felkérjük, tartsa fenn az általa a többoldalú európai fórumon nemrégiben elfogadott világos CSR-meghatározást; térjen vissza a konvergencia alapelvéhez a vállalati társadalmi felelősségvállalással kapcsolatos egyéni és önkéntes kezdeményezések vonatkozásában, ami korábbi politikáját jellemezte; tegyen konkrét javaslatokat a nemzetközileg elfogadott, a vállalatok társadalmi felelősségére vonatkozó normák, különösen az OECD multinacionális vállalkozásokra vonatkozó aktualizált iránymutatásának, valamint a vállalkozásokra és az emberi jogokra vonatkozó Ruggie-keret végrehajtására; kötelezze el magát a vállalkozások jelentéstételi kötelezettsége alá tartozó integrált pénzügyi, környezeti, szociális és emberi jogokra vonatkozó alapelv mellett - ami valójában előkészíti az e területtel kapcsolatos jogalkotás lehetőségét; továbbá mozdítsa elő az európai vállalkozások felelősségét a globális szállítói láncon belül, reagálva a Bizottság saját, legfrissebb edinburghi tanulmányában meghatározott, az irányítás terén tapasztalható hiányosságokra.
A Parlament mindig szívesen segít a Bizottságnak, Reding asszony. Remélem, ezek a javaslatok segítséget nyújtanak ma este.
Viviane Reding
a Bizottság alelnöke. - Elnök úr! Kollégám, László Andor nevében szeretném kifejezni, milyen örvendetes, hogy a mai vita tárgyát képező állásfoglalási indítvány a szociálpolitika külső dimenziójának oly sok szempontjával foglalkozik.
A Bizottság határozottan támogatja a nemzetközi szintű szorosabb együttműködést, amelynek során a foglalkoztatási és szociális célkitűzések a gazdasági célokkal együtt valósulnak meg. Különösképpen támogatjuk a tárgyalások folytatását és az erőfeszítések összehangolását a G20-csoporton belül. E vonatkozásban a G20-ak munkaügyi és foglalkoztatási miniszterei találkozójának előkészületei jó példával szolgálnak a világszerte tapasztalható, fokozott kohézió tekintetében.
A Bizottság a nemzetközi szervezetekkel való és az e szervezetek közötti szoros együttműködést is támogatja, ami - és most az OECD-re és a Nemzetközi Munkaügyi Szervezetre hivatkozom - elengedhetetlen az egyenlő nemzetközi feltételek megvalósításához és különösen a nemzetközi munkaügyi normák meghatározásához.
Az ILO 100. ülésszaka múlt héten kezdődött el: a hazai munkavállalókról szóló új ILO-egyezményre fogja helyezni a hangsúlyt, egy olyan kérdésre, amelyet a tisztelt Ház nemrégiben vitatott meg. Az idei ILO-konferencia érdeklődési körének középpontjában álló másik téma a szociális védelem, többek között a szociális védőháló fejlesztésére vonatkozó kezdeményezés. Szorosan nyomon fogjuk követni az ILO-egyezményben foglalt munkaügyi normák végrehajtásáról szóló tárgyalásokat, és szeretnék rámutatni arra, hogy a Bizottság örül annak, hogy a mai állásfoglalási indítvány arra helyezi a hangsúlyt, hogy az EU-nak világszerte elő kell mozdítania az ILO alapvető munkaügyi normáit és a tisztességes munkára vonatkozó menetrendet, beleértve a nemek közötti egyenlőség és a megkülönböztetésmentességre irányuló politika átfogó kérdését.
Ezenkívül a Bizottság továbbra is elő fogja mozdítani a fenntartható fejlődést, a tisztességes munkát, a munkaügyi normákat és a vállalatok társadalmi felelősségét más politikai területeken is, például a kereskedelem- és fejlesztéspolitika terén. A Bizottságnak szándékában áll, hogy 2011-ben közleményt terjesszen elő a vállalatok társadalmi felelősségéről, amelyben ismerteti a további nemzetközi szintű fellépésre - többek között a vállalatok társadalmi felelősségének a partnerországokkal való kapcsolatokon belüli előmozdítására - vonatkozó javaslatokat.
Véleményünk szerint a vállalatok bevonása az olyan kérdések megoldásához is elengedhetetlen, mint például a fiatalok munkanélkülisége, a képzés, a munkavállalók készségei, egészsége és sokfélesége, felelős átszervezés és helyi fejlesztés, különös tekintettel az Európát érintő jelenlegi gazdasági és szociális nehézségekre.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra június 7-én, kedden, 12.00-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Siiri Oviir
Nagy jelentőséget tulajdonítok az Európai Unió szociálpolitikájának külső dimenziójával kapcsolatos tevékenységeknek és kezdeményezéseknek, amelyek arra irányulnak, hogy a harmadik országokban előmozdítsák a szociális normákat többek között a modernkori rabszolgaság megakadályozása érdekében, amely nem értékes egyénnek tekinti az embereket, hanem pusztán "termelő gépezetnek”.
A világban jellemző és egyre növekvő gazdasági válság következtében egyre rosszabbak a munkafeltételek, leginkább a munkavállalók bére csökken, a nyugdíjkorhatár pedig egyre inkább kitolódik a profitszerzés érdekében. Ennélfogva a mostani tendencia megváltoztatásához a szavak helyett a tettek mezejére kell lépnünk, és végre kell hajtanunk a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) tisztességes munkáról szóló napirendjét és a vonatkozó egyezményeket. Szükség esetén rendkívüli intézkedéseket is kell alkalmazni - különféle gazdasági szankciókat és korlátozásokat - azon országokkal és vállalatokkal szemben, amelyek következetesen figyelmen kívül hagyják ezeket. Természetesen a vonatkozó szankciókat nem szabad felszínesen vagy a gazdasági verseny megszüntetésének szándékával alkalmazni.
Az, hogy a harmadik országok megsértik a munkaügyi normákat, szintén hozzájárul a túlzottan magas vámokhoz a fejlett országokban és az Európai Unió egységes piacán, tehát mindenképpen be kell tartanunk az ILO feltételeit, ha versenyképesek szeretnénk lenni. Az Európai Unió ne mutogasson senkire; ehelyett a helyzet javítása érdekében saját megoldásokkal és kompromisszumokkal álljon elő.
Örvendetesnek tartom, hogy fejlődés tapasztalható a vállalatok társadalmi felelőssége és a saját munkavállalóik irányában tanúsított tisztelettudó magatartása tekintetében. Ugyanakkor elfogadhatatlan az a helyzet, hogy az országok és a helyi kormányzatok kötelezettségeit áthárítják a vállalatokra. Az ilyen eljárás inkább a volt Szovjetunióval és a FÁK országaival hozható kapcsolatba, ahol lényegében a hatóságok irányítják a vállalatok pénzének az útját.
Sirpa Pietikäinen
Szeretnék gratulálni Falbr úrnak a szociálpolitika külső dimenziójáról, a munkaügyi és szociális normák előmozdításáról és az európai vállalatok szociális felelősségéről szóló jelentéssel kapcsolatban végzett kitűnő munkájához. A politikai és gazdasági szempontból integrált EU-nak minden eddiginél égetőbb szüksége van a szociális dimenzióra is. Fontos biztosítani az alapvető szolgáltatásokat, az alapvető biztonságot és a tisztességes munkafeltételeket minden uniós polgár számára, különösen most, a gazdasági válság idején. Ahogy az előadó is elmondta, az Európa által választott szociálpolitikai megközelítést kell alkalmazni a harmadik országokkal való kapcsolatainkban is. Az Uniónak erőteljesebben kell ragaszkodnia ahhoz, hogy a jövőbeni kereskedelmi és beruházási megállapodások feltétele a nemzetközi megállapodások ratifikálása, végrehajtása és nyomon követése legyen. Továbbá az európai vállalatoktól is meg kell követelni, hogy legyenek nyitottabbak elszámolásaik és alvállalkozói hálózatuk tekintetében, hogy az Európai Unió szilárd társadalmi-politikai értékei ne pusztán hiú ábrándok maradjanak.
