Az EU és India közötti szabadkereskedelmi megállapodás (rövid ismertetés) 
Elnök
A következő napirendi pont Karim úr jelentése a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság nevében, az EU és India közötti szabadkereskedelmi megállapodásról.
Syed Kamall  
az előadó helyett. - Tisztelt elnök úr! Sok időt töltök a Parlamentben azzal, hogy azt mondogatom az embereknek, hogy én nem Karim vagyok, hanem Kamall. Az emberek számára zavarba ejtő lehet, hogy Kamall adja elő Karim jelentését. Az ő nevében beszélek, mivel előre nem látható körülmények miatt nem lehet itt ma este, amiért elnézésüket kéri.
A jelentése az árukereskedelemmel, a szolgáltatásokkal, beruházással és szellemi tulajdonnal, valamint fejlesztési kérdésekkel foglalkozik. A PPE-DE, az ALDE és az UEN csoport közös alternatív állásfoglalást terjesztett elő, mivel úgy érezték, hogy az eredeti bizottsági döntés egy kellően nem képviselő szavazás következménye volt, ami a jelentés több protekcionista pontját érintetlenül hagyta. Az alternatív állásfoglalás jobban rávilágít arra, hogy India milyen fontos kereskedelmi partner az EU számára, valamint rámutat azokra az előnyökre, amelyekkel a kereskedelem liberalizálása járhat mindkét fél számára.
Az EU és India 2007 júniusában kezdett tárgyalásokat a szabadkereskedelmi megállapodásnak nevezett témában, amit azonban sokan valószínűleg helyesebben preferenciális kereskedelmi megállapodásnak neveznének. A jelentés az EU és India között átfogó, ambiciózus és kiegyensúlyozott szabadkereskedelmi megállapodás megkötésére hív fel, amelynek javítania kellene az árukhoz és szolgáltatásokhoz való piaci hozzáférést, alapjában véve lefedve a kereskedelem számos területét, és a szabályozás átláthatóságára vonatkozó rendelkezéseket beépítve a kölcsönös kereskedelmi befektetésre vonatkozó területeken, valamint olyan területeken, mint az egészségügyi és a növény-egészségügyi normák, a szellemi tulajdon védelme, a kereskedelem előmozdítása és a vámügyek.
A jelentés fő pontjai rámutatnak, hogy ha az árukereskedelmet vizsgáljuk, India olyan szintekre csökkentette az átlagosan alkalmazott vámtarifáit, hogy azok már összehasonlíthatók a többi ázsiai országok vámtarifáival - nevezetesen India átlagosan alkalmazott vámtarifája a 4,1%-os EU-átlaghoz képest most 14,5%. A jelentés megemlíti továbbá, hogy Indiának aggályai vannak a REACH következményeivel kapcsolatosan, az EU-ba irányuló gyümölcsexport költséges igazolásai, valamint az EK jelzés költséges megfelelőségi eljárásai miatt, és hangsúlyozza, hogy ezeket a problémákat meg kell oldani a preferenciális kereskedelmi megállapodás során.
A jelentés arra is rámutat, hogy a szolgáltatások liberalizálása semmiféleképpen nem korlátozhatja a szolgáltatások szabályozásának jogát, beleértve a közszolgáltatásokat is. Azt is el kell azonban ismerni, hogy az állam elég gyakran nem képes úgynevezett "közszolgáltatásokat” nyújtani, és el kell ismernünk, hogy az államon kívüli szereplők - a magánszektor - szerepét a szegényeknek nyújtott alapszolgáltatások területén, különösen abban az esetben, ha az állam - gyakran a bevételek hiánya miatt - nem tudja azokat saját maga biztosítani.
Az EU és India közötti szolgáltatás-kereskedelem viszonylag kiegyensúlyozatlan: az EU szolgáltatásainak 1,5%-át exportálja Indiába, míg India szolgáltatásainak 9,2%-át exportálja az EU-ba. A jelentés tovább arra ösztönzi Indiát, hogy dolgozzon ki megfelelő adatvédelmi jogszabályokat annak biztosítása érdekében, hogy a szolgáltatás-kereskedelmünk során biztosak lehessünk abban, hogy az indiai társaságok képesek nagy mennyiségű információt kezelni, mivel aggályok merülnek fel az adatvédelemmel kapcsolatosan.
A jelentés azt is elismeri, hogy a befektetési fejezeteket gyakran kíséri a tőkemozgások liberalizálása és a tőkekontroll elvetése melletti elkötelezettség. Így tehát arra kérjük a Bizottságot, hogy tartózkodjon az ilyen záradékok belefoglalásától, mivel a tőkekontroll különösen a szegényebb országok esetében fontos, a pénzügyi válság hatásának enyhítése érdekében.
A jelentés továbbá üdvözli, hogy India kötelezi magát a szellemi tulajdon szigorú védelmére, és a TRIPS által meghatározott rugalmasságot alkalmazza egyes közegészségügyi kötelezettségek teljesítésére. Mindannyiunknak tudomásul kell vennünk, hogy a közegészségügyre vonatkozó, túl sok kötelezettség miatt gyakran nem jutnak a szegényebb országok polgárai gyógyszerekhez, mivel semmi nem ösztönzi a gyógyszeripari cégeket arra, hogy ilyen országok számára fejlesszenek ki gyógyszereket.
Végül a jelentés elismeri, hogy minden kereskedelmi megállapodás alapvető eleme a tartós fejlődésről szóló fejezet, és hogy lehetővé kell tennünk a kereskedelmet és a külföldi közvetlen befektetést. Azt is elismeri, hogy aggodalomnak adnak hangot - különösen a tisztelt házban - olyan kérdéseket érintően, mint a környezetvédelmi normák és az alapvető munkaügyi, munkaegészségügyi és biztonsági jogszabályok. Azt is el kell ismernünk, hogy a kereskedelmi kérdések és a környezetvédelem, ILO normák stb. valamilyen egyensúlyának megtalálása során az inga gyakran túlzottan kileng az egyik irányba, és végül ezek kapnak elsőbbséget a kereskedelemmel szemben, és a szegény országokat még nagyobb szegénységre ítéljük, mivel az ilyen országokban működő vállalkozók számára megnehezítjük a képességek kialakítását.
Louis Michel
Tisztelt elnök úr! Szeretném megköszönni az Európai Parlamentnek, hogy élénk érdeklődést tanúsít az Európai Unió és India közötti szabadkereskedelmi megállapodásról szóló tárgyalásaink iránt.
Különösen hálás vagy Kamall úrnak és a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságnak, hogy a Külügyi Bizottsággal és a Fejlesztési Bizottsággal együtt ilyen nagyszerű munkát végzett az EU és India közötti szabadkereskedelmi megállapodásról szóló jelentés elkészítése során. Kimerítő parlamenti eszmecsere folyt, és az állásfoglalásra vonatkozó indítvány tervezete az EU és India közötti szabadkereskedelmi megállapodásról szóló tárgyalások szinten valamennyi lehetséges aspektusával foglalkozik. A kifejezett vélemények hasznos eszközt jelentenek a szabadkereskedelmi megállapodásról szóló tárgyalásaink számára.
Amikor az Európai Unió és India közötti szabadkereskedelmi megállapodásról beszélünk, figyelembe kell vennünk az Indiával való stratégiai kapcsolataink általános összefüggéseit és bonyolultságát, beleértve az 1994. évi együttműködési megállapodást és a közös cselekvési tervet, hogy csak kettőt említsek az Indiával kapcsolatos, jelentősebb kezdeményezéseink és párbeszédeink közül.
Meggyőződésünk, hogy rendkívül fontos, hogy azon dolgozzunk Indiával, hogy sikerre vigyük az ambiciózus szabadkereskedelmi megállapodásról folyó tárgyalásokat, ami lehetővé teszi, hogy mindkét fél - mind az Európai Unió, mind India - győztesként kerüljön ki.
Minél ambiciózusabb a szabadkereskedelmi megállapodás, annál nagyobb gazdasági hasznot hoz a feleknek: az Európai Uniónak és Indiának. Ez az egyik fő következtetése annak a hatásról és fenntartható fejlődésről szóló tanulmánynak, amelyet a tárgyalásokkal párhuzamosan készített egy független tanácsadó.
A hatás és a fenntartható fejlődés értékelésének célja az volt, hogy elemzzük a jövőbeli szabadkereskedelmi megállapodás gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi hatását, valamint meghatározzuk az esetlegesen szükséges támogató intézkedéseket.
A hatás és a fenntartható fejlődés értékelése jelenleg a végső szakaszban tart, és áprilisban, más szóval a most zajló tárgyalások támogatása érdekében időben rendelkezésre kellene, hogy álljon.
Engedjék meg, hogy rövid helyzetjelentést adjak ezekről a tárgyalásokról! A 2007. júniusi kezdet óta hat tárgyalási fordulóra került sor, a hatodik ülést Delhiben tartottuk a múlt héten, március 17. és 19. között. Két plusz ülést tervezünk még megtartani ebben az évben, ideális esetben az áprilisban sorra kerülő, indiai választásokat követően és az EU-indiai novemberi csúcstalálkozót megelőzően.
Ami a tárgyalások lényegét illeti, haladást értünk el a szabadkereskedelmi megállapodáshoz tartozó, valamennyi témában, azonban sok még a tennivaló.
Közelebbről nézve vámtarifa-javaslatokról beszéltünk, alaposan megtárgyaltuk több kulcsfontosságú szolgáltatási ágazatot, és haladást értünk el a megállapodás szinte valamennyi területének megszövegezéséről szóló megbeszélések során. Mindezek ellenére messze vagyunk még a megállapodástól.
Mielőtt befejezném mondandómat, még egyszer szeretném kifejezni a Bizottság háláját a Parlamentnek és az előadónak. A Bizottság türelmetlenül várja, hogy további lehetőségek nyíljanak a Parlamenttel való hatékony együttműködésre.
Elnök
Az ismertetést lezárom.
A szavazásra 2009. március 26-án, csütörtökön kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Kader Arif  
Szerdán a Parlament kifejezte a véleményét az Európai Unió és India közötti, jövőbeli szabadkereskedelmi megállapodásról. A szocialisták munkájának köszönhetően a bizottság által elfogadott szöveg rámutat India gazdasági és társadalmi törékenységére, hiszen ebben az országban a lakosság 80%-a napi 2 dollárnál kevesebb pénzből él. Az Európai Parlament szocialista frakciója ezzel a valósággal szembesülve módosításokat terjesztett elő, rámutatva, hogy amennyiben bármilyen módon megerősödnének az EU és India kereskedelmi kapcsolatai, azt szigorú keretek között kell megvalósítani, hogy elejét vegyük a közszolgáltatások liberalizációjának, hogy garantáljuk a közegészségügyi ellátáshoz és az alapvető gyógyszerekhez való hozzáférést, és hogy megvédjük a legsebezhetőbb emberek és ágazatok érdekeit. Egyáltalán nem meglepő, hogy a Parlament jobb szárnya szövetségbe tömörülve sokkal liberálisabb szöveget javasolt a plenáris ülésen, és elsősorban a bankszolgáltatások, a biztosítás, a postai szolgáltatások és a közbeszerzés liberalizálására hívott fel. A szerdai szavazáson a szocialisták tisztességes és igazságos kereskedelemről szóló elképzelését fogom támogatni, és ellenezni fogok minden, jobb oldalról jövő, és az ezen alapelveknek ellentmondó kísérletet.
Rovana Plumb  
Az EU Indiával való árukereskedelmének értéke több, mint kétszeresére nőtt 2000 és 2007 között: Az export 13,7 milliárd euróról 29,5 milliárd euróra, míg az import 12,8 milliárd euróról 26,3 milliárd euróra nőtt. 2007-ben az EU-export 2,4%-át, az EU-importnak pedig 1,4%-át tette ki az Indiával való árucsere, és India volt az EU kilencedik legnagyobb kereskedelmi partnere.
Örömömre szolgál ez a jelentés, mert az EU és India közötti, átfogó, ambiciózus és kiegyensúlyozott szabadkereskedelmi megállapodás megkötésére hív fel, ami javítani fogja az áruk és szolgáltatások piaci hozzáférését, alapvetően minden iparágat lefedve, és rendelkezéseket tartalmaz az átlátható szabályozásra vonatkozóan a kölcsönös kereskedelmet és befektetést érintő területeken, valamint a szabadkereskedelmi megállapodás alapvető elemeként tartalmazza a megfelelőségi szabványokat és értékelést, az egészségügyi és növény-egészségügyi normákat, a szellemi tulajdon védelmét, beleértve a végrehajtást, a kereskedelem előmozdítását és a vámügyeket, közbeszerzést, a kereskedelmet és versenyeztetést, továbbá a kereskedelmet és a fejlesztést és az emberi jogokat.
Szeretném kiemelni, hogy a szabadkereskedelmi megállapodásnak elő kell segítenie:
kétoldalú előnyök fokozását az egyre növekvő számú polgárok számára,
a millenniumi fejlesztési célok elérését, beleértve a környezetkárosítás megelőzésére és a társadalmi normák betartására vonatkozókat is.
Bogusław Rogalski  
India az ellentétek országa. Általánosságban elmondhatjuk, hogy túlnépesedett, a szegénység (India lakosságának 80%-a napi 2 dollárnál kevesebb pénzből él) és eluralkodik a betegség. A gazdaság terén az utóbbi időben elért haladás hozzájárult ahhoz, hogy India a világgazdaság egyik vezetője legyen. India hozzájárulása az orvostudomány, a technológia és az űrkutatás terén elért haladáshoz azonban ellentétben áll az országot sújtó élelmiszer- és vízhiánnyal.
Az EU India legnagyobb külföldi befektetője és kereskedelmi partnere. 2007-ben az uniós befektetések képviselték az összes indiai befektetés 65%-át. India EU-beli befektetése is sokszorosára növekedett az elmúlt években. Az EU a WTO által meghatározott alapelveken nyugvó, többoldalú kereskedelmi rendszer biztosítására kellene, hogy helyezze a hangsúlyt, amely a legjobb lehetőséget biztosítja a tisztességes és becsületes nemzetközi kereskedelem számára.
Hangsúlyoznunk kell azonban annak tényét, hogy Indiának meg kell küzdenie az éhezés nagymérvű problémájával - a globális éhezési mutatók szerint India 88 ország közül a 66. helyen áll. A nukleáris világhatalommal bíró India nem írta alá az atomsorompó-egyezményt sem. A másik aggasztó kérdés a gyermekmunka problémája: a gyermekeknek általában veszélyes és egészségtelen körülmények között kell dolgozniuk.
Az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó pontok alapvető részét kell, hogy képezzék bármilyen, Indiával aláírt szabadkereskedelmi megállapodásnak. Azt is biztosítanunk kell, hogy betartják a szociális és környezetvédelmi megállapodásokat és normákat.
