Rozhodné právo v manželských veciach - Zmena a doplnenie nariadenia, pokiaľ ide o súdnu právomoc a zavedenie pravidiel týkajúcich sa rozhodného práva v manželských veciach (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je spoločná rozprava na tieto témy:
správa pani Gebhardtovej v mene Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci o návrhu nariadenia Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2201/2003, pokiaľ ide o súdnu právomoc a zavedenie pravidiel týkajúcich sa rozhodného práva v manželských veciach - C6-0305/2006 - a
otázka na ústne zodpovedanie pre Komisiu, ktorú predložili pani Gebhardtová a pán Deprez v mene Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci o nariadení Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2201/2003, pokiaľ ide o súdnu právomoc a zavedenie pravidiel týkajúcich sa rozhodného práva v manželských veciach - B6-0477/2008).
Evelyne Gebhardt
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, dnes diskutujeme o záležitosti, ktorá je pre občanov mimoriadne dôležitá. Naša Európa je príjemným miestom, kde sa ľudia tešia zvyšovaniu mobility. Je to miesto, kde sa uzatvára stále viac manželstiev medzi štátnymi príslušníkmi z rôznych krajín alebo sa páry sťahujú do inej krajiny. To je, samozrejme, dobré a je to jedným z úspechov Európskej únie. Žiaľ, tento úspech má však aj nevýhodu. Tieto manželstvá často končia rozchodom, a potom nastáva otázka nevyhnutného rozvodu.
Súčasný zákon je v niektorých ohľadoch taký neuspokojivý, že manželský pár nemusí byť schopný nájsť kompetentného sudcu alebo príslušný právny poriadok pre svoj rozvod. Prirodzene, pre týchto občanov je to veľmi nepríjemná situácia a my musíme navrhnúť riešenie a odpoveď. Týka sa to životov ľudí, ktoré sú mimoriadne dôležité.
Som rada, že sa Európska komisia pustila do riešenia tejto otázky, a preto by som rada priamo zopakovala, že v tejto záležitosti nebude žiadna harmonizácia práva. Skutočne to nie je dovolené a celkom jasne sa uvádza v Zmluve o Európskej únii a v Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, že zákony v týchto záležitostiach sú v kompetencii členských štátov.
Napriek tomu musíme zabezpečiť transparentnosť a postarať sa o to, aby boli bčania schopní využívať tento zákon. Napokon, legislatíva je veľmi rôznorodá. Na jednej strane na Malte nie sú vôbec žiadne rozvody a na druhej strane v Švédsku sa môže uskutočniť jeden rozvod za šesť mesiacov. V Holandsku sú povolené homosexuálne manželstvá, ale v Poľsku by takéto manželstvo bolo nemysliteľné. To všetko sú otázky, ktoré sa vynárajú a na ktoré musíme odpovedať.
V Európskom parlamente sme odviedli dobrú prácu a pri tom sme konštruktívne spolupracovali s Európskou komisiou a tiež s Radou. Rada je kľúčová - musí jednohlasne rozhodnúť, čo sa v budúcnosti urobí v tejto oblasti. Žiaľ, práve v tom je teraz problém, ale k tomu sa vrátim neskôr. Odpoveď, ktorú nám navrhla Európska komisia, je veľmi pozitívna. Po prvé, chcela by zvýšiť voľbu práva, podľa ktorého sa manželský pár môže rozviesť za predpokladu, že obidve strany súhlasia, aj keď je úplne samozrejmé, že na to, aby to bolo skutočne uplatniteľné, musí byť preukázateľné spojenie so životom, miestom pobytu alebo miestom uzavretia manželstva manželského páru alebo s inými hľadiskami.
Vynára sa tiež otázka, čo sa stane, ak sa manželský pár alebo jeden z partnerov chce rozviesť a nevedia sa dohodnúť na právnom poriadku, ktorý sa uplatní. Za týchto okolností zastávame názor, že nemôže existovať taká veľká sloboda voľby a takisto musíme zabezpečiť, aby existoval zoznam volieb. Nemôžeme akceptovať snahy o vyhľadávanie čo najvýhodnejšieho právneho postavenia (tzv. forum shopping). Nemôžeme akceptovať situáciu, v ktorej si silnejší partner zvolí právo, ktoré je pre neho alebo pre ňu najvýhodnejšie, a ten druhý je znevýhodnený. To je neprijateľné. Preto máme v týchto záležitostiach dve rozdielne odpovede.
Jedna mimoriadne dôležitá zásada sa celkom jasne týka obidvoch prípadov. Musíme zabezpečiť, aby boli obidvaja partneri veľmi dobre informovaní o sociálnych aj právnych dôsledkoch voľby práva. Príkladmi sú záležitosti poručníctva, výživného, ako aj všetky súvisiace otázky. Zúčastnené strany si musia byť vedomé týchto dôsledkov, skôr ako urobia rozhodnutie. Žiadame, aby sudcovia overovali, či sú si partneri skutočne vedomí dôsledkov svojej voľby.
Tiež je dôležité, aby sme zabránili uplatňovaniu právnych predpisov z iných častí sveta, ktoré sú neprijateľné podľa zásad Európskej únie, napríklad právo šaría, čínske právo alebo akékoľvek iné. Aj v tejto súvislosti sme navrhli jasný výklad, najmä v pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch 25 a 30, ktoré som sa pokúsila posilniť svojím pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom 36 - konkrétne vyjadrením, že príslušné právo musí byť v súlade so základnými zásadami Európskej únie alebo sa nemôže uplatniť. To je úplne samozrejmé, pokiaľ ide o nás.
Skupina Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a európskych demokratov predložila niekoľko pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, ktoré sú podľa mňa úplne neprijateľné. Úplne obmedzujú to, čo máme, a okrem toho by porušovali existujúce medzinárodné právo, napríklad Haagsky dohovor. Nemôžeme s tým súhlasiť. Potrebujeme ďalší dialóg a dúfam, že do zajtra budeme schopní nájsť riešenie tohto problému. V každom prípade som veľmi zaviazaná pánovi Demetriovi za jeho spoluprácu so mnou. Bola veľmi konštruktívna.
Rada má veľký problém: musí prijať jednohlasné rozhodnutie a momentálne jeden členský štát jednoducho stojí v ceste tejto jednohlasnosti. Preto náš výbor predložil túto otázku na ústne zodpovedanie Rade a Európskej komisii. Považujem za veľmi poľutovaniahodné, že Rada tu teraz nie je prítomná, aby zodpovedala našu otázku. Pán minister práve odišiel. Je nevyhnutné, aby sme vedeli, čo máme teraz robiť, a to v našom vlastnom záujme a tiež v záujme občanov a budúcnosti Európskej únie.
Prvá otázka na Európsku komisiu - som rada, že ste tu, pán Barrot, aby ste odpovedali - znie takto: máte v úmysle stiahnuť svoj návrh? Druhá je: máte v úmysle predložiť Rade návrh o ustanovení postupu posilnenej spolupráce podľa článku 11 Zmluvy o ES a v súlade s článkom 43 a 45 Zmluvy? Bola by som rada, keby mi Rada povedala, či skutočne mieni ísť týmto smerom, keďže je to dôležitá otázka, ktorá vznikla.
Jacques Barrot
Vážená pani predsedajúca, vážené poslankyne, vážení poslanci, začnem tým, že sa pokúsim reagovať na správu pani Gebhardtovej a potom prejdem na otázku na ústne zodpovedanie, ktorú ste vo veľmi vhodnej chvíli spojili so správou. Som rád, že je tu aj pán Deprez.
Veľká vďaka, pani Gebhardtová, za vašu správu, ktorá je veľmi pozoruhodná, a najmä za vašu výbornú spoluprácu s Komisiou na takejto delikátnej a citlivej téme.
Návrh nariadenia Rím III je skutočne veľmi dôležitý nielen pre Komisiu, ale aj pre nás - viem, že aj Európsky parlament sa o neho veľmi zaujíma. Verím, že bude veľmi dôležitý v podpore voľného pohybu ľudí v rámci Európskej únie.
Pani predsedajúca, rád by som len prešiel niektorými údajmi, ktoré máme k dispozícii: v súčasnosti sa v Európskej únii uzavrie každý rok 2 200 000 manželstiev, pričom 350 000 z nich sú medzinárodné manželstvá. Už teraz je to značný počet a očividne je to jav, ktorý bude vzrastať. Tento návrh ovplyvní ročne približne 170 000 rozvodov, čo je približne 19 % z celkového počtu 875 000 rozvodov za rok v rámci Európskej únie. 20 % - to je významné číslo!
Pani Gebhardtová, preto Komisia s vami vo veľkej miere súhlasí, pokiaľ ide o význam návrhu nariadenia Rím III: poskytuje väčšiu predvídateľnosť a právnu istotu pre manželské páry, ktorých sa to týka. Ako ste poukázali, v dôsledku chýbajúceho rámca sa manželské páry buď snažia vyhľadať čo najvýhodnejšie právne postavenie, alebo má posledné slovo dominantný partner.
Komisia preto vo veľkej miere, aj keď s istými výhradami, podporuje správu Európskeho parlamentu o pôvodnom návrhu nariadenia Rím III. Komisia podporuje pozmeňujúce a doplňujúce návrhy Parlamentu, ktorých cieľom je zabezpečiť, aby manželia mohli urobiť rozumnú voľbu. Komisia preto súhlasí s Parlamentom, že je potrebné sprísniť formálne podmienky na uzavretie manželských zmlúv a chrániť slabšieho partnera, ale takisto musíme v tejto súvislosti brať do úvahy rozdiely v právnych systémoch členských štátov. Ako ste celkom správne zdôraznili, nie je to záležitosť harmonizácie.
V podobnom duchu Komisia víta návrhy Parlamentu, ktorých cieľom je zlepšiť povedomie verejnosti o vnútroštátnych a európskych zákonoch týkajúcich sa manželských a rozvodových zmlúv. Je tu jeden bod, s ktorým nesúhlasíme: Komisia nevidí potrebu zahrnúť nové kritérium pôsobnosti založené na mieste svadobnej slávnosti, keďže spojenie medzi miestom sobáša a situáciou manželského páru pri rozchode môže byť slabé.
Napriek tomu Komisia súhlasí s pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom Parlamentu týkajúcim sa možnosti manželov ísť k tomuto súdu až v krajnom prípade, keď sa ukáže nemožné dosiahnuť rozvod pred súdom obvyklého pobytu, ale vidíme to skôr ako výnimočný prípad.
Komisia by to tiež radšej nechala na Súdny dvor, aby vysvetlil výraz "obvyklý pobyt". Tento výraz sa už objavuje v niekoľkých nástrojoch a doteraz nebol formálne definovaný, ale zdá sa, že sudcovia z členských štátov nemajú zatiaľ príliš veľa problémov s jeho používaním. Myslíme si, že v záujme rešpektovania rôznorodosti právnych systémov jednotlivých členských štátov môžeme dôverovať Súdnemu dvoru.
Takisto nepovažujeme za nevyhnutné, aby sa návrh Rím III obmedzil výlučne na právo členských štátov. Ide o dôležitú otázku, pretože členské štáty budú chcieť naďalej uplatňovať rozvodové práva tretích krajín, s ktorými máme spoločné naše demokratické hodnoty. Ak sa napríklad Nemka alebo Francúzka vydá za Švajčiara, zdá sa opodstatnené, aby sa mohli uplatňovať aj pravidlá, ktoré sme si stanovili pre toto manželstvo alebo tento rozvod.
Majte však na pamäti, že Komisia súhlasí s Parlamentom, že do návrhu Rím III sa, samozrejme, musí doplniť doložka o nediskriminácii, ktorá by umožnila ktorémukoľvek európskemu sudcovi vylúčiť cudzie práva, ktoré nie sú v súlade so zásadou rovnosti medzi manželmi. Táto doložka o nediskriminácii nám bezpochyby naďalej umožní uplatniť tento návrh napríklad v prípade manželstiev medzi občanmi zo Švajčiarska a členského štátu alebo Nórska a členského štátu.
Teraz prejdem na otázku, ako môžeme zabezpečiť, aby bol návrh Rím III úspešný. Ešte raz by som chcel ale poďakovať pani Gebhardtovej a pánovi Deprezovi za ich otázku na ústne zodpovedanie a že ma informovali o priebehu návrhu Rím III. Tiež, samozrejme, ľutujem patovú situáciu, ktorá nastala v Rade v súvislosti s rokovaniami o tomto návrhu. Minulý rok v júli sme diskutovali s ministrami spravodlivosti o možnosti posilnenej spolupráce na návrhu Rím III a na konci júla deväť členských štátov predložilo Komisii žiadosť o posilnenú spoluprácu, čiže viac ako tretina členských štátov, ktoré sa podieľajú na prijatí tohto návrhu. Preto je jasné, že sa Komisia musí zaoberať touto žiadosťou o posilnenú spoluprácu, ale ako neskôr pochopíte, ak chceme, aby to bolo úspešné, budeme musieť venovať pozornosť celému kontextu.
Chcel by som odpovedať na tri otázky, ktoré ste položili Komisii. Po prvé, môžem vám povedať, že neexistujú žiadne plány stiahnuť pôvodný návrh Komisie. Ak však Komisia súhlasí s tým, že predloží Rade návrh o posilnenú spoluprácu v rámci návrhu nariadenia Rím III, môže v záujme právnej zrozumiteľnosti stiahnuť svoj pôvodný návrh hneď, ako bude prijaté rozhodnutie, a to s cieľom zmeniť a doplniť tento návrh. Ale to by sa stalo len v tom prípade, ak by sme skutočne mali možnosť začať posilnenú spoluprácu. V každom prípade stiahnutie nie je na programe.
Rád by som využil túto príležitosť, aby som stručne zhrnul postup, ktorý má byť dodržiavaný pri mechanizme posilnenej spolupráce. Najskôr musí aspoň osem členských štátov predložiť žiadosť Komisii, ako sa stalo v tomto prípade. Ak žiadosť spĺňa kritériá stanovené v Zmluve o Európskej únii, ak je v súlade s pravidlami o jednotnom trhu, Komisia môže predložiť žiadosť Rade. Ak sa rozhodne neurobiť to, musí poskytnúť dôvody. Povolenie zaviesť posilnenú spoluprácu udeľuje Rada po konzultácii s Parlamentom alebo po jeho súhlase, v závislosti od situácie.
Žiadosť o posilnenú spoluprácu, samozrejme, vyvoláva určité otázky z právneho aj politického hľadiska. Musíme čeliť potrebe pokračovať v našej spoločnej činnosti v súvislosti s rodinným právom čo najbližšie k občanom a porovnať túto potrebu s rizikom rozdrobenia európskeho priestoru spravodlivosti, ktoré by mohlo vyplynúť zo série dohôd o posilnenej spolupráci. Skôr než prednesiem vyhlásenie, by som samozrejme rád počul názory poslancov Parlamentu a určite chcem, aby členské štáty objasnili svoje stanovisko.
V každom prípade by som rád uistil Európsky parlament, že je mojím úmyslom - a nielen úmyslom, ale aj túžbou, aby sme sa pohli ďalej v oblasti súdnej spolupráce v občianskych veciach v Európe. Rodinné právo nesmie byť slabý odvar občianskeho práva - bolo by to dosť paradoxné vzhľadom na to, že otázky, ktoré zahŕňa, sú najbližšie k dennému životu ľudí. Našťastie sa pokročilo v súvislosti s rozšírením rozhodnutí v rozvodových konaniach, právami a povinnosťami rodičov a právami na prístup k deťom.
K tejto téme by som tiež rád povedal, že teraz, keď máme texty, ako komisár budem musieť s vašou pomocou zabezpečiť, aby sa tieto pravidlá dodržiavali. Mám na mysli konkrétne práva na prístup k deťom a starostlivosť o ne, v súvislosti s ktorými nie je súčasná situácia v Európe úplne uspokojivá.
Ako zhrnutie by som rád uviedol, že budeme naozaj schopní prísť s legislatívnym návrhom o rozhodnom práve v tejto veci. Rád by som tiež dodal, že súbežne pripravujeme zákon uplatniteľný na manželské systémy, ktorý by mal byť prijatý začiatkom roku 2010.
Pani predsedajúca, práve tu sa nachádzame v tejto záležitosti. Nemôžem, samozrejme, predvídať výsledok konzultácie, ktorú budeme čoskoro viesť s členskými štátmi. Môžem však povedať, že Komisia chce urobiť skutočný pokrok, pričom sa predsa len znovu postará o to, aby sme so sebou stiahli väčšinu členských štátov. Toto je v krátkosti môj názor, ale dúfam podobne ako vy a Parlament - budem vás pozorne počúvať - že sa veci pohnú ďalej.
Carlo Casini
Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, návrh nariadenia, o ktorom diskutujeme, podrobne preskúmal Výbor pre právne veci, ktorého spravodajcom mám tú česť byť.
Odporúčania predložené v stanovisku, ktorý výbor jednohlasne prijal, sa však stretli len s čiastočným súhlasom vo Výbore pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci. Napriek tomu musím povedať, že sme sa spolu snažili čo najviac racionalizovať pôvodný návrh Rady, a to pridaním prvkov právnej istoty.
Kompromisné pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré schválili dva výbory s pomocou pani Gebhardtovej, ktorej by som chcel poďakovať, sú vítané a podporujú spomínané zásady s cieľom spustiť toto nariadenie. V tejto súvislosti úrady štátu, ktorý nevytvára opatrenia pre prípad rozvodu a ktorý neuznáva manželstvo, o ktorom diskutujeme, nebudú povinné toto manželstvo ukončiť.
V jednom bode je však naďalej rozdiel v názore, ktorý už spomenula pani Gebhardtová. Základná otázka je to, že možnosť výberu zákona je úplná novinka vo svete práva, keďže bežne nie je možné vybrať si právne normy, len sudcu. Tým pádom vzniká úplne nový koncept. Vzhľadom na túto možnosť voľby práva, na ktoré právo sa chceme odvolať? Na právo jedného z 27 štátov Európskej únie alebo na právo hociktorej krajiny vo svete? Pravdou je, že existuje obmedzenie. Obmedzenie je to, čo je už stanovené vo verejnej politike a neuplatňovaní v danom štáte akéhokoľvek zákona ustanovujúceho druh manželstva, ktoré sa nepovažuje za existujúce v tom štáte.
Verím, že ak skutočne chceme právnu istotu - moja námietka je technická - ak skutočne chceme zaviesť "nakupovanie" v súvislosti s voľbou rozhodného práva, ak sa skutočne chceme riadiť najslabším zákonníkom - pretože nezabúdajme, že na to, aby ste si vybrali zákon, potrebujete konsenzus a ten môže tiež podliehať značnému tlaku - ak skutočne chceme vytvoriť európsky právny priestor, v tom prípade je podľa môjho názoru dobré pre všetky tieto pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, aby bola voľba práva obmedzená na práva 27 štátov Európskej únie.
V tomto zmysle napriek tomu, že sme predložili niekoľko pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, ktoré sú v podstate všetky rovnaké a keďže je to zmena a doplnenie technického charakteru, ktorá nemení naše celkové stanovisko k návrhu, apelujeme na zdravý rozum všetkých poslancov, aby tento pozmeňujúci a doplňujúci návrh schválili.
Panayiotis Demetriou
Vážená pani predsedajúca, v prvom rade by som chcel poďakovať pani spravodajkyni za dlhé obdobie spolupráce vedúce ku správe, ktorá je nám dnes predložená, a poznamenať, že sme mali niekoľko stretnutí, na ktorých sme diskutovali o všetkých materiáloch.
Rodinné právo je vážna záležitosť a konkrétny aspekt, ktorý skúmame v súvislosti s rozvodom, čím mám na mysli súdnu právomoc a voľbu práva, je a vždy bol jedným z najvážnejších aspektov rodinného práva.
Rád by som zdôraznil, že našou politikou je podporiť inštitúciu rodiny, a nie povzbudzovať zrušenie manželstva. Rozvod je však dnes sociálny fenomén a my ho skutočne musíme riešiť. Nechceme to uľahčovať, ale keď manželstvo dosiahne bod, v ktorom už nemôže pokračovať, musíme byť schopní poskytnúť zákonné východiská tak, aby ani jedna strana nemusela znášať všetko utrpenie a trest.
Nemyslím si, že je ľahké zvoliť si rozhodné právo vo veci rozvodu, ale mohli by sme byť jasnejší, pokiaľ ide o verejnú politiku a ľudské práva s cieľom dať súdom právo voľného uváženia odmietnuť zákony, ktoré nie sú v súlade s európskymi zvyklosťami, ľudskými právami a verejnou politikou.
Čo sa týka posilnenej spolupráce, zastávam názor, že Komisia - a vám, pán komisár, gratulujem k pozícii, ktorú ste dnes zaujali - by mala posunúť túto záležitosť ešte ďalej, aby sme, pokiaľ je to možné, dospeli k bodu, v ktorom je posilnená spolupráca prijateľná.
Inger Segelström
v mene skupiny PSE. - (SV) Vážená pani predsedajúca, chcem začať poďakovaním pani Gebhardtovej za jej konštruktívnu prácu a vyjadriť svoju ľútosť nad tým, že nebolo možné dospieť k rovnakému názoru, ako zastáva Švédsko a ja sama. V dôsledku toho som nemohla hlasovať za správu vo výbore ani na plenárnom zasadnutí. Pre mňa ako švédsku sociálnu demokratku je tento návrh krok späť, pokiaľ ide o rovnosť medzi ženami a mužmi. Tieto záležitosti by mali byť preto aj v budúcnosti vyriešené na vnútroštátnej úrovni.
Myslím si, že by stačilo, keby bol rozvod umožnený, až keď budú zainteresované strany úplne dohodnuté. Návrh znamená, že slabšej strane, častejšie je to žena, môže teraz vnútiť riešenia druhá strana, čiže muž, a to buď tým, že bude konať prvý, alebo využije nátlak. Súdy môžu byť teda nútené uplatniť zákony, ktoré veľmi kritizujeme, zákony, ktoré sú nekorektné a ktoré považujú ženu, manželstvo a rozvod za zastarané a staromódne. Rýchle rozvodové konanie je pre mňa menej dôležité ako rovnosť a tiež ako to, aby sa ženy mohli cítiť bezpečne. Preto vytrvávam v mojich snahách a budem naďalej hlasovať proti tomuto návrhu, až kým nenájdeme iné riešenie.
Sophia in 't Veld
v mene skupiny ALDE. - (NL) Vážená pani predsedajúca, skôr než sa budem venovať záležitosti, o ktorej teraz diskutujeme, chcela by som navrhnúť, aby sme v budúcnosti požiadali každé predsedníctvo Rady, aby prinieslo do tohto Parlamentu voskovú figurínu alebo nafukovaciu figurínu, keďže samotná Rada je neustále neprítomná na rozpravách tohto druhu a ja rada oslovujem niekoho konkrétneho. Možno budete môcť formálne posunúť túto žiadosť predsedníctvu. Verím, že moji kolegovia poslanci so mnou súhlasia.
V prvom rade by som chcela aj v mene svojej skupiny zablahoželať a vyjadriť moju podporu spravodajkyni, ktorá odviedla výbornú prácu v priebehu minulého roku. Patrí jej všetka chvála.
Vážená pani predsedajúca, EÚ sa, samozrejme, nestará o manželskú etiku, ale o zaručenie práv občanom EÚ, kdekoľvek sú a s kýmkoľvek sa rozhodnú uzavrieť manželstvo. Skutočne to nie je naša vec, s kým sa rozhodnú uzavrieť manželstvo, ale čo musíme robiť, je chrániť práva občanov. V tejto súvislosti je mimoriadne poľutovaniahodné, že členské štáty neboli schopné dosiahnuť dohodu.
Chcela by som povedať svojim veľmi váženým švédskym kolegom poslancom, že si myslím, že je to obrovské nedorozumenie. Verím, že ľudské práva, najmä tie ženské, budú týmto posilnené a nie oslabené. Naozaj vítam skutočnosť, že v 21. storočí sa ľudia môžu sami rozhodnúť, pokiaľ ide o ich vlastný život - a rozvod môže byť toho nevyhnutná súčasť.
Navyše ako spravodajkyňa by som chcela povedať, že moja skupina bude tiež hlasovať proti pozmeňujúcim a doplňujúcim návrhom predloženým skupinou Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a európskych demokratov a tiež nesúhlasím s argumentmi pána Casiniho.
To je tiež zásadná otázka, pretože si myslím, že by sme sa mali sami rozhodnúť, čo chceme pre našich občanov. Nemali by sme dovoliť, aby nás premohol strach z islamského práva šaría. V súčasnom návrhu a v dodatočnom pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu Socialistickej skupiny v Európskom parlamente, ktoré podporujeme, sú zahrnuté dostatočné záruky. Toto bolo témou predchádzajúcich diskusií.
Okrem toho by som rada povedala nasledovné - a týmto reagujem na poznámky pána Casiniho - že je skutočne veľmi tvrdé, že rovnaké argumenty, ktoré zvykli vylučovať určité právne systémy, napríklad právo šaría, sú tiež použité alebo sa spomínajú v rámci Európskej únie na to, aby neuznali úplne legálne manželstvá uzavreté v rámci EÚ len na základe sexuálnej orientácie manželského páru. Podľa mňa je to úplná anomália.
Rada by som zopakovala, že považujem za mimoriadne poľutovaniahodné, že členské štáty neboli schopné dosiahnuť dohodu.
Ak tomu správne rozumiem, Komisia sa zatiaľ pevne drží európskeho riešenia. To ma napĺňa veľkou radosťou. Uvedomujem si, že je to mimoriadne zložitá vec. Ak sa tento problém aj napriek obrovskej motivácii pána Sarkozyho nevyrieši, určite to bude naozaj veľmi ťažké.
Nakoniec môžem len vyjadriť nádej, že sa napriek všetkému dosiahne bližšia spolupráca, ktorá bude vyhovovať všetkým 26 členským štátom, ktoré dosiahli dohodu, vrátane môjho.
Kathalijne Maria Buitenweg
v mene skupiny Verts/ALE. - (NL) Vážená pani predsedajúca, podľa štúdie Komisie, ktorá bola vydaná tento týždeň, tí, čo dochádzajú do práce na veľké vzdialenosti, často trpia bolesťami hlavy, nedostatkom spánku a majú zlé vzťahy, z čoho vyplýva, že v takýchto medzinárodných prostrediach vrátane nášho je veľmi vysoká miera rozvodovosti. V každom prípade čísla, ktoré pred chvíľou citoval pán komisár Barrot, opäť naznačujú, že oveľa pravdepodobnejšie skončia rozvodom medzinárodné vzťahy ako vzťahy medzi rovnakými národnosťami.
Oveľa zložitejšie je však formalizovať tieto rozvody, keďže ich dosah je značný, keďže jeden z partnerov je neustále v cudzej krajine, v ktorej nemá sociálnu záchrannú sieť alebo nepozná dostatočne situáciu v danej krajine, čo veľmi sťažuje dosiahnutie spravodlivého urovnania.
Práve preto by som rada vyjadrila svoje uznanie za prácu pani spravodajkyne Gebhardtovej. Myslím si, že bola veľmi svedomitá a urobila všetko pre to, aby boli posilnené najmä práva slabších alebo menej informovaných ľudí a aby boli všetci partneri skutočne dobre informovaní o svojich právach a vedeli, čo je pre nich najlepšie.
Považujem v tejto súvislosti za dôležité, že internetová stránka obsahuje nielen určitý súhrn financií a informácie o tom, ako rýchlo môžete byť rozvedení, ale že napríklad pozornosť sa sústredí aj na prípadné možnosti rodičovstva. Podľa môjho názoru práva detí by mali byť chránené, hoci je to na rodičoch. Zatiaľ čo sú to rodičia a nie vláda, ktorí by mali rozhodnúť, čo je správne a v záujme dieťaťa, malo by byť možné dosiahnuť vhodné riešenie, pokiaľ možno také, že o deti sa postarajú obidvaja rodičia. Dohoda by mala byť v každom prípade predložená. Nie všetko by malo skončiť na pleciach ženy, ale mala by existovať dohoda o tom, ako budú obaja rodičia riešiť túto záležitosť.
Tiež považujem poznámku našej švédskej kolegyne poslankyne za nepochopiteľnú, pretože ak žena chce ukončiť manželstvo, bezpochyby je to strašné, ak jej manžel nesúhlasí.
Na záver by som chcela povedať pani spravodajkyni, že manželstvo homosexuálov v Holandsku neexistuje. Máme manželstvo, ktoré je otvorené pre všetky páry bez ohľadu na ich pohlavie. Je to len jedno manželstvo a preto je to Európska únia a nie Holandsko, ktorá robí rozdiel v rámci nášho holandského manželstva.
Eva-Britt Svensson
v mene skupiny GUE/NGL. - (SV) Vážená pani predsedajúca, návrh by mal zabezpečiť, aby ľudia, ktorí sa rozvádzajú, mohli naozaj uplatniť svoje práva a získať informácie, ktoré potrebujú. Právo na informácie a vedomosti však nezávisí od spoločných nariadení. Tieto samy osebe nezvýšia povedomie alebo informovanosť ľudí.
V mojej krajine, Švédsku, je pravidlo také, že pokiaľ manželský pár nemá spoločne malé deti, stačí rozvod len oznámiť. Existujú aj príklady iných štátov EÚ, v ktorých je rozvod úplne zakázaný. Ak existuje niečo, čo dokazuje potrebu legislatívy v tejto oblasti, je to táto situácia. Lisabonská zmluva určite kladie určité aspekty občianskeho a rodinného práva na nadnárodný základ, ale v súčasnosti nemáme žiadnu Lisabonskú zmluvu. Pýtam sa, prečo Komisia predkladá návrhy v oblasti, ktorá doteraz bola oblasťou vnútroštátnej kompetencie. Naša skupina nebude hlasovať za návrh. Tiež som si myslela, že moja kolegyňa zo Socialistickej skupiny v Európskom parlamente, pani Segelströmová, uviedla mimoriadne dobrý argument.
Johannes Blokland
v mene skupiny IND/DEM. - (NL) Vážená pani predsedajúca, medzinárodné súkromné právo sa týka dvoch otázok. Prvá otázka je: ktorý súd je oprávnený? Druhá otázka je: ktorý zákon by mal súd uplatňovať?
Podľa mňa je pochopiteľné, že prvá otázka sa rieši na Európskej úrovni. Zaručuje to, že každý európsky občan môže predložiť svoj prípad pred Súdny dvor.
Druhá otázka sa týka oblasti, ktorú zvyčajne riešia a naozaj by mali riešiť samotné členské štáty. Existujúce vnútroštátne právne predpisy podliehajú mnohým vnútroštátnym zásadám, ktoré sa musia dodržiavať.
Návrh Komisie by však tiež mal harmonizovať tieto rozporné pravidlá. Správa pani Gebhardtovej rešpektuje väčšiu časť správy Komisie a nesnaží sa odstrániť z návrhu kapitolu IIa. Z tohto dôvodu budem hlasovať proti správe a proti návrhu. Preto by som chcela požiadať Radu, aby tiež odmietla návrh Komisie.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) V prvom rade by som chcela poďakovať spravodajkyni, pani Gebhardtovej, za jej výbornú prácu. Čo sa týka návrhu nariadenia, je potešiteľné vidieť, že sa vytvára jasný, úplný právny rámec, ktorý zahŕňa pravidlá týkajúce sa súdnej právomoci, uznávania a výkonu rozsudkov v manželských veciach, ako aj pravidlá týkajúce sa rozhodného práva, pričom umožňuje obidvom stranám určitú samostatnosť.
Návrh Komisie ponúka zainteresovaným stranám na základe vzájomnej dohody možnosť výberu príslušnej súdnej právomoci a rozhodného práva. Skutočnosť, že manželia majú v rozvodovom konaní toto právo, zvyšuje mieru samostatnosti obidvoch strán a umožňuje im slobodne si vybrať v súlade s určitými voliteľnými kritériami. Musíme zabezpečiť, aby voľba zainteresovaných strán bola rozumná. Inými slovami, obidvaja manželia sú riadne informovaní o praktických dôsledkoch ich voľby. V tejto súvislosti je pre nás dôležité zvážiť najlepší spôsob, ako zabezpečiť prístup ku všetkým informáciám pred podpisom rozhodnutia. Podobne sa musí poskytnúť prístup k informáciám bez ohľadu na finančnú situáciu každého z manželov.
Gerard Batten
Vážená pani predsedajúca, doktora Johnsona sa raz opýtali, akú radu by dal mladému páru, ktorý zvažuje manželstvo. Jeho odpoveď bola, aby to nerobili. Opísal tiež druhé manželstvo ako "víťazstvo nádeje nad skúsenosťou".
Táto správa musí vyvolať podobné reakcie. Akú radu by sme mali dať národom, ktoré zvažujú ponechať tvorbu ich práva vo veci rozvodu na Európsku úniu? Odpoveď je, samozrejme, aby to nerobili. Ak tak urobia, vzhľadom na všetky precedensy a škodlivú legislatívu EÚ, je to prinajmenšom jednoznačne víťazstvo nádeje nad skúsenosťou. Prekvapivo sa takým zdá byť aj záver Rady v tomto prípade. Rada nechce návrhy od Komisie. Zdá sa, že Rada veľmi rozumne ustupuje a počúva to staré príslovie, že je neskoro plakať nad rozliatym mliekom. Aká to bude zábava, keď Komisia príde s návrhmi na harmonizovanie manželstva homosexuálov a práva šaría!
Czesław Adam Siekierski
(PL) Žijeme v časoch, keď miznú hranice a naši občania sa môžu slobodne pohybovať a sobášiť. Napriek tomu sme doposiaľ neboli schopní uľahčiť veci tým, ktorí sa rozhodli rozísť. Príkladmi problémov týkajúcich sa toho, že v Európe chýba jednotné právo vo veci rozvodu, sú prípady manželstiev medzi poľskými a nemeckými občanmi. Od roku 1990 sa zaregistrovalo približne 100 000 takýchto párov. Väčšina z nich neobstála v skúške času.
Minulý rok Európsky parlament hostil Poliakov, ktorí stratili kontakt so svojimi deťmi v dôsledku rozsudkov nemeckých úradov zodpovedných za deti a mládež. Obvinenia z únosu a zákaz používania poľského jazyka sú len dva príklady ponižujúceho zaobchádzania zameraného na týchto rodičov a ich deti. Odpoveďou na porušovanie ľudských práv páchaných spomenutými inštitúciami bolo založenie poľského združenia rodičov proti diskriminácii detí v Nemecku. Ak sa nám podarí zaviesť navrhnuté zmeny v práve vo veci rozvodu, pomôžeme mnohým našim občanom, aby dotiahli určité obdobie ich života do civilizovaného konca. Najdôležitejšie je, aby sme nemuseli umožniť odlúčenie detí od jedného z ich rodičov.
Carlos Coelho
(PT) Vážená pani predsedajúca, pán Barrot, vo Výbore pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci som bol svedkom práce pani Gebhardtovej a tiež môjho kolegu, pána Demetrioa, na tejto správe. Pani Gebhardtová už zdôraznila, že zvýšená mobilita má za následok zvýšený počet manželstiev, ale rovnako aj zvýšený počet rozvodov. Rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi majú za následok právnu neistotu a najmä nečestné príležitosti vzhľadom na to, že lepšie informovaný partner sa môže obrátiť na súdy riadené právom, ktoré najlepšie obhajuje jeho záujmy. Preto podporujem túto iniciatívu, ktorá je podľa mňa mimoriadne dôležitá, keďže ukazuje jasný a úplný právny rámec súdnej právomoci, uznávania a výkonu týchto rozsudkov.
Musím povedať, že podľa môjho názoru čokoľvek, čo obmedzuje zbytočný konflikt, nielen zabezpečuje viac spravodlivosti pre ľudí, ale aj hlavne vytvára väčšiu sebadôveru medzi tými, ktorí sú zainteresovaní v súdnom konaní. Vytvára tiež priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, po ktorom všetci túžime.
Konrad Szymański
(PL) Pokiaľ viem, neexistuje žiadne ustanovenie v žiadnej zmluve práva v manželských veciach, čiže rodinného práva, riešené na úrovni Únie. Verím preto, že návrh Komisie je typický prípad istej hyperaktivity, ktorá je celkom zbytočná a bude slúžiť len na to, aby vytvárala zmätok, pokiaľ ide o podstatu skutočných právomocí Európskej únie.
Myslím si, že to predstavuje úmyselné narušenie tejto oblasti s cieľom vziať na seba ďalšiu prácu v oblasti práva v manželských veciach a jeho harmonizácie. Takáto činnosť je celkom zbytočná, keďže existujúce súkromné medzinárodné právo veľmi dobre zvláda manželské problémy a tiež rozvody na medzinárodnej úrovni.
Ljudmila Novak
(SL) Rada by som povedala, že počet rozvodov v Európe klesá. Žiaľ, nie je to tak, takže musíme riešiť otázku, ako môžeme zlepšiť pozíciu tých, ktorí predstavujú najzraniteľnejší článok reťaze, konkrétne deti.
Žiaľ, hlavnými obeťami sú deti, najmä v krajinách, v ktorých sa vyskytuje najviac odkladov v súdnych konaniach. Moja vlastná krajina, Slovinsko, je príkladom krajiny, v ktorej deti veľmi trpia, kým súdy rozhodnú, s ktorým rodičom bude dieťa žiť. Vedie to tiež k veľkým rodinným tragédiám a vážnym psychologickým následkom u mnohých detí.
Poznám veľa takýchto prípadov a dúfam, že táto spoločná smernica tiež prispeje k zlepšeniu situácie v jednotlivých členských štátoch.
Dumitru Oprea
(RO) V prípade bývalých komunistických krajín bolo jedným zo spôsobov úteku pred nátlakom, ktorému boli vystavené dievčatá z tohto regiónu, vydať sa, niekedy skutočne z lásky, ale vo väčšine prípadov zo zištných dôvodov. Následkom tohto bolo však množstvo únosov, prípadov spojených s psychologickým a fyzickým týraním a ničenie ľudských bytostí. V dôsledku celej tejto ságy musia trpieť deti, ktoré vznikli z týchto manželstiev. Ignorancia zákona sa používa ako ospravedlnenie, ale je to úplne nesprávne. Zvážme v takýchto prípadoch odporúčanie, že pre prípad ukončenia manželstva by mali byť spísané veľmi jasné podmienky rozvodu v čase, keď ešte prevláda atmosféra lásky, porozumenia a priateľstva prihliadajúc pritom na deti, ktoré vzniknú z manželstva.
Jacques Barrot
Vážená pani predsedajúca, ďakujem všetkým rečníkom. Chcel by som potvrdiť pani Segelströmovej, že som samozrejme začal diskusie so švédskymi úradmi. Máme však veľký problém s pochopením pozície vašej krajiny. Ako povedala pani Gebhardtová, návrh Rím III je zameraný najmä na ochranu slabšieho partnera pri uzatváraní manželských zmlúv. Naozaj je v tomto duchu a je celkom pravda - pravdepodobne musíme pokračovať v našom dialógu - že sme nepochopili, že v prípade páru, v ktorom jeden je Švéd, musíme tiež vziať do úvahy skutočnosť, že ak neexistujú žiadne pravidlá, prevláda zásada, že kto má moc, má aj pravdu. Odtiaľ pochádza náš problém v pochopení. Ešte raz však zohľadníme pozíciu, ktorú vy a vaša švédska kolegyňa zastávate.
Zbežne by som chcel tiež opraviť isté nedorozumenia. Ako niektorí povedali, nie je to v našej kompetencii, tieto otázky sú výlučne v kompetencii každého štátu. Pozrite, je tu paradox. Členský štát nemôže uplatňovať vnútroštátnu právomoc v otázkach týkajúcich sa dvoch jednotlivcov, v ktorých jeden z nich je štátny príslušník toho členského štátu a druhý nie. Logické je, že Európska únia by sa iste mala pokúsiť trocha organizovať tieto záležitosti, najmä ak, na rozdiel od toho, čo sa povedalo, medzinárodné súkromné právo nemá skutočnú odpoveď na tento druh problému, a z hľadiska skutočnosti, že máme priestor, v ktorom je sloboda pohybu, a ten priestor prirodzene bude znamenať viac a viac problémov. Ak táto otázka zaujíma Komisiu tak, ako aj Parlament, nie je to typ mylnej predstavy zápasenia s celým problémom, je to skôr odpoveď na pravdepodobnosť rastúceho počtu párov, ktoré sa chcú vyhnúť tomu, aby sa ocitli vo veľmi konfrontačnej situácii v prípade nezhody alebo rozchodu. V tomto spočíva problém. Určite nemôžem nikomu dovoliť povedať, že Rada povedala "nie". Nepovedala "nie", uviedla rozdielne názory. Napriek tomu však deväť členských štátov žiada o posilnenú spoluprácu. Na záver vám chcem pripomenúť, že návrh Rím III obsahuje doložku o nediskriminácii, ktorá umožňuje, aby sa obchádzali cudzie zákony, ktoré by nezaručovali rovnosť manželov. Toto je jasné. Nehovoríme tu o práve šaría, je to otázka zásady rovnosti mužov a žien. Text tiež posilňuje integráciu žien, ktoré žijú na našej spoločnej európskej pôde tým, že uprednostňuje zákon krajiny obvyklého pobytu. Tieto ženy budú môcť požiadať sudcu, aby v ich prípade uplatňoval európske právo, ak viacej zodpovedá rovnosti práv. Verím, že na toto by sme mali myslieť.
V tejto súvislosti bola táto rozprava zaujímavá a som vďačný všetkým rečníkom. Rád by som tiež poďakoval pani Gebhardtovej a pánovi Deprezovi za to, že ochotne využili túto príležitosť, aby zistili, či sa v predvečer nového kola konzultácií s členskými štátmi zaväzujeme k uplatňovaniu posilnenej spolupráce. Táto rozprava sa blíži ku koncu a ďakujem veľmi pekne Európskemu parlamentu, pretože verím, že veľká väčšina poslancov skutočne chce, aby sme išli touto cestou, pričom musíme dbať na to, aby sme dosiahli čo najväčší možný konsenzus. Ďakujem Parlamentu.
Evelyne Gebhardt
Vážený pán predsedajúci, chcela by som sa poďakovať všetkým rečníkom. Chcela by som ešte raz zdôrazniť, že sme posilnili ustanovenia, ktoré navrhla Komisia a ktoré sú už zakotvené v návrhu Rím III, pričom celkom jasne stanovujeme napríklad v pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu 25: Ak príslušný právny predpis [...] neuzná právne odlúčenie alebo rozvod alebo ho uzná formou, ktorá je vo vzťahu k jednému z manželov diskriminačná, platí lex fori.
To znamená, že v takých prípadoch, napríklad vo Švédsku, sa aj súdna právomoc nachádza vo Švédsku. Jasne sme uviedli, že v takých prípadoch existuje jednoznačná odpoveď. V texte sa to asi už naozaj nedalo vyjadriť jasnejšie, preto nerozumiem, v čom spočíva problém. Mali by sme sa však pokúsiť pochopiť, o čo ide. Som tiež zaviazaná pánovi Barrotovi za to, že tak jasne vyjadril svoj názor a za jeho ochotu hovoriť s kolegami politikmi vo Švédsku, pretože ja som ešte stále bezradná.
V konečnom dôsledku má toto nariadenie ďalej zlepšiť všetky existujúce ustanovenia. Pre mňa ako ženu, ktorá vždy zohrávala úlohu pri formovaní politiky týkajúcej sa žien, je veľmi dôležité nájsť pozitívnu odpoveď, pretože ženy sú zväčša slabšími partnermi. Zvláštnu pozornosť musíme venovať vytvoreniu dobrej pozície.
Dúfam tiež, že v duchu kompromisu, o ktorý sme sa neustále usilovali - a v tejto súvislosti som veľmi zaviazaná pánovi Demetriovi - by sme mali ešte presvedčiť pána Casiniho, aby sme dosiahli v tejto otázke dobrú pozíciu. Základ tohto prístupu možno nájsť v pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu 38, v ktorom ešte raz zdôrazňujeme - hoci sa to uvádza v samotnom texte - že v členských štátoch sa má, samozrejme, uplatňovať len právo, ktoré je v súlade so zásadami Európskej únie a Chartou základných práv, aj keď to je úplne samozrejmé, pokiaľ ide o nás. Všetko ostatné by nepripadalo do úvahy. Žiadny súd v Únii by nikdy neuplatňoval právo, ktoré by vlastne ani právom nebolo. Podľa mňa je to úplne nepochopiteľné, čo však už bolo, samozrejme, vyjadrené.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční v utorok.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Zvýšená sociálna mobilita viedla k vyššiemu počtu zmiešaných manželstiev, ale aj rozvodov. Ťažkosti často vznikli v súvislosti s voľbou platného práva, ak každý z manželov pochádza z iného členského štátu EÚ alebo ak jeden z nich pochádza z členského štátu EÚ a druhý nie. Preto naliehavo potrebujeme harmonizáciu ustanovení týkajúcich sa zmiešaných manželstiev, aby sa predišlo diskriminácii počas rozvodového konania.
Voľba súdnej právomoci by sa mala vykonať na základe prístupu oboch manželov k rozsiahlym informáciám o najdôležitejších aspektoch vnútroštátneho práva a práva Spoločenstva. Mali by byť informovaní aj o postupoch v prípade rozvodu a odlúčenia. Možnosť výberu príslušnej súdnej právomoci by nemala obmedziť práva a rovnaké príležitosti žiadneho z manželov. Z toho vyplýva, že voľba práva určitej krajiny musí byť voľbou medzi právom štátu, v ktorom sa manželstvo uzavrelo, a právom štátu, v ktorom boli manželia v priebehu troch posledných rokov prihlásení na pobyt, alebo podľa práva krajiny ich pôvodu.
Okrem toho sa zdá byť vhodné uplatniť tzv. zásadu práva štátu sídla súdu, ak existuje nebezpečenstvo diskriminácie jedného z manželov. Jedným z príkladov by mohol byť prípad žien z tretích krajín, v ktorých sa neuznáva rozvod, ale ktoré majú pobyt v EÚ a ktoré požiadajú o rozvod alebo odlúčenie. V takých prípadoch by prospech jednotlivca, ktorý chce dosiahnuť rozvod alebo odlúčenie, mal prevážiť ako vyjadrenie jeho individuálnej nezávislosti nad argumentmi v prospech uplatňovania vnútroštátneho práva.
Gyula Hegyi  
V maďarskej verejnosti niekedy veľmi zarezonujú prípady, keď jeden z manželov, ktorý je cudzinec, odvezie deti maďarského rodiča do zahraničia. Verejnosť sympatizuje v prvom rade s matkou, ktorej bolo odňaté dieťa, ale prejavuje aj ľútosť s otcom, ktorý bol pripravený o svoje dieťa, ak toto dieťa skončí v neznámych a nepriaznivých podmienkach. V rámci Európskej únie rastie počet zmiešaných manželstiev, ale pravidlá upravujúce zrušenie manželstva a zverenie starostlivosti o dieťa sú často chaotické a nejednoznačné. Právo Spoločenstva doteraz upravovalo len rámec pre spory, ako napríklad otázku súdnej právomoci, to znamená, ktorý súd je kompetentný posúdiť žiadosť o rozvod alebo rozhodnúť o starostlivosti o dieťa. Neposkytuje však riešenie vzhľadom na rozhodné právo v manželských veciach, inými slovami nestanovuje, právo ktorého štátu majú súdy uplatňovať v súdnych konaniach. Veľké rozdiely medzi právnymi predpismi členských štátov preto vyvolali právnu neistotu, čím jednotlivé strany sporu často nútia k tomu, aby konanie iniciovali čo najrýchlejšie a aby tak dosiahli uplatňovanie najvýhodnejších právnych noriem. Nariadenie, ktoré sa pripravuje, má za cieľ odstrániť túto situáciu predovšetkým uprednostnením dohody medzi stranami sporu. Toto by mohlo byť vhodné v prípade rozvodu na základe vzájomnej dohody, ale keďže viem, ako veci často vyzerajú v praxi, obávam sa, že to pomôže vyriešiť len málo právnych sporov. Správnym riešením by bolo, keby sa nám počas dlhšieho obdobia podarilo vypracovať jednotný súbor európskych ustanovení upravujúcich starostlivosť o deti.
Antonio Masip Hidalgo  
V tomto prípade podporujeme zlepšenie kooperačného mechanizmu, pretože to zabezpečí vyššiu právnu istotu a stabilitu, zabráni svojvoľnému výberu legislatívy a prehĺbi európsku integráciu.
Nový systém je navyše výhodný aj preto, lebo stanovuje právo platné v bydlisku manželov ako právo, ktoré sa uplatňuje ako prvé. V prípade Španielska to nahradí kritérium práva ich spoločnej štátnej príslušnosti, čo je vzhľadom na počet prisťahovaleckých manželských párov žijúcich v Španielsku veľmi praktické pre súdy i občanov, ktorí hľadajú spravodlivosť.
