Raport anual privind drepturile omului în lume în 2008 (dezbatere)
Preşedinta
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul, întocmit de dl Obiols i Germà, în numele Comisiei pentru afaceri externe, referitor la Raportul anual 2008 privind drepturile omului în lume şi politica Uniunii Europene în această privinţă.
Raimon Obiols i Germà
raportor. - (ES) Dnă preşedintă, aş dori să fac nişte comentarii scurte pe marginea conţinutului acestui raport anual privind drepturile omului în lume şi rolul Uniunii Europene în acest domeniu. Mai întâi, aş dori să subliniez faptul că raportul are două domenii de aplicare diferite: primul este să descrie şi să evalueze situaţia, din păcate una negativă, deseori apropiindu-se de sau transformându-se în tragedie umană, a drepturilor omului în multe ţări şi regiuni din lume; cel de-al doilea este o evaluare bazată pe experienţa trecută a acestui Parlament în adoptarea de poziţii ca răspuns la probleme diferite, precum şi pe dorinţa raportorului ca raportul să fie situat în curentul predominant al poziţiilor şi actelor diferitelor instituţii Uniunii Europene, fără a căuta să pună accent pe elementele de dezacord, ci mai degrabă pe cele de acord. Aceasta deoarece raportorul crede că atingerea unor poziţii convergente conferă putere şi eficienţă acestei sarcini lente şi dificile de îmbunătăţire a situaţiei drepturilor omului în lume.
Există un al doilea aspect pe care l-am scos în evidenţă, şi anume acela de a identifica priorităţi specifice sau, cu alte cuvinte, de a produce un rezumat al posibilelor orientări fundamentale aflate la baza acţiunilor Uniunii Europene cu privire la drepturile omului în lume.
Aş prezenta nouă puncte în această problemă care au fost scoase în evidenţă de toate intervenţiile colegilor mei deputaţi şi de cadrul general al raportului. Primul plasează o prioritate urgentă, dacă vreţi să folosiţi un termen grandilocvent din punct de vedere istoric, pe lupta pentru abolirea definitivă a pedepsei capitale în lume. Aşa cum strămoşii noştri au reuşit în trecut să desfiinţeze sclavia pretutindeni, percepţia noastră este că azi, pentru generaţia noastră, este foarte posibil să realizăm obiectivul istoric al abolirii universale a pedepsei capitale pretutindeni în lume şi că Uniunea Europeană trebuie să fie în avangardă şi să joace un rol important în acest proces.
În al doilea rând, se pune accent pe ceea ce raportul denumeşte "feminizarea luptei pentru drepturile omului”. Cu alte cuvinte, scoate în relief faptul că femeile sunt cele care suferă cel mai mult din cauza atacurilor împotriva drepturilor omului şi că UE ar trebui să acorde atenţie specială şi prioritate acestui fapt. Din aceeaşi categorie face parte şi problema drepturilor copilului, asupra căreia raportul conţine câteva puncte destul de interesante, cred eu.
În al treilea rând, raportul face apel la sinergie dintre instituţiile Comunităţii. Faptul că există o specializare a rolurilor - mai multă realpolitik în Consiliu sau, poate, în Comisie, şi mai multe principii în Parlament - nu este o evidenţă - dar, pentru o eficienţă mai mare, trebuie să existe o consistenţă între poziţiile acestora.
În al patrulea rând, există menţiunea nevoii de a lărgi şi a intensifica tendinţa extrem de pozitivă a dezvoltării dialogului cu ţările terţe în materie de drepturile omului
În ultimul rând, raportul menţionează nevoia de a căuta alianţe în instituţii internaţionale pentru a evita situaţii precum cea a Consiliului ONU pentru Drepturile Omului, unde prezenţa Uniunii Europene este câteodată minoritară într-un anumit sens.
Jan Kohout
Preşedinte în exerciţiu al Consiliului. - Dnă preşedintă, aş vrea să exprim aprecierea Consiliului pentru activitatea raportorului, dl Obiols i Germà, şi a Subcomisiei parlamentare pentru drepturile omului. Dle Obiols i Germà, în această legislatură aţi fost un partener neobosit şi valoros în activitatea noastră reunită din domeniul drepturilor omului.
Raportul dvs. ne oferă şansa de a examina atent politica generală a Uniunii în domeniul drepturilor omului. Suntem cu toţii conştienţi de provocările cu care continuăm să ne confruntăm în acest domeniu. Consolidarea relaţiilor dintre instituţiile UE ne ajută să înfruntăm împreună aceste provocări. Raportul ne oferă un instrument valoros de analiză a ceea ce s-a înfăptuit până acum.
Raportul Parlamentului European subliniază relevanţa Raportului anual al Uniunii Europene privind drepturile omului. Încercarea noastră de face raportul mai interesant, mai lizibil şi folositor a avut un succes parţial, dar în mod evident există loc de mai bine. Vom lucra în continuare în această direcţie. Raportul dvs. ne va ajuta cu siguranţă în analizarea modalităţii de a spori coerenţa politicilor Uniunii Europene în materie de drepturile omului. Pe acest subiect se desfăşoară deja discuţii şi aş dori să vă asigur că, oricare ar fi rezultatul acestor discuţii, vom face toate eforturile de a oferi activităţii noastre o vizibilitate mai mare. Am putea obţine acest lucru printr-o folosire mai eficientă a surselor web sau printr-o mediatizare mai bună a raportului anual.
Aţi subliniat şi faptul că trebuie acordată mai multă atenţie rolului ONU în acest domeniu. Am continuat să facem eforturi coordonate în forumuri internaţionale, mai ales în cadrul Consiliului ONU pentru Drepturile omului, la recomandarea raportului Andrikienė, precum şi în cadrul celui de-al treilea comitet al Adunării Generale a ONU. Sunt depuse eforturi de a ne lărgi raza de acţiune într-un mediu de o dificultatea crescândă. Nu este uşor, dar aş dori să vă atrag atenţia asupra câtorva succese.
Am lucrat din greu să asigurăm Consiliului ONU pentru Drepturile Omului o credibilitate mai mare. Anul 2009 poate fi privit ca an decisiv pentru funcţionarea Consiliului pentru Drepturile Omului. UE a jucat un rol activ în cadrul celei de-a 10-a sesiuni a Consiliului pentru Drepturile Omului şi a asigurat adoptarea unui număr de iniţiative importante, de exemplu extinderea mandatelor la Burma/Myanmar şi DPRK şi rezoluţia UE- GRULAC cu privire la drepturile copilului. Mai dezamăgitor, am eşuat în reintroducerea mandatului unui expert independent în RDC.
În Adunarea Generală, rolul celui de-al treilea comitet în protejarea şi promovarea drepturilor omului a fost confirmat, iar UE a jucat un rol activ la cea de-a 63-a sesiune a Adunării Generale a ONU. Aceasta a dus la rezultate bune, mai ales la elaborarea rezoluţiei asupra pedepsei capitale. O parte importantă din raportul dvs. este dedicată acestei probleme. Am ridicat-o permanent, inclusiv la cel mai înalt nivel, cu parteneri care ne împărtăşesc opiniile, pentru a susţine curentul global al abolirii. Aceste eforturi vor continua.
Aş dori să spun câteva cuvinte în legătură cu orientările europene. După revizuirea orientărilor Uniunii Europene în materie de drepturile omului şi adoptarea unor noi orientări cu privire la violenţa împotriva femeilor, accentul cade acum pe punerea în aplicare eficientă. Ca parte din aceasta, preşedinţia a înaintat câteva propuneri, cum ar fi trimiterea unor note de orientare şefilor de misiuni şi delegaţiilor Comisiei. Intenţionăm, de asemenea, să ridicăm aceste probleme în dialogurile şi consultările noastre cu ţări terţe.
Raportul atrage atenţia asupra drepturilor femeilor şi ştiu că dl Obiols i Germà acordă o atenţie specială acestei probleme. Aceasta este una dintre priorităţile noastre de vârf. Lucrăm la punerea în aplicare a Rezoluţiei 1325 a Consiliului ONU, pe care o folosim ca reper pentru operaţiunile în domeniul PESA şi care ne-a permis dezvoltarea unui cadru pentru integrarea dimensiunii de gen.
În ceea ce priveşte apărătorii drepturilor omului, UE va continua să coopereze cu organizaţii ale societăţii civile. În interiorul Consiliului continuă munca la nivel oficial privind posibilitatea de a extinde eliberarea de vize pentru apărătorii drepturilor omului. În dialogurile cu ţările terţe, libertatea de exprimare şi abordarea cazurilor individuale vor rămâne elemente centrale ale planului nostru de lucru.
În ceea ce priveşte dialogurile şi consultările cu ţările terţe, UE va face toate eforturile de a garanta că aceste instrumente vor deveni şi mai eficiente în punerea în aplicare a politicii noastre în materie de drepturile omului. Am convenit, în special, să purtăm dialoguri locale cu cinci ţări din America Latină - Brazilia, Columbia, Argentina, Chile şi Mexic - şi vom continua să stabilim dialoguri cu ţările rămase din Asia Centrală.
Aş dori să spun câteva cuvinte cu privire la cel de-al 27-lea dialog privind drepturile omului între UE şi China, dialog care va avea loc la 14 mai în Praga. Este important să ne asigurăm de faptul că dialogurile noastre sunt cât se poate de productive şi au rezultate concrete. Dialogul dintre UE şi China cu privire la drepturile omului are cea mai mare tradiţie. Trebuie să se poată adapta şi să poată reflecta progresul înregistrat în abordarea chestiunilor referitoare la drepturile omului. Instituţiile ambelor părţi urmăresc cu atenţie progresele înregistrate în China. Diverse evenimente programate de-a lungul acestui an ne vor permite să menţinem o comunicare constantă cu omologii noştri chinezi. Acest dialog este preţios. Aşteptăm cu nerăbdare să vedem rezultate din ce în ce mai concrete ale acestor discuţii.
Pentru a conchide, aş dori să subliniez faptul că promovarea şi respectul pentru drepturile omului în lume reprezintă una dintre principalele noastre priorităţi de politică externă. Prin demersuri şi declaraţii şi prin diverse dialoguri politice şi operaţiuni de management al crizei, UE lucrează pentru obţinerea unui respect mai mare faţă de drepturile omului în toată lumea. Pentru a obţine rezultate, trebuie să adoptăm o abordare consistentă. Acest Parlament a fost cel care a insistat pentru sporirea consecvenţei la toate nivelurile, şi salutăm acest lucru.
În general, sunt foarte recunoscător pentru activitatea depusă de acest Parlament şi pentru sprijinul acordat în domeniul drepturilor omului. Calitatea premiului Sakharov ca instrument al promovării valorilor noastre comune este recunoscută la scară largă. Vom continua să revizuim măsura în care instrumentele precum clauze, sancţiuni şi dialog pe drepturile omului - verificate cu minuţiozitate de acest Parlament - pot juca un rol eficient ca parte a politicii noastre externe globale, în acelaşi timp asigurând cele mai înalte standarde de respectare a drepturilor omului.
Jacques Barrot
Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, particip cu plăcere la această dezbatere în plen cu privire la raportul dvs., dle Obiols i Germà. O înlocuiesc pe colega mea, dna Ferrero-Waldner, care este reţinută în Praga pentru a participa la reuniunea la nivel înalt Uniunea Europeană - Canada.
Aş dori mai întâi să îi mulţumesc dlui Obiols i Germà pentru calitatea activităţii sale. Vă mulţumesc pentru tonul pozitiv al raportului dvs., care demonstrează astfel eforturile depuse de Comisie şi de Consiliu de-a lungul anilor pentru a pune în aplicare recomandările Parlamentului.
Fie în cadrul dialogurilor pe tema drepturilor omului, fie în cel al dialogurilor politice cu organizaţii internaţionale, instituţiile au făcut eforturi imense pentru a avansa şi a oferi Uniunii Europene imaginea unui ambasador - un ambasador fervent şi credibil - pentru protecţia şi promovarea drepturilor omului, a libertăţilor fundamentale, a democraţiei şi a statului de drept.
Anul 2008 a fost marcat de aniversarea a 60 de ani de la adoptarea Declaraţiei Universale a Drepturilor Omului, pe care toate instituţiile europene au sărbătorit-o împreună. A fost şi anul în care Comisia a putut individualiza două priorităţi, respectiv femeile şi copiii, şi în care s-a promovat o abordare interinstituţională.
Am încercat să punem în aplicare câteva recomandări generale care au apărut în rapoarte anterioare şi care au fost foarte bine reformate în raportul pe care îl analizăm astăzi. Am căzut de acord să ne concentrăm acţiunile asupra anumitor ţări, în ceea ce priveşte aplicarea orientărilor în materie de drepturile copilului, şi am mobilizat ambasadele statelor membre ale Uniunii Europene şi delegaţiile Comunităţii Europene pentru a monitoriza aceste acţiuni. Prin urmare, am preluat conducerea în lupta împotriva uneia dintre cele mai rele forme de încălcare a drepturilor omului şi copilului, recrutarea de copii soldaţi şi suferinţele produse copiilor în conflictele armate.
Permiteţi-mi să vă dau câteva exemple. La 10 decembrie 2007, Uniunea a adoptat orientări noi cu privire la drepturile copilului. În prima fază a punerii în aplicare, se va concentra pe violenţa împotriva copiilor. Lansăm un program-pilot care vizează 10 ţări din continente diferite. Aceste ţări au fost alese pentru că guvernele lor s-au angajat deja să combată violenţa împotriva copiilor şi, de asemenea, pentru că guvernele lor au nevoie de ajutor internaţional suplimentar pentru a continua lupta împotriva acestui tip de violenţă. În iunie 2008, Consiliul Uniunii Europene a revizuit orientările privind copiii afectaţi de conflictele armate, pentru a aborda într-un mod mai eficient şi la un nivel mai amplu efectele pe termen scurt, mediu şi lung ale conflictelor armate asupra copiilor.
Comunicarea Comisiei conţine o clauză specială pentru acţiunile pentru copii în cadrul acţiunilor externe ale Uniunii Europene şi se recomandă o abordare consecventă pentru promovarea drepturilor copiilor şi îmbunătăţirea situaţiei copiilor în lume. Comunicarea a fost supusă unei consultări la scară largă. Aceasta acordă o atenţie specială organizaţiilor non-guvernamentale. Pe baza acestei comunicări şi a planului ei de acţiune conex, Consiliul Uniunii Europene a adoptat, în mai 2008, concluzii al căror scop era acela de a consolida politica externă a Uniunii în materie de drepturile copilului.
În 2009, continuăm acest drum cu următoarele iniţiative. În iunie, Comisia va organiza la Bruxelles Forumul european privind drepturile copilului. Acest forum se va concentra mai ales pe aspectul muncii copiilor. Vom încerca să reunim toate părţile interesate. Personal, acord acestui forum o importanţă mare. În iulie, viitoarea preşedinţie suedeză şi Comisia vor organiza un forum ONG la Stockholm, care să aborde în special chestiunea violenţei împotriva copiilor. În sfârşit, în toamnă, vom publica un raport privind măsurile luate de Uniune pentru a lupta împotriva muncii copiilor, mai ales cele împotriva traficului de copii. Aşadar, acesta este un an care ar trebui să dezvolte şi mai mult angajamentul Uniunii Europene faţă de copii.
Îmi voi îndrepta atenţia acum asupra drepturilor femeilor. În ultimele luni, Uniunea Europeană şi-a consolidat politica externă în domeniul drepturilor femeilor. Noile orientări referitoare la violenţa împotriva femeilor şi la lupta împotriva tuturor formelor de discriminare a acestora recomandă un anumit număr de acţiuni. Aceste acţiuni vor beneficia de angajamentul şi de sprijinul misiunilor Uniunii şi delegaţiilor Comisiei.
Aş dori să subliniez adoptarea recentă de către miniştrii de externe din UE a abordării globale a Uniunii faţă de punerea în aplicare a Rezoluţiilor 1325 şi 1820 ale Consiliului de Securitate al ONU. Ar trebui să amintim şi răspunsul pozitiv al Secretarului General al ONU la apelul comun lansat în 2008 de dna Ferrero-Waldner şi de 40 de femei care ocupă poziţii importante la nivel internaţional.
Acest apel a solicitat ONU să organizeze o conferinţă ministerială dedicată revizuirii Rezoluţiei 1325. Această conferinţă ministerială este programată pentru 2010. În mod evident, vom lucra cu viitoarea preşedinţie suedeză pentru a pregăti poziţiile pe care le vom lua la revizuirea acestei rezoluţii.
Aceasta este tot, dle preşedinte; fără îndoială mai sunt multe de spus, dar aş vrea să subliniez din nou că a consolida politica europeană în favoarea democraţiei şi a drepturilor omului cere, cu siguranţă, un nivel înalt de sinergie între instituţii. Comisia este pregătită să acţioneze conform acestor principii. Doreşte să stabilească o cooperare strânsă, astfel încât cele trei instituţii să-şi poată oferi sprijin reciproc. În această privinţă, Parlamentul European poate juca un rol esenţial, din moment ce, prin definiţie şi vocaţie, este cel mai îndreptăţit să vorbească în numele celor oprimaţi şi al celor care suferă.
Acestea sunt problemele pe care am vrut să vi le împărtăşesc după discursul preşedinţiei şi voi asculta cu atenţie discursurile membrilor.
Laima Liucija Andrikienė
în numele Grupului PPE-DE. - Dnă preşedintă, aş vrea să-i mulţumesc colegului nostru, Raimon Obiols, pentru raportul şi rezoluţia elaborate. Proiectul rezoluţiei votate în Comisia pentru afaceri externe a fost echilibrat. Au fost făcute compromisuri. Raportul acoperă o listă lungă de chestiuni importante privind drepturile omului şi sper că rezoluţia va fi votată mâine cu o mare majoritate de voturi.
Acestea fiind spuse, aş dori să evidenţiez câteva probleme şi să menţionez un amendament foarte controversat depus înainte de sesiunea plenară. Este vorba de amendamentul depus de colegii noştri din grupul ALDE. Din moment ce suntem cu toţii de acord că această Uniune este fondată pe valori, inclusiv pe valori creştine, cum îşi poate imagina cineva că acest Parlament îşi va încheia legislatura condamnându-l pe Papa Benedict al XVI-lea pentru declaraţiile domniei sale? Consider că formulările alese de semnatarii acestui amendament sunt absolut inacceptabile şi ar trebui respinse.
Apărători ai drepturilor omului, sugerez ca în această rezoluţie noi, Parlamentul European, să reiterăm cererea ca toţi câştigătorii premiului Sakharov şi, mai ales, Aung San Suu Kyi, Oswalda Payá Sardiñas, grupul Damas de Blanco şi Hu Jia, să primească acces în instituţiile europene. Regretăm faptul că niciunuia dintre ei nu i s-a permis să participe la cea de-a 20-a ceremonie aniversară a premiului Sakharov.
În ultimul rând, dar nu cel mai puţin important, este şi relaţia dintre lupta împotriva terorismului şi drepturile omului. Sugerez ca Parlamentul European să apeleze la Uniunea Europeană şi la statele ei membre pentru a duce lupta împotriva terorismului în deplin acord cu drepturile omului şi libertăţile fundamentale ca prioritate de vârf a Uniunii şi ca element esenţial al acţiunilor sale externe. Menţionarea unor nume specifice în rezoluţie nu ar fi productivă.
Richard Howitt
în numele Grupului PSE. -Dnă preşedintă, aş dori să îl felicit pe prietenul şi colegul Raimon Obiols i Germà pentru acest raport. Ca unul dintre raportorii care au elaborat în cursul acestei legislaturi rapoarte anuale ale Parlamentului privind drepturile omului şi în calitatea mea de vicepreşedinte al Subcomisiei pentru drepturile omului, din partea Grupului Socialist, aş dori să elogiez în Cameră ceea ce am realizat în această dezbatere care marchează sfârşitul celor cinci ani de mandat ai acestui Parlament European.
Cred că ne-am coordonat bine cu delegaţiile Parlamentului astfel încât deputaţii europeni din această Cameră le-au pus întrebări dificile guvernelor în cadrul reprezentanţelor noastre din lume, un proces la care sunt mândru că am luat parte şi eu: din Columbia în Turcia, din Georgia în Croaţia. Sunt foarte mândru de activitatea comisiei şi a deputaţilor europeni în construirea democraţiei şi monitorizarea alegerilor. Într-adevăr, experienţele mele din Afghanistan, Republica Democrată Congo, teritoriile palestiniene şi Angola au fost câteva dintre cele mai speciale experienţe pe care le-am trăit în ultimii cinci ani.
Sunt foarte mândru de faptul că am angajat şi reprezentat acest Parlament - cât se poate de bine, cred eu - în relaţie cu Consiliul pentru Drepturile Omului de la Geneva. Cred că am avut o influenţă reală acolo. Am încercat să îndepărtăm Europa de mentalitatea de bloc, pentru a se îndrepta şi spre alte regiuni ale lumii şi, desigur, am lucrat îndeaproape cu reprezentanţii speciali şi cu raportorii, cum a fost, de exemplu, cu ocazia vizitei recente, la a cărei organizare am participat, a Reprezentantului Special al ONU pentru afaceri şi drepturile omului, o chestiune foarte interesantă pentru mine.
Sunt încântat că am organizat o campanie şi că am condus-o, campania pentru semnarea pentru prima oară de către Comunităţile europene a unui instrument în materie de drepturile omului, Convenţia ONU privind drepturile persoanelor cu handicap. Dle comisar, sunt încântat că, în ciuda opoziţiei iniţiale din interiorul Comisiei, acest Parlament a insistat să menţinem o iniţiativă separată pentru democraţie şi drepturile omului, astfel încât finanţarea pe care am acordat-o în domeniul drepturilor omului să fie vizibilă, proeminentă şi să continue chiar în ţările unde există regimuri politice care doresc să se opună respectării drepturilor omului.
Suntem lăudaţi frecvent în această Cameră pentru activitatea noastră în domeniul drepturilor omului, dar laud bravura şi curajul apărătorilor drepturilor omului cu care ne întâlnim şi discutăm zilnic, care şi-au pus viaţa în pericol pentru valorile şi standardele care sunt universale în lumea noastră şi ne sunt preţioase tuturor.
Jules Maaten
în numele Grupului ALDE. - (NL) Dnă preşedintă, întotdeauna este dificil să scoatem în relief doar câteva puncte dintr-o rezoluţie ca aceasta, pentru că s-ar putea transforma foarte repede într-un brad de Crăciun. Totuşi, raportorul a făcut o treabă minunată şi problemele pe care tocmai le-a ridicat, cum ar fi pedeapsa capitală, trebuie, într-adevăr, să rămână o prioritate absolută a tuturor eforturilor noastre din domeniul drepturilor omului. Prin urmare, are dreptate.
Cred şi că subiectul implicării femeilor (femeia ca 'apărător al drepturilor omului') în problema drepturilor omului s-a bucurat de o atenţie prea mică de prea mult timp. În ceea ce priveşte acest punct, grupul meu nu va merge până la abordarea unor subiecte referitoare la folosirea unui limbaj sexist. Nu cred că puteţi rezolva astfel de probleme printr-un un fel de limbă nouă (newspeak) sau corectitudine politică, dar este drept ca această problemă să fie inclusă pe ordinea de zi.
Acelaşi lucru se aplică şi copiilor. Rezoluţia spune câteva lucruri foarte bune despre copii şi mă refer mai ales la textul despre turismul sexual cu copii. În ceea ce priveşte acest subiect, am lansat, împreună cu alţi deputaţi europeni, o campanie la care peste 37 000 de oameni au subscris până acum pe internet. Din păcate, suntem încă într-o situaţie în care sute de bărbaţi europeni zboară în fiecare săptămână spre Asia de Sud-Est, America Latină şi Africa pentru a abuza de copiii de-acolo - uneori copii de vârste foarte fragede - şi chiar este timpul ca Europa să facă ceva în această privinţă.
Sunt încântat de prezenţa aici a dlui comisar Barrot, pentru că dumnealui s-a implicat în această problemă şi a înaintat câteva propuneri foarte bune. Consider că acest lucru trimite un semnal important.
Drepturile omului sunt încă un fel de Cenuşăreasă a politicii externe europene. Dacă analizaţi politica noastră externă, veţi constata că este încă într-o foarte mare măsură dominată de facilitarea comerţului şi alte lucruri similare. Consider că drepturilor omului trebuie să li se acorde mult mai multă prioritate. În plus, aş cere Comisiei, în special, să acorde mai multă atenţie aspectului privind cenzura pe internet pentru că, în acest sens, membrii celor patru grupuri mari ale acestei Camere au lansat o iniţiativă privind o lege a libertăţii globale online, pe baza propunerilor făcute de Congresul SUA.
Înţeleg că anumiţi comisari, de exemplu dna Reding şi dna Ferrero-Waldner, şi-au arătat interesul faţă de acest aspect. Sper că vom reuşi să venim cu propuneri concrete în acest sens pentru că, deşi plata imediată în bani gheaţă este importantă, trebuie să fim pregătiţi să promovăm abordarea europeană a drepturilor omului şi democraţiei.
Konrad Szymański
Dnă preşedintă, avem de-a face încă o dată cu un raport privind drepturile omului care a fost conceput sub dictatele ideologiei. Ideologia stângii de astăzi este complet insensibilă la problemele privind libertatea religioasă în părţi diferite ale lumii. Creştinii sunt persecutaţi în China, India, Iran, Vietnam, Russia şi recent şi în Pakistan. În ciuda prevederilor clare ale articolului 18 din Declaraţia Universală a drepturilor omului şi ale articolului 9 din Convenţia Europeană, stânga nu este interesată de libertatea religioasă. În schimb, ideologia de stânga se concentrează în mod patologic pe principiul nediscriminării minorităţilor sexuale, care nu este consacrat atât de puternic în dreptul internaţional.
Propunerea Grupului Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa de a-l ataca pe Sfântul Părinte Benedict al XVI-lea pentru declaraţiile făcute în Africa este de-a dreptul curioasă. Se pare că liberalii au uitat de principiul separării bisericii de viaţa publică, de care obişnuiau să ne amintească în mod frecvent. Se pare că astăzi liberalii cer ca instituţiile religioase să fie subordonate statului şi autorităţii publice. Această cerere este împotriva libertăţii bisericii şi a libertăţii de exprimare, iar adoptarea respectivei propuneri înseamnă că vom vota împotriva raportului.
Hélène Flautre
Dnă preşedintă, raportul anual întocmit de dl Obiols i Germà este excelent. Scopul acestuia, ca şi al tuturor activităţilor desfăşurate în această legislatură de către Subcomisia pentru drepturile omului, este de a rezolva neconcordanţa dintre vorbe şi fapte în politica externă a Europei şi de a extirpa orice inconsistenţă sau slăbiciune din politica noastră, începând cu statele membre care, adesea, încalcă dreptul internaţional. Este suficient să menţionăm tratamentul aplicat imigranţilor, cooperarea cu zborurile secrete ale CIA sau eşecul de a ratifica convenţiile internaţionale.
Cerinţele Consiliului sunt, la rândul lor, inconsecvente. Cum se poate explica faptul că, după încălcările permanente la care asistăm, Consiliul nu a dat încă acordul pentru punerea în aplicare a articolului 2 din Acordul de asociere cu Israelul? Politicile noastre sunt împărţite pe compartimente. În consecinţă, ele duc adesea lipsă de o perspectivă globală şi nu sunt integrate, iar instrumentele noastre nu sunt optimizate şi nici organizate în mod coerent. Imaginaţi-vă următorul lucru: Consiliul a publicat o comunicare în care salută crearea Subcomisiei pentru drepturile omului cu Tunisia, deşi nu putem încă să susţinem activiştii pentru drepturile omului din respectiva ţară din cauza obstacolelor pe care aceasta le pune.
În raporturile noastre succesive din proprie iniţiativă, am prezentat recomandări specifice, cum ar fi elaborarea unor strategii privind drepturile omului în funcţie de specificul ţării şi participarea mai directă a membrilor la elaborarea politicilor şi am reuşit să modificăm limitele. Mă gândesc, de exemplu, la orientările privind tortura.
Astăzi, activiştii pentru drepturile omului sunt mai bine protejaţi şi salut faptul că clauzele pentru drepturile omului sunt studiate în prezent în Consiliu şi în Comisie. Mai mult, doresc să subliniez cu această ocazie că am vrea ca această clauză să fie reformulată. Am dori punerea în aplicare a unui mecanism de reglementare a iniţierii unui dialog şi includerea sistematică a acestuia în cadrul tuturor acordurilor Uniunii Europene.
Suntem pregătiţi de cinci ani să începem activitatea de îmbunătăţire a politicii Uniunii, împreună cu Consiliul şi Comisia. Sarcina este în desfăşurare, cel puţin astăzi, şi aş vrea să le mulţumesc, pentru că receptivitatea lor şi a colegilor mei a fost esenţială pentru acest succes şi pentru credibilitatea sporită pe care o avem în prezent în acest domeniu.
Erik Meijer
în numele Grupului GUE/NGL. - (NL) Dnă preşedintă, asistăm în continuare la situaţii în care, în afara Europei, guvernele ucid oameni pentru fapte pe care noi nu le considerăm pasibile de pedeapsă sau care merită, cel mult, o pedeapsă uşoară. Există încă regimuri care încearcă să se agaţe de putere prin recurgerea la violenţă, există încă oameni care sunt discriminaţi şi oameni care trăiesc în continuare în condiţii mizerabile şi umilitoare, sub pragul sărăciei.
Există încă grupuri de populaţii apatride care cred că guvernul statului în care se găsesc ar prefera ca ele să părăsească ţara pentru a le face loc celor care fac parte din grupul majoritar. Există guverne care nu se preocupă de anumite sectoare ale populaţiei lor şi care refuză să abordeze problemele acestora.
În Europa, suntem de acord că acest lucru este inacceptabil, dar continuăm să acţionăm după standarde duble. Ţările a căror prietenie vrem să o menţinem, pentru că sunt mari şi puternice din punct de vedere economic, sau cele care sunt partenere de comerţ importante sau pe care le vedem ca aliate pot scăpa cu mai multe nereguli decât ţările mici, fără putere. Trebuie să încetăm acest lucru. Altfel, fiabilitatea statisticilor noastre referitoare la abuzurile comise în materie de drepturile omului va fi pusă la îndoială.
Bastiaan Belder
în numele Grupului IND/DEM . - (NL) Dnă preşedintă, în calitate de raportor responsabil cu monitorizarea relaţiilor dintre Uniunea Europeană şi China, sunt foarte mulţumit să constat că alineatele (80) şi (87) din prezentul raport acordă o atenţie considerabilă importanţei situaţiei drepturilor omului în China. Totuşi, există o încălcare gravă a drepturilor omului în Republica Populară Chineză care nu a fost inclusă în raport, şi prin asta mă refer la întrebuinţarea greşită a psihiatriei împotriva dizidenţilor.
Această corupere a serviciilor medicale este cunoscută sub numele de ankang, ceea ce înseamnă, într-un mod destul de deranjant, "sănătate prin odihnă”, şi este destul de adevărat: dacă bombardezi oamenii cu tranchilizante, se vor calma. În mod oficial, China a negat mereu şi cu înverşunare toate afirmaţiile despre sistemul ankang menţionat în raportul meu. Ceea ce aştept cu nerăbdare, totuşi, este primirea informaţiilor din partea Comisiei despre întrebuinţarea greşită a psihiatriei de către Beijing.
Am reţinut cu interes că preşedinţia cehă tocmai a anunţat o şedinţă pe tema drepturilor omului, care va avea loc săptămâna viitoare. În consecinţă, aş solicita preşedinţiei cehe să introducă problema psihiatriei politice din China pe ordinea de zi a acestei şedinţe. V-aş fi recunoscător dacă aţi face acest lucru, mai ales ţinând cont de negările Chinei.
Dnă preşedintă, aş vrea să închei prin a spune că, în urmă cu un an, am vizitat personal China şi am trecut prin experienţele prin care trec membrii bisericii protestante locale. Oricine dintre aceştia care are intenţia de a vorbi cu un străin este pedepsit prin detenţie prelungită sau intimidare preventivă. Din fericire, cei trei chinezi cu care am vorbit mai târziu au fost eliberaţi relativ repede.
Prevenirea unor întâmplări ca aceasta se poate realiza prin măsuri adecvate luate de Comisie şi de Parlament, aşa cum a spus dl Jarzembowski. Îi mulţumesc pentru menţiunea făcută. Pentru mine, aceasta este o dovadă decisivă a faptului că Uniunea Europeană poate fi eficientă când vine vorba de protecţia drepturilor omului. Aceasta ne dă speranţă pentru viitor.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Dnă preşedintă, raportul care ne-a fost prezentat de dl Obiols i Germà cu privire la drepturile omului demonstrează angajamentul total şi permanent al acestui Parlament faţă de cauza drepturilor omului în lume; aşa cum am spus şi cu alte ocazii, această cauză nu trebuie să se aplice doar unei regiuni, unei ţări sau unui continent, ci trebuie să fie de natură globală sau universală.
Raportul privind situaţia drepturilor omului ne aduce în faţă situaţia din ţări precum Iran, China sau Rusia, din Guantanamo şi din alte ţări, cum ar fi Cuba, unde nu se permite exercitarea unui drept fundamental. Problema în chestiune a fost interdicţia aplicată grupului cunoscut drept "Damas de Blanco” (Doamnele în alb) de a veni pentru a primi Premiul Sakharov, de a intra şi a ieşi din propria ţară; abuzuri similare se întâmplă şi în alte ţări, cum ar fi Nicaragua şi Venezuela, care vor reprezenta subiectul unei rezoluţii separate, care va fi votată mâine. Această situaţie ne arată cât de departe suntem de respectarea drepturilor omului în toate părţile lumii, în ciuda eforturilor noastre.
Dnă preşedintă, aş vrea să mă refer la amendamentul depus astăzi de către câţiva dintre colegii mei prin care se cere Parlamentului să condamne liderul unei instituţii care, cu toate erorile care poate s-au săvârşit în mai mult de două milenii şi pentru care s-au cerut scuze cu multe ocazii, s-a distins printr-o apărare cu adevărat hotărâtă a demnităţii umane. Faptul că Papa, ca lider spiritual a sute de milioane de oameni şi ca preşedinte al unui stat suveran, nu îşi poate spune părerea sinceră despre o chestiune delicată actuală fără a fi condamnat mi se pare, să fiu cinstit, un act de intoleranţă. Dnă preşedintă, cred că acest amendament este grotesc.
Am lucrat cu autorii acestui amendament cu alte ocazii, dar cred că, în prezent, în depunerea acestui amendament, domniile lor confundă adjectivele cu substantivele, adică ceea ce este secundar cu ceea ce este fundamental. Cred că cel mai important lucru este să respectăm părerile altora, chiar dacă nu sunt identice cu ale noastre, fără a condamna pe nimeni, şi aceasta înseamnă, dnă preşedintă, a nu confunda umbra unei picturi cu pictura însăşi.
Maria Eleni Koppa
(EL) Dnă preşedintă, dezbaterea Parlamentului European pe tema drepturilor omului în lume reprezintă unul dintre punctele de maxim interes al procesului politic. Cu toate aceste, Uniunea îşi poate exercita influenţa în apărarea drepturilor omului în lume numai dacă dă un exemplu propriu în acest domeniu.
Includerea clauzei drepturilor omului în toate negocierile este o victorie majoră, dar rezultatele trebuie să fie evaluate la intervale periodice, astfel încât politicile şi iniţiativele să poată fi ajustate.
Într-un context general, abolirea pedepsei capitale şi a torturii reprezintă încă prioritatea noastră esenţială, iar Uniunea trebuie să-şi intensifice activităţile în aceste sectoare. În ultimul rând, nu trebuie să uităm că anul 2008 s-a încheiat cu evenimente tragice în Gaza, unde drepturile omului au fost încălcate într-un mod flagrant şi unde forţele israeliene au utilizat arme experimentale şi interzise.
În calitatea noastră de Parlament European, avem obligaţia de a solicita expunerea acestui lucru, de a monitoriza cu atenţie cercetarea şi de a impune o repartizare a responsabilităţii în cazul oricărei încălcări a dreptului umanitar internaţional. Comunitatea internaţională nu ar trebui să arate nici cel mai mic grad de toleranţă faţă de crimele de război, oriunde şi de oricine ar fi comise. În încheiere, vreau să-i mulţumesc raportorului pentru munca excelentă depusă.
Milan Horáček
(DE) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, şi eu aş vrea să felicit raportorul, pe dl Obiols i Germà, pentru raportul său foarte bun.
Perspectivele nu sunt prea bune pentru drepturile omului în multe ţări din toată lumea. Acelaşi lucru se întâmplă şi în Europa - să ne gândim la Belarus, de exemplu. În consecinţă, Uniunea Europeană trebuie să îşi dubleze eforturile, prin punerea în aplicare în toate domeniile a politicii sale privind drepturile omului şi prin stabilirea de standarde clare. Înţelegem că drepturile omului sunt indivizibile. Aceasta poate fi luată în considerare, de exemplu, în timpul negocierilor pentru un acord nou cu Rusia, printr-o clauză obligatorie privind drepturile omului, care va influenţa toate sectoarele negocierilor.
Aş mai dori să sugerez ca Subcomisiei pentru drepturile omului să-i fie conferit statutul de comisie permanentă.
Tunne Kelam
Dnă preşedintă, situaţia drepturilor omului în lume pare sumbră şi mă refer la câteva ţări mari - parteneri importanţi ai UE. Prin urmare, este important ca rezoluţia Parlamentului să insiste pe tratarea cu mai multă atenţie a drepturilor omului, în special a celor politice, în negocierea şi punerea în aplicare a acordurilor comerciale bilaterale, chiar şi când acestea sunt încheiate cu parteneri comerciali importanţi.
Întrebarea este: ce putem face, la nivel practic, pentru a îmbunătăţi situaţia? Poate ar trebui să începem cu încercări de a 'de-Schröderiza' Europa. Totuşi, ţările democratice nu pot evita partea lor de responsabilitate pentru această situaţie sumbră din multe părţi ale lumii.
Haideţi să ne gândim la Rusia. Concluzia Parlamentului cu privire la consultările UE-Rusia referitoare la drepturile omului este devastatoare. UE nu a reuşit să aducă nicio schimbare de politică în Rusia, mai ales cu privire la independenţa sistemului judiciar, tratamentul apărătorilor drepturilor omului şi al prizonierilor politici. Cazul Khodorkovsky este pur şi simplu simbolic. O singură lună din cel de-al doilea proces al său a arătat dimensiunea schimbării care s-a întâmplat în ultimii şase ani. Sistemul judiciar a fost total subordonat puterii de stat în dosarele penale.
În final, aş dori să insist asupra mesajului trimis de Parlament Consiliului de a oferi un răspuns concret, mai ales rezoluţiilor de urgenţă ale Parlamentului. Parlamentul European reprezintă, în cea mai bună formă posibilă, conştiinţa democratică a planetei noastre. Reacţionează rapid şi hotărât la tragediile umane din toată lumea. Cu toate astea, pentru a avea un impact real asupra situaţiei drepturilor omului, aşteptăm reacţia rapidă şi pozitivă a Consiliului. Aceasta ţine adesea şi de problema valori versus interes economic.
Georg Jarzembowski
(DE) Dnă preşedintă, Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat) şi al Democraţilor Europeni apelează la guvernul şi Partidul Comunist Chinez să conducă viitorul dialog cu privire la drepturile omului într-o manieră constructivă. Aceasta ar facilita în mod semnificativ relaţiile dintre UE şi China. Avem un interes real în îmbunătăţirea relaţiilor bilaterale. Totuşi, acest dialog trebuie purtat într-o manieră corectă. Prin urmare, va trebui să ne susţinem cererile legitime în faţa Chinei. După părerea noastră, susţinătorul drepturilor civile, Hu Jia, trebuie eliberat imediat. Trebuie reluate discuţiile cu Dalai Lama, liderul religios al tibetanilor. Regiunea chineză Tibet trebuie deschisă accesului jurnaliştilor şi experţilor ONU în materie de drepturile omului.
În opinia mea, Republica Populară Chineză a demonstrat în perioada de dinaintea Jocurilor Olimpice că a putut acorda mai multă libertate presei, de exemplu, păstrând, în acelaşi timp, stabilitatea ţării. Acum, ar trebui să aibă curajul de a iniţia reforme ce au legătură cu taberele de re-educare, cu drepturile inculpaţilor, cu pedeapsa capitală, cu libertatea religioasă şi cu libertatea de asociere. Ar trebui să abordeze într-adevăr aceste drepturi ale omului şi să poarte discuţii cu noi.
Robert Evans
Dnă preşedintă, felicitările mele raportorului şi celorlalţi colegi. Dar acest raport trebuie să fie mai mult decât nişte cuvinte dintr-un document. Trebuie să fie un raport ghidat pe acţiune. Alineatul (1) spune: "Consideră că UE trebuie să avanseze spre o politică coerentă şi consecventă de susţinere şi promovare a drepturilor omului în lume” şi să facă acest lucru " într-o manieră mai eficientă”. Aş dori să-mi îndrept remarcile asupra situaţiei din Sri Lanka şi câteva puncte din raportul acesta pot fi aplicate în acest context.
Alineatul (63) se referă la recrutarea de copii soldaţi, lucru pe care eu, şi sunt convins că şi alţi colegi, îl regretăm. Cred că alineatul (48) este cel care se referă la pedeapsa capitală. De la începutul anului, aproximativ 5 000 de civili au fost ucişi în atacurile guvernului din Sri Lanka împotriva teritoriului propriu: ceea ce, aş sugera, echivalează cu pedeapsa capitală şi cu moartea unor cetăţeni nevinovaţi. Guvernul şi armata din Sri Lanka sunt acuzaţi de o serie de încălcări ale drepturilor omului săvârşite împotriva propriului popor, de la atentate cu bombă în spitale, folosirea de arme ilegale până la negarea unor servicii umanitare şi medicale....
(Preşedinta a întrerupt vorbitorul.)
Andrzej Wielowieyski
(FR) Dnă preşedintă, înţeleg foarte bine motivele colegilor mei din Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa de a depune amendamentul nr. 2 cu privire la lupta împotriva SIDA şi aş sublinia faptul că, în general, sunt de acord cu aceste motive.
Cu toate acestea, mă opun acestui amendament. Biserica Catolică este independentă de statele membre şi are dreptul de a lupta împotriva SIDA cu mijloacele ei proprii, chiar dacă noi suntem de părere că această luptă ar putea fi purtată mai bine.
În esenţă, nu este corect şi rezonabil să lansăm un atac dur împotriva Papei chiar înainte de alegerile europene. Acest lucru ar putea cauza diviziuni adânci în societăţile noastre şi i-ar putea determina pe oameni să pună la îndoială valoarea participării lor.
Condamnarea dură de către Parlament a liderului spiritual a milioane şi milioane de credincioşi ar fi o greşeală serioasă.
Árpád Duka-Zólyomi
- (SK) Din calitatea mea de cunoscător al situaţiei din Cuba, aş dori să subliniez câteva fapte legate de Cuba. Consider că este esenţial să păstrăm articolele 84 şi 96 în raport. În articolul 84, Parlamentul European şi-a confirmat încă o dată poziţia sa faţă de câştigătorii cubanezi ai Premiului Sakharov, Oswaldo Paya Sardinas şi Grupul Doamnelor în alb. Articolul 96 salută iniţierea dialogului cu ţările din America Latină cu privire la drepturile omului, solicitând eliberarea prizonierilor politici şi respectarea drepturilor omului.
Aş mai dori să spun că lista raportului include doar două cazuri de încălcări ale drepturilor omului în Cuba, dar ar putea fi adăugate multe altele. De exemplu, Librado Linares Garcia, un bărbat în vârstă de 49 de ani, victimă a "Primăverii Negre” şi soţul uneia dintre Doamnele în alb, suferă de multe boli în închisoare, inclusiv o infecţie la ochi care a dus la pierderea treptată a vederii la un ochi şi acum se extinde şi la celălalt. Acest om nu a beneficiat de niciun serviciu medical în timpul detenţiei.
Marios Matsakis
Dnă preşedintă, pentru a-i putea critica pe alţii într-o manieră plauzibilă, mai întâi trebuie să te autocritici. În această privinţă, pentru că noi condamnăm încălcările drepturilor omului în lume, trebuie să luăm mereu în considerare încălcările drepturilor omului care se întâmplă în cadrul UE.
Permiteţi-mi să vă amintesc două exemple. Mai întâi, Turcia, un stat candidat la aderarea la UE, a ţinut partea nordică a Ciprului sub ocupaţie militară în ultimii 35 de ani şi a alungat în mod violent aproximativ 200 000 de oameni din casele lor În teritoriul cipriot ocupat de armata turcă, peste 500 de biserici şi mănăstiri creştine au fost supuse distrugerii şi sute de cimitire creştine au fost profanate. Astăzi, 1 600 de cetăţeni ai UE sunt încă daţi dispăruţi, de la invadarea Ciprului de către Turcia în 1974.
În al doilea rând, Marea Britanie. Un stat membru care este suveran asupra a două colonii din Cipru: regiunile Akrotiri şi Dhekelia. Mii de civili - cetăţeni ai UE - din aceste zone sunt supuşi...
(Preşedinta a întrerupt vorbitorul.)
Sophia in 't Veld
Dnă preşedintă, sunt puţin surprinsă de calificarea amendamentului întocmit de mine drept "grotesc” şi "inacceptabil”. Cred că nimeni nu este deasupra criticii - nici chiar Papa - şi întotdeauna am criticat vehement în această Cameră regula tăcerii introdusă de administraţia Bush în SUA, regulă care nu merge la fel de departe ca declaraţiile Papei. Papa ar trebui să ştie că este un lider religios foarte important şi influent şi că vorbele lui au greutate şi pot duce, direct sau indirect, la mii, chiar milioane, de morţi provocate de SIDA. Cred că este drept ca această Cameră să îl critice.
În al doilea rând, UE a fost întotdeauna un factor decisiv pentru drepturile omului, dar ne pierdem din credibilitate. În ultimii opt ani ne-am pierdut autoritatea morală din cauza sprijinului pe care îl acordăm modului în care SUA a luptat împotriva terorismului. Cred că este timpul ca UE să urmeze exemplul administraţiei Obama şi să declare care este rolul nostru în lupta împotriva terorismului.
Jan Kohout
Preşedinte în exerciţiu al Consiliului. -Dnă preşedintă, înainte de a-mi prezenta remarcile finale, aş dori să-i informez pe distinşii membrii de rezultatul discuţiei cu privire la Tratatul de la Lisabona din Senatul ceh.
Mă bucur să vă anunţ că majoritatea senatorilor au votat în favoarea Tratatului de la Lisabona.
(Aplauze)
Vă mulţumesc foarte mult. Acesta este un mic moment de bucurie al preşedinţiei noastre.
Continuând cu acest subiect, permiteţi-mi să-i mulţumesc încă o dată raportorului pentru activitatea sa şi pentru munca enormă depusă în elaborarea raportului său. A identificat câteva priorităţi, asupra cărora aş vrea să mă opresc câteva momente.
În ceea ce priveşte pedeapsa capitală, este clar că abolirea acesteia trebuie să devină realizarea generaţiei noastre.
În ceea ce priveşte drepturile femeilor, consider că acest subiect este deosebit de important, mai ales prin prisma implicării sporite a UE în operaţiunile şi misiunile PESA în zone unde femeile rămân sub ameninţare şi victime ale celor mai grave încălcări ale drepturilor omului. Mă gândesc mai ales la Afganistan şi Republica Democrată Congo, unde avem misiuni UE şi unde trebuie în mod categoric să facem tot ce putem pentru a îmbunătăţi situaţia.
Una dintre provocările cheie întâlnite pe plan intern este o mai mare integrare a drepturilor omului în cadrul PESA şi PESC, lucru care a fost deja menţionat în timpul dezbaterii. Preşedinţiile, împreună cu Reprezentantul personal pentru drepturile omului al Înaltului Reprezentant al Secretarului General, au continuat să includă problema drepturilor omului în grupuri de lucru geografice şi tematice de relevanţă şi în dialogul politic.
Preşedinţia continuă eforturile iniţiate de cele anterioare de a promova integrarea prioritară a drepturilor omului în activităţile Reprezentantului Special, precum şi în operaţiunile PESA. În acest context, Reprezentantul Personal al dlui Solana, dna Kionka, a organizat un grup de lucru cu reprezentanţi speciali şi înalţi reprezentanţi ai UE axat pe punctele focale, grup menit să le ofere instrumente de lucru care să îi ajute în activitatea zilnică de promovare a drepturilor omului.
Nu în ultimul rând, am identificat lupta pentru drepturile universale ale omului drept una dintre principalele provocări pe care le înfruntăm în forurile internaţionale.
Cred că trebuie să ne dublăm eforturile în încercarea de a fi înţeleşi de guverne. Trebuie să susţinem organizaţiile emergente ale societăţii civile şi apărătorii drepturilor omului care, pe plan intern, sunt cei mai buni avocaţi ai protecţiei drepturilor omului. Democraţiile datorează mult mişcărilor cetăţeneşti în dezvoltare care, aşa cum s-a întâmplat cu Carta 77 la timpul respectiv în ţara mea, pot fi instrumente ale schimbării.
Jacques Barrot
Aş dori mai întâi să salut această veste bună, după aceste obstacole, pentru că ea deschide calea spre acest Tratat de la Lisabona pe care îl vrem atât de mult şi care include - şi nu am de gând să las asta la o parte în timpul acestei dezbateri - Carta drepturilor fundamentale.
De asemenea, sunt foarte recunoscător pentru faptul că Parlamentul European a devenit, într-un fel, o tribună pentru toate cererile legitime conexe apărării drepturilor omului. Trebuie să spun că noi, cei din Europa, suntem mândri să avem un Parlament la fel de sensibil ca acesta la toate problemele din lume care ţin de drepturile omului, drepturile copilului şi drepturile femeilor supuse violenţei şi actelor de discriminare.
Aţi menţionat toate aceste sarcini în desfăşurare care rezultă din raportul excelent întocmit de raportorul dvs, dl Obiols i Germà, căruia aş vrea să îi mulţumesc încă o dată. Aş dori să spun cât de mult vrem ca această cooperare cu Parlamentul European să continue, şi dna FerreroWaldner ar fi exprimat poate mai bine decât o fac eu nivelul până la care această politică externă a Uniunii Europene ar trebui inspirată dintr-o serie de valori, aceste valori pe care Parlamentul European tocmai le-a amintit în diferitele discursuri.
Permiteţi-mi să vorbesc, la rândul meu, despre ostilitatea deplină pe care o simt faţă de pedeapsa capitală şi faţă de tortură. În această privinţă, aş dori să subliniez, cu toate astea, faptul că Uniunea Europeană este mulţumită să vadă că Statele Unite, împreună cu preşedintele Obama, pun capăt anumitor excese care au fost probabil comise în lupta împotriva terorismului. Aceasta este o veste importantă şi ar trebui să consolideze şi mai mult hotărârea noastră de a lupta împotriva tuturor formelor de tortură din lume. Acesta este un angajament personal de mare preţ pentru mine.
Aş mai dori să subliniez rolul Uniunii Europene în multele misiuni de asistare şi monitorizare a alegerilor, rol care, desigur, contribuie la apărarea şi promovarea democraţiei în lume. Ştim că există o relaţie între democraţie şi obligaţia de respectare a drepturilor omului. Şi acest lucru, cred eu, este în beneficiul Uniunii Europene.
Aş fi putut răspunde unor întrebări mai specifice despre copii. Am cerut Comisiei să adopte evaluarea deciziei-cadru cu privire la exploatarea sexuală a copiilor, astfel încât, printre altele - din moment ce un discurs s-a referit deja la această problemă - statele membre vor putea urmări în justiţie turismul sexual, chiar dacă actele nu au fost săvârşite în Europa. Aceasta va deschide calea unei operaţiuni foarte dorite de curăţenie în acest domeniu.
Nu pot oferi toate răspunsurile pe care discursurile dvs. excelente le merită, dnă preşedintă, dar trebuie să mulţumesc Parlamentului European pentru vigilenţa de care a dat dovadă în acest domeniu, ceea ce arată, în ultimă instanţă, ceea ce este mai bun din Comunitatea Europeană - ataşamentul faţă de valorile comune.
Raimon Obiols i Germà
raportor. - (ES) Dnă preşedintă, aş dori să comentez rapid asupra a două puncte. Referitor la primul, aş vrea să spun că cea mai bună politică în materie de drepturi ale omului este, fără îndoială, cea care poate reuni oamenii; în consecinţă, dacă raportul conţine un mesaj mai important decât restul, acesta este mesajul unităţii. Aceasta înseamnă, în primul rând, unitatea statelor membre ale UE, din moment ce, recent, am avut probleme în această privinţă care trebuie rezolvate cât mai curând posibil; în al doilea rând, înseamnă unitatea instituţiilor; şi, în al treilea rând, înseamnă unitate sau convergenţă a abordărilor şi a obiectivelor.
Între realpolitik, care întoarce privirea când este vorba de o încălcare a drepturilor omului, având alte interese, şi nehotărâre, există o cale a voinţei politice şi a inteligenţei politice pe care trebuie să o urmăm.
Cel de-al doilea punct este că, în mod firesc, dacă suntem în favoarea eficienţei care este câştigată prin unitate, atunci numărul celor care vor vota mâine în favoarea acestui raport va fi cu atât mai mare, iar punerea în aplicare a acestuia în viitor va fi cu atât mai eficientă. În această privinţă, aş dori să spun că prioritatea fundamentală la votarea unui amendament ar trebui să fie obţinerea celei mai largi majorităţi posibile în Cameră; nu din motive personale, din moment ce rapoartele nu au drept de autor, ci din dorinţa de eficienţă politică în viitor.
Preşedinta
Dezbaterea este închisă.
Votarea va avea loc mâine.
Înainte de a trece la următorul raport, aş dori să mă folosesc de faptul că prezidez pentru ultima oară şi de faptul că acesta este un raport în care este implicată şi comisia mea şi,doamnelor şi domnilor, aş dori să profit de prezenţa dvs. pentru a vă spune cât de mult mi-a plăcut să lucrez cu dvs. în ultimii 10 ani, iar ultimii cinci au fost extraordinari.
Aş dori mai ales să îi mulţumesc dlui comisar Barrot, care ne-a susţinut cu amabilitate - aş putea spune cu blânda autoritate a domniei sale - şi îi sunt recunoscătoare îndeosebi preşedintelui comisiei noastre, dl Deprez, şi tuturor colegilor mei.
Nu intenţionez să vă menţionez pe toţi, dar în sală se află dna HennisPlasschaer, dna in't Weld, dna Lambert, dl Busuttil, precum şi dl Masip Hidalgo şi dna Dührkop Dührkop; Aş dori să vă mulţumesc tuturor, şi, ei bine, să îmi iau la revedere. Poate voi avea şansa de a vă revedea. Nu eu voi fi în prezidiu de această dată. Cred că mă voi ocupa doar de introducere şi apoi va prelua dl McMillan-Scott.
Atunci, dacă nu aveţi nimic împotrivă... Vă mulţumesc.
(Aplauze)
Declaraţie scrisă (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Kinga Gál
în scris. - (HU) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor.
Dacă evaluăm situaţia drepturilor omului în 2008, acordând o atenţie specială politicii relevante a UE, avem încă motive de îngrijorare.
În acest context aş dori să subliniez situaţia drepturilor copilului, care reprezintă o preocupare globală. Pentru a asigura respectarea drepturilor copilului nu trebuie doar să ne concentrăm pe cazurile specifice de încălcare a acestor drepturi, ci şi pe ameninţările indirecte, cum ar fi, de exemplu, crimele de pe internet sau violenţa din mass-media.
Politica noastră cu privire la drepturile omului trebuie să fie fundamentată pe recunoaşterea faptului că încălcarea drepturilor omului nu este ceva care se întâmplă în mod tipic într-o altă ţară terţă. Din nefericire, în prezent există numeroase situaţii de acest gen şi în interiorul UE.
Aş dori să mă refer mai ales la evenimentele din Budapesta din 23 octombrie 2006, când am fost martorii unei încălcări în masă a drepturilor omului - acţiuni violente şi abuzuri ale poliţiei împotriva unor cetăţeni nevinovaţi care participau la o comemorare paşnică. Dovezi sunt oferite de o expoziţie de fotografii care poate fi vizitată acum aici, în Parlament.
Trebuie să facem totul pentru a ne asigura că astfel de incidente nu se mai repetă şi trebuie să ne dăm seama că trebuie să continuăm chiar şi în Uniunea Europeană lupta cotidiană de susţinere a respectării drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale, a democraţiei, a libertăţii de exprimare şi a statului de drept.
