Teave ravimite kohta (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevad ühenduse eeskirjad) - Teave ravimite kohta (ühenduse kord ravimite lubade andmise ja järelevalve kohta) (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ühendatud arutelu järgmistel teemadel:
keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni nimel Christofer Fjellneri koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta) seoses retsepti alusel väljastatavate inimtervishoius kasutatavate ravimite kohta üldsusele antava teabega - C6-0516/2008 -, ja
keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni nimel Christofer Fjellneri koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 726/2004 (milles sätestatakse ühenduse kord inim-ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimiamet) seoses retsepti alusel väljastatavate inimtervishoius kasutatavate ravimite kohta üldsusele antava teabega - C6-0517/2008 -.
Christofer Fjellner
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Lõpuks ometi on täiskogus võetud arutelu alla uued õigusaktid, mis käsitlevad teavet ravimite kohta. See, mida me praegu arutama hakkame, on ravimite õiguspaketi kõige viimane osa, mida teatud inimesed nimetavad selle paketi kõige vastuolulisemaks teemaks - nimelt ravimite kohta esitatava teabe küsimus. Tuleb tunnistada, et veel aasta eest ei oleks ma tõenäoliselt mingil juhul uskunud, et me saame tulla täiskogu istungile sellise suure üksmeelega, mille oleme siin parlamendis kõigest hoolimata leidnud. Oleme jõudnud selleni suuresti tänu minu variraportööridele. Nende edasiviivad ettepanekud ja kompromissivalmidus on aidanud meil saavutada kokkulepe ja loodetavasti võtta see raport täiskogus märkimisväärse toetusega vastu.
Küsimus ei ole üksnes kompromissivalmiduses. Minu arvates on vahest veelgi tähtsam olnud jõudmine arusaamisele, et meil on siin parlamendis samad soovid ja eesmärgid. Esiteks tahame kõik, et teave ravimite kohta oleks parem ja Euroopa patsientidele kättesaadavam. Teiseks ei soovi keegi meist vaid retsepti alusel väljastatavate ravimite reklaamimist. Kolmandaks leiame, et asjaomased asutused peavad kontrollima ja heaks kiitma patsientideni jõudva teabe, mida ravimiettevõtted levitatavad. Need on meie ühised põhimõtted, mis on aidanud meil jõuda kokkuleppele. See on ka põhjus, miks tundsime omamoodi sundi komisjoni ettepanek ümber vormistada.
Soovin tõsta esile viit punkti, millele me komisjoni algse õigusakti ettepaneku ümbervormistamisel keskendusime. Esiteks püüdsime muuta õigusakti vaatenurka, nihutades rõhuasetust ravimiettevõtete õiguselt teavet levitada patsientide õigusele teavet saada, millega kaasneb ettevõtete kohustus see teave avaldada ja kättesaadavaks teha. Teiseks püüdsime piirata kõiki erandeid, et vältida õiguslikke lünki, mis võimaldavad reklaamimist. Seda ei soovi meist keegi. Kolmandaks kandsime hoolt selle eest, et teavet, mida ettevõte ravimite kohta esitab, on kontrollinud ja selle usaldusväärsust on kinnitanud pädev ravimiasutus. Neljandaks avaldasime arvamust, et ravimiettevõtetelt pärit võimalik teave ei tohiks jõuda patsientide ega üldsuseni, ilma et viimased oleksid seda küsinud. Keegi ei peaks kunagi saama ravimite kohta pealesunnitud teavet. Seepärast lükkasime tagasi reklaamimise kõikides niinimetatud pealesunnitud kanalites, nagu raadio, televisioon ja ajalehed. Viimasena soovin rõhutada, et ettevõtted on vaid üks infoahela lüli. Paljude riikide tervishoiuasutused ja ühiskond peaksid võtma kogu Euroopas enda kanda praegusest märksa suurema vastutuse.
On ka teemasid, milles me ühel meelel ei ole. Seoses sellega tahaksin lihtsalt esitada küsimuse ja kutsuda kolleege üles kiitma heaks erand, mis käsitleb teavet, mida arstid annavad oma patsientidele. Teisisõnu soovin, et selline teave ei pea läbima samasugust kontrolli nagu muu teave. Mul on konkreetne näide, mille puhul võiks tekkida probleem, kui seda erandit heaks ei kiideta. Näiteks ei oleks Rootsis tegutseval arstil õigust anda rootsi keele oskuseta patsiendile ingliskeelset pakendi infolehte vaid seepärast, et seda pole kunagi Rootsis heaks kiidetud, sest inglise keel pole selles riigis ametlik keel.
Lõpetuseks pöördun nõukogu poole, kelle esindajaid pole paraku siin, mis on antud teema puhul üsna kõnekas. Mul on kahju, et nõukogu esindajad ei ole kohal. Ma soovisin tõepoolest võtta selle arutelu hõlbustamiseks arvesse nõukogu arvamusi ja argumente, kuid seni on mulle pea alati otsekoheselt ära öeldud. On olnud raske võtta kuulda kedagi, kes ei avalda mingit teavet.
Meil on õnnestunud saavutada käesolevas küsimuses kokkulepe. Olen kindel, et ka nõukogu jõuab seda teemat põhjalikumalt arutlema hakates tegelikult enam-vähem samasugusele kokkuleppele kui meie siin. Nõukogu ei tohiks siiski püüda raha säästmise eesmärgil teavet ratsionaliseerida. See ei ole asi, mida me tahaksime näha. Me ei leia, et vähem informeeritud patsientidega oleks mingilgi moel lihtsam ümber käia või et teabe varjamine oleks odavam. Kutsun nõukogu üles võtma teatepulk üle, et saaksime üheskoos tagada Euroopas patsientide huvides parema teabe ravimite kohta.
John Dalli
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Minu kui volinikukandidaadi kuulamisel andsin selgelt mõista, et patsientidele antav teave on minu jaoks väga tähtis küsimus. Patsiendid on oma tervisest ja heaolust väga huvitatud. Ent praegu on ravimeid puudutava teabe kättesaadavus Euroopas väga erinev - võib öelda, et isegi väga ebaõiglane.
See, kas patsient saab asjakohast teavet, sõltub keelest, IT-oskustest ning sageli isegi ühiskonnaklassist ja sotsiaalsetest võrgustikest. Euroopa jaoks, kes püüab ületada praegust tervisega seotud ebavõrdsust, ei ole see jätkusuutlik. Seetõttu on komisjoni esialgse ettepaneku põhisiht endiselt põhjendatud. Avaldan kiitust Euroopa Parlamendile ja eelkõige teie raportöörile Christofer Fjellnerile selle tähtsa ettepaneku edasiarendamise eest.
Ent ma usun kindlalt - rõhutasin seda ka oma kuulamisel -, et me peame käsitlema seda teemat patsiendi vaatenurgast. Me peame küsima seda, millist teavet vajab patsient, mitte seda, millise teabe esitamise soov võib olla ravimitööstusel. Peame tagama, et me ei lähe kaasa otse tarbijale suunatud reklaamimisega - on selge, et patsiendid seda ei soovi.
Kiidan taas Euroopa Parlamenti, kes on võtnud just selle seisukoha. See võimaldab komisjonil kiita heaks mitmed meie peamised muudatusettepanekud. Eelkõige puudutab see kohustust avaldada teavet, küsimust, mida see teave peaks hõlmama, teabekanaleid ja kontrollimehhanisme.
Esiteks toetan ma muudatusettepanekut, mille kohaselt peab ravimitööstusel olema kohustus, mitte vaid õigus teha teatav teave ravimite kohta kättesaadavaks. See on väga oluline muudatus.
Teiseks olen seoses avaldatava teabega üldjoontes nõus, et see ei peaks sisaldama ravimite võrdlust, sest seda võiks pidada reklaamiks. Selline teave on patsientide ja tervishoiutöötajate jaoks mõistagi ülioluline, kuid seoses ohuga, et seda kuritarvitatakse reklaami eesmärgil, on vaja ranget raamistikku. Me teeme liikmesriikidega sellise raamistiku kujundamisel tervishoiutehnoloogia hindamise valdkonnas koostööd.
Jagan ka seisukohta, et ettepanekud peaksid käsitlema teavet, mille teeb kättesaadavaks ravimitööstus ja mitte sellised kolmandad pooled nagu ajakirjanikud ja teadlased. Me teame, et on siiski olemas ka nn hall tsoon, mis jätab ruumi kuritarvitamiseks. Seepärast usun, et kolmandad pooled peaksid olema kohustatud avaldama, kas nad on saanud ravimitööstuselt rahalisi või muud liiki kingitusi.
Kolmandaks nõustun osaliselt teie muudatusettepanekutega, mis puudutavad teabekanaleid. Kõik ei kasuta internetti. Me ei tohi lasta ebavõrdsusel kanda kinnitada ega jätta neid, kes ei kasuta digitaalseid teabevahendeid, ilma juurdepääsust meditsiinilisele teabele. Seepärast leian, et ravimitööstusel peaks olema võimalik koostada trükiseid ka omal algatusel, mitte üksnes nõudmise esitamisel. Selliseid trükiseid saaks jagada vajaduse korral rahvale otse või tervishoiutöötajate vahendusel.
Neljandaks nõustun, et seoses teabe kontrollimisega peavad pädevad asutused kiitma teabe, mis ei ole müügiloa taotlemise menetluse käigus juba heakskiitu saanud, põhimõtteliselt kõigepealt heaks. Kuid ma leian, et Eruroopa peaks pöörama suurt tähelepanu riigiõigusega seotud muredele, mida mõni liikmesriik on väljendanud sellise eelneva kontrollimise ja sõnavabaduse ühtesobivuse pärast. Nende liikmesriikide jaoks tuleks ette näha avalikud kontrollid, olenemata sellest, kas neis liikmesriikides kehtivad juba sellised kontrollid.
Mitu Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut käsitleb teavet, mis on pärit muudest allikatest kui ravimitööstus. Seoses sellega lubage mul toonitada, et ma nõustun täielikult poliitilise eesmärgiga asetada praegu arutluse all olevad ettepanekud, mis käsitlevad ravimitööstuse pakutavat teavet ravimite kohta, avaramasse ja laiaulatuslikumasse patsientide teavitamise konteksti. Tõepoolest on ka teisi väga tähtsaid allikaid, mida tuleks kasutada võimalikult ulatuslikult, ent ettepanekud ei ole nende käsitlemiseks õige koht.
Komisjonil on juba kohustus koostada aruanne pakendi infolehe usaldusväärsuse kohta. Seepärast oleks kõik selle teemaga seotud muudatused enneaegsed. Samuti pole mõeldav luua iga Euroopa avaliku hindamisaruande kokkuvõttes nimetatud kliinilise uuringu jaoks seos kliiniliste uuringute andmebaasiga Eurydice. Piisaks üldisest andmebaaside vahelisest seosest.
Hindamisaruande avalikku kokkuvõtet ei tuleks lisada Euroopa müügiloale, sest see on Euroopa Ravimiameti veebilehe vahendusel juba avalikkusele kättesaadav. Ma tunnistan, et lisaks ravimitööstuse esitatavale teabele annavad ravimite kohta juba teavet ka mitu Euroopa ja liikmesriikide andmebaasi ja portaali. Vajaka jääb nende vastastikustest seostest. Teen ettepaneku, et keskse juurdepääsuteena teabele tuleks kasutada hiljuti ravimiohutuse järelevalve direktiiviga loodud Euroopa meditsiiniportaali.
Seoses sellega tunnistan täielikult vajadust laiaulatuslikuma teabe järele, mis käsitleb haigusi ja nende ennetamist. Patsiendid on huvitatud kõikidest erinevatest ravivõimalustest ega soovi üksnes teavet ravimite kohta. Seda küsimust ei ole siiski võimalik käsitleda praegustes ettepanekutes, milles keskendutakse ravimitele. Sellegipoolest on komisjonil kõik head eeldused selleks, et olla Euroopa teabekeskuseks. Ma näen meie rolli teiste usaldusväärsete teabeesitajate, näiteks liikmesriikide või patsientide organisatsioonide ühendajana. Euroopa tegevus võib anda lisaväärtust ning paljud teabevahendid, nagu ELi terviseportaal, on juba kasutusele võetud.
Austatud parlamendiliikmed, teile ei tule üllatusena, et mõnda muudatusettepanekut ei saa komisjon pärast hoolikat kaalumist toetada. Näiteks on kodanike õigus kaebusi esitada ELi aluspõhimõte. Seda ei sobi ega ole vaja üle korrata. Karistuste määr tuleks määrata kindlaks riikide tasandil, mitte Euroopa õigusaktide tasandil. Parlamendile on esitatud nimekiri komisjoni seisukohtadest kõikide esitatud muudatusettepanekute kohta.
Lubage mul lõpetuseks tänada veel kord Euroopa Parlamenti, Christofer Fjellnerit ja variraportööre märkimisväärse töö eest. Loodetavasti aitab sel nädalal toimuv hääletus lihtsustada patsientide juurdepääsu teabele ja veenab nõukogu vajadusest alustada ettepanekute üle põhjalikku arutelu.
António Fernando Correia De Campos
Austatud juhataja, kallid kolleegid, lugupeetud volinik Dalli! Patsientidel peaks olema õigus saada oma haiguse ja selle ravimiseks kättesaadavate ravimite kohta võimalikult palju teavet. Ent kuidas me saame teha vahet teavitamisel ja reklaamil? Kust ja kuidas on võimalik saada objektiivset ja erapooletut teavet? Praegu kehtivate õigusaktide kohta on eri tõlgendusi, mistõttu need vajavad ühtlustamist, et suurendada kodanike suveräänsust. Teave peab olema usaldusväärne, pädevate asutuste kinnitatud, sõltumatu, kättesaadav ja suunatud tavainimestele. Eesmärk on tagada teadlikum ja vastutustundlikum lõpptarbijaskond. Euroopa Ravimiametis vaikimisi vastuvõtmise tähtaega tuleks pikendada 60 päevalt 120 päevani. Keeldumise põhjendamise nõue muudab tagasilükkamised arvestatavamaks ja tasakaalustab lõpptulemust. Euroopa Ravimiametil on objektiivse teabe eelistatuima allikana ülitähtis roll. Lõpetuseks soovin tunnustada raportöör Fjellnerit tehtud töö eest ja väljendada heameelt selle üle, et ta kiitis heaks peaaegu kõik ettepanekud, mille ma siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostajana esitasin.
Cristian Silviu Buşoi
siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostaja. - Lugupeetud juhataja! Tahaksin avaldada tunnustust raportöörile ja teistele kolleegidele, kes on selle teemaga tegelenud. Soovin kiita ka volinik Dallit. Oleme minu arvates saavutanud hea tulemuse - praegune raport on märksa patsiendikesksem kui esialgne ettepanek.
Tänapäeval otsivad patsiendid üha enam tervisega seotud teavet, et olla võimelised osalema aktiivselt oma tervist puudutavate otsuste langetamises. Patsiendid otsivad teavet ka internetist. Internetis pakutavat teavet ei ole kerge kontrollida, ent varem või hiljem peame me selle probleemi käsile võtma, sest see ei kao, kui me küsimuse keerukuse tõttu lihtsalt käed rüpes istume.
Seetõttu toetan ma veebisaitide registreerimiseks ja kontrollimiseks rangete eeskirjade kehtestamist ning samuti registreeritud veebisaitide nimekirja kättesaadavaks tegemist, et patsiendid saaksid olla kindlad oma andmeallika usaldusväärsuses. Samuti on vaja kaitsemeetmeid ja raportis on need sätestatud eelkõige kitsendusena teha kättesaadavaks üksnes selline teave, mille pädevad asutused on heaks kiitnud.
Selleks oleme me siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonis võtnud vastu mitu reklaami puudutavat muudatusettepanekut, keskendudes sõna "jagama" asendamisele väljendiga "kättesaadavaks tegema". Need asendused käsitlevad reklaamiga mitte seotud teabe kättesaadavaks tegemist viisil, mis lähtub "otsimise teel leitavuse" põhimõttest, mille puhul patsientidel on juurdepääs teabele siis, kui nad seda vajavad.
Horst Schnellhardt
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Tuleb öelda, et kui võtta arvesse seda, kuidas me arutlesime selle komisjoni ettepaneku üle parlamendi eelmise koosseisu ametiajal, liikudes karmilt hukkamõistult kõigi selle ettepaneku heade külgede tunnustamise poole, tekitab esitatud dokument minus suurt entusiasmi. Me võlgneme selle eest palju tänu raportöörile ja tema kaasraportööridele, kes vormistasid selle laia arvamuste ringi sidusaks seisukohaks. Minu arvates on võtmesõnaks siinkohal patsiendikesksus. Teisisõnu ei ole me lasknud end häirida ebaolulisest, vaid oleme küsinud endalt, mida vajab patsient. Usutavasti tegime õigesti, kinnitades, et patsientidel on võimalik saada teavet mitte ühest, vaid mitmest kanalist. Soovin siiski korrata, et patsiendi jaoks peab jääma edaspidigi usaldusisikuks arst, kel peab kahtlemata olema osa otsuste langetamises. Selle tagamiseks tuleks meil keelustada reklaam ja kanda hoolt selle eest, et pädev asutus on teavet, mida patsiendid saavad, kontrollinud ja selle heaks kiitnud. See tähendab, et antud teave põhineb esiteks teaduslikel faktidel, võimaldamaks patsientidel seda uskuda.
On kahtlemata tõsi, et kõik ei suuda internetist sellist teavet otsida. Seepärast ongi meil erinevaid teabekanaleid, mis on minu arvates nii laialt levinud, et me ei pea selle pärast muretsema. Ma loodan vaid, et nõukogu leiab endas nüüd lõpuks julgust selle teemaga tegeleda. See on väga tähtis. Vajame kiiret tegutsemist. Meie patsiendid ootavad seda. Sel juhul oleme oma tööga hästi hakkama saanud.
Gilles Pargneaux
Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! 21. sajandi künnisel on patsientidel iseäranis vaja asjakohast teavet, et nad saaksid osaleda täielikult ravivõimaluste kaalumises, teaksid, kust ravi otsida, saaksid valida koos tervishoiutöötajatega parima ravi ja pidada kavandatud ravist täpselt kinni.
Tänapäeval nõuavad patsiendid sõltumatut, võrdlevat teavet, mis on kujundatud vastavalt nende individuaalsetele vajadustele. Kahjuks ei vasta Euroopa Komisjoni esitatud ettepanekud direktiivi läbivaatamise kohta täielikult Euroopa kodanike väljendatud vajadustele. Need ettepanekud avasid ravimiettevõtetele ukse otseseks reklaamiks, mis on meie arvates patsientide tegelikele vajadustele vastamist silmas pidades jaburus.
Sellest sammust ei võida ei rahvas ega liikmesriigid. Vastupidi, see suurendab bürokraatiat, kulusid ja patsientide riske.
Just sel põhjusel esitasime algselt ettepaneku need dokumendid tagasi lükata ja nõudsime, et komisjon oma ettepanekud läbi vaataks. See seisukoht, mille võttis ka kolleeg Carl Schlyter Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsioonist, võimaldas meie raportööril Christofer Fjellneril komisjoni ettepanekud põhjalikult läbi vaadata. Avaldan talle selle eest tunnustust.
Samal ajal esitasime umbes kuuskümmend muudatusettepanekut, et kaitsta paremini meie kodanike tervist ja hõlbustada patsientidele juurdepääsu sõltumatule, võrdlevale teabele, mis on kujundatud vastavalt individuaalsetele vajadustele. Nende muudatusettepanekute vastuvõtmine keskkonnakomisjonis tähendas seda, et me saame asetada pigem suurema rõhu patsientide õigusele saada teavet kui ravimitööstuse õigusele seda teavet esitada.
Pidades silmas koosatud kompromissmuudatusettepanekuid ja võttes arvesse viimastel kuudel aset leidnud rõõmustavaid muutusi dokumentide sisu osas, oleme otsustanud loobuda oma ettepanekust need dokumendid tagasi lükata. Muudetud raporti projektiga on õnnestunud tasakaalustada Euroopa Komisjoni esialgsed ettepanekud.
Sellegipoolest seisame edaspidigi vastu sellele, et tervishoiutöötajaid kasutatakse ravimiettevõtete jagatud brošüüride ja esitatud teabe levitamiseks patsientide seas, ilma et seda teavet oleks tervishoiuasutustes kontrollitud. Samuti oleme vastu ravimiettevõtete kampaaniatele, eriti teavituskampaaniatele, mis puudutavad vaktsiine.
Ravimiettevõtted ei tohiks teavet vabalt levitada. Kogemused näitavad, et peame olema väga valvsad - ravimiga Mediator toimunu näitab tegelikult, kui tähelepanelikud me peame olema - ja leidma kindlasti tasakaalu, mida oleme püüdnud teha ka selle raporti projektiga.
Antonyia Parvanova
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud juhataja! Tahaksin avaldada oma fraktsiooni variraportööri nimel Christofer Fjellnerile tunnustust suurepärase töö eest.
Fraktsioon ALDE rõõmustab selle raporti üle, milles sätestatakse lõpuks ometi selge raamistik patsientidele ravimite kohta teabe andmiseks. Patsiendid vajavad objektiivset teavet ning teabe ja reklaami vahel peab olema selge piir. Seepärast tuleb rangelt reguleerida retseptiravimeid puudutavat teavet.
Erilist tähelepanu tuleb pöörata ka uutele meediakanalitele - peamiselt interneti veebisaitidele - ning määrata kindlaks selged kaitsemeetmed, töötada nende sisu kontrollimiseks välja mehhanismid ja tagada nõuetekohaseks jõustamiseks erisätted.
Tahaksin teha ka isikliku tähelepaneku seoses materjalidega, mis esitatakse tervishoiutöötajatele patsientide seas levitamiseks. Puudub objektiivne põhjus, miks selliste teabematerjalide suhtes ei tuleks kohaldada muu teabe sisu hõlmavaid sätteid, eriti kui me teame, et arstid on patsientide jaoks kõige usaldusväärsemad teabeallikad.
Seepärast hääletan mina isiklikult muudatusettepaneku 88 vastu. Loodetavasti jääme hääletamisel oma seisukohale kindlaks ega loobu olulisest muudatusest, mille kõnealune raport tooks komisjoni ettepanekusse.
Miroslav Ouzký
fraktsiooni ECR nimel. - (CS) Austatud juhataja! Soovin esmalt rõhutada, et see on üks neist raportitest, mida ma toetan täielikult. Olen kogu oma karjääri jooksul võidelnud selle nimel, et iga kodanik vastutaks oma tervise eest ise, kuid see on võimalik vaid siis, kui inimestele antakse nõuetekohaselt teavet.
Nagu Horst Schnellhardt juba mainis, oleme kutsunud alates eelmise koosseisu ametiajast üles selle teavitamisega seotud nõudeid täiendama. Vabandage väljendust, ent need igavesed arutelud selle üle, et me ei suuda teha vahet reklaamil ja teabel, tunduvad mulle praegu naeruväärsed. Me kõik suudame teha vahet teabel, mida me oleme soovinud, ja teabel, mis sunnitakse meile peale. Peaksime lükkama ukse soovitud teabe jaoks täielikult valla. Ärgem unustagem, et me elame üleilmastunud maailmas, ja ärgem sundigem Euroopa kodanikke otsima teavet USA veebisaitidelt.
Jiří Maštálka
Lugupeetud juhataja! Sarnaselt Miroslav Ouzkýle olen ka mina tegelenud oma arstikarjääri jooksul pühendunult küsimusega, kuidas teavitada oma patsiente paremini. On siiski kombeks alustada sellega, et avaldada raportöörile tunnustust hea töö eest, ja ma tahaksin seda teha, kuigi mõningase kriitikaga, mille juurde ma hiljem tagasi tulen.
Kui me hakkasime selle ettepaneku üle läbirääkimisi pidama, kerkisid pärast komisjoni uue koosseisu valimist meie ette kaks probleemi. Esiteks oli see küsimus läinud uue voliniku kätte ja teiseks seisime silmitsi valikuga, kas jätkata alustatud tööd või visata olemasolev dokument ära ja alustada puhtalt lehelt.
Nagu enamik teist ja nagu volinik Dalli, nõustusin ka mina, et esialgne komisjoni ettepanek ei olnud hea, sest selles ei käsitletud patsientide ja tarbijate vajadusi. Seepärast ei tahtnud me kulutada vana dokumendi kallal üheskoos töötamisega aega. Me leppisime kokku, et mõistame hukka ravimiettevõtete käivitatud kaubandusliku kampaania. Me välistasime teabekanalina trükimeedia ja jõudsime kokkuleppele, et patsientidel on õigus teada, kes teavet pakub, ning et ettevõtted vastutavad kogu teabe eest, mida nad levitavad.
Olen üsna üllatunud, et Christofer Fjellner esitab täiskogule uuesti muudatusettepaneku, mille me parlamendikomisjonis tagasi lükkasime ja mis oleks erinevalt ettepaneku muudetud sõnastusest samm tagasi. Kui selline ettepanek vastu võetaks, oleks mul väga raske hääletada dokumendi poolt, mis on üldjoontes hea.
Anna Rosbach
fraktsiooni EFD nimel. - (DA) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Nõustun raportööriga, et rõhuasetus peab olema patsientide turvalisusel ja teavitamisel. Patsientidel, meditsiiniõdedel ja arstidel peaks kõigil olema juurdepääs võimalikult heale teabele konkreetse ravimi kohta. Arstid, kellega olen vestelnud, soovivad ravimeid käsitleva erapooletu teabe paremat kättesaadavust nii enda kui ka patsientide ja teiste tervishoiutöötajate huvides. Nad tahavad ka seda, et ravimipreparaatide kirjeldused oleksid standardsed, sest nad kasutavad ravimite toime kohta teabe leidmiseks peaasjalikult internetti. Nad võrdlevad nii kodu- kui ka välismaiste ettevõtete sama ravimi toimeaineid. Seetõttu on ülioluline, et ravimiettevõtted mõistaksid oma vastutust ja seda, kui tähtis on see, et nende teave oleks faktiliselt ja tehniliselt õige ega mõjuks reklaamina. Ravimiettevõtted peavad oma tooteid müüma, me teame seda, kuid usaldusväärsus tegelikult suurendab tarbijate usku ravimipreparaati.
Franz Obermayr
(DE) Lugupeetud juhataja! Kõige tähtsam on patsientide heaolu. Enda kaitsmiseks märgivad ravimiettevõtted pakendi infolehel sageli iga väiksemagi kõrvaltoime, mis muudab mõistagi kõik märksa keerulisemaks. Segaduses patsiendid kipuvad muutma omaalgatuslikult annuseid või lõpetama ravimi võtmise.
Segaduse ja ebakindluse suurenemisele aitab veelgi kaasa internetis pakutav rohke teave, millest osa on usaldusväärne, osa mitte. Sertifitseeritud veebisaidid on samm õiges suunas, kuid nendest siiski ei piisa. Järgmine põhieesmärk on teha teave arusaadavaks ka neile, kellel puudub meditsiiniline või farmatseutiline ettevalmistus. Pakendi infoleht peab olema üheselt mõistetav ja loetav. Eelkõige vanemaid inimesi silmas pidades tuleks kasutada suuremat kirjasuurust.
Kahjuks tuleb tõdeda, et on kolmandaid riike, kes lõikavad Euroopa farmaatsiatööstuse kaitse kõrgest tasemest kasu. Nii originaalravimid kui ka võltsitud ravimid on suurtes kogustes vabalt kättesaadavad Türgi turgudel. Seepärast peame ka panema nendele kolmandatele riikidele kohustuse teha sellisele mustale turule täielikult lõpp.
Salvatore Tatarella
(IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Direktiiv, mida me arutame, peaks ühtlustama kõigile liidu kodanikele kättesaadava ravimiinfo sisu ja kvaliteeti. Kuigi direktiivis rõhutatakse õigust teha reklaami, kinnitatakse selles lõppkokkuvõttes patsiendi õigust teabele. Me peame andma Euroopa kodanikele võrdse võimaluse pääseda ligi teabele ravimite kohta.
Selle direktiivi peamine eesmärk on anda Euroopa patsientidele rohkem teavet, et nad saaksid võtta meditsiiniküsimustes teadlikumaid seisukohti. Meil kõigil ja eelkõige ravimitööstusel peab olema sama eesmärk - pakkuda teavet, mis on täpne ja kasulik ning samas kättesaadav eranditult kõikidele kodanikele.
Leian, et selles direktiivis on kaks eriti tähtsat punkti. Esiteks tuleb kodanikele anda täpse teabe abil võimalus kasutada ravimeid õigesti, et need tooksid tervisele rohkem kasu ja et nende väärkasutamisega seotud riskid oleksid võimalikult väikesed. Teiseks saab täpse ja tõhusa teabe abil suurendada kodanike teadlikkust sellest, kui koormavalt mõjuvad ravimitega seotud kulud riiklikele kulutustele.
Igal juhul peame olema teatud küsimustes väga tähelepanelikud ja järjekindlad. Ma viitan eelkõige ohule, et ravimeid käsitlevast teabest saab varjatud reklaam. Peame vältima olukorda, kus eeldatavasti teaduslik teave varjab märksa vähem üllast kavatsust, milleks on patsientide mõjutamine ostmaks mingit konkreetset ravimit. Seepärast on ülitähtis, et meil oleks teabe kontrollimiseks tõhusad vahendid, eriti seoses sellise infoga, mida patsiendid võivad leida internetist.
Seepärast avaldan lõpetuseks lootust, et parlamendikomisjon näeb ette võimalused teabe kontrollimiseks viisil, mis tagaks teabe täpsuse. Selline kontrollimine tuleks usaldada asjakohastele sõltumatutele organisatsioonidele, et tagada paremini erapooletus.
Karin Kadenbach
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, kallid kolleegid! Volinik Dalli ütles oma sõnavõtus, et peame keskenduma patsiendile. Kuigi komisjoni esialgses ettepanekus asetati keskmesse pigem turg, on meil tänu suure häälteenamusega vastu võetud mitmesugustele muudatusettepanekutele õnnestunud nüüd keskenduda ikkagi inimestele. Sellega oleme võtnud arvesse ka volinik Dalli sõnu.
Vaja oli tagada patsiendi õigus kvaliteetsele ja reklaamiga mitte seotud teabele, mis käsitleb retsepti alusel väljastatavate ravimitega seotud eeliseid ja ohte. Me vajame seda määrust. Ma ise tulen reklaamisektorist - minu erialane taust on reklaam ja avalikud suhted - ja ma tean, et reklaamil on vaid üks eesmärk: müüa. Meie ülesanne on siiski anda teavet. Leian, et kõnealuses raportis ja selle muudatustes võetakse meie kohust teavet anda asjakohaselt arvesse.
Lugupeetud volinik, kuna kulutused ravimitele moodustavad suure osa tervishoiukulutustest, ärgitan ma teid töötama selle nimel, et patsiendid oleksid hästi informeeritud, ning keskenduma jätkuvalt ennetustegevuse ja tervise edendamisega seotud ideede elluviimisele. Üheskoos saavutame edu.
Marina Yannakoudakis
Austatud juhataja! Kui tihti mõtleme me ravimite võtmisel nende kõrvalmõjude peale? Kui sageli soovime me rohkem teavet ravimite ja haiguste kohta? Raportis käsitletakse neid küsimusi ja rahva vajadust teabe järele.
Loobumine keskendumisest nõukogu esialgsetele ettepanekutele oli tähtis, nagu ka see, et rõhutati pigem patsiendi õigust teabele ligi pääseda kui ravimiettevõtete võimalust teavet anda. Selle saavutamiseks keelati retsepti alusel väljastatavate ravimite otse tarbijale suunatud reklaam.
Lisaks oli tingimata vajalik tunnistada riikide pädevad asutused ja tervishoiutöötajad peamiseks teabeallikaks. Ka see õnnestus.
Patsientide teavitamise direktiiviga edastatakse jõuline sõnum patsientide õiguste kohta.
Avaldan tunnustust raportöörile nende keeruliste küsimuste lahendamise ja kõikehõlmava direktiivi eest, mida me loodetavasti kõik ühiselt toetame.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Lugupeetud juhataja! Me seisame Euroopa Liidus tarbija - antud juhul patsiendi - teadlikkuse põhimõtte eest ning meie eesmärk on, et kodanikud vastutaksid osaliselt oma tervise eest ise. Ent meie ülesanne poliitikutena on kaitsta patsiente ebaõige ja eksitava teabe eest. Seda me praegu teemegi.
Seoses üldsuse juurdepääsuga ravimeid käsitlevale teabele tundub, et olukord on Euroopa Liidu eri paigus erinev. Vahe teabe ja reklaami vahel muutub üha hägusamaks. Seepärast toetan Euroopa Parlamendi seisukohta, mille kohaselt on vaja määratleda teave ja reklaam selgemalt. Patsientide jaoks on tähtis saada oma emakeeles usaldusväärset ja objektiivset teavet, mis oleks mõeldud tavainimesele, oleks kergesti mõistetav ja kättesaadav ning mille puhul võetaks arvesse tarbijate konkreetseid vajadusi. Nagu patsiente, nii peame kaitsma varjatud reklaami eest ka arste, sest raviprotsessis on nende vastastikune suhe eriti oluline.
Elame ajal, mil piirid on kadumas ja teave, sarnaselt inimestelegi, saab liikuda vabamalt. Seetõttu peame kohaldama Euroopa patisentide heaolu tagamiseks teatavaid kaitsemeetmeid. Kiidan raportööri suurepärase töö eest ja loodan, et oleme kõik tervemad ja pääseme lihtsamini teabele ligi.
Milan Cabrnoch
(CS) Lugupeetud juhataja! Ravimeid käsitlevat direktiivi ei ole ligi kümme aastat oluliselt muudetud. Selle oleks pidanud juba ammu läbi vaatama. Ma toetan täielikult mõtet, et patsiendid peaksid saama täielikku teavet ja olema arstidega võrdsed partnerid, osaledes otsuste langetamises ja võttes osa vastutusest enda kanda.
Teabe kättesaadavusel on selle muudatuse puhul kahtlemata oluline osa. Sellise info hulka kuulub selgelt teave, mis käsitleb ravimeid, sealhulgas selliseid ravimeid, mida väljastatakse retsepti alusel. Patsientidel peaks olema juurdepääs teabele toote kohta ja mitte üksnes trükiste vahendusel, vaid ka elektrooniliselt. Neil peaks olema ligipääs teabele, mis on sõltumatu, objektiivne, terviklik, tõene ning kättesaadav arusaadaval kujul ja arusaadavas keeles. Tahaksin raportööri tema tubli töö eest tänada ja toetan tema ettepanekut.
Anja Weisgerber
(DE) Lugupeetud juhataja! Soovin tänada raportöör Christofer Fjellnerit ja tema variraportööre. Rasketes tingimustes ja vaatamata võitlemisele tugeva vastuseisuga on selle raportiga saavutatud tõesti väga hea tulemus. Komisjoni ettepanekut on märkimisväärselt täiustatud. Kehtima jääb range reklaami keeld: teavet ei tohi edastada ei raadios, televisioonis ega ajakirjades. Selle asemel peavad patsiendid ise aktiivselt teavet otsima. Minu seisukoht lähtub sellest, et patsiendid on vastutustundlikud inimesed. Nad tahavad teavet saada ja ma hea meelega aitaks neid selle juures. Seepärast soovin ka seda, et teave oleks patsiendikeskne. Tahaksin keskenduda kahele põhiküsimusele. Olen andnud väga selgelt mõista - sealhulgas siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonis ning keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonis -, et näeksin meelsasti tervisealaseid internetiportaale ja sarnast teavet trükimeedias. Meie kodanikud otsivad sageli asju internetist, kus nad puutuvad tihti kokku puuduliku ja kontrollimata teabega. Seetõttu peame astuma sellele vastu alternatiiviga - kontrollitud teabega. Ravimiohutuse järelevalve oli esimene võit, millega kaasnesid ravimiohutusportaalid, kust võis leida pakendi infolehed ja teabe ravimite kohta. Austatud volinik, läheksin siiski kaugemale. Oleksin soovinud näha kõikehõlmavaid internetiportaale, mis pakuksid teavet ka haiguste ja nende ennetamise kohta. Kui ma olen teist õigesti aru saanud, siis te põhimõtteliselt toetate seda ideed, ent pole seda vahest antud teema käsitlemisel selles ettepanekus lihtsalt välja öelnud. Soovin, et lugupeetud volinik väljendaks selgelt, kas ka tema toetab seda mõtet. Leian, et tegemist on väga tähtsa küsimusega.
Françoise Grossetête
(FR) Lugupeetud juhataja! Tahaksin kiita meie raportööri Christofer Fjellnerit hiilgava töö eest, mida ta on mitme kuu vältel seoses nende kahe raportiga teinud. Kiidan teda eriti sellepärast, et oleme oodanud seda dokumenti aastaid. Vanimad parlamendiliikmed mäletavad, et kunagi, kui farmaatsiaalaseid õigusakte läbi vaadati, tahtsime rääkida sellest, kuidas harida patsiente ravimite ja ravimeetodite osas, kuid kahjuks tekkis mingi segadus teabe ja reklaami eristamisega.
Tänapäeval ei saa me lubada, et teave oleks varjatud reklaam, ning nende raportite rõhuasetus ei ole enam ettevõtete õigusel anda teavet, vaid patsientide õigusel sellele ligi pääseda. Põhimõte on seega täiesti erinev ja seepärast on patsiendid esmatähtsad. Veelgi enam, me ütleme "ei" pealesunnitud teabele - samm, mis vähendab teavituskanaleid ja sel moel võimalikku reklaami.
Patsiendid peavad otsima ise teavet, mida nad soovivad, keegi ei sunni seda neile peale ei raadio ega televisiooni, ajalehtede ega ajakirjade vahendusel. See tegelikult eristabki seda teavet reklaamist. Osa teavet tuleb seepärast eelnevalt kontrollida. Sellise eelneva kontrollimisega peavad tegelema riigiasutused ning see peab võimaldada luua objektiivseid antud valdkonna veebisaite ning kasutada eritrükiseid, millest rääkis lähemalt volinik Dalli.
Seega on kõik tingimused paigas, et tagada hea ja kvaliteetne ning objektiivne teave - teave, mida patsiendid on kaua oodanud. Seepärast on lausa möödapääsmatu, et nõukogu täidaks oma kohustuse ja sellega nõustuks, sest me ei saa lubada, et veebisaitidel leiduks igasugust teavet. Oleme oodanud kümme aastat - tervelt kümme aastat, et nõukogu oma otsuse teeks.
Alajos Mészáros
(HU) Austatud juhataja! Christofer Fjellner väärib raporti eest tänu, sest me oleme juba ammu vajanud ettepanekut, millega antaks patsientidele rohkem ja paremat teavet retsepti alusel väljastatavate ravimite kohta, mis on neile välja kirjutatud ja mida nad kasutavad. Kvaliteetne teave on tingimata vajalik ja see aitab kaasa tervishoiutingimuste paranemisele. Kui patsiente on piisavalt teavitatud, peavad nad suurema tõenäosusega kinni vajalikust ravist ja mõistavad paremini otsuseid enda ravi kohta.
Me vajame enamat kui pelgalt Euroopa õigusaktide ühtlustamist. Peame tagama rahvatervise paranemise, pakkudes õiget teavet. Selles on märkimisväärne roll ka ravimiettevõtetel. Ent me peame kandma hoolt ka selle eest, et kaubanduslike reklaamide tagajärjel ei tekkiks ülemäärast ravimite tarbimist.
ELi liikmesriikides on praegu palju probleeme seoses ravimite kohta teabe pakkumisega. Mõnes liikmesriigis on patsientidel raske pääseda ligi isegi väljakirjutatud ravimitega seotud põhiteabele. See põhjustab ELi tervishoiuvaldkonnas tõsist ebavõrdsust. Lisaks internetis kättesaadavale teabele peame andma suuniseid ka traditsiooniliste teabekanalite kaudu. Ent meie eesmärk ei ole tagada ravimiettevõtetele õigus teavet pakkuda, vaid anda patsientidele võimalus teavet saada. Peame tegema vahet teabel ja reklaamil. Leian, et oluline on ka patsiendi ja arsti vaheline suhtlus, sest patsiendi jaoks peab olema esmane teabeallikas arst, kes talle ravimi välja kirjutab. Teised teabekanalid peaksid olema vaid selleks, et seda teavet täiendada.
Zuzana Roithová
(CS) Austatud juhataja! Avaldan suurt kiitust raportöörile töö eest määrustega, et parandada Euroopa patsientide huvides ravimeid käsitleva teabe kättesaadavust ja kvaliteeti. Arstina võin öelda, et toote infolehtedel esitatav teave on arstide jaoks usaldusväärne ja arusaadav. Nüüd tuleb see kirja panna viisil, et ka tavainimene sellest aru saaks. Ühtlasi on meie eesmärgiks teha lõpp internetis levivale eksitavale reklaamile, mis julgustab inimesi ostma tooteid, mis mitte üksnes ei ravi, vaid lausa kahjustavad patsiente. Ent üleilmastunud digitaalses keskkonnas ei ole veebisaitide sisu reguleerimine lihtne. Soovin taas rõhutada, et lahendus on see, kui rakendatakse võimalikult ruttu ettepanekut kehtestada turvaliste veebisaitide jaoks usaldusväärsuse märgis. Vaid siis on võimalik tagada internetis ravimeid käsitleva teabe sisu usaldusväärsus, olenemata sellest, millises maailma otsas veebisaidi haldaja asub. Selline ettepanek oli esitatud ka minu raportis, mis käsitles tarbijate usaldust digitaalse keskkonna vastu.
Mario Pirillo
(IT) Lugupeetud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Arutluse all olev raport on väga tähtis, sest see võimaldab ühtlustada Euroopa õigusakte ravimeid käsitleva teabe kättesaadavuse kohta ning eelkõige tagatakse sellega, et patsiendid saavad retseptiravimite kohta rohkem teavet.
Selle teabe ülesriputamine veebisaitidele peab olema läbipaistev ja sõltumatu. Selle tagamiseks peavad riikide või Euroopa asjaomased asutused kogu teavet kontrollima, et sellest ei kujuneks tootmisettevõtete tegevuse kaudu varjatud ravimireklaam.
Lõpetuseks kutsun üles pöörama sama suurt tähelepanu ka retseptiravimeid käsitlevates brošüürides sisalduvale teabele. Selles küsimuses eelistaksin ma, et patsient saaks üksikasjalikku teavet arstilt või apteekrilt, tagamaks, et vajaliku ravimi kasutamine oleks täielikult arusaadav.
Oreste Rossi
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Me leiame, et see määrus on rõõmustav, sest selle eesmärk on pakkuda ühtlustatud õigusraamistikku reklaamina mitte mõeldud teabe jaoks, mida ravimiettevõtted võivad üldsusele retseptiravimite kohta esitada, ning jätta samas reklaamikeeld puutumata.
Ettepanekus rõhutatakse reklaami ja teabe erinevust. Teabe andmisel lähtutakse põhimõttest, et teavet tuleb aktiivselt otsida. Arstid peavad jääma ravimite puhul peamiseks teabeallikaks. Tuleb säilitada ka teised infoallikad, mida käsitletakse täiendavatena ning mis hõlmavad ajakirju ja ajalehti.
Rõhuasetus on patsiendi õigusel teabele ja aktiivselt löövad kaasa ka kodanikke, eriti patsiente esindavad organisatsioonid. Meie hääletasime poolt.
Mairead McGuinness
Lugupeetud juhataja! Me kõik sooviksime näha, et patsiendid kasutaksid olemasolevat teavet, mis on neile kättesaadav. Peame suurendama kodanike teadlikkust sellest, kuidas praegu kättesaadavat teavet kasutada.
Ma toetan kolleege, kes leiavad, et me ei peaks tooteid reklaamima, ja ütleksin asjaomastele ettevõtetele, et kvaliteetse teabe edastamine tarbijale on parim reklaam, sest kui toode mõjub inimesele hästi, on see kindel sõnum sellest, et seda vajaduse korral ka kasutatakse. Loomulikult on meil vaja perearste, kes edastavad oma patsientidele meditsiinilist ja teaduslikku teavet. Sageli ei toimu see parimal võimalikul viisil.
Lõpetuseks peame teadvustama endale, kuidas jagatakse ravimeid eri vanuserühmadele. Praegu kirjutatakse neid välja, ilma et omataks ülevaadet viimase aasta haigusloost. See on väga ohtlik. Meil on vaja täpsemaid ja korrapäraseid hindamisi selle kohta, kuidas patsientide eest hoolt kantakse. Vastasel juhul tekib meil tervishoiu valdkonnas probleeme.
John Dalli
komisjoni liige. - On kahtlemata meeldiv näha sellist tarmukat osalust niisuguse tähtsa teema arutlemisel ja seda, kui üksmeelselt usutakse põhimõtetesse ja -mõistetesse, mille põhjal käesoleva ettepanekuga edasi liikuda.
Nagu ma varem mainisin, on väga tähtis, et me muudaksime esialgse ettepaneku patsiendi seisukohalt patsiendikesksemaks.
Olen jälginud parlamendis toimunud arutelu väga hoolikalt. Olen vestelnud paljudega teie seast, et mõista, millest käib jutt, ja ma usun, et meil on - nagu ma mainisin ka oma algsetes tähelepanekutes - väga hea dokument, mida peaksime nüüd lõplikule kokkuleppele jõudmiseks edasi arendama.
Tahaksin teha paar lühikest märkust teie sõnavõttude kohta. Seoses Euroopa Ravimiameti tehtavate eelkontrollidega, mida nimetas António Fernando Correia De Campos, leian ma, et 120 päeva oleks mõnevõrra liig, ja meie pakutav jääks tegelikult 60 päeva piiresse.
Internet on heidutav väljakutse ja patsientidele mõeldud teavet sisaldavate veebisaitide kontrollimine on eluliselt tähtis, ent me kõik mõistame, et see on ka keeruline. Cristian Silviu Buşoi' ja Françoise Grossetête'i avaldatud mõtted internetti reguleerivate rangete eeskirjade kohta on väga olulised ja just selle kallal peaksime me tööd tegema.
Ka see, mida ütlesid Horst Schnellhardt ning omal moel ka Gilles Pargneaux ja Antonyia Parvanova - et arstile peab jääma suhtluses patsiendiga keskne koht -, on väga tähtis.
Olen nõus, et arstidest ei peaks saama ravimitööstuse tööriistad, vaid nad peaksid olema vastupidi hea kanal, mille kaudu saaks liikuda teave. Siinkohal peame tagama - nagu märkis Anna Rosbach -, et ka see teave, mis on arstide käsutuses, oleks objektiivne.
Minu viimane mõte puudutab ulatuslikku portaali haiguste kohta, mida mainis Anja Weisgerber. Pean ütlema, et ravimite puhul seda küsimust kavandatavates ravimiohutuse järelevalve õigusaktides juba käsitletakse. Haiguste osas on olukord veidi keerulisem. Haruldaste haiguste tarvis on meil portaal juba olemas, ent ülejäänud haiguste puhul oleme selle küsimuse lahendamisega alustanud ja püüame sellega toime tulla. Ent nagu te mõistate, kujuneb sellest väga keerukas ja tõeliselt ulatuslik ülesanne.
Niisiis soovin ma tänada teid töö eest, mis on seoses selle teemaga tehtud. Tahaksin tänada veel kord raportööri ja kaasraportööre tehtud töö eest ning, nagu ma juba ütlesin, loodan, et jõuame lõpuks dokumendini, mille alusel saame edasi tegutseda.
Komisjoni seisukoht Euroopa Parlamendi esitatud muudatusettepanekute kohta:
- C6-0156/2008 -
Muudatusettepanekud
Vahetult vastuvõetavad: 1, 3, 4, 10, 11, 12, 22, 26, 35, 39, 40, 42, 56, 60, 63, 64, 65, 67 ja 69.
Põhimõtteliselt vastuvõetavad: 9, 13, 14, 16, 19, 20, 21, 23, 27, 32, 34, 36, 37, 41, 46, 48, 50, 52, 58, 62, 66, 72, 74, 75, 76, 77 ja 78.
Vastuvõetavad pärast ümbersõnastamist: 5, 6, 7, 8, 15, 24, 25, 28, 33, 44, 49, 53, 59 ja 70.
Osaliselt vastuvõetavad: 2, 29, 31, 43, 54, 55, 61 ja 79.
Ei ole vastuvõetavad: 17, 18, 30, 38, 45, 47, 51, 57, 68, 71 ja 73.
- C6-0517/2008 -
Muudatusettepanekud
Vastuvõetavad: 2 ja 7.
Põhimõtteliselt vastuvõetavad: 6.
Vastuvõetavad pärast ümbersõnastamist: 1.
Osaliselt vastuvõetavad: 9, 10 ja 12.
Ei ole vastuvõetavad: 3, 4, 5, 8 ja 11.
Christofer Fjellner
Austatud juhataja! Mul on hea meel, et volinik alustas oma sõnavõttu just tähelepanekuga, et juurdepääs ravimeid käsitlevale teabele on Euroopa eri paigus väga erinev, sest me oleme näinud tohutult vaeva sellele teabele hea juurdepääsu tagamise ja selle juurdepääsu ühtlustamisega. Samas oli mul ka endal nõue, et teave ei tohi olla üheski riigis napim ega puudulikum. Ma tean, et mõnes riigis on paljud inimesed selle pärast muret tundnud, sealhulgas Rootsis, kus meil on juba mõnda aega kehtinud süsteem nimega Fass. Pöördun nüüd otse nende inimeste poole ja ütlen, et tänase Euroopa Parlamendi hääletuse tulemused ei tähenda üksnes seda, et Fass võib alles jääda, vaid seda, et ka teistel riikidel on võimalik võtta kasutusele sarnased süsteemid.
Muu suhtes on Euroopa praegused eeskirjad muidugi üsna kummalised, kuivõrd retseptiravimite kohta võivad arvamust avaldada kõik peale nende ravimite tootjate ehk teisisõnu nende, kes peaksid antud ravimitest kõige rohkem teadma. Seetõttu olen ma rahul, et oleme kinnitanud mitte üksnes nende õigust, vaid ka tegelikku kohustust levitada teatavat põhiteavet. Ka nemad peavad andma oma osa, sest lõppude lõpuks on tootjad need, kelle käsutuses on suur hulk teavet.
Volinikule soovin ma lihtsalt väljendada oma heameelt selle üle, et me tundume olevat ühel meelel kõikides küsimustes, mis on minu jaoks selle töö puhul peamised. Usun, et komisjon ja Euroopa Parlament on nüüd üksmeele saavutanud. See avaldab arvestatavat survet nõukogule käsitleda seda teemat asjakohaselt ja sellega edasi tegelda. Ausalt öeldes leian ma isegi nende ettepaneku punktide puhul, mille kohta on komisjon esitanud oma vastuväited, et sisuliselt soovime saavutada sama eesmärki. Näiteks seoses trükistega ja võimalusega aidata riike, sealhulgas Rootsit, kellel on riigiõigusega seotud probleeme, on meie siht leida ettepaneku abil lahendus.
Lõpetuseks soovin pöörduda nende parlamendiliikmete poole, kes ei leia, et meil peaks olema erand arstide ja nende levitatava teabe kohta. Mina isiklikult arvan, et arstil, kelle käsutuses on ravimiettevõtte avaldatud teave kliinilise uuringu kohta, peaks olema õigus edastada see- juhul kui arst peab teavet oluliseks - oma patsiendile, või et arstil, kes leiab pakendi infolehe mõnes teises keeles kui asjaomase liikmesriigi ametlik keel, peaks olema õigus see teave välja trükkida ja anda oma patsiendile. Ent sel juhul peame hääletama selle poolt, et arst saaks ise otsuseid langetada, mitte tegelema kõnealuses direktiivis sellega, et reguleerida, millist teavet peavad arstid oma patsientidele andma. Arst vastutab alati ja me ei peaks seda siin reguleerima.
Juhataja
Ühisarutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval, 24. novembril 2010.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
John Attard-Montalto
kirjalikult. - Tarbekaupu puudutav teave on muutunud ülitähtsaks. Eriti tundlik teave on see, mis käsitleb ravimeid. Tuleb teha vahet teabel ja reklaamil. Euroopa Parlament kehtestab selle raporti üle arutlemisel ravimitega seotud kaitsemeetmeid. Näiteks tuleb trükised esitada üheksakümmend päeva enne tarbijale edastamist analüüsimiseks Euroopa Ravimiametile. Üks oluline küsimus, mida ei ole käsitletud, on teave hindade kohta. Olen Euroopa Parlamendi praeguse koosseisu ametiajal toonitanud, et Maltal on ravimite hinnad kõrgemad kui samade ravimite hinnad mujal Euroopa Liidus. Hinnaerinevus ei ole väike, vaid uskumatult suur. Mõne ravimi hind on Maltal kaks korda või isegi rohkem kõrgem kui mujal Euroopas. Kui ma esitasin komisjonile sel teemal küsimusi, märkisid nad alati, et seda teemat peab käsitlema liikmesriigi valitsus. Olen veendunud, et Euroopa Ravimiamet ei peaks olema tarbijatele kaitsekilbiks üksnes seoses ravimeid käsitleva teabega, vaid sel peaks olema võimalus aidata ka siis, kui tarbijatelt nõutakse ravimite eest julmalt liiga kõrget hinda ja riikide valitsused ei suuda seda probleemi lahendada.
Slavi Binev
kirjalikult. - Mul on hea meel ravimiinfot käsitleva raporti nende sätete üle, milles rõhutatakse tarbijate õigust teabele. Seoses sellega soovin juhtida teie tähelepanu avalikule arutelule, mille komisjon on tubakatoodete direktiivi eelseisvat muutmist silmas pidades internetis käivitanud. See ettevõtmine on kahtlemata kiiduväärne ja ma toetan seda.
Ent ma sooviksin näha Euroopa Parlamendi ja nõukogu seisukohta, sest ma olen end nende ettepanekutega kurssi viinud ja mõned neist ettepanekutest on minu meelest äärmuslikud ja ebamõistlikud ning teataval määral olen ma isegi üllatunud, et need on arutluse alla võetud. Pean silmas väljapakutud võimalust võtta kasutusele lihtsustatud ühtne pakend, millel puuduvad eraldusmärgid, müüdavate toodete väljapanemise keeldu ja keeldu kasutada tubakatoodete tootmisel lisaaineid.
Leian, et uute määruste koostamisel tuleb arvestada tegeliku olukorraga. Tubakaga seotud äärmuslikesse keeldudesse ja piiravatesse reguleerivatesse meetmetesse tuleb suhtuda ettevaatlikkusega. See on üha suurenev probleem ja ma ei taha, et sellele märguandele ei järgneks arutelu. Komisjon teeb oma ettepanekud, kuid see, mida ta neis välja pakub, ei ole alati parim kõikide liikmesriikide jaoks. Arutelu on antud juhul kohustuslik!
Siiri Oviir
kirjalikult. - (ET) Pean positiivseks, et selle ettepanekutega on direktiivi ja määruse rõhuasetus liikunud ravimitootjatelt patsientidele. Patsientide teadlikkuse parandamine retseptiravimite kohta on väga oluline, et ära hoida ärilistest kaalutlustest ajendatud ravimite ületarbimist. Kahjuks on paljudes liikmesriikides saanud tavaks, et ravimifirmad teevad suurt lobitööd, pakkudes erinevaid hüvesid, mis kahtlemata mõjutavad arstide otsuseid. Ärilised huvid ei ole mõistagi alati kooskõlas patsientide huvidega, mistõttu on direktiivi 2001/83/EÜ ja määruse (EÜ) nr 726/2004 muutmine vajalik, et luua selgem raamistik retsepti alusel väljastatavate ravimite kohta teabe andmiseks. Selgem raamistik aitaks edendada ravimite mõistlikku tarbimist ning oleks patsiendi tervise huvides. Kindlasti tuleks selgemat vahet teha reklaami ja teabe vahel, hoolimata sellest, et retsepti alusel väljastatavate ravimite otsene reklaamimine tarbijatele jääb endiselt vastavate ettepanekutega keelatuks.
Daciana Octavia Sârbu
kirjalikult. - Keskkonnakomisjon on teinud Euroopa Komisjoni ettepanekusse mõned olulised täiendused, sest see ettepanek ei oleks oma esialgsel kujul takistanud kõikide reklaamiliikide kasutamist retseptiravimite reklaamimiseks otse patsientidele. Retseptiravimid ei ole tavaline tarbekaup. Neid ei tuleks turustada nagu autosid või kosmeetikat, vaid nende tarnijateks peavad olema meditsiinivaldkonna asjatundjad. Niisiis tunnen ma heameelt jätkuva keelu üle reklaamida retseptiravimeid televisioonis, raadios ja trükimeedias. Kõige usaldusväärsemaks teabeallikaks jäävad ravimite puhul tervishoiutöötajad. Seepärast ei saa ma toetada raportööri muudatusettepanekut, mille kohaselt oleks tervishoiutöötajatel lubatud jagada ravimiettevõtetelt saadud heakskiitmata lisamaterjale otse patsientidele. See oleks selge võimalus reklaamiks, mida me tahame vältida ja mis ei oleks kooskõlas meie seisukohaga, mis taunib otse patsientidele suunatud reklaami. Eriti kohatu on see seetõttu, et otse ravimiettevõttelt saadud teabematerjal oleks patsiendi silmis sama õiguspärane kui seda jaotav arst. Kokkuvõttes parandab raport võrreldes komisjoni ettepanekuga patsientide olukorda ja me ei tohiks neid edusamme ohtu seada, lubades ravimiettevõtetel teha arstikabinetis patsientidele otsest reklaami.
