Pasirengimas Europos Vadovų Tarybai (2008 m. kovo 13 ir 14 d., Briuselis) (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - Europos Vadovų Tarybos ir Europos Komisijos pareiškimai dėl Europos Vadovų Tarybos pasiruošimo Briuselyje, 2008 m. kovo 13-14 d.
Tarybos vardu kalbės Janez Lenarčič.
Janez Lenarčič
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (SL) Man labai malonu pranešti jums svarbiausius rytoj prasidėsiančios Europos Vadovų Tarybos sesijos klausimus. Pagal pavasario aukščiausio lygio susitikimų tradiciją, šis susitikimas bus skirtas ekonominių problemų, ypač Lisabonos strategijos, klimato kaitos, energetikos ir finansinio stabilumo problemų svarstymui.
Pirmininkaujanti valstybtikisi apsikeisti nuomonėmis su Europos Parlamentu, ir aš galiu jus patikinti, kad sudarant rytojaus dienotvarkę bus atsižvelgta į Parlamento nuomonę.
Mes visi suprantame, kad Europos Vadovų Taryba susiduria su naujomis problemomis ir kad globalizacija suteikia naujas galimybes ne tik ekonomikos, bet ir socialinėje bei kultūros srityse. Europos Sąjunga jau pasinaudojo šiomis galimybėmis. Mes žinome, kad globalizacija reikalauja iš Europos Sąjungos ir valstybių narių ieškoti naujų galimybių ir jas pritaikyti sau. Šiam klausimui Taryba skirs daugiausia dėmesio.
Pasaulio ekonomika šiuo metu patiria išbandymą. Mes buvome neramumų finansų rinkose liudytojai. Pastaruoju metu matome mažesnį ekonominį aktyvumą, nulemtą nuosmukio Jungtinėse Valstijose ir kylančių naftos bei maisto produktų kainų. Nepaisant šių problemų, Europos Sąjungos ekonominis pamatas vis dar išlieka tvirtas, tačiau, esant tokioms aplinkybėms, negalima sustoti ir atsipalaiduoti - privalome tęsti pradėtas reformas.
Europos Vadovų Tarybos ir vertins Lisabonos strategijos įgyvendinimo laipsnį ekonominio augimo ir nedarbo aspektais. Pasidžiaugsime teigiamais rezultatais ir patvirtinsime pozityvų strategijos veikimą. Bus pabrėžta, kad dabar privalu susitelkti ties strategijos įgyvendinimu ir šioje dvasioje pereita prie naujo peržiūrėtos Lisabonos strategijos etapo.
Informatikos ir naujovių srityje Europos Vadovų Taryba pateiks mums daugiau pastatų plėtoti vadinamąją penktąją laisvę. Šiomis priemonėmis turėtų būti pašalintos kliūtys laisviems informacijos mainams bei nevaržomam tyrėjų, studentų, mokslininkų bei universitetų darbuotojų judėjimui. Mūsų nuomone, penktoji laisvturėtų pagreitinti Europos Sąjungos transformaciją į naujovišką, kūrybingą ir informacija pagrįstą ekonomiką.
Siekdama sustiprinti įmonių konkurencingumą (ypač mažųjų ir vidutinio dydžio bendrovių), Europos Vadovų Taryba planuoja imtis tokių priemonių, kurios padėtų įmonėms plėstis ir dirbti geriau. Būtina, kad įmonės galėtų lengviau pasinaudoti esamais finansavimo šaltiniais; be to, svarbu skatinti įmones siekti naujovių. Ypatingas dėmesys bus skiriamas planų dėl įstatyminės bazės tobulinimo įgyvendinimui. Didelis dėmesys bus skiriamas, socialinei Lisabonos strategijos analizei bei pastangoms spręsti demografines problemas, kvalifikacijos stygiui ir ateities politinėms priemonėms, skirtoms socialiniai sanglaudai stiprinti.
Pavasario aukščiausio lygio susitikimo metu valstybės narės bus įpareigotos laipsniškai taikyti bendruosius lankstumo ir saugumo principus diegiant nacionalines taisykles, kurių tikslas - palaikyti pusiausvyrą tarp lankstumo ir saugumo darbo rinkoje.
Leiskite man pereiti prie kito svarbaus klausimo, kurį svarstys Europos Vadovų Taryba. Aš turiu omenyje problemas, susijusias su klimato kaita ir energetika. Praėjusiais metais mes tapome istorinių įsipareigojimų aplinkosaugos ir energetikos politikos srityje liudininkais. Šiais metais mes turime paskirti visas jėgas jų įgyvendinimui. Šis tikslas - išskirtinis ilgalaikis ekonominis ir aplinkosaugos iššūkis. Jei ryžtingai reaguosime, galėsime kalbėti ne tik apie ekonominę, bet ir apie aplinkos apsaugos sėkmę.
Komisijos pasiūlytą įstatymų paketą šiuo metu svarsto Taryba. Pirmosios diskusijos dar kartą patvirtino visų šalių narių įsipareigojimą reaguoti ryžtingai. Tačiau dar per anksti tikėtis, kad šiame aukščiausio lygio susitikime pavyks susitarti dėl visų šios įstatyminės bazės klausimų. Mes tikimės, kad įmanoma susitarti dėl pagrindinių klausimų ir gairių, reikalingų tolimesniam šios bazės svarstymui. Tikimės, kad sutelkę dėmesį į bazės sudėtingumą ir atsižvelgdami į jos ekonominį bei finansinį poveikį, šalių vadovai išreikš norą išlaikyti bendrą pusiausvyrą.
Tikslas - priimti įstatymus kaip galima anksčiau 2009 m. ar bent iki Europos Parlamento įgaliojimų pabaigos. Mūsų pastangos bus sėkmingos, jei visi partneriai ims spręsti su klimato kaita susijusias problemas. Klimato kaitos konferencijos Kopenhagos sesijoje, įvyksiančioje 2009 m. pabaigoje, Europa turėtų tapti vadovaujančia jėga derybose dėl ryžtingo ir visapusiško susitarimo, taikytino pasibaigus Kioto protokolo galiojimo laikotarpiui. Tai dar viena priežastis susitarti kaip galima anksčiau 2009 m.
Leiskite trumpai paminėti keletą kitų, su energetikos sektoriumi susijusių, klausimų. Veiksminga energetikos vidaus rinka - pagrindinsąlyga, padėsianti išlaikyti patikimą, ilgalaikį ir konkurencingą energijos tiekimą Europoje. Mes tikimės, kad Europos Vadovų Taryba nedelsdama inicijuos trečiosios bazės, apimančios dujų ir elektros vidaus rinką, patvirtinimą. Ypatingas dėmesys bus kreipiamas į tolimesnius įstatymų projektus, susijusius su tiekimo patikimumu ir užsienio energetikos politika.
Europos Vadovų Taryba sutelks pastangas, susijusias su klimato ir energetikos politika, į naujų technologijų plėtrą bei padidins investicijas į šias technologijas. Šis klausimas neseniai buvo aptartas Strateginiame energetikos technologijų plane: jis turėtų būti svarbus tolesniam mūsų bendrovių konkurencingumui.
Šalių ir vyriausybių vadovai svarstys Generalinio sekretoriaus, Vyriausiojo įgaliotinio pono Solana ir Komisijos jungtinio pranešimo išvadas apie klimato kaitos įtaką tarptautiniam saugumui. Klimato kaitos problemos sudėtingumas reikalauja visapusio politikos harmonizavimo, todėl Europos Vadovų Taryba ragins toliau išsamiai nagrinėti pranešimą.
Pone pirmininke, ponios ir ponai, leiskite man paminėti trečiąjį pagrindinį Europos Vadovų Tarybos darbotvarkės klausimą. Tai yra diskusija apie dabartinę tarptautinių finansinių rinkų padėtį.
Padėtis tarptautinėje finansų sistemoje vis dar yra neaiški. Jei norime susidoroti su jos padarinių keliamais pavojais, turime Europos Sąjungos ekonominę ir finansinę politiką nukreipti makroekonominio stabilumo saugumo ir struktūrinės reformos plano įgyvendinimo link. Finansų ministrai paruošEuropos Sąjungos reagavimo planą, o kai kurių finansinių rinkų koregavimo veiksmų jau imtasi nuo praeito rudens. Europos centrinis bankas, nacionalinės institucijos, Europos Sąjungos bei finansų tarnybos priėmėmėsi priemonių, padėsiančių stabilizuoti padėtį. Tačiau, atsakomybuž rizikos valdymą vis dar tenka pirmiausia atskiroms finansinėms institucijoms bei investuotojams.
Dabartinpadėtis atkleidporeikį toliau stiprinti finansinio stabilumo struktūras, t. y. didinti kreditų kontrolę bei tobulinti finansinės krizės valdymo priemones.
Mes tikimės, kad Europos Vadovų Taryba imsis priemonių šiose keturiose srityse: didins skaidrumą investitoriams, rinkoms ir reguliuotojams, tobulins vertinimo standartus, tvirtins kredito statusą bei aktyvins rizikos valdymą finansiniame sektoriuje, ir paskutinis, bet ne mažiau svarbus punktas - gerins rinkos veikimą bei stiprins kreditų reitingų agentūrų vaidmenį.
Norėčiau pasakyti keletą žodžių apie valstybinius investicinius fondus. Dėka ilgalaikių strategijų šie fondai yra kapitalo šaltiniai, garantuojantys likvidumą. Tačiau, atsiradus naujiems rinkos dalyviams, kurių investavimo strategijos ir tikslai ne visada yra skaidrūs, kyla abejones dėl neekonomiškos jų veiklos. Ypač šioms diskusijoms naudinga priemon- neseniai Komisijos paskelbtas pranešimas apie valstybinius investicinius fondus. Europos Vadovų Taryba tikriausiai sutiks su tuo, kad Europos Sąjungai reikalingas bendras požiūris, pagrįstas šiame pranešime siūlomais principais.
Leiskite man dar kartą pabrėžti bendradarbiavimo su Europos Parlamentu svarbą.
Norėčiau užbaigti savo įžangą mintimi, kad rytoj prasidėsianti Europos Vadovų Tarybos pavasario sesija, bus pirmiausiai skirta prisiimtų įsipareigojimų įgyvendinimui. Pirmininkaujanti valstybnorėtų paspartinti Europos virsmą į labiausiai konkurencingą ekonomiką. Be šios problemos turime spręsti ir svarbią stabilumo išsaugojimo užduotimi, kurią įvykdyti padės klimato kaitos ir energetikos politika.
Apžvelgę visas spręstinas problemas, tikimės nuoširdžiai ir kūrybingai bendradarbiauti su Europos Parlamentu. Jei mes kartu sugebėsime užtikrinti Europos pažangą, galėsime įtikinti Europos gyventojus, jos Europos Sąjunga egzistuoja tam, kad užtikrintų jų ateitį.
Šiandieniniai mūsų diskusijos ir diskusija su Europos Parlamento pirmininku Europos Vadovų Tarybos sesijoje neabejotinai padės siekti šio tikslo. Ačiū už dėmesį.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas - Pone pirmininke, tradiciškai pavasaris Europos Vadovų Tarybai yra laikotarpis, kai mes peržiūrime Lisabonos strategiją, skirtą augimui ir užimtumui didinti, todėl šis susitikimas bus svarbesnis už daugelį kitų. Norėčiau pradėti padėkodamas Slovėnijai už kruopštų pasiruošimą šiam pavasario aukščiausio lygio susitikimui.
Nepaisant kitų šios savaitės Europos Vadovų Tarybos pranešimų, vienas jų yra visiškai aiškus: Lisabonos strategija veikia. Europos Sąjungoje per paskutinius dvejus metus buvo sukurta ne mažiau nei 6,5 milijono darbo vietų. Per pastaruosius 25 metus nedarbas yra žemiausiame lygyje. Užimtumo rodiklis pasiek66 % ir toliau auga artėdamas prie Lisabonos strategijoje nustatyto užimtumo rodiklio - 70 %. Darbo vietų kūrimas eina koja kojon su našumo didinimu. Darbo našumas Europos Sąjungoje auga greičiau nei Jungtinėse Valstijose. Tai nemenki pasiekimai.
Aišku, Lisabonos procesas negali apsaugoti mūsų nuo neigiamos ekonomikos raidos, kurios šaknys yra už Europos ribų. Šiandieninėje susaistytoje ekonomikoje tai yra neįmanoma. Mes truputį "apkarpyti" mūsų šių metų augimo prognozes, tačiau vis dar numatome 2 % augimą - tai nemažas rodiklis.
Įvykdytos reformos padarmūsų ekonomikas elastingesnes ir lankstesnes. Tai mums padėjo susidoroti su išoriniais sukrėtimais.
Aišku, kai padėtis blogėja, labai svarbu dar kartą įtikinti tuos, kurie nuogąstauja dėl galimo ekonomikos nuosmukio. Europai reikalinga apsauga, tačiau ji turi išvengti pagundos tapti protekcionistine ekonomika.
Įsitraukimas į protekcionizmą būtų kvailystė. Europa turi daug naudos iš globalizacijos. Turėdama tik 7 % visų pasaulio gyventojų, Europa duoda 30 % ekonominių rezultatų. Mes turime septynias iš dešimties labiausiai konkurencingų šalių pasaulyje, ir, nepaisant Kinijos ir Indijos augimo, Europa išlieka didžiausia pasaulyje prekybos jėga.
Taigi, Europa turi svarias priežastis į ateitį žiūrėti su pasitikėjimu. Tuo pat metu mes turime išlikti budrūs ir atsargūs, planuodami tolimesnę plėtrą. Tačiau mūsų pagrindinnuostata turi būti pasitikėjimas. Tikėjime, kad laimėsime naujas ekonomines kovas, neturi būti pesimizmo.
Tai privertmus reaguoti į finansinę suirutę ir imtis polinių priemonių dėl susidariusios finansinės padėties bei nepriklausomų turto fondų, į kuriuos Europos Vadovų Taryba taip pat atkreipdėmesį. Tikimės, kad Europos Vadovų Taryba pritars mūsų pasiūlymams dėl bendro Europos atsako į šias problemas.
Kai aš sakau, kad Lisabonos strategija veikia, o ji iš tikrųjų veikia, nereiškia, kad viskas nudažyta rožine spalva ir kad mes galime užmigti ant laurų. Aš ir Komisija ne kartą minėjome, kad negalima nusiraminti, ypač todėl, kad atrodo, jog ekonominpadėtis prastėja visame pasaulyje. Turi būti padaryta daug darbų. Daugelyje Europos regionų nedarbas vis dar yra svarbi problema. Yra tam tikros socialinės klasės, kurios paveikiamos labai stipriai. Kylančios energijos ir maisto kainos aštrina infliaciją, mažina perkamąją galią, ši problema ypač aktuali tiems asmenims, kurių pagrindinės pajamos yra atlyginimai ir pensijos. Taigi, mes turime ir toliau stengtis.
Tačiau Lisabonos strategija nėra nekintamas procesas. Toli gražu. Komisijos strateginiame pranešime skelbtos naujos politinės iniciatyvos, kurios padėtų Europai tapti atsparesne ekonominei suirutei ir sustiprintų Europos pastangas prisitaikyti prie globalizacijos bei gauti iš jos naudos.
Pirmoji, svarbiausia sritis. Svarbiausia sritis yra žmonės. Kovos su skurdu ir nelygybe priemonyra išsilavinimo ir mokymo, prieinamo visiems žmonėms, standartų pakėlimas visoje Europoje. Mes sutelkėme dėmesį į vieną labiausiai pažeidžiamų grupių: žmones, pirma laiko palikusius mokyklą. Šiandien Europoje vienas iš šešių jaunų žmonių palieka mokyklą negavęs reikiamos kvalifikacijos. Vienas iš penkių penkiolikos metų amžiaus žmonių neturi pakankamų skaitymo įgūdžių. Mes negalime leisti žūti jų talentams. Turime suteikti jauniems žmonėms įgūdžius, reikalingus jų potencialui realizuoti.
Kitas kertinis Lisabonos strategijos akmuo, prie kurio grįžome, yra mokslo tyrimai ir naujovės. Kad pritrauktų ir išlaikytų investicijas, Europa turi padidinti santykinį savo patrauklumą. Europoje mums reikalinga penktoji laisv- laisvas informacijos judėjimas, papildysiantis kitas keturias laisves, į kurias remiasi bendroji rinka. Mes turime palaikyti atviras naujoves, tačiau tuo pačiu metu turime garantuoti tinkamą informacijos apsaugą Europos patentais ir autorinėmis teisėmis.
Dabar norėčiau pasveikinti vakarykštį Europos inovacijų ir technologijų instituto įsteigimą Europos Rūmuose. Tai lemiamas momentas Europai. Norėčiau pasveikinti Europos Parlamentą su šiuo pasiekimu ir padėkoti jums už mano pasiūlymo palaikymą, kurį, kaip pamenu, prieš tris metus sutikote su dideliu pasipriešinimu. Tačiau, dėka gero Parlamento, Komisijos ir valstybių narių bendradarbiavimo, galų gale mes susitarėme.
Trečiasis prioritetas, į kurį mes pažvelgėme, yra verslo aplinka. Mums reikalinga bendra rinka, dirbanti Europai, būtent mažoms ir vidutinio dydžio įmonėms, kurios yra mūsų ekonomikos stuburas bei daugumos darbo vietų kūrėjos. Todėl rytoj aš prašysiu Europos Vadovų Tarybos paremti mažųjų įmonių įstatymą, kuris pašalintų kliūtis mažųjų ir vidutinio dydžio įmonių kūrimui bei augimui. Turėkime omenyje, kad svarbiausia, ką mes galime suteikti mažoms ir vidutinio dydžio įmonėms, yra reali vidaus rinka. Tai pagrindinis skirtumas tarp Europos ir Jungtinių Amerikos Valstijų, susijęs su mažomis ir vidutinio dydžio įmonėmis, jei nekalbėsime apie specialiuosius įstatymus. Maža įmonJungtinėse Valstijose gali pradėti veiklą vienoje valstijoje ir tuoj pat išsiplėsti visoje Jungtinių Valstijų vidaus rinką. Europoje to dar nėra. Europoje įmonių plėtrai kitose šalyse yra daug barjerų. Taigi mes turime iš tikrųjų įgyvendinti vidaus rinkos idėją, jei norime vystyti mažas ir vidutinio dydžio įmones skatinti ekonomikos didinti augimą ir užimtumą Europoje.
(Plojimai)
Paskutinis kertinis Lisabonos strategijos akmuo, į kurį atkreipėme dėmesį mūsų strateginiame pranešime, yra energetika ir klimato kaita. Dabar pats laikas rimtai susirūpinti dėl energetikos ir klimato kaitos problemos. Europos Rūmai gerai žino, kad šio momento negalima praleisti. Tinkamai pasirinktas susitarimo laikas gali lemti jo sėkmę. Kuo anksčiau tai bus padaryta, tuo mažesnės bus pritaikymo išlaidos ir didesnnauda pirmeiviams. Tai yra mūsų prioritetinis uždavinys, siekiant visapusiško tarptautinio susitarimo Kopenhagoje kitais metais. Kuo daugiau šalių įsitrauks ir kuo jų siekiai bus artimesni mūsiškiams, tuo skaidresnis bus žaidimas. Niekas labiau nepriartins šio susitarimo, nei Europos Sąjunga, parodydama, kaip svarbu susitarti šių metų gale.
Taigi, aš apsisprendžiau, Komisija taip pat apsisprendė, kad reikia dirbti su valstybėmis narėmis, nes tai padės bendrai politiškai susitarti dėl energetikos vidaus rinkos ir klimato apsaugos bei atnaujinti minėtų problemų nagrinėjimą iki šių metų pabaigos. Žinoma, mes taip pat norėtume užbaigti įstatymų leidimo procesą, sutartą su Europos Parlamentu, kitų metų pradžioje.
Taip pat svarbu susieti klimato apsaugos strategiją su energetikos vidaus rinka. Visi žinome, kaip tai svarbu mūsų konkurencingos, saugios ir tvarios Europos energetikos vizijai palaikyti. Man buvo malonu stebėti kaip sparčiai per pastarąsias dvi savaites buvo sprendžiamos šios problemos, be to, mes esame įsipareigoję rasti būdus, garantuojančius tikrąjį sienų atidarymą, nes šio tikslo mes siekėme pirmaisiais savo pasiūlymais. Komisija įsipareigoja skaldyti bendroves ar imtis panašių priemonių. Dabar iki birželio mėn. Europos Rūmai stengiasi pasiruošti pirmajam projekto skaitymui.
Ši reforma nesumažins padarytos socialinės pažangos bei nesulėtins socialinės rinkos ekonomikos raidos, ji leis žmonėms sėkmingai dirbti ir valdyti savo gyvenimus pokyčių laikotarpiu.
Reforma modernizuos mūsų socialines sistemas ir užtikrins jų tvarumą. Pasiekiamumas, galimybir solidarumas turi tapti šūkiais bei atnaujintos socialinės strategijos, kurią Komisija pristatys dar prieš vasarą, pagrindu.
Reforma padės išlaikyti dinamišką verslo aplinką, kurioje įmonių savininkai laiką ir išteklius naudoja pasaulio žmonių pageidaujamų aukštos kokybės produktų gamybai ir paslaugų teikimui. Reforma nėra skirta nereikalingų blankų pildymui ir kasdienei kovai su biurokratizmu.
Reforma padės Europai įžengti į mažiau anglies dvideginio išmetančią ekonomiką, o tai duos naudos aplinkai ir verslui. Ekonomika, kuri skatina gyvenimo standartų augimą, neniokodama Žemės.
Man smagu matyti, kad sunkus kelių praėjusių metų darbas atnaujinant Lisabonos strategiją paskatino siekti susitarimo dėl to, kur mes esame dabar ir į kurią pusę norime eiti. Europos Rūmai visuomet teikkritinę paramą, už tai ir noriu jums padėkoti.
Esu laimingas, galėdamas pastebėti, kad Europos Parlamentas, priimdamas vasario 20 d. rezoliuciją išreiškparamą Lisabonos strategijai, ir prisidėjo prie 2008 m. pavasario Tarybos posėdžio.
Aš mačiau ekonominės politikos gairių pataisas, už kurias tą pačią dieną balsavo Europos Rūmai. Sutinku su jūsų iškeltomis problemomis, be abejonės jos jau yra Europos Sąjungos politikos, pagrįstos Europos Komisijos pasiūlymais, dalis: socialinintegracija, visuomenės finansų sektoriaus tvirtumas, kova su infliacija, investicijos į mokslo tyrimus ir plėtrą, geresnis ekonominės politikos koordinavimas, verslumo ir naujovių skatinimas, išorinis vidaus rinkos vertinimas, klimato kaita bei energetika. Taigi, kalbėkime aiškiai. Komisija sutinka su šiais prioritetais.
Pasikonsultavusi su skirtingomis suinteresuotomis pusėmis, įskaitant ir Valstybes nares, gruodį Komisija pasiūlpalikti strategines gaires tokias, kokios yra, nes jos yra tokios lanksčios, kad jas galima pritaikyti esamoms aplinkybėms ir naujiems Komisijos prioritetams.
Gairių išsaugojimas siunčia reikiamą stabilumo ir apibrėžtumo signalą valstybėms narėms ir ekonomikos operatoriams, o tai sustiprina galimybę pasiekti teigiamų rezultatų. Kaip ką tik pareiškPirmininkaujanti valstybė, dabar prioritetas teikiamas rezultatams Mes turime pateikti konkrečius rezultatus ir parodyti pastovumą. Tai buvo pasakyta pabendravus su Europos Parlamento Ekonomikos ir finansų komitetu. Komisija bandtarpininkauti ieškant kompromiso su Europos Vadovų Taryba ir siūlįvairius dokumento pakeitimus, kurie turėtų papildyti gaires ir atspindėti Parlamento iškeltas problemas. Nepaisydama Komisijos pastangų, Taryba nusprendnesivadovauti mūsų pateiktu kompromisiniu pasiūlymu dėl naujų ekonomikos politikos gairių.
Bet kuriuo atveju aš noriu dar kartą patikinti Europos Rūmus, kad Komisija pritaria, jog būtina nustatyti teisingą politiką valstybėms narėms, kad šios vadovautųsi bendrais prioritetas, o prioritetai yra ekonomikos augimas ir užimtumas. Kalbėdamas apie ekonomikos augimą, turiu omenyje jo tvarumą socialiniu ir aplinkosaugos aspektu. Taip pat turiu omenyje užimtumo didėjimą ne tik kiekybine, bet ir kokybine prasme. Kadangi esame tikri, jog atnaujintoje Lisabonos strategija daugiausia dėmesio bus skiriama ekonomikos augimui ir žmonių užimtumui, nepamirštant ir konkurencingumo ir integravimo, ši priemonyra geriausia Europos reakcija į globalizacijos problemą.
(Plojimai)
Joseph Daul
Pone pirmininke, pone Europos Bendrijų Tarybos pirmininke, ponai ir ponios, Europos Vadovų Tarybos pavasario sesijos prioritetas bus paskatinti Europos augimą ir atnaujinti Lisabonos strategiją 2008-2010 m.
Mūsų frakcija jaučia didelę svarbą suteikti Europos Sąjungai visas įmanomas progas pasinaudoti globalizacija, todėl būtina imtis aktyvios ES pertvarkos, vadovaujantis Europos Komisijos, kurios pirmininkas yra José Manuel Barroso, siūlymais, pateikiamais nuo 2005 m. ši strategija yra geriausia priemoniškilusioms problemoms spręsti, t.y. globalizacijai bei populiacijos ir klimato kaitos problemos.
Mes turime dvejopą žinią: reikia tęsti pradėtas reformas, tačiau svarbu ir didinti Lisabonos strategijos veiksmingumą. Globalizacija yra Europos galimybė, tačiau mes niekada nepritarsime nevaldomai laisvai prekybai. Tai yra pirmoji problema. Mes turime apsaugoti labiausiai pažeidžiamų grupių interesus bei skatinti savo socialinio modelio kūrimą. Dabar ne laikas keisti kryptį, priešingai - reikėtų dėti daugiau pastangų tiesiant kelią pasirinkta kryptimi. Lisabonos strategija siūlo kiekvienai problemai pritaikytus sprendimus.
Intensyvėjant augančių šalių keliamai konkurencijai, mūsų ateitis priklauso nuo mokslo tyrimų bei naujovių, paramos verslininkas, visą gyvenimą trunkančio mokymosi ir reformų darbo rinkoje. Europa išliks konkurencinga tik tuo atveju, jei jos produktai kurs pridėtinę vertę, turint omeny kokybę ir naujoves. Todėl aš kviečiu valstybes nares kaip įmanoma daugiau investuoti į mokslo tyrimų ir inovacijų sritis.
Nei augimas, nei užimtumas neatsiras vien plečiant mažas ir vidutinio dydžio įmones. Mes turime padėti joms apsaugoti sandorius ir kurti darbo vietas mažindami administracinių priemonių naštą. Europos mažųjų įmonių įstatymo priėmimas yra žingsnis teisinga kryptimi. švietimas ir profesinis mokymas turi būti pritaikyti ekonomikos reikmėms. Konkurencinį privalumą mes galėsime išsaugoti tik tuo atveju, jei mūsų darbuotojai bus tinkamai rengiami. Reikia atnaujinti mokyklų, universitetų bei profesinio mokymo programas ir, žinoma, jį plėsti. Šiuo atžvilgiu mes sveikiname Mokymosi visą gyvenimą programą 2007-2013. Fundamentalios reformos reikalingos ir darbo rinkai, kuri turi būti mobilesnė, lankstesnė, bet kartu ir saugesnė. Įmonės privalo sugebėti prisitaikyti prie rinkos reikalavimų. Darbuotojai turi sugebėti pasinaudoti persikvalifikavimo ir adaptacijos galimybėmis.
Antroji Europos problema - gyventojai. Populiacijos senėjimas gali sukelti darbo jėgos stygių bei į keblią padėtį pastatyti socialinės apsaugos sistemas. Reikėtų labiau stimuliuoti vidaus darbo jėgą ir lanksčiau spręsti visų kartų profesinio ir asmeninio gyvenimo darninimo problemas. Be to, reikėtų peržiūrėti imigracijos politiką, kuri turėtų ginti Europos interesus, bei stengtis pritraukti kvalifikuotus, praktinės patirties turinčius darbuotojus. Reikėtų išplėtoti mėlynosios kortelės pasiūlymą. Turime sustabdyti "protų nutekėjimą". Mūsų investicijos į švietimą bus bevaisės, jei tyrėjai išvyks į užsienį dėl patrauklesnio darbo užmokesčio ar geresnių darbo sąlygų.
Trečioji, paskutinė, problema - klimato kaita. Mūsų taikoma politinsistema turi atitikti aplinkai draugiškos ekonomikos kryptį. Tai reiškia, kad svarbu įgyvendinti tikslą 20 % sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą. Neskaitant ekologinės naudos, šio tikslo siekimas padės mums įsitvirtinti švariųjų technologijų rinkose. Tai yra svarbu. Mes privalome rodyti pavyzdį ir mūsų partneriai privalo daryti tą patį. Žaliąją politiką turėtų papildyti ne protekcionistinė, o tvirta išorinės prekybos politika.
Ponios ir ponai, mes neišduosime savo vertybių ir neatsisakysime savo visuomenės modelio turėdami drąsos pertvarkyti visuomenę ir pasakydami savo piliečiams tiesą. Socialinis progresas įmanomas tik augant ekonomikai. O ekonomikos augimas gali skatinti socialinį progresą tik tuo atveju, jei mes imsimės atitinkamų priemonių. Kol kas noriu padėkoti Komisijos pirmininkui, viceprezidentui Verheugen ir visiems Komisijos nariams už atliktą darbą. Ponios ir ponai, dėkoju šiam Barroso vadovaujam kolektyvui. Nors pelų šioje organizacijoje kiekis proporcingas gerai atliktam darbui, pelai gali būti reikalingi dar likusiems darbams.
(Plojimai).
Martin Schulz
PSE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau pradėti nuo pastabos Tarybos Pirmininkui. Mums buvo pranešta, kad apie Viduržemio jūros šalių sąjungą bus kalbama rytoj vakarienės metu. Šią idėją iškėlPrancūzijos Prezidentas. Tikiuosi, kad maistas patiks visiems ir mūsų frakcijos vardu noriu patikslinti vieną aspektą. Jei Viduržemio jūros šalių sąjunga, papildys ar patobulins Barselonos procesą, kuriam mes skiriame didelę dalį Europos Sąjungos biudžeto lėšų, mes visiškai tam pritariame. Tačiau reikia garantijų, kad ši politika bus taikoma Europos Sąjungos rėmuose.
Jei Viduržemio jūros šalių sąjunga bus sėkmingai, jai turi būti taikoma Bendrijos politika esamų ES institucijų ir strategijų ribose. Priešingu atveju Viduržemio jūros šalių sąjunga gali tapti ES susiskaldymą kurstančiu veiksniu, o tai būtų blogai, be to, būtų izoliuota Prancūzija pačiose Prancūzijos prezidentavimo išvakarėse - to mes tikrai nenorime.
(Plojimai)
Todėl prašome jūsų perduoti šią žinią aukščiausio lygio susitikimo dalyviams.
Nekeisti strateginės krypties yra viena. O vasario 20 d. 515 balsų dauguma priimtas sprendimas pakeisti strateginę krytį yra visai kita. Tačiau, leiskite mums nesiginčyti keisti strateginę kryptį ar nekeisti, o leiskite padiskutuoti, ar šie svarbūs pakeitimai, padiktuoti poreikio keisti strategines kryptis, duos praktinės naudos.
Pone Barroso, praėjusią savaitę aš kritikavau jus dėl atsidavimo stygiaus. Neseniai girdėjau, kad kai kurie Komisijos nariai, tikriausiai pasitarę su jumis, ėmėsi propaguoti kai kurias čia pasiūlytas idėjas. Vadinasi, mano kritika tapo neaktuali. Tačiau, pone Komisijos pirmininke, šiandien išgirdęs jūsų kalbą, turiu pakartoti: jūs esate vienas iš Europos lyderių. Žodžiai, kuriuos pasakysite rytoj šalių ir vyriausybių vadovams turi paskatinti juos imtis praktinių veiksmų savo šalyse. Daugelis jūsų paminėtų dalykų yra tiesa, tačiau mes turime matyti realią Europos padėtį.
Tad leiskite man išvardinti penkis punktus, kurie, mūsų manymu, yra gyvybiškai svarbūs, tačiau nepakankamai išryškinti. Taip, progresas, žinoma, yra: nedarbas mažėja, produktyvumas auga, tačiau nedarbo grėsmtaip pat auga. Tai faktas. Žinoma, sukuriama daugiau darbo vietų, tačiau jos nėra saugios. Darbo užmokestis Europoje kyla lėčiau nei įmonių pelnas: įmonių pelnas procentine išraiška lenkia darbo užmokesčio augimą.
(Plojimai)
Tai reiškia socialinį disbalansą. Mes siekiame skatinti socialinę sanglaudą ir trokštame daugiau socialinės apsaugos. Kokia prasmkalbėti apie vidaus rinkų augimą ar pasaulinį Sąjungos konkurencingumą, jei realybyra tokia: gamybos įmonės, gaunančios 4 % pelną, uždaro gamyklas, nes "akcininkai nori gauti 6 % pelną". Tokie reiškiniai griauna pasitikėjimą Europos Sąjunga. Mūsų piliečiai privalo neprarasti pasitikėjimo!
Mes kalbame apie energetikos sektoriaus išskaidymą, kuris gali būti reikalingas, bet gali būt ir nereikalingas. Pakalbėkite geriau apie susiskaidymą, vykstantį Europos socialinės politikos srityje. Yra realus pavojus, kad ekonominis augimas neužtikrins socialiniu saugumo, todėl mums ir reikia peržiūrėti ES gaires. Turime vadovautis tokiu požiūriu: kas benutiktų Europos Sąjungos socialinės politikos srityje, viskas turi vykti neatskiriamai nuo ekonominio progreso.
Šiandien švenčiame 50-ąją Europos Parlamento sukaktį. Prieš penkiasdešimt metų Strasbūre vyravo nuomonė, kad ekonomikos vystymasis ir socialinis saugumas yra Europos Bendrijos augimo ir sėkmės pagrindas. Dabar padėtis tampa vis labiau pavojinga.
Sakote, jog reikia mažinti apribojimus mažoms ir vidutinio dydžio įmonėms. Taip! Tačiau, jei sumažinsime apribojimus, o šios įmonės ims keltis iš vienos Europos vietos į kitą ir turėsime daugiau Lavalio atvejį, griaunančių pasitikėjimą Europos Sąjunga. Jei net mažos ir vidutinio dydžio įmonės laisvę judėti panaudos socialiniam progresui stabdyti, naudos turės įmonės, bet ne darbuotojai. O dauguma ES piliečių kaip tik ir yra šių įmonių darbuotojai.
Žinoma, reikia investuoti į švietimą, profesinį mokymą, mokslo tyrimus bei technikos naujoves. Tai savaime suprantama. Tačiau, jei absoliučios daugumos jaunuolių galimybės mokytis universitete ar lankyti mokyklą priklauso nuo to, ar jų tėvai turi pakankamai pinigų - tai jau nėra socialinpolitika. Reikia, kad Europos Sąjungoje visi turėtų vienodas galimybės, nepriklausomai nuo to, iš kur jie atvyko ir kokios yra jų šeimyninės aplinkybės. Kad Europa išliktų, mums reikia stiprinti šį potencialą, o ne tik verslo galimybes. Be to, mes turime stiprinti jaunų žmonių potencialą ir suteikti jiems galimybes dalyvauti moksliniuose tyrimuose, tobulinti savo įgūdžius, kelti kvalifikaciją.
Neabejotinai pasitikėjimo socialine politika nekelia tokie faktai, kai turtingieji gali perkelti savo kapitalą iš vienos Europos šalies į kitą nemokėdami jokių mokesčių. Tai jau antras smūgis! Todėl jūs teisūs sakydami, kad reikia reguliuoti ES finansų rinkas.
Visi šie argumentai, pone pirmininke, yra ES gairių peržiūros naudai. Pagaliau nesvarbu ar mes taip vadinsime šį procesą, ar kitaip. Jei jūs perduosite šią žinią ES Tarybai, mes palaikysime jus, bet, pone pirmininke, palaikysime tik tuo atveju, jei jūs tai padarysite!
(Plojimai)
Graham Watson
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, šią savaitę Taryba blaškosi tarp vilties ir nevilties. Nors atrodo, kad pagrindiniai sunkumai įveikti, Lisabonos Sutartis dar neratifikuota - dar kyla klausimų dėl kai kurių jos nuostatų. Nežinoma Rusijos, Turkijos ir kai kurių kitų mūsų kaimynių Vidurio ir Artimuosiuose Rytuose politinkryptis. Ekonomikos augimo tempai lėtėja, neramu dėl krizės Švedijos, Suomijos, Vengrijos, Ispanijos, jau nekalbant apie Argentiną, bankų sektoriuose poveikio BVP. Tai skatina mūsų centrinius bankus imtis bendrų veiksmų.
Be šių problemų, mūsų politikai turi ir kitų rūpesčių: gyventojų skaičiaus augimas ir migracija, tarptautinis nusikalstamumas ir terorizmas, klimato kaita bei energetikos sektoriaus saugumas. Valstybės narės ir Europos rūmai privalo nedelsdami įgyvendinti Komisijos siūlymą kontroliuoti klimato kaitą. Ši problema apima daug sričių.
Vyriausiojo įgaliotinio ataskaita dėl klimato kaitos poveikio saugumui ir stabilumui, rodo, kad problema reali ir turi būti nedelsiant sprendžiama, nes gali kilti ir karinės jėgos įsikišimo pavojus, įskaitant ir galimą NATO panaudojimą energetikos sektoriaus saugumui užtikrinti. Tačiau, kai kurios valstybės narės, apakintos trumparegiško ekonomiško mąstymo, bando apriboti savo įsipareigojimus Komisijos siūlymo reguliuoti klimato kaitą klausimu. Pažvelkite į Tarybos išvadų projektą (18 skirsnį) - jame rasite nieko reiškiančias frazes.
Šie pavojai kelia pasitraukimo į "Europos tvirtovę" pavojų. Tik puoselėdami šalių solidarumą galime išvengti atotrūkio tarp valstybių narių ir įgyvendinti tokius projektus kaip Nabuko projektas. Tik klestint šalių abipus Viduržemio (Mare Nostrum)ir Kaspijos jūrų solidarumui galėsime džiaugtis taika. Enšteinas buvo teisus sakydamas, kad taikos negalima išsaugoti jėga, taika gali egzistuoti tik esant sutarimui.
Mums taip pat reikia sekti šiuo pavyzdžiu. Aš viliuosi, kad Tarybos išvadose pamatysime šalių vyriausybių ir Europos Sąjungos vadovybės įsipareigojimą sumažinti energijos naudojimą vyriausybės rūmuose ir kitų institucijų kabinetuose bei automobilių parkuose, nustatant konkrečius privalomus vykdyti tikslus.
Jungtinių Tautų TarpvyriausybinKlimato Kaitos Grup(angl. IPCC) ir kitos organizacijos įspėja apie grėsmingus neveiklumo padarinius. Mes privalome ir galime veikti, nepaisydami stipraus priešinio vėjo, nes, pasak Komisijos Pirmininko, euro zonos ekonomikos pagrindai yra tvirti, vidaus paklausa ir eksportas auga, o tai reiškia, kad Lisabonos strategija yra veiksminga ir reikią ją vykdyti toliau.
Mes girdime, kas kalbama šiuose rūmuose. Ponas Wurtz vadovauja protestui prieš 12000 "Unilever" darbuotojų atleidimą. Ponas Schulz parašlaišką 27 šalių ir vyriausybių vadovams ragindamas keisti ekonominę kryptį, imti taikyti socialinius standartus ir daugiau dėmesio skirti socialinei apsaugai. Tačiau šiuos veiksmus taikant neįvertinus realios pasaulio ekonominės padėties, kur vis daugiau šalių atveria savo sienas, pasaulinprekybos norma bendrajam vidaus produktui augo greičiau bei bendrasis rezultatas. Iš prekybos mes gauname pusę savo pajamų, net besivystančios šalys sudaro apie trečdalį pasaulio prekybos apimčių. Pasaulio ekonomikos integracija įrodo, kad tai nėra nieko vertas žaidimas. Net jei Europos dalis pasaulio ekonomikoje sumažėtų, bendrasis augimas reikštų, kad toliau kuriamos naujos darbo vietos ir užtikrinama žmonių gerovė. Štai todėl per pastaruosius dvejus metus mes sukūrėme 6,5 milijono naujų darbų. Mano frakcija ilgai diskutavo šia tema ir mums malonu, kad ponai Jacques Delors ir Poul Nyrup pripažino šį faktą savo manifeste, pateiktame PSE frakcijai ir priimtame Oporte prieš 15 mėnesių.
Pone Schulz, jei šioje salėje yra strutis, jis sėdi ne 21 kėdėje ( Barroso vieta),-o 6 kėdėje (Schulz vieta). Aš manau, kad tai paaiškina, kodėl PSE frakcija neteko anksčiau turėto šios institucijos variklio vaidmens.
Europos Vadovų Taryba privalo skubiau imtis siekti nustatytų mokslo tyrimų ir plėtros tikslų. Siekiant puoselėti naujovių kūrimą, reikėtų imtis priemonių, kurios pagyvintų įmonių rizikos kapitalo rinką, ir padidintų tyrėjų mobilumą. Reikėtų daugiau dėmesio skirti bankų sektoriaus skaidrumui ir priežiūrai, kad būtų išvengta pavojaus. Pone Lenarčič, jūs turite kreipti dėmesį į socialinę sanglaudą ir aplinkos stabilumą, tačiau turite tai daryti saugiai, žinodama, kad rinka yra galingiausias įrankis, galintis pakelti žmonių pragyvenimo lygį.
(Plojimai)
Brian Crowley
UEN frakcijos vardu. - Pone pirmininke, norėčiau pakviesti Europos Bendrijų Tarybos pirmininką ir Komisijos pirmininką pakalbėti apie problemas, kurias mūsų vadovai, protingi vyrai ir, kaip kai kas pasakytų, geriausieji iš mūsų (tai nereiškia, kad aš su šiuo teiginiu sutinku) artimiausiomis dienomis svarstys aukščiausio lygio susitikime.
Nenorėdamas kartoti savo kolegų išsakytų minčių (nes aš sutinku su daugeliu iš jų), aš svarbu ne rinktis vieną ar kitą poziciją, o visų taikyti jų kombinaciją: bandyti iš skirtingų pasiūlymų išskirti geriausias idėjas ir jas taikyti sukuriant unikalų modelį, kurį turėtų taikyti Europa. Aš manau, kad pastarųjų trisdešimties, o ypač dvidešimties, metų patirtis parodė, kad negalima rinktis vieno ar kito: negalima pasiekti ekonomikos augimo be atitinkamos socialinės sanglaudos ir socialinės apsaugos. Neįmanoma saugoti aplinkos be atitinkamų investicijų į naujus išteklius, informacines technologijas, mokslo tyrimus bei plėtrą, - sritis, kurios padeda mums ieškoti naujų būdų kaip spręsti šiandienos problemas.
Pavyzdžiui, negali išspręsti nedarbo problemos vien sakant, kad mums reikia daugiau darbo vietų. Reikia skatinti įmones kurti naujas darbo vietas, investuoti pinigus ir kurti gerovę. Vien viešųjų paslaugų srityje galima daug nuveikti: nesvarbu ar būtų investuojama į infrastruktūrą, ar kitur. Galų gale, daugiau į naujų vietų kūrimą turėtų investuoti ir mažųjų ir vidutinio dydžio įmonių savininkai, kuriems Europos Sąjungoje dirba daugiau nei 62 % dirbančiųjų.
Tam reikia lankstumo. Tačiau lankstumas neturėtų reikšti standartų ar darbuotojų teisių mažinimo. Pavyzdžiui, negalite vadovaudamiesi vienu blogu pavyzdžiu, tarkim Lavalio problema, sakyti, kad reikia griežtai visus kontroliuoti. Kontrolę galima taikyti pradiniame taške, o ne kaip strategijos rezultatą. Pažvelkite į problemas, kurias Europos Sąjunga sprendžia šiandien: mes mažai investuojame į reikiamus mokslo tyrimus ir plėtrą. Geriausi ir pažangiausi Europos universitetai ir kitos institucijos mokslo tyrimus ir tolimesnius darbus atlieka Amerikoje, Japonijoje ar net Kinijoje, bet ne Europoje. O pažvelkite į Europos pramonės ir verslo santykius: verslas perkeliamas ne į kitas Europos šalis, kaip buvo prieš 10 ar 12 metų, o už Europos Sąjungos ribų - į Pakistaną, Indiją, Malaiziją ir kitas šalis.
Šiuo metu mes turėtume daugiausia dėmesio skirti ne antraeiliams rinkos sunkumams, sukeliantiems trumpalaikes problemas, spręsti. Jei pažvelgtume į pastarųjų 25 metų ekonomikos istoriją, pastebėtume, kad viskas vyksta ciklais: yra nuosmukio ir pakilimo laikotarpiai. Mes turime užtikrinti, kad pamatai, kuriuos klojame šiandien, būtų tokie pat stiprūs ir po penkiolikos metų: kad būtų užtikrintas ekonomikos augimas ir energetinis saugumas. Estijos Prezidentas vakar sakė, kad Rusija elgiasi, kaip supervalstybė, naudojanti savo įtaką naftos ir dujų sektoriuje įtakai užsienio politikoje. Mes turime užtikrinti, kad spręsdamos šią problemą Europos Sąjungos šalys bus solidarios.
Mūsų didžiausias ir vertingiausias turtas - jauni žmonės. Jei nepakankamai investuosime į švietimą ir profesinį mokymą ir nesuteiksime jiems žinių ir galimybių Europos Sąjungos ribose, rizikuosime juos prarasti.
Baigiant leiskite man pasakyti Europos Bendrijų Tarybos pirmininkui, kad aš noriu įteikti dovaną Slovėnijos jaunimui už darbą, atliktą Slovėnijos pirmininkavimo metu (konkrečiai - protokolų skyriuje) ir už nuoširdų Slovėnijos įvaizdžio formavimą.
Rebecca Harms
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, aš norėčiau pradėti pritardama pono Schulz pasisakymui. Norėčiau dar kartą pabrėžti, kad Lisabonos strategijos analiznebus atlikta sąžiningai, jei ignoruosime faktą, kad Europa, kuri iš tikrųjų gauna daugiausiai naudos iš globalizacijos, nesugeba tolygiai šios naudos paskirstyti. Be to, užimtumo augimas jokiu būdų neišsprend"dirbančių vargšų" problemos, priešingai - nepaisant didėjančio užimtumo ir ekonomikos augimo, atsidaro daugiau skurdo, susijusio su darbo nesaugumu.
Mes Europos Parlamente savo rezoliucija aiškiai raginome minimalių atlyginimų sektoriuose klausimą kelti Komisijos ir Tarybos posėdžiuose, o Komisijai siūlėme Lisabonos strategijos rezultatus vertinti skirtingai - atsižvelgiant į augančią socialinę marginalizaciją. Ši "skurdo deklaracija" yra sudėtinmūsų rezoliucijos dalis, ir aš labai apgailestauju, kai nei Taryba, nei Komisija iki šiol nesureagavo į šiuos Europos Parlamento sprendimus.
(Plojimai)
Pereinant prie klimato kaitos ir energetikos klausimo, atvirai sakant, aš buvau šokiruota, kai Vokietijos vyriausybės atstovas, vos kelios dienos prieš šį pavasario aukščiausio lygio susitikimą, Briuselyje pareiškė, kad aplinkosaugos politika turėtų būti atskirta nuo pramonės ir ekonomikos politikos. Šį pareiškimą padarVokietijos Aplinkos ministerijos valstybės sekretorius ponas Machnik, kurį mano kolegos iš Vokietijos, be abejo, pažįsta. Akivaizdu, kad Vokietijos Aplinkos apsaugos ministerija nesupranta, ką iš tikrųjų reiškia tvarumas.
Todėl nestebina, kad Vokietijos vyriausybir toliau priešinasi C apribojimų transporto priemonėms įvedimui, kad ji nepritaria Komisijos pasiūlytai vieningos energetikos rinkos idėjai ir kad ji bando suburti aljansą prieš "naująją emisijų leidimų sistemą".
Apgailestaudama turiu pastebėti, kad Vokietija iš dalies pamiršo, kad buvo nutarta ir pasirašyta praeitų metų pavasario aukščiausio lygio susitikime. Kai kurios Vokietijos politinės kryptys visiškai prieštarauja praeitų metų susitarimams. Aš nesu tikra, jog, pavyzdžiui, nauji atsinaujinantiems energijos šaltiniams priskirti prioritetai (kurie atrodtokie neginčytini) yra pakankama priemonenergetikos ir klimato kaitos sektoriaus tvarumui užtikrinti.
Viduržemio jūros šalių sąjunga man taip pat kelia daug klausimų. Susidaro įspūdis, kad be šių didžiųjų dujų projektų su Rusija (turiu omeny šiaurės dujotiekį ir pietų dujotiekį) Viduržemio jūros šalių sąjunga yra dar vienas įrodymas, kad nekintama ES energetikos sektoriaus politika ir energetikos sektoriaus saugumas yra neįmanomi. Jei Taryba neišspręs šios problemos - ji neįvykdys šio savo įsipareigojimo.
(Plojimai)
Gabriele Zimmer
GUE/NGL frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, šiandien mes švenčiame 50-ąsias Europos Parlamento metines. Ši proga galėtų būti galimybkitam aukščiausio lygio susitikimui pagaliau suteikti Parlamento Rūmams iniciatyvos teisę!
Todėl aš tikiu, kad Europos Parlamento 50-osios metinės yra puiki proga man ir mano frakcijai pareikšti, kad nei Taryba, nei Komisija neturėtų tikėtis, jog Parlamento Rūmai taps ramia, nuolaidžiaujančia ir meilikaujančia institucija. Mūsų pareiga apginti tuos žmones, kurie Europos Sąjungoje dažnai būna ignoruojami: daugiau nei 70 milijonų žmonių (iš jų 19 milijonų vaikų) ES gyvena skurdžiai ar ties skurdo riba.
Jei, kaip mes suprantame, Europos Vadovų Taryba ketina pritarti Komisijos strateginiam pranešimui dėl atnaujintos Lisabonos strategijos ir pasveikinti save pasiekus sėkmės, ji turi dirbti visiems piliečiams, įskaitant ir tuos, kurie negauna jokios naudos iš Lisabonos strategijos įgyvendinimo, o ne kelioms grupėms.
Buvo pasirinkti klaidingos Lisabonos strategijos kryptys ir prioritetai, todėl ir taikoma politika nėra teisinga! Pone Watson, mes protestuojame ne prieš agresyvų "Unilever", "Thyssen-Krupp", Nokia" ir daugelio kitų įmonių elgesį, o prieš Komisijos ir Tarybos atsisakymą konfrontuoti su šiomis agresyviai besielgiančiomis bendrovėmis, kurios kelia grėsmę socialiniam darbuotojų bei socialiai atstumtų asmenų saugumui.
Aš galiu tik pritarti Europos kovos su skurdu tinklo pozicijai, kad kova su skurdu, socialine izoliacija ir didėjančiu socialiniu susiskaldymu vykdoma netinkamai - jai trūksta aiškumo ir ryžto.
Europos kovos su skurdu tinklas pavasario aukščiausio lygio susitikimui, vyksiančiam kovo 10 d., iškėlketuris klausimus, o Europos Parlamentas turėtų atitinkamai šiuos klausimus paremti. Kaip konkrečiai jūs siūlote sustiprinti socialinį Lisabonos strategijos aspektą? Kokių konkrečių veiksmų siūlote imtis, siekdami įvykdyti savo įsipareigojimą "daryti lemiamą įtaką skurdo mažinimui"? Kokių priemonių ketinate imtis "dirbančiųjų skurdui" mažinti - juk 18,9 mln. (iš 78 mln.) žmonių, kurie oficialiai laikomi skurdžiais, yra dirbantys asmenys? Kokių priemonių ketinama imtis, kad augančios energijos kainos nekeltų grėsmės socialinei sanglaudai ir socialinei integracijai. Aš manau, jog norint, kad ekonomikos augimas būtų išties tvarus socialine ir aplinkosaugos prasme, yra gyvybiškai būtina spręsti šiuos klausimus.
Jens-Peter Bonde
IND/DEM frakcijos vardu. - Pone pirmininke, Tarybos ir Komisijos pirmininke, aš, kartu su kolege iš Airijos Kathy Sinnott, pateikėme pasiūlymą dėl naujojo protokolo prie Lisabonos sutarties patvirtinimo. Taip netektų galios revoliucinis 2007 m. gruodžio 18 d. Europos Teisingumo Teismo sprendimas.
Latvijos įmonŠvedijoje norėjo statyti mokyklą darbuotojams iš Latvijos mokėdama daug mažiau nei švedams už panašų darbą. Įsikišo Švedijos profesinės sąjungos. Šį veiksmą Europos Teisingumo Teismas pripažino neteisėtu. Bus leistina pakoreguoti Sutartyje užfiksuotą laisvo asmenų ir paslaugų judėjimo principą įtraukiant kitą principą - dėl teisės streikuoti, jei gresia pavojus visuomenės saugumui, viešajai tvarkai ar žmonių sveikatai. Apie normalų darbo užmokestį nekalbama. Apie kolektyvinių sutarčių sudarymą nekalbama. Galima atsisakyti Skandinavijoje taikomo lankstumo ir užimtumo modelio, savanoriško darbuotojų dalyvavimo profesinių sąjungų veikloje.
Dabar Airijoje iš užsienio atvykstantys užsienio įmonių darbininkai gali gauti minimalią airių darbininko algą - 9 EUR už valandą. Airijos profesinės sąjungos teisiškai turi paklusti šiam teismo sprendimui ir negali prieštarauti kitiems teiginiams, išskyrus minimalią algą. Mano šalyje yra dar blogiau - pas mus nėra minimalios algos.
Šis Teismo sprendimas yra katastrofa - jį būtina anuliuoti priimant naują Sutarties ar teisiškai saistančio protokolo formuluotę. Mūsų pasiūlymą galite rasti mano interneto svetainėje. Aš primygtinai reikalauju, kad Slovėnija, kaip pirmininkaujanti šalis, ir Komisijos Pirmininkas keltų šį klausimą aukščiausio lygio susitikime.
Turiu klausimą Komisijai ir Tarybai: kada mes turėsime konsoliduotą Sutartį, kad galėtume suprasti jos turinį?
Jana Bobošíková
(CS) Ponios ir ponai, aš manau, kad rytojaus aukščiausio lygio susitikimas turėtų atverti šalių vadovams akis - per 12 metų 20 % sumažinti CO2 emisijas Europoje ir 20 % padidinti atsinaujinančių energijos išteklių naudojimą yra utopinidėja. Jei dar labiau varžysime Europos pramonės įmones, rizikuosime ir jų konkurencingumu, ir darbo vietomis, o galų gale investicijos nutekės į tas šalis, kurios nekelia įmonėms su klimato kaita susijusių kliūčių.
Be to, vietoje to, kad skleistume nesąmones, jog minios pabėgėlių iš Afrikos ir Azijos plūsta į Europą todėl, kad klimatinės sąlygos verčia juos palikti savo namus, geriau pagalvotume, kodėl Europa yra labiau patraukli skurdžiams nei kvalifikuotiems darbininkams.
Aš esu įsitikinusi, kad mums reikėtų daugiau dėmesio skirti naujovėms, kurios padėtų sumažinti gamybos sektoriaus priklausomybę nuo energetikos. Pirmenybę turėtume teikti ir daugiau lėšų investuoti į "profesionalius", o ne į "žalius" protus. Be to, reikėtų atsikratyti nepagrįstos atominių reaktorių baimės. Jei Taryba nori ginti piliečių interesus, šalys turėtų investuoti į būtent į atominės energetikos mokslo tyrimus, plėtrą ir švietimą.
Giles Chichester
Pone pirmininke, šis Europos Vadovų Tarybos posėdis vyksta esant dideliam ekonominiam netikrumui. Aukščiausio lygio susitikime bus svarstomas Lisabonos strategijos, kuri veiktik dvejus metus, atnaujinimas. Svarbu, kad vyriausybių vadovai neapsiribotų vien vieni kitų sveikinimais.
Laisvajai prekybai ir svarbiausiems laisvos ir atviros konkurencijos principams, sudarantiems Europos Sąjungos pagrindą, iškilo pavojus. Šiame kontekste aš buvau sužavėtas Komisijos pirmininko pasakytais žodžiais, kuriuos perskaičiau "Financial Times": kur jis iškėlaugančio protekcionizmo Europoje problemą. Paklaustas ar ši tendencija auga, jis atsakė: "Taip, ir bijau, kad ne tik Europoje". Europos politinės jėgos, kurios anksčiau veikšešėlyje, tapo, vaizdžiai tariant, apdairesnės.
Taigi, kyla nemaža protekcionizmo grėsmė. Tai patvirtina ir dviejų pagrindinių kandidatų į JAV prezidentus pasisakymai. Kalbėkite aiškiai, Europa gali daugiau išlošti iš globalizacijos nei prarasti. žurnalas "The Economist" neseniai paskelbgraudulingas kelių Europos lyderių prieš globalizaciją nukreiptas kalba. Buvo sakoma, jog realiai Europos piliečiai iš globalizacijos gauna daugiausiai naudos: pigų importą, mažą infliaciją ir mažas palūkanų normas. Nepaisant Indijos ir Kinijos augimo, ES dalis pasauliniame eksporte 2000-2006 m. augo, nors ir nedaug.
Prancūzijoje, kuriai itin būdingi protekcionistiniai pasisakymai, neseniai buvo pateikta ataskaita, kad 2005 m. tik 3,4 % asmenų neteko darbo dėl įmonių perkėlimo į užsienį. Taigi turėtume nepamirti šio fakto ir palaikyti tvirtą Komisijos pirmininko poziciją šiuo klausimu. Tarptautinėse rinkose Europą sėkme lydės tik tuo atveju, jei ji sugebės padidinti savo konkurencingumą, radikaliai pertvarkys darbo rinkas ir atsisakys nereikalingo verslo reguliavimo ir ES, ir šalių lygmenyje.
Laikraštis "The Economist" uždavklausimą: ar šiandienos politikai bus pakankamai atviri, kad pasakytų žmonėms, jog globalizacija yra gerai jiems ir Europai? Pirmininkas Barroso buvo atviras, laikas ir kitiems ES lyderiams pasekti to pavyzdžiu.
Robert Goebbels
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, realusis pasaulis pasivijo Europos Sąjungą. 2007 m. pavasario aukščiausio lygio susitikime ES27 galėjo svajoti apie idealų pasaulį. Europa sėkmingai sieknusistatytų ekonomikos augimo tikslų, nedarbas mažėjo, užimtumas augo, valstybės deficitas mažėjo, Europos Komisija pateikinėjo naujus fantastiškus kovos su klimato kaita tikslus, o Balio konferencijos metu Europa buvo prisaikdinta tapti pavyzdžiu likusiai pasaulio daliai.
Tačiau rugpjūtį mus ištiko pirmoji krizė, kuri ir toliau kelia sumaištį. Po bankų ir draudimo bendrovių į krizę pateko investiciniai fondai. Rodydami nepagarbą moraliniams įsipareigojimams, centriniai bankai tapo spekuliantų liepsnų slopintojais. Pirmaujantys centriniai bankai vėl buvo priversti į apyvartą paliesti milijardus, kad galėtų, kaip kažkas pasakė, diskretiškai išspręsti "finansų pasaulio oligarchų likvidaus turto problemas".
O sumokėti už tai turi bendroji ekonomika. Suvaržymai kreditų srityje sulėtino ekonomikos augimą. Prasidėjo nuosmukis. Europos centrinis siūlo darbuotojams, kurių perkamoji galia, kylant maisto ir energijos kainoms, nuolat mažėja, elgtis santūriai. Tačiau kita vertus, žlugę finansų ir pramonės genijai pelnosi ne itin santūriai. Dolerio kursas yra rekordiškai žemas, o barelis žaliavinės naftos kainuoja rekordiškai daug. Augimo kreivvis labiau krypsta žemyn.
Nepaisydamas šio pasikeitusio konteksto Pirmininkas Barroso tvirtai laikosi esamų gairių lyg jos būtų išgraviruotos portugališkame marmure. Balio aukščiausio lygio susitikime nebuvo pritarta puikiems Europos gyventojų pasiūlytiems tikslams. Nei amerikiečiai, japonai, kanadiečiai ir net australai, nepaisant jų naujojo Kioto protokolo signatarų statuso, nei kinai, indai, brazilai ar rusai nenorėjo jokių kompromisinių tikslų. Veiksmų planas, sudarytas ruošiantis 2009 m. Kopenhagos klimato kaitos konferencijai, buvo pats ploniausias dokumentas istorijoje. Tačiau Komisija nenori pritaikyti 2007 m. aukščiausio lygio susitikime priimto sprendimo prie realių pasaulio problemų.
Nepaisant to, keletas protingų Komisijos narių nevengia išsakyti savo nuomonės. Pirmininkas Barroso atvirai pasisako prieš Europos be pramonės iliuziją. Vicepirmininkas Verheugen reikalauja, kad būtų imtasi aiškių lanksčių priemonių, kurios nepaliktų Europos be pramonės. Energetikos sektoriaus atstovai, aišku, būtų nieko prieš, kad CO2 emisijų leidimai būtų parduodami iš varžytinių. Kadangi jų klientai yra visiškai nuo jų priklausomi, jie tiesiog perkeltų šias papildomas išlaidas jiems. Plieno, aliuminio ir kitose daug energijos naudojančiose pramonės šakose papildomos išlaidos netūrėtų įtakos kainoms, bet jos, žinoma, paveiktų vienintelį galimą kompensavimo šaltinį: darbo vietas. Tokiu atveju įmonės nedelsdamos imtų keltis į tas šalis, kur socialinių santykių ir klimato reguliavimo taisyklės nėra tokios griežtos kaip Europoje. Iš to nebūtų jokios naudos pasaulio klimatui, o socialinžala Europos gyventojams būtų milžiniška.
2007 m. aukščiausio lygio susitikime buvo priimti drąsūs sprendimai, tačiau jie nebeatitinka realios ES27 padėties. Pasiekus tik biokuro gamybos tikslus aplinkai būtų padaryta daugiau žalos nei naudos, o vartotojų vienareikšmiškai iš to nieko nelaimėtų. Kitame aukščiausio lygio susitikime būtina šiuos sprendimus pakoreguoti atsižvelgiant į naują padėtį pasaulyje ir nusistatyti tokį aplinkosaugos politikos kursą, kuris nebūtų pagrįstas iliuzijomis, jog ES viena gali laimėti kovą su klimato kaita.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Pone pirmininke, energetinis saugumas, žinoma, turėtų būti svarbiausias Europos Sąjungos energetikos politikos argumentas. Energetinio saugumo galima pasiekti tik veikiant išvien, bendradarbiaujant su kitais ir pasiekiant vieningos nuomonės. Europai strategiškai svarbiame Nabucco projekte to nėra.
Mano nuomone, šį klausimą reikėtų kelti kitame Tarybos posėdyje, o Taryba turėtų užtikrinti, kad įgyvendindami šį projektą Europos Sąjunga veiktų vieningai. Reikėtų nepamiršti, kad pradėjus tiesti antrąjį dujotiekį, kuriam pritaria kelios Europos šalys, dėl praktinių priežasčių gali būti neįmanoma tęsti Nabucco projekto. Paprasčiausiai nebus tiek dujų.
Turiu klausimą Europos Sąjungai. Ar nebūtų įmanoma paprasčiausiai skirti dujotiekio statybai lėšų iš Europos Sąjungos fondų, ir taip užsitikrinti energetinį saugumą? Panašių veiksmų buvo imtasi ir vykdant strategiškai svarbų Galileo projektą.
Ryszard Czarnecki
(PL) Pone pirmininke, aš norėčiau priminti Europos Rūmams, kad Lisabonos strategija, kurią taip išliaupsino pirmininkas Barroso, buvo sukurta tam, kad mūsų ekonomika pasivytų JAV. Deja, mūsų matomi bei girdimi faktai ir patirtis rodo, įrodo, kad mes ne tik nepasivijome Jungtinių Valstijų, bet ir atsiliekame nuo Azijos. Todėl reikia pripažinti, kad besivadovaudama Lisabonos strategija, vietoje pranašautos sėkmės Europos Sąjunga dalyvauja lenktynėse, kur neturi jokių šansų laimėti.
Jei buvo siekiama, kad Europos ekonomika taptų dinamiškesnir veiksmingesnė, Europos Komisija neturėtų siūlyti barjerų, stabdančių ekonomikos augimą. Aš kalbu apie apribojimus teikti paslaugas ES teritorijoje ir apribojimus įsidarbinti. Arba mes priimsime juos pareiškimus rimtai, arba toliau svaidysimės šūkiais ir nepastebėdami realybės imsimės veiksmų, kurie, iš tikrųjų, duoda priešingą efektą.
Komisija atsakinga už bereikalingą ekonomikos reguliavimą, besaikį direktyvų ir koncesijų leidimą ir už viską, dėl ko ekonomika tapo pernelyg priklausoma nuo biurokratijos, įskaitant ir Europos biurokratiją. Kalbėdami apie kovą su klimato kaita, norime pabrėžti, jog mes netrokštame, kad pastangos sumažinti anglies dvideginio emisijas taptų nepakeliama našta naujų valstybių narių ekonomikai. Leisdami taip nutikti pasielgtume taip, lyg įmestume nuogą kūdikį į dilgėles.
Claude Turmes
(DE) Pone pirmininke, Socialistų frakcija, aišku, yra teisi sakydama, kad pastaraisiais metais Europos gerovės paskirstymo sistema veikne itin gerai. Žinoma, Robert Goebbels yra teisus reikalaudamas laikytis kitokio požiūrio į spekuliaciją milijardais eurų ir jų švaistymą.
Tačiau, aš reikalauju nepainioti socialinių reikalų su aplinkosauga, kaip bando daryti socialistai ir iš dalies Europos Rūmai. Akivaizdu, kad egzistuoja plieno, aliuminio bei chemijos pramonės šakų lobistai.
Ko šiems vyrams reikia? Kaip taisyklšia veikla užsiima vyrai! Šie vyrai nori pakenkti principui "teršėjas moka". Daugiausiai teršiančioms pramonės šakos akivaizdžiai nepriimtina būti atleistoms nuo taršos mokesčio, CO2 leidimų aukcionas kaip tai ir yra. Kas vyks toliau? O nutiks štai kas: nei tarptautinplieno, nei aliuminio, nei chemijos pramonnebus modernizuojama.
Todėl mums reikalingas šis modelis. Pirma, reikalingas 100 % aukcionas. Antra, šiuos fondus reikėtų įkeisti (kaip buvo daroma Danijoje dešimto dešimtmečio pradžioje), kad pajamas, gautas už CO2 emisijų mokestį būtų galima reinvestuoti į plieno ar kitų energijai imlių Europos pramonės įmonių modernizavimą. Trečia, reikia įvesti baudas už šiukšlių išvežimą į kitus žemynus, manau, kad šiuos klausimu reikėtų padirbėti pirmininkaujančiai Prancūzijai.
Tačiau klaidinga manyti, jog kiekviena plieno gamykla, esanti ne Europoje, laikosi žemesnių aplinkosaugos ir energetikos standartų nei Europos gamyklos. Tai netiesa, todėl minėtos sankcijos būtų veiksmingos tik užtikrinus skaidrumą. Europos ateitis - tik vieninga socialinir aplinkosaugos politika.
Eva-Britt Svensson
(SV) Pone pirmininke, šiandien Komisijos ir Tarybos nupieštas paveikslas atskleidžia visiškai kitokią realybę nei mato daugelis mūsų piliečių. O realybyra tokia: didėja skurdas ir atotrūkis tarp atskirų grupių. Mums sakoma, kad daugiau žmonių susirado darbą, tačiau nutylima, kokių darbo vietų skaičius išaugo. Tai daugiausia mažai apmokamos darbo vietos, kuriose dirbdamas žmogus negali apsirūpinti pats ir aprūpinti savo vaikų. Tai atsitiktiniai, socialinio saugumo neužtikrinantys darbai. Ne tokio visuomenės modelio mes, kairieji, siekiame ir jis mums nėra priimtinas.
Mes žinome, kad yra ir kitų kelių, kuriais galima eiti, kelių, kurie veda į solidarumą, teisingumą ir visuomenę, skirtą visiems piliečiams. Europos Teisingumo Teismui priėmus nuosprendį Vaxholm ir Viking Line bylose, nebuvo įgyvendinta nei viena socialinės Europos perspektyva. Teismo nuosprendžiai vienareikšmiai parodė, kad ES svarbiau laisvas judėjimas, paklausa bei vidaus rinkos interesai nei darbuotojai. Teismo sprendimas - tai socialinis dempingas. Skirtingų šalių dirbantieji kurstomi vieni prieš kitus. Rimti darbdaviai, kurie nori mokėti padorius atlyginimus ir užtikrinti darbuotojams geras darbo sąlygas, pralaimi konkurencinėje kovoje. Teisingumo teismas nepalieka vietos abejonėms. Kodėl Komisija ir Taryba pasyviai stebi šį reikalą? Kam aprobuoti Sutartį, kuri vėliau rinkos prioritetus iškelia aukščiau už darbo žmonių poreikius?
Vaxholm procesas pateiktris aiškius atsakymus: pirma, kad valstybės narės pačios negali spręsti su darbo rinka susijusių klausimų; antra, kad darbuotojai negali leistis į ginčus, kurie prieštarauja vidaus rinkos interesams - taip Teisingumo teismas atėmiš darbuotojų vienintelę veiksmingą priemonę, kuria buvo galima apginti teisę į vienodą atlygį už vienodą darbą; trečia, Europos įmonės, kurios samdo darbuotojus iš kitų šalių ir moka jiems mažesnius atlyginimus įgauna teisęs siųsti juos į kitas šalis ir mokėti tuos pačius mažus atlyginimus.
Profesinės sąjungos, politinės ir nevyriausybinės organizacijos bei milijonai paprastų žmonių pasisakuž žmonių Europos idėją, kada šiai idėjai pritars Komisija ir Taryba?
Johannes Blokland
(NL) Pirmininkas Barroso kalbėjo apie infliaciją. Infliacija - valstybėse narėse dažnas reiškinys. Dabartin3,2 % infliacija, gerokai viršija tikslą (20 %). Nerimą kelią ir infliacijos augimas, palaikomas darbo užmokesčio didėjimu Olandijoje. Paskutinėse diskusijose, vykusiose prieš pat metų pabaigą, dominavo reformos, užtikrinsiančios aukštesnį gerovės lygį. Atsižvelgiant į valstybes nares persekiojusias problemas, tai atrodvisiškai logiška."Gerovės" lygis tapo nepakeliamas. Kai kurioms valstybėms narėms su šia problema kovojant pažangiais metodais, padėtis pagerėjo.
Tačiau, pone pirmininke, perspektyva nėra gera. Infliacija itin aukšta, žaliavų kainos auga, centriniai bankai buvo priversti nusigręžti nuo krizės finansų rinkose, kilusios dėl pernelyg didelių paskolų. Dabar reikia iš naujo įgyti vartotojų pasitikėjimą.
Ponas Trichet praeitą savaitę pasakė, kad vadovaudamasis monetarinės politikos nuostatomis, Europos centrinis bankas ir toliau sieks išsaugoti stabilumą, be to, Europos Centrinis Bankas privalo veikti savarankiškai, tvirtina naujasis Tarptautinio pinigų fondo vadovas iš Prancūzijos. Tačiau valstybės narės turi paremti šią politiką kontroliuodamos darbo užmokesčio augimą.
Ar gali Tarybos pirmininkas pasakyti, kokių papildomų veiksmų imsis Taryba siekdama pakeisti įvykių raidą? Ar galima tikėtis, kad priemonės, kurių bus imtasi, sustabdys jau įsisiūbavusią atlyginimų didėjimo bangą? Labai dėkoju.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, panašu, kad pavasario aukščiausio lygio susitikimo metu bus svarstomas Viduržemio jūros šalių sąjungos klausimas, tačiau nėra kol kas nėra aiški nei šios organizacijos struktūra, nei strategija, nei finansavimas. Gali būti, kad dėl šios diskusijos nebus paliestos kitos ekonominės temos, pavyzdžiui, Lisabonos Strategijos įgyvendinimas arba kaip suaktyvinti ekonomiką siaučiant finansų krizei.
Iš pradžių mes turėjome Baltijos šalių tarybą, vėliau - Europos ir Viduržemio jūros šalių grupę. Dėl šios priežasties pajūrio regionai glaudžiau bendradarbiauja. Tačiau argumentas, kad Viduržemio jūros šalių sąjunga sustiprins vyriausybių bendradarbiavimą kovoje su nelegalia imigracija, man atrodo keistai.
Būtų neteisinga ir toliau teikti finansinę paramą Afrikai dangstantis vien pagalbos kaimyninėms šalims argumentais - reikėtų nustatyti konkrečias sąlygas. Afrikos šalys, esančios nesuskaičiuojamos daugybės ekonominių pabėgėlių kilmės ir tranzito taškais, pasiglemždidelę dalį plėtrai skirtos paramos nerodydamos jokio noro susigrąžinti savo tautiečius. Todėl finansinparama turėtų būti teikiama, tik pasirašius pabėgėlių susigrąžinimo sutartį arba numačius kitas kovos su nelegalia imigracija priemones.
Marianne Thyssen
(NL) Pone Europos Bendrijų Tarybos pirmininke, pone Komisijos pirmininke, Parlamento pirmininke, ponios ir ponai, pažvelgę į pavasario aukščiausio lygio susitikimo darbotvarkę, rasime beveik visas socialines, ekonomines ir ekologines problemas, su kuriomis susiduria mūsų karta: taip yra todėl, jog mes norime elgtis atsakingai prieš kartas, kurios gims po mūsų ir kurioms teks gyventi globalizacijos, klimato kaitos, technologinių pokyčių ir gyventojų senėjimo sąlygomis.
Be abejonės, mes esame atsakingi už numatytų tikslų įgyvendinimą ir priemones, ir, žinoma, jog mes tikimės, kad kiekvienas atliks ką pažadėjęs, ir kad visuose politiniuose lygmenyse bus daromas pakankamas spaudimas.
Būdamas Lisabonos strategijos darbo grupės koordinatoriumi noriu pasakyti, jog labai vertinu faktą, kad Komisija pristatBendrijos Lisabonos programą. Mes palaikome visu dešimt punktų. Tą patį galime pasakyti ir apie Mažųjų įmonių įstatymą. Tačiau tik su sąlyga, kad Mažųjų įmonių įstatymas neliks vien dokumentu, patenkinančiu minimalius mažųjų ir vidutinio dydžio įmonių reikalavimus. Šis įstatymas, pone pirmininke, turėtų tapti daugiau nei mažųjų ir vidutinio dydžio įmonių chartija, kuri buvo priimta Santa Maria da Feira prieš kelerius metus. Norint, kad Mažųjų įmonių įstatymas atliktų šias funkcijas, reikia, kad juo itin mažoms, mažoms ir vidutinio dydžio įmonėms būtų garantuota geriausia įmanoma veiklos aplinka.
Kad šis rezultatas būtų pasiektas, būtina viena sąlyga, kuri tūrėtų būti taikoma visuose etapuose ir visoms priemonėms: pirmiausia truputį pagalvoti. Žiūrėkite į mažas ir vidutinio dydžio įmones kaip į pradinį tašką, o ne kaip į išimtį, ir vadovaukitės šiuo kriterijumi. Tik tokiu būdu mums iš tikrųjų pavyks susitvarkyti su įmonėmis, kurios daro didelę įtaką mūsų verslo aplinkai, ir, kad dar svarbiau, sukuria daugiausia darbo vietų.
Būtų labai gerai, mieli Tarybos ir Komisijos nariai, jei rytoj pavasario posėdžio metu šiam principui būtų pritarta ir visi juo vadovautųsi. Ačiū už dėmesį.
Harlem Désir
(FR) Pone pirmininke, Komisijos pirmininke, ponios ir ponai, pavasario aukščiausio lygio susitikimo išvakarėse, ekonomiką krečia sąmyšis, rinkos yra išreguliuotos, vertybinių popierių rinkos smunka, augimas lėtėja. Jums tai tarptautinis kapitalizmas, kuriantis gerovę ar griaunantis vertybes vien rinkoms, spekuliantams, finansinėms grupuotėms ar pakvaišusiems komersantams, kurie, tarp kitko, paprasčiausiai daro tai, ką turi daryti - siekia gauti maksimalų pelną per trumpiausią laiką, įsigeidus.
Nors rinkoms būdingi šie dėsniai, jokia visuomennegali taip gyventi. Kaip bebūtų, globalizacijos kontekste Europa gali patirtį šį reiškinį: Europa niekaip negali įveikti šio sąmyšio, Europa, pati būdama vienu iš svarbiausių globalizacijos žaidėjų, dažnai turinti iš to naudos, dažnai atranda norą ir polinkį atsverti beprotišką kapitalizmą visuomenės reguliavimu, ekonomikos stabilizavimu, realiosios ekonomikos augimą remiančia aktyvia visuomenine politika, parama valstybinėms ir privačioms investicijoms į mokslo tyrimus, naujoves bei Europos infrastruktūras. Pavyzdžiui, monetarinpolitika, skirta stabilumui palaikyti, tačiau kartu ji stimuliuoja ekonomikos augimą, palaiko mūsų eksporto pusiausvyrą, nors šiandienos padėtyje tai nėra aktualu.
Mūsų gruppabrėžia, kad ES privalo atsverti šią nestabilią finansų oligarchų ekonomiką pasitelkusi veiksmingą socialinę apsaugą, teikdama solidžias viešąsias paslaugas ir garantuodama dirbantiesiems socialines teises, ir tai yra svarbiausia.
Pone pirmininke, dabar Europa turi daugiau dėmesio skirti apsaugai ir prevencijai: negalima veikti tik vidaus rinkoje, kai aplink šurmuliuoja milžiniška bendroji rinka. Reikia kelti socialinę sąmonę. Tai vienas iš būdų kaip susigrąžinti piliečių paramą ir pasitikėjimą.
Šiuo metu mes remiame Lisabonos strategiją, kuri, kaip jau buvo minėta, laikosi ant trijų kertinių akmenų, tačiau jūsų žodžiai turi sutapti su veiksmais, t.y. realia ES politika, priešingu atveju jūsų socialiniai ketinimai bus nieko verti.
Mes paraginome peržiūrėti strategines gaires todėl, kad jos gali būti reikalingos išbandant projektą. Mes specialiai prašome jūsų, nes šis klausimas yra itin svarbus, vėl pradėti vykdyti Europos socialinę programą. Pavyzdžiui, Komisija turėtų sureaguoti į Lavalio bylą. Ji turėtų pasinaudoti iniciatyvos teise ir pasiūlyti peržiūrėti Darbuotojų komandiravimo direktyvą. Reikėtų itin ryžtingai peržiūrėti Europos darbo tarybų direktyvą ir paskatinti socialinį dialogą tarp didžiausių grupių, norint ši direktyva būtų veiksmingai ir savalaikiai taikoma. Reikėtų peržiūrėti ir pakoreguoti Darbo laiko direktyvą, kad ši padėtų spręsti viršvalandžių problemą. Reikėtų pakeisti Laikinojo darbo direktyvą, kad ši padėtų kovoti su atsitiktiniais darbais. Reikėtų inicijuoti mokymosi visą gyvenimą programą, kad šis penktasis akmuo, penktoji laisvė, butų pasiekiama ne tik elitui, kad visi žmonės galėtų veiksmingai panaudoti savo potencialą ir prisitaikytų prie pokyčių ekonomikoje ir darbo rinkoje.
Pone Komisijos pirmininke, štai mūsų žinia: pasinaudokite iniciatyvos teise ir padėkite Tarybai rasti tinkamą socialios Europos programą.
Lena Ek
(SV) Pone pirmininke, sunku prisiimti atsakomybę už Europos ateitį. Privalome atsiliepti į globalizaciją ir iš jos kylančią konkurenciją. Privalome atsakyti į sudėtingus demografijos klausimus, pensininkų gausėjimą ir mažėjantį gyventojų skaičių iki 2020 m., kai turime pasiekti užsibrėžtus tikslus aplinkos apsaugos ir klimato srityje, t.y. 20-20-20 planinius rodiklius. Privalome užtikrinti ekonomiškai tvarią Europos plėtrą. Džiugu stebėti diskusijas iš Lisabonos strategijos kylančiais klausimais ir girdėti, kad tai yra išsamus požiūris į tvarią ūkio plėtrą, ekonomikos augimą, atsakomybę aplinkos apsaugos srityje ir socialiai atsakingą politiką.
Įsitikinome bendrų pastangų veiksmingumu. Tai gera žinia. Taip pat įsitikinome jungtinės strategijos svarba. Europos Parlamento ir nacionalinių parlamentų pradėtas bendradarbiavimas yra labai svarbus.
Norėčiau atkreipti dėmesį į naują, į šių metų rezoliuciją įtrauktą sritį, transporto politiką, labai svarbią klimato planinius rodiklių ir plėtros prasme. Dabar galime sukurti daugiau darbo vietų Europoje panaudodami veiksmingą, tvarią ir su aplinka suderintą transporto politiką.
Neginčytina tai, kad įvairios politikos sritys yra tarpusavyje susiję. Nėra prasmės skelbti pasisakymų dėl 20-20-20 planinių rodiklių klimato kaitos srityje, jei šie neįtraukiami į Tarybos rezoliuciją dėl Lisabonos strategijos. Todėl tikiuosi, kad sulaukę pavasario aukščiausio lygio susitikimo rezultatų sėkmingai rasime išsamią politiką, kurioje būtų aptarta ūkio plėtra ir klimato politika. Draugai, tai mūsų laukiantis iššūkis!
Mario Borghezio
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, artėjančioje Europos Vadovų Taryboje būtina rimtai aptarti pasaulinius finansinius neramumus.
Atrodo, kad euro zona patiria didžiulį spaudimą, kai daugybpinigų perkeliamos iš Italijos, Graikijos, Ispanijos ir Prancūzijos obligacijų ir įsigyjamos Vokietijos obligacijos. Atotrūkis tarp Italijos ir Vokietijos obligacijų padidėjo ir siekia daugiau kaip 63 procentinius punktus; padėtis analogiška 1999 m., kai atrodė, kad Italijai nepavyks griežtai atitikti Mastrichto kriterijų.
Tik vakar pardavus Italijos iždo obligacijas buvo pateikta keletas pasiūlymų. Kaip naujienų agentūra Telegraph praneškovo 6 d., stambus investicinis bankas, vertęsis Italijos obligacijų ir išvestinių kredito priemonių pirkimo ir pardavimo arbitražu, buvo priverstas likviduoti visas savo obligacijas. Todėl Italijos iždas turėjo įsikišti ir paremti obligacijų vertę.
Jau kurį laiką aukščiausio lygio finansų pasaulyje kalbama apie Italijos išstojimą iš euro zonos. Ar šie teiginiai pagrįsti? Europa silpna, o šalių vyriausybės turi padidinti pastangas siekiant įveikti šias sudėtingas problemas, o ne imtis banalių, betikslių technokratų ir Briuselio siūlomų priemonių; vyriausybės privalo pagal poreikį įsikišti, o ne imtis pasenusių sprendimų, pvz., mokesčių mažinimo ir likvidumo injekcijų.
Todėl verčiau turėtumėte įsiklausyti į žmonių ir vietos bendruomenių balsus! Grįžkime prie tikros ekonomikos ir suteikime darbuotojams galimybę dalyvauti savo bendrovių kapitale!
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Pone pirmininke, pone einantysis pirmininko pareigas, pavasario aukščiausio lygio susitikimai man paliko slogų įspūdį. Taip, mes švenčiame 50-ąsias Europos Sąjungos metines, todėl tinka prisiminti šiuos dalykus. Tačiau gerbiamieji aš taip pat prisimenu Gothenburg aukščiausio lygio susitikimą, didžiulę pergalę ekologijos srityje, nes valstybių ir vyriausybių vadovai susitarsurengti pavasario aukščiausio lygio susitikimą ir spręsti dėl tvarios ES politikos sričių plėtros aplinkos sveikatos, sveikatos ir socialinės integracijos srityse.
Pvz., Europoje "Mittal-Arcelor", daug energijos reikalaujanti bendrovpar excellence, ketina atleisti 600 darbuotojų, nepaisant milžiniško pelno, o ES rengiasi jai suteikti nemokamas išmetamųjų šiltnamio dujų kvotas. Mūsų piliečiai praradę sveiką nuovoką, o jaunimas labai kenčia dėl jiems tekusio palikimo.
Gerbiamieji, skelbiate revoliuciją, pvz., pasiūlę sumažinti išmetamų šiltnamio dujų kiekį 20 % Žinome, kad to aiškiai nepakanka. Pvz., praėjusią savaitę Parlamente lankęsis Lester Brown buvo užgožtas labai emocingos reakcijos pasakęs, kad iki 2020 m., norint sustabdyti dabartines tendencijas, išmetamųjų dujų kiekį būtina sumažinti 80 % Todėl, gerbiamieji, jūsų projektas manęs neįtikina: jis aiškiai nepakankamas ir visiškai nepriimtinas, atsižvelgiant į visai planetai gresiančią aplinkos krizę.
Dimitrios Papadimoulis
- (EL) Pone pirmininke, Europos Parlamentui švenčiant savo 50-ąsias metines, tikėjausi, kad čia atvykę Komisijos ir Tarybos atstovai elgsis nuoširdžiai ir kukliai. Todėl užuot reiškus abipusius sveikinimus, panegirikas ir gražinant tikrovę norėčiau, kad jie prabiltų apie nesėkmes ir Europos Sąjungos gyventojams nerimą keliančius dalykus.
Pastaraisiais metais socialinnelygybir skurdas padidėjo. Na, o Lisabonos planinius rodiklius nustatėte ne kas kitas, o jūs, J. M. Barroso, tačiau manęs neklausote, nes šiuo metu kalbatės su savo kolega; jūs, J. M. Barroso pamirštate socialinę sanglaudą ir planinius rodiklius aplinkos apsaugos srityje! Kosove jūs pamirštate JTO ir tarptautinę teisę!
Na, o jūs, Tarybos atstovai, užuot ambicingai rėmę J.M. Barroso paketą klimato kaitos klausimu, siekiate jį išeikvoti. Būtent to, o ne abipusių pagyrų, tikėjausi iš jūsų išgirsti.
Philip Claeys
(NL) Mane labai stebina tai, kad padėtis Turkijoje neįrašyta šios savaitės darbotvarkės pradžioje. Iki šiol buvo teigiama, kad derybų su Turkija procesas vyks atsižvelgiant į Turkijos pažangą reformų srityje.
Na, šiuo atveju įvyko priešingai. Nors pažanga reformų srityje praktiškai sustojo, derybos paprasčiausiai tęsiamos. Pakaks pasakyti, kad Turkijoje nuolat gausėja provokacijų. Žodžio laisvoficialiai suvaržyta pagal Turkijos baudžiamojo kodekso 301 straipsnį. Turkijos vyriausybsutiko panaikinti ar bent pakeisti šį straipsnį iki metų pabaigos, tačiau nieko nepadaryta. Ji trumpai nurodbuvus svarbesnių prioritetų, t.y. draudimo ryšėti skareles universitetuose panaikinimas. Panašu, kad islamizacijai ir tyliam dabartinės valstybės panaikinimam teikiamas prioritetas.
Tuomet Turkijos ministras pirmininkas R. T. Erdogan atvyko į Vokietiją ir priminten gyvenantiems turkams pernelyg gerai neprisitaikyti ir pareikalauti Europoje įsteigti Turkijos universitetus. R. T. Erdogan elgiasi kaip pergalingas karvedys, atvykęs apžiūrėti savo karių užimtoje teritorijoje.
Be to, Turkija jau keletą savaičių bombarduoja Šiaurės Iraką. Į šią šalį įsiveržapie 10 000 karių. Analogiška padėtis susiklostytų, jei kita valstybkandidatKroatija užpultų Juodkalniją. Be abejonės ši idėja absurdiška ir tai nebūtų sutikta su pritarimu Europos Sąjungoje, tačiau atrodo, kad Turkija gali elgtis kaip tinkama.
Todėl, pone pirmininke, klausiu: kiek ilgai Europos Sąjunga ketina nuolaidžiauti derybose su Turkija?
João de Deus Pinheiro
(PT) Pone einantysis Tarybos pirmininko pareigas, pone Komisijos pirmininke, pažymėtina, kad po 2005 m. dabartinės Komisijos dėka Lisabonos strategijai pavyko atsikratyti savo ankstesnės apatijos. Todėl einančiajam pirmininko pareigas privalau pasakyti, kad labai svarbu (kaip ir vieningos valiutos ir vidaus rinkos atveju) suteikti Komisijai didesnę atsakomybę ir leisti jai pakreipti Lisabonos strategiją užuot toliau laikiusis vienbalsio sprendimų priėmimo metodo, kai paprasčiausiai atsidūrėme aklavietėje.
Kalbant apie švietimo, mokslinių tyrimų ir inovacijų trikampį būtina išvengti pernelyg supaprastinto sprendimo, kai lėšos beatodairiškai skiriamos moksliniams tyrimams. Mums reikia ne mokslinių straipsnių ar puikių idėjų, o daugiau inovacijų, o tai skirtingi dalykai. Inovacijoms reikia verslumą ir pasirengusius rizikuoti asmens vertinančios kultūros; būtent šie asmenys žino, kaip žinias paversti pinigais, o ne priešingai, kitaip tariant, nemesti pinigų beatodairiškai ir stebėti, kokių žinių pavyks gauti.
Švietimo srityje taip pat būtina konkurencingumo ir kryptingo kūrybingumo kultūra. Turėtume tvirtai atmesti lengvus sprendimus, užkertančius kelią būsimai fizinių ir juridinių asmenų sėkmei.
Todėl, pone pirmininke, džiaugiuosi Komisijos siūlymais skatinti verslumą, kryptingus mokslinius tyrimus, mokyklų ir verslo ryšius, švietimo sistemų kūrybingumą, paklausą ir konkurenciją. Tačiau svarbiausia norėčiau pasakyti, kad inovacijų siekį ir Lisabonos strategiją galima apibendrinti dviem žodžiais: Europa, verslo atstovai ir universitetai privalo kurti vertę.
Udo Bullmann
(DE) Komisijos pirmininke, Parlamente pareiškėte, kad jūsų mąstymas tapo artimesnis į Europos Parlamento. Turiu konkretų klausimą: kokiu požiūriu šis priartėjimas prie Parlamento pozicijos susijęs su naujo vieningo ekonominės ir socialinės politikos gairių, kurias Taryba turėtų priimti artimiausiomis dienomis, prioriteto nustatymu?
Aš manau kitaip. Manau, naudojatės Taryba, nepasirengusia paremti įvairias idėjas, norėdami pasiteisinti. Manau, Taryba teisinasi pranešimais, kuriuos jūs, J.M. Barroso, siunčiate jau keletą mėnesių, kuriuose teigiate, kad pokyčiai nereikalingi. Esu įsitikinęs, kad šių grupinių pastangų dėka pavyko sukurti kartelį politikai blokuoti pasitelkiant bendrą šūkį: viskas po senovei. Tačiau tai neatitinka Europos Sąjungos gyventojų ir Europos įmonių interesų; be to, tai neatitinka ir Europos Parlamento, priėmusio daugelį rezoliuciją, kuriose raginama skirti daugiau dėmesio Europos Sąjungos ekonominėms, socialinėms ir aplinkos apsaugos aplinkybėms, interesų.
Iš mūsų tyrimų matyti, kad mes atsiliekame mokslinių tyrimų ir plėtros srityje. Šioje srityje ir toliau smarkiai atsiliekame nuo JAV. Šioje padėtyje esame nuo XX a. devintojo dešimtmečio pradžios, todėl šiuo metu mus yra aplenkusi ne tik Japonija, bet ir Kinija, kurioje išlaidos ekonomikos sektoriuje mokslinių tyrimų ir plėtros srityje viršija Europos Sąjungos bendrovių atitinkamas išlaidas. Kada pagaliau pabusime? Kada imsitės teigiamo požiūrio į lėšų investicijų Europos Sąjungoje kokybę ES gyventojų interesais? Jau laikas!
Fiona Hall
Pone pirmininke, praėjusių metų pavasario aukščiausio lygio tarybą ES vadovai pasirašuž planinį rodiklį, "20 % iki 2020 m." energijos veiksmingumo srityje, tačiau abejotina, ar šio planinio rodiklio pavyks pasiekti. Parlamento pranešime dėl energijos veiksmingumo veiksmų plano aptarti keli svarbūs nesėkmingi atvejai mėginant įgyvendinti teisės aktus energijos veiksmingumo srityje. Sausio mėn. Komisijos pirmajame nacionalinių energijos veiksmingumo veiksmų planų įvertinime kalbėta apie politinio įsipareigojimo siekti energijos veiksmingumo ir realių rezultatų atotrūkį. Energijos veiksmingumas yra visų ES planinių išmetamųjų CO2 dujų kiekio rodiklių atsinaujinančių energijos šaltinių, tiekimo saugumo ir Lisabonos darbotvarkės srityje pagrindas.
Todėl būčiau dėkingas, jei Tarybos primininko pareigas einantis asmuo ir Komisijos pirmininkas galėtų nurodyti, ką šių metų pavasario Europos Vadovų Taryba ketina nuveikti siekiant pagerinti energijos veiksmingumo rezultatus.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Pone pirmininke, Lisabonos strategijos tikslai apibrėžti prieš aštuonerius metus. Pagrindinis Lisabonos strategijos tikslas - užtikrinti, kad Europa vystytųsi sparčiau nei Jungtinės Amerikos Valstijos, tuo pačiu padidintų nuolatinį užimtumą. Lisabonos strategija ir faktinis bendros žemės ūkio politikos įgyvendinimas aiškiai nepakankamai dera tarpusavyje.
Cukraus rinkos reforma yra tik vienas iš pavyzdžių. Daugeliu atveju Europos Komisija siektęsti reformas, neatsižvelgiant į su tuo susijusį socialinį kontekstą. Galėčiau paminėti cukraus gamyklos Liubline, Lenkijoje pavyzdį. Pažeidžiant net Europos Sąjungos nuostatas planuojama visus gamyklos darbuotojus atleisti iš darbo, pastatus nugriauti ir išmontuoti šiuolaikinę įrangą. Taip pat planuojama iš šios kultūros augintojų regione atimti pragyvenimo šaltinį. Vienkartinkompensacija neišspręs užimtumo problemos. Tokie veiksmai prieštarauja Lisabonos strategijoje nurodytiems tikslams. Priėmus juokingas panašaus pobūdžio priemones visiškai nepriartėsime prie šios strategijos tikslų.
Gisela Kallenbach
(DE) Pone pirmininke, norėčiau pradėti visiškai naują, iki šiol neminėtą temą, ir priminti prieš mėnesį Parlamente vykusias diskusijas dėl sanglaudos politikos ateities ir sąsajų su dviem Europos Sąjungos dokumentais: Leipcigo chartijos ir teritorinės darbotvarkės. Deja, šios diskusijos vyko Tarybos atstovui nedalyvaujant. Ministrų konferencijose prieš diskusijas, Tarybai pirmininkaujant Vokietijai ir Portugalijai, išreikšti konkretūs lūkesčiai, kad teritorindarbotvarke bus diskutuojama pavasario aukščiausio lygio susitikime, norint teritorinei dimensijai suteikti daugiau politinio svorio.
Konkretus šios problemos kontekstas - tai, kad teritorindimensija įtraukta į Lisabonos sutartį kaip naujas Bendrijos tikslas. Tačiau man iš turimo dokumento matyti, kad apie tai čia neužsimenama. Kodėl? Sanglaudos politika - praktinis solidarumo principo taikymo būdas; todėl šios problemos išvengti mums nepavyks ir ji toliau mums kels nerimą ilgiau nei Lisabonos strategija, kurią galiausiai reikia sėkmingai įgyvendinti iki 2010 m.
Kyriacos Triantaphyllides
- (EL) Pone pirmininke, valstybužleidžia paskutinę jai priklausiusią reguliavimo sritį. Gerovės valstybnyksta, privatus kapitalas nevaržomas veikia, socialinės išmokos mažinamos, o institucinės struktūros dėka darbuotojus galima visiška savo nuožiūra priimti ir atleisti iš darbo. Tuo tarpu darbo sąlygos blogėja dėl lankstaus darbo laiko, todėl darbuotojai aukojami ant konkurencingumo aukuro milžiniškam kapitalo pelnui.
Štai Lisabonos strategiją planuojama aptarti dar vienoje Europos Vadovų Taryboje; atrodo, kad strategija nepasiteisino ir ją reikia tikslinti. Konvergencijos, bet jau darbuotojų atžvilgiu, pasiekti nepavyko. Lisabona ir jos satelitai reikalauja remti Sąjungos į verslą orientuotą filosofiją, tuo tarpu socialinės politikos sritys griežia antruoju smuiku.
Mums reikia ne ko kita, kaip radikalios reorganizacijos, kad piliečiai vėl taptų pagrindiniu ES interesu; mums reikia antropocentrinės strategijos.
Roger Helmer
Pone pirmininke, pervadintos ES Konstitucijos ratifikavimas kelia grėsmę demokratiniam paties Europos Sąjungos legitimumui. Prancūzijos ir Nyderlandų gyventojai Konstituciją atmetė, ir štai ji grįžo pakeistu pavadinimu su, Angelos Merkel žodžiais tariant, "kosmetiniais pakeitimais". Ir štai institucijos ir valstybės narės, taip pat Leiboristų vyriausybJK, nesąžiningai apsimeta, kad šie kosmetiniai pokyčiai pateisina pažado surengti referendumą laužymą. Iš tiesų taip nėra, o apsimetimas, kad yra priešingai, smarkiai pakerta gyventojų pasitikėjimą.
Didžiojoje Britanijoje kampanijos grupvisai neseniai atliko nepriklausomų stebėtojų vertintą balsavimą paštu 10 Vestminsterio rinkimų apygardų. Atsiliepper 150 000 rinkėjų: 88 % pritarreferendumui; 89 % nepritarSutarčiai. Šešiose rinkimų apygardose daugiau asmenų balsavo už referendumą, nei už šiuo metu jiems atstovaujantį Europos Parlamento narį.
Žmonės išsaksavo valią. Sutartis gali būti teisėta tik gavus jų sutikimą. Europos Vadovų Taryba turi įsiklausyti į šį balsą. Būtina surengti referendumą.
Werner Langen
(DE) Pone pirmininke, Tarybos pirmininke, Komisijos pirmininke, priešingai nei Socialistų frakcijos pranešėjai, norėčiau pagirti Komisiją už tai, kad ji nesiėmskubotai keisti ekonominės politikos gaires šiais pasaulinio netikrumo dėl finansinės krizės laikais. Šis procesas - sudėtinpo Lisabonos strategijos dalis. Norėčiau konkrečiai pagirti Komisiją, nes ji teisi.
Iš tiesų trūkumai susiję su valstybių narių įgyvendinimu, o Tarybos pirmininkas turėtų daugiau dėmesio skirti minėtiems trūkumams valstybių narių tarpe, o ne pokyčiams, kuriuos gali įgyvendinti Komisija. Štai kur problema. Todėl U. Bullmann kritika politiką blokuojančio kartelio atžvilgiu visiškai nepagrįsta.
Antra, reikėtų išnaudoti globalizacijos teikiamas galimybes ir kaip įmanoma labiau sumažinti riziką. Anot M. Schulz, skurdas auga. Tai iliuzija! Europa rodo klestėjimo pavyzdį! Europa vis labiau klesti; pasikeittik gerovės paskirstymo būdas. Tačiau istorija mus išmokė, kas laukia visuomenės, kur skirtumų šioje srityje nėra. Norint skatinti modernizavimą ir dinamiškumą, paskirstymo skirtumai turi išlikti. Tai išties neginčijama.
Trečia, biurokratinių kliūčių naikinimo srityje nepasiekta didelės pažangos. Nieko nėra girdėti apie aukšto lygio grupę. Ar ji vis dar veikia? Kokios jos tarpinės išvados? Kada galime jų tikėtis? Norėtume tai žinoti prieš vykstant Europos Parlamento rinkimams.
Galiausiai norėčiau paminėti finansų rinkos stabilumą. Iš tiesų finansų rinkos atstovų godumas viršija žlugimo baimę, todėl Komisija privalo imtis veiksmų šioje srityje. Ji jau paskelbkeletą planų.
PirminKomisijos užduotis klimato kaitos srityje - įtikinti aukščiausio lygio susitikime dalyvaujančių šalių atstovus ir toliau siekti anksčiau nustatytų tikslų. Kai kurios valstybės narės iš tiesų į aplinką išmetgerokai didesnį, nei leistina CO2 dujų kiekį. Argi galime nustatyti veiksmingas priemones, jei dabartiniai ir būsimi pažeidėjai lieka nenubausti?
Jan Andersson
(SV) Pone pirmininke, kartu su Komisija džiaugiuosi didesniu naujų darbo vietų skaičiumi ir padidėjusiu našumu. Tačiau kaip yra minėję kiti nariai lazda turi du galus. Nemažai naujų darbo vietų nėra saugios, o gaunamų pajamų nepakanka pragyventi. Ypač nevienodai pasiskirsto mokymų galimybės. Kai kurie regionai atsilieka nuo sparčios plėtros. Todėl mums reikia socialinės Europos, kuri suteiktų saugias darbo vietas, užtikrintų padorų darbo užmokestį, suteiktų lygias mokymų galimybes visiems asmenims ir užtikrintų tinkamą ir vienodai prieinamą regionams plėtrą.
Jau ilgą laiką vyksta diskusijos lankstumo ir užimtumo garantijų klausimu. Šiuo metu lankstumo ir užimtumo garantijų modelis yra ginčijamas Europos Teisingumo Teismo Laval byloje; Teismas nemano, kad Skandinavijoje taikoma sistema yra pakankamai gera. Šis modelis ginčijamas todėl, kad laisvam judėjimui suteikiama pirmenybpalyginti su teise streikuoti. Šis modelis taip pat ginčijamas teigiant, kad šiuo atveju netaikytinas vienodo apmokėjimo už vienodą darbą principas. Todėl atsiranda galimybtaikyti socialinį dempingą; tai reiškia ir tai, kad įmonės, mokančios padorų darbo užmokestį pagal susitarimus, susidurs su sunkumais konkurencijos srityje. Todėl galime susidurti su protekcionizmu. Pritariu Komisijos nuomonei, kad protekcionizmas mums nereikalingas. Todėl Komisija turi aiškiai pasakyti, kad vienodo apmokėjimo už vienodą darbą principas turi būti taikomas, o mums reikalingos tinkamos socialinės sąlygos visoje Europoje, norint išvengti protekcionizmo plėtros visoje ES.
Margarita Starkevičiūt
- (LT) Norėčiau pakalbėti apie ekonominės politikos koordinavimą. Europos Sąjunga visų pirma yra moralinėmis vertybėmis pagrįsta ekonominsąjunga. Europos Sąjunga naujų iššūkių akivaizdoje privalo rasti būdų įveikti juos greitai ir lanksčiai siekiant neprarasti dinamiškumo ir konkurencingumo.
Tenka apgailestauti, kad naujausia ekonominės politikos koordinavimo priemon(Lisabonos sutartis, ekonominės politikos pagrindas) susideda iš daugelio etapų ir anaiptol nėra veiksminga. Ji trukdo plėtoti vidaus rinką - pagrindinį ekonomikos augimo šaltinį.
Todėl manau, kad Europos Parlamentas ir galbūt Komisija turėtų pateikti pasiūlymą Europos Vadovų Tarybai ištirti šią priemonę, padaryti ją lankstesnę bei leisti veiksmingai atsakyti į iššūkius. Tokiu būdu geriausiai užtikrintume ekonominės politikos tęstinumą, konsoliduotume reformas ir padėtume ES ekonomikai prisitaikyti prie naujų iššūkių.
Kai kurios naujos programos nėra veiksmingos, nes jų ekonominis pagrįstumas globaliame pasaulyje nebuvo iš anksto nustatytas. Tuo tarpu mes tariamės klimato kaitos, energetikos strategijos ir pan. klausimais, tačiau, kaip jau minėta, visos šios priemonės turi būti koordinuojamos, o jų ekonominės pasekmės įvertintos. Tik tuomet jos bus pagrįstos.
Konrad Szymański
(PL) Pone pirmininke, į artėjančios Tarybos darbotvarkę įtraukti vidaus rinkos energijos ir dujų srityse klausimai.
Nepriklausomai nuo to, kam Kremliuje priklausys aukščiausia valdžia, būtina atskirti energijos nuosavybės teisę ir platinimo tinklus. Išrinkus D. Medvedevą Rusijos politika šantažuojant Europos Sąjungos valstybes nares ir šalis kaimynes nesikeis. Energijos taupymas ir atsinaujinančių energijos šaltinių klausimas yra tik šių problemų sprendimų dalis. Taip pat būtina atsižvelgti į politinį aspektą, norint visiškai įgyvendinti Europos energetikos politiką. Todėl turime labai aiškiai išsakyti tai, ko tikimės iš Rusijos ir ši Gazprom abipusiškumo pagrindais. Gazprom yra Rusijos monopolininkė, kuri dalyvauja 16 Sąjungos valstybių narių kaip energijos tiekėja ar platinimo tinklų savininkė. Nesiėmus šios agresyvios monopolijos apribojimo, Lisabonos sutarties nuostatas energetinio solidarumo klausimu galime drąsiai priskirti pasakoms.
Gunnar Hökmark
Pone pirmininke, argi nėra šiek tiek keista tai, kad mums tariantis dėl galimybių padaryti Europą konkurencingesnę ir sukurti daugiau darbo vietų atrodo, kad vis labiau linkstama prie nuomonės, kad darbo vietų sukursime platesniu reguliavimu? Tačiau taip nėra.
Norėčiau atskleisti paslaptį mūsų draugams socialistams: darbuotojai neįsivaizduojami be darbdavių; nesant darbdavių, nebus ir darbuotojų. Pagrindinproblema - tai, kad jie pasirengę tikėti, kad naujas darbo vietas galima sukurti priėmus platesniu reguliavimu, tačiau pamirštama, kad galimybes naujoms įmonėms ir darbo vietoms būtina sukurti, nes nedarbas yra didžiausia socialinnesėkmė, kiekviena nauja darbo vieta Europoje ir valstybėse narėse yra didžiausia socialinsėkmė.
Norėčiau pabrėžti tai, ką pirmininkas sakapie Lisabonos darbotvarkės rezultatus. Nepamirškime, kad pasaulis juda greičiau nei mums reikia, todėl turime išlikti verslesni.
Norėčiau, kad jis Europos Vadovų Taryboje ir vėliau apsvarstytų tris dalykus: visų pirma dėl biurokratinių kliūčių ir tinkamesnio reglamento: norėčiau kasmetinių ataskaitų apie biurokratinių kliūčių mažinimą, norint parodyti, kad 2012 m. pasieksime, kaip ir planuota 25 %, mažiau biurokratinių kliūčių.
Norėčiau, kad jis taip pat užtikrintų, kad paslaugų direktyva būtų kaip įmanoma greičiau visiškai įgyvendinta visose valstybėse narėse. Norėčiau jo užtikrinimo, kad sudarome geras sąlygas naujam verslui pasitelkę puolamąją ir aktyvesnę politiką plačiajuosčio interneto ryšio politikoje.
Manau, mums pavyktų padaryti Europą labiau konkurencingą, sudarius sąlygas mažoms ir vidutinėms įmonėms veikti visoje vidaus rinkoje. Turime tai padaryti ir turėtume dirbti etapais kartu su pirmininkaujančia Slovėnija, iki šios savaitės pabaigos.
Katerina Batzeli
- (EL) Pone pirmininke, Komisijos nary, kaip žinia, ateinantys metai - Europos kūrybos ir inovacijų metai. Tai dar labiau patvirtina, kad ES labai tikisi padidinti konkurencingumą ir atsiliepti į globalizacijos iššūkius. Ji kreipiasi pagalbos į žinių trikampį: inovacijas, mokslinių tyrimų skatinimą ir švietimą.
Bendrijos ir nacionalinėmis politikos sritimis, skirtomis užimtumui ir paramai jaunimui pirmiausia švietimo sektoriuje reikėtų siekti šių ambicingų tikslų. Norint išlaisvinti didžiules žinių ir mokslinių tyrimų galimybes, reikalingos sistemingos ir koordinuotos pastangos regioniniu, nacionaliniu ir Bendrijos lygmeniu. Šioje sistemoje vis dėlto norėčiau pabrėžti būtinybę pripažinti laisvą žinių judėjimą - "penktąją laisvę"; Europos Vadovų Taryba tai irgi turėtų pabrėžti.
Taip pat derėtų pripažinti reikšmingą iniciatyvą šioje sistemoje Bendrijos lygiu. Iš iniciatyvų pirmiausia paminėtinos programos Erasmus ir Comenius. Reikėtų pabrėžti, kad Parlamentas tvirtai remia naująją iniciatyvą, pirmiausia Erasmus Mundus, suteikiančią mobilumą už ES ribų ir studentų doktorantų mobilumą. Ne kas kitas, kaip valstybės narės turėtų imtis platesnio koordinavimo pagal Bolonijos procesą ir praktiškai užtikrinti šį mobilumą.
DanutBudreikait
- (LT) Diskusija dėl bendros energetikos politikos ir energetinio saugumo prasidėjo 2006 m., po Rusijos ir Ukrainos dujų krizės, turėjusios neigiamų pasekmių Europai. Deja, kol kas nepavyko pasiekti nei aiškiai apibrėžtos bendrosios energetikos, nei išorinės energetikos politikos.
Tikiuosi, Europos Vadovų Taryboje bus išsamiai diskutuojama ES ir Lietuvos energetinio saugumo klausimais, atsižvelgiant į planus uždaryti Ignalinos atominę elektrinę 2009 m. Uždarius šią elektrinę, Lietuva taps visiškai priklausoma nuo vienintelio šaltinio - iš Rusijos importuojamų dujų. Augant naftos ir dujų kainoms, elektros kaina Lietuvoje turėtų išaugti daugiau nei du kartus. Todėl galimos katastrofiškos pasekmės šalies namų ūkiams ir ekonomikai apskritai. Be to, Rusija linkusi manipuliuoti energijos ištekliais siekiant politinių ambicijų. Lietuva jau turi šios patirties.
Pagal Stojimo sutarties 37 straipsnį ir 4 protokolą, raginu Komisiją padėti rasti sprendimą; vienas galimų variantų - atidėti saugios Ignalinos atominės elektrinės uždarymą.
Karl-Heinz Florenz
(DE) Pone pirmininke, Komisijos pirmininke, norėčiau grįžti prie praėjusių metų pavasarį vykusio aukščiausio lygio susitikimo. Šis aukščiausio lygio susitikimas buvo itin sėkmingas, vadovaujant Angelai Merkel, todėl dabar beliko tik perkelti į teisės aktus praėjusių metų kovo 7 d. pasiektus sprendimus.
Tačiau reikėtų atsisakyti baudžiamojo teisės aktų pobūdžio; jų paskirtis - motyvuoti mūsų žmones ir įmones diegti inovacijas ir taip pasiekti ilgalaikį stabilumą. Iš dabartinių diskusijų gali pasirodyti, kad diskusijos dėl CO2 dujų yra pačios svarbiausios. Manau, kad pagrindinis klausimas, stabilumas, yra žymiai sudėtingesnis. Kaip reikėtų tvarkyti turimus išteklius ilguoju laikotarpiu? Svarbiausia, mano manymu, užtikrinti ūkio veiklą naudojant mažiau kietųjų išteklių.
Komisijos nary, šioje vietoje esu priverstas jums paprieštarauti, nes negalime sutikti su visais jūsų pasiūlymais. Kalbant apie taisykles transporto priemonių srityje, man nepatinka tai, kad jau dabar žinoma, kaip plačiai bus skiriamos baudos, tačiau dar nieko nežinoma apie taisykles, kurių reikės laikytis. Mano tėvai mane išmokpriešingai: pirmiausia reikia žinoti taisykles, it tik tada reikia nustatyti sankcijas. Šios tvarkos svarbu laikytis ir ateityje.
Jei ETS susiduriama su tarptautinėmis CO2 dujų problemomis (to neginčiju), siūlau rasti su kuo pasidalyti šią naštą; pvz., galima nustatyti protingą Europos Sąjungos atliekų politiką. Norėčiau su jumis, J. M. Barroso ir G. Verheugen, pasidalyti vienu man susirūpinimą keliančiu dalyku: jūs esate teisės sergėtojai! Beprasmiška mums čia spausti rankas ir dėl ko nors susitarti, kai galiausiai tai lieka neįvykdyta.
Todėl reikėtų imtis mažiau darbų! Tačiau turime dirbti geriau. Todėl, Komisijos nary ir Komisijos pirmininke, prašau vykdyti savo mandatą ir nebausti sąžiningųjų, tačiau raginti tuos, kurie dar atsilieka nuo galutinių Kioto planinių rodiklių. Pakanka panaršyti internete ir puikiai suprasite, ką noriu pasakyti. Sėkmės; mes jus stebėsime.
Libor Rouček
(CS) Ponios ir ponai, Europos Sąjunga per pastaruosius penkerius metus padardidžiulę pažangą. Jos ekonomika auga sparčiau nei Jungtinių Amerikos Valstijų ar Japonijos. Sąjunga yra pasaulio prekyvietė, stambiausia donorvystymo paramos srityje bei išties įsikūnijimas ir pavyzdys kitoms šalims, nustatant politinius, ekonominius ir socialinius santykius.
Kaip minėta, Europos Sąjungai pavyko pasiekti Lisabonos strategijos tikslų, palaipsniui, užimtumo ar kitose srityse. Smagu žinoti, kad naujosios valstybės narės, pvz., šiuo metu pirmininkaujanti Slovėnija, lygiais pagrindais dalyvauja siekiant sėkmės.
Be abejonės, Europos Sąjunga susiduria su naujais iššūkiais: pirma, pernelyg didelpriklausomybnuo energijos šaltinių importo; antra, klimato kaita.
Esu tikras, kad šią problemą galima spręsti šiuo pagrindiniu (ar pagrindiniais) būdais: taupant, diegiant naujas, energiją taupančias technologijas ir, be abejonės, diversifikuojant energijos šaltinius. Šia prasme Europos Sąjunga eina tinkama linkme.
Tačiau norėčiau paprašyti Komisijos ir Tarybos skirti daugiau dėmesio branduolinės energijos naudojimo klausimams. Tai yra saugi ir aplinkos neteršianti energija, kurios dėka galime tapti mažiau priklausomi nuo energijos importo. Konkurencingumo srityje aiškiai matome JAV, Rusijos, Kinijos ar Indijos pasirinktą kursą. Mūsų atliekami moksliniai tyrimai turėtų būti skirti branduolinei energijai.
Alexander Lambsdorff
(DE) Pone pirmininke, pakanka trumpai peržvelgti Tarybos išvadų projektą ir matyti, kad pozicija vidaus energijos rinkos klausimu yra ypač silpna. Tarybos nariai nesutaria dėl atskyrimo, o Komisijos pakete išsakoma kritika. Norėčiau pasakyti (įrašant į protokolą), kad, mūsų manymu, sisteminio atskyrimo strategija tęstina, tačiau dėl atskyrimo turi laimėti naudotojai. Jis turi sąlygoti sąžiningą kainą ir tiekimo saugumą.
Komisija, tiesą sakant, pernelyg greitai pateikpasiūlymą dėl nuosavybės teisių atskyrimo ir padartai pakankamai netinkamai. Todėl mes manome, kad pirmiausia reikėtų pamėginti veiksmingai atskirti, tačiau manome, kad nuosavybės atskyrimo klausimas turėtų išlikti darbotvarkėje ir ateityje.
Norėčiau iš principo iškelti antrą momentą dėl Tarybos išvadų. Taryba nurodo laukianti socialinės darbotvarkės, kurią turi pateikti Komisija. Į šią darbotvarkę įtraukiamos jaunimo ir švietimo politikos temos. Visuomet maniau, kad už šiuos klausimus atsakingos valstybės narės; mano šalyje, Vokietijoje, už juos atsakingos Länder. Tiesiog noriu tai išreikšti (įrašant į protokolą), nes Parlamenta, Komisija ir ETT neabejotinai ir vėl susilauks pakartotinės kritikos už įgaliojimų prisiėmimą. Taryba laukia Komisijos pasiūlymų dėl jaunimo ir švietimo politikos. Į šį svarbų momentą turėtume atkreipti dėmesį jo aptarimo Vokietijos Länder metu.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Man, regioninės politikos PPE-DE grupės koordinatoriui, priimtina pozicija, kurią ketina užimti regionai ir miestai įgyvendinant Lisabonos strategiją. Juk nacionalinės reformų programos įgyvendinamos regionų lygmeniu, kuriame daugiausia naudojame mūsų struktūrinius ir sanglaudos fondus bei septintąją pagrindų programą.
Visoje Europoje matyti, kad 60 % valstybinių lėšų naudojami regionų lygmeniu. Be to, šiuo metu pastebima tendencija (dėl to būtų gerai susitarti dabar) pereiti nuo investicijų į betoną ir asfaltą jei galima taip pasakyti prie investicijų į žinias ir infrastruktūrą. Šiais metais liūto dalis iš struktūrinių fondų, apie 70 % bus išleista Lisabonos strategijai.
Pateiksiu dar vieną pavyzdį. Praėjusią savaitę Liublianoje pateikti skaičiai rodkaip leidžiami mūsų pinigai: 20 mlrd. EUR iš struktūrinių fondų išleista moksliniam tyrimams ir infrastruktūrai. Komisijos narys J. Potočnik kalbėjo apie tylią revoliuciją pinigų leidimo srityje. Įvardinkite, kaip ketinate išleisti pinigus. Tesėkite savo žodį: užtikrinkite perėjimą išlaidų srityje. Tai yra tyli jau įsibėgėjusi revoliucija. Jau laikas parengti geresnę teisinę sistemą Europos lygmeniu dėl investicijų į mokslinius tyrimus ir infrastruktūrą. Negalime įgyvendinti šių stambių ir brangių investicijų visose šalyse.
Džiaugiuosi, kad Europos Komisija šiais metais pateikpasiūlymą, atitinkantį šį ir kitus pasiūlymus, siekiant geriau koordinuoti šalių atsakomybę.
Galiausiai netrukus pasirodys Baltoji knyga apie teritorinės sanglaudos tikslą, kurioje aptariamas ne tik stambių centrinių regionų vystymasis, bet ir atokesnių Europos Sąjungos regionų teritorinsanglauda, todėl ir aš tuo džiaugiuosi.
Gary Titley
Pone pirmininke, džiaugiuosi tuo, kad neseniai Taryba ir Komisija pripažino, kad klimato kaita nėra vien aplinkos apsaugos politikos, bet ir saugumo ir humanitarinės pagalbos klausimas. Todėl šioje srityje nėra nieko naujo. Stern apžvalgoje nurodyta, kad apie 200 mln. žmonių gali būti priversti persikelti dėl klimato kaitos, todėl įtampa migracijos srityje gali stulbinamai išaugti. Būtent dėl šios priežasties nederėtų pamiršti, kad dėl pasaulinio atšilimo neturtingieji nukenčia nuo turtingųjų veiksmų pasekmių.
Būčiau linkęs tikėtis, kad mūsų diskusijoje dėl klimato kaitos pavyks susieti mūsų tikslus klimato kaitos srityje su mūsų tikslais vystymosi politikos srityje. Šioje srityje negalime veikti vieni. Be abejo, neturtingieji Europos Sąjungoje taip pat nuo to nukentėtų. Būtent todėl bet kokia politika dėl energijos būtina užtikrinti, kad valstybės narės turėtų parengusios politiką energijos skurdo srityje, nes pernelyg daug žmonių patiria nepatogumus dėl energijos kainų kilimo. Būtina tai aptarti.
Tačiau svarbiausia šiame aukščiausio lygio susitikime - privalome užtikrinti, kad mūsų žodžiai lydės veiksmus ir vien jais neapsiribosime. Komisija išdėstprogramą 2007 m. Dvi trečiosios programos išleista; kur likioji trečioji dalis? Valstybės narės įsipareigoja siekti planinių rodiklių, kurių joms pasiekti nepavyksta. Savo dėmesį būtina skirti veiksmams.
Taip pat džiaugiuosi tuo, ko imtasi siekiant geresnio reguliavimo ir paramos smulkiam verslui. Tačiau būtina skirti žymiai daugiau dėmesio perkėlimui ir įvertinti teisės aktų įgyvendinimą bei tai ar pavyko pasiekti užsibrėžtus tikslus. Jei to pasiekti nepavyko, patys teisės aktai netenka prasmės.
Daniel Dăianu
Pone pirmininke, ateinanti Europos vadovų taryba įvyks sudėtingu laiku. būtina tvirtai atsakyti į gilėjančią finansų krizę, susidariusią dėl ciklinių ir struktūrinių sąlygų. Stiprėjanti Azija reiškia naują kapitalizmo rūšių konkurenciją sumažėjus užsienio turto fondų veiklai ir išaugus plataus vartojimo prekių kainoms. Taip pat reikėtų paminėti nerimą keliančias klimato kaitos pasekmes, poreikį užtikrinti energijos saugumą ir bendro netikrumo plitimą.
Visi šie veiksniai smarkiai įtakoja Lisabonos darbotvarkės įgyvendinimą pasirenkant sudėtingas ir neišvengiamas nuolaida. Norėčiau atkreipti dėmesį į keletą politikos klausimų.
Pirma, nacionalinio politikos formavimo kokybyra labai svarbi gerinant pramonės ir ekonomikos rezultatus.
Antra, strategiją reikėtų formuoti pragmatiškai, atvirai ir siekiant išvengti laisvų rinkų ir visiškai nereguliuojamų rinkų painiavos.
Trečia, pramonė, visų pirma mokslinių tyrimų ir plėtros srityje, bei švietimas yra labai svarbūs. Būtina didinti mokslų ir matematikos absolventų skaičių valstybėse narėse, o šio tikslo jos turėtų siekti bendromis pastangomis.
Ketvirta, energijos politika turi būti konkretesnė, o Nabucco projektas yra žingsnis teisinga kryptimi.
Penkta, geros kokybės žemlaikytina strateginiu turtu reformuojant bendrąją žemės ūkio politiką.
Galiausiai turėsime dar kartą patvirtinti savo vertybes ir moralinį elgesį. Jei prarasime savo moralės kompasą, pokalbis apie konkurencingumą socialinėje...
(Pirmininkas nutraukia kalbėjusįjį)
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, esu įsitikinęs, kad naujoji Lisabonos strategija buvo iš esmės sėkminga nuo 2005. Tai jau dabar akivaizdu: kai buvo viešai kalbama apie Lisaboną 2005, buvo neabejojama, kad tai Portugalijos sostinė, tačiau su procesu tai nebuvo siejama. Kioto jau tada buvo procesas klimato apsaugos srityje.
Štai atėjo 2008 m., ir ačiū Dievui, pasaulis pasikeitęs. Šiuo metu, kai apie Lisaboną kalbama viešai, tai vis dar reiškia Portugalijos sostinę, bet vis labiau siejama su politiniu procesu, todėl manau mums paankamai gerai sekasi.
Taip pat manau, kad nauji prioritetai, kuriais siekiama spartinti plėtrą ir užimtumą, buvo pagirtini kaip prielaida toliau tęsti protingas aplinkos apsaugos ir socialinės politikos sritis - antrąjį ir trečiąjį Lisabonos strategijos ramsčius. Be to, esu įsitikinęs, kad sprendimas nekeisti gairių buvo teisingas, nes apskritai jos buvo sėkmingos.
Nepaisant to, norėčiau paminėti keletą trūkumų. Pvz., man vis dar kliūna žymūs šiuo metu vykstančio vidaus rinkos vystymosi trūkumai; šis vystymasis, kaip teigiama, tęsiasi nuo XX a. aštuntojo dešimtmečio pradžios, tačiau daugelyje sričių tiesiog neegzistuoja. Vidaus rinkos nėra draudimo sektoriuje, o bendrovių teisėje, pvz., įmonės negali išnaudoti visų įsisteigimo teisės Europos Sąjungoje privalumų. Mums vis dar trūksta intelektinės nuosavybės teisių, o Europos Sąjungos patentų teisės normų nėra. Nėra ir bendrų normų alternatyvių finansinių priemonių srityje, o vidaus rinka sveikatos priežiūros srityje irgi numatoma tik ateityje.
Kita vertus, pateikta daugybteisėkūros pasiūlymų kitose srityse, pirmiausia siekiant pažangos socialinių reikalų, aplinkos apsaugos ir vartotojų teisių srityse. Tai gerai, tačiau būtina pusiausvyra. Todėl norėčiau paraginti Komisiją ir Tarybą ypatingą dėmesį skirti spragoms vidaus rinkos teisės aktų spragoms šalinti.
Riitta Myller
(FI) Pone pirmininke, pone einantis pirmininko pareigas buvo visiškai teisus pasakęs, kad klimato kaita ir ekonomika glaudžiai susiję. Šios sritys neatsiejamos. Parlamente išsakyta minčių, kad klimato kaita susijusi su visomis politikos sritimis. Šį klausimą taip pat reikėtų įtraukti į artėjančio aukščiausio lygio susitikimo darbotvarkę.
Klimato kaitos valdymas ir prisitaikymas laikytini prioritetiniais klausimais ES Lisabonos strategijai. Artėjančiame aukščiausio lygio susitikime turime nustatyti įtikinamą politinę politiką ir paremti jau priimtus sprendimus.
Deja, energijos veiksmingumas ir energijos taupymas neįtraukti į Europos Sąjungos privalomų poveikio priemonių sąrašą. Tačiau, nepaisant to, būtina atminti, kad švariausia, pigiausia ir veiksmingiausia energijos forma - sutaupyta energija. Jau dabar, įgyvendinę visus ES teisės aktus, galėtume sutaupyti šiuos 20 % energijos. Kitaip tariant, mums reikalingi ambicingesni ir aiškesni veiksmingo energijos vartojimo planiniai rodikliai. Tikiuosi, artėjančiame aukščiausio lygio susitikime šie klausimai susilauks dėmesio.
Kathy Sinnott
Pone pirmininke, rytoj valstybių narių vadovai susitinka aukščiausio lygio susitikime. Suprantu, kad į darbotvarkę įtraukta daugelis klausimų, tačiau tikiuosi, kad taip pat aptarsite Laval-Vaxholm sprendimo, kurį ETT priėmvisai netrukus po paskutinio aukščiausio lygio susitikimo, poveikį. Šiame sprendime bendrovėms leidžiama komandiruoti darbuotojus į bet kurią valstybę narę, mokant šios šalies minimalų darbo užmokestį, o ne standartinį už šias pareigas toje šalyje mokamą darbo užmokestį. Be to, atimama profesinių sąjungų galimybapginti savo darbuotojų darbo užmokestį. Todėl darbuotojai priimančioje valstybėje narėje bus priversti dirbti už mažesnį darbo užmokestį arba neteks darbo. Tai, mano manymu, yra paleista delstinbomba. Laval-Vaxholm sprendimas gali suardyti socialinę partnerytę, darbo santykius, šalių, bendruomenių, atsakingų bendrovių ir šeimų ekonominį ir socialinį stabilumą ir seniausių valstybių narių paramą Europos projektui.
Be abejonės, sumažinus darbo užmokestį ES taps labiau konkurencinga pasaulinėje rinkoje, kur tenka konkuruoti su nedidelių kaštų šalimis, pvz., Kinija, Indija ir Brazilija, tačiau kokią kainą už tai teks sumokėti Airijoje gyvenančiai šeimai, turinčiai būsto paskolą?
J. P. Bonde ir aš išsiuntėme protokolą pirmininkaujančiai Slovėnijai ir mūsų atitinkamiems ministrams pirmininkams dėl valstybių narių ekonomikos apsaugos nuo sprendimo Laval byloje, ir prašėme jį įtraukti į rytoj vyksiantį Europos aukščiausio lygio susitikimą. Jei norime išvengti plataus socialinio dempingo, būtina rimtai vertinti sprendimą Laval-Vaxholm byloje ir įtraukti šį protokolą.
Malcolm Harbour
Pone pirmininke, šios diskusijos aukščiausio lygio susitikime yra proga pasikalbėti su Taryba dėl jos veiksmų įgyvendinant Lisabonos darbotvarkę apskritai, todėl savo pastabas pirmiausia skiriu Tarybai. Man dar kartą malonu pasveikinti Slovėnijos ministrą, su kuriuo buvo malonu susitikti neseniai įvykusiame susitikime Slovėnijoje, ir padėkoti pirmininkaujančiai Slovėnijai už darbą šiame procese.
Man labai malonu, kad iš paskelbto išvadų projekto matyti, kad Taryba ir toliau daug dėmesio keturioms pagrindinėms Lisabonos strategijos sritims. Tačiau turiu pasakyti (tai skirta Komisijos pirmininkui), kad, nors ir žinau, kad jis kalba su V. Špidla, viena iš problemų - tai, kad Komisija ir toliau išradinėja naujus dalykus ir nuolat juos komplikuoja. Šiuo metu yra 10 Komisijos tikslų, apie kuriuos trumpai užsiminta, tačiau iš tiesų reikėtų susitelkti ties prioritetais.
Norėčiau daugiau dėmesio skirti pagrindiniam klausimui: verslo galimybių išlaisvinimui. Taip, su tuo galima sutikti, tačiau ko imasi valstybės narės? Mano kolega G. Hökmark yra kalbėjęs apie Paslaugų direktyvos perkėlimą. O Tarybai sakau: paimkite Paslaugų direktyvą ir jos įgyvendinimą bei tai, ką ketinate padaryti, ir perkelkite tai į visas sritis, susijusias su verslo galimybių išlaisvinimu. Paslaugų direktyva jus įpareigoja patikrinti nacionalinių teisės aktų, kuriais diskriminuojamos bendrovės, norinčios teikti paslaugas vieningoje rinkoje, aspektus. Tai negali būti taikoma išimtinai paslaugų bendrovėms: tai skirta visoms bendrovėms, nepriklausomai nuo jų dydžio. Prašau jūsų imtis šio įsipareigojimo ir tai įgyvendinti.
Antrasis labai svarbus su Paslaugų direktyva susijęs momentas - tai, kad valstybės narės pirmą kartą privalo pateikti informaciją apie bendroves, norinčias pateikti į vieningą rinką ir paskatinti jas naudotis šiomis plačiomis galimybėmis. Pareiga kurti vieningą rinką yra bendra. Šiuo metu labai daug dirbame sistemai sukurti, tačiau ar valstybės narės iš tiesų deda visas pastangas norint užtikrinti, kad bendrovės galėtų tuo pasinaudoti? Būtent taip pavyks sukurti darbo vietas ir plėtrą, kurios mūsų ekonomikai taip reikalingos.
Proinsias De Rossa
Pone pirmininke, esu įsitikinęs, kad pavasario Vadovų Taryboje būtina dar kartą patvirtinti pradinę Lisabonos strategiją ir integruotai aptarti tarpusavyje priklausančias ekonominės, socialinės, užimtumo ir tvarios plėtros politikos sritis. Jei imsimės kitų veiksmų, sulauksime Europos dezintegracijos ir grįšime prie protekcionizmo.
Esminšios strategijos dalis - aukštos kokybės darbo vietos: puikios Europos nesukursime nedideliu darbo užmokesčiu, netikrumu dėl darbo vietos ir nelygybe darbo vietoje.
Sprendimu Laval byloje iškreiptai aiškinami šio Parlamento ir bendro įstatymų leidėjo, Tarybos, ketinimai teisėkūros srityje. Todėl abi institucijos privalo atsiliepti, kaip dera įstatymų leidėjui, ir pakartotinai patvirtinti ketinimus teisės aktais panaikinti Europos Teisingumo Teismo nurodytas spragas. Viena iš neatidėliotinų galimybių teisėkūros srityje - direktyvą dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje papildyti Monti būdinga socialine sąlyga, kurią jau esame įtraukę į Paslaugų direktyvą.
Tuo tarpu Komisija privalo reikalauti, kad visos valstybės narės tinkamai ir išsamiai perkeltų direktyvą dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje į nacionalinius teisės aktus. Faktiškai valstybės narės privalo nedelsiant peržiūrėti nacionalinius teisės aktus arbo srityje ir užtikrinti, kad iškreiptas sprendimas Laval byloje nepažeistų darbo santykių ir kolektyvinių derybų sistemos.
Galiausiai, norėčiau pasakyti, kad Sinnott aiškinimai kaip paprastai klaidingi. Ji klaidingai teigia, kad sprendimas Laval byloje reiškia tik tai, kad Airijoje taikytinas tik minimalus darbo užmokestis; tai reiškia, kad Airijoje turi būti taikomi teisiškai privalomi susitarimai, o tai gerokai viršija minimalų darbo užmokestį. Tačiau Airijoje galioja ir neprivalomų susitarimų, ir šią problemą būtina spręsti.
Georg Jarzembowski
(DE) Pone pirmininke, pone Komisijos pirmininke, Komisijos nariai, Tarybos pirmininke, kreipiuosi į Europos Vadovų Tarybą savo frakcijos vardu ir prašau tinkamai įtraukti Europos transporto politiką į integruotas gaires. To prašau, nes ES verslas ir užimtumas gali klestėti tik tvarios Europos transporto politikos ir reikiamų transeuropinių tinklų dėka. Be veiksmingų transporto koridorių, transporto paslaugų teikėjų bendradarbiavimo, protingo transporto sistemų neįmanoma plėsti prekybos ar turizmo tiek Europos Sąjungoje, tiek su trečiosiomis šalimis. Tačiau tai būtina ir užimtumui padidinti.
Pone Tarybos pirmininke, pokalbiuose su kolegomis Taryboje prašome nepamiršti įtraukti transporto politiką į nacionalinius plėtros ir užimtumo planus. Deja, kaip matyti, valstybės narės skiria vis mažiau lėšų nacionalinei infrastruktūrai (geležinkeliams ar keliams) prižiūrėti ir plėsti.
Tas pats taikoma transporto sistemų skatinimui ir taikymui. Nors šiandien galima viską užsisakyti internetu, tačiau prekės pristatomos tik sunkvežimiais ar geležinkeliu. Galite užsisakyti atostogas visiška savo nuožiūra, tačiau norint nuvykti į paskirties vietą jums reikia veikiančio oro uosto ir padorių transporto ryšių. Todėl norint plėtros ir užimtumo reikalinga infrastruktūra ir padorios transporto sistemos yra būtinos. Be abejo, savo veiksmais neturime daryti žalos aplinkai. Todėl manome tvarumo sumetimais, kad būtina visokeriopai remti logistiką. Tai svarbu ir nacionalinio planavimo prasme.
Nors logistika pirmiausia tenka rūpintis bendrovėms, mes valstybės narės, ir Europos Sąjunga, vis tiek galime sudaryti palankesnes logistikos sąlygas mažindami biurokratines kliūtis, pvz., uostuose taikomą muitų tvarką.
Mums reikia aplinkai žalos nedarančių politikos sričių. Todėl kreipiuosi į jus plėtros ir užimtumo vardan svarbią vietą strategijoje skirti transporto politikai.
Dariusz Rosati
(PL) Pone pirmininke, pavasario vadovų taryba susitinka esant kritinėms aplinkybėms. EkonominSąjungos plėtra lėtėja, mums būtina atsakyti į netikrumą finansinėse rinkose, kyla naftos kainos ir atitinkamai - infliacija. Visa tai prisideda prie netikrumo atmosferos kūrimo ir baimės dėl ateities.
Atsižvelgiant į esamą padėtį manau, kad J. M. Barroso padėties įvertinimas yra pernelyg optimistinis. Sunku džiaugtis sukūrus šešis mln. naujų darbo vietų, nes tai įvyko per dvejų paskutinių metų cikliško plėtros pagreičio metu. Taip pat sunku prognozuoti, kad pavyks pasiekti nuolatinį aukštą veiksmingumą darbo vietoje, atsižvelgiant į vienerius ar dvejus metus, kurių metu veiksmingumas augo. Todėl potencialus Europos augimas išlieka labai nedidelis.
Todėl manau, kad artėjančio aukščiausio lygio susitikimo proga Europos Sąjunga turi aiškiai pasakyti Europos Sąjungos gyventojams ir nurodyti, kad ji yra pasirengusi atsakyti į aukščiau nurodytas grėsmes. Į baimę ir netikrumą dėl dabartinės ekonominės padėties būtina atsakyti sprendimais, o ne žodžiais. Iki šiol aukščiausio lygio susitikimai dažniausiai baigdavosi vien deklaracijomis. Atsižvelgiant į dabartinę mūsų padėtį tikimės, kad valstybės narės ir Taryba imsi konkrečių sprendimų. Todėl raginu šiandien Parlamente esantį Tarybos atstovą tinkamai į tai atsižvelgti.
Galiausiai visa tai yra ypač svarbu, nes Lisabonos sutartį reikia ratifikuoti per ateinančius keletą mėnesių. Ši sutarties turi įkvėpti Europos piliečius ir suteikti jiems viltį. Būtent todėl artėjantis aukščiausio lygio susitikimas turi aiškiai parodyti Europos piliečiams, kad padėtis pagerės.
Othmar Karas
(DE) Pone pirmininke, pone Tarybos pirmininke, pone Komisijos pirmininke, ponios ir ponai, nedarbo lygis mažėja, Europos Sąjunga laimėjo dėl globalizacijos, mums sekasi geriau nei Jungtinėms Amerikos Valstijoms, o ES yra teisingame kelyje. Todėl reikėtų toliau eiti šiuo keliu tvirtai apsisprendus, pasiryžus ir pasitikėti savimi. Valstybės narės turėtų geriau vykdyti savo įsipareigojimus. Parodykime visuomenei mūsų sėkmingą darbą ir tikslus.
Antra, klimato apsauga ir mažesnenergetinpriklausomybturėtų suteikti naują impulsą moksliniams tyrimams, inovacijoms, plėtrai ir užimtumui.
Trečia, būkime atviri: euro ir dolerio kursas švelnina kylančių energijos kainų poveikį: kainos eurais pakilo 160 % ir net 340 % doleriais.
Ketvirta, euro, plėtra, vidaus rinka, Lisabonos strategija ir Lisabonos sutartis, kuriais stiprinama socialinės rinkos ekonomika ir puoselėjamo pagrindinės socialinės teisės patenka į bendrą paketą, kuris turėtų padėti Europos Sąjungai žengiant sėkmės keliu.
Penkta, švietimas, mokymas, moksliniai tyrimai, inovacijos ir mūsų socialinės, sveikatos ir pensijų sistemų reforma yra didžiausi vis dar mūsų laukiantys iššūkiai.
Šešta, Pone Komisijos Pirmininke J. M. Barroso, EIT turi figūruoti pavasario aukščiausio lygio susitikimo išvadose ir nustatyti datą dėl vietos parinkimo. Parlamentas jau uždegžalią šviesą finansine prasme.
Septinta, Mažųjų įmonių įstatymas neabejotinai prisidės prie tolesnės iniciatyvos šiame Parlamente. MVĮ tarpžinybingrupturėtų pateikti mūsų omenyje turimus principus iki šio mėnesio pabaigos.
Galiausiai noriu paminėti štai ką: M. Schultz, Komisijos pirmininkas ir Komisija nėra mūsų priešininkai. Mums labiausiai kenkia kai kurių valstybių narių vyriausybių ir parlamentų įgaliojimų, politinės galios ir lyderystės stoka. Mūsų priešininkai - egoizmas, nacionalizmas ir protekcionizmas, o ne daugiau Europos ir ne stipri Komisija.
Pervenche Berès
(FR) Pone pirmininke, pone Komisijos pirmininke, norėčiau pateikti tik vieną prašymą jums aptarti Europos Vadovų Taryboje: ginkite šią instituciją, kai jums sakoma, kad dėl ES socialinės ir ekonominės padėties reikia skirti daugiau dėmesio socialiniams klausimams, iš mūsų reikalaujama labiau suderinti mūsų politikos sritis su mūsų planiniais rodikliais ir mūsų strategija, tesėtai parengta atsižvelgiant į klimato kaitą ir energetinę nepriklausomybę; kai jums sakoma, kad, siekiant Lisabonos strategijos įgyvendinimo, reikalingas glaudesnis ekonominis koordinavimas. Kai jums sakoma, kad norint sėkmingai atsiliepti į Amerikos pirmavimo krizę, reikia geriau reguliuoti finansų rinkas. Neleiskite valstybėms narėms teigti, kad šie klausimai neturėtų mūsų dominti: tai nepriimtina šiuolaikinės demokratijos sąlygomis.
Pone einantysis pirmininko pareigas, kai kurių valstybių ar vyriausybių vadovų, kurie teisėtai yra susirūpinę dėl padėties finansinėse rinkose prašymu, turėtumėte ištirti šios padėties pasekmės tikrajai ES ekonomikai. Todėl prašau jūsų imtis šio klausimo ir nesitenkinti keliais pasiūlymais, kurie galimas daiktas būtų patrauklūs ar populiarūs, tačiau nespręstu šio klausimo esmės. Šiuo atveju svarbiausia - integruotos finansinės rinkos buvimas, o Centrinis Bankas vykdo piniginę politiką Europos ekonomikos apskritai labui, tačiau šiuo metu nėra Europos finansinės rinkos kontrolieriaus, kuris padėtų atsakyti į iššūkius ir spręstų susijusias problemas.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Tradiciškai pirmoji Europos vadovų taryba skiriama ekonomikos klausimams. Todėl Ministrų Tarybai pirmininkaujanti Slovėnija į valstybių ir vyriausybių vadovų susitikimo darbotvarkę įtrauksvarbias diskusijas dėl antrojo Lisabonos strategijos ciklo, 2008-2010 m.
Mano nuomone, kai kurių pirmiausia su antruoju Lisabonos strategijos tikslu susijusių aspektų, būtent užimtumo lygiui, nederėtų atskirti nuo temų, kurias aptarsite artimiausiomis dienomis. Nors Europos darbo jėgos mobilumas dažniau figūruoja kaip Europos Parlamento rezoliucijose įvardintas principas, jo praktinreikšmneabejotinai didelė.
Dėl vienašališkai nustatytų apribojimų darbuotojams iš naujų valstybių narių įsidarbinti mažėja mobilumas. Šia prasme 2008 m. pabaigoje Europos Komisija turės įvertinti priemones, kuriomis ribojamas darbuotojų mobilumas, kurias nustatkai kurios valstybės narės Rumunijos ir Bulgarijos atžvilgiu.
Naujausi statistikos duomenys neparodo reikšmingos migracijos iš šių dviejų šalių tendencijos, o nviena iš šalių, suteikusių teisę darbuotojams iš Rumunijos ar Bulgarijos įsidarbinti, nesusidūrsu darbo rinkos pusiausvyros sutrikimais. Tačiau pagal galiojančius teisės aktus valstybės narės gali ir toliau išlaikyti galiojančius apribojimus, kurie iš tiesų buvo skirti 2004 m. įstojusioms valstybėms. Atsižvelgiant į tai, kad darbo rinkos kliūtys dažnai nustatomos atsižvelgiant į tam tikrus tuo metu aktualius politinius reikalavimus manau, kad viena iš aptartinų priemonių - peržiūrėti pereinamojo laikotarpio sistemą visų pirma formulę 2+3+2.
Reikėtų sveikinti galimą priemonę gauti privalomą Europos Parlamento nuomonę dėl apribojimų pratęsimo ar sustabdymo praėjus dvejiems metams nuo naujos valstybės narės įstojimo. Įtraukus Parlamentą tokiu būdu būtų galimybių mažiau taikyti asmenine nuožiūra pagrįstą vienašalį metodą, kuriuo dažnai apribojamas Europos Sąjungos judėjimo laisvės principas.
Mairead McGuinness
Pone pirmininke, rytoj prasideda pavasario Europos Vadovų Taryba, o ES vadovai iš tiesų turi apie ką pasikalbėti pradedant finansinių rinkų sukrėtimais, globalizacija ir baigiant demografiniais pokyčiais. Mums reikalinga Tarybos nuomonglobalizacijos klausimu, t.y. kur iš tiesų mus nuves dabartinis derybų apie pasaulio prekybą raundas.
Iš tiesų buvo nemažai spėliojimų ir šiek tiek analizės pagal naujausius dokumentus, susijusius su žemės ūkiu, tačiau šiuo klausimu Komisija ar Taryba praktiškai nepateikoficialios pozicijos. Komisijos narys P. Mandelson šį vakarą buvo atvykęs į Parlamentą, tačiau tenka apgailestauti, kad nepavyko pradėti klausimų, susijusių su PPO, o Parlamente tiesioginės informacijos neturima.
Atsižvelgiant į šias aplinkybes raginu pavasario Europos Vadovų Tarybą ir Airijos ministrę pirmininkę Taoiseach Bertie O'Hearn iškelti šį klausimą šiame svarbiame susitikime. Prieš mėnesį Komisijos narys Mandelson nurodė, kad derybos ne žemės ūkio sektoriuje iš tiesų nepasiekjokios pažangos ir grįžta į ankstesnę padėtį. Žemės ūkio klausimu jis išsaknuomonę, kad ES dabartiniai pasiūlymai priimtini. Manau, toks požiūris klaidingas. Iš kai kurių tyrimų, su kuriais teko susipažinti, matyti, kad sutikus su dabartiniu pasiūlymu iškiltų grėsmbendrai žemės ūkio politikai, o tai jau reikštų, kad nueita pernelyg toli.
Tiesiog norėčiau pasakyti, kad Airijoje, jei neklystu, birželio 12 d. įvyks balsavimas dėl Lisabonos sutarties, todėl Parlamentui sakau, kad diskusijos intensyviai vyksta ir turėtų tęstis iki pat balsavimo. Mano nuomone, žmonių dalyvavimas kampanijoje labai sveikintinas ir dėlto taip pat turėtų sustiprėti Airijos ryšiai su Europos Sąjunga, o tai irgi reikėtų sveikinti. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad kai kurie asmenys pateikia protokolus, kurių net nėra jų interneto svetainėse (lankiausi J. P. Bonde interneto svetainėje ir jo neradau) manau, kad Tarybai derėtų pasisakyti dėl sprendimo Laval byloje. Daugelis kalba ir klaidingai aiškina šį sprendimą, tačiau esu įsitikinusi, kad visiems praverstų žinoti Tarybos nuomonę šiuo klausimu. Faktiškai Lisabonos sutartyje, kiek man ją teko skaityti, labai griežtai pasisakoma socialinės dimensijos klausimais, visiškai neketinant netinkamai elgtis ar išnaudoti darbuotojų Europos Sąjungoje ar kitose šalyse. Todėl Airijos gyventojai turėtų balsuoti už šią svarbią sutartį.
Carlos Coelho
(PT) Norėčiau pradžiai palinkėti pirmininkaujančiai Slovėnijai visokeriopos sėkmės ir pasakyti, kad aš tvirtai tikiu, jog ateinančioje Europos Vadovų Taryboje daugiausia dėmesio reikėtų skirti ekonominiams ir vystymosi klausimams. Reikėtų pasveikinti pirmininką J. M. Barroso už tai, kad šiuos klausimus išskyrkaip prioritetinius nuo savo kadencijos pradžios. Lisabonos strategija buvo peržiūrėta pagrįstai: biurokratinės kliūtys pašalintos, o strategija tapo gyvybingesnė.
Nepaisant tarptautinės finansinės krizės ir kylančių energijos išteklių, visų pirma kietojo kuro, kainų sukelto sąmyšio, valstybės deficito, ekonominplėtra ir naujų darbo vietų kūrimas yra neabejotinai teigiami veiksniai. Turime tęsti pasirinktą kursą ir nepasiduoti sunkumams. Mums reikia patobulintos Lisabonos strategijos, pagrįstos plėtros ir užimtumo paktu, pagal kurią investuojama į žinias ir inovacijas, remiama tvari plėtra, į kurią įtraukiama darbotvarkaplinkos apsaugos klausimais ir kurioje atsižvelgiama į mažųjų ir vidutinių įmonių galimybes. Ekonomikos plėtra labai svarbi ne tik siekiant užtikrinti gerą Europos Sąjungos gyventojų gyvenimo kokybę, bet ir išlaikyti ekonomines ir socialines ekonomikos sritis, nes bendras įsipareigojimas, kuriuo pagrįstas Europos projektas, grindžiamas solidarumu.
Todėl prisijungiu prie savo kolegų ir raginu Tarybai pirmininkaujančią valstybę priminti valstybėms narėms, kad solidarumas yra būtina Sąjungos sėkmės sąlyga, o nacionalinių "aš" sureikšminimas gali turėti tik neigiamų pasekmių. Be ekonomikos klausimų reikia atsakyti ir į mobilumo ir saugumo klausimus. Todėl prieš du mėnesius pasveikinome ilgai lauktą Šengeno erdvės plėtrą ir vidaus sienų panaikinimą. Dabar tai bendra erdvė. Savo saugumą ir laisvę galime užtikrinti politikos vizų srityje, pasienio apsaugos, duomenų ir informacijos pasikeitimu ir policijos ir teismų bendradarbiavimu. Privalome dirbti kartu ir su mūsų partneriais pasaulio arenoje bendrauti vieningai.
Tikiuosi, kad Europos vadovų taryboje šis solidarumas bus dar labiau sustiprintas, o Čekijos Respublikai, Estijai, Latvijai ir kitoms šalims bus aišku, kad derybos vizų politikos klausimu su JAV partneriais yra visos Europos klausimas. Šioje srityje sėkmę ir patikimumą užsitikrinsime tik Europos vienybės dėka.
Christopher Beazley
Pone pirmininke, tęsiant M. McGuinness pasisakymą apie Lisabonos sutarties ratifikavimą Airijoje norėčiau pasakyti, kad mano šalyje, Jungtinėje Karalystėje, abiejuose Parlamento rūmuose pavyko pasiekti nemažai pažangos ir tikiuosi, kad JungtinKaralystnetrukus ratifikuos sutartį. Nenoriu rinktis taškų kovoje su politiniais priešininkais, tačiau tie Didžiosios Britanijos konservatoriai, kurie pasisako už sutartį, pakankamai nusivylpamatę, kad Britanijos liberalų partija susilaikė. Tačiau esu tikras, kad G. Watson galėtų paaiškinti priežastis.
Per šį pavasario Europos Vadovų Tarybos susitikimą veikiausiai bus užsiminta apie neseniai įvykusį valdžios Rusijoje pasikeitimą. Labai svarbu (vis labiau ir šiame Parlamente) tai, kad Europos Sąjunga vykdo bendrą užsienio politiką Rusijos Federacijos ir kai kurių pasiūlymų, pvz., Nord Stream vamzdyno atžvilgiu. Pasikartosiu, kad nenoriu užbėgti įvykiams už akių, nes Parlamente ketinama diskutuoti apie Rusijoje įvykusius rinkimus ketvirtadienį. Tačiau iš rezoliucijos projekto, kuriam, tikiuosi, pavyks pritarti, matyti reiškiamas susirūpinimas apie elgesį su rinkimų stebėtojais ir tai, kas nutiko opozicijos kandidatams, kuriems atimta teisdalyvauti rinkimuos bei raginama nedelsiant paleisti apie 50 demonstrantų, kuriuos grubiai areštavo Rusijos vidaus reikalų sistemos pareigūnai.
Tikiuosi, kad Taryba šiuos klausimus nagrinės ypač rimtai. Be abejo, norime pasveikinti Prezidentą D. Medvedevą ir Ministrą pirmininką V. Putiną. Tikimės gerų ir harmoningų santykių, tačiau tai įmanoma tik tuomet, jei išvengsime šio Parlamento ir Europos Sąjungos padalijimo. Visi: vokiečiai, olandai, britai ar lenkai - turime prieiti prie bendros nuomonės apie mūsų santykius su Rusijos Federacija ir būdus energijos tiekimui užtikrinti. Projektui Nord Stream nepritarėme, tačiau veikiausiai pritartume vamzdynui Amber. Nekantriai laukiu Tarybos išvadų apie ES bendrą užsienio ir saugumo politiką ir pirmiausia gerų santykių su Rusijos Federacija.
Tunne Kelam
Pone pirmininke, norėčiau pasakyti tris dalykus. Pirma būtina taikyti paslaugų laisvę visose valstybėse narėse. Pritariu savo kolegų G. Hökmark pranešimui. Antra, parama mažosioms įmonėms norint padėti joms dalintis ir naudotis inovacijų vaisais: Smulkaus verslo aktas yra aiškiai reikalingas. Trečia, dėl Lisabonos strategijos norėčiau paprašyti jūsų, pirmininke, J. M. Barroso, priminti Europos Vadovų Tarybai, kad Baltijos jūros strategijos įgyvendinimas, kurį palaikėte, galėtų tapti praktiniu indėliu į Lisabonos strategiją ir faktiškai viena iš mūsų sėkmės pamokų.
Jean-Pierre Audy
(FR) Pone pirmininke, pone einantysis Tarybos pirmininko pareigas, pone Komisijos pirmininke, norėčiau išgirsti jūsų nuomonę apie ES pinigų politiką. Pone einantysis Tarybos pirmininko pareigas, jūs išreiškėte norą pasikeisti nuomonėmis finansų rinkų veiklos klausimais. Manau, valstybių ir vyriausybių vadovams vertėtų surengti pasikeitimą nuomonėmis dėl ES pinigų politikos. Pone Europos Komisijos pirmininke, norėčiau sužinoti, ką manote dėl sutarties 105 straipsnio, kuriuo nustatomos nuostatos dėl kainų stabilumo, tačiau kuriame taip pat numatoma, kainoms esant stabilioms, skirti dėmesį ekonomikos plėtrai. Ar manote, kad Europos Centrinių bankų sistema šiuo metu veikia tinkamai?
Zita Pleštinská
(SK) Pone pirmininke, norėčiau pirmiausia, 50-ųjų Europos Parlamento metinių proga palinkėti Parlamentui daugelio būsimų išmintingų sprendimų Europos Sąjungos gyventojų vardu.
Kaip esame girdėję diskusijų metu (pati irgi esu tuo esu įsitikinusi), ketiname didinti Europos ekonomikos konkurencingumą ir kurti naujas darbo vietas, jei tik sėkmingai pagerinsime verslo aplinką. Todėl priimant veiksmingus teisės aktus šioje srityje būtina atsižvelgti į mažųjų ir vidutinių įmonių atstovų nuomonę ir pasinaudoti praktinėmis jų žiniomis.
Todėl džiaugiuosi priimtu paketu, kuriuo aptariamas produktų pateikimas rinkai. Jį priėmEuropos Parlamentas pirmininkaujant Slovakijai ir daug padedant Komisijai, pirmiausiai asmeniškai dalyvavusiam Komisijos nariui G. Verheugen.
Pone pirmininke, Slovakija rengiasi įvesti eurą: tai padidins Slovakijos ekonomikos konkurencingumą ir reikš paskutinį žingsnį Slovakijos kelyje siekiant prisijungti prie įsitvirtinusių šalių. Tikiuosi, kad Komisija ir pirmininkaujanti Slovėnija priims Slovakijai palankų sprendimą, atsižvelgiant į Slovakijos ekonomikos, kuri yra puikios būklės, įvertinimo rezultatus tam, kad galėtume kaip planuota įvesti eurą 2009 m. sausio 1 d.
Georgs Andrejevs
(LV) Dėkoju, pone pirmininke, už suteiktą žodį. Norėčiau tikėti, kad pažymint 50-ąsias Europos Vadovų Tarybos metines, nepamiršime vieno iš pagrindinių Europos Sąjungos šūkių: "Sveikatos aspektai visose politikos srityse". Nepakanka jį paminėti tik specifiniuose forumuose; darome pareiškimus, tačiau nuveikiame labai mažai. Kaip rodo statistikos duomenys sveikatos padėtis Europoje blogėja. Vis daugiau specialistų palieka Europos Sąjungą, didėja mirtingumas nuo daugelio ligų, todėl sveikatos prioritetui, kurio siekti įsipareigojo pirmininkaujanti Slovėnija kovoje su vėžiu reikėtų skirti bent ir Tarybos pritarimą. Dėkoju.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Pone pirmininke, einantis pirmininko pareigas paminėjo turo fondus, kalbėdamas apie finansų politiką. Komisijos pirmininkas nepaminėjo specifinės su būstu susijusios problemos. Noriu paklausti Komisijos, kuri 2010 m. įvardija Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi metais, ar ji ketina spręsti būsto problemą investiciniais paketais ir finansų politikos sritimis, visų pirma, Europos turto fondais.
Paul Rübig
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, EP politikos skyrius pavedatlikti tyrimą dėl problemų, su kuriomis susidursime dėl klimato kaitos. Preliminariais duomenimis nuostoliai Europoje gali siekti nuo 24 iki 194 mlrd. EUR. Norėčiau pasiūlyti pagal Barselonos tikslą atskaityti 3 % šios sumos (kitaip tariant nuo 1 iki 6 mlrd. EUR) ir perduoti šią sumą Europos inovacijų ir technologijų institutui norint pažangos klimato kaitos srityje. Tyrimas turėtų būti skirtas veiksmingai energijai, visų pirma jos kūrimo ir vartojimo srityje.
Nina Škottová
(CS) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pažvelgus į Lisabonos strategiją nelieka abejonių, kad švietimo, mokslinių tyrimų ir inovacijų kokybyra ekonominės sėkmės prielaida, todėl reikia remti pastangas šiai kokybei didinti.
Septintojoje pagrindų programoje ir Europos inovacijų technologijų institute, kurie abu labai svarbūs kokybei tobulinti ir gerinti, daugiausia dėmesio skiriama dabartiniams vadinamiems tyrimų meistriškumo centrams; taip pat atsižvelgiama į jų galimybes. Tačiau daugelis tyrimų meistriškumo centrų yra senosiose Sąjungos šalyse. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad ir naujosiose šalyse veikia kokybiško švietimo ir mokslinių tyrimų institucijos, universitetai, kuriuos reikėtų nuolat skatinti siekti tobulybės. Todėl kokybiško švietimo ir mokslinių tyrimų bazEuropos Sąjungoje išsiplėstų.
Pirmininkas
Tenka apgailestauti, kad negaliu suteikti žodžio kitiems Parlamento nariams ir nemačiau asmenų iš kairės, kurie prašytų žodžio. Todėl negalite reikšti man kaltinimų, kad aš nieko nekviečiu. Asmenys turėtų bent jau paprašyti suteikti žodį
(Įsiterpia Martin Schulz)
Tiesiog norėčiau pasakyti M. Schulz ir papildyti tuo, kad PPE-DE frakcija nebuvo pernelyg entuziastingai nusiteikusi dėl sistemą "pagauti žvilgsnį", tačiau būtent PPE-DE frakcijos nariai dažniausiai prašydavo suteikti žodį. Taigi leiskite pirmininkui baigti kalbą; tai irgi padės užtikrinti geresnę pusiausvyrą.
Janez Lenarčič
Pirmininko pareigas einantis asmuo. - (SL) Norėčiau padėkoti visiems Europos Parlamento nariams, kurie dalyvavo šiose labai įdomiose, dinamiškose ir turtingose diskusijose, kurios bus naudingos galutinai rengiantis Europos Vadovų Tarybos posėdžiui rytoj ir kitą dieną.
Ketiname dėti pastangas ir atsižvelgti į kaip galima daugiau nuomonių ir pasiūlymų, pateiktų diskusijose. Taip pat norėčiau pamėginti atsakyti į keletą jūsų klausimų.
Pirma, norėčiau pakartoti, kad šios savaitės Europos Vadovų Tarybos posėdžiai skirti trims pagrindiniams klausimams: naujam Lisabonos strategijos etapui, energetikos ir klimato politikos paketui ir finansinio stabilumo problemai. Tai yra trys svarbiausios temos.
Viduržemio jūros valstybių sąjunga nėra priskirta prie svarbiausių temų. Norėčiau padėkoti M. Schulz už jo klausimą ir aiškiai pasakyti, kad šiam Europos Vadovų Tarybos posėdžiui išsamios diskusijos Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos tema neplanuojamos. Tačiau pirmininkaujanti valstybketina atsiliepti į valstybės narės išreikštą pageidavimą ir leisti pateikti pasiūlymą dėl Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos greičiausiai per vakarienę, kurioje dalyvaus valstybių ir vyriausybių vadovai ketvirtadienio vakare, tačiau atskirų diskusijų šia tema neplanuojama.
Dabar ketinu pakalbėti apie pagrindines temas, nors pirmiausia paminėsiu pirmininkaujančios valstybės nuomonę dėl Viduržemio jūros valstybių sąjungos. Priminsiu jums tai, kad mūsų ministras pirmininkas ir Europos Vadovų Tarybos pirmininkas Janez Janša pasakšiame susirinkime sausio 16 d.: "Norime stiprinti institucijas ir procesus, pvz., Barselonos procesą ir Euromed, tačiau mums nereikia dubliavimo ar institucijų, kurios varžytųsi su ES institucijomis, tačiau apimtų tik dalį Europos Sąjungos i kaimyninių šalių. ES yra vientisas vienetas, todėl jos pastangos užtikrinti taiką, stabilumą ir pažangą kaimynystėje ir už jos ribų bus sėkmingos tik veikiant vieningai". Būtent šios pozicijos laikosi pirmininkaujanti valstybir tikiuosi, kad į ją bus atsižvelgta ir ateityje.
Dabar trumpai dėl pagrindinių temų. Lisabonos strategija: išreikšta keletas nuomonių dėl poreikio pakeisti Lisabonos strategijos struktūrą, mechanizmus ar sudėtines gaires. Tačiau norėčiau pabrėžti, kad Europos Vadovų Taryba ir Komisija mano, kad Lisabonos strategija yra veiksminga. Taryba ir Komisija sutinka, kad Lisabonos strategija yra rezultatyvi. Šios institucijos sutinka, kad reali ekonomika Europos Sąjungoje yra palyginti geros būklės santykyje su kai kuriais pasauliniais dalyviais.
Todėl, mūsų manymu, reikėtų išlaikyti mechanizmus, dabartines struktūras ir Lisabonos strategijos gaires bei skirti dėmesį joms įgyvendinti. Neginčijama tai, kad aplinkybės kinta, todėl mūsų priemones reikėtų atitinkamai pritaikyti, tačiau tam reikia keisti gaires lydintį tekstą, o tai jau yra padaryta.
Norėčiau tarti keletą žodžių dėl socialinės dimensijos. Tai - viena pagrindinių Lisabonos strategijos dimensijų. Tarybai tai puikiai žinoma ir aš esu tikras, kad ji išreikš tai savo išvadose baigiantis Europos Vadovų Tarybos posėdžiui. Dėlto nekyla jokių abejonių.
Išsakyta nuomonė, kad sėkmingai ratifikuota Lisabonos sutartis pakeis socialinės ir kitų dimensijų pusiausvyrą. Esu įsitikinęs, kad tai netiesa. Europos socialiniam modeliui jokiu būdu negali pakenkti naujos Lisabonos sutarties įgyvendinimas, veikiau priešingai.
Norėčiau padėkoti M. McGuinness už informaciją apie balsavimo Airijoje datą. Linkiu visokeriopos sėkmės. Tikiuosi, kad rinkėjai Airijoje pritars Europos Sąjungai.
Dėl kitų svarbių temų, t. y. klimato ir energetikos paketo pasakysiu štai ką: taip, G. Watson, žinome, kad vyriausybėms (ir ne tik vyriausybėms, bet veikiausiai ir Europos institucijoms ir kitiems svarbiems veikėjams) nustatyti pavyzdį, kaip pasiekti didesnį energijos veiksmingumą, mažinti energijos suvartojimą ir pan. Galbūt mums pavyks susitarti, o gal ir ne. Aišku viena: tai būtų naudinga, nes veiksmingas energijos vartojimas yra ir išliks svarbiu klimato ir energetikos paketo šiuo metu svarstomo Europos Vadovų Taryboje, elementu.
Norėčiau pasikartoti dėl įsipareigojimų, prisiimtų praėjusių metų kovo mėnesį, Vokietijai pirmininkaujant. Dabar belieka juos įgyvendinti. Turime kiekybiškai išreikštus planinius rodiklius, kurių privalome siekti bendromis pastangomis. Privalome susitarti dėl šių pastangų pasidalijimo. Kaip jau esu sakęs, šio susitarimo nepavyks pasiekti rytoj ar poryt.
Tačiau galima susitarti dėl kai kurių pagrindinių principų dėl dalijimosi šiomis pastangomis tarp valstybių narių ir tam tikrų laiko apribojimų. Kaip sakiau, norime susitarti su valstybėmis narėmis iki šių metų pabaigos, o bendro sprendimo su Europos Parlamentu tikimės kaip įmanoma greičiau 2009 m.
Keletas žodžių apie finansinį stabilumą, trečiąją svarbiausią Europos Vadovų Tarybos posėdžio temą. Šiam Europos Vadovų Tarybos posėdžiui ECOFIN parengtarpinę ataskaitą dėl padėties finansų rinkose ir norėčiau tai papildyti keliais žodžiais. Susidaro įspūdis, kad Europos organizacijos ir institucijos nieko nesiima finansinėse rinkose vyraujant krizei.
Privalau pabrėžti, kad Europos institucijos iš tiesų veikia. Norėčiau pabrėžti, kad jos imasi veiksmų. Vykstant diskusijoms dėl vakar dienos temos, kurias pradėjo P. Berès, Komisijos narys J. Almunia atsakė, kad prieš pradedant veikti būtina užtikrintai nustatyti būtinas priemones ir priemones, kurios gali padaryti dar didesnę žalą.
Todėl ECOFIN ir toliau ketinama spręsti šią problemą. Po Europos Vadovų Tarybos posėdžio, tai yra jau balandžio mėn. planuojama surengti neformalų ECOFIN Tarybos susitikimą Slovėnijoje. Pagrindinšio susitikimo tema - finansinio stabilumo problema. Tikimės, kad Europos Komisija pasiūlys keletą konkrečių gairių šiuo klausimu.
Pone pirmininke, ponios ir ponai, pasisakymą baigsiu pakartodamas savo įsitikinimą, kad svarbiausi iš visų klausimų yra bendradarbiavimas ir energetika, pirmiausia tarp trijų pagrindinių Europos Sąjungos institucijų: Europos Parlamento, Komisijos ir Tarybos. Pirmininkaujanti Slovėnija ketina daryti visa, kas įmanoma, siekiant kuo tvirtesnio sinergizmo.
Leiskite pareikšti, kad Tarybos pirmininkas ketina pateikti ataskaitą Parlamentui apie Europos Vadovų Tarybos posėdį šią savaitę.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - (FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pasibaigus šioms diskusijoms, manau, galime teigti, kad šiame Parlamente apskritai sutariama dėlto, kad reikėtų tęsti Lisabonos strategiją, kad ji sėkminga ir, kad privalome dėti daugiau pastangų šioje srityje, visų pirma kalbant apie jos įgyvendinimą ir praktinį pradžioje nustatytų prioritetų įgyvendinimą valstybėse narėse. Žinoma, galima nesutarti dėl to, ką reikėtų išskirti. Tačiau aš privalau pabrėžti bendrą paramą Lisabonos strategijai ir aiškias Europos Parlamento išvadas, kurios rodo jos veiksmingumą ir tai, kad strategija yra mūsų atsakas į globalizaciją.
Privalau pabrėžti šio klausimo esmę ir pirmiausia Europos požiūrį į globalizaciją. Neginčytina tai, kad net ir esant sudėtingesnei ekonominei aplinkai pirmiausia dėl finansinio nestabilumo, Europos eksporto apimtys auga, o Europa neabejotinai pirmauja pagal tiesiogines užsienio investicijas. Europa turi išteklių globalizacijai spręsti. Todėl turime tęsti pasirinktą kursą ir noriu padėkoti tiems, kurie parėmšią poziciją, pirmiausia J. Daul, G. Watson ir daugeliui kitų.
Būtina apginti Europą kaip daugelis ir H. Désir yra nurodę. Mes sutinkame su tuo. Klausimas kyla dėl gynybos priemonių. Esame įsitikinę, kad geriausiai apginti Europą galime neužsitvėrę, bet sudarydami sąlygas atsiverti kitiems mūsų pavyzdžiu. Tai klausimo esmė.
Europa - stambiausia pasaulinės prekybos jėga, kurios eksporto apimtys nuolat auga, negali imtis protekcionizmo. Tai prieštarautų kitiems mūsų interesams. Optimalus sprendimas - siekti, kad kiti atsivertų ne tik prekybos ir patekimo į jų rinką srityje, bet ir labiau ambicingoje aplinkos apsaugos ir socialinių teisių srityje.
Žinoma, viduje galime daugiau nuveikti socialinės sistemos srityje ir norėčiau pasakyti, kad Komisija Europos Vadovų Taryboje pateiks socialinių įsipareigojimų pranešimą. Pirmiausia remiame prieigą, solidarumu ir galimybėmis pagrįstą socialinę darbotvarkę.
Kai kurie jūsų paminėjote Laval bylą. Turiu jums dar kartą pasakyti, ką esu minėjęs daugelį kartų ir ką sakiau kreipimesi į Švedijos Parlamentą: Komisijos Laval bylos vertinimu, priešingai nei daugelis yra pasiūlę, neįžvelgiama vidaus rinkos ir darbuotojų teisių apsaugos principų prieštaravimo.
Priešingai, manome, kad lankstumo ir užimtumo garantijų modelis ir apskritai tai, kas žinoma, kaip skandinaviškas darbo santykių modelis yra progresyvus, sąlygojęs puikių rezultatų Europoje. Siekiame kovoti su visų formų socialiniu dempingu. Todėl dėl Komisijos pozicijos šiuo klausimu negali kilti jokių abejonių.
Todėl norėčiau pabrėžti šį aspektą, nes man atrodo, kad visomis priemonėmis privalome vengti spęstų socialinius aspektus traktuoti kaip prieštaraujančius Europos konkurencingumui. Kaip keletas jūsų yra minėję, B. Crowley ir kiti, mums reikia atviros Europos su atvira ekonomika ir visuomene, tačiau mums taip pat reikia Europos, kurioje būtų palankiai vertinamas socialinis įtraukimas. Todėl turime atsispirti šiai tendencijai.
Taip turime atsispirti tendencijai manipuliuoti socialiniais aspektais aplinkos apsaugos apsektų naudai. Šiuo požiūriu noriu pabrėžti Komisijos apsisprendimą. Esame visiškai apsisprendę vykdyti vienbalsiai Europos vadovų taryboje praėjusių metų kovo mėn. prisiimtus įsipareigojimus. Pirmininkaujant Vokietijai su A. Merkel priešakyje, daugelis planinių rodiklių susilaukvienbalsės paramos. Galiu jums pasakyti, kad per ateinantį etapą Komisija bus dar labiau apsisprendusi kurti tikrą Europos energijos politiką ir kovoti su klimato kaita.
Daugelis pokyčių (kalbant apie naujausią plėtrą) patvirtina neatidėliotiną padėties pobūdį ir tolesnį apsisprendimą. Čia norėčiau pakartoti tai, ką pasakC. Turmes ir R. Harms, be kitų, ir pasakyti, kad nedera priešinti socialinių ir aplinkos apsaugos klausimų. Į energijos ir energijai imlių pramonės sričių problemą reikėtų atsakyti atskirai.
Norime konkurencingos Europos pramonės. Nesiekiame, kad Europa taptų pramonine dykviete; faktiškai siekiame priešingų tikslų. Turime "žaliąjį" tikslą, pramonę, kuri turėtų tikslą atitikti mūsų planinius rodiklius kovos su klimato kaita srityje. Būtų didelklaida Europos pramonės konkurencingumą vertinti kaip priešingybę kovai su klimato kaita. Būtent todėl savo pasiūlymuose, kaip aiškiai yra nurodžiusi Komisija, remiame specialias garantijas didelių energijos sąnaudų reikalaujančioms pramonės sritims. Nesiekiame, kad mūsų pramonpersikeltų į kitas pasaulio dalis.
Šiuo metu turime žinoti dabartinį pagrindinį uždavinį. Mūsų uždavinys - pasiekti pasaulinį susitarimą klimato kaitos klausimu ir dalyvauti Kopenhagoje vyksiančioje klimato kaitos konferencijoje su pasiūlymais, kurie skatintų kitus imtis veiksmų. Tačiau pasaulinio susitarimo nėra ir esame pasirengę imtis apsaugos priemonių, nebijau naudoti šito žodžio Europos pramonės sritims reikalaujančioms didelių energijos sąnaudų apginti.
Galiausiai, ponios ir ponai, turime laikytis kurso. Noriu padėkoti visiems, kurie pabrėžmūsų kurso laikymosi svarbą, visų pirma M. Ferber, O. Karas ir daugeliui kitų. Lisabonos strategija yra universali strategija. Didžiausias pavojus būtų žengti žingsnį atgal naujoje pasaulio ekonomikos padėtyje.
Priešingai, būtina laikytis Europos ekonominių reformų kurso, tačiau pastarosios turi būti skirtos atvirai Europai, labiau socialiniu požiūriu įtraukiančiai Europai, Europai, užimančiai tvirtesnę poziciją aplinkos apsaugos srityje. Jokių prieštaravimų tarp šių dviejų tikslų neįžvelgiame. Faktiškai yra priešingai. Manome, kad reikėtų dėmesį skirti strategijai įgyvendinti. Tai buvo protinga strategija ir ji tokia išliks Europos socialinės, ekonominės ir aplinkos apsaugos plėtros srityse.
Pirmininkas
Leiskite paaiškinti tai, ką pasakKomisijos Pirmininkas: Kalbėjo W. Langen, o ne M. Ferber.
Martin Schulz
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, noriu pasinaudoti vienu iš darbo tvarkos taisyklių straipsnių ir padaryti asmeninį pareiškimą dėl kelių kolegų iš kitų frakcijų apie mano Komisijos pirmininkui skirtą kalbą. Nesiekiu grįžti prie diskusijų; manau, tapo akivaizdu, kad yra sutarimų ir nuomonių skirtumų.
Net ir Komisijos pirmininko baigiamasis pasisakymas negali paneigti to, kad su reikalavimu dėl Lisabonos strategijos ir nepakeistų Lisabonos strategijos gairių sietinas atskiras politinis pranešimas. Jis norėjo pasakyti, kad šių gairių visiškai nereikia keisti. Mes manome, kad jas reikia keisti, norint pagerinti socialinį įtraukimą Europoje. Štai koks skirtumas!
(Plojimai)
Tačiau, pone pirmininke, du dalykai yra nepriimtini ir aš noriu juos visiškai aiškiai išsakyti. Nors G. Watson ir pirmiausia O. Karas siekia sudaryti įspūdį Parlamente, kad net pati menkiausia kritika Komisijos atžvilgiu yra šventvagiška, nes ja prisidedama prie Europos institucijų atskyrimo, o mes negalime su tuo sutikti. Būtent Europos Parlamento pareiga yra nurodyti Komisijai jos veiklos kryptį.
(Plojimai)
Be to, mano kaip šios frakcijos pirmininko pareiga yra nurodyti socialinės pusiausvyros Europoje nebuvimą. Jūsų reikalas manyti kitaip. Tačiau tai nėra Komisijos kritika kai išreiškiame norą, kad ši institucija pakeistų gaires. Siekis šią kritiką paversti dviejų institucijų nesutarimu vykdomas turint tik vieną, politinį ir ideologinį, tikslą.
Įspėju jus, jei norite priversti Komisiją persimesti į liberalųjį ir PPE-DE kampą, jei norite sudaryti įspūdį, kad tai - liberalų ar PPE-DE frakcijos Komisija, tuomet darote klaidą, nes vaizduojate šią Komisiją ideologiškai. Mes anaiptol to nesiekiame. Pasisakome už bendradarbiavimo su Komisija politiką. Būtent jūs, o ne mes stumiame J. M. Barroso į dešinį kampą!
(Triukšmas ir plojimai)
Tačiau norime ir socialinio teisingumo politikos. Būtent už tai mes pasisakome ir neketiname įsitraukti į institucines diskusijas politinių diskusijų metu!
(Plojimai)
Joseph Daul
(FR) Pone pirmininke, kalbėsiu labai trumpai. Jei norime atsakyti į tai, ką mūsų kolegos kalbėjo visą šį rytą, tai mano, kaip frakcijos pirmininko nuomone, tai reikėtų įtraukti į darbo tvarkos taisykles. Galime nekonkrečiai kalbėti apie klausimą ar nukrypti į šoną. Jei norime atnaujinti diskusijas, taip ir padarysime. M. Schulz, aš tiesiog pasakysiu, kad mano frakciją ir mane lygiai kaip ir jus domina socialiniai klausimai ir mes visi ...
(Plojimai)
Norėčiau pasakyti ponios ir ponai, kad yra įmanoma dėmesį skirti socialiniams aspektams, užsidirbus šiek tiek pinigų, tačiau negalime imituoti socialistų ir leisti pinigų, kurių neuždirbome.
(Plojimai iš dešinės)
Graham Watson
Pone pirmininke, kalbėsiu labai trumpai, tačiau kadangi M. Schulz paminėjo ir mane, norėčiau pasakyti tik tiek, M. Schulz, savo pasisakymu visiškai neketinau užsipulti jūsų asmeniškai, tačiau manau matome rimtas diskusijas Parlamente dėl būdų konkurencingai ekonomikai sukurti ir galimybių stimuliuoti konkurencingą ekonomiką laikantis socialinės sanglaudos ir aplinkos stabilumo principų. Nemanau, kad tokią ekonomiką pavyktų pasiekti teigiant, kad rinka neveikia, nes ji negamina mūsų norimų prekių. aš esu įsitikinės, kad kaip šį rytą kalbėjo Komisijos Pirmininkas, iš naujausių duomenų apie globalinę ekonomiką matyti, kad rinka gali gaminti šias prekes, o aš manau, kad ties šiuo tikslu galime susitelkti ir iš tiesų klestėti.
Pirmininkas
Ponios ir ponai, pagal darbo tvarkos taisykles papildomai pasisakyti leidžiama tik tiems Parlamento nariams, kurie paminėti asmeninėse pastabose. Kiti nariai prašę žodžio nebuvo paminėti asmeninėse pastabose.
Diskusijos baigtos.
Rašytiniai pareiškimai (142 straipsnis)
Roberta Alma Anastase  
Sprendimas būsimą Europos Vadovų Tarybą paskirti Lisabonos strategijai yra teigiamai vertinamas ir būtinas. Manau, kad kovo mėn. diskusija turi būti orientuota į iki šiol pasiektų konkrečių rezultatų vertinimą ir į reguliavimą, kurį bus atliktas, kad pasiektume strategijos realią sėkmę.
Kad kartu su klestėjimo įgyvendinimu užtikrintume tvarų ekonominį vystymąsi ES, turi būti siekiama dviejų pagrindinių elementų. Viena vertus, ES turi tęsti savo politiką dėl švietimo, mokymo ir naujovių sistemos stiprinimo, o 2009 m. paskelbti naujovių metais turi būti visiškai išnaudoti šiam tikslui. Kita vertus, kaip Europos augimo veiksnį būtina kurti Europos politiką dėl migrantų migracijos ir integracijos.
Tuo pačiu metu iš tikrųjų ES nebus stabili ir klestinti, jeigu ji iš išorės veiksmingai ir tvirtai neskatins šių tikslų gretimuose Europos regionuose, ypač Juodosios jūros regione. Remdamasi šiais pagrindais manau, kad Europos Vadovų Taryba turi atkreipti dėmesį į energijos saugumo ir sėkmingą Nabucco projekto įgyvendinimą, tuo pačiu atsižvelgdama į po naujausių rinkimų keliančią nerimą padėtį kai kuriose iš kaimyninių šalių.
Alexandra Dobolyi  
pateikta raštu. - (HU) Būsima Pavasario Europos Vadovų Taryba pradės kitą trejų metų Lisabonos strategijos ciklą. Orientacinis klausimas bus dėl klimato kaitos, dėl energijos ir dėl finansų rinkos stabilumo kylantys iššūkiai.
Globalizuotame pasaulyje Europos tebesitęsiančiai sėkmei reikia, kad mes veiksmingai spręstume visus tris klausimus. Labai svarbu labai greitai suformuluoti bendrą Europos Sąjungos poziciją.
Pripažinome pažangą, pasiektą po 2006 m. pavasario įgyvendinant Lisabonos strategiją, ir palaikome tebesitęsiančias pastangas, skirtas priimti direktyvas dėl klausimų, susijusių su bendra ekonomika, bet net dar svarbiau, užtikrinančių, kad jos apimtų visas valstybes nares.
Pasiekti susitarimą dėl klausimų, susijusių su klimato ir energijos problemomis, tampa vis labiau ir labiau neatidėliotina. Turime rasti veiksmingą sprendimą dėl Europos energijos priklausomybės ir tuo pačiu metu užtikrinti, kad Europos produktai išsaugo savo ekonominį konkurencingumą.
Matėme suverenių turto fondų iškilimą ir turime užtikrinti, kad jų veikla yra vykdoma skaidriu ir patikimu būdu. Būtina įgyvendinti veiksmingus teisės aktus dėl šių fondų veiklos vykdymo.
Taryba laiku atkreipia dėmesį į šį klausimą ir kaip galima greičiau turime sukurti suvienytą Europos poziciją, siekiant pašalinti šiuo metu šį klausimą supančius neaiškumus.
Ne mažiau svarbu, kad Pavasario Taryba nustatytų kiekvieną galimą ir būtiną priemonę, kad sustiprintų protingą reguliavimo sistemą finansų rinkos stabilumą užtikrinančiais interesais.
Krizė, kuri galėtų paveikti Europos piliečius, dar nesibaigė; blogiausia dar gali įvykti. Jeigu šis Tarybos susitikimas turėtų devizą, tai turėtų būti "nėra kada gaišti".
Ilda Figueiredo  
Šiandien šiuose Rūmuose pristatytuose ruošiantis pavasario Europos Vadovų Tarybai pareiškimuose dar kartą išgirdome tas pačias už Europos Sąjungą atsakingų svarbiausių asmenų kalbas.
Jie dar kartą reikalavo laikytis Lisabonos strategijos neoliberalaus kelio, kuris apima lankstumą darbo santykiuose arba, kitaip tariant, daugiau išpuolių dėl darbuotojų teisių ir labiau abejotiną ir neatitinkamą apmokamą darbą, kai tuo tarpu ekonominių grupių ir finansų sektoriaus pelnas toliau didėja. Jie reikalavo liberalizuoti ir privatizuoti struktūrinius sektorius ir viešąsias paslaugas, būdami tariamai abejingi šios politikos pasekmėms milijonams mažas pajamas turinčių žmonių.
Jie vis dar nenori keisti skurdo padėties, kuri veikia beveik 78 mln. žmonių, iš kurių 25 mln. yra mažą darbo užmokestį gaunantys darbuotojai. Jie vis dar sudaro sąlygas jaunimo nedarbui, kuris siekia dvigubus bendro nedarbo rodiklius ir kuris veikia daugumą jaunimo su aukštuoju išsilavinimu, negalinčio surasti darbo, kai net mažesndalis dirba su jų išsilavinimu nieko bendrą neturintį darbą.
Jie nenori keisti savo politikos, kad užkirstų kelią šių pasekmių atsiradimui Europos Sąjungoje, ypač silpnesnėje ekonomikoje, ir išvengtų socialinės padėties blogėjimo: taigi, ypač primygtinai reikalaujame "Lisabonos Strategiją" pakeisti Europos strategija dėl solidarumo ir tvaraus vystymosi.
Ian Hudghton  
pateikta raštu. - Būtina, kad Taryba vykdytų įsipareigojimus dėl klimato ir energetikos politikos. Akivaizdu, kad laikytis retorikos praktiškai įgyvendinant tikslus bus iššūkis. Škotija daug kuo gali prisidėti atsinaujinančiais energijos ištekliais, įskaitant bangų, potvynio, jūrinio vėjo ir net saulės energiją. Nauja Škotijos Vyriausybdirba jai suteiktų įgaliojimų ribose stengdamasi padidinti Škotijos potencialą ir skatinti perteklinės elektros sujungimą į Europos tinklus. Škotija būtų daug geresnėje pozicijoje prisidėdama prie Europos klimato kaitos tikslų, jeigu kaip nepriklausoma valstybnarbūtume visateisdalyvEuropos Sąjungoje. Akivaizdu, kad trokštanti vystyti geriausius Škotijos interesus, bet taip pat ir pasiruošusi dirbti su partneriais Europoje mūsų abipusei naudai, nepriklausoma Škotijos Vyriausybbūtų konstruktyvi veikėja ES.
Magda Kósáné Kovács  
pateikta raštu. - (HU) Per pastarąsias kelias dienas prieš šią šiandieninę diskusiją vyko karštos diskusijos. Senas, nuvalkiotas liberalus šūkis "tegul rinka veikia ir ji išspręs visas problemas", atrodo, buvo atgaivintas. Tuo tarpu esu patenkintas priklausydamas politinės šeimos rūšiai, kuri labai tvirtai atvirai pasisakuž Europos socialines vertybes ir priminmums apie tai, kad žmogaus orumo saugojimas yra pareiga, kuri sieja 27 Europos Sąjungą nares.
Komisija ir Taryba turi pareigą užtikrinti, kad nauji iššūkiai ir augantys pavojai, su kuriais susiduria Europa, turi solidarumo stiprinimo poveikį. Tuo tarpu Europos sprendimus priimančios institucijos ir jos išrinktųjų atstovų parlamentas turi veikti išvien, kad užkirstų kelią skurdo konkurencijos atsiradimui, neleistų ekonomikos ir rinkos konkurencijai griauti silpnuosius - vaikus, imigrantus, vyresniojo amžiaus žmonės ir šeimas. Kartu jie turi sutikti, kad jie yra atsakingi ne tik už tuos, kurie užsidirba pragyvenimui dirbdami, bet taip pat ir už tuos, kurie buvo nustumti už visuomenės ribų.
Naujas socialinis Europos veidas, kuris pasirodLisabonos procese, nesirenka tarp ekonominių arba rinkos vertybių ir žmonių likimų. Apskritai šioje Europoje tikslas nėra paprasčiausiai pagerinti darbo vietų skaičiaus ir kokybės; veiksmai, kurie palaiko žmogaus gyvenimus ir kurie ilgam yra tvarūs yra taip pat reikalavimas, kurį turėtume laikyti bendra vertybe. Atitinkamai socialingerovteikia pagalbą pereinamuoju laikotarpiu. Jeigu šios vertybės nuoširdžiai skatina troškimą mobilizuotis ir imtis veiksmų, tai 2009 m. rinkimai galėjo lemti Europos institucijų net geresnį integravimąsi ir humaniškumą negu anksčiau.
.
Esko Seppänen  
pateikta raštu. - (FI) Europos Sąjunga yra sudaryta iš daug skambių žodžių. Šį rytą jie dar kartą buvo naudojamai kalbant apie Lisabonos strategiją. Tiesa yra ta, kad buvo lėta problemos pažanga, o nustatytas tikslas nebuvo pasiektas. Tai, kad pirmininkaujančios valstybės atstovai išreišknorą praplėsti Strategiją, kad apimtų socialinę dimensiją, yra, matyt, tik Europos Sąjungos rinkimų propaganda: nėra minima, kaip tai galėtų būti vykdoma ir, taigi, nėra jokio įrodymo, tai yra kažkas kita. Pirmininkaujančios valstybės atstovai taip pat susitelkę ties mažomis užduotimis. Pagal vieną užduotį turėtų būti suteikiama valstybėms narėms konsoliduota Lisabonos sutarties versija. Tai, kad Slovėnijos parlamentas ratifikavo Sutartį, pats savaime neatitinka demokratinių šalių gero modelio.
Bernard Wojciechowski  
pateikta raštu. - Atrodo, kad ES aukščiausiojo lygio susitikimo darbotvarkverčia mus šalti. Pasaulinis atšilimas sukels pavojingas varžybas dėl energijos išteklių. Javiero Solanos ir Benitos Ferrero-Waldner pranešime nurodomas Kremliaus Arkties užgrobimas. Ledas tirpsta, taigi "grumtynės dėl išteklių sustiprės". Strategiškai kalbant geografiniu požiūriu, tirpstanti Arktis atidarys naujus prekybos maršrutus visiems; taip pat rusams.
Tuo tarpu, ES pralaužledus Kosove. Vietos šildymas sukėlįniršį. Serbija prarado savo teritorijos dalį. Islamas padarkitą žingsnį į priekį. Nuostabu, kad ES nusiuntsavo karius kovoti prieš radikalųjį Islamą Irake ir Afganistane, kai tuo pačiu metu ji slepia užpuolikų civilizaciją Europoje. Juodkalnijos Arkivyskupas gailisi, kad Jungtinės Amerikos Valstijos vaidino kaip Ahabas iš Senojo Testamento, Didžioji Britanija užmiršo jos kovą dėl Folklandų salų, dabar ji drįsta grasinti krikščioniškos šalies likimui, kai tuo tarpu Vokietija daugiau nebeatrodo turinti galvoje 1914 m., 1941 m. ir Kragujevacą. Matyt, atrodo, kad Arkivyskupas užmiršta, kad Vokietijos siela prijaučia Hėgeliui, Feuerbachui ir Nyčei, o ne Getei ir Šileriui. Tačiau, Arkivyskupas atsimena, kad italų Musolinis įtraukKosovą į fašistinę Albaniją.
