Det finansielle instrument for miljøet (Life+) - Finansiering af Natura 2000
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
indstilling ved andenbehandlingen fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om det finansielle instrument for miljøet (Life+) (6284/1/2006 - C6-0226/2006 - (Ordfører: Marie Anne Isler Béguin) og
mundtlig forespørgsel af Karl-Heinz Florenz for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed til Kommissionen om finansiering af Natura 2000 - B6-0441/2006).
Marie Anne Isler Béguin 
ordfører. - (FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne indledningsvis takke medlemmerne af Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, og især skyggeordførerne for vores fælles indsats, da jeg mener, at man virkelig kan tale om en fælles indsats, selv om der som sædvanlig ikke er mange til stede i Parlamentet på dette tidspunkt, og at denne betænkning, der bærer mit navn, lige så godt kunne have båret navnene på mine kolleger fru Gutiérrez-Cortines, fru Ries eller endog fru Lienemann, der underskylder, at hun ikke kunne være til stede under forhandlingen i aften.
Vi har også udarbejdet et fælles stykke arbejde med Kommissionen. Det er beklageligt, at Rådet ikke er til stede, da udfaldet i sidste ende i høj grad afhænger af Rådet. Jeg er fuldstændig overbevist om, at det samarbejde, som det er lykkedes os at etablere under førstebehandlingen på baggrund af den fælles holdning, vil gøre det muligt for os til at nå til enighed med Rådet og med Dem, hr. kommissær, og jeg går ud fra, at De underretter Rådet om resultaterne af denne forhandling.
Life+ er ganske rigtigt ikke længere det program, vi kendte engang, men det er nu engang Unionens "miljøbudgetpost". Life+ vil således være afgørende for Europas innovative politikker, og med dette skal vi imødegå udfordringer som f.eks. bekæmpelsen af klimaforandringer og luft- og jordforurening, forhindre en forringelse af biodiversiteten og give GD Miljø og ngo'erne, vores ideelle bioindikatorer, mulighed for at tilføre medlemsstaternes miljøpolitikker europæisk merværdi.
Som De ved, er der i realiteten tale om en "umulig budgetpost" i lyset af det latterlige beløb, som Rådet og Kommissionen har afsat. Vi forsøgte at få tilført yderligere midler til Life under førstebehandlingen, idet de ikke engang udgør 1 % af det samlede budget, hvilket jeg gerne vil understrege, med henblik på at bringe budgettet i overensstemmelse med de politikker, som Unionen selv ynder at promovere. Debatten var på dette tidspunkt centreret om støtten til Natura 2000-nettet, vores miljøpolitiske flagskib. Ved at tilføre 21 milliarder euro, som selv Kommissionen anså for påkrævet, hvis Natura 2000 skulle forvaltes hensigtsmæssigt, sendte Parlamentet et stærkt signal til Kommissionen og til Rådet. Det var rigtigt gjort.
I dag, hvor strukturfondsbudgetterne er blevet reduceret, oplever vi en form for ukontrollérbar konkurrence i regionerne, og alle vores kolleger er ved at ændre holdning. Da Natura 2000 ikke nævnes specifikt i finansforordningerne, vil resultaterne uden tvivl blive skabt af miljøaktivister. Vi bør imidlertid ikke have for store forhåbninger til prioriteringen af beskyttelsen af natur og biodiversitet, selv om der stort set var enighed i Parlamentet om at støtte en ambitiøs europæisk politik ved førstebehandlingen.
I den fælles holdning, som vi har fået forelagt, ignoreres vores advarsel helt og aldeles. Hvad værre er, går den i alarmerende grad imod denne, idet hele 80 % tildeles medlemsstaterne i form af uddelegeret forvaltning, selv om denne procentsats ikke blev angivet i Deres oprindelige forslag. Hvilken minister vil takke nej til en sådan gave? Vi er naturligvis klar over, at Kommissionen, der har begrænsede personaleressourcer, er bange for at forvalte for mange forskellige projekter. Dette vanskeliggøres yderligere af den kendsgerning, at der kun er ringe håb om, at GD Miljø vil styrke personaleressourcerne efter meddelelsen om nedskæring i antallet af tjenestemænd.
Vi vil gerne gøre Dem klart, at denne strategi ikke er den rette, da miljøspørgsmål håndteres mest hensigtsmæssigt og sikkert på europæisk plan. Vi mener, at Kommissionens overdragelse af beføjelser til medlemsstaterne er farlig. Vi mener, at denne nye strategi, der har til formål at renationalisere miljøpolitikken, er tegn på en langsom nedbrydning af den europæiske idé. Den enkelte medlemsstat kan således kræve sin oprindelige indsats og frit trække på Lissabon-strategien og dermed blive en vanskelig konkurrent - og vi ved udmærket godt, at der ofte er en tæt sammenhæng mellem konkurrence og miljøskader - eller hævde, at den bæredygtige udvikling, der forudsætter en global tilgang, er i modstrid med denne konkurrence. Vi ved også, at betegnelsen "miljø" i stort omfang anvendes til at forklare problemer, der ødelægger miljøet.
Dette er en fælde, som vi nægter at blive fanget i, da vi derved ville fornægte alle de vellykkede resultater, som Europa har skabt på miljøområdet. Hvis der er én politik, som borgerne i Europa lægger mærke til, genkender og værdsætter, er det helt sikkert den miljøbeskyttelsespolitik, som det er lykkedes os at gennemføre.
Vi er alle sammen klar over, at vi med Life skal kunne imødegå kriser og gennemføre politikker til genopretning af miljøet. De 100 millioner euro, der blev forhandlet om i forbindelse med de finansielle overslag, og som udelukkende bør allokeres til miljøet, vil ikke være nok til at opfylde disse målsætninger. Medmindre De er en troldmand, vil det være umuligt for Dem at holde Deres løfter med dette latterlige beløb. Hvis beløbet tildeles medlemsstaterne, risikerer vi, at det går galt.
Vi ønsker, at Unionen fortsat skal være flagskibet, den globale leder, der tager initiativ til indførelse af love, der beskytter planeten. Dette forudsætter, at Kommissionen er i stand til at udarbejde ambitiøse politikker, påtage sig ansvar og kontrollere kvaliteten af de projekter, der iværksættes i medlemsstaterne, og til at afvise uhensigtsmæssige projekter. Den europæiske politik skal ikke under nogen omstændigheder kompensere for medlemsstaternes svigt på miljøområdet, og, som De kan konstatere, nægter vi at give dem frie hænder.
Vi er på den anden side fuldstændig klar over, at den forsinkelse, som denne procedure kan medføre, også vil kunne medføre finansieringsmæssige forsinkelser. Derfor har vi i fællesskab stillet et ændringsforslag, der sikrer, at GD Miljøs aktiviteter fortsat finansieres, naturligvis under forudsætning af at man når til enighed. Vi ønsker først og fremmest, at dette arbejde kan fortsættes og endog, at De iværksætter nye projekter og fører tilsyn med finansieringen af ngo'ernes arbejde. Parlamentet vil gerne gøre det klart, at dette er juridisk og økonomisk muligt.
Jeg vil gerne afslutningsvis understrege, at udspillet nu ligger hos Rådet og Kommissionen, og at vi er overbevist om, at det vil lykkes os at nå til indbyrdes enighed, således at vi sikrer, at denne ambitiøse miljøpolitik videreføres. Det forventer vores medborgere, og de ønsker, at De handler i overensstemmelse hermed.
Cristina Gutiérrez-Cortines 
Hr. formand! Mit indlæg består af to dele. I den første del vil jeg forelægge hr. Florenz' mundtlige forespørgsel vedrørende Natura 2000, da han ikke er til stede og har bedt mig om at tale på hans vegne.
Forespørgslen lyder som følger: Da Kommissionen kalkulerer med, at der er behov for 6,1 milliarder euro om året til vedligeholdelse og bevarelse af de områder, der er beskyttet af Natura 2000, og det forventes, at finansieringen skal komme fra fondene til udvikling af landdistrikter, strukturfondene, LIFE + og fiskerifondene, hvordan har Kommissionen så tænkt sig at koordinere denne politik? Hvordan vil den sende klare budskaber til brugerne, ejerne, de, der besidder Natura 2000-jord, om, hvad der er dens koordinerede politik? Hvor er midlerne? Hvilke aktioner skal der iværksættes? I hvilket omfang er der adgang til EU-beskyttelse og -støtte?
Det er ikke klart endnu. Der er brug for en meget tydelig udformning, så der kan opstå en reel kommunikation mellem ejerne og Kommissionen.
Med hensyn til LIFE + kan jeg fuldt ud tilslutte mig det, som fru Isler Béguin har sagt. Afstemningsresultaterne viser, at der er reel enighed i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, selv om der muligvis er afvigende holdninger og meninger, der skyldes de enkelte staters holdninger. Hvorfor? Fordi det nye LIFE +, der forelægges nu, er en decentraliseret og meget anderledes politik end den, der har været hidtil.
Vi mener, at LIFE traditionelt set har været et ledende program til finansiering af innovationsprojekter og innovative forvaltningsmodeller, især på miljøområdet. Det er et prestigeprogram, som ngo'erne har set som en vejledning og en model. For de lokale og regionale myndigheder er det blevet en vej, der skal følges, en permanent reference. Vi ønsker at bevare denne reference.
Det har imidlertid forholdt sig således, fordi man netop har understreget miljøpolitikkens universelle karakter, hvilket har været en af årsagerne til den europæiske politiks succes på området.
Europa ved, at miljøpolitikken ikke kun kan gælde for en enkelt region. Der er behov for overordnede overvejelser, og det har EU altid understreget. Det sjette miljøhandlingsprogram har også altid taget hensyn hertil.
Politikken vedrørende klimaændringer, ørkendannelse, vand, affald, livskvalitet, velfærd og forurening har en universel karakter, hvorfor vi tilstræber, at den ikke kun gælder for Europa, men at Europa derimod bliver en rollemodel for hele verden.
Vi skal dog huske på, at LIFE blev oprettet for at gennemføre dette, og det står også i teksten i den finansieringsoversigt, jeg nu vil læse højt fra, nemlig, at LIFE +-bevillingen skal anvendes til at finansiere økonomiske bidrag til aktioner, der skal gennemføre, ajourføre og udvikle fællesskabsbestemmelserne og fællesskabspolitikken på miljøområdet, herunder integration af miljøet i de øvrige politikker. Hvordan er det muligt at gennemføre dette, hvis politikken blot er national? Hvordan er det muligt at gennemføre dette, hvis Europa mister sit lederskab, hvis den overlader disse aktioner til medlemsstaterne?
Derfor foreslår vi klart og tydeligt en mere centraliseret model, hvor Europa igen påtager sig at spille en ledende rolle. Vi forstår, at Kommissionen mangler penge. Vi vil støtte den fremover, såfremt det er muligt, for denne politik med at reducere antallet af tjenestemænd kan ikke fortsætte.
Hvis Europa ikke har en ledelsesstruktur og en ledelseskapacitet samt et veluddannet personale, kan det ikke gennemføre denne opgave. Der er ingen tvivl om, at vi i denne henseende mener, at en del af styringen skal gives tilbage til Kommissionen, og at der skal laves internationale europæiske projekter, så Europa i fremtiden kan forbedre dets kapaciteter ved hjælp af capacity building, så det bliver nemmere at følge op på projekterne, at undersøge, hvordan politikkerne koordineres, og fortsat lave tværgående aktioner.
Det er vores forslag, og vi vil samarbejde fuldt ud under forligsproceduren, så vi hurtigt når frem til en aftale, der kan sikre finansieringen, og naturligvis så Kommissionen kan gøre sit job. Det er netop derfor, at vi er her: Vi skal samarbejde med Kommissionen og sige til medlemsstaterne, at bæredygtighedspolitikken er en proces, og at Europa er mere end et marked.
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) Hr. formand! Jeg vil indlede med at takke ordføreren, fru Isler Béguin, for hendes fremragende indsats og hendes betænkning om dette forslag. Jeg vil også gerne takke fru Gutiérrez for hendes meget positive tilgang til emnet og samtidig forsikre både disse to medlemmer og Parlamentets øvrige medlemmer, at Kommissionen vil gøre, hvad den kan, for at fremme dette tiltag og hurtigt nå til enighed med Rådet.
Jeg må gøre opmærksom på, at vi siden september 2004, da kommissærerne vedtog Kommissionens forslag - ca. et år efter førstebehandlingen - har gjort store fremskridt med Life+, og der er sket væsentlige ændringer i Kommissionens holdning inden for flere spørgsmål set i forhold til vores første forslag.
Jeg tror, at Rådets fælles holdning, som Kommissionen er stort set enig i, opfylder mange af Parlamentets grundlæggende krav. Forordningsforslaget omfatter nu et afsnit, der drejer sig om natur og biodiversitet. Life+ vil kunne finansiere foranstaltninger og aktiviteter, der drejer sig om udveksling af synspunkter og bedste praksis, og demonstrationsprojekter, herunder projekter, der vedrører forvaltning og udpegning af Natura 2000-lokaliteter og retningslinjer for habitater og fugle.
Det er en betydelig andel af Life+, der vedrører naturbevaring. Der vil blive afsat mindst 40 % af midlerne til dette område. Jeg vil gerne fremhæve, at dette tal er et minimum, og at medlemsstaterne kan bruge en større andel, hvis de ønsker det.
Hvad angår finansieringen af Natura 2000, har Kommissionen sikret muligheder for finansiering via strukturfondene, fiskerifonden og landbrugsudviklingsprogrammet inden for den fælles landbrugspolitik. Kommissionen kan naturligvis tilskynde til, at man bruger midler til Natura 2000, men ifølge subsidiaritetsprincippet har medlemsstaterne beføjelserne og frie hænder til at beslutte, i hvor stort et omfang de ønsker at gøre brug af disse finansieringsmuligheder.
Kommissionen vil gøre, hvad den kan, for at medlemsstaterne udnytter finansieringsmulighederne, hvor det er muligt. Generaldirektoratet for Miljø bliver altid bedt om at udtale sig inden en godkendelse af de strategiske referencerammer og de operationelle programmer for strukturfondene samt de landbrugsudviklingsprogrammer, som medlemsstaterne forelægger.
Som sagt er en af vores vigtigste prioriteter at sikre en passende finansiering af Natura 2000, og derfor sætter jeg særlig pris på Parlamentets støtte på dette område.
I aften er det vigtigste spørgsmål, vi skal drøfte, imidlertid metoden til gennemførelse af programmet. Ifølge den fælles holdning skal 80 % af finansieringen til Life+ stilles til medlemsstaternes rådighed. Jeg ser Parlamentets ønske om at bibeholde en central forvaltning af programmet som et tegn på tillid til Kommissionen. Dette valg kræver imidlertid flere menneskelige ressourcer, som jeg fremhævede tidligere.
Derfor er den fremgangsmåde, der foreslås i den fælles holdning, at foretrække. For det første er den i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet. Den giver den størst mulige fleksibilitet, så den dækker medlemsstaternes forskellige behov. For det andet sikrer den, at alle lande får en mindsteandel af finansieringen. Inden for rammerne af det nugældende Life III-system får de ofte ikke nogen penge. For det tredje er det gennemsigtigt og kontrolleret og sikrer, at man bevarer merværdien for EU.
Som bekendt er overdragelse af forvaltningsbeføjelser en central del af Kommissionens forslag. Medlemsstaterne regner med den og er allerede ved at forberede programforslag. Derfor kan Kommissionen ikke acceptere de forskellige ændringsforslag, der vedrører sletning af alle henvisninger til overdragelse af forvaltningsbeføjelser.
Desværre gav udfaldet af de uformelle møder mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen efter afstemningen i Miljøudvalget den 14. september os ikke mulighed for væsentlige fremskridt hen imod enighed om overdragelse af forvaltningsbeføjelser. På trods af uoverensstemmelserne går vi dog alle ind for Life+-programmet og dets gennemførelse snarest muligt, så man kan begynde at udbetale midler og undgå forsinkelser i programmernes gennemførelse.
Medlemsstaterne har over to milliarder euro til Life+. Der skal findes en måde, hvorpå man kan udbetale disse midler hurtigst muligt, også selv om det betyder, at alle parter må gå på kompromis. Derfor er vi nødt til at fortsætte med at samarbejde om at finde praktiske løsninger, især måden, vi gennemfører Life+ på. I denne forbindelse vil vi gøre alt, hvad vi kan, for at nå frem til et kompromis mellem Rådet og Parlamentet, og vi vil spille rollen som formidlere for at fremme en sådan enighed.
Péter Olajos
for PPE-DE-Gruppen. - (HU) Hr. formand! Vi har brugt over 950 millioner euro inden for rammerne af Life III-programmet, der har eksisteret siden 2000, på forskellige miljøbeskyttelsesprogrammer til finansiering af utallige lokale, regionale og grænseoverskridende projekter, der er blevet gennemført med gode resultater. Det er især vigtigt at understrege, at det netop er disse projekter, der har bragt Unionen tæt på almindelige mennesker, og som bidrager mest direkte til forbedringen af EU-borgernes levevilkår. Disse aspekter er vigtige i dag, hvor EU's popularitet er mindre end nogensinde før.
Life+ og hermed Natura 2000-programmet giver anledning til bekymring og rejser i hvert fald to vigtige spørgsmål. For det første står det allerede klart, at der ikke vil blive truffet en beslutning om det nye program i tide, og vi kan således ikke iværksætte miljøbeskyttelsesprogrammerne i januar som planlagt. Jeg mener, at dette er et alvorligt problem. Jeg foreslår derfor, at vi vælger den løsning, der blev vedtaget i 2004, hvor Parlamentet og Rådet vedtog en forordning om forlængelse af Life III-programmet, der var ved at udløbe på dette tidspunkt, med to år og et yderligere budget på 317 millioner euro.
Jeg foreslår, at vi nu træffer beslutning om at fortsætte Life-programmet, der udløber i 2006, inden den nye forordning er blevet vedtaget. Det andet problem er Rådets forslag om at tildele 80 % af midlerne til medlemsstaterne i form af uddelegeret forvaltning. Jeg mener, at dette er i strid med den logik og praksis, der hidtil er blevet fulgt, og som forudsætter en supranational tilgang til miljøbeskyttelse som følge af dens grænseoverskridende karakter.
Jeg kan derfor kun støtte forslag, der giver Kommissionen og Parlamentet større beslutningskompetence over tilgængelige midler end det nuværende forslag.
Anne Ferreira
for PSE-Gruppen. - (FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil først og fremmest bede Dem undskylde fru Lienemann, der har meldt forfald. Som De ved, er hun meget engageret i dette spørgsmål. Jeg taler imidlertid på hendes vegne med samme glæde og overbevisning.
Jeg vil gerne understrege, at vores gruppe støtter fru Isler Béguins betænkning fuldt ud, og udtrykke min anerkendelse af, at de politiske grupper er blevet enige om en ambitiøs strategi til støtte for det eneste direkte finansielle instrument til finansiering af europæiske miljøpolitikker. Det bør også understreges, at det var Parlamentet, der sikrede yderligere budgetbevillinger til Life, selv om de er langt mindre end vores oprindelige målsætning. I dag er det igen medlemmerne af Europa-Parlamentet, der stiller krav om yderligere ressourcer til støtte for gennemførelsen af Natura-direktivet. Der er blevet opnået et resultat, der uden tvivl er utilstrækkeligt, men det er opnået under de stramme budgetvilkår, som vi er underlagt.
Vi er for indeværende uenige om den valgte metode til finansiering af aktiviteterne. Life er et eksemplarisk europæisk instrument. Det har vist sin værdi, og vi kan ikke acceptere, at denne politik renationaliseres som planlagt, hvor 80 % af budgettet uddelegeres til medlemsstaterne. EU skal ikke nøjes med at uddele penge. EU skal styre miljøpolitikken. På et tidspunkt, hvor den europæiske idé skal beskyttes, og i lyset af den brede opbakning til denne politik i den europæiske befolkning, er det uacceptabelt at underminere den europæiske dynamik på denne måde. Vores troværdighed i forhold til borgerne er i fare som følge af erklæringerne i den fremtidige strategi for bæredygtig udvikling.
Derudover skal vi fastholde Life-programmets eksemplariske status, der er baseret på innovative og reproducerbare projekter. Vi skal helt klart sikre, at medlemsstaterne tildeles de midler, de forventer, og samtidig stille krav om, at der i forbindelse med projektudvælgelsen tages hensyn til to aspekter, nemlig den europæiske dimension og en meningsfuld miljøpraksis.
Vores gruppe støtter fru Haugs ændringsforslag, hvor Kommissionen opfordres til at sikre den fortsatte finansiering af igangværende programmer. Vi vil bestemt ikke acceptere, at ngo'er og andre parter, der er involveret i Life, straffes.
Frédérique Ries
for ALDE-Gruppen. - (FR) Hr. formand! For 12 måneder siden beklagede vi sammen med vores ordfører, fru Isler Béguin, denne veritable gave fra Kommissionen. Jeg henviser til et spørgsmål, som mange allerede har udtalt sig om, nemlig uddelegeringen af miljøpolitikken til medlemsstaterne, der skal forvalte op til 80 % af Life+-budgettet. Jeg beklager i lighed med ordføreren, at det finske formandskab under vores uformelle drøftelser ikke greb beslutsomt ind med henblik på at imødegå borgernes ønsker om en bedre miljøpolitik og livskvalitet.
Det er klart, at der skal findes en løsning på denne institutionelle uenighed, og i mellemtiden skal princippet om fortsat finansiering af Fællesskabets miljøpolitik naturligvis overholdes. Dette er formålet med ændringsforslag 32. I lighed med mine kolleger sætter jeg således spørgsmålstegn ved det forhold, at medlemsstaterne uden videre får frie hænder. Hvorfor renationalisere et område, der forvaltes så godt på europæisk plan på trods af meget få ressourcer, nemlig beskyttelsen af biodiversitet og sjældne arter?
Tænk bare på nogle af de gode resultater, der er blevet skabt på områder som natur, miljø og tredjelande siden oprettelsen af Life i 1992. I mit eget land, Belgien, er ikke mindre end 120 projekter vedrørende beskyttelse af biodiversitet blevet samfinansieret af EU. Takket være Life og et velfungerende Natura 2000 er 20 % af Belgiens territorium i dag klassificeret som særligt beskyttede områder.
Sidste torsdag præsenterede Kommissionen desuden 75 miljøprojekter, der vil drage fordel af EU-støtte gennem Life-programmet på i alt 136 millioner euro. For at vende tilbage til Belgien glæder det mig, at et af de godkendte projekter er restaureringen af højsletten Hautes Fagnes, der dækker 4.500 ha i de smukke Ardennerne.
Er dette et godt varsel? Det håber jeg, da vi også sikrer de fremtidige generationers sundhed og velvære ved at kæmpe for miljøet i Europa. Som jeg allerede har understreget, er jeg desuden sikker på, at Europa som helhed har alt at vinde ved at gå helhjertet ind i kampen for bevarelse af natur og biodiversitet.
Jeg vil gerne afslutningsvis understrege et vigtigt aspekt, der allerede er blevet nævnt, nemlig at denne kamp er blevet ført på tværs af politiske skillelinjer gennem hele debatten. Den kendsgerning, at vi alle har bakket fuldt ud op om vores ordfører, som jeg takker og lykønsker på ny, vidner på bedste vis herom i dag.
Margrete Auken
for Verts/ALE-Gruppen. - Hr. formand! Tak til Karl-Heinz Florenz for spørgsmålet. I fjor var jeg ordfører for Parlamentets betænkning om finansiering af Natura 2000. I denne betænkning udtrykte vi bekymring for medlemsstaternes og Kommissionens vilje til at tage opgaven alvorligt. Naturens fortalere bliver godt nok hørt, når der skal holdes festtaler. Tænk bare på, hvordan regeringslederne i 2001 i Göteborg højtideligt forsikrede, at Natura 2000 ville blive gennemført. Men alt var alligevel glemt, da budgettet skulle vedtages. Da blev den selvstændige budgetpost for Natura 2000 blankt afvist. Nu bliver det spændende at se, om løfterne bliver husket, når landbrugets lobbyister igen vil forsøge at sikre, at alle støttemidlerne - inklusive landdistriktsfonden - går til de store landbrug og til industrien. Kommissionen bliver nødt til at være skrappere på dette område! Den hidtidige slaphed og manglende kontrol er ved at få ødelæggende følger. Først og fremmest for naturen, men også for EU's omdømme, som flere af kollegerne har været inde på. Miljø- og naturbeskyttelse er for mange mennesker en central gevinst ved EU. Vi politikere, der har skullet forsvare og forklare nødvendigheden af det europæiske samarbejde, har uafladeligt henvist til det, EU kan udrette på dette område. Men mange oplever nu en ligegyldighed fra EU's side over for de værdier, der ikke lige kan omsættes i hurtige penge.
Der skal handles hurtigt, hvis vores gode rygte skal genoprettes. Kommissionen bør sætte det som betingelse for udbetaling af især landdistriktsmidlerne, at medlemsstaterne fremlægger planer og sætter tilstrækkelige midler af til Natura 2000. Og husk så også lige at minde landbruget om, at landdistriktsmidlerne ikke er deres egne private penge. Natura 2000 skal have sin del, også uden at landbruget får kompensation. Landbruget bør påtage sig sit medansvar for naturens sundhed og mangfoldighed. Det vil være til glæde for alle i landområderne. Der er glimrende muligheder for indtjening i udviklingen af Natura 2000. F.eks. ved vi, at ca. en kvart million er beskæftiget med naturbeskyttelse, og potentialet inden for turisme er endnu større.
Dimitrios Papadimoulis
for GUE/NGL-Gruppen. - (EL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for hendes fremragende betænkning og hendes urokkelige standpunkt, hvad angår Miljøudvalgets krav vedrørende Life+.
Det centrale punkt drejer sig om at sikre tilstrækkelige midler til Natura 2000-programmet. Derfor går jeg også varmt ind for kravet om yderligere 50 millioner euro til Life+-budgettet. Hvis vi sætter de 50 millioner ud til siden med blot en politisk forpligtelse - sådan som Rådet kræver - vil vi ikke have nogen klar garanti.
Jeg kan også støtte Miljøudvalgets krav om at afsætte 55 % af Life+ til natur og biodiversitet, som er spørgsmål af stor aktuel betydning, hvis vi vil opnå EU's mål i den henseende. De ekstra 100 millioner euro, som man er blevet enige om inden for rammerne af de finansielle overslag, skal under alle omstændigheder bindes i en større andel end de 40 %, som Rådet har foreslået. Hvis vi bevarer de 40 %, vil det i bund og grund betyde en tilsvarende reduktion af støtten til biodiversitet i forhold til de foregående finansielle overslag, og det er uacceptabelt.
Endelig er jeg enig med ordføreren, når hun modsætter sig Kommissionens forslag om at give 80 % af midlerne til medlemsstaterne, hvilket er det samme som at give dem en blankocheck. Life+-midlerne skal ikke lukke finansielle huller i medlemsstaterne, men fremme de fælles europæiske programmer.
Hr. formand, De ved udmærket, at pengene i Deres og mit land ofte går til at dække lønudgifter i stedet for til beskyttelse af Natura 2000-netværket. Vi ønsker en stærk europæisk politik, vi i Europa-Parlamentet ønsker alle mere Europa for miljøbeskyttelse. Hvis Kommissionen ønsker den politik, hvorfor forsvarer den den ikke over for Rådet?
Kathy Sinnott
for IND/DEM-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Jeg støtter forslaget om, at 80 % af midlerne til Life+ tildeles medlemsstaterne. Dette vil sikre en bedre og mere retfærdig fordeling af midlerne i hele EU og inden for mange forskellige miljøområder. Projektudvælgelsen vil i højere grad basere sig på lokalkendskab, og det vil blive nemmere at bevidstgøre borgerne.
Som irsk medlem af Europa-Parlamentet har jeg kun et forbehold. Jeg mener, at den anden halvdel af den anden søjle af Life+ - gennemførelse af den nuværende miljøpolitik - er af afgørende betydning. Dette aspekt skal prioriteres, da det er formålsløst at finansiere nye politikker og projekter, hvis vi ikke kan finde ud af at gennemføre de standarder, vi allerede har vedtaget. Det er helt ærligt et problem i mit hjemland inden for industrien. Miljøstyrelsen i mit hjemland er tilsyneladende meget tilbageholdende med at tvinge industrien til at overholde de samme standarder som borgerne.
Selv om jeg ønsker at støtte medlemsstaternes forvaltning af Life+, ser jeg stadig gerne, at der udøves en rimelig kontrol med henblik på at sikre, at der i de udvalgte projekter lægges vægt på at fremme industriens overholdelse af EU's miljølovgivning.
Ryszard Czarnecki
(PL) Hr. formand! Der blev stillet en række ændringsforslag under førstebehandlingen af Life+-forordningen. Der var fuld enighed om, at dette finansielle instrument ikke lever op til forventningerne på miljøbeskyttelsesområdet. Hovedproblemet var de begrænsede finansielle ressourcer til gennemførelse af alle politikkerne på dette område. Den forståelse, vi nåede frem til med Rådet og Kommissionen på det finansielle område, blev ikke afspejlet i miljøbudgettet for de næste syv år.
Jeg mener, at forskellen mellem fru Sinnotts og de fleste øvrige medlemmers tilgang er temmelig abstrakt. Jeg ville have langt bedre samvittighed, hvis jeg stemte for denne betænkning i visheden om, at de ressourcer, der tildeles de forskellige lande, vil blive anvendt til miljøprojekter. Problemet er, at midlerne bruges til personale og ikke til miljøprojekter. Det er efter min mening grunden til, at vi virkelig bliver nødt til at gribe ind på en eller anden måde.
Jeg vil gerne afslutningsvis som en sidebemærkning påpege, at på et tidspunkt, hvor vores vision om fremtidens Europa er i krise, og hvor borgerne er skeptiske over for de europæiske institutioner, kan miljøet være et reelt fælles referencegrundlag for mange borgere i EU-medlemsstaterne.
Françoise Grossetête
(FR) Hr. formand, hr. kommissær! Under førstebehandlingen handlede vores budskab om de begrænsede midler allokeret til Life+. Parlamentet ønsker i dag at sende et klart budskab til Rådet og Kommissionen. Vi kan ikke under nogen omstændigheder acceptere, at 80 % af bevillingerne til Life+ uddelegeres til medlemsstaterne med henblik på forvaltning i nationale organer. Hvorfor er dette uacceptabelt? Fordi miljøpolitikken er en af de europæiske politikker, som EU-borgerne værdsætter højest, og de anser denne for at være en af de mest gennemsigtige politikker. Hvorfor i alverden skulle Kommissionen ønske at gå glip af denne lejlighed til at vise borgerne, hvordan en fællesskabspolitik kan indvirke direkte på deres dagligdag? Det giver ikke mening, navnlig ikke på et tidspunkt, hvor vi kritiseres for manglende kommunikation med borgerne.
Life+ er et uundværligt finansielt instrument for alle vores miljøpolitikker, og alligevel er der ingen konsistens. På møde efter møde stemmer vi for stærke miljøforpligtelser som led i den bæredygtige udvikling, samtidig med at Life+ svinder ind. Vi er desuden heller ikke enige med Rådet på dette punkt. Hvis vi overgiver ansvaret for 80 % af midlerne til medlemsstaterne, risikerer vi, at vores forpligtelser ikke bliver opfyldt, og at disse midler anvendes til andre formål end oprindelig planlagt.
Ja, vi er alle tilhængere af Life+, men ikke i den form, som De foreslår. Vi må fastholde en centraliseret model forvaltet af Kommissionen, hvor projekter udvælges på grundlag af deres gode kvaliteter og den merværdi, de vil tilføre. Som De udmærket er klar over, vil vores miljøpolitik i modsat fald blive udvandet. Renationalisering er ikke den rigtige løsning. Vi skal anvende disse ressourcer til at iværksætte og finansiere projekter og ikke til aflønning af tjenestemænd.
Εvangelia Τzampazi
(EL) Hr. formand, hr. kommissær! Nationaliseringen af Life fra start er i strid med den kurs, som dette miljøredskab har fulgt indtil nu.
Forslaget om, at forvaltningen af 80 % af det i forvejen sparsomme budget for Life+ overgår til medlemsstaterne, vil betyde, at hele den europæiske merværdi går tabt, og først og fremmest vil det give medlemsstaterne fuldstændig frie hænder til - højst sandsynligt - at forfølge nationale mål. Derfor kræver vi en effektiv og gennemsigtig forvaltning under Kommissionens kontrol af de vigtige programmer med europæisk merværdi.
Såfremt der ikke opnås enighed, finder jeg det særlig vigtigt, at vi støtter det fælles forslag, der kan give mulighed for finansiering af aktiviteter, som bør høre under det pågældende program fra 2007.
Jeg vil gerne rose fru Béguin for hendes meget positive betænkning.
Mojca Drčar Murko
(EN) Hr. formand! Jeg er enig med ordføreren, fru Isler Béguin, i, at Parlamentet forbedrede Kommissionens forslag om Life+ betydeligt ved førstebehandlingen, navnlig med hensyn til det beløb, der skulle afsættes til finansiering af Natura 2000. Jeg støtter derfor ændringsforslag 18 om genopførelse af det beløb på 100 millioner EUR, som blev vedtaget under forhandlingerne om de finansielle overslag.
Jeg er imidlertid af forskellige årsager ikke begejstret for ændringsforslag 10 om sletning af artikel 6, stk. 2, i Rådets fælles holdning, der er af afgørende betydning for de nye medlemsstater. Jeg er bange for, at en ren projektbaseret og centraliseret tildeling af midler favoriserer de gamle medlemsstater, som har bedre kendskab til procedurerne. Det er almindelig kendt, at institutionerne i de nye medlemsstater endnu ikke er tilstrækkelig forberedt på at konkurrere på projektniveau på lige fod. Kommissionens forslag om, at 80 % af midlerne tildeles medlemsstaterne råder bod på denne objektive, ugunstige udgangsposition, og detaljerede kriterier for støtteberettigelse skal sikre finansieringens europæiske merværdi. Ud fra denne betragtning mener jeg ikke, at der er tale om renationalisering. Jeg er imod Rådets løsning på gennemførelsesproblematikken.
Richard Seeber
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! De har nu hørt tilstrækkeligt ofte, at vi alle er imod, at dette europæiske program bliver spillet tilbage i hænderne på medlemsstaterne. Det bør forblive europæisk.
Her i Parlamentet taler vi om miljøprogrammer, og hvordan de skal finansieres, men vi bør overveje meget nøje, hvordan vi gør det. Det er ikke acceptabelt, at habitatprogrammet eller direktivet om beskyttelse af vilde fugle bliver brugt i medlemsstaterne til at gøre ting, som egentlig er stik imod Parlamentets normale opfattelse af tingene. Miljøpolitikken skal tillægges den værdi, der tilkommer den, men frøer skal ikke nyde større beskyttelse end mennesker, og det er også Kommissionens og dens tjenestegrenes opgave at sikre, at tingene står i et rimeligt forhold til hinanden.
Det er vigtigt, at vi her i Parlamentet sammen med Dem i Kommissionen iværksætter programmer, der skaber europæisk merværdi. Det må ikke være ensbetydende med blot at overføre midler, altså returnere pengene til medlemsstaterne, og så lade det være op til dem at bestemme, hvad de bliver brugt til. Det er heller ikke acceptabelt, at disse midler bliver brugt til at finansiere ngo'er med, hvis baggrund og forbindelser vi ikke kender til. Her må vi passe på, at de europæiske skatteyderes penge bliver brugt rigtigt.
Karin Scheele
(DE) Hr. formand! Andenbehandlingen af det finansielle instrument for miljøet viser på ny, at de finansielle overslag for perioden 2007-2013 ikke udgør et tilstrækkeligt grundlag for EU til at varetage sine funktioner på miljøområdet og på mange andre områder.
Netop fordi vi befinder os i en så vanskelig økonomisk situation, er det vigtigt, at vi støtter vores ordfører i morgen i form af et stort flertal. Kommissionen sender ganske vist signaler om at være indstillet på at indgå et kompromis, men vi ved, at forhandlingerne vil blive ekstremt hårde, for de ændringsforslag, som Kommissionen i aften har sagt, at den ikke kan acceptere, udgør noget helt centralt i Parlamentets holdning.
Det har allerede været nævnt, at renationaliseringen af dette program vil bringe den europæiske miljøpolitik og den europæiske merværdi i fare, og derfor støtter jeg også alle ordførerens forslag om sletning, for de bringer os adskillige skridt i den rigtige retning.
Alfonso Andria
(IT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Ordførerens ihærdige arbejde gav allerede betydelige resultater under førstebehandlingen. Alligevel er de ressourcer, der er sat af til Life+ for perioden 2007-2013, ikke tilstrækkelige til, at vi kan tackle miljøudfordringerne i de kommende år, og dermed risikerer vi, at det går ud over de gode resultater, vi allerede har opnået. Derfor er det særlig vigtigt, at vi støtter ordførerens ændringsforslag 3, så vi sikrer en mere passende finansiering - i det mindste efter revisionen af finansieringsrammen i 2008-2009 - og så vi tilpasser Life til de nødvendige ændringer og sikrer et højt niveau af samfinansiering fra EU's side.
Desuden vil jeg understrege vigtigheden af, at EU's miljømidler ikke bliver brugt til at dække medlemsstaternes finansielle underskud - sådan som det blev sagt flere gange, bliver de nemlig ofte brugt til at betale tjenestemænds løn - men til at gennemføre de europæiske projekter, hvor man fører Göteborg-strategien for bæredygtig udvikling ud i livet.
Endelig glæder jeg mig over, at der med det nye Life+-program lægges større vægt på spørgsmålet om energieffektivitet, idet man yder finansiel støtte til nye teknologier, og jeg er enig med ordføreren i, at det er nødvendigt i højere grad at inddrage civilsamfundet i udarbejdelsen af både de flerårige programmer og de nationale årlige programmer.
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke medlemmerne for deres meget positive bidrag og for anerkendelsen af, at det oprindelige forslag, der blev vedtaget af Kommissionen i september 2004 med Parlamentets hjælp, er blevet betydelig forbedret. Vi skal tilstræbe en afbalanceret løsning. Jeg vil således forsøge at gøre det nemmere for Rådet og Parlamentet at nå til enighed.
Med hensyn til ændringsforslagene er jeg bekendt med de 31 ændringsforslag fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og et yderligere ændringsforslag, der er blevet stillet siden sidste uge. Som det var tilfældet under budgetdebatten, foranlediger det sidste ændringsforslag mig til at tro, at Parlamentet ønsker at bidrage til en løsning på det finansieringsproblem, der vil opstå som følge af den forsinkede vedtagelse af Life+. budgetmyndigheden vil i sidste ende løse budgetspørgsmålet, og Kommissionen vil gøre sit yderste for at gøre det nemmere at nå til enighed, således at der med Parlamentets støtte tilvejebringes midler til GD Miljø i hele 2007.
Med hensyn til de 31 ændringsforslag vedrørende Life+ vil jeg opdele disse i fire særskilte grupper. Med hensyn til tildelingsmetoden kan Kommissionen for det første ikke acceptere de ændringsforslag, der går imod uddelegeret programforvaltning.
Med hensyn til tildeling af midler, budgettet, øremærkning osv. har Parlamentet for det andet stillet et ændringsforslag om allokering af alle de ekstra 100 millioner euro til Life+-instrumentet. Hvis Parlamentet og Rådet var enige om at allokere dette beløb til Life+-programmet, så jeg gerne, at programmet blev udvidet. Parlamentet foreslår også, at mindst 55 % af budgetmidlerne til Life+ skal gå til natur- og biodiversitetskomponenten. Kommissionen kan ikke acceptere dette ændringsforslag, da det vil mindske den fleksibilitet, som en række medlemsstater har brug for i forbindelse med håndteringen af andre presserende miljøproblemer. De 40 %, der er angivet i den fælles holdning, er et mindstekrav, og der er intet til hinder for, at medlemsstaterne bruger det dobbelte beløb på natur og biodiversitet, hvis de ønsker og kan begrunde dette.
Med hensyn til komitologispørgsmålet kan Kommissionen for det tredje i princippet acceptere ændringsforslagene om Parlamentets tættere inddragelse i de forskellige programmeringsfaser og indførelse af forskriftsproceduren med kontrol.
Med hensyn til en række ændringsforslag vedrørende afklaring, større gennemsigtighed osv., f.eks. vedrørende anvendelsen af Århus-konventionens bestemmelser, grænseoverskridende projekter, specifik henvisning til klimaændringernes indvirkning på biodiversiteten, Kommissionens støtte til integrering osv., mener jeg endelig, at Kommissionen i princippet vil kunne støtte disse ændringsforslag, hvis der blev foretaget visse ændringer af redaktionel karakter.
Jeg vil gerne gentage, hvad jeg sagde tidligere, nemlig at vi bør fortsætte vores samarbejde med henblik på at finde frem til praktiske løsninger, navnlig vedrørende metoden til gennemførelse af Life+. Vi skal desuden i fællesskab finde en løsning på finansieringsunderskuddet i 2007. Jeg er opmuntret af Parlamentets velvilje på dette punkt.
Vi har brug for et finansieringsinstrument på miljøområdet, således at vi får mulighed for at bruge vores budget på 2 milliarder euro. Jeg er derfor indstillet på at hjælpe til med at nå frem til et praktisk kompromis mellem Rådet og Parlamentet på disse områder, og jeg er indstillet på at hjælpe til med at nå til enighed.
Formanden
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag kl. 12.00.
