Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0382/2007)
Vi er allerede sent på den, så jeg vil anmode medlemmerne om at overholde tiden, og som vi gjorde sidste gang, vil jeg gerne bede Dem om at komme helt op foran i salen. Vær venlig at komme helt frem. Ingen vil skælde Dem ud for at tage andre medlemmers plads! Det vil skabe en meget mere venlig og interaktiv atmosfære, hvis De alle kommer op foran.
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Del 1
Formanden

Om: Eurokursens indvirkning på turismen
Hvilke skridt vil Rådet tage for at styrke den europæiske turistsektor og fastholde Europa som et turistmål på baggrund af den stigende eurokurs og den europæiske turistsektors forringede konkurrenceevne?
Günter Verheugen
Fru formand, mine damer og herrer! Udviklingen i eurokursen påvirker selvfølgelig den relative pris på europæiske turismeprodukter for forbrugere fra tredjelande. Selv om eurokursen ikke er et politisk instrument, men formes frit på valutamarkedet, bør virkningerne af de nylige stigninger i kursen på dollaren i forhold til euroen på turisme ses på et differentieret grundlag.
For det første har svingninger i eurokursen meget lidt indflydelse på turismestrømmene inden for EU. I henhold til de tilgængelige data stammer 70 % af indtægterne fra grænseoverskridende turisme i EU, dvs. fra turister fra andre EU-medlemsstater.
For det andet bør vi ikke udelukkende fokusere på kursen på dollaren i forhold til euroen. Beregninger af den effektive eurokurs viser, at den samlede udvikling er lang mindre dramatisk. Euroens stigning i forhold til den kinesiske yuan var f.eks. mindre udtalt i år, og dog blev indtægten fra turister fra lande uden for EU kun lige fordoblet fra 1995-2005, hvorimod indtægten fra turister fra Kina blev tolvdoblet i den samme periode.
Kommissionen er klar over, at priser er en væsentlig konkurrencefaktor. Alligevel er Kommissionens vision for europæisk turisme i fremtiden i henhold til den meddelelse, der blev vedtaget for nylig, baseret på høj kvalitet og ikke lave priser.
Vi er overbevist om, at selv med en stærk euro vil Europa stadig være destination nr. 1 i verden, hvis det udnytter sine fordele bedst muligt, f.eks. dets arv, den smukke natur, den geografiske koncentration af tiltalende turistattraktioner og dets ry for et højt serviceniveau.
Manuel Medina Ortega
(ES) Fru formand! Kommissærens sidste udtalelser stemmer ikke med virkeligheden. Det, der sker for øjeblikket, er, at en stor del af turismen inden for Europa er på vej til lande uden for Europa - Vestindien, udviklingslandene, Det Fjerne Østen og Afrika - hovedsageligt på grund af den stigende eurokurs.
Endvidere er der planer om at indføre nye foranstaltninger, som også vil modvirke europæisk turisme, f.eks. kompensation til virksomheder på grund af CO2-emissioner. Det ser med andre ord ud til, at der er mange faktorer, som bringer europæisk turisme i fare, og der synes for tiden ikke at være tegn på en EU-politik for turisme. Det er tilsyneladende stadig et spørgsmål for nationale regeringer, og jeg vil spørge kommissæren, om han mener, at Kommissionen kan fremme en EU-politik, der modvirker denne indlysende tendens til, at den europæiske turismes konkurrenceevne forringes.
Günter Verheugen
Fru formand! Jeg tror, at det ærede medlem og jeg er nødt til at blive enige om at være uenige. Som bekendt blev der for et par dage siden afholdt en stor europæisk turismekonference i Portugal, og alle disse spørgsmål blev diskuteret nærmere på konferencen. 500 førende specialister fra hele Europa deltog i konferencen, og det var ikke mit indtryk, at den europæiske turismeindustri eller endog medlemsstaterne er bekymrede for, at Europa er ved at miste sit glans som turistmål.
De tilgængelige tal bekræfter ikke, hvad det ærede medlem har sagt, nemlig at vi står over for en særlig alvorlig situation. Lad mig sige det igen: Selvfølgelig har svingninger i valutakursen indflydelse på priserne, men det, Europa tilbyder turister fra andre lande, afgøres ikke primært af priser. Beslutningen om at rejse til Europa påvirkes ikke hovedsageligt af priser, men af kvaliteten af det, Europa kan tilbyde.
Alligevel er jeg enig med det ærede medlem i, at vi skal være meget opmærksom på de byrder, vi pålægger den europæiske turismeindustri, og sørge for, at der er rammebetingelser på plads, som giver industrien mulighed for reelt at udnytte den massive vækst og det beskæftigelsespotentiale, den kan tilbyde.
Formanden
Da spørgerne ikke er til stede, bortfalder spørgsmål nr. 37, 38 og 39.
Del 2
Formanden

Om: De europæiske udviklingsdage - Maumoon Abdul Gayoom
Maldivernes præsident, Maumoon Abdul Gayoom vil møde op til åbningen af de europæiske udviklingsdage (European Development Days - EDD) den 7.-9. november. Det hænger muligvis sammen med, at Maldiverne er alvorligt truet som følge af klimaforandringen og "Klimaforandring og udvikling" er udviklingsdagenes hovedtema. På den anden side forlenes denne præsident og hans styre derved legitimitet fra EU's side. De internationale menneskerettighedsorganisationer kritiserer præsident Gayoom kraftigt for hans autokratiske styre og de hyppige og alvorlige menneskerettighedskrænkelser, som politi- og sikkerhedsstyrkerne i hans land gør sig skyldige i.
Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den har indbudt Maumoon Abdul Gayoom (der er jo flere andre lande, som trues af klimaforandringen, men som ledes af en mere demokratisk regering) og hvordan forholder Kommissionen sig til Gayooms styre på Maldiverne?
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand, hr. Staes! Mange tak for Deres spørgsmål, som giver mig lejlighed til at understrege situationen på Maldiverne.
Som præsident Maumoon Abdul Gayoom understregede på det nylige FN-topmøde, er Maldiverne, som kun ligger 1,5 meter over havets overflade, truet af den stigende vandstand som følge af det varmere klima. Det har tvunget mere end 300.000 flygtninge til at forlade øerne. Derfor er invitationen af Maldivernes præsident, som det ærede medlem med rette har gjort opmærksom på, en lejlighed til at fremhæve den fare, der nu truer befolkningen på øerne.
Endvidere har Maldiverne altid spillet en aktiv rolle i internationale konferencer om mindre udviklede lande og små udviklingsøstater. Denne omhu blev bekræftet, da Maldiverne deltog i De Forenede Nationers Tredje Konference om de Mindst Udviklede Lande, som Parlamentet var vært for i 2001, og igen da Maldiverne påtog sig den vigtige rolle at tage forsædet i ekspertgruppen i forbindelse med De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer.
Hvad angår den politiske situation på Maldiverne, og i overensstemmelse med udtalelsen fra formandskabet, hilser Kommissionen den nylige politiske udvikling på Maldiverne velkommen, og den glæder sig over de reformer, der er blevet indført indtil videre. Offentliggørelsen af køreplanen for reformprogrammet i 2006 var helt sikkert en god nyhed. Det valg, der skal afholdes næste år i 2008, bliver et vigtigt skridt hen imod større demokrati. Kommissionen er indstillet på at støtte reformprocessen og bl.a. yde særlig bistand til valget i 2008.
Vi vil selvfølgelig stadig være årvågne med hensyn til spørgsmålet om menneskerettigheder. Kommissionen har været tilfreds med de nylige forbedringer, bl.a. løsladelsen sidste år af to vigtige aktivister, Jennifer Latheef og Mohammed Nasheed.
Bart Staes
(NL) Fru formand, hr. kommissær! Jeg takker for Deres svar.
Jeg har hørt fra de ngo'er, der deltog i de europæiske udviklingsdage, at de var meget tilfredse med initiativet og de vedtagne resolutioner, så jeg vil sige tillykke med det. Jeg er imidlertid stadig ikke helt tilfreds.
De siger, at den politiske situation på Maldiverne er ved at blive bedre, og at De har en køreplan, men på den anden side er det så ikke lidt for tidligt - præsidenten kan dog beskrives som mindst en halvdiktator - at tilbyde ham en plads i et sådant forum, på et sådant møde? Jeg tror, at vi skal være meget forsigtige og ikke give ham en platform, medmindre det er absolut nødvendigt.
Med hensyn til de andre punkter undervurderer jeg selvfølgelig ikke de problemer, Maldiverne står over for. Jeg synes, at de fortjener opmærksomhed, men endnu en gang skal vi være kloge rent politisk.
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand! Jeg kan forstå det ærede medlems spørgsmål og bemærkninger, men klimaændringerne vil uden tvivl først og fremmest berøre de mest sårbare lande.
Det er vigtigt, at forhandlingerne på Bali bliver en affyringsplatform for en proces, som indbefatter dette, og at de mest sårbare lande selv bliver bevidst om det. De tre væsentlige berørte grupper, som hører under FN, G-77 og EU, er de mindst udviklede lande, små udviklingsøstater samt de oversøiske lande og territorier. Vi har inviteret alle tre grupper til de europæiske udviklingsdage. Maldiverne leder LDC-arbejdsgruppen vedrørende klimaændringer i FN, så der var ikke andre begrundelser for invitationen.
På den sidste udviklingsdag, som var helliget konklusioner, talte den cubanske stedfortrædende minister. Efter hans indlæg var jeg nødt til at afklare nogle misforståelser, for noget af det, han sagde, var tydeligvis malplaceret og i det mindste uheldigt. Jeg benyttede lejligheden til at påpege, at demokrati stadig havde visse fordele, da det gav befolkningen mulighed for frit at give udtryk for, hvad de tænkte, bl.a. om ting som af og til var chokerende.
Jeg forstår derfor alt for godt Deres bemærkninger, men i dette tilfælde er det svært at se bort fra Maldiverne, når det er et land, som er et typisk eksempel på en ægte sårbar situation.
Formanden

Om: Slum og udvikling
Det rystende høje antal af 900 millioner mennesker - hver sjette person i verden - lever i storbyslum, og disse mennesker har ingen eller kun begrænset juridisk ret til deres bolig, ringe eller ingen adgang til elektricitet, vand og sanitære faciliteter og kun stærkt begrænset adgang til andre sociale goder. Hvilke konkrete skridt tager Kommissionen på udviklingsområdet, og eksisterer der en bestemt strategi for, hvordan dette vigtige emne gribes an?
Formanden
Hr. Mitchell er desværre ikke til stede i salen ...
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Jeg tager ofte spørgsmål for min kollega, hr. Mitchell. Hvis det er i orden med Dem, tager vi det spørgsmål.
Louis Michel
Fru formand! Den hurtige vækst i byområder er en kontinuerlig tendens i udviklingslandene.
I løbet af de seneste år er antallet af mennesker, der bor i byer, steget betydeligt. Blandt udviklingslandene er Afrika det sted, hvor der er sket en større byvækst end noget andet sted i verden. Den afrikanske bybefolkning er blevet tredoblet i de sidste 25 år, og man regner med, at den bliver fordoblet igen inden 2030.
Denne store demografiske forandring har resulteret i den hurtige spredning af barakbyer og usunde slumområder, ofte på vanskeligt terræn i udkanten af byerne.
Jobmæssig usikkerhed, det uofficielle marked for boliger og grunde og manglen på specialtjenester er problemer, som særlig berører de fattigste byboere, og de er indikatorer for, om disse byområder er i stand til at garantere et sikkert miljø for lokalbefolkningen og for vækst.
Bekæmpelse af fattigdom som led i millenniumudviklingsmålene er et vigtigt mål i Kommissionens udviklingspolitik, og den er Kommissionens grundlag i alle dens initiativer på dette område.
Kommissionen støtter bæredygtig byudvikling gennem god forvaltning og god byplanlægning. Der ydes bistand til byområder som led i bekæmpelsen af fattigdom, og der tilvejebringes derfor forbedringer af livskvaliteten for indbyggerne i barakbyer som led i en global strategi, der er baseret på bedre byplanlægning.
Formålet med Kommissionens bystrategi er at hjælpe dem, der bor i barakbyer, ved hjælp af en række programmer, som gennemføres i de forskellige geografiske områder, der er omfattet af EU's udviklingsprogrammer. Det omfatter Latinamerika, som har modtaget støtte fra urbal-programmet, og Asien, som har sit eget asiatiske Urbs-program.
(Formanden bad taleren om at tale langsommere)
Det er et langt svar, og jeg er lidt bange for, at medlemmerne ikke har tålmodighed til at lytte, indtil jeg er færdig med at tale, men jeg skal nok tale langsommere.
(FR) Kommissionen yder økonomisk støtte til en række grupper fra staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet. Den er rettet mod globale initiativer og programmer, der sigter på at forbedre barakbyerne, nemlig Cities Alliance og FN-programmet Habitat. Formålet med Cities Alliance er at styrke virkningen af samarbejde på byudvikling og samarbejdets effektivitet ved at forbedre levevilkårene for de fattige i byerne og at udvikle programmer, der skal bringe barakbyerne op på bymæssige og nationale standarder.
Kommissionen blev inddraget i Cities Alliance i 2007. Initiativet fokuserer på fattige byer og på de fattige mennesker, der bor i dem. Det endelige mål er at fremme bæredygtig byudvikling. Kommissionen anvender Cities Alliance til at fremme en inklusiv og aktiv tilgang til byudvikling og til at fremme dens mål for forbedring af barakbyer.
I 2007 godkendte Kommissionen et tilskud på 4 millioner euro fra Den niende Europæiske Udviklingsfond til at støtte et regionalt program for modernisering af barakbyerne. Programmet sigter på at styrke dialogen, at fremme regionale, nationale og lokale udvekslinger og at udveksle erfaringer om politiske foranstaltninger til forbedring af barakbyer. Programmet yder økonomisk støtte til regionale planer til forbedring af barakbyer, gennemførlighedsundersøgelser og styrkelse af eksisterende faciliteter og ressourcer.
Kommissionen har været særlig aktiv i dens bestræbelser på at forbedre forholdene for dem, der bor i barakbyer, særlig med hensyn til vandforsyning og sanitære installationer. Øget adgang til vand og sanitære installationer i byer og byområder er selvfølgelig en integreret del af vores sektorpolitik. Hvad angår de fattige i byerne, lægges der særlig vægt på at forbedre ydelsen fra dem, der står for og leverer decentraliserede og kommunale tjenesteydelser.
I Afrika, hvor de fleste offentlige og kommunale tjenester fungerer dårligt, skal der gennemføres en reform af den generelle organisation og finansielle forvaltning af denne sektor for at forbedre forsyningsniveauet, særlig hvis man skal tiltrække investeringer til dette område. Disse offentlige tjenester skal styrkes, særlig hvad angår fastsættelse af takster, opkrævning af betalinger og de driftsmæssige aspekter i forbindelse med opretholdelse af systemet.
Som bekendt har vi også oprettet en vandfacilitet, som finansieres gennem Den niende Europæiske Udviklingsfond og skaffer de fattige og mest sårbare borgere, som bor i byer og byområder, adgang til vand og sanitære installationer. Der har været to indkaldelser af forslag med henblik på at skaffe de fattige og mest sårbare adgang til vand og sanitære installationer. Der er gennemført omkring 175 projekter på grundlag af en bevilling fra Kommissionen på 416 millioner euro til alle de berørte AVS-regioner. Af det samlede antal projekter har der været 38 projekter til aktioner i byområder og 29 til aktioner i mindre tæt bebyggede områder.
Vand er brændpunktet for de fleste af disse projekter, og faciliteten støttes af kloak- og sanitære tjenester. Der er allerede investeret i alt 191,7 millioner euro i vandfaciliteten til byområder og mindre tæt bebyggede områder. Da mange af modtagerne, der bor i barakbyer, og de fattigste dele af de berørte områder, er fattige, er mange, ja, næsten alle projekterne en slags støtte til de fattige, da tilpasning af taksterne indgår i pakken.
Jeg kan også tilføje her ved afslutningen af denne lange beretning, jeg har haft lejlighed til at aflægge, at jeg mødtes med direktøren for FN's Habitat-program og havde en lang samtale med hende. Jeg brugte mødet til at sikre mig hendes støtte til forberedelsen af udviklingsdagene, som skal finde sted ved udgangen af næste år. Hovedemnerne bliver de lokale myndigheder og decentralisering - det er et af hovedtemaerne, og det andet er medier og udvikling - og jeg bad hende om at deltage i forberedelsen af dette tema, da den store befolkningstæthed i bycentre og større byer er et egentligt udviklingsspørgsmål.
I den forbindelse, og det er noget, jeg særlig ønskede at tale om, er der også det alvorlige problem med regionplanlægning i udviklingslandene, og dette bliver et nyt centralt emne for EU's udviklingspolitik. Vi arbejder hårdt på dette, og jeg kommer sandsynligvis med en udtalelse om dette særlig emne - nemlig regionplanlægning i udviklingslandene - i den nærmeste fremtid, da det er et meget vigtigt spørgsmål. Tag f.eks. Kinshasa, som er en by med over 6 millioner mennesker. Det er indlysende, at Kinshasa er blevet ukontrollerbar med hensyn til sikkerhed, levering af tjenesteydelser, sanitære projekter osv.
Vi er derfor meget bevidste om relevansen af det spørgsmål, det ærede medlem har rejst.
Formanden
Først vil jeg takke kommissæren og bemærke, at selv om svaret var langt, så er det ikke det længste, vi har fået i spørgetiden, men det har dog givet anledning til flere ønsker om supplerende spørgsmål. Jeg vil gerne slå de tre, jeg først blev gjort opmærksom på, sammen, så det bliver fru McGuinness, hr. Mitchell, som stillede det oprindelige spørgsmål, og fru Budreikaitė.
Gay Mitchell
(EN) Fru formand! Med al respekt for fru McGuinness, så finder jeg det besynderligt, at nogen stiller et spørgsmål og må vente på en anden person.
Formanden
Jeg beklager meget. Vi kom for sent i gang, så man kunne have forventet, at De ville have været her tidligere.
Gay Mitchell
(EN) Fru formand! De kom for sent i gang på skærmen, og derefter sprang De spørgsmål over. Derefter tillod De et svar på syv minutter, hvorefter De lod nogen stille et supplerende spørgsmål før den oprindelige spørger. Det er en absurd fremgangsmåde, og jeg protesterer.
Formanden
Jeg beklager meget. Hvis medlemmer ikke er i salen, er vi forpligtet til at springe deres spørgsmål over. Vi følger den rækkefølge, jeg har foreslået.
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Jeg undskylder besværlighederne. Jeg tog spørgsmålet for hr. Mitchell, fordi jeg vidste, at han var på vej herhen.
Hr. kommissær! Jeg er ikke sikker på, at jeg blot én gang hørte Dem nævne ordene "landdistrikter", "landbrug" eller "behov for investeringer" i Deres lange svar, fordi problemet med slumområder er, at 900 millioner mennesker søger til disse områder for at få et bedre liv, da der ikke er noget bedre i landdistrikterne. Jeg mener, at De er nødt til at gøre noget i forhold til at investere i udvikling af landbruget og landdistrikterne i udviklingslandene, så vi ikke skaber endnu større slumområder.
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand! De har sikkert ret, men jeg havde først mulighed for at tage mig af spørgsmålet om udvikling i landdistrikterne for nylig.
De ved sikkert, at der i Den 10. Europæiske Udviklingsfond lægges større vægt på udvikling af landdistrikterne og investering i landbrug end i f.eks. den niende udviklingsfond, hvor budgettet til projekter vedrørende udvikling af landdistrikterne og landbrug - hvis jeg husker rigtigt - udgjorde 9 % af bevillingerne.
I Den 10. Europæiske Udviklingsfond er dette forhold steget til lidt over 12 %. De 666 millioner euro, der stilles til rådighed under Den niende Europæiske Udviklingsfond, er nu forhøjet til 1,1 milliarder euro i den 10. udviklingsfond. Det siger sig selv, at vi tilskynder til denne udvikling, og jeg er enig med Dem i, at det er en af de bedste løsninger på problemet. Det samme gælder for regionplanlægning.
Udvikling af landbruget er en effektiv måde at reducere overbefolkningen i byerne og at give de fattige, der nu bor der, mulighed for et bedre liv og at få dem til at flytte tilbage til landet. Der er også brug for infrastrukturer, som giver øget adgang og bedre indbyrdes forbindelse samt bedre sociale og sanitære tjenester.
Vi arbejder derfor på alle disse spørgsmål, og jeg er enig med Dem, selv om jeg ikke har berørt dette særlige spørgsmål. Der kan foreslås andre løsninger, men De har helt ret, og jeg kan forsikre Dem om, at vi vil prioritere det højt.
Under de europæiske udviklingsdage blev dette spørgsmål behandlet nærmere af Kofi Annan, som har oprettet en fond til støtte for landdistrikter og udvikling af landbrug.
Gay Mitchell
(EN) Fru formand! Må jeg spørge kommissæren om, hvorvidt han er klar over, at mål 11 i årtusindudviklingsmålene er at forbedre livet for 100 millioner mennesker, der lever i slum, betragteligt inden 2020? Og at der faktisk er omkring 900 millioner mennesker - der blev i hvert fald nævnt 900 millioner i spørgsmålet, og jeg tror ikke, at kommissæren stillede spørgsmålstegn ved det - der lever i storbyslum?
Kommissæren deltager i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU i Rwanda senere på måneden. Vil han kunne give nogen indikation til forsamlingen der, eller hvornår vil han kunne give nogen indikation til forsamlingen her af de præcise tal for, hvordan vi når dette mål? Hr. kommissær! De sagde, at De vil vende tilbage med en plan, at De vil vende tilbage med en rapport, men vil den rapport give os præcise detaljer for, hvordan dette mål med at få 100 millioner mennesker ud af slumbebyggelse nås?
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand! Der vil være statistikker til rådighed, men de indeholder nationale tal, når vi får dem, og hvis dataindsamlingssystemerne er pålidelige. I den nuværende situation kan jeg ikke garantere, at vi vil være i besiddelse af alle statistikker vedrørende dette spørgsmål, så meget desto mere fordi definitionerne er meget forskellige fra land til land. Vi arbejder derfor på det.
Når vi normalt foretager en vurdering, og når jeg redegør for det, har vi forhåbentlig allerede et vist antal elementer, som gør det muligt at kaste lys over de oplysninger, De anmodede om. Jeg tør imidlertid ikke nu love Dem, at vi vil have pålidelige og præcise tal til rådighed i dette tilfælde. Det er en af de faktorer, vi arbejder på for øjeblikket.
Vi har allerede gennemgået de oplysninger, som andre internationale organisationer har. De indhentede data er normalt langtfra fuldstændige og ofte tvivlsomme, da de grundlæggende data, vi har, og de metoder, der anvendes til at kvantificere disse statistikker, ikke altid er pålidelige.
DanutBudreikait
(LT) Fru formand! Mennesker har forladt landsbyer og er taget til byerne for at finde arbejde. Hvilke foranstaltninger vil der blive truffet, og hvilke projekter agter man at gennemføre i landene for at sikre, at ikke blot landbrugsområder og landdistrikter får støtte, således at der skabes nye arbejdspladser også i andre regioner? Jeg hørte tilfældigvis, at f.eks. i Mozambique går kun 5 % af støttemidlerne til udviklingen af infrastruktur og arbejdspladser. Mener De, at det er tilstrækkeligt?
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand! For det første finansieres handlingsprogrammerne som regel af udviklingsprogrammer, ikke gennem humanitær bistand. De er derfor ikke humanitære bistandsprogrammer. I nogle regioner finansierier vi beskæftigelsesintensive arbejdsprogrammer, særlig i postkonflikt-lande såsom Rwanda, Burundi og Den Demokratiske Republik Congo. Vi yder støtte til en lang række arbejdskraftintensive programmer, bl.a. til bygning og opgradering af veje, mindre vedligeholdelsesprojekter osv., som vil give befolkningen arbejde. Det er udgangspunktet.
For det andet vil jeg benytte Deres spørgsmål til igen at gøre opmærksom på - hvad enten De kan lide det eller ej, De kan have en mening om det eller ej, men dette er en åben debat, og jeg siger det alligevel - at det, Kommissionen gør for øjeblikket ved hjælp af de økonomiske partnerskabsaftaler, som vi for tiden forsøger at indgå med forskellige regioner i udviklingslandene, primært sigter på at oparbejde en dynamisk proces og udvikle en privat sektor, som vil være i stand til at støtte beskæftigelse, skabe velstand og fremgang, og særlig at sikre, at udviklingslandene gradvis kan åbne deres markeder med henblik på at udnytte de mest positive virkninger - og jeg ved udmærket, at der ikke kun er positive virkninger - af globaliseringen.
Endvidere er jeg altid meget overrasket over at se, at der også her i Parlamentet er mange, som er imod indgåelsen af økonomiske partnerskabsaftaler. Når man indser, at en stigning på 1 % i handelen i Afrika svarer til to en halv gange hele den offentlige støtte til udvikling i den verdensdel, vil man forstå, at der aldrig vil ske en bæredygtig udvikling i de fattigste lande, hvis ikke deres økonomi bliver mere fremgangsrig. Som svar på Deres spørgsmål kan jeg forsikre Dem om, at vi har nødforanstaltninger, bl.a. til postkonflikt-perioder, og at vi forsøger at iværksætte dem. Vi støtter rent faktisk beskæftigelsesordninger og arbejdskraftintensive projekter. De er omgående svar. De er nødsituationer.
Bortset fra dette er bistand til handel-politikker de eneste, som i sidste ende kan skabe beskæftigelse og varig beskæftigelse. Der findes ikke en anden mirakelløsning. Det er ikke realistisk at foreslå, at vi f.eks. skal finansiere jobskabelsesordninger, og jeg har faktisk allerede hørt et sådant forslag. I nogle lande er 60 %-70 % af befolkningen under 25 år. Man kan ikke skabe job inden for offentlige arbejder til så mange mennesker. Den eneste løsning på problemet skal være en økonomisk løsning.
Der er derfor to aspekter af dette spørgsmål. Det første er landbrug, som er et vigtigt element, fordi det skaber varig beskæftigelse og skaffer mad til hele familien. Det er sikkert rigtigt, at vi ikke har investeret tilstrækkeligt i landbrugssektoren i de seneste år.
Det andet element er selvfølgelig økonomien. Det er vigtigt at etablere og konsolidere integrerede regionale markeder med henblik på at skabe betingelser for, at den lokale befolkning kan drage fordel af globalisering og økonomisk vækst.
Claude Moraes
(EN) Fru formand! Jeg kan forstå hr. Mitchells frustration over, at spørgetiden til Kommissionen hver måned svinder ind og begynder for sent - det er en frustration, mange parlamentsmedlemmer deler. Jeg havde et spørgsmål om Darfur, og jeg vil spørge Dem om, hvorvidt der blev behandlet fem spørgsmål på 10 minutter, når nu spørgetiden begyndte for sent kl. 18.15, da jeg ankom i salen lige efter kl. 18.20.
Hvis det er tilfældet, er det så rimeligt over for medlemmerne at skabe en situation, hvor de render rundt til møder og forsøger at forudse, hvornår deres spørgsmål bliver behandlet? Kan der gøres noget ved det, især det at spørgetiden til Kommissionen næsten starter for sent hver måned i Strasbourg?
Formanden
Tak for Deres kommentarer, hr. Moraes. Jeg og mine næstformandskolleger, som har ansvaret for spørgetiden, er altid åbne over for måder, vi kan gøre det bedre på, og derfor har vi allerede givet medlemmerne mulighed for at komme op foran i salen.
Timingen i dag er uheldig, men jeg kan kun sige, med respekt for Deres og hr. Mitchells standpunkt, at hr. Staes var her i salen og kunne få sit spørgsmål behandlet, selv om hans spørgsmål kom efter Deres. Det er uheldigt, men det eneste jeg kan sige til Dem lige nu, er, at De må holde øje med skærmene. Vi kan ikke sidde her og lave ingen ting, så vi er nødt til at gå videre til det næste spørgsmål og fortsætte behandlingen, så godt vi kan.
Formanden

Om: Forbedring af færdselssikkerheden i udviklingslandene
Kan Kommissionen redegøre for, hvilke skridt den i øjeblikket tager for at sikre, at færdselssikkerheden øges og forbedres i udviklingslandene, og kan den udtale sig om, hvor effektive de foranstaltninger, der hidtil er truffet, har været?
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand! En af Kommissionens prioriteter for samarbejdet om udviklingen i transportsektoren er at hjælpe regeringerne i udviklingslandene og at forbedre transportsikkerheden, og det inkluderer færdselssikkerheden på vejene. Dette afspejles i Kommissionens politikker. Behovet for politikker, der sigter mod fremme af transportsikkerheden, er et nøgleaspekt i den løbende sektorspecifikke dialog med partnerregeringerne, og der henstilles nu i interne direktiver til, at der indarbejdes bestemte sikkerhedsforanstaltninger, når der udarbejdes vejprojekter, som finansieres af Kommissionen.
I en vurdering af Kommissionens indgriben i transportsektoren i udviklingslandene, som blev fuldført i 2004, bemærkes det, at der i størstedelen af vejprojekterne blev taget højde for sikkerhedsaspekterne. For at give nogle konkrete eksempler indeholder de fleste vejbygningsprojekter vejskilte og afmærkninger og fastsatte hastighedsgrænser, og i mange af projekterne blev der også foreslået en udvidelse af rabatterne for at skabe fri passage for ikkemotoriserede transportmidler og fodgængere.
I visse lande har Kommissionen også finansieret tiltag, der var specielt stilet mod færdselssikkerhed på vejene, som f.eks. udarbejdelsen af en færdselslov og udstyr til kontrolcentre for køretøjer, særligt i Albanien, og indførelsen af regler for trafiksikkerhedskontrol i Mali. Et projekt, der er i gang i Cameroun, hjælper med at finansiere forskellige anlægsprojekter, herunder installering af autoværn for at forbedre sikkerheden på Douala-Yaoundé-hovedvejen tillige med en kampagne, der skal gøre trafikanterne mere bevidste om trafiksikkerheden.
Der er tydeligvis mere, vi kan gøre. Fremskridt afhænger først og fremmest af partnerregeringernes engagement med hensyn til at fremhæve trafiksikkerhedsspørgsmålene, indsamling og analyse af ulykkestallene, indførelse af regler og bestemmelser, som definerer standarder, og oprettelse og styrkelse af de organisationer, der er ansvarlige for den almindelige gennemførelse af trafiksikkerhedspolitikken.
Jim Higgins
(EN) Fru formand! Som kommissæren ved, udgiver det europæiske færdselssikkerhedsråd jævnligt meget nyttige betænkninger om statistikker vedrørende standarder for trafiksikkerhed, og om hvordan forskellige lande generelt klarer sig. Her kan man meget tydeligt se, at de østeuropæiske lande og mit eget land Irland desværre ligger langt nede på listen. Er kommissæren enig i, at det største problem er, at uheld, der betegnes som uheld, slet ikke er uheld? De skyldes i stedet for høj hastighed, dårlige vejstandarder og i mange tilfælde indtagelse af for meget alkohol. Vi ved, at der kommer et fælles europæisk kørekort i 2013, og jeg vil derfor spørge kommissæren om, hvorvidt der er udsigt til, at dette fælles europæiske kørekort kan fremskyndes og indføres hurtigere. Er kommissæren desuden enig i, at når personer med et gyldigt kørekort flytter fra én medlemsstat til en anden og ønsker at køre bil der, skal de ikke være forpligtet til at gå op til en teoriprøve i de færdselsregler, den skiltning og de forskellige andre forhold, der gælder i det land, de nu er bosiddende i?
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand! Jeg ved ikke, om dette spørgsmål var rettet mod mig. Henviser De til udviklingen, eller er det et mere generelt spørgsmål, for jeg føler ikke, at det blev stillet specielt til mig i min egenskab af kommissær for udvikling?
Med hensyn til spørgsmålet fra hr. Higgins troede jeg, at jeg allerede havde svaret på det, men det er klart, særligt i forbindelse med vejinfrastrukturprojekter, som vi finansierer, at der som regel er indbygget vedligeholdelsesbetingelser, men der er også andre betingelser. Vi har f.eks. finansieret en færdselslov, og det siger sig selv, at det, vi gør i EU, kan være en kilde til inspiration for nogle af de lande, vi drøfter.
Vedrørende det spørgsmål, der blev stillet mere direkte til mig, føler jeg mig ikke kompetent til at svare på det, men jeg vil gerne lade det gå videre til min kollega hr. Barrot, hvis De ønsker det.
Det vil jeg gøre: Jeg vil lade spørgsmålet gå videre til min kollega.
Robert Evans
(EN) Fru formand! Jeg havde ligesom kommissæren forstået spørgsmålet sådan, at det omhandlede færdselssikkerheden i udviklingslandene, ikke i EU-medlemsstaterne.
Har kommissæren kørt på vejene i Sydasien, hvor kommissærens henvisning til færdselsreglerne med dyb respekt i mange tilfælde kan virke komisk, da trafikken kører meget hurtig i begge sider af vejen og i begge retninger på samme tid, hvilket selvfølgelig medfører trafikuheld, især når der også både kører folk i lastbiler og rickshaw? Har kommissæren under sine drøftelser med landene i Sydasien foreslået, at EU - med alle de råd, som hr. Higgins kunne give fra Irland og andre lande - kunne hjælpe dem med at forbedre færdselssikkerheden, måske indføre færdselsregler, der ikke findes, og hjælpe dem med at nedbringe antallet af døde på vejene?
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand! Jeg er ikke modstander af, at EU yder bistand. Jeg har som eksempel citeret netop det tilfælde, De nævnte, nemlig færdselsloven. Det er klart, at dette kunne være en del af et projekt, som Kommissionen kunne finansiere som led i god forvaltningsskik, f.eks. gennem styrkelse af retsforskrifterne og konsolidering af de nationale myndigheders kapacitet. Det er noget af det, vi gør. Hvad vejene angår, er det sandt, at vi visse steder, særligt hvor vi ved, at der er meget fodgængerfærdsel, også forsøger at forbedre vejkantsrabatterne og inkludere ulykkesbekæmpelse i vores færdselssikkerhedsprojekter.
Globalt set og som en del af den politiske dialog inkluderer vi alle disse spørgsmål, men i det budskab, som vi af og til sender vores partnere, bør det fastslås, at de også skal tage fat på disse politiske spørgsmål. Når jeg hører denne type spørgsmål, tænker jeg altid: "Skal vi gøre alt for dem?" Vi kan ikke gøre alt. Vi kan inspirere og komme med forslag, vi kan skaffe midler og hjælpe, men vi kan ikke bestemme hos dem, hvis job det er at bestemme. Det er som at tage pakker under juletræet. Folk forventer, at et udviklingssamarbejde skal omfatte alt.
De må ligeledes forstå, at med de budgetressourcer, jeg har til rådighed, må jeg fokusere på hovedprioriteterne. Hr. Mitchell fremhævede helt korrekt millenniumudviklingsmålene. De er hovedprioriteterne. Vi er parate til at hjælpe, og vi skaffer midler, men partnerlandene skal bede om disse. Det er en af betingelserne. Under dialogprocessen forsøger vi sommetider at foreslå den slags.
Hr. Bowis er her ikke, men jeg kan fortælle Dem, at jeg f.eks. i gennemførelsen af vores udviklingspolitikker forsøger at indpode en endnu større bevidsthed i vores partnere om de handicappedes situation. De problemer, som berører de handicappede, bliver der almindeligvis ikke taget hensyn til af partnerlandene eller partnerregeringerne. Vi har derfor en hel række parallelinitiativer og politikker, som vi forsøger at foreslå og gennemføre, men glem ikke, at vi kun kan finansiere disse projekter, hvis partnerlandet henvender sig eller kommer med en anmodning.
På grund af at EU finansierer et stort antal vejbygnings- og vejinfrastrukturprojekter, dukker dette særlige aspekt - og bestemt spørgsmålet om færdselssikkerhed - naturligvis op under disse forhandlinger og drøftelser.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Fru formand! Statistikker viser, at skadesprocenten på grund af ulykker og deres konsekvenser i EU-lande udgør ca. 2 % af EU's BNP, hvilket betyder, at denne procent er enorm. Har vi lignende tal for den tredje verden og for udviklingslandene? Er procentdelen højere eller lavere? De har angiveligt færre biler i disse lande. Procentdelen kan derfor være lavere. Mens vi er helt på det rene med, at Kommissionen ikke kan gøre alt for de pågældende lande, vil jeg gerne vide, om disse lande lærer noget af erfaringerne i EU, hvor antallet af ulykker er faldet med 50 % i løbet af de sidste fem år.
Louis Michel
medlem af Kommissionen. - (FR) Fru formand! Jeg er helt enig. Jeg har simpelthen ikke ressourcerne til en optælling af antallet af trafikulykker i udviklingslandene.
Jeg må derfor gå ud fra det, som regeringerne fortæller mig. Det er tydeligt, at der sker ulykker, men den lavere trafiktæthed og det lavere antal transportmidler betyder f.eks., at der sker mange flere ulykker på arbejdspladsen, i markerne osv.
Med hensyn til trafikulykker på vejene kan jeg kun rette mig efter de tal, jeg får fra vores partnerlande, hvis jeg overhovedet får nogen. Hvis De nu beder mig om at finansiere statistikprojekter, vil jeg være yderst tøvende, fordi jeg ikke mener, vi har ressourcerne til engagere os i mikroledelse for vores partnere.
Jeg mener, at vi bliver nødt til at fokusere på de store linjer, hvis vi skal være effektive. Der er ingen andre løsninger. Hvis vi begynder at "mikrostyre" alle de små detaljer, mister vi vores politiske retningslinjer, vi vil gå op i det hele, vi vil ikke have en virkelig strategi eller et system at holde os til, der er ikke længere nogen sammenhæng - ingen af disse ting.
Det er helt klart gode spørgsmål, De har stillet, og det er helt rigtigt at tage disse sager op i vores dialog med partnerne. Jeg må imidlertid fortælle Dem, at tingene ikke er så ligetil, når det kommer til at vække vores partneres interesse og fange deres opmærksomhed på disse områder. Jeg har derfor lovet hr. Bowis - som tilfældigvis ikke er her, men jeg gav ham et løfte for mindst to år siden, og jeg holder det nu blot for at være metodisk - at vi ville inkludere kategorien "handicappede" side om side med vores politikker om ligestilling mellem mænd og kvinder og børns rettigheder. Jeg kan imidlertid forsikre Dem om, at tingene ikke er så enkle der, hvor det foregår. Tingene er ikke nær så entydige, og hver gang skal vi forsøge igen og igen. Jeg er helt enig i alt det, De har sagt, men jeg kan ikke gøre ting for vores partnerlande, som de helt klart ikke synes at være parate til endnu.
Kommissionen forfølger derfor alle disse punkter, som er relevante spørgsmål, men det er umuligt at mikrostyre alting.
Formanden

Om: Dialog om cypriotisk forsoning
Hvordan vurderer Kommissionen mødet den 5. september 2007 mellem Republikken Cyperns præsident Papadopoulos og lederen af det tyrkisk-cypriotiske samfund Talat?
Mener Kommissionen ikke, at man i forsøget på at finde en fælles løsning med to samfund bør højne kvalitetsniveauet ved at anmode Nicosia om at føre dialogen på højeste politiske niveau (mindst på ministerniveau) ifølge en klart defineret tidsplan frem for at overlade den til ekspertudvalg?
Hvad er der sket med resten af den lovede økonomiske støtte til det nordlige Cypern, hvoraf kun 10 % er blevet udbetalt til dato?
Olli Rehn
Fru formand! Kommissionen hilser mødet mellem de to ledere den 5. september 2007 og enigheden om hurtigst muligt at påbegynde den proces, der skal føre til en samlet løsning på Cypern-problemet, velkommen. Vores mål er, at der skal indledes seriøse forhandlinger om en samlet løsning i FN-regi uden unødvendig forsinkelse. Aftalen fra den 8. juli 2006 mellem lederne af de to samfund på øen bør bane vej for en sådan dialog, som kan være vedvirkende til, at dialogen om en samlet løsning genoptages fuldt ud.
Med hensyn til spørgsmålet om økonomisk støtte, der er brugt med udgangen af september i år, var det samlede beløb i henhold til hjælpeprogrammet for det tyrkisk-cypriotiske samfund 24 millioner euro - dvs. 9 % af det samlede beløb - og der blev ansøgt om 44 millioner euro. En stor del af programmet er afsat til investeringer i infrastruktur, der kræver mere forberedelsestid, og som størstedelen af betalingerne sker til i den sidste del af programmets periode, som løber til december 2012.
Til trods for de udfordringer, der er som følge af den unikke politiske, diplomatiske og juridiske status, mener Kommissionen, at gennemførelsen af hjælpeprogrammet overordnet er på sporet i øjeblikket.
Marco Cappato
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke kommissæren og understrege, at Kommissionen indtrængende skal anmode parterne om at forhandle på ministerniveau, dvs. på højeste niveau, for at komme ud af dødvandet. Det valg, der skal afholdes i februar i Nicosia, i den græske del, kan selvfølgelig gøre det vanskeligt at fremskynde tingene i øjeblikket, men det er en god idé at begynde at investere i tiden efter valget fra nu af.
Olli Rehn
Fru formand! Jeg takker det ærede medlem for dette forslag. Vi forsøgte faktisk dette i slutningen af 2006 under det finske EU-formandskab. Der blev gjort en ihærdig diplomatisk indsats for at få ophævet de økonomiske sanktioner og handelssanktionerne i og omkring Cypern, hvilket kulminerede på nogle møder i Helsinki, der dog ikke gav nogen resultater.
Jeg mener derfor, at det, vi må lære af dette, er, at vi skal arbejde for en samlet løsning, og vi har brug for FN's hjælp i den forbindelse. Vi mener jo før, jo bedre og senest efter præsidentvalget, så 2008 skal være året for seriøse forhandlinger og resultater vedrørende en samlet løsning for genforeningen af Cypern.
Reinhard Rack
(DE) Fru formand, hr. kommissær! Vi har fået at vide, at det kun er en lille procentdel af EU's midler, der stilles til rådighed for den nordlige del af Cypern. Hvordan forholder det sig med hensyn til de forpligtelser, der skal opfyldes af den nordlige del af Cypern? Sker der ikke også forsinkelser her? Jeg har også et supplerende spørgsmål til vores parlamentskollega. Den terminologi, han har anvendt, vedrører to separate stater og ikke to grupper, på grund af at der er henvist til ministerniveau, præsidenter og kolleger. Gavner det debatten?
Olli Rehn
Fru formand! Jeg tror faktisk, at dette spørgsmål delvist var stilet til hr. Cappato. Det er klart, at Kommissionen ikke henviser til nogen form for regering i den nordlige del af Cypern, men samtidig er der naturligvis to samfund på øen. Der er det græsk-cypriotiske samfund, og der er det tyrkisk-cypriotiske samfund. Vi opfordrer lederne af de to samfund til at fortsætte deres indsats, så forhandlingerne om en samlet løsning i FN-regi genoptages, og vi forventer, at de gør det.
Formanden
Inden vi går til næste spørgsmål vil jeg igen give medlemmerne mulighed for og opfordre Dem til at komme op foran i salen, hvis De deltager i spørgetiden. Det gør det lidt mere dynamisk.
Formanden

Om: EU-forvaltning i Kosovo
Hvordan bedømmer Kommissionen situationen med hensyn til forberedelserne til oprettelse af en EU-forvaltning i Kosovo næste år samt sandsynligheden for at nå til klarhed om statusspørgsmålet inden den 10. december 2007?
Olli Rehn
Fru formand! EU agter at påtage sig en større rolle i forbindelse med Kosovos fremtidige status. Samtidig med de igangværende statusforhandlinger forberedes oprettelsen af et fremtidigt internationalt civilt kontor og en retsstatsmission i FUSP-regi i Kosovo.
Kommissionen finansierer fælles aktioner i FUSP-regi til oprettelse af planlægningsgrupper i Pristina. Disse grupper har udarbejdet planerne for de fremtidige missioner med udgangspunkt i Ahtisaariplanen. De fremtidige missioners endelige udformning afhænger imidlertid af statusforhandlingernes præcise resultat. Kommissionen har arbejdet tæt sammen med de to grupper for at sikre en sammenhængende generel EU-tilstedeværelse i forbindelse med Kosovos fremtidige status.
Jeg vil også benytte lejligheden til at takke Europa-Parlamentet for dets fremragende samarbejde i forbindelse med at sikre finansieringen af disse meget vigtige missioner. Kommissionen støtter arbejdet i den internationale trojka, som i øjeblikket fører forhandlingerne, fuld ud, og trojkaens arbejde skal ende med et resultat senest den 10. december, hvilket blev bekræftet af kontaktgruppen på ministerplan i New York i september. Det er for tidligt at spekulere i, hvornår præcis Kosovos status bliver fastlagt, men det er klart, at det ikke gavner nogen at trække processen i langdrag. Vi er klar til at vende hver en sten og gå endnu videre for at opnå en forhandlingsløsning, hvilket ville være det bedste for alle. Vi opfordrer begge parter og vores partnere i det internationale samfund hertil, mens vi naturligvis samtidig forbereder os på gode og dårlige scenarier med hensyn til Kosovos status.
Bernd Posselt
(DE) Fru formand! Mange tak for det gode svar, hr. kommissær. Der er to punkter, som jeg gerne vil lægge vægt på. For det første, som De ved, stemte Parlamentet med 75 % flertal for en internationalt overvåget uafhængighed til Kosovo på grundlag af Ahtisaariplanen. Vi stemte imod planerne om en deling af Kosovo og mod en eventuel tilbagevenden til styring fra Beograd. Jeg vil gerne vide, om Kommissionen støtter denne holdning.
For det andet var jeg ligesom Dem i Beograd i sidste uge, og som De har sagt, jo længere tid beslutningsprocessen varer, jo mere destabiliserende vil virkningen på Serbien blive. Serbien har også brug for en hurtig beslutning for at være i stand til at forfølge sin kurs mod en fremtid i EU.
Olli Rehn
Fru formand! Som hr. Posselt sagde, er Serbien i høj grad et afgørende land, og derfor tog vi også initiativ til stabiliserings- og associeringsaftalen med Serbien sidste uge med vicepremierminister Đelić i tilstedeværelse af præsident Tadić. Det er Serbiens første konkrete skridt mod EU. Hvis Serbien samarbejder fuldt ud med Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende Det Tidligere Jugoslavien, kan vi og medlemsstaterne underskrive aftalen, som dermed kan give Serbien kandidatstatus.
Vi er således klar til at gå videre, når Serbien er klar, og dette hjælper Serbien med at lægge sin nationalistiske fortid bag sig og gå sin europæiske fremtid i møde.
Hubert Pirker
(DE) Fru formand, hr. kommissær! Vi håber bestemt alle, at statusspørgsmålet bliver løst den 10. december. Spørgsmålet er imidlertid: Hvad nu, hvis der ikke er nogen løsning? Hvilke risici er der så efter Deres mening for regionen som helhed? Er der en vej ud af den situation eller alternative strategier, hvis der faktisk ikke foreligger nogen aftale den 10. december?
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Vi arbejder meget seriøst og hårdt for at opnå en forhandlingsløsning vedrørende statusspørgsmålet. Vi støtter ambassadør Wolfgang Ischinger, som er ansvarlig for at styre trojkaens arbejde som EU's repræsentant. Jeg mener, at det er vigtigt, at vi målretter vores overvejelser og offentlige udtalelser mod at støtte trojkaens arbejde og opfordre de to parter til at gribe muligheden og udnytte denne sidste chance, denne ekstratid eller overtid, for at opnå konkrete resultater ved forhandlingerne.
Som enhver ansvarlig institution må EU, EU's medlemsstater, Kommissionen og Europa-Parlamentet være forberedt på forskellige scenarier, men jeg vil ikke spekulere i uheldige udfald nu. Lad os nu fokusere på forhandlingerne, samtidig med at vi forbereder missionerne, både Kommissionens mission og Rådets FUSP-mission, så vi er klar til at gøre vores del og påtage os ansvaret, når der er en afklaring af Kosovos status.
Formanden

Om: Tiltrædelsesforhandlinger med Kroatien
I juni 2004 fik Kroatien endelig tildelt status som officiel tiltrædelseskandidat af EU. I oktober 2005 blev tiltrædelsesforhandlingerne indledt officielt, hvorunder de første 12 forhandlingskapitler blev åbnet. Kroatien selv tilstræber en afslutning på tiltrædelsesforhandlingerne i 2008/2009. Den positive udvikling i Kroatien inden for markedsøkonomi, retsstatslighed samt demokrati og menneskerettigheder gør, at dette tidspunkt absolut forekommer realistisk. Dog er det et spørgsmål, om det kan overholdes af EU, da det er blevet fremført, at en institutionel reform af EU er en forudsætning for udvidelsen.
Hvordan bedømmer Kommissionen tiltrædelsesforhandlingernes status? Hvilken hjælp yder (eller planlægger) Europa-Kommissionen at yde for at sikre, at Kroatien kan tiltræde EU så hurtigt som muligt?
Olli Rehn
Fru formand! Tiltrædelsesforhandlingerne med Kroatien skrider hurtigt fremad i øjeblikket. Som De nok husker, startede tiltrædelsesforhandlingerne den 3. oktober 2005, eller for at være præcis, den 4. oktober, da det var sent om natten eller tidligt om morgenen, afhængigt af hvordan man definerer det i Luxembourg. Screeningsprocessen blev afsluttet et år senere i oktober 2006, og alle 33 screeningrapporter er afleveret til Rådet.
På nuværende tidspunkt er der åbnet 14 forhandlingskapitler ud af 35 og afsluttet to. Forhandlingerne skrider frem i et jævnt tempo. Jeg vil tilføje, at vi har fastsat kriterier for åbning af 10 kapitler - eller Rådet har fastsat dem for at være mere præcis - hvilket skal meddeles Kroatien. I øjeblikket overvejer vi kun kriterier for åbning af et kapitel om retsvæsen, frihed og sikkerhed. Vi håber dog, at det arbejde, Kroatien udfører for at opfylde kriterierne for åbning af kapitler, gør, at vi kan anbefale, at der åbnes yderligere et eller to forhandlingskapitler meget snart.
Til slut vil jeg sige, at det vigtigste i forhold til de næste skridt er, at der sker yderligere fremskridt inden for de mest vanskelige kapitler. Det gælder hovedsageligt de kapitler, hvor der ikke er fastsat åbningskriterier. I sidste ende bestemmes det tempo, hvormed Kroatien nærmer sig EU, af landets egen evne til at opfylde alle nødvendige krav.
Michl Ebner
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg er taknemmelig for kommissærens præcisering. Efter min mening er de fremskridt, der er gjort, bestemt tilfredsstillende, men der kunne gøres endnu mere. Så vidt jeg ved - og jeg er medlem af Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Kroatien - er det kroaterne, der presser på, men de får ingen positiv respons fra Kommissionen. Jeg vil derfor gerne anmode Kommissionen om en øget indsats til fordel for Kroatien, således at det kan indtræde i EU i 2009.
Olli Rehn
Fru formand! Jeg er enig i, at der først og fremmest skal ske mere fra Kroatiens side.
Lad mig blot illustrere udfordringerne: de tekniske forhandlinger danner overbygningen for forhandlingerne om den gældende fællesskabsret, mens de faktiske reformer danner grundlaget - fundamentet - for forhandlingerne. For Kroatien, Tyrkiet eller eventuelle andre fremtidige kandidatlande er det på mange områder klart, at der først skal ske fremskridt med de faktiske reformer, for at visse kriterier for åbning af tekniske forhandlinger opfyldes.
Det konkrete eksempel, jeg tænker på, er skibsbyggeri og stål. Vi kan anbefale, at der åbnes et kapitel om konkurrencepolitik og statsstørre, som er et af hovedkapitlerne i EU-lovgivningen, så snart vi ser, at Kroatien reelt er begyndt at gennemføre strukturreformer inden for skibbygnings- og stålsektoren og har opnået resultater med disse.
Derfor er det i første omgang op til den kroatiske regering og det kroatiske parlament at skabe fremskridt med disse reformer og således bane vejen for, at der kan ske fremskridt i de tekniske forhandlinger.
Reinhard Rack
(DE) Fru formand! Det er meget sandsynligt, at Schengengrænsen mellem Italien og Østrig den 21. december vil blive udvidet til at omfatte endnu et land, nemlig Slovenien. Har det nogen forbindelse med åbningen af et kapitel - om det fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - i tiltrædelsesforhandlingerne? Giver det i virkeligheden nogen mening at bygge store nye eksterne grænser her, som skal ophæves om få år?
Olli Rehn
Fru formand! Jeg mener nok, at spørgsmålet giver mening, hvis man bruger sin sunde fornuft, hvilket også er tilladt for en kommissær. Samtidig har Slovenien efter en massiv indsats opnået en situation, hvor landet bliver en del af Schengenaftalen om fri bevægelighed for personer, og det er et faktum, at Slovenien er medlem af EU. Kroatien bliver medlem af EU om nogle år, og derfor vil vi have den aftale, det ærede medlem henviser til, indtil Kroatien kan komme med i Schengenaftalen som EU-medlem.
På mellemlang eller lang sigt bør vi dog have en situation, hvor alle landene på Vestbalkan er en del af EU og en skønne dag også en del af Schengenaftalen om fri bevægelighed for personer. Det er meget vigtigt i europæiseringen af civilsamfundet i landene på Vestbalkan på længere sigt.
Bernd Posselt
(DE) Fru formand, hr. kommissær! Jeg tror, at Sanaderregeringen og hovedforhandleren hr. Drobnjak gør et førsteklasses stykke arbejde, men der er efter min mening to problemer. For det første hører jeg f.eks. fra Slovakiets side, at der fastsættes vilkår for Kroatien, som ikke blev fastsat på samme måde for Slovakiet.
Det andet spørgsmål er: Hvad er situationen med hensyn til Kommissionens egne evner til at behandle denne ansøgning? Jeg har hørt, at der er rigtig mange sager, der får lov at ligge, fordi der ikke er tilstrækkelig kapacitet til at behandle den Kroatiske ansøgning. Er det korrekt?
Olli Rehn
Fru formand! Jeg tror, at der var uklarhed i tolkningen, da jeg ikke tror, at det ærede medlem vil have sagt, at Kommissionen har vanskeligt ved at håndtere denne sag korrekt.
Vi håndterer sagen med al den omhu og beslutsomhed, der skal til. Faktisk sker der fremskridt i forhold til Kroatien, som jeg sagde tidligere, på grund af landet egne fremskridt.
Hvis der blev henvist til grænsetvisten og miljø- og fiskerizonen, som især vedrører de bilaterale forbindelser mellem Kroatien og Slovenien, er det et bilateral anliggende, og vi opfordrer både Kroatien og Slovenien til at løse disse gamle problemer.
Jeg tror på, at begge lande vi øge indsatsen og intensivere arbejdet for at udnytte denne mulighed og forsøge at løse de udestående problemer, f.eks. grænsetvisten, senest umiddelbart efter parlamentsvalget i Kroatien.
Formanden

Om: Levevilkår og uddannelse for illegale mindreårige indvandrere
Blandt de illegale indvandrere i EU er der også et antal mindreårige, hvis fremtidige ophold og uddannelse på europæisk område er usikker og ikke baseret på fælles standarder.
Er det som led i den kommende strategi for barnets rettigheder muligt at udforme en fælles europæisk politik for sikring af menneskeværdige levevilkår og uddannelse for disse mindreårige indvandrere, der på illegal vis ankommer til EU, baseret på overholdelse af medlemsstaternes internationale forpligtelser?
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Det er rigtigt, at børn, der opholder sig illegalt i et land, ofte ikke har mulighed for at gå i skole og således fratages deres muligheder fra starten.
Som det er nævnt i vores europæiske strategi for barnets rettigheder, kræver det, at der er et grundlag i traktaterne, før der kan iværksættes foranstaltninger inden for et bestemt politikområde for at sikre børns rettigheder, og inden for indvandringsområdet er der ikke et sådant specifikt grundlag.
Når det kommer til substansen, findes der dog allerede en fælles standard - i det mindste en minimumstandard - da alle medlemsstater skal overholde internationale menneskerettighedskonventioner. Medlemsstaterne skal ifølge den europæiske menneskerettighedskonvention give en person visse rettigheder uanset personens indvandringsstatus, f.eks. akut lægehjælp eller tilstrækkelige midler til sit underhold.
Med hensyn til konventionen om barnets rettigheder må vi huske på, at den, foruden de specifikke bestemmelser, forpligter medlemsstaterne til altid at tage hensyn til barnets tarv.
På fællesskabsplan forudser Kommissionens forslag til et direktiv om tilbagesendelse, at der ikke skal træffes afgørelse om tilbagesendelse, i tilfælde hvor medlemsstater er underlagt forpligtelser, der er afledt af internationale fundamentale rettigheder, f.eks. retten til uddannelse eller retten til at have en familie.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
- (EL) Fru formand, hr. kommissær! Tak for Deres korte svar. Mit tillægsspørgsmål er: Bliver medlemsstaternes forpligtelser overholdt, og tager De hensyn til, at vi ikke kun har illegale børneimmigranter, men også illegale børnemenneskehandlere? På min ø Chios, som ligger ud for Lilleasiens kyst, er der arresteret en 14-årig menneskehandler.
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Det spørgsmål, de har rejst, er naturligvis et af de mest følsomme overhovedet. Det kræver naturligvis handling fra EU's side. Det er derfor, at jeg for nogle måneder siden med henvisning til sort arbejde udført af immigranter på den ene side og mennesker, der kommer ind i EU og derefter overskrider deres opholdstilladelse, på den anden foreslog et direktiv med det formål at straffe arbejdsgiverne.
I tilfælde hvor sort arbejde berører de mest sårbare grupper - det tilfælde, De har fremført - som f.eks. børn, der rekrutteres illegalt og derefter udnyttes, har jeg foreslået fængselsstraffe. Udnyttelse på det sorte marked af særligt udsatte grupper, som det er tilfældet med børn, er efter min mening det alvorligste tilfælde af alle. Det er ikke alle EU-medlemsstater, der i øjeblikket har strenge straffe for arbejdsgivere, der illegalt udnytter kvinder og børns arbejde, og jeg mener, at vi har brug for en sådan lovgivning på EU-plan.
Hubert Pirker
(DE) Fru formand, hr. kommissær! Hvad uddannelse og oplæring af illegale børneimmigranter angår, taler vi om et yderst følsomt område. Vi ved også, at de organisationer, der beskæftiger sig med menneskehandel, ikke skyr nogen midler overhovedet. Mener De ikke, at der kan være en vis risiko for, at børn kan blive sendt forud, således at forældrene derefter kan slutte sig til dem gennem en familiesammenføringsproces og på den måde forcere illegal indvandring?
Så meget som jeg hilser bestræbelserne for at beskytte børnene velkommen, ser jeg en risiko for, at dette kunne sætte yderligere skub i den illegale indvandring.
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (FR) Fru formand! Jeg tror, De har ret. Der er brug for en større årvågenhed, fordi ligesom De er, er jeg overbevist om, at det er yderst vigtigt at overvåge aktiviteterne hos de private organisationer, der er involveret i arbejdet med at passe på disse børn eller at fremsætte tilsyneladende attraktive forslag om uddannelse osv., som i nogle tilfælde kan være en forløber for illegale aktiviteter.
Derfor har vi sat særlig fokus på dette spørgsmål i gennemførelsen af EU-strategien til bekæmpelse og forebyggelse af handel med mennesker generelt og de mest sårbare i særdeleshed, særligt børn. Jeg har i mit forslag til en EU-strategi om børns rettigheder inkluderet en særlig artikel om de private organisationers aktiviteter, som skal overvåges, når de får overdraget opgaven med at beskytte børn.
Formanden

Om: System for ind- og udrejse
Kommissær Frattini har i en skrivelse for nylig nævnt, at eventuelle forslag til et system for ind- og udrejse ville blive fremsat først i 2008, så snart resultaterne af to igangværende undersøgelser lå klar. Men pressen har siden kunnet rapportere, at kommissær Frattini til et uformelt møde med EU's justits- og indenrigsministre i starten af oktober opfordrede til, at der oprettes et register over biometriske identifikatorer af alle personer, som rejser ind eller ud af EU, men ikke er borgere i nogen af medlemsstaterne.
Hvordan er Kommissær Frattini i stand til allerede at fremlægge en plan for et EU-system for ind- og udrejse, når der endnu ikke har været nogen meddelelse fra Kommissionen om resultaterne af feasibility-undersøgelserne?
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Som det ærede medlem ved, har det portugisiske formandskab medtaget emnet om nye teknologier og integreret grænsekontrol til drøftelse på udenrigsministrenes uformelle rådsmøde den 1. oktober.
Formandskabet præsenterede idéer, der skal øge sikkerheden og lette passage af grænserne. Jeg deltog naturligvis i Rådets drøftelse.
Europa er nødt til at udnytte de store muligheder, de nye teknologier giver inden for grænsekontrol. De fremskridt, der er sket inden for biometriske teknologier, vil sikre en hurtigere og mere pålidelig identifikation af rejsende. Som et konkret eksempel på de skridt, EU har taget indtil nu, kan nævnes indførelsen af biometriske pas og udviklingen af visuminformationssystemet (VIS) og anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II), som vil bane vej for øget brug af biometriske identifikatorer ved grænserne. Vi har naturligvis arbejdet tæt sammen med Parlamentet om begge emner.
Ændringen af grænseprocedurerne kan ikke ske fra den ene dag til den anden. Der kræves derfor en gradvis tilgang til det. Det er vigtigt at gennemføre det, der allerede er planlagt, inden vi går i gang med endnu mere ambitiøse projekter. Det er dog nødvendigt at udvikle og fastholde en langsigtet strategi og vision fulgt op af en grundig konsekvensanalyse.
I begyndelsen af næste år fremlægger jeg en meddelelse, ikke et lovforslag, hvori det skitseres, hvordan et system for ind- og udrejse og et program for registrerede rejsende kunne se ud. I meddelelsen vil de forskellige muligheder og deres indvirkning blive vurderet, herunder i forbindelse med databeskyttelse og andre grundlæggende rettigheder. Et system for ind- og udrejse og et program for registrerede rejsende skal ses sammen som en del af den samme pakke af foranstaltninger. Forenkling af kontrollen af rejsende i god tro giver os mulighed for at målrette ressourcerne mod højrisikorejsende. En hurtigere grænsekontrol for rejsende i god tro kan opveje den ekstra tid, det tager at passere grænserne, når man anvender et system for ind- og udrejse.
Ved indførelse af sådanne synergier fra et automatisk system med forretningsprocedurerne og udstyret til SIS II og VIS er vi nødt til nøje at undersøge, om vi anvender vores eksisterende infrastruktur så effektivt som muligt. Denne meddelelse om et system for ind- og udrejse, som jeg fremlægger i februar, bliver en del af en grænsepakke, der også kommer til at omfatte evalueringsrapporten om Frontex, som det er bestemt ifølge Haagprogrammet, og en meddelelse om et europæisk overvågningssystem (EUROSUR).
Jeg ser derfor frem til en rigtig strategisk drøftelse med medlemsstaterne og Parlamentet om den fremtidige retning for EU's grænsepolitik, hvor nye teknologier kommer til at spille en afgørende rolle. Med andre ord vil det efter min mening blive et udgangspunkt for en bred strategisk tilgang og drøftelse.
Sarah Ludford
(EN) Fru formand! Jeg ser da også frem til en sådan strategisk drøftelse, og jeg havde ingen problemer med første del af Deres svar, hr. kommissær. Det, der dog bekymrer mig, er, at det blev rapporteret, at De på udenrigsministrenes uformelle rådsmøde den 1. oktober opfordrede til, at der blev oprettet dette ind- og udrejseregister, hvilket var utroligt vigtigt efter Deres mening, men De havde ikke fortaget en feasibility-undersøgelse. I meddelelsen fra 2005 fremgik det, at det ville være et kæmpe organisatorisk skridt, og at det derfor muligvis ville være risikabelt og dyrt at gennemføre. Går De ikke ind for det?
Den anden del af Deres svar var en salgstale for systemet til ind- og udrejse. Vi ved ikke, hvad det kommer til at betyde - herunder for databeskyttelse og organisering - er disse elementer proportionale? De siger dog allerede, at det er utroligt vigtigt. For mig er det lidt det samme som at starte med at bygge taget på et hus.
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Som De ved, er Parlamentet ved formanden for Udvalget om Borgernes Frihedsrettigheder naturligvis inviteret til at deltage - og deltager - i uformelle møder i Rådet. Så vidt jeg ved, sagde jeg imidlertid nøjagtig det samme ved den lejlighed, som jeg siger til Dem i dag. Jeg sagde specifikt, at konsekvensvurderingen vil blive fremlagt og offentliggjort på Kommissionens websted sammen med forslag til meddelelse. Alle vil være i stand til at se konsekvensvurderingen, de forskellige implikationer og vores forslag. Derefter vil der naturligvis blive åbnet en debat, af den årsag, jeg har angivet. Vi taler om en meddelelse indeholdende mulige arbejdsmetoder, ikke om et lovforslag.
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Jeg vil bede kommissæren om at kommentere en EU-problemstilling om ind- og udrejse: muligheden for at Irland, måske efter aftale med Nordirland, bliver en del af Schengenområdet set i forhold til det, der sker med Det Forenede Kongerige angående landets initiativ om e-grænser (e-Borders). Hvis De eventuelt blot kommentere dette emne, da der er meget at sige om det.
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Det er lidt for tidligt, fordi baronesse Ludford straks ville komme tilbage og fortælle mig, at jeg vender tingene på hovedet. Det ønsker jeg ikke. Det, jeg kan sige, er, at jeg naturligvis ville være tilhænger af at overtale eller opmuntre et land som Irland til at deltage fuldt ud i fællesskabet med hensyn til frihed og sikkerhed. Alt, hvad jeg kan sige, er, at så snart alle de forskellige tekniske muligheder med hensyn til at nå frem til et forslag er offentliggjort - faktisk meget snart - finder Irland og andre sandsynligvis et tilfredsstillende svar, i den forstand at en eller anden mulighed vil være fordelagtig for borgerne eller ej. På det tidspunkt kommer vi selvfølgelig tilbage og tager en indgående drøftelse.
Formanden

Om: Bestemmelser om oplysning af personlige data om EU-borgere til tredjelande i den nye traktat
Ifølge min kollega EP-medlemmet Elmar Brok, der er medlem af Europa-Parlamentets delegation til regeringskonferencen, er Rådets medlemmer blevet enige om, at den nye traktat skal indeholde en bestemmelse, der tillader udlevering af personlige data vedrørende EU-borgere til tredjelande.
Denne bestemmelse er blevet foreslået uden, at borgerne er blevet advaret på forhånd endsige er blevet inddraget, og der er ikke taget hensyn til Europa-Parlamentets modstand imod dette forehavende, som det allerede har givet udtryk for i sin beslutning P6_TA(2007)0347 om PNR-aftalen mellem EU og USA (luftfartsselskabers overførsel af data vedrørende passagerer). Er Kommissionen enig i, at der eventuelt indføjes en sådan bestemmelse i den nye traktat? Hvis ikke, hvordan vil Kommissionen så give udtryk for sin modstand?
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Den nye traktat, der allerede er opnået enighed om, men som endnu ikke er underskrevet, indeholder ingen generelle bestemmelser, der tillader udlevering af personoplysninger om EU-borgere til tredjelande. Faktisk sikrer artikel 15a i den nye traktat retten til, den generelle ret til, beskyttelse af personoplysninger. Artikel 24 henviser til anvendelsen af denne generelle ret og behandlingen af data inden for det fælles udenrigs- og sikkerhedspolitiske område.
Det betyder, at udlevering af personoplysninger til tredjelande er baseret på de generelle principper eller relevante bestemmelser i Direktiv 95/46/EF om personoplysninger, især artikel 25 og 26. Dette direktiv om beskyttelse af personoplysninger er fortsat gældende. I henhold til artikel 25 i netop dette direktiv er udlevering af personoplysninger kun tilladt, hvis tredjelandet sikrer et tilstrækkeligt niveau af beskyttelse. I artikel 26 i samme direktiv angives de specifikke og udtrykkelige betingelser, hvorunder det er muligt at udlevere personoplysninger til tredjelande i andre tilfælde. Rammeafgørelsen om databeskyttelse inden for retligt og politimæssigt samarbejde vil være et andet nyttigt instrument.
Vi har givet et løfte. Løftet er vedtage en rammeafgørelse om beskyttelse af personoplysninger i enighed med Parlamentet senest i december 2007. Jeg har stor tiltro til, at vi når dette meget vigtige politiske resultat. Hvorfor? Fordi det portugisiske formandskab tilsyneladende er meget fast besluttet på at nå dette mål, og fordi der lader til at være en generel konsensus blandt medlemsstaterne. De ved muligvis, at vi drøftede rammeafgørelsen om databeskyttelse på det sidste formelle møde i Rådet (retlige og indre anliggender). Jeg har naturligvis et stærkt ønske om at arbejde tæt sammen med Parlamentet på dette område i de kommende uger, også endnu tættere end tidligere. Jeg mener, at vi har et fælles mål i at få den vedtaget før slutningen af december.
Dimitrios Papadimoulis
- (EL) Fru formand, hr. kommissær! De har kørt slalom rundt om traktaternes artikler med fuldendt juridisk dygtighed.
Vær venlig at give mig et mere klart svar på mit spørgsmål. Er Kommissionen enig i, at de pågældende afgørelser af Rådet ignorerer Europa-Parlamentets klare holdning og den relevante beslutning? Svækker dette ikke beskyttelsen af borgernes personlige data, og er det ikke et forsøg på at komme uden om EF-Domstolens kontrol?
Mit spørgsmål er enkelt. Har EF-Domstolen mulighed for på grundlag af Rådets afgørelser at omgøre denne afgørelse af Rådet, som er vedtaget i henhold til artikel 24?
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (IT) Fru formand, mine damer og herrer! Som De er vel vidende om, er den overordnede hensigt at garantere retten til beskyttelse af personlige data. Artikel 24 er en undtagelse, med andre ord fastsætter den, at der gælder en særlig regel i et nærmere angivet område for bestemte typer oplysninger og data. Dette betyder efter min mening bestemt ikke, at når det generelle princip overtrædes, er der ikke længere nogen af sikkerhedsforanstaltningerne, der finder anvendelse, fordi det generelle princip selvfølgelig ikke er opgivet. En delvis ophævelse af den normale behandling retfærdiggøres af, at vi er i det fælles udenrigs- og sikkerhedspolitiske område. Jeg gentager imidlertid, at hvis der efter min mening - og på dette stadium er det udelukkende min personlige fortolkning, eftersom traktaten endnu ikke er blevet underskrevet eller ratificeret - er enkeltstående fravigelser fra den generelle regel, kan disse fravigelser ikke annullere rettigheden. De kan regulere måderne at nyde godt af denne rettighed på, hvilket tydeligvis er en anden sag.
Sarah Ludford
(EN) Fru formand! Kommissær Frattini, De er naturlig klar over, at medlemmerne af Parlamentet og især medlemmerne af Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender bliver mere, ikke mindre, utilfredse med udviklingen inden for udlevering af personoplysninger uden tilstrækkelig databeskyttelse og uden nogen fælles beslutningstagning eller reel parlamentarisk kontrol, herunder fra nationale parlamenter. Jeg er også bange for, at en lille smule af tilliden er forsvundet, da vi føler, at Kommissionen og medlemsstaterne næsten har fordel af løse og vage aftaler, der indgås om den transatlantiske dimension.
Hvad kan De gøre for at forsikre os om, at vi ikke befinder os på en glidebane, hvor data, der udleveres til sikkerhedsformål, ikke i virkeligheden blot anvendes til at udarbejde personprofiler og aldrig rigtig bliver omfattet af garantien om beskyttelse af personoplysninger?
Franco Frattini
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Som De udmærket er klar over, har jeg tidligere forsøgt at tage personlige initiativer ud fra et politisk synspunkt, selv om jeg i nogle tilfælde ikke formelt var bemyndiget til det af Rådet. Jeg taler om at stille visse dokumenter eller oplysninger til Deres rådighed uden forudgående formel godkendelse fra Rådet.
Jeg forstår udmærket Deres bekymringer, men jeg kan ikke handle alene. Jeg var nødt til at få bemyndigelse i nogle tilfælde og opnå konsensus i andre tilfælde. Jeg kan gentage, hvad jeg engang sagde til Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Jeg er klar til at indlede et tæt politisk samarbejde med Parlamentet, selv om traktaten endnu ikke er underskrevet eller ratificeret. Jeg taler om et tæt politisk samarbejde på den måde, at vi kan tænke på at begynde at gå videre, som om traktaten var trådt i kraft. Det er ærlig talt min egen politiske og personlige holdning, da jeg ikke er så sikker på og ikke ved, om Rådet er enig i denne holdning.
Dette princip kunne f.eks. gælde for vedtagelsen af en rammeafgørelse om databeskyttelse, som efter min mening skal vedtages inden december, efter et tæt samarbejde ikke kun ved at få Parlamentets mening, men ved at tage hensyn til alle ændringsforslag, forslag samt alle formelle og væsentlige punkter.
Er De sikker på, at Rådet vil være enig i en sådan holdning? Jeg er ikke sikker, men jeg insisterer på at forsøge at overbevise Rådet om at bevæge sig i denne retning.
Formanden
Vi har nu overskredet tiden med mere end den tid, vi var forsinket, da vi startede.
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
Spørgetiden er afsluttet.
