Miljøkvalitetskrav inden for vandpolitikken (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om miljøkvalitetskrav inden for vandpolitikken og om ændring af direktiv 82/176/EØF, 83/513/EØF, 84/156/EØF, 84/491/EØF, 86/280/EØF og 2000/60/EF ((11486/3/2007 - C6-0055/2008 - (Ordfører: Anne Laperrouze).
Anne Laperrouze
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Den betænkning, vi fremlægger i dag til andenbehandling, er resultatet af et teamwork, som førte til enighed med det slovenske formandskab og Kommissionen. Det har været mig en stor fornøjelse at arbejde sammen med ordførerne fra de politiske grupper på at finde et kompromis. Jeg var heldig at have kompetente og erfarne kolleger, som lyttede og deltog i forhandlingsmøderne. Jeg vil takke mine kolleger mange gange og også rette en tak til Miljøudvalgets sekretariat, de politiske gruppers rådgivere og min assistent, Sylvain Maréchal.
Jeg sagde teamwork, fordi vi havde et glimrende samarbejde med det slovenske formandskabs repræsentanter, som tog Parlamentets henstillinger til efterretning, og med Kommissionens repræsentanter, hvis besvarelser gjorde det lettere at forstå dette forslag til direktiv. Jeg tror, enhver vil kunne genkende sit bidrag til samarbejdet i de kompromisændringsforslag, som bliver sat under afstemning i morgen. Altså tak til alle, der har hjulpet mig i arbejdet som ordfører for denne tekniske sag.
Nu kommer jeg til indholdet. I vandrammedirektivet fastlægges en strategi til bekæmpelse af kemisk vandforurening. Dette forslag til datterdirektiv sigter på gennem miljøkvalitetskrav at opnå et højt niveau af beskyttelse mod de risici, visse stoffer påfører vandmiljøet.
Lad mig understrege de vigtigste fremskridt i denne kompromistekst. Vi har indført to hovedprincipper, nemlig princippet om, at forureneren betaler, og princippet om indgreb over for miljøskader ved kilden. De mest betydningsfulde aspekter er de praktiske. Således tjener disse overgangsområder, hvor kravene må overskrides - med den ændrede betegnelse blandingszoner - ikke længere til at konstatere kendsgerningerne, men som et redskab til at fremhæve et problem, og følgelig er det op til medlemsstaterne at bestemme de nødvendige indgreb.
Målsætningen med dette direktiv var bl.a. at harmonisere kravene på fællesskabsplan. Det var altså klart, at det tilkom Kommissionen at fastlægge retningslinjer for harmonisering af oversigter, emissioner, udledninger og blandingszoner. Det fik vi igennem. Det lykkedes os også at sikre vandmasser på tværs af medlemsstaternes grænser - men også med udspring i tredjelande - mere opmærksomhed.
Hvad rækken af yderligere stoffer angår, havde Parlamentet ønsket at tilføje et større antal. Efter en første sortering udvalgte Kommissionen 13 stoffer, der betragtes som foruroligende. Af kompromiset fremgår det klart, at Kommissionen har 24 måneder til at tage stilling til den endelige klassificering på grundlag af videnskabelige data og foreslå relevante grænseværdier. Der er her tale om et ikke uvæsentligt fremskridt, eftersom de pågældende stoffer bl.a. er pcb, frit cyanid, EDTA, dioxiner og biphenyl.
Med hensyn til det vanskelige spørgsmål om sedimenter og biota bestemmes det i kompromiset i mangel af enighed blandt videnskabsfolk, at medlemsstaterne selv må kontrollere disse og udarbejde en langsigtet tendensanalyse af de ophobede stoffer.
Endelig fik parlamentsmedlemmerne, som var overraskede over, at forslaget ikke indeholdt nogen ny foranstaltning til emissionskontrol, gennemført et kompromis i artikel 7 om, at Kommissionen på grundlag af rapporter fra medlemsstaterne skal vurdere de eksisterende retsakters effektivitet og fremskridtene bl.a. med hensyn til at begrænse blandingszonernes udstrækning og derefter foreslå ændringer eller relevant lovgivning.
Under henvisning til disse fremskridt opfordrer jeg parlamentsmedlemmerne til at støtte denne kompromispakke.
Stavros Dimas
Hr. formand, mine damer og herrer! Vi diskuterer i dag en af de vigtigste udfordringer for miljøpolitikken, nemlig beskyttelsen af vores vandressourcer, både for vores egen og kommende generationers skyld.
Lad mig starte med at lykønske ordføreren, fru Laperrouze, og Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed med det fantastiske stykke arbejde og med deres samarbejde om dette direktiv.
Som De husker, blev der i vandrammedirektivet, den vigtigste retsforskrift på vandbeskyttelsesområdet, gjort plads til nødvendig yderligere lovgivning på to områder, nemlig EU-kvalitetskrav til grundvand og EU-kvalitetskrav til prioriteret stof i overfladevand.
Grundvandsdirektivet blev vedtaget i slutningen af 2006 ved en forligsprocedure. I dag skal Europa-Parlamentet ved andenbehandlingen træffe beslutning om det foreslåede direktiv om miljømæssige kvalitetskrav til prioriteret stof i overfladevand. Direktivet fastsætter harmoniserede kvalitetsstandarder for de 33 angivne stoffer, således at grundbegrebet for god vandkvalitet er fastsat med faste numeriske værdier baseret på de ypperste tilgængelige videnskabelige data og viden. Direktivet vil således være medvirkende til at opnå et højt beskyttelsesniveau for vandmiljøet og menneskers sundhed. Dette er i øvrigt målsætningen i vandrammedirektivet.
Kommissionen er fast besluttet på at holde et vågent øje med styrkelsen af dette direktiv og vandrammedirektivet. Målsætningen er også at overvåge og evaluere den tilgængelige information om tilstedeværelsen af stoffer, som ikke er med på prioritetslisten eller listen med prioriterede sundhedsskadelige stoffer, og om disse stoffers påvirkning. Kommissionen tilsigter at fremlægge forslag til vedtagelse af yderligere nødvendige foranstaltninger, hvor det bliver nødvendigt.
Gennem hele forhandlingsprocessen har Parlamentets indgriben på flere vigtige områder bidraget til processen med at sikre de ambitiøse mål, som Kommissionen oprindeligt foreslog. Dette gælder specielt på følgende nøgleområder: for det første, den fremtidige revision af listen over prioriterede stoffer, som nu hænger sammen med kvalitetsstandarder på miljøområdet, og som vil blive foreslået inden for to år efter ikrafttrædelsen af dette direktiv, for det andet, listen med kandidatstoffer, som skal undersøges, når den eksisterende liste skal revideres og for det tredje, kriterierne for listen over emissioner, udslip og lækager og for blandingszoner.
Jeg vil også gerne kort nævne spørgsmålet om kontrol af med forurenende emissioner. Som I ved, sørger vandrammedirektivet for en tilgang, der kombinerer emissionskontrol og miljømæssige kvalitetsstandarder. Emissionskontrol er i stor udstrækning dækket af eksisterende fællesskabslovgivning. Ud over emissionskontrol i direktiverne om rensning af byspildevand, nitratforurening fra landbruget og integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (direktiver, der allerede var trådt i kraft, da vandrammedirektivet blev godkendt i 2000), har Kommissionen i mellemtiden vedtaget eller foreslået mere end 30 fællesskabslovgivningsinstrumenter. Lad mig give et eksempel på nogle af disse: Reach-forordningen, forordningen om persistente organiske miljøgifte, forordningen om minedriftsaffald, restriktionerne på brugen af stoffer under pesticidforordningen og forordningen om omløb og brug af visse sundhedsskadelige stoffer.
Vi tror derfor, at medlemsstaterne har tilstrækkelige lovgivningsmæssige værktøjer til rådighed for at indfri målsætningerne for vandrammedirektivet.
Ydermere vil Kommissionen vurdere behovet for yderlige kontrolforanstaltninger på fællesskabsniveau og, hvis det er nødvendigt, fremsætte forslag, når listen over prioriterede stoffer skal revideres. Kommissionen vil også vurdere behovet for at klassificere prioriterede stoffer som prioriterede sundhedsskadelige stoffer ved at tage ny tilgængelig information og den seneste udvikling inden for Reach-forordningens område i betragtning.
Lad mig endnu en gang udtrykke min tilfredshed med det arbejde, der er blevet gjort i fællesskab, specielt af ordføreren. Jeg vil gerne gentage Kommissionens fulde støtte til den kompromispakke af tiltag, som der er opnået enighed om ved andenbehandlingen, med hensyn til dette vigtige lovgivningsinstrument.
Robert Sturdy
Hr. formand! Jeg vil gerne ønske fru Laperrouze tillykke. Hun har været en fremragende ordfører, og jeg har virkelig nydt at arbejde sammen med hende. Det glæder mig, at Kommissionen har lovet at bakke op om denne betænkning.
Det foreslåede direktiv - og jeg vil ikke komme så vidt omkring emnet, som fru Laperrouze har gjort, men jeg vil gerne tilføje et par af mine egne kommentarer - er en udløber af vandrammedirektivet, og det sikrer det endelige stykke lovgivning for god vandkvalitet i de enkelte medlemsstater. Sammen med ordføreren, Rådet og Kommissionen har vi haft mange diskussioner, og jeg tror, at vi endelig er blevet enige om en kompromispakke, som vi alle kan tilslutte os. Jeg opfordrer, ligesom ordføreren gjorde, alle til at stemme for pakken. Jeg mener, at det er en afbalanceret pakke, der sikrer beskyttelse af miljøet, bedre vandkvalitet for borgerne og en fornuftig belastning for økonomien, hvilket jeg også finder vigtigt. Vi har gennem forhandlingerne haft mange møder med ngo'er og industrien og kom frem til et fremragende forslag.
Forslaget begrænser koncentrationen af kemiske stoffer, sundhedsskadelige grupper, herunder tungmetaller, visse pesticider og andre sundhedsskadelige kemikalier i overfladevand. Det er i stor udstrækning baseret på principperne for forebyggende handlinger. Medlemsstaterne kan, som ordføreren sagde, udpege blandingszoner, hvor koncentrationen af kemiske stoffer i visse situationer kan overskride de gældende miljømæssige standarder, men de skal selvfølgelig række og overvåges meget nøje. Vi har zoner, som måske kan udpeges som blandingszoner i vandområder på tværs af landegrænserne - et fremragende stykke lovgivning. Der står her, at medlemsstaterne skal indsamle information, herunder kort. Jeg tror, at vi får problemer med at få fat i kortene, men vi vil ikke desto mindre løse det problem. Dette baner vejen for en etablering af en vandområdeplan, udgravning og skibstransport (selv dette leder til udledning og emission). En nedbringelse af prioriterede stoffer kan nu ske, såfremt dette kommer med i vandrammedirektivet.
Jeg vil gerne slutte af med en sidste overvejelse. Vand er kilden til alt liv - dette direktiv er så vigtigt. Selv på Mars er det kilden til alt liv.
Marie-Noëlle Lienemann
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil på min side også gerne takke fru Laperrouze og alle skyggeordførerne samt det slovenske formandskab for deres indsats.
Dette direktiv er det sidste datterdirektiv, som udfylder vandrammedirektivet, og det var meget vigtigt, at vi nåede frem til et kompromis, som er et ægte fremskridt i betragtning af vores ambition om at bekæmpe forurening og især kemisk vandforurening. Vi ser hver dag i nyhederne, hvor stor skade f.eks. pcb-forekomst anretter på Fællesskabets vandressourcer.
Fru Laperrouze fortalte om alle de punkter, hvor vi har gjort fremskridt. Selvfølgelig ville vi som ved alle kompromiser gerne have opnået endnu mere, men jeg tror, grundlaget er fornuftigt. Blot må vi være agtpågivende, fordi meget nu vil afhænge af Kommissionen. Vi håber, den i sit opfølgningsarbejde med de videnskabelige eksperter vil være meget ambitiøs ved den fremtidige klassificering af prioriterede og prioriterede farlige stoffer, de berømte 13 stoffer, som bliver klassificeret i den nærmeste fremtid. Vi vil også være agtpågivende for at undgå, at den videnskabelige usikkerhed, der hersker i øjeblikket om sedimenter og biota, bliver ved med at være uafklaret og på længere sigt fritager Unionen for at bestræbe sig på at forstå og forbedre disse biotas og sedimenters kvalitet.
Endelig bør blandingszonerne og kendskabet til forurening og forureningskilder samt emissionskontrollen forbedres. Denne agtpågivenhed fra Parlamentets side vil vi skærpe. Jeg takker kommissæren for oplysningen om, at Kommissionen parallelt med bestemmelserne i det kompromis, vi skal stemme om, vil gøre status over vandrammedirektivets gennemførelse og foreslå supplerende foranstaltninger om nødvendigt, og hvis der opstår større forsinkelser i medlemsstaterne, eller hvis visse tvivlsspørgsmål må afklares, således at vores vand har opnået en god økologisk tilstand i 2015 i overensstemmelse med vores beslutning fra 2000.
Chris Davies
Hr. formand! Da ordføreren er en del af min gruppe og en nær kollega, vil Parlamentet kunne forstå, hvis jeg forsvarer hendes aftale. Måske vi kunne have gjort mere, måske et andet kemikalie her og der kunne have været indeholdt i pakken, men der er delte meninger i videnskaben. Den politiske vilje er ikke altid stærk. Med den tidligere ordførers ord kan dette rimeligvis beskrives som "det bliver ikke bedre".
Jeg mener, at vandpolitik er en af den europæiske miljøpolitiks succeser. Jeg mener, at vi skal hylde Kommissionens arbejde gennem årene og specielt hylde fru Lienemann for hendes arbejde med vandrammedirektivet for omkring syv år siden. Selv når der ikke er tale om spørgsmål, der går på tværs af grænserne, har den kollektive beslutsomhed for at håndtere både forurening fra tidligere frembragt investeringer i at sikre forbedring i vandkvalitet, der langt overgår, hvad man ville have opnået, hvis medlemsstaterne skulle have handlet isoleret. Den lovgivning, vi har lavet, er helt klar på dette område. Forurening er identificerbar og målbar. Kravene til at forhindre forureningen kan håndhæves, og denne lovgivning vil føre os et skridt videre ved at indføre yderligere forbud mod en række kemikalier, pesticider og forurenende stoffer, der udgør en risiko for havlivet og helt bestemt også for menneskeheden.
Men vi ser også i rapporter fra Det Europæiske Miljøagentur, at medlemsstaterne i adskillige tilfælde ikke formår at håndhæve lovgivningen så effektivt og så tilstrækkeligt, som de burde. Efter denne enighed på tværs af Parlamentet om lovgivningens natur og den positive retning, som Europa går i, når det kommer til vandkvalitet, så lad os også vende blikket mod Kommissionen og sige: "I har beføjelserne til at undersøge, til at handle og til at håndhæve, så udnyt dem."
Margrete Auken
for Verts/ALE-Gruppen. - Hr. formand! Jeg vil også gerne takke Anne Laperrouze for et venligt og imødekommende samarbejde. Det lykkedes trods alt at få bibeholdt en smule af førstebehandlingens gode resultat, men alligevel er det surt show i dag. Det meste er gået tabt efter lobbyismen fra den agrokemiske industri samt den mest ineffektive del af de offentlige tilsynsmyndigheder. Det er de sørgelige rester, vi i dag diskuterer.
Vores overordnede sigte er gradvist at få forbedret vandkvaliteten i de europæiske vandløb og søer. Landbrugets voldsomme brug af sprøjtegifte og industriens giftudledninger skal bremses med skrappe krav til, hvor store mængder af de prioriterede eller prioriterede farlige stoffer der må findes i vandet. Svagheden ved det foreliggende forslag er, at der reelt ikke er politisk vilje til at sætte flere stoffer under lup. Det er allerede nu tydeligt, at det nuværende system, hvor stoffer på listen skal undersøges og nye skal optages, i bedste fald går alt for langsomt. Skulle forsigtighedsprincippet gælde, burde en række andre stoffer undersøges, men den mulighed er ved at løbe os af hænde.
Derudover er det uklart, hvad der skal til før et stof kan erklæres så farligt, at det helt skal forbydes. Vi står med en række stoffer, hvor alt tyder på, at de er meget farlige, men Kommissionen viger alligevel tilbage for endeligt at forbyde dem. Den går ikke! Hvis et stof er farligt, så er det farligt! Vi må holde øje med, om Kommissionen får sat gang i undersøgelserne af disse stoffer, eller om den bare bliver ved med at udskyde sin stillingtagen med henvisning til, at man ikke har data nok. Jamen, så skaf dog de data!
Der er nogle forbedringer. F.eks. skal landene nu kortlægge forureningskilderne og her også medtage koncentrationer i sedimenter og biota. Kommissionen får heller ikke lov til, som den havde ønsket, at vente helt til 2025, før den skal gøre status over situationen. Den skal udarbejdes i 2018.
Ja, vi stemmer for. Man bliver glad for lidt efter sådan en nedtur, som vi har haft efter førstebehandlingen.
Wiesław Stefan Kuc
Hr. formand! Der er tusindvis af kilder til forurening af overflade- og grundvand, ikke kun landbruget og fødevareindustrien, men også almindelige boliger.
Hvor der ikke er et rensningsanlæg, sender vi en stadig større mængde gift ud i vores knappe vandressourcer. Lossepladser er en kilde til mange giftige stoffer, og biologiske rensningsanlæg kan ikke rense vandet herfra, da bakterierne selv bliver forgiftede. Aflejringer på bunden af søer og kunstige reservoirer gemmer også på giftstoffer. Hvordan man skal rense dem - det er problemet. Hvis de flyder ud i søerne eller i havet, vil de forgifte hele kloden, og det er det, der er ved at ske. At rense reservoirer for disse aflejringer vil være meget dyrt, og der er ingen teknologier til at gøre det.
Jeg vil også gerne tale endnu en gang om de tusinder af tons forældede pesticider, som systematisk forurener vores vand, og som allerede er nået ned i 1000 meters dybde. Derfor tror vores gruppe, at direktivet skal fokusere mere på beskyttelse af vandet, uanset omkostningerne.
Jens Holm
Hr. formand! Formålet med dette direktiv var at fastsætte miljømæssige standarder for et antal farlige kemikalier og dermed beskytte vandløb fra kemikalier og andre skadelige stoffer. Uheldigvis har lobbyisterne været dygtige til at påvirke både Kommissionen og Ministerrådet. Nu da dette emne er blevet indstillet til andenbehandling, er de gode hensigter beklageligvis blevet godt og grundigt udvandet. Et eksempel er, at kun 11 af de 29 kemikalier, som vi ville have, at Parlamentet skulle have tilsynsbeføjelser over, nu er klassificeret som sundhedsskadelige stoffer. Der kommer ikke til at blive stillet konkrete krav til medlemsstaterne om at opfylde målene for nedbringelse. Dette kompromis er ikke desto mindre bedre end det, som Kommissionen oprindeligt foreslog. Derfor støtter vi i GUE/NGL-gruppen forslaget, men De kan være sikre på, at vi vil følge sagen tæt og stræbe efter at sikre bedre beskyttelse af vandløbene i fremtiden. Når det bliver tid til evaluering, håber vi, at der vil ske yderligere stramninger. Jeg har et spørgsmål til kommissær Dimas, som er her i aften: hvordan ville De have det med, at enkelte medlemsstater vil gå videre og vedtage mere vidtgående foranstaltninger, end dette direktiv fastsætter? Hvis enkelte medlemsstater gerne ville klassificere flere stoffer, end dem, der er nævnt i dette kompromis, ville De lade dem gøre det, og dermed vedtage strengere lovgivning?
Johannes Blokland
for IND/DEM-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest gerne takke ordføreren, fru Laperrouze, for alt hendes arbejde i forhandlingerne med Rådet.
Jeg tror, at vi her har et vældig godt kompromis om standarder for vandkvalitet. Jeg er specielt glad for, at blandingszonerne er bibeholdt. Jeg har et spørgsmål til kommissær Dimas om dette emne.
Fra et gennemførlighedssynspunkt er dette vigtigt, hvis det altså selvfølgelig ikke har en betydelig skadevirkning på miljøet. Vandrammedirektivet lægger op til, at der bliver slækket på indsatsen med rensning af drikkevand. Krav til drikkevandsstandarder er strengere end krav til vandkvalitet. Der er forskellige opsamlingspunkter for drikkevand i overfladevand, og der kan i praksis ske det, at opsamlingspunkterne er ganske tæt på en forureningskilde, således at et opsamlingspunkt måske er i en blandingszone og så vandrensningsanlæggenes indsats med vandrensning skal være større. Kan kommissær Dimas garantere, at han vil gøre alt, der står i hans magt, for at forhindre at blandingszonerne kommer til at skabe problemer for vandopsamlingspunkterne?
Richard Seeber
(DE) Hr. formand! Jeg vil også gerne takke ordføreren og Kommissionen for det meget konstruktive arbejde, der er blevet gjort i forbindelse med forslaget.
Jeg vil gerne minde om, at der er tale om en kompromispakke. Det er et meget godt kompromis, der er blevet forhandlet på plads her, og det er helt sikkert endnu en brik i puslespillet med henblik på at opnå en glimrende vandkvalitet i Europa. Jeg vil gerne understrege, at Europa er et kontinent eller en politisk enhed, der lægger stor vægt på miljøet og fastsætter meget høje standarder. Det er muligt, at vi kunne have nået målet hurtigere, men hvis vi sammenligner Europa med andre dele af verden, kan vi hævde at have opnået en meget høj standard, som skal opretholdes og forbedres yderligere.
I den forbindelse vil jeg også gerne minde Kommissionen om, at vi skal være effektive til at sælge de succeser, som vi uomtvisteligt har opnået inden for den europæiske miljøpolitik, navnlig inden for vandpolitikken. Den irske folkeafstemning i særdeleshed viser jo, at det ikke er lykkedes os at formidle denne succeshistorie til borgerne. Europa er meget succesrigt på miljøområdet, men kun meget få borgere er klar over, at EU spiller en førende rolle her. Det er muligt, at lobbyister i en vis udstrækning har udvandet kompromiset, men andre lobbyer har også været med til at sikre, at kompromiset pålægger industrien, landbruget og andre forurenere at gøre en ihærdig indsats.
I den forbindelse vil jeg minde om, at vand bestemt er et af de elementer, som vi vil skulle fokusere mere på politisk i fremtiden. Jeg vil bede kommissæren om at holde øje med vandpolitikkens fremtidige udvikling, fordi især klimaændringerne vil stille os over for nye problemer, og vandets betydning vil vokse betydeligt både for økonomien og for menneskers liv.
Som helhed er det et afbalanceret kompromis, og jeg vil bede alle parlamentsmedlemmer om at støtte det. Det var ikke muligt at opnå mere.
Dorette Corbey  (PSE
). - (NL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Laperrouze, for hendes arbejde, som har resulteret i en tilfredsstillende aftale ved andenbehandling. Rent overfladevand er selvfølgelig meget vigtigt. Der bliver jævnligt rapporteret om for højt indhold af kviksølv og andre skadelige stoffer i fisk. Det er usundt for mennesker og miljøet, og vi bliver helt sikkert nødt til at gøre noget ved det. Det resultat, vi har her, sikrer en god balance mellem miljøbeskyttelse på den ene side og omkostningsrentabiliteten for virksomheder, vandfirmaer og regeringer på den anden side. Europa-Parlamentet har med succes presset på for et antal forbedringer. Derfor skal blandingszoner tæt på udledningssteder, hvor en større mængde forurening er tilladt, være klart markerede, og medlemsstaterne skal tilkendegive, hvordan blandingszoner i fremtiden kan gøres mindre.
Europa-Parlamentet har også en politik til fremtiden. Stoffer, der måske er skadelige, skal placeres på en speciel liste, så de kan blive yderligere undersøgt. Jeg er stor tilhænger af dette.
Jeg støtter også hr. Bloklands spørgsmål til kommissær Dimas om udledningssteder og opsamlingspunkter for drikkevand i blandingszoner.
Jeg vil også gerne henlede opmærksomheden på et antal kildemålinger, specielt i nærheden af hospitaler, og på overskudsmedicin. Det er et andet vigtigt punkt, der skal undersøges i fremtiden.
Hiltrud Breyer
(DE) Hr. formand! Som vi ved, er vand den kostbareste af alle ressourcer, og vi må ikke lade alle muligheder for at handle glide os af hænde ved at vælge ikke at vedtage en ambitiøs vandpolitik. Det er meget beklageligt, at den fremdrift, som Parlamentet gav vandbeskyttelse under førstebehandlingen ved at fordoble listen over forurenende stoffer underlagt kontrol og forpligte EU's medlemsstater til at træffe foranstaltninger med henblik på at reducere udledningen af forurenende stoffer, desværre har været uden effekt. Resultatet er derfor en forspildt mulighed for at gøre mere for at beskytte vandet. Med hensyn til vandbeskyttelse er det vigtigt at sikre sammenhæng mellem de forskellige lovgivningsområder. Der er behov for et forbud mod kræftfremkaldende, mutagene og reproduktionstoksiske (CMR) pesticider og hormonforstyrrende stoffer. Derfor finder jeg det beklageligt, at Kommissionen konstant spiller rollen som rangerbanegård på bekostning af miljøet og folkesundheden. Kommissionen sagde i 2006, at den ikke havde til hensigt at komme med forslag til reduktion af mængden og toksiciteten af de prioriterede farlige stoffer i forslaget om miljøkvalitet. De skulle komme under Reach og som led i lovgivningen om pesticider. Men hvad er der sket? Det var en betænkning fra Parlamentet, et forslag fra Parlamentet, som skabte sammenhæng med vandrammedirektivet og de forurenende stoffer. Det var Parlamentet, der gjorde det, og ikke Kommissionen, som den ellers havde lovet.
Vi kræver derfor, at ingen pesticider, som optræder på listen over prioriterede farlige stoffer, må godkendes. Den enkleste løsning er at sikre, at disse farlige stoffer slet ikke kan blive ledt ud i vandet.
Cristina Gutiérrez-Cortines
- (ES) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske fru Laperrouze, der har ydet en ekstraordinær indsats sammen med kollegaerne fra min gruppe og hele Parlamentet for at opnå konsensus og en aftale.
Jeg glæder mig desuden meget over dette direktiv, der efter min mening indeholder flere vigtige ting. For det første er bæredygtighed, som tidligere nævnt af fru Lienemann, en proces, og vandbehandlingen, forbedringen af vandkvaliteten og vandpolitikken er en proces, som vi er gået i gang med for mange år siden. Men det er især en proces, der skal være realistisk, for den skal føres ud i praksis.
Det er meget nemmere at lovgive end at gennemføre loven. Det er meget billigere at lovgive - det koster os ikke noget at bede om, at alt bliver forbudt - end at anvende loven, for det betyder, at industrierne, landmændene og kommunerne skal gennemføre den i praksis, og det er ikke altid let.
I denne henseende mener jeg, at dette er et meget vigtigt skridt fremad, men vi skal gå realistisk til værks, for som vi f.eks. så ved afstemningen i går, er det ikke altid let at være europæer, det koster penge og kræfter, og det er det, der sker i øjeblikket, især når vi tager hensyn til, at det er en politik, der finder anvendelse i hele EU.
Enhver vandpolitik kræver, at den finder anvendelse på EU-plan, og derfor bevæger vi os ind på meget komplekse områder med en lang række faktorer, herunder geofysiske, der er særdeles vigtige.
Jeg vil gerne nævne to forhold, som efter min mening er en sejr for direktivet. For det første, at regeringerne skal optræde med meget større gennemsigtighed. Vandet har altid været noget uklart. I European Water Forum er et af vores mål at opnå gennemsigtighed i informationen til borgerne, og her er der taget seriøse skridt til at begynde at arbejde med forpligtelsen om gennemsigtighed i informationen til borgerne.
Det samme er tilfældet med hensyn til indikatorerne, herunder skaldyrene, og jeg vil gerne fremhæve analysekvalitetens betydning for sundheden.
Justas Vincas Paleckis
- (LT) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren og udtrykke min fulde støtte til idéen om, at vi behøver strammere regler for kvaliteten af overfladevand og for effektiviteten af vurderingen af fællesskabslovgivningen.
De små lande ved EU's grænser står over for en yderst følsom problemstilling - forurening af vandet forårsaget af andre EU-lande. Det er hverken EU's ønske eller intention at indhegne sig selv med et "jerntæppe", når det gælder miljø og andre problemstillinger. Derfor er det lige så vigtigt at mindske forureningen i nabolaget som i EU-landene. Ændringsforslag 26 udpeger Kommissionens forpligtigelse til at fremlægge en detaljeret rapport om situationen med forurening fra tredjelande, et år efter ikrafttrædelsen af direktivet. Kommissionen burde gøre mere for at fremme yderligere implementering af miljømæssige forpligtelser hele vejen igennem forhandlingerne med nabolande. Dette er yderst vigtigt for lande, der deler vandområder med andre EU-lande.
Christa Klaß
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! "Vand er liv" eller "Vand - værdifuldt som diamanter", sådan lød overskrifterne og motivationen, da vi søsatte vandrammedirektivet i 2000. Direktivet om miljøkvalitetskrav inden for vandpolitikken er nu den sidste vigtige retsakt i forbindelse med vandrammedirektivet. Formålet med det er at fastlægge miljøkvalitetskrav for prioriterede stoffer og forurenende stoffer for at sikre, at vand, vores livskilde, beskyttes omfattende mod risici, hvormed jeg mener, at vandet skal have den størst mulige beskyttelse - den beskyttelse, som er nødvendig og mulig på baggrund af den nyeste videnskabelige viden.
Men det betyder efter min mening også, at beskyttelsen af vand er en permanent opgave. Vi vil konstant skulle holde politisk øje med de videnskabelige undersøgelser og resultater for at tilegne os nye opdagelser og til enhver tid og under alle forhold at garantere beskyttelsen af vandet i overensstemmelse med den nyeste videnskab og teknologi. Det må aldrig ske igen - som det er sket nu - at Kommissionen ikke løfter opgaven og lader tiden gå uden at handle. Listen over prioriterede farlige stoffer skal evalueres og kontrolleres løbende og hurtigt. Kommissionens manglende handling foranledigede os i Parlamentet til at handle og foreslå endnu en liste - en liste over stoffer, som skal gennemgås ifølge de nyeste resultater. Denne liste bør ikke være udtryk for en foreløbig identificering eller dømme stoffer på forhånd. Den bør også være en mulighed for at rense stoffer for mistanke. Stofferne skal selvfølgelig ikke opføres på denne liste efter forgodtbefindende. PPE-DE-Gruppen har krævet en hurtigere og mere prioriteret behandling af de stoffer, som der allerede foreligger data for, som indikerer et højt risikoniveau. Efter vores mening er seks måneder tilstrækkeligt.
Jeg håber derfor meget, hr. kommissær, at de frister på 24 måneder, der er fastsat nu, ikke vil blive udnyttet fuldt ud, for det skal altid være muligt at reagere hurtigt på nye resultater vedrørende sikkerheden. Vi vil støtte det kompromis, som fru Laperrouze har udarbejdet, under ét.
Péter Olajos
- (HU) Hr. formand! De fleste af Europas floder løber igennem adskillige lande, som nyder godt af flodens ressourcer og som deler det ansvar, som dette indebærer. Kvaliteten af det vand, som hver medlemsstat modtager, afhænger af landet længere oppe af floden. Donau løber f.eks. gennem syv lande, Drava gennem seks og Rhinen og Tisza gennem fem lande. Dette er en kæmpe udfordring og kræver samarbejde i stort omfang. Forhåbentlig vil vedtagelsen af denne lovgivning hjælpe med til at stoppe det skum, som har kunnet ses på floden Raba de sidste syv år. For øjeblikket kan det kun anbefales at bade i Ungarns eneste rigtige flodvådområde, hvis man har en af de badedragter på, som ses på det billede, der er blevet omdelt i Parlamentet, og som også kan ses på løbesedler og plakater. Raba skal selvfølgelig kun fungere som en lakmusprøve, der viser, at der er noget galt med den nuværende lovgivning, fordi hvis alle overholder de lovmæssige grænser, og der stadig er tykt skum på floden, så må der være noget galt med den nuværende lovgivning i den henseende. Derfor må vi ændre lovgivningen, og derfor beder jeg Dem alle om at stemme for kompromispakken i morgen.
Gyula Hegyi
- (HU) Hr. formand! Andre parlamentsmedlemmer har allerede nævnt, at ferskvand er vores måske mest kostbare ressource i det 21. århundrede, og man kan ikke være uenig i dette. Det er også sandt, at situationen i Europa er grundlæggende god, både når det kommer til ferskvandskvantitet og -kvalitet. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på et spørgsmål, der endnu ikke er blevet rejst, nemlig det faktum, at nedbørskurven, og med den fordelingskurven for det ferskvand, der kan udvindes af nedbøren, som resultat af klimaforandringer bliver mere og mere ekstreme. Dette betyder, at vi oplever lange, tørre somre og voldsomme skybrud over hele Europa. Foruden disse miljømæssige overvejelser, som vi har diskuteret, har vi derfor brug for et system til at håndtere vandressourcerne, der i modsætning til det nuværende system simpelthen opsamler vandet, så det kan opbevares til brug i tørre perioder. Det er også bydende nødvendigt, at det skal gøres til EU-politik, fordi dette vil gøre det muligt for os at bevare mængden af ferskvand i Europa. Kvaliteten af vandet vil samtidig blive sikret af lovgivningen.
Marios Matsakis
- (EN) Hr. formand! Forureningen af vand sker i floder, i søer og i undergrunden, men det kan også ske under transport. Denne risiko er blevet forværret på det seneste med tørken i det sydlige Europa, hvor et stort antal olietankere nu bliver ombygget til transport af drikkevand. Dette er et område, hvor vi måske mangler ekspertise. Jeg vil gerne bede kommissæren om at sikre, at en sådan transport er fuldstændig sikker og blottet for forurening med aromatiske kulbrinter, der, som vi alle ved, kan forårsage alvorlige skader på både mennesker og dyr.
Stavros Dimas
Hr. formand! Ud over de spørgsmål, som jeg nævnte i min indledende tale, så medvirker dette direktiv også til processen med at forenkle EU-lovgivningen på vandområdet.
Som De vil huske, er der i vandrammedirektivet allerede sørget for, at syv tidligere love fra 1970'erne og 1980'erne bliver ophævet. Det nuværende direktiv vil ophæve yderligere fem direktiver og vil på samme tid forenkle indleveringen af rapporter under det nyligt etablerede vandinformationssystem for Europa (WISE). På denne måde kan vi få en større basis af viden, når der skal tages beslutninger på politisk og teknisk niveau.
Som De også vil huske, mente Parlamentet, at det var specielt vigtigt med målsætningen om at fjerne eller udfase visse stoffer under vandrammedirektivet. Den planlagte status, som vil indeholde kort, vil blive en nødvendig kilde til information for alle. Det vil fungere som et evalueringsværktøj i Kommissionens undersøgelser af, hvorvidt de miljømæssige krav om gradvis reduktion eller gradvis udryddelse bliver fulgt.
Vandrammedirektivet og dets "datterdirektiv" vil sørge for en fast, forudsigelig og langsigtet basis for beslutningstagningen på alle niveauer, fra vandområder og lokalt niveau til europæisk niveau. Dette er specielt vigtigt for udkastet til vandområdehåndteringsplaner og målingsprogrammer, som skal foreligge inden december 2009. Sidste år fremlagde Kommissionen sin første rapport om gennemførelsen af vandrammedirektivet. Rapporten indeholdt en vurdering af resultater og mangler. Nu er det op til medlemsstaterne at opfylde deres forpligtelser til tiden.
Jeg vil gerne bruge lejligheden til at minde Dem om, at økonomisk hjælp fra EU er tilgængelig under den regionale udviklingspolitik, samhørighedspolitikken og politikken for udvikling af landområder. Det er medlemsstaternes ret og også deres ansvar at vælge deres prioriteter og projekter.
Artikel 7 i vandrammedirektivet har allerede fastsat påbuddene for drikkevand, og dette kompromis ændrer ikke de relevante procedurer og forholdsregler.
Jeg vil gerne påpege, at medlemsstaterne skal bevise, at de overholder artikel 15 i vandrammedirektivet og rapportere de forholdsregler, de tager for at mindske spredningen af blandingszoner, samt den internationale koordinering med at fastlægge blandingszonerne. Kommissionen vil heller ikke protestere, hvis en medlemsstat ønsker at indføre skrappere miljøstandarder.
For at konkludere, så er Kommissionen glad for at udtrykke fuld støtte til kompromispakken, så der kan opnås enighed om dette direktiv ved andenbehandling. I denne henseende vil jeg gerne endnu en gang takke ordføreren for det fantastiske stykke arbejde, som hun har gjort.
Med hensyn til problemet med transport af vand til Cypern, som hr. Matsakis bragte op, så ved jeg at problemet eksisterer, og jeg vil besvare dette spørgsmål senere.
Anne Laperrouze
Hr. formand, mine damer og herrer! Tak for Deres bidrag til denne forhandling. Hvilket endeligt mål forfølger vi med dette direktiv? Målet er naturligvis at forbedre overfladevandets kvalitet. Vi vil ikke længere have, at der er bly, kadmium, nikkel, kviksølv, opløsningsmidler, disse yderst giftige og kræftfremkaldende stoffer som bl.a. pcb i vores vand. Min kollega, fru Lienemann, nævnte en reportage for et par uger siden, hvor det fremgik, at pcb blev bioakkumuleret i fisk, som derefter blev spist af mennesker. Det kan vi ikke tillade længere, og jeg tror, de europæiske borgere måske også forventer, at EU sender et stærkt signal om at beskytte vores miljø og om at beskytte vores sundhed. Jeg tror, vi kan få dette budskab fra Europa igennem, hvis dette vandrammedirektiv og de tilhørende datterdirektiver overholdes.
Nogle parlamentsmedlemmer sagde, at der måske ikke var substans nok, at det var et tilbageskridt fra Parlamentets side i sammenligning med førstebehandlingen. Ved førstebehandlingen havde vi foreslået i alt 33 + 28 stoffer, dvs. 61 analyserede stoffer. Ved andenbehandlingen har vi 33 + 13, dvs. 46, men det skal da også påpeges, at det er farlige, særligt foruroligende stoffer, som ikke burde forekomme længere i vores vandløb. Dette direktiv betyder desuden, at vi så kan kontrollere, om den europæiske lovgivning bliver håndhævet - her tænker jeg på gennemførelsen af Reach-forordningen og på IPPC. Vi har her et instrument til at kontrollere den slags.
De hørte de andre parlamentsmedlemmer, hr. kommissær. Hvis Rådet og Parlamentet godkender denne tekst, er bolden givet op til Dem. De får virkelig travlt, for De mangler stadig mange analyser, og De skal indsamle disse oversigter. God arbejdslyst! Vi vil under alle omstændigheder følge denne lovgivning opmærksomt.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag den 17. juni 2008.
