Jautājumu laiks (jautājumi Komisijai) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir jautājumu laiks (B6-0462/2008).
Komisijai ir adresēti šādi jautājumi.
Pirmā daļa

Temats: Eirozonas budžeta deficīta robežvērtība
Saskaņā ar Eiropas Savienības Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem eirozonas valstu budžeta deficīta robežvērtība nedrīkst pārsniegt 3 % no IKP.
Vai Komisija var sniegt jaunāko noteikumu ievērošanas novērtējumu?
Vai Komisija uzskata, ka pašreizējie fiskālie noteikumi ir pietiekami elastīgi, lai ļautu valdībām reaģēt uz ekonomiskām grūtībām, un vai tie ir pietiekami stingri, lai nodrošinātu valsts finanšu ilgtspējību?
Kādi ir apstākļi, ja tādi vispār ir, kuros eirozonas valstīm būtu atļauts pārsniegt 3 % budžeta deficīta robežvērtību?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Pirmā jautājuma temats ir visos sīkumos izklāstīts Komisijas 2008. gada ziņojumā par valsts finanšu līdzekļiem Ekonomikas un monetārajā savienībā (EMU). Vienīgais svarīgais budžeta attīstības jautājums, kas tajā nav minēts, ir nesen uzsāktā pārmērīga deficīta procedūra pret Apvienoto Karalisti.
Tā kā Komisija uzskata, ka budžeta deficīts AK pārsniegs 3 % atsauces vērtību abos fiskālajos gados, 2008.-2009. un 2009.-2010. gadā, tad saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu Padome šogad nolēma, ka Apvienotajā Karalistē patiešām ir pārmērīgs deficīts. Tajā pašā reizē saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu Padome noteica viena gada termiņu, kura laikā pārmērīgais deficīts jākoriģē.
Vispār saskaņā ar mandātu, ko Komisijai piešķīris Līgums un Stabilitātes un izaugsmes pakts, tā pastāvīgi uzrauga dalībvalstu ekonomikas un budžeta attīstību un ir gatava aktivizēt, ja nepieciešams, budžeta uzraudzības instrumentus.
Atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, jo īpaši attiecībā uz korektīvo daļu. Kopš 2005. gada reformas pārmērīgs deficīts ir koriģēts tikai AK un Ungārijas gadījumā, kurām piemēroja pārmērīga deficīta procedūru. Visumā 2007. gadā eirozonā reģistrēja zemāko strukturālo fiskālo deficītu kopš 1973. gada. Tomēr preventīvās daļas piemērojums dažreiz ir bijis nevienmērīgs. Tā 2007. gada aprīļa Berlīnes deklarācijā eirozonas finanšu ministri uzņēmās saistības sasniegt vidējā termiņa budžeta mērķus vēlākais līdz 2010. gadam. Šīs saistības šogad tika atkārtotas. Tai pašā laikā 2005. gada reforma ieviesa paktā pietiekamu ekonomisko pamatojumu, lai varētu elastīgi reaģēt uz nopietnām grūtībām, ja nepieciešams, jo īpaši, piemērojot pārskatīto elastīguma klauzulu un iekļaujot tajā netiešas saistības vidēja termiņa budžeta mērķos (MTO).
Pārskatītā pakta darbība ir labi dokumentēta Komisijas ziņojumos par valsts finanšu līdzekļiem Ekonomikas un monetārajā savienībā (EMU) 2006., 2007. un 2008. gadā un klātpievienotajā paziņojumā. Šī gada ziņojumā ir sniegta arī metodika netiešo saistību iekļaušanai preventīvās daļas vidēja termiņa budžeta mērķos.
Runājot par trešo jautājumu, jāsaka, ka saskaņā ar pārskatīto Stabilitātes un izaugsmes paktu tikai bezizejas apstākļos dalībvalstīm ir atļauts pārsniegt 3 % atsauces vērtību, nekonstatējot pārmērīgu deficītu. Pie tam šis deficīts drīkst pārsniegt atsauces vērtību tikai nedaudz, un tam jābūt īslaicīgam. Turklāt vai nu atsauces vērtības pārsniegšanai jābūt ārkārtas gadījumam un/vai tam jābūt deficītam, kas radies smagas ekonomiskās lejupslīdes dēļ, kuru definē kā negatīvu izaugsmi vai uzkrātus zaudējumus no preču ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas.
Ja deficīts pārsniedz atsauces vērtību tikai nedaudz un ir īslaicīgs, tad ir jāņem vērā dažādi citi faktori, bet tam jānotiek ļoti līdzsvarotā veidā. Citi būtiski faktori ietver, piemēram, izaugsmi veicinošus izdevumus pētniecībai un izstrādei. Tomēr tieši izdevumu atskaitījumi no budžeta deficīta nav atļauti. Visbeidzot, jāuzrāda ikgadējs strukturāls fiskāls uzlabojums 0,5% apmērā no IKP kā etalons.
Mairead McGuinness
Man būs vajadzīgs laiks, lai izprastu jūsu detalizēto atbildi. Jūs īpaši minējāt AK. Mani tomēr vairāk interesē Īrijas situācija, un pēc dažām nedēļām mēs gaidām nepatīkamu budžetu Īrijā. Es vēlos, lai jūs varbūt komentētu sarunas, kas jums bijušas ar Īrijas ministru par mūsu deficītu, un patiešām, vai mēs to pārsniegsim un kāda ietekme tam būs no ES viedokļa.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Mēs vienmēr sekojam faktiem. Jebkura saruna starp manu kolēģi Joaquín Almunia un Īrijas kolēģiem notiek, lai iegūtu vairāk informācijas, bet mēs analizējam faktus un skaitļus gada beigās. Tāpēc es diemžēl nevaru atbildēt uz šo jautājumu, bet tas ir saprotams. Kā jau šodien teicu, mums ir pārmērīga budžeta deficīta procedūras pret AK un Ungāriju.
Richard Corbett
Vai Komisija pieņem to, ka saskaņā ar Līgumu - pretstatā Stabilitātes paktam - šie 3 % nav robežvērtība, tā ir atsauces vērtība? Komisijas ziņojumā par jebkuru dalībvalsti, kas pārsniedz atsauces vērtību, ir jāņem vērā - es citēju Līguma 104. panta 3. punktu - "visus citus būtiskus faktorus, tostarp dalībvalsts ekonomikas un budžeta stāvokli vidēji ilgā laikā”.
Vai viņš nedomā, ka dažās pēdējās dienās un nedēļās dalībvalstu ekonomiskais stāvoklis ir stipri mainījies un tāpēc prasa lielāku elastību?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Manuprāt, mums ir diezgan laba informācija, kad mēs sākam šīs procedūras. Trīs procenti ir maksimālais apjoms, ko mēs patiešām ņēmām vērā. Ja tas ir pārsniegts, tad mēs nesāksim šīs procedūras tikai izņēmuma gadījumos. Tādējādi 3 % ir maksimālais apjoms, ko mēs ņēmām vērā, un es uzskatu, ka mēs ievērosim procedūras, kuras esam vienmēr ievērojuši. Mēs nemainīsim noteikumus pat pašreizējā situācijā.
Temats: Hipotekāro kredītu krīze un finanšu regulējums
Pavasarī radās jaunas ekonomiskas problēmas un saspīlējums globālajos finanšu tirgos, ko jo īpaši izraisīja pieaugošā hipotekāro kredītu krīze. Fannie Mae (ASV Valsts federālā hipotēku asociācija) un Freddy Mac (ASV Federālā māju hipotēku korporācija) tagad saņem kapitāla ieguldījumus no ASV valdības, hipotekāro kredītu tirgus ir satricināts līdz pašiem pamatiem. Es jūlijā biju Vašingtonā un satiku vairākus senatorus, kas uzskatīja, ka hipotekāro kredītu krīzes zemākais punkts vēl nav sasniegts un ka tas nenotiks līdz 2010. gadam.
Kāds ir Komisijas viedoklis par to, cik ilgi vēl turpināsies finanšu krīze? Ko Komisija domā par signālu tirgum, ko devusi ASV, veicot finansiālās grūtībās nonākušu uzņēmumu sanācijas pasākumus, lai gan tos parasti valsts neaizsargā - vispirms Bear Stearns un tagad Fannie May un Freddy Mac?
Visbeidzot, kāds ir Komisijas viedoklis par pašreizējo un gaidāmo spēkā esošo tiesību aktu pārskatīšanu, tādu kā Lamfalisī sistēma un Kapitāla prasību direktīva, ņemot vērā lielo risku, ka pārmaiņas varētu būt pārāk lielas un kaitēt Eiropas finanšu tirgus konkurētspējai?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Starptautiskajos finanšu tirgos jau veselu gadu valda haoss, un mijiedarbība starp uzkrātajiem zaudējumiem finanšu sistēmā un arvien sliktākajām globālās ekonomikas izredzēm neļauj iepriekš noteikt, kad šis haoss beigsies. Pašreizējā situācija finanšu tirgos rāda, kā problēma, kas sākumā šķita ietekmējam tikai īpašu tirgus segmentu Amerikas Savienotajās Valstīs un paaugstināta riska hipotekāros darījumus, strauji iespaidoja visu starptautisko finanšu sistēmu.
Tā kā zaudējumi, kas saistīti ar ASV paaugstināta riska hipotekārajiem darījumiem, ir izplatījušies savstarpēji saistītu tirgu un sarežģītu finanšu produktu dēļ, vairāki no galvenajiem kredītu tirgiem ir sagrauti. Problēmas šo tirgu darbībā bija tomēr jūtamas, visvairāk gan banku nozarē, kas cieta lielus zaudējumus, un tirgus likviditātes trūkums ir prasījis centrālo banku atbalstu.
Tomēr pēc nopietnām grūtībām un nespējas iegūt līdzekļus, lai uzlabotu likviditāti, vairākas finanšu iestādes Amerikas Savienotajās Valstīs un Eiropā ir glābtas no maksātnespējas Šī valsts sektora intervence atspoguļo bažas par risku finanšu stabilitātei un ir guvusi atsaucību no finanšu tirgu puses.
Ir sagaidāms, ka Amerikas Savienotajās Valstīs kā sekas pagātnes kļūdām, veicot paaugstināta riska hipotekāros darījumus, šo hipotekāro līgumu pārskatīšana turpināsies līdz 2009. gada vidum. Starptautiskajā finanšu tirgū problēmu vēl arvien ir daudz - jūs jau šodien apspriedāt šos jautājumus -, ko daļēji izraisa notikumi pašā finanšu nozarē un daļēji - lejupslīdošā ekonomiskā vide.
Neskaidrība par kredītu radīto zaudējumu apjomu un dislokāciju turpina mazināt ieguldītāju uzticību, un kopējo zaudējumu summa, ko bankas līdz šim ir atklājušas, stipri atpaliek no visas finanšu sistēmas kopējo zaudējumu aprēķiniem, kas pamatojas uz turpmāko hipotekāro kredītu zaudējumu prognozēm.
Bankas ir spiestas arvien biežāk veikt rekapitalizāciju, bieži vien par augstām cenām un grūtos tirgus apstākļos. Turklāt grūtības banku nozarē arvien vairāk izraisa stingrākus aizdevumu noteikumus un zemāku banku aktivitāti aizdevumu izsniegšanā.
Paaugstinātajām finansēšanas izmaksām un samazinātajai piekļuvei kredītiem, šķiet, pievienosies vēl citi kavēkļi, tādi kā augstas naftas cenas un inflācijas pieaugums, kas gaida globālo ekonomiku.
Tā visa dēļ ES ekonomiskās perspektīvas un eirozonas ekonomika kopš Komisijas 2008. gada pavasara prognozes ir vēl vairāk pasliktinājušās. Dalībvalstīs ekonomiskās prognozes ir atšķirīgas. Ekonomiskajiem apstākļiem pasliktinoties, spiediens uz banku bilanci turpināsies.
Nestabili tirgus apstākļi prasa pastāvīgu piesardzību no valsts iestāžu puses, jo īpaši no centrālo banku, uzraudzības iestāžu un ministru puses, kam jāuzrauga notikumi bankās. Sistēmas krīzes gadījumā nav izslēgta vajadzība pēc turpmākās intervences.
Plašākā kontekstā tiek pieņemti lēmumi par konkrētiem pasākumiem, lai novērstu finanšu tirgu sistēmas trūkumus. Ekonomikas un finanšu padomes apspriedē 2007. gada oktobrī pieņēma regulējošu pasākumu plānu.
Lai gan šis plāns attiecas tikai uz ES, to var attiecināt arī uz līdzīgām iniciatīvām globālā mērogā. Šī plāna mērķi ir palielināt pārredzamību, risināt vērtējuma jautājumus, stiprināt banku konsultatīvo uzraudzību un izpētīt tirgus struktūras jautājumus, analizējot tās trūkumus un regulēšanas sistēmas trūkumus un formulējot attiecīgos politikas risinājumus. Komisija pašlaik strādā, lai nodrošinātu, ka ar šo plānu iepazīstina savlaicīgi, ieskaitot konkrētas iniciatīvas attiecībā uz pārredzamības palielināšanu ieguldītājiem, tirgiem un regulatoriem, uz pārskatītajām kapitāla prasībām bankām un kredītvērtējuma aģentūru regulējumu.
Šajā sakarā Komisija ir pabeigusi ārēju apspriedi par ierosinātajām pārmaiņām Kapitāla prasību direktīvā un gatavojas tuvākajos mēnešos nākt klajā ar priekšlikumu.
Tā apsver arī tiesību aktus par kredītvērtējuma aģentūrām. Par šo jautājumu 2008, gada jūlija beigās notika publiska apspriede.
Panākts ir arī progress attiecībā uz pārrobežu uzraudzības iestāžu sadarbību ES, stājoties spēkā jaunam saprašanās memorandam 2008. gada jūlija sākumā.
Vispārīgi runājot, viens no Lamfalisī pārskata mērķiem ir jaunā uzraudzības režīma uzlabojumi, un Komisija, piemēram, plāno pārskatīt ES uzraudzītāju komiteju lēmumus.
Visos savos pasākumos Komisija apzinās, ka reakcija uz tās rīcību ir globāla mēroga, un tāpēc mēs koordinējam savu rīcību ar mūsu partneriem.
Olle Schmidt
Dažkārt jautājums izplēn, un tas varbūt izklausās vecmodīgi, es pieļauju. Bet es pateicos Komisijai par godīgo atbildi. Mans aicinājums un manas raizes ir par to, ka mēs pārspīlējam, un es ceru, ka Komisija to apsvērs. Es piekrītu, ka mums jārīkojas un jāreaģē, bet mums nevajag pārspīlēt, mums ir vajadzīga līdzsvarota pieeja. Citādi - un es uzskatu, ka tas mums ilgtermiņā jāapsver - mēs varam kaitēt izaugsmei Eiropā. Tādējādi, manuprāt, ir vajadzīga līdzsvarota pieeja, un es paļaujos uz to, ka Komisija nodrošinās, lai šādi pasākumi tiktu īstenoti pienācīgā veidā.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Es uzskatu, ka Komisija rīkojas patiešām līdzsvaroti. Mums bija stundu ilgas debates, kad daudzi Parlamenta deputāti pieprasīja steidzamu rīcību, bet Komisijas pieeja ir patiešām līdzsvarota.
DanutBudreikait
(LT) Šodien mēs apspriedām pasaules finanšu krīzi un tās ietekmi uz mūsu ekonomiku. Kāda deputāte pieminēja faktu, ka viņas valstī viena banka jau ir bankrotējusi. Vai jūs esat jutuši, ka mūsu valstīs, ES valstīs, bankām draudētu bankrots?
Paul Rübig
(DE) Mani interesētu pašreizējā situācija attiecībā uz reāliem pirkumiem pretstatā finansiāliem darījumiem enerģētikas nozarē. Vai Komisija ir gatava skaidri norādīt, izmantojot statistikas datus, reālos enerģijas pirkumus un to, ko vienkārši tirgo finanšu tirgos., un vai tā plāno pieņemt noteikumus par aizņemtu vērtspapīru pārdošanu?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Manā valstī Latvijā ir daudz banku, un, protams, ir iespējams, ka kāda no tām kļūst maksātnespējīga. Es uzskatu, ka mums ir diezgan attīstīts tirgus, bet to uzrauga centrālā banka, un Latvijas finanšu tirgos nav bijuši nekādi traucējumi. Tāpēc es apliecinu jums, ka Latvijas finanšu tirgus ir ļoti stabils un ka tajā nav bijis nekāda satraukuma. Tomēr ir ļoti būtiski uzsvērt, ka banku uzraudzībai ir jāpiešķir liela nozīme un ka visus uzraudzības noteikumus pilda komercbankas.
Attiecībā uz enerģijas pirkumiem, ja cienījamais deputāts piekritīs, es atbildēšu rakstiski, jo, manuprāt, tas ir ļoti specifisks jautājums, un man būs jāpadomā, lai sniegtu konkrētus skaitļus.
Temats: Gaisa satiksmes drošība
Nesenā Spānijas katastrofa Madridē, kurā dzīvību zaudēja daudzi cilvēki, un Ryanair Boeing 737 piespiedu nosēšanās Limožāi Francijā, kurā 26 cilvēki tika ievainoti, lika vēlreiz jautāt, vai Kopienas tiesību akti un gaisa satiksmes drošības kontrole tiek pienācīgi un efektīvi īstenota. Regula (EK) Nr.. 1899/2006/ īpaši paredz aviosabiedrībām pienākumu īstenot avāriju novēršanas un lidojuma drošības programmas un izpildīt prasības, ko piemēro jebkuru civilo lidaparātu ekspluatācijai (sertifikācija, uzraudzība, uzturēšana, instrumenti un aprīkojums, drošība utt.).
Vai Komisija uzskata, ka šie noteikumi ir pietiekami un adekvāti, vai arī tās viedoklis ir, ka jāievieš stingrāka kontroles sistēma aviosabiedrībām? Kā Komisija šodien vērtē Direktīvas 2003/42/EK par ziņojumu sniegšanu par notikumiem civilajā aviācijā īstenošanu (paziņojumu sistēmas pieņemšana par avārijām un nopietniem negadījumiem)? Vai tā uzskata, ka sniegtais atbalsts kontroles mehānismiem un agrās brīdināšanas sistēmām attiecībā uz aviosabiedrībām ar apšaubāmiem lidojumu drošības rādītājiem un atbilstības pārbaudēm, ko veic Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) attiecībā uz dalībvalstu aviosabiedrību iestādēm un datiem, kas publicēti, lai sastādītu "melno sarakstu”, ir pietiekams?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Attiecībā uz Kopienas noteikumu piemērošanu lidaparātu ekspluatācijai Komisijai nav nekādu ziņu par trūkumiem vai nepietiekamiem drošības standartiem attiecīgajos tiesību aktos par drošību, kas tikai nesen, 2008. gada 16. jūlijā, stājās spēkā. Tehnisko prasību kopums lidaparātu ekspluatācijai nepārtraukti mainās, atspoguļojot jaunākos zinātnes atzinumus. To sasniedz, pastāvīgi uzraugot uzņēmumu darbību, tāpēc šajā posmā stingrāka Komisijas kontroles sistēma, šķiet, nav vajadzīga.
Attiecībā uz Kopienas noteikumu piemērošanu ziņojumiem par notikumiem civilajā aviācijā Komisija ir apmierināta par to, ka visas dalībvalstis ir ieviesušas obligātās ziņošanas sistēmu un apkopo informāciju valstu datu bāzēs. Šie noteikumi attiecas uz informācijas apmaiņas sistēmu un paredz informācijas izplatīšanu. Informācijas apmaiņa vēl labi nedarbojas, jo tā prasa nolīgumu par atsevišķiem protokoliem starp dalībvalstīm un Komisiju par centrālās glabātavas precizēšanu saskaņā ar Komisijas regulu. Dalībvalstis un Komisija aktīvi strādā pie šī jautājuma, un šajā laikposmā informācija jau ir pieejama dalībvalstu līmenī.
Informācija tiek pareizi izplatīta, pamatojoties uz Komisijas 2007. gada 24. septembra regulu. Informācijas aizsardzības nodrošināšanas noteikumi ir transponēti dalībvalstu tiesību aktos, bet ir jāpaiet zināmam laikam, lai mēs varētu spriest par šo noteikumu efektivitāti, kuri ir labas ziņošanas kultūras stūrakmens, nodrošinot ziņotājiem vajadzīgo uzticību.
Attiecībā uz tādu aviosabiedrību kontroli, kam ir apšaubāmi lidojumu drošības rādītāji, Komisija var apliecināt cienījamajam deputātam, ka tā rūpīgi piemēro Kopienas noteikumus par darbības aizliegumu gaisa pārvadātājiem, kas neievēro drošības prasības. Šodien Eiropā 54 % no visām lidaparātu "trapa pārbaudēm” attiecas uz Eiropas uzņēmumiem. Tas nozīmē, ka Komisija pievērš vienādu uzmanību ne tikai Eiropas aviosabiedrību drošības rādītājiem, bet arī tādu aviosabiedrību drošības rādītājiem, kas nepieder pie Eiropas. Pateicoties pastāvīgai un ciešai sadarbībai, civilās aviācijas iestādes dalībvalstīs pastiprina gaisa pārvadātāju uzraudzību. "Trapa pārbaužu” rezultāti ir bijuši īpaši veiksmīgs preventīvs instruments, lai izvairītos no gaisa pārvadātāju darbības ierobežojumiem Kopienā.
Attiecībā uz EASA veiktajām valstu civilās aviācijas iestāžu standartizācijas pārbaudēm Komisija vēlas apliecināt cienījamajam deputātam, ka, tikai pateicoties dalībvalstu civilās aviācijas iestāžu un EASA ciešajai sadarbībai un savstarpējai uzticībai, tiek izstrādāti ilgtspējīgi risinājumi un notiek vienošanās par tiem Aģentūras un pārbaudīto iestāžu starpā. Par labu sadarbību liecina arī tas, ka Aģentūra ir spējusi divkāršot pārbaužu skaitu, kopš 2006. gadā tika pieņemti attiecīgie noteikumi, un šonedēļ tā atcēla aizsargpasākumus, ko dalībvalstīm piemēroja no 2006. gada beigām.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Es esmu ļoti pateicīgs Komisijai par atbildi, bet mani tomēr vēl kas uztrauc, komisār. Aviokatastrofas atgadās samērā reti, salīdzinot ar lidojumu skaitu, bet tomēr notiek negadījumi, kas prasa daudzu cilvēku dzīvības, liek sabiedriskajai domai šaubīties un grauj uzticību mūsu politikai un mūsu pārbaudēm.
Es neesmu redzējis, ka jūs ierosinātu kādus pasākumus vai piešķirtu jaunus pienākumus vai uzdevumus drošības iestādei. Tas attiecas ne tikai uz aviosabiedrībām, bet arī uz civilajām aģentūrām, kas ir atbildīgas par pārbaudēm dalībvalstīs. Tas attiecas arī uz "melno sarakstu”: uz kādiem kritērijiem tas balstās? Vai jūs to atbalstīsiet? Jūs neesat man sniedzis atbildi par šo negadījumu sekām un to izsauktajām problēmām papildus to traģiskajai ietekmei uz cilvēku dzīvībām.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Es varu jums apliecināt, ka drošības sistēma Eiropā ir augstākajā līmenī. Ir skaidrs, ka tā ir ieviesta un ka tiek veikti visi vajadzīgie pasākumi.
Diemžēl tas nenovērš negadījumus. Man ļoti žēl, ka cilvēki ir zaudējuši dzīvības, bet tas nav noticis tāpēc, ka ES nebūtu apmierinoša drošības līmeņa.
Tikko mēs uzzināsim rezultātus, kas izraisīja šo negadījumu, mēs tos izanalizēsim un, ja būs jāpastiprina pasākumi, tas tiks izdarīts.
Bet šodien es varu jums apliecināt, ka Eiropas aviācijas drošība atbilst visaugstākajiem standartiem pasaulē.
Jörg Leichtfried
(DE) Situācija ir šāda: Eiropas Aviācijas drošības aģentūrai (EASA) tagad tiek piešķirtas arvien lielākas pilnvaras, lai garantētu vienotus drošības standartus Eiropā, un to var vērtēt tikai atzinīgi. Tās pilnvaras pašlaik tiek paplašinātas otro reizi. Tomēr EASA nav piešķirts lielāks budžets, nedz arī paredzēti citi finansējuma avoti. Šajā sakarā iespējamas divas izvēles. Pirmā izvēle ir neattiekties pret visām aģentūrām vienādi. Es neiešu tik tālu kā daži no maniem kolēģiem, kas saka, ka neviens to nepamanīs, ja dažas no šīm aģentūrām pārstās darboties. EASA ir citāda: ja EASA nebūs naudas, cilvēku dzīvības būs pakļautas riskam.
Otrā izvēle attiecas uz trešo pušu finansēšanu, kas nozīmē palielināt EASA finansējumu ar biļešu nodevas palīdzību. Mans jautājums ir šāds: kurai no šīm divām izvēlēm jūs dodat priekšroku?
Priekšsēdētājas kundze! Es vēlos īsi komentēt jautājumu, kas nav darba kārtībā, ja drīkstu: es pilnīgi atbalstu to, ko mūsu kolēģis no Polijas teica par sēdes vadīšanu.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Mans viedoklis ir, ka jebkuras aģentūras tieša finansēšana ar nodokļu maksātāju naudu ir vislabākais ceļš, jo jūs nevarat garantēt, ka sabiedriskie pakalpojumi tiks sniegti par pašu ienākumiem. Tāpēc es uzskatu, ka vislabākais veids ir finansēt jebkuru aģentūru no budžeta, bet, ja ir iespēja sagādāt papildu finansējumu, tas jāvērtē pozitīvi. Katrā ziņā jebkuru budžetu apspriež saskaņā ar procedūru un stingru regulējumu, ko paredz Eiropas tiesību akti.
Otrā daļa
Temats: Kodolspēkstaciju drošība
Eiropas Savienībai ir jārisina neatliekamā problēma, kā apmierināt arvien pieaugošo enerģijas pieprasījumu. Ņemot vērā to, ka naftas un dabas gāzes piegādes un atjaunojamās enerģijas avoti var apmierināt tikai daļu no pieprasījuma, kodolenerģijas lielā nozīme šīs problēmas risināšanā nav noliedzama. Tai pašā laikā Eiropas pilsoņiem ir lielas bažas par kodolspēkstaciju drošību un pienācīgu kodolatkritumu apsaimniekošanu, jo īpaši pēc radioaktīvo vielu noplūdes kodolspēkstacijās Francijā un Slovēnijā.
Tāpēc ir dabīgi, ka rodas daudz jautājumu par kodolspēkstaciju drošību visās ES valstīs un jaunceļamajās kodolspēkstacijās Turcijā un citās Balkānu valstīs un to drošas ekspluatācijas garantijām. Vai Komisija ir izstrādājusi pārskatu par vajadzību celt kodolspēkstacijas? Kādi ir tās secinājumi? Visbeidzot, vai tā ir aprēķinājusi, cik liela vajadzība pēc kodolenerģijas ES būs turpmāk?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Pašlaik kodolenerģija veido 30 % no ES saražotās elektroenerģijas un divas trešdaļas no elektroenerģijas, kas ir brīva no oglekļa emisijām. Prognozē, ka līdz 2030. gadam pieprasījums pēc enerģijas ES pieaugs par 20 % un elektroenerģijas pieprasījums - par 38 %.
Līdz ar to elektroenerģijas daļa galīgajā enerģijas pieprasījumā pieaugs no 20 % līdz 23 %. Prognozē, ka elektroenerģijas ražošanas jauda pieaugs par 31 %, bet saskaņā ar PRIMES sākotnējiem pieņēmumiem, ko izpētīja Komisija, kodolenerģijas daļa elektroenerģijas ražošanā samazināsies no 30 % līdz 20 %.
Arī Starptautiskā Enerģētikas aģentūra savā nesen publicētajā ES enerģētikas politikas pārskatā secināja, ka "ES kodolenerģijas ražošanas jaudas no šī brīža samazināsies, ja vien tuvākajā nākotnē nav gaidāmi ievērojami ieguldījumi kodolspēkstaciju ekspluatācijas termiņa pagarinājumā un to iekārtu nomaiņā, kuru ekspluatācijas cikls tuvojas beigām”.
Katras atsevišķas dalībvalsts ziņā ir izlemt, vai paļauties uz kodolenerģiju elektroenerģijas ražošanā un uzsākt jaunus projektus, vai piekopt kodolenerģijas ražošanas pārtraukšanas politiku. Ja dalībvalstis nolems ieguldīt līdzekļus kodolenerģijas ražošanā, Komisija īstenos savas pilnvaras, lai nodrošinātu, ka jaunie projekti šajā nozarē atbilst visaugstākajiem drošības, aizsargātības un neizplatīšanas standartiem, kā to prasa Euratom līgums.
Drošuma, drošības un aizsargātības garantijas visā kodoliekārtu ekspluatācijas ciklā ir arī prioritāte ES paplašināšanās dēļ un attiecībās ar trešām valstīm, izmantojot Kodoldrošības sadarbības mehānismu.
Komisija seko ieguldījumiem ES kodolenerģētikas nozarē. 2007. gadā Komisija pieņēma Kodolenerģētikas paraugprogrammu, kas sniedz pārskatu par ES kodolenerģētikas nozares stāvokli. Pašlaik Komisija precizē šo paziņojumu, kas ir daļa no Komisijas vispārējā Stratēģiskā enerģētikas pārskata. Tam jābūt pieejamam pirms 2008. gada beigām.
Turklāt Komisija aizsāka divas iniciatīvas, lai veicinātu debates par kodolenerģijas nākotni un lai noteiktu prasības tās attīstībai. Pirmā ir Augstākā līmeņa grupa kodoldrošības un kodolatkritumu apsaimniekošanas jautājumos, kas galveno uzmanību pievērsīs drošības jautājumu noteikšanai, lai tos risinātu prioritārā kārtā, un ieteiktu pasākumus, kas jāveic ES līmenī.
Otrā, Eiropas Atomenerģijas forums paredz izveidot platformu plašai un pārredzamai ieinteresēto pušu apspriedei par kodolenerģijas iespējām un risku.
Emmanouil Angelakas
(EL) Priekšsēdētājas kundze, komisār! Es saprotu, ka mēs gaidīsim līdz gada beigām, lai redzētu šo pētījumu rezultātus, lai varētu izdarīt labākus secinājumus.
Es vēlos dzirdēt komisāra komentāru par informāciju, kas ir zināma kopš pagājušā gada: Krievija ceļ peldošu kodolspēkstaciju, kam jābūt pabeigtai 2010. gadā un nosūtītai uz attālu Krievijas teritoriju. Ir arī plānots uzcelt vēl sešas šādas kodolspēkstacijas, lai pārdotu tās valstīm, kas varētu tās pieprasīt un ir jau izrādījušas interesi par tām.
Kā jūs to komentētu, ņemot vērā drošības apsvērumus?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Krievija arī ir Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras locekle, un Krievijas kodoltehnoloģija atbilst starptautiskajiem standartiem. Tādējādi, ja kāda valsts vēlas iegādāties Krievijas kodoltehnoloģiju, tad pastāv starptautiski noteikumi, ko Krievija ievēro.
Arī ES varētu izmantot Krievijas piegādāto tehnoloģiju, ja Komisijas viedoklis par to būtu pozitīvs, un, runājot par standarta līmeni, Krievijas tehnoloģija var konkurēt ar citu piegādātāju tehnoloģiju.
Tādējādi, ja tehnoloģija nāk no Krievijas, tas nenozīmē, ka tā ir nedrošāka.
Justas Vincas Paleckis
Komisār! Es vēlos jums jautāt par mūsu slaveno Ignalīnas kodolspēkstaciju.
Nesen mūsu premjerministrs tikās ar Eiropas Komisijas priekšsēdētāju Barroso kungu, un mūsu laikrakstos parādījās dažādas interpretācijas, ka nepietiek enerģijas un ka tāpēc, iespējams, šīs spēkstacijas darbības termiņu pagarinās.
Kāds ir jūsu viedoklis un ko jūs šajā situācijā rekomendētu Lietuvas valdībai?
Zita Pleštinská
(SK) Kodolspēkstacijas un kodoliekārtas no drošības viedokļa pieder pie visrūpīgāk uzraudzītajām iekārtām.
Izredzes izmantot kodoltehnoloģijas Slovākijā, pasākumi, kas prasa 3. un 4. reaktora celtniecību Mochovce un Slovākijas Republikas saistības slēgt reaktorus Jaslovskā Bohunicē 2006. un 2008. gadā, līdz ar to tiek apgrūtinātas.
Kāpēc, komisāra kungs, ir tik liela politiska piesardzība no Komisijas puses attiecībā uz Mochovce atomelektrostacijas celtniecību? Vai Komisijai ir bažas par tās drošību?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Es sākšu ar Ignalīnu, jo par šo jautājumu jau esmu daudzkārt runājis.
Pievienošanās sarunu laikā Lietuva un sarunu puses - citas dalībvalstis - vienojās, ka drošības apsvērumu dēļ tā jāslēdz līdz 2009. gada beigām. Šis Līgums pieder pie primārajām tiesībām, un to ir ratificējušas visas dalībvalstis. Komisija nav iesaistīta šajā procesā. Komisija ir šī Līguma aizbildne, un tās uzdevums ir gādāt, lai tiesību aktus ievērotu.
Tāpēc es nevaru apstiprināt ziņas par nostājas maiņu, jo Komisijas nostāju nosaka Līgums. Ko varētu darīt? Manuprāt, Līgumā ir arī vispārīgi noteikumi par atbalstu Lietuvas enerģētikas nozares pārveidei - visaptveroša pakete, ja nemaldos, 1,3 miljardu eiro apmērā, jautājumu risināšanai, kas varētu veicināt enerģijas resursu piegādi Lietuvai, stiprinot starpsavienojumus, finansējot energoefektivitātes pasākumus, finansējot alternatīvās enerģijas piegādes. Tā vajadzētu rīkoties, bet mans viedoklis ir, ka Līgums nekādā ziņā nav maināms, jo tikai starpvaldību konference un ratifikācija var mainīt Eiropas Savienības primārās tiesības.
Runājot par Mochovce, Komisijas viedoklis ir, ka šis jautājums ir tāds pats kā Ignalīnas gadījumā - pieeja tam nav atšķirīga. Bet Mochovce gadījumā mēs analizējām situāciju, un šodienas pasaulē ir īpašas prasības, ņemot vērā jaunos izaicinājumus, ar ko mums jāsaskaras. Mēs saskatījām ne tikai drošības, bet arī aizsargātības intereses gadījumā, ja izmantotu lidaparātu, lai uzbruktu kodoliekārtām. Tehnoloģija, kas bija paredzēta jaunajiem reaktoriem, nerisināja šo jautājumu pietiekamā mērā. Tāpēc mēs lūdzām uzņēmumu un Slovākijas kodolenerģijas uzraudzības iestādes veikt papildpasākumus, lai nodrošinātu, ka pat šāda uzbrukuma gadījumā kodolspēkstacijai netiks nodarīti neatgriezeniski bojājumi.
Temats: Ieguldījumi pirmās paaudzes enerģijas avotos - prioritāte otrās paaudzes enerģijas avotiem
Turmes ziņojuma projekts (2008/0016/COD) par priekšlikumu direktīva par atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanas veicināšanu, ko pašlaik virza cauri Parlamenta komitejām, pārskata Padomes un Komisijas biodegvielu un atjaunojamās enerģijas obligātos mērķus transporta nozarē, jo otrās paaudzes pētniecība un izstrāde nav panākušas gaidītos rezultātus.
Vai mums tomēr nevajadzētu noteikt skaidru regulējuma politiku ieguldītājiem pirmās paaudzes biodegvielās? Kādēļ? Tie ir tie paši ieguldītāji arī otrās un trešās paaudzes pētniecībā un izstrādē, kas būvēs spēkstacijas, kuras var viegli pielāgot otrās un trešās paaudzes tehnoloģijas vajadzībām. Viņi nevar atļauties neieguldīt nākamās paaudzes spēkstaciju pētniecībā un izstrādē, jo viņu spēkstacijas novecos.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Komisija ir vienisprātis ar godājamo deputātu: lai nonāktu pie otrās paaudzes biodegvielām, ir vajadzīga skaidra regulēšanas politika ieguldījumiem pirmās paaudzes biodegvielās.
Komisijas skatījumā pirmās paaudzes biodegvielas ir starpposms pārejai uz otrās paaudzes biodegvielām, izmantojot lignocelulozes materiāla izejvielas.
Ja trūks stabila pamata pirmās paaudzes biodegvielu ražošanai vietējā mērogā, novatoriskiem un efektīviem ražojumiem būs grūti iekļūt tirgū. Tomēr skaidra regulēšanas politika ir ārkārtīgi svarīga ne tikai biodegvielu nozares izaugsmes stimulēšanai, bet arī tādēļ, lai nenodarītu kaitējumu videi. Biodegvielu ražošanas attīstība nedrīkst apdraudēt arī nodrošinātību ar pārtiku vai ietekmēt pārtikas cenas.
Vienlaikus nav šaubu, ka Komisija vēlas paātrināt otrās paaudzes biodegvielu attīstību.
Ierosinātajā direktīvā par atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanas veicināšanu ir skaidri norādīts, ka attiecībā uz dalībvalstu biodegvielu izmantošanas saistībām tādas biodegvielas ieguldījumu, kas ražota no atkritumiem, atlikumiem un nepārtikas celulozes materiāla, uzskata par divkāršu salīdzinājumā ar citu biodegvielu ieguldījumu.
Šajā saistībā dalībvalstīm būs arī jāiesniedz ziņojumi par to, kā tās ir strukturējušas savas atbalsta shēmas par labu otrās paaudzes biodegvielām.
ES patlaban sniedz ievērojamu atbalstu arī otrās paaudzes ražošanas metožu izstrādes pētījumiem. ES Septītās pētniecības pamatprogrammas pasākumi lielā mērā ir vērsti uz otrās paaudzes biodegvielas un it īpaši šķidrās biodegvielas ("biomass to liquids”) tehnoloģisko procesu.
Izpētē jāietver arī tehniski un ekonomiski eksperimentālie pētījumi, kas ļautu radīt ne vien ekonomiski pievilcīgus ieguvumu un izmaksu rādītājus, bet arī dotu faktisku ieguldījumu attiecībā uz Kopienas mērķiem - mazināt klimata pārmaiņas un nodrošināt pieņemamas pārtikas cenas visiem pasaules iedzīvotājiem.
Tādējādi Komisijas politika un Komisijas priekšlikums pilnībā saskan ar vajadzību sekmēt otrās un - nepieciešamības gadījumā - arī pirmās paaudzes biodegvielu izmantošanu, taču ilgtspējīgā veidā.
Liam Aylward
Komisāra kungs, vai drīkstu jums pajautāt, kāpēc jūs uzskatāt, ka Eiropas Savienība patlaban zaudē informācijas kaujā par stingru un konsekventu biodegvielas mērķu priekšrocībām, it īpaši ierobežotu resursu apstākļos? Šo jautājumu es gribētu uzdot saistībā ar biodīzeli, kas varētu dot ievērojamu ieguldījumu Eiropas Savienības energoapgādes drošības stiprināšanā. Biodīzeli iespējams ražot saskaņā ar ilgtspējas principiem, neapdraudot jūsu pieminēto pārtikas apgādi, un biodīzelis ir vienīgais atjaunojamais energoresursu veids, kurā Eiropai pieder stabila vadošā loma.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Komisijas priekšlikums nerada šķēršļus biodīzeļa ražošanas attīstībai un tā izmantošanai transporta vajadzībām, it īpaši tāpēc, ka dīzeļa ražošanas trūkums Eiropas Savienībā sagādā būtiskas problēmas pārstrādes nozarei. Tāpēc nevar teikt, ka mēs tam liktu šķēršļus, taču, manuprāt, ja trūkst skaidru ilgtspējas prasību, viens neveiksmīgs projekts var nodarīt tādu kaitējumu, kas apdraudētu visu nozari; mēs šobrīd tik stingri esam pievērsušies biodegvielām, ka nevaram atļauties neveiksmīgus projektus, jo tas nozīmētu beigas visai nozarei.
Paskaidrošu, kāpēc man ir tik stingra nostāja attiecībā uz biodegvielas politiku; piemēram, transporta jomā runa ir, pirmkārt, par efektīvākiem automobiļiem, - un šeit, Parlamentā, ir bijušas kaismīgas diskusijas par automobiļiem; otrkārt, transporta veidu maiņa, taču daudzos gadījumos cilvēki joprojām dod priekšroku automobiļiem; treškārt, pāreja uz alternatīvām degvielām; viena no tām ir biodīzelis, taču mums jāņem vērā, ka tā ražošanai izmanto zemi, uz kuras var audzēt arī pārtikas produktus; tieši tāpēc es uzskatu, ka šis neapšaubāmi pozitīvais risinājums tomēr prasa, lai tiktu veikti visi nepieciešamie piesardzības pasākumi.
Teresa Riera Madurell
(ES) Komisāra kungs, biodegvielu jautājumā fakti un izdomājumi bieži ir tā savijušies, ka cilvēkiem nav viegli izprast situāciju, un tas kaitē šīs jomas pētniecībai, jauninājumiem un ieguldījumiem rūpniecībā.
Vai Komisija ir apsvērusi iespēju situācijas skaidrošanas labad sākt plašu Eiropas mēroga informatīvo kampaņu, kurai ir jābūt precīzai un objektīvai?
Avril Doyle
Tiešām, abus šos jautājumus gandrīz varēja apvienot, taču, manuprāt, īru kolēģa jautājuma būtība, ja esmu to pareizi izpratusi, bija tāda, ka viņš vēlētos, lai tiesību aktos tiktu atbalstīti pirmās paaudzes ieguldījumi, vismaz mums nebūtu jāatvainojas par to, ka tiesību akti stimulē šos pirmās paaudzes ieguldījumus, jo tādējādi mēs virzāmies uz otro un trešo paaudzi.
Mana jautājuma būtība ir mazliet atšķirīga; es gribētu izmantot iespēju jums, komisāra kungs pajautāt: vai visiem šīs jomas tiesību aktiem principā nebūtu jābūt neitrāliem attiecībā uz tehnoloģiju?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Es labprāt sāktu ar otro aspektu. Domāju, ka, ņemot vērā diskusijas par naftu, mums jāapzinās, ka varam saskarties ar līdzīgu situāciju - neprognozējamu pieprasījuma kāpumu - arī citās nozarēs, piemēram, pārtikā, kas neapšaubāmi pieder pie cilvēku pamatvajadzībām. Tāpēc ir vajadzīga tehnoloģija, kas dotu mums plašākas iespējas. Plašākas iespējas nozīmē arī izmantot to, kas parasti nonāk atkritumos. Tāpēc es noteikti uzskatu, ka ir jāveicina otrās paaudzes biodegvielu izmantošana. Es teiktu, ka ar to, iespējams, pat nepietiek; šajā jomā nav risku. Mums ir vajadzīgas jaunas tehnoloģijas. Nav runa tikai par to, ka mēs gribētu naftu aizstāt ar biodegvielu; ir vajadzīgas tehnoloģijas, kas garantētu šāda veida sacensības izskaušanu vai vismaz samazināšanu. Teorētiski visām tehnoloģijām ir jābūt līdzvērtīgām, taču es tomēr uzskatu, ka otrās paaudzes jautājums ir īpašas uzmanības vērts.
Attiecībā uz izglītošanu, manuprāt, ir runa par plašāku izpratni. Pastāv vairākas izglītojošas programmas, jo šī nav tikai informēšana par biodegvielām, bet gan par ilgtspēju, energoefektivitāti un pavisam citādu pieeju vides jautājumiem, kā arī izpratni par to, ka viss, ko mēs lietojam, ir iegūts noteiktā veidā un vienmēr nodara kādu kaitējumu. Diskutējot par biodegvielām, mēs dažkārt aizmirstam, ka arī nafta nozīmē ieguvi un ka to mēdz ražot arī no darvas smiltīm. Nesen tika publicēti daži šādu ražotņu attēli. Tās nav fermas, un tas nebūt nav vienkāršs process. Tāpēc es uzskatu, ka ikvienam no mums būtu jācenšas izmantot enerģiju pēc iespējas efektīvāk un jāatbalsta tendence izmantot "zaļāku” enerģiju, pat ja tās izmaksas ir nedaudz augstākas.
Temats: Biodegvielas
Vai biodegvielu mērķu noteikšanā priekšroka nebūtu dodama biodīzelim, nevis bioetenolam?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Komisija apzinās, ka Eiropas Savienībā ir lielāks pieprasījums pēc biodīzeļa kā dīzeļdegvielas aizstājēja, nekā pēc bioetanola, kas varētu mazināt benzīna patēriņu.
Ņemot to vērā, ir sagaidāms, ka turpmākajos gados biodīzeļa patēriņš Eiropas Savienībā joprojām būs augstāks par bioetanola patēriņu. Tomēr Komisija uzskata, ka nav vajadzības pēc tādiem mērķiem, kuru galvenais kritērijs ir tehnoloģija, jo gan biodīzelim, gan bioetanolam var būt ievērojama nozīme, samazinot Eiropas transporta nozares atkarību no naftas.
Tomēr tieši otrā paaudze ir tā, kas atsevišķi veicina gan biodīzeļa, gan bioetanola izmantošanu, lai gan ES tirgū daudz lielāks pieprasījums ir pēc dīzeļdegvielas. Manuprāt, nav vajadzības pretnostatīt etanolu un dīzeļdegvielu, bet gan pirmās paaudzes vietā veicināt otrās paaudzes attīstību.
Avril Doyle
Vai saistībā ar C. Turmes ziņojumu jūs varētu komentēt savu viedokli jautājumā gan par bioetanola aprites cikla ilgtspēju, gan attiecībā uz transportlīdzekļu degvielu kopumā? Citiem vārdiem sakot - par kopējo CO2 samazinājumu visa procesa laikā, ietverot kultūraugu audzēšanu, ražošanas metodes, transportu, pārstrādi un izmantošanu. Kāda ir jūsu nostāja strīdā par CO2 samazinājuma procentuālo apjomu? Vai jūs piederat pie 40-45 % vai 35 % aizstāvjiem?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Es piederu pie tiem, kuri aizstāv 35 % apjomu, jo ir svarīgi apzināties, ka, ieviešot tādas prasības, kas pilnībā izslēgtu biodegvielas no tirgus un pieļaujot pārāk stingra regulējuma risku, mēs nonāksim pie naftas un, iespējams, pat vēl vairāk - pie ogļu un šķidro degvielu tehnoloģijas.
Manuprāt, tas būtu sliktāk nekā saglabāt 35 % slieksni, un 35 % slieksnis nozīmē ievērojamu CO2 samazinājumu.
Tādēļ es palikšu pie 35 %. Tagad jautājums jāapspriež Parlamentā un Padomē. Ja sarunu rezultātā skaitlis būs cits, tad pie tā arī paliksim, taču, manuprāt, 35 % ir pietiekami liels samazinājums, un arī kolēģijā, apspriežot šo skaitli, tika panākts kompromiss starp divām grupām - tiem, kas tic biodegvielām, un tiem, kuri no tām baidās. Tādējādi 35 % jau ir kompromisa rezultāts.
Zita Pleštinská
Priekšsēdētājas kundze, šodien mēs meklējam veidus, kā attīstīt alternatīvo enerģijas avotu izmantošanu. Kopā ar kolēģi deputātu R. Rack es jūlijā biju Jaunzēlandē, un manu uzmanību piesaistīja ģeotermālās enerģijas izmantošana. Manā reģionā, Starį ¼ubovņa, Slovākijā, ir līdzīgi ģeotermālie avoti, taču to izmantošanas attīstīšana prasa lielus finanšu resursus.
Kāda ir Komisijas nostāja attiecībā uz ģeotermālo avotu izmantošanu enerģijas ražošanā?
Reinhard Rack
(DE) Es gribētu uzdot kādu jautājumu, kas līdz šim debatēs nav pietiekami risināts. Biodegvielām, biodīzelim un bioetanolam ir atšķirīgas efektivitātes vērtības, un atšķiras arī to klasifikācija, arī attiecībā uz CO2 emisijām. Ir kāds aspekts, kas līdz šim nav aplūkots - reālais enerģijas daudzums, kas vajadzīgs šo dažādo degvielas veidu ražošanai. Vai komisārs varētu to komentēt?
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Mēs ļoti pozitīvi raugāmies uz ģeotermālās enerģijas attīstību, un es domāju, ka patlaban apspriežamais direktīvas projekts un klimata un enerģētikas pakete veicinās atjaunojamās enerģijas, arī ģeotermālās enerģijas izmantošanu.
Kāpēc to neizmanto jau šobrīd? Galvenokārt tāpēc, ka nepietiek tikai ar uzmanības pievēršanu atjaunojamiem enerģijas avotiem. Daudz vieglāk ir likt patērētājiem segt fosilo degvielu izmaksas, jo atjaunojamās enerģijas, arī ģeotermālās enerģijas, izmantošanai vajadzīgi kapitālieguldījumi, vajadzīga īpaša vide un īpaša pievēršanās atjaunojamiem resursiem. Tāpēc es uzskatu, ka atjaunojamos energoresursus, tostarp ģeotermālos, nākotnē Eiropas Savienībā izmantos daudz plašāk, turklāt ne tikai elektroenerģijas ražošanā, bet arī, piemēram, centralizētajā siltumapgādē, kā to šobrīd dara Kopenhāgenā. Šai tehnoloģijai ir dažādi pielietojuma veidi, un Eiropas Savienībā to izmantos arvien plašāk.
Runājot par enerģijas saturu, es piekrītu, ka biodegvielām ir zems enerģijas saturs, tāpēc ir vajadzīgs lielāks daudzums, turklāt mums nevajadzētu maldīgi domāt, ka naftu būs iespējams aizvietot ar biodegvielām. Tomēr es, piemēram, izmantoju automašīnu, kuru darbina biodegviela, un vienīgās neērtības sagādā nepieciešamība daudz biežāk iegriezties uzpildes stacijā, taču man pret to nav iebildumu. Tāpēc es teiktu, ka atšķirības ir, taču tās nav tik lielas, lai liktu man mainīt savus paradumus.
Problēmas var rasties ar elektriskajiem automobiļiem. Patlaban tie ir daudz lēnāki, vismaz pašreizējā stadijā - kā pilsētas auto. Iespējams, ir vajadzīgs zināma veida hibrīda automobilis, jo garākiem braucieniem elektriskais transportlīdzeklis ir samērā nepiemērots; taču ar biodegvielu darbināmajiem transportlīdzekļiem šādu problēmu nav.
Priekšsēdētāja
Jautājums Nr. 41 bija nepieņemams, un jautājumi Nr. 42 - 45 tiks atbildēti rakstiski. Tā kā jautājumi Nr. 46, 47, 48 un 49 attiecas uz to pašu tematu, tie tiks izskatīti kopā.

Temats: Cenu noteikšana telekomunikāciju nozarē
Pēc regulatīvajām darbībām, ko Komisija veica nolūkā racionalizēt viesabonēšanas tarifus, komisāre, kas atbild par informācijas sabiedrību, paziņoja par plāniem no 2009. gada vasaras samazināt mobilo datu viesabonēšanas pakalpojumu tarifus, galveno uzmanību pievēršot atšķirībām starp SMS ziņojumapmaiņas pakalpojumu tarifiem.
Kāda ir komisāres atbilde telekomunikāciju nozarei, kas izvirza apsūdzības populismā un mēģinājumos veselīgas telekomunikāciju nozares konkurences veicināšanas vietā veikt tirgus manipulācijas ar cenu noteikšanas palīdzību? Kā komisāre reaģēs uz klaji naidīgo telekomunikāciju nozares attieksmi pret šiem plāniem? Vai, pēc viņas domām, cenu noteikšanas politika būtu jāpiemēro arī citās ES iekšējā tirgus nozarēs?
Temats: Maksas pazemināšana īsziņu (SMS) sūtīšanai vai saņemšanai citā dalībvalstī (viesabonēšana)
Eiropas Regulatoru grupa (ERG), kurā ir 27 Eiropas regulatori, jau gadu aicina Komisiju samazināt cenu īsziņām, kuras tiek sūtītas vai saņemtas dalībvalstī, kas nav lietotāja izcelsmes dalībvalsts. Komisija uzdeva operatoriem līdz 2008. gada jūlijam samazināt īsziņu un interneta izmantošanas maksu, ja ziņu apmaiņa ir saistīta ar viesabonēšanu Eiropas Savienībā. Operatori nav reaģējuši, un patērētājiem ir jāmaksā smagas soda naudas.
Kādus pasākumus Komisija ir nodomājusi veikt, lai piespiestu operatorus pazemināt pārmērīgi augstās cenas, ko tie iekasē no patērētājiem par īsziņām vai interneta lietošanu, izmantojot viesabonēšanu Eiropas Savienībā, un vai Komisija plāno pēc 2010. gada pagarināt 2007. gadā ieviesto samazinājumu attiecībā uz mobilo sakaru cenām?
Temats: ES Viesabonēšanas regula
Kāds šobrīd ir konkrētais panāktais progress attiecībā uz ES Viesabonēšanas regulu, un vai mobilo sakaru jomā ir kādi panākumi saistībā ar teksta ziņojumu un mobilo datu pakalpojumu viesabonēšanas cenu brīvprātīgu samazināšanu?
Temats: Viesabonēšanas tarifi
Ņemot vērā Komisijas apņemšanos regulatīvā ceļā noteikt teksta un datu pārrobežu viesabonēšanas tarifu ierobežojumus, kādus pasākumus Komisija ir veikusi, lai nodrošinātu, ka cilvēkiem, kuri dzīvo kādas valsts pierobežas zonā vai ceļo uz turieni, nav jāsaskaras ar nejaušās viesabonēšanas maksu?
Viviane Reding
Komisijas locekle. - Jūs zināt, ka Komisija vakar pieņēma lēmumu par otrās viesabonēšanas paketes priekšlikumu, šoreiz par īsziņu un datu viesabonēšanu. Parlaments noteikti atcerēsies, ka šo tirgus analīzi veica pēc Parlamenta pieprasījuma, jo pagājušā gada jūnijā, izstrādājot balss pakalpojumu viesabonēšanas paketi, regulas 11. pantā tika noteikts, ka Komisijai 2008. gadā piemērotā laikā jāatgriežas pie īsziņu un datu viesabonēšanas jautājuma. Komisija to arī darīja, un jūs zināt, ka esam ierosinājuši cenu griestus.
Šeit mēs nonākam pie jautājuma par cenu noteikšanu. Nē, mēs nenosakām cenas. Mēs nosakām griestus, zem kuriem operatoriem ir iespējams elastīgi konkurēt un ieviest jauninājumus gan ar viesabonēšanas piedāvājumiem, kas būtu zemāki par balss tarifu griestiem, gan ar citiem piedāvājumu komplektiem. Tātad elastīguma iespējas ir nodrošinātas.
Attiecībā uz īsziņām fakti liecina, ka pēdējā gada laikā cenas ir bijušas vairāk vai mazāk statiskas un joprojām ir tādā līmenī, ko nevar pamatot ar attiecīgām izmaksām, un īsziņu tirgū lielākoties ir tādas pašas problēmas kā balss pakalpojumu viesabonēšanas tirgū.
Šā gada februārī es biju Barselonā, GSM Apvienības pasaules kongresā, un brīdināju nozari. Es personiski runāju ar nozares vadošajiem pārstāvjiem un teicu, ka viņiem tika dots laiks labprātīgi pazemināt cenas un ka termiņš bija 1. jūlijs. Taču mēs redzam, ka no pagājušā gada līdz šim gadam īsziņu viesabonēšanas cenas absolūti nav mainījušās. Tāpēc mēs ierosinām noteikt šādus griestus: mazumtirdzniecības cenai - 11 centu un vairumtirdzniecības cenai - 4 centus.
Runājot par datu viesabonēšanu, mēs esam paredzējuši pasākumus, ar kuriem risināt slavenos rēķinu šoka gadījumus, kad klientiem pēc vienas vai divām ārzemēs pavadītām nedēļām ir jāmaksā vairāki tūkstoši eiro, jo savu mobilo tālruni viņi ārzemēs ir izmantojuši datu lejupielādei tāpat kā savā valstī, kur šāds pakalpojums maksā no 5 līdz 15 centiem par megabaitu. Ārzemēs šī cena var sasniegt pat 16 eiro par megabaitu, un jūs varat iedomāties, kāds būs jūsu rēķins, ja jūs neesat apzinājušies notiekošo.
Tādēļ mēs esam piedāvājuši vairākus risinājumus. Pirmais no tiem ir pārskatāmība, lai par viesabonēšanas izmaksām informētu iedzīvotājus, kas šķērso robežu. Otrais risinājums ir iespēja patērētājiem, vienojoties ar savu operatoru, noteikt pieļaujamo maksas robežu, pēc kuras sasniegšanas saziņa tiktu slēgta, un trešais pasākums ir saistīts ar to, ka šīs problēmas galvenais iemesls ir pārmērīgi augstie vairumtirdzniecības izmaksu uzcenojumi, ko operatori aprēķina viens otram. Tāpēc mēs ierosinām noteikt maksimālo vairumtirdzniecības cenu - vienu eiro par megabaitu, un ceram, ka tas ļaus veidot normālu patērētājiem piedāvājamo cenu struktūru.
Georgios Papastamkos
(EL) Priekšsēdētājas kundze! Pirms uzdodu papildjautājumu, es gribētu apsveikt komisāri V. Reding ar Parlamenta šodienas balsojumu par labu elektronisko sakaru paketei. Šis ir kārtējais jūsu panākums, komisāres kundze, tāpat kā viesabonēšanas tarifu politika, kuras īstenošanu jūs apņēmīgi veicinājāt.
Tomēr varbūt šī viesabonēšanas politika veicina arī risku, ka Eiropas mobilo tālruņu nozares uzņēmumi varētu īstenot tādas metodes kā trešās valstīs, kur patērētāji maksā ne tikai par zvanīšanu, bet arī par zvanu saņemšanu?
Marian Harkin
Vispirms es vēlētos izteikt atzinību komisārei par viesabonēšanas paketi. Manuprāt, tā iepriecinās daudzus tālruņu lietotājus Eiropas Savienībā. Mans konkrētais jautājums attiecas uz nejaušās viesabonēšanas maksu, kad cilvēki ceļo uz pierobežas reģioniem, un man pašai ir ļoti bieži nācies ar to saskarties. Jūs pieminējāt pārredzamības iniciatīvu, proti, ka lietotāji, šķērsojot robežu, tiktu informēti par gaidāmajām izmaksām. Tas nebija saistīts ar tālruņa zvaniem, taču es vēlētos zināt, vai šajā jomā jums ir kādas iniciatīvas un, ja nē, tad vai jūs plānojat izstrādāt pārredzamības iniciatīvu, par kuru pirms brīža runājāt?
Viviane Reding
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, vispirms es gribētu pateikties godājamajam deputātam par atzinību, taču es savukārt vēlētos izteikt tādu pašu atzinību Parlamentam, jo Parlaments ļoti grūtā situācijā, kad vienlaikus jāizskata piecas direktīvas par ļoti sarežģītiem jautājumiem, ir paveicis apbrīnojamu darbu. Es varbūt nepiekrītu gluži visiem Parlamenta balsojumiem, taču šodien Parlaments ir panācis telekomunikāciju nozares vienotā tirgus jautājumu iekļaušanu darba kārtībā. Tagad Padomei ir jāizskata Parlamenta priekšlikumi un jāmēģina kopīgiem spēkiem panākt, lai šī telekomunikāciju pakete kļūtu par realitāti gan nozarei, gan patērētājiem.
Vai attiecībā uz viesabonēšanas jautājumu nepastāv risks, ka prasītā viesabonēšanas tarifu samazinājuma dēļ operatori centīsies cenas celt citā veidā? Jau pagājušajā gadā, ieviešot balss pakalpojumu viesabonēšanas paketi, dzirdējām, ka operatori būs spiesti valsts līmenī paaugstināt mobilo tālruņu zvanu maksu, taču patiesībā notika gluži pretējais. Kas īsti notika? Pirmkārt, būdami ārzemēs, cilvēki vairs neizslēdz savus tālruņus, bet gan tos lieto. Tādējādi zvanu apjoms ir ārkārtīgi pieaudzis - par 34 % tikai vienā gadā.
Otrkārt, iekšējās konkurences dēļ vietējās cenas dalībvalstīs nav cēlušās, bet gan samazinājušās par 10-12 %. Godājamā deputāte droši vien atceras savulaik notikušo polemiku par starpsavienojumu nulles rēķiniem ('bill and keep' sistēmu). No pašiem operatoriem ir atkarīgs, kādu norēķinu sistēmu izmantot. Pie mums, Eiropā, neizmanto starpsavienojumu nulles rēķinus. Tos mēdz izmantot Amerikā. Es nupat pārliecinājos, ka Amerikas Savienotajās Valstīs cenas ir zemākas nekā šeit, un esmu skaidri pateikusi operatoriem, ka viņiem ir jāizvēlas savs uzņēmējdarbības modelis. Tas nav komisāra uzdevums, taču operatoriem ir jārod saskaņa ar saviem klientiem. Man rūp tikai tas, lai būtu pārskatāmība, lai cenas nepārsniegtu pieņemamās robežas un lai Eiropas patērētāji, ceļojot uz citām Eiropas valstīm un sazinoties ar citām Eiropas valstīm, varētu justies kā mājās.
Attiecībā uz nejaušo viesabonēšanu varu teikt, ka šī problēma mums ir zināma. Pati esmu no Luksemburgas, un jūs varat iedomāties, cik daudz sūdzību šajā jautājumā es saņemu no patērētājiem, jo dažiem pierobežas reģionā dzīvojošiem luksemburgiešiem dzīvojamā istabā ir viens operators, virtuvē - otrs un guļamistabā - trešais, tāpēc šī problēma man ir labi pazīstama. Tāpēc šo jautājumu mēs esam sākuši risināt sadarbībā ar valstu regulatoriem, un kopā ar Eiropas Regulatoru grupu uzraugām situāciju. Sadarbību ar valstu regulatoriem mēs turpināsim. Arī paketē, kas šobrīd ir iesniegta Eiropas Parlamentā, mēs esam pastiprinājuši pārredzamības iniciatīvas attiecībā uz datiem un īsziņām. Saistībā ar šo nejaušo viesabonēšanu ir vērojama arī zināma pozitīva virzība, piemēram, Īrijā, kur abpus robežai ir paveikts kvalitatīvs darbs. Šis, manuprāt, ir pozitīvs piemērs, un, pēc manām domām, arī operatoriem būtu ļoti nopietni jāņem vērā nejaušās viesabonēšanas aspekts. Pat tad, ja no tās cieš tikai ļoti neliela daļa iedzīvotāju, operatoru pienākums ir censties atrisināt šo problēmu.
Paul Rübig
(DE) Arī es gribētu uzslavēt šodienas balsojuma rezultātu. Man gribētos dzirdēt, vai jums ir padomā izstrādāt BERT darba programmu ar apstiprinātajiem mērķiem un apstiprināto darba kārtību, lai mēs varētu panākt reālu progresu arī starpvalstu sadarbības jomā. Galu galā Eiropas ziņu izdevumā New Europe nesen bija lasāms, ka viesabonēšana Eiropas patērētājiem varētu būt izmaksājusi 30 miljardus eiro.
Gribu pateikties jums par aktīvu viesabonēšanas jautājuma risināšanu. Vai, jūsuprāt, būtu jāizstrādā arī rīcības programma dalībvalstīm, lai risinātu dažus Eiropas Parlamenta izvirzītos uzdevumus? Vai būtu vajadzīga jauna iestāde?
Reinhard Rack
(DE) Komisāres kundze! Kā jau dzirdējāt, jūs pamatoti slavē, un iedzīvotāji jums ir pateicīgi par to, ka Eiropas telekomunikācijas ir kļuvušas lētākas, un cenas droši vien kritīsies arī turpmāk.
Šajā kontekstā atļaujiet man uzdot jums jautājumu, ko bieži uzdod man. Neesmu pārliecināts, vai šī joma ir jūsu atbildības sfērā, tāpēc vajadzības gadījumā, lūdzu, nododiet šo jautājumu tālāk. Telekomunikāciju nozarē Komisija un komisāre ir nodrošinājušas efektīvu konkurences darbību, un pakalpojumi ir kļuvuši lētāki, pateicoties cenu griestiem un citiem pasākumiem. Ja jau tā, tad kāpēc tas nav iespējams arī attiecībā uz naftu un ar to saistītajiem produktiem? Kāpēc ir vērojama situācija, kad cenas galvenokārt mainās tikai vienā virzienā - uz augšu?
Viviane Reding
Komisijas locekle. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, šis jautājums patiesībā būtu jāuzdod komisāram A. Piebalgam, taču es viņam to nodošu. Naftas produktu viesabonēšanas sistēma - tas tik būtu kaut kas!
Attiecībā uz P. Rübig kunga jautājumu par grafiku: šobrīd mēs runājam par otro viesabonēšanas paketi. Nešaubos, ka Parlaments rīkosies ļoti ātri un sniegs savu atzinumu par šo viesabonēšanas paketi, lai to varētu pieņemt pēc iespējas drīzāk, līdz Francijas prezidentūras beigām.
Šo pēcpusdien es runāju arī ar Francijas prezidentūru; Padomes prezidentūra pievērsīsies šim jautājumam un gādās, lai Padome pēc iespējas drīzāk izanalizē Komisijas priekšlikumus un lai jaunie noteikumi var stāties spēkā paredzētajā laikā, 2009. gada 1. jūlijā. Iedzīvotāji - patērētāji - to gaida gan no Parlamenta, gan Padomes.
Brian Crowley
Priekšsēdētājas kundze, es tikai gribu atvainoties, ka nebiju klāt, kad komisāre atbildēja uz manu jautājumu. Man nācās aizkavēties citā sanāksmē. Es ļoti atvainojos.
Priekšsēdētāja
Paldies, Crowley kungs, un paldies arī par to, ka neuzstājat uz papildjautājumu.

Temats: Ķīnas televīzijas kanāla NTDTV apraides pārtraukums
Satelīta operators Eutelsat 16. jūnijā pēkšņi apturēja New Tang Dynasty Television (NTDTV) raidīšanu Ķīnas kontinentālajā daļā. To pamatoja ar satelīta "elektroapgādes pārrāvumiem”. Kopš tā laika Eutelsat nav sniedzis pietiekamu skaidrojumu par notikušā iemesliem. NTDTV nav informēta par to, vai tehniskās problēmas tiek risinātas. NTDTV ir lielākā neatkarīgā televīzijas raidorganizācija ķīniešu valodā, un pirms 16. jūnija tā bija vienīgā, kuru Ķīnā bija iespējams uztver cenzūras neskartā veidā. NTDTV pārraida programmas ķīniešu un angļu valodā. Eutelsat 2005. gadā negribēja pagarināt līgumu ar NTDTV par apraidi Āzijā, taču līguma atcelšanu novērsa starptautiska iejaukšanās.
Kādus pasākumus Komisija veiks, lai nodrošinātu neatkarīgu Ķīnas televīzijas kanālu pārraižu turpināšanu?
Viviane Reding
Komisijas locekle. - Es esmu godājamā B. Crowley rīcībā, ja viņam ir kāds papildjautājums un viņš vēlāk vēlētos ar mani runāt.
Kas attiecas uz jautājumu par Ķīnas televīzijas kanāla NTDTV raidīšanas pārtraukšanu, Komisija ir pilnībā informēta par šo problēmu un ir lūgusi Eutelsat izskaidrot situāciju.
Mēs esam saņēmuši Eutelsat vēstuli, kurā teikts, ka vienam no diviem V5 saules bateriju paneļiem ir radušies neatgriezeniski bojājumi, un to apstiprina gan Eutelsat, gan satelīta ražotājs Thales Space.
Lai garantētu satelīta darbību, Eutelsat izslēdza četrus retranslatorus, kas nodrošina televīzijas signāla pārraidi tieši uz mājām, un saglabāja 20 pārējos retranslatorus, ko izmanto telekomunikāciju pakalpojumiem.
Tā kā Eutelsat neizmanto citus satelītus, kuru darbība aptvertu Āziju, uzņēmums piedāvāja saviem klientiem, tostarp arī NTDTV pakalpojumu sniedzējam, sarakstu ar konkurējošiem satelītiem, kuriem būtu atbilstīgs pārklājums un pieejamības jauda.
Eutelsat arī norādīja, ka viņu satelīti nodrošina signālu visu veidu kanāliem, kas aptver visas kultūras un visus politiskos viedokļus. Uzņēmums atturas no iesaistīšanās jebkādu spriedumu izteikšanā par šo kanālu ideoloģisko un politisko nostāju. Eutelsat atkārtoti apliecināja Komisijai, ka nav veicis pret NTDTV nekādas darbības ne pēc Ķīnas valdības, ne pēc kādas citas puses aicinājuma. Turklāt viens no uzņēmuma Eiropas satelītiem joprojām sadarbojas ar NTDTV.
Eutelsat ir sniedzis arī tehnisku informāciju, kas apliecina, ka NTDTV uztveršanai ir bijušas nepieciešamas samērā lielas satelītantenas, tātad ir maz ticams, ka to varēja uztvert ievērojama Ķīnas Tautas Republikas iedzīvotāju daļa.
Paul Rübig
(DE) Vai jūs varat aptuveni prognozēt, kad tiks atjaunota pakalpojuma sniegšana un apraides jauda? Mans otrais jautājums ir šāds: vai, pēc jūsu domām, mēs spēsim izveidot "Eiropu bez robežām” arī televīzijas jomā, kad visu valstu apraides pakalpojumi būs uztverami visā Eiropā?
Viviane Reding
Komisijas locekle. - Attiecībā uz pirmo jautājumu Eutelsat mūs ir informējis, ka avārijas sekas nav likvidējamas un ka televīzijas pakalpojumu pārraidīšanu nav iespējams atjaunot. Tātad šis ir pilnībā tehnisks jautājums. Diemžēl jauda ir tikai 50 %, tāpēc uztveramās enerģijas apjoms ir tikai 50 %. Šis ir tehniskas dabas jautājums, ko diemžēl nav iespējams atrisināt.
Tagad par godājamā deputāta uzdoto būtiskāko jautājumu - par to, vai televīzijas jomā mums nākotnē būtu jāveido "Eiropa bez robežām”. Tik tālu mēs vēl neesam tikuši. Mums ir direktīva par televīziju bez robežām, kura patlaban ir iestrādāta direktīvā par audiovizuālajiem pakalpojumiem bez robežām, un es ļoti ceru, ka pieprasījumvideo pakalpojumi kļūs par Eiropas mēroga pakalpojumiem. Protams, es sapņoju par to, ka kādu dienu vairs nebūs robežu un ka iedzīvotāji jebkurā vietā varēs uztvert jebkuru televīzijas kanālu, kādu vien vēlas. To mēs vēl neesam sasnieguši, jo tiesību pārdošana joprojām notiek saskaņā ar atsevišķu valstu sistēmām. Taču Eiropā pienāks laiks, kad tiesības varēs pārdot arī Eiropas līmenī. Es to atbalstu. Nevaru to uzspiest, tomēr atbalstu to un uzskatu, ka mēs lēnām, bet neatlaidīgi virzīsimies uz priekšu, pārejot no tiesību pārdošanas valstīs uz tiesību pārdošanu Eiropā.
Priekšsēdētāja
Komisāres V. Reding vārdā es atvainojos diviem atlikušajiem jautājumu iesniedzējiem, bet uz jautājumiem Nr. 51 un 52 atbildēs rakstiski.

Temats: Īru valoda kā oficiāla Eiropas Savienības darba valoda
Kādā veidā Komisija ir iecerējusi īstenot savu jauno daudzvalodības stratēģiju, īpaši attiecībā uz īru valodas kā oficiālas Eiropas Savienības darba valodas stiprināšanu?
Leonard Orban
Komisijas loceklis. - (RO) Eiropas Komisijas jauno daudzvalodības stratēģiju, kuras nosaukums ir "Daudzvalodība - Eiropas priekšrocība un kopīga apņemšanās”, pieņēma 2008. gada 18. septembrī. Stratēģijas galvenais temats ir valodu daudzveidība un labākais veids, kā to izmantot un attīstīt, lai veicinātu starpkultūru dialogu, stimulētu Eiropas uzņēmumu konkurētspēju un uzlabotu Eiropas iedzīvotāju prasmes un iespējas darba tirgū.
Stratēģijas centrā ir svešvalodu mācīšanās un lietošanas veicināšana dalībvalstīs, nevis Eiropas iestāžu iekšējais valodu režīms. Mēs atkārtoti apliecinām apņemšanos attīstīt iedzīvotāju spējas sazināties divās valodās, neskaitot dzimto valodu; vienlaikus mēs uzsveram vajadzību nodrošināt iedzīvotājiem iespēju izvēlēties vairākas savām interesēm atbilstošas valodas. Atbalstot dalībvalstu darbu svešvalodu popularizēšanā ar šīs stratēģijas palīdzību, Komisija izmantos arī pašreizējās Kopienas programmas, sevišķi mūžizglītības programmu.
Ar Padomes 1958. gada 15. aprīļa Regulu Nr. 1, kas grozīta ar Padomes 2005. gada 13. jūnija Regulas (EK) Nr. 920/2005 1. pantu, īru valoda no 2007. gada 1. janvāra ir kļuvusi par oficiālu Eiropas Savienības iestāžu darba valodu. Taču regulas 2. un 3. pantā paredzēta daļēja atkāpe attiecībā uz īru valodas lietošanu Eiropas Savienības iestādēs, un šo atkāpi var atjaunot ik pēc 5 gadiem. Šī atkāpe galvenokārt nozīmē, ka pagaidām īru valodā un no īru valodas tulko tikai priekšlikumus regulām, ko izskata koplēmuma procedūras kārtībā, un atsevišķus saistītus dokumentus, kā arī tiešo saziņu ar iedzīvotājiem.
Tādēļ Komisija, atbilstīgi iepriekš minētajiem noteikumiem, veica visus likumdošanas procesā nepieciešamos tulkojumus īru valodā un iesniedza tos paredzētajā laikā. Turklāt atbildes uz Komisijai uzdotajiem iedzīvotāju un juridisko personu jautājumiem tika sniegtas īru valodā. Komisija ir sākusi nodrošināt arī savu svarīgāko tīmekļa vietņu īru valodas versijas, par prioritārām nosakot tās vietnes, kuru saturs varētu īpaši interesēt īru valodā runājošos.
Savukārt Mutiskās tulkošanas ģenerāldirektorāts pilnībā spēj apmierināt visus Padomes, Komisijas un komiteju pieprasījumus pēc mutiskās tulkošanas īru valodā un no tās un centīsies to nodrošināt arī turpmāk, gādājot, lai tā rīcībā būtu vajadzīgie resursi.
Seán Ó Neachtain   -
(GA) Priekšsēdētājas kundze, esmu ļoti pateicīgs Komisijai par atbalstu un progresu, ko Komisija ir panākusi attiecībā uz īru valodu. Īru valodā ir teiciens, ka "tās nelietošana nodara tai postu”. Man atlikušas tikai trīsdesmit sekundes, tāpēc nedrīkstu šķiest laiku. Viena minūte ir ilgākais laiks, kas man Parlamentā dots, lai izteiktos savā valodā.
Es gribētu vaicāt komisāram, vai Komisija vēlas pieredzēt īru valodas attīstību un vai Parlamentā un citās iestādēs nebūtu iespējams to lietot plašākā apjomā, sevišķi komiteju līmenī, kur valodu varētu lietot arī garākām runām. Valodas izdzīvošanai nepietiek ar dažām sekundēm.
Leonard Orban
Komisijas loceklis. - (RO) Runājot par Eiropas Komisijai izvirzītajām prasībām, ar gandarījumu varu teikt, ka esam tās ne tikai izpildījuši, bet pat pārsnieguši. Eiropas Komisija ir darījusi visu un vēl vairāk. No otras puses, ir jāturpina kopīgais darbs, lai plašāk popularizētu īru valodas lietošanu. Šai darbā jāpiedalās gan Kopienas, gan Īrijas iestādēm, gan visai Īrijas sabiedrībai. Piemēram, mums vajag vairāk īru valodas tulku un tulkotāju, bet šo uzdevumu ir grūti izpildīt, ja vien valsts līmenī, proti, Īrijas līmenī šim mērķim netiek piešķirti ievērojami resursi.
Tieši tāpēc es cieši sadarbojos ar Īrijas iestādēm, lai veicinātu un stimulētu tos, kuri vēlas mācīties un apgūt vajadzīgās prasmes, kas viņiem ļautu strādāt Kopienas iestāžu tulkošanas dienestos.
Gribu arī uzsvērt, ka ar Īrijas iestādēm mēs cieši sadarbojamies arī attiecībā uz dažādiem īru valodas attīstības jautājumiem, ne tikai tās institucionālajiem aspektiem. Mēs vēlamies darīt visu iespējamo, lai palīdzētu izstrādāt terminoloģiju īru valodā, un, kā jau teicu, sadarbojamies ar visām iesaistītajām pusēm.
Priekšsēdētāja
Jautājums Nr. 54, ko uzdeva J. Higgins, ir atsaukts.

Temats: Daudzvalodība ES iestādēs
Komisija organizē stažēšanās programmas, bet attiecīgā informācija ir tikai angļu, franču un vācu valodā. Arī EIDHR paziņojumus tā publicē tikai angļu, franču un spāņu valodā, norādot, ka Eiropas organizāciju projektus pieņem tikai šajās valodās, lai kāda būtu šo projektu izcelsmes valsts. Pat pašas Komisijas pretdiskriminācijas kampaņas tīmekļa vietne līdzīgi daudzām citām ir reģistrēta tikai angļu valodā, un vienīgi šajā valodā ir veidots interneta mājas lapā redzamais logotips.
Kādas darbības Komisija ir paredzējusi veikt, lai realitātē un ikdienas darbā īstenotu daudzvalodību, ko publiski vienmēr aizstāv un ko oficiāli popularizē visos savos dokumentos?
Leonard Orban
Komisijas loceklis. - (RO) Eiropas Komisijas prakses programmas ir domātas ikvienam augstskolas beidzējam, kurš iepriekš nav piedalījies šādā Eiropas praksē un kurš prot vismaz vienu no Eiropas Komisijas darba valodām - vācu, angļu vai franču valodu. Tā ir praktiska nepieciešamība, kas praktikantam ļauj piedalīties mūsu dienestu darbā un gūt maksimālu labumu no prakses. Visa pretendentiem domātā praktiskā informācija un paskaidrojumi ir pieejami tikai šajās trijās valodās. No otras puses, prakses programmas noteikumi ir pieejami visās valodās, kurām Komisijas lēmuma pieņemšanas dienā ir Eiropas Savienības oficiālās valodas statuss.
Lai īstenotu Līguma 177. pantā paredzēto uzdevumu, pieņemamo valodu skaits saistībā ar Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta priekšlikumiem ir jāierobežo, ietverot tikai tās valodas, ko patlaban lieto un saprot attiecīgajās trešās valstīs. Tomēr papildu dokumentus, ko nevalstiskās organizācijas sūta ar NVO tiešsaistes sistēmas PADOR starpniecību un saistībā ar saviem pieteikumiem ārējai palīdzībai, pieņem visās Eiropas Savienības oficiālajās valodās.
Saistībā ar informēšanas un saskaņošanas darbībām, ko veic tikai ES iekšienē un kas vērstas vienīgi uz Eiropas pilsoņiem, mēs izvērtēsim arī tādus pieteikumus, kuri iesniegti attiecīgās dalībvalsts valodā. Tiešsaistes kampaņā pret diskrimināciju tiešām tiek izmantots angļu valodā veidots logotips, taču tas ļauj piekļūt tīmekļa vietnēm gandrīz visās ES oficiālajās valodās.
Saskaņā ar rīcības plānu saziņas ar iedzīvotājiem uzlabošanai Komisija 2006. gadā Rakstiskās tulkošanas ģenerāldirektorātā izveidoja interneta tulkošanas dienestu, tādējādi palielinot savu jaudu attiecībā uz daudzvalodu saziņu. Tomēr, ņemot vērā straujo interneta attīstību, kā arī Regulā Nr. 1 paredzēto nepieciešamību pirmkārt un galvenokārt nodrošināt juridisko dokumentu tulkojumus, Komisijai allaž jācenšas saglabāt pareizu līdzsvaru starp vajadzību sniegt ES iesaistītajām pusēm būtisku un aktuālu informāciju un nepieciešamību pilnā mērā nodrošināt daudzvalodību visās Komisijas tīmekļa vietnēs.
Tīmekļa vietņu valodu lietojuma pamatprincips ir katras vietnes valodu pielāgot mērķauditorijai. Tādēļ Komisija gādā par to, lai tās tīmekļa vietnes vai to sadaļas, kas interesē visus iedzīvotājus, tiktu tulkotas iespējami daudzās valodās, savukārt tehniskāki jautājumi, kuri interesē speciālistus, ir pieejami vai nu tikai dažās valodās, vai vienīgi teksta oriģinālajā valodā. Līdzīgā kārtā arī tā informācija, kas var būt spēkā ilgāku laiku, ir pieejama vairāk valodās, salīdzinot ar īslaicīga satura informāciju.
Saskaņā ar Regulu Nr. 1 Komisijas pienākums ir tulkot visās oficiālajās valodās visas regulas, direktīvas, likumdošanas priekšlikumus un oficiāli apstiprinātos paziņojumus, ko Komisija sūta iestādēm; no otras puses, atbildes uz iedzīvotāju vēstulēm sniedz adresāta valodā. Papildus šo uzdevumu izpildei un saskaņā ar daudzvalodības un multikulturālisma principu Komisija cenšas darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret iedzīvotājiem, kultūrām un valodām.
Marco Cappato
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Vispirms man jāsaka, ka jūsu piedāvātais dalījums tehniskos dokumentos un, ja esmu jūs pareizi sapratis, tādos dokumentos, kas skar sabiedrības intereses, manuprāt, ir ļoti bīstams un nenoteikts, jo tehniskie dokumenti patiesībā var skart svarīgas visas sabiedrības intereses.
Problēma ir pavisam vienkārša: uz tādiem tekstiem, kas ir tikai darba dokumenti, ir attiecināmi lingvistiski ierobežojumi, taču visi tie dokumenti, kas potenciāli varētu būt adresēti sabiedrībai, pat tehniski dokumenti, ir pilnībā jāapstrādā saskaņā ar daudzvalodības principu un jātulko visās valodās. Piemēram, man absolūti nav saprotams, kā konkursa uzaicinājumi, kas attiecas uz demokrātijas un cilvēktiesību veicināšanas projektiem, var būt pieejami tikai angļu, franču un spāņu valodā. Tīmekļa vietnēm ne tikai jābūt visās valodās, bet tās arī jāreģistrē visās valodās. Visbeidzot, es nesaprotu, kāpēc pat iekšējo informatīvo izdevumu "Commission en direct” izdod gandrīz vienīgi angļu valodā.
Leonard Orban
Komisijas loceklis. - (RO) Kā jau teicu, Eiropas Komisijai, no vienas puses, ir juridiskas saistības, kas noteiktas 1958. gada Regulā Nr. 1, un šo saistību pildīšana nekādā mērā netiek apšaubīta; no otras puses, ir atsevišķi aspekti - arī tādi kā jūsu minētie -, kas saistīti ar Eiropas Komisijas tīmekļa vietnēs pieejamajiem tulkojumiem un kas rada nopietnu dilemmu gan Komisijai, gan citām Kopienas iestādēm.
No vienas puses, šo tīmekļa vietņu saturu nevar nodrošināt visās valodās; Komisijas finansiālo resursu un cilvēkresursu ierobežojumu dēļ vienkārši nav iespējams pārtulkot visās valodās visus Komisijas tīmekļa vietnēs atrodamos dokumentus.
No otras puses, šobrīd, neatkarīgi no mūsu juridiskajām saistībām un ņemot vērā jau minētos ierobežotos resursus, mēs cenšamies palielināt to dokumentu skaitu, kas tiek tulkoti pēc iespējas vairāk ES oficiālajās valodās. Mēs esam bijuši elastīgi attiecībā uz dažādajiem Komisijai adresētajiem pieprasījumiem un esam gatavi izrādīt tādu pašu elastīgumu arī turpmāk, ciktāl fiziski spēsim šīs prasības izpildīt.
Priekšsēdētāja
Man ir žēl sarūgtināt pārējos jautājumu iesniedzējus, taču laika trūkuma dēļ baidos, ka šobrīd mums nāksies pāriet pie nākamā punkta.
Uz jautājumiem, uz kuriem netika atbildēts laika trūkuma dēļ, sniegs rakstiskas atbildes (sk.Pielikumu).
Robert Evans
Zināmā mērā šis ir procedūras jautājums. Mēs ar Orban kungu jau sen esam pazīstami, tāpēc ceru, ka viņš nepārpratīs šo piezīmi, jo viena no viņa atbildēm patiesībā bija sešas minūtes gara. Tā kā mums nākotnē ir jāizskata daudz jautājumu, varbūt es varētu ierosināt, lai viņš turpmāk cenšas savas atbildes veidot konkrētākas un kodolīgākas; tas būtu ieguvums visiem deputātiem.
Priekšsēdētāja
Evans kungs, šo jautājumu mēs esam apsprieduši ar priekšsēdētāja vietnieci M. Wallström. No vienas puses, mēs zinām, ka Komisija cenšas atbildēt uz mūsu jautājumiem tik plaši, cik mēs to vēlētos, taču tādā gadījumā ir neizbēgami, ka var piedalīties mazāks deputātu skaits. Paldies jums visiem, un esmu pārliecināta, ka saņemsiet izsmeļošas rakstiskas atbildes.
(Sēdi pārtrauca plkst. 19.15 un atsāka plkst. 21.00)
