Eiropas Savienības un Serbijas attiecības (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Kacin kunga ziņojums Ārlietu komitejas vārdā par Eiropas Savienības un Serbijas attiecībām ar priekšlikumu Eiropas Parlamenta ieteikumam Padomei par attiecībām starp Eiropas Savienību un Serbiju.
Jelko Kacin  
Referents. - (SL) Šodien es runāju kā referents un arī kā liberālais demokrāts, kā slovēnis, kā bijušais dienvidslāvs un kā eiropietis. Vēl tikai pirms 15 gadiem valsts, kurā piedzimu, saira vairāku asiņainu karu laikā, kas ilga gandrīz desmit gadu.
Šodien daudzas tā reģiona valstis, arī Serbija, joprojām cīnās ar šī konflikta postošajām sekām. Šīm jaunajām un trauslajām demokrātijām dalība Eiropas Savienībā ir spēcīgs stimuls turpmākai demokratizācijai. Eiropas Savienībai, kurai šīs valstis vēlas pievienoties pēc iespējas drīzāk, pamatā ir kopējas vērtības un standarti, no kuriem vissvarīgākais ir tiesiskums.
Tomēr Balkānu valstu gadījumā jautājums nav tikai par tiesu sistēmas reformu, bet arī par ciešu sadarbību ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu Hāgā.
Serbijai līdz šim nav izdevies ievērot pašmāju un starptautisko pienākumu arestēt četrus bēguļojošos kara noziegumos apsūdzētos, to skaitā arī R. Mladić un R. Karadžić, kurus apsūdz par gandrīz 8000 civiliedzīvotāju nogalināšanas organizēšanu Srebreņicā. Ikviens, kas nogalina kaut vienu cilvēku, izdara noziegumu, bet tie, kas īsteno genocīdu, iemieso starptautisku un politisku izaicinājumu.
Es apmeklēju Srebreņicu pirms ziņojuma sagatavošanas. Es ticu serbu pašcieņai. Tāpēc es uzstāju, lai Serbijas valsts pierādītu savu sadarbību ar Starptautisko Bijušās Dienvidslāvijas kara noziegumu tribunālu (ICTY). Maijā darbu uzsāka jauna proeiropeiska valdība, kuras viens no galvenajiem mērķiem bija sadarbība ar ICTY. Tas ir panākums, kuru es vērtēju atzinīgi. Atzinīgi es vērtēju arī to, ka valdība nostājās pret diviem no sešiem meklētākajiem bēgļiem - Z. Tolimir un V. Djordjevic - arestēja viņus un nodeva tiesai.
Šie aresti pierāda, ka Serbija spēj sadzīt pēdas un arestēt pārējos kara bēgļus. Kā jau ir minējusi galvenā prokurore C. Del Ponte, galvenais šķērslis nav spēja, bet drīzāk spējas pārvēršana taustāmos rezultātos. Tāpēc ES nevar atļauties atsaukt savus izvirzītos nosacījumus šajā izšķirošajā situācijā.
Pieaugot spriedzei saistībā ar Kosovas turpmāko statusu, būtu kļūdaini domāt, ka, padodoties ES nosacījumiem un sperot soli atpakaļ, lai piekāptos Belgradai, tas ilgtermiņā nāks par labu vai nu ES, vai Serbijai. Acu pievēršana uz kara noziedzniekiem var derēt tikai mūsdienu "Realpolitik”, bet tas neveicinās mieru vai reģionālo stabilitāti reģionā.
Bieži saka, ka Serbija ir atslēga uz stabilitāti šajā reģionā, bet politiķi Belgradā kļūdās, pieņemot, ka tas nozīmēs atvieglotus noteikumus Serbijai. Serbija darītu labi, ja izmantotu savus daudzos talantus un spēju būt par paraugu reģiona kaimiņvalstīm, nevis ļaut tām nīkuļot Serbijas nepakļāvības dēļ.
Tas tiesa, ka ES nebūs pilnīga, līdz Balkāni nebūs Eiropas Savienības sastāvā, bet to nedrīkst panākt par jebkādu cenu un noteikti ne ar starptautisko tiesību aktu pārkāpšanu un Eiropas pamatvērtību neievērošanu.
Serbijas pilsoņiem ir tiesības zināt patiesību par nesenajām kara politikas nostādnēm, kas īstenotas viņu vārdā. Arī tāpēc es atbalstu neseno īpašā prokurora iniciatīvu atklāt politiskos motīvus, kas slēpjas aiz premjerministra Z. Djindjić slepkavības. Arī tāpēc es izsaku nožēlu par iecietību, ar kādu spriedumus nolasīja Serbijas kara noziegumu tiesa četriem "Scorpions” grupējuma biedriem par sešu Srebreņicas islāma ticīgo nogalināšanu.
Serbijai ir milzīgs ekonomiskais un kultūras potenciāls un daudz talantīgu indivīdu visās dzīves jomās. Jaunā valdība ir pierādījusi, ka tai ir vairāki dinamiski un mērķtiecīgi ministri. Nav šaubu, ka Serbijai ir kapacitāte pārvaldes un iestāžu līmenī, lai profesionāli virzītu uz priekšu sarunas par dalību ES.
Pēdējos mēnešos ir manāms progress vairākās jomās, piemēram, noslēgtas tehniskās sarunas par SAN pārrunām, Kioto Protokola ratifikācija, CEBTL un ievēlēts ombuds, Serbijas Bankas vadītājs, Sabiedrības informācijas komisārs un Valsts audita iestādes padomes locekļi.
Diemžēl lēns progress ir bijis Konstitucionālās tiesas tiesnešu iecelšanā. Turklāt turpinās pilsoniskās sabiedrības darbinieku, kas kritizē valdību vai cenšas pievērst uzmanību jutīgiem jautājumiem, piemēram, kara noziegumiem, publiska nomelnošana. Šajā saistībā es nosodu nesenos notikumus Novi Sad pilsētā, kur kāda neonacistu organizācija uzbruka miermīlīgiem indivīdiem, kas bija sapulcējušies uz antifašistisku protestu. Attiecīgajām iestādēm obligāti ir jāatrod šie noziedznieki un rūpīgi jāizmeklē šis noteikums.
Vienlaikus es atzīstu, ka ES striktais vīzu režīms, kas liedz vienkāršajiem serbiem tikties ar tautiešiem Eiropas Savienībā, bremzē Serbijas demokrātisko progresu un veicina ksenofobiju un nacionālismu.
Es atzinīgi vērtēju noslēgtos līgumus. Lai arī tie ir nozīmīgs pirmais solis, galīgajam mērķim ir jābūt visu šī reģiona iedzīvotāju ceļošanas liberalizācija. Vai zinājāt, ka tikai desmitajai daļai serbu ir pase? Mums ir jāsniedz kas konkrēts pārējai iedzīvotāju daļai. Es mudinu Padomi gādāt, lai līgumi stājas spēkā nākamā gada sākumā, kā arī pieprasu, lai Padome izveidotu konkrētu plānu vīzu režīma atvieglošanai.
Es gribētu izmantot iespēju un pateikties saviem asistentiem, kolēģiem, Ārlietu komitejas sekretariātam, politiskajām grupām, Komisijai, Serbijas misijai ES un Serbijas Eiropas integrācijas lietu birojam.
Savas runas noslēgumā es gribētu piebilst šo to personīgu. Kā viens no nedaudzajiem Parlamenta deputātiem, kas dzimis Rietumbalkānos, es esmu ļoti lepns par to, ka esmu darbojies kā referents. Mana valsts Slovēnija kļuva par ES dalībvalsti ne tāpēc, ka tas bija vienkārši, bet tāpēc, ka tas bija grūti. Mums tas izdevās, tāpat kā tas izdosies Serbijas politiķiem, inteliģencei un uzņēmējiem, kad viņi izlems rīkoties. Es aicinu Serbiju un serbus mosties, sākt palīdzēt sev, palīdzēt saviem kaimiņiem, palīdzēt visam reģionam un pievienoties mums. Dariet to! Jūs esat gana stipri. Kopā mums izdosies.
Priekšsēdētājs
Pateicos Parlamentam par iecietību attiecībā uz pieņemto laika limitu. Atvainojos Parlamentam referenta vārdā. Paldies.
Manuel Lobo Antunes
Padomes priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, Serbija, protams, atrodas Eiropā, un mēs visi atzīstam, ka pēdējos gados tā ir saskārusies ar lielām grūtībām; patiesībā ar ko vairāk - ar ārkārtīgi sarežģītām grūtībām, ko radījusi Rietumbalkānu reģiona stabilitātes un attīstības nozīme. Eiropas Savienība ir centusies palīdzēt Serbijai pārvarēt šīs grūtības, pavairojot un padarot taustāmākas un redzamākas Eiropas perspektīvas labās puses.
Mēs esam centušies pierādīt Serbijas iedzīvotājiem un iestādēm savu apņemšanos pietuvināt Serbiju Eiropas Savienībai. Mēs esam centušies parādīt, ka alternatīva ir, palīdzot proeiropeiskajiem politiskajiem un sociālajiem spēkiem, kuri var pieņemt nepieciešamās reformas, lai konsolidētu valsts demokrātiju un attīstību.
Stabilizācijas un asociācijas nolīgumi ir būtisks solis Rietumbalkānu valstu pietuvināšanā Eiropas Savienībai. Tie ir arī būtisks instruments Eiropas perspektīvas noskaidrošanā. Šajā saistībā mēs uzskatām, ka par pozitīvu soli ir uzskatāmas Komisijas pabeigtās sarunas ar Serbiju par Stabilizācijas un asociācijas nolīguma noslēgšanu. Mēs no sirds ceram, ka nosacījumi, kas ir nepieciešami, lai Komisija parakstītu šo nolīgumu, drīz tiks izpildīti.
Padome nelokāmi atbalsta to, lai Stabilizācijas un asociācijas nolīgums tiktu parakstīts, tiklīdz kā ir izpildīti nepieciešamie nosacījumi. Tomēr, lai Padome varētu ieviest šo nolīgumu, Serbijai ir pilnībā jāsadarbojas ar Starptautisko Krimināltiesu.
Ja Serbijas iedzīvotāji varētu vieglāk ceļot uz Eiropas Savienību, tas palīdzētu nostiprināt mūsu kontaktus un bez šaubām veicinātu demokratizācijas procesu un pozitīvu attieksmi pret Eiropas Savienību Serbijas sabiedrībā.
Vīzu režīma atvieglojumu un atpakaļuzņemšanas nolīgumi, kas tika parakstīti septembrī un stāsies spēkā 2008. gada janvārī, ir, mūsuprāt, ļoti nozīmīgi.
Komisija ir vienojusies ar Serbiju sākt dialogu par vīzu režīma atvieglojumiem pēc šo nolīgumu stāšanās spēkā. ES Serbijai ir skaidri pateikusi, ka tās integrācijas process nav saistīts ar jautājumu par turpmāko Kosovas statusu. Patiesībā visas valstis virzās uz Eiropas Savienības dalībvalsts statusu, ņemot vērā tās nopelnus un saskaņā ar stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumiem un Kopenhāgenas kritērijiem.
Un noslēgumā, priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlreiz uzsveru nozīmi, kādu Eiropas Savienības prezidentūra piedēvē iespējai pārrunāt ar Eiropas Parlamentu to, cik svarīgi, gan Serbijai, gan visam reģionam, ir nodrošināt Serbijai nākotni Eiropā. Nav šaubu, ka Rietumbalkāni joprojām ir viena no Eiropas Savienības prioritātēm un ka mūsu galīgais mērķis ir radīt mieru, stabilitāti, demokrātiju un labklājību šajā reģionā.
Tāpēc mēs redzam, ka šo valstu integrācija Eiropas Savienībā ir panākama ar stabilizācijas un asociācijas procesu, kas joprojām būs pamats šīs iespējamās pievienošanās sagatavošanā. Serbija ir valsts ar lielu ģeostratēģisko nozīmi visa reģiona stabilitātes nodrošināšanā, tāpēc ES galīgais mērķis attiecībā uz Rietumbalkāniem ir būtiski panākt progresu šajā procesā, lai šajā reģionā valdītu stabilitāte, miers un progress.
Olli Rehn
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es gribētu apsveikt Kacin kungu ar viņa teicamo ziņojumu, kurā ietverti būtiski pašreizējo Eiropas Savienības un Serbijas attiecību aspekti. Esmu lūdzis saviem dienestiem ņemt vērā ziņojumā minētos ieteikumus, kas jau ir izrādījušies noderīgi, lai sagatavotu Komisijas ikgadējā progresa ziņojumu, kas jāpieņem 6. novembrī.
Jūsu ziņojums uzsver vairākas jomas, kurās gan Eiropas Savienībai, gan Serbijai ir jāpieliek lielākas pūles, ko es pilnībā atbalstu. Es īpaši piekrītu vīzu režīma atvieglošanas nozīmei un aicinājumam sekmēt vīzu režīma liberalizācijas progresu.
Tieši tāpēc Komisija ir norādījusi savu nodomu uzsākt dialogu nākamā gada sākumā ar katru no Rietumbalkānu valstīm par vīzu režīma liberalizācijas plānu, izvirzot prasības un nosacījumus. Tas ir ļoti svarīgs jautājums, kas jo īpaši sniedz konkrētus pierādījumus reģiona jaunajai paaudzei par to, kas Eiropa ir patiesībā.
Esam nonākuši izšķirošā punktā attiecībās ar Serbiju. Pēdējās divās nedēļās esmu spraigi diskutējis ar Padomes prezidentūru, ar dalībvalstīm un Serbijas iestādēm par pašreizējo stāvokli. Nebūs pārsteigums, ja teikšu, ka Kosovas statusa process un stabilizācijas un asociācijas nolīgums, arī ICTY nosacītība, bija galvenie temati.
Kosovas sarunām noteiktais termiņš 10. decembrī strauji tuvojas, un starptautiskās trijotnes darbs ir nonācis izšķirošā posmā. Mēs pilnībā atbalstām ES pārstāvja, vēstnieka Wolfgang Ischinger, darbu, un mēs darīsim visu iespējamo, lai nonāktu pie risinājuma.
Patlaban ir būtiski, lai abas puses - Belgrada un Priština - uzņemtos savu atbildību un cieši iesaistītos konstruktīvos un radošos priekšlikumos, kas var novest pie pārrunāta, ilgtspējīga risinājuma. Man ir bijušas spraigas diskusijas arī ar dalībvalstīm un Serbijas iestādēm par stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Šis nolīgums būs politisks pavērsiena punkts mūsu attiecībās ar Serbiju. Tā būs panākumu atslēga kandidātvalsts statusa iegūšanai un virzībai uz Eiropas Savienības dalībvalsts statusu.
Komisija ir pārrunājusi un pabeigusi tehnisko darbu pie šī nolīguma projekta teksta, kuru patlaban izvērtē dalībvalstis Padomes darba grupā.
Tā intensīvi darbojas ar prezidentūru un dalībvalstīm, lai pabeigtu juridisko un valodniecisko šī teksta pārskatu un lai mēs kā Eiropas Savienība esam tehniskā gatavībā drīz parakstīt šo nolīgumu, ņemot vērā to, ka politiskie nosacījumi tiek pildīti, proti, pilnīga sadarbība ar ICTY, kam vajadzētu sekmēt pārējo noziedznieku arestēšanu. Tas, manuprāt, saskan ar jūsu ziņojumā minētajiem un Padomei veltītajiem ieteikumiem.
Attiecībā uz ICTY, kā jau esmu minējis iepriekš, patlaban es redzu, ka Serbijas glāze ir pa pusei pilna, nevis pa pusei tukša. Esmu skaidri pateicis Serbijas valdībai, ka SAN paraksts ir rokas stiepiena attālumā. Tagad viss atkarīgs no politiskās gribas un spējas nonākt pie iznākuma. Mēs būsim gatavi, tiklīdz kā Serbija būs gatava pildīt šos nosacījumus. Tagad nepārprotami Serbijai ir jārīkojas.
Tajā pašā laikā mums vajadzētu novērtēt Serbijas līdz šim izrādītos centienus. Pārāk bieži tos debatēs mēdz piemirst. Kopš 2004. gada Serbija ir sadarbojusies 20 no 24 ICTY noziedznieku atrašanā un nodošanā. Tas pierāda, ka mūsu nosacījumu politika tiek īstenota.
Tomēr sadarbība ar ICTY nevar būt izslēgšanas-ieslēgšanas process, un ir jādara kas vairāk, lai panāktu ciešāku sadarbību, it īpaši jautājumos par pastiprinātām meklēšanas operācijām un piekļuvi arhīviem un dokumentiem.
Galvenā prokurore rīt ieradīsies Belgradā uz divām dienām, un Komisija viņas atzinumus ņems vērā, gatavojot novērtējumu par SAN uzsākšanu.
Parakstīšana būs atkarīga no sadarbības ar ICTY, un mēs to izvērtēsim kopā ar Padomi. Tas Serbijai liek darīt visu iespējamo, lai atrastu un arestētu bēgļus un sniegtu ICTY visu nepieciešamo informāciju, lai viņus varētu arestēt un nodot Hāgas tribunālam.
Nobeigumā minēšu, ka Serbijai patiesi ir milzīgs ekonomiskais, kultūras un intelektuālais potenciāls, kurš gaida, līdz varēs izpausties valsts eiropeiskajā nākotnē.
Komisija pilnībā tic Serbijas Eiropas perspektīvai. Esmu pārliecināts, ka šī valsts var īstenot nosacīti ātru progresu ceļā uz Eiropu, tiklīdz tā izpildīs svarīgākos nosacījumus.
Tas ir izšķiroši ne vien Serbijas ceļam uz Eiropu, bet visa Rietumbalkānu reģiona stabilitātei un progresam. Tāpēc Serbijai ir pēdējais laiks pāršķirt rūgtās pagātnes lapu un tuvoties nākotnei Eiropā.
György Schöpflin
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, visi šajā Parlamentā piekrīt, ka Serbijai ir nākotne Eiropā un ka šī nākotne ir ļoti vēlama gan Serbijai, gan Eiropai. Jautājums ir tikai par to, kā to sasniegt.
Problēmas būtība ir tāda, ka, lai arī Serbijai noteikti ir dažas demokrātijas pazīmes, tai tomēr vēl ir tāls ceļš ejams līdz stabilas, demokrātiskas infrastruktūras ieviešanai. Komunisma un pēc Dienvidslāvijas sairšanas notikušo karu mantojums ir atstājis dziļas pēdas Serbijas sabiedrībā, tāpēc uzticamu, neitrālu iestāžu darbību uzturēt ir ļoti grūti. Vājais tiesiskums, korupcija, nepotisms un satraucoši augstais nejaušās vardarbības līmenis liecina par sabiedrību, kam ir jāpiedzīvo būtiskas izmaiņas, pirms demokrātiju var uzskatīt par atbilstīgu Kopenhāgenas kritērijiem.
Iespējams, viskaitīgākā mantojuma daļa ir veids, kādā nacionālisms saglabā savu pievilcību politiski nozīmīgajai sabiedrības daļai, eliti ieskaitot. Serbijas etniskā nacionālisma galvenie varoņi Serbijas pilsonību uzskata kā sinonīmu Serbijas nācijai. Tas rada slogu tai Serbijas sabiedrības daļai, kas nav serbi. Šajā jomā valsts politiskajai elitei vēl ir daudz darba. Tikai Serbija - valsts politiskā elite un Serbijas sabiedrība - var veikt nepieciešamo pāreju uz demokrātiju, cilvēktiesību ievērošanu un pilsonību.
Šī pārdomātā ziņojuma secinājumi no otras puses piedāvā pārliecinošas norādes par to, kā šo pāreju var veikt un kā Serbija var atkal ieņemt savu vietu Eiropā.
Justas Vincas Paleckis
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, ziema jau gaida aiz stūra, bet politiskā situācija Serbijā kļūst arvien karstāka. Tāpēc, piedaloties šī ziņojuma sagatavošanā, PSE grupa cenšas īpaši izprast stāvokli, kādā ir nācija, kas zaudējusi priviliģēto vietu bijušajā Dienvidslāvijas Federācijā, nācija, kur nacionālistu sacelšanās ir izpostījušas veselu reģionu, izkropļojušas daudzas dzīves, prasījušas vairākus upurus un atbildes vietā saņēmušas bumbu un raķešu sprādzienus.
Par spīti visam lielākā daļa valsts iedzīvotāju nevēlas neko citu, kā vien virzīties uz Eiropu, tādējādi sadziedējot savas un savu kaimiņu rētas. Šis ziņojums cenšas palīdzēt draudzīgā, tomēr uzstājīgā veidā, parādot ceļa zīmes šajā nozīmīgajā maršrutā. Es īpaši gribētu pateikties mūsu kolēģim Kacin kungam, kurš šajā ziņojumā ieguldīja ne vien daudz darba, bet arī prātu un sirdi.
Es gribētu uzsvērt veiksmīgo proeiropeiskās Serbijas valdības darbu šajā ne pārāk vienkāršajā situācijā. Tās darbība ir ļāvusi Eiropas Parlamentam ierosināt stabilizācijas un asociācijas nolīguma parakstīšanu, iespējams, līdz pat šī gada beigām. Tomēr tas, vai šī valsts spēs pāršķirt lapu savās attiecībās ar ES, ir lielā mērā atkarīgs no pašiem serbiem. Mēs no savas puses pieturēsimies pie uzskata, ka šis nolīgums tiks parakstīts tikai tad, kad Serbija uzrādīs rezultātus, notverot pārējos kara noziedzniekus.
PSE grupa ir ierosinājusi dažus grozījumus ziņojumam, kurš cenšas mīkstināt serbiem jutīgu jautājumu formulējumu. Ar tiem, inter alia, tiek ieteikts, mainīt M apsvērumu, uzverot, ka etniskā samierināšanās ir īpaši svarīga stabilitātes nodrošināšanai reģionā.
Mēs uzskatām, ka Kosova ir atsevišķa problēma, un tāpēc šajā ziņojumā tā tikpat kā nav pieminēta. Risinājums šajā problēmā nedrīkst attālināt Serbiju no ceļa uz Eiropu, kurā pēc kāda laika ir paredzama tikšanās ar Kosovu un bijušajām Dienvidslāvijas republikām, kā arī ar pārējām Eiropas valstīm.
István Szent-Iványi
ALDE grupas vārdā. - (HU) Priekšsēdētāja kungs, ministr, komisār, pirmām kārtām vēlos apsveikt referentu, Kacin kungu, ar konstruktīvo un līdzsvaroto ziņojumu. 2003. gadā Eiropas Savienība apņēmās integrēt Serbiju ES, jo uzskatīja, ka Serbijai ir liela nozīme reģionālās stabilitātes veicināšanā un ka Serbijas nākotne ir Eiropā. Sākot no šīs dienas, integrācijas ātrums ir atkarīgs tikai no Serbijas.
Cieša sadarbība ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai Hāgā ir svarīgs priekšnoteikums. Ir panākts progress; divi no sešiem meklētākajiem kara noziedzniekiem ir nodoti tiesai, bet vissvarīgākie kara noziedznieki R. Mladić un R. Karadžić joprojām ir brīvībā. Ir jāturpina meklēt. Lielākā izturības pārbaude gan Serbijai, gan Eiropai ir Kosovas statusa noteikšana. Pašreizējā situācija ir vislielākais šķērslis gan reģionālās stabilitātes veicināšanai, gan Serbijas integrācijai ES. No Serbijas mēs sagaidām konstruktīvu rīcību šīs situācijas atrisināšanā pēc iespējas drīzāk un apmierinošāk.
Progress ir panākts minoritāšu tiesību jomā; ir notikuši vairāki vardarbīgi uzbrukumi, un minoritātēm ir piešķirtas jaunas tiesības saskaņā ar konstitūciju. Progress ir panākts, tomēr tas ir tālu no vēlamā. Ar valsts padomēm saistītie noteikumi vēl nav pieņemti, un trūkst tiesību aktu par minoritāšu pašnoteikšanos. Ir arī Eiropas uzdotie uzdevumi, kas Serbijai ir jāveic, ņemot vērā, ka Konstitucionālā tiesa praksē nedarbojas, tiesu sistēma ir lēna un pakļauta politiskajai ietekmei, bet korupcija un organizētā noziedzība ir vērojama visās ekonomiskās un sociālās dzīves jomās. Ja Serbija tiešām vēlas integrāciju, ir ļoti būtiski pavairot centienus šajās jomās. Eiropa sniegs Serbijai nepieciešamo palīdzību, lai šos uzdevumus būtu iespējams īstenot veiksmīgi, bet tie ir jāīsteno pašai Serbijai. Mums jāuzsver, ka atbildība un pienākums darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu Serbijas veiksmīgu integrāciju ES, ir mūsu draugu serbu pašu rokās. Paldies, priekšsēdētāja kungs.
Brian Crowley
Priekšsēdētāja kungs, Komisija drīz pieņems lēmumu par stabilizācijas un asociācijas nolīguma noslēgšanu starp ES un Serbiju. Es atbalstu šo nolīgumu. Tas nodos ziņu starptautiskā mērogā, ka Serbijas dalība ES ir pašreizējās politiskās dienas kārtības punkts. Šis ir šīs valsts pirmais nozīmīgais solis ceļā uz dalību ES.
Lai arī mani kolēģi jau runāja par grūtībām, kādas Serbija ir piedzīvojusi pagātnē, un par pašreizējām problēmām, kas saistītas ar Serbijas pievienošanos un ar stabilizācijas nolīgumu, mums jāatzīst garais ceļa posms, kas jau ir noiets par spīti grūtībām.
Kā jau visu tuvumā esošu valstu attiecībās, nākotnē būs grūtības saistībā ar to, kā Serbija tiks galā ar Kosovas problēmu, sadarbību ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu un it īpaši ar attiecībām ar citām kaimiņvalstīm, kas reiz bija Dienvidslāvijas sastāvā.
Tomēr Serbijas iestāžu skaidrs vēstījums ir tas, ka no viņu puses ir izteikta vēlme pēc progresa. Viņi vēlas uzzināt vislabākos prakses modeļus, ar kuriem varam viņus iedrošināt. Un pavērojiet, ko Eiropas Savienība ir paveikusi pagātnē - EUR 165 miljoni par atjaunošanas centieniem. Problēma, kas mums visiem jāpatur prātā, ir tāda, ka Balkānu karš vēl ilgi būs dziļa psiholoģiska rēta attīstībā ne vien Serbijai, bet arī citām valstīm. Un tiešām - ja atskatāmies nesenajā mūsu pašu valstu pagātnē, tajā ir bijuši līdzīgi psiholoģiski lūzumpunkti, kurus esam pārvarējuši tikai ar laiku.
Mums jādod laiks Serbijai šīs pārejas un progresa īstenošanai. Mūsu uzdevums un pienākums ir gādāt, lai rīkojamies kā labi kaimiņi, kā uzticami skolotāji, sakot, kā var panākt labāko rezultātu, kā arī apbalvot par visu labo, kas jau ir noticis.
Gisela Kallenbach
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, pirmām kārtām es gribētu izteikt visdziļāko pateicību referentam par viņa rūpīgo un visaptverošo darbu. Mēs ļoti atzinīgi vērtējam to, ka Eiropas Parlaments skaidri un regulāri rīko politiskas debates par stāvokli dienvidaustrumu Eiropā. Serbija šajā reģionā ir un ir bijusi nozīmīgs dalībnieks.
Tāpēc ir būtiski vēlreiz uzsvērt, ka Serbijas nākotne ir ES un ka mēs esam labi un uzticami partneri. Tomēr partnerībā ir vajadzīgi divi dalībnieki, tāpēc es aicinu Serbiju turpināt iesākto ceļu uz integrāciju ES un konstruktīvi rīkoties Kosovas problēmas atrisināšanā.
Mēs beidzot ceram uz neierobežotu sadarbību ar Hāgas tribunālu - tas jau ir izskanējis vairākkārt - un atbilstību Eiropas standartu kritērijiem. Es ļoti ceru, ka labākas ceļošanas iespējas arī dos savu labumu un uzlabos stāvokli nākotnē.
Tomēr es nevaru piekrist tam, ka reizēm tiek radīti priekšlikumi, ar kuriem nosaka atšķirīgus standartus valsts pievienošanai ES. Priecājos, ka referents, komisārs un Padomes pārstāvis uzskata tāpat, it īpaši tāpēc, ka nesen mums nācās par to dārgi maksāt.
Es lieliski saprotu, cik grūtā un smagā stāvoklī patlaban ir Serbija, bet es atkārtoju - partnerības izveidošanai ir vajadzīgi divi dalībnieki.
Erik Meijer
GUE/NGL grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, kā jau jebkurā valstī, kas nesen ir zaudējusi karā un šķīrusies no teritorijas un ietekmes, nacionāla pārākuma sajūta Serbijā tiek lielā mērā atbalstīta. Tā vietā lai atstumtu un sodītu Serbiju par to, ka joprojām nav atrasts kara noziedznieks Ratko Mladić, tai vajadzētu piedāvāt nākotni, kurā garantijas ir paredzētas arī etniskajām minoritātēm Vojvodinā, Sandžakā un Preševā.
Mana grupa atbalsta J.Kacin ziņojuma centienus iesākt sarunas par Serbijas dalību Eiropas Savienībā. Diemžēl Ārlietu komitejas pievienotais 8. punkts apsteidz lēmumu par Kosovu. Pēc 10. decembra Kosovu kā valsti vienpusēji droši vien būs atzinusi Amerika un vairākas Eiropas Savienības dalībvalstis, un Serbija vienpusēji atgūs Kosovas ziemeļu daļu. Tāpēc mēs itin nemaz neesam pārliecināti, ka Kosovas turpmākais statuss var sekmēt stabilitāti un integrāciju.
Kamēr vien 8. punkta nepamatotais optimisms eksistēs, mana grupa neatbalstīs šo ziņojumu.
Gerard Batten
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, šis ziņojums sākas ar teikumu: "Serbijas nākotne ir Eiropas Savienībā”. Un tālāk ir šādi: "...visu šī reģiona valstu nākotne ir ES.” Šī reģiona valstis, protams, ir Horvātija, Kosova, Bosnija-Hercegovina, Maķedonija, Melnkalne un Albānija. Dažām ir vēsturiski naidnieki, un šis iemesls vēl nesenā pagātnē ir novedis pie kariem.
ES, protams, uzskata - ja vien tās pievienotos, viss brīnišķīgi atrisinātos. Bet iedomājieties, kas varētu notikt, ja tās patiešām pievienotos. Šajās valstīs kopā dzīvo 24 miljoni iedzīvotāju. Daudzi no tiem izmantotu savas tiesības pārcelties uz citām ES dalībvalstīm. Ņemot vērā pieredzi, daudzi ierastos Lielbritānijā. Lielbritānijā jau ir pārpārēm imigrantu un patvēruma meklētāju no ES un citurienes. Lielbritānijas Iekšlietu ministrijai ir neoficiāla politika, kā pārvietot dažādas etniskās un reliģiskās grupas uz citām Apvienotās Karalistes vietām, jo tā baidās par vardarbību un konfliktiem, kas var izcelties to starpā. Ja Serbija un citas Balkānu valstis tomēr pievienosies ES, Lielbritānijā ieplūstu vēl vairāk viņu vēsturiskā naida.
Serbija un tās kaimiņvalstis var virzīties uz priekšu kā demokrātiskas, neatkarīgas valstis, kas problēmas risina mierīgā ceļā, nevis pievienojoties Eiropas Savienībai.
Carl Lang
Priekšsēdētāja kungs, Eiropas iestādes un it īpaši J. Kacin ziņojums būtībā izturas pret Serbiju nevis kā pret suverēnu valsti, bet kā pret nepaklausīgu skolēnu, neveiksminieku, kādu, kam Eiropas Savienībai ir tiesības likt labas un sliktas atzīmes.
Serbija saņem labas atzīmes, ja tai ir valdība, ko apraksta kā proeiropeisku. Šī proeiropeiskā atsauce, protams, nozīmē uzticamību un pakļautību Briseles dogmai. Tā saņem sliktas atzīmes, kad serbi pārāk aizrautīgi nesadarbojas ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu. Ir derīgi atcerēties, ka šis tribunāls ir noniecinājis divus principus, kas patiesībā ir mūsu tiesiskās sistēmas pamatā: valstu juridisko suverenitāti un runas brīvību. Tāpēc Vojislav Seselj, kurš vada Serbijas Radikālo partiju, kas pārstāv 28 % vēlētāju, ir ieslodzīts Hāgā kopš 2003. gada februāra un joprojām gaida spriedumu, kaut arī pats brīvprātīgi padevās. Šis tribunāls tādējādi rupji pārkāpj principus, ko sludina Eiropas Savienība, proti, pamatbrīvību un cilvēktiesību ievērošanu. Patiesību sakot, Seselj kunga vienīgais noziegums ir tas, ka viņš ir Serbijas patriots.
Eiropas Savienības vadītāji, kas vēlas sadalīt Eiropas valstis, patiesībā nevar piedot serbiem to, ka viņi pretojās savas valsts sadalīšanai un jo īpaši Kosovas, Serbijas vēsturiskās vidienes, atdalīšanās procesam. Tas, kā attiecas pret serbiem Kosovā, ir brīdinājums visām Eiropas tautām. Ja šodien albāņi mudina izveidot Kosovas valsti, tad tikai tāpēc, ka imigrācija no Albānijas un samazinātais serbu dzimstības līmenis ir viņus padarījis par vairākumu provincē, kurā pirms piecdesmit gadiem viņi bija minoritāte. Kosovas piemēram vajadzētu vairāk kā jebkad agrāk mums likt no jauna apliecināt Eiropas tautu tiesības būt tām, kas tās ir, un pieņemt pašām savus lēmumus, citiem vārdiem sakot, saglabāt savu identitāti un suverenitāti, un paplašinātā Eiropas nāciju Eiropā un valstīs likumīgi ir jābūt vietai Serbijas iedzīvotājiem.
Doris Pack
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Kacin kungs ir iepazīstinājis ar ziņojumu, kas ir guvis plašu Parlamenta atbalstu. Daudzi no mums ir devuši savu artavu tajā. Tāpēc es nevēlos pārrunāt šo jautājumu detalizētāk, bet gan izteikt vairākus komentārus savā vārdā.
Serbijas demokrātiskie spēki pārāk vēlu radikāli pārtrauca S. Milošević ēru. Tāpēc sadarbība ar Hāgas tribunālu netika izskatīta nopietni un ticami, kā dēļ sadarbība stabilizācijas un asociācijas nolīguma sakarā arī aizkavējās un pēc tam tika atlikta, tad atsākta, un tagad mēs atkal gaidām. Citiem vārdiem sakot, Serbijas ceļš uz ES jau ir skaidrs, un Serbija spēj to veikt, bet tai pašai ir jāpacenšas.
Neatrisinātā Kosovas problēma ir kā lietusmākonis virs Serbijas politiķiem, un tai ir paralizējoša ietekme. Kurš tādēļ cieš? Atbilde ir vienkārša: jaunā paaudze. Pēc embargo noteikšanas un NATO bombardēšanas - un serbiem par to visu ir jāpateicas Milošević kungam, nevis pašreizējās valdības demokrātiskajiem spēkiem - jaunieši patlaban saskaras ar citu grūti risināmu problēmu, proti, Kosovu. Tā kavē arī efektīvu politisko darbību, kas iedrošina radikāļus un viņu draugus, kuri ir vadībā.
Par laimi vīzu režīma atvieglošana beidzot ļaus uzelpot, un tieši par to Parlaments ir ilgi cīnījies. Mēs gribam redzēt jaunos serbus drīz vien piedalāmies mūsu izglītības un jaunatnes programmās, kuras tika uzsāktas 2007. gadā. Es gribētu pateikties arī par ļoti atzīstamo darbu, ko ir uzņēmies Vojvodinas reģionālais parlaments saistībā ar iecietību un jaunatnes sadarbību, kam ir milzīga ietekme. Daudzi jaunieši šogad ir sapulcējušies Donavas reģionā, un tas ir brīnišķīgs piemērs, kā būt iecietīgiem un uzturēt mierīgas sociālās attiecības.
Serbijā cilvēki ilgojas pēc normālas dzīves. Politiķiem vajadzētu darīt vairāk tagadnes un nākotnes vārdā un atstāt pagātni aiz muguras. Viņiem vajadzētu arī darīt ko vairāk, lai uzlabotu parasto iedzīvotāju ikdienas dzīvi un gādātu, lai viņi nezaudē atbalstu.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētāja kungs, runā, ko sniedza mūsu godājamais kolēģis Kacin kungs, manuprāt, trūka divu lietu. Pirmā bija pateicība laipnajam priekšsēdētājam un otrā, daudz svarīgākā, bija līdzsvars, kas šajā ziņojumā noteikti ir jūtams.
Mēs veiksmīgi sadarbojāmies, un par to es viņam gribētu pateikties. Manuprāt, ir sanācis ļoti labs ziņojuma projekts. To sakot, es atkārtoju komisāra O. Rehn teikto. Ir panākts nozīmīgs progress, bet, pievienojot kādu valsti, ir jāmin gan pozitīvais, gan negatīvais. Būtisks progress ir panākts arī sadarbībā ar ICTY. Tomēr - un te mēs esam vienisprātis - ar šo progresu nepietiek. Ceru, ka nākamajās dienās tiks panākta vienošanās ar Carla del Ponte, un es izteicos skaidri savas grupas vārdā, kad teicu ministram R. Ljajić, ka ir jāatrisina visas problēmas. Mēs nevaram apstāties pusceļā un arī ne ceļa trešajā ceturtdaļā. Ir jāuzsāk cieša sadarbība. Tāda ir Parlamenta un Eiropas Savienības kopējā nostāja.
Kā es to saprotu, tad izšķirošā problēma šajā valstī ir tā, ka diemžēl - un te es atkārtošu Doris Pack teikto - šķiet, ka nacionālisti bieži vien joprojām nosaka dienas kārtību. Nevar pavirzīt ekstrēmi labā spārna nacionālistus vēl vairāk uz labējo pusi, ko daži cenšas darīt. Tas vienkārši noved pie haosa. Tas, ka Nikolić kungs bija amatā kā Parlamenta priekšsēdētājs, kaut arī tikai četras dienas, ir īsts skandāls. Ņemot vērā problēmas sarežģītību un jutīgumu, kā kādam var ienākt prātā ekstrēmi labēju politiķi iecelt par Parlamenta priekšsēdētāju? Tas ir skandāls. Tas nav īstais veids, kādā darboties politikā un virzīt Serbiju uz priekšu. Tas tikai no jauna apstiprina, ka Serbija patiesībā ieņem nacionālistu diktēto virzienu. Ceru, ka visi centriskie spēki uz mirkli attapsies un sapratīs, ka ir skaidri jānošķir nacionālisti vienā pusē un pārējie, vai nu tie būtu konservatīvie, vai sociālisti, otrā. Centrs ir vienīgais spēks, kas var virzīt valsti uz priekšu, ja vien tas nekrīt kārdinājumā sapīties ar nacionālistiem.
Jā, mums ir jādara kas vairāk saistībā ar bezvīzu ceļošanu. Solis pretī vīzu režīma atvieglošanai ir sperts, un tagad mums ir jādodas bezvīzu ceļošanas virzienā, lai jaunieši varētu ierasties Eiropā un redzēt, kas tas īsti ir. Lūk, kas ir vajadzīgs jaunajiem serbiem un arī pašai Serbijai.
Samuli Pohjamo
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisār, pirmām kārtām es vēlos pateikties referentam, Kacin kungam, par lielisko, pamatīgo ziņojumu. Tajā ir minētas sarežģītās problēmas, kas liek šķēršļus ES un Serbijas attiecībām, bet tajā ir arī uzsvērti daudzi pozitīvi faktori, kas izriet no Serbijas attīstības.
Es gribētu uzsvērt īstu attiecību nozīmi ES un Serbijas sadarbības attīstībā. Ir svarīgi, lai jaunajiem serbiem būtu vairāk iespēju doties uz ārzemēm studentu apmaiņas un pieredzes programmās. Šai sakarā daudzām valstīm ir bijusi pozitīva pieredze, piemēram, ar Erasmus Mundus un Leonardo da Vinci programmām.
Īstām attiecībām ar Serbiju stimulu dos arī noslēgtais vīzu nolīgums. Mums jāgādā, lai šis nolīgums stājas spēkā līdz šī gada beigām, vienlaikus paātrinot vīzu izsniegšanu un attīstot atbalsta rīcību, lai pavairotu ceļošanas iespējas jauniešiem un it īpaši profesionāļiem.
Visbeidzot es gribētu teikt, ka Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra arī ir īstenojusi savu uzdevumu Serbijā. Tās darbs tuvojas noslēgumam, un aģentūras uzdevumus var nodot Komisijas dienestiem, uzsverot atbalstu attīstībai administratīvajā un tiesu jomā. Šādi mēs varam iedrošināt Serbiju un citas reģiona valstis būt ciešākās attiecībās ar Eiropas Savienību.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Šis ziņojums attiecas uz nesenām pārmaiņām Serbijā. Daudz kas joprojām vēl ir jādara, it īpaši jautājumā par sadarbību starp valdību un Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai. Par spīti solījumiem Radko Mladić vēl nav arestēts un nodots Hāgas tribunālam. Sadarbības trūkums šajā jomā rada bažas un negatīvi ietekmē Serbijas iestāžu rīcību, kuras mērķis ir nostiprināt tiesiskumu.
Jaunā konstitūcija un noteikumi saistībā ar cilvēktiesību un nacionālo minoritāšu aizsardzību, drošības dienestiem, tiesu varu un armiju un centieniem izskaust korupciju tiešām norāda par došanos pareizajā virzienā. Tomēr reformām ir arī zināmi trūkumi, piemēram, nespēja izveidot Konstitucionālo tiesu, kas darbotos kā demokrātijas sargātāja. Ir būtiski, lai tiktu uzraudzīti noteiktie pasākumi un saistības, kuras Serbija ir uzņēmusies. Par spīti paveiktajam progresam Serbijā vēl ir daudz darāmā.
Joost Lagendijk
(NL) Priekšsēdētāja kungs, Parlamenta deputāti, dāmas un kungi, šodien mēs cenšamies uzsvērt pozitīvo attīstību Serbijā, un, lai nebūtu pārpratumu, tur nav nekā nepareiza. Eiropas Savienībai ir svarīgi, ka Serbija virzās uz demokrātiju, un ir svarīgi, ka mēs, Eiropas Savienība, atzīstam šo procesu un, kur vien iespējams, to atbalstām. Šie paši centieni patlaban ir manāmi ES iestādēs, it īpaši Padomē.
Tomēr mēs nedrīkstam pārspīlēt, dāmas un kungi. Pat ja Serbija dara visu, kas tai prasīts šajā ziņojumā, bet vienlaikus uzņemas negatīvu un postošu nostāju sarunās par Kosovas nākotni, tad tam, protams, būs negatīvas sekas saistībā ar tempu, kādā Serbija virzīsies uz Eiropas Savienību. Dāmas un kungi, tā tam ir jābūt. Tāpēc man šķiet neizprotami un slikti, ka nav radīta saikne - un es uzskatu, ka tā ir īsta saikne, to zina visi - starp Serbijas nostāju sarunās par Kosovu un Serbijas virzību uz Eiropu.
Tāpēc es aicinu kolēģus atbalstīt grozījumu, kurā šī saikne ir radīta. Ir saikne starp Serbijas nostāju Kosovas jautājumā un Serbijas un Eiropas Savienības sarunu tempu un saturu. Atteikums radīt šo saikni līdz šim ir skaidrots ar to, ka mēs - Eiropas Savienība - nevēlamies visu vēl vairāk sarežģīt Serbijas demokrātiem, prezidentam B. Tadić, un tāpēc mēs esam klusējuši par sarežģītiem jautājumiem.
Dāmas un kungi, es pilnībā nepiekrītu šādam stāvokļa izvērtējumam. Es piekrītu pašreizējā komisāra priekštecim, Chris Patten, kurš nesen rakstīja, ka tas ir nepareizs priekšstats, ja mēs uzskatām, ka palīdzam demokrātiem ar tik liegu pieeju, neesot atklāti un godīgi pret Serbiju. Neesot atklāti un godīgi, mēs atbalstām V. Kostunica, kurš tad var teikt: ja neatkāpjamies no iesāktā, varam piespiest Eiropas Savienību sniegt atlaides. Tā nav virzība uz priekšu. Es vēlreiz lūdzu - esiet pozitīvi noskaņoti, bet esiet godīgi un izsakieties skaidri. ES un Serbijai uz to ir tiesības.
Athanasios Pafilis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, ES arī ir atbildīga par netaisnīgo un netīro karu, ko NATO īstenoja pret Dienvidslāviju. Tā arī ir atbildīga par tūkstošiem dienvidslāvu slepkavību, par milzīgo infrastruktūrai, rūpnīcām un valstij kopumā nodarīto kaitējumu un par bagātinātā urāna izmantošanu. Tie, kurus vajadzētu arestēt, tiesāt un notiesāt par kara noziegumiem, ir Bill Clinton, Tony Blair, Javier Solana (bijušais NATO ģenerālsekretārs) un citi to valstu līderi, kas uzbruka Dienvidslāvijai. Diemžēl nekas tāds nav noticis. Dienvidslāvija ir izirusi; jūs veidojat protektorātus un tagad cenšaties pievienot Serbiju. Jūs prasāt nožēlas atzīšanu no cilvēkiem, kas darīja pašsaprotamo: aizstāvēja savas valsts neatkarību. Jūs varbūt saņemsiet šādu atzīšanos no valdības, bet jaunieši neaizmirsīs un nepiedos NATO un ES izdarītos noziegumus.
Šo pašu politiku jūs izmantojat arī Kosovas neatkarības un jauna protektorāta izveides jautājumā. Turklāt ziņojumā ierosinātie pasākumi ir centieni atlīdzināt slepkavošanu un iznīcināšanu ar Eiropas darbaļaužu naudu. Pasākumu mērķis ir Dienvidslāvijas tautu slepkavas attēlot kā glābējus, liekot radīt labvēlīgus nosacījumus Serbijas pievienošanai imperiālistu pajūgam un tam, lai Eiropas kapitāls pārņemtu šo valsti savā varā.
Grieķijas Komunistu partija nosoda šo ziņojumu un uzskata, ka Balkānu tautu intereses tiks ievērotas, ja tās neaizmirsīsim un cīnīsimies pret ES un jūsu loloto nežēlību.
Bastiaan Belder
(NL) Priekšsēdētāja kungs, Kacin kunga pamatīgais un vispusīgais ziņojums sniedz līdzsvarotu Serbijas sociāli ekonomiskās attīstības apskatu. Ir apskatītas gan labās, gan sliktās puses: lieliskas izaugsmes dati pret bezdarba līmeni, piemēram, konkrētos skaitļos ir 7,2 % pret vairāk nekā 20 % pēdējos trīs gados.
Tiešas ārvalstu investīcijas Serbijas attīstībai ir būtiskas, un tieši to patlaban pietrūkst. Iemesli ir acīmredzami. Tos var galvenokārt saistīt ar Belgradas tēla problēmu. Ārvalstu investorus vairāk par visu biedē ieilgusī politiskā nedrošība, proti, Kosovas jautājums, un arī būtiskā tirgus reformu tempa palēnināšanās no Belgradas puses.
Tas man liek uzdot izšķirošu jautājumu. Vai Serbija pati sev rada šķēršļus? J. Kacin ziņojums sākas ar apgalvojumu, ka Serbijas nākotne ir Eiropas Savienībā; ar to saistītie Eiropas izvirzītie noteikumi Belgradai ir pilnībā zināmi, tāpat kā Eiropas apņemšanās sadarboties šajā jautājumā. Galu galā Serbijas iestādēm pašām ir jāatbild uz neatliekamo jautājumu: vai Serbija pati sev liek šķēršļus?
Zsolt László Becsey
(HU) Paldies, priekšsēdētāja kungs. Kacin kunga ziņojums ir lielisks, profesionāli padarīts darbs. Var manīt, ka viņš ir dzimis attiecīgajā reģionā un labi to pārzina. Mani komentāri ir šādi.
1. Vērtību princips. Ir svarīgi, lai iekļūt Eiropas Savienībā nebūtu ļauts nevienai valstij, kurai neizdodas izmeklēt grupveidā pastrādātus noziegumus un masu slepkavības un kurai pat nav ļauts tos pieminēt, pieminēt mirušos. Tās ir elementāras cilvēktiesības, cilvēku cieņas ievērošana kopš Antigones laikiem. Vietā, kur nekas tāds nav panākts un pat ne pieprasīts, mums nevajadzētu būt pārsteigtiem, ja radikālie grupējumi klaiņo pa ielām un iegūst arvien lielāku varu vai ja Vojvodinā uzdarbojas neofašisti. Tas ir jāatrisina, jo, ja mums tas neizdosies, tad mums jāraizējas ne vien par Serbiju, bet arī par Eiropu.
2. Manuprāt, mums vajadzētu vismaz uzņemties to, ko esam noteikuši šī ziņojuma sakarā. Citiem vārdiem sakot, nemainīsim tajā teikto ar grozījumiem, necenzēsim savas rezolūcijas vai tajās minētos punktus, bet citēsim tos tādus, kādi tie ir. Tas pats attiecas uz teritoriālajiem nolīgumiem, kurus Kacin kungs ir ļoti pareizi minējis savā Komisijas ziņojumā, jo neviens nesapratīs, ko gribam, ja mēs to bezjēdzīgi mainām.
3. Mums jāpalīdz Serbijai, nevis tikai jārunā par to. Pēc vīzu iegūšanas nosacījumu atvieglošanas mums tie jāatceļ pilnībā, lai vienkāršie serbi varētu iebraukt Eiropā, kad vien to vēlas. Līdz tam laikam nav jēgas nemitīgi runāt par Serbijas izredzēm Eiropas Savienībā, jo mēs nevaram spert trešo soli, pirms nav sperts pirmais. Tas pats attiecas uz Serbijas dalību CEBTL, Asociācijas procesa īstenošanu un tās nākotni PTO.
Visbeidzot es gribētu atzīmēt, ka mums vajag augšupēju sabiedrību, kura pieprasa proporcionalitāti gan attiecībā uz etnisko minoritāšu pārstāvību valsts pārvaldē, kas ir būtiski, gan uz piemērotu autonomijas veidu piemērošanu. Proporcionalitātes trūkums liecina par uzticības trūkumu, un, ja nav uzticības, mēs nespēsim virzīties pretī jaunai, ilgi gaidītai sadarbībai Balkānos. Paldies.
Véronique De Keyser
(FR) Priekšsēdētāja kungs, J.Kacin ziņojums attiecas uz Serbiju, nevis Kosovu un to, kas notiks pēc decembra. Tāpat būs pareizi, ja teikšu, ka tas nesaista Serbijas attieksmi pret Kosovas problēmu ar solījumu pievienoties Eiropas Savienībai. Lagendijk kungam tas nepatīk, bet mana grupa to vērtē atzinīgi un uzskata, ka Parlaments var neatzīt jebkādu politisku tirgošanos vai dubultu diplomātiju.
Tāpat nemitīgi izskan vēl viens jautājums, proti, Starptautiskais Kara noziegumu tribunāls un Serbijas sadarbība ar to. Del Ponte kundze nupat ir iedarbinājusi trauksmes signālu vai vismaz kaut ko līdzīgu, runājot par manāmo nesamierināmību, un izmanto Eiropas Savienību kā saiti ar visu, kas skar cilvēktiesības jeb, citiem vārdiem sakot, nosacītību, un es uzskatu, ka viņa nekļūdās.
Atšķirībā no Lang kunga es neuzskatu, ka runa vienkārši ir par labu un sliktu atzīmju piešķiršanu. Es uzskatu, ka nacionālisma problēma, šī nesodāmības kultūra un četri meklētie noziedznieki - un nekādi maznozīmīgie -, kas joprojām ir brīvībā Serbijā, ir neizturama situācija. Turklāt es teiktu, mēs no pieredzes zinām, ka valsts var iegūt visu, ja atzīst savu pagātni un noziegumus. Mēs aicinājām Horvātiju pielikt lielas pūles, un mēs lūdzām Bosnijai darīt to pašu; un šīs pūles ir tās pašas, kas mums ļāva atjaunot Eiropu pēc Otrā pasaules kara.
Tas viss attiecas uz to, kas mums ir vislielākajā vērtē. Te nav runa par atzīmju likšanu, bet par mūsu vērtību būtību, un tā ir atslēga uz samierināšanos Balkānos. Visbeidzot, lai gan mēs nerunājam par Kosovu, es gribētu piebilst, ka Serbijas premjerministra vietnieks Bozidar Djelic, kurš pirms vairākām nedēļām apmeklēja Eiropas Parlamentu, mums vēlreiz apstiprināja, ka, lai kas arī nenotiktu Kosovā, viņa valstij nav nodoma ķerties pie ieročiem. Es atceros šos vārdus un, nesaistot tos ar J.Kacin ziņojumu, es ceru, ka tie ir sasnieguši viņa tautiešu ausis.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, esmu pamanījis negatīvo dažu Eiropas valstu attieksmi pret Serbiju pēdējos gados. Serbija tiek uztverta kā valsts, kas īsteno Krievijas politiku Balkānos. Tomēr nemaz nav izskatīts kāds cits aspekts. Serbija atrodas vienā no galvenajiem ceļiem, pa kuriem islāms ienāk Eiropā. Personīgi es atbalstu to, ka mēs uzturam pēc iespējas labākas attiecības ar Turciju un citām musulmaņu valstīm, bet Eiropas interesēs nav ļaut nemitīgi pazemot kādu kristiešu valsti, vienlaikus atbalstot islāmticīgās. Tam var būt tālejošas sekas mūsu kontinenta nākotnē. Konkrētajā reģionā ir vajadzīga stabilizācija, nevis kūdīšana uz rasistisku un reliģisku spriedzi. Serbijā notiekošā politiskās dzīves demokratizācija visiem noteikti ir jāvērtē atzinīgi.
Mūsu attiecībās ar Serbiju ir jāievēro tās tautas lepnums un tradīcijas. Tikai tad Serbija no visām varām izvēlēsies Eiropas Savienību un vienlaikus arī stabilizēs reģionu.
Michael Gahler
(DE) Priekšsēdētāja kungs, bijušās Dienvidslāvijas Serbijas Republikas nākotne ir Eiropā. Tas attiecas uz visām bijušajām Dienvidslāvijas Republikām. Jebkuras potenciālās kandidātvalsts gadījumā ir noteikumi, ko piemēro, lai valsti pievienotu šai vērtību kopienai, un tāpēc es gribētu pateikties referentam ne vien par viņa ziņojumu, bet arī par to, ka viņš savā runā skaidri pateica, kādi ir šie noteikumi. Neierobežota sadarbība ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai tik tiešām ir stabilizācijas un asociācijas nolīguma parakstīšanas priekšnoteikums. Man ir grūti saprast to, ka tādiem kara noziedzniekiem kā R. Mladić un R. Karadžić joprojām ir daudz piekritēju ne vien plašā sabiedrībā, bet arī policijā, armijā un daudzu citu Serbijas sabiedrības iestāžu darbinieku vidū; citiem vārdiem sakot, šie ir tie paši cilvēki, ar kuriem mēs drīz pārrunāsim Serbijas un ES attiecību uzlabošanu.
Pagātnes jautājumu nokārtošana nav oficiāls nosacījums ciešākai sadarbībai ar ES, bet tas palīdzētu serbiem, viņu tuvākajiem kaimiņiem un ES kopumā.
Kosovas problēma arī ir jāskata atsevišķi oficiālā gaisotnē, bet man šī nacionālistu obstrukcija nešķiet pārāk noderīga. Tāpat es uzskatu, ka ir nepareizi nopirkt Krievijas veto Drošības padomē ar dāsnu lielo kompāniju pārdošanu Krievijas uzņēmumiem. Procesa noslēgumā - saskaņā ar Belgradā veiktajiem aprēķiniem - ES, visticamāk, nāksies maksāt kompensāciju stabilizācijas un asociācijas nolīguma veidā par atlaidēm, kas patiesībā nav piešķirtas Kosovas jautājuma risināšanā. Tas kļūs zināms pēc 10. decembra.
Tāpēc es pilnībā atbalstu Lagendijk kunga nostāju. Sadarbības līmenis Kosovas jautājumā tādējādi būs viens no faktoriem, kas vai nu palīdzēs, vai kavēs Serbijas un ES tuvāku attiecību veidošanos, un Belgradai šis fakts būtu jāņem vērā.
Libor Rouček
(CS) Dāmas un kungi, pērn Serbijā notika būtiskas izmaiņas, un es esmu pārliecināts, ka tās arī tika veiksmīgi pārrunātas.
Grūtais un mokošais Serbijas un Melnkalnes valstu apvienības sairums tika veiksmīgi pabeigts. Demokrātiskas parlamenta vēlēšanas notika godīgi un brīvi, un tika iecelta jauna proeiropeiska valdība. Visam sekoja ilgtspējīga un ļoti vajadzīga ekonomiskā izaugsme.
Pēc 13 mēnešu pārtraukuma atsākās sarunas starp Serbijas valdību un ES par stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN). Ir reālas izredzes, ka tuvākajā laikā SAN varētu parakstīt. Tas būtu nozīmīgs solis Serbijas ceļā uz dalību ES. Kā jau šodien vairākkārt tika minēts, tās nosacījums ir Serbijas sadarbība ar ICTY. Es ticu, ka rīt un parīt, Carla del Ponte Belgradas apmeklējuma laikā, vismaz daži šķēršļi tiks pārvarēti, piemēram, neierobežota piekļuve ministriju dienestu dokumentu arhīviem.
Savā šodienas īsajā uzrunā es neizteikšos par Kosovu, jo mēs pārrunājam ziņojumu par Serbiju. Tomēr es gribētu paslavēt Serbiju par tās atbildīgo un aktīvo pieeju un sadarbību reģionālo iniciatīvu, tādu kā Stabilitātes pakta un CEBTL (Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības līguma), kontekstā. Šī sadarbība ir pierādījums Serbijas nešaubīgajai interesei attīstīt un uzturēt labas attiecības ar sava reģiona kaimiņvalstīm.
Ryszard Czarnecki
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Serbija ir Eiropas valsts, kas pēdējos gados ir piedzīvojusi ievērojamu progresu virzībā uz integrāciju Eiropas Savienībā. Protams, varētu minēt vairākas problēmas, kas Serbijā nevarētu būt lielākas par Albānijā vai Bosnijā un Hercegovinā esošajām, lai gan šķiet, ka esam gatavi pievērt acis abu pēdējo valstu gadījumā.
Es uzskatu, ka vajadzētu radīt stimulu sistēmu Serbijai, lai iedrošinātu to vēl vairāk censties ievērot Eiropas standartus. Tomēr mērķim, proti, Eiropas Savienībai, ir jābūt skaidri saredzamam. Noteikti ir jēga Gahler kunga teiktajā par attiecībām starp Krieviju un Serbiju. Tomēr Serbijai ir jāsaprot, ka tās vieta ir Eiropas Savienībā un ka mums būs vieglāk sadarboties ar Serbiju, ja tā būs Eiropas Savienībā, nevis ārpus tās. Tas man liekas pašsaprotami.
Marcello Vernola
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es uzskatu, ka Serbijas iestādēm ir aktīvāk jāsadarbojas ar prokurori Carla Del Ponte, lai nodrošinātu kara noziedznieku noķeršanu. Mēs visi esam vienisprātis, ka šis ir priekšnoteikums drošībai visā Balkānu reģionā un Eiropas Savienībā, un tas ir arī juridisks un morāls pienākums.
Mums ir arī jāseko līdzi tam, ka Serbijas valdība atjauno savu apņemšanos radīt gaisotni, kurā mierīgi sadzīvo visas valstī mītošās etniskās grupas. Iekšlietu ministrija jau kopš 2004. gada ir uzņēmusies iniciatīvas, lai novērstu un kontrolētu etnisko grupu sadursmes Vojvodinā, bet mazākumtautību piedalīšanās sabiedriskajā dzīvē un to iestāžu pārstāvība ir jāsekmē.
Mēs visi atbalstām tūlītēju Kosovas statusa noteikšanu šī gada decembrī. Tomēr daudzas problēmas paliks neatrisinātas, sākot ar nepieciešamību apturēt albāņu organizēto noziedzību, kas destabilizē visu ģeogrāfisko zonu, arī rajonus, kas robežojas ar Maķedoniju un Albāniju, tādējādi krietni apdraudot vispārējo drošību Balkānos kopumā.
Kosovu nedrīkst pamest likteņa varā. Mums jāpieprasa, lai drošība visā Balkānu reģionā tiktu panākta ar nemitīgu Eiropas Savienības klātbūtni. No šī viedokļa raugoties, paātrināta Serbijas iestāja ES stabilizētu reģionu, ne tikai attiecībā uz nelegālo tirdzniecību visās iespējamajās un iedomājamajās jomās: nelegālā tirdzniecība plaukst un zeļ visā Balkānu reģionā, sākot jau ar vides nozari.
Mums jāpieprasa, lai Serbija rīkotos ātri, ieviešot piemērotu vides politiku attiecībā uz elektroenerģiju, kā arī ūdens attīrīšanu un integrētu atkritumu ciklu, lai novērstu organizētās noziedzības pievēršanos arī šai nozarei.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, Kacin kunga ziņojums iezīmē pagrieziena punktu Eiropas Parlamenta attieksmē. Ilgu laiku Eiropas Parlaments vienpusēji slavēja albāņus un sodīja serbus ikvienā savā paziņojumā saistībā ar Kosovu. Te beidzot mums ir ticams, objektīvs skats uz Serbiju, un tas ir izšķirošs, jo mums jāgādā, lai Serbijai vairs nepiedēvētu boksa maisa vai grēkāža lomu. Tomēr tas nenozīmē, ka serbiem kādudien nebūs jāpieņem S. Milošević laikā pastrādātie noziegumi, tāpat kā Kosovas albāņiem un mums visiem ir jāpieņem savi pagātnē izdarītie noziegumi.
Tas ir labi un pareizi, ka mēs Serbiju tuvinām Eiropas Savienībai, un es piekrītu, ka ar vīzu režīma atvieglošanu nepietiek; ir jāievieš bezvīzu režīms Serbijas iedzīvotājiem, un ir tikpat svarīgi paātrināt kandidātvalsts statusa piešķiršanu Serbijai. Mēs raugāmies uz Kosovu, kas rada milzīgu risku; saskaņā ar Eiropas padomes izlūkdienestu aplēsēm ap 100 000 bēgļu, serbu bēgļu, drīz pametīs Kosovu, un ar šo situāciju nāksies saskarties galvenokārt Vojvodinai.
Ir jāpateicas tam, ka Kacin kunga ierosinātie grozījumi sniedz objektīvu ainu par etniskajiem procesiem Vojvodinā, par šausmām, kas joprojām pastāv, un par nepieciešamību izstrādāt tiesību aktus par valsts padomju juridisko statusu, par nepieciešamību pēc proporcionālas mazākumtautību pārstāvības policijā un tiesu sistēmā un par nepieciešamību saglabāt mazākumtautību radio apraidi un finansēt to. Kopumā es apsveicu Kacin kungu: Serbijas virzīšana tuvāk Eiropas Savienībai ir nozīmīgs solis. Paldies par uzmanību.
Kinga Gál
(HU) Paldies par iespēju izteikties, priekšsēdētājas kundze. Dāmas un kungi, es atzinīgi vērtēju šo ziņojumu un uzskatu, ka Komisijas pieņemtā teksta redakcija ir īpaši laba un līdzsvarota. Serbijas izredzes uz dalību Eiropas Savienībā ir īpaši svarīgas Ungārijai. Mēs ļoti vēlamies, lai mūsu kaimiņvalsts tiktu uzņemta šajā Kopienā pēc iespējas drīzāk. Tas nozīmētu ne vien samierināšanās iespēju pretēji etnisko grupu nesaskaņām, karam un cilvēku diskriminācijai un pazemošanai viņu dzimtās valodas vai atšķirīgo tradīciju dēļ.
Mēs neesam vienaldzīgi pret Serbijas ungāru etnisko minoritāti, un mēs tiešām esam centušies noturēt Vojvodinas jautājumu Eiropas dienas kārtībā. Tas, kas ir ļoti būtiski un ko es priecājos redzēt šajā ziņojumā, ir uzmanības pievēršana nepieciešamībai uzturēt Vojvodinas multietnisko būtību, kas ir veidojusies daudzu gadsimtu gaitā. Šī multietniskuma pamats ir dažādu etnisko grupu līdzāspastāvēšana, tāda līdzāspastāvēšana, kuras pamatā nav klusēšana un pazemošana, bet īsta vienlīdzība likuma priekšā un vienlīdzīgas iespējas. Diemžēl patlaban tā tur nav ikdiena.
Es uzskatu, ka ir īpaši svarīgi saglabāt reģiona etnisko līdzsvaru un tā īpatnības, un, manuprāt, serbu bēgļu pārvietošana apdraudētu šo nestabilo līdzsvaru un pāraugtu etnisko grupu konfliktā. Mēs jau esam redzējuši daudzus šādus nelāgus konfliktus pagātnē. Šajā saistībā es gribu pievērst jūsu uzmanību, piemēram, lietai, kas joprojām nav atrisināta: to etnisko ungāru jauniešu liktenis, kuriem piesprieda nesamērīgi bargu sodu etniskās diskriminācijas skaidrā piemērā Temerinā. Kopumā tāpēc Balkāniem ir vajadzīga Eiropas Savienība, jo Eiropas Savienības būtība, principi un iestāžu sistēma, un tas, ka tie visi ir noturīgi - un es īpaši uzsveru pēdējo - spēs radīt pilnvērtīgu dzīvi. Liels paldies.
Manuel Lobo Antunes
Padomes priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi, es, protams, esmu sekojis līdzi šīm debatēm ar milzīgu interesi un, protams, esmu piezīmējis daudzu deputātu minētos ieteikumus un bažas.
Šo debašu iznākums man šķiet skaidrs: tiek norādīts uz to, ka tikai ar īstas Eiropas perspektīvas piešķiršanu Serbijai var panākt mieru, stabilitāti un progresu šajā valstī, kā arī stabilitāti visā Rietumbalkānu reģionā. Tas ir pilnībā pieņemts, jo Padome ir atkārtoti apstiprinājusi, ka Serbijas nākotne, saprotams, ir gaidāmā dalība Eiropas Savienībā.
Mēs visi zinām, ka šajā plānā nevar nebūt nosacījumi. Protams, ir jābūt nosacījumiem, kas būs un kam būs jābūt saistītiem ar Serbijas iekšējiem politiskajiem procesiem, demokrātisko vērtību ievērošanu un tiesiskumam raksturīgo vērtību ievērošanu. Tomēr šiem nosacījumiem, protams, ir jābūt saistītiem arī ar Serbijas nepieciešamo sadarbību ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu. Šajā jautājumā par sadarbību ar tribunālu Serbija ir daudz darījusi. Mēs visi zinām, ka būs jāveic vēl citas darbības un jāsper citi soļi. Tomēr, lūdzu, ļaujiet man jums apgalvot un iedrošināt ticēt tam, ka Serbijas iestādes līdz šī procesa beigām spēs spert nepieciešamos soļus, lai šī sadarbība kļūtu pilnīga.
Mums Eiropas Savienībā Serbijai ir jāpalīdz. Mēs uzskatām, ka tā būtu stratēģiska kļūda pamest Serbiju un tās iedzīvotājus tādā kā aizmirstībā, nenorādot nekādu virzienu, perspektīvu vai plānu. Šādu stratēģisku kļūdu mēs nedrīkstam pieļaut, un šajā saistībā mums ir jādara viss iespējamais, lai to novērstu.
Man, protams, ir atzinīgi jāvērtē panāktais progress saistībā ar Serbijas valstspiederīgo iespēju brīvi pārvietoties Eiropā. Mums jāturpina iesāktais ceļš. Ir gūti panākumi, un šī, kā arī citas mūsu iniciatīvas, ir jāslavē.
Mums ir arī jārada nākotnes iespējas serbu jaunatnei, jo, protams, tikai ar viņiem tiks radīta demokrātiska Serbija, kas pilnībā piekrīt mūsu vērtībām un principiem un kas cenšas kļūt par neatņemamu Eiropas Savienības daļu.
Olli Rehn
komisārs. - (FI) Komisāres kundze, dāmas un kungi, es vēlos pateikties visiem par objektīvajām un godprātīgajām debatēm, kā arī referentam par faktiem bagātu ziņojumu. Spriežot pēc debatēm, Parlamentā un Eiropas Savienībā valda liela vienprātība par to, ka Serbijas nākotne ir Eiropas Savienībā, ka Eiropas Savienības durvis Serbijai tiks atvērtas, kad šī valsts izpildīs noteikumus, un ka tās valdībai ir iespējas ievest Serbiju Eiropā. Vairums Serbijas iedzīvotāju atbalsta un piekrīt šādai notikumu gaitai.
Serbijas valdība patlaban uzvedas kā sargs: tā tur atslēgas savās rokās. Es ceru, ka Serbijas valdība sāks izmantot šīs atslēgas un īstenos Serbijas iedzīvotāju vēlmi - serbu vēlmi doties Eiropas Savienības virzienā. Varat būt droši, ka mēs ņemsim vērā ziņojumā minētos uzskatus un ka mēs tos iekļausim arī savā progresa ziņojumā.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks rīt, ceturtdien, 2007. gada 25. oktobrī.
