Adaptācija klimata pārmaiņām Eiropā. ES rīcības varianti (Zaļā grāmata) (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir debates par mutisko jautājumu Komisijai par Zaļo grāmatu "Adaptācija klimata pārmaiņām Eiropā - ES rīcības varianti”, ko Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas vārdā iesniedza Guido Sacconi - B6-0014/2008).
Guido Sacconi
autors. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, man nav nekādu šaubu, ka ir ārkārtīgi svarīgi, lai Eiropas Parlaments beidzot pienācīgi izskatītu jautājumu par adaptāciju klimata pārmaiņām, kuru mērogu mēs līdz šim patiesībā esam nepietiekami novērtējuši. Tādējādi Komisijas Zaļā grāmata mums ir sniegusi vērtīgu iespēju pārbaudīt šo tematu.
Kā šobrīd zina, mēs esam iesaistīti ārkārtīgi grūtā cīņā darīt visu iespējamo, lai mazinātu globālo sasilšanu, un mēs diskutējam par tiesību aktu paketi, kurai mums jāļauj spert nozīmīgu soli pretim šim mērķim. Tomēr mēs apzināmies, ka klimata pārmaiņu sekas jau ir jūtamas daudzās pasaules daļās, jo īpaši nabadzīgākajos reģionos, kā arī daudzviet mūsu pašu kontinentā un Eiropas Savienībā. Tādēļ ir jāreaģē, izstrādājot piemērotu politiku, kas mūs vestu pareizajā virzienā, nenonākot pretrunā ar pamatmērķi, kas paredz, es atkārtoju, samazināt emisijas un mazināt globālo sasilšanu.
Es uzskatu, ka šajā sakarā Bali tika sasniegts ievērojams progress, ņemot vērā, ka tika nolemts nodrošināt finansējumu Pasaules Vides fondam, īpaši paredzot tīras attīstības mehānismu (CDM) daļu adaptācijas projektu finansēšanai attīstības valstīs. Tāpat es esmu lasījis, ja nekļūdos, ka darba programmā, kas pagājušonedēļ tika sagatavota Bangkokā, turpinot Bali uzsākto procesu - Bangkokā notika pirmā nozīmīgā sanāksme kopš sanāksmes Bali - ir plānota vēl viena sanāksme Bonnā šī gada jūnijā, lai īpaši koncentrētos uz adaptācijas tematu.
Iemesls, kāpēc es esmu izcēlis šo starptautiskās dimensijas aspektu, ir mans uzskats, ka, sagatavojot rezolūciju, kas tika pieņemta CLIM komitejā un kas šobrīd ir iesniegta Parlamentā tās novērtēšanai, starptautiskā sadarbība bija galvenā prioritāte. Eiropas Savienībai ir jāuzsāk attīstības sadarbība un finanšu, tehniskā un zinātniskā sadarbība ar valstīm, kurām palīdzība ir vajadzīga visvairāk, un valstīm, kuras ir mazāk sagatavotas, lai reaģētu uz dažkārt postošajām globālās sasilšanas sekām. Pietiek ar Klusā okeāna salu piemēru: mēs rīkojām uzklausīšanu, kurā piedalījās dažu šo valstu pārstāvji, un viņi mums paskaidroja, cik nedroša viņu situācija ir jau šobrīd.
Vēl viena prioritāte, protams, ir rast piesardzīgu līdzsvaru, lai saglabātu dinamisku saikni starp ietekmes mazināšanu un adaptāciju.
Trešā prioritāte ir veicināt pētniecību un eksperimentēšanu. Joprojām ir nepietiekama zinātība, ņemot vērā ārkārtīgi dažādās teritoriālās situācijas, lai pienācīgi novērtētu globālās sasilšanas iespējamās sekas; tādēļ ir grūti izstrādāt ilgtermiņa politikas, lai novērstu vissatraucošākos notikumus un adaptētos tiem.
Galvenais temats turpmākajos pāris gados, protams, būs šo politiku saskaņošana ar citām politikām, tādēļ visiem dalībniekiem visos līmeņos ir jārod politisks risinājums. Mēs esam īpaši uzsvēruši pārdomas, kas ir vajadzīgas, lai iestrādātu klimata pārmaiņu jautājumu mūsu kohēzijas politikās, pārdomas, kurām jāsākas ar lauksaimniecības politiku un, vispārīgi runājot, zemes apsaimniekošanas politiku adaptāciju. Šajā sakarā es uzskatu, ka mums ir jāatbalsta iesniegtais grozījums, kurā Padome tika aicināta beigu beigās pieņemt kopēju nostāju par augsnes aizsardzības direktīvu.
Visbeidzot, domāju, ka iekļaujos piecu minūšu robežās, priekšsēdētāja kungs, es arī uzskatu, ka ir ļoti svarīgi kaut kādā veidā rast pareizo līdzsvaru starp Eiropas politiku un rīcību vietējā līmenī. Subsidiaritātes princips ir jāinterpretē dinamiski, nevis birokrātiski.
Ārkārtīgi atšķirīgās situācijas Eiropā nozīmē to, ka nav iespējams izstrādāt vienotu politiku. Eiropas dienvidu reģionos, protams, un arī Alpu reģionā ietekmes ir ļoti atšķirīgas un ļoti nozīmīgas. Tādēļ dažādajām komitejām ir jānodibina ļoti ciešas savstarpējas attiecības ar reģionālajām iestādēm. Es runāju par tādām plaša mēroga reģionālajām struktūrām kā Alpu konvencija un Karpatu konvencija, kuras izstrādā dažas ļoti vērtīgas iniciatīvas, un tās var izmantot par modeli starptautiskai sadarbībai.
Paldies jums, komisār. Es ceru, ka pēc apspriedes par Zaļo grāmatu jūs mūs informēsit par to, kā norisinās darbs pie Baltās grāmatas sagatavošanas.
Stavros Dimas
Komisijas loceklis. - (EL) Priekšsēdētāja kungs, paldies jums par iespēju runāt par Komisijas darbu. Zaļā grāmata tiek izstrādāta, lai palīdzētu mums adaptēties klimata pārmaiņām Eiropā un pārējā pasaulē. Jo īpaši nabadzīgākās valstis, kas nav veicinājušas siltumnīcefektu, tomēr cietīs no ārkārtīgi kaitīgajām sekām.
G. Sacconi pieminēja, ka Komisija gatavo Balto grāmatu, kas tiks publicēta 2008. gada rudenī kā papildu pasākums 2007. gada jūnijā publicētajai Zaļajai grāmatai par adaptāciju klimata pārmaiņām. Baltās grāmatas pamatmērķis ir nodrošināt, ka ES ir vērienīga un efektīva stratēģija, lai ierobežotu nenovēršamo klimata pārmaiņu sekas. Šīs pārmaiņas jau ir notikušas. Nākamajos gados tās turpināsies par spīti pasākumiem, kas veikti, lai samazinātu oglekļa dioksīda emisijas, ko mēs, cerams, īstenosim un par kuriem mēs spēsim vienoties Kopenhāgenā 2009. gadā.
ES turpinās pildīt vadošo lomu starptautiskajās iniciatīvās attiecībā uz adaptāciju. Šīs iniciatīvas tiek izstrādātas ANO starptautiskā līguma aizgādībā. Tikmēr Komisija ir turpinājusi sadarboties ar Klimata pārmaiņu starpvaldību padomi un citām zinātniskām organizācijām, kas veic pētījumus saistītās jomās, lai noteiktu vispiemērotākos veidus, kādos starptautiskā sabiedrība varētu risināt pēdējos ziņojumos minētos izaicinājumus.
Komisija atzinīgi vērtē Eiropas Parlamenta rezolūciju par Zaļo grāmatu, un es varu teikt, ka tā atbalsta lielāko šīs rezolūcijas daļu. Es īpaši norādu uz vajadzību iegūt lielāko iespējamo labumu no centienu saskaņošanas, lai samazinātu emisijas un adaptāciju. Ir jāaktivizē pētniecība un jāiegūst vairāk zinātniskās informācijas, jāaizsargā ekosistēma, kā arī jāanalizē un jānovērtē pašreizējās un turpmākās finansēšanas stratēģijas. Tāpat ir svarīgi stiprināt saikni starp pētniecību un dažādām politikām, kā arī vajadzības gadījumā integrēt adaptācijas parametrus ES iekšējās un ārējās politikās. Mums jānodrošina, ka visas valstu administratīvās struktūras un pilsoniskā sabiedrība pilnībā piedalās jautājuma risināšanā.
Sagatavojot Balto grāmatu par adaptāciju, Komisija, protams, pilnībā izmantos attiecīgo pušu ieguldījumu dialoga struktūrā, kā arī ņems vērā Eiropas Parlamenta viedokļus. Es gribētu pateikties par jūsu līdzšinējo atbalstu Eiropas Komisijas centieniem.
Jerzy Buzek
PPE-DE grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties referentam G. Sacconi par izcilo dokumentu, kuru es pilnībā atbalstu. Es gribētu teikt, ka izrādījās iespējams izvairīties no diskusijas par jautājumiem, kas nav saistīti ar šajā dokumentā minēto adaptāciju. Mēs koncentrējāmies uz adaptāciju, un es gribētu uzslavēt referentu par dokumenta ierobežošanu, iekļaujot tikai jautājumus, kas attiecas uz adaptāciju un klimata pārmaiņu ietekmes mazināšanu. Tomēr es gribētu uzsvērt četrus jautājumus, kas, manuprāt, ir ārkārtīgi svarīgi.
Mums jāatceras, ka ārpus Eiropas, proti, Āzijā, Āfrikā un Okeānijā klimata pārmaiņu ietekme ir patiešām ievērojama un ka tā nav salīdzināma ar ietekmi mūsu kontinentā. Otrkārt, mums ir jāattīsta tehnoloģija un adaptācijas veidi, kas samazinās pašreizējo klimata pārmaiņu ietekmi un ļaus mums piemēroties un adaptēties klimata norisēm. Papildu pamatojums šādai rīcībai ir tāds, ka tad mēs varēsim dalīties pieredzē ar nabadzīgākām un attīstības valstīm.
Dāmas un kungi, jūs visai pamatoti varat jautāt, kāpēc mums tas viss ir jādara? Iemesls ir tāds, ka sarunas pēc Kioto protokola darbības beigām ir galvenais Eiropas Savienības politiskais izaicinājums, jo daudz lētāk ir izsargāties no klimata pārmaiņām un novērst to rašanos nekā adaptēties tām. Jebkurš, kas ceļo uz Āzijas vai Āfrikas valstīm vai Okeānijas salām, to drīz novērtēs. Tādēļ mūsu mērķim jābūt nodrošināt, ka visa pasaule uzņemas novērst klimata pārmaiņas. Tam jānotiek Poznaņā un Kopenhāgenā, un mūsu kā Eiropas Savienības pienākums to nodrošināt.
Visbeidzot, Eiropas Savienības budžetā nav izdevumu kategoriju mūsu prioritātēm. Mūsu pašreizējā prioritāte ir pārvarēt klimata pārmaiņas, kā arī tās novērst. Tas ir saistīts ar ES enerģijas politiku. Šobrīd mums nav šādu izdevumu kategoriju. Budžeta izdevumu kategorijas ir jāmaina vidējā termiņa pārskata laikā, jo mūsu budžetam ir jāatbilst tam, ko Eiropas Savienība uzskata par vissvarīgāko.
Katerina Batzeli
PSE grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, vispirms es gribētu apsveikt referentu G. Sacconi, kas ir dalījies savā pieredzē attiecībā uz vides un klimata pārmaiņu jautājumu un sagatavojis pirmklasīgu ziņojumu.
Komisār, tā kā mēs iesaistāmies reālās debatēs par klimata pārmaiņām, problēmas ārkārtīgi skaidri un ātri sāk kļūt konkrētākas. Jo īpaši tas tā ir attiecībā uz vides, ekonomikas un enerģijas problēmām, kuras ņemot par pamatu, ir modelēta gan Eiropas, gan starptautiskās ekonomikas attīstība un izaugsme. Šķiet, ka šī attīstība ir turpinājusies bezmērķīgi, izniekojot dabas resursus un cilvēkresursus ar skaidru mērķi uzkrāt kapitālu. Tomēr vide ir nonākusi bīstamā stāvoklī, kā to var redzēt no dabas katastrofām, un ir iestājusies kredītu krīze. Energoproduktu tirgus ir nepakļāvīgs, jo tajā vairs nav līdzsvara. Enerģijas avotu un pārtikas tirgus teritoriālā plānošana ir traucēta, jo lauksaimniecība tiek izmantota, lai piegādātu enerģiju. Tas viss veicinās ievērojamas izmaiņas ES ražošanas modelī. Tomēr citas konkurējošās lielvaras, piemēram, Ķīna un ASV, arī īstenos pasākumus, lai pārdalītu produktīvo kapitālu un ražošanas faktorus.
Mēs ceram, ka politika, kas paredz adaptēties klimata pārmaiņām, sagatavos ES jauno Eiropas attīstības modeli. Varbūt tas aizsargās vidi un nodarbinātību un dos jaunu stimulu sociālajām politikām, pārrobežu sadarbības pasākumiem un nodokļu politikai. Lai tas notiktu, resursi un Kopienas budžets ir jāpārdala un jāatbalsta, jo, mūsuprāt, tie ir nepietiekami, lai nodrošinātu adaptāciju. Komisār, tas ir būtiski, jo adaptācijas problēmas risināšana ir politiski dārga; nedrīkst būt plaisas starp mūsu paziņotajām politikām un mūsu piešķirto budžetu. Ja šāda plaisa pastāvēs, mums neuzticēsies nedz pašreizējie iedzīvotāji, nedz nākamās paaudzes.
Ļaujiet man teikt, ka mēs pilnībā atbalstām G. Sacconi ziņojumu un mums ir trīs pamatprasības. Pirmkārt, adaptācijas politika ir jāiekļauj visās Kopienas politikās. Otrkārt, vietējām, reģionālajām un centrālajām administrācijām ir savā starpā jāsadarbojas; visas politikas, piemēram, nodarbinātības, kohēzijas un lauksaimniecības politika ir jākoordinē; tas ir svarīgs referenta pieminēts jautājums. Treškārt, un tas ir vissvarīgākais, ir jāsadarbojas starptautisko nolīgumu sakarā. Mums būs jāatbalsta šīs politikas, kā arī finansējums, uz kuru tika izdarīta atsauce.
Komisār, mēs visi gaidām jūsu pieminētās Baltās grāmatas rezultātus Paturot prātā jūsu jūtīgumu attiecībā uz šiem jautājumiem un iestāžu sadarbību starp Parlamentu un Komisiju, mēs uzskatām, ka Eiropas Parlaments pildīs svarīgu lomu jūsu centienos.
Vittorio Prodi
ALDE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, šīs debates ir pirmais Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas risinājums, un mēs tās vēlējāmies uzsākt, lai mums būtu forums efektīvas politikas izstrādei, nodrošinot ciešu saikni starp adaptāciju un ietekmes mazināšanu.
Mēs šeit runājam īpaši par adaptāciju, bet patiesībā mēs nedrīkstam aizmirst par vajadzību nodrošināt, ka resursi adaptācijas vajadzībām tiek daļēji iegūti no emisiju tirdzniecības sistēmas. Tā kā tieši nabadzīgākās valstis uzņemas lielāko klimata pārmaiņu slogu, mums jānodrošina, ka ieņēmumi no emisiju tirdzniecības sistēmas pirmkārt un galvenokārt tiek izmantoti attīstības valstu vajadzībām. Es uzskatu, ka mēs to varam paveikt, piemērojot vispārējā taisnīguma principu, proti, piešķirot bezmaksas emisiju tiesības, kas jānosaka, būtībā pamatojoties uz taisnīguma principu: "viena persona, vienas emisiju tiesības”.
Ja mēs domājam par 1,5 miljardiem pasaules nabadzīgo iedzīvotāju un pašreizējā Kioto protokolā minētajiem skaitļiem - apmēram EUR 20 uz tonnu - emisiju tiesību piešķiršana, piemēram, vienas tonnas apmērā varētu katru gadu nodrošināt EUR 30 miljardus pasaules nabadzīgajām valstīm ietekmes mazināšanas pasākumiem. Tikai padomājiet par to - ar šo summu varētu pietikt, lai Bangladeša īstenotu minimālos ietekmes mazināšanas pasākumus. Noteiktas Āfrikas valstis jau domā šajā sakarā, un šis taisnīguma princips arī norāda, ka mēs, valstis, kas ir galvenokārt atbildības par attiecīgo parādību, uzņemas savus pienākumus turpināt ietekmes mazināšanu.
Turklāt klimata pārmaiņas mūsu valstīs rada intensīvākas lietusgāzes, ilgākus sausuma periodus un mazāk sniega. Tādēļ mums ir jāīsteno integrēta zemes apsaimniekošana, lai aizsargātu augsni, un šajā sakarā es gribētu uzsvērt G. Sacconi teiktā nozīmi, jo situācijā, kad plašā mērogā trūkst ūdens resursi, lietus ir jāsaglabā tur, kur tas nolīst, lai varētu apūdeņot zemākās nogāzes. Turklāt ilgāki sausuma periodi palielina ugunsgrēku iespējamību, ko mēs varam risināt, samazinot mežainus apgabalus, lai līdz minimumam samazinātu ugunsgrēka slogu. Tomēr mums saskanīgā un mērķtiecīgā veidā vienlaicīgi ir jārīkojas visos aspektos.
Bogdan Pęk
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, klimata pārmaiņas patiešām ir viena no nopietnākajām problēmām, ar ko cilvēce saskaras šajā laikmetā. Tomēr pretēji tam, kam cilvēki gribētu ticēt, cilvēce nevar nopietni ietekmēt klimata pārmaiņas. Klimata pārmaiņas ir daļa no dabiska vides cikla, kas saistīts ar saules aktivitāti un pārmaiņām zemes garozā. Nav nozīmīgu zinātnisku pierādījumu, ka radikāla oglekļa dioksīda emisiju samazināšana ievērojami veicinās klimata pārmaiņu mazināšanu. Es atkārtoju, komisār: nav zinātnisku pierādījumu šajā sakarā. Vienkārši pastāv šķietama reliģija, kuras izveidošanai tiek veltītas tik lielas pūles. Jebkurā gadījumā oglekļa dioksīda emisiju samazināšana patiešām ir iespējama tikai Eiropā.
Ja situācija ir tāda, kā es to raksturoju, un mēs tērēsim neiedomājamas naudas summas, lai ierobežotu oglekļa dioksīda emisijas, kamēr Indija, Ķīna un ASV nepievienosies mums šajos centienos, tikpat labi mēs varētu šīs milzīgās naudas summas laist novadcaurulē. Šo naudu varētu izmantot daudzos citos veidos. To varētu, piemēram, izmantot, lai cilvēkiem visā Eiropā nodrošinātu tīru ūdeni. Tāpat to varētu izmantot, lai samazinātu piesārņojumu un likvidētu toksiskās gāzes, oksīdus, nitrīdus, sulfītus, fluorīdus un citas kaitīgas vielas. Visi varētu baudīt tīru gaisu un tīru ūdeni, un joprojām paliktu pāri nauda citiem mērķiem.
Es neuzskatu, ka klimata pārmaiņas nekad nenotiks un ka nav vajadzības taupīt. Tomēr es uzskatu, ka nav vispār nekāda pamatojuma šeit pieņemtajai pieejai, saskaņā ar kuru pamatproblēma ir oglekļa dioksīda emisijas, kas rada siltumnīcefekta gāzi, un ka cilvēku rīcība var mainīt, samazināt vai ierobežot iespējamās klimata pārmaiņas. Tas vienkārši ir mīts.
Komisār, šobrīd ir pieejami daži ļoti nopietni pētījumi. Pastāv dokumenti, ko parakstījuši vairāki simti klimata speciālistu, apšaubot šāda veida risinājumu. Es aicinu komisāru, priekšsēdētāju un zinātniekus, ar kuriem jūs strādājat, izskatīt jautājumu rūpīgi, pirms pieņemt stratēģiskus lēmumu, jo tie būs ļoti kaitīgi turpmākajai cilvēces attīstībai.
Rebecca Harms
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, kā iepriekšējais runātājs tikko parādīja, Eiropas Parlamentā mēs joprojām neesam sasnieguši vienprātīgu viedokli par globālo sasilšanu. Tāpat es neuzskatu, ka pašlaik mums izdosies samierināt abas puses: tos, kas domā, ka globālā sasilšana ir galvenā problēma, un tos, kuri atkārtoti un fundamentāli apšauba, ka problēma patiešām pastāv šādā veidā.
Tomēr es esmu pārliecināts, ka ir viens arguments, kuram, iespējams, piekritīs pat minētā viedokļa aizstāvji. Lielāko klimata pārmaiņu radīto izaicinājumu un lielāko izaicinājumu nodrošināt uzticamu, pieejamu un ilgtspējīgu enerģijas piegādi Eiropā un citās pasaules daļās var atrisināt, izmantojot tos pašus instrumentus. Tādēļ es uzskatu, ka viss, kas līdz šim ir pārrunāts Eiropā, reaģējot uz klimata pārmaiņām, ir saprātīgi pat no skeptiķu viedokļa: jautājumi par ierobežotiem resursiem vai sarežģītu piekļuvi energoresursiem, kas bieži atrodas krīzes pārņemtos pasaules reģionos, ir jārisina ar tādu jēdzienu palīdzību, kuru pamatā ir atjaunīgi enerģijas avoti, energoefektivitāte un enerģijas taupīšana. Tie ir labi instrumenti, ar kuru palīdzību sasniegt rezultātus abās sfērās. Varbūt galu galā pastāv iespēja panākt vienprātību.
Attiecībā uz mūsu komitejā notikušajām nozīmīgākajām debatēm par adaptāciju klimata pārmaiņām, šķiet, ka pastāv plaša vienprātība, un tas manī rada kaut kāda veida neuzticību. Manuprāt, pastāv šāds jautājums: kāpēc mums ir tik viegli vienoties par adaptācijas instrumentiem, bet tik grūti vienoties par veidu, kā reāli cīnīties pret globālo sasilšanu?
Es neesmu īsti pārliecināta, ka adaptācijas pasākumi mums Eiropā daudz palīdzēs. Manuprāt, tie dažos aspektos novērš uzmanību no tā, ka joprojām tiek īstenotas nepareizas politiskās stratēģijas un nepareizas attīstības un rūpniecības stratēģijas un ka tās saasina problēmas, ar kurām mēs saskaramies globālās sasilšanas rezultātā.
Citiem vārdiem sakot, mums ir pilnīgi nepiemērota noregulēšanas politika, nepareiza lauksaimniecības politika, nepareiza pieeja ūdens resursu apsaimniekošanai un vāja biosistēmu aizsardzība. Tas viss saasina problēmas, ar ko saskaramies, kamēr mēs šeit sēžam un diskutējam par adaptāciju. Es uzskatu, ka, šie adaptācijas pasākumi vienmēr ir jāapskata kritiskā veidā, apskatot tos saistībā ar instrumentiem, ko izmantojam, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām.
Es gribētu uzsvērt vienu citu lietu, proti, G. Sacconi ziņojuma grozījumus, ko mēs šodien iesniedzām. Savos grozījumos mēs ļoti lielā mērā esam koncentrējušies uz augsnes aizsardzība. Es ceru, ka šie grozījumi tiks atbalstīti, jo es uzskatu, ka tā ir būtiska problēma, kas līdz šim nav pienācīgi risināta Eiropas līmenī.
Umberto Guidoni
GUE/NGL grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es uzskatu, ka pat gadījumā, ja mēs spētu ierobežot globālo sasilšanu divu grādu robežās, tas joprojām nozīmētu ārkārtējas klimata pārmaiņas Eiropā, kas ietekmētu vietējo ekonomiku, vidi un iedzīvotājus. Šādas novirzes veicinātu reģionālo un sociālo netaisnību un būtisku atšķirību palielināšanos Eiropā.
Tādēļ mēs nevaram pieņemt pieeju, kas pamatota tikai uz izmaksu un ieguvumu analīzi, jo Eiropā, tāpat kā pārējā pasaulē, visvairāk cietīs nabadzīgie cilvēki: tieši viņi dzīvo visvairāk apdraudētajos reģionos, un parasti viņiem trūkst informācijas, un līdz ar to viņi nevar reaģēt uz ātri mainīgo vidi.
Mums ir jārīkojas nekavējoties, lai cīnītos pret klimata pārmaiņu ietekmi, sākot, piemēram, ar jaunām ēkām un jaunu infrastruktūru, nodrošinot, ka pilsētu plānošanā tiek ņemts vērā ietekmes uz vidi novērtējums; nedrīkst ieguldīt infrastruktūrā, kas jau ir novecojusi attiecībā uz jaunajām prasībām, kas saistītas ar klimata pārmaiņām. Vienlaicīgi mums ir jāiegulda politikā, lai garantētu piekļuvi tādiem sabiedriskiem produktiem kā ūdens, pārtikas un veselības aprūpes resursiem visvairāk apdraudētajās jomās. Ūdens resursi sāk pietrūkt arvien vairāk, tādēļ tie ir jāapsaimnieko tā, lai tie būtu izmantojami un pieejami visiem.
Visbeidzot, es gribētu nobeigt, sakot, ka politiku adaptācijai klimata pārmaiņām nedrīkst nošķirt no pasākumiem, kas tiek īstenoti sociālā taisnīguma interesēs. Mums ir vajadzīgs jauns ekonomiskās attīstības modelis, kurā tiek ņemtas vērā vides izmaksas un kas padara ilgtspēju par galveno līdzekli, lai veicinātu nodarbinātību un jaunu sociālo politiku.
Johannes Blokland
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribētu pateikties Eiropas Komisijai un S. Dimas par šo Zaļo grāmatu "Adaptācija klimata pārmaiņām Eiropā - ES rīcības varianti”. Tāpat es gribētu pateikties G. Sacconi par viņa darbu pie rezolūcijas priekšlikuma. Manuprāt, abos dokumentos ir ļoti vērtīgi elementi.
Adaptāciju klimata pārmaiņām var iekļaut daudzos pašreizējos tiesību aktos, piemēram, ūdens, enerģijas, lauksaimniecības, zivsaimniecības un rūpniecības jomās. Tāpat ir svarīgi atbalstīt attīstības valstis to centienos adaptēties klimata pārmaiņām, piemēram, vides tehnoloģiju nodošanas jomā.
Manuprāt, Eiropas Savienībai ir vēsturisks pienākums šajā jomā. ES līmenī mums pirmkārt ir jārunā par koordinēšanu un informācijas iegūšanu mūsu stratēģiskajai politikai. Turklāt ir būtiski, ka dalībvalstis, reģioni un vietējās iestādes un uzņēmumi, bet arī atsevišķi iedzīvotāji uzņemas atbildību par adaptācijas stratēģijām. Par laimi šajā jomā jau ir radītas pozitīvas stratēģijas. Es priecājos, ka šis elements arī ir uzsvērts G. Sacconi rezolūcijas priekšlikumā.
Es ceru, ka Eiropas Komisija un Padome nopietni apsver Eiropas Parlamenta ieteikumus. Tad ES spēs paust vienotu viedokli pārējiem dalībniekiem starptautiskajās klimata debatēs nākamajās klimata konferencēs Poznaņā un Kopenhāgenā.
Roger Helmer
Priekšsēdētāja kungs, man ir četri ātri uzdodami jautājumi par klimata pārmaiņām. Pirmkārt, vai globālā sasilšana ir reāla? Atbilde: nē, temperatūra pasaulē ir mazliet pazeminājusies pēdējo desmit gadu laikā, un atdzišanas temps paātrinās.
Otrkārt, vai tas ir cilvēku radīts? Atbilde: nē, ir pieejams arvien vairāk zinātnisko pierādījumu, kas parāda, ka tas, ko mēs uzskatām par klimata pārmaiņām, ir daļa no dabiskiem cikliem un tam ir ļoti mazs vai nav nekāda sakara ar cilvēku darbību.
Treškārt, vai mēs varam kaut ko mainīt? Pat tie, kas tic globālajai sasilšanai, piekrīt, ka viss Kioto process, ja tas tiktu pilnībā īstenots, kas nenotiks, simts gadu laikā niecīgi ietekmētu pasaules temperatūru. Visiem mūsu centieniem nebūs praktiski nekādas ietekmes.
Ceturtkārt, kā tas ietekmēs mūsu ekonomiku? Tam būs ārkārtīgi kaitīga ietekme. Kā B. Pęk pareizi teica, mēs izgāžam milzīgas naudas summas neveiksmei nolemtā projektā un radām milzīgus zaudējumus sev, Eiropas ekonomikai, kā arī saviem bērniem un mazbērniem.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Klimata pārmaiņu komitejas izveidi noteica tiešā ietekme, kāda ir klimata pārmaiņām uz planētu, apdraudot cilvēces pastāvēšanu vispār.
Mēs diskutējam par Eiropas līgumu, mēs gribam stiprināt Kopienas iestādes, mēs veidojam nākotnes plānus. Mums jābūt ļoti uzmanīgiem, jo var gadīties, ka vairs nebūs iemesla to darīt. Mūsu veselībai, ekonomikai, ekosistēmām, mūsu dzīvesveidam, Eiropai, kādu mēs to pazīstam, draud lielas briesmas.
Zinātnieki ir pauduši savu nostāju, un mēs lielākoties esam viņiem piekrituši. Pētījumi ir ļoti pārliecinoši, un arī šeit, Briselē, mēs varam redzēt, kā visu četru gadalaiku laika apstākļi nomainās vienas dienas laikā, kas nepārprotami nav normāli.
Klimata pārmaiņu komitejas pilnvaras ir ārkārtīgi skaidras: analizēt pašreizējo situāciju, izveidot iespēju sarakstu, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām, un formulēt konkrētus ierosinājumus attiecībā uz Eiropas Savienības politiku šajā jomā visos lēmumu pieņemšanas līmeņos.
Šodienas rezolūcijā ir iekļauts liels skaits rīcības priekšlikumu komitejai. Tomēr, lai šiem priekšlikumiem būtu jēga, manuprāt, tie ir pamatīgi jāizskata un, iespējams, jāiekļauj komitejas gala ziņojumā, pievienojot ieteikumus par īstenošanas termiņiem.
Turklāt Eiropas iestādēm ir absolūti nepieciešams pēc iespējas ātrāk ierosināt skaidru stratēģiju, kas tiktu pārrunāta starptautiskā līmenī. Ir bezjēdzīgi rīkoties tikai Eiropas robežās. Mums ir jāveicina cīņa pret klimata pārmaiņām pasaules mērogā.
Tikai konkrēti pasākumi, kuros tiktu ņemti vērā tikai tie argumenti, kas attiecas uz iedzīvotāju dzīves stabilitāti, varētu samazināt klimata pārmaiņu ietekmi, un šie pasākumi ir jāīsteno pēc iespējas ātrāk.
Riitta Myller
(FI) Priekšsēdētāja kungs, ierobežojumi acīmredzami ir galvenais līdzeklis cīņā pret klimata pārmaiņām, bet mēs atrodamies situācijā, kurā mums jārod arī adaptācijas veidi.
Ir absolūti pareizi teikt, ka mums ir vajadzīga visas Eiropas sistēma mūsu adaptācijas politikai, kurā koordinēt kopējos mērķus, kas ir pēc iespējas vērienīgāki, un nodrošināt iespēju sadarboties. Tomēr mums arī jāatceras, kā tas šeit tika minēts, ka adaptācijas līdzekļi ir arī ļoti lokāli un ļoti reģionāli, tādēļ lēmumu izmantot šos līdzekļus pieņemšanas pilnvaras ir jānosaka reģionālā līmenī.
Šobrīd mēs ļoti labi zinām, kas mums ir jādara, lai labāk spētu aklimatizēties nākotnei veidā, kas ļautu mūsu dzīvesveidus pielāgot izmainītajai situācijai. Piemēram, mums jau šobrīd ir pieejama būvniecības tehnoloģija, kas vajadzīga, lai būvētu ēkas, kuras nepatērē enerģiju, bet gluži pretēji - ražo to. Ir diezgan neticami, ka šajā jomā līdz šim nav sasniegti nekādi rezultāti, jo tas ir salīdzinoši vienkāršs jautājums.
Tāpat mēs zinām, ka klimata pārmaiņas ietekmēs cilvēku dzīves apstākļus. Mēs jau esam pieredzējuši karstuma viļņus un to rezultātā dažādās dalībvalstīs notikušos smagos nāves gadījumus. Tāpat arī var rasties biežāka saslimstība ar epidēmiskām slimībām vietās, kurās tās pašlaik nav pazīstamas. Mūsu veselības aprūpes sistēmām ir jāspēj reaģēt uz visiem šiem faktoriem, visiem nodrošinot garantētu piekļuvi veselības aprūpes pakalpojumiem.
Lena Ek
(SV) Vispirms es gribētu pateikties Komisijai un komisāram Stavros Dimas par Zaļo grāmatu par adaptāciju klimata pārmaiņām. Tas ir dokuments, kas ir jāizlasa visiem lēmumu pieņēmējiem un uzņēmumu vadītājiem, patiesībā - visiem eiropiešiem, lai saprastu, ar kādiem izaicinājumiem mēs saskaramies un kas mums ir jādara. Galu galā, kā daudzi runātāji jau ir norādījuši, klimata pārmaiņas ietekmēs daudzus cilvēkus, un to sekas mēs jau jūtam. Līdz šim mēs Eiropas debatēs esam daudz runājuši, raugoties no ekonomikas perspektīvas, bet klimata pārmaiņas ietekmēs visus mūsu dzīves aspektus.
Temats, par kuru mēs līdz šim neesam pietiekami diskutējuši, ir veselība. Pasaules Veselības organizācija ir norādījusi, ka 60 000 nāves gadījumus, kas notikuši pagājušajā gadā, var saistīt ar klimata pārmaiņām. Tā aicina pieņemt pilnībā atšķirīgu pieeju sociālajai plānošanai, īstenot pilnībā atšķirīgu tehnoloģiju un veikt milzīgus ieguldījumus. Tas var radīt bailes daudzos cilvēkos, bet mums ir jāveic šie ieguldījumi, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām un nodrošinātu tehnisko attīstību, kā arī, lai spētu konkurēt ar pārējo pasauli. Kā vienmēr tehnikas revolūcijā, būs ieguvēji un zaudētāji, bet visā ES sistēmā mēs strādājam, lai nodrošinātu, ka Eiropas rūpniecība un Eiropas darba ņēmēji būtu ieguvēji šajā situācijā. Tam būs vajadzīgi ievērojami ieguldījumi, uz nākotni vērsti lēmumi un pārrobežu sadarbība. Nedrīkst pieņemt nevienu lēmumu transporta jomā, neņemot vērā klimata pārmaiņas. Nedrīkst risināt nevienu diskusiju par sabiedrības veselību vai izglītību, neizskatot klimata pārmaiņu jautājumu.
Viens no vissvarīgākajiem jautājumiem, ko mēs esam sākuši izskatīt, protams, ir ūdens resursi Eiropā un pasaules mērogā. Mūsu komiteju ir apmeklējuši pārstāvji no Maldivu Republikas, kas ir valsts, kurā augstākais punkts ir tikai nedaudz vairāk par diviem metriem virs pašreizējā jūras līmeņa. Maldivu salas daļēji izzudīs, ja mēs nespēsim atrisināt klimata problēmu.
Tieši nabadzīgākās valstis cietīs visvairāk. Tādēļ es gribētu Komisijai izvirzīt izaicinājumu: Solidaritātes fonds ir jāatbalsta un tam jāpiešķir vairāk resursu, un ES atbalsts arī jākoncentrē arī uz klimata jautājumu. Pretējā gadījumā mēs nespēsim palīdzēt pārējai pasaulei, turklāt mēs nepanāksim veiksmīgu vienošanos 2009. gada sarunās Kopenhāgenā. Paldies!
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Priekšsēdētāja kungs, debates, kas uzsākās ar G. Sacconi jautājumu, ir ārkārtīgi svarīgas Eiropas iedzīvotājiem.
Mums ir jāsaista cīņa pret klimata pārmaiņām ar izmaiņu ierobežošanu pasaules tirgū, kas mums ir neizdevīgas. Jo īpaši es runāju par ārkārtīgi straujo gāzes un naftas cenu celšanos, jo mēs esam lielākie šo resursu importētāji. Tāpat mums ir jāapsver scenārijs attiecībā uz CO2 palielinājuma sekām. Tas ir fakts, ka koki un augi plauka, kad CO2 saturs atmosfērā bija daudz lielāks.
Pēdējās tūkstošgades laikā bija brīdis, kad no Polijas uz Zviedriju varēja nokļūt pa aizsalušo Baltijas jūru. Tāpat bija laiks, kad manā valstī aprīlī bija labības un ābolu raža. Šobrīd ābeles tikai sāk ziedēt. Tādēļ apstiprinātā teorija par kaitīgo siltumnīcas efektu, kas rodas paaugstinātu CO2 emisiju rezultātā, ir jāpārbauda, ņemot vērā visai atšķirīgos daudzo zinātnieku viedokļus. Šiem neparastajiem klimatiskajiem notikumiem un sausumam tikpat labi var būt citi iemesli.
Nepilnīga šī jautājuma izpratne, protams, var radīt mums nevajadzīgus izdevumus. Tā ir taisnība, ka CO2 emisijas nozīmē arī slāpekļa un sēra savienojumus, kā arī cietās daļiņas, kas ir kaitīgas videi un cilvēka veselībai, jo īpaši arvien augošajās pilsētu teritorijās.
Vides aizsardzības un ekonomisku iemeslu dēļ nozaru politikas ir jākoncentrē uz tādām prioritātēm kā: pasākumi, lai samazinātu pieprasījumu pēc ogļūdeņraža, atjaunīgu enerģijas avotu izmantošana, biodegvielas, kodolenerģijas veicināšana, akmeņogļu un ķīmiskās apstrādes izmantošana ne tikai spēkstacijās un tādu transportlīdzekļu izmantošana transporta un komunikācijas nozarēs, kas tiek darbināti ar elektrību.
Šīs prioritātes ievērojami samazinās CO2 un citu kaitīgu vielu emisijas, nodrošinot pievienoto vērtību ES iedzīvotājiem. Resursi katrai no šīm jomām ir jānodala ar priviliģētu prioritāšu un subsīdiju palīdzību.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Komisār, es vēlos jums uzdot jautājumu. Vai jūs Komisijā nejūtaties mazliet vientuļš?
Tas, ko jūs mums ierosināt, ir kaut kas revolucionārs. Es nerunāju par adaptāciju, jo, manuprāt, runāšana tikai par adaptāciju, iespējams, nav labākais risinājums, jo mēs vēl neesam noteikuši seku apmēru. Kādas ir reālās klimata pārmaiņu sekas? Šobrīd mēs tiešām to nezinām.
Tomēr - ja neko nedarīsim - mēs pavisam noteikti varēsim noteikt seku apmēru. Mēs arī zinām, kāpēc esam nonākuši šādā situācijā. Tas vienkārši ir mūsu īstenoto politiku rezultāts: lauksaimniecības politikas, ekonomikas politikas u.c. Acīmredzot šodien mums ir jāapšauba politikas, ko mēs turpinām īstenot, piemēram, cenšoties sasniegt izaugsmi. Protams, mums sev ir jājautā, kāda veida izaugsmi mēs šobrīd vēlamies, lai palēninātu klimata pārmaiņas. Ko šobrīd nozīmē prasīt izaugsmi visās mūsu dalībvalstīs?
Jautājumi, ko jūs mums lūdzat izskatīt, S. Dimas kungs, ir pamatjautājumi, jo šis temats nav tikai Komisijas vai Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas kompetencē. Tas ir jautājums, kas šobrīd skar visu pasauli un jebkuru no mums. Man nepatīk šī metode, varbūt teiksim tā, atbrīvoties no atbildības un varbūt pat maldināt iedzīvotājus, mēģinot panākt, lai viņi notic, ka mēs varam adaptēties klimata pārmaiņām un ka galu galā situācija varbūt nebūs tik nopietna, jo mums būs līdzekļi, kā tai adaptēties. Nē, komisār, tā tiešām būtu cilvēku mānīšana.
Tā kā mēs šobrīd sākam izskatīt priekšlikumus šajā jautājumā, mēs sagatavojam enerģijas paketi un zinām, cik daudz pretestības būs, sasniedzot vēlamos rezultātus, kas tomēr ir minimum minimorum. Kā jūs redzat, mums vēl ir daudz darāmā. Es nesaku, ka jūsu priekšlikums ir slikts. Tas ir uzmundrinošs, bet jūsu ierosinātā revolūcija būs kvantitatīvi jānovērtē, lai pārliecinātu pārējos komisārus, ka mums ir jādodas citā virzienā. Jums būs jāpārliecina lauksaimniecības komisārs, ka mums ir jādodas citā virzienā. Jums būs jāpārliecina Louis Michel, ka mums ir jāpiemin klimata pārmaiņas partnerattiecību nolīgumā ar Āfriku. Mums ir jāpārveido sava Āfrikas politika, un šī politika būs jāiekļauj sinerģijā, ko mēs esam radījuši ar Āfrikas valstīm.
Šodien vai rīt N. Sarkozy ierosinās Vidusjūras reģiona valstu savienības izveidi. Kas ir ierosināts, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām? Šīs valstis ir tieši iesaistītas. Es jums novēlu veiksmi, komisār, jo jūsu darbs nepārprotami būs ārkārtīgi grūts.
Roberto Musacchio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es koncentrēšos uz diviem jautājumiem. Pat mūsdienās miljardiem cilvēku nav piekļuves ūdenim, un simtiem miljoni cilvēku tā rezultātā iet bojā. Klimata pārmaiņas šo situāciju pasliktinās. Par to galvenokārt maksās tādi kontinenti kā Āfrika, kurā jau šobrīd valda briesmīgi apstākļi, un, lai gan tur tiek radīts mazāk piesārņojuma, klimata pārmaiņas to ietekmē smagāk.
Tiesībām piekļūt ūdens resursiem ir jākļūst par adaptācijas politiku galveno prioritāti. Es saku "tiesības”, jo šīs tiesības joprojām nav apstiprinātas. Starptautiskajos dokumentos ir minēta "vajadzība pēc ūdens”, kamēr notiek reāli militāri un ekonomiski kari, lai piešķirtu ūdeni un padarītu to par preci. Tādēļ ir jāapstiprina tiesības uz ūdens resursiem un jāīsteno politikas, kas ļautu šīs tiesības realizēt. Šajā sakarā varētu būt lietderīgi sagatavot ūdens resursu protokolu iekļaušanai Kioto Protokolam sekojošo nolīgumu tekstos, un ar to es vēršos pie komisāra.
Jautājums par ūdens resursiem ir saistīts ar jautājumu par augsni. Mums vajag, lai tiktu apstiprināta Eiropas direktīva. Mums ir jācīnās pret pārtuksnešošanos un jāveicina augsnes kā klimata līdzsvara nodrošinātājas loma: tas ir mūsu direktīvas balsts. Laba lauksaimniecības prakse pretēji, piemēram, biodīzeļa ražošanai var garantēt gan pārtikas ražošanu, gan oglekļa piesaisti. Tādēļ adaptācija nenozīmē padošanos klimata pārmaiņām, bet gan iejaukšanos, lai pret tām cīnītos.
Graham Booth
Priekšsēdētāja kungs, ES lepojas ar savām saistībām pret Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC) ieteikumiem par to, kā cīnīties pret globālo sasilšanu, pārliecinot dalībvalstis piešķirt milzīgu finansējumu oglekļa emisiju kontroles projektiem. Bet, vai jūs esat kļūdījušies aprēķinos?
Pagājušajā mēnesī daudzi ievērojami zinātnieki un klimatologi no visas pasaules tikās Ņujorkā, un pēc divu dienu ilgām nopietnām diskusijām publicēja Manhetenas Deklarāciju, kurā kategoriski apgalvots, ka nav pārliecinošu pierādījumu, ka pagātnē veiktās modernās rūpnieciskās darbības radītās CO2 emisijas ir izraisījušas vai izraisīs katastrofālas klimata pārmaiņas; un ka vajadzīgā adaptācija ir ievērojami rentablāka par jebkuriem ietekmes mazināšanas mēģinājumiem. Viņi ieteica pasaules vadītājiem noraidīt viedokļus, ko paudusi ANO IPCC, kā arī tādus populārus, bet maldīgus darbus kā An Inconvenient Truth, un nekavējoties atcelt visus nodokļus, noteikumus un citas intervences, kas paredzētas, lai samazinātu CO2 emisijas.
Visbeidzot, Lordu palātas Klimata pārmaiņu komitejas loceklis lords Lawson apgalvo: "vidējā temperatūra Helsinkos ir zemāka par 5°C. Singapūrā tā ir augstāka par 27°C - atšķirība ir 22°C. Ja cilvēki var veiksmīgi tikt ar to galā, nav uzreiz skaidrs, kāpēc lai viņi nespētu adaptēties apmēram 3°C izmaiņām, ja viņiem šim mērķim tiek dots 100 gadus ilgs laiks.”
Es ierosinu ņemt vērā Manhetenas Deklarācijā doto padomu.
Jana Bobošíková
(CS) Par spīti savām šaubām, ka temperatūras izmaiņas, kuras mēs novērojam, ir radušās cilvēku darbības rezultātā, es gribētu atbalstīt dažus no G. Sacconi ziņojuma galvenajiem punktiem. Tāpat kā referents, arī es uzskatu, ka Zaļajā grāmatā trūkst sociāli ekonomiskās dimensijas pārbaudes un tādu sagaidāmo seku analīzes, kas skars attiecīgos iedzīvotājus, kā arī jautājumu par savstarpējo atkarību starp atsevišķām nozarēm attiecībā uz ietekmes adaptāciju. Tāpat es atbalstu prasību, ka Padomei ir jāpazemina ES Solidaritātes fonda mobilizēšanas sliekšņi un ka Komisijai ir jāsagatavo pētījums par adaptācijas ekonomiskajiem aspektiem, kā arī jāizstrādā rīcības varianti, sastādot adaptācijas izmaksu un ieguvumu bilanci.
Dāmas un kungi, es noteikti uzskatu, ka gadījumā, ja mēs vēlamies rīkoties ES iedzīvotāju interesēs, mums ir jāiegulda pētniecībā, attīstībā un izglītībā kodolenerģijas jomā. Zinātniskie atklājumi parāda, ka kodolenerģija nerada CO2 un ka tā līdz minimumam samazina klimata pārmaiņu pasliktināšanos. Vienlaicīgi tā ir vislētākā tehnoloģija, un tā ir arī uzticama un droša. Es uzskatu par kļūdu, ka Komisijas Zaļajā grāmatā, kuru mēs šodien šeit pārrunājam, ir tikai kritiska atsauce uz kodolenerģiju.
Agnes Schierhuber
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, lauksaimniecība un mežsaimniecība ir starp tām ekonomikas nozarēm, kuras klimata pārmaiņas ietekmē vissmagāk, tādēļ tās ir ļoti ieinteresētas efektīvos klimata aizsardzības pasākumos, tostarp pasaules mērogā. Visas valstis, jo īpaši attīstības valstis ir jāiesaista Kioto Protokolam sekojošā perioda režīmā. Saistoši attīstības valstu mērķi ir būtiski, bet emisijas ir jāsamazina saprātīgā laika periodā.
Ar lopkopību un mēslošanas līdzekļu izmantošanu lauksaimniecība veicina siltumnīcefekta gāzu emisijas. Tomēr, pretēji rūpniecībai, transportam un telpu apsildīšanai, tās ir dabīgas emisijas. Ļaujiet man minēt dažus piemērus: Austrijā lauksaimniecība rada tikai 8,66 % emisiju. Kopš 1990. gada šīs emisijas ir samazinājušās par apmēram 14 %. Izņemot atkritumu apsaimniekošanu, Austrijas lauksaimniecība ir vienīgā nozare, kas jau ir realizējusi Austrijas "mīnus 13 %” Kioto mērķi.
Lauksaimniecība piedāvā dažādas iespējas, sākot ar CO2 noglabāšanu augsnē un humusa optimālu izmantošanu, līdz biomasas kā enerģijas avota ražošanai. Es norādu, priekšsēdētāja kungs, ka arī Austrijas rūpniecība ir pielikusi lielas pūles, lai pēc iespējas ierobežotu savas emisijas.
Pašlaik apmēram 9 % ES siltumnīcefekta gāzu emisijas rada lauksaimniecība, kas nozīmē, ka tā ir daudz mazāka piesārņotāja par enerģijas izmantošanu, kas rada 59 %, vai, piemēram, transportu, kas rada 21 %. Komisār, lai patiešām ierobežotu klimata pārmaiņas, par mūsu mērķi ir jānosaka izvairīšanās no enerģijas izmantošanas un uzlabota energoefektivitāte.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Klimata pārmaiņas kļūst arvien acīmredzamākas, un cilvēcei ir jāmaina sava uzvedība, pievēršot lielāku uzmanību vides aizsardzībai.
Eiropā jau šovasar ir novērojama ļoti augsta temperatūra, sausuma periodiem seko smagi lietus periodi un plūdi, novērojamas stipras vētras un milzīgu reģionu, jo īpaši dienvidu un austrumu reģionu, pārtuksnešošanās.
Arī Rumāniju ir skārusi klimata pārmaiņu ietekme. Pēdējos gados mēs esam novērojuši iznīcinošus plūdus, karstumu, stipras vētras, valsts dienvidu un austrumu reģionu pārtuksnešošanos, nokrišņu samazināšanos. Visu šo parādību rezultātā ir gājuši bojā cilvēki, ir nodarīts ievērojams materiālais kaitējums un samazinājusies lauksaimniecības ražošana.
Eiropai šobrīd ir jāveic enerģiski pasākumi, lai samazinātu klimata pārmaiņu ietekmi. Eiropai ir jāveic pasākumi, lai uzlabotu ūdens resursu apsaimniekošanu, aizsardzību pret plūdiem, notekūdeņu attīrīšanu, piekrastes teritoriju aizsardzību, energoefektivitāti, samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas, adaptētu lauksaimniecību, kas rada mazāku piesārņojumu, adaptētu ekoloģisku transportu un apturētu mežu izciršanu.
Īpaša uzmanība ir jāpievērš teritorijām, kurās notiek pārtuksnešošanās. Eiropai ir jāpārbauda iespēja ieguldīt irigācijas sistēmā, būvējot vai uzlabojot savas irigācijas sistēmas, kas palīdzētu dalībvalstīm cīnīties pret draudiem, ka pārtuksnešošanās rezultātā var samazināties to lauksaimniecības ražošana.
Es izsaku atzinību Komisijai par Zaļo grāmatu par jaunu pilsētu mobilitātes politiku. Sabiedrisko transportu varētu izmantot 20 % Eiropas automobilistu. Tāpat arī ātruma ierobežošana ļaus mums cīnīties pret siltumnīcefektu.
Aviācijas iekļaušana emisijas sertifikātu tirdzniecības sistēmā ir pirmais solis uz priekšu. Tiek apsvērta iespēja šajā sistēmā iekļaut arī jūras transportu.
Diemžēl pašreizējā ES budžetā nav iekļauti vajadzīgie pasākumi, lai pietiekami un saskaņoti samazinātu klimata pārmaiņas. Budžets klimata pārmaiņu vajadzībām ir pieticīgs.
Anne Laperrouze
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, klimata pārmaiņu ietekme ir acīmredzama, un tā kļūs tikai vēl izteiktāka. Šobrīd mēs zinām, ka par spīti vērienīgas politikas īstenošanai, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām, mēs šo parādību varam tikai stabilizēt, tādēļ mums ir jāadaptējas tās radītajām sekām.
Adaptācijai klimata pārmaiņām būs vajadzīgs vērienīgs finansējums daudzās jomās, un, manuprāt, vissvarīgākās no tām ir: veselības aprūpe, lauksaimniecība, ūdens resursu aizsardzība, mājokļu apgāde un iedzīvotāju migrācija. Šajā sakarā mūsu politikā Eiropas pētniecības atbalstam par prioritāti ir jānosaka šīs jomas. Cīņai pret siltumnīcefekta gāzu emisijām un adaptācijai klimata pārmaiņām ir jākļūst par obligātiem nosacījumiem visiem Eiropas finansējuma piešķīrumiem.
Tā ir globāla problēma; tādēļ mums ir vajadzīgi globāli risinājumi. Eiropas Savienībai ir jāpieliek visas pūles, lai pasaules mērogā ieviestu politiku adaptācijai klimata pārmaiņām. Šajā politikā ir jāņem vērā arvien lielākais dabas katastrofu skaits, izstrādājot veselības aprūpes un lauksaimniecības plānus. Šai politikai galvenokārt ir jākoncentrējas uz vismazāk aizsargātajām valstīm, tas ir, visnabadzīgākajām valstīm. Tāpat kā mēs varam cerēt gūt labumu no Eiropas pētniecības, mums jānodrošina, ka arī attīstības valstis gūst no tās labumu. Mums jānodod savas tehnoloģijas trešām valstīm, negaidot obligātu kompensāciju.
Tomēr adaptācija klimata pārmaiņām nenozīmē tikai tehnoloģiju aktīvāku izmantošanu. Mums ir jāapskata arī daži paradumi, ko mēs esam mantojuši no iepriekšējām paaudzēm. Piemēram, manā reģionā Francijas dienvidrietumos vecās fermas ir vērstas tieši pret dienvidiem: iedzīvotāji bija sapratuši, ka ēkas izvietojums aizsargā viņus no austrumu un rietumu vējiem, kā arī padara šos vējus vieglākus un siltākus ziemā un vēsākus vasarā, pateicoties ēnai, ko rada koki. Tās bija bioklimatiskas ēkas.
Mūsdienās pret šādiem paradumiem izturas nevērīgi, lai gan tie ir tik vienkārši. Mums ir jāatgriežas pie šīm vienkāršajām, saprātīgajām darbībām un jāturpina veicināt pētniecība labāku mājokļu jomā. Tieši šajā nozarē mums ir jārod risinājumi, lai izvairītos, piemēram, no enerģijas izmantošanas gaisa kondicionēšanai mājokļos. Mums ir jāuzsver, cik svarīgi ir tas, lai ēkas būtu energoefektīvas.
Visbeidzot, mums ir jāpāriet no sabiedrības informēšanas pie izglītošanas un apmācības. Mums ir jānodod jaunākajām paaudzēm piemērota un pārdomāta rīcība, un, protams, mūsu paaudzei arī pašai tā ir jāapgūst.
Es gribētu nobeigt, izsakot atzinību G. Sacconi par viņa izcilo un pārdomāto ziņojumu.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, es ar interesi klausījos jūsu atklāšanas uzrunu. Jums jāzina, ka šeit, Eiropas Parlamentā, jums ir daudz sabiedroto, bet es baidos, ka pašā Komisijā ir daudz mazāk cilvēku, kas atbalsta šos jūsu mērķus.
Lai ES būtu cīņas pret klimata pārmaiņām priekšgalā, tai galvenokārt ir jābūt konsekventai savos paziņojumos. Rezultātā, kad jūs pamatoti runājat par mērķu ieviešanu un sakāt, ka mums ir jāsamazina siltumnīcefekta gāzes, Komisija nedrīkst finansēt ES pastāvīgo atkarību no oglekļa un benzīna. Komisijas un Padomes ārlietu politikai ir jāpiespiež G. Bush parakstīt šos nolīgumus, nevis jāpieglaimojas viņam. Politikai ir jāpalīdz nabadzīgākajām valstīm, izmantojot tehnoloģiju nodošanu un resursu paketi, lai tās varētu piedalīties globālajā aliansē. Tāpat jums ir jāuzklausa Eiropas Parlamenta paustā kritika par šo apsēstību ar biodegvielām, kas iznīcina Amazones mežus, grauj globālo klimatu, dubulto pārtikas cenas un tādējādi izdara spiedienu uz nabadzīgākajiem sabiedrības slāņiem.
Nobeigumā, komisār, mēs esam jūsu pusē, bet jums ir aktīvāk jācīnās, lai iegūtu pašas Komisijas atbalstu.
(Aplausi)
Kathy Sinnott
Priekšsēdētāja kungs, klimata pārmaiņas ir izaicinājums mums visiem. Mums jāatceras, ka šī pasaule mums ir kopīga ne tikai ar pašreizējiem iedzīvotājiem, bet arī ar nākamajām paaudzēm. Tomēr, lai mūsu politikas būtu efektīvas, mums ir jānošķir cilvēku radītās un dabīgās klimata pārmaiņas. Pirmās ir mūsu darbību rezultāts; otrās ir dabīgs process. Mūsu ainavas, augsne un upju sistēmas ir radušās dabīgu un notiekošu klimata pārmaiņu rezultātā. Cilvēka radītas klimata pārmaiņas ir nepiedodamas. Atbilde uz to ir pārmaiņas - degvielas nomainīšana, patēriņa izmainīšana un sirds izmainīšana.
Nošķiršana nenozīmē apgalvojumu, ka dabiskās klimata pārmaiņas nerada raizes, bet tā ir atbilde uz adaptāciju šīm pārmaiņām. Arheologi mums stāsta, ka pagātnē, kad mainījās klimats, bija cilvēki, kas adaptējās, un cilvēki, kas gāja bojā. Šobrīd cilvēce ir dziļi iestigusi. Mūsu mājas un pilsētas ir "iecementētas” zemes garozā. Mūsu paradumi un dabiskā vide ir kļuvuši neelastīgi. Gluži vienkārši mūsu darba kārtībā pašlaik nav paredzēts nedz ledus laikmets, nedz karstuma laikmets: "lūdzu, atnāciet pēc kāda gadu miljarda.”
Reakcija uz dabīgām klimata pārmaiņām ir ilgtermiņa plānošana, prātīga sagatavošanās un veselais saprāts. Nebūvējiet uz palienēm. Stādiet lapu koku mežus. Nostipriniet apdraudētās piekrastes. Mums ir jālīdzsvaro sava pieeja klimata pārmaiņām starp pārmaiņām un adaptāciju, starp cilvēku radīto un dabisko, kā arī atbilstīgi jāizmanto savi līdzekļi, lai tie būtu efektīvi.
Koenraad Dillen
(NL) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, cīņa pret globālo sasilšanu nav tikai Eiropas cīņa: tai ir jākļūst par visas planētas cīņu. Pretējā gadījumā visi mūsu diženie plāni būs bezjēdzīgi un eiropieši vieni paši pieliks milzīgas pūles, kas rezultātā izrādīsies piliens jūrā.
Turklāt mums šobrīd ir jānodrošina Eiropas dinamisms. Kārtējo reizi mūsu priekšā ir milzīgi un nesasniedzami mērķi. Eiropas šī gada marta samitā tika noteikts, ka līdz 2020. gadam siltumnīcefekta gāzu emisijas ir jāsamazina par 20 %, ar atjaunīgiem enerģijas avotiem nodrošinot 20 % ES pieprasījuma. Tomēr dabīgi rodas svarīgs jautājums, kas par to maksās?
Uzņēmumiem un patērētājiem tas izmaksātu apmēram EUR 60 miljardus gadā par klimata plānu, kas manas valsts, Beļģijas, gadījumā būtu EUR 2 miljardi gadā, un pasaules mērogā tas būtu vismaz EUR 200 uz iedzīvotāju. Tas draud ne tikai ar milzīgu nodokļu palielinājumu, bet tas ir arī faktors, kas draud piespiest uzņēmumus pārcelties uz valstīm, kurās vides ierobežojumi ir mazāk stingri.
Tādēļ mums ir stingri jāievēro "simptomu mazināšana” tik ilgi, kamēr daži pasaules mēroga dalībnieki nebūs gatavi veikt vajadzīgos pasākumus.
Antonio López-Istúriz White
(ES) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Pirmkārt un galvenokārt es gribētu paust atzinību G. Sacconi par viņa jautājumu, kas mums dod iespēju šodien šeit pārrunāt klimata pārmaiņas. Mani kolēģi runās par tehniskākiem aspektiem, bet es gribētu izmantot šo iespēju, lai pateiktos komisāram un galvenokārt paustu atbalstu visam, ko viņš dara šajā sakarā: viņš bija viens no priekšgājējiem un viens no pirmajiem, kas runāja par klimata pārmaiņām šeit, Briselē.
Galvenokārt es vēlos, lai tiktu izskatīti īpaši ģeogrāfiskie raksturlielumi un īpaši viena joma, kura jums nebūs pārsteigums: salu reģioni. Brīnišķīgās Grieķijas salas, piemēram, Baleāru salu, kuru es pārstāvu, nākotnē, iespējams, apdraudēs šobrīd notiekošās klimata pārmaiņas. Manuprāt, Komisija nedrīkst atzīt tikai attālāko reģionu īpašo dabu; tai jāiekļauj arī izolētības faktors un, protams, kalnu un piekrastes reģioni.
Spānijas Okeanogrāfijas institūta pētījumos un daudzos citos pētījumos ir uzsvērts, ka Vidusjūrā notiek paātrināta sasilšana un ūdens līmeņa celšanās. Tam var būt nozīmīgas sekas uz piekrasti, jo īpaši pludmalēm, kas var tikt appludinātas, attiecīgi ietekmējot tūrismu, kas ir mūsu galvenais ienākumu avots.
Manis pieminētajā Baleāru salas gadījumā temperatūra pēdējos gados ir ievērojami palielinājusies, kas rada bažas.
Zaļajā grāmatā ir jāiekļauj arī apņemšanās atbalstīt reģionus, kuriem ir vajadzīgi ievērojami ieguldījumi, lai neitralizētu klimata pārmaiņu ietekmi.
Es gribētu nobeigt, galvenajos vilcienos raksturojot savus personīgos un Eiropas Tautas partijas uzdevumus, proti, lai Eiropas Savienība uzņemtos vadošo lomu tādu tehnoloģiju jomā, kas nerada oglekļa dioksīdu, vai zema oglekļa dioksīda satura tehnoloģiju jomā. Mēs esam stingri pārliecināti, ka ātra un drosmīga pāriešana uz modernākām un efektīvākām tehnoloģijām ne tikai nāks par labu mūsu klimatam un nodrošinās pamatu risinājumam pasaules mērogā, bet arī būs izdevīga ekonomikai, jo tā padarīs mūs mazāk atkarīgus no fosilo degvielu importa.
Dorette Corbey
(NL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, mums ir jāpievērš lielāka uzmanība adaptācijai klimata pārmaiņām, un tas ir jādara drīz, jo, lai ko mēs darītu attiecībā uz klimata pārmaiņām, mums arī jāiegulda tajā, lai adaptētu sabiedrību tikt galā ar pieaugošo jūras un upju līmeni vai, gluži pretēji, mazākiem ūdens resursiem un sausumu. Tas viss ietekmē drošību, ūdens patēriņu, augsni, lauksaimniecību, bet arī nepārprotami sabiedrības veselību.
Dažiem reģioniem ir jāsagatavojas smagiem sausuma periodiem un augstākai temperatūrai. Irigācijas sistēmas un tīrākas atsāļošanas iekārtas šajā gadījumā ir risinājums. Citiem reģioniem būs jātiek galā ar ūdeni kā apgrūtinājumu, un tiem būs jāveic ieguldījumi aizsprostu nostiprināšanā. Plānu sagatavošana, klimata pārmaiņu ietekmes analizēšana un gatavošanās sekām ir pašu dalībvalstu ziņā.
Tomēr ir trīs svarīgi punkti. Pirmkārt, ir ļoti vajadzīga solidaritāte: dažas valstis seko citām valstīm, kamēr vienas ir spēcīgākas par citām. Pats par sevi saprotams, ka arī Eiropas Savienībai ir kopēja atbildība.
Otrkārt, jābūt arī kopējam finansējuma avotam. Mums ir jāmeklē finansējuma avoti, un nepārprotams variants ir struktūrfondi, bet arī ieņēmumi no emisiju tirdzniecības sistēmas (ETS) izsolēm.
Treškārt, solidaritātei, protams, arī jāattiecas uz attīstības valstīm. Daudzas Āfrikas un Āzijas valstis pašas gandrīz nav veicinājušas klimata pārmaiņas, bet tomēr saskaras ar negatīvām sekām. Ir jāatrod saprātīgi un stabili finansējuma avoti, un šajā sakarā acīmredzams variants ir ienākumi no ETS.
Jens Holm
(SV) Šajā ziņojumā mēs aicinām īstenot pasākumus, lai lauksaimniecība uzņemtos savus klimata pienākumus. Lauksaimniecībā ir iekļauta lopkopības nozare, kas rada 18 % no pasaules siltumnīcefekta gāzu emisijām. Astoņpadsmit procentus! Tas ir minēts Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas 2006. gada ziņojumā "Lopkopības garā ēna”. Ko mēs varam darīt, lai samazinātu šo 18 % lielo emisiju daļu? Kad Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes priekšsēdētājs Rajendra Pachauri runāja ar mums Klimata pārmaiņu pagaidu komitejā, viņš aicināja samazināt gaļas patēriņu. Viņam ir taisnība. Nekad iepriekš pasaules vēsturē mēs neesam ēduši tik daudz gaļu kā pašlaik. Kopš divdesmitā gadsimta piecdesmitajiem gadiem gaļas ražošana pasaulē ir vairāk nekā pieckāršojusies. Tas nav ilgtspējīgi. Es gribētu jautāt komisāram S. Dimas: vai jūs piekrītat Rajendra Pachauri, ka mums ir jāēd mazāk gaļas? Es aicinu Komisiju izstrādāt plānu gaļas patēriņa samazināšanai.
Visbeidzot, daži ieteikumi: informācijas kampaņa par veģetārismu, aicinājums dalībvalstīm ieviest gaļas nodokļus, lai gaļa kļūtu dārgāka un veģetārs ēdiens kļūtu lētāks, "zaļas” ēšanas veicināšana mūsu ES iestādēs; piemēram, veģetāriešu nedēļa Eiropas Parlamentā, Komisijā un Padomē būtu labs, moderns un "zaļš” sākums ilgtspējīgākai ES.
Christine De Veyrac
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, es saku "jā” klimata paketei, jo Eiropai ir jādod spēcīgs signāls pasaulei, pirms Kopenhāgenas starptautisko sarunu sākuma.
Man jāsaka, ka darba ņēmēji un darba devēji manā vēlēšanu apgabalā ir ārkārtīgi noraizējušies par ierosinājumu atcelt CO2 emisiju kvotas un ļaut tās pārdot izsolē.
Ar šo ierosinājumu Eiropa radītu uzņēmumiem dubultas grūtības, jo tiem būtu atkal un atkal jāmaksā par CO2 emisiju pārkāpumiem virs kvotām, bet arī par jebkurām CO2 emisijām no pirmās saražotās tonnas. Tādējādi Eiropas uzņēmumi saskartos ar vēl nebijušu cenu pieaugumu.
Ja šis standarts tiktu piemērots visā pasaulē, tas būtu lieliski: tādējādi visi būtu vienlīdzīgi. Tomēr gadījumā, ja šis ierobežojums tiktu piemērots tikai Eiropas uzņēmumiem, tie tiktu finansiāli sodīti un pastāvētu nopietns risks, ka darbavietas tiktu pārceltas ārpus ES. Vai mums būtu jāatmet šī ideja maksāt par CO2 emisijām no pirmās saražotās tonnas? Es tā nedomāju, jo gala mērķis ir slavējams.
Tomēr šajā gadījumā Eiropas rīcībā ir jābūt skaidram mehānismam, kas paredzētu aplikt ar nodokļiem importu no trešām valstīm, kuras neizdara tādus pašus centienus vides jomā kā Eiropas uzņēmumi. Jā, ieviesīsim "oglekļa” nodokli: tas nebūt nav piesardzīgs protekcionisma instruments, bet gan instruments, kas izstrādāts, lai nodrošinātu taisnīgu un netraucētu tirdzniecību pasaules mērogā, kas ir Eiropas Savienības un PTO pamatmērķis.
Attiecībā uz visu pārējo es atzinīgi vērtēju Komisijas dažādos ierosinājumus. Tas ir pozitīvs solis nodrošināt, ka pēc iespējas vairāk ekonomikas nozares tiek iekļautas mehānismos, piemēram, ETS vai citos, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām. Es īpaši atzīmēju, ka transporta nozare, uz kuru mēs bieži norādām ar pirkstu, gatavojas piedalīties, un to es vērtēju atzinīgi.
Visbeidzot, es ceru, ka mēs spēsim ātri panākt vienošanos, tas ir, līdz šī gada beigām, un ka šo klimata paketi varēs īstenot pēc iespējas ātrāk.
Matthias Groote
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, klimata pārmaiņas ir reāla parādība; tas ir zinātniski pierādīts fakts. Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes Ceturtajā novērtējuma ziņojumā ir visnotaļ skaidri minēts, ka neviens Eiropas reģions neizvairīsies no klimata pārmaiņu ietekmes.
Ir svarīgi kontrolēt, lai temperatūras palielinājums nepārsniegtu 2°C. Tomēr pat globālajai sasilšanai 2°C apmērā būtu negatīva ekonomiska un vides ietekme uz noteiktiem Eiropas reģioniem.
Tādēļ Eiropai ir jārīkojas nekavējoties. Mums nekavējoties ir jāuzsāk adaptācijas pasākumi daudzās politikas jomās. Tomēr klimata pārmaiņas arī nodrošina iespējas; viena no šīm iespējām ir sagatavoties klimata pārmaiņām, izmantojot adaptācijas pasākumus.
Domājot par adaptācijas pasākumiem, mums klimata pārmaiņu prasībām jāadaptē arī Lisabonas process. Tas dod iespēju radīt uz vidi koncentrētu rūpniecības politiku: ekonomikas un rūpniecības politiku, kas nošķir ekonomisko izaugsmi no CO2 un siltumnīcefekta gāzu emisijām. Tas būs panākumu pamatā. Ļaujiet man šajā sakarā uzdot jautājumu komisāram: kādā apmērā Komisija diskutē par Lisabonas procesu klimata pārmaiņu kontekstā?
Otrais punkts ir šāds: tāpat ir svarīgi nodrošināt, ka vietējie un reģionālie lēmumu pieņēmēji ir informēti par klimata pārmaiņu ietekmi viņu teritorijās. Kā klimata pārmaiņas ietekmēs atsevišķus reģionus? Tas būs ļoti svarīgi, piemēram, attiecībā uz attīstības plānošanu, tādēļ es atbalstu rezolūcijas priekšlikumā minēto priekšlikumu, kurā tiek aicināts izveidot Eiropas datubāzi, kas būtu pieejama reģionālajiem lēmumu pieņēmējiem kā viņu attīstības plānošanas rokasgrāmata.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, vai es varētu ierosināt izbeigt mūsu paššaustīšanu par klimata pārmaiņām un beigt vainot katru nozari, it kā viena nozare būtu vainīgāk par citām? Jo īpaši šāds priekšstats rodas no lauksaimniecības ieguldījuma. Eiropa viena pati ir bezspēcīga darīt jebko attiecībā uz klimata pārmaiņām, bet tā var nodrošināt tik ļoti vajadzīgo vadību. Mums ir vajadzīga koordinēta rīcība pasaules mērogā, un tas ir atzīts.
Es gribētu īpaši pievērsties debatēm par lauksaimniecību. Lauksaimniecība veicina klimata pārmaiņas, bet arī klimata pārmaiņas ietekmē lauksaimniecību: tas jau tika paziņots. Tomēr ir svarīgi atcerēties, ka lauksaimniecība ražo pārtiku, un bez pārtikas mēs nekur tālu netiksim. Paskatoties uz pasaules pieprasījumu pēc pārtikas, var redzēt, ka 20 gadu laikā tas palielināsies par 50 %, bet šīs debates var veicināt lauksaimniecība, izmantojot oglekļa atdalīšanu, anaerobās pārstrādes, mežu stādīšanu, kas, manuprāt, ir galvenais faktors, un vēja enerģiju.
Attiecībā uz Īrijas situāciju kopš 1990. gada mēs esam reāli samazinājuši savas lauksaimniecības radītās emisijas par 3 %, bet paraugieties, kas ir noticis transporta nozarē, kur emisijas ir palielinājušās par 163 %. Rūpniecības rādītājs ir 23 %, un enerģētikas rādītājs - 32 %. Vēršoties pret lauksaimniecību, mēs samazināsim liellopu skaitu un emisijas Eiropā, bet tā rezultātā pastāvēs risks, ka ražošana var tikt pārnesta ārpus Eiropas, un nebūs pilnīgi nekādas atšķirības. Tādēļ mums ir jābūt uzmanīgiem šajā sakarā.
Tradicionālās darbības, piemēram, dārza uzrakšana rudenī un sagatavošana ziemai šobrīd vairs netiek praktizētas. Nu ko, esmu vainīgs, jo es joprojām to daru. Būsim saprātīgi šajās debatēs. Veiksim pētījumus un nodrošināsim attīstību, lai mēs neietu atpakaļ, bet gan uz priekšu ar pozitīviem risinājumiem. Palūkojieties uz Indijas piemēru. Indijā dzīvo 17 % pasaules iedzīvotāju, bet tā rada tikai 4 % no pasaules siltumnīcefekta emisijām. Tai ir jāattīstās, lai tā varētu rūpēties par saviem nabadzīgajiem iedzīvotājiem. Indija piedalīsies debatēs par klimata pārmaiņām, bet tā var to darīt tikai veidā, kurā tiek atzīta tās pašreizējā reālā situācija.
Visbeidzot, es varu teikt, ka Lisabonas līgums pirmo reizi mums dod zināmu cerību uzsākt globālu rīcību klimata pārmaiņu jomā Eiropas vadībā. Ņemot to par pamatu, es ceru, ka Īrijas iedzīvotāji tiks skaidrībā un ar ievērojamu pārsvaru nobalsos par Lisabonas līgumu.
María Sornosa Martínez
(ES) Paldies, priekšsēdētāja kungs, un paldies, G. Sacconi, par jūsu darbu.
Mums ir problēma. Tādēļ valsts un publiskie ieguldījumi pētniecībā un attīstībā cīņai pret klimata pārmaiņām ir būtiski, lai nodrošinātu, ka adaptācijas un ietekmes mazināšanas pasākumi ir pēc iespējas efektīvāki attiecībā uz klimata pārmaiņu apmēru un sekām.
Mūsu priekšā ir milzīgs uzdevums, komisār. Mums ir jāīsteno pasākumi energoefektivitātes jomā, jāveicina atjaunīgi enerģijas avoti, efektīva koģenerācija, efektīva degvielu izmantošana motorizētos transportlīdzekļos, enerģiju taupošs sabiedriskais transports un apgaismojums, lauksaimniecības un ganību zemes labāka administrēšana un mežu izciršanas samazināšana, neaizmirstot efektīvāku ūdens resursu izmantošanu, ņemot vērā tā nepietiekamību.
Tomēr es gribu izmantot šo izdevību, lai izvirzītu divas prasības. Pirmā prasība ir jums, komisār: es jums lūdzu steidzami pārskatīt gan pirmās, gan otrās paaudzes biodegvielu politiku.
Otrais jautājums ir domāts Padomei: par spīti tam, ka klimata pārmaiņu radītais temperatūras kāpums un nokrišņu daudzuma maiņas ietekmēs zemi, līdz šim nav panākta neviena vienošanās par atbilstīgu Eiropas sistēmu zemes aizsardzībai.
Nekavējoties ir jāuzņemas stabilas saistības.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, G.Sacconi, dāmas un kungi, kā PPE-DE koordinators reģionālās politikas jautājumos, es gribu uzsvērt, ka šajā rezolūcijā ir minēti daži ļoti svarīgi punkti. Tiek ieviesta saikne starp kohēzijas politiku un risku pārvaldību, un ir minēta ideja par turpmākās Eiropas reģionālās politikas neatņemamām un skaidrām sastāvdaļām. Turklāt reģionu stāvokli ES ietekmē klimata pārmaiņas. No vienas puses, būs sausuma periodi, bet, no otras puses, būs pārāk daudz ūdens, kā rezultātā celsies jūras līmenis. Pēdējo minēto parādību es uzsveru kā Nīderlandes pārstāvis. Puse Nīderlandes atrodas zem jūras līmeņa. Jūras dambjiem ir jābūt augstākiem, bet ir jāapsver arī daudzi tehnoloģiskāki izaicinājumi. Vēl lielākā mērā tas attiecas uz citām pasaules daļām. Tāpat ir pozitīvi, ka mēs cenšamies koordinēt savu darbu ar ANO katastrofu mazināšanas stratēģiju.
Runājot par Lisabonas līgumu, kohēzijai ir jauna teritoriālā dimensija, kas mums ir jāattīsta un kas ir jāiekļauj mūsu finanšu plānošanā. Tam ir cieša saistība ar cilvēkiem reģionos un pilsētās, un Eiropai ir jāpilda sava loma šajā sakarā.
Priekšsēdētāja kungs, PPE-DE neatbalsta 13. punkta pirmo daļu, jo šoreiz mēs drīzāk iestājamies par finansējuma pārdalīšanu nevis prioritāšu maiņu: faktiski tas jau notiek. Šobrīd no struktūrfondiem tiek piešķirti vairāk nekā EUR 15 miljardi, piemēram, biodegvielām u.c. Mēs vēlamies turpināt šādā garā. Tādējādi mēs vēlreiz pārskatīsim struktūrfondu regulu, lai sasniegtu lielāku energoefektivitāti. Tā ir PPE-DE pieeja, un mēs piedalīsimies debatēs par ilgtermiņa finanšu plānu, kas minēts 13. punkta otrajā daļā, un uzņemsimies vadību iespējamā pārdalē vai prioritāšu maiņā, bet ne šobrīd: to daudz veiksmīgāk var izdarīt, piesaistot budžetus un nozares nekā pārdalot līdzekļus šobrīd.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Man ir jāuzslavē G. Sacconi par Komisijas savlaicīgās Zaļajās grāmatas par klimata pārmaiņu jautājumu nozīmīgajiem papildinājumiem.
Dažas valstis, pārsvarā ziemeļvalstis, bez Briseles pamudinājuma jau ir izstrādājušas ilgtermiņa stratēģiju cīņai pret klimata pārmaiņām, paredzot veikt pasākumus attiecībā uz klimata pārmaiņām: aizsargājot piekrastes reģionus, veicot pasākumus piekrastes appludināšanas novēršanai un būvējot īpaši projektētas ēkas. Baltās grāmatas pieņemšana mudinās citas valstis sekot šim piemēram.
Visām 22 ES valstīm ar jūras vai okeāna robežām tikmēr ir jāpēta Nīderlandes pieredze, kā pretoties jūrai. Puse Nīderlandes teritorijas atrodas zem jūras līmeņa. Pastāvīgie nīderlandiešu centieni pretoties jūras triecieniem un milzīgie resursi, ko viņi iegulda, aizsargājoties pret šiem triecieniem, nav atturējuši nīderlandiešus no tā, lai izveidotu vienu no pasaules stiprākajām un plaukstošākajām valstīm. Tādējādi tas pierāda, ka pastāv iespēja adaptēties.
Pēdējā ES Padomes sanāksmē tika paziņots, ka klimata pārmaiņu jautājums būs vissvarīgākais, sagatavojot ES novēršanas un aizsardzības politiku. Pirms nav par vēlu, ir jānovērš konflikti un kari, kuru mērķis ir iegūt teritorijas, kas joprojām ir piemērotas dzīvošanai un kas nodrošina ūdeni un pārtiku. Tas īpaši attiecas uz pasaules nabadzīgākajām valstīm, kas klimata pārmaiņas ir veicinājušas vismazāk. Tiem, kas ir attīstījušies uz citu rēķina, ir nekavējoties jāatmaksā savs parāds.
Nākotnē ES ir jāturpina uzņemties vadošā loma citos kontinentos un valstīs, rādot piemēru, kā pieņemt pasākumus, lai novērstu klimata pārmaiņas, adaptētos jauniem apstākļiem un mainītu savu iedzīvotāju ieradumus un rīcību.
Ari Vatanen
Priekšsēdētāja kungs, tiešām, mums būtu jāsaglabā vēss prāts, risinot debates, bet mēs esam zaudējuši kontroli pār šīm debatēm, un tās ir burtiski pazudušas bez pēdām, un kopā ar tām ir pazudis godīgums un saprātīgums. Mums būtu jābūt godīgiem, bet drūmas ainas radīšana vienmēr ir bijusi politiski ļoti izdevīga. Tas vienmēr ir atmaksājies. Bet mums būtu jābūt nopietniem un jāņem vērā skaitļi, un jāsaglabā saprātīgums un godīgums.
Cilvēki var dzīvot Helsinkos, kur gada vidējā temperatūra ir 6°C, vai viņi var dzīvot Dakarā 30°C karstumā. Pirms diviem tūkstošiem gadu Jūlijs Cēzars pārgāja pāri Reinai, jo tā bija aizsalusi. Pirms tūkstoš gadiem vikingi bija Grenlandē, tieši tāpēc to sauc par Grenlandi. Tādēļ temperatūra pati par sevi nav visa beigas, bet cilvēku pārticība pati par sevi ir beigas, un tieši to mēs aizmirstam
Kādēļ mums ir emisijas? Tās ir pārticības rezultāts, un divas trešdaļas pasaules iedzīvotāju joprojām dzīvo nabadzībā. Cilvēku sabiedrība ir veidota līdzīgi kāpnēm: mēs, privileģētie, esam augšā, un zem mums ir četri miljardi cilvēku, kas burtiski grib ienākt dienas gaismā, jo diviem miljardiem cilvēku pat elektrības.
Tad kāds ir mūsu risinājums? Mūsu risinājums ir uzlabot savu tehnoloģiju. Šim nolūkam mums vajag naudu un ekonomisko izaugsmi. Mēs nevaram iegūt naudu, ja mēs izniekojam un postām savu ekonomiku, piemērojot pasākumus, kas ir neproduktīvi un ļoti dārgi.
Komisārs savās ievada piezīmēs pat nepieminēja atslēgas vārdu "kodola” Ja mēs neesam godīgi šajās debatēs, tad mēs neesam nopietni vadītāji. Rezumējot, mēs mazliet līdzināmies cilvēkam, kura mājas jumts ir caurs, bet tā vietā, lai to salabotu, viņš sāk līmēt tapetes pagrabā. Tiešām, tas nav veids, kādā veidot mūsu nākotni.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Es uzskatu, ka adaptācijas un ar to saistītā dokumenta loma ir svarīga. Tomēr klimata pārmaiņu problēma ir pastāvīgs darbs: mēs pastāvīgi mācāmies un saprotam, kas notiek un kādi ir iespējamie risinājumi.
Es uzskatu, ka ir būtiski nodrošināt, ka politika kopumā neieņem hierarhiski organizētu pieeju. Ja mēs vēlamies uzņemties vadību šajā jomā, mums jānodrošina, ka pārējie mums seko; pretējā gadījumā vadītājs paliks viens. Pastāv draudi, ka gadījumā, ja Eiropa virzīsies uz priekšu pārāk ātri, ja tā radīs krīzi rūpniecībā, ja tā īstenos politiku- man būtu jāsaka "metapolitiku” - tikai hierarhiskā veidā, tad tas nedos rezultātus. Mums jāizmanto visi pieejamie līdzekļi, entuziastiski jāiesaista sabiedrība un jāpiemērojas mūsu pašu sabiedrības spējai adaptēties, jo mēs nedrīkstam pieļaut, ka cieš mūsu labklājība.
Šajā sakarā es arī gribētu uzsvērt, ka šajā dokumentā ir ļoti maz minēta reālā adaptācija, un par to mums ir jārunā. Īpaši runājot par ūdens tematu, kas ir būtisks un ko visvairāk ietekmēs klimata pārmaiņas, ja vien tas nenotiek jau šobrīd, ir svarīgi neaizmirst koncentrēties uz formulām un reālo darbību, kas bieži ir ļoti vienkārša, attiecībā uz augsnes caurlaidību, mežu izciršanu, lietus ūdens savākšanu, izmantojot pastāvošās krātuves, lai savāktu ūdens pārpalikumu, un pienācīgi sadalot tos nedaudzos resursus, kuri mums ir palikuši, nevis ļaujot ūdenim aiztecēt uz jūru, tādējādi to zaudējot. Lai to sasniegtu, dažkārt mums jāparaugās uz pagātni, uz pastāvošajām tradīcijām un dažkārt mums ir jāatmet savi aizspriedumi pret tādiem risinājumiem kā ūdens nesējslāņa papildināšana un citiem būtiskiem pasākumiem.
Tādēļ es aicinu izstrādāt integrētu politiku, visu ietverošu politiku, ko mēs varam adaptēt sabiedrībai, kurai ir jāklausa mūsu ieteikumiem un jāpakļaujas tiem. Ja sabiedrība mūs neatbalsta un ja tā nav entuziastiski noskaņota, mēs neko nesasniegsim. Tādēļ mums ir jācenšas panākt vienprātība un jāuzklausa visi viedokļi.
Zita Pleštinská
(SK) Šķiet, ka rezolūcijas priekšlikums, kas tika sagatavots, atbildot uz Klimata pārmaiņu pagaidu komitejas mutisko jautājumu, ir atbilstīgs, bet, manuprāt, tajā nav pietiekami pievērsta uzmanību ūdens resursiem, kuri var atvieglot mikro un makroklimata problēmas, ko izraisa zemes nosusināšana, un tādējādi arī veicināt veselīgāku klimatu.
Parlamenta ierosinājumi atbilst novecojušai paradigmai, kuras pamatā ir pašreizējo ūdens resursu efektīva apsaimniekošana.
Jaunā ūdens resursu paradigma atbalsta ūdens resursu atjaunošanu lauku apvidos. Tā atbalsta ūdens cikla uzlabošanu, lai pakāpeniski nodrošinātu, ka ūdens pietiek visiem. Paradigmas mērķis ir adaptēt pašreizējo situāciju attiecībā uz lielu teritoriju drenēšanu mežu izciršanas, lauksaimniecības vai kanalizācijas rezultātā.
Zemes drenēšana samazina iztvaikošanu, pārmaina saules siltumu vielmaiņas siltumā un pārveido milzīgas enerģijas plūsmas tajā. Pat niecīgs 1 mm samazinājums iztvaikojot tik lielā teritorijā kā Slovākija saulainā dienā atbilst vielmaiņas siltuma atdevei, kas ir līdzvērtīga visu Slovākijas spēkstaciju gada saražotajam apjomam.
Dāmas un kungi, es gribētu pateikties G. Sacconi un komisāram S. Dimas par viņu pūliņiem. Es ceru, ka man izdevās piesaistīt jūsu uzmanību šīm jaunajām idejām.
Avril Doyle
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribētu norādīt, ka daži kolēģi un es sākotnēji iesniedzām virkni šīs lietas grozījumu, īpaši apskatot galvenos jautājumus, piemēram, klimata pārmaiņu ietekmi uz bioloģisko daudzveidību un postījumus, ko tās jau šobrīd nodara attīstības valstīs; abi šie jautājumi ir jārisina bez tālākas kavēšanās.
ES uzticamība attiecībā uz klimata pārmaiņu politiku un mūsu apgalvojumiem, ka tā ir visu tādu starptautisko nolīgumu par emisiju tirdzniecību pamatā, kas stāsies spēkā pēc 2012. gada, būs atkarīga no mūsu politiskās vēlmes ieguldīt savu naudu kopējās interesēs, runājot par emisiju kvotu tirdzniecības ienākumu asignēšanu, un tas varētu būt līdz pat EUR 40 miljardiem gadā.
Pēc dāsnā finansējuma tehnoloģiju nodošanai, pēc adaptācijas un ietekmes mazināšanas pasākumiem u.c. tiks novērtēts tas, cik lielā mērā mēs uzņemamies savu vēsturisko pienākumu attiecībā uz trešām valstīm, kuras visdrīzāk saskarsies ar klimata pārmaiņu triecienu, tostarp nelabvēlīgiem laika apstākļiem, pārtuksnešošanos, piekrastes applūšanu un nopietnu ūdens trūkumu.
Šajā sakarā tiesību aktos par ES emisiju tirdzniecības sistēmu, saistībā ar kuru es esmu referente, ir jāiekļauj dažas politiskas norādes par tirdzniecības ienākumiem, ar ko tiks pārbaudīta Eiropadomes apņemšanās, lēmums un sapratne par 2°C mērķi, un, ja tā var sacīt, tās sapratne par klimata pārmaiņu nopietno globālo ietekmi, tā kā mēs mēģinām izveidot zema satura oglekļa ekonomiku visā ES, tādējādi veicinot Kopenhāgenā noteiktā globālā mērķa sasniegšanu.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā nedēļā es biju Argentīnā ar Mercosur valstu delegāciju. Es ievēroju, ka neviens no mūsu politiskajiem pārstāvjiem nebija noraizējies par klimata pārmaiņām. Bija vairāk diskusiju par to, lai palielinātu zemes platību sojas audzēšanai un aktivizētu mežu izciršanu, iegūstot papildu apstrādājamu zemi; pat mūsu delegācija nepievērsa lielu uzmanību klimata pārmaiņu jautājumam.
Tādēļ es uzdodu šādu jautājumu: vai mēs šobrīd izstrādājam divtik ātru politiku Eiropā? Vai nebūtu labāk koordinēt mūsu nostāju visās jomās, zinot, ka klimata pārmaiņu politika ir politika par resursu pārdalīšanu? Pasaules mērogā ir jāpiemēro fundamentāla taisnīguma politika.
Anni Podimata
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, es gribētu īsumā pievērsties jautājumam saistībā ar klimata pārmaiņām. Šodienas debatēs neviens nav pieminējis Eiropas Komisijas pēdējo paziņojumu par ES reaģēšanas spēju stiprināšanu katastrofu gadījumos. Paziņojumam ir pievienots īpašs pielikums "Mežu ugunsgrēki”. Tajā ir atsauce uz milzīgiem, katastrofāliem ugunsgrēkiem, kas pagājušajā vasarā izcēlās Eiropas dienvidos un īpaši Grieķijā.
Šie ugunsgrēki ir saistīti ar klimata pārmaiņām. Es uzskatu, ka ir steidzami jāveic preventīvi pasākumi visā Eiropā un īpaši dienvidu daļā, kas saskaņā ar IPCC datiem ir vairāk pakļauta ugunsgrēku draudiem un jau šobrīd bieži saskaras ar ārkārtējiem laika apstākļiem. Tādēļ, komisār, pastāv nepārvarama vajadzība, lai ES veiktu gan vidēja termiņa, gan tūlītējus pasākumus, nodrošinot, ka pagājušā gada notikumi neatkārtojas nākamajā vasarā.
Miloslav Ransdorf
(CS) Lai cik jauns un unikāls šis laikmets nešķistu, arī pagātnē ir notikušas milzīgas klimata pārmaiņas un cikli. Es uzskatu, ka vēsturiskās klimatoloģijas pētījumi būs vieni no vissvarīgākajiem instrumentiem, reaģējot uz šo izaicinājumu. Mūsu rīcībā ir tādi darbi kā Clive Ponting "A Green History of the World” vai franču vēsturnieka Emmanuel le Roy Ladurie darbi. Manuprāt, mums jāapzinās, ka pagātnē cilvēki spēja tikt galā ar pārmaiņām dabiskā vidē. Piemēram, manā dzimtajā Čehijā viena no harmoniskākajām dabiskajām vidēm ir atrodama Dienvidbohēmijas baseinā. Tikai daži cilvēki saprot, ka tā ir mākslīga ainava. Šajā apvidū, kas ir cilvēku radīts, kādreiz bija purvs, turpretim mūsdienās tajā ir ezers un tas ir populārs tūristu galamērķis.
Stavros Dimas
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties runātājiem par viņu ļoti nozīmīgo un interesanto ieguldījumu, un, kad mēs pabeigsim Balto grāmatu par adaptāciju, mums būs jāņem vērā šodien paustās idejas un Eiropas Parlamenta rezolūcijā sniegtie ieteikumi.
Es gribētu uzsvērt, ka bez Eiropas Parlamenta nepārtrauktā atbalsta vairums mūsu pašreiz spēkā esošo politiku nebūtu pieņemtas un Eiropas Savienības vadošā loma pasaulē nesniegtu cerību, ka 2009. gadā Kopenhāgenā tiks panākta starptautiska vienošanās.
Mūsu pamatmērķis ir panākt starptautisku vienošanos, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām un adaptētos mainīgajiem klimata apstākļiem, piedaloties visām pasaules valstīm un īpaši ASV un citiem lieliem emisiju radītājiem, jo tikai tad cīņa pret klimata pārmaiņām būs efektīva. Protams, ar Eiropas Savienības centieniem vien nepietiks, bet mēs nevaram cerēt panākt starptautisku vienošanos, ja mēs neuzņemsimies aktīvu vadību šajā sakarā.
Es šodien atkal dzirdēju dažas šaubas par zinātni. Es uzskatu, ka šis jautājums ir vairāk vai mazāk atrisināts. Zinātnē pastāv gandrīz vienprātība, ka klimata pārmaiņas ir antropogēnas: tās ir izraisījusi cilvēku darbība. Tikai daži zinātnieki domā savādāk. Daži cilvēki joprojām domā, ka zeme ir plakana, bet pat ASV tas vairs netiek uztverts nopietni.
Pagājušajā nedēļā Pasaules Veselības organizācijas ziņojumā tika uzsvērta klimata apstākļu un klimata pārmaiņu ietekme uz veselību, un NASA mūs brīdināja, ka klimata pārmaiņas notiek ātrāk nekā mēs domājām. Tādēļ, pamatojoties uz zinātnieku teikto, mums ir jārīkojas.
Attiecībā uz izmaksām: ja mēs rīkosimies vēlāk, mēs maksāsim vairāk; ja mēs rīkosimies tagad, mēs maksāsim daudz mazāk un mēs arī izvairīsimies no klimata pārmaiņu neatgriezeniskās ietekmes uz mūsu planētu. Mums ir pienākums pašiem pret sevi un pret nākamajām paaudzēm atstāt pasauli vismaz tādā pašā stāvoklī, kādā mēs to pārmantojām.
Daudzi deputāti uzsvēra morālo pienākumu, kas mums ir pret tiem, kuri nav veicinājuši siltumnīcefekta parādību, proti, pret pasaules vismazāk attīstītajām valstīm, kurās ne tikai ir ļoti zemi ienākumi uz vienu iedzīvotāju, bet kuras arī tikai niecīgi veicinājušas šīs parādības veidošanos.
Tādēļ ir absolūti nepieciešama adaptācija kopā ar centieniem mazināt ietekmi, un mums tas ir jādara, palīdzot vismazāk attīstītajām valstīm, kā arī veicot pareizos pasākumus Eiropas Savienībā.
Es dzirdēju dažādus piemērus tam, kas pašlaik notiek, piemēram, saistībā ar svarīgo ūdens jautājumu. Mums ir tiesību akts - Ūdens pamatdirektīva, kas reglamentē šo ārkārtīgi vērtīgo un nepietiekamo resursu, bet mēs arī pavisam nesen pieņēmām paziņojumu par ūdens nepietiekamību un sausuma periodiem, jo tas kļūst par ļoti svarīgu un neatliekamu problēmu, kas mums ir jārisina.
Vēlreiz runājot par izmaksām, daži runātāji pieminēja jautājumu par emisiju tirdzniecību un to, kā tas ietekmēs mūsu rūpniecību vai citas ekonomikas nozares, kas aktīvi izmanto enerģiju. Es gribētu kliedēt vienu pārpratumu, lai mazinātu saspīlējumu šajā jautājumā. Ienākumi, kas tiks gūti emisiju tirdzniecības rezultātā, nenonāks Eiropas Savienības vai kāda cita kasē, bet gan dalībvalstu finanšu ministrijās, kas tirgos kvotas. Tas ir skaidri jāsaprot. Šie ienākumi varētu būt EUR 30-50 miljardi gadā, un mēs esam ieteikuši daļu šīs naudas novirzīt adaptācijas politikām, un es ceru, ka Eiropas Parlaments tam piekritīs. Tādējādi mūsu rīcībā būs finansējums, ja mums būs politiskā griba virzīties tālāk, apstiprinot šo principu, ka mēs asignējam zināmu daļu no šiem EUR 30-50 miljardiem gadā adaptācijas politiku vajadzībām.
Es gribētu runāt ilgāk, jo šis ir ļoti svarīgs jautājums un tika uzdoti daudzi jautājumi, bet es gribētu vēlreiz jums pateikties par jūsu ieguldījumu. Mēs turpināsim cieši sadarboties ar jums un Klimata pārmaiņu pagaidu komiteju, formulējot mūsu politikas un smagi strādājot, īpaši šo divu gadu laikā, lai panāktu starptautisku vienošanos Kopenhāgenā.
Priekšsēdētājs
Beidzot debates, tika iesniegts viens rezolūcijas priekšlikums atbilstīgi Reglamenta 108. panta 5. punktam.
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks plkst. 11.00.
Rakstiskie paziņojumi (142. pants)
Bairbre de Brún  
rakstiski. - (GA) Līdz šim visiem bija pilnīgi skaidri jāsaprot, ka mums ir jāsagatavojas klimata pārmaiņām. Mūsu sabiedrībai un ekonomikai ir jāmainās līdzi klimata pārmaiņām.
Kā pārvalstiskai organizācijai Eiropas Savienībai ir īpaša loma, atļaujot attiecīgos sagatavošanās darbus un dalībvalstu koordināciju. Pasākumiem, kas veikti ES līmenī, ir jābūt vērienīgiem, un tiem jāatbilst mūsdienu zinātniskajai realitātei. Nākotnes plānošana var mums palīdzēt tikt galā ar visnegatīvākajām klimata pārmaiņu sekām.
ES ir jābūt augstsirdīgai savās ārējās attiecībās, strādājot ar attīstības valstīm, un jāpalīdz tām adaptēties klimata pārmaiņām, par kurām tās nav atbildīgas, bet no kurām tās nesamērīgi cietīs. Tas ir jāņem vērā, lai turpmākie tirdzniecības pasākumi, kas noslēgti ar attīstības valstīm, būtu kaut cik godīgi.
András Gyürk  
rakstiski. - (HU) Ir atzinīgi vērtējams tas, ka Eiropas Komisijas Zaļajā grāmatā ir apkopoti visi mūsu rīcībā esošie instrumenti, lai mazinātu klimata pārmaiņu nelabvēlīgās sekas. Lai cik tālejoši būtu Eiropas Savienības ierosinājumi, kuru pamatā ir vēlme cīnīties pret klimata pārmaiņām, mums jau šobrīd ir jāsadzīvo ar klimata pārmaiņu ietekmi.
Pieejamie dati parāda, ka arvien pieaugošais globālās sasilšanas temps dažas valstis ietekmē vairāk nekā citas. Viena no šādām valstīm ir Ungārija, kurā pārmaiņu apmērs pēdējās desmitgadēs ir ievērojami pārsniedzis vidējo rādītāju. Faktu, ka tā nav vienkārši abstrakta parādība, ir izjutuši paši Ungārijas iedzīvotāji: ir palielinājies sausuma periodu skaits, vienlaicīgi samazinoties nokrišņu daudzumam, kas visvairāk ietekmē lauksaimniecības ražošanu.
Ārkārtēju klimata notikumu iespaidīgākā izpausme, iespējams, ir rekordaugstais plūdu apjoms Karpatu baseinā pēdējā desmitgadē. Mēs esam stingri pārliecināti, ka aizsardzība pret plūdiem ir viena no jomām, kurā ir vajadzīga tūlītēja un enerģiska rīcība. Eiropas Savienībai un dalībvalstīm ir jāpievērš lielāka uzmanība, lai nodrošinātu, ka aizvien neregulārākie, bet aizvien bagātīgākie nokrišņi nepārpludina visas mūsu upes vienlaicīgi. Paturot to prātā, ir jāizpēta iespējas dabīgā veidā uzglabāt ūdens resursus līdzenos, atvērtos lauku apvidos un vienlaicīgi samazināt plūdu draudus, iestādot mežus kalnainos apvidos.
Cerēsim, ka lēmumu pieņēmēji, pirms rīkoties, negaidīs līdz nākamajai reizei, kad mēs dzirdēsim šausmīgas ziņas par plūdiem
Anneli Jäätteenmäki  
rakstiski. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, klimata pārmaiņas ir dzīves realitāte. Tikai daži apšauba zinātnieku grupas atklājumus. Strīdi ir par to, kā novērtēt ietekmi, un par izdarītajiem secinājumiem.
Dabas aizstāvjiem ir taisnība kopā ar valstu vadītājiem un daudziem ekspertiem, uzņēmumu vadītājiem un investoriem. Zināšanām par vidi un ekouzņēmējdarbībai ir izšķiroša loma vides izaicinājumu pārvarēšanā.
Mums Somijā tagad ir tendence domāt, ka ieguldījumi koksnē, granulās, biodegvielās, kā arī vēja un saules enerģijā, ir tikai sapnis. Tas ir gluži kā atgriezties pirmatnējos laikos. Kalifornijā saules un vēja enerģijas, kā arī bioenerģijas izmantošana, ir nopietna uzņēmējdarbība. Kalifornijā visi piesardzīgie ieguldītāji un spekulanti iegulda tikai atjaunīgos enerģijas avotos, kad runa ir par enerģijas tehnoloģiju.
Ekouzņēmējdarbība ir nozīmīga starptautiskās izaugsmes joma un lielākais darba devējs. Uzņēmumiem vēl nekad nav bijusi labāka iespēja nopelnīt naudu ar labu darbu.
Pasaules ekouzņēmējdarbības tirgus vērtība ir EUR 600 miljardi. Tirgus izaugsme ir 10 % gadā. Visātrākā izaugsme ir tīro tehnoloģiju tirgū. Piemēram, izaugsme saules un vēja enerģijas tehnoloģiju jomā ir 30 % gadā.
Tīras tehnoloģijas uzņēmumi ražo produktus un pakalpojumus, kuriem ir mazāk negatīva ietekme uz vidi nekā iepriekš. Tīra tehnoloģija kopā ar atjaunīgiem enerģijas avotiem veicina veselīgāku vidi ar mazākiem draudiem veselībai.
Pēc zinātnieku aprēķiniem gaisa kvalitāte Pekinā ir tik slikta, ka tā samazina šīs pilsētas iedzīvotāju mūža ilgumu par septiņiem gadiem. Sliktā gaisa kvalitāte Briselē samazina mūža ilgumu par septiņiem mēnešiem. Tādējādi slikta vide rada draudus veselībai.
Klimata pārmaiņas arī dod iespēju radīt jaunas darbavietas - ražojot jaunus "zaļos” mobilos tālruņus Nokia. IT nozare pārceļ savas darbavietas uz Āziju; "zaļā” tehnoloģija var radīt jaunas darbavietas Somijas iedzīvotājiem.
Richard Seeber  
rakstiski. - (DE) Mums visiem ir skaidrs, ka klimata pārmaiņas ir lielākais izaicinājums. Daudzās pasaules daļās jau tiek mēģinās tikt galā ar pasaules augošo vidējās temperatūras negatīvo ietekmi, un šī tendence turpināsies turpmākajos gados.
Arī Eiropas iedzīvotāji jutīs klimata pārmaiņu draudīgo ietekmi uz vidi, ekonomiku un ikdienas dzīvi. Tādēļ ir vēlama saskaņota stratēģija cīņai pret klimata pārmaiņām. Mums jācenšas mazināt klimata pārmaiņas divos aspektos vienlaicīgi; tas ir būtiski. Eiropai ir ne tikai krasi jāsamazina savas siltumnīcefekta gāzu emisijas; tai arī jāadaptējas globālajai sasilšanai. Tas ir vienīgais veids, kā mēs varam ierobežot klimata pārmaiņu ietekmi nākotnē. Viens no pasākumiem, kas mums ir jāveic, ir enerģijas un mūsu jau tā nepietiekamo ūdens resursu efektīvāka izmantošana.
Es uzskatu, ka ir svarīgi, lai dalībvalstis, kas jau ir izdarījušas vairāk par citām, cīnoties pret klimata pārmaiņām, netiktu nostādītas neizdevīgākā situācijā. Visām valstīm ir jāliek veikt atbilstīgs ieguldījums, lai mazinātu klimata pārmaiņu ietekmi. Bezdarbības cena vienkārši būtu pārāk augsta.
