Naisten asema Turkin yhteiskunnallisessa, taloudellisessa ja poliittisessa elämässä (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bozkurtin laatima naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietintö naisten asemasta Turkin yhteiskunnallisessa, taloudellisessa ja poliittisessa elämässä.
Emine Bozkurt 
esittelijä. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kahden päivän kuluttua on ystävänpäivä, rakkauden ja kiintymyksen päivä. En voisi kuvitella mukavampaa ystävänpäivälahjaa turkkilaisille naisille kuin naisten oikeuksia koskevan mietinnön hyväksyminen huomenna.
Turkissa on 40 miljoonaa naista. He haluavat saada mahdollisuuden kehittää ja parantaa elinolojaan. Yksin mietintöni avulla tämä ei toteudu, mutta se on keino, jonka avulla turkkilaiset naiset ja Turkin naisten liike voi vaatia oikeuksiaan aviomiehiltään ja isiltään, Turkin hallitukselta sekä Euroopan unionilta.
Mietintöni perustuu viimevuotisiin tutkimustuloksiin. Olen pannut merkille, mitä sen jälkeen on tapahtunut ja mitä ei. Lainsäädäntö on nyt yleisesti ottaen sellaista kuin sen pitääkin olla, vaikka alalla onkin vielä jotakin tehtävää. Seuraavassa vaiheessa on luotava kehys, jossa lainsäädäntöä voidaan panna täytäntöön, toisin sanoen tarvitaan riittävät varat ja hyvin koulutettu hallintokoneisto sekä hallitus, joka osoittaa riittävää sitoutumista eikä pelkää esittää sitoumustaan julkisesti. Vasta kun tämä toinen vaihe on toteutunut, voimme siirtyä asianmukaisesti kolmanteen vaiheeseen, jossa naiset havaitsevat parannuksia jokapäiväisessä elämässään - eikä tätä vaihetta ole vielä saavutettu. Toinen vaihe teettää edelleen paljon työtä, eivätkä naiset ole tämän vuoksi vielä havainneet juurikaan käytännön parannuksia, vaikka hallitus onkin sitoutunut. Naisten oikeuksia ei kaksi vuotta sitten juurikaan edes käsitelty, mutta nyt pääministeri Erdogan aloittaa niillä lähes jokaisen puheensa. Myös eri ministeriöissä kiinnitetään entistä enemmän huomiota naisten oikeuksiin. Viimevuotisella mietinnöllämme on osuutensa tässä, mistä voimme olla ylpeitä parlamentissa.
Hallitus on myös antanut entistä paremmat naisten oikeuksia koskevat ohjeet virkamiehille ja poliisille. Poliisia ja armeijaa koulutetaan, ja tiedotteissa annetaan ministeriöille ja kunnallisviranomaisille selkeitä ohjeita. Kovasti kaivatuissa ohjeissa keskitytään verikostoon ja naisiin kohdistuvaan väkivaltaan. Itse asiassa verikostosta annetut tuomiot antavat edelleen sekavan kuvan. Tietyt tuomarit tuomitsevat ankarammin, kun taas toiset suhtautuvat armeliaammin. Tämän on loputtava.
Mietinnössä tarkastellaan myös muita huomiota edellyttäviä aloja. Naisiin kohdistuvan väkivallan torjunnan on oltava hallituksen naispolitiikan ensisijainen tavoite. On luotava lisää turvakeskuksia, ja aion vierailla niissä arvioidakseni, täyttävätkö ne laatuvaatimukset. Turkin parlamenttiin on perustettava tänä vuonna naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta. Tällainen valiokunta on välttämätön, jos tasa-arvoasiat on todella määrä ottaa huomioon lainsäädännössä. Valiokunta olisi myös merkittävä ja keskeinen keskustelukumppani Euroopan parlamentille ja Euroopan neuvoston parlamentaariselle yleiskokoukselle. Tarvitaan objektiivisempaa ja tarkkaa tietoa naisten tilanteesta Turkissa, erityisesti väkivallan, lukutaidottomuuden ja syrjinnän osalta. Onneksi Turkin hallitus ja komissio tarkastelevat asiaa yhdessä. Lopuksi tarvitaan myös asianmukaista syrjinnän vastaista politiikkaa, jos naisille halutaan taata vapaa pääsy koulutukseen ja työmarkkinoille.
Haluan kommentoida lyhyesti Euroopan kansanpuolueen, sosialidemokraattien, liberaalien ja Euroopan yhdistyneen vasemmiston yhdessä jättämää kompromissitarkistusta, jonka osalta olette varmasti saaneet valtavasti kirjeitä. Kyse on kurdivähemmistö-sanan käyttämisestä mietinnössä. Sekä itse kurdit että Turkin hallitus ovat ilmaisseet, että heidän on vaikea hyväksyä tätä sanamuotoa. Sekaannuksen välttämiseksi olemme päättäneet esittää, että kaikki naiset kielestä, rodusta, etnisestä alkuperästä, ihonväristä, poliittisista mielipiteistä, vakaumuksesta ja uskonnosta riippumatta osallistuvat naisten oikeuksia koskeviin ohjelmiin. Tämän vuoksi kehotan teitä tukemaan kompromissitarkistusta.
Hyvät kollegat, vuonna 2007 testataan ratkaisevalla tavalla, kuinka vakavasti Turkki suhtautuu naisten emansipoitumiseen. Maassa järjestetään parlamenttivaalit ensi marraskuussa. Tällä hetkellä aivan liian harvat naiset ottavat osaa politiikkaan. Kyse ei ole siitä, etteivätkö he haluaisi. Keskustelin vain kaksi viikkoa sitten lähes kaikkia poliittisia puolueita edustavien naisten kanssa, mutta heidän nimiään ei ole vielä sisällytetty vaaliluetteloihin. On Turkin asia, kuinka se ratkaisee tämän. Jos naisten osallistuminen politiikkaan ei kuitenkaan lisäänny, Turkki ei voi väittää, ettei se olisi tiennyt, mitä se voi tehdä. Mietintöön sisältyy ehdotuksia, myös väliaikaisesta positiivisesta erityiskohtelusta. Väliaikaisesta siksi, että olen vakuuttunut siitä, että naisten näkyvyyden lisääntymisellä politiikassa on lumipallovaikutus. Tytöt tarvitsevat roolimalleja, jotta he havaitsevat, että hekin voivat luoda uraa politiikassa.
Suhtaudun toiveikkaasti naisten asemaan Turkissa. Valtio etenee oikeaan suuntaan, mutta se ei saa kääntää kelkkaansa. Tämän vuoksi vetoan uudistusten toteutuksen vauhdittamisen puolesta ja sen puolesta, että ne todella toteutetaan. Tätä liittymisneuvottelut EU:n kanssa voivat vauhdittaa. Toivon, että mietintömme voi auttaa osaltaan. Kiitän teitä kaikkia jo etukäteen tuestanne. Uskon myös turkkilaisten naisten olevan teille kiitollisia.
Meglena Kuneva
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää mietinnöstä parlamenttia sekä teitä, hyvä jäsen Bozkurt. Mietintö on tarkka ja huolellisesti tasapainotettu kuvaus naisten oikeuksien tilanteesta Turkissa. Se on myös arvokas panos keskustelussa, joka koskee naisten asemaa Turkin yhteiskunnallisessa, taloudellisessa ja poliittisessa elämässä.
Naisten oikeuksien alalla on todellakin edistytty. On perustettu naisten asemaa käsittelevä neuvoa-antava lautakunta, pääministeri lähetti kiertokirjeen, jossa opastetaan hallintoa puuttumaan perheväkivaltaan, EU:n ja Turkin yhteisessä hankkeessa perustetaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa koskeva tietokanta ja tyttöjen koulutuskampanjan "Let's go to school, girls" tuloksena 177 000 tyttöä on kirjoittautunut kouluun. Tämä kaikki on myönteistä, mikä myös tunnustetaan mietinnössä.
Jaamme kuitenkin myös huolenne, jotka koskevat naisten oikeuksia Turkissa. Naisten osallistuminen työmarkkinoille, naisten poliittinen edustus, tyttöjen koulutus ja naisiin kohdistuva väkivalta ovat suurimmat huolenaiheet, ja yhdymme mietinnössä esitettyihin analyyseihin ja suosituksiin.
Naisten vähäinen osallistuminen ja matala työllisyys sekä epävirallisen talouden suuri koko ovat merkittäviä haasteita työllisyyspolitiikalle.
Olemme myös samaa mieltä siitä, että naisten poliittinen osallistuminen on Turkissa järkyttävän vähäistä ja että tilanteen korjaamiseen on panostettava merkittävästi. Lisäksi olemme täysin samaa mieltä koulutuksen merkityksestä naisten taloudellisen riippumattomuuden kannalta.
Tiedätte, että tasa-arvo on poliittisten edellytysten yhteydessä merkittävä aihealue. Tämän vuoksi komissio seuraa kaikkia näitä seikkoja tiiviisti säännöllisessä seurannassaan. Käsittelemme niitä myös seuraavissa neuvotteluissa.
Raportoimme tilanteesta säännöllisesti vuotuisissa edistymistä koskevissa kertomuksissa. Puutteita tarkastellaan myös kahdenvälisissä seurantatapaamisissa Turkin viranomaisten kanssa.
Liittymistä edeltävän tuen yhteydessä komissio rahoittaa myös useita hankkeita, joilla pyritään edistämään naisten oikeuksia. Erityisesti korostetaan naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntaa. Vuonna 2007 tuemme kahdeksan turvakodin perustamista perheväkivallasta kärsineille naisille.
Sukupuolten välinen tasa-arvo katsotaan merkittäväksi aiheeksi myös EU:n ja Turkin välisessä kansalaisyhteiskuntakeskustelussa. Vuoropuhelulla on määrä parantaa keskinäistä tuntemusta ja ymmärrystä. Useille hankkeille on jo myönnetty tukea, ja jotkin niistä koskevat naiskansalaisjärjestöjä.
Komissio jatkaa edelleen naisten syrjimättömyyden edistämistä kaikilla elämänaloilla. Tähän liittyy myös tulevaisuuden hankkeita. Jatkamme myös kansalaisyhteiskunnan aloitteiden tukemista, esimerkkinä Stop Violence Against Women -kampanja.
Anna Záborská
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen kiitollinen esittelijälle tämän tekemästä työstä ja iloinen vilkkaasta ja hedelmällisestä keskustelusta, jota käytiin naisten asemasta Turkin yhteiskunnallisesta, taloudellisesta ja poliittisesta elämästä vastaavassa valiokunnassa.
Haluan tarkastella kolmea seikkaa tässä keskustelussa. Ensinnäkin vieläkin esiintyy väärinkäsityksiä niistä eroista, joita on pelkällä naisten asemaa Turkissa koskevalla keskustelulla sekä päätösten tekemisellä keskustelun pohjalta siitä, voiko Turkki liittyä Euroopan unioniin. Näiden kahden asian yhteen liittäminen ei auta meitä keskittymään naisten asemaan Turkissa, joka on itsessään yksi aihealue. Keskustelemme täällä parlamentissa säännöllisesti naisten asemasta Afganistanissa, Maghreb-maissa ja Afrikassa, vaikkei Afghanistania, Maghreb-maita tai Afrikkaa ole kehotettu liittymään Euroopan unioniin. Sama koskee Turkkia.
Tältä kannalta kehotan myös kollegojamme Euroopan neuvostossa osoittamaan vastuullisuutta ja käymään vuoropuhelua Turkin kanssa Euroopan neuvoston jäsenvaltiona. Kehotan kollegojani edelleen kiinnittämään huomiota naisten asemaan Turkissa.
Naisina me edustamme lisäarvoa yhteiskunnan yhteiselle edulle. Me edistämme rauhaa, meillä on jaettavaa tietoa ja erityislaatuista viisautta siirrettäväksi kaikkialla, myös Turkissa.
Toiseksi keskustelu naisten asemasta Turkissa muistuttaa EU:n jäsenvaltioita niiden omasta vastuusta. Kuinka me voimme saarnata Turkille, kun emme kykene täyttämään velvoitteitamme omissa kotimaissamme? Voimme arvostella Turkkia vasta, kun olemme valmiita arvostelemaan itseämme. Luopukaamme siis saarnaamisesta.
Kolmanneksi naisten tilannetta ei voida tarkastella sivuuttaen miesten asema. Todellisuudessa kukaan ei uskalla mainita tätä itsestään selvää seikkaa, joka on poliittisesti hyvin tarkkaan rajattu, sillä myös miehillä on merkittävä asema tarkasteltaessa sukupuolten tasa-arvoa.
Tapaamisessamme Istanbulissa pääministeri Erdogan vakuutti selkeästi vastustavansa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Kehotin häntä ilmaisemaan tämän julkisesti ja toimimaan hyvänä esimerkkinä turkkilaisille miehille. Ei riitä, että on syvästi vakuuttunut siitä, ettei väkivalta ole ratkaisu. Se on sanottava ääneen poliittisen maineen tukemana.
Toistan siis pääministeri Erdoganille esittämäni vetoomuksen täällä parlamentissa. Ottakaa julkisesti kantaa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan, myös omassa kotimaassanne. Pääministeri Erdogan, toimikaa esimerkkinä, josta miehet voivat olla ylpeitä. Sitten voimme yhdessä edetä ja parantaa naisten tilannetta kotimaassanne.
Lissy Gröner
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän jäsen Bozkurtia siitä, että hän on nyt esitellyt toisen mietinnön naisten valiokunnan puolesta, sekä hänen hyvin järkevästä ja asiantuntevasta lähestymistavastaan aiheeseen. Turkin mahdollinen liittyminen Euroopan unioniin merkitsee, että meidän täällä parlamentissa on asetettava kunniapaikalle ihmisoikeuksien - ja tässä yhteydessä nimenomaan niiden olennaisena osana naisten oikeuksien - kunnioittaminen välttämättömänä edellytyksenä liittymiselle.
Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän jäsenenä katson, että kolme osa-aluetta edellyttää kiireesti työtä. Ensimmäinen on koulutus ja työelämä. Valitettavasti naisten osuus työmarkkinoilla on laskenut vuoden 1998 35 prosentista vain 25 prosenttiin, vaikka lupaavia merkkejä onkin nähtävissä joillakin aloilla - esimerkiksi lakimiehinä ja lääkäreinä toimivien naisten määrässä - mutta jos tarkoituksena on saavuttaa Lissabonin strategian mukainen tavoite, muun muassa naisten 60 prosentin osallistuminen työmarkkinoille, tämä ei ole tavoitteiden mukaista, ja jos Turkki toivoo jäsenyyttä, sen on tiedostettava tämä. Koulutus on keino saada aikaan kehitystä ja muutosta. Valitettavasti varsinkin Turkin itäosissa hyvin suuri osa naisista jää vieläkin sen ulkopuolelle, ja heistä 25 prosenttia on vielä lukutaidottomia.
Myös väkivallan torjumisessa tarvitaan lisää töitä ja välittömästi. Pääministeri Erdogan on sitoutunut siihen, että asiassa tehtäisiin enemmän, mutta tämä ei todellakaan riitä. Naisten turvakotien perustaminen voi olla askel oikeaan suuntaan, ja julkisen keskustelun naisiin kohdistuvasta väkivallasta ja kunniamurhista on jatkuttava.
Lopuksi haluan esittää vetoomuksen Turkin vaalien osalta. Jos Turkin halutaan edistyvän edelleen, on keskusteltava kiintiöistä. Naisten nykyisen parlamentaariseen toimintaan osallistumisen taso - 4 prosenttia kansallisella tasolla ja 1 prosentti kunnallispolitiikassa - on kestämätön, joten nyt on ryhdyttävä pikaisiin toimiin, myös kiintiöjärjestelmän osalta. Tämä on suuri palvelus niin naisille kuin myös Euroopan unionin ja Turkin väliselle yhteistyölle.
Karin Resetarits
ALDE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään turkkilaisten naisten tilanteesta, esitämme Turkille suosituksia ja ehdotuksia, esitämme vaatimuksia ja haluamme maan ehdottomasti muuttuvan. Jäsen Bozkurtin mietintö on hyvä, se edistää demokratiaa ja auttaa parantamaan turkkilaisten naisten elinoloja. Kuitenkin kaikki tämä, mitä tällä viikolla vaadimme Turkilta edellytyksenä sen liittymiselle, on sellaista, mitä voisimme edellyttää myös itseltämme. Lopettakaamme nyt kerta kaikkiaan perusoikeuksien epääminen eurooppalaiselta etniseltä ryhmältä. Sallikaamme heidän esittää pyyntönsä ja vaatimuksensa täällä parlamentissa. Sallikaamme heidän vihdoinkin tehdä kauppaa EU:n ja muun maailman kanssa. Sallikaamme heidän tulla kouluihin ja korkeakouluihin laillisesti, ja tunnustakaamme heidän pätevyytensä. Sallikaamme heidän osallistua eurooppalaisiin urheilutapahtumiin. Lopettakaamme syrjintä EU:ssa.
Tiedätte kyllä, keistä puhun. Puhun etnisestä ryhmästä, joka vuonna 2004 äänesti ylivoimaisella enemmistöllä Euroopan unioniin liittymisen puolesta ja pyrki yhdistymään kotimaansa toisen etnisen ryhmän kanssa ja jonka eristyksen me lupasimme tuolloin lopettaa. Puhun kyproksenturkkilaisista. Mikä kortti Euroopan unionilla on hihassaan? Mikä on se asia, josta olemme perustellusti erityisen ylpeitä? Sekö, että Euroopan yhteisö on rauhanturvahanke? Kuinka me sitten voimme niin välinpitämättömästi kääntää selkämme, kun EU:n jäsenvaltiolla on vakavia ongelmia kahden etnisen ryhmän rauhanomaisessa rinnakkaiselossa, kun se tarvitsee YK-joukkoja, on ylimilitarisoitunut ja pursuaa sotilaita ja aseita? Jos kristillinen kulttuuri ja muslimikulttuuri eivät kykene yhteiseloon Kyproksella, kuinka se olisi mahdollista Euroopan unionin paljon monimutkaisemmassa rakenteessa? EU:n uskottavuus kärsii, koska se ei sitoudu riittävällä tavalla käsittelemään omia ongelmiaan. Se ei voi olla rauhanomaisesti yhdistynyt niin kauan kuin Kypros on jaettu saari. Auttakaamme sekä turkkilaisia että kyproksenturkkilaisia naisia hyödyntämään oikeuksiaan.
Sebastiano  Musumeci
UEN-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi kiitän esittelijää hänen meille esittelemänsä mietinnön erinomaisesta rakenteesta. Asiakirjassa tarkastellaan erityisen merkittäviä aiheita ja kuvataan naisten asemaa Turkissa ja näin ollen myös Euroopan unionissa.
Monet sanovat, että Turkin edistymistä matkalla kohti EU:n jäsenyyttä on arvioitava ensin ihmisoikeuksien kunnioittamisen perusteella ja sitten miesten ja naisten välisen tasa-arvon perusteella. Olemme samaa mieltä, mutta minusta naisten olisi saatava Turkissa yhdenvertaiset oikeudet riippumatta siitä, haluavatko he liittyä Euroopan unioniin. Tämä asia on perustavaa laatua oleva kysymys missä tahansa nykyaikaisessa ja demokraattisessa valtiossa, mutta valitettavasti tässä yhteydessä Euroopan unionikaan ei ole kovin ansioitunut takeiden ja oikeuksien vaalijana.
Esittelijä korostaa erityisesti turkkilaisten naisten äärimmäisen vähäistä edustusta valta-asemissa, ja 41 kohdassa ehdotetaan lyhyen aikavälin lääkkeeksi väliaikaista kiintiöjärjestelmää. Suhtaudun tähän epäilevästi. Jos kiintiöjärjestelmä ei osoittautunut tehokkaaksi meillä Euroopan unionissa, miksi se toimisi Turkissa?
Mietinnössä sovellettu lähestymistapa herättää minussa kaksi ristiriitaista reaktiota. Toisaalta olen iloinen, ettei siinä viitata kidutustapauksiin tai poliisin väkivaltaan mielenosoitusten aikana, mutta toisaalta panen huolestuneena merkille, että hyvin monet ongelmat, kuten naisten lukutaidottomuus ja kunniamurhat, ovat edelleen huolestuttavan yleisiä. Pelkään, että asioiden korjaamiseen kuluu vielä paljon aikaa, paljon enemmän aikaa kuin optimistit ennustavat.
Feleknas Uca
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän jäsen Bozkurtia mietinnöstä, jossa kuvataan oikein hyvin naisten tilannetta Turkissa. Kahden vuoden kuluttua ensimmäisestä mietinnöstä ja huolimatta hienoisesta edistymisestä katson, että naisten ja miesten välisessä tasa-arvossa on Turkissa vielä vakavia puutteita. Ongelma perustuu suurelta osin korkeaan lukutaidottomien osuuteen, joka on 25 prosenttia, joillakin alueilla jopa 40 prosenttia, ja naisten hyvin vähäiseen määrään paikallisissa tai kansallisissa päätöksentekoasemissa.
Mielestäni vieläkin järkyttävämpää on kuitenkin edelleen jatkuva naisiin kohdistuva väkivalta. Jäsen Bozkurt omaksuu mietinnössään perustellusti kriittisen kannan siihen, ettei tästä valitettavasti ole vieläkään tarkkoja tietoja, ja minusta on hämmentävää, ettei 70 miljoonan kansalaisen Turkissa ole enempää kuin 30 naisten turvakotia, vaikka Turkin lainsäädännössä edellytetään väkivallan uhrien suojapaikan rakentamista yli 50 000 asukkaan yhteisöihin.
Kunniamurhien tilanteesta saa vaikutelman, että niiden määrä olisi vähentynyt koventuneiden rangaistusten vuoksi, mutta en voi välttää huolta siitä, että lisääntyneet itsemurhatapaukset tietyillä alueilla kätkevät taakseen kunniamurhia. Turkin hallitus ei voi - se ei saa - jäädä toimettomaksi ja antaa tällaista tapahtua. Sen on kerättävä luotettavaa tietoa ja perustettava naisten keskuksia, jotka tarjoavat väkivallan uhan alaisiksi joutuneille naisille sekä suojelua että henkistä tukea. Tämä on ainoa tapa tarjota naisille ja tytöille alusta alkaen mahdollisuus päästä vahingoittumattomana toivottomalta vaikuttavasta tilanteesta.
Urszula Krupa
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, mietinnössä naisten asemasta Turkin yhteiskunnallisessa, taloudellisessa ja poliittisessa elämässä vaaditaan panemaan entistä tehokkaammin täytäntöön yhteisön periaatteita, jotka koskevat tasa-arvoa ja naisten oikeuksia. Tässä vaiheessa on kuitenkin ilmeistä, että Euroopan unionin moninaisuus merkitsee, ettei monilla sen suosituksilla ole ollut toivottua vaikutusta ja että ne saavat aikaan erilaisia konflikteja sen lisäksi, että ne - iskulauseiden vastaisesti - riistävät vapauden.
Näiden kahden yhteiskunnan välillä on valtavia kulttuurisia, uskonnollisia ja moraalisia eroja, ja tämän vuoksi olisi asianmukaisempaa antaa turkkilaisille naisille välineet omien ongelmiensa ratkaisemiseen omalla tavallaan sen sijaan, että annetaan tietty ajattelutapa ja ratkaisuja, jotka ovat vieraita heidän omille perinteilleen ja kulttuurilleen. Yhteisömme perustuu ihmisarvon ja kansakuntien vapauden periaatteisiin, kuten todetaan lukemattomissa asiakirjoissa, ja tehtävämme on tarjota tukea köyhyyden ja väkivallan torjumiseksi ja koulutuksen edistämiseksi sen sijaan, että tyrkytämme turkkilaisille vierasta maailmankatsomusta, mikä sellaisenaan on juuri sitä pakottamista, jota Euroopan unionin ei pidä suvaita.
Andreas Mölzer
ITS-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, vaikka naisten oikeudellinen asema Turkissa onkin jonkin verran parantunut, olemme vielä kaukana siitä, että voitaisiin puhua menestyksestä. Kun tarkastellaan asioiden käytännön toteutumista ja väestön suuren enemmistön asenteita, on aivan selvää, että suurin osa näistä parannuksista on toteutunut vain paperilla.
Teoriassa esimerkiksi perheväkivalta - joka tilastojen mukaan on yleistä - on nyt avioeroperuste, mutta avioeroja otetaan Turkissa vähemmän kuin muissa kehitysmaissa. Kuinka voidaan väittää oikeusvaltioperiaatteen toteutuvan, kun valtio keskeyttää syytteeseenpanon epäillyn vastustaessa syytettä ja kun naiset, jotka kokevat itsensä uhatuiksi, saavat vain harvoin poliisin suojelua? Mitä järkeä on tehdä parannuksia lainsäädäntöön, kun tuomioistuimet tulkitsevat sitä järjettömällä tavalla?
Katson myös, että naisten yleinen lukutaidottomuus sekä pakkoavioliittojen suuri määrä, puhumattakaan lisääntyvistä itsemurhiksi naamioiduista kunniamurhista, puhuvat puolestaan, eivätkä tapaukset, joissa heikosti koulutetut naiset menettävät työpaikkansa - joissa he saattavat hyvinkin työskennellä orjuutta muistuttavissa olosuhteissa - edes näy virallisissa tilastoissa.
Tällainen työttömyysasteen ja siitä seuraavan jatkuvan laajamittaisen maastamuuton uhan vääristeleminen on riittävä syy, jotta EU painaisi hätäjarrua, sillä tapa, jolla naisia kohdellaan turkkilaisessa yhteiskunnassa, sekä heidän asemansa siinä on minusta jälleen yksi todiste siitä, ettei Turkki ole eurooppalainen valtio eikä siitä koskaan tule sellaista.
Heide Rühle
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, pyydän aluksi anteeksi myöhäistä saapumisajankohtaani, sillä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan koordinaattorien tapaaminen pidätteli minua. Olen hyvin tyytyväinen naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan jäsen Bozkurtin johdolla esittelemään mietintöön, sillä se on tasapuolinen ja rakentava, siinä korostetaan niin naisten asioissa saavutettua edistystä kuin myös jäljellä olevia puutteita ja siinä todetaan tarve edetä jatkuvasti ja määrätietoisesti sillä uudistusten tiellä, jonka Turkki on valinnut.
Turkin pääministeri Erdogan tekisikin viisaasti - vaikka hänellä onkin vaalitaisteluja käytävänä - jos hän kiirehtisi sukupuolten tasa-arvoa koskevaa politiikkaa ja kannustaisi naisia itsenäiseen työhön. Mietinnössä esitetään kattava katsaus naisten asemasta Turkin yhteiskunnallisessa, taloudellisessa ja poliittisessa elämässä. On hyvä, että suunnitellaan toimenpiteitä naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi, kuten aloitteessa, jolla asepalveluksessa oleville sotilaille sekä poliisikouluissa annetaan naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä koskevaa koulutusta. Lähestymistavan merkittävin puolestapuhuja on Turkin naisten oikeuksista vastaava ministeri, ja aloite on tärkeä ja hyvä, sillä vain tällaisilla aloitteilla voidaan muuttaa asenteita - ja niiden on muututtava. Pääministeri Erdoganin kiertokirje, jonka hän antoi vastauksena Turkin parlamentin mietintöön naisiin kohdistuvasta väkivallasta sekä kunnian ja moraalin verukkeella tehdyistä murhista, on askel oikeaan suuntaan, sillä siihen sisältyy useita erilaisia naisten asioita koskevia näkökohtia ja siinä ohjataan kaikkia ministeriöitä, julkisia instituutioita ja paikallisviranomaisia johdonmukaisesti torjumaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. On kuitenkin todettava, että seuraavaksi on annettava sitovat ja yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt, eikä sellaisia vielä ole näköpiirissä, sillä kiertokirje on voimaton ele niin kauan kuin yksityiskohtaisia sääntöjä tarvittavien toimenpiteiden täytäntöönpanosta tai seuraamuksia sääntöjen noudattamatta jättämisestä ei ole.
Aivan viime aikoina naisiin kohdistuvan väkivallan torjunnassa saadut kokemukset osoittavat, kuinka tärkeätä tuomioistuinten, hallinnon, poliisin ja terveysviranomaisten kaltaisten julkisten elinten osallistuminen toimintaan on, sillä tässäkin tarvitaan ajattelutavan muutosta. Aivan liian usein viranomaiset ovat käännyttäneet suojelua hakevia naisia, jotka ovat sitten joutuneet perheväkivallan uhreiksi. Tämän vuoksi vetoamme Turkin hallitukseen, jotta se antaisi väkivaltaa kokeneille naisille kaiken näiden tarvitseman suojelun ja jotta se käynnistäisi oikeudellisen tutkimuksen ja asettaisi vastuuhenkilöt syytteeseen tapauksissa, joissa julkiset instituutiot eivät suojele uhreja. Valtion instituutioiden on myös tehtävä entistä tiiviimpää yhteistyötä riippumattomien naisjärjestöjen kanssa ja tuettava niitä taloudellisesti.
Daniel Hannan
(EN) Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa ei todellisuudessa ole kyse turkkilaisista naisista. Turkissa oli naispuolinen hallituksen päämies jo 14 vuotta sitten. Kaikista EU:n 27 jäsenvaltiosta 18 valtiota ei ole vielä saavuttanut tätä merkkipaalua. Se ei kuitenkaan estä tätä parlamenttia läksyttämästä Ankaraa naisten poliittisesta edustuksesta.
Tässä mietinnössä on pikemminkin kyse Turkin jäsenyyshakemuksesta. Siinä vaaditaan esimerkiksi kurdinaisten ryhmien nimenomaista tunnustamista. Tämä on tahallista Ankaraan kohdistuvaa provokaatiota, sillä se on pitkään pitänyt kiinni siitä, että kaikki Turkin kansalaiset ovat tasa-arvoisia perustuslain edessä. Jälleen kerran Turkille asetetaan tiukempia ehtoja kuin yhdellekään aiemmalle jäsenehdokkaalle. Nalkutamme turkkilaisille itsepintaisesti Kyproksesta, vähemmistöjen asemasta ja Armenian verilöylystä. Tuomitsemme heidät joka tapauksessa. Jos he tukahduttavat islamilaisuuden, me syytämme heitä autoritaarisuudesta. Jos he eivät sitä tee, me syytämme heitä fundamentalismista. Totuus on, että täällä parlamentissa on paljon niitä, jotka määrätietoisesti pyrkivät Gladstonen häpeällisen lausahduksen mukaisesti käännyttämään turkkilaiset kimpsuineen kampsuineen pois Euroopasta. Eivät he oikeasti ole huolissaan ihmisoikeuksista. He ovat huolissaan siitä, että värikäs, ylpeä ja itsevarma muslimivaltio jarruttaisi heidän unelmaansa liittovaltiosta nimeltä Eurooppa.
Vaikken olekaan samaa mieltä heidän kanssaan, tunnustan kyllä näkemyksen legitiimiyden. Olisi kuitenkin ollut kaikkien osapuolten kannalta parempi, jos Bryssel olisi rehellisesti kieltäytynyt jäsenyyshakemuksesta heti alussa ja ryhtynyt sitten työstämään ystävällismielisiä kahdenvälisiä suhteita. Sen sijaan me kuljetamme Turkkia nuorassa kenties vielä kymmenen tai 15 vuotta, kiristämme siltä tuskallisia myönnytyksiä ulko- ja sisäpolitiikassa, pakotamme sen omaksumaan kymmeniätuhansia sivuja yhteisön säännöstöä ja vasta sitten hylkäämme sen jäsenyyden.
Hyvät kollegat, ei näin pidä kohdella liittolaisvaltiota, kansakuntaa, joka suojeli Euroopan lippuja Neuvostoliiton totalitarismia vastaan puolen vuosisadan ajan ja jonka saatamme odottaa tekevän sen vielä toisenkin kerran uskonnollista fanatismia vastaan. Turkkilaisilla on oikeus ylpeyteen aivan kuten muillakin kansoilla. Käyttäessään asemaansa tällä tavalla väärin EU on vaarassa saada aikaan juuri sen, mitä se väittää pelkäävänsä: länsivastaisen tunteen heräämisen kansassa, joka on jo kauan ollut ystävämme.
Zita Gurmai
(HU) On hyvin tärkeää vahvistaa edelleen Turkin demokraattista toimielinjärjestelmää ja saada aikaan ne uudistukset, jotka edistävät Euroopan yhdentymistä. Euroopan parlamentin viime vuoden lopulla antamassa mietinnössä todettiin uudistusprosessin hidastuneen ja korostettiin erityisesti sitä, ettei naisten oikeuksien takaaminen ole edistynyt riittävällä tavalla.
On mahdotonta hyväksyä sitä, että turkkilaiset naiset kokevat syrjintää lähes jokaisella elämän alueella - työmarkkinoilla, päätöksenteossa ja koulutuksessa - ja että he ovat hyvin epäedullisessa asemassa miehiin nähden. Lainsäädännön takaamat oikeudet ovat hyödyttömiä, jos niiden käytännön täytäntöönpanoa ei varmisteta.
Parhaiten näiden oikeuksien toteutuminen on mahdollista Turkin hallituksen poliittisella tahdolla. Jotta näin tapahtuisi, tarvitaan poliittista vuoropuhelua, johon osallistuvat myös kansalaisyhteiskuntaa edustavat järjestöt. Tiedotuskampanjat ovat tehokkain tapa kiinnittää yhteiskunnan huomio naisten oikeuksien takaamiseen.
Jatkuva naisiin kohdistuva väkivalta on järkyttävää, eikä sitä voida hyväksyä valtiossa, joka pyrkii hyväksymään Euroopan yhdentymisen perusperiaatteet. Turkin hallituksen on löydettävä sopivat välineet tämän häpeällisen ongelman ratkaisemiseksi ja asteittaiseksi poistamiseksi. Tässä Euroopan unioni voi auttaa jakamalla kokemuksia ohjelmistaan ja parhaista käytännöistään.
Toivon, että Turkki on halukas vastaanottamaan apua ja että se todella toteuttaa toimia ongelman ratkaisemiseksi. Kiitän kollega Bozkurtia hänen työstään, sillä mietintö on erinomainen, ja suosittelen sen hyväksymistä.
Marios Matsakis
(EN) Arvoisa puhemies, onnittelen jäsen Bozkurtia koko sydämestäni hänen erinomaisesta ja merkittävästä mietinnöstään, joka on minusta sitäkin merkittävämpi, koska sen laatija on turkkilaista syntyperää oleva eurooppalainen nainen, joka tuntee ja ymmärtää turkkilaisen, islamilaisen, osittain maallisen ja osittain fundamentalistisen yhteiskunnan erityisolosuhteet.
Naisia pidettiin turkkilaisessa yhteiskunnassa vuosien ajan pikemminkin esineinä kuin ihmisinä. He ovat kärsineet valtavasti, ja vasta viime vuosina tämä surullinen tilanne on alkanut parantua. Vaikka askelia oikeaan suuntaan onkin otettu, on kuitenkin vielä kovin paljon tehtävää. Katson todellakin, ettei edistyminen ole vastannut toiveitamme. Suurissa osissa Turkkia, varsinkin sen kaakkoisosissa, naisia todellakin kohdellaan vieläkin toisen luokan kansalaisina ja heitä syrjitään törkeästi. Naisten lukutaidottomuusaste on ennätyksellinen tässä yhteisöön suuntaavassa valtiossa. Myös naisiin kohdistuvan väkivallan määrää ja laajuutta on mahdotonta hyväksyä, ja valitettavan monissa tapauksissa suuri osa turkkilaista yhteiskuntaa hyväksyy sen tavanomaisena. Halveksittavia, rikollisia ja vastenmielisiä kunniamurhia tapahtuu edelleen aivan liian usein turkkilaisissa kylissä ja kaupungeissa.
On totta, että Turkin hallitus pyrkii jonkin verran korjaamaan tilannetta. Hiljattain on esimerkiksi kiinnitetty paljon huomiota naisten parempaan koulutukseen sekä poliisin ja oikeuslaitoksen kouluttamiseen, jotta ne osaisivat asianmukaisesti käsitellä naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Parhaillaan toteutetaan maanlaajuista tiedotuskampanjaa ja lainsäädännön täytäntöönpanoa tiukennetaan, mutta tällä ei ole ollut toivottuja vaikutuksia, sillä radikaaleja muutoksia tarvitaan myös politiikan keskiössä.
Pääministeri Erdogan kiinnitti itse hiljattain huomiota Turkin "deep state" -ilmiöön, joka vastustaa hänen hallituksensa uudistuksia ja taistelee parlamentaarista demokratiaa vastaan. Tämä "deep state", jota tukevat pääasiassa armeija ja muut äärikansalliset liikkeet, hankaloittaa edistystä Turkissa - ja sivumennen sanoen, hyvä kollega Resetarits - pitää Kyproksen turkkilaiset erityksissä ja Kyproksen jakautuneena. Tällaiset voimat eivät halua vapauttaa naisia tasa-arvoisiksi miesten kanssa. Velvollisuutemme on tukea tätä mietintöä ja vapauttaa Turkin naiset.
Lydia Schenardi
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kollegani Bozkurtin mietintö on selkeä, ja lisäksi siinä esitetään erinomainen yhteenveto naisten oikeuksien surullisesta tilanteesta Turkissa.
Kaikista Turkin viranomaisten aiejulistuksista ja ihmisoikeuksia koskevista näennäisistä uudistuksista huolimatta todellisuus on kuitenkin se, että perheväkivalta, kunniamurhat ja pakkoavioliitot lisääntyvät edelleen ja että naisten syrjintä työpaikoilla ja koulutuksessa jatkuu.
Tämän ei kuitenkaan pidä saada meitä unohtamaan, että vaikka nämä naisten oikeuksiin kohdistuvat rikkomiset ovat vastoin ihmisoikeuksien käsitteitä sellaisina kuin ne esitetään esimerkiksi perusoikeuskirjassa, totuus on, ettei Turkki ole eurooppalainen valtio eikä sen tulevaisuus ole Euroopan unionissa.
Vaikka kävisi ilmi, että kaikki Kööpenhaminan huippukokouksessa asetetut taloudelliset, oikeudelliset ja sosiaaliset edellytykset täyttyisivät, Turkki, jonka väestöstä 99 prosenttia on muslimeja ja jonka alueesta 94 prosenttia sijaitsee Aasiassa, ei kuitenkaan jaa meidän arvojamme, jotka ovat leimallisesti kristillisiä ja humanistisia.
Turkki on kaunis valtio, hieno valtio, jossa asuu rohkeita, ylpeitä ja vieraanvaraisia ihmisiä. Meidän on tietenkin säilytettävä nykyiset erityissuhteemme Turkkiin osana tulliliittoa, mutta Turkki ei voi eikä saa koskaan eikä missään olosuhteissa liittyä Euroopan unioniin.
Joel Hasse Ferreira
(PT) Arvoisa puhemies, prosessiin, jossa arvioidaan sitä, kuinka Turkki täyttää EU:n liittymisedellytykset, liittyy jatkuva edistymisen arviointi erityisesti ihmisoikeuksien alalla.
Tässä yhteydessä jäsen Bozkurtin erinomaisessa mietinnössä korostetaan erityisesti sitä, kuinka turkkilaisten naisten asema kehittyy, ja kiitän esittelijää tästä. Haluan tarkastella muutamaa mietinnössä esitettyä suositusta: työmarkkinaosapuolten kannustaminen edistämään enemmän naisten osallistumista sosiaalista vuoropuhelua käyviin elimiin, Turkin viranomaisten kannustaminen luomaan seurantajärjestelmän tyttöjen pitämiseksi opetusjärjestelmän parissa, pakollisen kiintiöjärjestelmän - tällaisia on käytössä Iberian niemimaalta aina Skandinaviaan - hyväksyminen, jolla taataan naisten oikeudenmukainen edustus vaalilistoilla, määräyksen antaminen tuomareille soveltaa uusia lakeja, jotta kunniarikoksista ja pakkoavioliitoista rangaistaisiin ankarasti, kampanjan käynnistäminen, jotta välitetään koko yhteiskunnalle mielikuva naisista taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä eteenpäin vievinä toimijoina sekä työmarkkinaosapuolten ja eräiden kansalaisjärjestöjen ottaminen mukaan naisten asemaa käsittelevään neuvoa-antavaan lautakuntaan.
Jäsen Bozkurtin mietintö on näin ollen erinomainen panos Turkin naisten tilanteen arviointiin. Hyvät kollegat, käytän tilaisuutta hyväkseni kertoakseni teille, että naisten tilannetta voidaan parantaa kaikkialla Euroopassa. Portugalilaiset äänestivät eilen kansanäänestyksessä raskauden keskeytyksen sallimisen puolesta. Se oli suuri päivä Portugalille ja aivan loistava päivä naisille.
Frank Vanhecke
(NL) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä ei kenties ollut esittelijän tarkoituksena, mutta on kiistatonta, että Bozkurtin mietintö kuvaa jälleen kerran sitä, ettei Turkki yksinkertaisesti kuulu Eurooppaan. On toki väärin ajatella, että Turkki on valtio, jossa on yksinkertaisesti korjattava muutama asia, että kaikki voidaan ratkaista muutamalla uudella lailla ja säännöllä tai omaksumalla joitakin kymmeniätuhansia sivuja yhteisön säännöstöä ja että näin luotaisiin uusi Euroopan unionin jäsenvaltio. Ajatus on mieletön. Ensinnäkin eurooppalaiset asuvat tarkkaan määritetyllä maantieteellisellä alueella, eikä Turkki kuulu tähän alueeseen. Lisäksi eurooppalaiset kansat muodostavat aivan erityisen lainsäädännöllisen ja arvojen yhteisön, ja tämä käsittää muun muassa sukupuolten välisen tasa-arvon. Muita merkittäviä aloja ovat kulttuuri, mentaliteetti ja jopa uskonto, kun uskonto, tässä tapauksessa islam, ei rajoitu sisäiseen oivallukseen vaan haluaa määrätä vanhentuneita ja usein täysin tuomittavia sääntöjään koko yhteiskuntaan. Palatakseni mietinnön aiheeseen totean, että Turkki on epäilemättä kaikkein nykyaikaisin islamilainen valtio, mutta mitä tulee naisten oikeuksiin, se on edelleen takapajula. Se on todellakin islamilainen valtio, jossa naiset katsotaan alempiarvoisiksi, eikä tämä tilanne parane islamin vahvistaessa asemiaan vaan pikemminkin päinvastoin. Meidän on siis lakattava hoitamasta oireita varsinaisen syyn sijaan, ja syy on se, että Turkki voi hyvinkin olla naapurivaltiomme muttei voi koskaan tulla eurooppalaiseksi valtioksi.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Arvoisa puhemies, se, etteivät naiset osallistu Turkin yhteiskunnalliseen, taloudelliseen ja poliittiseen elämään, on pääasiassa seurausta siitä, ettei heillä ole asianmukaista pääsyä koulutukseen. Vaikka aikaansaatuja muutoksia onkin syytä arvostaa, on todettava, että lukutaidottomuus on edelleen hyvin yleistä Turkin naisten ja tyttöjen parissa. Unicefin arvioiden mukaan 600 000-800 000 turkkilaista tyttöä jää vuosittain pois koulusta, koska heidän perheensä kieltävät koulunkäynnin tai koska pelkkä kouluun meneminen on vaikeaa.
Turkkilaiset naiset kohtaavat kuitenkin muitakin ongelmia. Naisiin kohdistuva väkivalta on yleistä, ja kunniamurhat sekä pakkoavioliitot rikkovat yksilön perusoikeutta tehdä itse omaa elämäänsä koskevat päätökset. Joissakin Turkin kaakkoisosissa tyttöjen syntymää ei edes rekisteröidä, ja tämän vuoksi heillä ei ole oikeutta esimerkiksi koulutukseen tai terveydenhuoltoon.
Naisilla on hyvin vähäinen asema Turkin poliittisessa elämässä, eikä Turkin parlamentissa ole pysyvää naisten oikeuksien ja tasa-arvon valiokuntaa. Turkin hallituksen on pantava naisten oikeuksia koskeva lainsäädäntö täytäntöön mahdollisimman pian, jotta oikeuksia voidaan soveltaa käytännössä. Tuomioistuinten, poliisin ja terveydenhuollon kaltaisten julkisten instituutioiden on taattava suojelu ja tarjottava apua naisille, jotka ilmoittavat heihin kohdistuneesta väkivallasta. Myös työmarkkinaosapuolilla on merkittävä asema naisten oikeuksien edistäjänä, ja niiden on järjestettävä keskustelua ja kursseja edistääkseen kuvaa naisista Turkin tasa-arvoisina kansalaisina, joilla on merkittävä asema valtion taloudellisessa ja poliittisessa elämässä.
Lopuksi onnittelen jäsen Bozkurtia hänen merkittävästä mietinnöstään, jonka avulla toivon saatavan aikaan lisää myönteisiä muutoksia naisten asemaan Turkissa.
Teresa Riera Madurell
(ES) Haluan aluksi kiittää jäsen Bozkurtia hänen tekemästään työstä sekä siitä, että hän on seurannut naisten tilannetta Turkissa. Hänen hyvän työn ansiosta naisten oikeuksia tarkastellaan samalla tasolla muun politiikan kanssa. Uskon teidän tehneen näin historiaa, jäsen Bozkurt. Onnitteluni!
Seurattuani tiiviisti tätä prosessia, ensimmäistä mietintöänne, naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan valtuuskunnan hyvin mielenkiintoisia tapaamisia Istanbulissa ja Ankarassa ja nyt tätä toista mietintöä, minun on sanottava, että olen kansanne samaa mieltä siitä, että meidän on varmistettava, ettei naisten oikeuksia koskevaa lainsäädäntöä kumota.
Vaikka lainsäädännön parantaminen onkin tällä alalla ollut yleisesti menestyksekästä, meidän on luotava asianmukainen ympäristö, joka mahdollistaa lainsäädäntöuudistusten soveltamisen. On hyvin vaikeaa jatkaa uudistuksia, jos merkittäviä lainsäädäntöön sisällytettyjä muutoksia ei panna täytäntöön käytännössä. Naisten on voitava nähdä tilanteen paranevan jokapäiväisessä elämässään. Kyse ei ole pelkästään siitä, että heillä on oikeuksia, vaan heidän on myös voitava käytännössä valittaa, jos oikeuksia ei kunnioiteta. Vain nopeuttamalla lainsäädäntöuudistusten käytännön soveltamista koko alueella voimme varmistaa, että naisten oikeuksia koskevaa uutta lainsäädäntöä ylläpidetään.
Haluan myös korostaa, että Turkin viranomaisten halukkuus puuttua naisiin kohdistuviin väkivaltatapauksiin sekä hyväksyä positiivisten toimien hyödyntäminen sukupuolten välisen eriarvoisuuden torjumiseksi on hyvin merkittävää.
Lopuksi haluan korostaa, että minusta hallituksen vuoropuheluhalukkuus sekä halukkuus koordinoida tasa-arvon alalla toimivia naisjärjestöjä entistä paremmin ja näin myös esittelijän ehdotus siitä, että Euroopan komissio tarjoaisi tukea yhteistyön helpottamiseksi, ovat hyvin myönteisiä seikkoja. Vielä kerran paljon onnea, jäsen Bozkurt.
Meglena Kuneva
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia tästä keskustelusta ja parlamentin jäseniä heidän huomioistaan. Uskon, että olemme yhtä mieltä siitä, että viimeaikaisesta myönteisestä kehityksestä huolimatta naisten oikeuksia koskevaa tilannetta Turkissa on vielä parannettava. Vaikka lainsäädännön parantamisessa onkin edistytty, haasteena on vielä sen täytäntöönpano, jonka on nopeuduttava.
Odotamme nyt lisää myönteistä kehitystä ja toivomme, että Euroopan parlamentin ja komission toimet edistävät tätä prosessia. Viimeisenä muttei vähäisimpänä haluan korostaa kansalaisyhteiskunnan osallistumisen merkitystä näissä pyrkimyksissä.
Mainitsen lyhyesti joitakin lukuja, jotka saattavat kiinnostaa teitä. Tämä liittyy komission myöntämiin varoihin. Naisiin kohdistuvan perheväkivallan torjuminen 2,968 miljoonaa euroa, kansalaisyhteiskunnan vahvistaminen liittymistä edeltävässä menettelyssä 2,5 miljoonaa euroa, perheväkivaltaa kärsineiden naisten turvakotien perustaminen 8,5 miljoonaa euroa. Komissio jatkaa tämän mietinnön aiheena olevan toiminnan tukemista näillä ja monilla muilla toimilla.
Kiitän vielä kerran esittelijää hänen erinomaisesta työstään.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.
