A környezet büntetőjogi védelme (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Jogi Bizottság nevében Nassauer úr jelentése a környezet büntetőjog általi védelméről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslatról - C6-0063/2007 -.
Hartmut Nassauer
előadó. - (DE) Elnök úr, az Európai Unió a büntetőjog eszközéhez folyamodik. Más szóval, a jövőben az Európai Unió nevében ítéletek fognak születni, és ezeket a hatásköröket eleinte a környezetvédelmi jog megsértéseinek tekintetében fogják alkalmazni. Ez figyelemre méltó, messzire mutató lépés, mivel a büntetőjog jelenleg kívül esik az Európai Unió illetékességi körén. Mi több, éppen ez a tagállamok nemzeti szuverenitásának egyik alapvető területe.
Pontosan ezért történt, hogy az Európai Bíróságtól két döntésre is szükség volt, hogy előkészítsék a terepet ezen irányelv számára. Ez önmagában is érdekes, mivel mind a Tanács, mind a Bizottság és a Parlament régóta egyetértett abban, hogy a büntetőjogi intézkedések a környezetvédelmi jog végrehajtásának érvényes eszközét képezik. Így is hosszú évekbe telt azonban, amíg sikerült megállapítani, hogy az ilyen intézkedések esetén kié a felelősség - kerethatározatok alapján a tagállamoké, vagy egy irányelv alapján a Közösségé.
Az Európai Bíróság nem meglepő módon a Bizottság által elfogadott álláspontot támogatta. Most, hogy a konfliktus eloszlott, valószínűleg nem is fog újra felbukkanni, mivel az új Lisszaboni Szerződés foglalkozik a problémával, és a Bíróság döntéseinél is határozottabban foglal állást a Közösség javára.
Voltaképpen ez az oka, hogy első olvasat alapján megállapodásra jutottunk. El akartuk kerülni, hogy az egész eljárást újra kelljen kezdeni az alapoktól, ha az idén nem jön létre megoldás. Tekintettel az anyagi jogalapban történt változásra, és figyelemmel a közelgő európai választásokra, kétségkívül hosszú idő telhet el így is addig, amíg a megfelelő jogszabály hatályba léphet. Ezért helyezkedtünk egyhangúlag arra az álláspontra, hogy minden erőfeszítésünkkel arra kell törekedni, hogy első olvasat alapján megoldásra jussunk. A többes szám első személy használatakor a szlovén elnökségre utalok - külön sajnálva, hogy ma nem képviseltetik magukat a körünkben, mivel a tiszteletükre vettem fel ezt az ízléses nyakkendőt -, valamint a Bizottságra és az árnyékelőadókra, akiknek külön köszönetet szeretnék mondani baráti, építő szellemű, jól informált együttműködésükért. Öröm volt velük együtt dolgozni.
Az új irányelv három pilléren nyugszik, amit szeretnék most legalább röviden felvázolni. Mindenekelőtt nemcsak azokat a bűncselekményeket határoztuk meg, amelyek eztán büntethetők lesznek, hanem egy mellékletben azokat a konkrét rendelkezéseket is összegyűjtöttük, amelyek alapján az elkövetők ellen vádat lehet emelni. Ez összhangban van a "nincs büntetés törvény nélkül” jogelvvel. A büntethetőség nem bármely bűncselekményre fog vonatkozni, hanem kifejezetten a mellékletben pontosan meghatározott jogi rendelkezések valamelyikének megsértésére. Ezt az elvet fontos volt belefoglalni a jogszabályba.
A második pont némiképpen az arányosság elvének a beépítése. Az irányelv nem szolgálhatja azt a célt, hogy válogatás nélkül mindenkire rászabadítsa a törvényt, aki akár a legkisebb környezetvédelmi kihágást is elköveti, ehelyett a jelentős bűncselekmények ellen kell fellépnie. Ebből kifolyólag az irányelv alapján szabálysértések nem büntethetők.
Harmadszor azt is megállapítottuk, hogy a büntethetőségnek legyen előfeltétele a jogellenes magatartás. Ezt a három elvet egyhangúlag belefoglaltuk a tervezetbe. Szándékosan javítottunk ezenkívül a fogalommeghatározásokon. Most már alig várom a vitát. Előtte azonban hadd mondjak még egyszer köszönetet a Ház valamennyi tagjának, akik lehetővé tették ezt a kompromisszumot.
Elnök
Köszönjük, Nassauer úr. Említette a nyakkendőjének különleges minőségét - nekem is feltűnt, de nem mertem megjegyzést tenni rá. Most, hogy ezt Ön már megtette, örömmel erősítem meg, hogy nekem sem kerülte el a figyelmemet.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Elnök úr, Nassauer úr és én talán nem viselünk teljesen egyforma nyakkendőt, mindazonáltal az elvégzett munkához teljes támogatásomat élvezi, egyben őszinte köszönettel is tartozom neki.
A Bizottság üdvözli a Parlamenttel és a Tanáccsal folytatott tárgyalások kimenetelét és azt a tényt, hogy lehetségesnek tűnik az első olvasatra történő megállapodás. Ez a három intézmény újabb sikere lenne, és arról tanúskodik, elnök úr, hogy az együttdöntési eljárás igen hatékony, még ha összetett, nehéz kérdésekről van is szó. Meg kell mondanom, hogy Nassauer úr mint a Jogi Bizottság előadója, a Környezetvédelmi Bizottság véleményének előadója és az árnyékelőadók kivétel nélkül keményen, konstruktív szellemben együtt dolgoztak a Tanács elnökségével és a Bizottsággal annak érdekében, hogy a háromoldalú informális párbeszédtől eljussanak a mai napon Önök elé tárt kompromisszumig.
Nassauer úr jól elmagyarázta a kérdéseket, ezért én rövidre fogom. Tény, hogy a hatékony környezetvédelem a közösségi politika tényleges, teljes körű átültetésén múlik. A büntetőjog e tekintetben nélkülözhetetlen eszköz. Ha a legsúlyosabb bűncselekményeket tekintjük, az egyetlen igazi elrettentést a büntetőjogi szankciók azonnali alkalmazása jelenti, szem előtt tartva, amint Ön már rámutatott, az arányosság elve tiszteletben tartásának szükségességét.
Bár a Bizottság szerette volna közelíteni egymáshoz a büntetések szintjét, a Bíróság 2007. októberi ítélete a Szerződést jogalapul véve ezt nem teszi lehetővé, a Bíróság döntését pedig tiszteletben kell tartani. Ugyanakkor az irányelv a büntetések szintjének közelítése nélkül is jelentősen hozzá fog járulni a környezet hatékonyabb védelméhez - nem utolsósorban az elrettentő hatása folytán. A környezetvédelmi bűncselekmények meghatározásairól, az ilyen bűncselekményekért való vállalati felelősség mértékéről és a hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciók bevezetésének szükségességéről a tagállamok fognak megállapodni.
Ezért reméljük és bízunk benne, hogy mindez megvalósítható, tekintettel az eddig megtett útra. A környezet büntetőjog általi védelméről szóló európa tanácsi egyezményt 10 évvel ezelőtt itt Strasbourgban írták alá - és még mindig nem lépett hatályba! Éppen ezért legfőbb ideje, hogy létrehozzunk egy hatékony európai jogi eszközt a környezet védelmére a büntetőjog keretei között. Számítok a Parlament támogatására, hogy célunkat késedelem nélkül megvalósíthassuk, egyúttal szeretnék még egyszer köszönetet mondani az előadónak.
Következésképpen, a Bizottság kész megtenni bizonyos nyilatkozatokat, amelyek a jogalkotó intézményekkel elfogadott kompromisszum részét képezik. Elnök úr, most hadd olvassam fel ezeket a nyilatkozatokat.
"1. nyilatkozat: az Európai Bizottság tudomásul veszi a következő, a Parlament Jogi Bizottsága által elfogadott módosítást. "Amennyiben a tevékenység folytatása következtében bizonyos idő elteltével olyan környezeti károk keletkeznek, amelyek az ezen irányelv szerinti büntetőjogi felelősséget vonnak maguk után, a károkozó esetleges szándékos vagy gondatlan cselekedetét arra az időre vonatkozóan kell megállapítani, amikor a bűncselekmény tényállása a tudomására jutott vagy annak a tudomására kellett volna jutnia, nem pedig arra az időre vonatkozóan, amikor tevékenységét megkezdte. Ezzel kapcsolatban figyelembe kell venni, hogy egy engedély előzetes kiadása ilyen körülmények között nem számít megfelelő védekezési alapnak." A Bizottság teljes mértékben megérti az ebben a módosításban kifejezett aggályokat. Ezek az ügyek a tagállamok hatáskörébe tartoznak, és bízunk benne, hogy a tagállamok számításba fogják venni ezeket a fontos kérdéseket.”
"Az Európai Bizottság 2. nyilatkozata: az ezen irányelv B. mellékletéhez kapcsolódó, az egészségről és a biztonságról szóló másodlagos jogszabályt, amely a lakosság és a környezet védelmére hivatott az ionizáló sugárzással járó tevékenységekből eredő veszélyekkel szemben, az Euratom-Szerződés alapján fogadták el. Ezért a tagállamok az irányú kötelezettségei, hogy az irányelvet alkalmazva büntetőjogi szankciókat vezessenek be, az Euratom-Szerződés alapján elfogadott jogszabály rendelkezéseit megsértő, jogellenes magatartásra is kiterjednek, és ezeket az említett jogszabályra hivatkozva kell meghatározni.”
Sajnálom, hogy fel kellett olvasnom ezt a két szöveget, de kötelességem volt megtenni. Mindezek után, elnök úr, teljes figyelmemet a vitának kívánom szentelni.
Dan Jørgensen
Elnök úr, mindenekelőtt azt szeretném mondani, hogy nem csak Nassauer úr nyakkendője érdemli meg a dicséretet. Bőven van okunk méltatni azt is, hogy milyen nagymértékben hozzájárult a kompromisszum megtalálásához ebben a bonyolult kérdésben. Rendkívül fontos döntést készülünk most meghozni. Az EU környezetvédelmi politikájával az az egyik legnagyobb probléma, hogy az egyes országokban nem egységesen hajtják végre, és különösen nem egységesen irányítják az egyes országokban. Ez az a probléma tehát, amire ezzel a nagyszabású, előremutató lépéssel megoldást próbálunk találni. A jövőben biztosítani tudjuk, hogy ugyanazt a jogsértést az elkövetés helyétől függetlenül az EU valamennyi tagállamában egyformán büntessék. Szintén nagy örömmel veszem tudomásul, hogy most már van néhány meghatározásunk arra, mit is takarnak az ilyen jogsértések. Van egy világos listánk, amely hangsúlyozottan nem statikus, hanem dinamikusan változó, és amely megmutatja, mikor sérülnek a környezetvédelmi politika alapvető elvei. A Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottságban sokat foglalkoztunk az élőhelyek különleges védelmének biztosításával, és elégedetten tapasztaljuk, hogy ez bekerült a tervezetbe. Arról is szeretnénk egy kicsivel több részletet megtudni, hogy mennyire lesznek kemények ezek a büntetések. Erre a jelenlegi szerződések alapján sajnálatos módon nem nyílt lehetőség, de összességében nagyon meg vagyunk elégedve az eredménnyel. Nagy előrelépés ez a környezetvédelem számára.
Georgios Papastamkos
Elnök úr, tavaly nyáron Görögország az elmúlt idők egyik legsúlyosabb katasztrófáját szenvedte el. Több mint hatvanan meghaltak, rengeteg sérült volt és a tűz nyomán több ezer hektáron csak a hamu maradt. Ez volt a tragikus mérlege a Peloponnészosz nyugati részén, Attikán és Évián pusztító tüzeknek. Az előző években a Földközi-tenger térségének más uniós országai, például Spanyolország, Olaszország és Portugália is hasonló csapásokat tapasztaltak.
A szándékosan okozott erdőtüzek az emberi életet és a régió természetes gazdagságát egyaránt veszélybe sodorják. Kétségkívül ez korunk egyik legsúlyosabb, legaljasabb bűncselekménye.
Bizottsági irányelvjavaslat született a környezet büntetőjog általi védelméről. Az irányelv nem veszi figyelembe a vonatkozó jogalkotási folyamat végeredményét, amelyet jobban meghatároznak majd a jogi technikai részletek különbségei, mint a lényegi kérdések. Mindazonáltal tettünk egy lépést a helyes irányba: az elkövetkező években ez biztosítani fogja a környezet hatékonyabb védelméhez szükséges, létfontosságú eszközöket.
Szeretnék személyesen is köszönetet mondani az Európai Parlament előadójának, Nassauer úrnak az egyik módosítás egyeztetése során tanúsított érzékenységért, amikor elfogadták az arról szóló rendelkezést, hogy a gyújtogatás cselekménye is bűncselekménynek minősül. Ugyancsak köszönettel tartozom a spanyol küldöttségen belül az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták képviselőcsoportjába tartozó tagoknak, akik támogatták a módosításomat.
Manuel Medina Ortega
a PSE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr, úgy vélem, néhány éven belül az Európai Parlament mai üléséről azt fogják mondani, hogy fontos precedenst teremtett az Európai Unió jogának fejlődésében.
Az Európai Unió büntetőjogi ügyekben elvben nem rendelkezik hatáskörrel, mivel ezen a téren a tagállamok az illetékesek. Mint az előadó már elmondta, a Bíróság két döntése megnyitotta az utat egy bizonyos mértékű - bár korlátozott - közösségi hatáskör előtt a büntetőjog terén.
Jørgensen úr azt mondta, ez nem a harmonizációról szól, hanem a jogszabályok közelítéséről, és e tekintetben úgy vélem, előadóján, Nassauer úron keresztül a Parlament, valamint a Tanács és a Bizottság, a szlovén elnökség és Barrot biztos mind hozzásegítettek egy olyan megállapodás előmozdításához, amely mindenki számára elfogadható.
Mint mondtam, harmonizációról, nem a jogszabályok közelítéséről beszélünk. Harmonizálni fogjuk a bűncselekmények kategóriáit, ami a büntetőjog elve, és ahogyan Nassauer úr jogi pontossággal mondta, a büntetőjogi kategóriák nem lehetnek általános vagy önkényes jellegűek.
Tiszteletben tartjuk az arányosság elvét, ugyanakkor megszüntetjük a minimumszankciókat, és azt az elvet állapítjuk meg, hogy nem lehet úgy üldözni valamely magatartást, hogy közben nem áll rendelkezésre szankció az adott magatartáshoz.
Úgy vélem, a Bizottság nyilatkozata, különösen a gondatlanságról és a felelősség megállapításáról szóló része segíteni fog minket a további előrehaladásban e kérdésben. Pillanatnyilag nem tudunk továbblépni, és szerintem erre csak akkor leszünk ismét képesek, ha az új alkotmányos szabályokkal lényegi változások történnek az európai uniós jogban. A Parlament azonban a Tanáccsal és a Bizottsággal együtt minden tőle telhetőt megtesz a környezetvédelemről szóló jogszabály és az ennek megfelelő, büntetőjogi szabályozások megerősítése érdekében, összhangban az Európa Tanács régi egyezményével, amely a környezetvédelmi szabályozások megsértése esetére előírta a büntetőjogi felelősség megállapítását. Köszönöm a figyelmet!
Diana Wallis
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, amint már elhangzott, köszönettel tartozunk Nassauer úrnak ezért az első olvasatra született megállapodásért; emellett külön meg kell köszönnünk a Bizottságnak, hogy hozzásegített ahhoz, hogy végül eljussunk eddig a pontig.
Mint azt Medina úr az imént elmondta, ez egy emlékezetes első olvasatra született megállapodás volt, és az is marad. Az együttdöntési folyamat fejlődésében történelmi jelentőségű, különösen az, hogy e Ház is részese a büntetőjoghoz kapcsolódó büntetések meghatározásának. Valóban figyelemre méltó fejlemény. Ez az irányelv legalább jogbiztonságot hoz majd egy olyan területre, ahol a múltban meglehetősen méltatlan pingpongjátszmáknak voltunk szemtanúi az Európai Bíróság és az európai törvényhozás különféle ágai között Most végre számíthatunk valamilyen bizonyosságra és érthetőségre.
Mindezeknél fontosabb azonban, hogy a környezet védelme szempontjából nagyot lépünk előre. Az évek folyamán a Petíciós Bizottság tagjaként észrevettem, hogy polgárainkat leggyakrabban a környezet pusztítása indítja arra, hogy a segítségünket kérjék annak végrehajtásában, amit az európai jog szerintük előír. Most végre azt tudjuk majd mondani, hogy rendelkezünk - vagy rendelkeznünk kellene - a hatékony eszközökkel ahhoz, hogy biztosíthassuk az európai környezetvédelmi jogszabályok tényleges végrehajtását és betartatását, ahogyan azt a polgáraink szerte az Európai Unióban elvárják.
De nem csak erről van szó - e Parlament szempontjából egy másik fontos üzenete is van ennek. Az egyik dolog, amihez ragaszkodtunk e megállapodás során, az úgynevezett megfelelési táblázatok ügye volt. Ezek tennék lehetővé, hogy ebben a rendkívül bonyolult jogszabályban átlássuk, hogy a tagállamok pontosan mely esetekben iktatták be nemzeti jogukba az európai jogszabályokat. Ezt Parlament lévén komolyan vesszük, és végül sikerült is meghallgattatnunk. Úgy vélem, ezzel nagyot léptünk előre annak érdekében, hogy törvényhozói testületként megmutassuk kompetenciánkat és növekvő hatékonyságunkat, ami a Lisszaboni Szerződés közelgő hatálybalépése szempontjából jó reményekkel kecsegtet.
Monica Frassoni
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, képviselőcsoportom általában nem szereti az első olvasatra történő megállapodásokat, mivel a megállapodás elérésére irányuló sietség és nyomás gyakran a jogszabály minőségének rovására megy. Meg kell mondanom, Nassauer úr, hogy ha egy évvel ezelőtt megkérdezte volna, hogy szerintem sikerül-e majd pártközi megállapodásra jutnunk a környezet büntetőjog általi védelméről, Nassauer úr mint előadó közreműködésével, első olvasatra, valószínűleg nem hittem volna ebben. Mégis megtörtént, köszönhetően a kiváló csapatmunkának, amit a Bizottsággal és a Tanáccsal folytatott informális párbeszéd folyamatának szigorú megfigyelése tett lehetővé - akik lehetőség szerint ebbe az előadót és az árnyékelőadókat is bevonták -, továbbá köszönhetően a Környezetvédelmi Bizottság hasznos munkájának. Ezért szeretnék őszinte köszönetet mondani az előadónak és munkatársainak, mivel komoly eredményt értek el, amint azt az előttem szólók már mind elmondták.
Elnök úr, a Bíróság döntése egyértelműen megakadályoz minket a büntetések megállapításában, és ez némileg megnyirbálja a lehetőségeinket, de ennek eredményeként remélem, hogy a szavazás befejeztével mi, az Európai Unió kollektíven szem előtt fogjuk tartani ezt a kérdést. Úgy vélem, a Lisszaboni Szerződés ratifikálása után komoly figyelmet kell fordítanunk erre a kérdésre.
Ahogy az életben semmi, úgy természetesen az irányelv sem tökéletes. Nem vagyunk lenyűgözve például attól a nagyon bonyolult melléklettől, amely hosszú - de legalább teljes körű - listát közöl azokról az irányelvekről, amelyekre ezt az új jogszabályt alkalmazni kell. Jobban szerettük volna, ha az Európai Bizottság egyszerűen javasol egy rendszert, amelyet a Környezetvédelmi Bizottság jóváhagy, és ebből teljesen világosan kiderül, hogy a szóban forgó irányelvek mellett a büntetőjog szerint automatikusan bűncselekmények egész sora vált büntethetővé.
Azzal a ténnyel sem vagyunk nagyon megelégedve, hogy az átmeneti időszak két évig tart. Úgy véljük, ezen lehetett volna javítani, viszont Wallis asszonyhoz hasonlóan nagy megelégedésünkre szolgál a tagállamok azon kötelezettsége, hogy megfelelési táblázatokat kell készíteniük, más szóval, hogy az államoknak gyors ütemben tájékoztatniuk kell bennünket a jogszabályok alkalmazásának módjáról, amit gyakran elmulasztanak megtenni.
Teljes mértékben támogatjuk viszont azt az indítványt, hogy biztosítsuk, hogy egy sor különféle bűncselekményt a továbbiakban ne lehessen büntetlenül elkövetni. Olyan országból származom - Olaszországból -, ahol volt ilyen irányú kísértés, és ahol ez ténylegesen meg is történt, ezért örömmel látom, hogy ez az irányelv kizárja ennek lehetőségét, és a természetes élőhelyek elpusztítása, a vandalizmus és hasonló cselekmények a jövőben nem maradnak büntetlenül.
Jens Holm
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (SV) Semmi kétségünk nem lehet afelől, hogy aki megsérti a környezetvédelmi jogszabályokat, büntetést érdemel. Szigorú és elriasztó hatású büntetések kellenek, hogy a környezetvédelmi bűncselekmények ne ismétlődjenek meg. De tényleg harmonizálnunk kell a büntetőjogi rendelkezéseket? Az EU-nak kell megmondania, hogy mit jelentsenek a szankciók - szabadságvesztést, bírságot vagy más büntetéseket? Nem, az ilyen ügyekben a tagállamoknak kell határozniuk.
A jogszabályok harmonizációja mindig azzal a kockázattal jár, hogy a haladó szellemű országok esetleg kénytelenek lejjebb vinni a rendelkezéseik színvonalát. Ez nem elfogadható. Ha az ezekben az ügyekben való döntés jogát átadjuk az EU-nak, mi lesz a következő lépés? Természetesen az EU-nak gondoskodnia kell arról, hogy a tagállamok környezetvédelmi jogszabályai javuljanak. Terjeszthetjük, terjesztenünk is kell a helyes gyakorlatokat, segíthetjük és támogathatjuk a különféle okokból lemaradó tagállamokat. Kiváló példa erre az olyan konkrét mutatókat tartalmazó táblázatok összeállítása, amelyek segítségével össze lehet hasonlítani az egyes tagállamokat. Ezáltal nagymértékben legitim, demokratikus alapokon nyugvó rendszert teremthetünk. A környezet védelmén is így tudunk a legjobban dolgozni.
Aloyzas Sakalas
Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani az előadónak az átgondolt közreműködéséért, egyben szeretném jelezni, mennyire örülök, hogy a vitáink folyamán sikerült egy mindenki számára elfogadható megoldást találni. Mindezek után három észrevételt szeretnék tenni.
Először is, teljes mértékben támogatom azt az elgondolást, hogy ezt a jelentést még a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtt el kell fogadni. Ez azt fogja jelenteni, hogy az új irányelvnek megfelelően minden tagállamnak büntetőjogi szankciókat kell majd alkalmaznia, inkább előbb, mint utóbb. A görögországi erdők felgyújtása mindannyiunk számára nagyon tanulságos példa kell, hogy legyen.
Másodszor, szeretném hangsúlyozni, hogy kívánatos átfogalmazni a 3. cikknek a "védett élőhely jogellenes jelentős rongálását” okozó magatartásról szóló h) pontját. Ez jelentős javulást hoz az előadó által eredetileg javasolt szűkebb megfogalmazáshoz képest.
Harmadszor, a legtöbb ellentmondás a vitáinkban a mellékletekkel kapcsolatban merült fel. Ezzel összefüggésben megjegyzem, hogy a tagállamok hatáskörét ez nem fogja korlátozni, tekintettel az EK-Szerződés 176. cikkére. Emellett a vonatkozó közösségi jogszabályok listája biztosítani fogja a büntetőjogi kontextusban szükséges jogbiztonságot. Ezzel a módszerrel azt is el lehet kerülni, hogy az irányelvben meg kelljen határozni bizonyos kifejezéseket, például a vizet vagy a hulladékot. Emiatt én támogatom a két melléklet felvételét az irányelvbe.
Teljes mértékben támogatom a Nassauer úr által javasolt dokumentumot.
Mojca Drčar Murko
(SL) A Környezetvédelmi Bizottságban mi azt vártuk, hogy a környezetvédelmi bűncselekmények esetében a közös bűnüldözési standardok kialakítása túl fog mutatni ezen a kompromisszumon, és a közösségi jog mellett a tagállami jogszabályokra is kiterjed. Kiderült azonban, hogy az elért kompromisszum pillanatnyilag az elfogadható lehetőségek felső határát testesíti meg. Mindazonáltal a környezetvédelem szempontjából nagy előrelépést jelent, mivel a mellékletben felsorolt, a környezet ellen elkövetett súlyos bűncselekmények esetében rendelkezik a hatásos, arányos és visszatartó erejű szankciók összehangolt alkalmazásáról.
Az egyes államok ennek alapján kialakuló büntetőjogi politikájával kapcsolatban szeretnénk felhívni a figyelmet a modern büntetőjog szabályaira, amelyek értelmében a kilátásba helyezett büntetések szintje nem olyan kritikus jelentőségű, mint a bűnüldözés megbízhatósága. Az elkövetők biztosak lehetnek abban, hogy sehol Európában nem találnak majd biztonságos menedéket.
Hiltrud Breyer
(DE) Elnök úr, igazán reményteljes fejlemény, hogy a Bizottság nem hagyta, hogy a tagállamok elbizonytalanítsák, és javaslatot nyújtott be a környezetvédelmi bűncselekmények elkövetőinek büntetőjogi felelősségéről, mivel a környezetvédelmi jogszabályok megsértéseit most már tényleg nem kezelhetjük kis vétségként. Ugyancsak biztató, hogy a jogalkotási javaslat jobban, világosabban meghatározza a természetvédelmi területeket és segít a bűncselekmények mibenlétének körülírásában, éppen a biodiverzitásról szóló ENSZ-konferencia megnyitásának napján.
Sajnálatos ugyanakkor, hogy nincsenek szankciók, és a vétségeket nem kezelik összefoglaló módon bűncselekményként. Ez sajnos kibúvókat teremt, különösen a növény- és állatvilág védelme esetében, ahol az elkövetőket nem ítélik el gondolkodás nélkül, és a tudatlanságra hivatkozva sokan kibújnak a büntetés alól. Ezért logikus lett volna, ha ebbe az irányelvbe a géntechnológiát is belevesszük. A bűnöző magatartást környezetvédelmi ügyekben büntetni kell, és remélem, ez az irányelv mérföldkő lesz ezen az úton, és egyértelműen meg fogja mutatni, hogy a környezet olyan vagyonunk, amely megérdemli a védelmet, és hogy meg kell tennünk minden tőlünk telhetőt annak biztosítására, hogy a környezetvédelmi jogszabályok megsértései ne maradjanak büntetlenül.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Elnök úr, ez a vita valóban felhívta a figyelmet arra a tényre, hogy fontos előrelépés történik, egy új szakaszba lépünk át. Talán azt kellene mondanom, meg fogjuk tenni ezt a lépést, ha - reményeink szerint - ez a szöveg - és itt ismét szeretnék köszönetet mondani Nassauer úrnak az előkészítésében betöltött szerepéért - világossá teszi, Frassoni asszony szavaival élve, hogy "a bűncselekményeket a továbbiakban nem lehet büntetlenül elkövetni”. Úgy hiszem, ez az, ami igazán számít. Ez valódi előrelépés. Hozzátenném még, hogy a Bizottság kezdetben nem pártolta a mellékleteket; most azonban, miközben a Bizottság továbbra is azon az állásponton van, hogy erre a fajta mellékletre nincs szükség, a melléklet szerepeltetése a tagállamok többségének kívánságával összhangban elfogadható. A melléklet a most benyújtott formájában átfogó, és tartalmazza az összes olyan fontosabb környezetvédelmi jogszabályt, amely az irányelvben leírt vétségek szempontjából jelentőséggel bírhat.
Ugyanakkor természetesen nem állíthatjuk, hogy teljes körű listát készítettünk volna, sőt, elég kockázatos is lenne azt állítani, hogy bármely ilyen lista teljes körű lehet. Másrészről viszont meggyőződésem - és ezt, elnök úr, egyszerűen csak szeretném megosztani a Ház képviselőivel -, hogy az irányelv elfogadásától számítva a tagállamoknak lesz 18 hónapjuk arra, hogy tartalmát átültessék nemzeti jogukba, a Bizottság pedig magától értetődően nagyon részletesen ellenőrizni fogja ezt az átültetési eljárást. Figyelemmel a jogi keretre, újra fogja értékelni, hogy szükség van-e további jogszabályokra irányuló javaslatok előterjesztésére.
Meggyőződésem, hogy különösen éber szűrésre lesz szükség annak biztosításához, hogy az átültetés megfelelően tükrözze azt a szellemet, amely az Európai Parlament részéről áthatotta e jogszabályt. Azt mondják, hogy a kompromisszumos határidő 24 hónap. Ez igaz, valóban 24 hónap a kompromisszum. Én ennél egy kicsit inkább ambiciózusabb voltam. Az elhangzottak fényében a Bizottság most arról szeretné biztosítani Önöket, hogy rendkívül gondosan figyelemmel fogja kísérni e szöveg átültetését, amely az európai környezetvédelem ügyében valóban hatalmas előrelépést jelez.
Hartmut Nassauer
előadó. - (DE) Elnök úr, ha megengedi, az utolsó ponttal kezdeném, azaz az átültetés időszakával; ezzel kapcsolatban hadd mondjam el, hogy ez az irányelv precedenst teremt. Medina úr nagyon helyesen mutatott rá arra, hogy a bűncselekmények új fogalommeghatározásainak fényében a Közösség összes környezetvédelmi jogszabályát ugyanúgy át kell majd vizsgálni a büntetőjogi összeegyeztethetőség szempontjából. Erre most először fog sor kerülni, és igen nagyszabású vállalkozásnak ígérkezik. Ennek megfelelően érdemesebb 24 hónapot hagyni rá a tagállamoknak, nem csak 18-at.
A másik dolog, amit el szeretnék mondani, a Bizottságnak szól. Ez ugyan jelenleg nem feltétlenül tartozik az Önök illetékességi körébe, Barrot biztos úr, de a jövőben már oda fog tartozni. A Bizottságnak most van egy új forrása; új eszközkészlet áll a rendelkezésére, amely, mint már mondtam, elsősorban és alapvetően a tagállamok kezében van. Úgy vélem, a Bizottság helyesen tenné, ha óvatosan járna el ezen eszközök használatakor. A közösségi jog büntetőjogi szűrése természetesen nemcsak a környezetvédelmi jogszabályokra alkalmazható, hanem elvben a közösségi tevékenység összes többi területére is. Ezért gondolom, hogy a Bizottság helyesen teszi, ha óvatosan jár el e téren, mivel a büntetőjog az utolsó menedék a jogszabályok végrehajtásában, és nem mindennapi használatra szolgáló eszköz. A tagállamok nem lesznek kifejezetten boldogok mindettől. Ráadásul a jogtudomány szakértői - hogy nagyon finoman fogalmazzak - meglehetősen vonakodtak attól, hogy az Európai Bíróság ítéleteit beépítsék a jogelméletbe és a joggyakorlatba.
Ezért azt tanácsolom a Bizottságnak, hogy óvatosan éljen ezekkel az eszközökkel, és az irányelv annál inkább hatékony lesz, amikor ezt követően a gyakorlatban alkalmazzák.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. május 21-én, szerdán kerül sor.
