Eurooppa 2020 - uusi eurooppalainen työpaikkoja ja kasvua edistävä strategia (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat aiheesta Eurooppa 2020 - uusi eurooppalainen työpaikkoja ja kasvua edistävä strategia.
Diego López Garrido
neuvoston puheenjohtaja. - (ES) Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani puhua aiheesta, joka on hyvin merkittävä neuvostolle ja puheenjohtajavaltio Espanjalle, nimittäin kasvua ja laadukasta työllisyyttä koskevasta Eurooppa 2020 -strategiasta.
Kuten täällä jo on todettu, olemme selviytymässä pahimmasta talouskriisistä sitten 1930-luvun, ja meidän on tehtävä kaikkemme taataksemme elpymisen, joka alkaa nyt olla havaittavissa Euroopan unionissa komission tänään esittämien ennusteiden mukaan, ja samalla lieventääksemme kriisin sosiaalisia vaikutuksia.
Tämän jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten lyhyen ajanjakson työn lisäksi meidän on kuitenkin suunnattava katseemme myös vuosikymmenen jälkeiseen aikaan ja varmistettava sosiaalisen mallimme, eurooppalaisen sosiaalimallin kestävyys. Tämä kaksiosainen haaste sisältyy Eurooppa 2020 -strategiaan.
On kyse sellaisesta kriisistä selviytymisestä, joka ei ole vielä täysin päättynyt, ja ennen kaikkea on kyse sen toteuttamisesta luomalla kasvua koskeva strategia, uusiin aikoihin mukautunut kasvumalli. Kasvustrategian on myös oltava toteuttamiskelpoinen ja sitä on voitava valvoa, ja se edustaa Euroopan unionin merkittävää poliittista ja taloudellista sitoumusta muutamaksi seuraavaksi vuodeksi.
Kuten hyvin tiedätte, keskustelut Eurooppa 2020 -strategiasta alkoivat valtion- ja hallitusten päämiesten välillä epävirallisella tasolla 11. helmikuuta. Strategiasta keskusteltiin seuraavaksi Eurooppa-neuvostossa maaliskuussa, ja siitä on keskusteltu myös monissa neuvoston kokoonpanoissa, joissa Espanjan hallitus on toiminut puheenjohtajana tämän kuuden kuukauden ajanjakson aikana.
Maaliskuussa Eurooppa-neuvosto näytti vihreää valoa Eurooppa 2020 -strategian käynnistämiselle, joka tapahtuu lopulta kesäkuun Eurooppa-neuvoston kokouksessa, ja vahvisti sen osatekijät, rakenteen ja jopa etenemissuunnitelman strategian tulevalle kehittämiselle.
Strategiassa keskitytään Euroopan kannalta keskeisiin seikkoihin: tietoon ja innovointiin, Euroopan parlamentin vaatimaan kestävään talouteen, korkeaan työllisyysasteeseen ja sosiaaliseen integraatioon.
Näistä viidestä tavoitteesta määrällisesti on kyetty määrittelemään työllisyys: 75 prosenttia miehistä ja naisista, investointien osuus kolme prosenttia BKT:sta tutkimukseen ja kehittämiseen sekä "20/20/20-tavoite" ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Koulutuksen kesken jättävien määrän vähentämiselle ja korkeakoulutettujen väestönosuuden lisäämiselle ei vielä ole määritetty määrällistä tavoitetta, eikä sosiaalisen integraation edistämiselle ja erityisesti köyhyyden vähentämiselle ole asetettu tavoitetta.
Kaikki tämä perustuu komission tiedonantoon, joka oli ratkaiseva tekijä sitä seuranneen päätöksen tekemisessä ja Eurooppa-neuvoston maaliskuussa antamissa päätelmissä.
Ensinnäkin Eurooppa 2020 -strategian rakenteeseen on sisällytetty suuntaviivoja. Komissio on juuri esittänyt ehdotuksensa näiden yhdennettyjen suuntaviivojen tarkentamisesta - puheenjohtajavaltio Espanja on sitoutunut työskentelemään kaikilla neuvoston toimivalta-aloilla, jotta talous- ja rahoitusasioiden neuvosto sekä työllisyys-, sosiaalipolitiikka-, terveys- ja kuluttaja-asioiden neuvosto voivat informoida Eurooppa-neuvostoa kesäkuussa - sekä ehdotuksensa myös Euroopan parlamentin lausuntoa edellyttävistä työllisyyssuuntaviivoista.
Toiseksi meillä on aiemmin mainitsemani päätavoitteet.
Kolmanneksi, uudessa strategiassa on jotain aivan uutta: kansalliset tavoitteet. Jokaisen jäsenvaltiot on asetettava kansalliset tavoitteensa, mutta ne on luonnollisesti integroitava yhteisön tavoitteisiin ja sekä neuvoston että komission on hyväksyttävä ne.
Neljänneksi on puhuttu siitä, mitä voidaan kutsua pullonkaulaksi, joka muovaa kasvua kansallisella tasolla. Myös Lissabonin strategiaan liittyy jotain uutta: puheenjohtajavaltio Espanja keskittyy erityisesti niihin, jotka vaikuttavat sisämarkkinoihin.
Viidenneksi, komissio kehittelee lippulaiva-aloitteita. Haluamme ensimmäisen näistä toteutuvan Espanjan puheenjohtajakaudella: eurooppalaisen digitaalistrategian, jota käsitellään liikenne-, televiestintä- ja energia-asioista vastaavassa neuvostossa toukokuussa sen jälkeen kun komissio on julkistanut lupaamansa tiedonannon 18. toukokuuta.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan myös todeta, että uudesta strategiasta tullaan käymään erityisiä keskusteluja joissakin neuvoston kokoonpanoissa, ja että haluamme näiden keskustelujen olevan mahdollisimman pitkälti julkisia. Tämä koskee esimerkiksi ensi viikolla kokoontuvan koulutuksesta, nuorisosta ja kulttuurista vastaavan neuvoston keskustelua.
Haluan korostaa, ettei työ tietenkään pääty kesäkuussa. Eurooppa 2020 -strategia käynnistetään tuolloin, mutta työtä ei ole vielä tehty valmiiksi. Strategia on pantava täytäntöön ja sitä on sovellettava kansallisissa uudistusohjelmissa.
Lopuksi haluan sanoa, että strategian hallinnoinnin kannalta Eurooppa-neuvostolla on merkittävä asema. (Sillä on ollut alusta alkaen merkittävä asema, ja sekä puheenjohtajavaltio Espanja että Eurooppa-neuvoston presidentti Van Rompuy, joka on hyvin keskeisessä asemassa, ovat toistuvasti ilmaisseet tukensa tälle.) Eurooppa-neuvostolla tulee olemaan hyvin merkittävä asema ja se tarttuu hyvin merkittäviin tehtäviin kehittääkseen ja ohjatakseen tätä strategiaa Euroopan komission rinnalla. Ne ovat kaksi keskeistä toimielintä tämän strategian täytäntöönpanossa, johon jo sisältyy erityisiä välineitä, joita me kaikki haluamme käyttää.
José Manuel Barroso
Arvoisa puhemies, Euroopalle on esitetty voimakas vaihtoehto. Voisimme valita muita hyväksikäyttävän lähestymistavan talous- ja rahoituskriisiin, pelastautukoon ken voi -asenteen, jolla vaarantaisimme kaiken sen, mitä olemme viimeisten 60 vuoden aikana saavuttaneet. Tai sitten voimme lisätä eurooppalaista yhteistyötä tehokkaalla tavalla, käyttäen kaikkia käytettävissämme olevia välineitä.
Muutaman viime kuukauden tapahtumat - markkinoiden jatkuva ailahtelu, rahoitusmarkkinoiden lisäuudistusten tarve ja julkisten talouksien määrätietoisen vakauttamisen tarve - ovat tehneet tämän valinnan vielä selvemmäksi. Meidän on enemmän kuin koskaan korostettava eurooppalaisen ulottuvuuden merkitystä, ja meillä on mahdollisuus toimia juuri näin Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden kautta.
Minua on nyt pyydetty puhumaan teille Eurooppa 2020 -strategiasta, mutta tämän järkevää, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan toimenpidepaketin tarkasteleminen erillään ei ole järkevää, sillä yksi keskeisiä päätelmiä, joita voimme tästä kriisistä nyt tehdä, on, että meidän on tehtävä yhteistyötä, kaikilla tasoilla ja kaikilla aloilla, täyttääksemme aukot rahoitusmarkkinoiden sääntelykehyksessä ja valvonnassa, palauttaaksemme makrotaloudellisen vakauden ja järkevän julkisen talouden, käynnistääksemme ne rakenneuudistukset, jotka voivat ohjata Euroopan kestävän kasvun ja työllisyyden tielle.
Kaikilla näillä kolmella ulottuvuudella on yhtä suuri merkitys - meidän on toimittava oikein kaikkien kolmen osalta, jos haluamme saavuttaa tavoitteemme. Kaikki tämä edellyttää siis kokonaisvaltaista lähestymistapaa, rajoitusmarkkinauudistuksia, entistä voimakkaampaa taloushallintoa, kestävää, kattavaa ja älykästä kasvua koskevaa Eurooppa 2020 -strategiaa ja globaalien muutosten johtamista G20-kokousten kautta, sillä monilla näistä asioista on ulkoista ulottuvuutta. Meidän on hyödynnettävä kaikkea käytettävissä olevaa vipuvoimaa älykkäällä tavalla, tunnustaen, että kaikella on vaikutusta kaikkiin. Tarkastelen lyhyesti suurinta osaa niistä. En palaa enää rahoitusasioihin, jotka mainitsin edellisessä puheenvuorossani, mutta aluksi haluan puhua G20-ryhmästä.
G20-ryhmä on ollut merkittävä taho rahoitus- ja talouskriisin tarkastelussa, ja se on parantanut hallinnointia globaalilla tasolla. On suurelta osin Euroopan unionin ansiosta, että G20-ryhmä pääsi vauhtiin ja sille on esitetty ajatuksia. Komissio on osaltaan edistänyt tätä merkittävästi, varmistaen, että työssämme otetaan asianmukaisesti huomioon kaikkien 27 jäsenvaltion edut. Teemme kovasti työtä varmistaaksemme, että Euroopan unionin säilyttää johtoasemansa Toronton huippukokouksessa kesäkuussa ja Soulin huippukokouksessa marraskuussa.
Keskeinen tavoite on, että G20-valtioiden on lähetettävä selvä viesti siitä, millaisella irtautumisstrategialla tuetaan talouden elvyttämistä, johon kaikki suuret taloudet osallistuvat. Meidän on tarkasteltava globaalilla tasolla joitakin tämän kriisin taustalla olleita epätasapainoja. Meidän on myös varmistettava, että globaalin kasvun tasapainottamisesta aiheutuva taakka jakautuu kaikkien G20-ryhmän jäsenten kesken. Eurooppa 2020 -strategiaamme ja EU:n vahvistettua talouden koordinointia yleensä ja euroaluetta erityisesti koskevan tietoisuuden lisääminen on tässä yhteydessä tärkeää. On tärkeää, että yhteisö esittää G20-ryhmälle koordinoidun lähestymistavan.
Toinen tavoite on rahoitusmarkkinauudistuksen toteuttaminen: Meidän on jatkettava kansainvälisten kumppaniemme painostamista G20-valtioiden tekemien nykyisten sitoumuksien oikea-aikaisen ja johdonmukaisen täyttämisen varmistamiseksi tasapuolisin edellytyksin.
Kaiken tämän lisäksi katson, että nyt on oikea aika G20-ryhmälle lähettää voimakas viesti siitä, kuinka rahoitusala voi osaltaan edistää pankkien elvyttämisen rahoitusta. Meidän on pyrittävä koordinoituun ja vahvaan lähestymistapaan. Yleinen sopimus pankkien vakausmaksuista, jota liittyvät todellisiin ratkaisutoimenpiteisiin, olisi voimakas viesti. Kuten IMF hiljattain ehdotti, tätä voitaisiin täydentää rahoitustoimista tai tuotoista kannettavalla verolla. Keskustelusta tulee hyvin vaikea. Minun on kerrottava teille, että G20-kumppaniemme kanssa tehdyssä valmistelutyössä monet vastustivat tätä ajatusta. Minusta meidän on kuitenkin seurattava sitä. Euroopan unionin viesti on varmasti voimakkain, jos puhumme yhdellä äänellä ja jos voimme sanoa, että Euroopan unioni on jo tehnyt kotitehtävänsä.
Tämän vuoksi meidän on pyrittävä ennen Toronton huippukokousta sopimukseen aiemmin iltapäivällä mainitsemistani keskeisistä rahoitusmarkkinoiden sääntelyä koskevista asiakirjoista. Tämä edellyttää sekä parlamentilta että neuvostolta joustavuutta ja luovaa käytännöllisyyttä.
Tästä pääsenkin Eurooppa 2020 -strategian ytimeen - joka nyt on oikeassa asiayhteydessään osana kokonaisvaltaista lähestymistapaa, josta puhuin aluksi. Kuten tiedätte, valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät maaliskuussa Eurooppa 2020 -strategian keskeiset osatekijät. Meillä on ollut useita tilaisuuksia keskustella tästä parlamentissa. Komissio kuuli teitä jo ennen ehdotuksen laatimista. Nyt meidän on luonnosteltava strategia yksityiskohtaisesti; kiireisten toimien tarve on kaikkien tiedossa. Enemmän kuin koskaan, kuten edellisessä keskustelussa joissain puheenvuoroissa korostettiin, yksi tästä rahoituskriisistä ja euroalueen ongelmista tehtävä johtopäätös on tarve edistää rakenneuudistusta koordinoidulla ja määrätietoisella tavalla.
Talouspolitiikan entistä parempi koordinointi on Eurooppa 2020 -strategian kulmakivi. Jo ennen tätä Kreikan kriisiä me ehdotimme talouspolitiikan laajempaa koordinointia. Tämä on selvästi tarpeen tulevien kriisien välttämiseksi. Se on olennaista, jos haluamme selviytyä kriisistä menestyksekkäästi, palata kasvu-uralle, muuttaa kasvun uusiksi ja paremmiksi työpaikoiksi ja viime kädessä varmistaa Euroopan kestävän ja kattavan tulevaisuuden.
Komission ehdottamat viisi tavoitetta on nyt laajasti hyväksytty, työllisyyttä, tutkimusta ja kehittämistä sekä ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevat määrälliset tavoitteet on jo vahvistettu.
Koulutustavoitteen osalta määrällisistä tavoitteista - koulunsa kesken jättävien määrän vähentämisen ja korkea-asteen tai vastaavan tason koulutuksen suorittaneiden osuuden lisäämisen osalta sovitaan Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa 2010 ottaen huomioon komission ehdotuksen.
Olen myös sitoutunut vahvasti määrittämään määrällisen tavoitteen köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnalle. Me emme yksinkertaisesti enää voi hyväksyä sitä skandaalia, että Euroopan unionissa on 80 miljoonaa ihmistä köyhyysvaarassa. Neuvosto jatkaa työtä tämän parissa, ja teen kaikkeni vakuuttaakseni jäsenvaltiot tämän tavoitteen tärkeydestä, tietäen, että parlamentti on samaa mieltä määrätietoisesta tavoitteestamme.
Eurooppa 2020 -strategian on oltava tasapainoinen ohjelma. Sosiaalista oikeudenmukaisuutta ei tietenkään voi saada ilman kilpailukykyisiä markkinoita, mutta emme myöskään ole halukkaita hyväksymään epäoikeudenmukaista taloudellisesti tehokasta Eurooppaa.
Kansalliset tavoitteet mahdollistavat entistä paremman ja tehokkaamman jäsenvaltioiden edistymisen seurannan, jotta varmistetaan, että saavutamme EU:n tasolla asetetut tavoitteet. Jäsenvaltiot laativat parhaillaan näitä kansallisia tavoitteita yhteistyössä komission kanssa. Toivon, että tavoitteista sovitaan kesäkuun Eurooppa-neuvostossa, jotta täytäntöönpano voi käynnistyä välittömästi.
Komissio antoi ehdotuksen yhdennetyistä suuntaviivoista viime viikolla. Ne vastaavat Eurooppa 2020 -strategian ensisijaisia tavoitteita. Suuntaviivoja on vähemmän kuin viime kerralla - niitä on nyt kymmenen verrattuna aikaisempiin 24:ään - ja tällä rohkaistaan kaikkien eri toimijoiden vastuullisuutta välineestä. Minusta tämä on edistystä.
Kesäkuun Eurooppa-neuvoston on annettava poliittinen tukensa näiden yhdennettyjen suuntaviivojen taustalla oleville periaatteille, mutta ne hyväksytään tietenkin vasta kun olemme keskustelleet niistä kanssanne - Euroopan parlamentin kanssa - minkä toivon onnistuvan mahdollisimman pian.
Eurooppa 2020 -strategia ei ole pelkästään innoittava luettelo tavoitteista, se ei ole pelkkä näkemys - kyse on uudistusohjelmasta. Toimia toteutetaan yhteisön tasolla, mutta aivan yhtä tärkeää on se, että kaikissa 27 jäsenvaltiossa on tehtävä uudistuksia kunnioittaen täysin toissijaisuusperiaatetta. Me teemme selväksi, mitä on tehtävä yhteisön tasolla ja mitä on tehtävä kansallisella tasolla. Keskeisessä asemassa on täytäntöönpano, kuten arvoisa neuvoston edustaja López Garrido totesi, ja jäsenvaltioiden tasolla on nyt paljon vahvempi ymmärrys tarpeesta vahvistaa eurooppalaista hallinnointia. Toivon jäsenvaltioiden ottaneen opiksi Lissabonin strategian joistakin puutteista. Itse asiassa monet sen tavoitteet, kenties kaikki, olivat hyviä ja oikeansuuntaisia, mutta rehellisesti sanoen ohjelmien täytäntöönpanosta puuttui vastuullisuutta ja voimaa. Tämän vuoksi meidän on täytettävä ne puutteet, joita Lissabonin strategiassa oli. Tämän osalta teillä on ratkaiseva tehtävä Eurooppa 2020 -strategian menestyksekkään täytäntöönpanon varmistamisessa.
Te Euroopan parlamentin jäsenet voitte - lainsäädäntötehtävänne lisäksi - hyvin tehokkaasti mobilisoida kansalaisia ja myös - miksipä ette kansallisia parlamentteja. Ratkaisevan tärkeää on niiden suhteiden laatu, jos saan sanoa, joita Euroopan parlamentti luo kansallisiin parlamentteihin. Meidän on varmistettava, ettei näitä uudistuksia katsota pelkästään "niiden" Brysselissä tai toisinaan Strasbourgissa tekemiksi uudistuksiksi, vaan uudistuksiksi jotka totutetaan kaikilla eurooppalaisen yhteiskunnan tasoilla. Kaikkien keskeisten sosioekonomisten ja poliittisten toimijoiden on oltava samaa mieltä kiireellisyydestä ja uudistusten tarpeesta, niin kaikilla hallinnon tasoilla kuin myös työmarkkinaosapuolten tasolla. Minusta tämä on hyvin tärkeää, ja olen tyytyväinen kaikkiin pääministeri Zapateron lausuntoihin työmarkkinaosapuolten osallistumisen tarpeesta. Sitten meidän on varmistettava voimakkaampi ja yhdistetty hallinto kokeilemalla yhdessä kaikkia koordinointivälineitämme: Eurooppa 2020 -strategiaa sekä vakaus- ja kasvusopimuksen raportointia ja arviointia yhtäaikaisesti toteutettuina saattaaksemme yhteen keinot ja tavoitteet; Euroopan järjestelmäriskikomitean panos rahoituksen yleisen vakauden varmistamiseksi; rakenneuudistukset; toimenpiteet kilpailukyvyn lisäämiseksi; makrotaloudellinen kehittäminen - kaikkia näitä yhdessä, jotta selviydymme kriisistä ja pääsemme selkeästi tielle kohti älykästä, kestävää ja kattavaa kasvua.
Jos haluamme suhtautua vakavasti taloushallintoon, tämä on ainoa tapa toimia. Ei voida puhua vakavasti taloushallinnosta yhteisön tasolla ja erottaa makrotalous mikrotaloudesta, erottaa sisäinen ulkoisesta.
Meidän on siis saatava jäsenvaltiot ja yhteisön toimielimet tarkastelemaan näitä asioita kokonaisvaltaisen lähestymistavan kautta ja yhdistämään kaikki nämä välineet - se on ainoa tapa herättää myös jonkinlaista luottamusta strategiaamme kohtaan.
Puhuin puheenvuoroni alussa jyrkästä valinnasta, ja komissio tietää, mille tielle se haluaa lähteä. Suhtaudun luottavaisesti siihen, että parlamentti kannattaa tätä valintaa - määrätietoista valintaa Eurooppaa varten - ja luotan panokseenne jatkaessamme tätä työtä.
Corien Wortmann-Kool
PPE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, arvoisa neuvoston puheenjohtaja López Garrido, tätä Eurooppa 2020 -strategiaa koskevaa keskustelua edelsi aivan perustellusti keskustelu euroalueen kriisistä, ja kaikissa keskusteluissa ratkaiseva asia on se, kuinka eurooppalaista hallintoa voidaan vahvistaa. Puhutte talouspolitiikan koordinoinnista, mutta suurin ongelma on se, että tätä on tulkittu liiaksi rajoitusten poistamisena eivätkä jäsenvaltiot ole panneet sopimusta merkille. Tämä ei todellakaan voi jatkua. Tämä koskee vakaus- ja kasvusopimusta, ja se on myös merkittävin opetus, joka Lissabonin strategiasta on opittava. On siis toimittava eri tavalla EU 2020 -strategian osalta.
Ryhmämme, Euroopan kansanpuolueen ryhmä (kristillisdemokraatit), odottaa komissiolta kunnianhimoista sitoutumista Euroopan taloushallintoon ennen tätä 2020-strategiaa. Odotamme neuvoston tekevän kesäkuussa määrätietoisia päätöksiä ja sitoutuvan jäsenvaltioita koskeviin kunnianhimoisiin tavoitteisiin ja järkevään eurooppalaiseen hallintoon. Tarvittaessa parlamentti haastaa teidät toimimaan näin. Tulevaa vuotta koskevien talousarviosuunnitelmien on vastattava tätä 2020-strategiaa, ja muidenkin seikkojen osalta parlamentti noudattaa institutionaalista asemaansa kirjaimellisesti kestävän kasvun vuoksi ja jotta saamme työpaikkoja kansalaisille.
Arvoisa puhemies, heilahtelu euroalueella on jällen yksi todiste järkevän julkisen talouden sekä rahoituksen ja talouden vakauden merkityksestä, ja siitä, kuinka tärkeää on, ettemme siirrä taakkaa tuleville sukupolville, lapsillemme. Julkisen talouden uudistus on merkittävä ennakkoedellytys EU 2020 -strategian menestykselle ja näin myös kilpailukykymme palauttamiselle. Arvoisa komission jäsen Rehn, tämän vuoksi on tärkeää, että esitätte ensi viikolla ehdotuksia vakaus- ja kasvusopimuksen lujittamisesta. Sen ennalta ehkäisevää vaikutusta on vahvistettava, ja jäsenvaltioiden julkiset taloudet on saatava järkevämmälle pohjalle. Haluankin ryhmäni puolesta rohkaista teitä kantamaan vastuunne komissiona ja esittämään kunnianhimoisia suunnitelmia. Voitte luottaa meidän tukeemme.
Meidän on täällä parlamentissa tarkasteltava - teidän kanssanne - sitä kuinka saamme haastettua neuvoston todellakin suostumaan vakaus- ja kasvusopimuksen lujittamiseen. On hyvä asia, että neuvosto on perustanut työryhmän. Toivon kuitenkin neuvoston vuoden lopulla antavan suostumuksensa Euroopan komission ehdotuksille.
Meidän on hyödynnettävä täysimääräisesti Lissabonin sopimuksen tarjoamat mahdollisuudet vahvistaa eurooppalaista hallintoa lyhyellä aikavälillä. Aikaa ei ole hukattavana.
Pervenche Berès
S&D-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, näiden kahden keskustelumme välinen yhteys on älyllisesti johdonmukainen. Merkitseekö tämä yhteys todella mitään käytännössä? Me Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmässä epäilemme sitä, sillä emme näe mitään johdonmukaisuutta komission meille esittelemän tekstin ja sen strategisen kumppanuuden välillä, jonka haluatte perustaa heinäkuussa ilman että parlamentilla on ollut mahdollisuutta esittää selkeä kantansa työllisyyttä koskevista suuntaviivoista.
Kuinka joku voi ajatella, että me voisimme sitoutua seuraaviksi kymmeneksi vuodeksi? Ensinnäkin tarkistamatta sitä, mikä on Lissabonin strategian tulos, te sanotte meille: "Kaikki on muuttunut: meillä ei enää ole 27 suuntaviivoja; nyt meillä on niitä kymmenet!" Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, onko tämä muutos?
Johdonmukaisuudessa on kyse ajatuksesta, jonka mukaan meidän on ensin selvitettävä, missä olemme ennen kuin jatkamme eteenpäin, jos haluamme 2020-strategian menestyvän. Meidän on myös tarkasteltava sitä, mihin haluamme edetä. Totuus on, että olemme tällä hetkellä kamalimmassa kriisissä, jonka Euroopan unioni kokonaisuudessaan on kokenut perustamisensa jälkeen; tätä vakavampaa kriisiä ei ole ollut. Me emme voi olla piittaamatta siitä. Emme voi käynnistää strategiaa kriisistä selviytymiseksi, sillä se merkitsisi sitä, että julkiset viranomaiset pakoilisivat taloudellista vastuutaan antaakseen vallan markkinoille.
Emme voi tarkastella strategiaa käyttämättä saatavillamme olevia välineitä. Kuten hyvin tiedätte, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, me emme ole siihen riittävän rikkaita. Meillä on väline nimeltään vakaus- ja kasvusopimus. Meillä on toinen väline nimeltään rahoitusnäkymät. Jos nämä eivät ole selkeästi yhteydessä toisiinsa, me emme pääse eteenpäin.
Lisäksi, kun tarkastelemme lähtötilannetta, meillä on joitakin huolenaiheita. Ensinnäkin me S&D-ryhmässä vaadimme, etteivät jäsenvaltiot enää ole markkinoiden spekuloinnin kohteena. Tässä ei ole kyse Kreikasta tai jostain muusta jäsenvaltiosta. Tässä on kyse dominovaikutuksesta ja spekuloinnin rajoitusten puutteesta.
Ehdotamme tämän vuoksi rahoitusalan vakautusjärjestelmän käyttöönottoa, jolla suojellaan jäsenvaltioita keinottelulta, jotta ne voivat tehdä mitä niiden on tehtävä, toisin sanoen palata elpymisen tielle ja turvata sosiaalimallin. Kaikki nimittäin tietävät, kaikki ovat todenneet sen tämän kriisin aikana, että globalisaation kannalta sosiaalimallimme on suurin voimavaramme.
Jos 2020 -strategianne johtaa julkisen talouden vakauttamiseen siten, että tämä sosiaalimalli tuhoutuu täysin, Eurooppa on tulevaisuuden kansainvälisen kilpailun häviäjä. Se siis menettää kykynsä toteuttaa edustamaamme sosiaalimallia, ja me menetämme asemamme muille maanosille, ellemme sitten menetä sitä pelkästään markkinavoimille. Tämä ei ole meidän tulevaisuudennäkymämme.
Lena Ek
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, olemme useita kuukausia tienneet, että Kreikka on hyvin vaikeassa asemassa. Tiedämme, että euro heikkenee silmissämme nopea vauhtia ja että valtion obligaatioiden korkoero kasvaa. Kukaan ei enää voi epäillä, ettemmekö olisi vakavassa kriisissä, juuri kun olimme päässeet jaloillemme.
Meidän on tarkasteltava vakavasti kilpailukykyä, tuottavuutta ja kestävää talouskasvua, mutta eurooppalaiset johtajat kinastelevat edelleen siitä, mitä toimia on toteutettava. Nyt ei ole sen aika. Tarvitsemme todellista toimintaa ja tarvitsemme sitä heti. Koska on ilmeistä, ettei vertaispainostus neuvostossa toimi, tarvitsemme sitovia tavoitteita ja uusia avoimia keinoja tutkiaksemme jokaisen jäsenvaltion raportit. Tarvitaan vakaus- ja kasvusopimuksen perusteellista noudattamista sekä luotettavia ja todellisia lukuja, joiden pohjalta voimme tehdä päätöksemme.
Jotta hallituksia voidaan painostaa lisää, rakennerahastojen ja muun yhteisön tuen käyttö on sidottava hallituksen kykyyn tarjota meille oikeita lukuja. Esitän vertauksen. Kun pienviljelijä tekee puolen hehtaarin virheen, hän menettää kaiken tuen kaikelle toiminnalleen useaksi vuodeksi. Tällainen vertailu meidän on tehtävä. Tämän vuoksi suhtaudumme niin tiukasti hallinnointiin parlamentin päätöslauselmissa.
On hyvin noloa, ettei komissio esitä ehdotuksia, joista olemme keskustelleet vuosia. Tulevan kasvun perustan luomiseksi EU 2020 -strategiaan on sisällyttävä strateginen poliittinen esityslista. Kerron joitakin esimerkkejä. Me neuvottelimme talouden elvytyssuunnitelman. Suurinta osaa siitä ei ole pantu täytäntöön. Parlamentti pyysi suunnitelma B:tä, jotta se sisällytettäisiin tuloksiin, mutta suunnitelma B:tä ei ole vielä käynnistetty. Olemme päättäneet SET-suunnitelmasta, uudesta energiateknologiasta. Meiltä puuttuu vieläkin 50 prosenttia SET-suunnitelman rahoituksesta, vaikka se on todellinen strateginen väline. Kaikkein kustannustehokkain keino vähentää kasvihuonekaasuja on edistää energiatehokkuutta koskevaa strategiaa. Kehotan tämän vuoksi komissiota ja jäsenvaltioita asettamaan energiatehokkuuden toimintalistansa kärkeen.
Nykyistä lainsäädäntöä on vahvistettava, sillä se ei ole riittävää. Tarvitsemme energiatehokkuutta koskevan toimintasuunnitelman, jota on lupailtu pitkään. Tarvitsemme energiaa infrastruktuuriin, nopeiden junien energiavastaavuutta, superverkkoja ja älykkäitä high-tech -verkkoja, ja meillä on niihin rahaa.
Meidän on varmistettava tekniset innovaatiot ja meidän on myös rohkaistava ja edistettävä strategiaa sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi ja sukupuolten välisen tasa-arvon huomioimiseksi. Tässä kriisissä komission on kannettava vastuunsa ja saatettava päätökseen se, minkä yhdessä aloitimme. Neuvoston on oltava rohkeampi ja lakattava kinastelemasta. Me esitämme rohkean päätöslauselman 2020-strategian toisesta vaiheesta.
Rebecca Harms
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on lähes poliittista provosointia esitellä tämä Eurooppa 2020 -ohjelma loistavana strategiana, jolla selviydymme kriisistä. Riittää, kun tarkastelemme aiempaa politiikkaa rahoitusmarkkinoiden sääntelemiseksi, ja havaitsemme - jos olemme riittävän rehellisiä - että olemme kuukausien - itse asiassa vuosien - ajan luvanneet säännellä näitä villejä markkinoita, mutta tähän mennessä olemme onnistuneet edistymään vain hyvin vähän. Mitä tulee Kreikkaan, meidän on nyt katsottava peiliin.
Kreikan kriisistä havaitsemme, ettei tähän mennessä toteutunut ole todellakaan riittävää. Kansalaiset kuulivat, että pelastimme pankit. He kiristelivät hampaitaan ja nielivät sen. Nyt he maksavat sen hintaa. Julkiset taloudet ovat jo ylikuormittuneet näistä toimenpiteistä. Nyt me pelastamme Kreikkaa, ja meidän on tehtävä se, siitä ei ole epäilystäkään. Se on jälleen uusi haaste monien Euroopan unionin jäsenvaltioiden julkisille talouksille.
Pankit ovat plussan puolella, ja niitä kiitellään siitä, että ne vapaaehtoisesti omalta osaltaan hieman tukevat Kreikkaa. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, Euroopan unionissa, näillä 27 valtion markkinoillamme meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin todellakin ottaa käyttöön transaktiovero tai muita välineitä, joilla hillitään keinottelijoiden himoa saada voittoa tältä alueelta. Me todellakin tarvitsemme välineen, jolla aidosti tapasuolisella tavalla voimme saada tästä kriisistä hyötyvät ja eurolla keinottelevat antamaan panoksensa siihen, mitä meidän nyt on rahoitettava. Julkisen talouden osalta emme enää voi toimia kuten ennen.
En vieläkään löydä meille esittelemästänne asiakirjasta näkemystä siitä, mitä nyt tapahtuu. Viittaus siihen, että tätä on säänneltävä globaalilla tasolla, on tuttu ilmastokeskustelusta. Siinäkään emme ole edenneet lainkaan vuosiin.
Minulle ilmastokysymys on toinen merkittävä asia. Emme todellakaan ole päässeet vielä tästäkään kriisistä, vaan vajoamme yhä syvemmälle, sillä emme ole onnistuneet toteuttamaan tarvittavia toimenpiteitä. Minusta on todella valitettavaa, että tänään juuri ennen tätä keskustelua tuli selväksi, että Connie Hedegaard tekee mahdollisimman paljon työtä komissiossa saadakseen Euroopan unionin vähimmäistavoitteet täytäntöönpannuiksi. Kun tarkastellaan nykytilannetta, on korkea aika nostaa tavoitteemme 30 prosenttiin. Jos emme korosta tavoitettamme, voimme unohtaa esimerkiksi kuuluisan eurooppalaisen päästökauppamme. Jos hiilidioksidille ei saada asianmukaista hintaa, koska tavoitteemme ovat liian heikkoja, olemme käyneet kiivaita keskusteluja vuosien ajan, mutta edelleen kaukana itse asettamiemme tavoitteiden saavuttamisesta. Mitä tulee Euroopan talouden muuttamiseen entistä kestävämmäksi - kuten komission ohjelman otsikossa esitetään - me kaikki toteamme, että haluamme osallistua tähän. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, komissionne ei kuitenkaan ole tämän ohjelman osalta sanonut, kuinka on määrä saavuttaa tavoitteet Euroopan taloudessa. Mitä välineitä ja mitä kannustinohjelmia tässä on määrä käyttää?
Jäsen Ek mainitsi joitakin erityisaloja. Tässä ohjelmassa on vielä paljon työtä tehtävänä. Sen perusteella, mitä meille nyt on toimitettu, Euroopan parlamentti ei nähdäkseni vielä voi todeta, että Lissabonin jälkeen tämä nyt on menestyvä strategia. Tämä Eurooppa 2020 -strategia on niin sanoakseni muotoiltu siten, että se vie meidät Lissabonin strategian epäonnistumisesta kohti seuraavaa epäonnistumista.
Michał Tomasz Kamiński
Arvoisa puhemies, katson, että komission puheenjohtaja Barrosolla on nyt todella mitä vaikein tehtävä. Hänen tehtävänsä on yksi vaikeimmista Euroopan unionissa. Hänen on jaettava aikansa perusteluihin vasemmistolle ja oikeistolle - sellaisten ihmisten kanssa, joilla on parhaat ratkaisut kaikkein vaikeimpiin ongelmiin. Puheenjohtaja Barroson on toimittava taidokkaasti näiden ehdotusten välillä. Minusta paras niistä on komission ehdottama 2020-strategia. Olen yllättynyt täällä parlamentissa esitetyistä ehdotuksista, joiden mukaan tämä hyvin vaikea tilanne on korjattava toistamalla vanhat virheemme.
Haluan kertoa, että vietin 18 vuotta elämästäni valtiossa nimeltä Puolan kansantasavalta, jossa oli sisäisen kaupan ministeriö ja jossa kauppojen hyllyt olivat tyhjiä. Siellä oli sisäisen kaupan ministeriö, muttei sisäistä kauppaa. Nyt jo 20 vuoden ajan, mistä kiitän jumalaa, meillä ei ole sisäisen kaupan ministeriötä ja meillä on sisäistä kauppaa.
Haluan todeta, että lääke nykyiseen kriisiin ei varmasti ole lisäsääntely, korkeat verot tai muut interventiot. En tietenkään ole vapaiden markkinoiden fanaattinen kannattaja. Minusta valtion tehtävä on korjata markkinamekanismeja, mutta se on tehtävä hyvin varovasti. Jos haluamme puhua vilpittömästi kehityksestä Euroopassa, muistakaamme, kuinka äänestimme parlamentin edellisellä vaalikaudella palveludirektiivistä. Muistakaamme, mitä palveludirektiiville tapahtui täällä parlamentissa. Ilman henkilöiden, palveluiden ja pääoman vapaata liikkuvuutta Eurooppa ei nimittäin kykene kilpailemaan tehokkaasti maailman muiden maanosien kanssa.
Kuulemme täällä tänään, ettemme voi kilpailla muiden poliittisen ja taloudellisen yhdentymisen alueiden kanssa, mutta me itsehän pakotamme maanosamme yrittäjät siirtymään muualla liiallisella sääntelyllä ja asettamalla yrityksille liian suuria taakkoja. Kysykäämme siis itseltämme, mitä vielä voisimme tehdä tukeaksemme 2020-strategiaa, sillä muuta ei ole, ja meidän on tietenkin selviydyttävä tästä kriisistä.
Ei myöskään ole epäilystä siitä, etteikö meidän ole autettava Kreikkaa. Meille puolalaisille, joita täällä edustan, sanalla solidaarisuus on valtava merkitys. Meidän on nyt siis osoitettava solidaarisuuttamme Kreikkaa kohtaan. Haluan vielä kerran korostaa, että meidän on tehtävä kaikkemme, jotta Eurooppa selviytyy talouskriisistä, koska kyse ei ole pelkästään miljoonien perheiden kohtaamasta ongelmasta, vaan ongelma vaivaa myös uskoamme tulevaisuuteen. Minä uskon Euroopan tulevaisuuteen, uskon menestykseemme.
Gabriele Zimmer
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, jos vertaan esityslistan edellistä kohtaa koskevaa keskustelua ja tätä keskustelua, puhumme selvästi kahdesta rinnakkaisesta maailmasta. Toisella puolella on Euroopan unioni, jossa Kreikan, Italian, Espanjan ja Portugalin kaltaiset valtiot ovat syvässä kriisissä, ja toiset, Saksan ja Ranskan kaltaiset valtiot toteuttavat torjuvia toimia. Toisella puolella on taas Euroopan unioni, jolle on kehitetty strategia, joka ei millään tavalla vastaa näitä haasteita.
Tällä strategialla emme ole määrittäneet uutta suuntaa Euroopan unionin kehitykselle emmekä antaneet vastauksia kysymyksiin, jotka koskevat toimimattomia välineitä. Emme myöskään ole pyrkineet selventämään toimivallan jakautumista jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kesken tai euroalueen ja euroalueeseen kuulumattomien Euroopan unionin jäsenvaltioiden välistä suhdetta. Emme ole sisällyttäneet siihen mitään niistä asioista, joita ilmeni muutaman viime vuoden aikana Lissabonin strategian yhteydessä emmekä ole esittäneet mitään eteenpäin suuntautuvia vastauksia. Emme ole esittäneet selvennyksiä Euroopan unionin tulevasta kehityksestä. Tämä on tietenkin synnyttänyt paljon epäsopua, joka nyt on aistittavissa.
Keskustelussa Euroopan taloushallinnosta ja Euroopan valuuttarahastosta koskevan keskustelun osalta emme myöskään yksinkertaisesti voi toimia niin kuin strategiaa muka voisi edelleen toteuttaa tällä tavalla. Ennen keskustelua Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanosta meidän on kiireesti pysäytettävä strategia ja annettava itsellemme lisäaikaa päätöksentekoprosessia varten. Meidän on myös analysoitava nyt kohtaamamme todelliset haasteet. Näin toimiessamme meidän on otettava mukaan toimintaan kansalaisyhteiskunta ja ennen kaikkea Euroopan parlamentti merkittävästi laajemmassa ulottuvuudessa kuin aiemmin. Muuten suuntaamme päätä pahkaa kohti katastrofia!
Godfrey Bloom
EFD-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, on harmillista, että puheenjohtaja Barroso karkasi istuntosalista. Katson, että hän olisi saanut minulta paljon oppia tänä iltana!
Neuvon teitä kaikkia olemaan huolehtimatta liikoja EU:sta vuonna 2020, sillä toivoakseni sitä ei enää ole! Se seuraa samaa tietä kuin Neuvostoliitto, jota se muistuttaakin, ja samoista syistä: se on keskitetty, korruptoitunut, epädemokraattinen ja epäpätevä. Sitä johtaa suuryritysten epäpyhä allianssi ja tuhdit byrokraatit. Sitä sponsoroi ilmastonmuutokseksi kutsutun kieroutuneet roskatieteen ekofasistinen agenda.
Kun Euroopan kansalaiset vaan saavat mahdollisuuden kansanäänestykseen, he hylkäävät sen. Briteille ei tietenkään annettu mahdollisuutta sanoa sanaansa, koska kolme puoluetta, joilla yksin on pääsy televisiokeskusteluihin, olivat petollisia, ja niitä auttoi ja tuki BBC:ksi kutsuttu EU:n korruptoima julkinen yleisradiopalvelun tarjoaja.
EU on jo romahtamassa. Kreikan tämänpäiväiset tapahtumat leviävät muihin Välimeren valtioihin nopeammin kuin osaamme aavistaa ja lopulta ne tavoittavat Pohjois-Euroopan valtiot, jotka saavat maksaa laskut. Lapsemme ja lapsenlapsemme tulevat kiroamaan meitä, sillä he saavat luvan kerätä tämän täysin väistämättömän tuhon sotkut!
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, älykäs ja kestävä kasvu, konkreettinen toiminta, uudistukset, taloushallinto - paljon hienoja sanoja ja yleviä tavoitteita. Minulla on tästä kuitenkin pari kysymystä, jotka huolestuttavat minua. Kärsiikö uusi strategia saman kohtalon kuin edeltäjänsä? Kuinka saamme alueet ja paikallisviranomaiset osallistumaan siten, että tämä strategia todella menestyy, ja erityisesti, kuinka voimme paremmin rohkaista ja seurata kansallisten talousarvioiden uudelleenjärjestämistä? Meidän on kuitenkin malliratkaisuissamme oltava hyvin varovaisia varmistaaksemme sen, ettei Euroopan taloushallinnon keskitetty muoto pääse läpi takaoven kautta ja tuhoa kansallisen itsemääräämisoikeuden viime rippeitä.
Itsemääräämisoikeus merkitsee myös vastuullisuutta ja näin myös vastuun kantamista virheellisestä talouspolitiikasta. Ei voida hyväksyä sitä, että jotkut jäsenvaltiot elävät yli varojensa toisten jäsenvaltioiden kustannuksella. Meidän on tietenkin osoitettava solidaarisuutta, mutta sen ei pidä olla yksisuuntaista. Keskitetty taloushallinto, joka Brysselistä käsin sanelee eurooppalaiset normit, olisi varmasti väärä tie.
Gunnar Hökmark
(EN) Arvoisa puhemies, minusta on tärkeää, että puhumme hyvästä hallintotavasta siinä mielessä, että on tietenkin tärkeää painostaa kaikkia tarvittavien uudistusten toteuttamiseen, mutta meidän ei pidä unohtaa sitä, että pääasiallinen hyvä hallintotapamme on varmistaa, että Euroopan unioni tekee sen, mitä Euroopan unionin kuuluukin.
Tässä meillä on ollut joitakin puutteita. Se, kuinka vakaus- ja kasvusopimusta on noudatettu, on yksi näistä. Emme saa unohtaa sitä, että ennen uusien sääntöjen rakentamista meidän on noudatettava kaikkein tärkeimpiä sääntöjä. Haluan kuitenkin mainita muitakin asioita. Mitä tulee rahoitusmarkkinoihin, puhukaamme rahoitusmarkkinoista osana taloutta, ei erillisenä alana, sillä emme koskaan saa investointeja ja uusia työpaikkoja, jos pidämme tätä erillisenä alana.
Olin hieman hämilläni todetessani, että Basel II -komitean puheenjohtaja oletti uuden pääomavaatimuksia koskevan säännön laskevan talouskasvua yhdellä prosentilla. Tämä on häneltä jokseenkin heikkoa. Pääomavaatimuksen nostaminen saattaa johtaa investointien vähenemiseen, ja sitä meidän ei todellakaan pidä tehdä, kun haluamme rakentaa uutta luottamusta Euroopan talouteen samalla kun pyrimme pääsemään nykyisistä alijäämistä.
Haluan korostaa yhtä seikkaa, jossa voimme menestyä yhdessä, ja se on osaamistalouden kehittäminen. On paradoksaalista, että mitä enemmän yhteiskuntamme ja taloutemme suuntautuvat osaamistalouteen, sitä vähemmän meillä on sisämarkkinoita, sillä sisämarkkinalainsäädäntö on luotu teollisuutta ja vanhan ajan taloutta varten eikä niinkään palvelualaa varten, jolla meidän on edettävä palveludirektiivin osalta. Haluan myös todeta, että meidän pitäisi toteuttaa uudistus, jolla eurooppalaisista yliopistoista tulisi entistä riippumattomampia ja eurooppalaisempia, avoimia opiskelijoille ja tutkijoille. Näin luotaisiin tietoyhteiskunnan dynaaminen kehitys.
Pitäkäämme kiinni kaikista niistä asioista, joita voimme tehdä yhdessä yhteisön tasolla. Se on paras mahdollinen eurooppalainen hyvä hallintotapa.
Marita Ulvskog
(SV) Arvoisa puhemies, olen kotoisin samasta jäsenvaltiosta kuin edellinen puhuja, mutta edustan poliittista vasemmistoa. Tämä käy selvästi ilmi myös ehdotuksista, joista me sosiaalidemokraatit vastaamme.
Me näemme maailman tilanteen. Me näemme tilanteen Kreikassa, taistelua kaduilla, lähestyvä yleislakko, epätoivo, viha, viha kaikkien valtioiden markkinapelejä kohtaan. Tätä on tietenkin pahentanut se, että keskeiset euroalueen valtiot pettivät toisen jäsenvaltion, Kreikan. Kriisit voivat kuitenkin levitä. Tämä on kaikille valtioille vaarallista aikaa. Vain harva valtio voi luottaa olevansa turvassa. Tämän vuoksi meidän kaikkien on keskityttävä kriisistä selviytymiseen ja esitettävä hyviä ehdotuksia. Meidän on kuitenkin valittava tie, jolla ei ole kyse pelkästään lyhytaikaisten ratkaisujen ja lyhytaikaisen menestyksen saavuttamisesta sekä tulen tukahduttamisesta siten, että se leimahtaa uudelleen ja saa paljon tuhoa aikaan.
Meidän on siis ensinnäkin investoitava johonkin sellaiseen, joka pitää kysynnän korkeana. Kesäkuun huippukokouksen alla minua huolestuttaa se, että valitsemme tien, josta edellinen puhuja puhui. On tärkeää, että huippukokouksessa tehdään selkeitä sitoumuksia siihen, ettei Eurooppaa panna matalaenergiselle tasolle. On tärkeää pitää kysyntä suurena ja stimuloida investointeja. Meidän on laskettava naisten, miesten, nuorten ja ikääntyneiden työttömyysastetta. Itse olen hyvin pettynyt neuvoston viime kokouksessa esittämään tasa-arvohuijaukseen.
Toiseksi meidän on ryhdyttävä muuttumaan ilmaston kannalta älykkäiksi yhteiskunniksi. Selvästi jokaisessa kriisissä piilee myös kehitysmahdollisuus: mahdollisuus muuttaa reittiä, tehdä uusi valinta. On uskomattoman tärkeää, että komissio antaa Connie Hedegaardille sijaa olla todellinen ilmastopoliitikko, joka voi auttaa saamaan aikaan muutoksen Euroopassa Cancúnin kokouksessa.
Kolmas huomautukseni koskee rahoitusmarkkinoita. Meillä oli muutama viikko sitten rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisiä käsittelevässä erityisvaliokunnassa vieraana amerikkalainen professori, joka totesi seuraavaa: meillä Yhdysvalloissa sanotaan, ettemme voi säännellä rahoitusmarkkinoita, koska niin ei tehdä Euroopassa. Meidän pitäisi säännellä niitä, mutta meillä ei riitä rohkeutta. Entä mitä te sanotte Euroopassa? No, te sanotte, ettette voi säännellä rahoitusmarkkinoita, koska niin ei tehdä Yhdysvalloissa. Näin me jatkamme, heittelemme palloa toisillemme tällä tavalla. Tällaisessa politiikassa on voittajia, mutta myös paljon häviäjiä. Meillä olisi oltava Euroopassa rohkeutta muuttaa tätä.
Wolf Klinz
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, taloudellisesta kokemuksestani tiedän, että strategiat ovat juuri niin hyviä kuin niiden erityiset täytäntöönpanotoimenpiteet ja keinot niiden seuraamiseksi. Komission on vielä vastattava tähän. Olemme kuulleet tavoitteista, jotka voimme hyväksyä perusteellisesti, olemme kuulleet ylevistä tavoitteista, mutta emme ole kuulleet mitään siitä, kuinka nämä tavoitteet on määrä saavuttaa käytännössä.
Itse asiassa oletin, että rahoitus- ja talouskriisi - laajin sitten toisen maailmansodan kokemamme ja yhä syvenevä kansallisen velkakriisin aiheuttamien lisäongelmien vuoksi - olisi ollut komission asialistan kärjessä. Minusta se olisi ollut looginen lähtökohta, sillä molemmat kriisit ovat muuttaneet tilannetta merkittävästi.
Jos emme tyydy pelkkiin yleviin aikeisiin vaan haluamme todella saavuttaa jotain seuraavien kymmenen vuoden aikana, meidän on tarkasteltava useita seikkoja varsin konkreettisella tavalla:
Ensinnäkin meidän on tarkasteltava talouksiamme - ei pelkästään EU:n taloutta, vaan jokaisen jäsenvaltion taloutta, yhdenmukaisin kriteerein - jotta tiedämme todellisen tilanteemme, sen mikä on taloudellinen liikkumavaramme ja mihin meillä todella on varaa.
Toiseksi meidän on kehitettävä kriisinratkaisumekanismi, joka estää meitä joutumasta taas myrskyn armoille tulevaisuudessa, jos markkinoilla taas myrskyää.
Kolmanneksi meidän on toteutettava sisämarkkinat aloilla, joilla ne eivät vielä ole toteutuneet - odotan paljon Mario Montin raportilta - myös palveluiden alalla.
Neljänneksi meidän on esitettävä vakuuttavasti kuinka aiomme täydentää nykyistä yhteistä valuuttapolitiikkaa yhteisellä, tiiviisti yhteenliitetyllä talous- ja rahoituspolitiikalla ja jopa veropolitiikalla.
Viidenneksi meidän on esitettävä hyvin täsmällisesti, kuinka voimme korvata jäsenvaltioiden välillä havaitut eroavuudet lisääntyvällä lähentymisellä keskittymällä luonteeltaan aidosti eurooppalaisiin taloushankkeisiin. Näitä on hyvin paljon: energiapolitiikka, energian yhteenliitännät, suurnopeusradat ja tieverkot, navigointijärjestelmät ja muut vastaavat hankkeet.
Emilie Turunen
(DA) Arvoisa puhemies, aluksi haluan todeta, että tätä EU 2020 -strategiaa koskeva työ on hyvin tärkeää, sillä meidän on pohdittava vakavasti sitä, kuinka tuemme Eurooppamme tulevaisuutta. Meidän on pohdittava vakavasti sitä, mitä 23 miljoonaa työtöntä Euroopan kansalaista tekee tulevaisuudessa. Yleisesti katsomme Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä, että strategiasta puuttuu erityisiä tavoitteita monilla merkittävillä aloilla, joilla sosiaalisen Euroopan hankkeesta on määrä tehdä ensisijainen tavoite seuraavien kymmenen vuoden aikana.
Emme ensinnäkään havaitse selkeää tavoitetta nuorityöttömyyden vähentämiseksi, ja se on kaikissa jäsenvaltioissa hälyttävän korkeaa. Tässä ensimmäinen askel voisi olla eurooppalaisten nuoria koskevien takeiden käyttöönotto, jolla annettaisiin nuorille jalansijaa työmarkkinoilla. Toiseksi meidän on varmistettava, että meillä on erityiset tavoitteet köyhyyden torjumiseksi. Minusta on häpeällistä, jos unionin jäsenvaltiot maailman rikkaimmalla alueella eivät kykene sopimaan köyhyyden torjumisen erityistavoitteista. Jotkut sanovat, etteivät pidä määritelmästä. Heille haluan sanoa, ettei pidä antaa teknisten asioiden olla esteenä. Toiset väittävät, ettei meillä ole oikeusperustaa perussopimuksissa. Heille haluan sanoa, että meillä on uusi Lissabonin sopimus.
Kolmanneksi meidän on työskenneltävä johdonmukaisella tavalla sitovan työllisyyssuunnitelman parissa. Meidän on yhdistettävä vihreät investoinnit uusiin työpaikkoihin. Meidän on uudelleenkoulutettava ja koulutettava työvoimaa, jotta se voi ottaa vastaan näitä työpaikkoja. Lopuksi, EU:n valtion- ja hallitusten päämiesten on varmistettava, että on erillinen tavoite sosiaalisen Euroopan kehittämiseksi ja että samaa kunnianhimoista tasoa sovelletaan työllisyyteen ja sosiaaliturvaan. Näissä ei pidä keskittyä yksinomaan määrään, vaan myös uusien työpaikkojen laatuun. EU 2020 -strategia ei vielä kata näitä parametrejä, joten meillä on edelleen tehtävää.
Malcolm Harbour
(EN) Arvoisa puhemies, haluan puhua siitä kunnianhimon puutteesta, jonka havaitsen tässä EU 2020 -strategiassa, tavassa, jolla voimme hyödyntää nykyisiä välineitämme - yhtenäismarkkinoita - jotta ne toimisivat hyvin tehokkaasti ja synnyttäisivät uusia työpaikkoja ja mahdollisuuksia: sitä, mistä jäsen Turunen puhui. Ei riitä - ja osoitan sanani puhemiehelle ja neuvostolle, jos komission jäsen kuuntelee - että yhtenäismarkkinat ja niiden saavutukset asetetaan tämän otsikon alle: "Puuttuvat palat ja pullonkaulat". Hyvät kollegat, asia on paljon tärkeämpi. Ei yksinkertaisesti ole riittävää todeta, että komissio ehdottaa toimia. Kyse on komission ja jäsenvaltioiden yhteisestä pyrkimyksestä.
Valiokuntani, sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunta, hyväksyi tällä viikolla valtavalla enemmistöllä mietinnön, jossa esitetään joitakin todella kunnianhimoisia ajatuksia yhteisistä toimista yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamiseksi. Saatte sen ensi viikolla yhdessä professori Montin raportin kanssa. Molempien osapuolten on saatava aikaan perustavanlaatuisia muutoksia tässä. Haluamme yhtenäismarkkinoita koskevan säädöksen, selkeitä poliittisia tavoitteita yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattamiseksi, ja haluamme myös nähdä julkisten hankintojen, valtavan huonosti hyödynnetyn välineen, saavuttavan innovaatioita ja vihreää teknologiaa koskevat tavoitteet. Niitä tuskin mainitaan tässä asiakirjassa. Miksi me luojan tähden keskustelemme näistä muista tavoitteista, kun emme itse asiassa saa edistettyä sitä, mitä meillä jo on?
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, tämä strategia ei tarjoa vastausta kohtaamiimme vakaviin ongelmiin ja vielä vähemmän todelliseen taloudelliseen ja sosiaaliseen katastrofiin, jonka vapaan kilpailun politiikan määrääminen aiheuttaa joissakin jäsenvaltioissa, joiden taloudet ovat hauraampia. On virhe vaatia liberaalin Lissabonin strategian kanssa identtistä politiikkaa, sillä siinä jätettiin kymmenen vuotta sitten esitetyt täystyöllisyyden ja köyhyyden poistamisen tavoitteet syrjään ja asetettiin niiden sijaan etusijalle talous- ja rahoitusryhmittymien edut, mistä ne hyötyivät, mutta minkä seurauksena sosiaalinen tilanne ja työllisyystilanne ovat heikentyneet.
Riittää, kun tarkastelee vakaussopimuksen sokeiden kriteerien soveltamisen sekä liberalisoinnin ja strategisten julkisten palvelujen alojen yksityistämisen seurauksia esimerkiksi rahoituspalvelujen, energian, liikenteen ja postipalvelujen aloilla. Riittää, kun tarkastelee sitä, mitä tapahtuu työmarkkinoilla, joilla työsuhdeturva heikkenee ja työttömyys lisääntyy, ja työttömiä on nyt yli 23 miljoonaa, ja tähän voidaan vielä lisätä 85 miljoonaa ihmistä, jotka elävät köyhyydessä.
Toisin kuin meitä yritetään saada uskomaan, kaikki indikaattorit osoittavat, että jos tähän mennessä noudatettuja strategioita jatketaan, talouskasvun aste pysyy hyvin matalana ja matalampana kuin muualla maailmassa, mikä merkitsee sitä, että työttömyys pahenee entisestään, työpaikat ovat yhä epävarmempia ja huonommin palkattuja, ja köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen lisääntyvät. Valitettavasti unionin talousarvio ei tarjoa vastausta taloudellisen ja sosiaalisen koheesion tarpeeseen, kuten Kreikan tilanne osoittaa.
On siis aika arvioida ja myöntää noudatetun politiikan seuraukset. On aika katsoa sosiaalinen kestävyys ensisijaiseksi tavoitteeksi. On aika lakkauttaa rahoituskeinottelu ja rahoitusalan ylivalta taloudessa. On aika luopua vakaussopimuksesta ja antaa Euroopan keskuspankille muita tehtäviä, säätää rahoitusalan tehokkaasta valvonnasta ja katsoa ensisijaiseksi aito edistystä ja sosiaalista kehitystä koskeva sopimus.
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, se, että me täällä keskustelemme ja tarkastelemme Eurooppa 2020 -strategian sisältöä samaan aikaan kun työntekijöitä kuolee Ateenassa ja valtio, kansakunta on kuilun partaalla, antaa varsin kuvaavan, vai sanoisinko groteskin käsityksen eurooppalaisesta politiikasta.
On aivan ainutlaatuista, että tällaisessa tilanteessa komissio ei katso tarpeelliseksi syvällistä itsetutkiskelua, sillä se käsittää kyllä, että tämä kriisi, joka joiltain osin on saavuttanut dramaattiset mittasuhteet, on seurausta monista vakavista virheistä, kuten Lissabonin strategian epäonnistuminen osoittaa. Paljon virheitä ja vain yksi puolustautumassa syytettyjen penkillä, euro.
Tulette tänne ja väitätte jokaisessa lausunnossanne, että Kreikka on yksittäinen tapaus, mutta väitättekö niin, kun vastaava tilanne syntyy esimerkiksi Espanjassa - vaikka tietenkin toivomme, ettei synny - onko se toinen yksittäistapaus? Olemme hieman kyllästyneitä kuulemaan tätä yksittäistapausperustelua. Myös subprime-kriisi oli yksittäistapaus. On vaikea uskoa ja hyvin vaikea hyväksyä sitä, mitä komissio väittää, kun Euroopan unioni ei ole vielä päättänyt siivota Euroopan pankkeja ja kertoa tallettajille, valmistajille ja reaalitaloudelle, kuinka paljon sontaa eurooppalaisissa pankeissa vielä on, voidakseen laatia strategian.
Meidän on pidettävä nämä seikat mielessä ja muistettava, että vakavasti otettavan strategian on perustuttava reaalitalouteen, pienten ja keskisuurten yritysten järjestelmään, ja siinä on luonnollisesti annettava vastuullinen asema myös työntekijöille näiden osallistumisen kautta.
Csanád Szegedi
(HU) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Suurin ongelma EU:ssa on epäilemättä työttömyys. Emme kuitenkaan voi syyttää tilanteesta työntekijöitä, pienviljelijöitä tai yrittäjiä. Ainoa syypää on se poliittinen ja taloudellinen filosofia, joka on ollut monikansallisten yhtiöiden puolella työntekijöitä, pienviljelijöitä ja pieniä paikallisia yhtiöitä vastaan. Juurettomat pelkästään voittoa tavoittelevat monikansalliset yhtiöt haluavat kaapata leijonan osan tuotosta osallistumalla mahdollisimman vähän julkisiin kustannuksiin.
Mikä tahansa paikallisia etuja suosiva strateginen päätös on hyväksi Euroopan unionin jäsenvaltioille, ja mikä tahansa monikansallisten yhtiöiden yksinvaltaa ylläpitävä päätös on pahaksi. Jobbik haluaa lakkauttaa monikansallisten yhtiöiden taloudellisen monopolin ja palauttaa Euroopan pienviljelijöille ja perheyrityksille, jotta voimme niiden avulla poistaa työttömyyden Euroopan yhteisöstä.
Herbert Reul
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, komission puheenjohtaja totesi juuri, että tällaisina aikoina emme voi noudattaa muita hyväksikäyttävää lähestymistapaa, vaan tarvitaan aluksi hyvää yhteistyötä ja määrätietoista toimintaa. Tämä on totta. Tämän vuoksi tarvitsemme myös toimintastrategian. Minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että tähän 2020-hankkeeseen ja erityisesti tapaan, jolla siitä on määrä neuvotella ja finalisoida se täällä, ei liity mitään aitoa strategiaa. Se on pikemminkin paperilla kirjattu ajatus, joka nyt jyrätään läpi nopeassa menettelyssä. Epäilen, ettei tämä ole oikea tapa välttää niitä ongelmia, joita komission puheenjohtaja Barroso aivan oikein kuvasi. Hän totesi esimerkiksi, että suurin Lissabonin strategiaan liittyvä ongelma on se, etteivät osapuolet osallistuneet siihen, eivät kokeneet sitä omakseen, ja etteivät ne tämän vuoksi osallistuneet sen täytäntöönpanoon. Tämä on juuri, mitä tapahtui.
Jos näin kuitenkin on, niin uuden strategian osalta meidän on otettava riittävästi aikaa tehdä rauhallisesti työtä sen eteen, että osapuolet aidosti osallistuvat ja sitten voivat keskustella siitä rauhallisesti. Ymmärrän, että aikana, jona rahoituskriisi ja Kreikan ongelma esittävät meille uusia ongelmia päivittäin, emme voi toimia näin. Tämäkään ei ole kritiikkiä. Kritiikkinä esitän, ettei meidän parlamentissa pitäisi sallia ohjelman tarkastelutavan sanelemista meille.
Valiokuntien puheenjohtajien kokouksessa olemme useaan otteeseen ilmaisseet toiveemme siitä, että aikataulu laadittaisiin hieman varovaisemmin, jotta voimme tehdä perusteellisempaa työtä. Tämän sijaan menettelyä nopeutetaan, ja keskustelemme tänään ja seuraavan kerran toukokuun istunnossa, kesäkuussa ehdotus menee neuvostolle ja se on sitten siinä. Älkää siis yllättykö, jos kaiken tämän lopuksi toteutettaviin toimiin ei ole saatu aikaan havaittavaa muutosta. Minua se ei yllätä, sillä muutosta ei saada aikaan tällä tavalla. Tarvitaan perusteellinen analyysi eikä sellaisia pinnallisia päätelmiä, joita ilmastotoimista vastaava komission jäsen on esittänyt viime päivinä - jotka perustuvat kriisitilanteeseen ja siihen, että hiilidioksidipäästöt ovat nyt pienempiä - että voisimme nyt tähdätä 30 tai 40 prosenttiin
Kriisi ei voi olla standardi! Standardin on oltava eteenpäin suuntautuva näkökulma. Meidän on tarkasteltava tilannetta huolellisesti ja harkittava syvällisesti sitä, mitä päätelmiä voimme tehdä innovaatioista, talouskehityksestä, innovoinnista ja tutkimuksesta. Emme kuitenkaan tietenkään toimi näin.
Alejandro Cercas
(ES) Paljon kiitoksia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja López Garrido, kiitokset sille, joka voi välittää viesti komission jäsenten kollegion puheenjohtajalle.
Toivon, että teot seuraavat sanojanne ja että näemme kesäkuussa hyvin erilaisen neuvoston kuin keväällä. Tämä siksi, että sananne, joita kannatan alusta loppuun, eivät saa minua vakuuttuneeksi tai poista pelkoani siitä, että näemme täysin apaattisen, täysin epäilevän neuvoston, joka toisinaan jopa esittää kysymyksiä, jotka täyttävät meidät kauhulla, esimerkiksi tavoitteistamme, suurista, poliittisista ja lasketuista tavoitteistamme niiden suotavuuden ja mahdollisuuden osalta.
Paljon kiitoksia arvoisa neuvoston puheenjohtaja López Garrido, toivon puheenjohtajavaltio Espanjan auttavan ratkaisemaan nämä epävarmuudet, sillä olen vakuuttunut siitä, että näitä aikoja tullaan aikanaan merkityksellisinä Euroopan historiassa. Ajat ovat täynnä hämmennystä, ja kohtaamme suurimpina haasteina sen, haluammeko lisää vai vähemmän Eurooppaa.
Tämä on Eurooppa 2020 -strategian tavoite. Olemmeko kymmenen vuoden kuluttua enemmän vai vähemmän yhdentyneitä? Ovatko silloin voittajia ne, jotka uskovat, että meidän on tehtävä yhteistyötä ratkaistaksemme taloudelliset ja sosiaaliset ongelmat, vaiko ne, jotka tyytyvät nationalismiin paluuseen ja tuhoavat jopa ne perustavaa laatua olevat osatekijät, jotka on rakennettu viimeisten 40 vuoden aikana? Tuemmeko toisiamme entistä enemmän? Olemmeko valmiita hyväksymään vastavuoroista solidaarisuutta koskevat tavoitteet, jakamaan tasavertaisemmin, kehittämään lisää vaurautta ja jakamaan sen tasaisemmin, vai jätämmekö kaiken markkinoiden varaan?
Toisin kuin jotkut kollegat ovat sanoneet, en usko tämän tapahtuneen siksi, että on ollut paljon Eurooppaa, paljon sääntelyä tai paljon sosiaalista oikeudenmukaisuutta. Pikemminkin kriisin on aiheuttanut Euroopan puute, sääntelyn puute.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja López Garrido, esitän siksi kaksi pyyntöä. Säilyttäkää köyhyyden torjumista koskevat tavoitteet ja paremman koulutuksen edistämistä koskevat tavoitteet, jotka sisältyvät komission tekstiin mutta eivät neuvoston tekstiin, ja liittäkää parlamentti kansan ääneen, jotta kansalaisten esityslistasta voi tulla yhteisön esityslista teknokraattien ja niin kutsuttujen markkinoiden esityslistan sijaan, sillä se on usein keinottelijoiden esityslista.
Olle Schmidt
(SV) Arvoisa puhemies, se, mikä vaikuttaa Kreikkaan, vaikuttaa meihin kaikkiin, myös euroalueen ulkopuolisiin valtioihin. Eurooppa tarvitsee nyt yhdentyneisyyttä ja voimakkaita toimia, ei lisäjakautumista. Tämän vuoksi, arvoisa komission jäsen, on hyvin valitettavaa, että 11 valtiota ei ole edustettuina perjantaina. On sanottu, että meillä on Euroopassa yhteinen kohtalo, mutta valitettavasti näin ei ole juuri nyt.
Rahoitusmarkkinoiden valvontaa on tietenkin lisättävä, ja tarvitsemme tietenkin tiukempaa lainsäädäntöä. Tämän minäkin liberaalina ymmärrän ja hyväksyn, mutta se on tehtävä tasapainoisella tavalla ja sitä on koordinoitava globaalilla tasolla.
Toteuttakaamme voimakkaita ja aggressiivisia toimia, jos se on tarpeen, mutta paniikissa emme saa toimia. Meidän on pidettävä päämme mahdollisimman kylmänä, jottemme saa aikaan enempää haittaa talouden elpymiselle, joka kaikesta huolimatta ja Kreikan tilanteesta huolimatta on havaittavissa.
-(EN)Järkytyin todella jäsen Bloomin sanoista. Hän ei ole täällä nyt, mutta Euroopan unionin vertaaminen Neuvostoliittoon on loukkaus kaikkia niitä kohtaan, jotka kärsivät neuvostodiktatuurista, sekä miljoonia kuolleita kohtaan. Minusta jäsen Bloomin on esitettävä anteeksipyyntö kaikille, joita hän on loukannut.
Lajos Bokros
(EN) Arvoisa puhemies, Espanjan pääministeri José Luis Rodríguez Zapateron käynnistäessä Espanjan puheenjohtajakauden Strasbourgissa hän puhui Eurooppa 2020 -strategiasta mainitsematta kertaakaan sitä, miksi maailmassa Lissabonin strategia alun perin epäonnistui. Minä kysyin häneltä, kuinka on mahdollista laatia uusi strategia analysoimatta edellisen epäonnistumista?
Nyt minulla ei ole muuta mahdollisuutta kuin toistaa kysymykseni, sillä uudessa asiakirjassa ei ole sanaakaan siitä, miksi epäonnistuttiin. Olkaa hyvä, Señor Garrido, vastatkaa seuraavaan kysymykseeni. Kuinka on mahdollista suunnitella uudet, hyvin kunnianhimoiset tavoitteet analysoimatta ensin syitä Lissabonin strategian epäonnistumiseen?
Cornelis de Jong
(NL) Arvoisa puhemies, haastaan komission ja neuvoston tekemään selkeitä valintoja. Ensinnäkin, valitkaa demokratia. Kuinka neuvosto aikoo tehdä päätöksiä jäsenvaltioiden sosioekonomisen politiikan perusteista seuraaviksi kymmeneksi vuodeksi ilman että äänestäjillä on mahdollisuutta ilmaista kantaansa niistä tämän ajanjakson aikana, kymmenen vuoden aikana? Tämä merkitsisi esimerkiksi sitä, että Alankomaiden väistyvä pääministeri voisi tehdä päätöksiä kymmeneksi vuodeksi, eikä sellaista voida hyväksyä.
Toiseksi, työstä on saatava palkkaa. Tavoite 75 prosentin työllisyydestä kuulostaa hienolta, mutta Euroopassa ei enää tarvita köyhiä työntekijöitä. Kuinka neuvosto tosiasiallisesti määrittää työllisyyden?
Kolmanneksi: valitkaa järkevät julkiset menot. Kuinka komissio voi esittää vuodelle 2011 talousarviota, jossa luvataan jopa 5,8 prosentin kasvua, vaikka Eurooppa 2020 -strategiassa korostetaan säästötoimenpiteitä.
Neljänneksi: valitkaa sosiaaliset sisämarkkinat. Ovatko komissio ja neuvosto samaa mieltä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan kanssa, joka on ehdottanut sosiaalisen ilmapiirin lisäämistä sisämarkkinoille ja että tarjousmenettelyissä korostetaan enemmän laatua ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta?
Viidenneksi: valitkaa köyhyyden vähentäminen. Köyhyyden poistamisessa neuvosto tähtää ainoastaan talouskasvuun. Talouskasvu on viime vuosina johtanut pääasiassa johtajien huippupalkkoihin, mutta köyhät ovat köyhtyneet lisää. Mitä toimia aiotte esimerkiksi toteuttaa, jotta huippupalkkaiset ja pankit köyhien sijaan maksavat laskun kriisistä?
Mara Bizzotto
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jotta työttömyysongelmaan voidaan tarttua rakentavasti, EU:n toimiin on sovellettava kolmea tunnussanaa: reagointi, kehittäminen ja turvaaminen.
Reagointi: on erityisesti luovuttava juhlallisesta europropagandasta ja ryhdyttävä käytännön toimiin EU:n kansalaisia vaivaavissa ongelmissa, varmistettava koulutuksen, markkinoiden ja alueellisten vaatimusten väliset suorat yhteydet sekä muutettava nuorten käsitystä käsin tehtävästä työstä.
Kehittäminen: on erityisesti tehtävä Eurooppa 2020 -strategiasta myönteinen synteesi niin yritysten kuin työntekijöidenkin tarpeista, jotta tuetaan työmarkkinoita, joilla työsopimusten joustoturva vastaa markkinoiden kysynnän epävakautta.
Turvaaminen: on erityisesti annettava töitä työnsä menettäneille, ensisijaisesti kansalaisillemme. Jäsenvaltioiden on tämän vuoksi määritettävä maahanmuuttopolitiikkansa todellisten maahanmuuttovaatimusten mukaisesti, ja koska työttömiä on 23 miljoonaa, on harkittava EU:n ulkopuolelta peräisin olevan maahanmuuton lakkauttamista muutamaksi vuodeksi. En näe muuta keinoa suojella työpaikkojamme ja sosiaalista järjestelmäämme. Tarvitsemme pragmatismia, rohkeutta ja hajauttamista.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Kestävä talouskasvu edellyttää valtavia ja tasaisia investointeja myös liikennealaan. Liikenneala vastaa kymmentä prosenttia Euroopan unionin BKT:sta ja tarjoaa yli kymmenen miljoonaa työpaikkaa.
Käytän tilaisuutta hyväkseni ja kehotan Euroopan komissiota ja neuvostoa EU 2020 -strategiaa finalisoidessaan ottamaan huomioon myös seuraavat liikennealaan liittyvät hyvin merkittävät tekijät: tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin edistäminen vihreän liikenteen toteuttamiseksi, EU:n liikenteen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevien tavoitteiden vahvistaminen vaihtoehtoisten resurssien käytön kautta, sähköautot, älykäs liikennejärjestelmä, älykäs liikenteen hallintajärjestelmä, joka kattaa myös ilmailualan, infrastruktuurien välisen koordinoinnin parantaminen ympäristön suojelun tukemiseksi, työntekijöiden sosiaaliset olot sekä matkustajien turvallisuus.
Haluan korostaa seuraavia aivan ehdottoman olennaisia näkökohtia erityisillä aloilla: yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen kiireellinen tarve ilmailualalla, kiireellinen tarve toteuttaa rautateiden yhteentoimivuus, Euroopan tieinfrastruktuurien laajentaminen ja parantaminen maantiekuljetusten alalla, liikennevälineiden väliset yhteydet sisäsatamissa ja merten moottoriteiden laajentaminen meri- ja jokiliikenteessä sekä kaupunkiliikenteen kestävän kehityksen kiireellinen tarve.
Euroopan komission on otettava huomioon kaikki nämä liikkuvuutta koskevat näkökohdat, ja liikkuvuuden on oltava keskeinen osatekijä EU 2020 -strategiassa. Liikennealan hyvin koordinoitu kehittäminen on ratkaisevaa kestävän kehityksen kannalta sekä vakaiden työpaikkojen säilyttämiseksi ja luomiseksi.
Anni Podimata
(EL) Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies. Kreikkalaisena haluan aluksi ilmaista syvän suruni kotimaani traagisista tapahtumista, joiden seurauksena kolme kansalaista kuoli jäätyään jumiin pankkiin, jonka suureen ja täysin rauhanomaiseen mielenosoitukseen liittyneet ääriainekset sytyttivät tuleen.
Käytän tätä traagista tilannetta hyväkseni, sillä tiedän koko Euroopan ja koko Euroopan tiedotusvälineiden nyt seuraavan Kreikkaa, ja pyydän kollegoitani täällä osoittamaan vastuullisuutta, arvokkuutta, solidaarisuutta ja ennen kaikkea kunnioitusta näin vaikeita aikoja elävää kansakuntaa kohtaan. Sanon tämän siksi, että pelkään tiettyjen merkittävien eurooppalaisten sanomalehtien tietyissä pääkaupungeissa jo huomenna toteavan juuri näiden traagisten tapahtumien perusteella, että niiden pelot ja epäilykset siitä, pystyykö Kreikka määrätietoisesti panemaan täytäntöön rahoitusuudistusta koskevat hyvin vaikeat päätöksensä, ovat perusteltuja.
Heti viime sunnuntaisen sopimuksen jälkeisenä päivänä nimittäin alkoi sama tarina, jonka olemme kuulleet täällä 11. helmikuuta alkaen, lukuisine huomautuksineen kreikan toimenpiteiden tehottomuudesta ja Kreikan velan uudelleenjärjestelyn näkymistä. On spekuloitu sillä, eroaako valtio kenties euroalueesta, ja tietenkin uusista markkinaiskuista niin Kreikan kuin Portugalin ja Espanjankin obligaatioiden osalta.
Minä pohdin, mihin tämä johtaa, sillä keskustelemme myös 2020-strategian näkymistä. Mihin me joudumme, kun kansalliset taloudet ovat täysin riippuvaisia markkinoiden kriiseistä, luottoluokituslaitosten luokituksista, sillä ne eivät ole vastuussa kenellekään ja niiden yrityksiä tai valtioita ja erityisesti euroalueen valtioita koskevilla luokituksilla, olivatpa ne oikeita tai vääriä, ei ole mitään seurauksia eikä niitä valvota millään tavalla?
(Suosionosoituksia)
Ramona Nicole Mănescu
(RO) Olemme viimeisten kahden vuoden aikana kohdanneet kaikkein vakavimman globaalin talouskriisin. Tämän vuoksi on elintärkeää kohdentaa entistä paremmin pyrkimyksemme, jotta voimme tarjota kilpailukyvylle, tuottavuudelle ja talouskasvun mahdollisuudelle piristysruiskeen.
Strategian tavoitteiden on oltava realistisia. Tämän vuoksi ne on määritettävä tiiviissä yhteydessä jäsenvaltioiden kansallisiin tavoitteisiin, jotka puolestaan on määritetty jokaisen jäsenvaltion ensisijaisten tavoitteiden ja erityispiirteiden mukaisesti. Tämän vuoksi olen tyytyväinen siihen esitykseen, että yhteisön tasolla hyväksytyt tavoitteet olisi jaettava erillisiin kansallisiin tavoitteisiin.
Pyysin osana parlamentin päätöslauselmaa komissiota esittämään uusia toimenpiteitä, kuten sanktioita jäsenvaltioille, jotka eivät noudata strategiaa, ja kannustimia niille, jotka noudattavat. Itse asiassa Euroopan unionin rahoituksen ehtona olisi oltava niin tulosten saavuttaminen kuin yhteensopivuus strategian tavoitteiden kanssa. Meidän ei kuitenkaan pidä sivuuttaa koheesiopolitiikan merkitystä Euroopan unionin taloudellisten ja kehitystä koskevien tavoitteiden saavuttamisessa.
Tämän vuoksi meidän on tutkittava hyvin tarkkaan komission ehdotukset, sillä tällainen ehdotus rakennerahastojen automaattisesta sulkemisesta suuren alijäämän jäsenvaltioilta olisi epärealistinen toimenpide ja täysin vastoin koheesiopolitiikan tavoitteita, erityisesti niitä, joilla pyritään pienentämään jäsenvaltioiden välisiä eroavuuksia.
Oldřich Vlasák
- (CS) Euroopan unioni on väestöltään maailman suurin geopoliittinen kokonaisuus. Tähän mennessä menestyksemme, johon meidän on tänä kriisiaikana suhtauduttava hyvin nöyrästi, muodostuu talouksiemme kyvystä kehittää innovointivalmiuksiaan ja erityisesti vientiään.
Tämä on erityisen selvää suhteessa Yhdysvaltojen ja Japanin, mutta myös Kiinan, Intian ja Brasilian kaltaisiin kilpailijoihin. Tässä yhteydessä minusta on keskeistä kiinnittää edelleen huomio erityisesti talouskasvuun ja työpaikkoihin. Sosiaalisten ongelmien ja ilmastonmuutoksen ei pidä tämän osalta häiritä keskittymistä pääasiallisiin tavoitteisiin.
Samalla meidän on muistettava, että erityinen ennakkoedellytys älykkäälle ja kestävälle kasvulle jäsenvaltioissa ja niiden alueilla ja kunnissa on riittävä infrastruktuuri, niin liikenteen kuin ympäristönkin näkökulmasta. Tätä tekijää ei ole riittävästi otettu huomioon Eurooppa 2020 -strategiassa, ja siitä puuttuu täysin keskittyminen infrastruktuurin kehittämiseen tehtävien investointien lisäämiseen, erityisesti niissä valtioissa ja niillä alueilla, joilla se tällä hetkellä on riittämätöntä.
Joe Higgins
(EN) Arvoisa puhemies, keskeinen strategia, jota EU:n komissio ehdottaa Euroopalle vuoteen 2020 asti, on luottaminen uusliberalistiseen kapitalismiin ja markkinajärjestelmään - toisin sanoen juuri samoihin tekijöihin, jotka upottivat maailman nykyiseen taloudelliseen kaaokseen ja joita kuvaavat komission ja EU:n hallitusten vastaus Kreikan rahoituskriisiin: häpeällinen alistuminen keinottelulle ja rahoitusmarkkinoiden haiden voitontavoittelulle, vaatimus, jonka mukaan Kreikan työväenluokan, eläkeläisten ja köyhien palvelut ja elinolot on raadeltava näiden rahoitusmarkkinoiden kyltymättömän ahneuden ruokkimiseksi, jotka eivät ole jonkinlainen kaikkivoipa jumala, kuten tiedotusvälineiden kommentaattorit haluavat saada meidät uskomaan, vaan investointipankkeja, hedge-rahastojen toimijoita, obligaatioiden haltijoita ja vastaavia - huipputuottoja haluavia loisia, jotka tietoisesti keinottelevat saadakseen aikaan rahoitusalan epävakautta ja sitten hyödyntävät sitä kyniäkseen työtätekevät. Tällaisenko Euroopan me haluamme vuodeksi 2020?
On säälittävää kuulla komission puheenjohtaja Barroson vetoavan niiden vastuullisuuteen: ikään kuin hai pääsisi verenhimostaan! Työntekijöiden kaikkialla Euroopassa on tuettava kreikan työväenluokan kapinaa. Meidän on murrettava markkinoiden diktatuuri. Se ei onnistu siten, että idiootit polttavat pankkeja, vaan työtätekevien kestävällä ja laajalla mobilisaatiolla ja lakkotoimilla sekä korvaamalla tämä sairas järjestelmä demokraattisella sosialismilla ja luomalla todellinen inhimillinen yhteiskunta vuoteen 2020 mennessä.
Jaroslav Paška
- (SK) kaikella kunnioituksella meille esitettyjä asiakirjoja kohtaan, ei voida sivuuttaa niiden samankaltaisuutta viisivuotissuunnitelmien kanssa, joiden oli määrä tuoda vaurautta itäblokin maihin. Aluksi niissä jopa tunnustetaan, ettei edellinen strategia erinäisistä syistä ollut menestys.
Sitten niissä esitetään rohkeita tavoitteita ja pyritään vakuuttamaan ihmiset siitä, että tällä kertaa kaikki todella sujuu paremmin. Se ei kuitenkaan suju paremmin. Strategiat tulivat ja menivät, ja talous romahti. Näissä strategioissa ei noudatettu talouselämän perussääntöjä. Tällä hetkellä Euroopasta on hiipumassa vauhti huolimatta siitä, että täällä on korkeampi koulutettujen henkilöiden osuus kuin Kiinan tai Intian kaltaisissa menestyksekkäämmissä valtioissa. Miksi niin? Koska Euroopassa vastataan jokaiseen uuteen ongelmaan samalla tavoin kuin Eurooppa-neuvostossa tai komissiossa, perustamalla uusi elin tai uusi viranomainen. Suurin osa koulutetuista eurooppalaisista katoaa erilaisten organisaatioiden syövereihin, ja nämä miljoonat koulutetut ihmiset, jotka voisivat tehdä luovaa työtä muilla aloilla, esimerkiksi tuotantoalan innovoinnissa ja kehittämisessä, vain siirtelevät papereita ympäri toimistoja ja kanavoivat yhteisiä varoja.
Hyvät kuulijat, jos todella haluamme menestyä paremmin, meidän on ennen kaikkea yksinkertaistettava rinnakkaiseloa ja yrityksiä koskevia sääntöjä ja kevennettävä hallinnollista taakkaa. Meidän on luotava lisää tilaa ihmisten itsenäisyyden, yrittäjyyden ja luovuuden harjoittamiselle ja meidän on suunnattava uudelleen tällä hetkellä hallintoon käyttämämme rahat tuotantoalan edistykseen sekä innovoinnin ja kehittämisen tukemiseen.
Othmar Karas
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan yhteisö, uskottava poliittinen unioni, kestävä kasvu, kestävä työllisyys ja innovointi, sosiaalinen koheesio ja kestävä kilpailukyky ovat tavoitteitamme.
Eurooppa 2020 -strategia ei ole tavoitteemme. Eurooppa 2020 -strategian on oltava väline, jonka avulla voimme saavuttaa tavoitteemme. Siitä on tultava meidän Robert Schuman -julistuksemme vuodelle 2010, ja sen on oltava yhtä kouriintuntuva kuin Schumanin julistus oli 9. toukokuuta 1950. Eurooppa 2020 -strategian ei pidä taantua kokoelmaksi tulevaisuuden toiveita, joita ei voida saavuttaa, tai kaikkien ratkaisemattomien asioiden, ongelmien ja turhautumien roskakoriksi. Sen on oltava kouriintuntuva, rahoitettavissa oleva, kestävä väline, joka tarjoaa vastauksen kriisiin, ja sen on oltava motivoiva, testattavissa oleva Euroopan unionin hanke, jota meidän on voitava sanktioida. Eurooppa 2020 -strategian on käynnistettävä erityisiä hankkeita kasvun, työllisyyden, tutkimuksen, innovoinnin ja kestävän kilpailukyvyn edistämiseksi.
Meidän on tarkistettava taloutta kaikissa jäsenvaltioissa ja Euroopan unionissa saadaksemme rehellisen lähtökohdan tuleville suunnitelmillemme ja jotta myös tiedämme, mitä meidän on rahoitettava ja mihin rahaa tarvitsemme. Tarvitsemme myös Eurooppa 2020 -soveltuvuustarkastuksen kansallisille talousarviota, verotusta, tutkimusta, energiaa, innovointia ja sosiaaliasioita koskeville politiikoille. Meidän on annettava täysi tukemme komission jäsen Rehnin toimenpiteille.
Eurooppa 2020 -strategian on oltava uuden, yhteisen poliittisen tahdon ilmaus ja vastauksemme valitettavasti lisääntyvään nationalismiin, itsekkyyteen ja protektionismiin. Saattakaamme päätökseen sisämarkkinat ja luokaamme valuuttaunionin rinnalle voimakas talousunioni, joka on osa uskottavaa poliittista unionia. Tässä oli se, mitä tarvitsemme, ei enempää eikä vähempää.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minun on tunnustettava olevani huolissani kesäkuun huippukokouksesta, sillä en havaitse keskustelussa mitään uutta, jolla voitaisiin korjata kevään huippukokouksen suositukset. Suositukset olivat pettymys jo siksi, etteivät ne perustuneet vähäiseenkään kritiikkiin Lissabonin rajoitusten osalta ja sen seurausten osalta, että joitakin merkittävimpiä poliittisia ja kulttuurisia suunnitelmia ei pantu täytäntöön.
Ne ovat pettymys myös siksi, ettei niissä oteta huomioon kriisiä. Kymmenen kohtaa esitetään yleisellä tavalla, ilman mitään loogista yhteyttä keskenään. Ne ovat hyvien aikeiden yhteissumma, joka ei kuitenkaan vaikuta muodostavan mitään politiikkaa. Ja me olemme edelleen samassa asemassa. En havaitse myöskään konkreettista halua määrittää painopistealoja. Euroopan ongelma on sen kilpailukyvyn taso globaalissa järjestelmässä. Tämän vuoksi se ei voi sivuuttaa sosiaalista koheesiota, joka on kilpailukyvyn perustavaa laatua oleva osatekijä. Ilman koheesiota yksikään valtio - puhumattakaan ylikansallisesta ryhmästä - ei kykene pysymään maailmanmarkkinoilla, sillä sisäiset konfliktit tekisivät siitä päivä päivältä vähemmän kilpailukykyisen.
Toisaalta on myös innovaatiokysymys. Sen pelkkä mainitseminen ei riitä, vaan meidän on laadittava erityisiä tavoitteita, joita ei esitetä suosituksissa, niin tuotteiden kuin prosessienkin innovointiin korvamerkittävistä varoista. Vain laatu, niin yksityiselämässä, työelämässä ja toisaalta tuotteiden ja palvelujen tuotannossa, voi palauttaa Euroopan kilpailukyvyn tämän kriisin hyvin vakavien seurausten jälkeen. Lopuksi haluan vielä, että on asia, jota ei koskaan mainita. Voimme pyrkiä kunnianhimoisiin tavoitteisiin, jos saamme aikaan myös poliittista yhdentymistä. Jäsenvaltiot eivät puhu tästä, se on kielletty aihe. Kreikan kriisin kauhea hallinnointi todistaa tämän.
Ivo Strejček
- (CS) Olen kotoisin jäsenvaltiosta, jossa 28 tai 29 vuoden ikään asti elin keskussuunnitelmaan perustuvassa järjestelmässä, jossa elämää säädeltiin viisivuotissuunnitelmin, ja kaikki viisivuotissuunnitelmat korvattiin aina uusilla suunnitelmilla, sillä aiemmat suunnitelmat eivät koskaan toteutuneet. Sallinette minulle tämän vuoksi herkkyyden tai yliherkkyyden, kun on kyse siitä, miltä Eurooppa näyttää vuonna 2020 ja kun tässä todella mielenkiintoisessa keskustelussa emme kiinnitä huomiota tai kiinnitämme vain vähän huomiota siihen, mitä nyt tapahtuu, ei pelkästään Kreikassa, vaan koko euroalueella. Olen kuunnellut hyvin tarkkaan keskustelua täällä istuntosalissa koko iltapäivän ja kuullut vaadittavan enemmän Eurooppaa, enemmän keskittämistä, enemmän keskusvalvontaa. Tässä vaiheessa ja tässä keskustelussa haluan vastata, että tarvitsemme vähemmän keskittämistä, enemmän luottamusta markkinoihin ja enemmän markkinoita ja markkinamekanismeja, sillä se, mitä nyt tapahtuu, ei pelkästään EU:ssa ja euroalueella vaan myös Yhdysvalloissa ja muissa vastaavissa valtioissa, on tarina kaikkien valtion interventioiden uskomattomasta epäonnistumisesta.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Arvoisa puhemies, monet kollegat ovat ihmetelleet, miksi Lissabonin suunnitelma epäonnistui ja onko meidän ensin analysoitava sitä voidaksemme ottaa seuraavat askeleet.
Minusta Lissabonin strategian ongelma oli se, ettei se viime kädessä ollut muuta kuin kuplaan suljettu symboli, jota ei lainkaan pantu täytäntöön käytännössä. Lopulta havaitsimme, että toisaalta oli olemassa teoria, Lissabonin strategia, josta me kaikki puhuimme, ja toisaalta käytäntö, jolla ei ollut mitään tekemistä sen kanssa.
Tämän kokemuksen perusteella Eurooppa 2020 -strategian on minusta oltava uusi strategia, jota voidaan toteuttaa vain, jos on olemassa kaikkien toimielinten, Euroopan poliittisten toimielinten ja kansallisten poliittisten toimielinten todellinen sitoumus - haluan korostaa, todellinen sitoumus.
Tämän sitoumuksen on myös oltava sellainen, että sitä voidaan tarkistaa ja arvioida, sen on oltava sellainen, että meillä on siitä tietoa ja välitön valmius korjata sitä, jos sitoumuksia ei täytetä kohdattaessa epäonnistumisia. Tämä sen vuoksi, ettemme joudu äärimmäisiin tilanteisiin. Joko meidän kaikkien on ymmärrettävä, että tämä yhteinen hanke edellyttää näitä välineitä edetäkseen, tai sitten olemme pian samanlaisessa tilanteessa.
Jo Leinen
(DE) Arvoisa puhemies, Lissabonin strategian teemana oli kilpailukyky, ja se oli hyvin voimakkaasti yksipuolinen taloudellinen strategia, joka tietenkin osittain epäonnistui. Tämän vuoksi olen oikein tyytyväinen siihen, että EU 2020 -strategian teemana on nyt kestävä kehitys. Se on oikea tapa edetä, ja siihen liittyy myös parempi tasapaino taloudellisen, sosiaalisen ja ympäristöä koskevan kehityksen ja tarpeiden välillä.
Kestävän kehityksen haittapuoli on se, että se on hyvin yleisluontoinen käsite, josta voi puuttua substanssia. Meidän on siis tehtävä siitä yksityiskohtaisempi. Tältä kannalta komission asiakirja on aivan liian epämääräinen, sillä puuttuu liian paljon paloja, jotta voisimme panna sen täytäntöön. Resursseja tehokkaasti käyttävä Eurooppa on oikea lähestymistapa - meillä on niukat energiavarannot ja niukat raaka-ainevarannot - mutta meiltä puuttuvat tavoitteet ja välineet, joilla pääsisimme tuotannossamme ja kulutuksessamme tähän resurssitehokkaaseen vaiheeseen. Tässä toivon, että meillä on kesäkuuhun mennessä jotain kouraantuntuvampaa ja että tiedämme täsmälleen, mitä jokaisen on tehtävä - mitä komissio tekee, mitä parlamentti tekee ja mitä jäsenvaltioiden on tehtävä.
Resurssitehokkaan Euroopan yhteydessä ympäristö vaikuttaa jokseenkin unohdetun, sillä ilma, vesi, maa ja myös ekosysteemit ovat nekin resursseja. Tämä on unohtunut kokonaan. Tämän vuoksi haluaisin kuulla enemmän ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa siitä, mitä haluamme tehdä tämän osalta. Biologista monimuotoisuutta koskeva strategia epäonnistui. On tietenkin laadittu uusi strategia, jota on määrä soveltaa vuoteen 2020 asti, ja tämäkin seikka on otettava huomioon strategiassa.
Ilmastonsuojelua on todellakin heitelty moneen otteeseen. Katson, että meidän on nostettava vähennystavoitteemme 20 prosentista 30 prosenttiin, ja tarvitsemme energiatehokkuuden osalta pakollisia tavoitteita. Tämä on edelleen liian epämääräistä - meidän on tehtävä siitä oikeudellisesti sitovaa.
Mirosław Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, Eurooppa 2020 -strategialla, josta nyt keskustelemme, on ennen kaikkea ideologinen ulottuvuus. Siinä esitetään useita kunnioitettavia tavoitteita, kuten työvoiman osallistumisen lisääminen ja korkeakoulututkinnon saaminen 40 prosentille EU:n kansalaisista sekä innovaatiomenojen lisääminen. On erikoista, ettei suunnitella mitään sanktioita valtioille, jotka eivät täytä velvoitettaan panna täytäntöön näin kauniita ajatuksia. Tästä voi saada sen käsityksen, että strategian laatijat eivät kiinnitä vähääkään huomiota Kreikan vakavaan kriisiin tai siihen, mitä voi pian tapahtua Espanjassa ja Portugalissa - tapahtumiin, jotka voivat johtaa sekä euroalueen hajoamiseen että myös Euroopan unionin murentumiseen.
Euroopan kannalta näin dramaattisella hetkellä esimerkiksi suositusta vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 30 prosentilla toistetaan sinnikkäästi - ja tämä iskee lujasti Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden, kuten Puolan, talouteen. Nämä valtiot voivat olla häviäjiä myös koheesiopolitiikan rajoitusten vuoksi. On paljon merkkejä siitä, että utopistinen ja sosialistinen 2020-hanke kokee saman kohtalon kuin Lissabonin strategia. Toivokaamme, ettei se siihen mennessä aiheuta enempää vahinkoa.
Danuta Maria Hübner
(EN) Arvoisa puhemies, jotta mikään strategia voisi olla tehokas, minusta on välttämätöntä luoda vahvat yhteydet sen tavoitteiden ja käytettävissä olevien poliittisten välineiden välille, ja minä havaitsen neljä pääasiallista poliittista välinettä EU 2020 -strategian toteuttamiseksi.
Ensinnäkin tärkein niistä on sisämarkkinasääntely, joka stimuloi kilpailua ja taloudellista dynamismia ja jossa tunnustetaan talouden yhdentymisestä seuraavat sosiaaliset velvoitteet. Tämän osalta kannatan voimakkaasti Malcolm Harbourin puhetta.
Toinen on pääomainvestoinnit liikenne-, energia ja televiestintäinfrastruktuureihin. Tarvitsemme ennen näkemättömän laajoja pääomainvestointeja. On mobilisoitava niin julkinen kuin yksityinenkin rahoitus. Erityisesti on edistettävä voimakkaasti julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia ja yhteisön rahoituslaitoksia on vahvistettava, jotta ne selviävät kasvun rahoituksen esteistä, joita syntyy kansallisten talousarvioiden alijäämistä ja velanotosta.
Kolmas väline on julkiset menot yhteisön talousarviosta. Koska EU:n tavoitteet ovat pääasiassa monialaisia eivätkä alakohtaisia, EU:n talousarviomenojen on perustuttava kehitystä koskevaan yhdennettyyn lähestymistapaan, johon yhdistetään vahvistetut rahoitusvälineet ja rahoitussuunnitteluvälineet ja jolla edistetään talouksiemme avaamista globaalille kilpailulle.
Neljäs väline on kansallisten talousarviomenojen koordinointi painopistealoilla avoimen koordinointimenettelyn kautta. Tämän menetelmän pehmeät mekanismit eivät kuitenkaan - edes parannettuina - valitettavasti vie meitä kovin pitkälle kohti EU 2020 -strategian hyväksyttyjä tavoitteita, joten se voi olla vain tukiväline.
Eurooppalaisen koordinoinnin on keskityttävä aloille, joilla on olemassa tai voi kehittyä aitoa eurooppalaista lisäarvoa ja joilla se ei vaaranna kilpailua. Käytettävissä olevia poliittisia välineitä on käytettävä siten, että perinteisen alakohtaisen teollisuuspolitiikan ajaman voimakkaan interventionistisen kasvumallin ansa varmasti vältetään. Tämä voisi vaarantaa investoinnit ja Euroopan houkuttavuuden yritysten kannalta, mikä vähentäisi kasvupotentiaalia. EU 2020 -strategian on oltava kasvua ja työpaikkoja koskeva strategia, sillä muuta vaihtoehtoa ei ole.
Kader Arif
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, nyt kokemamme rahoitus-, talous- ja sosiaalikriisi on ennennäkemätön. Se on iskenyt kovaa maanosaamme ja sen kansalaisia, se aiheuttaa valtavia sosiaalisia ja inhimillisiä vaikeuksia, ja valitettavasti Kreikka on tästä kova ja häpeällinen esimerkki.
Työttömyys lisääntyy jatkuvasti. Jo miljoonat eurooppalaiset ovat työttömiä, ja määrä kasvaa päivästä toiseen. Tarvitaan poliittinen, voimakas, ripeä ja koordinoitu vastaus, jossa on otettava huomioon kohtaamamme vakava ympäristökriisi, joka edellyttää uutta kehitysmallia.
Nämä monet kriisit ovat herättäneet kansalaisissa suuria odotuksia ja toivoa, johon Eurooppa 2020 -strategialla olisi pitänyt vastata. Näiden poikkeuksellisen laajojen haasteiden osalta vastaus ei kuitenkaan ole materialisoitunut, ja olen siitä pahoillani. Eurooppa-neuvoston maaliskuussa laatimat suuntaviivat eivät vastaa tehtäväänsä. Niistä puuttuu määrätietoisuus ja kunnianhimo, mutta valitettavasti tämä ei enää yllätä minua.
Te neuvoston ja komission jäsenet, te ja teidän komissionne jäsenet kerskutte kaikkialla politiikkanne johdonmukaisuudella. Minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että kyseessä on sateenvarjokäsite, jolla peitetään toimimattomuutta. Teillä ei ole johdonmukaista strategiaa, jossa yhdistyisivät talous-, sosiaali-, kauppa-, teollisuus-, maatalous- tai tutkimuspolitiikka kestävän ja oikeudenmukaisen kehityksen takaamiseksi.
Lisäksi Euroopan kauppaan liittyvien toimien ulkoinen ulottuvuus ei ole näkyvä, tai sitten se on koskemattoman liberaalin globaalin Euroopan opin suojissa. Haluamme, että kauppa on asianmukainen väline, jonka avulla voidaan luoda työpaikkoja ja kasvua, torjua köyhyyttä ja edistää kehitystä.
Teillä on kuitenkin - ei teknisistä vaan poliittisista syistä - toinen tavoite: te kilpailette vähentääksenne kustannuksia ja leikataksenne palkkoja, kilpailette tehdäksenne kahdenvälisiä vapaakauppasopimuksia monenkeskisyyden kustannuksella, mistä seuraa sosiaalista ja verotuksellista polkumyyntiä. Tämä politiikka on vastuussa liian monien työpaikkojen menetyksistä, liian monista tuotannonsiirroista ja liian suurista sosiaalisista vahingoista, jotta sitä voitaisiin jatkaa sellaisenaan.
Lopuksi, odotamme komission ja neuvoston herättävän eloon eurooppalaisen hengen ja hylkäävän kansallisen oman edun tavoittelun, jotta Euroopasta tulisi sekä rauhan että solidaarisuuden satama. Sen varmistaminen, että Eurooppa heijastaa itsestään erilaisen kuvan sekä kansalaisilleen että muulle maailmalle, siitä on kysymys Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän päätöslauselmassa.
Richard Seeber
(DE) Arvoisa puhemies, parlamentin poliittisen oikeiston ja vasemmiston esittämien huomautusten kommentoimisessa ei juuri ole mieltä, sillä itse asiassa ne ovat merkityksettömiä tässä järkevässä parlamentissa, jota ylläpitävät Euroopan kehityksestä kiinnostuneet poliittiset voimat. Kuitenkin, kun EU 2020 -strategiaa nyt verrataan kommunistiseen viisivuotissuunnitelmaan, meidän on kehotettava näitä ihmisiä tarttumaan oppikirjaan ja lukemaan siitä talouspolitiikan historiaa. Sitten he havaitsevat eron.
Äärivasemmisto - ei nämä maltilliset ryhmät, jotka istuvat hieman meistä vasemmalla - sanovat nyt, että Euroopan olisi enemmän tai vähemmän palattava kommunismin aikoihin. Osa Euroopasta on valitettavasti kokenut kommunismin, ja me kaikki tiedämme, mihin se johti. Voimme toivoa monia asioita, mutta tärkeää on se, että annamme kansalaisille mahdollisuuden elää ihmisarvoista ja vaurasta elämää, jossa he voivat nauttia koulutuksesta ja muista yhteiskunnan tarjoamista palveluista.
Tämän vuoksi meille on myös tärkeää, poliittisena järjestelmänä, tarkastella sitä, kuinka olemassa olevia resursseja voidaan hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla. Kyse on yksinkertaisesti tämän suunnittelun toteuttamisesta. Jokaisen perheen ja jokaisen paikallisviranomaisen on tarkasteltava, mitä voidaan tehdä omin resurssein sen varmistamiseksi, että voidaan edistyä jonkin aikaa. Tämä on järkevää toimintaa.
Tähän mennessä vain markkinatalous - jolla on rajat, ei sääntelemättömät markkinat - on itse asiassa kyennyt tarjoaman näitä palveluja pitkän ajanjakson ajan. Tämän vuoksi on järkevää, että tarkastelemme unionin tasolla sitä, kuinka voimme organisoida tätä markkinataloutta Euroopassa. Pelkästään kansallisten rajojen sisäisten markkinoiden tarkastelu ei enää ole menestyksekäs strategia, vaan tuomittu epäonnistumaan. Meidän on siis tarkasteltava sitä, kuinka saamme nämä Euroopan markkinat palvelemaan kansalaisia. Kyse ei ole kilpailukyvystä sellaisenaan, vaan sen varmistamisesta, että Eurooppa on kilpailukykyinen, jotta kansalaisille voidaan tarjota palveluja. Kyse on tästä keskustelusta.
Monet kollegat ovat jo puhuneet yksityiskohdista. Haluan pysyttäytyä näissä yleisissä lausunnoissa. Istuntosalin äärilaidoilla istuville meidän on kuitenkin toisinaan todettava: harkitkaa mitä sanotte, mutta ennen kaikkea, lukekaa historian kirjoja!
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Euroopan unionin työttömyysaste on tällä hetkellä jo kymmenen prosenttia, ja nuorten työttömyysaste jo 20 prosenttia. Tänä vuonna ei ollut syytä juhlia toukokuun ensimmäistä päivää, joka on kansainvälinen työväenjuhla, sillä Euroopan unionissa on 23 miljoonaa työtöntä.
Meidän on selvästi määritettävä EU:ssa investointeja tarvitsevat alat, jotta voidaan luoda uusia työpaikkoja. Vain koulutuksella voimme tarjota nuorille ne taidot, joita he tarvitsevat saadakseen työtä ja asianmukaisen toimeentulon. Myös investoinneilla maatalouteen voidaan varmistaa, että Euroopan unioni voi saada välttämättömyystarvikkeet, kuten ruokaa ja biopolttoainetta.
Investoinnit liikenneinfrastruktuuriin ovat välttämättömiä. Tarkistamme tänä vuonna Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevien ensisijaisten hankkeiden luetteloa. EU tarvitsee suurnopeusjunaliikenneverkoston, joka palvelee kaikkia Euroopan unionin pääkaupunkeja ja Euroopan suurimpia kaupunkeja. Sen on myös nykyaikaistettava tieinfrastruktuuria, satamia ja lentokenttiä. Katson, että Euroopan unionin on ensisijaisesti investoitava liikenneinfrastruktuurin kehittämiseen Itä-Euroopassa. Tämä on ainoa tapa, joilla voimme saada aikaan todella tehokkaat sisämarkkinat. Kaikki nämä hankkeet edellyttävät kuitenkin rahoitusvaroja jopa useita miljardeja euroja, jotka saadaan takaisin julkisiin talousarvioihin verojen ja maksujen kautta ja erityisesti syntyneiden uusien työpaikkojen ja aikaan saadun talouskehityksen kautta.
Lisäksi investoinnit energiainfrastruktuuriin, energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energialähteisiin vähentävät EU:n energiariippuvuutta ja luovat karkeasti arvioiden 2,7 miljoonaa uutta työpaikkaa vuoteen 2030 mennessä. Älykkäitä kaupunkeja koskevaan aloitteeseen tehtävien investointien sijaan havaitsemme kuitenkin, että Euroopan talouden elvytyssuunnitelman määrärahoista yli 150 miljoonaa euroa on edelleen käyttämättä. Viimeisenä muttei vähäisimpänä asiana, Euroopan unionin on investoitava tutkimukseen ja eurooppalaisen teollisuuden kestävään kehitykseen.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan esittää komissiolle ja neuvostolle vetoomuksen, jotta perustettaisiin Euroopan globalisaatiorahaston kaltainen väline niiden julkisen sektorin työntekijöiden tukemiseksi, jotka ovat talouskriisin vuoksi menettäneet työpaikkansa.
Enikő Győri
(HU) Hyvät kollegat, uskon meidän kaikkien tietävän, kuinka valtava tehtävä meillä on edessämme. Meidän on muotoiltava jäsenvaltioille ja Euroopan unionin toimielimille yhteinen strategia, jolla varmistetaan kriisin jälkeisten vaikutusten ratkaiseminen ja samalla annetaan unionille ja kaikille sen jäsenvaltioille mahdollisuus olla kilpailukykyisiä globaalissa talousympäristössä ja kehittyä ympäristön kannalta kestävällä tavalla, jotta kaikki unionin kansalaiset voivat nopeasti kokea elintasonsa nousevan jopa lyhyellä aikavälillä.
Haluan kuitenkin esittää kaksi huomiota uudesta strategiasta, joka mielestäni kattaa perusasiat, mutta on tärkeää mainita kaksi seikkaa. Ensinnäkin määrällisesti mitattavien tavoitteiden osalta on perusteltua suhtautua varovaisesti ja harkiten. Niiden on oltava kunnianhimoisia, mutta kuitenkin myös realistisia ja mahdollisia, ja on otettava huomioon jokaisen jäsenvaltion lähtökohta ja valmiudet. Köyhyys merkitsee eri asiaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Bulgariassa. Koulutusjärjestelmämme ovat erilaisia. Herää esimerkiksi kysymys, onko viisasta nostaa korkeakoulututkinnon omaavien kansalaisten osuutta 40 prosenttiin kaikkialla, vai lisäämmekö pelkästään työttömien korkeakoulutettujen määrää. Katson kuitenkin, että ammatillisen koulutuksen parantaminen olisi joka tapauksessa sisällytettävä tavoitteisiimme.
Toinen huomautukseni on, että strategialla olisi vahvistettava EU:n sisäistä koheesiota, toisin sanoen sen lähentymistä. Olen samaa mieltä siitä, että keskeisiä aloja on tuettava, sillä ne ovat Euroopan talouden moottori. Samalla on muistettava, että 27 jäsenvaltion sisäiset eroavuudet eri kehitystasoilla vain laajenisivat, jos noudattaisimme yksipuolista talouskehityspolitiikkaa, jossa korostetaan kilpailukykyä ottamatta huomioon jäsenvaltioiden erityisominaisuuksia. Ilman sisäistä koheesiota ei voi olla ulkoista kilpailukykyä. Hitaammin kehittyneiden alueiden välisen kuilun kiinni kurominen merkitsisi laajempia markkinoita, tehokasta kysyntää ja innovatiivista potentiaalia koko unionissa edellyttäen samalla vähemmän sosiaalihuoltoa. On luotava vähemmän kehittyneille alueille sellainen kehys, joka antaa niille mahdollisuuden hyödyntää sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Näin kaikista tulisi aikanaan kilpailukykyisiä omin voimin. Toivon, että uudessa strategiassa on sijaa koheesiopolitiikalle.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Keskustelemme tänään siitä, minkälaisen toivomme Euroopan unionin olevan kymmenen vuoden kuluttua. Tällä hetkellä työttömyys, erityisesti nuorten työttömyys, on yksi Euroopan unionin suurimmista ongelmista, ja valitettavasti tämä saa meidät viittaamaan nykypäivän nuoriin aikakautemme menetettynä sukupolvena. Me puhumme uusien työpaikkojen luomisesta, ympäristön suojelusta, me puhumme nuoria koskevien aloitteiden edistämisestä, koulutusjärjestelmän tukemisesta, monista muista merkittävistä osatekijöistä, mutta puhumme näistä pääasiassa ikään kuin ne olisivat erillisiä asioita, emmekä näe kokonaiskuvaa. Valitettavasti lukiessani EU:n Eurooppa 2020 -strategiaa koskevia nykyisiä ehdotuksia minusta tuntuu, että tämä saattaa jälleen kerran olla pelkästään tyhjiä sanoja, jos emme ota huomioon niiden mielipiteitä, joiden on pantava tämä strategia täytäntöön, toisin sanoen nuorten mielipiteitä. Toivoisin Eurooppa 2020 -strategian olevan linkki talouden ja ekologian välillä, jota juuri nuoret auttaisivat panemaan täytäntöön, jotta tästä muodostuisi nuorille mahdollisuus tarjota tietoaan ja muokata Euroopan unionin tulevaisuutta. Koska edustan juuri näitä samoja nuoria, joiden on pantava strategia täytäntöön, haluan esittää joitakin konkreettisia ehdotuksia. Ensinnäkin meidän on syytä edistää vihreiden työpaikkojen luomista, toisin sanoen tarjota mahdollisuuksia tukea enemmän yrityksiä, jotka luovat vihreitä työpaikkoja ja työllistävät nuoria, olipa kyse sitten maataloudesta, valmistusteollisuudesta tai liikenne- ja palvelualoista. Toiseksi, meidän on syytä kiinnittää enemmän huomiota ympäristönsuojeluun, tai täsmällisemmin sanottuna ympäristökoulutukseen, sekä sisällyttämällä se koulutusohjelmiin että esittämällä se uutena oppialana. Nämä kaksi askelta otettuamme me houkuttelemme enemmän nuoria osallistumaan vihreän talouden luomiseen: nuorten, joilla on riittävästi tietoa, taitoa ja uskoakseni myös määrätietoisuutta. Toivoisin todella, että täällä Euroopan parlamentissa olisi vähemmän epäilyksiä ja vähemmän perusteettomia vertailuja, jollaisia kuulimme eilen, ja enemmän määrätietoisuutta, optimismia ja yhtenäisyyttä.
Petru Constantin Luhan
(RO) Uskon vakaasti, että Eurooppa 2020 -strategialla saadaan aikaan taloudellisesti voimakkaampi ja innovatiivisempi Eurooppa. Olen myös vakuuttunut siitä, että me selviämme menestyksekkäästi nykyisestä talous- ja rahoituskriisistä, sillä meillä on valtava potentiaali innovatiivisten työmarkkinoiden osalta sekä luonnonvaroja. Olen tyytyväinen komission tekemään työhön sen esittäessä meille tämän tiedonannon.
Katson kuitenkin velvollisuudekseni ottaa koheesiopolitiikan keskustelun aiheeksi ja ilmaista tyytymättömyyteni siihen, että Lissabonin strategian täytäntöönpanossa on vaihdettu taktiikkaa. Taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion aikaansaamiseen liittyy muita tekijöitä kuin älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun. Kansalaiset kertovat meidän kauttamme, valittujen edustajiensa kautta, että he tarvitsevat edelleen investointeja infrastruktuureihin, palveluiden saatavuutta ja kaikkien alueiden kehitystä, sijaitsivatpa nämä missä tahansa.
Ajanjaksolle 2007-2013 asetetut ensisijaiset tavoitteet ovat osoittaneet, kuinka suuri tarve on parantaa infrastruktuuria ja tukea lähentymisalueiden taloudellista kilpailukykyä. Talouksien välinen vastavuoroinen riippuvuus osoittaa koheesion tarpeen ja tarpeen varmistaa[...]
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Sylvana Rapti
(EL) Arvoisa puhemies, aluksi haluan ilmaista Euroopan parlamentin tribuunista surunvalitteluni kolmen maanmieheni osalta, jotka kuolivat tänään Ateenan tapahtumissa. Olen vilpittömän pahoillani siitä, ettemme kuullet komission puheenjohtaja Barroson esittävän surunvalitteluja komission puolesta. Toivon häntä edustavan komission jäsen Rehnin korjaavan tämän toisessa puheenvuorossaan.
Toinen asia, jonka haluan sanoa, on että komission on toimittava nyt, sillä mitä pidempään viivyttelette ratkaisun löytämisessä Euroopan nyt kohtaamiin ongelmiin ja Kreikan ongelmaan, sitä enemmän vaarannatte vuoden 2020 tavoitteita. Vuoden 2020 tilanne perustuu vuoteen 2010. Köyhyyden vähentämisen tavoite perustuu tähän päivään. Toimenpitein, jotka sen on pakko toteuttaa, Kreikka ei voi osaltaan edistää tätä tavoitetta.
teidän on autettava Kreikkaa, sillä muuten niillä 40 prosentilla korkeakouluista valmistuvia ei ole työpaikkoja. Miettikää sitä ja toimikaa nyt.
Elisabeth Schroedter
(DE) Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies. Komission puheenjohtaja Barroso puhui toimenpiteistä, joita meidän on toteutettava Eurooppa 2020 -strategiassa, mutta sitten hän poistui istuntosalista. Nyt hän ei kuule yhtä merkittävimmistä toimenpiteistä. Tämän vuoksi osoitan sanani puheenjohtajavaltio Espanjalle ja kiitän neuvoston puheenjohtajaa siitä, että hän on jäänyt tänne ja seuraa keskustelua loppuun saakka.
Yksi tärkeimmistä toimenpiteistä, joka on toteutettava Eurooppa 2020 -strategian yhteydessä, on kestävän kehityksen käyttäminen vihreiden työpaikkojen potentiaalin hyödyntämisessä. Tarvitaan näitä mahdollisia vihreitä työpaikkoja koskeva kattava aloite. Tässä yhteydessä on myös varmistettava, että otetaan huomioon muutokset ja työntekijöiden oikeudet ja että on olemassa koulutusta ja jatkokoulutusta koskeva aloite. Tiedän, että puheenjohtajavaltiot Espanja ja Belgia tekevät työtä tämän eteen, ja haluan rohkaista niitä selkeästi jatkamaan samaan tapaan ja esittämään neuvostolle aloitteen ennen vuoden loppua.
John Bufton
(EN) Arvoisa puhemies, keskustelemme Euroopasta vuonna 2020 - siis kymmenen vuoden kuluttua - mutta minusta meidän olisi kenties syytä tarkastella viimeksi kuluneita kymmentä tuntia. Olin hyvin surullinen kuullessani kuolemantapauksista Kreikassa, se on hyvin surullista. Olen surullinen perheiden puolesta, ja esitän surunvalitteluni näiden poloisten kuolleiden perheille ja ystäville. Minä kuitenkin varoitin joitakin viikkoja sitten parlamentissa kansalaisten tyytymättömyydestä euroalueen tilannetta ja sen kohtaamia ongelmia kohtaan.
Minusta tämän parlamentin, komission ja neuvoston on herättävä euroalueen karuun todellisuuteen: se ei toimi. Olemme nähneet ongelmat Kreikassa. Minusta tuntuu, että ne siirtyvät Espanjaan, joten eikö ennen uusien ihmishenkien menettämistä olisi rehellisyyden aika. Eikä meidän pitäisi todella tarkastella euroalueen valtioiden tilannetta ja myöntää, että se on vajavainen?
Piotr Borys
(PL) Arvoisa puhemies, EU:n talous on edelleen voimakkain, mutta tämä eldorado ei välttämättä pysy ikuisesti pystyssä. Kreikan kriisi ja traagiset tapahtumat osoittavat, että meidän on tehtävä joitain päätelmiä kunnianhimoisesta Eurooppa 2020 -strategiasta tänään. Toisin kuin Lissabonin strategiassa, Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanossa tarvitaan rohkeutta ja johdonmukaisuutta. Meidän on joko tehtävä tuleville sukupolville mahdolliseksi elää yhtenäisessä ja vauraassa Euroopassa, tai sitten jätämme heille kriisien riivaaman Euroopan, ja tämä riippuu meistä.
Tällä hetkellä 30 prosentilla eurooppalaisista ei ole ammatillista koulutusta. Tämä selittää koulutusta koskevat kunnianhimoiset suunnitelmat, vähentää koulunkäynnin keskeyttävien osuus kymmeneen prosenttiin ja saada 16 miljoonalle kansalaiselle korkea-asteen koulutus. Vetoomukseni voidaankin esittää yhteenvetona todeten, että tämän päivän merkittäviin koulutushaasteisiin on vastattava hyvin tarkasti ja nopeasti. Toivon kaikilta EU:n toimielimiltä ja jäsenvaltioilta koordinoituja ja hyvin johdonmukaisia toimia.
Monika Flašíková Beňová
(SK) On harmillista, ettei komission puheenjohtaja jäänyt tänne, vaikka hänellä onkin merkittäviä tehtäviä. Mielestäni Eurooppa 2020 -strategia on hyvin merkittävä strateginen asiakirja, enkä tiedä mikä voisi olla puheenjohtajalle tärkeämpää tällä hetkellä.
Täällä koko poliittisen kirjon läpikäymä keskustelu osoittaa kuitenkin selvästi, ettei asiakirja ole synnyttänyt Euroopan parlamentissa suurta innostusta. On todettava objektiivisesti, että Euroopan tilanne tämän asiakirjan suunnitteluvaiheessa on hyvin monimutkainen ja että asiakirja esitetään miesmuistiin pahimman talouskriisin aikana. Minusta yksi merkittävimmistä asioista, joita strategialla on ratkaistava, on siis taloudellisesti kaikkein haavoittuvimpien kansalaisten suojelu. He elivät vaikeissa oloissa ennen kriisiä, elävät edelleen samanlaisissa oloissa, mutta he eivät aiheuttaneet kriisiä.
Katson tämän vuoksi - ja tämä on tätä asiakirjaa koskeva konkreettinen ehdotus - että olisi hyvä, jos köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen sovellettava suuntaviiva valtavirtaistettaisiin, jotta se ei olisi toisen luokan suuntaviiva, jota sovelletaan ainoastaan työllisyysalaan, vaan monialainen suuntaviiva, jota sovellettaisiin kaikkiin näihin merkittäviin aloihin.
Krisztina Morvai
(HU) Euroopan tulevaisuutta koskeva strategia perustuu kahteen arvojärjestelmään, ja haluan kiinnittää huomiota siihen, että nämä kaksi arvojärjestelmää on hyvin vaikeaa, jollei mahdotonta, sovittaa yhteen, joten meidän olisi valittava niistä toinen. Toisessa arvojärjestelmässä avainsanoja ovat kilpailukyky, kasvu ja globalisaatio, kun taas toisessa järjestelmässä avainsana on kestävä kehitys. Me puhumme kestävästä kehityksestä ympäristön kannalta. Me tiedämme, että väkisin aikaan saadulla kasvulla ja globalisaatiolla on kauheita vaikutuksia ympäristöön. Kyse ei ole kestävästä kehityksestä. Me puhumme kestävästä kehityksestä sosiaaliselta kannalta. Ne ihmiset, muiden muassa pienviljelijät sekä pienet ja keskisuuret yritykset, jotka eivät pysy ylikuumentuneen kilpailun ja globalisaation vauhdissa, häviävät, putoavat kilpailusta ja köyhtyvät. Tämä on täysin vastoin kestävää kehitystä sen sosiaalisessa merkityksessä. Minä ja äänestäjäni olemme sitä mieltä, että näistä kahdesta arvojärjestelmästä meidän on valittava kestävä kehitys.
Diego López Garrido
neuvoston puheenjohtaja. - (ES) Arvoisa puhemies, haluan aluksi vastata jäsen Bokrosin suoraan minulle esittämään kysymykseen. Tähän viittasivat myös jäsen Cofferati, joka ei ole tällä hetkellä paikalla, ja jäsen del Castillo, joka ei myöskään ole paikalla. Myös muut ovat viitanneet siihen.
Miksi Lissabonin strategia epäonnistui? Jäsen Bokros kysyi tätä suoraan.
Minä todellakin uskon, että siihen oli useita syitä, ja olisi liioittelua ja ylimielistä yrittää yksinkertaistaa tilannetta. Jos minun kuitenkin olisi valittava yksi näistä syistä selittämään Lissabonin strategian menestyksen puutetta, katson, että merkitsevin on se, että Euroopan unioni - joka tuolloin hyväksyi yhtenäismarkkinat, joka hyväksyi yhtenäisvaluutan - ei ole ottanut tarvittavia askeleita kohti taloudellista unionia. Sitä askelta ei ole otettu.
Maastrichtin sopimuksessa puhuttiin talous- ja valuuttaunionista. Olemme jääneet valuuttaunioniin emmekä ole edenneet talousunioniin.
Tämän vuoksi katson, että Eurooppa 2020 -strategian on oltava osa unionin uutta vaihetta, siirtymää kohti talousunionia. Talousunionin tärkein merkitys on unionin taloudellinen ja sosiaalinen hallinnointi.
Talousunionin perustavaa laatua oleva osatekijä on kasvua ja korkealaatuisen työllisyyden luomista koskeva strategia, joka on tämän keskustelun pääaiheena. Koin keskustelun hyvin mielenkiintoiseksi ja rikkaaksi puheenvuorojen osalta, ja sillä on myös uusia, merkittäviä ulottuvuuksia, joita Lissabonin strategiassa ei ollut tai joita ei korostettu samalla tavalla. Näitä ovat esimerkiksi jäsen Cofferatin, jäsen Cercasin ja jäsen Arifin mainitsema teknologinen ulottuvuus sekä ilmastonmuutosta torjuva ulottuvuus, joka liittyy jäsen Schroedterin puheeseen.
Talousunionia ei kuitenkaan ole mahdollista saada aikaan pelkällä kasvua ja laadukkaiden työpaikkojen luomista koskevalla strategialla. Tämä ei riitä. Tämä oli vastaus jäsen Harmsin kysymykseen, mutta hän ei ole tällä hetkellä paikalla.
Lisäksi tarvitsemme jotakin, jonka parissa komission jäsen Rehn - joka käyttää seuraavan puheenvuoron - tekee työtä ja johon viittasin aiemmin. Tarvitaan talouspolitiikkojen, työllisyyspolitiikkojen ja sosiaalipolitiikkojen koordinointia, jota Euroopassa ei ole ollut ja joka ei toteutunut Lissabonin strategialla.
Se on myös jotain, mitä Lissabonin sopimus velvoittaa meidät tekemään. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 5 artiklassa todetaan, että jäsenvaltioiden on koordinoitava, niiden on pakko - tämä ei ole vapaaehtoista - talouspolitiikkojaan ja työllisyyspolitiikkojaan. Halutessaan ne voivat myös - ja minusta niiden pitäisi - koordinoida sosiaalipolitiikkojaan.
Kasvua ja uusia työpaikkoja koskevan strategian ja talous- ja työllisyyspolitiikkojen koordinoinnin lisäksi tarvitaan rahoitusmarkkinoiden eurooppalaista valvontaa. Viittasin aiemmin tähän valvontapakettiin ja vastasin tästä jäsen Verhofstadtille. Olen iloinen siitä, että hän kannattaa Euroopan parlamentin kannan esittämistä rahoitusvalvontapaketista mahdollisimman pian.
Tämän lisäksi puheenjohtaja Barroso korosti puheenvuorossaan, että tarvitsemme ulkoisen ulottuvuuden. Euroopan talousunionilla on oltava ulkoinen ulottuvuus, yhtenäinen ulkoinen kanta, nimittäin G20-ryhmässä. Viittaan siihen, mitä puheenjohtaja Barroso sanoi, ja olen tästä täysin samaa mieltä.
Talousunionimme tarvitsee myös hallinnointielimiä. Tarvitaan strategiset suuntaukset käynnistävää Eurooppa-neuvostoa, strategiaa seuraavaa ja toteuttavaa komissiota sekä strategian lainsäädäntöelimiä: neuvostoa ja Euroopan parlamenttia.
Lisäksi tarvitsemme välineitä strategian kannustamiseen, on esimerkiksi annettava rakennerahastoille ja yhteisön rahastoille oikeus ohjata strategiaa, mitä ei itse asiassa tapahtunut - ainakaan suuressa määrin - Lissabonin strategian vuosina.
Minusta tämä on jo tapahtumassa Euroopan unionissa. Olemme ottamassa askelta kohti seuraavaa vaihetta, 2000-luvun edellyttämää vaihetta. Tämä on globalisaation vaihe, taloudellinen unioni. Ei pelkästään sisämarkkinat ja valuuttaunioni vaan myös talousunioni. Tätä tietä meidän on kuljettava, ja meidän on tehtävä se johdonmukaisesti, toimielinten välisessä vuoropuhelussa, jota tämäkin on tänä iltapäivänä, ja meidän on tehtävä se mahdollisimman nopeasti.
Uskon, että tätä Euroopan kansalaiset meiltä kaikilta vaativat.
Olli Rehn
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitän hyvin rikkaasta ja vastuullisesta keskustelusta tänä iltana, ja haluan myös korjata komission puheenjohtaja Barrosoa koskevan väitteen. Kyllä hän ilmaisi osanottonsa komission puolesta. Haluan yhtyä häneen ja esittää osanottoni Ateenan tämänpäiväisten uhrien perheille ja ystäville. Demokratiassa esimielisyys on tavanomaista, mutta väkivaltaa ei voida koskaan hyväksyä.
Kestävä kasvu ja uusien työpaikkojen luominen ovat todellakin Eurooppa 2020 -strategian keskiössä, ja haluan sanoa muutaman sanan rahoitusalan vakaudesta, joka on välttämätön edellytys kestävään kasvuun palaamiselle ja Eurooppa 2020 -strategian tavoitteille. Voitte kutsua sitä Eurooppa 2010 -strategiaksi, sillä sitä tarvitaan, jotta vuoden 2020 Eurooppa voi menestyä.
Euroalueen jäsenvaltioiden viime sunnuntaina tekemä päätös aktivoida Kreikan koordinoitu ja ehdollinen rahoitusapumekanismi ei ollut helppo päätös, mutta se oli välttämätön. Se oli vastuullinen ja oikea teko. Komission tehtävä on nyt varmistaa, että kahdenvälistä käynnistämistä koordinoidaan ja että ehdollisuutta sovelletaan järjestelmällisesti ja tiukasti.
Rahoitusapu antaa Kreikalle aikaa hengähtää palauttaakseen julkisen taloutensa kestävyys sekä yleinen taloudellinen kilpailukykynsä. Tätä ei tarvita vain Kreikassa, vaan rahoitusvakauden turvaamiseksi Euroopassa, jotta pensaspalo Kreikassa ei laajene metsäpaloksi Euroopassa. Rahoitusvakaus on välttämätön, jotta Eurooppa voi jatkaa taloudellista elpymistään kohti kestävää kasvua ja uusia työpaikkoja.
Jotkut teistä mainitsivat tartuntailmiön ja muita euroalueen tai Euroopan unionin valtioita koskevan huolen. Kukaan ei voi kiistää sitä, että viime päivinä ja viikkoina rahoitusmarkkinoilla on ollut jännitteitä, mutta kuten kaikilla rahoitusmarkkinoilla, liioittelu on merkittävää. Kaikki euroalueen jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteitä vahvistaakseen julkista talouttaan, varsinkin Portugali ja Espanja.
Kreikka on ainutlaatuinen erityistapaus euroalueella ja nyt Euroopan unionissa. Erityisesti euroalueen jäsenvaltiot yhdessä komission, EKP:n ja IMF:n kanssa huolehtivat nyt Kreikan tapauksesta. Luotan siihen, että onnistumme ja selviämme näistä valtavista haasteista.
Meidän on myös otettava opiksemme kriisistä. Tämä on tärkeää Eurooppa 2020 -strategian taloushallinnoinnin kannalta. Viimeaikainen kehitys Euroopan taloudessa ja varsinkin Kreikan ympärillä on osoittanut, että Euroopan taloushallinnointia on vahvistettava kiireesti. Komissio esittää ensi viikolla konkreettisia ehdotuksia siitä, kuinka voimme vahvistaa talouspolitiikan koordinointia ja jäsenvaltioiden talousarvioiden valvontaa Euroopan unionissa.
Talous- ja rahaliitossa rahaliitto on ollut paljon voimakkaampi kuin talousliitto. On korkea aika herättää eloon talousliitto. Tämä oli myös talous- ja rahaliiton perustajaisien taka-ajatus. Perusperiaatteemme on, että ennaltaehkäisy on aina tehokkaampaa kuin korjaaminen, joten perustamme ehdotuksemme ennaltaehkäisyn vahvistamiseen, mutta myös korjaamiseen. Ehdotustemme tärkeimmät rakennuspalikat ovat kolmiulotteisia.
Ensinnäkin meidän on vahvistettava vakaus- ja kasvusopimusta, niin ennaltaehkäisevää kuin korjaavaakin ulottuvuutta. Tarvitsemme entistä järjestelmällisemmän ja tiukemman ehkäisevän valvontajärjestelmän, jotta Kreikan tapaus ei voi koskaan enää toistua.
Toiseksi meidän on mentävä julkisen talouden valvontaa pidemmälle. Meidän on tarkasteltava makrotaloudellisia epätasapainotiloja ja eroavuuksia kilpailukyvyssä, ja tämän vuoksi meidän on vahvistettava sekä vientikilpailukykyä, jota monissa valtioissa tarvitaan pikaisesti, että tarvittaessa ja mahdollisuuksien mukaan kotimaista kysyntää.
Kolmas rakennuspalikka on kriisinratkaisumekanismi. Kreikan rahoitusmekanismi sopii nykyisen käytön välittömiin tarpeisiin. On kuitenkin selvää, että on tarpeen perustaa pysyvä kriisinratkaisumekanismi, jossa on vahvat sisäänrakennetut ehdot sekä pidäkkeitä sen käytölle. Kuten puheenjohtaja Barroso totesi aiemmin tänään, on parempi katsoa kuin katua ja varmistaa, että meillä on välineet myös pahimpien skenaarioiden kohtaamiseen.
Lopuksi, luotan teidän tukeenne. Luotan siihen, että Euroopan parlamentti tukee Euroopan taloushallinnon vahvistamista. Kehotan myös perjantaina kokoontuvia euroalueen valtion- ja hallitusten päämiehiä sekä Eurooppa-neuvosto yleisemmin kannattamaan ehdotuksiamme ja etenemään nopeasti ja viipymättä tehdäkseen näistä ehdotuksista tehokkaita ja todellisia. Miksikö näin? Koska aika on ylellisyys, jota meillä ei ole, ja sen sijaan kehotan kaikkia tekemään päätöksiä mahdollisimman nopeasti, jotta voimme tehdä Eurooppa 2020 -strategiasta menestyksen ja luoda aidon perustan kestävälle kasvulle ja uusille työpaikoille Euroopassa. Sitä kansalaiset meiltä odottavat.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan toukokuun toisen istuntojakson aikana.
(Istunto keskeytettiin viideksi minuutiksi teknisistä syistä.)
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Vilija Blinkevičiūt 
kirjallinen. - (LT) Eurooppa elää globaalin talouskriisin aiheuttamia vaikeita aikoja, elpyminen on yhä haurasta ja jäsenvaltiot maksavat eri hintaa kriisistä selviytymisestä. Euroopan unioni tarvitsee uusien työpaikkojen luomiseen, koulutukseen investoimiseen, elinikäisen oppimisen mahdollisuuksien turvaamiseen ja elinolojen parantamiseen suuntaavaa uutta strategiaa. Haluan kiinnittää huomiota yhteen komission merkittävimpään sitoumukseen, joka on köyhyyden vähentäminen ja yhteiskunnallisen osallisuuden lisääminen. Haluan kuitenkin korostaa, että pyrkiessämme noudattamaan tätä sitoumusta meidän on toteutettava erityisiä toimenpiteitä, kuten pakollisten sosiaalisten vähimmäisstandardien ja minimipalkan vahvistaminen kaikkialla EU:ssa. On myös tarpeen suunnitella lisätoimenpiteitä kaikkein haavoittuvimpien yhteiskuntaryhmien suojelun varmistamiseksi. Haluan myös korostaa, että uudessa strategiassa esitetyt tavoitteet muodostavan yhteisen tavoitteen koko Euroopalle, ja meidän on pyrittävä saavuttamaan se niin kansallisen kuin EU:n tason toimin. Kehotan tämän vuoksi komissiota jatkamaan vuoropuhelua jäsenvaltioiden kanssa, jotta kansalliset päätökset vastaisivat EU:n perustavaa laatua olevia tavoitteita, sillä vain näin strategialla voidaan saada aikaan konkreettisia tuloksia pelkästään hienojen iskulauseiden sijaan.
Vasilica Viorica Dăncilă  
On aivan välttämätöntä, että niin yhteisellä maatalouspolitiikalla kuin koheesiopolitiikallakin tuetaan Euroopan työllisyyttä ja talouskasvua koskevaa strategiaa. Katson, että YMP:n on tarjottava välittömiä ratkaisuja talouskriisin vaikutuksiin maatalousyrityksiin. Maanviljelijöillä ei ole saatavilla luottoa, maataloustuloon kohdistuu rajoituksia ja maaseutualueiden työttömyys kasvaa. YMP:n on myös edelleen tarjottava ratkaisuja autioitumisen, maaseudun väestöpaon ja maaseudun väestön ikääntymisen aiheuttamaan uhkaan Euroopan unionissa, jotta voidaan varmistaa maaseudun yhteisöjen pitkän ajanjakson kestävyys Euroopan unionissa.
Minun on myös todettava, että näiden haasteiden valossa YMP:n on vuoden 2013 jälkeen välitettävä voimakasta viestiä ja tarjottava vastauksia niin maaseudun yhteisön kuin laajemman yhteiskunnan huoliin voimakkaan, kestävän, hyvin rahoitetun, uskottavan ja monipuolisen elintarvikepolitiikan avulla. Haluan korostaa kiireellistä tarvetta houkutella nuoria sukupolvia maaseutualueille ja keksiä uusia vaihtoehtoisia taloudellisia mahdollisuuksia varmistaa maaseudun kestävä asutus. Katson myös, että maaseudun työttömyys olisi ratkaistava tarjoamalla mahdollisuuksia monipuolistamiseen ja uusiin tulonlähteisiin.
Ioan Enciu  
Kiitän komissiota ja neuvostoa niiden uutta eurooppalaista työpaikkoja ja kasvua edistävää strategiaa koskevista julkilausumista. Katson, että uusien energiatavoitteiden asettaminen on keskeinen tekijä entistä resurssitehokkaamman Euroopan aikaansaamiseksi vuoteen 2020 mennessä. Haluan korostaa komissiolle, että jotkut jäsenvaltiot tarvitsevat erityistä tukea voidakseen kehittää ja ottaa käyttöön uusiutuvia teknologioita ja saavuttaa 20 prosentin tavoitteen uusiutuvista lähteistä tuotetun energian osalta. Korostan digitaalisen strategian aloitteiden tukemisen myönteistä vaikutusta osana uusia taitoja ja työpaikkoja koskevia lippulaiva-aloitteita, ja toivon komission esittävän konkreettisia lainsäädäntöehdotuksia verkkoympäristön kehittämiseksi perustamalla niin rahoitus- kuin hallinnointivälineitä. Näin tuetaan verkkoyrityksiä ja sähköistä kaupankäyntiä. Euroopan tutkimuksen ja innovoinnin osalta olen tyytyväinen komission jäsen Quinnin vastaukseen, joka koski tarvetta parantaa uusien jäsenvaltioiden tutkimusinfrastruktuuria. Tutkimuslaitokset ja tiedemiehet odottavat komissiolta ja neuvostolta nopeita ja koordinoituja toimia, jotta saisivat yhdenvertaiset mahdollisuudet osallistua puiteohjelmiin.
João Ferreira  
Syvä kriisi, johon Euroopassa vallalla oleva uusliberalismi on maanosan ajanut, on saanut 2020-strategian laatijat pyrkimään kietomaan tavoitteensa sosiaaliseen ja ympäristöä koskevaan retoriikkaan, propagandaan, jota levitetään ylen määrin. Silti tästä retoriikasta on pudotettu pois täystyöllisyyden ja köyhyyden poistamisen tavoitteet, jotka sisältyivät sen edeltäjään, Lissabonin strategiaan. Kuitenkin se, mitä tiedämme Eurooppa 2020 -strategian välineistä, ei juuri jätä sijaa epäilyille: tämä on vanha strategia, jolla pyritään perustelemaan vanhoja toimitapoja ja tekemään niistä uskottavia, ja seuraukset ovat hyvin tiedossa. Loppujen lopuksi työmarkkinoiden lisääntynyt joustavuus ja sääntelyn purkaminen, sisämarkkinoiden syventämisen katsominen ensisijaiseksi, yhä uusien talouden alojen vapauttaminen ja yksityistäminen sekä kansainvälisen kaupan vapauttaminen ja sääntelyn purkaminen olivat juuri ne välineet, jotka ajoivat meidät tähän tilanteeseen. Se, että näistä välineistä yhä pidetään kiinni, merkitsee todellakin kaiken panemista yhden kortin varaan ja pysyttäytymistä tiellä, joka vie kohti taloudellista, sosiaalista ja ympäristöä koskevaa katastrofia. Yli 20 miljoonaa työtöntä käytetään hyväksi jäljellä olevien työntekijöiden työvoiman devalvoimiseen, työtä koskevan epävarmuuden laajentamiseen, tekemään työpaikoista epäsäännöllisiä ja työttömyydestä rakenteellista. Loppujen lopuksi kaikki kerskailu sosiaalisella markkinataloudella merkitsee pelkästään kaikkien yhteiskunnallisen elämän alojen, luonnon ja luonnonvarojen kaupallistamista.
Edit Herczog  
kirjallinen. - (HU) Talouskasvu on pysähtynyt ja työttömyys ylittää kymmenen prosenttia Euroopan unionissa. Tämä merkitsee sitä, että meidän on laadittava sellainen kestävää kasvua ja uusia työpaikkoja koskeva strategia, jolla unionia voidaan piristää. Tämä riippuu siitä, kykeneekö se uudistumaan, luomaan taloudelle uuden perustan, ja kykenevätkö sen kansalaiset elämään uusien ajatusten mukaisesti. Tällainen uudistus on mahdollista toteuttaa Euroopan unionissa innovoinnin, tutkimuksen ja kehittämisen avulla. Kansalaisten tulevaisuuden eduksi Euroopan unioni työstää Eurooppa 2020 -kasvustrategiaa, joka perustuu innovointiin sekä tutkimukseen ja kehittämiseen ja jolla voidaan taata jatkuva talouskasvu ja tarjota kansalaisille uusia työpaikkoja.
Ilman resursseja tutkimuksella ja kehittämisellä ei voida luoda tarvittavaa rahoitustaustaa eikä näin hyödyntää täysimääräisesti innovaation mahdollisuuksia. Innovointi on mahdollista vain kumppanuuden tuloksena, se edellyttää yhteistä tukea. Resursseja saadaan kolmesta lähteestä, EU:lta, jäsenvaltioilta ja yksityiseltä sektorilta. Yritystasolla innovointi edellyttää asianmukaisia inhimillisiä voimavaroja. Tämä voidaan mahdollistaa korkealaatuisella koulutuksella, joka toteutetaan koordinoidusti jäsenvaltioiden tasolla. Yliopistot tarvitsevat tukea voidakseen tuottaa nuoria tutkijoita, jotka voivat tarjota pk-yrityksille jatkuvia innovointimahdollisuuksia. Koulutuksessa innovatiivisia mahdollisuuksia käsittävät kaksi merkittävintä suuntausta ovat digitalisointi ja energiankulutuksen vähentäminen.
Cătălin Sorin Ivan  
Talouskriisin eskaloituminen Kreikassa sekä vakaasti noin kymmenessä prosentissa pysyttelevän työttömyysasteen saavuttaminen Euroopan unionissa tekevät Eurooppa 2020 -strategian välittömän täytäntöönpanon välttämättömäksi. Näihin tavoitteisiin pyrkimisen on perustuttava uskottaviin ja voimakkaisiin toimiin kriisistä selviytymiseksi, ja työllisyys on yksi strategian keskeisistä aiheista. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että EU:lla on oltava hyvin pätevää työvoimaa, joka kykenee vastaamaan sen nyt ja tulevaisuudessa kohtaamiin haasteisiin entistä kilpailukykyisemmän ja kestävämmän talouden luomiseksi. Hienot julkilausumat eivät kuitenkaan riitä nykyisten ongelmien ratkaisuun. Tämän vuoksi muistutan, että tarvitaan pikaisesti investointeja sekä tarvittaviin taitoihin että koulutusjärjestelmiin, jotta ne vastaisivat markkinoiden vaatimuksia. Jäsenvaltioiden on toimittava ennakoivasti noudattaakseen Eurooppa-neuvostossa tekemiään sitoumuksia. Niiden on myös toteutettava tarvittavat toimenpiteet auttaakseen EU:ta selviytymään tästä kriisistä ja vahvistaakseen talouskasvua.
Tunne Kelam
kirjallinen. - (EN) Tulevaa Eurooppa 2020 -strategiaa koskevassa keskustelussa merkittävin aihe on tarpeiden ja kestävän kehityksen haaste. Lissabonin strategia ei selvästikään ole onnistunut, ja nyt meidän on oltava realisteja, jotta tuleva Eurooppa 2020 -strategia voi onnistua. Jotta Eurooppa 2020 -strategiasta voi tulla menestystarina, jäsenvaltioiden, EU:N toimielinten ja kaikkien yhteiskunnan toimijoiden on tehtävä yhteistyötä. Ylhäältä alaspäin suuntautuvan ja alhaalta ylöspäin suuntautuvan lähestymistavan on kohdattava. On asetettava realistiset tavoitteet työllisyyden lisäämiseksi, erityisesti nuorten työllistettävyyden. Eurooppalaisten koulutusjärjestelmien on suuntauduttava entistä enemmän kohti tutkimusta ja innovointia. Koulutukseen on investoitava enemmän. Työmarkkinoiden ja koulutuksen välille on luotava enemmän johdonmukaisuutta. On tarkasteltava vakavasti elinikäisen ja elämänlaajuisen oppimisen käsitettä. Kannatan voimakkaasti entistä parempia ammatillisen koulutuksen järjestelmiä ja tuen tarvetta tehdä tässä paljon tiiviimpää yhteistyötä yksityisen sektorin kanssa. Erittäin kilpailullisessa maailmassa Euroopan on oltava kunnianhimoinen ja sitoutunut kaikilla tasoilla. Ilman tätä meillä on taas Neuvostoliiton viisivuotissuunnitelmia muistuttava strategia. Globaalilla tasolla tarvitaan vakuuttava eurooppalainen strategia entistä vahvemman Euroopan luomiseksi.
Ádám Kósa  
kirjallinen. - (HU) Yhdennetyt taloudelliset ja työllisyyttä koskevat suuntaviivat ovat EU 2020 -strategian käytännön puoli. Työllisyysdirektiiviluonnosten osalta katson olevan tärkeää mainita, että osallisuutta edistävä kasvu on saavutettavissa vain, jos investoidaan todella ihmisiin. Entistä pidempi elinikä ei itsessään merkitse entistä pidempää tuottavaa uraa. Investoinnit terveydenhoitoon ovat tärkeitä erityisesti Unkarissa, jossa ihmiset kuolevat paljon nuorempina kuin Länsi-Euroopassa, vaikka samalla syntyvyys laskee. Asianmukaiset valmiudet on säilytettävä myös vanhempana, ja tämä on mahdollista vain nykyaikaisten, entistä paremmin saatavilla olevien terveyspalvelujen akutta. Toisin sanoen on kiinnitettävä enemmän huomiota helppopääsyisiin työpaikkoihin yhä useampien ikääntyneiden jatkaessa työuraansa. Tästä olisi hyötyä myös nuoremmille vammaisille. Terveydenhoito on siis katsottava erityiseksi painopistealaksi (esimerkiksi työolojen parantaminen, entistä onnistuneempi kuntouttaminen, hyvän terveyden ylläpidon tukeminen ja niin edelleen). Tähän muuten viitataan suuntaviivassa 8 (investoinnit inhimillisten voimavarojen kehittämiseen), tosin ilman erityistä painotusta tai konkreettisia yksityiskohtia. Euroopassa ja kaikkialla maailmassa käydään useita keskusteluja terveydenhoidosta, eikä yhdenmukaista lähestymistapaa ole missään. Meidän on silti ymmärrettävä, että varmistaaksemme Euroopan kilpailukyvyn pitkällä ajanjaksolla, huoltosuhde on pidettävä tasapainossa entistä terveemmän ja aktiivisemman väestön avulla. Pyydän yhteisön toimielimiä tarkastelemaan tätä strategiassaan ja sen täytäntöönpanossa.
Iosif Matula  
Kannatan Eurooppa 2020 -strategiaa, jolla edistetään älykästä (tietoon ja innovointiin perustuvaa), ympäristöystävällistä ja yhteiskunnalliseen osallisuuteen kannustavaa talouskasvua. Toivoisin, että strategia pannaan täytäntöön luomalla hyväpalkkaisia työpaikkoja ja nostamalla ihmisten elintasoa. Jos haluamme voimakkaan ja tasapainoisen Euroopan, meidän on kiinnitettävä paljon huomiota talouskehitykseen uusien jäsenvaltioiden alueilla nykyisten eroavuuksien pienentämiseksi. Sanomattakin on selvää, että asianmukaisen infrastruktuurin rakentamisen on oltava ensisijainen tavoite.
Haluan korostaa symbolisen Nuoret liikkeellä -aloitteen täytäntöönpanon merkitystä. Meidän on lisättävä niiden eurooppalaisten ohjelmien rahoitusta, joilla pyritään varmistamaan, että koulutus pysyy jatkuvasti ajan tasalla kaikilla tasoilla, sekä helpottamaan opettajien, opiskelijoiden ja tutkijoiden liikkuvuutta. Eurooppalaisten koulujen ja yliopistojen koulutuksen laadun on noustava siten, että se vastaa työmarkkinoiden vaatimuksia. Meidän on käytettävä asianmukaisia toimitapoja ja rahoitusta rohkaistaksemme vieraiden kielien opiskeluun, monialaisuuteen, kaksoistutkintoihin korkeakouluissa, sillä nämä ovat tärkeitä tieteellisen tutkimuksen ja innovoinnin toteuttamisessa sekä nuorten mahdollisuuksien parantamisessa työmarkkinoilla. Olen myös tyytyväinen siihen, että 2020-strategiassa ehdotetaan nuorten työllistämispuitteita yhteisön tasolla.
Rareş-Lucian Niculescu  
Lissabonin strategian tarina todistaa, etteivät hienot ajatukset ja periaatteet ole riittäviä: tärkeintä on ehdotettujen toimenpiteiden toteuttaminen. Valitettavasti talous- ja rahoituskriisi osui yhteen Lissabonin strategian päättymisen kanssa. Minusta olisi kuitenkin väärin syyttää ohjelman epäonnistumisesta yksinomaan kriisiä pyrkimättä selvittämään sitä, mitä Euroopan unionissa tehtiin väärin täytäntöönpanomenettelyssä. Tästä saatavat opit voivat auttaa suuresti tulevan EU 2020 -strategian täytäntöönpanossa.
Minusta meillä on merkittäviä yhteisön välineitä uusien strategioiden täytäntöönpanoon, ja viittaan tällä pääasiassa koheesiopolitiikkaan. On kuitenkin korostettava, ettemme voi hylätä koheesiopolitiikan tavoitteita ja jakaa uudelleen varoja EU 2020 -strategian täytäntöönpanemiseksi. Se olisi virhe, jolla olisi vakavia seurauksia jäsenvaltioissa, jotka tarvitsevat näitä varoja kuroakseen umpeen kuiluja, jotka erottavat ne muista jäsenvaltioista. Se johtaisi koheesioperiaatteen romuttumiseen yhteisön tasolla.
Kristiina Ojuland  
kirjallinen. - (ET) Arvoisa puhemies, on hienoa, että komissio on kuvannut tulevaisuuteen suuntaavaa Eurooppa 2020 -strategiaa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaksi strategiaksi, koska aivan liian monen vuoden ajan monet Euroopan valtiot ovat järjestäneet taloutensa ja rahoituksensa tyyliin "meidän jälkeemme vedenpaisumus". Huolimatta komission ansiokkaasta työstä tätä strategiaa laadittaessa, se hämmästyttää minua naiiviudellaan. Komission tätä koskevassa julkilausumassa maalataan kuvaa vihreästä ja tasa-arvoisesta Euroopasta, joka perustuu sosiaaliseen markkinatalouteen, mutta ei tehdä selväksi minkälaisia resursseja käytetään tämän saavuttamiseksi. Neuvostoliitossa oli taannoin tavallista lupailla kommunismiin palaamista kymmenen vuoden kuluttua, todellisuudesta riippumatta. Toivon, ettei komissio Lissabonin strategian täydellisen epäonnistumisen jälkeen halunnut esittää toista tyhjäsanaista utopiaa hämätäkseen Euroopan kansalaisia. Emme nyt tarvitse unelmia vaan konkreettisia toimia pelastaaksemme Euroopan talouden tuholta. Meidän on korkea aika käynnistää vakavia rakenneuudistuksia Euroopassa, erityisesti sosiaalipolitiikan alalla, sillä nykyinen sosiaalisen hyvinvoinnin malli ei enää ole kestävä.
Rovana Plumb  
Vähintään 25 prosentin vähennys EU:n köyhyystasossa on tiiviissä yhteydessä työllisyysasteen nostamiseen 75 prosenttiin. On ongelmallista määrittää köyhyyden vähentämiselle määrällistä tavoitetta. Köyhyyteen liittyy taloudellisia, sosiaalisia, kulttuurisia ja koulutusta koskevia näkökohtia, mikä merkitsee sitä, että tarvitaan pikemminkin laadullisia kuin määrällisiä tavoitteita ehdotetun tavoitteen saavuttamiseksi.
Romaniassa maaliskuussa 2010 julkaistujen virallisten tietojen mukaan työllisyystaso on paljon alle EU 2020 -strategiassa kaavaillun vähimmäistason (50 prosenttia 75 prosentin sijaan), ja suuntaus on edelleen aleneva taloudellisen ilmaston vuoksi. Eniten vaikeuksia löytää työtä on naisilla, yli 45-vuotiailla sekä nuorilla. On vaikea uskoa, että Romania pääsisi tavoitteeseen vuoteen 2020 mennessä.
Meidän on löydettävä vastaukset kysymyksiin, jotka koskevat koko potentiaalisen työvoiman panosta ja tietojamme yhteiskunnan eri ryhmistä: naisista ja miehistä, nuorista, ikääntyneistä ja maahanmuuttajista työmarkkinoilla. Toiset kysymykset koskevat sitä, kuinka voimme vähentää nuorten työttömyyttä ja lisätä tehokkaasti naisten osallistumista työmarkkinoille laajentamalla heidän osallisuuttaan kaikilla yrityssektoreilla. Jos emme pysty antamaan selkeitä vastauksia näihin kysymyksiin, työllisyyden lisääntymistä ja köyhyyden vähentymistä koskevat kaksi tavoitetta kokevat Lissabonin strategian kohtalon.
Georgios Stavrakakis  
kirjallinen. - (EL) Haluan tuoda julki tyytyväisyyteni neuvoston maaliskuussa tekemiin päätelmiin, sillä niissä tunnustetaan koheesiopolitiikan merkitys Eurooppa 2020 -strategian yhteydessä ja tukitaan näin se merkittävä aukko, joka oli komission alkuperäisessä tekstissä, koska siinä ei lainkaan viitattu koheesiopolitiikkaan. Myös komission puheenjohtaja Barroso ja komission jäsen Hahn ovat tunnustaneet koheesiopolitiikan panoksen ratkaisevan merkityksen tämän strategian toteuttamisessa. Koheesiopolitiikalla on ollut ratkaiseva merkityksensä kilpailukyvyn ja työllisyyden vahvistamisessa erityisesti korvamerkintöjen avulla, ja meidän on hyödynnettävä kaikkea sitä, mitä tässä yhteydessä on saavutettu. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että koheesiopolitiikka kutistettaisiin pelkäksi Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanovälineeksi. Sen potentiaali on paljon suurempi. Solidaarisuusperiaatteen todellisena ilmaisuna paikallisella ja alueellisella tasolla se takaa kehitysaloitteiden toteuttamiskelpoisuuden ja sen, että Eurooppa 2020 -strategia todella palvelee EU:n yleistä tavoitetta vahvistaa koheesiota kaikilla kolmella ulottuvuudella, nimittäin taloudellisella, sosiaalisella ja alueellisella ulottuvuudella, eikä sitä pidä sekoittaa yksipuoliseen talouskehitykseen. Lopuksi, meidän on hyödynnettävä koheesiopolitiikan potentiaalia välttääksemme tavoitteiden ja rahoituksen päällekkäisyyttä yhteisön eri politiikoissa.
Csaba Sándor Tabajdi  
EU 2020 -strategialla on vaalittava Euroopan talouden vihreää vallankumousta, energiaa säästävää, ympäristöystävällistä ja kestävää talouden rakenneuudistusta ja vihreää innovointia. Kehittämisen ei kuitenkaan pidä merkitä vain niiden eurooppalaisten alueiden tukemista, jotka jo nyt selviytyvät keskimääräistä paremmin. Meidän on sen sijaan kohdennettava osa kehittämisestä kaikkein vähiten kehittyneiden ja epäsuotuisten alueiden tukemiseen. Itä- ja Länsi-Euroopan välillä on edelleen valtavia eroja taloudellisessa tehokkuudessa. Esimerkiksi Bulgariassa tarvitaan kolminkertainen määrä energiaa BKT-yksikön tuottamiseen verrattuna Saksaan, joten jos energian hinta nousee, valtion kilpailukyky heikkenee entisestään.
Edistäessään talouden vihreää rakennemuutosta Euroopan unionin ei pidä unohtaa nykyisiä jo hyväksi koettuja yhteisön politiikkoja, kuten yhteistä maatalouspolitiikkaa ja koheesiopolitiikkaa. Yhteistä maatalouspolitiikkaa tarvitaan myös ympäristön suojelun ja ilmastonmuutoksen torjunnan tavoitteiden saavuttamisessa. Eurooppalaisen maaseudun parhaita hoitajia ovat maataloustuottajat itse. EU 2020 -strategia ei voi menestyä myöskään ilman koheesiopolitiikkaa. Koheesiopolitiikka tarjoaa kaikki EU:n talouden kehittämispolitiikassa tarvittavat välineet ja joustavuuden. Koheesiopolitiikan välineiden avulla voimme auttaa tavoitteiden saavuttamisessa millä tahansa erityisalalla. Voimme esimerkiksi edistää uusiutuvien energialähteiden kehittämistä, parantaa energia- ja resurssitehokkuutta ja tukea vihreitä innovaatioita.
Nuno Teixeira  
Lissabonin strategian hyväksymisestä on kulunut kymmenen vuotta, ja suurin osa sen tavoitteista jäi saavuttamatta. Eniten minua huolestuttaa heikko talouskasvu, koska sillä on ratkaiseva vaikutus muihin tavoitteisiin, sekä se, että kasvu ylitti kolme prosenttia vain kahtena strategian kymmenestä vuodesta.
Lissabonin strategia oli hyvin kunnianhimoinen, mutta siitä puuttui voimakkaat toimet, koska se perustui pehmeään lainsäädäntöön ja avoimeen koordinointimenettelyyn. Työllisyystavoitteiden lisäksi uuteen Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyy koulutusta, ympäristöä, köyhyyden torjumista ja investointeja innovointiin koskevia tavoitteita. Sekä uudet tavoitteet että välineet niiden saavuttamiseksi kuuluvat jäsenvaltioille, joten tässä kriisissä ja vakaus- ja kasvusuunnitelmiin sitoutumisessa tarvitaan parempi hallinnointimekanismeja ja todellista talouspolitiikan ja julkisen talouden koordinointia valtioiden kesken. Ohjelma käynnistyy taloudellisen epävarmuuden ja korkean työttömyyden aikana, ja näiden molempien vähentäminen on välitön tavoite. Komission on asetuttava ohjaimiin ja johdettava prosessia. Vahva talouskasvu on ratkaisevaa vakaus- ja kasvusuunnitelmien noudattamiselle, ja sitä voidaan saada aikaan Eurooppa 2020 -strategian uudistusten ja investointien kautta.
Iuliu Winkler  
Katson, että meidän on unelmoitava rohkeasti: Eurooppa 2020 -asiakirjan on ulotuttava kaikille yhteistyöaloille Euroopan unionissa ja siitä on tultava Euroopan keskipitkän ja pitkän ajanjakson strategia. Sen menestys edellyttää kuitenkin solidaarisuutta Euroopan kansalaisten välillä. Lissabonin sopimuksen mukaan uusi strategia laaditaan laajentuneen Euroopan unionin 27 jäsenvaltion panoksin, jotta kansalaiset tuntevat osallistuvansa yhteiseen eurooppalaiseen pyrkimykseen. Unkarilaiset äänestäjät Romaniassa odottavat EU:n ilmaisevan tätä solidaarisuutta löytämällä nopeasti ratkaisun saattamalla eteläisen ja itäisen Keski-Euroopan alueet odotetulle tasolle. Strategiassa on tarkasteltava sellaisia asioita kuin valtioiden pitkän tähtäimen kehitys, sisämarkkinat, maatalouden ja pk-yritysten edistys, mutta myös sosiaalisen verkoston, väestörakenteen haasteiden, työmarkkinoiden yhtäläisten mahdollisuuksien sekä eurooppalaisten järjestelmien ja verkostojen yhteenkietoutumisen kaltaisia herkkiä asioita kaikilla elämän aloilla. Eurooppa 2020 -strategian on oltava kiinni kirimisen ja lähentymisen strategia.
Artur Zasada  
Meidän ei pidä sivuuttaa Eurooppa 2020 -strategiaa koskevassa keskustelussa niin tärkeää ja merkittävää asiaa kuin liikenne. Liikenneala vastaa kymmentä prosenttia Euroopan unionin BKT:sta ja tarjoaa yli kymmenen miljoonaa työpaikkaa. Sillä on myös merkittävä asema Euroopan sisämarkkinoilla sekä ihmisten ja tavaroiden vapaassa liikkuvuudessa. Minusta rautatieliikennettä koskeva ongelma on ratkaistava määrätietoisesti ja nopeasti. Olen varma, että pystymme laajentamaan Euroopan laajuista rautatiekäytäväverkostoa vuoteen 2020 mennessä. Minusta kaiken uuden liikkuvan kaluston ja uusien rautatieliikenneyhteyksien on oltava vuodesta 2014 alkaen varustettuja järjestelmillä, jotka ovat yhteensopivia eurooppalaisen rautatieliikenteen hallintajärjestelmän (ERTMS) kanssa.
