Etelä-Euroopassa raivonneen Klaus-myrskyn dramaattiset seuraukset (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Etelä-Euroopassa raivonneen Klaus-myrskyn dramaattisista seurauksista.
Androulla Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan komissio haluaa ilmaista surunsa Klaus-myrskyn vaatimien lukuisten kuolonuhrien johdosta ja esittää surunvalittelunsa omaisiaan menettäneille ranskalaisille, italialaisille ja espanjalaisille perheille. Kyseessä on todellakin inhimillinen tragedia, joka on vaikuttanut tuhoisasti ihmisten elämään, koteihin ja liiketoimintaan. Se on myös ekologinen katastrofi.
Myrsky oli erittäin voimakas, mutta se kohdistui vain kapeaan alueeseen, joten katastrofin välittömät seuraukset on pystytty hoitamaan kansallisin voimavaroin.
Tämän vuoksi yhteisön väestönsuojelujärjestelmää ei otettu käyttöön. Komission seuranta- ja tiedotuskeskus on kuitenkin ollut tiiviisti yhteydessä kyseisten jäsenvaltioiden kanssa jo ensimmäisistä myrskyennusteista lähtien.
Muut jäsenvaltiot olivat tilanteen tasalla ja valmistautuivat antamaan apua vahinkoalueille. Esimerkiksi Tšekin tasavalta tarjosi oma-aloitteisesti apuaan.
Komissio pyrkii nyt yhdessä kyseisten jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa määrittelemään EU:n tuen vaihtoehdot. Tukea on mahdollista antaa käyttämällä EU:n solidaarisuusrahastoa tai ohjelmoimalla uudelleen rakennerahastoa ja maaseuturahastoa.
Klaus-myrsky on epämiellyttävä muistutus siitä, että luonnonkatastrofit ovat yhä suurempi uhka kaikille EU:n jäsenvaltioille. Tuhotulvia sattui Keski-Euroopassa vuosina 2000 ja 2002, Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2007 sekä Romaniassa ja EU:n naapurivaltioissa viime vuonna. Vuoden 2003 helleaalto vaati kymmeniä tuhansia kuolonuhreja. Vuosina 2003 ja 2007 raivosivat metsäpalot Portugalissa ja Kreikassa. Nämä tapahtumat antavat aavistuksen siitä, miten ilmastonmuutos todennäköisesti vaikuttaa EU:n tulevaisuuteen, koska ilmaston muuttuessa on odotettavissa lisää äärimmäisiä sääilmiöitä.
Jäsenvaltioiden ja yhteisön on yhdistettävä voimansa katastrofien estämiseksi ja niiden vaikutusten rajoittamiseksi sekä unionin katastrofivalmiuksien parantamiseksi.
Komissio hyväksyy piakkoin tiedonannon luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisyyn sovellettavasta yhteisön lähestymistavasta. Odotamme parlamentilta palautetta esittämistämme ajatuksista.
Komissio haluaa myös korostaa, että solidaarisuusrahastoasetuksen uudistamisessa olisi tärkeää päästä eteenpäin. Ehdotuksen avulla voidaan nopeuttaa reagointia, koska rahastosta voidaan suorittaa ennakkomaksuja, ja ehdotuksessa on yksinkertaistettu perusteita rahaston käyttöönottamiseksi lyhyemmässä ajassa. Parlamentti antoi laajan tukensa komission ehdotukselle, mutta neuvostossa asia ei ole edistynyt lainkaan.
Näiden aloitteiden myötävaikutuksella muodostetaan todellinen Euroopan katastrofihallintapolitiikka, ja komissio toivoo Euroopan parlamentin tukea jatkossakin pyrkiessään parantamaan EU:n valmiuksia hallita luonnonkatastrofeja ja ihmisen aiheuttamia katastrofeja.
Christine De Veyrac
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, puhun myös kollegani Alain Lamassouren puolesta. Puhuin marraskuussa 1999 Ranskan lounaisosissa raivonneen myrskyn jälkeen tässä samassa salissa vaatien Eurooppaa osoittamaan solidaarisuutta luonnonkatastrofien hävittäessä maitamme. Kymmenen vuotta sitten minulle sanottiin, ettei ole olemassa EU:n rahastoa, joka auttaisi kansalaisia tällaisina hädän hetkinä.
Vuoden 1999 jälkeen luonnonkatastrofit ovat valitettavasti edelleen aiheuttaneet kuolemia ja suurta tuhoa Euroopassa. EU:n toiminta on onneksi tehostunut komission ja sen jäsenen Barnierin aloitteesta vuonna 2002 syntyneen solidaarisuusrahaston ansiosta. Rahaston avulla voimme ryhtyä pikaisiin ja tehokkaisiin toimiin joustavia puitteita hyväksi käyttäen.
Mielestäni meidän on nykyisessä tilanteessa autettava vahinkoa kärsineitä alueita rahaston avulla, ja kannatankin Ranskan hallituksen vaatimuksia tehdä se mahdollisimman nopeasti. Arvoisa komission jäsen, ymmärsin, että komissio haluaa nopeuttaa toimia. Asialla on todella kiire vaurioituneen infrastruktuurin takia.
Myös metsän suhteen tarvitaan kiireellisiä toimia. Korostan tätä siksi, että myrsky on tuhonnut 60-70 prosenttia Girondesta ja Landesista etelään sijaitsevasta metsästä, joka on yksi Euroopan suurimmista ja joka tuskin ehti toipua vuosien 1996 ja 1999 tuhoista. Kuten tiedätte, mikään vakuutus ei korvaa tämän tyyppistä vahinkoa, ja metsäammattilaiset ovatkin nyt täysin rahattomia katastrofin johdosta. Meidän on osoitettava heille solidaarisuuttamme ja autettava heitä rakentamaan uudelleen kyseisten alueiden luonnonperintöä.
Ennen kuin lopetan, haluan muistaa hetken Klaus-myrskyn uhreja Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa sekä ilmaista osanottoni heidän perheilleen.
Kader Arif
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuvat äsken mainitusta vuoden 1999 myrskystä, joka iski Ranskan lounaisosiin aiheuttaen valtavia vahinkoja, ovat syöpyneet syvälle kollektiiviseen muistiimme.
Asiaa ei pidä vähätellä sanomalla, ettei Eurooppa ollut valmistautunut kestämään uutta tragediaa näin pian. Joidenkin mielestä kyseessä oli kohtalon isku, mutta minä näen sen ennemminkin kauhistuttavana esimerkkinä ilmastonmuutoksesta, johon te, arvoisa komission jäsen, juuri viittasitte ja johon meillä on ehdottaa vain suurpiirteisiä ratkaisuja, vaikka itse asiassa tarvitaan kiireellisiä toimia. Kyseessä on tilanne, johon meidän on suhtauduttava vastuullisesti. Meidän on valitettavasti oltava valmiita kohtaamaan yhä enemmän luonnonkatastrofeja.
Klaus-myrsky, joka iski Etelä-Eurooppaan tämän vuoden tammikuun 24.-25. päivänä, surmasi Ranskassa 11, Espanjassa 14 ja Italiassa kolme ihmistä. Se aiheutti merkittävää vahinkoa tuhoten kouluja ja monia koteja. Tuhannet ihmiset jäivät ilman sähköä, lämpöä, juomavettä ja puhelinta, ja tietyt talouden alat, kuten puuteollisuus, joutuivat kriittiseen tilanteeseen.
Vaikka vakuutankin solidaarisuuttani uhrien perheille ja kaikille vahinkoa kärsineille sekä tukeani paikallisille valtuutetuille, haluan myös käyttää hyväkseni tätä foorumia vedotakseni Euroopan yhteisöön, koska onhan selvää, että tällainen tilanne edellyttää EU:n reagointia ja ennen kaikkea eurooppalaista solidaarisuutta.
Ranskassa on julistettu hätätila luonnonkatastrofin johdosta, jolloin katastrofin uhrien auttaminen on toki helpompaa. Tämä ei kuitenkaan lainkaan vähennä sellaisen koordinoidun eurooppalaisen toiminnan tarvetta, joka täydentää jäsenvaltioiden pyrkimyksiä suojella väestöä, ympäristöä ja omaisuutta katastrofin koettelemissa kaupungeissa ja katastrofialueilla.
Käytännössä tämä tarkoittaa varsinkin sitä, että koko Euroopan tiedot keskitetään yhteen paikkaan, jolloin vahingot voidaan arvioida tarkasti. Sen jälkeen on vapautettava tarvittavat rahavarat, jotta suurten haasteiden eteen joutuvia paikallisviranomaisia voidaan auttaa. Erityisesti meidän on tuettava julkisia palveluita, jotka ovat tehneet poikkeuksellisen hyvää työtä ja joita tarvitsemme kipeästi, kun on korjattava energian, vesihuollon, viemäröinnin, liikenteen, tietoliikenteen, terveyden ja koulutuksen alan infrastruktuuria ja laitteistoa.
Euroopan tasoinen toiminta on osoittautunut aiemmin sattuneissa katastrofeissa erittäin tärkeäksi, minkä johdosta luonnonriskien ehkäisy on sisällytetty Euroopan aluekehitysrahaston tavoitteisiin. Euroopan on vastedes osoitettava valmiutensa reagoida ja muuttaa solidaarisuutensa käytännön teoiksi. Toivonkin - ja niinhän äsken sanoittekin - että komissio ottaa viestin vastaan ja käyttää tämän hätätilanteen hoitamiseksi kaikkia mahdollisia keinoja, erityisesti EU:n solidaarisuusrahastoa ja pelastuspalvelun rahoitusvälinettä.
Muistutan lopuksi, että tämä ankara myrsky on Kreikan vuoden 2007 tulipalojen lailla osoittanut, että tarvitsemme pelastuspalvelujoukot, jotka voidaan ottaa käyttöön kaikilla kriisialueilla. Arvoisa komission jäsen, haluaisin kuulla mielipiteenne tästä asiasta sekä vastauksenne 27. huhtikuuta 2006 annetussa parlamentin päätöslauselmassa esitettyyn pyyntöön perustaa eurooppalainen luonnonkatastrofien seurantakeskus, jonka avulla varmistetaan EU:n tehokkaampi reagointi, kun näitä valitettavia tapauksia sattuu.
Jean Marie Beaupuy
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lausuin tältä samalta paikalta seuraavaa 18. marraskuuta viime vuonna: Emme tiedä, mikä on seuraava katastrofi tai kuinka laaja se on, mutta voimme olla varmoja yhdestä asiasta, nimittäin siitä, että pian tulee jälleen uusi katastrofi. Silloin Euroopan kansalaiset, jotka ovat 50 vuoden ajan tottuneet seuraamaan niin sanotusti yhteisen Euroopan rakentamista, kysyvät meiltä: "Mitä olette tehneet?". Toistan vielä, että sanoin täällä, tälle parlamentille, juuri näin viime marraskuussa.
Marraskuussa 2006 eli kaksi vuotta aiemmin sanoin tässä salissa suurin piirtein saman asian: "Juuri suurten luonnonkatastrofien alalla kaikki eurooppalaiset odottavat yhteisöltä tehokkaampaa reagointia".
Sanoin, että jokainen on voinut huomata tämän hyökyaallon tapaisten suuronnettomuuksien sattuessa, ja jatkoin: "Tämän vuoksi kannatan yhdessä ryhmäni kanssa ennalta ehkäisevien toimien toteuttamista ja sellaisten valmiuksien luomista, joilla voidaan vastata ripeästi murhenäytelmien seurauksiin. Haluan tältä osin kiinnittää huomiota Barnierin raportin laadukkuuteen. Raportissa ongelma hahmotetaan hyvin, ja siinä ehdotetaan ratkaisuja, jotka ovat hyviä tietysti sen vuoksi, että ne ovat tehokkaita mutta myös toissijaisuusperiaatteen näkökulmasta.". Arvoisa komission jäsen, olemme kaikki yhä vaikuttuneita tästä raportista, koska se sisältää erittäin käytännöllisiä ja konkreettisia ehdotuksia. Raporttiin sisältyy myös tietoja kustannuksista, ja siinä selitetään, että solidaarisuusrahaston 10 prosentin osuus takaa rahoituksen. Raportissa selitetään hyvin käytännönläheisesti, miten sidosryhmien kanssa on toimittava kussakin valtiossa.
Barnierin raportin sisältämät kaksitoista ehdotusta tarjosivat meille kaiken tarvittavan Euroopan laajuista toimintaa varten. Tällainen toiminta olisi toteutuessaan osoittanut Euroopan todellisen operatiivisen solidaarisuuden hyödyn ja tehon muutamaa viikkoa ennen tulevan kesäkuun vaaleja.
Arvoisa komission jäsen, kerroitte juuri meille, että toivotte saavanne parlamentin tuen. Olette saanut parlamentin tuen ja saatte sen jatkossakin. Mitä neuvosto sitten tekee, kun sanotte, että ongelmana on neuvosto? Neuvosto ei ole paikalla tänä iltana. Toivottavasti se tämän keskustelun lisäksi kuuntelee tarkkaavasti pyyntöämme, joka ei ole avunpyyntö eikä huudahdus, jossa jälleen kerran hämmästellään äsken tapahtunutta yllättävää tragediaa, vaan pyyntö kuunnella tarkasti juuri esittämäni kysymys: "Mitä olette tehneet?".
Gérard Onesta
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, pohtikaamme hetki tämäniltaisen toimintamme luonnetta. Minusta teemme tätä usein, liian usein. Joka kerta katastrofin sattuessa tapaamme tässä salissa ja alamme yhdessä valittaa tapahtunutta tragediaa, ja sen jälkeen hiljennymme kunnioittamaan uhreja.
Myös minä teen, kuten kaikki muut, mutta minusta meidän tehtävämme ei pääty tähän. Ehkä meidän tehtävämme onkin, kuten kollegani juuri sanoi, tehdä suunnitelmia tulevaisuutta varten, koska uusia ympäristökatastrofeja on tulossa. Sanoimme näin jälleen tänä aamuna äänestäessämme Florenzin mietinnöstä. Tiedämme, että ilmasto on muuttunut yhä epävakaisemmaksi. Vuosisadan myrskyjä on tätä nykyä kymmenen vuoden välein ja kohta niitä on jo joka vuosi. Ellei ole myrskyjä, on tulvia, ja ellei ole tulvia, on ankaria metsäpaloja.
Mitä tekee Eurooppa tässä tilanteessa? Tiedän hyvin, ettei neuvosto pysty näkemään omaa kansallista napaansa kauemmaksi. 27 napaa rinnakkain ei vielä auta aikaansaamaan suurta Euroopan laajuista hanketta. Tämän seurauksista saamme kärsiä aina tragedian sattuessa. Meitä kehotetaan solidaarisuuteen, mutta millä rahoilla? Muistan, että keskustellessamme talousarviovaliokunnassa nimenomaan ilmastoa koskevasta rahoituksesta puhuimme muutamista kymmenistä miljoonista euroista. Pelkästään tämä myrsky on maksanut 1,4 miljardia euroa. Paljonko vakuutusmaksuja meidän on maksettava ennen kuin ymmärrämme, ettei ympäristön ja ilman suojelu ole rasite vaan sijoitus tulevaisuuteen?
Vielä tänäänkin keskustelemme siitä, miten Euroopan sidosryhmiä olisi hyödynnettävä tragedian sattuessa. Samaa sanottiin kuitenkin tässä salissa muistini mukaan jo vuonna 2001, kun kotikaupungissani sijaitseva AZF-tehdas räjähti. Puhuttiin, että meidän olisi harkittava Euroopan interventiojoukkojen perustamista, jotta voisimme inhimillisen katastrofin sattuessa osoittaa, ettei sana "solidaarisuus" ole Euroopassa vain tyhjää puhetta, vaan että ryhdymme konkreettisiin toimiin. Mitä näistä Euroopan interventiojoukoista on kaikkien näiden vuosien kuluessa tullut?
Hyvät kollegat, olin itse asiassa kotonani Toulousessa, kun myrsky alkoi. Tiedän nyt, mitä suuri ympäristökatastrofi tarkoittaa. Ennen en sitä tiennyt, mutta nyt jouduin kokemaan, miten kotini vaurioitui, tiilet putoilivat ja puut nousivat juurineen maasta. Nyt siis tiedän, mitä ovat joutuneet kokemaan ihmiset, jotka ovat nähneet elämäntyönsä tuhoutuvan yhdessä yössä.
Niin kauan kuin me parlamentin jäsenet ja te, Androulla Vassiliou, ja muut komission jäsenet sekä myös toivottoman tyhjiltä neuvoston istuimilta tänä iltana puuttuvat neuvoston jäsenet emme ymmärrä, että meidän täytyy myöntää riittävästi budjettivaroja käytettäväksi katastrofien torjuntaan eikä ainoastaan lausua tyhjiä sanoja, niin kauan kuin emme onnistu toteuttamaan eurooppalaista solidaarisuutta ja perustamaan nopeasti reagoivia, koko mantereen laajuisia interventiojoukkoja väestön suojelemiseksi, jatkamme vain näitä valituskuoron esityksiä täällä parlamentissa tragedia tragedian jälkeen.
Arvoisa komission jäsen, pystyimme ehkä parhaiten vastaamaan Klaus-myrskyyn valmistellessamme tänä aamuna Kööpenhaminan konferenssia. Huomenna pystymme vastaamaan siihen vapauttamalla vihdoinkin varoja ja perustamalla lopultakin väestönsuojelujoukot, joita Euroopassa niin kipeästi kaivataan.
Jean-Claude Martinez
- (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, myrsky, joka saksaksi oli nimeltään Klaus ja ranskaksi Nicolas, autioitti vaalipiirissäni Ranskan lounaisosassa kahdeksaa departementtia, erityisesti Landesia, minkä vuoksi suurin vaikutus kohdistui metsiin. Kuuden vuoden puunkorjuuta vastaava määrä puuta makaa maassa. Tämä tarkoittaa 50 miljoonaa kuutiometriä tuulen tai myrskyn kaatamia puita yli 300 000 hehtaarin alueella.
Ensimmäinen tehtävä on metsän raivaaminen puun mätänemisen estämiseksi. Puun kuljettaminen pois maksaa 5-10 euroa kuutiometriltä, mikä vastaa 500 miljoonaa euroa eli Ranskan lehdistölle ilmoittaman avun määrää. Sen jälkeen on suoritettava metsän uudelleenkylvö ja -istutus, mikä tarkoittaa puuteollisuudelle 20 vuoden keskeytystä. Toimiala ulottuu metsureista ja kahviloista, joissa he käyvät juomassa kupillisen, ajomiehiin, taimikauppiaisiin, myyjiin ja niin edelleen.
Toinen kärsimään joutuva ala on siipikarjan, lampaiden ja nautakarjan kasvatus. Kattoja on irronnut, eläimiä kadonnut ja rehuvarastoja tuhoutunut. Huomaamme, että Eurooppaan tarvittaisiin maatalouden vakuusrahasto ilmasto- ja terveysriskien varalta. Ranska puhui tästä puheenjohtajana toimiessaan, ja Tšekin pitäisi tehdä samoin.
Kolmas uhrien ryhmä on hiljainen, koska näitä uhreja ei koskaan mainita: Ranskan kylissä eristäytyneinä elävät ikääntyneet ihmiset, joilla ei vieläkään ole sähköä. Meidän on luotava eurooppalainen "ilmasto - neljäs ikä -strategia" ilmasto-energiastrategian mukaisesti eli toisin sanoen alettava puuttua vaikutuksiin, joita ilmasto-oloilla on miljooniin yli 80 tai 85 vuotta vanhoihin ihmisiin. Meidän on luotava uudenaikainen neljännen iän talous päästäksemme ulos kriisistä ja välttääksemme Eurooppaan muodostumassa olevan vanhusten Ruandan, talous, jossa rakentaminen on modernia, jossa tehdään lääkealan ja lääketieteellistä tutkimusta. Tarvitsemme uuden suojaverkon, jotta Euroopan terveydenhuolto ei muutu Gabonin tyyliseksi. Ennen kaikkea meidän on estettävä nämä ilmastoon liittyvät tapahtumat, jotka antavat mahdollisuuden leikkiä Darwinilla ja luonnonvalinnalla silloin, kun meidän olisi rakennettava Eurooppaa elämää varten.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensin kiittää komission jäsentä hänen solidaarisuudenosoituksestaan.
Kuten on jo mainittu, useat unionin eteläiset valtiot joutuivat 24. ja 25. tammikuuta kärsimään ankaran myrskyn vaikutuksista tuulen nopeuden noustessa lähes 200 kilometriin tunnissa monissa Iberian niemimaan osissa ja muutaman tunnin sademäärän ollessa 30 prosenttia koko vuoden sademäärästä.
Myrsky aiheutti sekä maaseudulla että kaupungeissa suurta vahinkoa omaisuudelle, palveluille ja julkiselle palvelulle, ja lisäksi tuli laajoja sähkökatkoksia. Seurauksista pahimpia olivat kuitenkin koko Espanjassa sattuneet 11 kuolemantapausta, jotka johtuivat muurausten sortumisesta ja rajujen tuulenpuuskien aiheuttamista onnettomuuksista.
Traagisimpia tapahtumia oli neljän 9-12-vuotiaan lapsen menehtyminen Sant Boi de Llobregatissa Kataloniassa, kun tuuli tuhosi urheiluhallin, jossa lapset olivat pelaamassa baseballia.
Sen lisäksi, että lausumme osanottomme niin monen korvaamattoman ihmishengen menetyksen johdosta ja ilmaisemme solidaarisuutemme sureville perheille, Euroopan unionin on toimittava, kuten se on toiminut ennenkin vastaavissa tapauksissa, ja otettava käyttöön joko solidaarisuusrahaston tai jonkin muun soveltuvan rahaston varoja tämän luonnonkatastrofin aiheuttamien aineellisten vahinkojen korjaamista varten.
Kataloniassa myrskyn alle jäi 20 000 hehtaaria metsää, josta 75 prosenttia vaurioitui joko pahoin tai erittäin pahoin. Tulipaloriskin vähentämiseksi tarvitaan toimia, jotka on ehdottomasti saatava valmiiksi ennen kesää.
Lisäksi jokiin, puroihin ja muihin vesiväyliin on joutunut kaikenlaista roskaa. Roskat voivat tukkia veden virtauksen, mikä voi aiheuttaa paikallisia tulvia.
Näiden ja monien muiden seurausten vuoksi ja koska on selvää, ettei vielä ole tiedossa aineellisten vahinkojen loppusummaa, jonka Espanja tietysti ilmoittaa pyytäessään avustusta rahastosta, meidän mielestämme Euroopan komission olisi autettava näitä alueita palaamaan normaaliin elämään. Apu täydentäisi vahinkoja kärsineiden jäsenvaltioiden omia valtavia julkisia ponnistuksia. Ensisijaisena olisi pahimpien vaurioiden korjaaminen, jotta elinolosuhteet ja taloudellinen vakaus palautuisivat normaaleiksi näillä alueilla mahdollisimman nopeasti. Vahinkoalueet kärsivät muun muassa taloudellisesta laskusuhdanteesta, ympäristön tuhoutumisesta, maataloustuotannon menetyksestä, useiden yritysten toiminnan keskeytymisestä sekä suuresta puuston menetyksestä.
Myrskyn luonteen ja seurausten vuoksi pyydän komissiota ottamaan varat käyttöön mahdollisimman nopeasti. Ne on tarkoitettu käytettäväksi pääasiassa luonnonkatastrofeissa, joilla on vakavia jälkivaikutuksia jäsenvaltion tai unionin alueen elämään, ympäristöön ja talouteen. Tukea saavan toiminnan tavoitteena voi olla esimerkiksi infrastruktuurin palauttaminen toimintakuntoiseksi, sähkö- ja vesihuollon laitteiston korjaus ja vahinkoalueiden puhdistus.
Arvoisa komission jäsen, näistä syistä pyydän teitä ottamaan käyttöön kyseiset rahastot mahdollisimman pian sen jälkeen, kun tarvittavat tiedot on saatu.
Anne Laperrouze
- (FR) Arvoisa puhemies, kuten kollegani ovat muistuttaneet, tämä myrsky on vaatinut raskaan veron. Uhreja on Ranskassa ja Espanjassa, ja tänä iltana muistamme heitä ja heidän perheitään. Lounais-Ranskassa tuhoutui 200 000 hehtaaria metsää.
Itse asiassa myrsky hävitti 60 prosenttia Landesin metsistä. Myrskyn ollessa pahimmillaan 1,7 miljoonaa kotia oli ilman sähköä, ja niistä 3200 on vieläkin ilman sähköä Landesissa. Tuhansien ihmisten puhelinlinjat katkesivat ja vedensaanti keskeytyi. Monet tiet ovat yhä kulkukelvottomassa kunnossa kaatuneiden puiden, voimajohtojen, tulvien ja maanvyöryjen muodostamien esteiden vuoksi. Palveluiden voimin pyritään palauttamaan kaikki entiselleen mahdollisimman nopeasti.
Olen tyytyväinen, että Ranskan hallitus on sitoutunut virallisesti tekemään hakemuksen, jotta Ranskan vahinkoa kärsineet alueet saisivat korvauksia rahastosta. Pidän kuitenkin valitettavana, että Ranska ei puheenjohtajavaltiona toimiessaan katsonut tarpeelliseksi kiirehtiä kyseisen rahaston uudistamista.
Arvoisa komission jäsen, kuten te ja kollegani olette sanoneet, ministerineuvosto ei vieläkään ole tehnyt ratkaisuaan kyseisestä rahastosta. Parlamentin kannalta kyse on siitä, että rahasto kattaisi kaikki väestölle ja ympäristölle vakavia vahinkoja aiheuttavat suuret katastrofit, kuten tulvat, tulipalot ja kuivuuden. Me kuitenkin aiomme mennä vielä pidemmälle ja lisätä tähän ihmisen aiheuttamat ilmiöt, kuten terroristien hyökkäyksistä aiheutuvat katastrofit.
Parlamenttimme on julistautunut myös avunsaannin kynnyksen laskemisen kannattajaksi. Jos nyt pohdimme, onko solidaarisuusrahastosta apua näiden vahinkoa kärsineiden alueiden tapauksessa, voimme nähdä, että olemme vaarassa jäädä avunsaantikynnyksen alapuolelle. Kuitenkin tässä on kyseessä tilanne, jossa loppujen lopuksi useat maat ovat kärsineet vahinkoja. Mielestäni avunsaantikynnystä olisikin muutettava myös siksi, jotta voitaisiin osoittaa, että eurooppalaista solidaarisuutta voi todella olla olemassa.
Arvoisa komission jäsen, kuten te olette sanonut ja kuten kollegani ovat korostaneet, tällaiset tapahtumat toistuvat yhä uudelleen tulevaisuudessa ilmastonmuutoksen myötä. Komissio on jo ilmoittanut tiedonannosta, joka koskee ilmastonmuutokseen sopeutumista.
On tärkeää, että EU:n solidaarisuusrahasto on vastaisuudessa väline, joka todella suojelee kansalaisia. Euroopan on aika näyttää, että se on kansalaistensa turvana traagisten tapahtumien aikana.
Gilles Savary
- (FR) Arvoisa puhemies, minäkin haluan ensin esittää surunvalitteluni ja osoittaa myötätuntoa etenkin sureville perheille ja myös vahinkoja kärsineille, erityisesti niille monille henkilöille, joilla ei edelleenkään ole sähköä, vettä tai julkisia palveluita.
Arvoisa puhemies, kuulin teidän lupaavan meille, että kriisien ehkäisyä parannetaan - ja mielestäni olitte aivan oikeassa. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että tämän illan aiheena ovat korvaukset viimeksi sattuneen kriisin johdosta.
Tämä on viimeisten 20 vuoden aikana kolmas tuhoisa myrsky. Muistanette, että ensimmäinen niistä raivosi Bretagnessa heinäkuussa 1988. Silloinen tuulen nopeus pitää edelleenkin ennätystä hallussaan: yli 250 kilometriä tunnissa. Toinen ennenkuulumattoman laaja myrsky oli 27. joulukuuta 1999 raivonnut myrsky, joka kaatoi suurimman osan metsäämme. Näin kävi ensimmäistä kertaa. Kolmas myrsky sattui 24. tammikuuta 2009. Muistan sen siksi, että asun Girondessa, hyvin lähellä Gironden metsiä.
Kaikkein ensimmäiseksi meidän on pohdittava, mitä lisäarvoa Euroopan unioni voisi antaa. Metsäteollisuuden tilanne on katastrofaalinen. Uhkana on, että metsäammattilaiset lopettavat metsänhoidon. Tarkoitan tällä sitä, että jotkut heistä pitävät ammattia tätä nykyä kestämättömänä.
Tämän vuoksi meidän on luotava suunnitelma - johon minä ja eräät muut olisimme olleet valmiit jo lähes kymmenen vuotta sitten - yhteisestä kriisijärjestöstä, jonka avulla voimme myydä hintoihin vaikuttamatta kaiken puun, joka nyt on tuotu markkinoille melko vastentahtoisesti. Tämä voidaan tehdä estämällä toimitukset muilta Euroopan alueilta, rahoittamalla kuljetuksia ja varmistamalla, että maa-alue voidaan metsittää hyvin nopeasti uudelleen. Muutoin siitä voi mielestäni tulla keinottelun kohde tai kokonaan hylätty alue. Tämä ongelma koskettaa suoraan Euroopan unionia.
Toinen asia, jota pohdin, ovat osterinviljelijät. Kyseinen ammatti on tätä nykyä suuressa ahdingossa. Se oli vaikeuksissa jo vuonna 2002 toisen katastrofin jälkeen, joka oli jotain aivan muuta kuin luonnonkatastrofi: Prestige-alus haaksirikkoutui. Nyt Arcachonin lahden osterinviljelijät ovat menettämässä kaiken toivon päästä takaisin jaloilleen.
Lisäksi toivon, että Euroopan unionin solidaarisuusrahasto otetaan käyttöön. Suhtaudun myötämielisesti siihen, mitä kollegani Laperrouze on sanonut. Neuvosto ei ole tänään paikalla. Se ei joudu kärsimään, ja minusta on erittäin valitettavaa, että se on kieltäytynyt muuttamasta ohjesääntöä ja että kyseinen rahasto on tätä nykyä niin vaikea ottaa käyttöön.
Haluan lisäksi tietää, onko Ranskan hallitus käyttänyt rahastoa. Kannatan niitä, jotka pyrkivät siihen, että hallitus tekee näin. Mielestäni nyt, kun vaaleihin on vain muutama kuukausi, on hyvin tärkeää näyttää kansalaisille, että eurooppalaista solidaarisuutta on olemassa ja ettei Eurooppa ole vain markkinavoimien hallinnassa.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olin Galiciassa 23. tammikuuta, kun lähes 200 kilometriä tunnissa puhaltanut tuuli raivosi kotiseudullani. Hyvä komission jäsen, yli 40 000 hehtaaria metsää tuhoutui.
Galiciassa on Euroopan unionin tiheimmin metsää kasvavat maa-alueet. Myrskyn jälkeen satoja tuhansia puita oli kaatunut, tiet olivat tukossa ja yli 500 kilometriä suur- ja pienjännitejohtoja oli maassa, eikä niitä ole vieläkään kaikkia korjattu.
Yli 300 000 asiakasta, minä muiden joukossa, joutui kärsimään joissakin tapauksissa useita päiviä sähkökatkoista, eikä puhelinkaan toiminut.
Myrsky aiheutti tapaturmia ja pahoja vaurioita taloille, infrastruktuurille, maatiloille, yrityksille, tehtaille, liikuntapaikoille sekä valtion ja kunnan rakennuksille.
Galician hallitus reagoi muistiinmerkityn historian pahimpaan myrskyyn hyväksymällä nopeasti 17 miljoonan euron avustuksen vahinkoja kärsineiden alkuavustuksiin ja vaurioiden korjaamiskustannuksiin.
Kuten tiedämme ja kuten täälläkin on mainittu, kaksi pahiten kärsinyttä jäsenvaltioita, Ranska ja Espanja, pyysivät EU:n avustusta myrskyn aiheuttamiin vahinkoihin. Koska kärsimämme vahingot voidaan määritellä poikkeukselliseksi katastrofiksi voimassa olevan solidaarisuusrahastoasetuksen ehtojen mukaisesti, näiden kahden jäsenvaltion hallitukset ilmoittivat panneensa vireille avustuksen hakemisen rahastosta.
On kuitenkin niin, hyvä komission jäsen, että jälleen kerran, aivan kuten Romanian viimeaikaisissa tulvissa, voimme todeta asetuksen vaatimusten olevan niin rajoittavia, että niiden mukaan katastrofia ei voida pitää vakavana.
Haluan muistuttaa, kuten te ja useat kollegani olette jo tehneet, että komissio teki vuonna 2005 ehdotuksen rahastoasetuksen uudistuksesta ja että parlamentti lausui siitä puoltavan kantansa vuonna 2006. Siitä lähtien asia on ollut jumiutuneena neuvostossa, joka on pantannut uudistusehdotusta jo yli kaksi vuotta.
Arvoisa komission jäsen, kaikkien näiden syiden vuoksi ja koska kyse on poikkeuksellisesta tapahtumasta ja katastrofilla on ollut vakavia jälkivaikutuksia vahinkoalueiden elinolosuhteisiin ja taloudelliseen vakauteen, pyydän teitä käynnistämään varojen maksun rahastosta osoituksena solidaarisuudesta kyseisille jäsenvaltioille ja ennen kaikkea kärsimään joutuneille kansalaisille. Heille on annettava rahallista apua, koska vaikka rahasumma ei olekaan kovin suuri, mielestäni se olisi suora ja todella tarpeeseen tuleva osoitus eurooppalaisesta solidaarisuudesta.
Flaviu Călin Rus
(RO) Haluan ensin ilmaista osanottoni perheille, jotka ovat kärsineet myrskyn vuoksi. Näin, kuten monet muut, Klaus-myrskyn jälkeensä jättämät dramaattiset seuraukset. Seurasin myös vahinkoa kärsineiden maiden ja muiden Euroopan maiden ensimmäisiä avustusyrityksiä paikan päällä.
Olemme puhuneet enimmäkseen vaikutuksista ja avustusrahastoista, ja haluaisinkin kysyä komissiolta erityisistä hankkeista, joiden avulla todella voidaan toteuttaa järjestelmiä tällaisten tapahtumien estämiseksi, jotta edes tulevaisuudessa pystyttäisiin estämään ihmishenkien menetykset.
Mairead McGuinness
- (EN) Arvoisa puhemies, haluan esittää, kuten muutkin tänä iltana, myötätuntoni perheille, joille myrsky on aiheuttanut syviä ja valitettavia kärsimyksiä, ja annan tukeni vaatimuksille lisätä solidaarisuusrahaston joustavuutta.
Haluaisin kuitenkin kiinnittää huomionne erääseen laajempaan ongelmaan. Asia ei ole yhtä vakava kuin keskustelunne aihe, mutta kaikissa jäsenvaltioissa sattuu luonnonkatastrofeja. Mielessäni ovat maakunnat, joita itse edustan, Offaly, http://en.wikipedia.org/wiki/County_Laois" \o "County Laois" ja Louth. Näissä maakunnissa on ollut hyvin luonnottomia ja vuodenaikaan nähden poikkeuksellisia tulvia. Tulvista joutui kärsimään pahoin pieni määrä perheitä, niin pieni, ettei sitä kukaan huomannut. Heidän kärsimänsä seuraukset ovat kuitenkin vakavia. Ehkä meidän on tarkasteltava maaseudun kehittämistä koskevaa rahoitusta tai yhteistä maatalouspolitiikkaa ja perustettava vastoinkäymisiä varten rahasto, josta annetaan apua tämän tyyppisissä apua tarvitsevissa tapauksissa.
Kathy Sinnott
- (EN) Arvoisa puhemies, komission jäsen otti avauspuheessaan esiin useita katastrofeja, muun muassa useita vuosia sitten Ranskassa vallinneen helleaallon, joka vaati 12 000- 14 000 ihmisen hengen. Totuuden nimessä on muistettava, ettei kyseessä ollut myrsky eikä hyökytulva ja ettei tapaus muutenkaan muistuttanut muita luonnonkatastrofeja. Helleaalto kesti 5-6 viikkoa ja kuolemantapaukset sattuivat 5-6 viikon aikana. Melkein kaikki uhrit olivat hoitokodeissa, palvelutaloissa tai omaisten loman vuoksi sijaishoidossa olevia vammaisia tai ikääntyneitä ihmisiä. Ranskan hallitus ei missään vaiheessa kutsunut omaisia kotiin tai henkilökuntaa takaisin lomalta. Se ei myöskään hälyttänyt armeijaa eikä muita pelastuspalveluja. Se vain antoi ihmisten menehtyä viikko viikon jälkeen.
Olen puhunut tästä tapahtumasta monien henkilöiden kanssa Ranskassa, koska olen mukana komission rahoittamassa hankkeessa, joka koskee vammaisten pelastamista katastrofeissa. Tämä oli skandaali, ja vielä skandaali, jota kukaan ei ole tarkkaan selvittänyt eikä tuonut ilmi. Pyydän komissiota tutkimaan kyseistä helleaaltoa, tutkimaan kuolemantapausten määrää ja toteamaan, ettei Ranska tehnyt mitään asian hyväksi, vaikka syksyn tullessa, kun kaikki nuo ihmiset oli haudattu, Ranskan sosiaalipalvelun kirjoissa oli 14 000 ihmistä vähemmän.
Androulla Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, totean, että me kaikki olemme joskus kokeneet ympäristökatastrofin, luonnonkatastrofin tai ihmisen aiheuttaman katastrofin omassa maassamme. Voi siis ymmärtää täysin tunteenne ja huolenne.
Solidaarisuusrahasto on tähän mennessä tarjonnut apua 20 jäsenvaltiolle, muun muassa neljä kertaa Ranskalle, Saksalle, Kreikalle, Kyprokselle, Portugalille ja monille muille, kaikkiaan 20 jäsenvaltiolle. Tiedän kuitenkin - ja olen kanssanne samaa mieltä - että meillä on parantamisen varaa. Rahastosta olisi tehtävä vielä käytännöllisempi, ja apua olisi annettava enemmän jäsenvaltioille. Jatkamme toimia saadaksemme parannukset hyväksytyksi neuvostossa. Olen iloinen siitä, että parlamentti on jo hyväksynyt uudistuksen. Teidän tukenne on suurena apuna pyrkimyksissämme.
Kuten johdannossani sanoin, komissio on täysin sitoutunut auttamaan Klaus-talvimyrskyn koettelemia Ranskaa ja Espanjaa ja haluaa osoittaa niitä kohtaan eurooppalaista solidaarisuutta ottamalla käyttöön kaikki asianmukaiset EU:n välineet. Komissio on valmis tutkimaan mahdollisuutta ottaa käyttöön solidaarisuusrahaston varoja, mutta sitä varten meidän on ensin saatava avustushakemus Ranskalta ja Espanjalta. Niillä on 10 viikkoa aikaa hakea kyseistä avustusta.
Minulta kysyttiin, onko meillä valmisteilla muita toimia, joilla voitaisiin parantaa solidaarisuusjärjestelmiä luonnonkatastrofien koettelemien jäsenvaltioiden auttamiseksi. Haluan siksi mainita myös sen, että paitsi solidaarisuusrahaston uudistusta tulossa on tiedonanto, jonka tavoite on nimetä toimia sisällytettäviksi luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisyä koskevaan yhteisön strategiaan.
Yhteenvetona totean, että komission näkemyksen mukaan solidaarisuusrahasto on jo nyt hyvin hyödyllinen väline, jota on kuitenkin varaa parantaa. Jatkamme tähän tavoitteeseen tähtääviä pyrkimyksiämme.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
Zita Pleštinská  
Klaus-myrsky pyyhkäisi Euroopan lounaisosan halki 23.-25. tammikuuta aiheuttaen merkittävää vahinkoa. Myrskyn aikana tuuli puhalsi puuskissa jopa 194 kilometriä tunnissa. Myrsky vaati 18 kuolonuhria Espanjassa, Ranskassa ja Saksassa, ja uhreja olisi ollut vielä enemmän, ellei varoitusjärjestelmä olisi toiminut.
Slovakiassa me katselimme televisiosta syvän myötätunnon vallassa, kun hirvittävä tragedia iski Sant Boi de Llobregatin kylään, jossa neljä lasta sai surmansa urheiluhallin katon sortuessa. Haluan lausua vilpittömän osanottoni kaikille perheille, jotka ovat menettäneet omaisiaan.
Solidaarisuusrahasto on hyödyllinen väline. Se perustettiin EU:ssa vuoden 2002 elokuun tulvien jälkeen. Rahastosta myönnettävä apu on tarkoitettu jäsenvaltioille ja liittymisneuvotteluja käyville maille, jotka ovat kärsineet suuria luonnonkatastrofeja. Tämä koskee katastrofeja, joiden aiheuttamien vaurioiden arvioidaan olevan yli 0,6 prosenttia vahinkoja kärsineen maan BKT:sta. Slovakia sai rahastosta 5 667 578 euroa sen jälkeen, kun marraskuun 2004 myrskyssä oli tuhoutunut 2,5 miljoonaa kuutiometriä metsää.
Katastrofien määrä kasvaa tasaisesti Euroopassa ilmastonmuutoksen vuoksi. Tämä pakottaa meidät tekemään päätöksiä, joilla varmistetaan nopea ja joustava rahallinen apu välittömästi katastrofin jälkeen. Sen lisäksi on kuitenkin toteutettava toimia, joilla voidaan ehkäistä erilaisia luonnonkatastrofeja.
