ILO konventsiooni täiendamine koduabilisi käsitleva soovitusega (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu suuliselt vastatava küsimuse üle, mille esitas komisjonile tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni nimel Pervenche Berès ning mis käsitleb ILO konventsiooni täiendamist koduabilisi käsitleva soovitusega - B70305/2011).
Pervenche Berès
Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Mul on hea meel, et enne järgmist Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni üldkogu saame arutada ILO tunnustust väärivat algatust, millega tehakse organisatsiooni liikmesriikidele ettepanek koduabilisi käsitleva soovitusega täiendatud konventsiooni kohta.
Lugupeetud volinik, tahaksin teid kogu Euroopa Parlamendi nimel tänada, et nõustusite konverentsi eel selle arutelu läbi viima. Meie arvates on see hea tava.
Nagu teame, moodustavad koduabiliste töökohad ametlikel andmetel 5-9% kogu Euroopa Liidu tööhõivest. Kui vaatame, mida oleme üheskoos Euroopa 2020. aasta strateegiaga heaks kiitnud, on arusaadav, et kohalikeks nimetatud tööd - nimelt need, mis võimaldavad meil hoolitseda eakate kodanike eest, ning need, mis võimaldavad väikeste lastega naistel minna tagasi tööle - vastavad tingimustele, mis lubavad niisugustel töökohtadel veel areneda.
Usun, et Euroopa Liidus on oluline ILO kiiduväärt ettepanekut toetada, sest meie ühiskonna areng on täis tendentse - me teame, missugused need on. Üldine nõudlus majapidamisteenuste järele kasvab, kuid me ei saa ühest küljest tunda rahulolu ILO inimväärse töö tegevuskava vastuvõtmise üle ning teisest küljest jätta kogu tööturu valdkond ilma ühegi õigusaktita täiesti reguleerimata ja kaitsmata.
Euroopa Liit peab eeskuju näitama. Tean, et vahel kipume arvama, nagu ei puudutaks ILO konventsioonid meid. See ei ole tõsi. Ka meie peame siinkohal teed näitama. Minu arvates annab ILO meile majapidamisteenuste valdkonnas suurepärase võimaluse heita valgust mõne meie tööturuosa toimimisele, sest koduabiliste töö on sageli ebakindel, väheväärtustatud ja deklareerimata. Ütlen teile lihtsalt ja selgelt - mõistan, et mõned teist on väljendanud muret ebaseaduslike sisserändajate tunnustamise või seadustamise pärast, kuid mulle valmistab muret ka lahing, mida peame deklareerimata töö vastu pidama igas liikmesriigis. Teame, kuidas majapidamisteenuste valdkonnas on see tava kahjuks süvenenud.
Loodame, et juunis toimuval rahvusvahelise töökonverentsi 100. istungjärgul lükatakse kolmepoolsete läbirääkimiste tulemusel kõnealusele konventsioonile ja soovitusele hoog sisse. Meie arvates on need olulised vahendid, millega muuta sageli ärakasutamisega sarnanevad suhted õiguslikeks suheteks. Meie loodame, et koduabilise töö õiguslik tunnustamine on võimalik. Eakate ja lastega töötavatel inimestel peab olema ühinemisvabadus ja puhkeaeg ning nad ei tohi langeda ahistamise ja omavoli ohvriks.
Me peame ka tagama, et vahend, mida me ILOle soovitame, võimaldab meil määratleda, mida me mõistame kõnealuses valdkonnas inimväärse töö all, olgu see seotud töötundide, tasustatava puhkuse või elamistingimustega.
Tahaksin teada, missuguse seisukoha kavatseb Euroopa Komisjon nende läbirääkimiste ja konventsiooni eelnõu suhtes võtta ning missuguste volituste alusel ta meie kõigi nimel tegutseb, et edaspidi võiks Euroopa Liit olla koduabiliste töö valdkonnas eeskujuks ning et ka meie saaksime väljendada Euroopa Liidu väärtusi.
László Andor
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Tänane arutelu koduabilisi käsitleva uue ILO dokumendi üle valmistab mulle heameelt.
See aitab rahvusvahelisi standardeid puudutavate läbirääkimiste teisele voorule tublisti kaasa. Kõnealused standardid võetakse tõenäoliselt vastu mõne nädala pärast rahvusvahelise töökonverentsi 100. istungjärgul.
Nagu teate, on Euroopa Komisjon ILO inimväärse töö tegevuskava kindel toetaja. Komisjon jälgib tähelepanelikult liikmesriikidevahelist kooskõlastatust ja aitab sellele kaasa; ta on töötanud paljude viimasel aastakümnel vastuvõetud oluliste dokumentide kiire ratifitseerimise nimel.
Koduabiliste töö uute standardite väljatöötamiseks on arvukalt põhjusi. Näiteks on kõikjal maailmas suur hulk koduabilisi, kellest paljud kuuluvad haavatavatesse elanikerühmadesse. Nende ebakindel staatus ja sagedane kuulumine mitteametlikku sektorisse on samuti väga olulised probleemid.
Võttes arvesse elanikkonna muutusi ja naiste suuremat osalemist tööturul, muutub edaspidi kõnealuse valdkonna tööhõive Euroopa Liidus tõenäoliselt suuremaks. Seepärast on ülimalt oluline parandada koduabiliste kutsealast seisundit ja parandada nende mainet.
Lubage mul vaadelda nüüd arutlusaluse küsimusega tõstatatud praktilisi probleeme ja selgitada esmalt, missugune roll on komisjonil inimväärset tööd käsitleva uue konventsiooni ja soovituse üle peetavates ILO läbirääkimistes.
Meeles tuleb pidada institutsioonilist tausta. Uue dokumendi puhul on tegemist rahvusvahelise kokkuleppega. Seepärast täidab komisjon talle aluslepinguga antud rolli, võttes nõuetekohaselt arvesse ILO erijooni - Euroopa Liidul erinevalt ILO liikmete hulka kuuluvatest ELi liikmesriikidest on organisatsioonis üksnes vaatlejastaatus. Seepärast ei saa Euroopa Liit ILO konventsioone ise ratifitseerida.
Komisjon on arutelusid aktiivselt jälginud ning 2010. aastal hõlbustas ta ILOs toimunud kõneluste esimese vooru ajal kooskõlastamist liikmesriikide ekspertide vahel. Ta on läbirääkimiste vältel välja töötatud dokumente analüüsinud ELi õigusaktide seisukohalt. Komisjon on tähelepanelikult jälginud eriti neid konventsiooni eelnõu osi, mis võiksid mõjutada töötajate liikumisvabadust.
Kuna ILO uus konventsioon hõlmab ELi pädevusse kuuluvaid küsimusi, peavad liikmesriigid tegutsema kooskõlas liidu acquis'iga.
Juunis toimuvate kõneluste järgmises ja viimases voorus jätkab komisjon aktiivset kooskõlastamist ja töö hõlbustamist, tegutsedes koos liikmesriikide ekspertidega. Minu osakonnad on olnud ühenduses sotsiaalpartnerite ja paljude komisjoni poole pöördunud vabaühendustega ning vahetanud mõtteid Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse "Majapidamistööde professionaalsemaks muutmine” koostajaga.
Teine küsimus seisneb selles, kuidas aitab Euroopa 2020. aasta strateegia tagada koduabiliste ebakindlate töökohtade muutumise inimväärseteks püsivateks töökohtadeks. Me peame pidama meeles valdkonna potentsiaali töökohtade loomise ning töö- ja perekonnaelu kohustuste ühitamise seisukohalt, s.t valdkonna rolli tööhõivestrateegia eesmärkide täitmisel. Me ei tohi aga unustada vajadust hoolitseda selle eest, et koduabiliste töökohad - millest kõiki ei saa pidada ebakindlateks, väheväärtustatuteks ega alatasustatuteks - kuuluksid tõepoolest inimväärse töö hulka.
Lisaks on võitlus deklareerimata tööga, mis on majapidamistööde valdkonnas laialt levinud, lahutamatu osa Euroopa 2020. aasta strateegiast, nagu esimene iga-aastane majanduskasvu analüüs on kinnitanud. Võimalusi muuta mitteametlik või deklareerimata töö ametlikeks töökohtadeks kirjeldatakse juhtpõhimõtetes, millega edendada töökohtade loomiseks vajalikke tingimusi. Need põhimõtted esitas komisjon teatises Euroopa 2020. aasta juhtalgatuse "Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava” kohta. Juhtpõhimõtted esitame järgmisel aastal. Paljudel liikmesriikidel on kasulikke kogemusi mitteametliku sektori ja ebakindlate töökohtade hulga vähendamisel, näiteks teenusetähiku süsteemi sisseseadmise kaudu.
Kolmas on kehtivate raamõigusaktide - töötervishoidu ja tööohutust käsitleva direktiivi 89/391/EMÜ ning diskrimineerimisega võitlemist käsitleva direktiivi 2000/78/EÜ - muutmise küsimus.
Tähelepanu tasub juhtida asjaolule, et koduabiliste määratlus ILO konventsiooni eelnõus on väga lai. See ei hõlma üksnes isikuid, kes töötavad kodumajapidamistes ja nende heaks, vaid ka isikuid, keda on palganud tööbürood.
Koduabilised on töötervishoidu ja tööohutust käsitlevas raamdirektiivis sisalduvast töötajate määratlusest välja jäetud. Paistab aga, et ELi seadusandja kavatsuse kohaselt tuleks koduabiliste mõistet tõlgendada kitsalt, nii et mitte kõik konventsiooniga hõlmatud koduabilised ei jää ELi töötervishoidu ja tööohutust käsitleva õigustiku kohaldamisalast välja.
Tööohutust ja töötervishoidu käsitlevate ELi õigusaktidega on ette nähtud miinimumnõuded ja seepärast ei takista need ühtegi liikmesriiki kehtestamast oma riigi tasandil rangemaid nõudeid. Seega võivad liikmesriigid lisada koduabilised oma riigisiseste õigusaktide kohaldamisalasse.
Praegu ei ole komisjonil mingit plaani tööohutust ja töötervishoidu käsitlevat raamdirektiivi muuta. Sellegipoolest on komisjon seisukohal, et praegune ILO algatus on hea võimalus analüüsida Euroopa Liidu koduabiliste olukorda.
Lisaksin, et direktiivist 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, ei ole koduabilisi välja jäetud, nii et ILO konventsiooni ratifitseerimiseks ei ole vaja mingeid muudatusi teha. Komisjon esitas 2008. aastal direktiivi kohaldamise kohta aruande ning jälgib ka edaspidi tähelepanelikult selle rakendamist liikmesriikides.
Neljas punkt on seotud võimalustega, kuidas teavitada koduabilisi nende õigustest ja kuidas neid õigusi tugevdada. Kuigi mitte kõik koduabilised ei ole väheste oskustega ega tööta ebakindlates tingimustes, on tegemist haavatava kategooriaga ning komisjon julgustab liikmesriike tagama koduabiliste tööõiguste arendamise ja maksmapanemise teel kõnealuste töötajate asjakohane kaitse.
Komisjon ootab, et kolmandate riikide kodanike deklareerimata töö probleemiga tegeldaks osaliselt tööandjatele kohaldatavaid karistusi käsitleva direktiivi 2009/52/EÜ raames, mille liikmesriigid peavad selle aasta 20. juuliks oma õigusaktidesse üle võtma. Direktiiviga aidatakse teha lõpp olukorrale, kus mõni tööandja kasutab ebaseaduslikult riigis viibivaid kolmandate riikide kodanikke ära sellega, et maksab ebapiisavat töötasu ja surub peale ebarahuldavaid töötingimusi.
Samm edasi oleks kokkulepe ettepaneku kohta võtta vastu ühtset luba käsitlev direktiiv, millega nähtaks ette ühine õiguste kogum seaduslikult liikmesriigis viibivatele kolmandate riikide töötajatele.
Lubage mul nüüd pöörduda viienda ja viimase punkti juurde. See on seotud ülesandega, mida komisjon täidab koduabilisi käsitleva poliitika parimate tavade vahetamisel. Sellega seoses tahan rääkida erasektori projektist, mida komisjon Euroopa Parlamendi palvel praegu ellu viib ning millega püütakse soodustada ebakindla töö muutmist õigustega seostatud tööks.
Pärast 2010. aastal katseprojekti raames avaldatud konkurssi kaasrahastab komisjon projekti, milles koondatakse tähelepanu majandus- ja finantskriisi tagajärgedele ebakindlas olukorras koduabiliste, võõrtöötajate ja noorte töötajate jaoks ning meetmetele, mida liikmesriigid on võtnud nimetatud töötajate õiguste parandamiseks. Projektiga ergutatakse parimate tavade vahetamist, mis hõlmab eeskätt ebakindlas olukorras töötajate kollektiivset esindatust. Sel aastal välja kuulutatav teine projektikonkurss seostub konkreetsemalt meetmetega, mille eesmärk on parandada kõige vaesemate töötajate, sealhulgas koduabiliste õiguste olukorda.
Katseprojekt hõlmab ka uuringut, millega püütakse saada parem ülevaade ebakindlatest töökohtadest 12 liikmesriigis ning soodustada nende töökohtade muutmist suuremaid sotsiaalseid õigusi hõlmavateks töösuheteks. Eeskätt analüüsitakse, mida saavad liikmesriigid reaalselt teha, et seda üleminekut edendada ning määratleda põhiliste sotsiaalsete õiguste sisu. Komisjoni kaasrahastatud inimväärse töö ja töösuhetega seotud projekti raames viidi hiljuti läbi Itaalia võõrtöötajatest koduabiliste olukorra juhtuuring.
Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuur ning kõrgemate tööinspektorite komitee on nõudnud kogu sektorit hõlmavaid teavitus- ja teadlikkuse suurendamise kampaaniaid töötajate tervishoiu ja ohutuse kaitse kohta.
Csaba Őry
Lugupeetud juhataja! Euroopa Rahvaparteile valmistab tänane arutelu suurt heameelt. Usun, et oleme tänu võlgu Pervenche Berèsile, kes oli arutelu algataja ning võimaldas meil ühest küljest ILO ettevõtmisega ühineda ja teisest küljest pani meid mõtlema kõigele, mida peame tegema töötajate heaks, kelle olukorraga ei ole me sageli kursis, või kui me midagi teamegi, kipuvad teated olema masendavad.
Me usume ka, et avaldatud otsuse eelnõu väärib toetust, ning meie arvates on eriti head need osad, milles kriipsutatakse alla ja tuuakse esile, et eesmärk on luua inimväärsed töötingimused ja reguleeritud tööhõive valdkonnas, millega eriti teatud riikides on seotud peamiselt võõrtöölised, kelle töö on täiesti reguleerimata ja kontrollimata ning kujutab endast sageli teatud nüüdisaegse orjuse vormi.
Oleme juba öelnud, et tööõiguse valdkonnas on täitmata lünki. Seda arutati seoses ebatüüpiliste lepingute teemaga. Loomulikult võib see olla järgmine samm eesmärgi poole, mille kohaselt oleks meil võimalik tagada minimaalsed töötingimused ja muud tööhõivega seotud õigused, ning ma nõustun voliniku mõttega, et loomulikult peaksime kõigepealt omaenda kodus asjad korda seadma. Samal ajal kui me ILO algatust kiidame, saame ise kutsuda Euroopa Liidu liikmesriike üles tegema oma tööõigustiku valdkonnas kõik endast olenev, et lüngad avastada ja täita.
Alejandro Cercas
Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Kõigepealt tahan öelda, et kõik sotsialistidest parlamendiliikmed toetavad tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni esimehe Pervenche Berèsi sõnu ning meil on väga hea meel seisukoha üle, mille volinik Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni algatuse suhtes äsja võttis.
Sotsialistid hindavad kõrgelt tööd, mida ILO on alates oma loomisest teinud. Me usume, et ta on andnud hindamatu panuse inimkonna ja ka Euroopa ajalukku. Samuti ei ole mingit kahtlust koduabilise tööd käsitleva uue algatuse tähtsuses, sest sedalaadi tööd teevad väga paljud inimesed ning see mõjutab ka naisi ja sisserändajaid väga olulisel määral.
Meie, sotsialistidest parlamendiliikmete arvates oleks väga hea, kui järgmisel koosolekul juunis kiidetaks kõnealune konventsiooni eelnõu ja soovitus heaks ning kui Euroopa Parlament, komisjon ja nõukogu oleksid aktiivsed - mitte passiivsed, vaid aktiivsed -, et Euroopa Liit oleks oma sõnade kõrgusel ning ELi tegevus kajastaks ELi sõnu.
Kui me nii toimime, aitame inimväärse töö programmi maailmas vähemalt laiendada. Me aitame maailma ja paljusid inimesi, kuid eeskätt aitame ka iseendil olla väärikad ning austada üksteist institutsiooni ja eurooplastena. Samamoodi aitame oma maailmajaos säilitada sotsiaalse mudeli, mida on võimatu alal hoida, kui keset viletsuse ja kaitsetuse maailma saab meist kaitset ja õigusi au see hoidev saareke.
Lugupeetud volinik! Vahest on ka komisjonil, nõukogul ja meil kõigil aeg mõelda Euroopa Liidu peale, sest ka siin ei ole kõik probleemid lahendatud. Euroopa Liidus on kasutusel väga ebakindlad ja suuri õiguslikke lünki sisaldavad lepinguvormid, mis mõjutavad majapidamisteenuste valdkonnas töötavaid sisserändajaid ja naisi.
Oleksin rõõmus, kui mõistaksime praeguse arutelu ja mõttevahetuse kõrghetkel, et ELi ja ka paljude liikmesriikide õigusaktides on teatud puudusi, mis tuleb kõrvaldada. Meil on probleeme kõnealuste töötajate tervishoiu ja ohutusega. Paljudes riikides on meil probleeme õiguslike vormidega, mille alusel tööd tehakse. Lisaks on meil suur probleem seoses võitlusega kuritarvitamise ja diskrimineerimise vastu, mis langeb osaks sisserändajatele, kellest paljud töötavad Euroopa Liidu perekondades.
Meil on praegu käsil palju ettevõtmisi. Lugupeetud volinik! Nüüd oleks meil aeg tugevdada oma moraalset kohustust aidata ILOt, aidata iseendid ning teha ära töö, mis väärib inimkonna tulevikku.
Marian Harkin
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud juhataja! Minu arvates on oluline, et koduabilisi käsitleva ILO konventsiooni eelseisva vastuvõtmise taustal toimub meil praegune arutelu. Leian, et peaksime Euroopa Parlamendis ILOt suurepärase töö eest tunnustama.
Koduabilise töö - näiteks perekonna eest hoolitsemine - toimub üksnes kodudes. Traditsiooniliselt on see ELis loomulikult olnud naiste töö, kuigi olukord on muutumas. Kodustes tingimustes töötavad tõenäoliselt rohkem sisserändajad ja kõrvalejäänud kogukondadest pärit inimesed. Koduabilise töö väärtus ei sisaldu meie SKP arvutustes ning muu hulgas ka sel põhjusel on kõnealune töövaldkond väga sageli nähtamatu ja kindlasti väheväärtustatud. Kahtlemata muudab see koduabiliste olukorra ebakindlaks ning väga tihti peavad nad lootma tööandjate heatahtlikkusele. See on lihtsalt vastuvõetamatu. Nagu me resolutsioonis ütleme, võivad koduabilised seetõttu suurema tõenäosusega langeda diskrimineerimise ja isegi mitmekordse diskrimineerimise ohvriks.
ILO konventsiooni tähtsus seisneb asjaolus, et selles tunnustatakse koduabilise teenuseid õiguslikult tööna. Selle alusel peaks koduabilistel olema rohkem võimalusi oma õigusi kasutada. Minu arvates on ülioluline, et koduabilistel oleks õigus põhilistele tööõiguse normidele. See hõlmab loomulikult sotsiaalset kaitset, tervise ja ohutuse kaitset, emaduse kaitset ning töö- ja puhkeaega reguleerivaid norme.
Kuna koduabilise tööd tehakse enamasti kodudes, võivad sellega kaasneda eraelu puutumatuse probleemid. Peame leidma uuenduslikud ja toimivad lahendused, et tagada koduabiliste tervishoid ja ohutus ning üldiselt täielik kinnipidamine koduabiliste õigustest. Üks lahendus võib olla näidislepingute kasutuselevõtt. Näiteks Genfi kantonis on kasutusel näidisleping, mille sõlmivad kõik tööandjad ja töövõtjad automaatselt - selles käsitletakse muu hulgas minimaalset töötasu, peretoetusi ja puhkusi. Minu teada toimivad sarnased lepingud ka Belgias. Need pakuvad koduabilistele suuremat kindlust, lihtsustavad asju tööandjate jaoks ja kõrvaldavad nii-öelda hallid tsoonid ja ebaselged asjaolud.
Samuti tahan öelda, et mul on väga hea meel toetada roheliste fraktsiooni muudatusettepanekuid, milles käsitletakse au pair'ide ja deklareerimata töö kaasamist, kuid esitatakse praktilised soovitused, mille abil toimida ennetavalt, kui kõne all on koduabiliste juurdepääs avatud tööturule.
Lõpetuseks tahan avaldada toetust resolutsiooni koostaja Pervenche Berèsi mõttele, et Euroopa Liit peaks näitama koduabiliste tingimuste parandamisel eeskuju. Lugupeetud volinik, mulle pakkusid huvi teie mõtted töötervishoiu ja tööohutuse kohta ning kuigi te ei kavatse direktiivi kohaldamisala laiendada, jätavad teie märkused mõningat ruumi paindlikkusele, kui kõne all on koduabiliste paremate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamine.
Jean Lambert
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Lugupeetud juhataja! Ka mina tahaksin Pervenche Berèsi tunnustada sammude eest, mida ta suuliselt vastatava küsimuse ja resolutsiooniga astus. Soovin tänada ka volinikku vastuse eest. Liiga harva saame volinikelt suuliselt vastatavale küsimusele konkreetseid vastuseid.
Minu fraktsioonile teeb ILO ettepanek võtta vastu koduabilisi käsitlev konventsioon ja soovitus suurt heameelt. Teame, et vähemalt 20 meie oma liikmesriiki on juba eelnõud kommenteerinud ja sellega aktiivselt tegelnud. Ootame väga, et need liikmesriigid selle varakult ratifitseeriksid, ja loodame näha ka mõnda huvitavat rakendamisviisi.
Palju on räägitud selle töötajaterühma erilisest haavatavusest. Suur osa tööd tehakse ära suletud uste taga - see on nähtamatu. Sageli on töötajad ise eraldusse tõmbunud ning ametiühingutele on niisuguses olukorras väga raske juurde pääseda. Üsna sageli peetakse samas majas elavat töötajat ööpäev läbi kättesaadavaks. Me teame siin Euroopa Parlamendis, et pidev valmisolek töötamiseks on väga vastuoluline küsimus ning miski, mida me eriti ei poolda.
Nagu öeldud, on koduabilise töö tihti väheväärtustatud või peetakse seda traditsiooniliseks naiste tööks, mida suudab teha igaüks, kuid oleme ka märkinud, et suur osa sellest nõuab tegelikult üsna palju oskusi. Väga tihti võib töö sisaldada õendusabi ja mitmesuguseid lastekasvatuse aspekte. Koduabilistel on tihti vastutust nõudev positsioon. Paljud tööandjad väärtustavad seda, kuid liiga paljud seda samas ei tee. Näiteks Ühendkuningriigis oli hiljuti juhtum, kus inimest süüdistati koduse sunnitöö eesmärgil toimunud inimkaubanduses ja talle määrati lõpuks vanglakaristus. Noor naine kaotas neli aastat oma elust tööandja tõttu, kes mõisteti vangi üheksaks kuuks. Me peame analüüsima, kuidas me seda inimkaubanduse vormi käsitleme.
Sisserändajatest naistöötajad on tõesti väga haavatavad. Meil on ette tulnud näiteks olukordi, kus koos diplomaatidega on riiki tulnud töötajaid, kelle pass on ära võetud. Niisuguses olukorras inimestel ei ole põhimõtteliselt vabadust, mitte mingit kättesaadavat abi ja nad ei tea midagi oma õigustest.
Tahan tõstatada ühe küsimuse seoses kõnealuse konventsiooni artikliga 17, milles on kesksel kohal ametiasutuste roll. Minu arvates peaksime seda teemat analüüsima Euroopa Liidu tasandil, sest aina rohkem peetakse seda nõrgaks kohaks paljude probleemide juures, millega me peame toime tulema.
Thomas Händel
Lugupeetud juhataja, austatud kolleegid! Lugupeetud volinik, teie sõnadest järeldan, et Euroopa Komisjon pöörab loomulikult kõnealusele teemale tähelepanu. Järeldan ka, et seni on seda käsitletud liialt suure ettevaatlikkusega.
Küsimus ei ole selles - nagu Csaba Őry arutelu jooksul enne rõhutas -, et me teame liiga vähe, mida koduabilised Euroopa Liidus teevad. Vastupidi, me teame nii palju, et tunneme pakilist vajadust õigusliku reguleerimise järele. 5-9% kõikidest töövõtjatest töötab kodumajapidamistes. See on Euroopa Liidu kõige halvemini tasustatud ja kõige väiksemate õigustega töövõtjate rühm, mida iseloomustab suurim ebaseaduslike töötajate osakaal. Selles valdkonnas tuleb kiiresti meetmeid võtta ning selleks on vaja Euroopa Komisjoni. Töötajate vaba liikumine meie praegust olukorda ei paranda. Seepärast on Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsiooni algatus väga teretulnud ja väärib meie toetust.
Tahaksin kommenteerida nelja punkti. Esiteks on ILO konventsiooni määratlused puudulikud. Kui koduabilised ei saa selles valdkonnas töötada aeg-ajalt, harva või kutseliselt, siis on võimalused õigusaktidest kõrvalehiilimiseks juba olemas. Teiseks on selles valdkonnas väga vaja kohustuslikke lepingulisi töösuhteid. Kolmandaks ei peaks meil olema üksnes mõistlikud, üldsiduvad eeskirjad miinimumpalkade kohta, vaid ka võrdsed tööõigused. Neljandaks peab kõnealustel töötajatel olema seadusega ette nähtud kohustuslik sotsiaalkaitse, eriti arvestades asjaolu, et selles sektoris makstakse miinimumpalka.
Mul on hea meel, et Pervenche Berès on oma avalduses nõudnud kampaaniat, millega tutvustada standardseid töötingimusi. See on hea. Edaspidi peame hoolitsema selle eest, et töö, mis ei paku äraelamist võimaldavat töötasu, langeks ühiskonnas põlu alla ja salliv suhtumine sellesse lõpeks.
Jaroslav Paška
Lugupeetud juhataja! Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni aruande põhjal moodustab koduabiliste töö ligikaudu 5% töökohtade koguarvust. Tegemist on üsna silmapaistmatuks jääva tööga, mida ei tehta vabrikutes, poodides ega kontorites, vaid eraisikute kodudes. Naised moodustavad töötajaskonnast 90% ja nad ei tööta kollektiivis, vaid üksinda majapidamistes. Nende töö eesmärk ei ole toota lisaväärtust, vaid pakkuda hooldus- või muid teenuseid, mis sarnanevad ülesannetega, mida naised tavaliselt oma kodus tasuta teevad.
Seepärast on töö rahaliselt väheväärtustatud ning tihti ei peeta seda tavapäraseks tööõiguse alla kuuluvaks tööks. Nii ohustab töötajaid lubamatu ja ebaõiglane kohtlemine. Väga sageli on töö deklareerimata ning maapiirkondadest või väljastpoolt riiki pärit töötajatel on vähe oskusi, nad ei tea oma õigusi ja neist saavad haavatavad isikud. Deklareerimata töö jätab töötajad ilma sotsiaalkaitsest ning ühiskonna ilma sotsiaalkindlustusmaksetest. Kui me ei taha, et koduabilise töö jääks deklareerimata, peaksime selle muutma nõuetele vastavaks kutsealaks ja saama üle tavapärastest stereotüüpidest, mille järgi on niisugune töö sageli väärtusetu.
Niisiis peaksime nimetama selle kutsealaks. Selleks peame aga viima liikmesriikide tööhõivesüsteemidesse sisse uued meetmed - sealhulgas konkreetsed eeskirjad maksude, sotsiaalkaitse, tööhõive ja kodanikuõiguste valdkonnas -, mille juures võetaks arvesse sedalaadi töö eripära. Praeguse kalduvuse taga pakkuda ja teha koduabilisena deklareerimata tööd on üldiselt rahalised põhjused, sest deklareerimata töö on mõlemale poolele kasulikum kui ametlikult registreeritud töö, mis lisaks maksudele ja mahaarvatavatele summadele koormab mõlemat poolt ulatuslike bürokraatlike nõuetega.
Liikmesriikide võetavate meetmete eesmärk peaks olema deklareerimata töö eeliste muutmine või isegi kõrvaldamine, mille tulemusena kujuneks koduabiliste tööst väärika töö üks vorm.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Lugupeetud juhataja! Tahaksin kõigepealt tänada tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni esimeest Pervenche Berèsi, kes andis meile võimaluse Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konverentsi eel arutelu läbi viia, ning László Andorit, kes oli Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahelise aruteluga nõus.
Tahaksin kõigepealt rõhutada esimest mõtet. Palju on olnud juttu meie teadmistest või meie puuduvatest teadmistest majapidamistööde valdkonna kohta. Kui me ütleme mõnevõrra kahtlevalt, et koduabilised moodustavad 5-9% kogu töötajaskonnast, tähendab see lihtsalt, et me ei tunne majapidamistööde maailma. Vahe on kahekordne. Seepärast nõuan, et meie vahendid võimaldaksid meil Euroopa Liidu tasandil saada majapidamistööde maailmast parema ülevaate, et võiksime selle valdkonna kindlamaks muuta.
Minu teine mõte on järgmine: kui oleme töötanud välja Euroopa 2020. aasta strateegia ning teame, et selles strateegias on madala oskustasemega töökohad eriti ohus, peame kõnealuse majapidamistööde valdkonnaga seoses tegema kõik endast oleneva, et tagada tööalade täielik tunnustamine.
Jean Lambert ütles äsja, et paljud koduabiliste tööd nõuavad üsna palju oskusi. Me peame niisugused tööd määratlema, neid edendama ja asjaomaseid oskusi tunnustama.
Kolmas mõte: Euroopa ei saa rajaneda sellistele väärtustele nagu inimõigused ja sotsiaalsed õigused ning arendada asjaomast liidu acquis'd ilma, et ta teeks tööd ka palkade kaitsmise, töötundide kaitsmise ja tervisekaitse nimel ning suurendaks teadmisi majapidamistööde nõudlikkuse kohta, samuti ilma, et ta pakuks koduabilistele teatud tagatisi. Tahan hoiatada, et sellega ei tohiks kaasneda täiesti ebaseaduslike töötajate hõlmamine. Me peame ka teadma, kuidas hoida oma kaitstavaid väärtusi kuritarvitamise eest.
Edite Estrela
(PT) Lugupeetud juhataja! Olen igati nõus sellega, mida ütlesid enne mind sõna võtnud kolleegid Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioonist Euroopa Parlamendis. Tahaksin tänada tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni esimeest Pervenche Berèsi algatuse eest, mis võimaldab meil arutada väga olulist teemat. Lugupeetud volinik, tänan ka teid osalemise eest ning tundlikkuse eest, mida olete üles näidanud.
Koduabilise töö on majanduslikus ja sotsiaalses mõttes oluline, kuid tegemist on kehvasti tasustatud, rutiinse ja ühiskonnas väheväärtustatud tööga. On juba öeldud, et koduabilisena töötavad tavaliselt naised, kellele võib osaks saada igasugune diskrimineerimine. Õigupoolest tahaksin diskrimineerimise teemaga seoses mainida, et oma raportis rasedus- ja sünnituspuhkust käsitleva direktiivi läbivaatamise kohta toetan koduabiliste lisamist direktiivi kohaldamisalasse.
Koduabilised on praegu välja jäetud rasedus- ja sünnituspuhkuse direktiivist ning kõikidest Euroopa Liidu õigusaktidest, millega tagatakse õigus emaduse kaitsele, ning nad ei kuulu isegi tervishoidu ja ohutust käsitleva raamdirektiivi alla. Tegemist on vastuvõetamatu diskrimineerimisega, mida tuleb muuta.
Seepärast väärib Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioon tunnustust ja toetust, et vääristada koduabiliste tööd ja anda neile naistele samad õigused, mis on teistel naistel.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Lugupeetud juhataja! Liikmesriikides tehtud uuringud näitavad, et koduabilised peavad toime tulema paljude probleemidega, mille hulka kuulub väike töötasu, diskrimineerimine, suur töökoormus, tööandjate ebasobiv käitumine ja isegi seksuaalne ahistamine. Neid probleeme ühendab asjaolu, et koduabilisi ei kohelda töövõtjatena ning seega ei kaitse neid rahvusvahelised konventsioonid ega ELi kohtupraktika. Seepärast tuleb termin "koduabiline” kiiresti muuta terminiks "majapidamistöötaja” ning lepingute ja töötingimuste küsimust tuleb kiiresti õiguslikult reguleerida.
Koduabilisi käsitleva ILO konventsiooni heakskiitmine tähendaks esimest sammu praeguse lünga täitmisel - tagatakse tööga seotud õigused, palgatõus ja tööandjate kohta kehtivate kriteeriumide vastuvõtmine või täpsustatakse isegi asjaolu, et majapidamistöötajad ei pea tingimata tööandja kodus elama. Nende pingutuste raames peaks Euroopa Liit koostöös liikmesriikidega püüdma muuta olemasolevaid õigusakte nii, et need hõlmaksid ka majapidamistöötajaid ning - mis kõige olulisem - soodustaksid liikmesriikide koostööd ja parimate tavade vahetamist.
Thomas Mann
(DE) Lugupeetud juhataja, austatud volinik, kallid kolleegid! Saksamaal ei kohaldata koduabiliste suhtes töökaitseõigust. Neid ei ole kaasatud ka Euroopa Liidu raamdirektiivi. Põhjuseks asjaolu, et riigil ei ole lubatud kontrollida eeskirjade täitmist kodudes. Samasugused takistused esinevad ka teistes liikmesriikides. Viisteist neist ei ole lisanud koduabilisi oma töökaitseseadustesse.
Need töötajad väärivad aga erilist kaitset. Seepärast pooldan Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsiooni vastuvõtmist, kuid minu arvates ei oleks mõistlik lisada suurt osa konventsioonist ELi õigusaktidesse. See takistaks liikmesriikide parlamentidel teha iseseisvaid otsuseid konkreetsete ILO konventsioonide ratifitseerimise kohta. Hoolimata sellest tahaksin ILO töörühmi suurepärase töö eest tänada.
Mõned probleemid on endiselt jäänud, näiteks määratlustega. Artikkel 1 ei peaks hõlmama üksnes koduabilise tööd, vaid ka majapidamisteenuseid. Probleemne on ka puhkeaega käsitlev artikkel. Igale töötajale tuleb anda üks puhkepäev nädalas, kuid see ei pea olema samal nädalal. Liikmesriigid peavad ajavahemikes ise kokku leppima, sest vaja on mõningast paindlikkust.
Minu jaoks näib arusaamatu keelata mitterahaline tasu, mis on otseselt seotud tööga, näiteks vormiriietus, töövahendid või kaitsevarustus. Arvan, et siin on peetud silmas seda, et neid ei tohi palgast maha arvata. Teisisõnu peame keelama mitterahalise tasu mahaarvamise palgast.
Kui need vastuolud on kõrvaldatud, peaksime minu arvates koduabilisi käsitlevale ILO konventsioonile alla kirjutama. Lugupeetud Pervenche Berès! Tänan teid väga ettevõtlikkuse eest ning tänan kõiki, kes ütlesid, et tahavad saavutada edusamme inimeste nimel, kes, nagu me kõik teame, väärivad kaitset.
Elena Băsescu
(RO) Lugupeetud juhataja! Kiidan mõtet täiendada Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsiooni koduabilisi käsitleva soovitusega. Peaksin ütlema, et koduabilised moodustavad 9% kogu tööjõust, kuid neil ei ole teistega samasuguseid sotsiaalseid tagatisi. Suutmatus seda tegevust deklareerida kahjustab nii töötajaid kui ka riiki, kes ei saa neid töötajaid maksustada. Minu arvates on koduabilised tööandjate ahistamise suhtes eriti haavatavad. Paljudel juhtudel on tegemist dokumentideta sisserändajatega ning see takistab neil ärakasutamise korral ametiasutustega ühendust võtmast. Kutsun komisjoni üles võtma võimalikult kiiresti vastu meetmepakett, mis oleks suunatud koduabiliste kaitsmisele ja teavitamisele. Liikmesriikide ametiasutuste ja Euroopa Liidu institutsioonide vahel on vaja teha tihedat koostööd, et parandada kõnealusesse rühma kuuluvate töötajate töötingimusi.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Lugupeetud juhataja! Elanikkonna vananemine suurendab nõudlust koduste hooldusteenuste järele. Majanduskriisi tagajärjel on töötuse määr kasvanud ligikaudu 10%, seejuures ulatub noorte töötuse määr 20%ni. Paljudes liikmesriikides on majanduse elavdamise programmid toonud kaasa tervishoiueelarvete kärped, mille tagajärjel on ka paljud selle valdkonna töötajad koondatud.
Suutmatus deklareerida koduseid hooldus- või puhastusteenuseid võtab töötajatelt võimaluse inimväärseks eluks ja eeskätt korralikuks pensioniks. Arvestades asjaolu, et nende valdkondade töötajad on peamiselt naised, kes vastutavad üldiselt omaenda perekonnas nii lastekasvatamise kui ka vanemate sugulaste hooldamise eest, tahaksin komisjonilt küsida, kas ELi ja liikmesriikide tasandil on olemas mingi statistika koduabiliste kohta. Samuti tahaksin küsida, missuguseid meetmeid kavatseb komisjon võtta, et tagada peale vajaliku paindlikkuse ka kõnealuste töötajate õiguste austamise.
Ilda Figueiredo
(PT) Lugupeetud juhataja! Pean praegust arutelu oluliseks, nagu pean oluliseks ka tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni esimehe algatust seoses vajadusega tunnustada koduabiliste väärtust. Enamjaolt töötavad koduabilistena naised, kes pakuvad abi kodutöödes ning osutavad puhastus- ja toitlustusteenuseid. Samal ajal kannatavad nad üldiselt ärakasutamise ja diskrimineerimise all, mis on veelgi tõsisem, kui tegemist on sisserändajatega. Seepärast on probleemi lahendamine ülitähtis.
Usun ka, et Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni uus konventsioon ja soovitus võivad olla tähelepanuväärseks abiks ning võimaluse korral tuleks need rahvusvahelise töökonverentsi 100. istungjärgul vastu võtta. Seepärast võiks komisjon - võiksite teie, lugupeetud volinik - kahtlemata liikmesriike olulisel määral julgustada ja ka konventsiooni täpsele sisule suuremat tähelepanu juhtida. Samuti kutsun teid üles pöörama täit tähelepanu Euroopa Liidu õigusaktidele, et tagada nii mees- kui ka naiskoduabiliste tööõigused, palk, tervise- ja sotsiaalkaitse ning naiste puhul emaduse kaitse.
Elisabeth Schroedter
(DE) Lugupeetud juhataja! Tahaksin veel kord pöörduda voliniku sõnavõtu juurde. Ta küsis väga ettevaatlikult, kas Euroopa Komisjonil on kõnealuses valdkonnas volitusi ja vastutust. Minu arvates tal on rohkem vastutust, eeskätt seoses liikumisvabadusega.
Siinkohal tulevad kõigepealt meelde lähetatud töötajad. Üks näide on Berliin, kus ametiühingud on loonud lähetatud töötajate jaoks nõustamiskeskuse. Suurim töötajaterühm, kes selle keskusega ühendust võtab - mitte üksnes Berliinist, vaid kogu Saksamaalt - on õed, kes töötavad koduabilistena, vahel kohutavates ja äärmiselt ebakindlates töötingimustes. See on üks viis, kuidas minimaalsetest töötingimustest kõrvale hoida. Mõned neist inimestest on isegi fiktiivselt füüsilisest isikust ettevõtjad. Seepärast me oma muudatusettepaneku esitasimegi. Suurem osa neist töötajatest on pärit muudest ELi liikmesriikidest ja kolmandatest riikidest. See näitab, et komisjonil on kindlasti kohustus võtta meetmeid ja kehtestada kõnealuses valdkonnas miinimumnõuded.
László Andor
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Praegune arutelu tõstab esile ILO keskse rolli töömaailmas. Minu arvates peame jätkama ILOga tehtavat tihedat koostööd, sest selle organisatsiooni töö kõnealuses valdkonnas ja loomulikult ka muudes valdkondades puudutab Euroopa Liidu olukorda vägagi.
Arutelu näitas aga ka seda, et paljud meie asjaomased tööhõive- ja sotsiaalpoliitika meetmed kehtivad koduabiliste kohta, kuigi viimaseid peetakse eraldi rühmaks.
Nii oskuste arendamine, tervishoid ja ohutus, inimväärsed palgad ja sotsiaalkaitse kui ka lepingute sõlmimise korra väljatöötamine - loomulikult võiksin seda nimekirja jätkata - on teemad, mida tuleb koduabiliste tööga seoses käsitleda, ning Euroopa Liit peab siin olema ka üleilmne eestvedaja.
Peame tegema liikmesriikidega väga tihedat koostööd, sest liikmesriikide tasandil on palju tegutsemisvõimalusi, ning me jätkame selles valdkonnas parimate tavade vahetamist.
Nagu ma oma sissejuhatavas avalduses ütlesin, viime Euroopa Parlamendi taotlusel praegu ellu katseprojekti, mille eesmärk on muuta ebakindel töö inimväärseks tööks, ning nüüdseks on välja kuulutatud juba kaks projektikonkurssi. Teises, mis avaldati selle aasta alguses, kutsutakse konkreetselt võtma meetmeid kõige vaesemate töötajate õiguste tugevdamiseks. Ebakindla töö temaatika paremaks mõistmiseks viiakse läbi ka uuring.
Kui rääkida tervishoidu ja ohutust käsitlevatest õigusaktidest ning nende kehtimisest koduabiliste kohta, siis komisjon ei kavatse praegu tervishoiu ja ohutuse direktiivi kohaldamisala laiendada, kuid nüüd on meil võimalus mõelda uutele eeskirjadele, mis kehtiksid koduabiliste kui omaette rühma kohta. Oluline on märkida, et liikmesriigid saavad loomulikult kehtestada oma riigi tasandil rangemaid nõudeid. Näiteks võivad nad siduda koduabiliste töö riiklike normidega ja minna miinimumnõuetest kaugemale.
Juhataja
Arutelu lõpetuseks olen saanud ühe resolutsiooni ettepaneku.
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub neljapäeval, 12. mail kell 12.
