Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitse tähtaeg (arutelu) 
Juhataja
Päevakorra järgmine punkt on raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/116/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitse tähtaja kohta - C6-0281/2008 - - Õiguskomisjon. Raportöör: Brian Crowley.
Brian Crowley
raportöör. - Härra juhataja, sooviksin öelda volinik McCreevyle tere tulemast istungisaali ning tänada kolleege, kes täna õhtul siin on.
Autoriõiguse laiendamine ja kaitse tähtaja pikendamine on olnud meie kõigi jaoks pikk ja vaevaline teekond, iseäranis sellepärast, et tohutu arv inimesi pole teadlikud kõikidest autoriõigusega seonduvatest tõsiasjadest.
Alustuseks, et see saaks täiskogus ametlikult dokumenteeritud, tänan kõiki kolleege, nii neid, kes toetavad, ja neid, kes on vastu, seoses minu poolt esitatava ettepanekuga antud panuse, sisendi ja iseäranis kasuliku nõu ja juhatamise eest sellel teekonnal. Sooviksin samuti tänada õigusasjade komisjoni sekretariaati ning iseäranis Giorgiot, kes on olnud väga tugev toetaja ning nõuandja kõikides antud valdkondades, ja lõpuks volinik McCreevyt ja tema personali. Ma ei tahaks neid individuaalselt nimetada, kuid teie kõrval istuv mees on teinud antud raporti ja antud direktiivi suhtes ära tohutu töö.
On räägitud palju valesid - ning kasutan sõna "valesid" ettevaatlikult selle suhtes, mida siin teha üritame. Selle saab väga lihtsalt nelja väga selgesse valdkonda kokku suruda. Esiteks kaitse tähtaja pikendamine praeguselt 50 aastalt tähtaja täiendava pikenduseni. Pakume nüüd kompromissi raames välja 70 aastat. See ettepanek kompromissiks rajaneb osaliselt ministrite nõukogu vastuseisul ning mulle valmistab pettumust, et nõukogu eesistumine pole täna õhtul siin esindatud. Tegelikult arvan, et kogu antud protsessi jooksul pole nõukogu eesistumine olnud eriti abivalmis katsetel antud küsimus ettepoole tuua. Tšehhi eesistumise alguses teatasin peaministrile ja lisaks ka vastutavale ministrile ning Tšehhi eesistumise ametnikele, et see võiks kujutada endast suurt õnnestumist eesistumisele ja lisaks ka õnnestumist käesolevale parlamendile. Kuid nad jäid muude surveallikate kätte ning on võtnud lahenduste leidmise katsete suhtes ükskõikse või pooleldi distantseeritud hoiaku.
Lisaks sellele on teised liikmesriigid ministrite nõukogus meelega üritanud tõkestada ja takistada edasiminekut antud protsessis, esitades õigustamatuid pretensioone ja õigustamatuid muudatusettepanekuid, vaatamata tegelikult üksikasju või sisu või isegi parlamendiga korralikult lävimata, et välja selgitada, kuidas parlament saaks olla paindlik selle suhtes, millel on tarvis toimuda.
Kuid teine punkt seoses sellega, mida antud direktiiv teeb - ja võib-olla kõige olulisem - on, et esimest korda tunnustab ta stuudiomuusikute panust, rajades fondi, mis lubab neil tagada, et nad saavad töö eest tulu ning tasu - mida inimesed on väga kaua ekspluateerinud - mille eest nad saavad võibolla ainult ühekordset tasu, kui neil veab. See tagab, et nendel, kes on oma esinemiskarjääri lõpu lähedal, või nendel, kellel võib olla selle suhtes muid majanduslikke probleeme, on võimalik saada selle eest täiendavat kaitset.
Kolmandaks, mis puudutab kogu valdkonda, kuidas tasakaalustada nende õigusi ja volitusi, kes räägivad plaadifirmade ja muusikute vahel läbi, annab ta täiendavaid õigusi muusikutele ja teistele, et tagada, et see saaks toimuda.
Neljandaks, ja see on kõige olulisem, tagades, et on selgus selles suhtes, kuidas seadus Euroopa Liidu piires toimib. Paljud kolleegid, iseäranis Hispaaniast ja teistest Vahemere maadest, on audiovisuaalsektori suhtes esitanud ideesid ning oleme üritanud neile vastu tulla, lisades raporti projekti antud idee eraldi direktiivist, mis käsitleks audiovisuaalsektorit, sest seal on teistsugused küsimused, mis seda puudutavad, ning nõuab teistsuguseid lahendusi. Sarnaselt, nagu on meie väitluste ja arutelude jooksul avastatud, on tohutu valdkond, mis puudutab autoritasu kogumise ühingute juhtimist ning kuidas nad võimalikult hästi esindavad õigusi ning artistidele maksmisele kuuluvate rahade kogumise juhtimist, et tagada, et need saaks neile tulla.
Lõpuks ütlen, et inimesed peaksid taipama, et tegemist on loovõigusega; tegemist on millegagi, mille üksikisik on loonud ja meile andnud; tegemist on millegagi, mille eest maksma peaksime - mitte pöörast summat, vaid väikse summa. Autoriõiguse ideed nähakse täna tuulde visatuna - kõik võivad saada kõike tasuta. Kui seda rada pidi läheme, võib see lühiperspektiivis meie kõigi jaoks tore olla, kuid pikas perspektiivis hävitab see loovuse, hävitab võimalused uutele muusikutele, uutele bändidele ja uutele kogemustele, mis meie ette võiks tulla.
Meie kuulajaskonnas täna õhtul on muusikuid, produtsente ja tegelikult huvitatud isikuid. Ütleksin neile, et tegemist on esimese sammuga, mida laval näeme selle tagamise suunas, et artistid ja muusikud saavad endale rohkem võimu selle üle, mis nende õigused on. Kui meil antud esimene samm õnnestub, võib garanteerida, et võime liikuda edasi järgmiste sammude juurde Everesti poole.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Härra juhataja, komisjon toetab täielikult parlamendi kompromissteksti, mis on käesoleval osaistungil hääletamiseks päevakorda esitatud. Antud väga tasakaalustatud kompromisstekst aitab loodetavasti kaasa ettepaneku vastuvõtmisele üheainsa lugemisega. Taoline lõpptulemus on väga teretulnud areng ELi esitajatele. Ta näitab, et hindame loovpanust, mida muusikud meie ellu ja kultuuri annavad.
Parlamendi kompromisstekstis on neli põhisarikat, mida kogu hingest toetame: esiteks, autoriõiguse tähtaja pikendamine esitajatele ning fonogrammitootjatele 50-lt 70-le aastale; teiseks uus nõue stuudiomuusikute kasuks, mis küüniks 20%-ni salvestusettevõtete traditsioonilistest ja veebimüügituludest; kolmandaks kasutame klauslit "kasuta või kaota", mis lubab esitajatele 50 aasta pärast õigusi ennistada, kui produtsent helisalvestist ei kaubasta; ning neljandaks niinimetatud "nullist alustamine", mis takistab fonogrammitootjaid põhiesitajaile makstavatest kasutustasudest mahaarvamisi tegemast.
Mul on eriti hea meel märkida, et stuudiomuusikute fond, mis töötab alusel 20% kogumüügitulus, on seni läbinud seadusandliku menetluse puutumatuna. Sisuliselt on fondi proovikiviks see, et vastupidiselt kogu kriitikale, mida läinud aasta jooksul kuulnud oleme, annab tähtaja pikendamine ühest küljest sissetuleku esitajatele elusügisel ning teisest küljest ergutab uue kultuuritegevuse tekkimist.
Rõhutan, et antud ettepanek on lihtsast tähtaja pikendamisest kaugel. Esimest korda Euroopa autoriõiguse seadustes üldse, on süsteem, mille alusel artistid osalevad salvestusettevõtete müügitulus: 20% kogukäibest pannakse stuudioartistide jaoks kõrvale. See on tõeliselt uuenduslik. Kõige olulisem on, et kõrvalepandud 20% kujutab endast tulu, mis ei kasva juurde paarile superstaarile. Antud 20% on ainuüksi stuudiomängijaile jaotamiseks. Vastupidiselt laialt levinud arvamusele ei saa Sir Cliff Richard stuudiomängijate fondist sentigi ning salvestusettevõtted, nagu EMI või Universal, mis stuudiomängijate fondi osamakseid teevad, peavad teenima kasumi ainult 80% pealt kogukäibest.
Siis on nullist alustamise idee, säte, mis teeb lõpu kahetsusväärsele tavale arvata maha ettemakseid põhiartistide kasutustasudest. Jällegi on antud säte sees vähem tuntud esitajate jaoks, sest just nende salvestised tihti ei tee ettemakseid tasa.
Samuti on klausel, mis lubab esitajatel väljaostulepingud tagasi võtta, kui produtsendid lakkavad nende salvestatud esinemisi müümast. See kõik on väga uuenduslik ning ükski ELi ettepanek pole kunagi laeva nii kaugele esitajate kasuks tõuganud. Tegemist pole ettepanekuga salvestusettevõtete kasuks. Tegemist on hoolikalt tasakaalustatud lähenemisviisiga, mille eesmärk on premeerida Euroopa loojaid.
Mõned võib-olla väidavad, et Euroopa loojad on ülekaitstud. Need, kellel sissetulek oleneb autoriõigusest, eelistavad eriarvamusele jääda. Kui artistid jääksid muusika salvestamise ärisse sellepärast, et seda maksab teha, oleks ka tarbijail selle tulemusena rohkem mitmekesisust.
Tervitame samuti kutset komisjonile viia läbi eraldi mõju hindamine audiovisuaalsete esitajate kohta ning esitada 2010. aasta jooksul kohased ettepanekud. Oleme kindlad, et suudame teostada mõju hindamise parlamendi ettenähtud ajaga.
Komisjon on nõus, et veebiõiguste haldamise küsimus tele- ja raadiosaadete ülekannetega seoses väärib hoolikat tähelepanu. Tähtajaettepaneku järelmina oleme käsitlenud ringhäälinguettevõtete õigustatud muresid veebiõiguste osas. Komisjon pakub seega välja, et tehtaks järgmine deklaratsioon, kui ettepanek nõukogus vastuvõetud on.
Deklaratsioonis seisaks: "Komisjon tunnustab tungivat vajadust fonogrammiesitajate ja -tootjate õiguste kollektiivseks teostamiseks kui enda lahutamatu osana kaubanduslikelt fonogrammidelt ülekandeid sisaldavad raadio- või telesaated tehakse kättesaadavaks üldsusele niiviisi, et üldsusel on võimalik pääseda raadio- või telesaadetele ligi kohast ja ajal, mille nad individuaalselt valivad. Komisjon rakendab kohaseid meetmeid, et aidata kaasa taolise kollektiivse teostamise rakendamisele ning esimese sammuna algatab komisjon sidusrühmadega struktureeritud dialoogi, mille eesmärk on kehtestada toimiv litsentsimiskord. Deklaratsioon piirdub raadio- või telesaadete tellitavalt kättesaadavaks tegemisega ega hõlma fonogrammi enese kättesaadavaks tegemist." Kavatsetava deklaratsiooni lõpp.
Komisjon esitas antud ettepaneku 2008. aasta juulis. Nüüd on meil käes kõige hullem majanduskriis, mida maailm minu eluajal näinud on. Paljude ELi kodanike puhul mõjutab kriis nende argielu. Euroopa esitajad elavad väga ebakindlat elu parimatelgi aegadel. Antud ettepanek tagab, et esitajad saavad hiljem elus tagasi osa sissetulekust, mis nad loovad.
Parlament on ses suhtes vastuvõtlik ning menetlus on näidanud, et hoog meie loojate nimel tegutseda on veel elus. Arvan, et kõik hirmud, mida väljendasid need, kes on tähtajapikenduse vastu, on osutunud alusetuks.
Lõpetuseks sooviksin soojalt tänada raportööri, Brian Crowleyt, ning avaldada oma tänu ja imetlust antud toimiku operatiivse menetlemise puhul Euroopa Parlamendi poolt.
Erna Hennicot-Schoepges
Härra juhataja, sooviksin õnnitleda meie raportööri ja kõiki antud küsimuse kallal töötanud liikmeid. Sooviksin samuti tänada volinikku meile esitatud toimiku eest.
Varasemates õigusaktides on esitajaid liiga tihti tähele panemata jäetud ning nagu kõik teised, kes intellektuaalomandit loovad, on neil õigus saada nõuetekohast tasu. Antud muudatusettepanek seetõttu laiendab antud põhimõtet esitajatele, mis kujutab endast märkimisväärset sammu edasi.
Ent palju on jäänud teha, sest antud kompromiss kujutab endast ainult esimest sammu. Autoriõigusi turustavate ettevõtete olud varieeruvad ikka veel märkimisväärselt erinevates riikides, kus on väga erinevad staatused ning antud seisukohast pole ühtlustamine praktikas teostamiseks valmis.
Parlamendi raport kutsub komisjoni üles teostama mõju hindamist ja seirama antud meedet. Järgmisel komisjonil tuleb seetõttu antud ülesannet jätkata. Mis puudutab litsentside andmisse, siis sooviksin pöörata tähelepanu sellele, et artistide ringkond äärmiselt ebakindel taoliste lähenemisviiside tõttu, kuna artistid kardavad, et suured produtsendid saavad enda kätte jämeda otsa väikeste produtsentide loodud teoste suhtes. Seetõttu tuleb leida selles suunas tasakaal.
Emmanouil Angelakas
siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostaja. - (EL) Härra juhataja, ka mina sooviksin lisada oma õnnesoovid raportöörile ja komisjonile kompromissi puhul.
Peamised direktiivis sisalduvad ettepanekud hõlmavad kaitseperioodi pikendamist esitajatele ja produtsentidele 50-lt 70-le aastale, fondi rajamist muusikute jaoks ning "kasuta või kaota" klauslite sisseviimine lepingutesse. Kõik see on oluline ning arutasime seda komisjonis, nagu ka "kasuta või kaota" klausli ideed, haldusmenetluste lihtsustamist ning eeskirjade ühtlustamist kõikides liikmesriikides.
Tegemist oli oluliste küsimustega, mis lisati kompromissi, millega oleme rahul. Samal ajal oleme rahul, sest 70-aastane periood viib kaitse kooskõlla ajaperioodiga, mille jooksul kaitstakse intellektuaalomandit, mis on samuti 70 aastat. Antud kaitseperioodi pikendamine aitab kaasa jõupingustele edendada noori muusikaprodutsente, seeläbi lubades Euroopal saada ülemaailmseks erakordse muusikatalendi allikaks, mis annab aktiivse panuse kunstilisse loovusse ning töökohtade turvalisusesse. Samal ajal saavad liikmesriigid maksutulu ning Euroopast saab intellektuaalomandi eksportija.
Pean kompromissi rahuldavaks ning tervitan saavutatud edu.
Christopher Heaton-Harris
kultuuri- ja hariduskomisjoni arvamuse koostaja. - Härra juhataja, sooviksin samuti raportööri õnnitleda ning esimest korda minu 10 siin oldud aasta jooksul õnnitleda komisjoni nii ettepaneku kui ka hiljem esitatud kompromissi puhul.
Lähtun seisukohast, et mulle meeldib autoriõigus. Arvan, et autoriõigus ja patendid kaitsevad inimesi, ettevõtteid ja intellektuaalomandit ning intellektuaalomand on vabaturumajanduste aluskivim. Inimesed ja ettevõtted investeerivad rahulolevalt aega ja raha lootuses, et leiavad toote - antud juhul muusika, mis inimestele meeldib ja mida nad osta tahavad. Üle kogu maailma liiguvad tugeva intellektuaalomandi kaitsega ühiskonnad edasi. Need, kellel on vähem ettevõtjaid ja vähem patente liiguvad lihtsalt tagasi.
Praegu on Ühendkuningriigis allkirjastanud 38 000 stuudiomuusikut avalduse antud ettepaneku toetamiseks. Stuudiomuusikud väärivad abi, mida nad antud ettepanekust saavad. Minu valimisringkonnas on üks meesterahvas nimega Ted Carroll - üks sadadest stuudiomuusikutest, kes on mulle kirjutanud ja palunud, et me antud kompromissid vastu võtaks. Seetõttu olengi tugevalt antud raporti poolt.
Jacques Toubon
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FR) Härra juhataja, mu daamid ja härrad, antud ettepanek, mida teile esitatakse, kujutab endast positiivset meedet artistide, kunsti ja kultuuri jaoks ning meie, Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsioon, toetame teda.
Tõesti, see, mis teie ees on, kujutab endas kompromissi, mis üritab arvesse võtta erinevaid seisukohti ja erinevaid huve ning mis - see kujutab endast huvitavat osa - kuulub tõenäoliselt täna vastuvõtmisele nõukogu poolt, kes on seni põrkunud väikese blokeeriva vähemuse vastu.
Antud kompromiss parandab komisjoni ettepanekut. Ta muudab produtsentide ja esitajate vahelised suhted õiglasemaks tänu klauslile, mis lubab esitajatel teostada õigusi, kui produtsendid neid ei teosta. Ta tagab õiglasemad tingimused stuudiomuusikutele solistide suhtes. Stuudiomuusikud saavad kasu alalisest 20%-lisest maksust.
Hispaania eesistumise ajal kavatseme kaaluda ettepaneku laiendamist audiovisuaalsektorisse, see tähendab, produtsentidele ja näitlejatele. Ringhäälinguettevõtete osas olen teile, volinik, tänulik äsja tehtud deklaratsiooni eest ning arvan, et väga täpne deklaratsioon peaks tegelikult olema lisatud nõukogu ühisseisukohale, nii et ei satuks ohtu muusika raadiosaadetega seonduvad asjad.
Siinkohal on jutt tegelikust tulust; stuudiomuusikutel sissetulek kolmekordistub, küündides kuni 2 000 euroni. Tarbijate huve ei kahjustata, kuna kaitse tähtaja pikendamine hindu ei tõsta. Teekide huve ei kahjustata, sest teegid ei maksa kasutustasusid esinejatele või salvestuste tootjatele. Nad maksavad neid ainult autoritele ja isegi siis on palju erandeid.
Seetõttu olengi sügavalt tänulik hr Crowleyle, pr Gillile, volinik McCreevyle ja komisjonile kogu antud töö eest. See peegeldab maailma seisu, pikenenud keskmist eluiga ning teoste uusi kasutusi ning seetõttu peamegi antud teksti vastu võtma - et üritada tagada, et ta muudetaks lõplikuks esimesel lugemisel.
Neena Gill
fraktsiooni PSE nimel. - Härra juhataja, antud raportil on olnud parlamendis pikk ja mõnikord keerukas sünd, igast küljest teostatud intensiivne lobby-tegevuse ning päevakorral olnud müütide ja vastuväidete tõttu. Tingituna pakilisusest ja olulisusest, et antud raporti võetaks vastu käesoleval parlamendi ametiajal, on raportöör ja meie kaas-variraportöör töötanud kõvasti, et jõuda nõukogu seisukohas võtmepunktide osas kokkuleppele. Seetõttu õnnitlen kõiki, kes osalesid mõistliku, õiglase ja jätkusuutliku konsensuse saavutamises. Siiski olen pettunud, et nõukogul on aina olnud suutmatu sarnast kokkulepet saavutama.
Mul on aga hea meel, et raport vastab mu peamistele sihtidele ning Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni eesmärkidele, ning, kui meil laieneb autoriõiguse kaitsetähtaeg, peavad eelkõige tõusnud tuludest kasu saama esitajad. Seetõttu on mul võimalik aktsepteerida kompromiss-muudatusettepanekuid, mille raportöör päevakorda esitanud on, kuna esitajate jaoks on täiendavaid meetmeid.
Sooviksin esile tuua teatud võtmemuudatusettepanekud: muudatusettepanek 58, mis on alaline "kasuta või kaota" klausel; muudatusettepanekud 59-61 alalise nõude kohta stuudiomängijate jaoks, mille alusel salvestusettevõtted peavad kogu müügitulust 20% kõrvale panema; muudatusettepanek 62 nullist alustamise kohta põhiesitajate jaoks; muudatusettepanek 71 võimaluse kohta põhiartistidel paremate lepingute osas läbi rääkida; ning lõpuks muudatusettepanek 75 audiovisuaalesitajatele avalduva mõju hindamise kohta.
Seetõttu paluksin kolleegidel, kellel on kahtlusi, mõelda järele ning antud raporti poolt hääletada. Möönan, et see pole veatu ning et on mureküsimusi. Muudes oludes oleks tahtnud, et need lahendataks, eriti mis puudutab põhiesitajaid, salvestusettevõtetele "kasuta või kaota" klausli alusel lubatav ajaperiood, mis hakkab tiksuma aasta järel, mitte mõne kuu järel, mis oleks olnud soovitavam.
Kokkuvõtteks paluksin nõukogul antud küsimuses viivitamatult üksmeelele jõuda. Kõik teised võtmeosalised on kokkuleppele jõudnud ning esitajatel on tarvis täpsustust pigem varem kui hiljem.
Sharon Bowles
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, hoolimata voliniku ja tema talituste poolsest ettevõtlikust äravõlumiskatsest, pole mul ikkagi võimalik toetada antud ettepanekut pikendada autoriõiguse tähtaega.
Tean, et ettepanekuga kavatseti head, kuid digitaalajastul, kui muutub kiiresti salvestiste turustamise viis, miks peaksime tegema pöördumatu muutuse, laiendades süsteemi, mis olemuselt ikkagi toimib lepingutega ning struktuuriga, mis on asjakohasem füüsilisele turustamisele ja müügile? Ainuke lootus see olukord päästa on lahendada lepingute küsimus, mis on aja jooksul ebaõiglaseks muutunud, ning seda pole tehtud. Peaksime tegema selgelt teatavaks, et eluks ajaks loovutamine uuendamise klausliteta pole enam vastuvõetav ning on üks hindadest, mida plaaditootjad pikendamise eest maksma peavad.
Palju kiiduväärt tööd on tehtud heade tingimuste kehtestamiseks vastutasuks pikendamise eest, kuid kardan, et antud külgekruvitud täiendused ei muuda teda täielikult otstarbele sobivaks pikas perspektiivis edaspidi ning võivad samuti sisaldada omi vasturääkivusi ja ebaõiglust, kuna nad pole lahendanud lepingute küsimust.
Olen otsinud vastuvõetavat kompromissi ning pakun ideed, et tähtaja pikendamine piirduks enne 1975. aastat väljaantud salvestistega, nagu see on ALDE muudatusettepanekutes 80 ja 81, mis sobivad kokku põhipaketiga. Möönan, et tegemist on abinõuga rokiajastu tarbeks, mis hetkel meeli keskenduma sunnib ning mille ajal toimus nii popmuusika kui ka märkimisväärselt kehvade lepingute plahvatuslik kasv. Ent taoline muudatusettepanek ei seaks meid pöördumatusse olukorda kõikide uute salvestiste puhul. See aitaks meil vastu pidada plaaditootjate praeguse mudeli lõpupäevadeni, mis on lõppude lõpuks, antud pikenduse peamised kasusaajad ning agitaatorid. Samuti annaks ta meile aega mõelda järgi ning töötada välja esitaja- ning tulevikukesksemaid ettepanekuid, mis on tõeliselt digitaalajastule sobivad.
Kui minu tõstatatud küsimuste lahendamise juurde tagasi pöördute, siis võibolla on tegemist paketiga, mille eest tasub hääletada, kuid vastasel juhul mina seda toetada ei saa.
Roberta Angelilli
Härra juhataja, mu daamid ja härrad, kõigepealt sooviksin õnnitleda raportööri teostatud oivalise töö eest. Autorikaitse õigus kestab hetkel maksimaalselt 50 aastat ning minu arvates pole antud periood küllaldane, et anda artistidele oma loovtöö ja esitamise eest õiglast tasu. Tõepoolest on oluline parandada artistide sotsiaalset olukorda suurema kaitse kaudu, mida pakuvad institutsioonid.
Antud põhjusel olemegi autoriõiguse kaitse perioodi pikendamise poolt 95 aastani ning palume, et antud pikendamisega teenitud täiendav tulu antaks ainuüksi artistidele ning et iseäranis täiendava 45 aasta jooksul vabastataks viimased lepingulisest kohustusest, mis nõuab neilt osa tulust osa kolmandatele isikutele. Antud meetme eesmärgiks peaks tegelikult olema ainult tõelise eelise pakkumine autoritele ja esitajatele. Teisest küljest oleks soovitav, et komisjon hindaks antud pikenduse mõju ning laiendaks selle rakendusala audiovisuaalsektorile.
Eva Lichtenberger
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Härra juhataja, meil on probleem autoriõigusega ning meil on probleem artistide tasuga. Seega peaksime ja peame hakkama ennetavaks ning siin midagi ära tegema. Siiski, kui hakkame ennetavaks, siis on oluline, et reageerime digitaalajastu väljakutsetele ega anna piitsa surnud hobustele.
Selgitan, kuidas ma antud kuvandini jõudsin. Ettepanek meie ees täidab ainult üht lubadust ning see lubadus on edendada muusikatööstust. Kui vaatleksime seda, mis tegelikult artistide ja nende sissetulekuga toimub, ja arvestaksime seda, saaksime keskmised, mis on selgelt artistidele enda ülalpidamiseks ja mingi kasu saamiseks liiga madalad.
Pealegi ei lähe antud raha otse artistidele. Fond on millegi saavutamiseks liiga väike. Artist, kellega arutlesin, ütles mulle, et ümberjagamine toimub siin elavate ja surnute vahel. Pidin talle vastu rääkima: tegemist on ümberjagamisega artistide ja produtsentide, muusikatööstuse ja ainult seejärel suurte nimede vahel.
Lõppkokkuvõttes, volinik, pole antud ettepanek sobiv. Meil on tarvis leida midagi paremat. Näiteks on meil tarvis luua midagi sellist nagu ühtne taks. Isegi ettepanekud, mida teete "kasuta või kaota" klausliga seoses on alles teoreetiline seadus. Palun kas võiksime teha midagi nutikat ja põhjendatut, just nii nagu artistid soovitasid ja soovisid arutelul õiguskomisjonis.
Mary Lou McDonald
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - Härra juhataja, arvan, et antud algatuse mõte oli tõeliselt parandada esitajate sotsiaalset olukorda, nagu volinik McCreevy ja meie kolleeg Brian Crowley on väitnud, kuid ei saavuta seda tegelikult. Kahjuks ei ole isegi parlamendikomisjoni rakendatud muutused ettepaneku parandamisel piisavalt kaugeleulatuvad. Tegemist on ettepanekuga, mis minu arvates premeerib lõppude lõpuks neid artiste, kes on juba edukad ja tõesti premeerib tööstust.
Olen segaduses autoriõiguse tähtaja pikendamise idee osas, olgu ta 70 või 95 aastat, ning olen selles osas segaduses mitte ainult sellepärast, et see on kahtlase väärtusega ning digitaalajastul aegunud, vaid ka sellepärast, et täiesti selgesti toob taoline käik eeskätt kasu ärihuvidele ja mitte ponnistavatele artistidele.
Arvan, et hoolimata kõvast tööst ja heast tahtest peaks Euroopa Parlamendi liikmed antud ettepaneku tagasi lükkama. Arvan, et komisjon peab alustama otsast peale ning tulema välja õige ettepanekuga, mis ei puuduta lihtsalt esitajate ja artistide toetamist, vaid tõesti ja praktiliselt just seda tegelikult teeb.
Manuel Medina Ortega
(ES) Härra juhataja, erinevalt kahest eelnevast sõnavõtjast olen nõus liikmete enamusega, kes antud küsimuses sõna on võtnud.
Tegemist on hea direktiivi, tegelikult väga hea direktiiviga, mis on pandud kokku nii, et see kaitseks esitajaid.
Kui räägitakse intelligentsemast viisist lepingute sõlmimiseks, on tegelikult kõne all intellektuaalomandi mõiste ärakaotamine. Lepinguid saab sõlmida ainult siis, kui on olemas kehtestatud seadus.
Meil on juba kehtestatud seadus riiklikult tasandil. Komisjon hr McCreevy juhtimisel on võtnud vastu väga hea algatuse, positiivse algatuse ning arvan, et täiskogu peaks vastu võtma kokkuleppe, mille oleme õigusasjade komisjonis saavutanud tänu raportööri, hr Crowley ja erinevate variraportööride, nagu näiteks proua Gill ja härra Tourbon, tehtud tööle.
Arvan, et tegemist on suurepärase direktiiviga, mis tugevdab intellektuaalomandi loomist. Lisaks sisaldab direktiiv mitut soovitust edaspidi tehtava töö suhtes.
Arvan, et raporti vastuvõtmine käesoleval täiskogul - ning loodan, et nõukogu joondub komisjoni ja parlamendiga - teenib selle tagamist, et järgmisel ametiajal jätkab komisjon antud teed pidi, teeb parlamendile ettepanekuid ning et teeme edusamme intellektuaalomandi kaitse raames, mis on eluliselt oluline Euroopa Liidu kui ühisel kultuuril rajaneva võimsa institutsiooni arengule.
Olle Schmidt
(SV) Härra juhataja, volinik. Härra Crowley on võimekas Euroopa Parlamendi liige, kes tihti tuleb välja intelligentsete ettepanekutega. Seekord aga on mul raske tema kavatsustest aru saada. Komisjon pakub välja, et muusikasalvestiste kaitse tähtaega tõstetaks 50-lt 95-le aastale, mis peaaegu kahekordistaks praegust tähtaega. Enamik nõustuks, et see on ülemäärane. Kompromiss, mida praegu arutatakse, on 70 aastat ning see liigub õiges suunas.
On aga jäänud mitu küsimust. Kas pikendamine suurendab kultuuri mitmekesisust ning aitab kaasa uute heliteoste kirjutamisele? Mis mõju on Ameerika Ühendriikides toimunud autoriõiguse pikendamisel seal olnud? Kas see on tugevdanud artistide seisundit või on peamised kasusaajad muusikafirmad? Kas suudame õigustada pikendamist, mis suurendab kaitse tähtaega järsult? Kas pole liiga lihtsustatud väita, et loovus ja loomissoov on otseselt seotud kaitse kestvusega? Minu arvates pole antud küsimustele vastatud.
Liberaalina usun autoriõigusse ning otstarbesse selle taga ning saan seega nõustuda mitme kaasliikmega käesolevas täiskogus. Muidugi on oluline kaitsta uute heliteoste loomist ning et heliloojatel oleks võimu oma loomingu üle, sealhulgas rahalisest seisukohast. Siiski peavad meie seadusandlikud sekkumised käesolevaa täiskogus olema proportsionaalsed ning ma arvan, et antud juhul see nii pole.
Minu kodumaal väideldakse juurdepääsu üle heliteostele, mis on Internetis, iseäranis pärast prominentset kohtuprotsessi, mis lõppes Pirate Bay otsusega. Käesoleval ajal, kui autoriõiguse üle intensiivselt väideldakse, oleks minu arvates viga, kui võtaksime vastu komisjoni ettepaneku nõustuda muusikateoste kaitse tähtaja pikendamisega 50-lt 95-le aastale. Seetõttu, nagu proua Bowleskigi, lükkan ettepaneku tervikuna tagasi. Minu arvamus on, et komisjon peaks üritama uuesti. Volinik, mõelge järgi, tehke ettepanek ümber ja tulge tagasi!
Roberto Musacchio
(IT) Härra juhataja, mu daamid ja härrad, mulle näib, et hoolimata muusika- ja kultuurisektorit üldiselt mõjutavatest suurtest muutustest, riskib Euroopa reageerimisega protektsionistlike lahenduste ja aegunud skeemide kaudu, lubades esitajatele ja väikestele muusikafirmadele raasukesi ning edendades selle asemel lõppude lõpuks suurte staaride huve, kellel on märkimisväärselt suurem võimalus oma kasumit suurendada.
Mõistate, praegu, Rootsi kohtus kodulehekülje The Pirate Bay juhtide vastu tehtud otsuse järellainetuses, keda karistati võrdõigusliku muusikamaterjali jagamise soodustamise eest, konsolideeriks parlamendi poolne kinnitus taolisele meetmele negatiivse ja täiesti sobimatu lähenemise praegusele tehnoloogiaajastule ning tervete põlvkondade vajadusele kultuuri, suhtlemise ja vabaduse järele.
Artistide sõnavabadus seisneb tegelikult nende suhtes ühiskonnaga; vabadus luua kunsti ja vabadus seda nautida käivad käsi-käes ning neil on ühine vastane kultuuri kaubanduslikul allaheitlikkusel, mida antud õigusakt tugevdaks.
Athanasios Pafilis
(EL) Härra juhataja, komisjoni ettepanek ja raport soovivad muuta kunstiloomise ja inimkultuuri alalisteks kaupadeks. Need pole väljatöötatud muusikute kaitseks.
Antud pikendusest saavad kasu ainult monopoolses positsioonis olevad meeletult võimsad osapooled, rahvusvahelised ettevõtted muusika- ja meelalahutusäris, kes muutuvad rikkamaks teiste loomingu arvelt. Kaotajaks on töötajad, artistid ja inimareng, sest rahvusvaheliste ettevõtete sunduse tõttu peab enamik esinejaid ja esitajaid oma õigused neile sandikopikate eest ära andma.
Pikendusega saavad rahvusvahelised ettevõtted sadu miljoneid eurosid kasumit, kuid muusikud saavad aastas lisaks ainult mõnikümmend eurot. Samal ajal kontrollivad suurettevõtted kasumiõiguse alusel ka intellektuaalset tootmist.
Komisjoni ettepanek, mida toetavad Euroopa Parlamendi suured poliitilised fraktsioonid, on iseloomustav tõestusmaterjal sisu, iseloomu ja huvide kohta, mida Euroopa Liit kaitseb ja tagab. Kapitali tulususe kaitsmiseks muudab ta kõik tarbekaubaks, alates veest, kunstist ja kultuurist kuni inimloominguni.
Jens Holm
(SV) Härra juhataja, ettepanek pikendada autoriõiguse kestust 95 aastani on kohutav näide sellest, kuidas suured plaadifirmad on suutnud saavutada edu lobitöös ettepaneku eest, mis kaitseb täielikult nende huve. Selline pikk autoriõiguse kaitse perioodi pikendus annab löögi ainult üksikisikust tarbijatele ja pärsib uue muusika tootmist. Meie Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon on seetõttu esitanud muudatusettepaneku, milles soovime 95 aasta nõude eemaldamist. Soovime ka kogu direktiivi tagasilükkamist.
Õigused laulule "Palju õnne sünnipäevaks” on väidetavalt Põhja-Ameerika ettevõtte Warneri omanduses. Inimesed, kes tähistavad oma sünnipäeva avalikult, kardavad seda laulu karistuste ja trahvide hirmu tõttu teatud Ameerika Ühendriikide piirkondades laulda. See on absurdne näide sellest, kui halvaks võib olukord muutuda, kui me lubame erahuvidel ja tööstusel poliitikat juhtida. See näide pärineb Ameerika Ühendriikidest, kus autorikaitse kaitseperiood on juba 95 aastat pikk. Ärgem lubagem sellel Euroopas aset leida! Lükake tagasi 95 aasta nõue ja lükake tagasi kogu direktiiv.
Samuti ma kahtlen, kas komisjon on läbi viinud mõjuhinnangu selle kohta, kui suure osa tulevikus teenitavatest tuludest saavad artistid ja kui palju suurettevõtted.
Manolis Mavrommatis
(EL) Volinik, kuulsime arutelu ajal, et arvamused intellektuaalse vara kaitse perioodi pikendamise õigusloome määruse kohta vahelduvad.
Rõhutan veelkord, et antud spetsiifilise direktiivi vastuvõtmine ei mõjuta tarbijaid ja see ei põhjusta fonogrammide hinnatõusu. Kõik meist püüavad pikendada autoriõigusega kaasnevate õiguste kaitseperioodi kooskõlas eluea kasvuga. Intellektuaalomandi kaitse kestus pärast autori surma on 70 aastat, andes seeläbi tema perekonnale teatud summa ulatuses tulu. Praegune autoriõigustega kaasnevate esitajate kaitse, mis ulatub alates salvestusest 50 aastani, on seetõttu väga lühike. Seetõttu oleks 70 aasta pikkuse kompromissperioodi kehtestamine hea idee.
Juhin teie tähelepanu ka näitlejaid puudutavale ettevalmistavale uuringule ja võimalikule direktiivi ettepanekule, mis esitatakse 2010. aastal. Samuti arvan, et näitlejate tõlgendusi tuleks kaitsta, eriti perioodi, kui kunstiline looming on oluline ja kui tehnoloogilised arengud võivad aidata kaitsta artistide sissetulekut.
Lõpetuseks loodan Euroopa Komisjoni koostööle uue direktiivi ettepaneku raames.
Glyn Ford
Härra juhataja, ütlen ühe asja selgelt välja. Toetan autoriõiguste pikendamist 50 aastalt 70 aastale. Minu probleemiks on, et kes sellest kasu saab?
Tervitan asjaolu, mida nõudis Muusikute Ühing, et stuudiomuusikud hakkavad saama levituskasumist 20%. Probleem peitub tasakaalus rahvusvaheliste plaadifirmade ja artistide vahel. Mitmed inimesed sõlmisid lepinguid ettevõtetega 30 või 40 aastat tagasi, mis andis neile 8% kaupmehe hinnast, kes vastutasid tootmise, leviku ja müügist tekkiva raha kogumise eest. Nüüd saavad needsamad rahvusvahelised plaadifirmad mitme miljoni euro suuruse vedamise osaliseks, ilma et selle nimel midagi teinud oleks, sest tänasel digitaalsel ajastul pole vaja mitte midagi teha. Tehnoloogilise muutusest tingitud üleliigseks muutunud tööstuse struktuuri tõttu on võitmas Nottinghami šerif, mitte Robin Hood. Neil artistidel oleks pidanud olema võimalus tagasi küsida oma vara, mille loomise eest nemad ainuisikuliselt vastutasid.
Christofer Fjellner
(SV) Härra juhataja, jõudkem ühes asjas selgusele, autoriõiguse kaitse perioodi pikendamine ei garanteeri suuremat hulka või paremat muusikat. Kas 25-aastane muusik ütleks ausalt, et: "Ma ei kavatse seda plaati teha, sest ma saan tasu selle eest ainult 75 ja mitte 120 eluaastani”? See ei julgusta isegi vaeseid muusikuid, sest nende plaadid ei müü rohkem kui 50 aastat pärast antud plaadi valmimist. Selle asemel julgustab see kas suuri plaadifirmasid või neid, kes on juba oma plaatidelt suure summa teeninud, sarnaselt jätkama. Arvan, et antud juhul on igasugune proportsionaalsus kadunud.
Keegi, kes avastab täna vähiravimi, lisaks sellele, et ta saab Nobeli meditsiinipreemia, ei saa oma avastust kaitsta rohkem kui 20 aastat, kuid keegi, kes tootis plaadi, saab siis kaitsta seda avastust või pigem plaati, kuni 95 aastat. Minu arvates on see kõik proportsioonidest väljas. Arvan aga, et 70 aastat on parem kui 95 aastat, kuigi sellegipoolest arvan, et kõige parem oleks kogu ettepanek tagasi lükata.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Härra juhataja, arvan, et olen õppinud küllaltki palju volinikuks olemise aja jooksul. Mõned võivad väita, et ma ei ole, kuid arvan, et olen.
Kuid üks asi on mulle selgeks saanud, ja see on see, et kõik, mis puudutab intellektuaalomandi valdkonda, on täis pikitud igasuguseid lõkse. Intellektuaalomandi valdkonna küsimuse asjus on tõstatatud teemasid nii parlamendis kui ka ministrite nõukogus, nii minu volinikuks olemise aja jooksul kui ka selle aja jooksul, kui olin Iiri valitsuse minister ja mõningate teemade üle on arutletud juba 20-30 aastat. Seega olen juba aru saanud, et igal juhul pööratakse sellele teemale väga palju tähelepanu, selle üle arutletakse palju ning sellel on polariseeriv mõju mitmetele parlamendiliikmetele, liikmesriikidele ja erinevatele osapooltele.
Seega olen õppinud, et antud valdkonnas on eriti keeruline millelegi tähelepanu pöörata ja jõuda vastuvõetava lahenduseni. Minu volinikuks olemise aja jooksul on aset leidnud mitmeid olukordi, kus me pole suutnud teatud asjades mistahes kokkuleppele jõuda.
Sellest lähtuvalt pole ma üldse üllatunud kõikide antud arutelu osapoolte esitatud argumentide detailsusest ja siirusest, sest igasugune intellektuaalomandi valdkonda puudutav probleem tekitab alati selliseid vaidlusi, ja inimesed, kes on härra Crowley esitatud kompromissettepaneku vastaspoolel, võtavad intellektuaalomandi valdkonna teistes küsimustes täiesti vastupidise seisukoha.
Seega on väga huvitav näha sellises arutelus inimesi, kes intellektuaalomandi teiste küsimuste suhtes võtavad praeguse küsimusega võrreldes hoopis teistsuguse seisukoha, sest tegemist on väga keerulise valdkonnaga, ning ma tervitan panustanud inimeste siirust.
Mul pole mõtet kõiki erinevaid eraldiseisvalt tõstatatud punkte analüüsida ja nende üle arutleda, sest nende üle on komisjonis juba liigagi palju arutletud. Üks asi, mida härra Crowley ja raportöörid teistest komisjonidest tegid, oli see, et nad varusid teema jaoks palju aega. Parlament on pühendanud teemale märkimisväärselt palju aega ja märkimisväärselt palju selle nimel pingutanud ja paljud assistendid ja mitmed inimesed minu enda peadirektoraadis on sellega märkimisväärselt palju tööd teinud ja üritanud jõuda millenigi, mis meie arvates oleks vastuvõetav kompromiss.
Kuid ma käsitlen mõningaid teemasid. Ma lihtsalt kõrvaldan mõned teemad kohe alguses, mis ei puuduta niipalju praegust arutelu, vaid mis kerkisid esile seoses eelmise aruteluga, kui me koostasime antud ettepanekut.
Kinnitan teile, et inimesed, kes palusid mul selle ettepaneku esitada, olid esitajad - see on see, kust intensiivne lobitöö tuli.
Kui siinses täiskogus ja liikmesriikides tekivad vaidlused, siis kinnitan teile, et minu peadirektoraadis olid seisukohad samavõrd erinevad antud teema suhtes, kui ma hakkasin esimest korda mõtlema selle üle, kuidas teemale läheneda ja mitmed siin esitatud eristuvad seisukohad kerkisid ka siis esile. Arvan, et see on loomulik, kui teema tekitab sellised eristuvaid seisukohti siin ja teistes liikmesriikides, siis võib eeldada, et see leiab aset ka peadirektoraadis.
Kuid minuga tegid üpris intensiivselt lobitööd tavalised esitajad. Jah, tippesitajad tulid ja andsid oma toetuse, sest tavalised esitajad arvasid, et on parem kui oleks kaasatud ka mõned tuntumad nimed, antud spetsiifilisest valdkonnast, kuid tavalised esitajad, stuudiomuusikud, kellest enamik inimesi pole midagi kuulnud, olid siinkohal kõige suuremad lobitöö tegijad. Minu arvates on oluline mainida, nagu härra Heaton-Harris ütles, et antud ettepanekut toetab 38 000 stuudiomuusikut.
Seega tuleb teha otsus, kuidas kõige paremini edasi liikuda. Arvan, et enamik inimesi teab oma nelja lemmiklaulu või -plaadi esitajaid, kuid kahtlen sügavalt selles, kui paljud nendest inimestest teavad, kes tegelikult need lood kirjutas. Kuid muusikapala autoril on õigused elu lõpuni ja surmajärgselt 70 aastale.
Kui ma nimetaksin siinkohal täna kuus kõige populaarsemat meloodiat, siis kahtlen, et siin täiskogus on keegi, kes suudaks nimetada, nende lugude autoreid, kuid igaüks, kes teab spetsiifilist plaati, suudab öelda, et seda laulu laulis see ja see isik. Autoril on eluaegne õigus ja surmajärgselt õigus 70 aastale, kuid esitaja omab õiguseid ainult 50 aastaks pärast esitamiskuupäeva.
Igasugusest moraalsest vaatenurgast on see ebaaus. Osadel inimestel oli üks hittlugu ajal, kui nad olid 21- või 22-aastased ja pärast seda vajusid nad unustusse ning nad ei teeninud selle looga väga palju raha. Oma hilises elueas, kui nad lähenevad 70 eluaastale ja jäävad veel vanemaks, arvan, et on mõistlik, et nende sissetulek muutuks natuke suuremaks. Kõike on võimalik taandada tehnilistele ja intellektuaalsetele väidetele ja kõigele muule, kuid ausast mängust lähtudes arvan, et see väide trumpab kõik muu üle.
Nagu härra Crowley ja teised mainisid, on tegemist siira püüdlusega pöörata tähelepanu mõningatele sellistele probleemidele ja mõningatele väga vastuolulistele probleemidele. Oleme andnud endast parima, et jõuda ettepanekuni. Härra Crowley on selle teemaga väga palju tööd teinud, üritades jõuda kokkulepete ja kompromissideni ja selle nimel pikalt ja palju vaeva näinud.
Viitan ainult mõningatele tõstatatud probleemidele.
Neena Gilli, kelle toetus ettepanekule on väga suur ja ma tänan teda selle eest, mainis "Kasuta või loobu” klauslit, mis rakendub alles aasta pärast, kuid liikmesriigid võivad selle kasutusele võtta kas kolme või kuue kuu pärast, kui nad seda soovivad.
Sharon Bowles, kelle siiruses ei kahtle ma hetkekski, tunneb, et ta ei saa hääletada antud ettepaneku või Brian Crowley esitatud kompromissettepaneku poolt. Ta viitas lepingute probleemile. Ma arvan, et lepingute küsimus ei peaks ettepanekut mõttetuks muutma. Tegemist on kindlasti teistsuguse küsimusega, mis oleks teise algatuse teema, kui ja ainult kui, antud ettepanek edukaks osutub.
Eva Lichtenbergeri sõnavõtt oli hea. Juhin tema tähelepanu asjaolule, et 2000 eurot pole stuudiomuusiku jaoks kindlasti taskuraha. Nagu eelnevalt mainisin, toetab fondi 38 000 esitajat ja arvan, et nemad juba teavad, mis on mis.
Manuel Medina Ortega, kasutades oma laiaulatuslikku kogemust poliitikuna, tõstatas väga hea teema ja ma nõustun temaga, et peame esitama siinkohal midagi sellist, mida saadaks edu ka ministrite nõukogus. Nagu ta mainis, peame jääma realistideks, sest kuna ka seal on erinevad seisukohad, peame esile tulema ettepanekuga, mida härra Crowley ja teised on teinud, mis võiks reaalselt edukaks osutuda ka ministrite nõukogus, ning ta tõi selle mõtte väga jõuliselt ja hästi välja.
Härra Schmidt ja härra Musacchio rääkisid plaadifirmade eksisteerivatest ärimudelitest, kuid me ei toeta plaadifirmade olemasolevaid ärimudeleid. 70 aasta pikkune periood on avatud kõikidele uuenduslikele ärimudelitele.
Härra Holm viitas võimalusele saada trahvi näiteks meloodia "Palju õnne sünnipäevaks” laulmise eest, kuid arvan, et ta on midagi segamini ajanud. Teema ei puuduta laulu ennast, vaid esitaja salvestust ja seega võib härra Holm laulda "Palju õnne sünnipäevaks” nii palju, kui soovib ja teda ei ähvarda mingisugune trahv. Teema puudutab ainult esitaja salvestust, mitte autori salvestust.
Härra Mavrommatis viitas mitmele teemale, mida ka meie oleme ära märkinud, kuid arvan, et 70 aastat on parim asendus eluaegsele ajaperioodile.
Lõpetuseks väljendan oma lugupidamist ja vaimustust selle suhtes, kui efektiivselt selle teemaga seotud Euroopa Parlamendi liikmed seda teemat käsitlesid. Tulemuseks on Brian Crowley esitatud kompromissettepanek, ja arvan, et see demonstreerib meie valmisolekut parandada meie loomekogukonna juriidilist raamistikku. Ma arvan, et tulevikus näeme, et loojate kaitsmine oli õige otsus ja õiguste haldamise infrastruktuuride efektiivsuse kasvatamine tõestab vastupidist inimestele, kes väidavad, et parem kaitse avaldab interneti-põhisele kultuurile negatiivset mõju.
Tänan kõiki arutelus osalenuid, eriti raportöör Brian Crowleyt, ja mitte ainult selle tõttu, et ta on minu kolleeg Iirimaalt ja kauaaegne sõber, vaid kuna ta on teinud väga palju tööd, et muuta see kompromiss vastuvõetavaks nii mitmele parlamendis konkureerivale huvigrupile kui võimalik ja on kaasa aidanud ka kompromissi saavutamisele, millel härra Medina Ortega sõnul on mõistlik šanss saavutada ministrite nõukogus heakskiitu.
Brian Crowley
raportöör.- Härra juhataja, tänan uuesti kolleege nende panuse eest antud arutelusse! Kahjuks, hoolimata kõikidest meie aruteludest, ettepanekutest, muudatusettepanekutest ja täiendavatest muudatusettepanekute lisamuudatusettepanekutest ja aset leidnud muutustest, pole mõned kolleegid siiani mõistnud viisi, kuidas antud olukord on arenenud. Väga isiklikul tasandil pean ütlema, et ma hindan igaühe seisukohta ja saan aru nende lähtekohtadest.
Keeruline on seda teha, kui me saame kolleegidelt muudatusettepanekuid, mis on lisatud Financial Timesi artiklile, väites, et me peaksime autoriõiguse vastu hääletama, kui artikli lõpus on kirjas "autoriõigustega kaitstud”. Isegi Financial Times, mis on autoriõiguse kaitse või pikendamise vastu, kasutab ise autoriõiguse tööriista.
Samuti kuulen tarbijaorganisatsioonidelt, kuidas on vale pikendada autoriõigusi, sest see mõjutab tarbijate õigusi ja valikuid, jälle mitte mõistes või uskudes, et need õigused ja see kaitse on juba olemas.
Samuti kuulen kolleege rääkimas koormusest, mis langeb uuendusele ja loomingulisusele, aga kuidas saavad inimesed midagi luua, kui nad ei saa oma õigusi kaitsta? Kui nad ei saa oma loomingut kaitsta, siis kuidas nad seda teevad?
Samuti, peaksid need inimesed, kes räägivad kaubandusest või nn kauplemisest, nagu oli tõlkes edasi antud, plaaditööstuses, üles ärkama ja olukorrale tähelepanu pöörama. See on seal olnud aegade algusest peale. Enne salvestatud muusika tekkimist, ajal kui osteti noote, tuli maksta teatavat tasu, mis jõudis muusika loojani, ja iga kord, kui pala esitati, sai ka esitaja sai osa tasust.
Seega räägime me tasakaalu ja aususe lisamisest diskussiooni, et tagada nende õigused, kes on lepingulistest tingimustest lähtuvalt kõige haavatavamas olukorras ja kes lähenevad oma muusikakarjääri lõpule, et nad saaksid kaitset ja kasutust.
Oluline on, et inimesed tunnistaks, et uue tehnoloogia saabumine, mida me kõik tervitame, kuna see on suurepärane, ei tähenda, et on õigus võtta midagi mitte millegi eest. Kui vanasti mindi plaadipoodi ja võeti plaadifirma CD või vinüülplaat ja jalutati sellega poest välja, siis võeti see isik varguse tõttu kinni ja muusika tasuta allalaadimine, maksmata selle eest, on mõnevõrra sellega võrdväärne.
Räägime ju sellest, kuidas sobivaid mehhanisme kehtestada.
Tänan Jacques Touboni, Neena Gilli ja oma kolleege abi ja toetuse eest ja olen eriti tänulik härra Medina Ortegale tema kasuliku juhendamise ja nõuannete eest, aidates mul lahendada Hispaania lähenemisest tulenevat probleemi!
Juhataja
Sellega on päevakorrapunkti käsitlus lõppenud.
Hääletus toimub homme päeval kell 12.00.
Kirjalikud avaldused (reegel 142)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Antud raporti eesmärk on toetada Euroopa artiste, pikendades fonogrammide autoriõiguste kaitse perioodi 50 aastalt 70 aastale.
Dokument soovitab ka stuudiomuusikutele fondi rajamist, mida peetakse üleval produtsentide sissemaksetest, mis on võrdväärne vähemalt 20%ga nende iga-aastasest tulust, mis tuleneb autoriõiguse pikendamisest. Viiskümmend aastat pärast fonogrammi väljaandmist on esitajal võimalik leping lõpetada, juhul kui produtsent ei turusta fonogrammi.
Need on uued, kuigi kosmeetilised, muudatused autoriõiguse seaduses, mis vajavad põhjalikku ülevaatamist. Autoriõigus eksisteeris enne internetti ja see viitab teisele ajajärgule. Nüüd on vaja sellele teemale uut lähenemisviisi.
Praegused õigusaktid, sealhulgas 2006. aasta 12. detsembri direktiiv 2006/116/EÜ, ei täida uue tehnoloogia arengu tõttu eksisteerivat seaduslünka. Euroopa Parlament võttis vastu Crowley raporti, mis võimaldab teatud mitmekultuurilist kaitset, mis soodustab konkurentsi maailma muusikatööstuses. Parlament on soovinud komisjonilt hinnangut selle kohta, kas sarnast autoriõiguste kaitseperioodi pikendust on vaja ka audiovisuaalse sektoris esitajatele ja produtsentidele. Hiljemalt 2010. aasta 1. jaanuariks peab komisjon esitama antud hinnangu tulemused Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele. Siiski peame ootama autoriõiguse seaduse täieliku revideerimise järele.
