Aluslepingute muutmine - Euroopa Parlamendi koosseisu käsitlevad üleminekumeetmed - Otsus mitte kutsuda kokku konventi aluslepingute muutmiseks seoses Euroopa Parlamendi koosseisu käsitlevate üleminekumeetmetega (arutelu)
President
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu järgmiste raportite üle:
põhiseaduskomisjoni nimel Íñigo Méndez de Vigo poolt koostatud raport protokolli eelnõu kohta, millega muudetakse protokolli nr 36 üleminekusätete kohta Euroopa Parlamendi koosseisu osas aastatel 2009-2014: Euroopa Parlamendi arvamus (Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõige 3) [17196/2009 - C7-0001/2010 - 2009/0813(NLE)], ja
põhiseaduskomisjoni nimel Íñigo Méndez de Vigo poolt koostatud raport, mis käsitleb soovitust Euroopa Ülemkogu ettepaneku kohta mitte kutsuda kokku konventi aluslepingute muutmiseks seoses Euroopa Parlamendi koosseisu käsitlevate üleminekumeetmetega [17196/2009 - C7-0002/2010 - 2009/0814(NLE)].
Íñigo Méndez de Vigo
Lugupeetud president! Lubage mul alustada oma kõnet reaga Rilke loomingust: "Herr, es ist Zeit. Der Sommer war sehr groß...”. Rilke oli meie hiljuti surnud parlamendikaaslase, Dimitris Tsatsose, lemmikpoeet. Nüüdseks juba mõnda aega tagasi, 19. novembril 1997, oli Dimitris Tsatsosel ja minul au esitada sellele parlamendile raportit Amsterdami lepingu kohta.
Just selles Amsterdami lepingut käsitlevas raportis tegime ettepaneku, et kõik aluslepingutesse tehtavad muudatused tuleb enne konvendil ette valmistada.
Me nimetasime seda ühenduse meetodiks. Tõepoolest, just seda konvendi meetodit kasutati ka põhiõiguste harta ning eelkõige põhiseaduse lepingu ettevalmistamisel.
Ma soovin täna just Dimitris Tsatsost meenutada, kuna me oleme Lissaboni lepingu esimese reformi läbiviimise lävel, mis on ju teadaolevalt, lugupeetud president, seesama põhiseaduse leping, mille nimel me nii kõvasti võitlesime.
Selle esimese reformi, mis sisaldab Lissaboni lepingu protokolli nr 36 muutmist, põhjuseks on anomaalia, kuna eelmise aasta juunis toimunud käesoleva parlamendi valimiste ajal ei olnud meile teada olevate muutuste tõttu Lissaboni leping veel jõustunud.
Järelikult toimusid eelmised parlamendivalimised veel Nice'i lepingu järgi, mis sellel ajal kehtis ja mille kohaselt on Euroopa Parlamendis 736 liiget erinevalt Lissaboni lepingust, mille järgi on selleks numbriks 751.
Et asju veelgi keerulisemaks ajada, lugupeetud president, sätestatakse 1976. aasta aktis, et Euroopa Parlamendi liikme mandaat kehtib viis aastat. See tähendab, et me ei saa lihtsalt kohaldada Lissaboni lepingus sätestatud liikmete arvu, milleks on 751 Euroopa Parlamendi liiget, kuna Lissaboni lepingu kohaselt kaotaks teatud riik kolm parlamendiliiget, kes on siia valitud ja ei saa seetõttu käesoleva parlamendi koosseisust lahkuda.
Just sellepärast, lugupeetud president, tulebki protokolli nr 36 muuta, et võimaldada Lissaboni lepingu jõustumist, ja sellepärast on käesoleva parlamendi koosseisu ajal 2009-2014, kui protokolli nr 36 muudatus jõustub, erandkorras 754 parlamendiliiget.
Seepärast saatis Euroopa Ülemkogu teile kirja, paludes, et vastavalt asutamislepingu artikli 48 lõikele 2 esitaks parlament oma arvamuse seoses kahe küsimusega.
Esimeseks küsimuseks on, kas protokolli nr 36 sisseviidava muudatuse ettevalmistamiseks on vaja konventi või mitte. Ja teiseks, kas riigipead ja valitsusjuhid saavad protokolli nr 36 muutmiseks valitsustevahelise konverentsi kokku kutsuda.
Mõlemad küsimused on omavahel seotud, olgugi et neid kahes erinevas raportis käsitletakse. Ma alustan valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumisega. Nagu ma juba ütlesin, on meil tegemist Lissaboni lepingu kohaldamisest tuleneva poliitilise tagajärjega, ning samuti erandkorras kasutatava üleminekulahendusega, mis kestab ainult kuni käesoleva parlamendi koosseisu lõpuni. Seepärast piirdub valitsustevaheline konverents teemaga, milles on juba kokkulepe saavutatud: 18 Euroopa Parlamendi liikme koha jagamine 12 riigi vahel.
Järelikult, lugupeetud president, ei ole siin enam midagi arutada. Ma usun, et valitsustevahelise konverentsi saab väga kiiresti kokku kutsuda ja ka see küsimus suudetakse lahendada ühe hommikuga, arvestades sellega, et poliitiline otsus on juba tehtud.
Seepärast palun ma jah-häält valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumisele ning arvan, et konvent ei ole enam vajalik küsimuse puhul, mis on juba lahenduse leidnud. Me oleme valitsustevahelise konverentsi korraldamise poolt ja konvendi kokkukutsumise vastu.
Diego López Garrido
Lugupeetud president, ma soovin väljendada oma rahulolu selle üle, et Euroopa Parlament jagab minu kalli kolleegi ja sõbra, Íñigo Méndez de Vigo vahendusel Euroopa Ülemkogu arvamust seoses sellega, et Lissaboni lepingu protokollis nr 36 ette pandud muudatuse sisseviimiseks ei ole vaja konventi kokku kutsuda, kuna tegemist on väikse, kuid siiski olulise muudatusega, et võimaldada käesolevas parlamendis enne järgmiste valimiste korraldamist osaleda nendel liikmetel, kellel oleks olnud õigus siin olla, kui Lissaboni leping oleks juba valimiste ajal kehtinud.
See konkreetne juhtum on üpris paradoksaalne, kuna nii Íñigo Méndez de Vigo kui ka mina osalesime konvendis, mis koostas Euroopa põhiseaduse lepingu. Praegusel juhul on eesmärk üritada seda menetlust vältida, arvestades sellega, et meil on tegemist väga väikese, tegelikult lihtsalt vormilise muudatusega Lissaboni lepingus.
Mul on hea meel, et sel viisil, kui parlament kiidab Íñigo Méndez de Vigo esitatud ettepaneku heaks ja kui valitsustevaheline konverents on toimunud ning kõigi Euroopa Liidu 27 liikmesriigi parlamentides on vastavad ratifitseerimismenetlused lõpule viidud, saavad täiendavad 18 Euroopa Parlamendi liiget 12st riigist - Ühendkuningriigist, Sloveeniast, Poolast, Hollandist, Maltalt, Lätist, Itaaliast, Bulgaariast, Rootsist, Prantsusmaalt, Austriast ja Hispaaniast - kohe siia tulla.
Seega on nende riikide kodanikud Euroopa Parlamendis veel paremini esindatud. Seepärast ongi mul hea meel, et Íñigo Méndez de Vigo selle raporti koostas ja et põhiseaduskomisjon on selle autori esitatud kujul vastu võtnud. Samuti loodan ma, et ka sellel täiskogu istungil saavutatakse laialdane heakskiit, et me näeme siin parlamendis peagi puuduolevat 18 parlamendiliiget ja et see on tagatud ka Lissaboni lepinguga.
Maroš Šefčovič
komisjoni liige. - Lugupeetud president! Ma sooviksin tänada Íñigo Méndez de Vigot suurepärase raporti eest. Samuti on mul hea meel teavitada Euroopa Parlamenti sellest, et komisjon võttis vastu positiivse arvamuse VVK avamise suhtes, kus uuritakse vajalikke muudatusi, mis tuleb aluslepingusse 18 täiendava Euroopa Parlamendi liikme kinnitamiseks sisse viia.
Euroopa Ülemkogu küsis komisjoni arvamust Hispaania valitsuse ettepaneku alusel ning kuna Hispaania valitsuse ettepanek viitab ammusele poliitilisele kokkuleppele täiendavad 18 parlamendiliiget viivitamatult ametisse lubada, siis soovitas komisjon võimalikult kiiresti valitsustevaheline konverents korraldada.
Kooskõlas Hispaania ettepanekuga on ka komisjon oma arvamuses rõhutanud, et VVK peaks piirduma vaid täiendavate Euroopa Parlamendi liikmete küsimusega. Mul oli väga hea meel, nähes, et Íñigo Méndez de Vigo raport sai põhiseaduskomisjonis suure häälteenamusega tugeva toetuse osaliseks, ning me loodame, et sama juhtub ka homsel parlamendi istungil.
Ma soovin väljendada ka komisjoni lootust, et aluslepingusse tehtavad väikesed muudatused arutatakse VVK poolt kiirelt läbi ja liikmesriikidepoolne ratifitseerimine võimaldab täiendaval 18-l Euroopa Parlamendi liikmel võimalikult kiiresti ametisse asuda.
Carlo Casini
Lugupeetud president, kallid kolleegid! Ma teen väga lühidalt, kuna minu juhitav komitee jõudis täielikule kokkuleppele, mis on kooskõlas siin juba kõlanud arvamustega, ning seepärast ei ole vaja seda arutelu tüütavalt pikaks ajada.
Tekkinud probleem, mida komitees arutati, oli peamiselt järgmine: nii 1976. aasta valimisakt kui ka Lissaboni leping nõuavad, et Euroopa Parlamendi liikmeid valiksid erinevate rahvaste kodanikud otse. See on probleem nendel juhtudel, kus käesolevasse Euroopa Parlamendi koosseisu liikmete valimise süsteem ei luba kohe parlamenti kandidaate, kes ei saanud koha kindlustamiseks piisavalt hääli, kuid said siiski piisavalt hääli, et hiljem parlamenti suunduda.
Mõned valimissüsteemid lubavad seda, kuid näib, et teised jällegi mitte. Seepärast, kui me ei soovi liikmete parlamenti saabumist oluliselt edasi lükata, tuleks meil otsida erandkorras üleminekuajal ametisse nimetamise süsteeme, nagu Euroopa Ülemkogu ette nägi.
Pärast pikki arutelusid jõudis meie komitee järeldusele, et see on õiglane seisukoht. Seepärast me teotame siin juba kõlanud vaateid. Ma pean muidugi ütlema, et ka mina ise esitasin muudatusettepaneku, milles tegin ettepaneku vaheperioodiks vaatlejate määramiseks, enne sellesse parlamenti uute liikmete valimist. Kuigi selle muudatusettepaneku üle arutelu veel kestab, tuleb meil selle vastu hääletada - isegi kui tegemist on minu muudatusettepanekuga -, kuna kompromissmuudatusettepanek võimaldab Euroopa Parlamendi liikmetel kiirelt ja koheselt parlamenti tulla.
Ramón Jáuregui Atondo
Lugupeetud president! Alustuseks sooviksin ma öelda, et praeguses olukorras vastu võetav otsus ei tule kergelt. Esiteks hakkame muutma aluslepingut. Peagi pärast selle jõustumist teeme juba esmakordselt ettepaneku selle lepingu muutmiseks. See ei ole üldse mitte tühine asi.
Kuid teiseks tegeleme nende 18 Euroopa Parlamendi liikme jaoks võimaluse taastamise, kinnitamise ja loomisega, kellel oleks olnud õigus saada koht parlamendis, kui Lissaboni leping oleks hakanud kehtima enne toimunud valimisi. Lisaks sellele võimaldame 12 riigile võimaluse siin parlamendis oma olukorra ümberkorraldamiseks, kuna neil on kogu Euroopa Liiduga kokkulepe, mille kohaselt peaks neil olema õigus praegusest suuremale esindatusele. Selles kogu asi seisnebki, kuid tegemist on tähtsa küsimusega.
Sellest olenemata nõuab Lissaboni leping ise, et selle lepingu muutmiseks on vaja konventi. Nõukogu poolt on üpris mõistlik küsida meilt, kas kõikide ELi liikmesriikide vahel saavutatud kokkuleppe ratifitseerimiseks on vaja konvent kokku kutsuda. Parlamendi vastus on, et selleks ei ole vajadust. Praegusel juhul.
Seepärast annab see nõukogule volituse valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumiseks ja aluslepingu muutmiseks, võimaldades sellega 27-l riigil see muudatus ratifitseerida, 18-l uuel parlamendiliikmel siia parlamenti tulla ning 12-l asjaomasel riigil täielik parlamentaarne esindatus saavutada.
Sellega meil tegemist ongi, kuid siin on ka üks probleem. Alustuseks sooviksin ma tunnistada tõsiasja, et meil oli raskusi selle kindlaks määramisel, kas siia parlamenti tulevad uued liikmed peavad kindlasti olema otse valitud või on võimalik neid ka mõnel teisel moel valida.
Minu arvates on see ilmnenud probleem, mida tuleb uurida ja realistlikult esitada, leidnud rahuldava lahenduse. Ma ei soovi mitte üksnes raportööri, Íñigo Méndez de Vigot, selle raporti eest tänada, vaid samuti ka Andrew Duffi, selle eest, et meil on õnnestunud saavutada kolme fraktsiooni vahel kokkulepe, mis on minu arvates väga tähtis.
Me anname oma nõusoleku selle aluslepingu muutmiseks ilma konvendita, et see kinnitus saaks kehtima hakata. Kuid samal ajal peaks see parlament riikide parlamentidele meelde tuletama, et neil tuleb saata liikmed, kes on Euroopa Parlamenti otse valitud, ning meie siin, Euroopa Parlamendis, kavatseme läbi viia Euroopa valimissüsteemi muutmise, et tagada Euroopa valimismudelile ühtlustatud ja rahvusülene süsteem selle liikmete valimiseks.
Mul on hea meel, et need kaks tähelepanekut on võimaldanud saavutada tasakaalu, et selle küsimuse saaks uuesti arutlusele võtta.
Andrew Duff
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud president! Meie ees olev ettepanek eelneb muidugi lepingu jõustumisele. Kui see leping oleks hakanud kehtima enne sellise ettepaneku esitamist, siis me ei oleks seda vastu võtnud.
Parlament ei saaks aktsepteerida fakti, et Prantsusmaa püüaks Assemblée Nationale'st kahte rahvasaadikut siia parlamenti saata. Ja kui me oleks sellega nõustunud pärast Lissaboni lepingu jõustumist - kui seda ettepanekut ei oleks esitatud enne aluslepingu jõustumist -, siis oleksime me rikkunud ka Lissaboni lepingut, kuna see ettepanek ei austa kahaneva proportsionaalsuse põhimõtet.
Me võtame vastu üleminekulahenduse, kuid see diskussioon on olnud üpris edukas, tuues välja parlamendi koosseisu ja valimismenetlusega seotud probleeme. Mul on hea meel, et kõik meie fraktsioonid on nüüd nõus, et valimismenetlust on vaja oluliselt reformida, ning parlament esitab peagi ettepanekud, mis nõuavad VVKd, mis on täielikult ja nõuetekohaselt ette valmistatud riikide parlamente hõlmava konvendi poolt, mis on üldjoontes nõuandev ja hõlmab riikide erakondi, et leida sellele probleemile 2014. aastaks kindel lahendus.
Ma olen äärmiselt tänulik oma kolleegidele ja teiste fraktsioonide koordinaatoritele nende konstruktiivsete läbirääkimiste eest, mis viidi lõpule kindla kavatsusega parlamendi valimismenetlust reformida.
Gerald Häfner
Lugupeetud president, kallid kolleegid! Meil valitseb selle küsimuse osas laiapõhjaline konsensus. Me ootame väga selle parlamendi laienemist ja neid 18 uut parlamendiliiget. Me soovime luua praegu selleks vajalikke tingimusi, et nad saaksid tulla meiega koos siia tööd tegema.
Kuid siinjuures on olemas üks väike erimeelsus, mis on tegelikult väga suur, sest see käsitleb kogu meie töö alust, sealhulgas meie arusaama demokraatia põhimõttest ja hinnangut selle parlamendi kohta. See on seotud küsimusega, kes otsustab, kes nendeks uuteks liikmeteks saavad. Meie jaoks ei ole see teisejärguline, vaid hoopis põhiküsimus. Lepingu järgi on nii, et Euroopa Parlamendi liikmed "valitakse viieaastaseks tähtajaks otsestel ja üldistel valimistel vaba ja salajase hääletuse teel”. Valijateks on just kodanikud. 12 riigi hulgas 11s on see nii ka toimunud.
Üks riik aga väidab nüüd, et see ei ole võimalik ja nad saadavad siia parlamendiliikmed, keda nende kodanikud on hoopis teise ametisse valinud. Meie ei pea seda ei parlamendi, kodanike valimisõiguste ega demokraatia põhimõtte suhtes rahuldavaks.
Kui tegemist oleks puhtalt tehnilise küsimusega, teisisõnu, kui me oleksime nõustunud asutamislepingute järgimise põhimõttega, siis me võiksime ka konvendist loobuda. Kuid praegusel juhul on see alusleping nurjumise ohus. Nõudkem siis konvendi kokkukutsumist, mis on suurepärane viis just sellist tüüpi küsimuste puhul väljaspool Euroopa valitsuste tasandit konsensuse saavutamiseks.
Ashley Fox
fraktsiooni ECR nimel. - Lugupeetud president! Ma tervitan seda raportit ja selle järeldust, et põhiseadusliku konvendi kokkukutsumine ei ole vajalik. See kulutaks vaid aega ja maksumaksjate raha. Tõepoolest, minu kaasliikmete seas ei ole mingit soovi konvendi kokkukutsumiseks, mis arutaks kahtlemata ka täiendavat poliitilist integratsiooni. Tõesti, Suurbritannias valitseb arvamus, et poliitiline liit on juba liiga kaugele arenenud.
Kuigi ma tervitan meetmeid, mis võimaldavad 18-l uuel liikmel Euroopa Parlamendis ametisse asuda, ei usu ma, et nad peaksid kuni üleminekusätete jõustumiseni olema vaatlejate staatuses. Selline samm annaks neile õiguse nõuda palga maksmist ja kulutuste kompenseerimist enne seda, kui nad saavad õiguse hääletada, ja minu arvates on see põhimõtteliselt vale.
Ajal, mil peaaegu kõikidelt liikmesriikidelt oodatakse avalike kulutuste vähendamist, peaks see parlament just eeskujuks olema. Me peaksime alati rahva rahaga mõistlikult ümber käima. Kuna käesolevas raportis eiratakse seda tähtsat põhimõtet, siis hääletab meie fraktsioon selle vastu.
Søren Bo Søndergaard
Lugupeetud president! Me ei ole nõus paljude asjadega, mis on ELiga seotud. Kahtlemata ei ole me nõus ka paljude asjadega, mis on Euroopa Parlamendiga seotud. Kuid ma usun, et meil valitseb laiapõhjaline konsensus selles osas, et Euroopa Parlamendile annab legitiimsuse just asjaolu, et see on kodanike poolt demokraatlikult ja otse valitud. Niisiis, täna on meie ees ettepanek, mis sunnib meid tunnistama tõsiasja, et see kõik võib muutuda. Esitatud on ettepanek, mis võib panna meid olukorda, kus järgmise nelja aasta jooksul võivad selles parlamendis ettepanekuid vastu võtta inimesed, kes ei ole demokraatlikult valitud, vaid hoopis määratud. Minu arvates on selline arengusuund väga halb. Ja samuti on see minu arvates kahetsusväärne.
See on muidugi vastuolus aluslepinguga. Meil tuleks seega aluslepingut muuta. Kuid samuti on see vastuolus sellega, mida me tegelikult praktikas rakendame. Kui Rumeenia ja Bulgaaria 2007. aastal Euroopa Liiduga liitusid, siis kas me ütlesime neile, et neil ei ole vaja valimisi korraldada? Kas me ütlesime, et nendest riikides pärit Euroopa Parlamendi liikmed võivad ilma valimisteta kaks ja pool aastat ametis olla? Ei, me teatasime neile, et neil tuleb valimised korraldada, ning samuti oleksime pidanud toimima ka uute parlamendiliikmete puhul. Nii peaks see olema, isegi kui valimised peetaks ainult ühes riigis, näiteks Prantsusmaal.
Morten Messerschmidt
Lugupeetud president! Meie praeguses olukorras on midagi väga kummalist. Me oleme aastaid kuulnud, kuidas Lissaboni leping on vahendiks, et tagada ELis demokraatia, läbipaistvus ning kodanike mõjuvõim õigusaktidele. Ja seejärel, olles aastaid seda juttu kodanikele rääkinud, otsustab Euroopa Parlament ühena esimestest asjadest loobuda otsestest valimistest, konvendi kokkukutsumisest ja kõikidest vahenditest, mida me oleme varem kasutanud veenmaks kodanikke selle lepingu vajalikkuses. Selles on tõepoolest midagi väga kummalist.
Loomulik oleks muidugi, et me võtaksime tõsiselt valijaskonnale antud lubadusi, tõsiasja, et see parlament peaks koosnema inimestest, kes on siia otse valitud, ning tõsiasja, et asutamislepinguid ei muuda mitte valitsused, vaid valitud esindajad. Nende kahe raporti vastuvõtmisega tehakse põrmuks mõlemad need peamised elemendid ja, muide, ka peamised lubadused. Kogu Lissaboni lepingu soovimise mõte, õigemini kõik seda pooldavad väited - kõik, mille eesmärgiks oli kodanikke veenda, miks nad peaksid ELile veel suuremaid volitusi andma - on just see, millele me täna selja pöörame, olles juba oma tahtmise saavutanud. Seepärast pean mina, nagu ka eelnev kõneleja, ütlema, et meie fraktsioon ei saa neid raporteid toetada.
Bruno Gollnisch
(FR) Lugupeetud president! Ma asun kohe asja juurde. Íñigo Méndez de Vigo raporti punkt 2 rõhutab õigustatult tõsiasja, et üks Euroopa Ülemkogu ettepanekutest läheb täielikult vastuollu 1976. aasta akti olemusega. See käsitleb riikide parlamentide poolt Euroopa Parlamendi liikmete määramist, kes peavad 1976. aasta akti alusel olema valitud otsestel ja üldistel valimistel.
Kogu oma austuses raportööri vastu on mul kahju, et ta ei ole punktis 5 sellele suuremat tähtsust omistanud ega seda täpsemal, selgemal ja kompromissitumal viisil käsitlenud. Ei ole üldse mitte võimatu valimistega piirduda. Kui liikmesriigid ei soovi täiendavaid valimisi korraldada, siis peaksid nad lihtsalt arvesse võtma 2009. aastal toimunud valimisi ning kohaldama selle hääletuse tulemusi proportsionaalselt neile määratud Euroopa Parlamendi liikmete kohtade arvule.
Kõik teised lahendused on ebademokraatlikud, eriti minu koduriigis Prantsusmaal, kus toimub riigi parlamendi valimine ebaproportsionaalsel alusel, proportsionaalsuse põhimõtteta. Sellises vormis oleks tegemist tõepoolest valitsusepoolse määramisega, mis on vastuolus asutamislepingutega.
Mario Mauro
(IT) Lugupeetud president, kallid kolleegid! Minu jaoks on ikka täiesti arusaamatu, kuidas võis Euroopa Ülemkogu seda küsimust nii kergekäeliselt käsitleda. Ma loodan, et see kahetsusväärne takistus ei tekita omakorda probleeme ega kahjusta meie institutsioonide ja projekti usaldusväärsust. Ma toon teile konkreetse näite: Itaalial tuleb võimalikel lisavalimistel üks täiendav Euroopa Parlamendi liige valida, kuid kas me peaksime olema rohkem mures selle pärast, et valimistel osaleks tõenäoliselt kuni 5 % valijaskonnast, või selle pärast, et meil tuleks valituks osutuva liikme kinnitamiseks 2009. aasta valimiste tulemuste poole pöörduda, kui igal juhul oleks tegemist otseste ja üldiste valimistega?
Igal juhul ei tohi me olukorda hullemaks muuta: Euroopa jaoks ei ole veel mitte kunagi varem institutsiooniliste takistuste ja integratsiooniprotsessis viivituste vältimine nii tähtis olnud kui praegu. Ka mina sooviksin rõhutada, kui tähtis see on, et kõik 18 uut parlamendiliiget asuks üheaegselt Euroopa Parlamendis ametisse, et vältida parlamendis esindatud rahvuste vahelise hapra tasakaalu häirimist. Ma kordan, see on küsimus, mis tuleb viivitamatult lahendada: ma pean mõeldamatuks, et uusi liikmeid ei tohi järelejäänud ametiajaks (2009-2014) parlamenti valida.
Seepärast peame kõnealuse soovituse ja raporti kiiresti vastu võtma, et Lissaboni lepingu protokolli nr 36 sisseviidav muudatus saaks kehtima hakata ilma konvendi kokkukutsumiseta, vaid otse valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumisega, nagu raportööri ettepanek ette nägi. Me peame tõepoolest kõige kiirema tee valima, kuna praeguses olukorras ei ole siin eriti midagi arutada. Meil tuleb selle asemel uus lehekülg keerata ja pärast seda kahjuks väga negatiivset vahejuhtumit konstruktiivselt uuesti alustada.
Matthias Groote
(DE) Austatud juhataja! Esiteks sooviksin tänada raportööri Íñigo Méndez de Vigot. Ma ei näe konventsiooni kokkukutsumiseks põhjust. Tegu on täpsustamist vajava üksikasjaga. Alates 1979. aastast on Euroopa Parlamenti valitud otsesel ja salajasel hääletusel ning niimoodi tuleks seda ka edaspidi teha. Oleks soovitav, et tegeleksime koos nõukoguga selle probleemiga nii kiiresti kui võimalik valitsustevahelisel konverentsil, sest 18 parlamendiliikmest on 16 liikme staatus lahtine, mis on üsnagi väljakannatamatu. Pall on seega tagasi nõukogu väljakupoolel. Paluksin komisjonil selles küsimuses mitte alla anda, sest üks liikmesriik ei ole leidnud selgeid eeskirju, kuna loodab, et Lissaboni leping rutem jõustub. Mul on hea meel, et meil on see alusleping nüüd kehtestatud, kuid peame nüüd oma kodutöö ära tegema.
Méndez de Vigo raport on hea alus protsessi tugevdamiseks. Nõukogule tuleks aga soovitada, et ta ei annaks järele ahvatlusele nõustuda sellega, et parlamendiliikmed saadetakse liikmesriigi parlamendist siia. See looks pretsedendi ja hea meelega ma sellega ei nõustu. Seepärast toetan igati raportööri tingimusel, et liikmesriikide parlamentidest siia parlamendiliikmeid ei saadeta.
Sandrine Bélier
(FR) Austatud juhataja! Prantsusmaa on ainus liikmesriik, mis Lissaboni lepingu vastuvõtmist ette ei näinud ning mis keeldub toetamast 2009. aasta juunikuu Euroopa Parlamendi valimiste tulemust. Kiites heaks kolmanda variandi - Prantsusmaa erandi - nimetada ametisse kaks uut parlamendiliiget, palutakse meil toetada liidu esmaste õigusaktide rasket rikkumist: Euroopa Parlamendi liikmete valimine otsese üldise valimisõigusega valimistel, millest oleme 31 aastat oma seaduslikkuse saanud.
Kas me täidame nõukogu otsust ühe liikmesriigi survel, mis näitab teatavat liidu ja Euroopa kodanikega mittearvestamist? Meie parlament ei tohi seda Euroopa demokraatia põhimõtte rasket rikkumist heaks kiita. Peame keelduma õõnestamast oma seaduslikkust ja usaldusväärsust kui Euroopa avalikkuse valitud esindajad! Euroopa kodanikud, mitte liikmesriikide valitsused, on need, kes valivad, keda nad end Euroopa Parlamendis esindama soovivad.
Kõnealune Prantsusmaa erand õigustab meie nõudmist, et parlament oleks aluslepingute läbivaatamist käsitleva konvendi puhul kaasatud ja see keelduks mis tahes valitsustevahelisest konverentsist.
Trevor Colman
Austatud juhataja! Lissaboni lepingu ratifitseerimisega viivitamine tähendas, et praegu kavandatud 751 Euroopa Parlamendi liikme asemel nimetati ametisse 736 parlamendiliiget. See suurem arv tuleb saavutada 18 koha jagamisega 12 liikmesriigi vahel ja Saksamaa kolme koha kaotamisega, kuid seda ei tohi juhtuda, kuna Saksamaalt pärit kolme Euroopa Parlamendi liikme volituse ennetähtaegne kärpimine on ebaseaduslik.
Lisakomplikatsioon on see, et aluslepingus sätestatakse, et Euroopa Parlamendi liikmete arv kokku ei ületa 751 liiget. 18 parlamendiliikme lisamine ilma Saksamaa kolme kohta kaotamata nõuab Lissaboni lepingu 36. protokolli läbivaatamist. See tuleks saavutada konventsiooniga, mille raames kogutakse kokku liikmesriikide nõusolevad ettepanekud, mille alusel see muudatusettepanekuga aluslepingusse lisatakse. Selle tegemata jätmine muudaks ebaseaduslikuks mis tahes akti, mille praegune parlamendikoosseis oma 754-liikmelise istungisaali alusel - kolm inimest rohkem kui piirmäär 751 - vastu võtab.
Ettepanek siin täiskogul on, et seda probleemi käsitletaks valitsustevahelise konverentsi abil, kuid see kujutab endast Lissaboni lepingu olulist läbivaatamist ja muutmist, mis nõuab kõigi liikmesriikide ratifitseerimist ja annab võimaluse korraldada üksikuid riigisiseseid referendumeid. Ma nõuan tungivalt, et parlament sellele ettepanekule vastu seisaks.
Rafał Trzaskowski
Austatud juhataja, ma ei ole eelkõnelejaga üldse nõus! Parlament pidi vastama küsimusele, kas peaksime selle küsimuse otsustamiseks konventsiooni kokku kutsuma, ning oleme otsustanud seda mitte teha, kuid oleme teinud seda austusest selle vahendi vastu - uue vahendi vastu, mis tegelikult suurendab kõigi otsuste seaduslikkust, mille vastu võtame. On ilmne, et see tulevikuks pretsedenti ei loo, kuna kõik tõeliselt olulised küsimused seoses Lissaboni lepingu muudatustega, nagu valimiskord, nõuaksid konvendi kokkukutsumist.
Lubage mul tänada Íñigot ja koordinaatoreid otsuse vastuvõtmise eest! See ei olnud lihtne. Meil oli probleem praeguse parlamendikoosseisu 18 lisaliikme nimetamisega, sest teatud liikmesriigid menetlust ei kavandanudki, kuid otsustasime, et esindatus on olulisim küsimus ning see on põhimõte, millest juhinduma peaksime, ja et praegune parlamendikoosseis peaks saama võimalikult kiiresti tasakaalustatud esindatuse. Seepärast otsustasimegi pragmaatilise lahenduse kasuks, kutsudes liikmesriike üles oma valimismenetlused võimalikult kiiresti lõpetama loomulikult tingimusel, et kõik parlamendiliikmed, kes meiega ühinevad, valitakse otse.
Sylvie Guillaume
(FR) Austatud juhataja, head kolleegid! Täiendavate Euroopa Parlamendi liikmete ametissenimetamise küsimus ei ole midagi uut. Meenutagem, et meie Euroopa Parlamendi kolleegid Adrian Severin ja Alain Lamassoure töötasid selle küsimusega juba eelmisel ametiajal. Kuidas siis saab mitte üllatuda, et ühes riigis - juhtumisi minu kodumaal - ei ole mingit ettevalmistust seoses sellest riigist pärit kahe uue Euroopa Parlamendi liikme ametissenimetamisega? Kas Prantsusmaa ei oleks võinud mõistlikult eeldada, et Lissaboni leping kunagi jõustub ja et kerkib uute Euroopa Parlamendi liikmete küsimus? Mis siis seletab sellist ettenägemisvõime puudumist, sellist pealiskaudset suhtumist?
Tõsiasi on see, et pakkudes Prantsusmaale 36. protokolli eelnõu kohaselt võimalust jätkata ja nimetada Euroopa Parlamendi liikmeid liikmesriigi parlamendi raames - võimaldades nõnda Prantsusmaal oma maine väikeste kuludega päästa -, riskime tegelikult põhieeskirja rikkumisega, milles sätestatakse, et Euroopa Parlamendi liikmed tuleb valida otsese üldise valimisõiguse alusel. See on vastuolus 1976. seaduse mõttega, milles käsitletakse Euroopa Parlamendi liikmete valimist otsese üldise valimisõiguse alusel, ning see kahjustaks Euroopa Parlamendi tõelist seaduslikkust ja usaldusväärsust.
Seevastu ei tohi 11 teise liikmesriigi nõuetekohaselt valitud esindajad sellise võhiklikkuse eest maksta. See olukord on nii nende kui ka nende riikide jaoks lihtsalt liiga kaua kestnud ja ongi õige, et need valitud esindajad saavad meiega nii kiiresti kui võimalik ühineda ja tööd alustada. Seepärast usume, et küsimus tuleks lahendada valitsustevahelise konverentsi kaudu, mis saaks nende parlamendiliikmete ametissemääramise ruttu heaks kiita.
Peame aga nõudma, et Prantsusmaa täidaks oma kohustusi samamoodi, nagu tema partnerid on seda teinud. Sellised korraldused on vastuvõetamatud selle istungisaali keskmes, mis toob kokku Euroopa elanike esindajad. Vaatamata kõigele on sellel arutelul eelis, et selles näidatakse kaudselt vajadust sätestada tulevikus ühtne meetod Euroopa Parlamendi liikmete valimiseks otsese üldise valimisõiguse alusel. See reform tuleb omakorda saavutada konventsiooni abil. Kordan: siin istungisaalis peab olema kaal rahvaste, mitte valitsuste häälel.
Zita Gurmai
Austatud juhataja! Tahaksin tänada Íñigot suurepärase töö eest ning ka kõiki osalenud kolleege koostöö eest! Pärast aastatepikkust tööd ja üsna tõsiseid ratifitseerimisprobleeme on Lissaboni leping lõpuks jõus. See annab Euroopa Parlamendi rollile väga vajaliku toe.
Peame võtma seda võimalust tõsiselt ja tuginema oma tegevuses nendele saavutatud institutsioonilistele reformidele! Peame keskenduma edumeelsele otsustamisele kõigi Euroopa kodanike hüvanguks! Me ei tohiks kulutada nii palju aega haldusküsimustele. Olen seda tüüpi inimene, kes on kiire, tõhus, kuid hea otsustaja. Euroopa kodanikud eeldavad õigusega, et teeme oma tööd tõhusalt ja läbipaistvalt.
Austan täielikult Euroopa institutsioonide tasakaalu ja head koostööd, kuigi olen veendunud, et kavandatud kompromiss kajastab elujõulist lahendust. Nii saame oma tööd tõhusamalt teha. Seega tugevdame Euroopa Parlamenti ja osutame Euroopa kodanikele suure teene.
Lisaks tunnen ma isiklikult mõnda juba valitud tulevast kolleegi ning mida varem nad tööd alustada saavad, seda parem. Olen veendunud, et nende eriteadmised annavad meie institutsioonidele lisaväärtust.
Constance Le Grip
(FR) Austatud juhataja! Ka mina tahtsin teiste sõnavõtjate eeskujul tänada Íñigo Méndez de Vigot. Ta tegi silmapaistva töö tingimustes, mis olid vahel väga tulised ja alati põnevad. Arutelud põhiseaduskomisjonis on kestnud kaua. Need on olnud võrdsed väljakutse ning pingelise ja olulise iseloomuga, mida Euroopa Parlamendi liikmed seostavad muidugi - ja õigustatult - olulise küsimusega, millel on neile vahetu mõju - nimelt meie parlamendi koosseisu ja parlamendiliikmete ametissenimetamise meetodiga.
Taas kord on raportöör suutnud kokku panna selle, milleks olid kohati eri arvamused ja panused, ja need - ütleksin ühes äärmiselt tasakaalustatud tekstis - kokku võtta. Tahaksin teda selle eest tänada. Ma usun, et kõnealuses kahes raportis, nii valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumist kui meie parlamendi koosseisuga seotud üleminekumeetmeid käsitlevas raportis esitatud soovitusi iseloomustavad realism, pragmatism ja tõhusus. Usun, et selles ja ka teistes küsimustes on see üldjoontes see, mida meie kaaskodanikud Euroopalt ootavad.
Karin Kadenbach
(DE) Austatud juhataja! Ka mina sooviksin avaldada siirast tänu raportöörile ja kõigile variraportööridele. Meie kui parlament peaksime edastama täna selge signaali, et ootame väga siia parlamenti uusi liikmeid ja et nõukogu on tõepoolest hooletu. Siinkohal tuleks veel kord rõhutada, et meil on väga selge ülesanne leida võimalikult kiiresti lahendus, et vabalt valitud parlamendiliikmed - tegelikult nendest 18 - saaksid niipea kui võimalik tööd alustada.
Meil kui parlamendil ei ole üksnes üldine ülesanne esindada inimesi võimalikult parimal viisil, vaid meie ülesanne on ka töötada komisjonides võimalikult tõhusalt, ning et seda teha, eeldame ka seda, et tuleb toetuda üldiselt vabalt ja nõuetekohaselt valitud kolleegide kogemustele ja teadmistele. Austerlasena ootan ma väga, et näen siin Joe Weidenholzerit, ning loodan, et saame teda siin kui Euroopa Parlamendi liiget tervitada niipea kui võimalik.
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! Äpardunud Lissaboni lepingul on tint vaevalt kuivanud ning juba on esitatud järgmised muudatusettepanekud. Kaos, mis ümbritseb meie uusi parlamendiliikmeid - räägitakse fantoomliikmetest - on tõesti täiuslik. Muidugi on selle põhjustanud muu hulgas meie eri valimissüsteemid, mis toovad kaasa demokraatiaga seotud probleeme. Näiteks Prantsusmaal, kus kandidaadid püsivad riiklikul tasandil ja nimekirjad ei ole kättesaadaval, ei ole just eriti raske lubada parlamendiliikmetel ülespoole liikuda. Peaksime rääkima selgelt valimiste, mitte parlamendipoolse valiku tegemise kasuks.
Teiseks oleks meil täiesti mõistlik - ja see on see, mida kodanikud eeldavad - anda vaatlusperioodil konkreetset teavet parlamendiliikmete tegevuse ja sissetuleku kohta. Kindlasti ei aita selline nn fantoomolukord kodanike usaldusele ELis kaasa. Samuti peame selgitama nii kiiresti kui võimalik, millal uued parlamendiliikmed peaksid saabuma ja milline staatus peaks neil olema. Lisaks ei ole veel ikka selge, kas Lissaboni leping vaadatakse uuesti läbi - mis oleks soovitatav - ja milline on olukord seoses Horvaatia ühinemisega. Kodanikud ootavad nõukogult selle olukorra kiiret lahendust.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Lissaboni lepingu sätete kohaselt on Euroopa Parlamendi koosseis muutunud. Hoolimata asjaolust, et leping jõustus kuus kuud tagasi, ei ole kõnealuste muudatuste rakendamiseks valitsustevahelist konverentsi ikka kokku kutsutud. Liikmesriigid peavad ratifitseerima eriprotokolli Euroopa Parlamendi liikmete täiendava arvu kohta. See on suur töö, kuid see ei muuda asjaolu, et lepingut tuleb täiel määral ja viivitamata rakendada. Jagan selles küsimuses raportööri esitatud seisukohta.
Tuleks meenutada, et see on nende liikmesriikide huvides, mis on Lissaboni lepingu alusel suurendanud riiklike delegatsioonide arvu, et nende uued parlamendiliikmed saaksid oma valijaskonda esindada niipea kui võimalik. See on kooskõlas põhiliste demokraatlike põhimõtetega, millele liit tugineb. On oluline, et kõik lisaliikmed tuleksid parlamenti samaaegselt, et meie institutsioon väldiks süüdistusi mittenõuetekohases toimimises.
Milan Zver
(SL) Ka mina tahaksin ühineda nendega, kes soovivad rõhutada, et Euroopa Parlament peab olema täiel määral esindatud ja töötama täiskoosseisus niipea kui võimalik. Usun, et me ei ole ikka veel täielikult esindatud, arvestades muudatust Lissaboni lepingus, mis on meie põhiseadus. Samuti arvan, et valitsustevaheline konverents oleks õige tee, mida mööda minna, ning kiireim viis, et võimaldada meil oma õiguslikku alust tugevdada ja Euroopa Parlamendil täielik esindatus saavutada. Tahaksin õnnitleda raportööri Íñigo Méndez de Vigot, kes on uurinud õiguslikke aluseid, ja olen tänulik, et tänane resolutsioon tõepoolest neid hästi kajastab. Lisaks ühinen ma nendega teie hulgast, kes ootavad väga uute Euroopa Parlamendi liikmete vastuvõtmist, kuna arvan, et vajame neid. Nendele teie seast, kes oma valimistel, viimastel Euroopa Parlamendi valimistel, ei näinud ette, et lisaliikmeid on vaja ametisse nimetada või täpsemalt valida, ütlen ma, et praegune parlamendikoosseis ei kaota seaduslikkust lihtsalt seepärast, et kaks parlamendiliiget tulevad liikmesriikide parlamentidest.
Seán Kelly
Austatud juhataja! Nagu teised kolleegid, arvan ka mina, et kui inimesed valitakse Euroopa Parlamenti, on neil samasugune õigus ametisse asuda kui 736 parlamendiliikmel, kes viimase 12 kuu jooksul ametisse on asunud. See on lühiajaline probleem, mis vajab lühiajalist lahendust, sest nelja aasta pärast on kõik paigas ja toimib normaalselt.
Arvan ka, et vale on süüdistada liikmesriike selles, et nad ei võtnud eeldatavaid meetmeid 12 kuud tagasi, kuna 12 kuu eest oli väga suur võimalus, et Lissaboni lepingut ei ratifitseerita, ning kindlasti oli see minu kodumaal ja teistes riikides paljude inimeste seisukoht. Kuid nüüd, kui kõik on ratifitseeritud, on oluline, et inimestel, kes on valitud, võimaldataks tööle asuda, et nad saaksid parlamendile oma panuse anda ja et meil kõik sujuks kuni järgmiste valimisteni nelja aasta pärast, kui kõik on nii-öelda tipp-topp.
Diego López Garrido
nõukogu eesistuja. - (ES) Austatud juhataja! Tahaksin lihtsalt lisada, et nõustun nende austatud parlamendiliikmete peetud kõnedega, kes väljendasid seda, kui oluline on leida vastus lahendamata küsimusele seoses Lissaboni lepinguga, nimelt nende 18 Euroopa Parlamendi liikme juhtum, kes alles veel alustavad parlamendis tööd, sest viimased valimised peeti veidi enne Lissaboni lepingu jõustumist.
Seepärast tasub see protokoll (nr 36) läbi vaadata. Olen samuti täiesti nõus nendega, kes tunnevad, et seda oleks tulnud teha esimesel võimalusel ja et 18 Euroopa Parlamendi liikme, kes esindavad 12 liikmesriigi kodanikke, puudumine tuleb võimalikult kiiresti heastada. Seepärast nõustun viimases analüüsis Íñigo Méndez de Vigoga, kes teeb ettepaneku, et konventsiooni ei ole vaja, et võimalikult ruttu kutsutaks kokku valitsustevaheline konverents, et 27 liikmesriigi parlamendid ratifitseeriks otsuse esimesel võimalusel ja et selle tulemusel oleks parlamendis näha need 18 parlamendiliiget, kuna nad oleksid pidanud olema siin parlamendi praeguse ametiaja algusest peale.
Maroš Šefčovič
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja! Ma arvan, et arutelu on näidanud selgelt, et püüame lahendada erakorralist olukorda, et otsime praktilist lahendust ja see on lahendus ülemineku jaoks. Seepärast tervitan väga Íñigo Méndez de Vigo pragmaatilist lähenemisviisi ja tema koostatud raportit ning nagu arutelust järeldada võin, toetatakse ka siin täiskogul raportit tugevalt. Minu meelest on väga selge, et meie ühine eesmärk on saada parlamenti need 18 uut Euroopa Parlamendi liiget niipea kui võimalik.
Tulles tagasi komisjoni seisukoha juurde, arvan, et meilt on küsitud väga otsekoheseid küsimusi selle kohta, kuidas ja millise vahendi kaudu kõnealust muutust hallata tuleks. Komisjon on arutletava muutuse ulatuse ja iseloomu tõttu nõustunud väga selgelt valitsustevahelise konverentsiga.
Mis puudutab viise, kuidas Euroopa Parlamendi lisaliikmeid valitakse, siis olen kindel, et see teema tõstatatakse valitsustevahelise konverentsi raames, kuid lubage mul lisada: kui Euroopa Ülemkogu seda küsimust arutas, oli minu meelest üsna selge, et nõukogu püüdis leida tasakaalu, tasakaalu loomuliku soovi, et Euroopa Parlamendi liikmeid valitaks Euroopa Parlamendi valimistele võimalikult lähedasel viisil, ja vajaduse vahel austada riigisiseseid põhiseaduslikke korraldusi. Sellest tulenevad kolm valikuvõimalust praeguse olukorra tegelike asjaolude hõlmamiseks, mis loomulikult järgmistel valimistel kokku võetakse.
Kokkuvõtteks lubage mul samuti tervitada Euroopa Parlamendi siseseid mõtteid seoses võimalike tulevaste muudatustega Euroopa Parlamendi valimistes, kuid arvan, et peame rõhutama, et need on eri küsimused ja peaksidki jääma eri küsimusteks. Täna arutame me seda, kuidas saada Euroopa Parlamenti 18 lisaliiget. Järgmisel korral arutame võimalikke muudatusi valimistel.
Íñigo Méndez de Vigo
raportöör. - (ES) Austatud juhataja! Kui inimesed, kes on pärit nii erinevatest ja kaugetest kohtadest, nagu need, kust on pärit Mario Mauro, Bruno Gollnisch ja Trevor Colman, jõuavad järeldusele, et Euroopa Parlamendi liikmete valimise korra ja süsteemidega on probleeme, tähendab see, et vajame ühtset valimiskorda.
See oli volitus, mis oli juba Rooma lepingutes olemas. Seepärast oleme meie, koordinaatorid - ja ma tahaksin kasutada võimalust tänada neid kõiki, eriti Ramón Jáuregui Atondot ja Andrew Duffi - kokku leppinud muudatusettepanekus 2, mille üle homme hääletatakse. Loodan, et siin täiskogul toetatakse muudatusettepanekut, eelkõige nii, et saaksime küsimuse Euroopa Parlamendi valimiste valimiskorra kohta varsti lahendada. Mulle tundub, et nõnda eemaldaksime seda tüüpi küsimärgi.
Rafał Trzaskowski rääkis oma kõnes praeguse parlamendi vajalikust esindatusest, millestki, mida on enamik sõnavõtjaid, teiste hulgas ka asepresident Šefčovič, rõhutanud.
Olen sellega nõus! Tõepoolest ütleme raporti lõikes 1 seda, et 18 Euroopa Parlamendi liiget peaksid tulema parlamenti korraga - vastasel juhul kaotaksime esindatuse.
Selleks et tervikuna parlamenti tulla, selleks et järgida seda poliitilise õigluse akti, milleks on Lissaboni leping, peame olema praktilise meelega, sest, head kolleegid, ka ülemineku- ja erakorraline olukord nõuab ülemineku- ja erakorralisi olukordi ning lahendusi.
Seepärast - ja ma olen selles suhtes üsna avameelne - ei meeldi mulle võimalus, et Euroopa Parlamendi liikmed, keda 2009. aastal ei valitud, praeguse parlamendiga ühineksid. See on miski, mida muide mainin selgelt raporti lõikes 2. Sellest hoolimata pean valima selle võimaluse ja võimaluse vahel, et 18 parlamendiliiget tööle ei asu, või tulema välja mõne praktilise lahendusega ja 18 liiget ühinevad parlamendiga, mis tähendab seega, et järgime Lissaboni lepingut, ning ma palun praegusel parlamendikoosseisul, nagu ma juba raportis tegin, valida see lahendus - ülemineku- ja pragmaatiline lahendus, kuid eelkõige, austatud juhataja, õiglane lahendus!
Tahaksin tänada kõiki koostöö ja huvitavate raporti nimel tehtud panuste eest!
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval, 6. mail 2010 kell 11.00.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
John Attard-Montalto  
kirjalikult. - Mul on tunne, et see ei ole õiglane ja et riigid, kellele on Euroopa Parlamendis lisakohad eraldatud, ei ole veel esindatud. Ma ei räägi ainult Malta nimel, kellele on eraldatud kuues koht, kuid ka seoses kõigi teiste riikidega, kes avastasid, et on samas olukorras. On tõsiasi, et selleks, et uued Euroopa Parlamendi liikmed oma õigustatud kohad sisse saaksid võtta, tuleb ületada õiguslikke ja põhiseaduslikke piiranguid. Teisalt näitab aeg, mis on kulunud alates Euroopa Parlamendi valimistest 2009. juunis, et EL on muutunud koormavaks institutsiooniks, millel läheb kuid, kui mitte aastaid, et käivitada osa Lissaboni lepingust, mis vähem kui kuus kuud tagasi lõplikult heaks kiideti. Lisaks puudustele esindatuses seoses asjaomaste riikidega, on veel üks asjaolu, mis minu meelest kohest tähelepanu väärib. Ma viitan inimtegurile. 18 potentsiaalsel parlamendiliikmel on vist küll praegu väga raske aeg elus - eriti psühholoogilisest vaatepunktist. Ma olen kindel, et ei ole olemas ühtegi praegust Euroopa Parlamendi liiget, kes ei mõista nende 18 poliitiku täbarat olukorda.
Krzysztof Lisek  
kirjalikult. - (PL) Minu arvates on Euroopa Parlamendil kohustus teha otsus võimalikult kiiresti, et võimaldada meie tulevastel demokraatlikult valitud parlamendiliikmetel oma kohtadele asuda. See on äärmiselt oluline mitte üksnes nende huvides, vaid põhimõttelisest austusest valijate tehtud otsuste vastu. Me ei tohi sundida neid kauem ootama!
Kõik meie uued kaasparlamendiliikmed tuleks valida demokraatlikel valimistel. Olen teadlik asjaolust, et praegu esineb liikmesriikide lõikes valimiseeskirjade vahel märkimisväärseid erinevusi. Seepärast tahaksin väljendada lootust, et praegune olukord motiveerib meid alustama dialoogi valimismenetluste ühtlustamise üle ELi liikmesriikides.
Indrek Tarand  
kirjalikult. - Tahaksime tänada raportööri suurepärase töö eest! Oleme aga pettunud Prantsusmaa otsuses muuta Euroopa valijate esialgset tahet, nimetades uued Euroopa Parlamendi liikmed rahvusassambleest. Ceterum censeo - Prantsusmaa on otsustanud müüa Venemaale Mistral-klassi sõjalaeva. Me usume, et ta kahetseb siiralt oma otsust.
