Valsts atbalsts nekonkurētspējīgu ogļraktuvju slēgšanas atvieglošanai (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir B. Rapkay ziņojums Ekonomikas un monetārās komitejas vārdā par valsts atbalstu konkurēt nespējīgu ogļraktuvju slēgšanas atvieglošanai - C7-0296/2010 - 2010 /0220(NLE)) (Α7-0324/2010).
Bernhard Rapkay
Priekšsēdētājas kundze, Almunia kungs, dāmas un kungi! Vispirms es vēlētos sveikt jūs, Almunia kungs, un jūsu dienestus. Jūsu iesniegtais ietekmes novērtējums ir ļoti labs. Tas ir pamatots ar faktiem, pārliecinošs un tajā ir izprasta lietas būtība.
Žēl, ka pārējie Komisāru kolēģijas locekļi nav izlasījuši šo ietekmes novērtējumu, jo pretējā gadījumā viņi nebūtu varējuši iesniegt šo priekšlikumu, kuram nav nekādas saistības ar ietekmes novērtējumu. Es brīnos, kā Komisāru kolēģija izvēlējās, piemēram, gadu. Ietekmes novērtējumā par to nekas nav minēts. Tas varētu būt izskaidrojams tikai ar to, ka 2014. gads ir tieši pa vidu starp 2010. un 2018. gadu. Tā tam vajadzētu būt.
Tomēr, iespējams arī, ka viņi nav sapratuši lietas būtību. Neviens arguments šā priekšlikuma atbalstam nevar būt nopietni apsverams, jo tie visi ir nepareizi. Ir izvirzīts arguments, ka 2002. gadā pieņemtā valsts atbalsta sistēma, kuras darbība drīz beigsies, bija vienošanās par ogļu ieguves pakāpenisku pārtraukšanu. Protams, ka tas ir pilnīgi nepareizs arguments. Tā bija secīga vienošanās. Es to zinu, jo 2002. gadā biju šeit, es biju Parlamenta referents. Toreiz beidzās Eiropas Ogļu un tērauda kopienas (EOTK) dibināšanas līguma 50 gadu termiņš un bija vajadzīga secīga vienošanās, kas skar ne vien atbalstu, bet arī citus jautājumus.
Ja tā būtu bijusi vienošanās par pakāpenisku pārtraukšanu, kas būtu noticis, piemēram, ar EOTK līdzekļiem? Tā nebija vienošanās par pakāpenisku pārtraukšanu, tā bija vienošanās, kas turpina šo līgumu. Tolaik mēs pamatoti vienojāmies, ka šis secīgais pasākums darbosies astoņu gadu laikposmā, kuram beidzoties mēs izskatīsim šo jautājumu atkārtoti. Tādējādi šis arguments ir nepareizs.
Otrs izvirzītais arguments ir jautājums par ilgtspēju. Mēs visi to atbalstām, un mēs zinām, ka ogles neapšaubāmi rada milzīgus CO2 emisiju apjomus. Tomēr Komisijas pieņemtais lēmums nevar ignorēt zinātnes likumus. Kas notiks tālāk? Vietējās ogles tiks aizstātas ar ievestām oglēm? Tieši tas arī notiks. Ievestās ogles rada tieši tādu pašu CO2 daudzumu, kā vietējās ogles. Problēma ir tikai tā, ka tad, ja mums vairs nav atskaites punktu, mēs nespēsim tos izmantot, lai izstrādātu jaunas, modernas tehnoloģijas ogļu ieguvē un elektroenerģijas ražošanā. Eiropa šajā jomā ieņem vadošo pozīciju un tai ir eksportēšanas priekšrocības. Es nedomāju, ka mums būtu no tā vienkārši jāatsakās.
Trešajā argumentā apgalvots, ka atbalsts ir kaitējošs un labāk būtu naudu tērēt citām vajadzībām. Nav iespējams ko iebilst pret šo argumentu vai pret tirgus radikāļu attieksmi. Jūs nevarat faktus pretstatīt ideoloģijai. Tomēr apgalvojums, piemēram, ka tas būtu pārāk dārgi, jāaplūko, ņemot vērā, kas patiesībā notiktu, ja pēkšņi būtu jāpārtrauc ogļu ieguve un 2014. gadā tas negaidīti notiktu. Tas palielinātu bezdarba izskaušanas pasākumu izmaksas un galvenokārt ar raktuvju slēgšanu saistītās ilgtermiņa izmaksas. Šis ir ļoti sarežģīts jautājums. Ar raktuvju slēgšanu saistītās ilgtermiņa izmaksas radīsies vēl ilgus gadus un pat gadu desmitus pēc ogļrūpniecības pārtraukšanas. Izmaksas nāksies segt no valsts līdzekļiem. Tomēr dažās dalībvalstīs ir izveidota sistēma, kas nodrošina, ka valsts nav atbildīga par šīm izmaksām. Tādā veidā minētais arguments neiztur kritiku. Tāpēc es iesaku to pārdomāt pēc iespējas īsākā laikā un pievērst uzmanību tam, kas minēts ietekmes novērtējumā. Pretējā gadījumā tas radīs reģionālus un sociāli politiskus traucējumus. Tādēļ priekšlikums par 2018. gadu ir ļoti racionāls.
Joaquín Almunia
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, es pateicos Rapkay kungam par Parlamenta Ekonomikas un monetārās komitejas vārdā sniegto ziņojumu.
Komisija ar lielu interesi ir rūpīgi izanalizējusi gan ziņojumu, gan šīm debatēm ierosinātos grozījumus, un mēs ņēmām vērā, ka ziņojumā ir īpaši atbalstīta konkurēt nespējīgo raktuvju slēgšanas termiņa pagarināšana līdz 2018. gadam.
Komisija arī apzinās, ka debatēs, kas nesen notika Pastāvīgo pārstāvju komitejā (Coreper), vairākums atbalstīja 2018. gada termiņu, kā tas ierosināts Rapkay kunga ziņojumā.
Gatavojot regulas priekšlikumu un analizējot šo situāciju, Komisija nešaubīgi pilnībā apzinājās atsevišķu ES reģionu ogļraktuvju slēgšanas sociālo un reģionālo ietekmi. Tomēr, izstrādājot regulu, mēs arī ņēmām vērā, ka dažas raktuves nav konkurētspējīgas un ir pastāvējušas, tikai pateicoties pastāvīgai valsts naudas iepludināšanai un valsts subsīdijām. Tāpēc regulas priekšlikumā mēs ļāvām dalībvalstīm piešķirt papildu darbības atbalstu, bet šajā gadījumā konkrētam mērķim - sekmēt konkurēt nespējīgu raktuvju pakāpenisku slēgšanu.
Es vēlētos apspriest trīs jautājumus, kas izskatīti šajā ziņojumā.
Pirmkārt, priekšlikums piešķirt darbības atbalstu vai veikt ieguldījumu, lai padarītu raktuves konkurētspējīgas. Līdzīgs noteikums bija ietverts iepriekšējā regulā par nozares atbalstu. Tomēr ar iepriekšējo regulu lielākoties nav panākti vēlamie rezultāti un drīzāk ir zināmā mērā radīts bezrūpīgas rīcības risks, nevis centieni panākt ogļraktuvju rentabilitāti.
Raktuvēm tika veltīgi piešķirtas subsīdijas cerībā panākt rentabilitāti. Tagad mums jātiek galā ar sekām - mums jāpaplašina šī ogļu ražošanai paredzētā īpašā sistēma, jo attiecīgās raktuves nav kļuvušas rentablas un nav arī slēgtas.
Jebkurā gadījumā tām raktuvēm, kurām ir pamatotas izredzes kļūt rentablām, nav vajadzīgs valsts atbalsts, un tās var iegūt vajadzīgo kapitālu no finanšu vai kapitāla tirgiem.
Otrkārt, es gribētu paskaidrot, kāpēc mēs savā priekšlikumā uzskatām, ka ir svarīgi izveidot plānu ietekmes uz vidi mazināšanai. Tas ir minēts mūsu priekšlikuma 3. panta 1. punktā.
Valsts atbalsts kropļo konkurenci. Tādēļ līgumā ietverti noteikumi, lai vairākos gadījumos atzītu to par neatbilstīgu. Darbības atbalstu var atļaut tikai tad, ja tam ir iespējama pozitīva ietekme. Mēs regulā ierosinām plānu ogļu izmantošanas ietekmes uz vidi mazināšanai, lai kompensētu atbalsta negatīvo ietekmi.
Visbeidzot - trešais jautājums ir par to, ka, ja darbības atbalsta mērķis ir veicināt pāreju uz konkurēt nespējīgu raktuvju slēgšanu, ir skaidrs, ka šādas slēgšanas darbības jāveic pakāpeniski un to nevar darīt tikai tad, kad beidzas pēdējais termiņš. Minētā pakāpeniskā slēgšana skaidri jānosaka slēgšanas plānā, un šajā plānā jāietver arī atbalsta samazināšana pārejas posmā.
Tāpēc mūsu priekšlikumā ieviesta atbalsta lineāra samazināšana par procentuālo daļu, kas liecina par nepārprotamu nolūku atcelt šo atbalstu pārejas posma beigās.
Ņemot vērā visu iepriekš minēto, es gribētu vēlreiz pateikties Rapkay kungam un visiem, kas sniedza savu ieguldījumu ziņojumā, kuru šodien apspriežam. Mēs apdomāsim Parlamenta nostāju attiecībā uz šo ziņojumu un turpināsim debates Padomē, protams, apspriežoties ar Beļģijas prezidentūru. Ņemot vērā Parlamenta nostāju un atkarībā no tā, kāda būs Padomes nostāja, Komisija sniegs savu atzinumu dažu nedēļu laikā.
Herbert Reul
Priekšsēdētājas kundze, J. Almunia kungs, dāmas un kungi! Neviens neapstrīd to, ka oglēm ir liela nozīme mūsu energoapgādē. Kalnrūpniecības nozarei nenoliedzami jābūt konkurētspējīgai, un subsidēšana nav pareizā pieeja.
Šobrīd svarīgs ir jautājums, kurš ir pareizais termiņš: 2014. vai 2018. gads. Rapkay kungs izvirzīja vairākus prātīgus argumentus, kurus es neatkārtošu. Man ir tikai viens lūgums Komisijai. Visās iesaistītajās Parlamenta komitejās konkurētspējas noteikšana par kritēriju guva vairākuma atbalstu. Attiecībā uz termiņu mums vienkārši jānodrošina vajadzīgais elastīgums, lai ļautu dalībvalstīm izdarīt ne pārāk lielu spiedienu uz iedzīvotājiem, nodarbinātību un ekonomiskajām struktūrām. Vienīgais izvirzītais arguments, kas, cita starpā, ir pretrunā Komisijas izstrādātajam ietekmes novērtējumam, kurš sākotnēji šķita atbalstām ierosinājumu par termiņu 2018. gadā, bija par vides politikas apsvērumu iespējamo nozīmi šajā jautājumā. Es vēlreiz gribētu uzsvērt, ka attiecībā uz klimatu nav nozīmes, vai mēs kurināšanai izmantojam ievestās vai vietējās ogles. Es lūdzu Komisiju apsvērt, vai tad, ja Parlaments un Padome var izvirzīt jaunus argumentus šajā jomā, četru gadu termiņš varētu likt Komisijai būt mazliet elastīgākai. Tā es sapratu tikko dzirdēto, ka Komisija apsver šo jautājumu, un es esmu pateicīgs par to.
Jan Březina
Priekšsēdētājas kundze, Reģionālās attīstības komitejas vārdā mēs atzinīgi vērtējam Komisijas priekšlikumu, kaut arī mēs esam ierosinājuši dažus grozījumus. Mēs arī ieteicām pagarināt termiņu konkurēt nespējīgu raktuvju slēgšanai. Pretējā gadījumā rastos apdraudējums, ka visi reģioni, kurus ietekmē raktuvju slēgšana, ieslīgs nabadzībā un tiem radīsies nopietnas sociālās problēmas.
Cita starpā mēs arī ierosinājām pielāgot kohēzijas resursu izmantošanu šādi skarto reģionu labā. Komiteja arī uzskata, ka konkurēt nespējīgu raktuvju slēgšana nav vienīgais pieņemamais veids, kā izmantot valsts atbalstu šādām raktuvēm, jo tas būtu jāizmanto arī, lai veicinātu attīstību ar mērķi panākt konkurētspēju.
Ja raktuves līdz zināmam datumam kļūst konkurēt spējīgas, tā neapšaubāmi ir vēlama situācija, kas ir gan attiecīgā reģiona interesēs, gan visas Savienības interesēs. Ogļu elektrostaciju nozīmi nosaka arī tas, ka tās ir gandrīz vienīgās ražotnes, kas spēj elastīgi un nekavējoties reaģēt, palielinot ražošanu, ja pēkšņi, neatkarīgi no citiem faktoriem, pieaug pieprasījums pēc elektroenerģijas. Ja lielāka Savienības energoapgādes drošība ir kas vairāk nekā tikai sauklis, mēs netiksim galā bez stabilām un konkurētspējīgām ogļraktuvēm un ogļrūpniecības.
Werner Langen
Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlētos mudināt Almunia kungu palikt pie sava sākotnējā priekšlikuma par 2018. gadu. Tas bija pamatots priekšlikums, kurā ņemti vērā ekonomikas, reģionālās, sociālās un enerģētikas politikas apsvērumi.
Es nesaprotu, kāpēc Komisāru kolēģija ir izvirzījusi vides apsvērumus, kas ir pilnīgi nevietā. Kā jau iepriekšējie runātāji minēja, nav nozīmes, vai mēs kurināšanai izmantojam ievestās ogles vai mūsu pašu iegūtās un subsidētās ogles. Abos gadījumos ietekme uz klimatu lielā mērā ir vienāda. Patiesībā ievesto ogļu gadījumā, iespējams, būtu krietni sliktāk, jo ogles nāksies transportēt no Kanādas, Austrālijas vai citiem pasaules reģioniem. Tādēļ šis pamatojums ir nepareizs. Es vēlētos pateikties Rapkay kungam par šā priekšlikuma izstrādāšanu cieša sadarbībā ar Eiropas Tautas partijas (Kristīgie demokrāti) grupu. Es uzskatu, ka tas attiecas uz Padomes regulu. Lisabonas līgumā ir nepilnības, kas nozīmē, ka noteikumi, kuru pamatā ir konkurences tiesības, nav daļa no Parlamenta koplēmuma procedūras. Patiesi, procesa, kurā nav paredzēts pienācīgs novērtējums, pamatā joprojām ir 1965. gada Regula Nr. 17. Tādēļ tagad mums vajadzīgs pārliecinošs balsu vairākums, vismaz attiecībā uz mūsu paziņojumu, lai ogles, kas ir viens no svarīgākajiem Eiropā joprojām pieejamajiem enerģijas avotiem, arī turpmāk būtu konkurētspējīgas.
Mūsu grupa pilnībā atbalstīs Rapkay kunga ziņojumu. Mēs vēlamies mudināt Almunia kungu pasteidzināt Komisiju izstrādāt jaunu priekšlikumu par 2018. gadu, un mēs vēlamies grozīt divus punktus pieņemtajā ziņojumā. Viens no tiem attiecas uz jautājumu par atbalsta pakāpeniskas samazināšanas veidu. Mēs uzskatām, ka šajā astoņu gadu laikposmā tam jāpaliek dalībvalstu ziņā.
Otrs punkts attiecas uz faktu, ka regula kopumā tiks pakāpeniski atcelta 2030. gadā. Tas ir arī posms, kas sasniegts Padomes diskusijās par šo regulu. Tikai tad, kad Parlaments pieņems skaidru lēmumu par labu 2018. gadam, mēs varēsim atbilstīgi izvērtēt sociālos, politiskos, enerģētikas politikas, ekonomiskos un reģionālos aspektus.
Olle Ludvigsson
Priekšsēdētājas kundze, šis nav viegls jautājums. Tāpēc ir svarīgi, lai Parlamenta nostāja būtu līdzsvarota. Jāņem vērā divi galvenie aspekti. Pirmkārt, nav pamata ilgtermiņā turpināt mākslīgi uzturēt pie dzīvības šīs konkurēt nespējīgās raktuves. Nedz vides, nedz konkurētspējas dēļ nav ilgtspējīgi izmantot valsts subsīdiju programmas, lai nodrošinātu šādu nerentablu ogļraktuvju darbības turpināšanu. Tādēļ ir loģiski pakāpeniski pārtraukt to subsidēšanu.
Savukārt subsīdiju atcelšana ievērojami ietekmēs ne vien desmitiem tūkstošus ogļraču, kas būs spiesti meklēt jaunu darbu, bet arī viņu ģimenes un visus pārējos, kuri ir atkarīgi no ogļrūpniecības. Cilvēkiem, kas dzīvo skartajos reģionos, būs ļoti sarežģīti pielāgoties šai situācijai. Šo divu aspektu izvērtēšana nav viegls uzdevums. Tomēr es uzskatu, ka Komisija savā priekšlikumā ir panākusi samērīgu līdzsvaru. Subsidēšana tiks pārtraukta, bet šis process būs rūpīgi jāuzrauga, ņemot vērā gan nodarbinātības, gan vides aspektus.
Subsidēšanas pārtraukšana būs smags trieciens attiecīgajiem reģioniem, bet tajā pašā laikā priekšlikumā paredzēta iespēja veikt visaptverošus pasākumus sociālajā un vides jomā, lai padarītu šo reģionālās pielāgošanās procesu pēc iespējas efektīvāku. Ir ļoti svarīgi, lai valsts un reģionālās varas iestādes pilnībā izmantotu visas minētās iespējas. Apjomīgi ieguldījumi aktīvās darba tirgus iniciatīvās un visaptveroši vides sanācijas pasākumi ir būtiski, lai gala rezultāts būtu šiem reģioniem pieņemams.
Līdz šim debatēs uzmanība ir pievērsta trim jautājumiem. Pirmkārt, tika izvirzīts arguments, ka ogļraktuvēm, kas slēgšanas posmā kļūst konkurētspējīgas, jādod iespēja turpināt darbību. Manuprāt, nebūtu pareizi iekļaut šo izvēli, jo piešķiramais atbalsts jāizmanto atbilstīgi un pamatojoties uz raktuvju galīgu slēgšanu. Otrkārt, slēgšanas atbalsta piešķiršanas beigu datums ir apspriests. Šajā saistībā ir svarīgi norādīt, ka pašreizējā regula ir spēkā kopš 2002. gada, un visi zināja, ka šogad beigsies termiņš izņēmumiem konkurences noteikumos. Tādēļ tajā nav nekā pārsteidzoša. Es neesmu principiāls attiecībā uz konkrētu gadu. Treškārt, Parlamenta nostājā viedokļi atšķiras attiecībā uz vides un ilgtspējas aspektiem. Es uzskatu, ka šiem aspektiem jābūt pēc iespējas precīzākiem un tiem noteikti jāieņem redzamāka vieta, nekā tas ir Ekonomikas un monetārās komitejas sagatavotajā dokumentā. Šajā ziņā ir svarīgi sniegt pareizu vēstījumu.
Sophia in 't Veld
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, man jāteic, ka esmu ļoti aizkustināta par jaunajām romantiskajām attiecībām starp EPP un S&D grupu, bet man šķiet, ka Rapkay kunga un Langen kunga ciešajos un sirsnīgajos apskāvienos Eiropa tiek cieši turēta pie pagātnes.
Mēs runājam par īpašā valsts atbalsta režīma pagarināšanu jau septīto reizi. Rapkay kungs pats norādīja, ka 2002. gadā viņš bija referents. Vai kāds var garantēt, ka 2018. gadā mēs nediskutēsim par to pašu? Tie paši argumenti, kas bija spēkā 2002. gadā, ir spēkā šodien un būs arī 2018. gadā. Tādēļ mana grupa bez iebildumiem atbalsta Komisijas nostāju. Mēs esam lūguši atsevišķu balsošanu par 25. un 27. grozījumu, un mēs aicinām visus kolēģus no abām lielajām grupām balsot pret šiem grozījumiem un atbalstīt Komisijas nostāju par atbalsta pakāpenisku pārtraukšanu līdz 2014. gadam.
Es zinu, ka balsošana notika dažādās komitejās, bet es zinu arī to, ka daudzi kolēģi no abām lielajām grupām ir ļoti neapmierināti ar pašreizējo nostāju. Es domāju, ka viņiem jāsaprot tas, ka viņiem ir visas tiesības balsot saskaņā ar savu sirdsapziņu, jo ne jau Eiropas Parlaments to izlemj. Tādēļ viņiem jābalso, lai paustu savu viedokli.
Mēs nediskutējam; mums nav jāpanāk kompromiss. Mēs varam sniegt nepārprotamu politisku vēstījumu par labu Komisijai, un tādēļ es uzskatu, ka Eiropas Parlamentam jābūt kā pretsvaram pret dalībvalstu spēcīgo politisko spiedienu uz Komisiju un jāparāda, ka Parlaments raugās nākotnes, nevis pagātnes virzienā.
Philippe Lamberts
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupai nav iebildumu pret valsts līdzekļu ieguldīšanu, ja šie līdzekļi darbojas kā katalizators pārveidošanas procesā, lai mūsu sabiedrība, mūsu rūpniecība un mūsu ekonomika kļūtu godīgāka un galvenokārt ilgtspējīgāka. Mums jāpatur prātā, ka atbalsta sniegšana konkurēt nespējīgām ogļraktuvēm ir pretrunā šiem mērķiem. Tādējādi tiek atbalstīta nozare, kas nav ilgtspējīga ne ekonomikas - pretējā gadījumā nebūtu vajadzīgas subsīdijas -, ne vides jomā.
Kā in 't Veld kundze tikko uzsvēra, ogļrūpniecības nozare vairāku gadu desmitu garumā ir aicinājusi pagarināt šo pārejas posmu, un tā bezgalīgi. Tāpat, mani dārgie Vācijas kolēģi, daudzas Eiropas valstis vairākus gadu desmitus ir centušās pielikt punktu šai ilgt nespējīgajai nozarei. Tas attiecas gan uz manu valsti Franciju, gan uz daudzām citām valstīm. Tādēļ mēs atbalstām Komisijas priekšlikumu un arī priekšlikumu par subsīdiju izmantošanu tā, lai attiecīgie strādnieki tiktu pienācīgi un cilvēka cienīgā veidā pārkvalificēti.
Tomēr, Almunia kungs, ietekmējoties no visa šodien dzirdētā, Komisija gatavojas apkaunojoši piekāpties, pakļaujoties spiedienam, ko īsteno arī jūsu kolēģis Oettinger kungs, kurš šajā jautājumā rīkojas nevis kā Kolēģijas loceklis, kas aizstāv vispārējās intereses, bet gan kā oficiāls vienas konkrētas valsts, proti, Vācijas, īpašo nozares interešu pārstāvis. Turklāt viņš to pat necenšas slēpt!
Nobeigumā es gribētu jums teikt, ka tik ilgi, kamēr Eiropas Savienība un dalībvalstis pieliks visus pūliņus, lai atbalstītu pagātnei nolemtas nozares, piešķirot valsts finansējumu, kas - un es ceru, ka Īrijas krīze mums to neļaus aizmirst - ir ļoti sarucis, tik ilgi, kamēr mēs ar šo valsts naudu atbalstīsim 19. gadsimta nozares, mēs liegsim Eiropai ieņemt vadošās pozīcijas 21. gadsimta nozaru jomā. Turklāt pasaule mainās, un mainās strauji.
Konrad Szymański
Priekšsēdētājas kundze, Eiropas Komisijas iesniegtais priekšlikums acīmredzami tapis klimata politikas spiediena ietekmē un neņemot vērā sociālās sekas, it īpaši enerģētikas jomā, tādās valstīs kā Vācija, Spānija un Polija. Mums jāatceras, ka pasaules ogļu tirgus mainās mūsu acu priekšā. Pieaug gan pieprasījums pēc oglēm, gan ogļu cena. Tādēļ tās raktuves, kas šodien ir nerentablas, iespējams, nākotnē kļūs rentablas.
Atteikšanās no oglēm rada ļoti nopietnas problēmas saistībā ar energoapgādes drošību tādās valstīs kā Polija, kur elektrība 95 % apmērā tiek saražota no oglēm. Šādā situācijā atteikšanās no oglēm var atstāt tikai vienu izvēli - vēl lielāku atkarību no gāzes, kas tiek importēta tikai no viena piegādātāja. Tāpēc, pirms lemt par politiska spiediena izdarīšanu, lai šādos gadījumos atteiktos no oglēm, mums jānodrošina gāzes piegādes dažādošana un arī drošība, jo šobrīd tā ir vienīgā reālā alternatīva enerģētikas sektoram valstīs, kurās šajā nolūkā izmanto ogles.
Šo iemeslu dēļ mēs atbalstīsim kompromisu, ko piedāvā Ekonomikas un monetārā komiteja un Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja un kurā mēs esam ierosinājuši, ka ar regulu jārada iespēja valsts budžetā, kas galu galā nav ES budžets, paredzēt raktuvju finansēšanu dalībvalstīs, kurās tas ir vajadzīgs, un arī kompromisu, kurā ierosināts, ka regula varētu būt spēkā līdz 2030. gadam. Manuprāt, Eiropas Komisijas sākotnējie priekšlikumi bija ievērojami tuvāki tieši šai nostājai. Tikai noslēguma posmā Eiropas Komisija nolēma ierosināt nereālo termiņu - 2014. gadu.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētājas kundze, ogļrūpniecības atbalstīšanas turpināšana ir ne vien pamatota, bet arī ļoti būtiska. Mums jāturpina to atbalstīt ne tikai līdz 2014. gadam, bet arī pēc tam. Mūsu pienākums ir aizsargāt Eiropas Savienības pilsoņus no globalizācijas negatīvās ietekmes. Tas ietver arī iespēju nodrošināt strādniekiem, kas strādā nozarēs, kuras pasaules tirgū nav pilnībā konkurētspējīgas, ilgtermiņa pārkvalificēšanos, lai viņi varētu stāties citā darbā.
Nav jābūt ekspertam, lai saprastu, ka kalnrūpniecībā vajadzīgi specializēti darbinieki. Daudzi ogļrači strādā raktuvēs visu mūžu. Tādēļ, manuprāt, mums vajadzīgs pietiekami ilgs laiks, lai varētu viņiem visiem piedāvāt citu darbu. Gados vecāku ogļraču pārkvalificēšanai vairs nav īsti jēgas. Mums jādod iespēja kalnrūpniecības reģioniem pakāpeniski kļūt mazāk atkarīgiem no ogļrūpniecības nozares, būtiski nemazinot šo reģionu labklājību. Šiem reģioniem joprojām ir ievērojams ekonomiskais potenciāls, ja tiem tiek dota iespēja pārstrukturēt ekonomiku. Ogļrūpniecības subsīdiju krasā samazināšana pēdējo gadu laikā ir bijis smags pārbaudījums daudziem kalnrūpniecības reģioniem. Daudzi apgabali nespēja pietiekami ātri reaģēt uz ekonomisko apstākļu pārmaiņām, jo tie ir cieši saistīti ar kalnrūpniecības nozari. Rezultātā palielinājās nabadzība. Tam tā nav jābūt. Mēs varam pasargāt daudzus Eiropas reģionus no ievērojama ekonomiskā un sociālā kaitējuma, un tāpēc mums jābalso par šo regulu.
Gunnar Hökmark
(SV) Priekšsēdētājas kundze, runājot par valsts atbalstu ogļrūpniecībai, es uzskatu, ka mums jādara viss iespējamais, lai padarītu Eiropas ekonomiku pēc iespējas konkurētspējīgāku daudzās dažādās jomās. Mums jāizvirza mērķis attiecībā uz autobūves nozari, mašīnbūves rūpniecību un medicīnas nozari. Lai gūtu sekmes, mums jāpārveido mūsu ekonomika atbilstoši mūsdienu konkurences un globālās ekonomikas prasībām.
Ņemot to vērā, es nopietni apšaubu pašreizējo nodomu pagarināt valsts subsīdiju piešķiršanu konkurēt nespējīgām ogļraktuvēm. Valsts līmenī tas nozīmēs, ka mēs piesaistīsim naudu nerentabliem uzņēmumiem, kas nespēj nodrošināt darba vietas, par kurām mēs runājam, un kas nepalīdzēs uzlabot vidi. Tas nozīmēs arī, ka transformācija, kas vajadzīga, lai mēs kļūtu patiesi konkurētspējīgi, būs lēnāka. Tātad mēs nespēsim panākt attīstību citās jomās, un pēc dažiem gadiem cilvēki joprojām strādās nozarēs, kas nespēj sniegt ilgtermiņa nodrošinājumu un iztiku, un reģioni, par kuriem mēs šobrīd runājam, joprojām būs atkarīgi no ogļu ieguves tajās pašās nerentablajās ogļraktuvēs.
Ņemot to vērā, es uzskatu, ka mums jāatbalsta Komisijas priekšlikums, un mēs balsosim par to.
Wolf Klinz
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Almunia kungs! Labāk šausmīgas beigas nekā nebeidzamas šausmas. Tas man nāk prātā, domājot par tematu, ko šodien apspriežam. Es atbalstu Komisijas priekšlikumu līdz 2014. gadam pakāpeniski samazināt valsts atbalstu ogļraktuvēm, kuras līdz šim laikam nav konkurētspējīgas. Katras darba vietas izmaksas ogļrūpniecības nozarē krietni pārsniedz vidusmēra līmeni. Šī nauda netiek tērēta, lai veidotu ilgtspējīgu un konkurētspējīgu nodarbinātību nākotnē. Tāpēc es uzskatu, ka lēmums līdz 2014. gadam pakāpeniski pārtraukt valsts subsīdiju piešķiršanu konkurēt nespējīgām raktuvēm ir pareizs. Mums jāiegulda šī nauda pētniecībā un attīstībā, kā arī izglītībā un apmācībā. Tikai šādi mēs varēsim uzturēt tehnoloģisko izrāvienu un saglabāt konkurētspēju pasaules ekonomikā.
George Sabin Cutaş
(RO) Priekšsēdētājas kundze, es domāju, ka priekšlikums slēgt raktuves un ierosinājums samazināt subsīdijas ir pāragrs, un tas radītu nevēlamas sekas sociāli ekonomiskajā un reģionālajā līmenī.
Mēs nedrīkstam aizmirst, ka Eiropas kalnrūpniecības nozare nodrošina apmēram 100 000 darba vietu - 42 000 ogļrūpniecībā un 55 000 ar to saistītās nozarēs -un ka atsevišķi Eiropas reģioni ir ekonomiski pilnībā atkarīgi no šīs nozares. Lielākā daļa šo reģionu iedzīvotāju strādā raktuvēs vai citās ar šo nozari saistītās darbvietās.
Minētajiem pasākumiem varētu būt tik negatīva ietekme, ka kopienas būtu nolemtas pilnīgai nabadzībai. Tāpēc pēc iespējas ātrāk jāizstrādā stratēģija to darbinieku pārkvalificēšanai, kurus skāruši raktuvju slēgšanas plāni.
Vienlaikus vajadzīgs īpašs atbalsts no Eiropas Savienības struktūrfondiem, lai nodrošinātu savstarpēju palīdzību reģioniem, kas cietīs šo pasākumu rezultātā. Turklāt ogļrači un viņu ģimenes var zaudēt paļāvību uz politiskajiem procesiem, ja lēmumi, kas skar viņus tieši, tiek pieņemti neatbilstīgā laikā.
Mums jāpievērš tikpat liela uzmanība mazapdzīvotiem reģioniem, kas cietīs visvairāk sociāli ekonomiskajā ziņā. Es nedomāju, ka 2014. gads ir reāli īstenojams termiņš raktuvju slēgšanai. Tomēr Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas īpaši ierosinātais 2020. gada termiņš neguva pietiekami daudz pozitīvu atsauksmju. Tāpēc es uzskatu, ka mēs varam kopīgi vienoties par 2018. gadu.
Es gribētu pieminēt arī to, ka ogļrūpniecība veido neatņemamu Eiropas politikas daļu un ir pašas Eiropas Savienības enerģijas avots, kas tādējādi garantē energoapgādes drošību. Ir vajadzīgs pārejas posms, lai ļautu šīm raktuvēm un raktuvēm, kas varētu kļūt konkurētspējīgas, pakāpeniski kļūt konkurētspējīgākām, tādējādi nodrošinot piekļuvi Eiropas oglēm un izvairoties no nelabvēlīgas sociāli ekonomiskās ietekmes.
Ivo Strejček
(CS) Priekšsēdētājas kundze, manuprāt, nav šaubu, ka atsevišķu ekonomikas segmentu subsidēšana kropļo un iznīcina konkurenci ekonomikā un ka valsts atbalsts tādā veidā kaitē veselīgai tirgus funkcionēšanai ne vien īstermiņā, bet arī ilgtermiņā.
Mēs šeit runājam par reģioniem, kurus skars vai kurus var skart augsts bezdarba līmenis, savukārt mums jāpatur prātā, ka ir reģioni, kas šajā ekonomikas nozarē jau ir veikuši pārstrukturizāciju un kuros ir bijis augts bezdarba līmenis, ar ko tie tikuši galā. Tādēļ ECR politiskā grupa šodien balsos par visiem priekšlikumiem, kas nodrošinās atsevišķām dalībvalstīm pietiekami daudz laika, lai īstenotu strādnieku plašu pārkvalificēšanu, veiktu pasākumus, kas novērstu un likvidētu slogu, ko ogļu ieguve rada videi, un spētu laikus amortizēt sociālos satricinājumus.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs! Ļoti žēl, ka tad, kad runa ir par 180 000 eiropiešu ģimeņu nākotni un Eiropas Savienības vietējo enerģijas avotu par excellence, Parlamentam ir tikai konsultēšanas tiesības.
Subsīdijas nav universāls ceļš uz konkurētspēju, tomēr Eiropas ogļrūpniecības konkurētspējas veicināšana, izmantojot subsīdijas, no stratēģiskā viedokļa ir vajadzīga, pirmkārt, tāpēc, ka 60 % Eiropas enerģijas tiek importēti un pārējos 40 % lielākoties veido kodolenerģija, ko neatbalsta vairums Parlamenta deputātu, un, otrkārt, cenu pieauguma dēļ - Eiropas ogļu cena arvien vairāk pietuvojas starptautiskajai ogļu cenai.
Turklāt es vēlētos jums uzdot jautājumu: kas ir konkurētspējīgas ogles? Pavaicājiet paši sev, vai to ogļu cenā, ko importē Eiropas Savienība, ir ietvertas sociālās un drošības izmaksas, kādas tiek iekļautas Eiropas ogļu cenā. Vai šādu modeli daudzi no jums vēlas redzēt Eiropā? Vai jūs atbalstāt tādu produktu importēšanu no valstīm ārpus mūsu kontinenta, kas neatbilst Savienības priekšrocības principiem un neietver sociālās tiesības? Vai jūs noraidāt šādu ideju attiecībā uz Eiropas oglēm?
Jo ilgāks būs šis periods, jo labāk; tādējādi mēs varam ieviest videi nekaitīgas sadedzināšanas un uzglabāšanas tehnoloģijas, kādas Eiropas Savienībā jau pastāv. Bez Eiropas oglēm, Eiropas ogļraktuvju slēgšanas gadījumā, nebūs stimula turpmāk samazināt emisijas, ko rada termoelektrostacijas, kas turpinās kurināšanai izmantot ievestās ogles un ražot CO2. Kam jūs dotu priekšroku - vai jūs vēlētos, lai CO2 pie mums nonāk no valstīm ārpus Eiropas Savienības, vai arī jūs vēlētos, lai būtu iespējams CO2 apstrādāt un uzglabāt, izmantojot Eiropas tehnoloģijas?
Es nedomāju, ka jūsu atteikšanās no ES ogļrūpniecības iespējām ir liberālisms, es uzskatu, ka tā ir liekulība.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Priekšsēdētājas kundze, ogles veido svarīgu daļu no Eiropas Savienības enerģijas avotu kopuma. Ogļrūpniecības nozare Eiropas Savienībā nodrošina 280 000 darba vietu, īpaši vienas nozares reģionos. Tāpēc ir svarīgi, lai Savienība apmierinātu pēc iespējas lielāku daļu pieprasījuma pēc vietēji saražotām oglēm, protams, par konkurētspējīgu cenu, pamatojoties uz ogļu ieguves un apstrādes procedūru racionalizāciju.
Ja netiks garantēts valsts atbalsts, ražošana samazināsies par 20 % un tiks zaudēti 100 000 darba vietu. Valsts atbalsta piešķiršana akmeņogļu rūpniecībai ir ļoti vajadzīga konkurēt nespējīgām raktuvēm. Tās nav spējīgas konkurēt novecojušo tehnisko iekārtu dēļ. Valsts atbalsts ļautu modernizēt šīs iekārtas, lai garantētu darba drošību.
Salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu mēs atbalstām raktuvju slēgšanas termiņa pagarināšanu. Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja balsoja par 2020. gadu, un mēs atbalstīsim kompromisu, ko sekmīgi panācis referents B. Rapkay kopā ar deputātiem no citām politiskajām grupām.
Mēs atbalstām 3. panta 1. punkta h) apakšpunkta svītrošanu, it īpaši procentu, kas noteikti par pakāpenisku atbalsta pārtraukšanu, lai dalībvalstīm, kuras plāno piešķirt valsts atbalstu konkurēt nespējīgām raktuvēm, būtu pēc iespējas elastīgākas iespējas.
Tomēr es domāju, ka dalībvalstīm arī jāiesniedz plāni attiecībā uz kalnrūpniecības reģionu, kas nereti ir vienas nozares reģioni, ekonomisko un sociālo attīstību. Par minēto attīstības plānu mērķi jāizvirza darba vietu radīšana un ieguldījums energoefektivitātē un enerģijas ražošanā no atjaunojamiem avotiem.
Es apsveicu referentu B. Rapkay saistībā ar viņa ziņojumu un padarīto darbu.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Vispirms es vēlētos apsveikt Almunia kungu ar atklātajām debatēm, kas notika Komisijā. Ir pamatoti iemesli, kāpēc jūs un Komisijas priekšsēdētājs J. M. Barroso piedalījāties debatēs Komisāru kolēģijā ar dažādiem ierosinājumiem attiecībā uz gadu. Es priecājos, ka Komisija spēj tik atklāti apspriest jautājumus no reglamentējošā viedokļa un pēc tam mainīt savu lēmumu. Tas ir gan apbrīnojami, gan ievērības cienīgi. Tas ir labi, ka jūs tagad atbalstāt jaunu lēmumu.
Šādam lēmumam ir vairāki pamatoti iemesli. Tomēr iesaistītās dalībvalstis ir izstrādājušas plānus. Plāni ir sagatavoti, un es varu tikai priecāties, ka ir atcelta atkārtotas izskatīšanas klauzula, kas nosaka, ka mums, sākot no 2012. gada, būtu atkal jārisina šī problēma lielākajā iesaistītajā dalībvalstī jeb Vācijā. Tas nozīmē, ka jūsu debatēs Komisāru kolēģijā arī ir panākts sekmīgs iznākums. Es zinu, ka 2018. gads galu galā pienāks. Es priecājos arī par to, ka kalnrūpniecības nozarei ir nodrošinājums turpmākai plānošanai, un es arī attiecīgi balsošu. Tomēr es redzu, ka šodien reglamentējošā politika ir guvusi virsroku.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Priekšsēdētājas kundze, esmu jau dzirdējis viedokļus, ko pauduši mani kolēģi, kuri uzsver ogļu nozīmi Eiropas tautsaimniecības energoapgādes drošībā.
Es vēlētos izvirzīt vēl vienu argumentu. Dažās valstīs, tostarp Rumānijā, sausuma gados, kuru kļūst arvien vairāk, tika samazināta hidroelektroenerģijas un kodolenerģijas ražošana. Vienīgais resurss, ko mūsu valsts un citas valstis varēja nekavējoties izmantot, lai palielinātu enerģijas ražošanu, bija ogles.
Mums ir daudzas nerentablas raktuves, bet attiecībā uz tām ir izstrādātas pārstrukturēšanas programmas laikposmam arī pēc 2014. gada. Es kā liberālis iebilstu pret subsīdiju piešķiršanu komercuzņēmumiem, bet ne tiem uzņēmumiem, kuriem ir noteiktas pārstrukturēšanas programmas. Tāpēc es atbalstīšu grozījumus, kuros ierosināts ilgāks pārejas posms, lai pārtrauktu subsīdiju piešķiršanu konkurēt nespējīgām ogļraktuvēm.
Petru Constantin Luhan
(RO) Priekšsēdētājas kundze, lai gan subsidētās ogles ir tikai neliela daļa no Eiropas Savienības elektroenerģijas ražošanas resursiem, akmeņogļu raktuvju steidzamai un vienlaicīgai slēgšanai būs ievērojama sociālā ietekme atsevišķos Eiropas reģionos. Runa ir par lielu skaitu šajā nozarē strādājošo cilvēku, kurus nevarēs nekavējoties pieņemt darbā citās nozarēs, tā radot bezdarbu un nelabvēlīgu reģionu izveidošanos.
Es uzskatu, ka jāveic steidzami pasākumi, lai pārkvalificētu šos cilvēkus, izmantojot ES finansējumu. Pirms tam ir obligāti jāpagarina termiņš valsts atbalsta piešķiršanai ražotņu slēgšanai vismaz līdz 2018. gadam.
Es arī uzskatu, ka jāļauj attiecīgajai dalībvalstij pašai noteikt valsts atbalsta samazinājuma līmeni pēc zināma laikposma un ka dalībvalstīm nedrīkst uzspiest minimālos ierobežojumus.
Elmar Brok
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Almunia kungs, dāmas un kungi! Es vēlētos teikt dažus vārdus liberāļiem un īpaši in 't Veld kundzei. Konkurence netiks traucēta, jo ogļu elektrostacijas turpinās darbību, izmantojot ievestās ogles, tādējādi palielinot oglekļa emisijas. Citiem vārdiem sakot, šis arguments nevienā aspektā nav pamatots.
Turklāt to nevar turpināt pēc 2018. gada, piemēram, Vācijas gadījumā, jo līgumā, kas attiecas uz iesaistītajām pusēm, nevis tikai uz valsti, paredzēts, ka visam jābūt pabeigtam 2018. gadā, tāpēc raktuvju slēgšanas ilgtermiņa izmaksas nav jāsedz valstij. Ilgtermiņa izmaksas, kas dažu gadsimtu laikā būs rēķināmas miljonos, tiks segtas no kāda fonda. Ja šis fonds sabruktu, valstij tas uz nenoteiktu laiku izmaksātu ārkārtīgi dārgi.
Ja ir izstrādāta šāda gudra koncepcija ar skaidri noteiktu termiņu, būtiski ir to pienācīgi novērtēt un necensties izvirzīt teorētiskas tirgus definīcijas, kurām nav nekāda sakara ar līguma būtību.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos pateikties referentam, kurš ir bijis manis pārstāvētajā Astūrijas reģionā, kas pirms daudziem gadiem bija Spānijas un arī Eiropas šūpulis un kurš, pateicoties savām oglēm un saviem iedzīvotājiem, ir izvirzījies mūsdienu sabiedrības priekšplānā.
Kalnrūpniecības reģionos jāturpina šie slavējamie atjaunotnes centieni, nesaskaroties ar šķēršļiem, ko rada Eiropas Savienība. Tā vietā šie reģioni būtu jāatbalsta. Mums jānovērš draudi, ka vietējā ogļrūpniecība var tikt iznīcināta, un jānodrošina, lai šī stratēģiski svarīgā nozare pamatoti izdzīvotu. Mums arī jāpalīdz nozarei panākt konkurētspēju saprātīgā laikposmā, lai uzņēmumi vēlāk nebūtu jāsoda. Pats galvenais, mums drīzumā jāpanāk nepiesārņojoša ogļu ieguve.
No lielā ieguldījuma nekaitīgā ogļu ieguvē labums, pirmkārt, ir jāgūst Eiropai un tās kalnrūpniecības apgabaliem. Tas ir absurdi, ka tie, kas iebilst pret Eiropas oglēm, aizstāv vai pieļauj iespēju ievest ogles no citām pasaules malām, kurās to ražošanai ir lielāka ietekme uz vidi, gandrīz pilnībā netiek ievērota drošība un strādnieku algas nav konkurētspējīgas. Šāda situācija būtu diskriminējoša attiecībā uz mūsu pašu zemi, tāpēc tā vienkārši nav pieļaujama. Atbalstīsim mūsu kalnrūpniecības sektoru, izmantojot jauno tehnoloģiju priekšrocības.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Priekšsēdētājas kundze, konkurētspējai ir liela nozīme, tomēr tā nevar būt vienīgais kritērijs. Mūsu energoapgādes atkarība liecina, ka tikai ogles kā vietējais fosilā kurināmā resurss var garantēt drošu apgādi, un daudzu reģionu ekonomiskā un sociālā atkarība nozīmē, ka raktuvju slēgšana nav jāuzskata par neizbēgamu, vienalga, vai tas būtu 2014. vai 2018. gadā.
Ja mēs arī 2018. gadā paliekam atkarīgi no oglēm kā enerģijas avota, mēs turpināsim nodrošināt energoapgādi, gan izmantojot atbalstu, ja raktuves nav konkurētspējīgas, gan bez atbalsta, ja raktuves ir konkurētspējīgas.
Mums jāņem vērā ne tikai ogļu ekonomiskā konkurētspēja, bet arī to konkurētspēja nodarbinātības un vides aizsardzības ziņā. Eiropas ogles ir drošs resurss, un mums tas jāņem vērā, it īpaši laikā, kad negadījumi raktuvēs ir jautājums, kas iekļauts dienas kārtībā valstīs ārpus Eiropas. Turklāt Eiropas ogles var būt tīrs resurss.
Tāpēc mēs lūdzam Rapkay kunga ziņojuma grozījumos pagarināt uz nenoteiktu laiku atbalsta sniegšanu attiecībā uz izmaksām, kas saistītas ar CO2 uztveršanu un citām tehnoloģijām, kas ļauj sadedzināt ogles videi nekaitīgākā veidā.
Miloslav Ransdorf
(CS) Priekšsēdētājas kundze, šis pasākums apstiprina seno parunu, ka finansisti valsti atbalsta tikpat lielā mērā kā virve balsta pakārušos vīru. Es vēlētos runāt par trim jautājumiem. Pirmkārt, es uzskatu, ka nauda jāiegulda, lai atbalstītu tās apdraudētās konkurētspējīgās raktuves, kas veido 5 % no visām Eiropas Savienības raktuvēm. Mums arī nevajadzētu pieļaut subsidēto ogļu ievešanu no ārvalstīm. Treškārt, mums vajadzētu novērst lobiju iejaukšanos. Es gribētu minēt piemēru no Krievijas Federācijas, kur naftas lobēšanas dēļ tika slēgtas Vorkutas reģiona ogļraktuves, radot postošas sociālās sekas. Eiropas Savienībā tā nedrīkst notikt.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Priekšsēdētājas kundze, lai mazinātu ietekmi sociālajā un enerģētikas jomā un garantētu drošas enerģijas rezerves, mēs esam plenārsēdē iesnieguši trīs grozījumus šādā nolūkā - pirmkārt, jāsamazina kopējais atbalsta apjoms gadā, bet bez procentu ierobežojumiem vai ierobežojumiem uzņēmējdarbībai. Šajā ziņā mēs atzinīgi vērtējam Langen kunga nostāju par noteiktu standartu atcelšanu un iespēju katrai dalībvalstij lemt atbilstīgi savām interesēm.
Otrs mērķis ir līdz 2030. gadam pagarināt atbalstu neparedzētu izdevumu segšanai. Šādi ierosinājumi palīdzēs mazināt daudzu ES valstu, tostarp Spānijas, atkarību enerģētikas jomā. Tie nodrošinās, ka tiek turpināta vietējā ražošana un saglabātas tūkstošiem darba vietu, no kurām ļoti lielā mērā ir atkarīgi svarīgi Spānijas un Eiropas reģioni.
Ioan Enciu
(RO) Priekšsēdētājas kundze, vispirms es gribētu apsveikt Rapkay kungu par viņa centieniem.
Es arī uzskatu, ka ir ļoti svarīgi, lai pārejas posms būtu pēc iespējas ilgāks - līdz 2018. gadam, kā tas ierosināts. Es ierosināju vēl ilgāku laikposmu konkurēt nespējīgu raktuvju slēgšanai vai iespēju dažas no tām padarīt rentablas, jo vairums kalnrūpniecības apgabalu iedzīvotāju ir iesaistīti šajā nozarē.
Obligāti jāizstrādā profesionālās pārkvalificēšanas un sociāli ekonomiskās atveseļošanas plāni. Raktuvju slēgšana pirms šo plānu pilnīgas īstenošanas radītu ļoti nopietnas sociālās problēmas. Ir vajadzīgs ilgs laiks, lai īstenotu profesionālās pārkvalificēšanas plānus un sakoptu šo reģionu vidi. Pašreizējās krīzes laikā būtu īpaši piemēroti izmantot Eiropas struktūrfondus, ņemot vērā sociālo, ekonomisko un vides aizsardzības aspektu nozīmi Eiropas Savienībai.
Iuliu Winkler
(RO) Priekšsēdētājas kundze, kolēģi šajā plenārsēžu zālē jau minēja, ka šīs ir atkārtotas debates Eiropas Parlamentā. Debates tiešām atkārtojas, bet tās notiek atšķirīgos ekonomikas un sociālajos apstākļos, nekā tas bija iepriekš.
Mūs skar pasaules ekonomikas lejupslīde, un Eiropas Savienībā ir krīze. Neviens netic, ka mēs jau esam pārvarējuši krīzi, jo daudzas dalībvalstis joprojām skar ekonomikas lejupslīde. Es nedomāju, ka šajos apstākļos mums, Parlamentam, vajadzētu saasināt situāciju, papildinot pašreizējās Eiropas Savienības bezdarbnieku rindas ar vēl 100 000 bezdarbniekiem.
Otrkārt, mēs diskutējam par jaunu Eiropas enerģētikas stratēģiju, kas ir vēl viens pamatfaktors. Es uzskatu, ka mums šajā jaunajā stratēģijā ir jāpalielina nevis mūsu atkarība no viena ogļūdeņražu avota, bet gan mūsu ekonomiskā neatkarība.
Visbeidzot, tika pieminēta 21. gadsimta ekonomika. Es patiešām uzskatu, ka mums tajā jāiesaistās, bet vienlaikus mums jāpievēršas pašreizējā potenciāla dažādošanai. Šajā saistībā es apsveicu referentu Rapkay kungu.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
(PL) Priekšsēdētājas kundze, ņemot vērā šodien apspriežamās regulas specifiku, neaizmirsīsim, ka dažu Eiropas Savienības dalībvalstu enerģijas ražošanas pamatā galvenokārt ir ogles. Tāpēc regulas sagatavošanas laikā ierosinātās izmaiņas jāievieš tā, lai ļautu tās pielāgot atbilstīgi pilsoņu un sociālo struktūru iespējām tās izturēt. Es atzinīgi vērtēju panākto kompromisu. Ņemot vērā ogļu nozīmi energoapgādes nodrošināšanā, ir svarīgi nostabilizēt ogļu ieguvi vajadzīgajā līmenī. Enerģijas bilancē ogles kā kurināmais arī turpmāk būs ļoti svarīgas enerģētikas sektoram, līdzsvarojot Eiropas energoapgādi. Es ceru, ka Padome piekritīs mūsu bažām un rūpīgi ieklausīsies viedoklī, par ko vienojies Eiropas Parlaments.
Jens Geier
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Almunia kungs, dāmas un kungi! Es vēlētos īsi izteikties par diviem jautājumiem. Viens no tiem attiecas uz konkurētspēju, kas minēta vairākās atšķirīgās ziņojuma jomās. Es gribētu jūs lūgt atcerēties, cik bieži plašsaziņas līdzekļos esam dzirdējuši par nelaimes gadījumiem raktuvēs. Tas tāpēc, ka kalnrūpniecība un īpaši ogļu ieguve notiek visā pasaulē, bet diemžēl visur drošības standarti ir ļoti zemi salīdzinājumā ar standartiem Vācijas vai citās Eiropas raktuvēs. Tas varētu izklausīties pēc pārspīlējuma, bet es neesmu augstās domās par konkurētspēju, kas iegūta par ogļraču dzīvības cenu. Tomēr, ja mēs runājam par sekām, kādas rūpniecības politikā rada pāragra atteikšanās no ogļu ieguves, es gribētu teikt, ka Eiropas kalnrūpniecības iekārtu ražošanas nozare ir konkurētspējīga. Es vēlos aicināt visus, kas uzskata, ka ogļu ieguve ir nozare, kas nolemta pagātnei, un it īpaši Klinz kungu, apmeklēt kādu no ogļraktuvēm. Viņi drīz vien ieraudzītu, ka kalnrūpniecībā izmanto augstās tehnoloģijas risinājumus, un tas ir jautājums, vai mēs vēlamies vai nevēlamies, lai šī nozare arī turpmāk būtu rentabla. Es zinu, ka Liberāļu un demokrātu apvienības grupa to nevēlas. Es baidos, ka kalnrūpniecības iekārtu ražošana sekos kalnrūpniecības nozarei un atstās Eiropu.
Joaquín Almunia
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, es atkārtošu to, ko teicu ievadrunā - gan Komisija, gan es ļoti uzmanīgi pieņēmām zināšanai visus argumentus, kurus jūs izvirzījāt šajā sanāksmē, un mēs noteikti ņemsim vērā Parlamenta nostāju, tiklīdz tiks pieņemts Rapkay kunga ziņojums.
Es uzskatu, ka mums jāatšķir, kā tas tika minēts gandrīz visās runās, ogles kā galvenais enerģijas avots un regula, kas reglamentē valsts atbalstu konkurēt nespējīgām ogļraktuvēm, kas ir pavisam cita lieta.
Mūsu priekšlikums, kuru šodien apspriežam un kuru Padome apspriedīs turpmākajās nedēļās, attiecas uz otro jautājumu jeb konkurēt nespējīgu ogļrūpniecību, nevis ogļu izmantošanu, kas ir atsevišķs jautājums, ko Eiropā esam jau apsprieduši un kuru, protams, apspriedīsim arī turpmāk.
Mūsu nostāja ir tāda, ka mums noteiktā laikposmā jāpārtrauc konkurēt nespējīga ogļu ieguve, kas prasa nepārtrauktu valsts finansējumu. Šī nostāja ir skaidra, un šī nav pirmā reize, kad tā ir pausta. Kā daži no jums atgādināja, tas notika pirms ilga laika. Problēma ir tā, ka toreiz noteikto termiņu neviens nav ievērojis. Mūsu priekšlikuma mērķis ir nodrošināt, lai šis termiņš visbeidzot tiktu ievērots.
Šoreiz atšķirībā no situācijas, kurās notika iepriekšējās debates, mums jāņem vērā valsts atbalsts ogļrūpniecībai. Mums jāņem vērā divi papildu jautājumi. Pirmais attiecas uz klimata pārmaiņu problēmu, par ko vairākkārt esam diskutējuši un attiecībā uz kuru Eiropas Savienība ir izvirzījusi ļoti konkrētus mērķus. Otrs jautājums ir krīzes un ar to saistīto aizņēmumu ietekme uz valdību budžetiem, valsts līmeņa budžetiem, jo tas ir vēl lielāks slogs valsts finansēm.
Tomēr tie nav vienīgie jautājumi, kas būtu jāapsver. Mums jāapsver arī tas - kā tika minēts gandrīz visās jūsu runās -, kāds termiņš jānosaka attiecībā uz valsts atbalsta atcelšanu ogļrūpniecībai konkurēt nespējīgos apstākļos.
Par šo jautājumu notiek debates, un Parlamenta debatēs mēs dzirdējām dažādus viedokļus. Debates norisinās arī Padomē; mēs gaidīsim Padomes sanāksmi, kas notiks decembra sākumā, lai uzzinātu Padomes nostāju. Debates noteikti notiks Komisijā, un pēc tam būs vēl vienas debates.
Kā jūs zināt - arī Langen kungs to minēja -, šī ir Padomes regula. Parlamenta nostājai ir ļoti liela nozīme, bet Līgumā noteikts, ka jautājumā par valsts atbalstu regula tiek noteikta par Padomes regulu. Padome pieņems savu nostāju. Tagad, nesenajā Pastāvīgo pārstāvju komitejas sanāksmē, vairākuma nostāja bija par labu šā atbalsta pilnīgai atcelšanai 2018. gadā, kas ir ilgāks termiņš par Komisijas ierosināto. Tomēr mūsu noteikumos paredzēts, ka gadījumā, ja Padome nelemj vienprātīgi, Komisijas priekšlikumu juridiski nevar grozīt.
Lai arī kādu lēmumu pieņemtu Padome, ir tikpat kā skaidrs, ka tas nebūs vienprātīgs, tomēr Komisija ļoti rūpīgi uzklausīs Padomes nostāju, tieši tāpat, kā tā uzmanīgi uzklausa Parlamenta argumentus un uzklausīs Parlamenta nostāju balsojumā. Komisija pieņems savu galīgo nostāju, izanalizējot attiecīgo Padomes nostāju saskaņā ar līgumā paredzētajām prerogatīvām un arī Parlamenta nostāju, kā arī, pamatojoties uz debatēm par Rapkay kunga ziņojumu.
Vēlos tikai piebilst, ka Komisija neatbalsta argumentus par labu konkurēt nespējīgas ogļrūpniecības neierobežotam atbalstam un vēlas jums atgādināt, ka gadījumā, ja nebūtu izstrādāta jauna regula ogļrūpniecības jomā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, 2011. gada 1. janvārī stātos spēkā vispārējā valsts atbalsta sistēma, kas ir ievērojami stingrāka par Komisijas priekšlikumu, ko izstrādāja pēc diskusijām Padomē, vai atzinumu, ko pieņems Parlaments.
Bernhard Rapkay
Priekšsēdētājas kundze, Almunia kungs, tieši tā ir problēma. Jums taisnība, apstiprinot Langen kungam, ka šī ir Padomes regula. Tomēr tas atkarīgs arī no tā, vai Komisija uzklausa argumentus, kas izvirzīti Padomē un šeit, Parlamentā. Jums jāatceļ šis ļoti stingrais priekšlikums, kā jūs jau to izdarījāt, lai būtu iespējams pieņemt saprātīgu un demokrātisku pieeju, kas ietver vairākuma lēmumu, kuram nav vajadzīga vienprātība.
Otru piezīmi es vēlētos izteikt Chatzimarkakis kungam. Jūsu minētā pārskatīšanas klauzula šajā gadījumā ir nevietā. Vācijā notikušo debašu nolūks bija glābt ekonomikas ministra ādu un nekas vairāk. Tagad es gribētu pievērsties Almunia kunga paustajām bažām. Almunia kungs, neviens neapšauba, un arī ziņojumā netiek apšaubīts tas, ka šī ir vienošanās par atbalsta pakāpenisku pārtraukšanu. Cits jautājums, vai tas ir prātīgi no enerģētikas politikas un tehnoloģiju viedokļa. Geier kungam ir pilnīga taisnība, un mēs negrasāmies to apšaubīt. Vienīgais jautājums ir par to, vai mums tas jādara salīdzinoši strauji jau 2014. gadā vai prātīgāk būtu ieviest pārejas pasākumus līdz 2018. gadam. Citādi mēs neko neapšaubām. Situācija nav tāda, kā to apraksta Lambert kungs, kurš nolasīja savu runu un pameta sēžu zāli. Viņam vajadzēja palikt, jo tad viņš būtu varējis uzzināt ko vairāk. Nav tā, ka atsevišķas dalībvalstis nebūtu neko darījušas. Tā nav taisnība ne attiecībā uz Spāniju, ne Poliju, ne Rumāniju vai Vāciju. Vācijas kalnrūpniecības nozarē 1990. gadā strādāja vairāk nekā 200 000 cilvēku. Tagad, pēc 20 gadiem, šis skaitlis ir sarucis līdz aptuveni 20 000. Tas ir samazinājums par 90 %, atstājot tikai 10 % darba vietu. Daudzas raktuves tika slēgtas 2002. gadā un arī tagad, kad joprojām spēkā ir šī regula. Nevajag uzvesties tā, it kā nekas nebūtu noticis.
Jautājums ir par to, vai mums ir vajadzīgs saprātīgs pārejas posms, lai tas tiktu panākts, nenodarot sociāli politisku kaitējumu. Es varu tikai teikt - jā, mums tāds ir vajadzīgs. Tam nevajadzētu būt jautājumam par četru gadu laikposmu, jo to neviens neapšauba. Lūdzu, nododiet šo ziņu Komisijai.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks šodien plkst. 11.30.
(Sēde tika pārtraukta uz dažām minūtēm)
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Vasilica Viorica Dăncilă
Izstrādājot šo dokumentu, referents veiksmīgi atrada atbildi uz diviem jautājumiem, proti, jautājumu par vidi un jautājumu par sociālo aizsardzību. No Rumānijas viedokļa - un es uzskatu, ka šāds viedoklis ir arī Vācijai, Polijai, Spānijai vai Ungārijai - kalnrūpniecības nozare veido būtisku vietējās tautsaimniecības daļu. Ogļraktuvju slēgšanai var būt liela sociālā ietekme, veicinot bezdarba pieaugumu un saasinot iedzīvotāju skaita samazināšanos reģionos, kuros ir tikai viena nozare - kalnrūpniecība. Vienlaikus raktuvju slēgšana būtiski ietekmēs enerģētikas nozari. Es zinu, ka visi šie argumenti ir par vai pret šo pasākumu. Tomēr pašreizējā situācijā mums atliek viens secinājums - pagarināt termiņu konkurēt nespējīgu ogļraktuvju slēgšanai, lai sniegtu tām atbalstu, meklējot dzīvotspējīgas alternatīvas tiem, kas saistīti ar šo nozari.
Adam Gierek
Eiropas Komisija par katru cenu un ekonomiski nepamatoti cenšas samazināt ogļu ieguvi. Šos centienus mākslīgi stimulējusi ogļu elektrostacijās ražotās enerģijas izmaksu palielināšanās. Es runāju par emisiju izmaksām. Tā ir politika, kas grauj to valstu ekonomikas pamatu, kurās lielākā daļa enerģijas tiek ražota no oglēm. Šāda stratēģija liecina, ka trūkst izpratnes par to, ka ir vajadzīga saskaņota kurināmā apgādes un enerģētikas politika, kas priekšroku dod ekonomikas efektivitātei un konkurētspējai. Tas arī liecina, ka nav vienotas enerģētikas politikas, kas garantētu energoapgādes drošību, un regulu, kuru pamatā būtu vienoti godīgas konkurences kritēriji attiecībā uz kopējo tirgu, kas radītu godīgu konkurenci, vienlaikus saglabājot minimālas sociālās izmaksas. Šodien mēs sastopamies ar šo principu rupju pārkāpšanu.
Rodas jautājums, kāda nozare Savienībai vajadzīga - nozare, kas sniedz labumu Savienībai, vai nozare, kas ir pārvalstiska, korporatīva un kas iegulda savus nodokļus "nodokļu paradīzēs”? Galvenajām nozarēm un elektroenerģijas ražošanai gadiem ilgi būs vajadzīgi ieguldījumi un kapitāla uzkrāšana, kas nozīmē, ka tām būs jāpiešķir subsīdijas. Turklāt tām nav jābūt rentablām par katru cenu. Lēta enerģija un kurināmais ir būtisks nosacījums, lai sekundāra nozare, arī mašīnbūve, kļūtu konkurētspējīga. Tātad mēs runājam par neto rentabilitāti. Es vēlētos teikt, ka krīzes laikā Savienības ekonomiskās problēmas rada ne tikai negodīgas globālas finanšu spekulācijas, bet arī stabilas, konsekventas un godīgas rūpniecības politikas trūkums pašā Savienībā, it īpaši tas attiecas uz kurināmā apgādes un enerģētikas politiku.
Edit Herczog
Pret šādu krasu subsidēšanas pārtraukšanu ir izvirzīti vairāki argumenti. Es galvenokārt domāju sociālās un ekonomiskās sekas reģionālā mērogā. Ir svarīgi, lai mēs izmantotu subsīdijas, veicinot raktuvju pienācīgu slēgšanu - nodrošinot attiecīgajiem darbiniekiem pārkvalifikāciju un darba iespējas citās darba tirgus nozarēs. Obligāta ir arī atbilstīga vides sanācija. Pretējā gadījumā pastāv risks, ka ES ietaupīs mazāk naudas, pārtraucot subsīdiju piešķiršanu, salīdzinājumā ar to naudu, kas būs jātērē kaitējuma mazināšanai. Rūpīgi jāapsver, vai ir lietderīgi slēgt ogļraktuves pavisam, ja viss, ko mums izdosies panākt, ir tas, ka pārējām elektrostacijām nāksies aizstāt vietējās ogles ar oglēm, kas ievestas no valstīm ārpus vienotā tirgus.
Vai ir lietderīgi slēgt ogļu elektrostacijas, kas ir viens no lētākajiem elektroenerģijas avotiem, ja visā pasaulē parādās satraucošas pazīmes, ka mums sāk trūkt enerģētikas resursu? Mums arī jādomā par Eiropas Savienības pieaugošo pieprasījumu pēc enerģijas, kā arī ogļu nozīmi energoapgādes drošībā. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka tādas iekārtas kā Ungārijas Vértes elektrostacija un Oroszlány raktuves tiek slēgtas bez rūpīgi un sīki izstrādātiem plāniem. Šo plānu uzdevums ir atrisināt darba ņēmēju situāciju, vides sanāciju un, izmantojot pamatotus ietekmes uz vidi novērtējumus, pierādīt, ka slēgšana ir nenovēršama un tā ir vienīgā labākā iespēja piesārņojošo emisiju samazināšanai. "Zaļās izaugsmes” programmā nedrīkst ietvert pasākumus, kas varētu radīt postošas ekonomiskās un sociālās problēmas.
Eija-Riitta Korhola
Eiropas Savienības centieni samazināt ogļu izmantošanu ir tikai pareizi un piemēroti. Ņemot vērā, ka Eiropas un cilvēces ilgtermiņa mērķis ir neatkarība no fosilā kurināmā, mums jāsaprot, ka Eiropas ogļraktuvēm agrāk vai vēlāk būs jāpielāgojas pārmaiņām. Globalizācija nozīmē ievērojamu spiedienu uz ogļu cenu. Tādēļ ražošana tiks pārcelta uz valstīm ar lētāku darbaspēku, un ES ogļrūpniecības reģioni pieredzēs nodarbinātības un ienākumu aizplūšanu, jo raktuves vairs nespēs reaģēt uz konkurenci. Lai gan tā ir nevēlama parādība, varas iestāžu veiktie pasākumi nevar būt pretrunā tirgus ekonomikas pamatprincipiem. Nevajadzētu nemitīgi mākslīgi uzturēt nerentablu ražošanu. Mums jāpatur prātā, ka šādām strukturālām pārmaiņām nenovēršami būs tālejošas un traģiskas sociālās sekas. Raktuvju slēgšana bieži vien nozīmē reģiona galvenā iztikas avota zaudējumu. Tas atspoguļojas pilsētu un mazpilsētu nespējā nodrošināt pakalpojumus saviem iedzīvotājiem un veselu kopienu panīkumā. Ikviena interesēs ir, lai lielas sociālās pārmaiņas, piemēram, saistībā ar raktuvju pakāpenisku slēgšanu, notiktu kontrolēti un pietiekami ilgā pārejas posmā. Tomēr tuvākajā nākotnē oglēm būs liela nozīme mūsu dzīvē. Tās joprojām būs vajadzīgas, piemēram, tērauda rūpniecībā, un pētījumi attiecībā uz ogļu izmantošanu par polimēru izejvielu vieš cerības. Turklāt ar kombinētu siltuma un elektroenerģijas ražošanu, izmantojot ogles, ir panākta lieliska izmaksu un ieguvumu attiecība. Tādēļ mums nevajadzētu ļauties ilūzijai, ka ogļraktuvju likvidēšana ir kā politisks pašmērķis. Nākotnē rentablai ogļrūpniecībai ir jākļūst par iespēju, arī Eiropas Savienībā.
Veronica Lope Fontagné
Ogļrūpniecības atbalstīšanai ir vairāki iemesli - stratēģiski, reģionu ilgtspējas un sociāli iemesli.
Attiecībā uz stratēģiskajiem iemesliem mums jāņem vērā, ka tirgus strauji mainās. Tādēļ atteikšanās no oglēm bez stabilas alternatīvas būtu nelaikā. Arguments saistībā ar vidi arī ir nevietā, jo ievestās ogles ir tikpat piesārņojošas kā vietējās. Turklāt mums nevajadzētu aizmirst, ka bieži vien raktuvēs, no kurām mēs importējam ogles, netiek ievērotas sociālās tiesības.
Attiecībā uz reģionu ilgtspēju raktuves daudzos gadījumos atrodas mazapdzīvotos apgabalos, kuri ir pilnībā atkarīgi no šīs nozares, lai uzturētu reģionu, un mēs riskējam pārvērst mūsu zemi par tuksnesi.
Pēdējais un svarīgākais iemesls ir tas, ka var ciest vairāk nekā 180 000 ģimeņu. Spānijā, manis pārstāvētajā Aragonas reģionā, mēs esam pirmie atjaunojamās enerģijas avotu izmantošanā un par 60 % neatkarīgi enerģētikas jomā. Vienīgais resurss, ko mēs varam uzkrāt, ir ogles, un mums vajadzīgs vairāk laika, lai uzlabotu mūsu tehnoloģijas un izmantotu tās kalnrūpniecībā, tādējādi pārvēršot mūsu ogles par nekaitīgu un ilgtspējīgu resursu.
(Sēde tika pārtraukta plkst. 11.05 līdz balsošanas laikam un atsākta plkst. 11.30)
Sirpa Pietikäinen
Par spīti visām daiļrunīgajām runām Eiropa, pieņemot šo ziņojumu, joprojām pieturēsies pie ogļu melnumā nokvēpušās pagātnes. Saskaņā ar stratēģiju "Eiropa 2020” Eiropas Savienība vēlētos strauji virzīties uz zemu oglekļa emisiju nākotni, izmantojot atjaunojamās enerģijas veidus. Tomēr tas paliks tikai runu līmenī, ja nākotnē Parlaments ļaus dalībvalstīm izšķērdēt miljardus savu ogļraktuvju vajadzībām.
Pašreizējo noteikumu atbalsta jomā darbības laiks beidzas decembrī, bet Komisijas priekšlikumā to paredzēts pagarināt līdz 2014. gadam. Ogļu melno nomāktību pastiprina tas, ka Parlaments vēlas pagarināt noteikumus atbalsta jomā līdz 2018. gadam. Pirms diviem gadiem ES dalībvalstu nodrošinātais atbalsts nozarei, kura ražo un izmanto akmeņogles jeb antracītu, sasniedza EUR 2,9 miljardus. Tas tikai liecina, ka fosilais kurināmais tiek atbalstīts ievērojami vairāk nekā atjaunojamās enerģijas avoti, un netiek ņemts vērā, ka mūsu mērķi klimata jomā ir saistīti ar gluži pretēju politiku.
