3. Čadas
Pirmininkas
Kitas darbotvarkės punktas - diskusija dėl šešių pasiūlymų dėl rezoliucijos dėl Čado.
Erik Meijer
autorius. - (NL) Pone Pirmininke, kolonijinis valdymas buvusiose prancūziškai kalbančiose vakarų ir vidurio Afrikos valstybėse baigėsi nuo 1958 m. iki 1960 m. Tai nebuvo užsitęsusio konflikto ir kylančios kolektyvinės nacionalinės sąmonės rezultatas, o greičiau būdas vengti išsivadavimo judėjimų plėtros. Tai buvo iš viršaus į apačią, o ne iš apačios į viršų nukreiptas procesas. Iš Prancūzijos užjūrio departamentų jos pirmiausia tapo autonominėmis teritorijomis, o vėliau nepriklausomomis valstybėmis.
Nepaisant to, išskyrus Gvinėją (Conakry), Prancūzijos įtaka tose šalyse buvo visuomet didesnnei kitose buvusiose kolonijose. Didžiausioje dykumų valstybėje Čade vis dar yra Prancūzijos armija, o tai neabejotinai turėjo įtakos tam, kam buvo leidžiama valdyti šalį, o kam ne. Ši galinga Europos įtaka nepaskatino europietiškų demokratijos standartų bei žmogaus teisių vystymosi tose šalyse. Valstybės ir jų sienos atsiranda ne iš vietinių judėjimų, kurie suformavo nepriklausomą valstybę, bet paprasčiausiai iš kolonijinės praeities.
Tai reiškia, kad tautiniai skirtumai gali privesti prie tautinės priešpriešos. Tokiose valstybėse tai reiškia nuolatinę kovą dėl valdžios ir tarp "pirmarūšių" bei "antrarūšių" piliečių. Vyriausybės sudėtyje tautinar geografinįvairovdažnai nėra atspindima arba atspindima menkai. Mūsų grupės požiūrių tokių problemų negalima spręsti paprasčiausiai dislokavus dar vieną Europos karių dalinį. Kariškių ten visada buvo ir tai dabartinę situaciją ne pagerino, o pablogino. Atsakymas slypi ne dabartinės padėties stabilizavime, kuris tik būtų naudingas dabartiniams vadovams, o užtikrinant erdvę pokyčiams iš apačios į viršų.
Filip Kaczmarek
autorius. - (PL) Pone Pirmininke, rezoliucijos projekte minime Cotonou sutartį ir būtent jos dalį apie humanitarinę pagalbą.
Tačiau privalau jums priminti apie nelaimingą atsitikimą paskutinės AKR-ES jungtinės parlamentinės asamblėjos, vykusios prieš mėnesį Liublianoje, metu. AKR atmetAsamblėjos kompromisinę rezoliuciją dėl Čado. Be to, už rezoliucijos atmetimą agitavo delegatai iš kaimyninių Čado valstybių, nors į jiems susirūpinimą keliančius dalykus buvo atsižvelgta kompromisinės rezoliucijos tekste. Mums buvo sunku suprasti, kodėl mūsų partneriai iš Afrikos atmetšią rezoliuciją.
Tikiuosi, kad Europos Parlamento rezoliuciją, kurią priimsime po kelių minučių užpildys spragą, atsiradusią dėl labai lauktos AKR-ES jungtinės parlamentinės asamblėjos rezoliucijos nebuvimo. Manau, kad visi galime sutikti su Čado prezidento Idriss Deby teiginiu, kad rūpintis 300 000 Sudano ir 170 000 vidinių pabėgėlių yra sunki našta. Europos visuomentai žino, todėl 14 Europos Sąjungos valstybių nusprendvykdyti JT saugumo tarybos nurodymą ir pradeda siųsti 4 000 karių į Čadą.
Malonu, kad Europos Sąjunga ėmėsi atsakomybės ir tokiu būdu parodsolidarumą, net jei ir tokio solidarumo apimtys galėtų būti didesnės. Dauguma iš 14 valstybių nusprenddalyvauti misijoje, įskaitant Airiją, Suomiją, Rumuniją, Lenkiją ir kitas, kurios neturi jokių istorinių ar ekonominių ryšių Su Čadu. Skirdamos paramą Čadui šios valstybės ne tik išreišksolidarumą, bet ir jų noro padėti negalintiems apsiginti civiliams, Darfūro konflikto, vidinės nesantaikos Čade aukoms, pabėgėliams ties Saudo Arabijos ir Čado siena esančiose stovyklose ir regione veikiančių humanitarinių misijų darbuotojams nesavanaudiškumą.
Tikiuosi, kad ši misija išspręs konfliktą ir padės Čado ir Sudano žmonėms, linkime Čado gyventojams sėkmingų, laisvų, demokratiškų ir skaidrių rinkimų 2009 m.
Ewa Tomaszewska
autorė. - (PL) Pone Pirmininke, nuo 2008 m. vasario 3 d. nebuvo jokios informacijos apie Politinių partijų susivienijimo už konstitucijos apsaugą atstovo Ibni Oumar Mahamat Saleh likimą.
Prieš opoziciją nuolat naudojami kankinimai, įkalinimas ir įvairios represijos. Ribojama žodžio laisvir ribojama teisį teisingą teismo procesą. Saugumo pajėgos ir ginkluotos grupuotės iš Sudano grasina civiliams ir puola humanitarines organizacijas, ypač rytinėje Čado dalyje.
Čade yra daugiau nei 250 000 pabėgėlių iš Sudano ir apie 57 000 iš Vidurio Afrikos Respublikos bei Darfūro. Konfliktas Darfūre išplito į Čado teritoriją. Ginkluotą konfliktą lydi humanitarinkatastrofa: pabėgėliams nepakanka maisto, vos 20 % vaikų lanko mokyklą, vaikai verčiami jungtis prie ginkluotųjų pajėgų, o smurtas prieš vaikus nuolat plinta, ypač seksualiniai išpuoliai prieš mergaites.
Gyvybiškai svarbu sudaryti sąlygas pabėgėliams grįžti į namus. Būtina ne tik sustabdyti ginkluotą konfliktą Čade, bet ir likviduoti krizės Darfūre padarinius. Tik ginkluotų konfliktų spendimas gali suteikti galimybę padėti 4,5 mln. žmonių Darfūre ir rytų Čade. Tik karo pabaiga gali padėti sumažinti žmogaus teisų pažeidimų.
Sulysusių moterų, sėdinčių prie sudegusių savo namų, su alkanais vaikais ant rankų vaizdai, kurie buvo įprasti Lenkijoje ir kitose Europos valstybėse Antrojo pasaulinio karo metais dabar tapo Čado ir Sudano kasdiene realybe. Europai pavyko pakilti po šių tragiškų aplinkybių. Padėkime Čado ir Sudano gyventojams atgauti viltį. Taikos misija sustabdykite tolimesnę ginkluotą kovą.
Marios Matsakis
autorius. - Pone Pirmininke, Čadas penkta pagal dydį Afrikos valstybė, kurios pokolonijinio laikotarpio istorija buvo labai problematiška. Pilietiniai konfliktai, partizaniniai karai, kariniai perversmai, religiniai ir etniniai padalijimai ir priešiška, pusdykumės aplinka bei problemų kelianti regioninkaimynystlėmbeveik nesibaigiančius neramumus šalyje. To pasekoje, nepaisant didelių Čado aukso, urano ir naftos išteklių, valstybkenčia nuo didžiulio skurdo, prastų sveikatos ir socialinių sąlygų.
Dabartinis prezidento Deby vadovaujamas režimas atėjo į valdžią po perversmo 1990 m., nuo to laiko pasiekkeleto abejotinų pergalių rinkimuose ir nuolat vykdžiaurias represijas, persekiojo opozicijos politikus, žmogaus teisių aktyvistus ir žurnalistus. Buvo registruojami atsitiktiniai areštai, įkalinimai, kankinimai ir neteisėti nužudymai.
Tikėkimės, kad šis siūlymas dėl rezoliucijos bus aiški žinia ponui Deby ir kitoms šioje problemiškoje pasaulio dalyje esančioms šalims, kad atėjo metas nacionaliniam susitaikymui, metas stiprinti demokratinius procesus ir gerbti žmogaus teises. Tuo pat metu rezoliucija siekiama užtikrinti Čado gyventojus, kad Europos Sąjunga yra jų pusėje, kai jiems to reikia ir toliau dės visas pastangas siekiant taikos ir suklestėjimo visiems šalies gyventojams.
Marie Anne Isler Béguin
autorė. - (FR) Pone Pirmininke, Komisare, ponios ir ponai, remiantis liudininkų parodymais Omar Mohamed Saleh 2008 m. vasario 3 d. savo namuose suėmginkluoti uniformuoti vyrai.
Nuo to laiko nebuvo jokios oficialios informacijos ir jo šeima bei politiniai kolegos bijo, kad po suėmimo jis galėjo būti šaltakraujiškai nužudytas. Toks informacijos trūkumas negali tęstis ir prezidentas Idriss Deby privalo perduoti turimą informaciją. Todėl ypač raginame Prancūzijos vyriausybę, kuri kaip žinome padėjo Čado prezidentui gauti visą įmanomą informaciją apie Mohamed Saleh dingimą, dėl ko esame ypač susirūpinę ir apie visų politinių kalinių likimą. Tuo bet kokiu atveju negalima pridengti daugiau nei milijono į kryžminę ugnį patekusių žmonių tragiškos padėties.
Todėl būtina pradėti dialogą tarp visų šalių, Čado valdžios, opozicijos ir sukilėlių, kuriems pagal tarptautinius standartus jie įsipareigojo dėl laisvų rinkimų 2009 m. Eufor misijos tikslas palaikyti taiką tarp Čado ir Sudano ir užtikrinti visų šalių pabėgėliams padėti skirtų humanitarinių operacijų saugumą. Misija negali būti sėkminga be aktyvaus visų Europos Sąjungos valstybių dalyvavimo.
Be to, kadangi "Eurofor" sudaro didelPrancūzijos pajėgų dalis svarbu atskirti "Épervier" planą ir Europos pajėgas. Milijonams pabėgėlių būtina, kaip svarbiausia pirmosios pagalbos priemonir vidurio Afrikos valstybėms ilgalaikėje perspektyvoje, užtikrinti politinį stabilumą nutraukiant ugnį, atkuriant dialogą ir pagarbą žmogaus teisėms.
Eija-Riitta Korhola
PPE-DE grupės vardu. - (FI) Pone Pirmininke, rezoliucijoje išryškinamos dvi krizės sritys, į kurias turi atkreipti dėmesį valdžia ir tarptautinės agentūros. Pirmiausia išplitusi humanitarinkrizir jau ilgą pagalbos organizacijos siunčia pranešimus apie didėjantį vidinių pabėgėlių skaičių. Menkas saugumo lygis pabėgėlių stovyklose, išplitusi seksualinprievarta bei maisto pagalbos tiekimo sunkumai situaciją dar labiau pablogino. Antra, žodžio laisvyra labai suvaržyta ir daug žurnalistų bijodami suėmimo turėjo išvykti iš Čado. Politinės opozicijos rėmėjams buvo grasinama ir jie išnyko. Šis faktas dažnai lieka humanitarinės krizės šešėlyje nors padėtis šioje srityje turėjo pagerėti, nes tai būtų svarbus žingsnis didesnio stabilumo link.
Geram sprendimui, žinoma, prireiks didelės politinės valios ir konkrečių veiksmų. Tačiau lygiai taip pat svarbu skirti laiko ir pastangų Čado vaikams ir jų ateičiai stengiantis išvengti jų verbavimo į ginkluotas sukilėlių grupuotes ir investuoti į pagrindinį jų išsilavinimą, kuris galėtų apimti, pvz., žmogaus teises.
Katrin Saks
PSE grupės vardu. - (ET) Mano pasisakymas siejasi su ankstesnio pranešėjo. Aš taip pat norėjau iškelti svarbiausią klausimą šios dienos dienotvarkėje, tai yra vaikų padėtis krizės apimtuose regionuose. Daug, jei ne dauguma iš šimtų tūkstančių benamiais likusių žmonių yra vaikai. Koks jų kasdienis gyvenimas? Televizoriaus ekrane visi matėme sielvartą keliančius vaizdus.
Europos sąjunga privalo parodyti solidarumą su visa tauta, tačiau mes, žinoma, privalome siekti sutelkti dėmesį ties vaikais, nes jie negali patys savimi pasirūpinti. Slegia tai, kad tik vienas iš penkių vaikų Čade lanko mokyklą ir kad tūkstančių tūkstančiai jų nešiojasi ginklus.
Visiškai palaikau planus įtraukti žmogaus teises į mokyklos mokymo programą. Svarbu, kad Čado valdžia padarytų viską, kas įmanoma, kad būtų sukilėlių grupės verbuotų vaikų, pasirodė, kad "Eurofor" vaidmuo čia yra svarbiausias, pvz., bendraujant su bendruomenių vadovais ir atkreipiant jų dėmesį į vaikų padėtį tame regione.
Urszula Krupa
IND/DEM grupės vardu. - (PL) Pone Pirmininke, šios dienos diskusijos tema žmogaus teisių pažeidimai Čade. Padėtis ten tokia pat dramatiška kaip ir Darfūre, Sudane arba Vidurio Afrikos Respublikoje, kur be etninių, kalbinių ar religinių skirtumų kilusių konfliktų yra ir kitų interesų konfliktų, ypač susijusių su politika ir nafta.
Net gamtinių išteklių, pvz., žaliavinės naftos, brangakmenių ir tauriųjų metalų, turtingos ekonomiškai skurdžios ir menkai išsivysčiusios Afrikos šalys tampa ne tik prekybos šiais ištekliais ir narkotikais arena, bet aktyvia ginklų pardavimo rinka, viena pagrindinių žmogaus teisių pažeidimų priežasčių. Didėjančio konflikto ir karo aplinkoje daug nesąžiningų vietos ir užsienio prekiautojų naudojasi šia padėtimi, praturtėdami chaoso, pabėgėlių ir milijonų nekaltų kenčiančių žmonių, net genocido, vaikų ir moterų prievartavimų bei išnaudojimo sąskaita.
Šią padėtį dar blogina tarptautinės bendruomenės, kurią valdo didžiosios valstybės, siekiančios savo interesų pasaulinėje arenoje, pasyvumas. Įvairios humanitarinės misijos mažai kuo gali mažai kuo gali padėti ir kartais veikia prieš savo pradinius tikslus ir pašaukimą. Kol gyvenimas ir žmogiškasis orumas pralaimi praktiniam materializmui, liberalizmui ir didėjančiai mirties civilizacijai, kurią kartais propaguoja net vadinamosios humanitarinės organizacijos, užsiimančios švietimu apie lytinę ir reprodukcinę sveikatą, tokia padėtis atrodo beviltiška.
Dėl šių priežasčių įvairios rezoliucijos ir pranešimai gali padėti sumažinti jų autorių sąžinės graužimą, bet nepagerins padėties Afrikoje, tol, kol Afrikos vadovai ir didžiosios valstybės iš rytų ir vakarų nenustos pelnytis iš karo ir didėjančios neapykantos Afrikos žemyne.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Pone Pirmininke, nepaisant prieš metus visų Čado politinių partijų pasirašyto susitarimo dėl demokratinio proceso stiprinimo ir vėliau su Sudano valdžia pasirašyto nepuolimo pakto, padėtis vis dar labai įtempta. Vyriausybės pajėgos nuolat susikauna su sukilėliais iš Darfūro ginkluotų grupuočių, kurios puldinėja humanitarinę pagalbą gabenantį transportą. Nepaprastąją padėtimi buvo pasinaudota tam, kad būtų nebaudžiamai įkalinta opozicija ir įvesti barbariški draudimai spaudos ir žodžio laisvei.
Ypatingą susirūpinimą kelią blogėjanti humanitarinpadėtis šalyje, kurioje dėl Darfūro konflikto ir jo tarpvalstybinių pasekmių 12 prie rytinės sienos tarp Čado ir Sudano yra 300 000 pabėgėlių. Dėl besitęsiančių mūšių nutrūksta maisto tiekimas į stovyklas ir pabėgėliai priversti vegetuoti pasibaisėtinomis sąlygomis. Dėl masinio gyventojų persikėlimo civiliai gyventojai tampa agresijos ir pagrindinių žmogaus teisių pažeidimų aukomis.
Dabar atsidūrus aklavietėje dėl padėties Čade stabilizavimo Tarptautinės institucijos turėtų labiau stengtis skatinant dialogą tarp visų konflikto pusių. Tik visuotinsutartis gali padėti išvengti humanitarinės katastrofos šalyje. Gyvybiškai svarbu kuo greičiau pradėti Europos pajėgų misiją siekiant pradėti humanitarinę veiklą regione ir labiau apsaugoti civilius gyventojus ir pabėgėlius.
Zbigniew Zaleski
(FR) Pone Pirmininke, vėl norėčiau sugrįžti prie Liublianos rezoliucijos, prieš kurią balsavo mūsų kolegos ir Afrikos. Buvau išties nusivylęs ir nuliūdintas. Manau ir tikiuosi, kad Afrikos vertybės neateina iš Kinijos drauge su agresyvia ekonomine invazija, kurios liudininkais esame.
Neįmanoma žinoti, kaip elgtis su partneriais iš Afrikos, kai jie taip elgiasi su Čadu, tačiau vienas dalykas aiškus: turime juos įtikinti dėl žmogaus teisių. Tai vienintelis mūsų pasirinkimas. Atrodo, kad tai bus ilgas ir daug kainuojantis procesas, tačiau kito kelio nėra.
Miroslav Mikolášik
(SK) Norėčiau, kad ir mano balsas būtų išgirstas diskusijoje dėl sudėtingos Čado žmonių padėties. Kaip žinome iš naujausios informacijos, be 300 000 pabėgėlių rytinėse šalies dalyse, dar yra 200 000 persikėlusių asmenų, kurie gyvena šiose stovyklose tokiomis sąlygomis, kurios vargiai tinka žmonėms, ir susiduria su humanitarine krize.
Kai galvojame apie maisto ir vaistų trūkumą, dramatišką piktnaudžiavimą faktu, kad šie žmonės neteko laisvės, narkotikų vartojimo išplitimą ir tokiomis sąlygomis laikomų žmonių ligas, neturime kito pasirinkimo kaip tik reikalauti demokratiško proceso ir sukilėlių pralaimėjimo padedant Europos pajėgoms.
Armando Veneto
(IT) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, nepaisant to, kad buvo pasiektas susitarimas dėl bendro pasiūlymo, jį Jungtinėje asamblėjoje Liublianoje Afrika atmetė.
Tačiau drama slypi priežastyse, kurios buvo pateiktos: nes Čado delegacija nedalyvavo ar bent jau taip buvo sakoma. Tai buvo akivaizdus pretekstas, tačiau jis pasitarnavo realybei nuslėpti, priežastys, dėl kurių Afrika atmetšią rezoliuciją. Ką tai iš esmės reiškia, ar politinis prisitaikėliškumas yra viršesnis nei pagrindinės žmogaus teisės ir pagrindinių laisvių apsauga ir užtikrinimas.
Tikiu, kad Europos vertir naujoji istorija, kurią ji kuria, nėra tik stebėjimas, bet ir kova užtikrinant, kad dominuotų ne praktiniai sumetimai, o žmogiškos priežastys, kurios yra viršesnės už bet kokias politines apgavystes. Mano nuomone būtent tai turėtume remti bei teigti ir tai turėtų dar kartą tapti Europos Sąjungos gyvenimo planu.
John Bowis
Pone Pirmininke, prieš keletą metų su delegacija lankiausi Čade ir mačiau dėl naftos ir vamzdyno kylantį optimizmą po pilietinio karo ir smurto. Tos šalies turtas prilygo to kaimo mango medžiams, o nafta žadėjo šiai valstybei galimybes. Tarptautinbendruomenprižiūrėjo procesą taip, kad tikėjomės, kad tai šaliai suteiks stabilumą, turtą r užtikrins ateitį. Dabar ten netvarka iš dalies dėl išorinių dalykų, pvz., Darfūro ir kitų, ir turiu pasakyti, kad iš dalies dėl vidinių dalykų, pvz., korupcijos, prasto valdymo ir smurto.
Todėl kenčia Čado gyventojai, o mes privalome tarptautiniu, nacionaliniu ir vietos lygiu primygtinai reikalauti dirbti kartu, kad ši krizbūtų baigta ir tuomet vėl drauge kurti ateitį.
Zuzana Roithová
(CS) Ponios ir ponai, šią savaitę aptarėme Kinijos-Afrikos santykius. Padėtis Čade yra vienas pavyzdžių, kaip nafta gali tapti priežastimi pirkti ginklus. Jei neparaginsime Kinijos, kuri yra JT Saugumo tarybos narė, pakeisti užsienio ir prekybos politiką iš vadinamosios politikos "be sąlygų" į politiką "su sąlygomis" ir imtis bendrų veiksmų su mumis, skaudžiai gailėsimės negalėdami suteikti tinkamos pagalbos šimtams tūkstančių pabėgėlių ir sužeistųjų.
Androula Vassiliou
Komisijos narys. - Pone Pirmininke, mes visiškai remiame narių raginimą atkurti politinį procesą Čade ir diplomatinį įtampos tarp Čado ir Sudano sprendimą.
Dėl vidaus politikos, mes taip pat palankiai vertiname pono Abbas paskyrimą naujuoju ministru pirmininku. Mūsų nuomone, jo balandžio 18 d. pareiškimas buvo pirmasis vilčių teikiantis signalas, kuris galėtų atvesti prie santykių tarp vyriausybės ir neginkluotosios opozicijos normalizavimo.
Todėl tikimės, kad naujosios vyriausybės, kurioje keturi ministrų postai buvo atiduoti neginkluotosios opozicijos partijoms, kilusioms iš la Coordination des partis politiques pour la défense de la Constitution (CPDC), balandžio 23 d. konstitucija padės iš naujo pradėti platesnį dialogą remiantis 2007 m. rugpjūčio 13 d. politiniu susitarimu.
Komisaras Michel buvo vienas pirmųjų išreiškusių susirūpinimą dėl opozicijos narių dingimo po nepavykusio perversmo vasario pradžioje ir pareikalavusių nedelsiant paleisti bet kokių Čado valdžios nelaisvėje laikomų opozicijos lyderių paleidimo. Kaip ir dauguma šiandien pasisakiusiųjų mes vis dar pasisakome prieš CPDC atstovo pono Ibni Saleh padėties paaiškinimo.
Šiuo atveju Europos Komisija, kaip tarptautinNacionalinės tyrimo komisijos stebėtoja siekia aiškumo dėl šių dingimų, o tai padės padidinti pasitikėjimą politiniu procesu.
Dėl politinio proceso per 10-tąjį Europos plėtros fondą ir Stabilumo priemonę didiname Čado galimybes surengti teisėtus rinkimus 2009 m. pabaigoje, kaip numatyta 2007 m. rugpjūčio 13 d. sutartyje. Tai apima parama rengiantis rinkimams ir atliekant šalies gyventojų surašymą. Čadas taip pat įtrauktas į šalių, į kurias 2009 m. gali būti siunčiama ES rinkimų stebėjimo misija, jei bus patenkintos visos tokios misijos dalyvavimui reikalingos sąlygos.
Dėl santykių tarp Čado ir Sudano, sukilėlių grupių problema gali būti svarstoma tik kaip platesnės situacijos dalis ir vilties teikia pastarasis pagal Dakaro sutartį tarp Čado ir Sudano sudarytos kontaktinės grupės susitikimas Libreville. Tikime, kad tokios ilgalaikės diplomatinės pastangos yra būtinos norint nuraminti abi šalis.
Mūsų humanitarinpagalba rytų Čadui - nenutrūkstama (vidutiniškai 30 mln. eurų kasmet), o poreikiai - tinkamai tenkinami. Nepaisant papildomos humanitarinės pagalbos ir padidėjusio pabėgėlių ir persikėlusių žmonių stovyklose, kurį suteiks "Eufor"/"Minurcat" buvimas, mūsų Programme d'Accompagnement à la Stabililisation de l'Est du Tchad gerins sąlygas rytų Čado ir Centrinės Afrikos Respublikos šiaurinėse zonose, į kurias pabėgėliai ir persikėlę asmenys gali pasirinkti sugrįžti, ypatingą dėmesį skirdami prieigai prie geriamo vandens ir maisto užtikrinimui. Pagal šią programą vykdomi veiksmai bus pradėti prieš liūčių sezoną.
Sėkmingos "Minurcat" misijos, prie kurios prisidėjome 10 mln. eurų, , kuri buvo ypač svarbi ilgalaikiam stabilumui ir plėtrai Čade užtikrinti, šešėlyje su viltimi žiūrime į pirmiesiems 77 Détachement intégré de sécurité aukštiems pareigūnams pradėtus mokymus.
Padėdamas įtvirtinti procesą 10-asis Europos plėtros fondas prisidės 25 mln. eurų, skirtais teisingo sektoriui paremti, įskaitant policijos pajėgų kūrimą bei papildomais 25 mln. eurų saugumo sektoriaus reformai.
Pirmininkas
Diskusija baigta.
Balsavimas vyks po diskusijos.
Rašytiniai pareiškimai (142 taisyklė)
Alessandro Battilocchio  
raštu. - (IT) Padėtis Čade dabar tapo kritiška. Ginkluotos grupės iš Sudano puola rytines šalies teritorijas, beatodairiškai žudo, smurtauja ir prievartauja ypač silpnesnius gyventojus bei nesusilaukia jokios vyriausybės reakcijos. Kita vertus dėl akivaizdžių pabėgėlių stovyklų sunkumų susidoroti su dėl tarp vyriausybės ir opozicijos pajėgų dėl rinkimų teisėtumo kilusio konflikto didėjančiu pabėgėlių iš Darfūro regiono skaičiumi valdžia paskelbvalstybinę nepaprastąją padėtį.
Kaip praneša "Amnesty International" pirmieji tokių priemonių rezultatai, tai, kad buvo sukurtas ad hoc komitetas, užsiimsiantis laikraščių ir radijo stočių cenzūra, dėl to ne tik buvo suimta eilžurnalistų ir politinių oponentų, bet ir dingo konstitucijos gynimo partijos atstovas.
Šis augantis smurtas privalo būti sustabdytas. Europos institucijos turi užduotį, išteklius ir atsakomybę užtikrinti ir ginti žmogaus teises visame pasaulyje, ypač tam tikruose regionuose, pvz., Čade, kur žmonės jau kenčia nuo humanitarinės krizės ir išorės puolimų.
