Cukraus pramonės restruktūrizavimas - Bendras cukraus sektoriaus rinkos organizavimas (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - bendros diskusijos dėl
Katerinos Batzeli pranešimo Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto vardu dėl cukraus pramonės restruktūrizavimo - C6-0176/2007 -, ir
Katerinos Batzeli pranešimo Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto vardu dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo - C6-0177/2007 -.
Mariann Fischer Boel
Komisijos narė. - Pone pirmininke, pirmiausia leiskite padėkoti K. Batzeliui ir Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto nariams už jų nuveiktą darbą, susijusį su šiuo pasiūlymu. Pradėsiu pristatydama šį pasiūlymą.
Kaip žinote, restruktūrizavimo fondas nepateisino mūsų lūkesčių antraisiais restruktūrizavimo laikotarpio metais, nors pirmieji metai buvo daug žadantys.
Kaip turbūt prisimenate, tikėjomės, kad pirmaisiais metais bus atsisakyta apie 1,5 mln. tonų kvotų, antraisiais metais - 3 mln. tonų. Tačiau per pirmuosius dvejus metus vietoje planuotų 4,5 mln. tonų buvo atsisakyta tik 2,2 mln.
Vis dar esu įsitikinusi, kad restruktūrizavimo fondas yra gera priemonė, kurią reikia stiprinti ir tobulinti, atsižvelgiant į mūsų iki šiol gautą patirtį.
Kalbant apie pasiūlymą, dėl kurio šiandien diskutuosime, leiskite man aiškiai pasakyti, kad šis procesas nėra naujos derybos dėl 2005 m. cukraus reformos. Kadangi per pirmuosius dvejus savo veiklos metus restruktūrizavimo fondas nebuvo naudojamas pakankamai, siekiame kuo sėkmingiau panaudoti šį fondą per paskutiniuosius dvejus metus. Kitu atveju 2010 m. kvotos bus mažinamos be kompensavimo.
Pasiūlymu siekiama pateikti labai patrauklų pasiūlymą toms įmonėms ir augintojams, kurie nori atsisakyti gamybos kvotų per 2008-2009 prekybos metus, tačiau taip pat siekiama per paskutiniuosius dvejus restruktūrizavimo laikotarpio metus išlaikyti iš esmės nepakeistas sąlygas. Pirmą kartą augintojai galės patys pradėti restruktūrizavimo procesą, tačiau jie negalės viršyti 10 % įmonei priklausiančios kvotos. Bus nustatyta 10 % restruktūrizavimo pagalba augintojams, kuri bus mokama papildomai kartu su 237,5 EUR už cukraus kvotos toną, taigi bendra išmoka bus 300 EUR toną.
Manau, kad šis pasiūlymas augintojams yra labai įdomus, ir nematau reikalo eiti dar toliau. Todėl aš nepritarsiu pranešime dėl restruktūrizavimo fondo esantiems pakeitimams, kuriais norima pakeisti išmokamas sumas, pvz., 6, 7 ir 12 pakeitimams, arba 8 pakeitimui, kuriuo norima pakeisti ūkininkams tenkantį santykį.
Numatytas atgalinės datos elementas leis užtikrinti, kad jau dalyvavusios restruktūrizavimo schemoje įmonės ir cukrinių runkelių augintojai nenukentės dėl to, kad schemoje pradėjo dalyvauti anksčiau.
Kaip reikalaujama 9 pakeitime, galutiniame tekste bus aiškiai nurodyta, kad inulino sirupo gamintojai ir cikorijų augintojai gali gauti išmokas atgaline data. Be to, per 2008-2009 prekybos arba auginimo metus restruktūrizuotos įmonės bus atleistos nuo 2007-2008 prekybos metais prevenciškai atšauktos jų kvotos dalies restruktūrizavimo mokesčio, jei tos įmonės atitinkamai atsisakys savo kvotų. Taip pat svarbu paminėti papildomą paskatą įmonėms - jei reikės privalomai mažinti kvotas, bus atsižvelgiama į pavienių įmonių dalyvavimą restruktūrizavimo procese.
Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas pasiekti pusiausvyrą rinkoje restruktūrizavimo laikotarpiu, siūloma prevencinį atšaukimą padaryti nuolatine priemone ir jį taikyti ne tik restruktūrizavimo laikotarpiu - būtent taip ir siūlo K. Batzeli savo pranešime.
Siūlomu reguliavimo projektu siekiama sukurti saugią aplinką ir pašalinti sistemoje esančias kliūtis. Visi šie patobulinimai turėtų sudaryti sąlygas sėkmingam fondo veikimui trečiaisiais metais, nekeičiant cukraus bendrosios rinkos organizavimo ir remiantis reforma, dėl kurios sutarėme 2005 m. Siūlomos priemonės yra suderintos taip, kad visos restruktūrizavimo procese dalyvaujančios šalys gautų stiprias paskatas.
Noriu jums padėkoti už gerą bendradarbiavimą, dėl kurio galėjome dirbti įtemptu grafiku, prie kurio turime prisitaikyti kurdami daug veiksmingesnę sistemą jau 2008-2009 prekybos metams. Žinau, kad norint, jog fondas pasiektų savo tikslą, reikia fondą patobulinti, ir esu įsitikinusi, kad to nepadarius laimėtojų nebus. Tai būtų niekam nepalanku, todėl esu labai dėkinga už paramą, kurią gavau iš Žemės ūkio komiteto ir jo narių.
Katerina Batzeli  
pranešėja. - (EL) Pone pirmininke, Komisijos nare, pirmiausia leiskite priminti, kad pirmojoje savo nuomonėje dėl cukraus bendrosios rinkos organizavimo (BRO) Europos Parlamentas nurodė, kad Komisijos pasiūlymai privalo prisidėti prie esminio naujosios sistemos gyvybingumo ir apsaugoti cukrinių runkelių augintojus, cukraus fabrikų ir gamybos sričių darbuotojus, t. y. visus, kuriuos paveiks kvotų panaikinimas. Toks buvo mūsų politinis įsipareigojimas ir susitarimas, kuriais remdamiesi pritarėme Komisijai.
Tačiau 2005 m. Tarybos galutiniai sprendimai dėl cukraus sektoriaus reformos neatitinka šių stiprių lūkesčių. Sektorius yra labai svarbus ariamos žemės pasėlių rinkos išlyginimui, Europos cukraus ir bioetanolio fabrikų tiekimui bei naujos pažangesnės politikos taikymui keičiant kitus BRO, kai jie persvarstomi naujos BŽŪP rėmuose. Nuo pat pradžių buvo matyti, kad Tarybos sprendimai yra pasmerkti trumpam gyvenimui ir pakeitimui, nes tie sprendimai tebuvo nacionalinių reikalavimų ir sudėtingų priemonių kratinys.
Šis sprendimas ir jo įgyvendinimo būdas nacionaliniu būdu reiškia, kad iki šiol gamyba sumažinta tik 2,2 mln. tonų, nors tikslas yra iki 2010 m. sumažinti gamybą maždaug 6 mln. tonų. Norėčiau jums priminti, kad gamybos regionai, darbuotojai ir gamintojai sumažinę gamybą po 2010 m. negaus jokios kompensacijos iš restruktūrizavimo fondo, kuris finansuojamas iš savo lėšų.
Taigi Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitete priimant sprendimą dėl pranešimo, su kuriuo susipažinote, mums teko susidurti su tokiomis politinėmis aplinkybėmis.
Komisijos nare, Žemės ūkio komitete mes apčiuopiamai pagerinome sąlygas nacionaliniu lygmeniu netrukdomai įgyvendinti Komisijos sprendimus. Nesiekėme iš esmės pervarstyti cukraus BRO - jūs tą nurodėte savo tekste. Nesiekėme pasiūlyti kelių lygių persvarstymo, nes daugelyje regionų, pvz., Airijoje, cukraus gamyba jau buvo sumažinta arba jos iš dalies ar visai atsisakyta.
Be to, atsižvelgėme į sutaupytas biudžeto lėšas, kurios sudaro apie 3 mln. EUR. Jei šie pinigai nebus panaudoti, jie nepateks atgal į sektorių, o bus panaudoti kitų projektų finansavimui arba turės būti grąžinti.
Galiausiai, cukrinių runkelių augintojams taikydami proporcingumo ir lygybės principą, visi privalome pritarti siūlomų priemonių taikymui atgaline data, kad sistemoje jau dalyvaujančių gamintojų, gamyklų ir regionų atžvilgiu nesusidarytų neteisinga padėtis.
Taip pat norėčiau pabrėžti, kad mus jaudina didelis valstybių narių lankstumo ir subsidiarumo neveiksmingumo lygis. Toks lankstumas tapo neoficialiu priemonių nacionalizavimu: valstybės narės savo nuožiūra įgyvendina BRO, pasiduodamos kolektyvinių įstaigų ir regioninės valdžios joms daromam spaudimui. Vykdydami persvarstymus ateityje, turėtume susirūpinti tuo, kaip valstybės narės vertina lankstumo sąvoką ir politiką bei turėtume atkreipti dėmesį į tai, kaip tokia politika naudojama priimant sprendimus dėl patikrinimų.
Komisijos nare, privalome nuo politinių klausimų pereiti prie techninių detalių, kurios taip pat daro įtaką BRO apžvalgai. Reglamento Nr. 318/2006 pakeitimų klausimu manome, kad reikėtų sąžiningiau taikyti linijinį kvotų sumažinimą 2010 m. Jei 2010 m. reikės tiesioginio kvotų sumažinimo, mūsų komiteto nuomone, tai turėtų būti daroma dviem etapais. Pirmuoju etapu turėtų būti atliktas linijinis 13,5 % sumažinimas. Antruoju etapu reikėtų įgyvendinti Komisijos pasiūlymą, t. y. valstybės narės ir įmonės, kurios atsisakkvotų pagal restruktūrizavimo sistemą, turėtų būti atleistos nuo kvotų sumažinimo. Atleidimas turi atitikti įdėtas pastangas nacionaliniu lygmeniu.
Tačiau norėčiau pabrėžti Komisijai ir Tarybai, kuri nedalyvauja šios dienos diskusijoje, kad privalome nepamiršti mažesnių įmonių, kurios arba savanoriškai sumažino savo kvotas dalyvaudamas restruktūrizavimo sistemoje, arba dalyvavo prevencinio atšaukimo priemonėje, indėlio. Siūlome platesnį ir ilgiau trunkantį prevencinio atšaukimo priemonės taikymą, kad sektoriui būtų sudarytos sąlygos sklandžiau prisitaikyti prie būsimų iššūkių. Kadangi prevencinis atšaukimas kol kas neįtrauktas į Tarybos lygio kompromisą, norėčiau jį įtraukti, jei jūs, Komisijos nare, tam pritariate.
Reglamento Nr. 320/2006 dėl restruktūrizavimo sistemos, kuri, be abejo, yra pagrindinis reformos aspektas, klausimu mano pranešime siūloma:
pirma, iki 260 EUR padidinti bendrą išmoką už toną vietoj dabar nustatytų 237 EUR, kuriuos gaus gamintojai. Mes, nors jūs, Komisijos nare, nepritariate, primygtinai reikalaujame tai padaryti, nes tvirtai tikime, kad tai yra svari paskata gamintojams imtis 10 % savanoriško atsisakymo;
antra, gamintojams iš restruktūrizavimo paramos vienkartinę kompensaciją padidinti iki 50 %, kuri dabar yra lygi 10 % Toks padidinimas yra politinis Europos Parlamento įsipareigojimas, rodantis, kad subsidijos turi iš esmės turi būti mokamos gamintojams. Ši žinia yra labiau politinnei finansinė;
trečia, įmonėms mokama kompensacija už bioetanolio gamybą turėtų būti padidinta nuo 35 iki 100 %, nes, mūsų nuomone, reikėtų iš esmės paskatinti indėlį į energijos iš atsinaujinančių šaltinių sektorių;
ketvirta, regionams labai svarbus aspektas yra paramos įvairinimui išlaikymas tuose regionuose, kuriuose buvo uždarytos gamyklos: paramos lygis iki 2009-2010 m. laikotarpio ir toliau turi būti 109,5 EUR už sumažintos gamybos toną. Komisijos nare, siekiame iš dalies padidinti finansavimą, kad būtų sumažintas poveikis regionams ir sudarytos sąlygos naujoms iniciatyvoms. Šiuo persvarstymu nesiekiama keisti bendrų nuostatų, bet siekiama sustiprinti iniciatyvas;
penkta, 10 % kvotų atsisakymas pirmiausia turi būti taikomas mažiems ar mažiau konkurencingiems gamintojams;
šešta, restruktūrizavimo pagalba daliniam atsisakymui turi būti padidinta nuo 218,75 iki 625 EUR 2008-2009 m. laikotarpiu. Turiu pripažinti, kad pranešėjo pozicija yra labai svarbi, remiant tokios rūšies klausimus.
Kaip pranešėja noriu pabrėžti, kad tam tikrus žemės ūkio komiteto pasiūlymus reikia persvarstyti, kad būtų pasiekta pusiausvyra. Dėl to manau, kad privalome atsižvelgti į finansavimą iš restruktūrizavimo fondo ir papildomą finansavimą iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo.
Todėl būdama pranešėja norėčiau pritarti 27-30 pakeitimams, kuriuose nustatomi trys pagrindiniai principai:
pirma, taikymas atgaline data, nes nuo naujo BRO pradžios schemoje dalyvaujantys gamintojai, įmonės ir regionai neturi nukentėti;
antra, paramos suma turi būti protinga ir priimtina visoms pusėms (t. y. ne 625 EUR vieniems metams);
trečia, svarbu atgaline data iki pat pereinamojo laikotarpio pabaigos padidinti fabrikams teikiamą paramą už dalinį gamybos atsisakymą.
Baigdama norėčiau įspėti. Vyksta Komisijos derybos su AKR valstybėmis dėl EPS. Atrodo, kad Komisija yra pasirengusi atsisakyti saugumo išlygos dėl į Bendriją kiekvienos valstybės partnerės importuojamo bendro cukraus kiekio ir išlygos dėl importuojamo cukraus minimalios kainos. Be to, siūloma panašiu būdu liberalizuoti patekimą į Bendrijos rinką šešiolikai Cukraus protokolą pasirašiusių valstybių.
Komisijos nare, manau, kad mums čia tenka labai svarbus darbas. Būtų neteisinga tokius sprendimus priimti neatsižvelgiant į institucinę sandarą: jie neatitiktų Europos Parlamento vaidinamo politinio ir institucinio vaidmens.
László Surján  
Biudžeto komiteto nuomonės referentas. - (HU) Pone pirmininke, dėkoju už suteiktą galimybę pasisakyti. Biudžeto komitetas iš esmės pritaria pasiūlymui. Taip pat leiskite asmeniškai pasveikinti pranešėją. Visada yra labai sunku įtikinti šio sektoriaus augintojus sumažinti gamybą. Be to, teikdami paramą ir finansavimą gamybos mažinimui prastai atrodome Europos piliečių akyse.
Tačiau jei jau yra būtina įsikišti tokiu būdu ir kadangi tai neturi didesnio poveikio bendram Europos Sąjungos biudžetui nei dabartiniai susitarimai, tuomet tai reikia daryti tikslingiau ir tam tikros kompensacijos ir parama turi tekti tiems, kas gamintojų pusėje iš tiesų imasi veiksmų - kaip tik tai ir daroma šiuo atveju.
Tačiau pagrindinproblema yra tai, kad kai kuriais atvejais valstybės narės jau atsisaktam tikro savo kvotų skaičiaus prieš pat reglamentavimo pakeitimą. Pranešime siūlomi būdai, kaip išspręsti šį klausimą, ir aš prašau Parlamento pritarti šiems siūlymams.
Albert Deß
PPE-DE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, norėčiau trumpai apžvelgti paskutinę reformą. Daug cukrinių runkelių augintojų klausia, kodėl iš viso reikia imtis šios rinkos reguliavimo, kuris išlaikkelių dešimtmečių išbandymus, reformos. Yra dvi pagrindinės priežastys, dėl kurių ši reforma buvo ir yra reikalinga. Pirma, prieš keletą metų formuojantis ginklų iniciatyvai buvo nuspręsta, kad nuo 2009 m. į Europą iš vargingiausių valstybių bus galima teikti viską išskyrus ginklus. Tai liečia ir cukraus sektorių.
Antroji priežastis - PPO sprendimas, dėl kurio mes turime panaikinti perteklių. Tai reiškia, kad mes cukraus gamybą privalome sumažinti daugiau nei 6 mln. tonų. Komisijos nare, mes 2005 m. parlamente teikėme pasiūlymus, o jūs ką tik pasakėte, kad restruktūrizavimo fondas nepateisino mūsų lūkesčių. Šiandien norėčiau pabrėžti, kad jei Komisija ir Taryba būtų labiau 2005 m. pritarusios Parlamento siūlymams, greičiausiai savanoriškai būtų atsisakyta didesnių cukraus gamybos kiekių.
Šiuo metu turime galimybę atlikti taisymus, kad būtų pagerintos paskatos. Aš galiu tik paprašyti Komisijos ir Tarybos laikytis pasiūlymų. Norėčiau padėkoti pranešėjai K. Batzeli už jos pateiktą pranešimą. Žemės ūkio komitetas iš esmės laikėsi tų pasiūlymų - su nedideliais nukrypimais - ir esu tikras, kad jei Komisija laikysis šių pasiūlymų, šios iniciatyvos bus naudojamos daug aktyviau ir savanoriškai bus atsisakyta daug didesnių cukraus gamybos kiekių. Komisijos nare, norėčiau pasakyti, kad nemažai Žemės ūkio komiteto narių išsamiai išklauscukrinių runkelių gamintojų nuomones. Tikiu, kad jei bus išpildyti čia nustatyti reikalavimai, reforma bus sėkminga.
Csaba Sándor Tabajdi
PSE frakcijos vardu. - (HU) Ponia Fischer Boel, manau, kad K. Batzeli pranešimas ir Surjáno László nuomonyra techniškai svarūs ir politiškai labai teisingi. Grąžinti pusiausvyrą rinkoje yra labai svarbu, o mums dar reikia nueiti ilgą kelią, kad 2010 m. pasiektume rinkos pusiausvyrą Europos cukraus gamybos ir cukrinių runkelių perdirbimo požiūriu.
Nepavydžiu nei Komisijai, nei Parlamentui, nes nelengva įvesti tvarką ir pasiekti pusiausvyrą iškraipytoje, ypač sudėtingoje ir per daug subsidijuojamoje sistemoje. Šis sektorius buvo pats mylimiausias BŽŪP (Bendrosios žemės ūkio politikos) kūdikis, palyginti su kitais sektoriais, kuriems buvo rodomos mažesnis palankumas.
Visiškai pritariu, kad reikia siekti pusiausvyros. Jei pasieksime papildomą 10 % sumažinimą, vis tiek sistemoje išliks 2,1 mln. tonų perteklius, ir jei jo nepanaikinsime iki 2010 m., mums reikės pasiekti dar 14 proc. sumažinimą.
Aš manau, kad yra nesąžininga - ir prašyčiau Komisijos narės ir Komisijos atkreipti į tai dėmesį, - kad didžiausių sumažinimo mastų pasiekusios valstybės, t. y. Italija, Portugalija ir Suomija, turi kartu su visomis kitomis valstybėmis dar 10 % sumažinti gamybą. Tai nesąžininga.
Taip pat pritariu, kad turėtume dėti daugiau pastangų gindami mažų ir vidutinių augintojų interesus, nes dėl taisyklės "pirmas atėjusysis aptarnaujamas pirmas" tokie gamintojai informacijos požiūriu patenka į nepalankią padėtį, palyginti su tarptautinėmis verslo įmonėmis. Vengrijoje užsidarvienas iš penkių fabrikų. Geriausias cukraus gamintojas nutrauksavo veiklą, tačiau nei gamintojas, nei augintojai nebuvo nuskriausti. Vienintelis aspektas į kurį nebuvo tinkamai atsižvelgta ankstesniame reglamente, buvo kompensacijos darbuotojams, turiu omenyje kompensacijas cukraus fabriko darbuotojams.
Galiausiai manau, kad yra labai svarbu, kad įmonės nemokėtų restruktūrizavimo mokesčio, jei jos sumažina savo kvotą. Tai yra būtina. Prašau Fischer Boel pritarti šiai nuostatai, nes tai skatintų daugiau sumažinimų ir padėtų grąžinti pusiausvyrą rinkoje. Kartoju, pagalba mažiems ir vidutiniams augintojams yra labai svarbi, nes tai daro didelį socialinį poveikį Europos cukrinių runkelių augintojams. Dėkoju jums už dėmesį.
Andrzej Tomasz Zapałowski
UEN frakcijos vardu. - (PL) Pone pirmininke, dabartinės formos cukraus gamybos reforma yra nepriimtina. Pirmiausia ji kenkia runkelių augintojams ir cukraus fabrikų darbuotojams. Europos koncernų rodytas aktyvumas superkant cukraus fabrikus Rytų Europoje prieš stojimą į ES rodo, kad jau tuomet ši reforma buvo suplanuota, numatant didžiules kompensacijas cukraus fabrikų savininkams, kurie fabrikus uždarys.
Stojimo laikotarpiu naujosiose valstybėse narėse ūkininkai investavo didžiules sumas į savo ūkių, įskaitant runkelių auginimo ūkius, atnaujinimą. Po poros metų paaiškėjo, kad gamybą reikia riboti, o didžiausią paramą už cukraus gamybos nutraukimą gaus cukraus fabrikų savininkai. Manoma, kad vien tik Lenkijoje bus uždaryta apie dešimt cukraus fabrikų.
Siūlomi pakeitimai, kuriuose iš restruktūrizavimo fondo nustatytos didesnės sumos augintojams, yra geri. Tačiau man kyla abejonių dėl paramos gamintojams, kurie pirko cukraus gamyklas per kelerius pastaruosius metus, nes ar tik nebus taip, kad jie pirko tuos fabrikus siekdami pelno uždarant fabriką?
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, Komisijos nare, cukraus rinkos reguliavimas nėra dalykas, kuriuo galėtų gėrėtis Komisija ir Taryba! A. Deß jau sakė, kad jei būtumėt labiau atsižvelgę į Parlamento pasiūlymus, kai kurių trūkumų nebūtų visai buvę.
Turime priemonę - kvotas ir privalome šią priemonę naudoti, o ne grasinti jai 2010 m., ir turime įvesti linijinius arba vienodus sumažinimus ir už juos nustatyti kompensacijas. Jūsų siūlomas būdas tai daryti nustatant kainas žlugo, nes jūs vienu veiksmu padidinote kvotą milijonu tonų, kai C cukrų pavertėte kvotiniu cukrumi. Be to, finansavimas vartotojų pinigais nustačius kainas rodo, kad cukraus pramonnėra suinteresuota restruktūrizacija. Eksporto subsidijos taip pat nebuvo sumažintos iš esmės - tai irgi reikia padaryti.
Reikėtų nustatyti klaidas, o klaidos neištaisytos ir dabar. Restruktūrizavimo fondas ir restruktūrizavimo pagalba iš esmės reiškia nutraukimą. Tam priešinasi regionai, profesinės sąjungos ir augintojai. Nepatvirtintas įvairinimas, kaip to reikalavo Parlamentas, kad būtų apsaugotas regionų socialinis ekonominis vystymasis. Šios klaidos netaisomos ir dabar. Todėl mes gydome ne tuos simptomus.
Kitas svarbus aspektas - norite apriboti augintojams tenkančią restruktūrizavimo pagalbą iki 10 % Anksčiau valstybės galėjo nustatyti didesnę kainą. Dabar teikiame kitą pasiūlymą ir tikiuosi, kad Parlamentas jį šįkart įgyvendins su perdavimo priemone, nes jūs nesilaikėte praėjusio balsavimo metu duotų pažadų, todėl mes prie jų grįžtame dar kartą.
Diamanto Manolakou
GUE/NGL frakcijos vardu. - (EL) Pone pirmininke, 2006 m. patvirtintas ir jau įgyvendinamas naujas cukraus sektoriaus reglamentas yra karti piliulir jau pareikalavo pirmųjų aukų.
Mes, be jokios abejonės, balsavome prieš jį ir buvome teisūs taip darydami: cukraus fabrikai buvo uždaryti ir daug cukrinių runkelių augintojų neteko darbo. Jie gauna nedideles kompensacijas, kuriomis tikimasi užgesinti augintojų prieštaravimus ir protestus.
Mano šalyje Graikijoje cukrinių runkelių perdirbimas anksčiau užtikrino, kad žmonėms pakaks cukraus; tai taip pat suteikdarbą daugeliui darbuotojų ir ūkininkų ir kėlapleistų regionų ekonomiką. Šiandien du iš penkių fabrikų yra uždaryti, gamyba sumažėjo 50 %, pakilo nedarbo lygis sektoriuje, ūkininkai nuskurdo ir ištisi regionai nunyko.
Šiandien siūlomi pakeitimai yra skirti tam, kad naujasis reglamentas būtų visapusiškai įgyvendinamas. Gamybos lygis ir toliau bus mažinamas: nuo jau dabar turimo 2,2 mln. tonų sumažėjimo iki planuojamo 6 mln. tonų sumažėjimo.
Tai reiškia, kad bus padarytas dar didesnis poveikis nei iki šiol. Naudą gaus maisto pramoninkai, kurie importuos pigų cukrų, o nukentės cukraus pramonės darbuotojai, nes bus uždaryta daugiau fabrikų ir išnyks dar daugiau mažų ir vidutinių cukrinių runkelių augintojų.
Mes tam prieštaraujame ir balsuosime prieš papildomus susitarimus: jie greitina pagrindinio reglamento užbaigimą, taigi jie yra dar vienas nusikalstamas žingsnis Europos cukraus pramonės ir jos darbuotojų atžvilgiu.
Hélène Goudin
IND/DEM frakcijos vardu. - (SV) Pone pirmininke, prie Europos cukraus pramonės prijungta gyvybės palaikymo sistema. ES kiekvienais metais Europos cukrinių runkelių augintojams moka milijonus eurų taikydama tiesiogines išmokas ir intervenciją. ES mokesčių mokėtojai finansuoja pasenusią sistemą, kuri nebeatitinka šio laikmečio. Deja, komiteto pasiūlymų esm- dar daugiau išlaidų ir lėtesnis reformos tempas, t. y. visiškai priešingi elementai nei tie, kurių reikia prisitaikyti prie rinkos sąlygų, nors būtent jų šiam sektoriui ir reikia.
Cukrų gaminančios ne ES valstybės turi gauti prieigą prie vidaus rinkos be apribojimų. Sąžiningesnėmis sąlygomis pagrįsta tarptautinprekyba yra priemonmažiau išsivysčiusioms valstybėms konkuruoti pasaulinėje rinkoje. Cukraus pramonės liberalizavimas taip pat duotų naudos Europos vartotojams. Jiems nebereikėtų savo mokesčiais finansuoti dirbtinės gamintojų paramos sistemos ir vartotojai parduotuvėse matytų mažesnes kainas. Tai būtų naudinga visiems.
Jean-Claude Martinez
Pone primininke, Komisijos nare, cukraus rinkos bendras organizavimas veikė. Tai buvo nebrangi ir siūloma prieiga prie mūsų rinkos AKR valstybėms.
Tačiau PPO derybų metu Tailandas, Australija ir ypač Brazilija primygtinai reikalavo cukraus monopolio. Tuo pat metu, norėdamas įgyti sąjungininkų Dohos derybų raundo metu tuometinis už prekybą atsakingas Europos Komisijos narys Pascal Lamy pasiūlpanaikinti muitus 49 mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms paskelbdamas programą "Viskas išskyrus ginklus". 2009-2010 m. į Europą bus pradėtas importuoti cukrus, kuris teoriškai bus pagamintas neturtingose valstybėse, tačiau iš tikrųjų tai bus kuveitiečių ar arabų Sudane ar kitur pagamintas cukrus.
Europos runkelių augintojai ir cukraus gamintojai nutolusiuose regionuose bus paaukoti Brazilijos ir kitų valstybių naudai - tai ir yra 2006 m. reforma. Tą patį galima pasakyti ir apie javus bei pieną. Greitai tą patį imsim taikyti ir vynui. Mūsų gamintojai išnyks, o Europoje mes tai vadiname "restruktūrizavimu".
Žinoma, mes mokame javų augintojams, kad jie nustotų auginti, ir tai vadiname "restruktūrizavimo pagalba", taip pat mokame už dirbamos žemės nedirbimą ir išrovimo subsidijas.
Tačiau programa neveikia, nors nuo programos pradžios praėjo 18 mėnesių. Komisijos nare, jūs vėl mums kartojate tą pačią seną kalbą apie grūdų kalnus ir pieno upes. Jūs sakote, kad 2007-2008 m. bus 4 mln. tonų pertekliaus, taigi šiandien turime du pasiūlymus kaip beveik 4 mln. tonų sumažinti cukraus gamybą. Didiname finansines paskatas ir metinį pasitraukimą, skiriame papildomas išmokas ir subsidijas. Be abejo, 2010 m. ši parama baigsis ir mūsų ūkininkai, kaip ir AKR valstybių gamintojai, išnyks, jau nekalbant apie darbuotojus. Naudą gaus tik importuotojai.
Tokia Maltusiška politika, taikoma javams nuo 1993 m. Šįryt 9 val. N. Parish mums pasakojo apie kviečių trūkumą, didėjančias kainas ir būtinybę nutraukti dirbamos žemės nedirbimą. Taigi belieka tikėtis, kad 2011 m. bus naujas reglamentas, kur bus teigiama, kad trūksta cukraus, ir mes privalome vėl didinti jo gamybą!
Jana Bobošíková
(CS) Ponai ir ponios, kaip šio parlamento nariš Čekijos, kurioje cukraus sektorius jau restruktūrizuotas, negaliu sutikti su siūlomais pakeitimais. Jie yra netinkami ir nesąžiningi.
Aiškėja, kad reformos rezultatas nėra ekonomiškai nekonkuruojančios bendrovės. Dėl reformos klostosi neteisinga padėtis, dėl kurios naudą gauna tik didelės Europos cukraus bendrovės ir jokios naudos negauna vartotojai ir augintojai.
Aš negaliu paaiškinti piliečiams, kodėl kai kurios valstybės narės neatsisaksavo cukraus kvotų arba atsisaklabai mažos jų dalies ir norima, kad mes, likusieji, mokėtumėme jiems daugiau pinigų, nors būtent jie nesilaiksusitarimo.
Pirmiausia visiškai nepritariu pagalbos didinimui iki visiško restruktūrizavimo pagalbos lygio, kai vykdomas tik dalinis restruktūrizavimas. Antra, restruktūrizavimo pagalbos runkelių augintojams ir įrangą teikiantiems rangovams didinimas nuo 10 iki 50 % yra visiškai nepateisinamas. Trečia, nepritariu papildomų išmokų gamintojams ir laikinos restruktūrizavimo pagalbos didinimui ir nepritariu papildomų išmokų tiekėjams didinimui. Ketvirta, pasiūlymas praėjusiais metais atliktą įrangos išmontavimą vertinti kaip įvykusį šiais finansiniais metais ir kitais ateinančiais metais, mano nuomone, yra visiškas absurdas.
Priešingai, ponios ir ponai, pagrindinproblema yra atsižvelgti į visą atisakytų kvotų kiekį per visą restruktūrizavimo laikotarpį. Aš, be jokios abejonės, nepritariu ketinimui leisti atsižvelgti į kvotas, kurių bendrovės atsisakys nuo 2008-2009 finansinių metų.
Tvirtai manau, kad jei Komisija neketina pakeisti savo visiškai biurokratinių ir itin nesąžiningų cukraus reformos valdymo metodų, geriausia būtų kuo greičiau visiškai atsisakyti cukraus kvotų ir liberalizuoti cukraus rinką.
Kyösti Virrankoski
ALDE frakcijos vardu. - (FI) Pone pirmininke, ES cukraus politika yra keistoje padėtyje. Cukraus kvotos buvo sumažintos 2,2 mln. tonų, tačiau tuo pat metu Komisija pardavinėja milijonus tonų naujų kvotų. Todėl tikrasis gamybos sumažinimas yra tik vienas milijonas tonų, nors tikslas buvo šešis kartus didesnis.
Be to, didelės gamybos valstybės netgi padidino savo gamybą. Pavyzdžiui, Vokietija padidino savo gamybą apie 240 000 tonų per metus, o Prancūzija - 350 000 tonų per metus. Iš esmės savo gamybą sumažino tik mažosios valstybės. Iš didžiųjų valstybių tik Italija svariai sumažino savo gamybą. Dėl to mažosios valstybės ir prastesnes gamtines sąlygas turinčios valstybės turėjo sumažinti savo cukraus gamybą.
Be to, restruktūrizavimo fondą sudaro daugiau nei 3 mlrd. EUR, t. y. trys tūkstančiai mln. EUR, iš kurių apie 2 000 mln. EUR dar neišleista. Šie pinigai daugiausia gauti iš vartotojų, nes kainos vartotojams krito lėčiau nei gamintojų kainos ir tas skirtumas atiteko fondui. Kita vertus, pinigai gauti ir iš ūkininkų, kurių gamintojų kainos sumažėjo. Šie pinigai buvo ir tebėra mokami daugiausia pramonei, mokant milžiniškas 730 EUR kompensacijas už toną ir tik 10 %, o geriausiu atveju 20 % šių pinigų skiriama pramonės struktūros keitimui ir fabrikų uždarymui.
Visa cukraus politika yra pamokantis pavyzdys, kas gali nutikti, kai pradedame žemės ūkio politiką įgyvendinti pramonės sąlygomis. Pramonei mokamos didžiulės kompensacijų sumos, o mes už tai gauname labai mažai. Tikėkimės, kad ateityje žemės ūkio politika bus naudojama kaip žemės ūkio, o ne pramonės politika.
Specialų dėmesį turėtume skirti solidarumo svarbai. Tai yra svarbu ir dėl to, kad visos valstybės, įskaitant tas, kurios sumažino savo cukraus gamybą, vis dar už cukrų turi mokėti didesnes už pasaulines kainas, nors valstybėms cukraus neleidžiama gaminti dėl to, kad taip nutarpramonė.
Be to, turime užtikrinti, kad ateityje nepradėsime taikyti kokios nors panašios sistemos kitoms žemės ūkio produktų sritims.
Neil Parish
Pone pirmininke, norėčiau labai padėkoti K. Batzeli už jos pranešimą. Taip pat norėčiau padėkoti A. Deßui už oponavimą šiam pranešimui PPE-DE frakcijos vardu.
Berods Margaret Thatcher yra pasakiusi: "negalima nepaisyti rinkų". Būtent dėl to ir atsirado problema visame cukraus režime, kad metų metais mes stengėmės nepaisyti rinkos.
Aš gerai vertinu Komisijos narę ir jos darbą, nes padėtis, kurią turime išspręsti, yra labai sudėtinga. Mums reikia iš sistemos pašalinti daugiau cukraus bei sukurti daug konkurencingesnę Europos cukraus gamybą. BŽŪP tikslas yra suteikti ūkininkams paramą aplinkosaugos tikslais bei paskatinti juos gaminti rinkos sąlygomis.
Manau, kad šiemet cukraus reforma greičiausiai bus lengvesnnei ankstesniais metais dėl paprastos priežasties - javų kainos per metus pakilo tris kartus. Todėl kai kurie cukraus gamintojai galbūt nuspręs imtis restruktūrizavimo ir vietoj cukrinių runkelių auginti javus arba aliejinius rapsus ir iš to gerai uždirbti. Nes kad ir ką nuspręstume dėl cukraus, kaip minėjau, mes turime žengti Europoje gaminamo kiekio mažinimo link, tačiau vis tiek privalome sudaryti sąlygas pragyventi iš savo žemės.
Taip pat turime apsvarstyti ne tik cukraus gamybos subalansavimą Europos Sąjungoje, tačiau ir tai, kad mes cukrų importuosime iš AKR valstybių. Mano šalyje, Jungtinėje Karalystėje, bendrov"Tate & Lyle" importuoja daugiau nei milijoną tonų cukraus. Ji yra labai susirūpinusi ir nori būti užtikrinta, kad ji galės ir toliau prieiti prie to cukraus ir tuomet, kai mes reformuojame cukraus režimą ir mažiname jo gamybą. Norėčiau paprašyti Komisijos narės palankiai pažvelgti ir į šios pusės argumentą.
María Isabel Salinas García
(ES) Pone primininke, Komisijos nare, beveik prieš dvejus metus buvo patvirtintas teisės aktų rinkinys dėl cukraus sektoriaus reformos, kur buvo siekiama šį sektorių pritaikyti prie pasaulinės rinkos.
Kaip Komisijos narturbūt puikiai prisimenate, kad tai buvo sudėtinga reforma, dėl kurios buvo sunku pasiekti susitarimą Parlamente. Dabar atrodo, kad kvotų mažinimo tikslai nepasiekti, ir todėl Komisija teikia šį naują pasiūlymą, siekdama pataisyti padėti kol ne per vėlu.
Mes manome, kad iš principo Komisijos pasiūlymas yra teigiamas, nes jame numatytos tam tikros galimybės ūkininkams imtis atsisakymo. Tačiau, Komisijos nare, mes manome, kad dėl tam tikrų aspektų pasiūlymas yra netinkamas ir dėl jo gali kilti nepageidaujamas poveikis tam tikrose valstybėse, pvz., Ispanijoje.
Todėl norėčiau pabrėžti du punktus, kurie, mano manymu, yra labai svarbūs. Pirma, norėčiau padėkoti mūsų pranešėjai Katerinai Batzeli už jos darbą ir norėčiau pabrėžti Socialistų frakcijos pateikto pakeitimo dėl poreikio tam tikrais atvejais padidinti papildomą paramą ūkininkams už pasitraukimą 2009-2010 m. svarbą. Mes manome, kad šis pakeitimas yra gyvybiškai svarbus, siekiant, kad priemonbūtų pakankama ir būtų patenkinti gamintojų lūkesčiai.
Antra, norėčiau atkreipti dėmesį į pakeitimą, kuris buvo patvirtintas komitete mano vardu ir kuris plenariniame posėdyje pažymėtas kaip 11 pakeitimas, kur siekiama, kad pritaikyta įranga bioetanolio gamybai būtų vertinama kaip išmontuota įranga. Tuo siekiama dviejų tikslų: skatinti atsisakymą, nes įrangai surandamas panaudojimas kitose rinkose, ir skatinti biodegalų sektorių, nes šiuo metu, kai tiek daug kalbama apie tiekimo didinimą, tai yra labai svarbu.
Komisijos nare, ši reforma jau turėjo neigiamų padarinių daugeliui valstybių, pvz., manajai. Manau, kad turi būti skirta pinigų ir sudarytos galimybės atsisakyti gamybos to norintiems ūkininkams, tačiau svarbiausia, kad visa tai turėtų gauti ir tie ūkininkai, kurie nori tęsti gamybą.
Janusz Wojciechowski
(PL) Pone pirmininke, cukraus rinkos reforma yra viena iš tų, kurių prasmę yra labai sunku paaiškinti Europos Sąjungos ūkininkams, įskaitant mano šalies, Lenkijos, ūkininkus. Administracinis ir finansinis spaudimas sumažinti cukraus gamybą nuo 18 iki 12 mln. tonų nėra įtikinamai pagrįstas. Kalbama apie poreikį solidarizuotis su kitų žemynų ūkininkais, nors akivaizdu, kad rūpinamasi ne jų interesais: labiau rūpinamasi ne ūkininkų interesais, bet pasauliniais interesais. Europos Sąjunga šių interesų labui prisidengdama viena po kitos sekančiomis "reformomis" palaipsniui atsisako savo žemės ūkio ir keliauja labai pavojingu - tapimo priklausoma nuo maisto tiekimo ne iš Europos - keliu. Tokia politika veda į maisto tiekimo saugumo netekimą, nors būtent šis saugumas yra labai svarbus ateities kartoms. Bijau, kad netrukus ne tik ūkininkai, bet ir visi gyventojai imsis gailėtis dėl šių neatsakingų reformų, kurios vykdomos šiandien ir kurių žalingas pasekmes netrukus mes visi pamatysime.
Ilda Figueiredo
(PT) Kaip gerai žinoma, mes labai kritiškai vertiname šią cukraus sektoriaus reformą. Mes visuomet rėmėme nepriklausomumą maisto atžvilgiu ir todėl manome, kad tokia valstybkaip Portugalija, turinti vienintelį cukraus fabriką Koruše ir vieną mažą fabriką San Migelyje, Azorų salose, kurie vargiai teišgali aprūpinti pusę šalies vartojimo poreikių, privalės sumažinti savo cukraus gamybos iš cukrinių runkelių kvotą.
Pasekmės aiškios: ūkininkai ir įmonės nutrauks gamybą, padidės nedarbas ir neigiamai bus paveiktas kaimo vietovių vystymasis. Todėl yra būtina - kaip tai pabrėžtūkstančiai smulkių ir vidutinių ūkininkų rugsėjo 17 d. Porto gatvėse, kai Žemės ūkio ministrų Taryba posėdžiavo Portugalijoje - keisti politiką, kad ja būtų atsižvelgiama į kiekvienos valstybės narės specifiką, jos gamybą ir vartojimo poreikius, užtikrinant ūkininkų pajamas ir kaimo vietovių vystymąsi. Būtent tai mes dar kartą siūlome Komisijos narei.
Kathy Sinnott
Pone pirmininke, prieš pradėdama norėčiau visiems priminti, kad tai nėra runkelių ar grūdų klausimas. Airijoje runkeliai buvo auginami sėkmingai taikant jų ir javų rotaciją.
Komisijos nare, cukraus restruktūrizavimas Airijoje baigėsi nesėkme. Bendrov"Greencore" ir mūsų Žemės ūkio ministerija restruktūrizavimą vykdblogai. Daugelis mano rinkėjų nukentėjo ir plačiai paplito socialinis persikėlimas, todėl mažiausia ką mes galime padaryti - grįžti atgal ir tiems žmonėms išmokėti kompensacijas.
Mūsų viltis sukurti racionalią į žemės ūkį integruotą, o ne su juo konkuruojančią biodegalų pramonę metams bėgant blėsta, o gal net visai išnyko. Kai kreipiausi į Komisiją norėdamas užkirsti kelią nelaimei, man buvo pasakyta, kad schema jau nustatyta ir bandymas kišti prie jos rankas, netgi turint tam tinkamą priežastį, tik pablogintų padėtį. Tačiau dabar mes taisome schemą. Ar įmanoma šiuo pritaikymo etapu ką nors padaryti dėl netvarkos, kuri liko Airijoje?
Ioannis Gklavakis
(EL) Pone pirmininke, Komisijos nare, K. Batzeli ir A. Deßai, mes visi suprantame, kad siūlomais reglamento dėl cukraus BRO pakeitimais siekiama paskatinti Bendrijos cukraus pramonės dalyvavimą restruktūrizavimo režime, kad būtų pasiektas Bendrijos cukraus gamybos sumažinimo tikslas. Leiskite man šiuo klausimu pateikti tris pastebėjimus.
Pirma, Komisijos požiūris yra teigiamas. Tai ypač pasakytina apie Komisijos pasiūlymą netgi atgaline data skirti didesnę paramą paramos gavėjams, kurie jau prisitaikprie Reglamento Nr. 318/2006 reikalavimų - tai neleis jiems jaustis nuskriaustiems dėl to, kad jie pirmieji prisidėjo prie sektoriaus restruktūrizavimo.
Antra, manau, pakankamai aiškiai buvo pasakyta, kad jei nebus pasiektas pageidaujamas gamybos lygis, būsimos linijinio sumažinimo priemonės bus taikomos tik toms valstybėms narėms, kurios nedėjo pastangų siekiant šio tikslo. Kita vertus, reglamente bus atsižvelgta ir į tas valstybes nares, kurios svariai sumažino gamybą ir kurių vis dar veikianti pramonpasiekkritinį lygį. Labai svarbu valstybėms, tokioms kaip manoji, būti tikroms, kad ši nuostata nebus pamiršta, kai diskutuosime dėl cukraus BRO ateities po 2010 m.
Trečia, norėčiau iškelti bioetanolio klausimą. Pasinaudokime šia galimybe rimtai išnagrinėti galimybę, kad galbūt vėliau mūsų entuziazmas bioetanolio atžvilgiu išblės ir galbūt daugelis jį gaminančių fabrikų taps neveikiantys. Kokia ateitis laukia šios pramonės darbuotojų, kas bus su ūkininkais? Ar ir vėl turėsime spręsti armijos bedarbių klausimą?
Gábor Harangozó
(HU) Ačiū, pone pirmininke. Komisijos nare, ponios ir ponai. Deja, cukraus rinkos restruktūrizavimas nedavrezultatų, kurių tikėjomės. Keičiant restruktūrizavimo schemą būtina atsižvelgti į tai, kad kai kurios valstybės narės jau atsisakdidelės savo kvotos dalies. Vengrija atsisak27 % savo kvotos, nors visos Europos Sąjungos vidutinis atsisakymas lygus tik 10,5 %
Esu linkęs, kad nustatant galutinius kvotos sumažinimus būtų atsižvelgiama į kiekvienos valstybės narės gamybos lygį. Būtų neteisinga, jei visoms Europos Sąjungos valstybėms narėms būtų nustatytas vienas sumažinimo lygis, kai kiekvienos valstybės gamybos pobūdis skiriasi.
Be to, restruktūrizavimo schemos keitimas neturėtų padaryti neigiamo poveikio toms valstybėms narėms, kurios jau sumažino savo kvotą daugiau nei bendras sumažinimo vidurkis. Dėl to aš nepritariu tam, kad skaičiuojant nuo pradinės kvotos pasiektą sumažinimo lygį būtų kartu sudedamos runkelių ir izogliukozės atsisakytos kvotos. Be to, restruktūrizavimo paramos suma turėtų būti teikiama ir tais atvejais, kai įranga nėra išmontuojama, o pritaikoma alternatyviam panaudojimui, pvz., biomasės ar bioetanolio gamybai. Dėkoju jums už dėmesį.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Pone pirmininke, niekas neturėtų stebėtis tuo, kad dėl cukraus rinkos reformos cukraus tiekimas per pastaruosius dvejus metus sumažėjo 0,2 mln. tonų, t. y. daug mažiau, nei buvo siūloma. Tokį rezultatą Parlamento nariai iš Lenkijos numatjau anksčiau - tai matyti iš mūsų Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitete ir Europos Parlamento plenarinėje sesijoje sakytų kalbų.
Nesugebėjimas pasiekti planuotų tikslų rodo, kad nebuvo sukurta tinkama motyvacija ir paskatinimas, įskaitant galimybių runkelių augintojams imtis kitokios gamybos sudarymą. Tai pripažino ir Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetas, kai jis, be kita ko, pasiūlpadidinti paramą augintojams už žemės atidėjimą ir paslaugas teikiančioms įmonėms nuo 10 iki 50 % nuo cukraus perdirbimo verslui skiriamos paramos ir taip 2008-2009 prekybos metais augintojams padidinti papildomą išmoką nuo 237,50 iki 260 EUR už atsisakytos kvotos toną.
Taip pat būtina pabrėžti, kad Komisija šiuo metu neįgyvendina reformos kurios tikslas yra išlaikyti gamybą konkurencingiausiuose regionuose, principų. Siūlomi pakeitimai neatitinka esamų problemų, jau nekalbant apie jų išsprendimą - šie pakeitimai tik dar labiau pablogintų padėtį.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Ponia pirmininke, malonu, kad čia atvyko Komisijos narė. Manau, kad Komisijos narė, pranešėja ir daugelis kalbėjusiųjų pabrėžproblemas, su kuriomis susiduriama įgyvendinant 2005 m. cukraus reformą, ir tai, kad gamybos atsisakymas vėluoja, smarkiai atsiliekant nuo nustatyto reformos tikslo - sumažinti gamybą 6 mln. tonų.
Todėl tikiu, kad visi pasveikinsime dabar Komisijos teikiamą pasiūlymą, kuris gamybos atsisakymui suteiks naują stimulą. Sektorius, ypač runkelių auginimo sektorius, yra itin patenkintas, kad spartinamas restruktūrizavimo procesas, nes, kaip sakKomisijos narė, kitu atveju 2010 m. teks atlikti linijinį kvotų sumažinimą be jokių kompensacijų už tai.
Manau, kad Europos liaudies partijos (krikščionys demokratai) ir Europos demokratų frakcijos vardu mano pateikti pakeitimai atitinka šią naują filosofiją ir šį naują pasiūlymą. Norėčiau atkreipti dėmesį į 31 pakeitimą, kuriame numatomos reformos įvertinimo ataskaitos ir, jei reikia, siūlymai išplėsti šį paramos fondą vienų metų laikotarpiu, t. y. 2010-2011 prekybos metams. Iš pradžių buvo ketinta siūlyti ketverių metų laikotarpį, siekiant kompensuoti mano minėtą atsiradusį pradinį vėlavimą įgyvendinant reformą.
To ragino imtis gamintojai ir, manau, kad šiam raginimui reikėtų pritarti, ypač atsižvelgiant į tai, kad fondas finansuojamas vien tik iš sektoriaus lėšų, todėl Bendrijos biudžetui nebus padarytas joks poveikis.
Prašau Komisijos narę, kad Komisija patvirtintų šį pakeitimą, ir prašau, kad šiam pakeitimui pritartų ir mano kolegos Parlamento nariai.
Galiausiai norėčiau padėkoti K. Batzelli už jos darbą, jos pasiūlytus patobulinimus, kuriems pritarvisas Žemės ūkio komitetas, ir už Komisijos pateiktą pasiūlymą.
Libor Rouček
(CS) Ponai ir ponios, be jokios abejonės, Europos Sąjungos cukraus pramonėje yra būtinos išsamios reformos, kad ji ir toliau sėkmingai veiktų ateityje. Gamybos sumažinimas yra esminis tokių reformų elementas. Tačiau toks sumažinimas pirmiausia turėtų būti taikomas nekonkurencingoms bendrovėms. Deja, iš tikrųjų dažnai viskas vyksta priešingai.
Pavyzdžiui, mano gimtojoje valstybėje Čekijoje buvo uždarytos naujos, efektyvios ir pelningos cukraus gamyklos ir kvotų buvo atsisakyta tarptautinių gamintojų vardu. Be jokios abejonės, vietiniams augintojams ir vartotojams tai padarlabai neigiamą poveikį.
Todėl norėčiau kreiptis į Komisiją, kad ji įgyvendinama būtinas cukraus pramonės reformas išsamiau nei iki šiol atsižvelgtų į konkurencingumo principus ir daug daugiau dėmesio skirtų biodegalų sektoriaus vystymui. Manau, kad biodegalų gamyba siūlo naujas galimybes cukrinių runkelių augintojams ir yra ateities ūkio šaka.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Ponia pirmininke, Komisijos nare, 2005 m. pradėta cukraus rinkos reforma, nors finansinių išlaidų buvo daug, nedavlauktų rezultatų. Nepaisant didelių finansinių paskatų, siekiančių 730 EUR už sumažintos cukraus gamybos toną, visoje Bendrijoje cukraus gamyba sumažėjo vos 1,1 mln. tonų, o buvo tikimasi 6 mln. tonų sumažėjimo. Komisijos teikiamas kitas pasiūlymų rinkinys dėl cukraus rinkos veikimo ne tik nepagerintų padėties, o ją dar labiau pablogintų, nes pasiūlymai yra nesuderinti su pagrindiniais reformos principais, t. y. cukraus gamybos išlaikymu konkurencingiausiuose regionuose.
Manau, kad, pirma, reikia sudaryti sąlygas stabiliam konkurencingiausių Bendrijos cukraus gamintojų vystymuisi, kad ES gaminiai galėtų konkuruoti vis atviresnėje pasaulinėje rinkoje.
Antra, mums reikia kuo geriau pasinaudoti cukraus eksporto galimybėmis atsižvelgiant į su Pasaulio prekybos organizacija sutartas ribas.
Ir, trečia, jei ir po šių sprendimų padėtis cukraus rinkoje nepagerės, reikės sumažinti gamybą taikant linijinį metodą, kuris yra vienodas visoms valstybėms narėms.
Vladimír Železný
(CS) Ponia pirmininke, atstovauju valstybei, kuri išrado gabalinį cukrų. Mes didžiuodavomės savo aukštos kokybės cukrumi, tačiau Europos Sąjunga negailestingai iš mūsų šią galimybę atėmė.
Jei bus įgyvendintas Reglamentas (EB) Nr. 320/2006, Čekija bus nubausta už jos tinkamą elgesį užsienio investuotojų iš ES valstybių narių senbuvių atžvilgiu, kuriems Čekija leido perimti šalies cukraus pramonę. Šis reglamentas yra netinkamas bandymas patenkinti didelių Europos cukraus perdribimo bendrovių interesus, ignoruojant tradicinių augintojų ir gamintojų valstybių interesus.
Todėl būtina, kaip ir siūloma H. Fajmono ir kitų pakeitime, sudaryti galimybes valstybėms narėms atsisakyti a) ir b) nuostatų ir leisti valstybėms narėms nustatyti, kaip tvarkytis su kritine padėtimi, kuri susidarytų, jei kvota sumažėtų 20 % ar daugiau. Kitu atveju, Čekija gali būti priversta, nors ir kaip absurdiškai tai skamba, tapti tradicinio produkto, kurį ji gamina ištisus šimtmečius, importuotoja.
Kada nors, kai mūsų anūkai sudarinės priežasčių, dėl kurių Čekija turi pasitraukti iš Europos Sąjungos, sąrašą, cukraus politika ir reglamentavimas, dėl kurio dabar diskutuojame, bus tokio sąrašo pirmoje vietoje.
Ville Itälä
(FI) Ponia pirmininke, Komisijos nare, labai gerai suprantu, kodėl toliau reikia mažinti cukraus kvotas, ir tam pritariu. Taip pat suprantu, kad dabartiniai skaičiai rodo, kad ankstesnreforma buvo nesėkminga.
Tačiau lieka klausimas, kaip bus įgyvendinama būsima reforma. Ji turėtų būti vykdoma sąžiningai visų valstybių narių atžvilgiu, nors, pavyzdžiui, mano valstybės Suomijos, atveju iš anksčiau veikusių dviejų cukraus fabrikų dėl ankstesnio kvotų mažinimo, kuris praktiškai siek40 %, vienas fabrikas buvo uždarytas. Jei pagal šia reformą kvotą reikėtų sumažinti dar 13 %, tai reikštų, kad išsipildys blogiausias scenarijus, nes Suomijoje bus nutraukta visa cukrus gamyba, mat abu fabrikai turės būti uždaryti.
Akivaizdu, kad tai yra nesąžininga Suomijos augintojų ir Suomijos pramonės atžvilgiu. Todėl aš pritariu pakeitimui, kurį pateikmano kolega H. Fajmon ir kuriame teigiama, kad šis pasiūlymas nebūtų jokiu būdu taikomas valstybėms narėms, kurios savo kvotas jau sumažino daugiau nei 20 %, nebent kitaip nuspręstų pačios valstybės narės.
Taip pat tikiuosi, kad Komisijos narsupranta padėtį, kurioje atsidūrmažosios valstybės. Kol mes diskutuojame dėl sumažinimo pagalbos pietinei šalies daliai pagal Stojimo sutarties 141 straipsnį, Suomijos kaimo vietovių gyventojų tikėjimas Europos Sąjunga yra labai silpnas. Turėtų būti vilties spindulys ir pirmiausia šias reformas reikėtų įgyvendinti sąžiningai, kad visos valstybės narės būtų vertinamos vienodai.
Mariann Fischer Boel
Komisijos narė. - Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau visiems padėkoti už visų jūsų vertingas pastabas. Manau, šiandien išsakytos pastabos įrodo, koks šis klausimas yra sudėtingas. Aš irgi norėčiau pateikti keletą pastabų.
Pirmiausia esu tikra, kad dabartinis pasiūlymas, kurį apibūdinčiau kaip didelį pažadą sektoriui, veiks. Pasiūlymas labai patrauklus, nes mes ūkininkams suteikiame galimybę gauti 10 % restruktūrizavimo fondo ir 2008-2009 m. restruktūrizavimo fondas yra 625 EUR. 62,5 EUR priemoka prie dabartinių mūsų mokamų restruktūrizavimo pinigų - 237,5 EUR - sudaro 300 EUR už toną, kurios atsisakys ūkininkai.
Manau, kad svarbiausias dalykas yra tai, kad pirmą kartą patys ūkininkai galės inicijuoti išmokas iš restruktūrizavimo fondo. Anksčiau tai buvo neįmanoma, nes tai galėjo padaryti tik pramonė. Dabar ūkininkai gali pasakyti: "Noriu pasitraukti ir noriu gauti savo 300 EUR už toną ir dar gausiu kompensaciją už sumažinimą". Be to, tai nėra vienkartinišmoka - tokie mokėjimai yra tęstiniai.
Visiškai sutinku su N. Parishu. Manau, kad dėl javų kainų, aliejinių sėklų kainų kitos cukrinių runkelių auginimo alternatyvos šiuo metu yra patrauklesnės nei kada nors anksčiau. Todėl manau, kad ūkininkai pasiskaičiuos ir pasirinks patraukliausią savo būsimos gamybos būdą.
Pirmą kartą kalbėdama minėjau atgalinę datą. Atgalinės datos principas bus taikomas, kad nebūtų nuskriausti tie, kurie pirmieji prisidėjo nuo pat pradžių - jiems bus sumokėta kompensacija. Šis principas bus taikomas cukrinių runkelių augintojams, inulino sirupo gamintojams ir cikorijų augintojams. Taigi nėra jokio skirtumo tarp įvairių runkelių rūšių gamybos.
Jaučiuosi užtikrinta ir labai dėkoju už greitą Parlamento reakciją, nes tikiuosi, kad tai leis mums rytoj pasiekti politinį susitarimą Taryboje ir mes galėsime sektoriui ir runkelių augintojams nusiųsti aiškų signalą, kuris bus sąlygų pradėti planuoti naują gamybos sezoną sudarymo ženklas.
Esu visiškai įsitikinusi, kad tai duos naudos visam sektoriui, nes, kaip jau minėjau šiandien, jei nebus pasinaudota šia galimybe, reikės taikyti linijinį sumažinimą be jokių kompensacijų. Taigi esu tikra, kad įvairiuose ūkiuose ir srityse, kur tai pasirodys patrauklu, bus atliekama daug skaičiavimų ir mes gausime tas tonas, kurių reikia norint pasiekti tinkamą pusiausvyrą mūsų cukraus sektoriuje.
Dar kartą dėkoju visiems, ypač pranešėjai K. Batzeli už nuveiktą darbą šiuo sudėtingu klausimu.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien.
Rašytiniai pareiškimai (142 straipsnis)
Béla Glattfelder  
raštu. - (HU) Ponia pirmininke, savo dabartinėje cukraus reformų apžvalgoje, Europos Komisija reikalauja, kad Europos ūkininkai ir Europos cukraus pramonpaaukotų dar daugiau vardan pusiausvyros grąžinimo cukraus rinkoje. Mano nuomone, anksčiau Tarptautinės prekybos komiteto vardu parengtame Europos Parlamento pranešime pabrėžiau, kad norimos Europos cukraus rinkos pusiausvyros nebus įmanoma pasiekti, kol nebus veiksmingą importo apsaugą nustatančių teisės aktų. Šiame pranešime Europos Parlamentas taip pat teikia pasiūlymus Europos Komisijai ir Žemės ūkio ministrų Tarybai dėl cukraus importo iš trečiųjų valstybių apribojimo. Tačiau šie pasiūlymai nebuvo įtraukti į galutinį dokumentą.
Sutinku su pateiktu šio pasiūlymo pakeitimu, kur siūloma, kad 20 % ar daugiau savo kvotą sumažinusios valstybės narės neprivalo dar labiau mažinti savo kvotą. Tai būtų šališka valstybių, kurios jau padėjo daug pastangų įgyvendindamos cukraus reformas, atžvilgiu.
Tačiau taip pat manau, kad cukraus reformos apžvalga turėtų apimti priemones, kurios sudarytų sąlygas cukraus pramonei tapti konkurencingesnei. Atsižvelgdama į tai, pateikiau pasiūlymą, kur siūloma valstybėms narėms leisti nuspręsti, kad pirmiausia savo teisės į runkelių auginimą atsisakytų mažesni, ne tokie konkurencingi runkelių augintojai. Tai yra didelnauda mažesniems, ne taip gerai informuotiems augintojams, tačiau tai taip pat sudarys palankesnes sąlygas Europos cukraus pramonei tapti konkurencingesnei tarptautinėje arenoje.
Mairead McGuinness  
raštu. - Tenka apgailestauti, kad Komisija per tokį trumpą laiką vėl pateikParlamento balsavimui antrą cukraus restruktūrizavimo paketą. Pradinis paketas tapo Airijos cukraus pramonės išnykimo ir žalos padarymo valstybei, ūkininkams ir augintojams priežastimi.
Deja, šiandieninis kompensavimo paketas nėra pakankamai pritaikytas nei ūkininkams, nei rangovams.
Nesutinku su Komisijos bandymu šiuo paketu apriboti augintojams ir rangovams mokamas kompensacijas tik iki 10 %, nes likusieji 90 % perdirbėjams yra per daug.
Pradinėje restruktūrizavimo schemoje augintojams ir rangovams buvo skirta minimali 10 % kompensacija, o valstybės narės galėjo lanksčiai nuspręsti dėl tikslios dalies, tačiau šiame pakete Komisija labai tiksliai nurodo, kaip turi būti paskirstyta kompensacija.
Aišku, kad norint pasiekti Bendrijos tikslus, būtina padidinti restruktūrizavimo pagalbos lygius. Džiaugiuosi, kad didesnės restruktūrizavimo pagalbos sumos bus mokamos tiems, kas jau nutraukrunkelių auginimą.
Noriu paraginti Airijos ūkininkams ir rangovams priklausančias kompensacijas išmokėti kuo skubiau, nes ši istorija užsitęspernelyg ilgai.
Witold Tomczak  
raštu. - (PL) Ponia pirmininke, jau kuris laikas tyčia nesilaikoma bendrosios žemės ūkio politikos taisyklių daugelyje pramonės rinkų. Cukraus rinka - tik dar vienas abejotinos reputacijos tokio nesilaikymo pavyzdys. Vos prieš pora metų patvirtintoje šios rinkos reformoje buvo priimta nesąžiningų sprendimų naujų valstybių narių atžvilgiu, nes keletui senųjų valstybių narių, kurios gamina perteklinę vadinamosios B kvotos produkciją, brangiai kainuojančią mokesčių mokėtojams, buvo suteiktos lengvatos. Vienas iš reformos tikslų buvo sektoriaus konkurencingumo padidinimas. Sektoriuje turėjo likti tik patys konkurencingiausi. Dabar siūlomo persvarstymo metu ketinama nubausti pačius konkurencingiausius, nes būtent tokia bus siūlomų naujų veiksnių ir didesnio kompensavimo atgaline data įvedimo pasekmė. Ar galime šiuose veiksmuose įžiūrėti nors kiek logikos?
Kai paliečiami ES senbuvių interesai, dingsta visi principai. Nieko nebereiškia solidarumas ar lygios galimybės konkuruoti.
Tą patį galima pasakyti apie visą žemės ūkio sektorių, kur turtingesnės valstybės gauna didesnes subsidijas. Visus bandymus sustabdyti mažiau turtingų valstybių diskriminavimą nuginkluoja senesnių valstybių narių atstovų nuoširdumas: "Taip, jūs teisūs, tačiau mes nesiruošiame atverti Pandoros skrynios." Tačiau dabar ,žvelgdami į cukraus sektorių, galime matyti, kad galima pakeisti neseniai pasirašytą susitarimą! Ir vien tik dėl to, kad tai liečia senesniųjų valstybių interesus ir kelia susirūpinimą didelėms valstybėms.
