Dohos derybų metu 2008 m. liepos mėn. pabaigoje pasiekto susitarimo dėl ne žemės ūkio produktų patekimo į rinką ir dėl paslaugų reikšmės įvertinimas (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - Komisijos pareiškimas dėl Dohos derybų metu 2008 m. liepos mėn. pabaigoje pasiekto susitarimo dėl ne žemės ūkio produktų patekimo į rinką ir dėl paslaugų reikšmės įvertinimo.
Catherine Ashton
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, mes susidūrėme su didžiausiu mūsų kartos iššūkiu, todėl ir išsivysčiusių, ir besivystančių šalių laukia sudėtingi ir labai svarbūs sprendimai.
Mums reikia teigiamo globalizacijos poveikio, kad galėtumėme duoti atsaką jos neigiamiems padariniams. Esu tvirtai įsitikinusi, kad kai tik pradedame mąstyti, ko turėtume griebtis, visada prieiname išvadą, kad svarbiausiais dalykas - užbaigti daugiašales prekybos derybas, Dohos derybas.
Turbūt net nereikia priminti gerbiamiems Parlamento nariams to, ko istorija moko mus dėl protekcionizmo, dėl to, kaip svarbu atverti savo rinkas ir suteikti galimybę mūsų įmonėms prekiauti visame pasaulyje. Turbūt net nereikia sakyti gerbiamiems Parlamento nariams, kad paprasčiausiai pagal Pasaulio prekybos organizacijos taisykles, jei šalys nustotų taikyti savo tarifus taip, kaip daro dabar, ir pereitų prie tokio tarifų taikymo, koks leidžiamas pagal taisykles, tai prekybos sąnaudos galėtų siekti apie 260 mlrd. Esu tikra, gerbiamiems Parlamento nariams nereikia priminti, kad besivystančios šalys galvoja apie ateitį, todėl joms labai rūpi, kaip bus su pagalba, kurią gauti jie iki šiol galėjo.
Taigi dėl to, kur dabar esame: žinome susitarimo, kuris dabar yra 80 proc. baigtas, vertę ir kad 80 proc. to, kas turėjo būti padaryta 2008 m. liepos mėn., buvo padaryta. Dėl to, ką susitarimas duos: iš prekybos besivystančiose šalyse gausime apie 12-14 mlrd. per metus, turėsime galimybę patekti į naujas rinkas, pvz., į Kinijos rinką, turėsime naujas eksporto Europos Sąjungoje galimybes, pvz., eksportuoti chemijos ir tekstilės pramonių produkciją, taip pat yra potencialas padidinti paslaugų prekybą iki 14 mlrd. Kitas šiuo metu labai svarbus klausimas susijęs su netarifinėmis, nemokestinėmis kliūtimis. Pvz., šios kliūtys Kinijoje Europos Sąjungos įmonėms vien tik 2007 m. kainavo 20 mlrd. Taigi šis derybų ciklas labai svarbus.
Ką tik grįžau iš Davoso, kur diskusijose tarp prekybos ministrų buvo dar kartą patvirtinta būtinybgrįžti prie derybų stalo, o techninės diskusijos, žinoma, tęsiamos Ženevoje.
Mes visi laukiame, kada JAV administracija imsis šiuo metu planuojamo savo prekybos politikos persvarstymo ir kada ji prieis tą pačią išvadą, kurią mes padarėme. Taip pat nekantriai laukiame G20 viršūnių susitikimo, vyksiančio 2009 m. balandžio 2 d., kuris suteiks pasaulio lyderiams galimybę kartu apsvarstyti, kaip išeiti iš ekonomikos ir finansų krizės, ir dar kartą aptarti būtinybę užbaigti derybų ciklą. Taip pat balandžio ar gegužės mėn. Indijoje vyks rinkimai, todėl yra tikimybė, kad tuo metu esama arba nauja vyriausybsugrįš prie šio klausimo.
Iš klausimų, dėl kurių dar nebuvo susitarta derybose, yra klausimas dėl specialaus paramos mechanizmo, dėl kurio galiausiai užstrigo derybos tarp Indijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų. Dabar svarstomi nauji pasiūlymai. Taip pat dar turi būti priimtas sprendimas dėl medvilnės, bet ir šiuo klausimu yra pateikta naujų pasiūlymų. Jungtinėms Amerikos Valstijoms yra likę tikrai ginčijamų klausimų, susijusių su konkrečiais sektoriais.
Be abejo, dar daug ką reikia padaryti, bet aš tvirtai tikiu, kad jei šalys parodys politinį norą, visi šie klausimai bus išspręsti neieškant alternatyvų. Mums labai svarbūs klausimai dėl paslaugų patekimo į rinkas, todėl toliau dėl jų derėsimės.
Baigdama norėčiau pasakyti, kad būtent dabar būtinybužbaigti šį derybų ciklą yra labai akivaizdi ir aiški, ir aš nekantriai laukiu, kada jūsų ir Komisijos vardu galėsiu tęsti savo pastangas, kad šis derybų ciklas būtų užbaigtas.
Georgios Papastamkos
Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, prekyba pramonės prekėmis ir paslaugomis iš tikrųjų yra strategiškai svarbi Europos ekonomikai. Europos Sąjunga, kaip visi žinome, yra didžiausia eksportuotoja pasaulyje ir pagrindinis tiesioginių užsienio investicijų šaltinis. Europos Sąjungos rinka viena iš atviriausių, o mūsų artimiausios partnerės nenori panaikinti savo sukurtų didelių prekybos kliūčių. Mes siekiame, kad jos sumažintų tarifus ir panaikintų nepagrįstai sukurtas netarifines kliūtis. Be pramonės požiūriu pažangių trečiųjų šalių dar yra besiformuojančios ekonomikos šalys, kurios taip pat turi daryti nuolaidas, atitinkančias jų išsivystymo lygį ir jų atitinkamų pramonės sektorių konkurencingumą. Tačiau, gerb. Komisijos nare, prekybos kliūtys yra ne vienintelproblema: dėl reguliavimo sistemų skirtumų taip pat patiriamos papildomos eksporto išlaidos, todėl europinės prekės atsiduria nepalankioje padėtyje palyginus su prekėmis, importuojamomis iš šalių, taikančių lankstesnius standartus, kurių atžvilgiu dažnu atveju kyla klausimas dėl saugos ir Europos vartotojų apsaugos. Tai, kad ilgai nepavyksta pasiekti susitarimo, blogina ekonominio netikrumo klimatą ir pakerta pasitikėjimą daugiašale prekybos sistema. Dvišaliai ir tarpregioniniai susitarimai pagal savo pobūdį gali būti tik papildomi. Be to, ekonominkrizgali paskatinti vienašališkai nustatomų prekybą ribojančių ar ją iškraipančių kliūčių atsiradimą. Tokių pavyzdžių, nors nedaug, bet jau yra, kaip patvirtinama atitinkamame Pasaulio prekybos organizacijos vadovo P. Lami pranešime. Tai, kad Atstovų rūmai priėmnuostatą dėl JAV produktų apsaugos, yra žingsnis ta pačia nerimą keliančia kryptimi. Sakyčiau, kad grįžimas prie vienašališkų priemonių, yra ne išeitis. Šiandien labiau nei bet kada anksčiau mums reikia spręsti problemas kartu, siekiant didesnės teigiamos integracijos ir sukuriant ar stiprinant tarptautinio reguliavimo sistemas su sisteminės konvergencijos perspektyva. Mums reikia naujos tarptautinės ekonominės architektūros. Mums reikia labiau subalansuoto ir skaidresnio pasaulio prekybos valdymo. Šiuo atžvilgiu, gerb. Komisijos nare, mes laukiame kompleksinio pasiūlymo dėl "globalizacijos, turinčios europinį veidą", kuriame būtų atsižvelgta į jau padarytus pakeitimus ir į ryšį tarp komercinių ir ekonominių aspektų, kad šiuo krizės metu pasaulis Europą matytų skaidrią, demokratinę ir efektyvią.
Glyn Ford
PSE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, mes Europos socialistų partijoje esame įsipareigoję siekti sėkmingos Dohos derybų ciklo baigties, bet tiksintis politinis laikrodis nustatpažangą, jei galima taip pasakyti, sulaikymo režimu. Komisijos narC. Ashton paminėjo, kad Jungtinėse Amerikos Valstijose dabar pradėjo dirbti, mano nuomone, labai sveikintina Prezidento B. Obamos administracija, bet mes laukiame prekybos politikos svarstymo, o tai gali užtrukti.
Balandžio ar gegužės mėn. vyks rinkimai Indijoje. Vieno dalyko Komisijos narC. Ashton nepaminėjo - tai pačios Europos Sąjungos, kur birželio mėn. vyks mūsų pačių Europos Parlamento rinkimai, po kurių darbą pradės nauja Komisija, ir tikiuosi, kad C. Ashton liks dirbti joje kaip narė, atsakinga už prekybą. Tačiau tai nereiškia, kad šiuo metu nėra ką daryti. Europa turi ir toliau pabrėžti savo įsipareigojimą plėtrai ir laisvajai prekybai užtikrindama, kad būtų padarytas galas išnaudojimui ir tenkinamas poreikis tvariai plėtrai.
Sutinku su gerb. G. Papastamkos, kad tuo grindžiama laisvoji prekyba naudinga visiems dalyviams. Mus ištikusi ekonomikos ir finansų kriz- tai priežastis judėti į priekį, o ne atsitraukti.
Komisijos narC. Ashton ir Komisija gali pasistengti sukurti pagrindą susitarimui tarp Jungtinių Amerikos Valstijų ir Indijos. Manau, kad paskutinį kartą pasiekti susitarimą sutrukdbūtent abiejų derybų šalių užsispyrimas. Gal dėl 80 proc. klausimų jau susitarta, bet liko dar 20 proc. Jungtinėse Amerikos Valstijose jau dirba nauja administracija. Po rinkimų Indijoje taip pat galės būti išrinkta nauja vyriausybė.
Tačiau kol kas mes neturime kito pasirinkimo, tik toliau siekti, kad būtų sudaryti dvišaliai susitarimai. Džiaugiuosi pažanga, padaryta praeitą savaitę derantis dėl laisvosios prekybos susitarimo su Korėjos Respublika. Kiek supratau, mes jau beveik susitarėme dėl šio susitarimo, kuris taip pat bus naudingas abiem derybų šalims.
Esu parengęs pranešimą dėl laisvosios prekybos susitarimo su ASEAN valstybėmis ir turiu pasakyti, kad derybinis pagrindas trukdo išspręsti institucinį klausimą. Turime apsvarstyti galimybę sukurti koaliciją su tomis ASEAN valstybėmis, kurios nori ir gali pasirašyti susitarimą. Dėl Indijos, tai manau, kad šiuo metu šios šalies vyriausybnerodo jokio noro pasiekti susitarimą. Po rinkimų prie valdžios vairo stosianti Delio administracija, naujos sudėties ar senoji, turės apsispręsti, kitaip ES derėsis su tais, kurie nori ne tik kalbėti, bet ir pasirašyti susitarimą.
Dabar noriu perduoti žodį gerb. M. Pannellai, naujai deleguotam ALDE frakcijos atstovui prekybos klausimu. Galbūt būtų tikslinga išgirsti Tarptautinės prekybos komiteto nuomonę. Pasveikinkime jį.
Marco Pannella
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, manau, kad tam tikru mastu galėtume pradėti - atsižvelgiant į tai, kad informacija apie šias sąlygas per pastarąsias kelias dienas buvo labai plačiai išplatinta - daryti tai, ką turime daryti, gerb. Komisijos nare, keistai lygindami Dohos, ar buvusį - kaip tikėjomės - Dohos subjektą su Davoso subjektu. Nemanau, kad derėtų šiuos subjektus skirti, bet, žinoma, toks lyginimas įdomus.
Kaip sakėte, gerb. Komisijos nare, dabar mes tam tikru mastu priklausome nuo to, kas vyksta ne Europoje. Turiu galvoje įvykius Jungtinėse Amerikos Valstijose, Indijoje, tai pat tai, kas vyksta, kaip ką tik minėjo gerb. G. Ford, derantis su mums svarbiomis ASEAN valstybėmis ir Pietų Korėja. Tačiau tikroji problema susijusi su tuo, kiek mes, Komisija ir Europos Sąjunga, šiandien galime atsispirti nacionalizmo protrūkiui, apie kurį kalbėta prieš akimirką, ekonominės autarchijos idėjoms ir naujoms protekcionistinėms iliuzijoms, kurios labai sunkina jūsų, gerb. Komisijos nare, ir visos mūsų Europos Sąjungos darbą.
Manau, kad šioje rinkimų kampanijoje bus labai svarbu suprasti, kiek Europos Parlamento Socialistų, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų ir Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos gali pasiekti, bendradarbiaudamos su kitomis frakcijomis, kad būtų surastas būdas tinkamai suformuluoti mūsų pasiūlymą, kurio atžvilgiu, gerb. Komisijos nare, jūs paskirta kalbėti mūsų vardu, ir kiek mes galime pasiekti, kad šis pasiūlymas būtų tikrai europinis, o ne šiaip pasiūlymas, priimtas tik Briuselyje ir nesuderintas su sostinėmis, kurios kiekviena savo ruožtu kažką daro atskirai, kaip kad dažnai atsitikdavo praeitame amžiuje.
Jacky Hénin
GUE/NGL frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, nėra prasmės neigti to, kad liepos mėn. įvykusiose derybose Bušo administracija ir Europos Sąjunga dėl Indijos ir Kinijos pozicijos įkliuvo į savo pačių paspęstus spąstus. Priešingai liberalių pažiūrų ekonomistų veidmainiškiems tvirtinimas, kad nesėkminga Dohos derybų baigtis neturtingoms šalims reikštų katastrofą, nieko panašaus neatsitiko.
Priešingai, atsižvelgiant į didžiulius žaliavų kainų svyravimus, šalims, patiriančioms sunkumų, Dohos derybos suteikistorinę galimybę. Net ekspertai pripažįsta, kad nauda, kurią skurdžiausiai gyvenančios šalys būtų galėjusios tikėtis gauti, būtų daug mažesnuž nuostolius dėl muito mokesčių panaikinimo šiose šalyse, kurių suma galėtų siekti 60 mlrd. dolerių.
Šiose derybose Komisija, pati susipainiojusi savo liberaliose dogmose, parodvisišką atsakomybės už Europos žmones nebuvimą nueidama taip toli, kad net pateikžalingą, net nuostolingą pasiūlymą dėl automobilių gamybos ES teritorijoje, kad tik pasiektų susitarimą.
Dėl Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) ir Komisijos, tai visada kalbama apie vartotojus, bet niekada apie turto kūrėjus. Būtent dėl tokio požiūrio mus ištiko krizė, nes konkurencija, kurią laikome svarbiausiu ir galutiniu tikslu, stumia mus dar didesnės darbo atlygio defliacijos, taigi ir visiško darbininkų nuskurdinimo ir metodiško socialinės apsaugos sistemos griovimo kryptimi.
Dohos derybų ciklo užbaigimas pasirašant susitarimą būtų pragaištingas visoms tautoms. Dar skausmingiau, ypač atsižvelgiant į dabartines sąlygas, yra tai, kad nepaisant jau padarytos didžiulės žalos, norima bet kuria kaina šia neteisinga kryptimi eiti toliau. Kad PPO taptų demokratiška, ją būtina pakeisti iš pagrindų.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Dohos derybos vyksta jau gana ilgai ir reikėtų pasidžiaugti, kad Europa pasiektikrą pažangą, kad visos mūsų pozicijos tarpusavyje būtų geriau suderintos. Europa pateiktoli siekiantį pasiūlymą dėl žemės ūkio, deja, mūsų pastangų neparėmkitos šalys. Tai dar viena priežastis, kodėl labai svarbu visus mūsų derybinius pasiūlymus vertinti kaip visumą, vieną paketą, įskaitant pasiūlymus dėl ne žemės ūkio produkcijos ir paslaugų patekimo į rinką.
Nuoširdžiausiai patikinu jus, kad remiu jūsų pastangas siekti kuo greitesnio susitarimo. Mes turime saugotis vis ryškėjančio protekcionizmo, kurio mūsų derybų partneriai griebiasi daugiausia dėl prastos pasaulio ekonomikos padėties, taip pat dangstydamiesi būtinybės užtikrinti maisto saugą vėliava. Mes turime pakartoti, kad esame tvirtai įsipareigoję laikytis abipusiškumo principo. Jei mes esame atviri, tai ir jie turės būti atviri.
Ko šiuo atžvilgiu galima būtų tikėtis iš naujojo JAV prezidento ir ką tik jo paskelbto priemonių paketo? Ko galime tikėtis iš Kinijos? Pirmiausia šia kryptimi laukiame jūsų veiksmų, nes ekonomikos ir finansų krizės laikais, kai masiškai mažinami etatai ir mažėja gamyba, būtent ši rinka atveria mums ekonomines galimybes.
Gerb. pirmininke, nes norime žinoti, kokią naudą mūsų piliečiai gali tikėtis gauti iš tokio priemonių paketo ir kas gali būti jame pasiūlyta. Puikiai suprantu, kad per tokį trumpą laiką į šiuos klausimus neįmanoma atsakyti, bet norėčiau paraginti jus per ateinančias savaites ar mėnesius suprantamai išaiškinti piliečiams pateiktų pasiūlymų esmę ir reikšmę. Tai ypač svarbu dabar, artėjant Europos Parlamento rinkimams. Tikiuosi, galime pasikliauti jumis, kad į tai bus rimtai atsižvelgta.
Francisco Assis
(PT) Šios labai didelės finansų ir ekonomikos krizės sąlygomis labai svarbu, kad Dohos derybose būtų pasiekta pažanga.
Krizės metu visada atsiranda pagunda griebtis protekcionizmo. Protekcionizmas yra tam tikros formos neurozė, paveikianti visuomenę ir valstybes tais laikais, kai susiduriama su tokiomis krizėmis kaip dabar. Todėl turime kovoti su šia protekcionizmo pagunda, nes istorija moko, kur ji gali mus nuvesti. Protekcionizmas veda prie visuotinio pasaulio bendruomenės nuskurdinimo ir jokiu būdu nepadeda spręsti prieš mus iškilusių problemų. Viena vertus, yra protekcionizmas, kurį būtina kritikuoti ir jam atsispirti, kita vertus, būtina užtikrinti įvairių pasaulio regionų teisėtų interesų apsaugą, o tai visai skirtingas dalykas. Todėl Europos Sąjunga taip pat privalo ginti europiečių interesus, ne tik Europos vartotojų, bet ir Europos gamintojų interesus.
Būtent todėl būtina tęsti daugiašales Dohos derybas. Mes žinome, kad protekcionizmas yra klaidingas kelias, bet mes taip pat žinome, kad nekontroliuojama tarptautinės prekybos liberalizacija neišvengiamai veda prie labai rimtų ekonominių ir socialinių pasekmių. Vienintelis būdas išvengti šios nekontroliuojamos liberalizacijos - tai pasiekti susitarimą atitinkamame forume, t. y. Pasaulio prekybos organizacijoje, daugiašalį susitarimą, kuriame būtų nustatytos taisyklės, padėsiančios apsaugoti visų susitarimo šalių teisėtus interesus. Komisija ir Europos Sąjunga šiuo atžvilgiu taip pat turėtų pasistengti atgauti Europos piliečių pasitikėjimą.
Europą šiandien taip pat ištiko pasitikėjimo kriztų, kurie jai atstovauja - valstybių narių, Komisijos ar Europos Sąjungos kaip visumos - gebėjimo ginti Europos interesus ir reguliuoti politinę padėtį. Todėl prieš mus iškilęs iššūkis būtent ir yra pasistengti padaryti galą šiai atstovavimo ir pasitikėjimo krizei ir užtikrinti, kad einame teisingu keliu. Teisingas kelias šiuo atveju būtų sudaryti daugiašalį susitarimą, kuris apsaugotų visų jį pasirašiusių šalių teisėtus interesus.
Georgios Toussas
(EL) Gerb. pirmininke, strateginės svarbos Europos Sąjungos ir buržuazinių vyriausybių pasirinkimas siaučiant giliai kapitalizmo krizei - kapitalo sukaupimo ir perprodukcijos krizei, kuri taip pat užkrėtEuropos Sąjungos valstybes nares - yra pasinaudojus Pasaulio prekybos organizacija kaip ramsčiu aktyviai siekti visiškos prekybos ir komercijos liberalizacijos, privatizacijos, kontrolinių akcijų paketų įsigijimo ir Europos monopolijų skverbimosi į naujas rinkas. Dohos derybomis siekiama koordinuoti masinę kapitalo ataką, kad tarptautinės bendrovės galėtų grobstyti trečiųjų šalių žaliavas ir didinti darbininkų išnaudojimą visame kapitalistiniame pasaulyje. Prieš paprastus žmones nukreipta bendroji žemės ūkio politika - tai būdas propaguoti Europos Sąjungos tikslus liberalizuoti ne žemės ūkio produktų ir paslaugų rinkas, kad imperialistinėje piramidėje būtų apsaugotos darbo vietos. Žinoma, mes suinteresuoti abipuse nauda grindžiama tarptautine prekyba ir jos plėtra, bet kapitalizmo sąlygomis lygybe ir abipuse nauda grindžiama pasaulio prekyba nėra įmanoma. Todėl būtina, kad darbininkai nedelsiant pradėtų kovą su imperializmu ir monopolija, kad tarptautiniu lygmeniu ir kiekvienoje šalyje padėtis radikaliai pasikeistų.
Nils Lundgren
Gerb. pirmininke, Dohos derybos nutrūko praeitais metais. Tokia reikalų padėtis labai rimta. Per kelis pastaruosius dešimtmečius padaryta pažanga einant visuotinės laisvosios prekybos kryptimi padėjo neįtikėtinai dideliam žmonių skaičiui išbristi iš skurdo tokiu mastu, kuris iš tikrųjų pakeitpasaulį. Tačiau dabar pasaulio ekonomika atsidūrkrizėje. Taip atsitiko ne dėl laisvosios prekybos ir tokio pavidalo globalizacijos, bet dėl visuotinės finansų krizės. Taigi šiandieninpadėtis labai panaši į tą, kurią turėjome 1920-aisiais.
Tokia finansų krizveda prie visuotinės depresijos. Paskutinį kartą ji sudarsąlygas Hitleriui ateiti į valdžią. Ji privedprie Antrojo pasaulinio karo baisybių ir 50 metų užtrukusios komunizmo vergovės, laikiusios savo gniaužtuose pusę Europos ir pusę Azijos. Būtent šiais svarbiais klausimais mes šiandien kalbame. Svarbiausia priežastis, sukėlusi visuotinę depresiją tuo metu, buvo protekcionizmo atgijimas. Šalys viena po kitos pradėjo taikyti muito mokesčius, kiekybinius apribojimus, "pirk vietinę prekę" taisykles ir konkurencinę valiutų devalvaciją.
Šiandien iš tikrųjų yra pavojus, kad panaši padėtis pasikartos, nes matome daug nerimą keliančių požymių. Prezidentas B. Obama laimėjo rinkimus dėl savo protekcionistinės platformos. Matome pirmuosius požymius. Yra pateiktas didelis priemonių paketas, kuris, iš esmės, apima "pirk amerikietišką prekę" nuostatą, taikomą statyboje naudojamiems plieno gaminiams. Tai gali būti pradžia.
Jei durys atidaromos, tai duoda pavyzdį kitoms šalims elgtis panašiai atsižvelgiant į padėties blogumą. Tos šalys, kurias dabartinkriziki šiol paveiklabiausiai, ir ES gali neatsispirti pagundai pažadėti savo darbininkams ir įmonėms apsaugoti juos nuo užsienio konkurencijos. Tokios tendencijos aiškiai matomos. Jei šis procesas prasidės, jį sustabdyti bus neįmanoma. Padariniai iš tikrųjų bus pragaištingi.
ES yra didžiausia prekiautoja pasaulyje ir todėl jai tenka didelatsakomybė. Komercinės politikos srityje ES pirma kartą kalba vienu balsu ir tai gerai, bet ką tas vieningas balsas dabar iš tikrųjų ketina pasakyti? Yra pagrindo pesimizmui.
Raktas į sėkmę glūdi žemės ūkio sektoriuje. Tačiau Prancūzijos ir Vokietijos pastangos priversti ES supirkinėti pieno miltelius ir sviestą ir pradėti subsidijuoti pieno produkcijos eksportą nieko gera nelemia. Tai siauro akiračio, tik savo interesus ginanti, o ne valstybinpolitika.
Todėl Taryba ir Parlamentas turėtų nedelsiant padaryti aiškius pareiškimus, kad ES gins laisvąją prekybą visame pasaulyje ir atvers kelius pažangai prekybos žemės ūkio produktais srityje. Nieko nėra svarbiau už tai. Dėkui už suteiktą galimybę pasisakyti.
Christofer Fjellner
(SV) Pirmiausia norėčiau sutikti su ankstesniuoju kalbėtoju dėl Dohos derybų svarbos, tik norėčiau pridurti, kad dabar jos svarbios kaip niekada. Manau, kad būtent dabar, siaučiant finansų krizei, mums labiau nei kada anksčiau reikia parodyti, kad pasaulio prekybos sistema iš tikrųjų veikia.
Netęsti Dohos derybų ir pasakyti, kad nepavyko susitarti visuotiniu mastu, būtų pragaištingas žingsnis, galintis pakirsti visą pasaulio prekybos sistemą. Nesėkminga Dohos derybų baigtis būtent dabar mums kainuos kaip niekada brangiai.
Tai, kad Dohos derybos dabar yra kaip niekada svarbios, lemia finansų krizė. Kaip man atrodo, didžiausias prieš mus iškilęs pavojus šios finansų krizės akivaizdoje yra ne kapitalo skolinimo rinkoje trūkumas, bet protekcionistinės tendencijos. Mes matėme šias tendencijas įvairiais istorijos etapais. Protekcionizmas tarpo 1930-aisiais ir tiesiogine prasme baigėsi katastrofa viso pasaulio ekonomikai, taip pat 1970-aisiais.
Manau, jau matome ženklų, bylojančių, kad pasaulis mano galįs išspręsti šias svarbiausiais problemas griebdamasis protekcionizmo ir nepaisydamas pavojaus, kad protekcionizmas gali išplisti ir sukurti dar didesnę krizę pasaulio ekonomikoje. Protekcionizmas ypač ryškus sprendžiant klausimus, susijusius su paslaugų, finansinių paslaugų ir prekybos paslaugomis sritimis. Matome, kad protekcionizmas finansinių paslaugų srityje plinta labai sparčiai.
Grįžtant prie Dohos derybų ir dabartinės jų būsenos, pagrindinis dalykas, kurį kritikavau visą derybų laikotarpį, yra turbūt tai, kad jos vis labiau ir labiau telkėsi prie žemės ūkio. Manau, kad tokia darbotvarklabai siaura. Iš tikrųjų pasaulio prekyba verta daug platesnio požiūrio, ypač atsižvelgiant į tai, kad žemės ūkis sudaro santykinai nedidelę pasaulio prekybos dalį palyginus, pvz., su prekyba pramonės produkcija ir paslaugomis. Taip pat manau, kad jai tenka santykinai nedidelis augimo potencialas, galbūt ypač čia, Europoje. Manau, kad naujos galimybės patekti į esamas ir pasaulyje atsiveriančias naujas rinkas, ypač prekybos paslaugomis, taip pat pramonės prekėmis srityje, yra labai svarbus variklis, galėsiantis priversti pasaulio ekonomikos augimo ratus vėl suktis.
Todėl norėčiau Komisijos paklausti, ką ji ketina daryti ir kokių iniciatyvų imasi, kad būtų išplėsta Dohos derybų darbotvarkė, leisianti mums išbristi iš tos varginančios padėties, kai mes deramės ir vieni kitiems priekaištaujame tik dėl prekybos žemės ūkio srityje, nors žinome, kad pasaulio ekonomikai reikalinga daug platesndarbotvarkė, apimanti paslaugas ir prekybą ne žemės ūkio prekėmis. Labai dėkoju.
Mairead McGuinness
Gerb. pirmininke, norėčiau pasveikinti gerb. Komisijos narę. Jos pirmtakas Komisijos narys P. Mandelson buvo gerai žinomas Airijoje dėl priežasčių, kurias, esu tikra, gerb. Komisijos narpuikiai žino.
Europos žmonės neaptarinėja Dohos derybų klausimo. Juo diskutuojama tokiose vietose kaip ši, bet susitikusi su žmonėmis, kurie prarado darbą, negirdžiu jų sakant, pvz., "tęskime Dohos derybas". Taigi manau, kad tarp Dohos derybų ir ekonominės plėtros, nepaisant visos čia išdėstytos teorijos, ryšio nėra.
Dėl finansų rinkų globalizavimo galėčiau pasakyti, kad būtent šioje srityje globalizacija nepavyko, gal teisingiau būtų pasakyti, kad mums nepavyko dėl prasto finansų rinkų reguliavimo, tikriau sakant, dėl jų reguliavimo nebuvimo. Mane sudomino neseniai Komisijos nario C. McCreevio išsakytos pastabos, kad kai kurias iš problemų šioje srityje sukėlvalstybių narių reguliavimo institucijų kuriamos imperijos. Tai galbūt galėtų būti kitų diskusijų tema, bet šis pavyzdys parodo, kad nepaisant mūsų kalbų apie tai, kad globalizacija yra puikus dalykas, finansų sektoriuje taip nėra.
Dėl žemės ūkio. Šį sektorių minėjo ką tik prieš mane pasisakęs kalbėtojas, ir kiek aš supratau, buvo išsakyta mintis, kad klausimas dėl žemės ūkio nebuvo kliūtis Dohos derybose. Bet tai labai svarbus klausimas, vienas iš tų, kuris man kelia didžiulį susirūpinimą, gal dėl to, kad esu vyresnuž prieš mane pasisakiusį kalbėtoją, priklausantį mano politinei frakcijai, ir laikau žemės ūkio klausimą labai svarbiu, nes šis sektorius aprūpina mus maistu. Manau, turėtume tą atminti. Šiuose rūmuose balsavome dėl mano parengto pranešimo visuotinio maisto saugumo klausimu. Mums ši sritis rūpi ir turėtų rūpėti. Tai turėtų būti klausimas, diskutuotinas Dohos derybų lygmeniu.
Kitas klausimas - kaip Europos maisto gamintojai, ūkininkai, gali būti konkurencingi, jei Europos Sąjungoje taikome aukštesnius gyvulių gerovės ir aplinkos apsaugos standartus, kurių PPO netaiko. Mūsų piliečiai galės konkuruoti maisto gamybos srityje tik tuo atveju, jei šis klausimas dėl standartų bus sprendžiamas PPO lygmeniu. Atvirai kalbant, manau, kad dabar kaip niekada anksčiau mums būtina diskutuoti šiais klausimais šiuose rūmuose ir Ženevoje.
Norėčiau paprašyti jūsų savo baigiamosiose pastabose paminėti kai kuriuos iš šių labai svarbių klausimų, nes žmonės turi matyti, kad jais diskutuojama. Nematau, kad Dohos derybos plėtojasi tokiu tempu, kaip sakote. Gal aš klystu.
Paul Rübig
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, kalbant apie Dohos derybas, norėčiau išgirsti, kaip Generalinis prekybos direktoratas ketina užtikrinti tarifų kvotą, nuo kurios priklauso Europos fermentacijos pramonės konkurencingumas. Tarifų kvota yra labai svarbus veiksnys užtikrinant fermentacijos pramonės konkurencingumą tarptautinėje rinkoje.
Antra, koks bus jūsų atsakas į JAV Kongreso priimtą išlygą dėl plieno gaminių, pagal kurią JAV bus uždrausta naudoti ES pagamintus plieno gaminius?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gerb. pirmininke, pirminis Dohos derybų tikslas - padėti neturtingiausioms šalims plėtotis ir išbristi iš skurdo. Todėl privalome daryti viską, kad joms padėtume, kartu neužmiršdami savo įmonių ir ūkininkų interesų.
Taigi norėčiau paklausti, kaip galime apsaugoti savo mažąsias ir vidutines įmones nuo bankroto ir kaip galime apsaugoti savo smulkiuosius ūkininkus nuo Kinijos, Indijos ar Brazilijos konkurencijos? Turėtume garsiai ir aiškiai pasakyti, kad visos į ES importuojamos prekės - batai, jautiena ar kt. - turi atitikti konkrečių standartų reikalavimus. Tik tuomet galėsime kalbėti apie lygiavertę konkurenciją.
Užbaigti derybas per ateinančius mėnesius bus labai sudėtinga, nes stinga vadovų, kurių žodis derybose iš tiesų svarbus, politinio noro. Yra pavojus, kad dėl dabartinės pasaulio ekonomikos krizės sustiprės protekcionizmas.
Zbigniew Zaleski
(PL) Norėčiau pasakyti, kad klausydamasis paskutinių Dohos derybų diskusijų Katare susidariau įspūdį, kad besivystančios šalys skundžiasi mumis, išsivysčiusiomis šalimis. Gal tai buvusio kolonializmo atgarsis, o gal šios šalys priprato gauti tiesioginę paramą ir labdarą. Mano nuomone, turtingos šalys joms gali padėti sąžiningai su jomis prekiaudamos, perteikdamos savo standartus ir patirtį. Svarbiausia sudaryti sąlygas vietos įmonėms tapti nepriklausomomis ir užmegzti horizontalius ryšius su Afrikos, Azijos ir Lotynų Amerikos šalimis. Taip pat manau, kad būtina teikti paslaugas, perteikiančias šioms šalims gerąją valdymo, bendradarbiavimo ir standartų taikymo patirtį. Šiuo atžvilgiu rinkos atvėrimas paslaugoms yra abipusiškai svarbus.
Mairead McGuinness
Gerb. pirmininke, ačiū už suteiktą papildomą minutę, nes norėčiau pasakyti dar kelis svarbius dalykus dėl žemės ūkio. Susidaro įspūdis, kad Europos ūkininkai yra vieninteliai, kuriems rūpi žemės ūkio klausimas. Taip nėra, nes Dohos derybose Indijos derybininkai taip pat susirūpinę jų smulkiųjų ūkininkų likimu ir skaudžiais padariniais, kuriuos perėjimas prie laisvosios prekybos atneštų ne tik patiems ūkininkams, bet ir socialinės padėties stabilumui šalyje. Taigi žemės ūkio klausimas yra svarbus visiems derybų partneriams, ir mums reikia, kad apie tai būtų sąžiningai pasakyta. Norėčiau dar kartą paprašyti, gerb. Komisijos nare, kad galbūt savo baigiamosiose pastabose galėtumėte apie tai užsiminti.
Catherine Ashton
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, pabandysiu trumpai atsakyti į Parlamento narių iškeltus klausimus.
Gerb. G. Papastamkos, sutinku su jūsų išsakytomis mintimis dėl teisinės ir reguliavimo naštos. Labai svarbu, kad šie klausimai būtų sprendžiami deramai. Juos reikia išspręsti. Taip pat sutinku su jumis, kad būtina užtikrinti prekių saugą.
Daug Parlamento narių, ypač N. Lundgren ir P. Rübig, taip pat G. Papastamkos, kalbėjo apie nuostatą "pirk amerikietišką prekę", kurią dabar ketina patvirtinti Kongresas. Ši nuostata grindžiama 1979 m. Prekybos akto nuostatomis. Ji taip pat jau galioja ES, bet įgyvendindami Vyriausybių viešųjų pirkimų susitarimą esame pasirašę abipusiškumo principu grindžiamus susitarimus, pagal kuriuos juos pasirašiusios šalys gali teikti paraiškas dalyvauti konkursuose dėl šių projektų. Mes tikimės - ir apie tai kalbėjome su amerikiečiais - kad baigsime ten, kur buvome anksčiau. Aš susipažinau su šio teisės akto turiniu ir dėl jo taip pat esu susirūpinusi.
Vasario pabaigoje vykstu į Jungtines Amerikos Valstijas, kur susitiksiu su JAV prekybos atstovu. Jis, tikėkimės, tuo metu jau galės patvirtinti ir įtikinti, kad JAV laiko šiuos klausimus labais svarbiais ir pripažįsta, kad juos būtina spręsti.
G. Ford iškėlkeletą klausimų dėl dvišalių ryšių. Korėja daro pažangą, o ASEAN valstybių atžvilgiu reikėtų lankstumo - šį klausimą G. Ford ir aš aptarėme anksčiau - kad būtų pabandyta judėti į priekį, nors aš taip pat sutinku, kad vertės ir svarbos požiūriu pakaitalo daugiašaliams susitarimams nėra.
Dėl to, ką kalbėjome apie Indiją. Ministras Pirmininkas M. Singh aiškiai patikino, kad yra įsipareigojęs siekti susitarimo. Sutinku su Parlamento nare M. McGuinness, kad žemės ūkio klausimas, prie kurio aš taip pat ketinu grįžti, Indijai labai svarbus. Praeitą savaitę Londone buvau susitikusi su Kamaliu Nathu aptarti Dohos derybų eigą, ir jis, kaip Indijos prekybos ministras, kalbėjo tą patį, apie ką užsiminM. McGuinness, kad labai svarbu pasirūpinti skurdžiausiai gyvenančiais ūkininkais. Visiškai sutinku su Parlamento narės pastabomis ir su tuo, apie ką kalbėjo Indijos ministras.
Gerb. M. Pannella, nemanau, kad esame tokie priklausomi nuo išorės įvykių. Manau mes turime stumtis į priekį panaudodami savo įtaką ir visiškai aiškiai duodami suprasti, kad sutinkame su tuo, ką jūs kalbėjote dėl kovos su protekcionizmu svarbos. Tai didelis iššūkis, vienas iš iššūkių, kurį būtina aiškinti visuomenei, t. y., kur protekcionizmas iš tikrųjų veda.
Deja, J. Hénin jau išėjo, bet atsakydama į jos pastabas norėčiau pasakyti, kad kalbama ne apie pramonės aukojimą vartotojų naudai. Kalbama apie pramonės augimą ir plėtrą. Kalbama apie darbo vietų išsaugojimą darbininkams, nes žinome, koks svarbus vaidmuo išsaugant darbo vietas tenka prekybai ir eksportui. Dėl PPO institucinių pokyčių. Galėtumėme skirti laiko aptarti šį klausimą, bet aš noriu susitelkti į praktinius klausimus, kaip išeiti iš susidariusios sudėtingos ekonominės padėties.
Parlamento narC. Wortmann-Kool kalbėjo apie paslaugas. Sutinku, kad tai labai svarbu. Taip pat svarbu, kad šios paslaugos būtų skaidrios. Negalėčiau su tuo nesutikti.
Gerb. F. Assis yra visiškai teisus teigdamas, kad turime ginti savo interesus, bet nesigriebti protekcionizmo. Yra esminis skirtumas tarp šių dviejų dalykų, todėl turime tą aiškiai suprasti ir ginti savo darbo jėgos interesus.
Žemės ūkyje, kaip sakiau, labai svarbu užtikrinti, kad gebame plėtoti savo žemės ūkio gamybą. Kalbu apie maisto gamybą, kuriai Dohos derybose skiriama daug dėmesio. Mano kolegMariann Fischer Boel dėjo labai daug pastangų, kad Europos pozicija žemės ūkio klausimu būtų tvirta. Šia tvirta pozicija grindžiamas visas darbas, kurį atlieku dvišalėse, regioninėse ir daugiašalėse derybose tam, kad būtų užtikrintos geriausios galimybės apsaugoti visą mūsų žemės ūkio sektorių ateityje.
Dėl fermentacijos pramonės. Aš suprantu, gerb. P. Rübigai, šiais klausimais diskutuojama ir būčiau dėkinga, jei galėtume sugrįžti prie šių klausimų ir aptarti su jumis konkrečius dalykus.
Galiausiai dėl mažųjų ir vidutinių įmonių, gerb. C. A. Siekierski. Labai svarbu, kad giname savo smulkaus verslo interesus. Mudu su Giunteriu Verhoigenu dirbame siekdami veiksmingo bendradarbiavimo tarp verslo ir prekybos sektorių, kad galėtume suteikti mažosioms įmonėms galimybę pranešti mums, kad jiems reikia atverti rinkas, remti jų pastangas atveriant šias rinkas ir prekiaujant.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
