Prekyba paslaugomis (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas yra Syedo Kamallo pranešimas Tarptautinės prekybos komiteto vardu dėl prekybos paslaugomis.
Syed Kamall
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti oponuojantiems pranešėjams ir jų frakcijų patarėjams už jų naudingą indėlį į pranešimą. Manau, kad turėjome labai įdomių diskusijų, nors ne visuomet sutarėme. Tačiau bent jau sugebėjome diskutuoti labai civilizuotai.
Taip pat norėčiau padėkoti Tarptautinės prekybos komiteto sekretoriatui už jo indėlį ir, kol dar sakau padėkas, norėčiau padėkoti ir Prekybos generalinio direktorato pareigūnams už jų vertingus partarimus ir pasiūlymus.
Be jokios abejonės, būdama didžiausia paslaugų eksportuotoja, Europos Sąjunga yra stipriai suinteresuota atverti naujas paslaugų rinkas. Tačiau mano asmeninis dėmesys šioje temoje yra labiau sutelktas ties klausimu, kaip paslaugos galėtų tapti pagalbos priemone vargingiausiems žmonėms išbristi iš skurdo.
Tačiau prieš tai norėčiau priminti apie paslaugų svarbą. Paslaugos sudaro apytiksliai 75 proc. (dėl tikslių skaičių vyksta diskusijos) viso ES BVP, kai, tarkim, žemės ūkis sudaro tik 2 proc. Afrikoje paslaugos sudaro 52 proc. BVP, - ir šis skaičius nuolat auga, - o palyginti žemės ūkis sudaro 16 proc. Taigi atsižvelgiant į šiuos skaičius, labai gaila, kad Dohos vystymosi raunde tiek daug dėmesio buvo skiriama žemės ūkiui, nors būtent prekybos ir paslaugų atvėrimas žada sudaryti sąlygas išbristi iš skurdo dideliam žmonių skaičiui. Todėl buvau pasiruošęs priimti pakeitimus, kuriuose sakoma, kad derybos dėl prekybos ir paslaugų padės ne tik ES interesams, bet ir vargingesnių valstybių ekonominiam augimui.
Neturėtume pamiršti, ką iš tiesų reiškia vystymas: tai yra žmonių išvadavimas iš skurdo, ir to galime pasiekti skatindami verslininkus kurti turtą ir darbo vietas.
Daugelyje vargingiausių valstybių verslininkai man sako, kad jie žūtbūtinai stengiasi įveikti skurdą. Tačiau jiems iš tiesų reikia bankininkystės paslaugų, kad galėtų gauti pigesnes paskolas ir galėtų plėsti savo verslą, įdarbinti daugiau žmonių ir sukurti daugiau turto; draudimo paslaugų, kurios užtikrintų, kad jei kas nors nutinka jų gyvenimui ar verslui, bus galima į kažką atsitremti; teisinių paslaugų, kurios apsaugotų su partneriais pasirašytas sutartis, ir komunikacijų paslaugų, kurios sudarytų sąlygas žinoti geriausias kainas vietinėse rinkose ir nuspręsti kada eiti į vietines rinkas ir ar eiti į vietines rinkas.
Tačiau turėtume pripažinti, kad kai vyriausybės ne dėl jų pačių kaltės negali teikti pagrindinių paslaugų, pvz., sveikatos apsaugos, švietimo ir vandens vargingiausiems žmonėms, tuomet šią paslaugų teikimo spragą privalo užpildyti verslininkai.
Deja, prekyba paslaugomis sudaro tik apie 25 proc. visos pasaulio prekybos, tačiau minėta prekyba turi galimybių sukurti daug turto ir darbo vietų. Tačiau grįžkime prie kai kurių ginčytinų pranešimo vietų.
Vienas iš diskutuotinų aspektų buvo vadinamosios "visuotinės svarbos ekonominės paslaugos", tačiau turime atminti, kad skirtingos valstybės šias paslaugas apibrėžia skirtingai. Kai kurios valstybės mano, kad sveikatos priežiūros, švietimo ir vandens paslaugas gali teikti tik valstybė. Kitos valstybės pasuko nevalstybinių teikėjų keliu. Etiopijoje, Nigerijoje, Kenijoje ir Ugandoje daugiau nei 40 proc. žemiausių ekonominių sluoksnių žmonių sveikatos priežiūros paslaugas gauna iš privačių teikėjų. Be abejonės, turėtume skatinti didesnes investicijas į šiuos sektorius.
Kalbant apie švietimą, noriu paraginti savo kolegas atkreipti dėmesį į Niukaslo Universiteto profesoriaus Jameso Tooley darbą. Jis pradėjo savo tyrimą Londono švietimo universitete, manydamas, kad privatus švietimas yra bjaurus dalykas. Tačiau netrukus jis nustatė, - greičiausiai priešingai nei sakjo intuicija, - kad privačios mokyklos galėtų teikti geresnį švietimą neturtingiesiems. Užbaigus valstybinių Indijos mokyklų tyrimą, kai kurios jų buvo uždarytos. Kai kuriose mokyklose mokytojai tiesiog nepasirodydavo, o vienu atveju mokytojas liepsavo mokiniams visą dieną daryti jam arbatą. Taigi dirbantys neturtingi žmonės išvyko kitur. Jie taupė, kad galėtų sumokėti už privatų švietimą, kuris vyko ne plieno ir stiklo bokšte, o paprasčiausiame kambaryje virš parduotuvės. Tos mokyklos vėliau pradėjo subsidijuoti nemokamą švietimą nedirbantiems neturtingiesiems.
Klausiu, kas negerai su paslaugų, kurios padeda neturtingiesiems, prekyba? Girdžiu kai kurių šio Parlamento narių, manančių, jog tik valstybgali teikti tokias paslaugas, balsus, kad šios paslaugos turėtų būti teikiamos monopoliniais pagrindais. Ir netgi kai valstybnesugeba teikti tokių paslaugų arba nesurenka tam pakankami lėšų, jie nemano, kad ne valstybiniams veikėjams turi būti leidžiama užpildyti šią spragą. Ar jie norėtų matyti ir tai, kad vargingiausi žmonės negali gauti vandens? Ar jie norėtų matyti, kaip vargingiausi žmonės negali gaguti švietimo? Ar jie norėtų matyti neturtingus žmones, negalinčius pasinaudoti sveikatos priežiūros paslaugomis, užuot pasirinkus privačius teikėjus?
Taip pat buvo ginčijamasi dėl suvereniteto klausimo. Dabar aš sutinku su tais, kurie sako, kad neturėtume savo derybų partnerių spausti atverti prekybą ir paslaugas. Tačiau, be abejonės, turėtume sutikti su tuo, kad kai valstybnusprendžia liberalizuoti visuotinės svarbos ekonomines paslaugas, neturime teisės jiems nurodyti neliberalizuoti savo rinkų.
Tačiau turiu pasakyti, kad kai kurie kolegos mane nuvylė: kai kurie šio Parlamento nariai mano, kad mes iš tiesų turėtume besivystančioms valstybėms liepti uždaryti savo rinkas. Tai neturėtų būti klausimas: privatus ar valstybinis. Tai neturėtų būti ir klausimas: vietos ar užsienio teikėjai. Tai turėtų būti klausimas apie tai, kas veikia. Taigi manau, kad turėtume visi dirbti kartu, kad būtų panaikintos prekybos kliūtys, kenkiančios neturtingiesiems.
Turėtume dirbti kartu ir siekdami panaikinti valstybinus monopolius, kurie daugelį vargingiausiųjų palieka be pagrindinių paslaugų, ir visuomet turėtume draugauti su tais verslininkais, kurie nori spręsti pasaulinio skurdo problemą, daugiau investuodami į paslaugas ir taip kurdami turtą ir darbo vietas.
Peter Mandelson
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, dėkoju Europos Parlamentui už šį pranešimą. Kaip jame ir nurodyta, paslaugos sudaro didžiausią besivystančių valstybių BVP dalį. Todėl prekybos paslaugomis liberalizavimas yra labai svarbus mūsų ir besivystančių valstybių, kur paslaugos yra nepakankamai skatinamos, ekonominiam augimui.
Iš esmės pritariu šiame pranešime pateiktai nuomonei. Ji atitinka mūsų pasaulinę Europos strategiją, kuri sukurta pagal ambicingą daugiašalę darbotvarkę ir atidžiai parengtus dvišalius susitarimus. Esame įsipareigoję daugiašaliuose prekybos raunduose laikytis vystymo aspekto ir, kaip patvirtinta pranešime, daugiašalis susitarimas dėl pasaugų, mūsų nuomone, yra naudingas ir ES, ir neturtingų valstybių interesams.
Džiaugiuosi dėl to, kad pranešime skatinama patvirtinti ambicingą įsipareigojimų lygį vykstančiose ir būsimose derybose dėl dvišalių ir regioninių susitarimų. Atidžiai atsižvelgsime į pranešimo rekomendacijas įvairioms vykstančioms deryboms, kuriose kalbama apie sektorius, kurie mūsų paslaugų pramonei yra svarbūs.
Norėčiau bendrai apibūdinti derybas dėl paslaugų susitarimų, kurie taikomi dvišaliuose ir daugiašaliuose sandoriuose. Nėra paprasto būdo pataisyti derybas dėl paslaugų, nėra paprastos formulės, kurią būtų galima taikyti visiems paslaugų sektoriams visose valstybėse. Tokios derybos apima sudėtingų ir dažnai išsamių reglamentavimo pagrindų svarstymą, kur nagrinėjamos įvairios valstybių sritys, kurios, kaip nurodyta paskutinėje pranešimo dalyje, yra labai skirtingos - nuo finansinių paslaugų iki sveikatos priežiūros ar švietimo. Privalome derėtis taikydami nesikišimo metodą, kad trečiajai šaliai būtų palikta teisreguliuoti paslaugų sektorius nacionaliniu lygmeniu pagal jų pačių norą ir atverti sienas išorės paslaugų teikimui, jei yra palankios sąlygos konkurencijai. Neturėtų būti jokio diskriminavimo.
Pripažįstame, kad kai kurie paslaugų sektoriai sudaro didesnę BVP dalį, todėl tokių sektorių prekybos liberalizavimas gali padaryti didesnį poveikį mūsų bendrai gerovei. Tačiau teikiant pirmenybę bet kuriems sektoriams, taip pat greta kitų veiksnių privalome atsižvelgti ir į atitinkamą mūsų ES valstybių ir regionų specializaciją įvairiuose sektoriuose.
Galiausiai leiskite tarti keletą žodžių apie daugiašalį procesą. Jūsų pranešime džiaugiamasi dėl to, kad į DDA ministrų derybas buvo įtraukta konferencija dėl paslaugų. Tiesą pasakius, labai spaudėme, kad įvyktų šis renginys, ir jis įvyko liepos mėn. Ženevoje. Renginys buvo sėkmingas. Neišgirdome visų signalų, kuriuos norėjome išgirsti, tačiau išgirdome pakankamai, kad galėtume pasakyti, jog PPO nariai ir keletas mūsų tikslinių valstybių suprato, kokia svarbi patenkinama galimybnaudotis rinkos paslaugomis sektoriuje.
Neturiu krištolinio rutulio, kuriame matyčiau, kuo baigsis liepos mėn. vykę daugiašaliai DDA pokalbiai. Esame tokioje padėtyje, kai vienas klausimas - speciali besivystančių šalių žemės ūkio apsaugos priemon- tapo tiesiogine žlugimo priežastimi, nors yra ir kitų klausimų, kuriuos reikia išspręsti. Taigi parama visam susitarimui yra labai trapi ir tai nėra vien tik JAV ir Indijos skirtumų žemės ūkyje išsprendimas. Jaučiuosi, tarytum turėtumėme neįkainojamą plonyčio stiklo puikaus rankų darbo vazą, kurią reikia neštis labai slidžiomis grindimis. Vienas netinkamas judesys ir visas reikalas gali sudužti į daugybę smulkių dalelių. Todėl turime būti itin atsargūs imdamiesi veiksmų. Negalime nieko nedaryti, tačiau ir judėti į priekį yra labai sunku.
Esame pasirengę dalyvauti visais lygiais, kurie bus naudingi užtikrinant, kad neprarastume to, ką jau pasiekėme ir ką dar galime pasiekti. Tačiau ir kiti turi tikrai politiškai įsipareigoti dalyvauti derybų procese. Tuomet paslaugų signalinėje konferencijoje pasiekta pažanga nebus prarasta. Konferencijoje buvo tam tikro lankstumo, kurį mūsų pagrindiniai prekybos partneriai turi paslaugų sferoje, ženklų ir tai yra labai vertinga informacija.
Dabartinėmis aplinkybėmis, kai nepavyko derybos Ženevoje, geriausias mūsų indėlis - ir toliau būti teigiamai nusiteikusiems ir paaiškinti, kokią didelę galimybę galime prarasti, jei nesugebėsime visi kartu susitarti. Todėl jūsų pranešimas teikiamas labai laiku, nes jame pateikta aiški ir suderinta žinia apie vienos svarbiausių DDA susitarimo sričių - paslaugų - svarbą tiek mums, tiek mūsų partneriams. Tikiuosi ir tolesnio bendradarbiavimo ir dialogo su Parlamentu ir šioje srityje, ir kitose prekybos politikos srityse.
Olle Schmidt
Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto nuomonės referentas. - (SV) Gerb. pirmininke, prekyba paslaugomis šiandien būtina visai ekonomikai. Jokios valstybės ekonomika negali būti sėkminga, jei paslaugų infrastruktūra bus brangi ir neveiksminga. Todėl noriu padėkoti S. Kamallui už puikų svarbų pranešimą.
Tekstilės, pomidorų ir kitų prekių gamintojai ir eksportuotojai nebus konkurencingi, jei jie negalės naudotis veiksminga bankininkystės sistema, veiksmingomis draudimo bendrovių, buhalterinių įmonių, telekomunikacijų ir transporto sistemomis.
Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto nuomonėje pabrėžiama, kad galimybnaudotis finansinėmis paslaugomis, pvz., mikrokreditais, bankininkystės paslaugomis ir tarptautinių bakų pavedimais, būtina, siekiant, kad asmenys besivystančiose valstybėse pradėtų pagrindinę ekonominę veiklą ir steigtų įmones.
Komitetas taip pat mano, kad atsižvelgiant į ypatingą finansinio sektoriaus pobūdį globalizuotame pasaulyje būtina priimti apgalvotus sprendimus. Apie tai kalbėjo ir pats Komisijos narys P. Mandelson. Jei mūsų derybų partneriai, daugiausia besivystančios šalys, pasakys "ne" galimybei atverti paslaugų rinkas, tai sumažins jų ekonominio vystymosi galimybes.
Tiems čia esantiems, kurie abejoja, noriu pasakyti: pažiūrėkite, kaip išsivystjūsų valstybės! Prekybos prekėmis vystymas vyko kartu su prekybos paslaugomis vystymu. Ir tai, gerb. pirmininke, vyko piliečių naudai!
Zbigniew Zaleski
PPE-DE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, už socialistinio požiūrio neliberalizuoti šios rinkos slypi baimė, kad jei paslaugos bus atiduotos į privačias rankas, valstybės praras sektoriaus kontrolę ir nutiks kas nors blogo. Penkiasdešimt komunizmo metų parodė, kad taip nebus. Konkurencingos turizmo, finansų, transporto - kad reikalai vyktų - ir švietimo bei mokymo paslaugos yra didelis iššūkis, tačiau jos duoda viltį dėl pagalbos neturtingų valstybių vystymui teikimo.
Kaip, mano nuomone, turi būti teikiama pagalba vystymui, jei palygintume prekių - materialių daiktų - ir paslaugų rinkas? Paslaugos - tai žmonių vykdoma veikla. Jos suteikia galimybę perduoti žinias. Tai, kaip mes sakome šiame Parlamente, yra būdas duoti ne žuvį, o meškerę. Be to, taip sudaromos galimybės imtis asmeninių iniciatyvų, naujovių ir labiau dalyvauti įvairiose veiklose. Be to, paslaugų rinka turi geresnes galimybes prisitaikyti prie kultūrinių poreikių, yra lankstesnir gali lengviau prisitaikyti prie vietinio reguliavimo, kurio būtina laikytis visose valstybėse, poreikių. Taip paslaugos gali sumažinti nedarbą. Kalbant apie socialinį lygį, paslaugos gali sudaryti sąlygas didesniam įvairių sluoksnių ir socialinių klasių asmenų dalyvavimui.
Mes kalbame apie vandenį, švietimą ir sveikatos priežiūrą, ir kodėl gi ne? 50 komunizmo metų ir pastarieji pokyčiai mano valstybėje įrodo, kad liberalizavimas yra geras, o ne blogas dalykas, ir aš tvirtai jam pritariu.
Françoise Castex
PSE frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjui už pranešimo kokybę. Jis suteikmums galimybę dar kartą išsamiai aptarti prekybą paslaugomis. Galėjome nustatyti bendrus aspektus ir diskutuotinus klausimus. Diskusijų ir balsavimo pabaigoje pamatysime, ar tie nuomonių skirtumai yra labai rimti.
Kalbėdami ir apie vidaus rinką, ir apie išorės prekybą sutariame, kad paslaugų rinka sudaro didžiausią turto kūrimo dalį ir ketvirtį pasaulio prekybos. Iš tiesų įmanoma, kad šis ekonominis sektorius dar turi augimo galimybių Europos Sąjungoje. Todėl yra teisėta įtraukti paslaugų rinką į dvišales ir daugiašales derybas. Tačiau turime apibrėžti prekybos paslaugomis rinkos principus ir sąlygas.
Pirmasis punktas, kurį norėtų pabrėžti mano frakcija, yra tai, kad reikia atskirti paslaugų rinką ir prekių rinką. Paslaugos nėra prekės dėl daugelio priežasčių. Pirmiausia, skiriasi paslaugų pobūdis, kai kurios paslaugos yra susijusios su pagrindiniais poreikiais ir teisėmis. Esame visiškai įsitikinę, kad būtina atskirti komercines ir nekomercines paslaugas tiek sveikatos priežiūroje, tiek švietime. Gyvybiškai svarbioms paslaugoms, pvz., vandens ar energetikos tiekimui, taip pat galima suteikti specialų statusą.
Paslaugos skiriasi nuo prekių, nes prekyba paslaugomis labai dažnai tiesiogiai apima žmogiškąsias pastangas, o ne tik virtualią prekybą technologija. Nors prekyba turi galimybes kurti darbo vietas, tai kartu yra sektorius, kuriame randame daugiausia neoficialaus užimtumo ir rizikos. Todėl džiaugiuosi, kad pranešime teigiama, jog prekybos taisyklės turi atitikti TDO parengtus užimtumo standartus. Nustatydami savo vystymo tikslus, taip pat privalome kovoti su rizika ir skurdu.
Galiausiai mes neišleidome iš akių Dohos tarptautinės prekybos ir tikslų, kurie rodo vystymosi kryptį. Tai įpareigoja mus, derantis dėl įsipareigojimų grafikų ir ekonominės partnerystės susitarimų, atsižvelgti į skirtingus valstybių narių ir besivystančių šalių interesus. Atverdama paslaugų rinkas, Europos Sąjunga privalo atsižvelgti į vystymosi etapus, tempą ir valstybių norus, ypač kai liberalizuojamos kai kurios paslaugos. Ypač tai pasakytina apie finansines paslaugas. Trečiųjų šalių spaudimas dėl jų paslaugų suvokimo ir reguliavimo būdų yra nediskutuotinas. Turi būti gerbiamas tų valstybių suverenitetas, kai kalbama apie tokius jautrius klausimus, kaip antai viešosios paslaugos ir finansinės paslaugos.
Nežinau, ar pasieksime visišką susitarimą šiuo klausimu. Gali būti, kad būtent šis klausimas ir skiria šio Parlamento kairiuosius ir dešiniuosius.
Ignasi Guardans Cambó
Gerb. pirmininke, šiame pranešime aiškiai pabrėžiama paslaugų svarba mūsų ekonomikai ir laipsniško paslaugų liberalizavimo svarba.
Tiesą pasakius, šiam oponuojančiam pranešėjui buvo įdomu sekti diskusijas, kurios patvirtino, kodėl kai kurie iš mūsų sėdi šio Parlamento viduryje ir nėra nei vienoje, nei kitoje pusėje, o viduryje.
Kas iš tiesų, švelniai pasakius, skiria mus nuo žmonių, kurie ir toliau laikosi griežtos nuomonės dėl paslaugų, dėl to, kas gali ir negali būti privatizuota, nuo žmonių, kurie vis dar alergiški minčiai, kad kai kurias paslaugas labai veiksmingai gali teikti privatusis sektorius, dažnai dar veiksmingiau už viešąjį sektorių, dažnai nepriklausomai nuo to, kiek išsivysčiusi yra šalis, nuo žmonių, kurie vis dar nori spausti valstybę, kad ji neštų didžiąją našos dalį mažiau išsivysčiusiose valstybėse, tarytum valstybės buvimas atsakinga yra visų problemų sprendimas, neatsižvelgiant į tai, kad dažnai tose valstybėse korupcija tampa tokia galinga būtent todėl, kad valstybei tenka tokia didelnašta?
Keletas pastabų, truputis nepasitikėjimo laisva konkurencija, laisvu verslu ir galimybe piliečiams gauti paslaugas per pačią visuomenę, per laisvą ekonomiką.
Štai ką girdėjome diskusijose. Tačiau taip pat norėčiau aiškiai pasakyti, - ir todėl mes esame centre, - kad nevisiškai sutinkame su tuo, jog pranešėjas - nors vėliau jis labai dosniai priėmkitų frakcijų pakeitimus - iš tiesų nėra arba kartais nebuvo pakankamai jautrus, vertindamas, ką reiškia visuotinės svarbos paslaugos, suvokiant, kad ne viskas vyksta pagal rinkos taisykles, kad valstybės narės, be abejonės, privalo išlaikyti laisvę apsaugoti tam tikras paslaugas nuo tikros rinkos arba jas reguliuojant, arba teikiant jas vien tik per viešąjį sektorių.
Kas yra tos paslaugos? Negalime pasakyti. Netgi Europoje nesutariame dėl to, kas yra visuotinės svarbos paslaugos: įvairiai vertinami viešieji ir privatūs sektoriai atliekų surinkimo, švietimo, vandens, laidojimo, kapinių, viešojo transporto, pašto paslaugose netgi pačioje Europoje. Tačiau reikia suprasti, kad švietimas, sveikatos apsauga ir t. t. turi aspektų, kurių negalima visiškai ir griežtai atiduoti privačiajam sektoriui.
Todėl skatinkime paslaugų liberalizavimą; supraskime, kad taip darydami mes geriname paslaugas, kurias gauna piliečiai. Labai svarbu, kad Europos Sąjunga imtųsi šios iniciatyvos visuose savo prekybos susitarimuose, ypač kai matome Dohos raundo ir bendrų daugiašalių pagrindų šioje srityje žlugimą ir nežinome, ar jis laikinas, ar nuolatinis.
Todėl Europos Sąjungai tenka didelatsakomybreikalaujant šio padidinimo, praktiškai spaudžiant liberalizuoti paslaugas netgi mažiau išsivysčiusiose šalyse, tačiau, be abejonės, gerbiant tų šalių laisvę ir suvokiant, kad visa tai turi lydėti - ir čia darau išvadą, gerb. pirmininke - labai stiprus reguliavimas. Daugeliu atvejų liberalizavimą turi lydėti reguliavimas ir aiškios taisyklės, kuriomis būtų laikomasi kiekvienos valstybės narės laisvės ir autonomijos nuspręsti, kas atsižvelgiant į jų tradicijas, gyventojų tikrąją padėtį ir aplinkybes turėtų ir toliau būti viešojo sektoriaus dalis.
Cristiana Muscardini
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, Sąjungos už tautų Europą frakcijos vardu norėčiau pasveikinti S. Kamallį su jo puikiu darbu. Kaip jis pats pripažino, paslaugų sektorius yra svarbiausias sektorius beveik visame pasaulyje. Net Afrikoje ir Azijoje šis sektorius sudaro didžiausią BVP dalį. Tačiau šis sektorius dabar turi tapti ekonominio augimo varikliu, ypač tose valstybėse, kur vystymas dar nepakankamas.
Pranešime teikiamos geros pastabos apie didelį prekybos paslaugomis augimą ir jos tapimą didesnio turto ir stabilumo varikliu, ypač valstybėse, kuriose vystymasis dar nepakankamas. Prekyba paslaugomis taip pat reiškia žinių tarp valstybių ir piliečių perdavimą. Todėl bet kokiai augimo strategijai būtina sudaryti sąlygas laisvai vykdyti tokią prekybą, su sąlyga, kad jai bus taikomos bendros taisyklės, kurių bus laikomasi. Tačiau niekas neturėtų bandyti eksportuoti ar importuoti veiklos modelių kitiems: kiekviena besivystanti šalis turi priimti jos pačios augimo pajėgumus atitinkantį laiko grafiką.
Todėl keliaujant nauju keliu į liberalizavimą, reikia atsižvelgti į tai, kad vyriausybprivalo patenkinti piliečių poreikius, o ne - kaip kartais, deja, buvo Afrikoje - parduoti galimybę teikti paslaugas su kitų šalių vyriausybėmis susijusioms viešosioms bendrovėms, nes kai pačios vyriausybės negali savo žmonėms teikti pagrindinių paslaugų, pvz., vandens ar energijos, aiškiai kyla ekonominių, politinių ir saugumo problemų rizika, netgi tarptautiniu lygmeniu.
Dohos raundo žlugimas, deja, nubaudvisus: Europos Sąjungą, pramonines valstybes, tačiau labiausiai, mūsų nuomone, neturtingiausias šalis. Taigi tikimės, kad šiuo pranešimu galime dar kartą aiškiai pareikšti, kad mes imamės suderinto visos visuomenės vystymosi.
Caroline Lucas
Verts/ALE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, norėčiau pradėti nuo padėkos pranešėjui už jo atvirumą ir bendradarbiavimą. Tačiau vis dėlto mūsų frakcija negalės rytoj balsuojant pritarti šiam pranešimui iš dalies dėl to, kad laikoma, jog prekyba paslaugomis iš esmės yra tas pat, kas ir prekyba prekėmis. Kaip jau minėjo F. Castex - taip tiesiog nėra. Negalime su tuo sutikti ir dėl to, kad prekybai paslaugomis beveik visuomet būtini pokyčiai nacionaliniuose teisės aktuose ar įgyvendinimo reguliavime ir tai dažnai liečia pačius visuomenės socialinius pagrindus, ypač jei kalbama apie pagrindines paslaugas, nuo kurių žmonės yra priklausomi.
Tai taip pat prieštarauja duomenims, kad pačios PPO narės vis labiau atskiria prekybą prekėmis ir prekybą paslaugomis. Vos prieš keletą mėnesių Ženevoje liepos mėn. vykusiame PPO ministrų susitikime Lotynų Amerikos valstybių grupnetgi teikpasiūlymą iš PPO visiškai išbraukti sveikatos apsaugą, švietimą, vandens, telekomunikacijų ir energetikos paslaugas, motyvuodama, kad tai yra visiškai viešos paslaugos ir kad tai yra žmogaus teisės, kurios neturėtų būti vertinamos taip, kaip parduodamos prekės. Galiausiai pranešime pateikiami tik teigiami nacionalinio liberalizavimo ir pagrindinių paslaugų pavyzdžiai ir visai nenurodoma daug pražūtingų pavyzdžių, kuriuos irgi reikėtų pateikti ir kuriuos privalome turėti omenyje.
Aš noriu dėmesį sutelkti į finansinių paslaugų liberalizavimo problemą. Joks kitas klausimas šiemet nebuvo taip plačiai svarstomas, kaip pasaulinfinansų krizė. Visuotinai sutariama, kad prie krizės atsiradimo prisidėjo tinkamo finansinių rinkų reguliavimo trūkumas. Tačiau PPO derybose dėl paslaugų turtingesnės valstybės ir toliau siekia finansinių rinkų reguliavimo sumažinimo ir liberalizavimo - šiam pasiūlymui, tiesą pasakius, visiškai pritariama ir pranešime. Ir man atrodo ironiška, kai PPO direktorius Pascal Lamy PPO darbotvarkėje paragino pateikti išvadą, kaip spręsti pasaulinę finansų krizę, kai objektyviai vertinant, pačios organizacijos dabartinės politikos kryptys, ko gero, prisidės prie didesnio finansinio nestabilumo.
Esu nusivylusi, kad visi mūsų pakeitimai, kuriuose buvo reikalaujama nors laikinai sustabdyti tolesnį finansinių paslaugų liberalizavimą, kol finansinio stabilumo forumas pateiks savo rekomendacijas dėl kai kurių naujų pagrindinių reglamentų dėl kapitalo reikalavimų ar tarptautinio likvidumo, - nors, tiesą pasakius, reikalavimas palaukti šių išvadų yra pakankamai švelnus, - buvo atmesti. Todėl mes dar kartą pateikėme šiuos pakeitimus ir, be abejo, prašome jiems pritarti.
Helmuth Markov
Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pranešime teikiama bendra nuomonė, kad daugiašalstandartų ir reguliavimo sistema yra svarbi ir būtina, prekyba ir vystymas neturi prieštarauti vienas kitam, kad Europos Sąjungai tenka ypatinga atsakomybdėl jos ekonominės įtakos formuojant tarptautinius ekonominius santykius.
Tačiau taikomi labai skirtingi metodai. Be abejonės, labai svarbu iš esmės pagerinti pasaulinę galimybę naudotis paslaugomis bei jų kokybę ir pasirinkimą, ypač besivystančiose valstybėse. To negalima pasiekti konkurencijai, liberalizavimui ir privatizavimui taikant antklodės principą, ypač viešuosiuose sektoriuose (vandens, sveikatos priežiūros, švietimo, energijos ir keleivių transporto).
Ne toks teisingas kelias skatinti pasaulinį darnų vystymąsi yra reguliavimo mažinimo strategija, nes ja iš esmės siekiama tarptautiniu lygmeniu veikiančioms Europos bendrovėms atverti pasaulines rinkas ir šioje strategijoje per mažai dėmesio skiriama mažosioms ir vidutinėms įmonėms.
Dar vienas punktas: Europos Sąjunga norėtų sudaryti laisvosios prekybos susitarimus, kurie taip pat taikomi ir užsienio investicijoms, su tokiomis valstybėmis, kaip antai Kinija, Korėja, Indija ir ASEAN ir AKR valstybės. Vokietija, priešingai, šiuo metu įveda įstatymą, pagal kurį užsienio investuotojų balso teisVokietijos bendrovėje ribojama iki 25 proc. Kai Bolivija svarstė, kad ji norėtų riboti užsienio kapitalo santykį (kuris buvo daug didesnis) savo gamtinių dujų gamyboje, Europa šaukiki pamėlynavimo.
Mano frakcija yra įsitikinusi, kad kiekviena valstybturi pati nuspręsti, kada, pagal kokias taisykles ir kiek ji nori atsiverti pasaulinei konkurencijai. Prezidentas O. Arias šiandien pasakė: mums reikia asimetrinio metodo. Tai yra svarbiausias dalykas.
Georgios Papastamkos
(EL) Gerb. pirmininke, kaip jau sakpranešėjas ir Komisijos narys P. Mandelson, paslaugos yra vienas dinamiškiausių sektorių Europos ir pasaulio ekonomikoje. Tačiau turime pripažinti, kad yra daug galimybių sustiprinti tarptautinę prekybą paslaugomis ir tai duotų naudos ir bendrovėms, ir ypač vartotojui.
Kalbant apie eksporto prekybą, reikia pasakyti, kad paslaugų sektorius yra labai svarbus ir besivystančioms šalims. Pažangus jų rinkų atvėrimas, laikantis skirtingo vertinimo principo, gali prisidėti prie technologijų ir praktinės patirties perdavimo ir tų valstybių infrastruktūrų pagerinimo.
Pirminiai ES tikslai yra bent jau dabartinės patekimo į rinkas padėties privalomas išlaikymas ir tolesnis rinkų liberalizavimas. Mano nuomone, reikia panaikinti kliūtis, su kuriomis susiduria Europos bendrovės, ir užtikrinti didesnį užsienio rinkų skaidrumą ir nuspėjamumą.
Bendras pasiūlymų lygis ir bendra PPO derybų eiga paslaugų sektoriuje buvo nuviliantys. Dvišalės ir tarpregioninės derybos dėl ambicingų laisvosios prekybos susitarimų tampa būtinu priedu prie daugiašalių pagrindų, ypač po to, kai nepavyko derybos liepos mėn.
Derybose dėl tolesnio rinkų atvėrimo bus būtina užtikrinti pačios ES ir jos prekybos partnerių reguliavimo teisę, ypač viešųjų paslaugų ir visuotinės svarbos paslaugų srityse.
Carlos Carnero González
(ES) Gerb. pirmininke, Z. Zaleckiui ir I. Guardansui norėčiau pasakyti, kad, kaip jie žino, yra toks garsus F. Gojos paveikslas "Sapnas per prievartą prišaukia monstrus" ir kartais svajonapie liberalizavimą su griežtomis rinkos taisyklėmis gali duoti neveiksmingumą ir nelygybę. Kalbėdami apie paslaugas, privalome į tai atidžiai atsižvelgti.
Pavyzdžiui, įsivaizduokime neturtingą valstybę, kurioje prastai veikai švietimas ir kuri nusprendįsileisti išorės veikėjus, kurie tos valstybės vaikams suteiktų kokybišką švietimą. Kaip galime būti tikri, kad tos privačios bendrovės nesieks tapti monopoliu arba oligopoliu ar nustatyti neprieinamų vartotojams, šiuo atveju - vaikams, kainų ir neteiks prastos kokybės švietimo? Kas mums tai gali užtikrinti? Nes taip kartais būna. Tokiu atveju patektume ne į laisvos konkurencijos padėtį, o į visiškai reguliuojamos konkurencijos privačiose rankose padėtį.
Todėl turime labai aiškiai pritarti prekybos paslaugomis privatizacijai, atskiriant viešąsias paslaugas ir visuotinės svarbos ekonomines paslaugas ir užtikrinant, kad bus laikomasi prieinamumo ir kokybės kriterijų ir taisyklių ir, be abejonės, kad bus aiškiai atsižvelgiama į socialinius kriterijus.
Ekonomikos sustiprinimas reiškia tų valstybių narių sustiprinimą, kurios yra atviros rinkos taisyklėms, tačiau neverčiant piliečių naudotis paslaugomis tų, kurie geriau tas taisykles taiko.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, norėčiau pasakyti, kad S. Kamallo pranešimas yra labai geras. Sveikinu!
Reikėtų pabrėžti, kad galimybnaudotis rinka ir laisva prekyba paslaugomis yra labai svarbūs ekonominiam augimui ir mažesniam nedarbui. Mūsų valstybės ir regionai dėl tokio sprendimo gauna naudos. Tokia nauda apima ir partnerius ne iš ES, ypač neturtingas valstybes. Derybos pagal Dohos darbotvarkę turėtų lemti suderinto paslaugų paketo atsiradimą, įskaitant finansines paslaugas, kurių atžvilgiu ES yra atviriausia ir skaidriausia.
Tačiau toks atvirumas turėtų eiti koja kojon su abipusiškumo ir pagarbos principu. Todėl turėtumėme pažvelgti į vadinamąjį "mokesčių rojų". Priimamuose reglamentuose turėtų būti atsižvelgiama į poreikį skatinti konkurenciją ir taip sumažinti kainas ir padidinti paslaugų kokybę, taip pat į poreikį kovoti su korupcija ir rinkos monopolizavimu.
Čia norėčiau pabrėžti, kad prekyba paslaugomis vis dažniau ir dažniau apima aukštąsias technologijas, IT, kultūrines prekes ir t. t. Specialų dėmesį reikia skirti internetu teikiamoms paslaugoms. Turi būti užtikrintos intelektinės nuosavybės teisės ir asmens duomenų apsauga, turi veikti apsauga nuo sukčiavimo, prekybos pornografija ir kitų nusikalstamų veiksmų. Senėjančiai visuomenei ir asmenims, turintiems negalią, reikia vis daugiau sveikatos ir sveikatos priežiūros paslaugų. Todėl privalome numatyti vis daugiau imigrantų, dirbančių šiose srityse. Atsižvelgiant į dabartinę politinę padėtį, reikėtų atkreipti dėmesį ir į energetikos ir komunikacijų paslaugas.
Girdėjome, kad paslaugos visame pasaulyje yra labai svarbios BVP požiūriu. Pasaulinprekyba paslaugomis vis auga ir jau sudaro ketvirtį visų paslaugų. Tikėkimės, kad sugebėsime sukurti aiškių ir sąžiningų taisyklių sistemą, kurios užtikrintų, kad visos šalys bus vertinamos lygiai. Nebus lengva, tačiau kas sakė, kad mums teks tik lengvos užduotys?
Jens Holm
(SV) S. Kamall ragina iš esmės atverti paslaugų rinkas besivystančiose valstybėse. Deja, tai visiškai atitinka ES dabartinę prekybos politiką. Pavyzdžiui, S. Kamall nori, kad dabar vietos bendrovių ar viešojo sektoriaus besivystančiose šalyse vykdomoje veikloje atsirastų tarptautinių Europos bendrovių konkurencija.
Tai yra Europoje jau išbandyta politika. Mano šalis Švedija buvo viena pirmųjų valstybių, kur buvo panaikintas energetikos, elektros, geležinkelių ir pašto paslaugų rinkų reguliavimas. Šiandien matome rezultatą: aukštesnės kainos, prastesnpriežiūra ir dažnai prastesnės paslaugos. Keletas monopolių dabar gali gauti negirdėtus pelnus iš to, kas anksčiau buvo bendras turtas.
Ar tai toks vystymo modelis, kurį turėtumėme parduoti besivystančiam pasauliui? Ne! Laimei, yra valstybių, reikalus tvarkančių kitaip! Nuo ES nepriklausoma Norvegija pagal Bendrąjį susitarimą dėl prekybos paslaugomis atsiėmvisus reikalavimus liberalizuoti neturtingų valstybių paslaugų sektorius. Tiesą pasakius, Norvegija pasisakprieš PPO rėmuose ES vykdomą valstybės nesikišimo politiką. Tai suteikia vilties. ES turėtų pirmiausia rūpintis neturtingų valstybių poreikiais, o ne raginti imtis reguliavimo panaikinimo ir privatizavimo.
Daniel Varela Suanzes-Carpegna
(ES) Gerb. pirmininke, norėčiau pasveikinti savo kolegą S. Kamallą su jo pranešimu, kuriame jis pabrėžia poreikį vystyti tarptautinę paslaugų rinką, kuria būtų atsižvelgiama į skirtingą besivystančių šalių padėtį, nepamirštant, kad visos sąlygos turi būti sąžiningos visoms šalims.
Viena vertus, Europos Sąjunga turi dideles galimybes atverti savo paslaugų sektorių naujoms rinkoms, kuriose ji turėtų didelį palyginamąjį ir konkurencinį pranašumą pasauliniu lygmeniu, t. y. vystyti naujus sektoriaus kanalus, kurie būtų viena iš priemonių, padedančių Europai kovoti su globalizacijos iššūkiais.
Kita vertus, tai duotų daug naudos besivystančioms šalims.
Pirmiausia, jos gautų naudos iš Europos Sąjungos žinių ir įgūdžių šioje srityje, nes jų reikia tų valstybių ekonomikos vystymui, ypač pagrindiniuose ir kelias sritis apimančiuose sektoriuose, pvz., finansinėse paslaugose. Tai palengvintų Europos institucijų ir verslo technologijų perdavimą. Palankesnio ekonominio pagrindo buvimas duotų "investavimo raginimo" poveikį, t. y. pritrauktų investicijas iš kitų pasaulio dalių, todėl kelis kartus padidėtų nauda besivystančių šalių ekonomikai.
Antra, pažanga derybose pagerintų sąlygas ir norintiems teikti paslaugas, ir Europoje norinčiam įsisteigti verslui.
Norėčiau pabrėžti pranešime nustatytą poreikį laikytis TDO pagrindinių taisyklių, ypač dėl vaikų ir priverstinio darbo, nes nors ir turėtume būti atviresni asimetrijos atžvilgiu, tačiau turėtume laikytis sąžiningos konkurencijos ir sąžiningo elgesio principų, niekuomet nepamiršdami mūsų verslo interesų.
Turime prašyti, kad Pasaulio prekybos organizacijoje būtų labiau įsipareigojama, ypač tai turėtų padaryti didelę augančią ekonomiką turinčios valstybės, Kinija, Indija, Brazilija. Pranešime nurodoma speciali įvairių prekybos blokų, pvz., ASEAN, Golfo srovės regiono valstybių, Indijos ir Korėjos padėtis. Pranešime nepaminėta viena sritis, kurios išsivystymo lygis ir ekonominpadėtis idealiai tinka mūsų paslaugų sektoriui. Kalbu apie Mercosur ir ypač joje esančią Braziliją. Buvau pranešimo dėl derybų su šia valstybe padėties pranešėjas Parlamente. Taigi, nors ji aiškiai nenurodyta pagrindiniuose pranešimo punktuose, norėjau ją paminėti, kad ši valstybtaip pat būtų įtraukta.
Glyn Ford
Gerb. pirmininke, norėčiau pripažinti, kad rengdamas pranešimą dėl prekybos paslaugomis, mano kolega Syed Kamall nuveikmilžinišką darbą, tačiau bijau, kad negaliu kolegos visiškai laisvai pasveikinti, nes visiškai nepritariu kai kuriems jo požiūrio aspektams.
Svarbiausias dalykas yra visuotinės svarbos ekonominės paslaugos. Čia, Europos Parlamente, įprastai tarp socialistų ir krikščionių demokratų frakcijų pasiekiame kompromisą, kuris atspindi šios institucijos politinę pusiausvyrą. Tačiau bijau, kad šiuo atveju kompromisas pasiektas nebuvo, tiesą pasakius, netgi iš kai kurių pranešėjo kolegų girdėjau pastabų, rodančių, kad kai kurie pranešėjo frakcijos nariai, turintys didesnę socialinę sąžinę, jaučiasi nesmagiai dėl pranešėjo požiūrio.
Tai, ko gero, pats liberaliausias pranešimas, - norėdamas išvengti painiavos, sakau tai menkinamąja žodžio prasme, - kurį Tarptautinės prekybos komitetas kada nors pateikplenarinei sesijai. Nėra veiksmingo komercinių ir nekomercinių paslaugų atskyrimo, o aš ir didžioji dalis mano frakcijos narių už S. Kamallo pranešimą galės balsuoti tik tuomet, jei bus patvirtinti 2 pakeitimas, 11 pakeitimas ir ypač 5 pakeitimas, kuriais teikiama apsauga visuotinėms, prieinamoms ir aukštų standartų viešosioms paslaugoms, kurios skirtos visiems.
Reinhard Rack
(DE) Gerb. pirmininke, paslaugos yra mūsų ekonominės ateities esmindalis. Tai tinka ne tik išvystytą ekonomiką turinčioms Europos valstybėms, bet ir vadinamosioms besivystančioms šalims. Kadangi taip yra, privalome parodyti, kad paslaugų sektoriuje siekiame tokio reguliavimo panaikinimo, kokio mums pavyko pasiekti prekių transportavimo sektoriuje. Tai daugeliu atvejų netgi svarbiau.
Ir pranešėjas S. Kamall, kuriam reikia padėkoti už pranešimą, ir Z. Zaleski nurodė, kas yra įmanoma paslaugų sektoriuje: žinių perdavimas, geresnkvalifikacija, darbo vietos ir geresninfrastruktūra. Tai yra dalykai, kuriuos turime remti visi kartu. Žiūrėdami į klausimą šiuo kampu, privalome, tiek daug nesižvalgydami atgal, sujungti daug ideologijų, dėl kurių pastaraisiais metais ir šimtmečiais kovojome čia, Europoje.
"Taip" - specialiems poreikiams kai kuriuos sektoriuose ir "ne" - tiems netikriems apsimestiniams mūšiams, kuriuose kai kurie šio Parlamento nariai nori kovoti besivystančių valstybių vardu.
Harald Ettl
(DE) Gerb. pirmininke, visi norime turėti atvertas sienas paslaugoms. Norėčiau atkreipti dėmesį į du dalykus šiuo klausimu. 2006 m. Europos Sąjunga aiškiai pasaksavo poziciją dėl viešųjų paslaugų teikimo ir netgi nekėlklausimo dėl jautrios viešųjų paslaugų srities atvėrimo konkurencijai.
Dabar, be abejo, pagal bendrąjį susitarimą dėl prekybos paslaugomis bandoma liberalizuoti šį jautrų sektorių, kitaip tariant, bandoma ten patekti pro užpakalines duris. Negalime čia taikyti tokio pat metodo, kaip ir komercinėms paslaugoms. Tai, be abejo, taikoma ir besivystančioms valstybėms. ES neturėtų dar labiau spausti besivystančių valstybių ir versti jų liberalizuoti savo viešąsias paslaugas. Valstybės privalo turėti galimybę nuspręsti pačios.
Antras jautrus klausimas yra susijęs su finansinių paslaugų rinka. Nuo praeito amžiaus devintojo dešimtmečio finansinių paslaugų rinkos pasižymėjo dideliais augimo protrūkiais įvairiuose pasaulio rinkos sektoriuose, netgi finansiniuose sandoriuose. Valiutų rinkų metinapyvarta siekia 360 trilijonų JAV dolerių. Be abejo, dalyvavimas pasauliniu lygmeniu augančiose rinkose suteikia ekonominę laisvę ir besivystančios valstybės dėl to yra labai pažeidžiamos išorinių sukrėtimų atžvilgiu. Todėl liberalizuojant finansines paslaugas reikėtų [atsižvelgti į] išsivystymo būklę ...
(Pirmininkas nutraukpranešėją)
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Gerb. pirmininke, šioje diskusijoje yra du klausimai, į kuriuos norėčiau atkreipti dėmesį. Pirma, tiesa, kad 2007 m. paslaugų sektorius Europos Sąjungoje sudar75 proc. BVP, o paslaugų eksportas iš ES buvo didesnis nei 28 proc. viso pasaulio paslaugų eksporto, tačiau pačioje Europos Sąjungoje paslaugų teikėjams iš naujųjų valstybių narių vis dar yra daug kliūčių laisvam paslaugų teikimui. Norėčiau pareikšti viltį, kad ES imsis esminių žingsnių šiuo klausimu netolimoje ateityje.
Antra, reikėtų stipriai paprieštarauti pranešime siūlomiems sprendimams, kad ES derėdamasi PPO turėtų vienašališkai sumažinti žemės ūkio išmokas ir subsidijas, kad, kaip teigiama, būtų gauta papildoma nauda iš prekybos paslaugomis. Toks požiūris, kurio jau daug kartų laikėsi ES, baigėsi gamybos sumažinimu, o kartais netgi daugelio žemės ūkio gamybos sektorių išnykimu Europos Sąjungoje ir tai smarkiai sumažino ES valstybių maisto aprūpinimo saugumą, o pastaraisiais mėnesiais lėmryškų žemės ūkio produktų žaliavos kainos padidėjimą.
Roberto Fiore
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, noriu atkreipti jūsų dėmesį į tai, kad buvo kalbama apie bankininkystės sistemos liberalizavimą, tačiau visi žinome, kad po susitarimo Bazelis II šiame sektoriuje atsirado monopolis, ir matėme, kaip buvo panaikinti verslai, ištisi ekonominiai vienetai būtent dėl finansinės sistemos liberalizavimo.
Todėl manau, kad privalome tam tikru būdu atkurti senąją sistemą, kooperacinę sistemą, kuri kaimo vietovėse ir daugelyje kitų Europos vietų buvo gyvybiškai reikalinga mažų privačių iniciatyvų ir šeimų vystymuisi. Todėl šiame labai svarbiame bankininkystės sektoriuje, kuris daro poveikį šeimų ir verslo gyvenimui visoje Europoje, kalbėkime ir veikime iš tiesų liberalizavimo, o ne monopolizavimo naudai.
Paul Rübig
(DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, manau, kad mažosios ir vidutinės įmonės turi labai specialių poreikių netgi finansinių paslaugų srityje. Europoje yra 25 mln. įmonių. Manau, kad daugelis iš jų, be jokios abejonės, galėtų sėkmingai veikti tarptautinėje rinkoje.
Galiausiai, viena iš didžiausių problemų netgi mažiausiai išsivysčiusiose valstybėse yra pajamų kaupimo būdai. Todėl Komisijos narys P. Mandelson mano, kad labai svarbu ne atsitraukti PPO derybose, o ten sukurti naują impulsą. Mums reikia palengvinti prekybą, mums reikia atitinkamų įsipareigojimų ir tikiuosi, kad mes netrukus tai pasieksime.
Peter Mandelson
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, iš tiesų ketinu derybose ryžtingai daryti spaudimą, kad būtų užbaigtas Dohos pasaulinis prekybos susitarimas. Tai iš tiesų labai svarbu, ir dėkoju gerbiamajam nariui, kad jis tai pabrėžė.
Tiesą pasakius neketinau teikti pastabų šioje diskusijoje. Tačiau tai darau todėl, kad kai kuriuose pasisakymuose ne tik buvo parodytas šioks toks klaidingas supratimas apie paslaugų teikimą XXI amžiuje, ypač besivystančiose valstybėse, bet kai kurie nariai, diskusijoje kalbėję dėl, kaip jie vadino, "komercinių" ir "nekomercinių" paslaugų, netgi brėžklaidingas ideologines ribas. Kadangi daugumą savo laiko praleidžiu pasaulyje ir tarp besivystančių valstybių, turiu pasakyti, kad toks skirstymas ir tokios diskusijoje minėtos ideologinės ribos vis labiau nyksta nepalikdamos jokių pėdsakų. Nėra taip, kaip teigC. Lucas, kad tarp PPO narių ir besivystančių valstybių prekybos paslaugomis ir prekybos prekėmis yra labai dideli skirtumai. Tiesą pasakius ir PPO, ir derybose dėl prekybos pastebima visiškai priešinga tendencija. Besivystančios šalys vis dažniau į šias derybas įtraukia prekybą paslaugomis. Aš manau, kad yra neteisinga - kalbu kaip daugelį dešimtmečių socialdemokratinių pažiūrų besilaikantis žmogus, kuris, manau ir tikiuosi, turi socialinę sąžinę - paslaugų atžvilgiu teikti nuostatą, kad valstybės teikiamos paslaugos yra geros, o privačiai teikiamos paslaugos yra blogos. Tai yra ne tik pasenęs mąstymas, tai prieštarauja besivystančių šalių interesams ir tų šalių ir bendruomenių, kurias norėtume matyti palaikančias mūsų, europiečių, vertybes ir mūsų, europiečių, principus, vargingiausių žmonių pagrindiniams poreikiams.
Taigi tikiuosi, ir norėčiau pagarbiai pasiūlyti, kad nesilaikytume ir nedidintume šios neįprastos lygties, kai pirmiausia iškeliami vargingiausių žmonių poreikiai, užkertant kelią besivystančių šalių galimybėms teikti ne tik vandenį, elektrą ir telekomunikacijų paslaugas veiksmingiau ir pigiau, bet teikti ir sveikatos priežiūros ir švietimo paslaugas, naudojant įvairių tarptautinių šaltinių investicijas, technologijas, vadovavimo įgūdžius ir metodus konkurencijos sąlygomis.
Be jokios abejonės, tai nereiškia, kad šios paslaugos turi būti nereguliuojamos. Nepritariu monopolistiniam elgesiui, kainų nustatymui ir karteliams ir tai visiškai atitinka tai, apie ką kalbėjo gerbiamasis narys. Be abejo, nacionalinių vyriausybių vykdomas šių paslaugų reguliavimas besivystančiose šalyse yra svarbus, tačiau, prašau, nekurkime, mano nuomone, mano minėtų klaidingų ideologinių ribų tarp komercijos ir ne komercijos ir tokioms riboms nepritarkime. Abu šie būdai yra vienodai geri, jei jie tinkamai reguliuojami ir jei jie tarnauja žmonių, kuriems būtinai reikia tokios rūšies daugeliu atvejų veiksmingiau ir pigiau teikiamų paslaugų, poreikiams.
Syed Kamall
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, iš tiesų nežinau nuo ko pradėti, nes visi buvo tokie malonūs. Dėkoju visiems už pasisakymus ir džiaugiuosi kiekvienu iš jų.
Per porą man suteiktų minučių norėčiau pakalbėti apie kai kurias iškeltas problemas. Nedažnai tenka kalbėti, todėl leiskite truputį pasimėgauti.
H. Markov kalbėjo apie "vieną visiems tinkantį dydį". Šiame pranešime aiškiai parašyta, kad neversdami kitų valstybių vykdyti liberalizavimo mes taip pat neturėtume kitoms valstybėms ar valstybiniams monopoliams taikyti protekcionizmo. Būtent tai ir stengiausi pabrėžti, taigi, tai toli gražu nėra "vienas visiems tinkantis dydis". Pripažįstame, kad skirtingoms valstybėms reikia taikyti skirtingus sprendimus, tačiau leiskime joms pasirinkti liberalizavimą. Daug žmonių mažiau turtingose valstybėse man sake, kad jiems jau bloga ir jie pavargę nuo to, kad negali pasirinkti, kad turi eiti į valstybės monopolį, kuris veikia blogai, arba privatų monopolį, kuris, kaip visi žino, yra susijęs su valdančiųjų elitu. Jie iš tikrųjų nori pirmiausia turėti galimybę naudotis arba pasirinkimą, kuris irgi leistu naudotis.
Kalbant apie finansinių paslaugų liberalizavimo pauzę, reikia pasakyti, kad tarp pasaulyje pastebimos finansų krizės ir blogo skolinimo ir blogų paskolų yra skirtumas. Neturtingi Afrikos verslininkai man sakė, kad jie nori patekti į kapitalo rinkas, kad galėtų pasiskolinti pinigų ir nusipirkti traktorių laukams arti, taip sukurdami daugiau turto, taigi suteikime jiems galimybę pasiekti kapitalą.
Galiausiai, mano kolega Glyn Ford mane pasmerkė, tačiau iš tiesų tai vertinu kaip komplimentą. Labai džiaugiuosi girdėdamas, kad tai yra "pats liberaliausias pranešimas", ir tikiuosi, kad kada nors - dar ne dabar - tai bus užrašyta ant mano antkapio. Noriu pabrėžti, kad tarp socialinės sąžinės ir socialistinės sąžinės yra skirtumas. Socialinsąžinreiškia žiūrėjimą į tai, kas iš tiesų veikia ir kaip mes galime padėti neturtingiesiems, o ne tvirtas laikymasis pasenusios socialistinės ideologijos, kuri, kaip sakZ. Zaleski, prarado teisėtumą po to, kai tiek metų buvo įgyvendinama Vidurio ir Rytų Europoje.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas įvyks 2008 m. rugsėjo 4 d., ketvirtadienį.
Raštiški pareiškimai (142 straipsnis)
Pedro Guerreiro  
Liepos mėn. vėl matėme, kaip dar kartą nepavyko užbaigti "Dohos raundo", kuriuo siekiama paskatinti prekybos liberalizavimą, o Parlamentas jau siekia patvirtinti pranešimą savo iniciatyva, kuriuo PPO ribose arba naudojant dvišalius ar daugiašalius ES taikomus susitarimus su trečiosiomis šalimis siekiama pasaulinio prekybos paslaugomis liberalizavimo netgi iki bjauraus lygio.
Mums pateiktas tikras pagrindas keliui į visų paslaugų liberalizavimą, įskaitant viešąsias paslaugas, kurios čia vadinamos "viešosiomis ir visuotinės svarbos paslaugomis".
Taip pat siekiama liberalizuoti sveikatos priežiūros, vandens paskirstymo, švietimo, kultūros paslaugas, turizmą ir finansines paslaugas.
Pranešime visai nepaaiškinta, kad "bendrasis susitarimas dėl prekybos paslaugomis nedraudžia nei privatizavimo, nei reguliavimo panaikinimo", o nurodoma, kad įsigaliojus PPO susitarimui bus rengiami periodiški derybų raundai, "kurių tikslas - užtikrinti nuoseklų liberalizavimą"...
Siekiant surasti išeitį iš dabartinės PPO aklavietės, pranešime primygtinai siūloma imtis naujų iniciatyvų, pvz., signalinės konferencijos, kurios sudarytų sąlygas pasiekti susitarimą netolimoje ateityje, ir tokios iniciatyvos sveikinamos.
Didelės Europos bendrovės negalėtų pačios geriau parašyti ...
