Forbedring af metoden for høring af Europa-Parlamentet i procedurer vedrørende udvidelse af euroområdet - Cyperns tilslutning til den fælles valuta den 1. januar 2008 - Maltas tilslutning til den fælles valuta den 1. januar 2008 (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
redegørelser fra Rådet og Kommissionen om forbedring af metoden for høring af Europa-Parlamentet i procedurer vedrørende udvidelse af euroområdet,
betænkning af Werner Langen for Økonomi- og Valutaudvalget om forslag til Rådets beslutning i henhold til traktatens artikel 122, stk. 2, om Cyperns indførelse af den fælles valuta den 1. januar 2008 - C6-0151/2007 - og
betænkning af Werner Langen for Økonomi- og Valutaudvalget om forslag til Rådets beslutning i henhold til traktatens artikel 122, stk. 2, om Maltas indførelse af den fælles valuta den 1. januar 2008 - C6-0150/2007 -.
Günter Gloser
formand for Rådet. - (DE) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Før vi begynder forhandlingerne, som handler om procedurespørgsmål, må vi ikke glemme de glædelige konklusioner i de konvergensrapporter, som Kommissionen og ECB fremlagde om Cypern og Malta. Formandskabet glæder sig over, at Kommissionen kunne dokumentere, at Cypern og Malta har opnået en høj grad af varig konvergens, og at den på baggrund heraf har kunnet stille forslag om indførelse af euroen i disse to lande.
På mødet i Rådet (økonomi og finans) den 5. juni 2007 støttede ministrene Kommissionens vurdering af, at Cypern og Malta opfylder betingelserne for indførelse af euroen.
Det ville glæde formandskabet, hvis Cypern og Maltas succes ikke blev overskygget af procedurespørgsmål, og hvis Parlamentet, Kommissionen og Rådet kunne nå frem til en mindelig løsning.
Det er i vores fælles interesse at undgå forsinkelser og at undgå at skabe usikkerhed om de tekniske og retlige forberedelser, som Cypern og Malta skal foretage forud for en indførelse af euroen. I den forbindelse vil jeg især takke Parlamentet for dets samarbejdsvilje.
Formandskabet har sympati for Parlamentets bekymringer og forstår, hvorfor der er et ønske om at få mere tid til at undersøge konvergensrapporterne og Kommissionens forslag til Rådets beslutninger om indførelse af euroen.
Rådet og formandskabet er imidlertid bundet af den procedure, der er fastsat i EF-traktaten. Tidsplanen er i alt væsentligt bestemt af de regler, der er fastlagt i stabilitets- og vækstpagten, herunder bestemmelsen om rapportering i Maastricht-traktaten.
Rådets forpligtelse til at høre Parlamentet om forslag vedrørende euroens indførelse i medlemsstater er fastsat i artikel 122, stk. 2, i EF-traktaten. Formandskabet mener, at Rådet har respekteret denne bestemmelse i EF-traktaten i Cyperns og Maltas tilfælde.
Rådet modtog Kommissionens to forslag til rådsbeslutninger den 21. og 22. maj 2007, hver især i tre sprogversioner. De resterende sprogversioner blev fremsendt til Rådet i løbet af de efterfølgende to uger. Den 25. maj hørte Rådet Parlamentet om Kommissionens to forslag.
I sin høringsanmodning henviste Rådet til den kendsgerning, at det ville være en hjælp, hvis Parlamentet kunne vedtage sine holdninger til Kommissionens forslag på plenarforsamlingen den 18.-21. juni. Disse holdninger kunne derefter blive stillet til rådighed for Rådet og mødet på stats- og regeringslederniveau den 21. juni 2007.
Selv om det ikke er noget retligt krav, vil det glæde Parlamentet, hvis forhandlingerne mellem stats- og regeringslederne også kunne tage hensyn til Parlamentets holdninger. Under alle omstændigheder kan Rådet ikke vedtage sine to beslutninger om indførelse af euroen, før Parlamentets holdninger hertil foreligger.
I princippet støtter formandskabet de forslag, som hr. Barroso stillede i sit brev af 13. juni 2007 som svar på brevet fra Parlamentets formand, hr. Pöttering. Formandskabet mener - ligesom rådsformanden, fru Merkel, forklarede i sit brev til formanden for Parlamentet den 19. juni - at denne sag primært vedrører Kommissionen og Parlamentet.
Joaquín Almunia
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at takke Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg og ordføreren, hr. Langen, for den hurtighed, hvormed de har undersøgt konvergensberetningerne om Cypern og Malta, som Europa-Kommissionen og Den Europæiske Centralbank godkendte den 16. maj.
Udvidelsen af euroområdet med disse to lande vil i morgen blive drøftet på Det Europæiske Råd i Bruxelles, og vi regner alle med, at den 10. juli - efter en positiv udmelding fra Rådet i morgen - vil Økofin træffe den endelige retlige beslutning om at udvide euroområdet med disse to lande.
Både Parlamentet og Økofin-Rådet gav den 5. juni udtryk for deres enighed i Kommissionens og Centralbankens analyse af Cyperns og Maltas opfyldelse af de konvergenskriterier, som er fastsat i traktaten.
På det møde, som blev afholdt mellem koordinatorerne for Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg den 7. juni, havde jeg lejlighed til at forklare, at vi i Kommissionen er blevet forsynet med fuldstændige og pålidelige oplysninger om disse to lande i forbindelse med udarbejdelsen af konvergensberetningerne.
Der er i visse dokumenter, der hører til udkastet til beslutning, forvirring mellem de data, som vedrører de finansielle kvartalsregnskaber, og de data, som landene har oplyst halvårligt i henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, data, som vedrører underskud og gæld. Jeg må endnu en gang sige til Parlamentets plenarforsamling, at hvad angår de oplysninger, der er nødvendige for at træffe afgørelse om procedurerne i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, har Kommissionen intet at udsætte på kvaliteten af de data, som Malta og Cypern har indgivet, intet overhovedet.
Angående Malta udsendte Kommissionen en udtalelse om kriteriet for de offentlige finansers holdbarhed, som var afhængig af Økofin-Rådets godkendelse af ophævelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, som Malta blev omfattet af i 2004. Den 5. juni tilsluttede Økofin sig dette, hvilket bragte proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud til ophør for Maltas vedkommende.
Der er også præcedens angående en godkendelse i konvergensberetningen, der afhænger af opfyldelsen af betingelserne, enten hvad angår en stabil valutakurs eller erklæringen af et uforholdsmæssigt stort underskud. Med hensyn til Maltas opfyldelse af dette kriterium er der derfor ikke tale om en særlig situation eller undtagelse. Den generelle procedure, der er blevet anvendt, er den, der har været anvendt i mange tidligere sager over for mange andre lande.
I løbet af de kommende uger, og når Rådets positive beslutning med hensyn til udvidelsen af euroområdet med Cypern og Malta er blevet bekræftet, vil Kommissionen udsende to beretninger om hvert lands forberedelse til indførslen af euroen. Jeg er opmærksom på visse ærede medlemmers bekymringer i den forbindelse. Denne beretning om forberedelserne til udskiftning af sedler og mønter er ikke det samme som konvergensberetningerne. Det er ikke et konvergenskriterium, og Kommissionen udgiver regelmæssigt beretninger og meddelelser om dette emne, hvilket den også vil gøre over de kommende uger.
Under disse omstændigheder, mine damer og herrer, er vi i stand til at forudse, at den 1. januar 2008 vil euroområdet omfatte 15 medlemsstater med Cyperns og Maltas tiltrædelse. Det er et utrolig positivt skridt for disse to lande, for euroområdet og for EU som helhed. Euroen er uden tvivl et af de største resultater af den europæiske integration, og jo flere borgere, der oplever dens fordele, jo større bliver anerkendelsen af EU's evne til at tilbyde alle borgerne større garantier for velstand og social velfærd.
Med denne debat om Cyperns og Maltas anmodning om at tiltræde euroområdet er det fjerde gang, at de europæiske institutioner har udtalt sig om medlemskab af euroområdet. Første gang var i 1998, og dengang var formålet at finde frem til, hvilke lande der skulle udgøre euroområdet pr. 1. januar 1999. Ved den lejlighed blev det besluttet, at 11 medlemsstater ville tiltræde området. To år senere, i 2000, blev Grækenlands anmodning behandlet, og det blev besluttet, at Grækenland kunne tiltræde euroområdet fra den 1. januar 2001. Sidste år drøftede alle de europæiske institutioner Sloveniens tiltrædelse og nåede til enighed om, at landet kunne tiltræde euroområdet den 1. januar 2007. Endelig har vi anmodningerne fra Cypern og Malta, som, jeg håber, bliver endeligt godkendt af Det Europæiske Råd og Økofin den 10. juli.
Man kan derfor på ingen måde sige, at euroområdet er en lukket klub, hvilket nogle indimellem har påstået. Det er en klub, som er fuldstændig åben for alle medlemsstater, der ønsker at blive medlem, og som er forberedte og opfylder betingelserne for nå til dette punkt.
Efter disse fire procedurer med oprettelse og udvidelse af euroområdet vil området fra næste år omfatte 15 medlemsstater. To lande er omfattet af en opt out-bestemmelse (Det Forenede Kongerige og Danmark), og yderligere 10 medlemsstater tilhører endnu ikke euroområdet, men jeg håber, at de vil tiltræde i løbet af næste få år.
Uden at komme med nogen forudsigelser om, hvornår alle betingelserne for tiltrædelse af euroområdet kan være opfyldt, mener jeg, at vi i de europæiske institutioner i løbet af de næste få år praktisk talt hvert år vil skulle udtale os om nye medlemskaber af euroområdet i overensstemmelse med traktaten, som erklærer euroen for den officielle valuta i EU-medlemsstaterne.
I traktatens artikel 121 og 122 fastslås det, hvilke kriterier, der afgør, om en medlemsstat opfylder betingelserne for indførsel af den fælles valuta, og fastsættes den procedure, som de europæiske institutioner skal følge. Med hensyn til det beslutningsforslag, som de ærede medlemmer har udarbejdet efter disse producerer i forbindelse med høring i Parlamentet vedrørende udvidelsen af euroområdet, vil jeg gerne komme tilbage til dette aspekt i anden halvdel af min tale.
Ifølge traktaten skal proceduren involvere fem aktører, nemlig Kommissionen, Den Europæiske Centralbank, Parlamentet, Det Europæiske Råd og Økofin-Rådet. Traktaten indeholder imidlertid ingen specifikke bestemmelser om tidsfrister for de enkelte institutioner i forbindelse med offentliggørelsen af deres udtalelse.
Ved de fire lejligheder, hvor vi har udtalt os, har vi fulgt en ensartet tidsplan: først medlemsstatens eller medlemsstaternes anmodning om tiltrædelse af euroområdet, som normalt fremsættes i begyndelsen af det år forud for hvilket, de ønsker at tiltræde euroområdet, dernæst Kommissionens og Den Europæiske Centralbanks vurdering af, hvorvidt betingelserne er opfyldt eller ej, hvilket sker i foråret, herefter følger Rådets endelige beslutning, som tager hensyn til Parlamentets udtalelse og debatten i Det Europæiske Råd, der normalt finder sted midt på året forud for tiltrædelsen, og endelig medlemsstatens eller medlemsstaternes indførsel af euroen den 1. januar det efterfølgende år.
Der er en række afgørende faktorer på disse forskellige trin, og jeg vil gerne henvise til dem, fordi de har betydning for alle institutionerne. For det første, hvorfor indføres euroen den 1. januar? I betragtning af de enorme retlige, økonomiske, skattemæssige, regnskabsrelaterede og praktiske problemer, der er forbundet med at skifte valuta, ville det være utrolig uklogt at vælge en anden dato end den 1. januar til indførsel af euroen, og jeg tror, at der er generel enighed blandt alle om det.
For det andet skal medlemsstaten have en periode til at forberede indførslen af euroen på behørig og effektiv vis, og på baggrund af vores erfaringer fra tidligere udvidelser kan vi sige, at det af hensyn til borgerne i det pågældende land, som ville blive hårdest ramt af konsekvenserne af en dårlig forberedt indførsel af euroen, er hensigtsmæssigt, at de europæiske institutioners beslutningsproces afsluttes adskillige måneder inden den 1. januar, hvor sedler og mønter indføres, og den uigenkaldelige fastlåsning af vekselkursen for det tiltrædende lands valuta træder i kraft.
Dette er de afgørende faktorer i praksis, og naturligvis ligger ingen af dem i Kommissionens hænder. Hvad, der til gengæld er op til Kommissionen i samarbejde med Den Europæiske Centralbank, er vedtagelsen af konvergensberetningen om, hvorvidt kriterierne er blevet opfyldt eller ej. Datoen for Kommissionens vedtagelse af konvergensberetningen afgøres for det første af, hvornår medlemsstaten har indgivet sin anmodning - Kommissionen kan ikke beslutte, hvornår en medlemsstat skal indgive anmodningen - og for det andet af, hvornår Kommissionen kommer i besiddelse af de pålidelige og omfattende data, som den har behov for med henblik på at kunne foretage en passende, omfattende og præcis vurdering af, hvorvidt konvergenskriterierne er blevet opfyldt.
Datoen for, hvornår Kommissionens konvergensberetning ligger klar, afhænger således dels af, hvornår medlemsstaten indgiver sin anmodning, og dels af, hvornår Kommissionen har modtaget de passende, omfattende og præcise data, der er nødvendige for at foretage vurderingen.
I 1998 og 2000 vedtog Kommissionen generelt konvergensberetningerne i begyndelsen af maj. I 2006 og 2007 fandt vedtagelsen sted i midten af maj, fordi medlemsstaternes frist for indgivelse af data om deres budgetsituation siden 2005 er blevet rykket en måned fra 1. marts til 1. april. Det er sket for at kunne indhente nøjagtige og omfattende oplysninger om gennemførelsen af budgettet for det forrige år i den medlemsstat, der ansøger om at tiltræde euroområdet. Erfaringerne viste, at indberetningerne fra 1. marts ikke indeholdt alle de nøjagtige data, som var nødvendige for at give et tilstrækkeligt klart billede af, hvordan det foregående budgetår var blevet afsluttet.
I betragtning af disse omstændigheder og det forhold, at Cypern og Malta opfyldte kriteriet om valutakursstabilitet den 2. maj i år, har Kommissionen haft to uger - ligesom det sidste år var tilfældet med Slovenien - til at udarbejde og vedtage konvergensberetningerne. Den pointe, som jeg vil frem til med denne måske overdetaljerede forklaring, er, at der for alle institutioner gælder stramme frister for at træffe beslutninger inden for denne procedure.
Den tidsfrist, som Parlamentet har, afgøres dels af Kommissionens og Centralbankens godkendelse af konvergensberetningen, dels af de datoer, som Rådet har fastlagt for sin beslutningsprocedure såvel i Det Europæiske Råd som på mødet i Økofin-Rådet, og det har Kommissionen tydeligvis ikke noget at gøre med.
Under alle omstændigheder har formanden for Kommissionen, hr. Barroso, skrevet et brev til formanden for Parlamentet, hr. Pöttering, hvori han oplyser, at Kommissionen er villig til at undersøge måder, der giver de enkelte institutioner mulighed for at udøve de beføjelser, som de hver især er blevet tillagt i henhold til traktaten, på bedst mulig vis inden for denne procedure, og Kommissionen og jeg personligt vil gerne endnu en gang sige som svar på Parlamentets forslag til beslutning, at vi er villige til at finde en aftale blandt de tre institutioner om en procedure, der vil forbedre den måde, hvorpå vi arbejder, i lyset af de objektive begrænsninger, som vi står over for, når vi træffer beslutninger på dette område.
Økonomi- og Valutaudvalget er fuldstændig klar over - og det bør I alle være - at Kommissionen og jeg selv naturligvis står til jeres rådighed i forbindelse med fremskaffelse af alle tilgængelige oplysninger inden disse tidsfristers udløb - med hensyn til den økonomiske situation i kandidatlandene og graden af opfyldelse af konvergenskriterierne - selv inden medlemsstaterne indgiver deres anmodninger.
Werner Langen 
Fru formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær! Før jeg tager fat på Malta, Cypern og proceduren, vil jeg godt med Deres tilladelse fremføre et par indledende kommentarer om euroen. Der kan ikke herske nogen tvivl om, at euroen er et yderst vellykket projekt. Den er stabil indadtil og udadtil. Dette faktum bør vi ikke glemme under dagens forhandlinger. Internt har vi lave inflationsrater, og eksternt er euroen blevet den næstvigtigste valuta i verden, og den er meget stabil i forhold til dollaren. Dette er ikke tilfældigt, men det er et resultat af en konstruktion, hvor medlemsstaterne og Kommissionen har hovedansvaret for Maastricht-kriterierne i stabilitets- og vækstpagten - hvilket selvfølgelig allerede er blevet udvandet under kommissær Almunia's ledelse - proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, de klare statistiske data og ECB's uafhængighed. Kun hvis der er sammenfald mellem alle disse faktorer, vil euroen forblive en stabil valuta på længere sigt. Jeg siger dette indledningsvis, fordi jeg stadig mangler at give mig i kast med proceduren.
0Traktaten er naturligvis klar, men det fremgår ligeledes af traktaten, at Parlamentet skal høres. Hr. Kommissær, hvis jeg skal være helt ærlig, vil vi ikke tillade, at vores rolle bliver reduceret til at være en valgfri mulighed. Kommissionen har - som jeg netop fik fortalt - gjort alt til punkt og prikke, og Parlamentet skal danne sig sine egne meninger. Hvis dette er tilfældet - og det siger vi i forslaget - kan der ikke indgås nogen interinstitutionel aftale, der indeholder de punkter, som vi efterfølgende vil vedtage med et stort flertal næste gang vi afbryder vores høringer, som vi også gør i forbindelse med landbrugspolitikken. Vi vil ikke vedtage disse holdninger så hurtigt, som vi nu er blevet bedt om at gøre for tredje gang. Lad mig gøre det klart og tydeligt: Der er ikke nogen, som skal behandle Parlamentet som en valgfri mulighed.
Jeg vil nu komme ind på spørgsmålet om Cypern og Malta. Det glæder mig, at vi kan støtte en udvidelse fra 13 til 15 deltagerlande. I februar anmodede Malta og Cypern om en konvergensrapport i overensstemmelse med artikel 121 med henblik på at opnå medlemskab. Undersøgelsen af de tilrådighedværende data - hr. kommissær beskrev de ubestridelige problemer i den henseende - viser følgende: Cypern har deltaget i ERM II i lang tid. Pr. 5. maj opfylder landet kravene til det langfristede renteniveau, og BNP pr. indbygger ligger på 85 % af EU-gennemsnittet, hvilket er godt, og dets økonomi udviser betydelig konvergens. Der var dog problemer med dataene, og dette gik mere specifikt på de kvartalsvise nationalregnskaber. Dette blev også drøftet den 3. maj.
Vi skal også undersøge dataenes gennemsigtighed med baggrund i Kommissionens ansvar. Det er ikke tilstrækkeligt, at Kommissionen siger, at vi er afhængige af dataene, og at medlemsstaterne skal stille disse til rådighed. Kommissionen er også ansvarlig for, at disse data er korrekte. Vi så det i Grækenlands tilfælde, hvor Kommissionen ikke gennemførte en tilstrækkelig grundig undersøgelse, og hvor der seks måneder efter ventede os en ubehagelig overraskelse.
Cypern opfylder betingelserne og Cypern - og der har været fremsat kritik på den baggrund - har ligeledes bragt sin nationalbanklovgivning i overensstemmelse hermed, selv om dette først skete nogen tid efter anmodningen om en konvergensrapport, nemlig den 15. marts, hvilket er mere end en måned senere. Loven er imidlertid blevet ændret, inflationen er lav, og selv om statsgælden fortsat er over 60 %, er den på vej i den rigtige retning. Derfor kan vi i dag sige, at vi giver vores uforbeholdne støtte til Cyperns tiltrædelse til euroområdet. Jeg er sikker på, at Parlamentet vil gøre dette.
For Maltas vedkommende tegner der sig et lignende billede, men med én undtagelse. Vi støtter Maltas tiltrædelse. I mandags stemte Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål for begge landes optagelse med stort flertal, næsten enstemmigt - i Maltas tilfælde med 39 stemme for og i Cyperns tilfælde med 38 stemmer for og en, som undlod at stemme. Med hensyn til Malta havde vi imidlertid det problem, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud endnu ikke var afsluttet, da konvergensrapporten blev fremlagt. Kommissionen fremlagde således en konvergensrapport, som ikke var i overensstemmelse med artikel 2 i protokollen om konvergenskriterier. Heraf fremgår, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud skal være afsluttet ved undersøgelsens påbegyndelse. Dette ligger helt fast. Ikke desto mindre godkendte vi rapporten, men Kommissionen skal altså ikke komme her og sige, at den har gjort alt til punkt og prikke, og at det blot er Parlamentet, som griber forstyrrende ind i Kommissionens høringer med Rådet.
Afslutningsvis vil jeg gerne komme ind på vores beslutningsforslag. Vi modtog rapporterne og brevene fra hr. Barroso og fru Merkel. Fru Merkel skal afslutte en vanskelig procedure, da hun skal lytte til de 26 andre medlemsstater. Hr. Barroso behøver kun Kommissionens beslutning. Jeg er enig i, at vi skal træffe en beslutning, selv om det er en kendsgerning, at mange af vores anmodninger ikke er blevet efterkommet, men dette er også årsagen til, at vi nu plæderer for en interinstitutionel aftale. I denne aftale, som efter planen skal vedtages inden udgangen af 2007, opfordrer vi Rådet og Kommissionen til at være mere imødekommende med hensyn til tidsplanen. Ellers vil vi næste gang - og her vil der antagelig blive tale om Slovakiet - insistere på vores ret til en høringsperiode på minimum to måneder. Næste gang vil vi ikke tolerere den tidsplan, som vi nu er gået med til for tredje gang.
Med dette in mente hilser vi den kendsgerning velkommen, at Cypern og Malta kan blive medlemmer af EU, men vi kræver, at Kommissionen og Rådet giver Parlamentet nogle rimelige høringsbetingelser.
David Casa
Hr. formand! Jeg kan ikke begynde uden først at give udtryk for min beundring over de store fremskridt, som befolkningerne på Malta og Gozo har formået at skabe på de tre år, der er gået, siden Malta blev medlem af EU. Det har været tre vanskelige år med talrige udfordringer. På disse tre år har malteserne vist sig i stand til at tilpasse sig fremtiden. Det har været en utrolig interessant tid for mit land, og jeg kan sige lige ud, at resultaterne er begyndt at vise sig. Indførslen af euroen i januar 2008 bekræfter dette.
Malta har klart vist sig i stand til at opfylde de nødvendige kriterier og sikre, at denne vigtige overgang sker gnidningsløst. Overgangen til euroen vil styrke landets økonomi og dermed konkurrenceevne. Forandring er aldrig let. Jeg mener ikke desto mindre, at Malta er fuldt forberedt og vil kunne leve op til denne nye udfordring i januar. Vi skal huske på, at Malta fik en begrænset tidsperiode til at opfylde og vedtage de foranstaltninger, der var nødvendige for, at denne overgang kunne finde sted. På under tre år har Malta nedbragt sin inflation til 2,2 %, og den procentdel, som den offentlige gæld udgør af bruttonationalproduktet, falder fortsat mod referencesatsen på 60 %. Der er sket en betydelig reducering af budgetunderskuddet, som nu er på under 3 %, og man skal huske på, at siden Maltas indtrædelse i ERM2-programmet, er den maltesiske lira ikke blevet devalueret, og på intet tidspunkt har der været en usikker atmosfære i landet. Som kommissær Almunia sagde, har Malta opnået en høj grad af bæredygtighed og konvergens. Malta og det maltesiske folk er vant til at stå mål med og løse deres udfordringer, udfordringer, som tidligere langtfra var små, men som ikke desto mindre har medført en række succeser gennem historien. Det er et historisk øjeblik for EU, fordi det vil føre til et større euroområde, et, som omfatter flere lande og flere mennesker. Det er også et historisk øjeblik for Malta, fordi det vil være medvirkende til yderligere integration af landets borgere i EU.
Jeg vil derfor også gerne takke ordføreren for sit arbejde, som har vist sig at være meget nyttigt.
Dariusz Rosati
for PSE-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg vil for det første gerne understrege, at jeg glæder mig over, at euroområdet får to nye medlemmer pr. 1. januar 2008, nemlig Cypern og Malta. Begge lande har opfyldt de konvergenskriterier, der er fastsat i traktaten. Jeg vil gerne på det varmeste ønske vores cypriotiske og maltesiske kolleger tillykke.
Det er en vigtig proces at udvide euroområdet, idet den fremmer en større integration i EU. Denne proces har også en positiv indvirkning på kandidatlande og euroområdets økonomiske stilling. De lande, der forbereder sig på at indtræde i euroområdet, udvikler sig langt hurtigere end landene i euroområdet. Deres makroøkonomiske situation er også bedre, navnlig hvad angår offentlig gæld og budgetunderskud. De nye medlemslande vil styrke hele området og den fælles valuta.
Jeg vil samtidig også gerne understrege, at der bliver lagt et meget stort tidspres på Parlamentet, der skal vurdere disse nye landes indtræden i euroområdet. Som følge af den nuværende tidsplan har Parlamentet ikke mulighed for at forberede sin udtalelse ordentligt. Dette er baggrunden for, at formålet med den beslutning, som forhåbentlig vedtages i dag, er at indlede en debat om en interinstitutionel aftale, der fremover vil gøre det nemmere at foretage en effektiv vurdering af konvergensberetninger.
Jeg glæder mig over den åbne og konstruktive holdning, som præsident Barroso og kommissær Almunia netop har givet udtryk for på vegne af Kommissionen. Minister Gloser, jeg håber, at Rådets holdning også vil være konstruktiv. Jeg forventer, at der etableres en effektiv mekanisme, der sikrer en problemfri udvidelse af euroområdet fremover.
I debatten om udvidelsen af euroområdet bør det understreges, at visse obligatoriske Maastricht-konvergenskriterier ikke er relevante i den aktuelle situation. Det gælder især inflationskriteriet. For det første synes det ikke hensigtsmæssigt, at kriterierne for medlemskab af euroområdet fastlægges på grundlag af den gennemsnitlige inflationsrate i lande uden for euroområdet.
For det andet tages der i forbindelse med det nuværende kriterium ikke hensyn til, at den hurtige vækst i de nye medlemsstater naturligvis medfører en højere inflation, hvilket overhovedet ikke er et tegn på økonomisk svaghed. Det modsatte er rent faktisk tilfældet. Den afspejler den kendsgerning, at de nye medlemsstater er ved at indhente de udviklede økonomier i de gamle EU-medlemsstater.
For det tredje vil jeg gerne henlede opmærksomheden på, at den definition af inflation, som Kommissionen og Den Europæiske Centralbank anvender i konvergensberetninger, er forskellig fra den definition af prisstabilitet, som Den Europæiske Centralbank anvender på den monetære politiks område. Traktaten indeholder imidlertid kun én definition af prisstabilitet, og vi kan ikke arbejde med to forskellige fortolkninger af dette begreb.
De nuværende inflationskriterier betyder, at nogle af de nye medlemsstater muligvis først får mulighed for at indtræde i euroområdet om mange år. Medlemsstaterne opdeles således permanent i to kategorier, nemlig landene i euroområdet og landene uden for euroområdet. Denne situation er en trussel mod samhørigheden i EU, og den er i strid med traktatens ånd. Konvergenskriterierne blev fastlagt for 16 år siden under fuldstændig andre omstændigheder. De bør tilpasses den aktuelle situation. Jeg opfordrer til en tilbundsgående debat om dette spørgsmål.
Donato Tommaso Veraldi
Hr. formand, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne takke ordføreren, hr. Langen, for det glimrende arbejde, som han har udført på trods af den korte tid, han havde til rådighed.
Den 16. maj 2007 vedtog Kommissionen således konvergensberetningerne om kriterierne for Maltas og Cyperns deltagelse i den fælles valuta, og den 25. maj blev Europa-Parlamentet opfordret til at udtale sig om forslagene til Rådets beslutninger om Cyperns og Maltas indførelse af den fælles valuta den 1. januar 2008. Den korte tid, der var til rådighed, gjorde det ikke muligt for Parlamentet at foretage en grundig vurdering af landenes situation og af Kommissionens beretninger.
Jeg går dog ind for Cyperns og Maltas indførelse af den fælles valuta, eftersom konvergenskriterierne er opfyldt. For Maltas vedkommende har inflationsraten således ligget på 2,2 % i de sidste 12 måneder, hvilket er lavere end referenceværdien på 3 %. Der blev rettet op på det uforholdsmæssigt store underskud ved hjælp af en varig reduktion af budgetunderskuddet under grænsen på 3 % af BNP. Gældskvoten er faldende og ligger nu tæt på referenceværdien, som er 60 % af BNP. Indtil marts 2007 lå Maltas gennemsnitlige langfristede rentesats på 4,3 %, hvilket er lavere end referenceværdien på 6,4 %. Maltas økonomi er meget integreret i EU, og underskuddet på betalingsbalancen faldt til 6,3% i 2006, også takket være de direkte udenlandske investeringer.
Hvad Cypern angår, har inflationsraten i de sidste 12 måneder ligget på 2 %, hvilket er lavere end referenceværdien på 3 %. I 2007 forventes det ifølge de prognoser, som Kommissionens tjenestegrene opstillede her i foråret, at underskuddet stadig vil ligge på 1,4 % af BNP. Lige siden det cypriotiske pund kom med i den europæiske valutakursmekanisme ERM II, er det cypriotiske pund regelmæssigt blevet vekslet til en tilfredsstillende kurs. I de sidste 12 måneder har den gennemsnitlige langfristede rentesats ligget på 4,2 %, hvilket er lavere end referenceværdien på 6,4 %. Cyperns økonomi er meget integreret i EU's. Kommissionen mener, at den økonomiske integration er fuldført, selv om underskuddet på betalingsbalancen er steget.
For at undgå, at der også er problemer med proceduretidsplanen fremover, er det nødvendigt at forbedre den metode, der anvendes ved høringen af Europa-Parlamentet, idet man sørger for et interinstitutionelt samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen. Det vil gøre det muligt at råde over den nødvendige tid til en passende vurdering af Kommissionens og Den Europæiske Centralbanks forslag. I den forbindelse var det efter min mening en meget positiv meningsudveksling, der fandt sted med kommissær Almunia, og det samme gælder for kommissionsformand Barrosos svar på det brev, som parlamentsformanden, hr. Pöttering, sendte ham. Kommissionen bør i god tid give Parlamentet besked om alle de anmodninger om en konvergensberetning, som medlemsstaterne indgiver, og fastlægge proceduretidsplanen sammen med Parlamentet og Rådet.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg vil gerne benytte min taletid under denne debat om udvidelsen af euroområdet med Cypern og Malta til at henlede opmærksomheden på følgende aspekter. For det første gør Kommissionen os på ny opmærksom på, at de nye medlemsstater skal opfylde alle Maastricht-kriterierne, inden de kan blive optaget i euroområdet. Den vender samtidig det blinde øje til den kendsgerning, at mange af de gamle medlemsstater ikke opfyldte disse kriterier, da euroen blev indført.
For det andet stiller Kommissionen fortsat mindre strenge krav til de største medlemsstater, der ikke opfylder Maastricht-kriterierne, på trods af reformen af stabilitets- og vækstpagten. Kommissionen har tidligere tolereret betydelige budgetunderskud og navnlig en offentlig gæld, der ofte udgør over 60 % af BNP, og det gør den tilsyneladende fortsat. Dette bekræftes af statistikkerne. I 2006 udgjorde den offentlige gæld i de gamle EU-medlemsstater hele 63,3 % af BNP, og i halvdelen af landene i euroområdet udgjorde denne gæld over 60 % af BNP.
For det tredje indtager Kommissionen en meget forskellig holdning til lande, der ønsker at indtræde i euroområdet. For ganske kort tid siden blev Litauens ansøgning om indtræden i euroområdet afvist, selv om landet havde opfyldt Maastricht-kriterierne, og selv om inflationen lige akkurat var 0,1 % højere end referenceværdien.
Kommissionens hurtige godkendelse af Cyperns og Maltas medlemskab af euroområdet kan synes overraskende, da den offentlige gæld i begge disse lande helt klar udgør over 60 % af BNP. I 2006 udgjorde Cyperns offentlige gæld hele 65,3 %, og Maltas gæld beløb sig til 66,5 % af BNP. Begge lande har vanskeligt ved at indsende statistikker vedrørende deres finansielle situation til Eurostat.
På trods af den tvivl, som jeg netop har givet udtryk for, vil jeg stadig gerne ønske både Cypern og Malta tillykke med deres indtræden i euroområdet.
Cem Özdemir
Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær, mine damer og herrer! Både Malta og den græske del af Cypern opfylder kriterierne i Maastricht-traktaten. Derfor er det logisk at udvide euroområdet til også omfatte disse to lande. Hvis det stod til mig og min gruppe, skulle flere EU-medlemsstater være velkommen til at tiltræde euroområdet under forudsætning af, at de opfylder kriterierne. Dette kan kun være en fordel for EU.
I den sammenhæng har der dog været et lidt trist skær, og jeg vil gerne forklare, hvorfor dette har været tilfældet. Vi forpassede nemlig desværre en mulighed for at indlemme begge dele af Cypern i euroområdet og bane vejen for en genforening af Cypern på basis af en bikommunal og bizonal føderation. Dette er meget beklageligt, fordi dette vil øge adskillelsen på Cypern frem for at reducere den.
Andreas Mölzer
Hr. formand, mine damer og herrer! Økonomiske eksperter synes at være enige om, at euroområdet oplever et generelt økonomisk opsving. De taler oven i købet om en vedvarende stigning i beskæftigelsen. Jeg mener imidlertid, at der alt for ofte er tale om en stigning i deltidsbeskæftigelsen - eller de nye jobtyper - som de eufemistisk kaldes - der er blevet registreret, men som næppe kan kompensere for de fuldtidsjobs, der er gået tabt. Under disse forhold bør den faldende fødselsrate ikke komme som nogen overraskelse. Du kan ikke forsørge en familie på et McJob! Begejstringen over dette opsving er et slag i ansigtet på hver enkelt af de millioner af arbejdsløse i EU. Det er en hån mod alle de millioner af mennesker, som stemples som "arbejdende fattige.
Vi står over for et problem, som ikke bør undervurderes, nemlig den kendsgerning, at de eksisterende forskelle i euroområdet bliver større, f.eks. kan de sydeuropæiske lande konstatere en fortsat forværring af deres konkurrencedygtighed. Det faktum, at euroen ikke er et universalmiddel, kan alene anskueliggøres med Det Forenede Kongerige som eksempel. Som vi ved, er den britiske økonomi i fin form, selv uden euroen. Det Forenede Kongerige har den sjettestørste fremstillingssektor i verden og den ottendestørste servicesektor. Alene på den baggrund er der efter min mening ingen EU-medlemsstat, som bør tvinges til at indføre euroen. Bekymringer om f.eks. overdragelse af suverænitet til ECB bør behandles lige så seriøst som forbrugernes frygt for prisstigninger. Mange millioner borgere har rent faktisk oplevet, at euroen har inflatorisk virkning, da den har haft afgørende indflydelse på prisstigningerne på dagligvarer. Hverken officielle statistikker, som viser det modsatte, eller imagekampagner vil kunne ændre på dette forhold. Jeg mener, at enhver EU-medlemsstat, som overvejer at indføre euroen, bør lade den suveræne magt, dvs. folket, afgøre dette spørgsmål.
Panayiotis Demetriou
(EL) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Først og fremmest vil jeg takke ordføreren, hr. Langen, og medlemmerne af Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender for deres positive betænkning om optagelsen af mit land, Cypern, og naturligvis Malta, i euroområdet. Jeg vil ligeledes takke hr. Almunia for den støtte, han har givet Cypern gennem hele forløbet for at nå dette mål. På trods af den snævre deadline, som Kommissionen har givet Parlamentet, og på trods af de reaktioner, der har været, har hr. Langen udvist stor ansvarlighed, han har omgået de proceduremæssige spørgsmål og som sagt vist sig i stand til at komme til bunds i sagen med denne positive betænkning. Endnu en gang tak til hr. Langen.
Europa-Parlamentet belønner i dag Cyperns mangeårige bestræbelser på at bringe orden i økonomien og skabe konvergens med EU's indikatorer og giver som den tredje institution grønt lys for Cyperns indførelse af euro. Indførelsen af euro i Cypern bringer euroen til Mellemøsten, og med Cypern skabes en monetær bro mellem Europa og de arabiske lande. EU's monetære område vil gå fra Bruxelles til den fjerneste ende af det østlige Middelhav. Cypern har altid haft en stærk økonomi. Selv i de svære år efter Tyrkiets militærinvasion og besættelsen af øens nordlige del og tabet af landets basale økonomiske ressourcer var landet i stand til at udvikle en stærk økonomi. Det, som Cypern skal opnå inden den 1. januar 2008 for at skabe fuld økonomisk integration og konvergens, skal gøres, og De kan være sikre på, at det vil blive gjort. Hvad angår Eurostats bemærkning om mangelfulde data, er vi tilfredse med hr. Almunias redegørelse.
Jeg håber, at der inden den 1. januar 2008 findes det nødvendige grundlag for en korrekt løsning på det cypriotiske problem og en politisk, social og økonomisk genforening af Cypern, så euro bliver valuta for alle cyprioter, både tyrkisk-cyprioter og græsk-cyprioter. EU har pligt til at tage initiativer i denne henseende.
Pervenche Berès
(FR) Hr. formand, hr. repræsentant for Rådet, hr. kommissær! Nu er det så fjerde gang, at Europa-Parlamentet skal udtale sig om euroområdet, enten i dets oprindelige sammensætning eller i forbindelse med en udvidelse af det. Euroen er ikke et uvæsentligt spørgsmål for vores medborgere. I deres hænder er euroen en af EU's mest værdifulde goder.
Siden sidste år og siden åbningen af debatten om Litauens tilslutning har vi dog fået det indtryk, at det er blevet en debat, hvor der ikke skal tages hensyn til nogen politiske spørgsmål, og hvor det kun er rent tekniske argumenter, der må fremføres.
I denne debat har Europa-Parlamentet bedt om at måtte foretage en normal vurdering af en sådan beslutning. I den forbindelse har Parlamentet ligesom alle andre institutioner brug for tid. Det var tanken bag det brev, som parlamentsformanden sendte til formændene for de to andre institutioner. Det svar, som vi modtog fra kommissionsformanden, bar præg af samarbejde og forlig, hvilket vi lægger vægt på. Hvad Rådet angår, er der tale om work in progress. Det er nødvendigt at gå et skridt videre, hr. rådsformand. Det er nødvendigt, at De udviser samme samarbejds- og forligsvilje som Kommissionen, ellers bliver det vanskeligt for os at nå videre.
Bortset fra de tekniske argumenter håber jeg ikke, at hele debatten kommer til at udspille sig, uden at vi på noget tidspunkt beskæftiger os med spørgsmålene om euroområdets forvaltning. For hvilken situation befinder vi os i i dag, hvor to lande har en permanent opting out, og hvor der er lande, som skal tiltræde og tilslutte sig dette område, uden at man på noget tidspunkt stiller sig selv spørgsmålet om euroområdets forvaltning?
Vi nærmer os det øjeblik, hvor der sker en rotation af ECB's instanser. Det er et system, som vi har kritiseret her i Parlamentet, og som jeg tror, at vi bliver ved med at kritisere. Vi mener heller ikke, at Eurogruppen fungerer helt tilfredsstillende. Det er vi nødt til at gøre bedre.
Det næste land, der tilslutter sig, er Slovakiet, og herefter - nemlig indtil 2012 - er vores kalender ikke nær så fyldt. Lad os benytte denne frist til at forbedre euroområdets forvaltning. Ellers vil vores medborgere ikke længere have tillid til denne valuta, som nu er deres, og hvis geografiske udbredelse bliver større, uden at man først forbedrer dens funktion.
Til sidst vil jeg gerne sige et par ord om inflationskriteriet. Jeg ved godt, at dette kriterium blev opstillet i 1992 på et tidspunkt, hvor Europa ikke så ud, som det gør i dag. Men hvis man ønsker at tage Maastricht-kriterierne op til revision på et rent økonomisk grundlag og uafhængigt af et hvilket som helst politisk aspekt, der kunne genåbne debatten, er der også andre aspekter af Maastricht-kriterierne, som bør tages op til revision.
Marios Matsakis
(EN) Hr. formand! Euroområdet er en anden vigtig institution, der bringer de europæiske nationer tættere på hinanden og yderligere forbinder vores folks sundhed og fremtidsudsigter i et forenet Europas fælles fremtid.
Derfor glæder de borgere, jeg repræsenterer som cypriotisk medlem af Europa-Parlamentet, sig over Økonomi- og Valutaudvalgets beslutning om at godkende Kommissionens forslag om at gå videre med Cyperns indførelse af euroen den 1. januar 2008.
Jeg bemærker selvfølgelig med beklagelse, at der i punkt 7b i betænkningens begrundelse noget fejlagtigt står, at Cyperns regering har overtrådt bestemmelserne i forordning (EF) nr. 501/2004 af 10. marts 2004 om fuldt ud at informere Eurostat om statens kvartalsvise finanskonti.
I går skrev jeg til den cypriotiske finansminister og til Kommissionen om dette emne. Jeg glæder mig over den hurtige rettelse fra hr. kommissær Almunia både skriftligt til mig og her i salen i dag. Jeg vil gerne vide, om det på dette sene tidspunkt er muligt at få en passende rettelse og afklaring i betænkningen. Jeg håber, at ordføreren vil være behjælpelig hermed.
Cyperns indførelse af euroen vil i tilgift til alt andet have yderligere to gavnlige effekter. For det første vil det bringe Tyrkiet tættere på Europa, da euroen i praksis vil erstatte den tyrkiske lira som den valuta, der anvendes i den tyrkisk besatte nordlige del af Cypern.
For det andet vil det bringe Europa tættere på Det Forenede Kongerige, da euroen bliver den valuta, der anvendes af civilbefolkningen i de to britiske kolonier i Cypern, Akrotiri og Dhekelia. I disse områder bliver pundet - omend det cypriotiske pund, der er en koloniversion af det mægtige britiske pund - erstattet af euroen. Disse kolonier bliver det første officielle britiske territorium, hvor euroen bliver den almindeligt anvendte valuta. Fremover bliver euroen måske gradvist overført fra kolonierne til det britiske hovedland, hvilket utvivlsomt vil glæde alle de britiske medlemmer af Europa-Parlamentet, som jeg for øvrigt ikke ser mange af i dag.
Afslutningsvis vil jeg opfordre alle mine kolleger til at støtte denne betænkning, og jeg vil benytte lejligheden til at invitere Dem alle til at besøge Cypern i 2008 for at nyde godt af den cypriotiske gæstfrihed og frit bruge Deres euro i solen.
Alexander Radwan
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil i dag koncentrere mig om proceduren og undlade at komme ind på de mange andre punkter, der har været nævnt. Hvad indholdet angår, kan jeg fuldt ud tilslutte mig hr. Langens vurdering af Malta og Cypern, og det samme gælder med hensyn til Parlamentets tilslutning.
Jeg vil altså koncentrere mig om proceduren. Her vil jeg tage udgangspunkt i statsminister Glosers bemærkning om, at man ikke primært bør se på proceduren. Der blev talt om forståelse, ønsker og undersøgelser. Med henblik på den næste procedure vil jeg gerne sige, at vi med stor forståelse vil undersøge Rådets og Kommissionen ønske om, at vi skal træffe vores beslutninger hurtigt. Men næste gang vil vi også bruge den procedure, som Parlamentet har vedtaget for sådanne sager. Vi forstår udmærket de begrænsninger, som Rådet er underlagt med sin mødekalender. Også Kommissionens begrænsninger, også datoen 1. januar, det kan Parlamentet alt sammen godt forstå. Men når man omvendt ikke kan forstå, at også vi i Parlamentet har en vis procedure og nu igen ikke kan overholde en af grundreglerne i denne procedure, f.eks. med hensyn til oversættelsesfristerne, så vil det få de nødvendige konsekvenser næste gang.
Man kan altså kun indtrængende anmode om, at der bliver indgået en aftale om dette mellem institutionerne. Ellers må man i Rådet sørge for, at Parlamentet fremover ikke bliver inddraget. Det er jo blevet nævnt, at dette er forankret i den pågældende traktat, og hvis det er forankret i traktaten, må man holde sig til det. Det tyske udenrigsministerium og alle udenrigsministerier i den europæiske kontekst har altid ønsket, at Parlamentet ikke skulle blive alt for stærkt. Det gælder imidlertid andre områder.
Et område, som jeg synes er meget vigtigt, er imidlertid datagrundlaget. Derfor vil vi beskæftige os indgående med det i Parlamentet. Vi har oplevet Grækenland, vi har oplevet Ungarn. Vi holder Kommissionen ansvarlig for at give en garanti for, at de oplysninger, som beslutningen om en tiltrædelse bygger på, i videst muligt omfang er kontrolleret, så man kan gå ud fra, at de er rigtige. Jeg minder blot om den ungarske finansminister, som efter det, der skete i Ungarn, filosoferede offentligt over de variationsmuligheder, man har som finansminister, når det gælder de tal, der bliver sendt til Bruxelles. Også formanden for Den Europæiske Centralbank, hr. Trichet, har udtalt, at indsamlingen af oplysninger i EU er problematisk.
For os er det afgørende, at Kommissionen ikke bare henviser til Eurostat i forbindelse med sådanne problemer, men at den selv tager ansvaret for det. Vi vil imidlertid også gerne styrke Kommissionen i forhold til medlemsstaterne. Det går nemlig ikke, at Kommissionen skal opfylde sådanne krav, samtidig med at medlemsstaterne fortsat med alle midler begrænser Kommissionens kontrolmuligheder på de steder, hvor det er nødvendigt.
Joseph Muscat
(MT) Hr. formand! Tak. Afstemningen i dag er af afgørende betydning for Malta, da der rent bortset fra de fremførte vigtige og legitime argumenter om, hvornår det ville være optimalt at indføre euroen, ikke desto mindre er politisk enighed og vilje til at sikre, at overgangen sker pr. 1. januar 2008. Når Kommissionen har accepteret de statistikker og den metodologi, som de maltesiske myndigheder har fremlagt, vil disse blive accepteret af alle europæiske myndigheder, når det samme grundlag bruges af skiftende regeringer.
Der skal gøres en betydelig indsats i de næste par år for at sikre de offentlige finansers holdbarhed, hvis Maastricht-kriterierne skal opfyldes. Som påpeget af både Kommissionen og Den Europæiske Centralbank har den maltesiske regering indtil videre tyet til engangssalg af offentlige aktiver og samtidig pålagt navnlig arbejderne og middelklassen et øget skattetryk. Dette er ikke holdbart. Den nationale komité gør en fremragende indsats i forbindelse med forberedelsen af overgangen til euroen, men der skal gøres en yderligere indsats for at inddrage forbrugerrepræsentanterne direkte i bekæmpelsen af den opfattelse, at euroen vil føre til øgede leveomkostninger. Der skal tilvejebringes flere grundlæggende oplysninger, herunder oplysninger om rentesatser. "FAIR"initiativet, der giver de enkelte virksomheder mulighed for at indgå aftaler om dobbelte prisangivelser, bør hilses velkommen. I øjeblikket har kun lidt over halvdelen af de maltesiske og gozitanske virksomheder tilsluttet sig denne ordning. Jeg opfordrer på det kraftigste de virksomheder, der endnu ikke har tilsluttet sig denne ordning, til at gøre dette omgående.
Lad os sikre en vellykket overgang til euroen, selv om vi ikke må lade os narre til at tro, at dette vil løse landets økonomiske problemer. Vi ligger selv inde med løsningen på disse problemer. I de seneste år er Maltas BNP faldet fra 78 % til 71 % af det europæiske gennemsnit. De fremskridt, der blev registreret i denne periode, skyldtes primært store bankindtjeninger og regeringsprojekter med direkte udgifter. Denne form for politik vil blive yderst begrænset som følge af kravet om opfyldelse af konvergenskriterierne. Det er gået ned af bakke for de sektorer, der burde være drivkræfterne for vores økonomi som f.eks. turismen og fremstillingsindustrien. Dette blev tydeligt i går, da Malta blev ramt af et økonomisk og socialt chok, da 570 personer mistede deres arbejde på én dag som følge af lukningen af VF-fabrikken. Derfor er der brug for en national indsats, der reelt fremmer konkurrencen på disse områder.
Ieke van den Burg
(EN) Hr. formand! Jeg må også undskylde over for mine cypriotiske og maltesiske kolleger for at ødelægge dette historiske øjeblik med tiltrædelse af euroområdet med denne forhandling om vores institutionelle problemer med håndteringen af tiltrædelsesspørgsmålene. Det fjerner imidlertid ikke noget fra vores støtte til deres indførelse af euroen og til begge hr. Langens betænkninger.
Vi ønskede ikke at bebyrde disse to landes indførelse af euroen med spørgsmålet om den fremtidige procedure, men forhåbentlig kan vi i dag nå til enighed med Kommissionen og Rådet om at sikre, at der fremover findes en bedre procedure og en mere betydningsfuld mulighed for, at Parlamentet kan afgive en udtalelse om dette emne.
Derfor har vi udarbejdet dette ikkelovgivningsmæssige beslutningsforslag om proceduren. Vi vil gerne inviteres til et møde med de to øvrige institutioner for at udarbejde en interinstitutionel aftale om adskillige emner, der er nævnt i vores beslutningsforslag. I teksten opfordres der til et forvarslingssystem, hvorved de medlemsstater, der ønsker at tiltræde, kan underrette os på forhånd, så vi kan begynde at undersøge situationen. Teksten vedrører også en kvalitetsvurdering af de leverede data og statistiske oplysninger.
Mit sidste punkt vedrører planlægningen af datoerne for den formelle procedure. Vi erkender, at alt skal finde sted i løbet af ganske kort tid. Men hvis vi er bedre forberedt, vil vi få bedre mulighed for seriøse drøftelser.
Kommissæren sagde, at han var villig til at sætte sig ned sammen med os for at indgå en interinstitutionel aftale af denne type. Jeg vil gerne bede hr. Gloser om også at give os en sådan forpligtelse på vegne af Rådet, det tyske formandskab og de kommende formandskaber.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Cypern og Malta anmodede om en vurdering af deres grad af konvergens mindre end to år efter deres indtræden i valutakursmekanismen den 2. maj 2005, og beretningerne fra Den Europæiske Centralbank og Kommissionen er blevet forelagt efter samme mønster som beretningerne for Grækenland, Litauen og Slovenien.
Selv om det altid er nyttigt at styrke procedurerne for en udvidelse af euroområdet og forbedre Europa-Parlamentets inddragelse, er mit centrale budskab tiltænkt vores medborgere fra Cypern og Malta, der skal vide, at vi mener, at Cypern og Malta kan indtræde i euroområdet, og at de skal have adgang til alle fordelene ved den monetære union fra begyndelsen af det nye år.
Denne udvidelse af euroområdet vil være et vigtigt skridt i den europæiske integrationsproces. For første gang siden genforeningen vil de fleste EU-medlemsstater være medlemmer af euroområdet.
Günter Gloser
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Dem, hr. Langen, som ordfører for de to dele i Deres indlæg: De gik ind for at optage Malta og Cypern i euro-medlemskabet på trods af de betænkeligheder med hensyn til tidsfaktoren, som kom til udtryk i anden del af Deres indlæg. Det er vigtigt, at vi kan gennemføre dette, før de forskellige frister udløber, som kommissær Almunia sagde tidligere. De to lande har brug for en vis periode til at forberede dette skridt, så det ikke ender med at blive borgerne på Malta og Cypern, som må betale for en for langsom forberedelse.
Jeg vil gerne endnu en gang minde om, at Det Europæiske Råd over for formanden for Europa-Parlamentet har udtalt, at der forelå en vanskelig situation, og at der muligvis var for lidt tid til rådighed. Jeg vil også gerne endnu en gang komme ind på spørgsmålet om, hvad der kan lade sig gøre. Hvad kan lade sig gøre, før visse officielle frister udløber? Tidsplanerne er fastlagt. Dem kan vi ikke afvige fra, fordi der findes nogle bestemmelser i EF-traktaten. Det andet spørgsmål er, om De i konsultationen mellem Økofin og Deres udvalg får de nødvendige informationer for til stadighed at kunne observere og dermed være forberedt. Spørgsmålet er også, om De på forhånd får rapporter fra de lande, som har ansøgt om optagelse.
Som svar på forskellige spørgsmål, der er blevet stillet her under debatten, vil jeg gerne gentage, at på den ene side er mange punkter allerede fastlagt. Men de steder, hvor der eventuelt stadig er mulighed for ændringer - som fru Merkel har beskrevet i sit brev til hr. Pöttering, og som kommissionsformanden var inde på - der må vi holde diskussionen kørende med forslag fra Kommissionen for at blive opmærksomme på disse muligheder. Alt andet må vi afvente. Jeg beder derfor om forståelse for, at jeg ikke kan afgive nogen løfter på Rådets vegne på dette punkt i dag.
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand, hr. formand for Rådet, mine damer og herrer! I mit sidste indlæg i debatten vil jeg gerne på ny, på egne vegne og på vegne af Kommissionen, lykønske Cypern og Malta med den indsats, som de har ydet for at bringe os så vidt, og med deres bestræbelser på at sikre en vellykket indførelse af euroen, både for økonomien og for borgerne.
Jeg mener, at dette er endnu et bevis på, at euroområdet ikke er en lukket klub, og at det ikke blot indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne at tilslutte sig euroen, men også en fremragende mulighed for de lande, der ønsker at dele den fælles valuta med 318 millioner andre europæere, og for de lande, der allerede er medlemmer af Den Økonomiske og Monetære Union.
Jeg mener derfor, at det er en god beslutning at støtte Cyperns og Maltas indtræden i euroområdet, en holdning, der også gives udtryk for i hr. Langens betænkning.
Jeg har to bemærkninger vedrørende spørgsmålet om opfyldelse af kriterierne. Under sit indlæg rejste hr. Langen tvivl om Cyperns og Maltas opfyldelse af kriterierne og Kommissionens vurdering af opfyldelsen af disse kriterier i sin konvergensberetning.
Jeg må sige, at beslutningen om at ophæve proceduren i forbindelse med Maltas uforholdsmæssigt store underskud, der blev truffet under det sidste møde i Økofin-Rådet på forslag af Kommissionen, er en forudsætning for Maltas opfyldelse af Maastricht-kriterierne på dette område, og det fremgik af Kommissionens konvergensberetning af 16. maj, at Malta ville opfylde kriterierne, hvis Økofin-Rådet godkendte ophævelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Det har vi gjort for ikke at forsinke konvergensberetningen. I modsat fald ville vi have været nødt til at vente indtil den 5. juni med at offentliggøre konvergensberetningen, og Parlamentet ville have haft endnu mindre tid til at drøfte den.
Formålet med en vurdering af opfyldelsen af kriterierne, der er betinget af en endelig godkendelse, er at understøtte Parlamentets og Rådets arbejde og ikke at hindre det.
Med hensyn til tallene for Cyperns og Maltas underskud og gæld, der er blevet indberettet som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der gennemføres to gange om året - den 1. april og den 1. oktober - er disse tal, der er blevet analyseret af Eurostat, som offentliggjorde sin udtalelse den 23. april, lige så pålidelige, som de tal, der indberettes af de øvrige medlemsstater. Eurostat har ingen forbehold over for de indberettede tal for underskud og gæld.
Der er ikke noget grundlag for at sætte spørgsmålstegn ved disse tal for Cypern og Malta og samtidig undlade at sætte spørgsmålstegn ved tallene for Frankrig, Italien, Spanien, Portugal, Tyskland, Sverige, Danmark eller enhver anden medlemsstat. Der er overhovedet ikke noget grundlag herfor.
Der er problemer i forbindelse med andre tal. Der er problemer med tallene i de finansielle offentlige kvartalsregnskaber, med arbejdsløshedstallene for Tyskland, idet der pågår en undersøgelse af tallene for den tyske arbejdsstyrke, og med de franske tal, men det er almindeligt statistisk arbejde, og hvis Parlamentet ønsker at tilføre flere ressourcer til Eurostat, vil vi hilse dette velkommen. Hvis Parlamentet ønsker at støtte Eurostats arbejde, ved de ærede medlemmer, at jeg som ansvarlig kommissær for Eurostat altid værdsætter Parlamentets opbakning til Kommissionen og Eurostat, men der må ikke herske nogen tvivl om gyldigheden og kvaliteten af de tal, der danner grundlag for vurderingen af Cyperns og Maltas opfyldelse af konvergenskriterierne.
Med hensyn til procedurerne vil jeg gerne svare Dem direkte hr. Lange! Kommissionen er ikke i færd med at marginalisere Parlamentet eller hindre dets arbejde under denne forhandling på nogen måde, og den har ikke noget ønske om eller grund til at gøre dette. Det forholder sig stik modsat, og jeg har understreget, at Kommissionen og kommissæren for økonomiske og monetære anliggender er fuldt ud indstillet på at samarbejde med Parlamentet, hvilket kommissionsformand Barroso også har gjort opmærksom på i sit brev.
Jeg ønsker, at De lytter til mig. Jeg gentager, hvad kommissionsformanden understregede i brevet til hr. Pöttering, og hvad jeg sagde den 7. juni under mødet i Økonomi- og Valutaudvalget, hvor De var til stede, nemlig at vi er helt og holdent indstillet på at udveksle oplysninger med Parlamentet og fremsende alle tilgængelige oplysninger. De kan imidlertid ikke anmode Kommissionen om at erklære, at et land har opfyldt underskudskriteriet fuldt ud, når Rådet endnu ikke har ophævet proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Hvis Slovakiet fremsender en anmodning næste år, kommer vi til at stå over for dette problem igen, da Slovakiet i øjeblikket er underlagt proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der først kan blive ophævet, når de endelige tal for 2007-budgettet er blevet valideret af Eurostat, såfremt en sådan ophævelse er passende.
Vi kan derfor ikke foregribe afgørelserne om ophævelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for Slovakiet, før proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for Malta er blevet ophævet, og det kan Økofin-Rådet heller ikke.
Vi kan foregribe konvergensberetningen ved at sige, at hvis Økofin-Rådet godkender ophævelsen, vil Slovakiet opfylde kriteriet. Det er en hypotese. Vi kan imidlertid ikke allerede i februar sige, at Slovakiet opfylder underskudskriteriet, når ophævelsen først kan godkendes i maj eller juni næste år. Vi kan heller ikke foretage en streng vurdering - og De har ret i at stille krav om, at vi foretager en streng vurdering - af landenes opfyldelse af Maastricht-kriterierne, konvergenskriterierne, før vi kender de økonomiske forårsprognoser i maj 2008, som Kommissionen og dens tjenestegrene ikke kan godkende eller offentliggøre i forvejen. Hvis vi foregriber forårsprognoserne, vil der være tale om vinterprognoser, og de vil ikke give os et overblik over den økonomiske situation og de økonomiske data for foråret.
Jeg ønsker derfor at præcisere over for Parlamentet, at næste års konvergensberetning ikke kan forventes at foreligge før i maj. Kommissionen, Parlamentet og Rådet er derfor nødt til at tale sammen og blive enige om, hvordan vi kan samarbejde på en konsekvent og sammenhængende måde med henblik på at træffe de rigtige beslutninger, der giver os alle mulighed for at arbejde effektivt og træffe rettidige afgørelser, således at borgerne i de lande, der skal tilslutte sig de 13 nuværende medlemmer af euroområdet næste gang, ikke kommer til at betale prisen for en forsinket afgørelse eller en manglende forberedelse af indførelsen af eurosedler og euromønter.
Det er Kommissionens holdning og overbevisning. De tre institutioner bør nå til enighed. Det er ønskeligt. Det giver ikke nogen mening, at vi i forbindelse med de enkelte udvidelser af euroområdet er nødt til at drøfte procedurerne snarere end de tiltrædende lande og de positive konsekvenser for borgerne i disse lande. Vi er nødt til at løse dette problem, men det kan kun ske, hvis de tre institutioner fortsat udviser samarbejdsvilje, og hvis institutionerne tager hensyn til de objektive begrænsninger forbundet med beslutningstagningen.
Werner Langen 
Hr. formand! Jeg henviser til hr. kommissær Almunias sidste bemærkninger. Jeg er temmelig skuffet over den måde, han fortolkede mig på og ikke gengav mine oplysninger korrekt.
For det første har jeg ikke sagt, at data for Cypern og Malta er dårlige end for de andre stater. Men i forbindelse med Portugal, Ungarn og Grækenland bildte Kommissionen os ind, at dårlige data var gode. Det er en kendsgerning! For det andet handler det ikke om, at vi angriber landene, men at Kommissionen skal påtage sig sit ansvar. For det tredje fremlagde Kommissionen den 3. maj 2007 dokumentet, rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet - kvalitetsrapport om finansielle kvartalsregnskaber for den offentlige forvaltning og service. Her blev der gjort anmærkninger vedrørende Slovenien, Malta og Cypern. Det står der i begrundelsen til min betænkning, hverken mere eller mindre.
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand, hr. Langen! Hvad angår det sidste aspekt, vil jeg gerne på ny påpege, at det er klart, at Kommissionen og Eurostat anmoder en række lande, herunder Cypern og Malta, om at fremsende oplysninger, der forbedrer og supplerer kvartalsregnskaberne. Jeg vil imidlertid gentage, at disse statistikker ikke er relevante for vurderingen af et lands opfyldelse af konvergenskriterierne. Landene skal fremsende tusindvis af statistikker, en lang række forskellige statistikker, til Eurostat, det europæiske statistiske systems statistiske organ. De pågældende ufuldstændige og mangelfulde statistikker for Cypern og Malta er imidlertid ikke de statistikker, som vi har brugt eller skal bruge som grundlag for vurderingen af opfyldelsen af konvergenskriterierne. Der er tale om nogle andre statistikker.
Med hensyn til Deres tidligere bemærkning har Eurostat revideret BNP-tallene, underskudstallene, gældstallene og mange andre tal for Portugal, Italien, Frankrig, Grækenland, Ungarn og en lang række andre lande. Vi taler imidlertid helt klart navnlig om underskud og gæld.
Hr. Langen og alle de andre ærede medlemmer ved, at disse revisioner er blevet foretaget, og ved, at de tal, som vi bruger takket være Eurostats og Kommissionens indsats, som er blevet betydeligt styrket inden for de sidste tre år, nu er mere realistiske og i højere grad stemmer overens med virkeligheden. Parlamentet og Rådet har vedtaget en forordning, der sikrer bedre instrumenter og flere muligheder for at revidere de tal, som Eurostat modtager fra de enkelte medlemsstater. Vi takker for opbakningen til Eurostat, der giver Eurostat mulighed for at forbedre kvaliteten af sit arbejde i forhold til tidligere, og hvis jeg som den ansvarlige kommissær for Eurostat har brug for nye lovgivningsinstrumenter med henblik på at forbedre kvaliteten af Eurostats arbejde, vil jeg anmode Parlamentet herom.
Jeg vil gerne understrege, at hvis jeg sammenligner troværdigheden og kvaliteten af medlemsstaternes budget-, underskuds- og gældstal i dag med de tal, som jeg var nødsaget til at arbejde med for tre år siden, er der helt klart sket en forbedring på dette område, og det bør vi alle hilse velkommen. Undlad venligst at bebrejde Kommissionen, at den udfører sine opgaver ordentligt ved at sikre, at Parlamentet og alle andre har adgang til bedre underskuds- og gældstal.
Pervenche Berès
(FR) Hr. formand! Jeg vil gerne opfordre hr. Langen og alle hans kolleger til at deltage lige så aktivt som i forhandlingen i dag, når vi i Økonomi- og Valutaudvalget bestræber os på - inden for rammerne af den igangværende forhandling - f.eks. at forbedre Eurostats måde at fungere på, og når vi vedtager de tekster, som kommissæren lige har talt om, og som skal gøre det muligt at forbedre forvaltningen af Eurostat. I sådanne øjeblikke mærker jeg ikke Deres tilstedeværelse.
Jeg vil gerne spørge hr. Gloser, om han i Rådets navn og i tråd med svaret fra kommissionsformand Barroso og parlamentsformand Pöttering vil være med til, at vi sætter os ned og forsøger at blive enige om en fælles tidsplan for de tre institutioner, næste gang vi skal behandle en ny ansøgning om tiltrædelse af euroområdet.
Günter Gloser
Under debatten har vi hørt, hvilke muligheder der er. Kommissæren og hr. Barroso har stillet forslag. Nu må man sætte sig sammen og afklare, hvad der kan lade sig gøre i henhold til traktatens bestemmelser. Vi bør udnytte tiden til det.
Formanden
Som afslutning på forhandlingen har jeg modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen, torsdag den 21. juni 2007.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Louis Grech 
Den maltesiske offentligheds støtte vil også blive påvirket af euroområdemedlemsskabets indflydelse på de almindelige borgere, erhvervslivet og selve økonomien. Tre vigtige faktorer springer i øjnene. Den første er en vellykket overgang. Efter en måske lidt svag start synes forberedelserne at vinde hastighed, og det er utvivlsomt tvingende nødvendigt, at forbrugere og aktører bevarer en tæt kontrol med processen.
Hidtil har vi primært hørt om fordelene i form af fordelene for de maltesiske forbrugere, når de rejser udenlands, den forbedrede konkurrenceevne for turisternes Malta, lavere handelsomkostninger for virksomheder, der handler inden for EU, og så videre. Men vi har hørt meget lidt om de potentielle ulemper.
På den ene side skal Malta tilpasse sig politikker, tilpasningsmekanismer og foranstaltninger fra Den Europæiske Centralbank som f.eks. renter og pengemængdebegreber, der i høj grad vil påvirke vores skæbne. På den anden side kan vores opfyldelse af medlemsskabskriterierne ikke afhænge af resultaterne af en sammenbrudt økonomisk diæt men skal snarere baseres på bæredygtige økonomiske politikker, der sikrer, at vi ikke bryder reglerne.
Richard Corbett 
Jeg er interesseret i, at flere lande - senest Cypern og Malta - vælger at indføre euroen, hvilket gør Storbritanniens holdning stadigt mere iøjnefaldende.
Når man tænker på, at euroen hastigt er ved at etablere sig som verdens stærkeste valuta, hvor den nu har fortrængt den amerikanske dollar som verdenshandelens vigtigste møntsort, idet den tegner sig for 45 % af verdensmarkedet mod dollarens 37 %, bliver det stadigt mere tydeligt, at det at blive ude for Det Forenede Kongerige er ensbetydende med, at man går glip af noget.
