3. Finansiering af Den Særlige Domstol for Sierra Leone
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om finansiering af Den Særlige Domstol for Sierra Leone.
Jeg kan oplyse Dem om, at nogle af parlamentsmedlemmerne i øjeblikket er i Sierra Leone for at overvåge valget i landet.
Józef Pinior  
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! Udviklingen af den humanitære folkeret samt oprettelsen af domstole til at håndtere krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden har været en stor bedrift for det internationale samfund siden anden verdenskrig. Deres betydning er vokset endnu mere her i globaliseringens tidsalder, især på steder, hvor statsmagten ikke er i stand til at sikre retsstatsprincippet en central autoritet eller garantere befolkningens grundlæggende sikkerhed.
Den Særlige Domstol spiller en vigtig rolle for fred og retfærdighed i Vestafrikas Manoflodregion. Jeg vil gerne påpege, at Domstolen har indledt arkiverings- og oversættelsesprogrammer for at oplyse om dens arbejde samt programmer for beskyttelse af ofrene. Denne aktivitet har en fundamental betydning for retsstatsprincippets etablering i Vestafrika på lang sigt.
I dagens beslutning om finansiering af Den Særlige Domstol for Sierra Leone appellerer Europa-Parlamentet til Kommissionen, til alle europæiske institutioner og medlemsstater om at sikre det finansielle grundlag, så Domstolen uforstyrret og på seriøs vis kan afslutte arbejdet.
Ryszard Czarnecki  
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! Det forholder sig således, at den næste runde af parlamentsvalget afholdes i denne weekend i Sierra Leone, og jeg kan kun beklage, at en delegation fra Europa-Parlamentet ikke vil være til stede, hvilket ellers tidligere var planlagt.
Hvorfor er Den Særlige Domstol for Sierra Leone så vigtig? Det handler ikke kun om et af mange afrikanske lande med en historie fyldt med forbrydelser og voldtægter. Det handler også om prestige og udvikling af den internationale strafferet.
Vi må blankt indrømme, at det internationale retsvæsen har lidt to spektakulære nederlag i den seneste tid: det ineffektive forsøg på at dømme Slobodan Milosevic og de meget kontroversielle omstændigheder forbundet med Saddam Husseins død. Efter disse to prestigefyldte tilbageskridt vil yderligere en fiasko i form af Domstolens ophør på grund af manglende økonomisk støtte være endnu et søm til ligkisten for den internationale strafferet.
Det handler konkret om anvisning af knap 90 millioner amerikanske dollars for de næste to år og et kvartal, og mere end en tredjedel af dette beløb skal anvendes i år. Det skal gøres for at garantere Domstolens virke. Autoriteten af retsvæsenet vil langt ud over de enkelte landes grænser afhænge af, om Den Særlige Domstol for Sierra Leone dømmer den tidligere liberiske præsident Charles Taylor. Autoriteten vil desuden afhænge af behandlingen af de 17 anklager om forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, herunder mord og seksualforbrydelser.
Man bør i denne forbindelse særlig takke to stater: Storbritannien og Holland, der især yder finansiel støtte til Domstolens aktiviteter. FN vil også få en vigtig rolle. Organisationen kan ikke blot opføre sig som Pontius Pilatus i denne sag og vaske hænderne. Jeg er glad for, at Europa-Parlamentet taler med én stemme i denne sag.
Marios Matsakis  
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! De varme fortalere for respekt for menneskerettighederne - herunder Parlamentets medlemmer - har kæmpet en hård kamp for at sikre, at der blev nedsat en særdomstol for Sierra Leone, og for at notoriske mordere som Charles Taylor og hans kriminelle bande blev stillet for en domstol og blev straffet. De samme mennesker ser nu måbende til, mens det tegner til, at bestræbelserne på at bringe Charles Taylor for retten ender som en farce, fordi særdomstolen i Den Haag løb tør for penge halvvejs gennem retssagen. Denne udgang på sagen vil uden tvivl være et alvorligt slag mod det internationale retssystem og vil få vores borgere til at miste enhver tiltro til retsstatsprincippet og orden. Desuden vil det sende et meget klart signal til forbrydere verden over om, at de kan fortsætte deres onde handlinger og begå folkedrab og andre afskyeligheder over for menneskeheden.
Uanset resultatet af denne bøn om på en eller anden måde at holde særdomstolen for Sierra Leone i live og arbejdsdygtig er man nødt til at tage stilling til følgende spørgsmål.
For det første er de 89 millioner amerikanske dollars, som domstolen bad om til at færdiggøre sit arbejde, helt klart et kæmpebeløb. Hvorfor er det så stort? Vi ved alle, at advokater koster penge, men så mange penge! Kan en sådan domstol ikke fungere på et mere økonomisk effektivt budget? Et det måske dyr ekstravagance og voldsom ineffektivitet, der fører til, at store summer går til spilde?
For det andet: Hvor meget kostede det, da en tilsvarende domstol i Den Haag forsøgte - så meget som den nu gjorde - at bringe Slobodan Milošević for retten? Var budgettet dengang ikke underlagt begrænsninger, og hvorfor forholdt det sig sådan? Er der måske forskel på at begå forbrydelser mod menneskeheden i Europa og i Afrika?
Disse spørgsmål skal besvares, men mine erfaringer her fra Parlamentet siger mig, at det bliver de ikke, og vores borgere må måske indstille sig på, at det ikke er retsstatsprincippet, men penge, der styrer loven.
Bernd Posselt  
Hr. formand! Vestafrika var engang en region præget af en positiv udvikling. I dag er Sierra Leone blevet synonymt med de særligt skrækkelige forhold, vi har oplevet i de forgangne år i Afrika. Det er derfor vores pligt at sørge for, at man ved det kommende valg ikke kun hjælper demokratiet på benene igen, men også - hvilket er langt vigtigere - retsvæsenet og retsstatsprincippet. Det er også ensbetydende med at forkaste de gigantiske forbrydelser, der har fundet sted i dette land. Det var ikke mindst også europæere, der berigede sig selv på dette lands bekostning og i dette land takket være hr. Taylor.
Efter min mening må håndteringen af disse forbrydelser på ingen måde mislykkes på grund af manglende penge. Her har vi en forpligtelse som europæere, og alligevel mener jeg, at de spørgsmål, der er blevet stillet her, er berettigede. Det viser, at vi ikke kommer videre på længere sigt med ad hoc-domstole. Det viser, at vi på længere sigt har brug for en fælles, universel domstol for sådanne forbryderiske diktatorer. Men det hjælper os ikke videre lige her og nu. Nu gælder det først og fremmest om at fortsætte de indledte processer og især fordømmelsen af hr. Taylor, for det er et advarselssignal til forbrydere, der begår forbrydelser mod menneskeheden i dag og måske også i fremtiden. Her vil jeg f.eks. gerne nævne Zimbabwes diktator, hr. Mugabe. Hr. Mugabe skal se, hvad der kan ske med ham, hvis han fortsætter sine frygtelige forbrydelser. Derfor har vi brug for fælles målestokke og stabile institutioner mod sådanne store forbrydelser.
Mikel Irujo Amezaga  
Hr. formand! Jeg var så heldig at være en del af den valgobservationsmission, der deltog i valgprocessen i Sierra Leone i august, og jeg vil gerne sige, at det gjorde et stort indtryk på os alle at se den store professionalisme, hvormed missionen, som blev ledet af fru Isler Béguin fra min gruppe, blev gennemført og fortsat gennemføres.
Jeg havde også lejlighed til selv på stedet at besøge særdomstolen og lytte direkte til fru Mansarya, chef for registreringen, for den indsats, som domstolen gør. Under besøget blev det hele tiden gentaget for os, at der ikke bliver nogen fred uden retfærdighed. Det er netop derfor, at domstolen er så vigtig. At forbrydelserne ikke forbliver ustraffede, som det erklæres så mange gange i denne beslutning, er afgørende for, at fredsprocessen i Sierra Leone kan blive konsolideret.
Det var meget dyrt og kostede mange penge, for domstolen har gjort en kæmpe indsats. At skabe opbakning til en nøje respekt af loven, den såkaldte "rule of law", i et land, der har været hærget af borgerkrig, er meget vanskeligt. Den første opgave var at indsamle vidnesbyrd, og det var ikke spor let. Det var nødvendigt at overbevise befolkningen om, at der ikke igen ville ske repressalier, og at der ikke ville ske flere overgreb.
Den anden opgave bestod i at overbevise befolkningen om, at alle de personer, der havde været involveret i overtrædelser af menneskerettighederne, ville blive retsforfulgt, og ikke kun guerillalederne. Endelig vil jeg gerne påpege, at respekten for de anklagedes forsvar er blevet sikret nøje. Domstolen tog desuden en historisk beslutning i 2004, da den nægtede at anerkende gennemførelsen af en national amnesti for bagmændene bag krigsforbrydelserne og forbrydelserne mod menneskeheden.
Uden retfærdighed er der ingen fred. Derfor er det også vigtigt at bidrage til finansieringen af domstolen. Vi har en forpligtelse til at bidrage til fredeliggørelsen og stabiliteten i regionen omkring Mano-floden. Samtidig er særdomstolen et eksempel til efterfølgelse for reformen af retssystemet i Sierra Leone som sådan, og jeg benytter mig af Kommissionens tilstedeværelse til at undersøge muligheden for at medtage en budgetpost til bistand til de projekter om reform af retsvæsenet i Sierra Leone, som FN er i gang med.
Tadeusz Zwiefka
for PPE-DE. - (PL) Hr. formand! Den Særlige Domstol for Sierra Leone kan regne med vores specielle opmærksomhed, eftersom den korrekt præsenteres som en ny, næsten perfekt model til at opnå retfærdighed. Domstolen er endvidere et bevis på, at en international domstol beregnet til at dømme om krigsforbrydelser kan placeres i det land, hvor forbrydelserne er blevet begået. Lokalbefolkningen får på denne måde direkte adgang til retssystemet, effektiviteten sikres til fulde, og domstolens omkostninger er betydelig lavere sammenlignet med domstole i andre regioner i verden.
For første gang i historien er det lykkedes at dømme en nuværende afrikansk statsleder, nemlig Charles Taylor, for forbrydelser mod menneskeheden. Det er desuden lykkedes at definere begreberne børnesoldater og tvangsægteskaber med henblik på at dømme de skyldige for disse forbrydelser. Den Særlige Domstol for Sierra Leone kan desværre ophøre med at fungere, eftersom den begynder at mangle penge. Et beløb på knap 90 millioner dollars er nødvendig for at fortsætte retssagerne mod de største forbrydere. Jeg henvender mig derfor med en appel til alle medlemsstater og Kommissionen om hurtigst muligt at finde pengene til at støtte Den Særlige Domstol for Sierra Leone, for ellers vil fredsprocessens fortsættelse samt forsoningen i Sierra Leone og hele Vestafrika blive alvorligt truet.
Genowefa Grabowska
for PSE-Gruppen. - (PL) Hr. formand, fru kommissær! Jeg støtter fuldt ud alle, der opfordrer til at gøre opgaven færdig, at få retfærdigheden udmålt i Sierra Leone. Det er nødvendigt. En forbryder må ikke føle sig ustraffet, uanset om vedkommende befinder sig i Europa eller i Afrika eller i en hvilken som helst krog af verden.
I denne forbindelse vil jeg dog gøre opmærksom på et problem, der efter min opfattelse er meget vigtigt: Via De Forenede Nationer er domstole nærmest skudt op som paddehatte, en inflation af straffedomstole har fundet sted. En international domstol blev oprettet i Rom, en domstol blev oprettet til at håndtere forbrydelserne begået i det tidligere Jugoslavien, senere blev en domstol oprettet til at håndtere forbrydelserne begået i Rwanda, og nu har vi Den Særlige Domstol for Sierra Leone. Jeg ved, at de er nødvendige, men når man opretter sådanne institutioner, skal deres midler på forhånd sikres. Det er conditio sine qua non.
Fru kommissær! Jeg opfordrer derfor til, at De tager finansieringen af denne slags institutioner op på det næste møde mellem EU og Afrika, der bliver afholdt i år. Institutionerne er nødvendige, og det er pinligt, at vi taler om beløb af denne størrelsesorden.
Viviane Reding
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Kommissionen lægger stor vægt på at bidrage til at føre Sierra Leone fra en efterkrigssituation til en situation med udvikling og at støtte landets bestræbelser på at sikre fred, stabilitet og demokrati.
Vi har givet vores fulde støtte til tidligere, nuværende og fremtidige bestræbelser fra domstolens side på at bringe krigsforbrydere for retten, hvorved vi anerkender Sierra Leones befolknings lidelser under borgerkrigen. Særdomstolens arbejde sender et meget vigtigt signal til alle om, at alvorlige forbrydelser mod menneskeheden, folkedrab og krigsforbrydelser ikke længere vil forblive ustraffede, uanset hvor de er foregået.
Kommissionen har ydet økonomisk bistand til domstolen siden 2002. Denne bistand blev givet indirekte i 2002 gennem støtte til projektet på næsten 685.000 euro gennem en koalition af ngo'er under ledelse af No Peace Without Justice for at identificere menneskerettighedskrænkelser, skabe bevidsthed blandt juristerne og for at yde juridisk bistand til Sierra Leones regering. Siden 2003 har Kommissionen ydet direkte finansiering til særdomstolen gennem det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder, som det allerede er blevet nævnt. Der er afsat et samlet budget til domstolen på omkring 2,1 millioner euro gennem tre Victims' Justice and Legacy-projekter. Det overordnede mål med disse projekter var bl.a. at sikre, at særdomstolen skal bidrage til en bredere forståelse af retfærdighed for konfliktens ofre. I 2006 blev der desuden lagt vægt på dækningen og nærheden af retssagen mod Charles Taylor, og man målrettede indsatsen over for grupper i det civile samfund samt over for befolkningen i Liberia og i delregionen.
Særdomstolen vil i 2008 modtage støtte fra det nye europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder, som blev vedtaget inden for rammerne af den nye finansielle ramme for 2007-2013. Beløbet på 600.000 euro er blevet reserveret i den årlige handlingsplan fra 2007-budgettet. Kommissionen fører samtaler med domstolen for at identificere projektforslaget til finansiering i 2007. Forskellige medlemmer har gentagne gange sagt, at der er problemer med at finde tilstrækkelige midler til at finansiere særdomstolen. Derfor overvejer Kommissionen at tage sagen op over for medlemsstaterne, og den undersøger ligeledes muligheden for at finansiere domstolen og dens udadvendte aktiviteter gennem andre finansielle instrumenter.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlingerne, dvs. om et øjeblik.
