Det andet EU-topmøde om romaerne (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er mundtlige forespørgsler til Rådet og Kommissionen om det andet EU-topmøde om romaerne. (B7-0013/2010; B7-0014/2010; B7-0202/2010; B7-0203/2010).
Monika Flašíková Beňová
Hr. formand! Alle Parlamentets spørgsmål og forespørgsler til Kommissionen og Rådet om det kommende europæiske topmøde om romaerne er kendetegnet ved en række fællesnævnere.
Den første fællesnævner er utilfredsheden med den nuværende situation for de fleste romaer i EU. Denne problemstilling hænger også nøje sammen med en utilfredshed med, at førtiltrædelses- og strukturfonde bliver anvendt til eller i for høj grad bliver anvendt til at integrere romaerne i resten af samfundet samt resocialisere dem. Et andet vigtigt punkt er civilsamfundets rolle, herunder romaorganisationerne, med hensyn til at involvere sig i at løse problemerne.
Begge punkter er væsentlige, men jeg vil gerne pege på, at det er særdeles vigtigt, hvordan disse problemer bliver løst. Lad os være ærlige over for os selv - efter mange års vage politiske erklæringer og inaktivitet føler flere af os et akut behov for omsider at skride til konkret handling. Jeg er principfast menneskerettighedsfortaler, og alle mine indlæg her i Parlamentet i de sidste seks år har altid relateret til det tema. I disse seks år har jeg også lyttet til en række drøftelser om diskrimination af etniske romaer og behovet for at løse de etniske romaers problemer. På trods af utrolig mange drøftelser er det ikke lykkedes os at komme ret meget videre med hensyn til konkrete løsninger, og det skyldes nok hovedsagelig, at vi formelt fokuserer på den tekniske term diskrimination og ikke tager fat på de reelle årsager til den nuværende situation, som vores romamedborgere befinder sig i.
Hvis vi virkelig gerne vil gøre noget ved romaernes problemer, skal vi derfor primært fokusere på at overholde såvel internationale traktater om national ret som internationale konventioner. Jeg tænker her især på konventionen om barnets rettigheder, hvis bestemmelser bliver overtrådt i mange romafamilier. Jeg taler her om Den Slovakiske Republik, hvor der er bestemmelser om gratis barnepleje og gratis undervisning i grundskolen og på gymnasieniveau. Alt dette er noget, staten sørger for og finansierer. Men selv på disse to politiske områder bliver barnets grundlæggende rettigheder ikke overholdt.
Hvis man virkelig ønsker at tale objektivt om at løse romaernes problemer, er vi nødt til at tage fat på årsagerne og forholdene, der fører til diskrimination.
Hélène Flautre
Hr. formand! Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder beretter, at romaerne er udsat for mange typer diskrimination på mange områder, det være sig i forhold til adgang til beskæftigelse, sundhedspleje, uddannelse eller bolig. Det er derfor det mindretal, der oplever størst diskrimination i Europa.
F.eks. havde i gennemsnit hver fjerde roma i 2009 været offer for en personrelateret forbrydelse - navnlig overfald, trusler og alvorlig chikane - mindst én gang i løbet af de 12 foregående måneder, og samtidig var hver tredje roma i gennemsnit blevet afhørt af politiet fire gange i løbet af de 12 foregående måneder. Den marginalisering, de er udsat for, forværres af deres manglende viden om deres rettigheder.
Denne situation, der berører næsten 10 mio. mennesker centralt i EU, der nu er blevet beriget med chartret om grundlæggende rettigheder og snart underskriver den europæiske menneskerettighedskonvention, stiller alvorlige spørgsmålstegn ved politikken om ikke-forskelsbehandling og rettighedernes effektivitet - både på EU-niveau og medlemsstatsniveau. Der skulle racistisk vold i Italien til i december 2007, inden der skete en storstilet europæisk mobilisering på højt plan, som omsider førte til afholdelse af det første europæiske topmøde i september 2008.
Opfordringen til at udarbejde en EU-rammestrategi om integration af romaerne, herunder et direktiv om integration af romaerne, er dog stadig ikke blevet omsat i praksis. De medlemsstater - som bl.a. Frankrig - der holder fast i deres overgangsordninger vedrørende adgang til deres markeder for bulgarere og rumænere, straffer først og fremmest romaerne og skal snarest muligt fjerne disse foranstaltninger som et signal om politisk goodwill.
Medlemsstaterne skal endegyldigt holde op med at forhandle med Kosovo om bilaterale tilbagetagelsesaftaler, der fører til at romaer bliver sendt tilbage til blyforurenede lejre i det nordlige Mitrovica, sådan som hr. Hammarberg, Europarådets kommissær for menneskerettigheder, har kunnet påvise.
For så vidt angår Kommissionen, vil jeg gerne minde den om Parlamentets beslutning af 11. marts 2009 om romaernes sociale situation. I år, der er året til bekæmpelse af fattigdom, tror jeg, at vi endelig kan få truffet afgørelse om at gøre bedst mulig brug af vores instrumenter og vores strukturfonde med henblik på at få en løsning på denne graverende situation.
Diego López Garrido
Hr. formand! Jeg vil gerne besvare de spørgsmål, som fru Flašíková Beňová og fru Flautre stillede vedrørende en sag, der har direkte sammenhæng med menneskerettighederne, som kommer os alle ved og også vedrører en stor befolkningsgruppe, idet romabefolkningen som bekendt et det største etniske mindretal i EU, og man kan ikke just sige, at de har den samme levestandard som gennemsnitsborgeren i EU.
Med hensyn til de spørgsmål, der blev stillet, drejer det første sig om strukturfondene på dette område, og jeg vil gerne sige, at de konklusioner, som det spanske formandskab har i sinde at få vedtaget i Rådet, indeholder de ti grundlæggende principper, herunder en revision eller ændring af de nuværende operationelle programmer for strukturfondene samt de fremtidige bestemmelser for perioden fra 2014 og fremefter.
Vi har understreget, at der bør gøres fuld brug af strukturfondene for at fremme integrationen af romabefolkningen, og vi har på baggrund af den nylige ændring af artikel 7 i Den Europæiske Fond for Regionaludvikling specifikt foreslået, at der gennemføres integrerede aktiviteter i både land- og byområder. Formålet hermed er, at man samlet skal fremme romasamfundene, idet man skal begynde med at forbedre deres boligforhold og sociale situation.
Det andet spørgsmål drejer sig om de initiativer, der skal træffes af de lokale myndigheder. Vi er klar over, at hvis det skal lykkes romabefolkningen at få adgang til strukturfondene, skal de lokale myndigheder, romaorganisationerne og romabefolkningen selv involvere sig aktivt i alle faser i processen - dvs. i planlægningen, forvaltningen, overvågningen og evalueringen af anvendelsen af EU's midler.
Rådet vil i sine konklusioner også foreslå, at Kommissionen yder teknisk støtte og vejledning til medlemsstaterne og de lokale myndigheder, og at den fremmer den horisontale samordning mellem medlemsstaterne og den vertikale samordning fra EU-niveau og ned til nationalt, regionalt og lokalt niveau.
Det tredje spørgsmål drejer sig om, hvorvidt trioformandskabet har et strategisk forslag eller en strategisk dagsorden for dette spørgsmål. Jeg kan bekræfte, at der i programmet fra trioformandskabet udtrykkelig bliver taget fat på den sociale og økonomiske integration af romabefolkningen. Denne hensigt fremgår af det program, der blev vedtaget enstemmigt af Rådet (almindelige anliggender) og er derfor i overensstemmelse med strategien for de næste 18 måneder, der er den periode, som er omfattet af programmet fra trioformandskabet.
Vi er klar over, at det er nødvendigt at forpligte sig til både kortsigtede og langsigtede foranstaltninger. For på kort sigt at rette op på uligheder skal vi opprioritere de redskaber, jeg nævnte tidligere, og vedtage en handlingsplan med henblik på straks at tage kampen op mod problemstillingerne - f.eks. at nogle børn går i specielle skoler, som i visse tilfælde hovedsagelig eller udelukkende er for romabørn - hvilket er en situation, der helt klart giver sig udslag i segregation. Endvidere er der som tidligere nævnt boligproblemer, sundhedsmæssige problemer og spørgsmålet om adgang til beskæftigelse.
På lang sigt vil vi også gerne se en horisontal mainstreaming-tilgang til romarelaterede emner i alle EU's politikker, og dette skal ske ved anvendelse af den åbne koordinationsmetode og på områder som f.eks. grundlæggende rettigheder, bekæmpelse af diskrimination, regionaludvikling, uddannelse samt adgang til offentlig beskæftigelse og offentlige tjenester.
Afslutningsvis er det med hensyn til spørgsmålet om ikke-forskelsbehandling velkendt, at det spanske formandskab - og faktisk hele trioformandskabet - agter at fremme vedtagelsen af et direktiv, der i en rum tid nu ikke er blevet vedtaget eller færdigbehandlet i EU, nemlig et integreret direktiv om bekæmpelse af diskrimination og fremme af lige rettigheder. Dette punkt er af afgørende betydning, netop for de grupper, der er udsat for specifik diskrimination - og navnlig romasamfundet.
Viviane Reding
Hr. formand! Jeg vil gerne takke hr. Swoboda og hans kolleger for denne mundtlige forespørgsel om EU-topmødet om romaerne. Det giver Kommissionen mulighed for at udtrykke, at den er stærkt engageret i at sikre dels beskyttelse af de grundlæggende rettigheder og dels fuld social og økonomisk integration i vores samfund. Vi har lige hørt Rådet komme med en reel opfordring vedrørende den måde, hvorpå medlemsstaterne skal gå forrest og mainstreame dette område i deres politikker.
Denne forhandling finder jo sted blot nogle få uger inden det andet romatopmøde, som det spanske formandskab afholder i Córdoba den 8. og 9. april. Kommissionen glæder sig over og støtter aktivt dette initiativ. Jeg mener, at dette initiativ vil være en kærkommen anledning til at gøre status over udviklingen på nationalt, europæisk og internationalt plan siden 2008. Det vil efterfølgende gøre det nemmere for os at bidrage til et fælles perspektiv for fremtiden.
Det første topmøde blev afholdt for to år siden. Hvor langt er vi kommet siden da? Man kan jo sige, at et glas er halvfyldt eller halvtomt. Der er naturligvis sket væsentlige forbedringer, men der er også mange åbne punkter endnu. Spørgsmålet fra Parlamentet fokuserer med rette på den centrale rolle, EU's instrumenter og politikker spiller, og betydningen af at styrke samarbejdet mellem alle de centrale aktører - medlemsstaterne, EU-institutionerne, de internationale organisationer og civilsamfundet.
Kommissionen går stærkt ind for at gennemføre et direktiv, der forbyder diskrimination som følge af race og etnisk oprindelse, og diskrimination af romaer er fuldt ud omfattet af dette direktiv. Vi har nu en lovgivning på EU-plan og rammeafgørelsen om racisme og fremmedhad, der vil være centrale redskaber med hensyn til at bekæmpe den racisme, som romabefolkningen er udsat for.
Inden november i år skal samtlige medlemsstater jf. rammeafgørelsen indføre bestemmelser om strafferetlige sanktioner for racistiske og fremmedfjendske forbrydelser. Som jeg allerede har givet til kende, går jeg helhjertet ind for at overvåge gennemførelsen af denne rammeafgørelse så nøje som muligt.
Kommissionen er fuldt ud klar over, at dette ikke er nok, og at den drastiske lovgivning skal suppleres med informationer og større viden om rettigheder og pligter. Kommissionen tager med henblik herpå fat på romarelaterede emner i forbindelse med EU's kampagne "Brug forskellene. Stop diskriminationen" og i forbindelse med specifik undervisning af aktører inden for retsvæsenet.
Strukturfondene, Landbrugsfonden for Udvikling af Landdistrikterne og førtiltrædelsesinstrumenterne blev helt med rette fremhævet som værende vigtige redskaber til forandring, fordi de sætter medlemsstaterne i stand til at gennemføre ambitiøse programmer, som er målrettet mod romaerne. Det er indlysende, at disse programmer skal være meget jordbundne og pragmatiske, tage udgangspunkt i de faktiske forhold og tage fat på romaernes komplekse levevilkår.
Det er ikke et spørgsmål, der kan løses med et simpelt reklameslogan. Der skal en masse konkret arbejde til. Kommissionen tilskynder derfor medlemsstaterne til at udnytte det fulde potentiale i disse fonde til at støtte den sociale integration af romaerne. Vi har til dette formål indledt en række bilaterale besøg på højt plan i de medlemsstater, der har store romabefolkningsgrupper. Besøgene skal føre til konkrete forpligtelser med aftalte mål. Det første møde fandt sted i oktober 2009 i Ungarn i fuldt samarbejde med regeringen. Der bliver fremover arrangeret andre møder.
Den foreslåede ændring af artikel 7, stk. 2, i forordningen om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling er et andet konkret eksempel på Kommissionens engagement med hensyn til at anvende strukturfondene til bekæmpelse af udstødelsen af romaerne. Et meget stort flertal her i Parlamentet stemte for hr. van Nistelrooijs betænkning i starten af sidste måned - hvilket er en foranstaltning, der åbner nye politiske og finansielle muligheder på boligområdet til gavn for marginaliserede befolkningsgrupper, hvor vi specifikt, men ikke udelukkende, kan tage fat på romaernes problem.
Afslutningsvis er der takket være Parlamentet pilotprojekterne vedrørende den sociale integration af romaerne med et budget på 5 mio. EUR over to år. Dette pilotprojekt er rettet mod småbørnsuddannelse, selvstændig erhvervsvirksomhed ved hjælp af mikrolån og den offentlige bevidsthed. Evalueringen af dette pilotprojekt vil ske i fællesskab med UNDP og Verdensbanken. Jeg ser meget frem til denne evaluering, fordi evalueringen vil give os oplysninger om, hvad har gjort godt, og hvor manglerne er, således at vi kan bygge videre på dette, for at vi bagefter kan forsætte med meget målrettede aktiviteter.
Den europæiske platform for den sociale integration af romaerne blev som et fælles initiativ iværksat af Kommissionen og det tjekkiske formandskab i april 2009. Målsætningen er at samle de relevante aktører på europæisk, nationalt og internationalt niveau samt aktørerne fra civilsamfundet og gøre de eksisterende politikker som helhed langt mere sammenhængende. Denne platform har ført til udarbejdelse af de fælles grundlæggende principper for den sociale integration af romaerne, der er vedføjet som bilag til Rådets konklusioner om den sociale integration af romaerne, som blev vedtaget i juni sidste år. I disse konklusioner opfordres Kommissionen til at tage højde for de 10 fælles grundlæggende principper for den sociale integration af romaerne, når der skal udarbejdes og gennemføres politikker. Det forventes, at der bliver afholdt yderligere møder i forbindelse med denne platform under det spanske formandskab og det belgiske formandskab, så det er ikke et engangsforeteelse, men vil blive fulgt op. Jeg glæder mig meget over det store engagement fra trioformandskabets side vedrørende denne målsætning, fordi vi er nødt til at gøre det lettere for hinanden, således at der kan ske fremskridt. Kommissionen vil fortsat bidrage til trioens aktiviteter via sine politikker og instrumenter samt naturligvis i tæt partnerskab med medlemsstaterne og civilsamfundet.
Inden romatopmødet vil jeg gerne oplyse Parlamentet om, at min kollega kommissær Andor og jeg vil offentliggøre en meddelelse om den sociale integration af romabefolkningen, idet vi vil se på de kommende udfordringer og skitsere EU's bidrag med hensyn til at tage denne udfordring op. Denne meddelelse vil derefter danne grundlag for drøftelsen i Córdoba.
Lívia Járóka
Hr. formand! Ud over en mere effektiv gennemførelse af de internationale og nationale love om ikke-forskelsbehandling, sådan som vi netop har hørt fra kommissær Reding, skal der i Córdoba lægges særlig vægt på det økonomiske aspekt af romaernes integration, fordi deres integration på arbejdsmarkedet og i uddannelsessystemet er af afgørende økonomisk interesse for medlemsstaterne. En række internationale organisationer har i de senere år udviklet fremadrettede planer, men de er ikke blevet gennemført på medlemsstatsniveau, fordi de ikke har været bindende og ikke har indeholdt potentielle sanktionsmuligheder, samt fordi der ikke har været afsat et passende beløb i budgettet.
EU er i stand til at sikre udarbejdelse, passende håndhævelse og evaluering ud fra klare indikatorer for en ikkeobligatorisk EU-strategi, der er mere end blot "blød lovgivning". Som ordfører i Parlamentet om den europæiske strategi for romaer mener jeg, at det er særdeles vigtigt, at man i strategien får fastlagt de områder i medlemsstaterne, hvor det haster mest med at gribe ind med det samme. De sociale ulemper er ujævnt fordelt rent geografisk, idet den ekstreme fattigdom og sociale udstødelse er koncentreret i visse meget små områder, der er tætbefolket af romaer og ikkeromaer. Dette skaber alvorlige hindringer for den sociale udvikling i Europa. Disse områder skal ikke udsættes for en konkurrence, der er urimelig for dem, og udviklingen skal begynde med at gøre brug af intensive programmer, der er tilpasset til deres egne specifikke behov.
Det skal i overensstemmelse med nærhedsprincippet være op til de lokale organisationer at overvåge, om strategien bliver fulgt. Jeg foreslår også omfattende undersøgelser af behovene i lokale målgrupper, svarende til landbrugsprojekterne i Irland. For at kunne evaluere resultaterne af programmet kan man heller ikke komme uden om at indsamle statistiske data, der er brudt ned på etniske grupper, og evaluere dem hver for sig. Ifølge Det Europæiske Folkepartis Gruppe er dette de helt afgørende spørgsmål, der skal tages op på topmødet i Córdoba.
Claude Moraes
Hr. formand! Som den tidligere taler nævnte, og som kommissæren nævnte, er dette et dybt kompliceret problem, så den mundtlige forespørgsel fra vores gruppe er afgjort et bud, og jeg er sikker på, at alle grupperne fornyr og genopliver drøftelserne om romaernes problemer.
Romasamfundene i Europa bliver fortsat i uacceptabel grad mødt med fordomme og bliver hyppigt udsat for vold. Der er dog, som vi ser i kraft af initiativet vedrørende tiåret for integration af romaer, en reel indstilling her i Parlamentet til, at vi gerne vil se en helhedsorienteret tilgang.
Vi har imidlertid talt om denne helhedsorienterede tilgang før. Vi skal her i Parlamentet genvurdere, hvad vi har gjort - lige fra spørgsmålet om mikrolån til bekæmpelse af racistisk vold - og for alle disse komplicerede spørgsmål skal vi anlægge en samlet strategi.
Der er mere og mere, som tyder på, at situationen ude i virkeligheden ikke i tilstrækkelig grad bliver bedre. Open Society Institute taler om, at fordommene og volden mod romasamfundene overalt i Europa ikke er for nedadgående. Desuden har en undersøgelse om diskrimination fra Agenturet for Grundlæggende Rettigheder vist, at romaerne var udsat for større diskrimination end nogen som helst andre undersøgte grupper.
Vi skylder Parlamentet at sørge for, at den eksisterende lovgivning - direktivet om ligebehandling af alle uanset race, Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af vold - rent faktisk gennemføres, og vi må af hensyn til vores samlede strategi som tidligere sagt se på dette som et kompliceret problem - og et problem, der kræver handling, en integreret tilgang, en helhedsorienteret tilgang.
Så lad denne mundtlige forespørgsel være et bud på at genoplive disse drøftelser og komme med nye løsninger og gennemføre de love, der allerede findes, og som skal være til hjælp for romasamfundene.
Renate Weber
Hr. formand! Med henblik på det andet romatopmøde vil jeg dele et par tanker med mine kolleger i håbet om, at disse tanker bliver ført ud i livet hurtigst muligt.
Det er for det første min stærke overbevisning, at vi er nødt til at have en bred og sammenhængende strategi med hensyn til social integration af romaerne, og vi har også brug for en handlingsplan med klare benchmarks og passende budgetter. Det skal efter min opfattelse være en strategi ikke alene for EU-medlemsstaterne, men også for andre lande, hvor der bor romaer, og som enten forbereder sig på et EU-medlemskab eller er omfattet af naboskabspolitikken, hvilket giver EU mulighed for at anvende de mest hensigtsmæssige redskaber, der findes, i forbindelse med romarelaterede politikker.
Det er for det andet min klare holdning, at vi skal udnytte det, vi lærte i forbindelse med vores politik om ligestillingen mellem kvinder og mænd, nemlig mainstreaming. "Roma-mainstreaming" bør blive indfaldsvinklen i alle EU-institutioner.
Når det drejer sig om ekspertise vedrørende romaer, skal vi for det tredje overveje en række positive særforanstaltninger, især ansættelse af romaeksperter i Rådet, Kommissionen og Parlamentet. Det er i tråd med dette, at jeg har sendt besked til hhv. Rådets formand, hr. Van Rompuy, og Kommissionens formand, hr. Barroso, hvor jeg anbefaler dem at føre an med et godt eksempel og ansætte romarådgivere.
Jean Lambert
Hr. formand! Jeg vil gerne gentage opfordringerne til at anlægge en samlet strategi på dette område.
Som påpeget befinder vi os nu i det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse, hvilket som bekendt er vanskeligt i nedgangstider, og vi har derfor bedt om social konditionalitet i forbindelse med diverse redningspakker, således at de mest udstødte grupper ikke bliver hægtet endnu mere af.
Vi har allerede hørt, at forskellen bliver større, og derfor skal vi i vores EU 2020-strategi også tage højde for behovet for at mindske forskellene mellem rig og fattig.
Ændringerne i regionaludviklingsfondene er af stor betydning. Og vi er enige med Rådet i, at de lokale myndigheder spiller en stor rolle, fordi det ofte er dér, diskriminationen kan føles på nært hold, for så vidt angår boligforhold og romaernes særlige behov på det område, uddannelsesforhold og politikorpset, hvis opgave det er at beskytte og ikke blot kriminalisere romanerne, sådan som det tilsyneladende sker i en række medlemsstater.
Og vi vil gerne se højkvalitative offentlige tjenester. Rådet kan sikkert huske sin henstilling om en aktiv integration af dem, der har mindst tilknytning til arbejdsmarkedet, hvor højkvalitative offentlige tjenester anses for at være af afgørende betydning.
Vi vil gerne vide, om Rådet og Kommissionen er tilfredse med den absorptionshastighed, der i øjeblikket er for fondene.
Jeg vil også se positivt på den ændrede sammenhæng, som Kommissionen skitserede med hensyn til antiracisme og fremmedhad, og jeg håber, at hver medlemsstats regering vil forpligte sig med hensyn til disse idealer.
Peter van Dalen
Hr. formand! Det er både godt og nødvendigt, at Parlamentet beskæftiger sig med romaernes skæbne. I de sidste par århundreder har diskriminationen muligvis været det mindste af de onder, de har været udsat for. Det er nødvendigt at anvende EU-midler og EU-direktiver til at fremme integrationen af romaerne og få gjort noget ved deres ringe position i samfundet. Jeg mener også, det er vigtigt at udvikle en god strategi for at sikre, at de millionstore EU-beløb nu også når frem til de folk, der har brug for dem. Der skal her lægges vægt på uddannelse. Vi skal ruste romabørnene til at få brudt den negative spiral, som i dag desværre er en realitet.
Jeg vil dog gerne tilføje et par punkter til det, vi har drøftet i dag. For det første mener jeg ikke, det er godt, at mange romaer klynger sig til offerrollen. De skal også selv tage affære for at få bugt med de mange overgreb i deres samfund.
For det andet kan integrationen af romaerne ikke håndhæves ved hjælp af EU-midler og EU-lovgivning. De medlemsstater, hvor romaerne bor og ofte har boet i mange generationer, skal i sidste ende påtage sig en fremtrædende rolle med hensyn til at tage spørgsmålet om integration af romaerne op i deres egne lande. Det er i meget højere grad en social end en politisk eller økonomisk udfordring. EU-midler kan og skal højst være at betragte som en hjælpende hånd.
Cornelia Ernst
Hr. formand! I december 2009, da jeg var i Pristina og Mitrovica og så, hvordan folk bor i Mahala og specifikt i de blyforurenede lejre, var jeg temmelig chokeret, især over den elendige situation for børnene. Jeg fik næsten hver gang, jeg talte med nogen, ikke alene i Kosovo, men også i mange lande i Europa, at vide, at situationen er meget slem for en af de ældste befolkningsgrupper i Europa, nemlig romaerne. Jeg mødte Bekim Syla fra roma- og ashkali-dokumentationscenteret i Pristina, der modtog os med følgende replik: "Vi er trætte af al den snak".
Der skal handling til, og vi forventer derfor allermest, at der kommer mere end tomgangssnak ud af topmødet i Córdoba, og at der tages nogle initiativer umiddelbart derefter. Øjeblikkelig handling betyder, at vi ikke skal hvile på laurbærrene bag EU-direktiver, der gennemfører princippet om ligebehandling samt om ligebehandling af personer uanset race eller etnisk oprindelse, og også beskæftigelsesrammedirektivet, fordi det ikke vil være til nogen som helst nytte. Øjeblikkelig handling kræver en anerkendelse og antagelse af, at disse direktiver ikke er tilstrækkelige med hensyn til at beskytte romaerne i EU mod nedværdigende og diskriminerende behandling og - frem for alt - gøre det muligt at integrere dem permanent. Vi har derfor brug for en europæisk romastrategi, der er en bestanddel i alle politikområder - en integreret komponent i samtlige politikker.
De fleste regeringer gennemfører imidlertid projekter, der blot er sporadiske foranstaltninger. Vi er nødt til at have mellemlangsigtede og langsigtede politiske initiativer. Vi har snarest muligt brug for tiltag til økonomisk udvikling af romasamfundene. EU skal ikke vente indtil 2014 med at gøre de strukturelle og regionale midler mere fleksible. Det skal gøres nu, så romaerne også kan få gavn af det. Det omfatter mikrolån, der skal bevilges med så lidt bureaukrati som muligt - f.eks. til genopbygning af romaboligområder. Det omfatter meget specifikke foranstaltninger til fremme af sundhed og til uddannelse, efteruddannelse og udviklingen af arbejdsmarkedet. Jeg vil også gerne kraftigt understrege, at ingen børn skal lide nederlag på grund af uddannelses- eller sprogbarrierer. Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre ønsker ikke romaskoler, men skoler for alle, hvor romaerne også kan bo og lære noget.
Jeg vil gerne tilføje, at dette ikke blot handler om penge, men også om at træffe nogle resolutte foranstaltninger for at imødegå racisme. Sigøjnerfjendtlighed må ikke betragtes som eller forblive en ubetydelig lovovertrædelse, men skal straffes som en forbrydelse. EU bærer et stor del af ansvaret for, i hvilket omfang det forhåbentlig snart lykkes os at skaffe retfærdighed for de mere end 10 mio. romaer i Europa, fordi det hele begynder med retfærdighed og skal fortsætte med ligebehandling. Vi skal til det formål have et rungende ja fra politisk hold og en resolut, markant europæisk rammestrategi, og det er - helt ærligt - også nødvendigt med vores lidenskabelige engagement som parlamentsmedlemmer og som mennesker over for denne befolkningsgruppe - romaerne og sintierne. Lad os skride til handling nu.
Jaroslav Paška
Hr. formand! Det andet EU-topmøde om romaer vil sikkert give deltagerne rig mulighed for at dele deres erfaringer med resultaterne af de talrige foranstaltninger, der er truffet med henblik på at fremhjælpe en vellykket integration af romaerne i samfundet.
Historikerne siger, at romaerne kom til Europa mellem det 5. og 9. århundrede, og mange nationer i Europa har siden da søgt efter en måde, hvorpå man bedst muligt kan leve i sameksistens med romaerne. Man er nødt til objektivt at erkende, at selv efter et tusind års søgning efter en sådan model er det ikke lykkedes os at finde en måde, hvorpå vi kan integrere romaerne ordentligt i vores samfund. Jeg ved ikke, om årsagen til de vedvarende problemer ligger hos os eller på den anden side, men ud fra erfaringer i mit hjemland ved jeg helt bestemt, at det ikke giver nogen mening at hjælpe dem ved blot at give dem noget.
Vores regering har opkrævet betydelige beløb via skatter fra alle borgere på arbejdsmarkedet og har givet dem til romaerne med henblik på, at de skulle kunne føre et værdigt liv. De har fået bygget og fået foræret moderne lejligheder, som andre mennesker har måttet købe. Vores regering gav dem adgang til arbejde, lægehjælp og undervisning på lige fod med alle andre borgere. Arbejdsløse romaer får samme støtte og sociale ydelser som andre borgere.
Så hvad er resultatet? Moderne boliger er blevet ødelagt, samtidig med at bl.a. sanitært udstyr er blevet afmonteret og stjålet. Folk i disse lejligheder smider spildevand og affald ud ad vinduet direkte ned på gaden. De har ikke lyst til at gå på arbejde, også selv om lokalregeringen tilbyder dem et arbejde. Sundhedsfagligt personale, der sørger for, at romaerne bliver beskyttet mod infektionssygdomme, bliver jaget ud af romaernes kvarterer. Børnene bliver vanrøgtet, er sultne og går endda ofte ikke i skole. Det er derfor min klare holdning, at vi, hvis vi vitterlig gerne vil hjælpe romaerne, først og fremmest skal forsøge at lære romabørnene, at man kan leve på en civiliseret, kultiveret og anstændig måde.
Zoltán Balczó
(HU) Hr. formand! Da jeg holder mit indlæg på ungarsk, der er mit modersmål, vil jeg i stedet for standardudtrykket roma bruge ordet sigøjner, der ikke har nogen nedsættende betydning på mit sprog, og det anvendes da også i vores forfatning.
Dette punkt på dagsordenen drejer sig om indsatsen mod udstødelse af og diskrimination mod sigøjnerne. Den helt afgørende forudsætning for at løse problemet er den sociale integration af sigøjnerbefolkningen. Skolen er i den sammenhæng et vigtigt redskab. Der er i mange tilfælde en god grund til særskilt behandling eller positiv særbehandling, om man vil, for at få bugt med nogle ugunstige forhold. Når mindretalsrettighedsaktivisterne hører dette, råber de straks op om raceadskillelse, selv om formålet er at sikre hurtig integration.
Generationer af sigøjnere i visse regioner i Ungarn er vokset op i familier, der lever af sociale ydelser frem for at tjene til dagen og vejen. Der er ingen vej ud af problemerne, uden at der skabes arbejdspladser. Vi bliver derfor nødt til at gå væk fra de neoliberale økonomiske politikker. Selv en vanskelig social situation kan ikke retfærdiggøre en lovovertrædelse. I Ungarn er sigøjnere involveret i en meget stor procentdel af de begåede forbrydelser. Vi er nødt til at reagere over for dette ikke alene af hensyn til flertallet i samfundet, men også af hensyn til de hæderlige sigøjnere. Vi har aldrig lagt os fast på noget genetisk eller etnisk prædikat som begrundelse. Så der er ikke tale om racisme. Vi har kun anført særlige sociokulturelle omstændigheder som begrundelse. Hvis vi rutinemæssigt stigmatiserer personer ved at fremføre dette som racister, fører vi blot en strudsepolitik.
Vi er nødt til sammen at finde en udvej. For at kunne gøre dette er det bydende nødvendigt, at sigøjnere har nogle ledere, der anerkendes af deres lokalsamfund og af samfundet som helhed. Vi har helt klart brug for en fælles europæisk strategi, men det skal være en strategi, hvor alle aspekter af spørgsmålet behandles, og hensigten er at finde en løsning ved at undersøge aspekterne med oprigtighed.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Hr. formand! Jeg vil begynde med at rose fru Járóka for at forsvare romabefolkningen i EU's institutioner. Det skal påpeges, at fru Járóka og Det Europæiske Folkepartis Gruppe (De Kristelige Demokrater) har udarbejdet den første europæiske strategi for integration af romamindretallet, idet man foreslår specifikke EU-aktiviteter, der skal komme over ni mio. borgere, der bor i EU, til gode. Romabefolkningens situation er forskellig fra situationen for de andre nationale mindretal i Europa, og vi er derfor nødt til at indføre konkrete foranstaltninger vedrørende romaer.
Det andet europæiske topmøde om den sociale integration af romaerne i Córdoba skal fungere som et forum, hvor man dristigt kan gøre noget ved de problemer, som denne befolkningsgruppe oplever, og udarbejde specifikke finansielle og juridiske instrumenter, der vil gavne et mindretal, som skal spille en fremtrædende rolle med hensyn til at udforme sin egen fremtid, idet vi skal lægge de tidligere formynderiske fremgangsmåder bag os. Jeg er enig i, at ingen har ret til at høste politiske point på deres bekostning.
Kun et tværfagligt, samordnet tiltag fra Kommissionens, Rådets og medlemsstaternes side kan bringe positive resultater for romabefolkningen. De forskellige involverede EU-kommissærer bliver nødt til at samordne deres tilgang, således at vi kan få standset enhver form for aktivitet, der udelukker eller diskriminerer mod romabefolkningen. Rådet skal sammen med medlemsstaterne fremme fuld integration af romabefolkningen.
Afslutningsvis er medlemsstaterne ansvarlige for at fremme foranstaltninger til bekæmpelse af den diskrimination, der så ofte rammer romaerne. Adgang til sundhedspleje, kvalitetsundervisning, efteruddannelse og faglig omskoling er absolut nødvendige mål for romaerne med henblik på at kunne opnå anstændige beskæftigelsesforhold og deltage fuldt ud i civilsamfundet. Det er i den henseende af afgørende betydning, at de lokale myndigheder inddrages, og jeg ved udmærket godt, hvad jeg taler om her. Vi skal gøre vores yderste for dem, men intet kan lade sig gøre uden dem - og her i Parlamentet har vi allerede nogle fremragende romamedlemmer.
Kinga Göncz
(HU) Hr. formand! Det andet romatopmøde i Córdoba giver efter min mening en fremragende mulighed for at gøre status over, hvad der er opnået inden for de sidste par år vedrørende integrationen af det største og mest udsatte etniske mindretal i Europa, romaerne. Jeg vil først og fremmest gerne fremhæve, at vi har truffet særdeles vigtige foranstaltninger for at gøre dette til et EU-spørgsmål. Det er ikke blot et central- og østeuropæisk anliggende, men snarere et anliggende for hele EU. For at kunne finde løsninger er vi i fremtiden nødt til at anlægge den samme tilgang. Parlamentet har truffet væsentlige foranstaltninger ved at vedtage en beslutning om, at det er nødvendigt med en romastrategi. Denne er desværre ikke blevet vedtaget endnu, og vi håber oprigtig talt, at der træffes yderligere markante foranstaltninger under dette trioformandskab og i Kommissionens embedsperiode. Parlamentets betænkning fra 2009 om romaernes sociale situation og forbedring af deres adgang til arbejdsmarkedet i EU var et skelsættende fremskridt, og vi nu er halvvejs gennem tiåret for integration af romaer, hvilket også er et vigtigt program. For at få succes med vores strategi er vi nødt til at se på det omfang, i hvilket struktur- og samhørighedsmidlerne er blevet anvendt, og hvorvidt og under hvilke omstændigheder de har medvirket til romaernes sociale integration. Vi skal have nogle data, men vi er godt klar over, at data om etnisk oprindelse altid er følsomme oplysninger, og vi skal fare med lempe, når vi anmoder om og behandler dem. Selv om der er truffet en lang række positive foranstaltninger, bemærker vi også, at håndhævelsen af tilbagetagelsesaftaler også har givet anledning til en lang række problemer. Kosovo er allerede blevet nævnt her. Jeg håber oprigtig talt, at topmødet vil være med til at løse disse spørgsmål.
Nicole Kiil-Nielsen
(FR) Hr. formand! Spørgsmålet om romaerne er stærkt nærværende i min region, det vestlige Frankrig. I Nantes bliver over 1 000 romaer jaget rundt fra det ene sted til det andet på grund af manglende regeringskontrollerede modtagelsessteder. De få kommuner, der har modtagelsescentre for romaerne, f.eks. Rezé og Indre, i byområdet omkring Nantes, er presset til det yderste og mangler støtte fra myndighedernes side. De mest proaktive og åbne borgmestre står derfor over for kolossale problemer. Reaktionen herpå kan ikke være af lokal karakter. Der skal være en global reaktion. Integration af romaerne skal være indeholdt i enhver EU-politik, så vi kan få bugt med den diskrimination, disse europæiske borgere er udsat for.
Jeg vil også gerne gøre opmærksom på den særlige situation for kvinderne. Romakvindernes problemer er specielt påfaldende i forbindelse med f.eks. hustruvold eller uønsket graviditet. I Frankrig har hver anden romakvinde, eller 43 %, ifølge organisationen Médecins du Monde fået en abort, når de er 22 år. Gennemsnitsalderen for den første graviditet er 17 år. Kun 10 % af romakvinderne bruger prævention. EU skal derfor medtage kønsaspektet i alle undersøgelser og love, der vedrører romaerne. Spørgsmålet om uddannelse skal opprioriteres. Vi skal sammen med romasamfundene snarest muligt gøre noget, så de bliver klar over deres grundlæggende rettigheder og får nemmere adgang til offentlige tjenesteydelser.
Jeg håber, at EU på det andet europæiske topmøde om den sociale integration af romaerne viser, at man er fast besluttet på at tage fat på romaspørgsmålet på en helhedsorienteret måde.
Lorenzo Fontana
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Romaspørgsmålet bliver stadig mere kompliceret og kræver effektive og øjeblikkelige tiltag. Romaernes repræsentanter, institutionerne, foreningerne og en del af civilsamfundet opfordrer til, at de skal integreres i samfundsøkonomien, men det er sjældent, at der fokuseres på et helt afgørende punkt, nemlig at integration har to sider og er en historisk og kulturel proces.
Uden reel vilje hos visse romaer til at acceptere reglerne og kulturen i de lande, de bor i, og uden samtidig at afholde sig fra al adfærd, der er uforenelig med civil samdrægtighed, vil det aldrig lykkes at integrere dem - og i så fald kan vi blive ved med at finde på projekter og bevilge midler uden nogensinde at se markante resultater.
Udfordringen skal ikke mødes med demagogi. Vi beder om, at spørgsmålet gribes an med behørig pragmatisme og under hensyntagen til, at den foruroligende økonomiske og beskæftigelsesmæssige situation er en faktor, der gør det vanskeligere at integrere romaerne på arbejdsmarkedet. Vi mener - belært af mange hundrede års historie - at denne problematiske integration ikke udelukkende kan tilskrives værtslandene, og at ansvaret for den nuværende manglende integration i det mindste skal tilskrives begge parter.
Simon Busuttil
(MT) Hr. formand! Jeg vil også gerne give min opbakning, især til parlamentsmedlem Lívia Járóka, der uophørlig har arbejdet med dette følsomme og vigtige spørgsmål. Som min kollega i Parlamentet nævnte, er situationen for romabefolkningen i Europa ikke alene et anliggende for et begrænset antal lande. Det er en situation, som vedrører hele EU, eftersom romabefolkningsgruppen er det største etniske mindretal i Europa. Set i lyset heraf er det nødvendigt, at vi evaluerer, hvad EU på nuværende tidspunkt gør, for at se, hvordan vi kan gøre tingene bedre. Jeg var glad for at høre næstformanden i Kommissionen, Viviane Reding, give os en fuld forklaring på dette område. Og det er et godt tidspunkt i betragtning af romatopmødet i Córdoba i næste måned. Én ting står dog fast, og det er, at vi ikke lader stå til, fordi problemet forsvinder ikke af sig selv, og hvis vi ikke træffer de nødvendige foranstaltninger, vil disse mennesker fortsat blive marginaliseret og fanget i en fattigdomsfælde. Vi skal derfor indføre en integrationspolitik, der medfører, at romabefolkningsgruppen virkelig får adgang til de muligheder, som står til rådighed for andre. Navnlig skal disse mennesker have muligheden for at arbejde, udnytte deres færdigheder, leve et værdigt liv og få succes i livet. De vil dermed ikke alene være i stand til at brødføde sig selv, men også bidrage til det samfund, hvor de bor. For at kunne opnå dette skal vi imidlertid træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at fjerne de eksisterende hindringer. Jeg håber, at vores budskab her i Parlamentet - vores budskab om solidaritet med romabefolkningen - går klart igennem i betragtning af topmødet i næste måned.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Hr. formand! De 10 mio. romaer i Europa svarer til en mellemstor medlemsstat i EU, hvis de udgjorde en stat. Men det gør de jo ikke. Romaerne har altid sat deres europæiske tilhørsforhold højere end en hvilken som helst grænse. De er faktisk ligesom andenklasses borgere på grund af den diskrimination, de er blevet udsat for op igennem historien - ikke alene på uddannelses-, sundheds- og boligområdet, men også som migranter, hvilket er selve deres inderste væsen.
Europarådets kommissær for menneskerettigheder har sagt, at romamigranter i visse lande i EU ikke bliver behandlet på lige fod med andre europæiske migranter, hvilket er en åbenlys krænkelse af retten til fri bevægelighed.
Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet støtter helhjertet en opbygning af et Europa, hvor man anerkender de etniske og kulturelle minoriteter, og hvor vi udvikler os i retning af et inklusivt europæisk statsborgerskab og et område med ligebehandling, frihed og sameksistens i mangfoldighed. Vi glæder os derfor på alle områder over direktivet om ikke-forskelsbehandling - et direktiv, der ikke altid har fundet opbakning hos alle de politiske grupper her i Parlamentet.
Vi ser også positivt på det spanske formandskabs program på området. Det er efter vores mening tiltrængt, fordi det ikke skal forhales yderligere at få udarbejdet europæiske initiativer, hvor man anerkender og støtter romaerne.
Topmødet i Córdoba, der afholdes under det spanske formandskab, er en gunstig mulighed for at udarbejde en omfattende plan for romaerne - så vi dermed kan lægge mange års tavshed og racisme bag os.
Raül Romeva i Rueda
(EN) Hr. formand! Der er meget lidt at tilføje - bare en lille bøn. Vi må som tidligere sagt ikke glemme, at romatopmødet var et udspil fra Parlamentet. Det blev fremlagt under det slovenske formandskab og tog sigte på at bringe EU's regeringer sammen for at arbejde sammen om romarelaterede emner.
Det er en yderligere årsag til, at Parlamentet skal gå aktivt ind i denne sag. De Grønne ser imidlertid lidt anderledes på tingene, og vi vil ikke være stolte over det, hvis alle medlemsstater ikke indrømmer, at vi kan gøre det bedre med hensyn til romaspørgsmålet. Spørgsmål som dette skal udgøre en del af en fælles opfordring til en europæisk strategi for den sociale integration romaerne. Vi har brug for denne strategi. Vi har brug for denne strategi, fordi EU også mister troværdighed internationalt set. Mange lande hænger os ud på grund af dette spørgsmål. Det er også væsentligt, fordi vi førhen oven i købet har forstået, at det er noget, der har med menneskerettigheder og social integration at gøre.
Vi forstår ligeledes, at det er et spørgsmål om politik. Det er i forbindelse med de politiske forhandlinger, vi skal forstå, at der skal findes en nødvendig løsning.
Elena Băsescu
(RO) Hr. formand! Eftersom romasamfundet er et af de største, men alligevel mest udsatte mindretal i Europa, skal romaerne figurere endnu mere markant som et punkt på den europæiske dagsorden. Arbejdsløshed, fattigdom, overgreb, diskrimination og sidst, men ikke mindst, ringere adgang til uddannelse er alt sammen problemer, som romamindretallet ofte støder på, og som i sidste ende fører til social udstødelse. Jeg mener, der er behov for et integreret europæisk program, som passer til deres kultur og værdier, idet der tages hensyn til, at de er et omrejsende folkeslag.
Børnene udgør 46 % af romabefolkningen, dels på grund af virkningen af en høj fødselsrate og dels - desværre - på grund af en lav forventet levetid. Adgang til uddannelse vil give dem en reel mulighed. Selv om adgang og berettigelse til en uddannelse er garanteret i EU's bestemmelser, går de fleste børn i de fattige romasamfund slet ikke i skole eller går ud af skolen i utide. En konkret foranstaltning kunne være at få disse børn og unge ind i det lovpligtige skolesystem, hvorved man kunne forhindre dem i at gå ud af skolen i utide. I skoleåret 2009-2010 afsatte det rumænske undervisningsministerium 7 483 særlige pladser i landets gymnasieskoler, men kun 2 460 elever søgte ind, og 2 246 af dem blev optaget.
Der skal imidlertid gøres en indsats fra begge parters side. Romamindretallet skal handle ansvarsbevidst med henblik på at forbedre deres levestandard. Manglende uddannelse hindrer romaerne i at tage aktivt del i det sociale, økonomiske eller politiske liv i det land, hvor de bor. EU støtter romaernes integration i samfundet via forskellige finansieringsprogrammer som f.eks. Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling samt programmerne Progress og "Aktive unge".
Emine Bozkurt
(EN) Hr. formand! Romaerne, der udgør det største europæiske mindretal, er udsat for institutionel forskelsbehandling, sigøjnerfjendtlighed, usædvanlig dyb fattigdom og social udstødelse samt segregerede systemer på bolig- og uddannelsesområdet og vedrørende social velfærd. Kortsigtede løsninger er ikke det rigtige svar på romaernes udbredte og dybt forankrede problemer. Vi er nødt til at evaluere allerede eksisterende god praksis samt de negative virkninger af de gældende politikker for romabefolkningen.
Et eksempel, men ikke det eneste, er at fjerne romabørnene fra deres familier og anbringe dem på separate kostskoler. Disse foranstaltninger løser ikke problemerne. De fører snarere til yderligere segregation, og har en voldsom og negativ indvirkning på romafamiliernes liv. Europa har behov for en effektiv langsigtet romastrategi. Dette topmøde giver os en ny mulighed for positiv særbehandling, som er anderledes end efter det første romatopmøde, hvor man ikke havde medtaget nogen reelle politiske forpligtelser i EU. EU skal starte med at gå foran med et godt eksempel og tilbyde flere stillinger til romaer og inkludere romaerne og civilsamfundet i strategien.
Danuta Maria Hübner
(EN) Hr. formand! Topmødet i Córdoba vil blive en test for os alle - både EU's institutioner og medlemsstaterne. Der skal gives et klart europæisk tilsagn om at overveje en fiks og færdig politisk og operationel strategi, hvor man tager fat på de romarelaterede emner, går videre end de åbenlyse menneskerettigheder - så grundlæggende, som de nu end er - og i retning af realøkonomisk og social integration.
Vi har brug for en integreret strategipolitik og en handlingsplan, der skærer igennem alle områder, som er relevante for romaernes økonomiske og sociale tilhørsforhold. Der er gjort og opnået meget, men det står hævet over enhver tvivl, at der er lang vej endnu. Vi skal have Kommissionen, Parlamentet, medlemsstaterne, men også - som minister López Garrido sagde - de lokale og regionale myndigheder til at gå hånd i hånd og arbejde sammen.
Vi forventer af Kommissionen, at der kommer en klar ansvarsfordeling på dette område og en effektiv samordning mellem alle relevante tjenestegrene. Vi forventer, at det pilotprojekt til 5 mio. EUR, der for tiden gennemføres af Kommissionen, baner vejen for effektive og formålstjenlige løsninger på de mest betydningsfulde områder, dvs. småbørnsundervisning og økonomisk integration, samt skaber fremskridt vedrørende politikudviklende læreprocesser (policy learning) og evaluering.
Vi sætter stor pris på Kommissionens indsats, især fra Generaldirektoratet for Regionalpolitiks side, og vi tilskynder Kommissionen til yderligere at øge lokal og regional inddragelse i praktiske tiltag, som underbygger den økonomiske integration af romaerne.
Her i Parlamentet har mange kolleger på tværs af partiskel allerede givet udtryk for deres engagement, men vi er forpligtet til at lade dette spørgsmål veje tungere rent politisk.
Den sociale integration af romaerne ville give os mulighed for at komme videre med hensyn til at gøre arbejdsmarkedet i EU virkelig inklusivt. Det ville give os en mulighed for at komme videre med hensyn til at gøre noget ved de demografiske udfordringer i EU.
Så lad mig slutte med at sige, at vi skal opfatte topmødet i Córdoba som sidste udkald for en reel integration af romaerne.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! I min egenskab af udvikler af det første mellemfristede regeringsprogram for Europa om romaspørgsmålet og ordfører for Europarådets romarapport fra 2002 er jeg enig med dem, der siger, at det er et af de mest komplicerede problemstillinger i Europa i dag. Jeg misunder ikke kommissær Reding hendes job, for hun står med det mest komplicerede sagsområde i Europa i øjeblikket. Romaerne er tydeligvis ikke bare et etnisk og nationalt mindretal, de udgør også et socialt mindretal, der er ugunstigt stillet på adskillige områder. Men ansvarsfordelingen mellem flertallet og mindretallet er ikke tydeligt. Det sociale ansvar er asymmetrisk fordelt mellem flertallet og mindretallet, for flertallet har langt større ansvar, men mindretallet, i dette tilfælde romaerne, har også et ansvar. Den fjerde og særlig vigtige pointe er, at vi har brug for integration uden assimilation.
Og sluttelig er der ikke blot tale om et budgetspørgsmål, og det afhænger ikke kun af ressourcer. Det er et spørgsmål om, hvorvidt der er mennesker og mekanismer på plads, både i flertalsbefolkningen og blandt romaerne. Som tidligere statssekretær må jeg sige, at der er opnået resultater i regioner, hvor lokale ledere blandt flertalsbefolkningen engagerede sig i sagen, og hvor der var troværdige lokale mindretalsledere, som var i stand til at motivere mindretallet med støtte fra ikkestatslige organisationer. Det handler ikke om finansiering. Vi har brug for det europæiske plan, men succesen skal opnås på medlemsstatsplan og lokalt plan. Derfor støtter jeg EU's strategi.
Elena Oana Antonescu
(RO) Hr. formand! Den økonomiske og sociale udvikling for romamindretallet er et af de mest ømtålelige og kontroversielle emner, som staterne i Central- og Østeuropa står over for. Der findes ingen præcise skøn for det faktiske antal af romaer i EU. Men vi ved, at romamindretallet er det største og fattigste grænseoverskridende etniske mindretal.
EU må anlægge en sammenhængende, langsigtet tilgang, for nationale politikker er utilstrækkelige i forhold til at ændre romaernes situation. Hver stat er ansvarlig for at forbedre romaernes leveforhold. Men hvis denne proces skal lykkes, handler det langt hen ad vejen om at tackle problemet i sin helhed ved hjælp af koordinerede indsatser.
Efter min mening er manglen på fremtidsudsigter for den unge generation et af de største problemer. Romabefolkningen er en ung befolkningsgruppe, hvoraf en betydelig andel er under 20 år. I det samfund baseret på viden og innovation, som Europa ønsker at udvikle, vil kløften mellem unge romaer og resten af befolkningen vokse, hvis vi ikke gør noget straks. Kun få af de nuværende politikker og strategier omhandler børn og unge, selv om det store antal af børn og unge i romabefolkningen betyder, at de er forandringens generation. Den bæredygtige udviklingsproces må starte med en generation af børn, der har adgang til uddannelse, lægehjælp og alle de muligheder, som børn fra flertalsbefolkningen nyder godt af.
Derfor vil jeg henlede opmærksomheden på, at Kommissionens forslag om EU 2020-strategien ikke har som mål at løse romaernes problemer. Hvis vi ikke vil iværksætte specifikke foranstaltninger, og hvis vi ikke vil foretage betydelige ændringer i vores tilgang, vil millioner af unge romaer fortsat blive mødt med social udstødelse og marginalisering hele livet. Håbløsheden vil forvandle disse lokalsamfund til usikre områder for indbyggerne og resten af befolkningen. Vi må tilbyde romaerne en reel chance for at ændre deres fremtidsudsigter. Solidaritet er den grundlæggende værdi, der udgør hjørnestenen i det europæiske projekt. Derfor må vi komme videre fra den politiske vilje til at gøre noget til rent faktisk at gøre det.
Olga Sehnalová
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Ifølge en meningsmåling gennemført for nylig ønsker 76 % af tjekkerne ikke at have romaer som naboer. I de sidste 10 år eller mere har jeg i mit daglige politiske liv som borgmester taget mig af problemerne i forbindelse med sameksistens og naborelationer mellem romaer og ikkeromaer i min hjemby. Som følge deraf er det min faste overbevisning, at økonomiske løsninger ikke er svaret, og det står under alle omstændigheder klart, når man ser de generelt uimponerende resultater af de hidtidige EU-finansierede projekter, der har til formål at forbedre romaernes socioøkonomiske forhold.
Efter min mening skal løsningen findes i samhørigheden blandt lokale befolkningsgrupper i mindre byer og landsbyer, som må acceptere romaer som fuldgyldige borgere på godt og ondt. Men det går begge veje. Romaerne må også føle en form for tilhørsforhold til deres lokalsamfund og acceptere dets regler og standarder. Deres egne gode eksempler og rollemodeller er enormt vigtige for relationerne til flertalsbefolkningen og for at kunne arbejde effektivt blandt romaerne. Men det er afgørende, at fremmedhad og racisme i samfundet generelt bekæmpes konsekvent og kompromisløst. Lad os ved hjælp af alle tilgængelige ressourcer, konkrete tiltag og holdninger gøre det helt klart, at det er fuldstændig uacceptabelt. Vi bør gøre en fælles indsats på dette område i fremtiden.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Hr. formand! Jeg vil gerne som det allerførste udtrykke mit håb om, at romatopmødet i Córdoba bliver gennembruddet for vedtagelsen af en fælles strategi for integration af romaer.
Denne befolkningsgruppes leveforhold er fortsat uacceptable, og diskriminationen mod dem vokser på trods af, at de beløb, der i de senere år er blevet afsat til projekter rettet mod at forbedre deres situation, nærmer sig 0,5 mia. EUR. Jeg synes, tiden er inde til, at vi går fra gode hensigter til handling.
Desværre har Kommissionen stadig ikke bevist, at den i tilstrækkelig grad ønsker at koordinere foranstaltningerne til forbedring af romaernes levestandard og sociale integration og til at bekæmpe racistiske tiltag imod dem. Jeg synes, at romaspørgsmålet er en særlig opgave, der helt klart hører under kommissæren for sociale anliggender. Det ville også være yderst nyttigt, hvis der blandt Kommissionens eksperter, som har til opgave at håndtere sagen, fandtes eksperter med romabaggrund.
Jeg mener også, at vi er nødt til at anlægge en social og kulturel tilgang for at undgå at forøge de eksisterende uligheder både i forhold til at kunne læse og skrive og til beskæftigelsesniveauer. På den baggrund opfordrer jeg Kommissionen til at tilskynde til programmer, der fremmer adgangen til arbejdsmarkedet for romamigranter, og samarbejde mellem lokale myndigheder og romabefolkningen og til at overveje tættere samarbejde med ikkestatslige organisationer.
Milan Zver
(SL) Hr. formand, fru kommissær, hr. López Garrido! Jeg vil gerne starte med at gratulere Spanien med at have sat dette topmøde på sin prioritetsliste. Samtidig vil jeg også gerne gratulere Kommissionen med beslutningen om at udarbejde en omfattende rapport om romaernes situation i Europa. Det vidner om, at vi er klar over, hvor aktuelt spørgsmålet er. Men det er først blevet aktuelt de senere år efter udvidelsen af EU.
En anden ting, der glæder mig at se, er, at stort set alle de parlamentariske grupper, eller de fleste af dem, tager det at finde en løsning på problemet alvorligt. Lissabontraktaten har givet os yderligere juridisk grundlag, der sætter os i stand til at foretage en mere grundig behandling af udviklingen af en omfattende og effektiv strategi for at få løst problemet i forbindelse med romaerne inden for rammerne af det, der kaldes blød lovgivning.
Det er klart, at vi ikke er i stand til at udvikle en fælles romapolitik på EU-plan, fordi den primære kompetence på området ligger hos medlemsstaterne. Men vi kan godt udvikle nogle indikatorer og en fælles database, vi kan udveksle god praksis, og her kan medlemsstaterne være til stor hjælp for hinanden.
Jeg kommer fra Slovenien, hvor vi f.eks. har indført "romahjælpelærere", som har til opgave at fungere som mellemmand mellem skole og forældre, og som er til stor hjælp ved at introducere romabørn til uddannelsessystemet.
Corina Creţu
(RO) Hr. formand! På det første europæiske romatopmøde erkendte man faktisk de europæiske staters individuelle forsømmelse i forhold til at sikre romaernes rettigheder og integration, og topmødet udgjorde det første skridt i retning af at vedtage en fælles langsigtet strategi på EU-plan.
Desværre er der meget langt fra planer og undersøgelser og så til at føre dem ud i livet for på det konkrete plan at forbedre livet for romaerne, som fortsat er den mest sårbare etniske gruppe i Europa, i en tid, hvor de står over for den højeste grad af fattigdom og social udstødelse. Deres fremtidsudsigter er faktisk langt fra opmuntrende, hvis vi tager i betragtning, at omkring halvdelen af romabefolkningen består af mindreårige på grund af de høje fødselstal og den korte forventede levetid.
Jeg mener, at første skridt i retning af en sammenhængende integrationsstrategi må være at sikre lige adgang til uddannelse for den unge generation af romaer. Det er det eneste tiltag, der kan spille en afgørende rolle i forhold til at fremme forandringer, så romaerne kan blive integreret på arbejdsmarkedet og undslippe den sociale udstødelses onde cirkel.
Iosif Matula
(RO) Hr. formand! Romaerne udgør en grænseoverskridende etnisk og kulturel befolkningsgruppe bestående af mere end 10 mio. mennesker i hele Europa. Romaernes sociale problemer kræver samordnet, langsigtet handling fra EU's og medlemsstaternes side.
Der er iværksat vigtige initiativer på området, men jeg mener, at vi er nødt til at gå længere. Vi er nødt til at vedtage en egentlig europæisk strategi for romaerne baseret på nøje målrettede tiltag og regelmæssig vurdering af dens resultater.
Jeg kommer fra et land med en stor romabefolkningsgruppe, og jeg glæder mig over, at vi i dag anerkender, at romaspørgsmålet er et spørgsmål, som hele Europa må tage hånd om. I Rumænien er der en strategi i kraft, der stammer fra før landet blev medlem af EU, og som har til formål at forbedre romaernes forhold. Der stilles særlige pladser gratis til rådighed for dem på offentlige universiteter, hvilket er stærkt medvirkende til at hæve uddannelses- og dannelsesniveauet i befolkningsgruppen. Nationale og lokale myndigheder gør en indsats for at styrke den sociale integration af romaerne og integrationen af dem på arbejdsmarkedet for at bekæmpe den alvorlige fattigdom og give dem adgang til sundhedstjenesterne. Men der er behov for konsekvent økonomisk støtte fra Europa for at opnå de ønskede resultater.
Krisztina Morvai
(HU) Hr. formand! Den eneste måde, hvorpå sigøjnerbørn, romabørn, kan slippe ud af deres situation, er ved at passe deres skole. Desværre hører vi ofte som et eksempel på politisk korrekthed alle mulige forskellige undskyldninger for forældre, der ikke ansporer deres børn til at gå i skole eller sågar forhindrer det. Set ud fra den synsvinkel er piger, sigøjnerpiger, i særlig grad udsat for og ofre for diskrimination, fordi deres uansvarlige forældre ofte giver dem ansvaret for at passe deres mange brødre og søstre og udføre opgaver i hjemmet i stedet for at gå i skole. Den eneste tilgang, der er i overensstemmelse med internationale standarder for menneskerettigheder, er, hvis regeringen påtager sig sin forpligtelse til at gribe ind i sådanne sager og forsvarer barnets rettigheder ved hjælp af bøder, sanktioner eller om nødvendigt ved at tilbageholde familieydelse eller andre former for bistand for derved at få forældrene til at respektere barnets rettigheder.
Monika Smolková
(SK) Hr. formand! Der er ingen tvivl om, at den fattigste befolkningsgruppe i EU er romaerne. Derfor går jeg ind for at benytte alle midler til at integrere romaer i sociale og økonomiske aktiviteter. Frem for alt betragter jeg uddannelse af børn og unge som løsningen.
Jeg er også enig i, at det er nødvendigt at slippe af med den skjulte og åbenlyse diskrimination mod romaer. Men jeg går også ind for at tale åbent om, hvordan romabørns rettigheder undertrykkes af deres egne forældre. Alle har ret til et værdigt liv. Det har størstedelen af romabørn ikke. Lad os på næste topmøde også tale om, hvordan frem for alt romaerne selv må arbejde aktivt på at løse deres problemer, primært i forhold til deres børns uddannelse, men også ved at involvere sig personligt i at forbedre deres egne leveforhold. Og eftersom jeg ikke nærer noget ønske om at blive kommissær, vil jeg gerne sige her og nu, at vi på næste topmøde også bør tale om, hvordan støtten til romaerne misbruges af romaerne selv.
Diego López Garrido
Hr. formand! Den netop overståede forhandling om romaerne og det kommende topmøde i Córdoba viser atter en gang tydeligt, at social og økonomisk integration af romaerne er et problem på europæisk plan, som derfor kræver en europæisk strategi. Som opfølgning på de mangelfulde fremskridt, der er sket, er det præcis, hvad vi håber at opnå på topmødet i Córdoba, hvilket også allerede er blevet nævnt flere gange.
Vi har brug for en strategi baseret på en handlingsplan, som Rådet har tænkt sig at følge, i betragtning af det overordnede program, som formandskabstrioen har udstukket, for det er et vidtrækkende program, en fungerende handlingsplan, der uden tvivl bør have strukturfondene som et af sine primære instrumenter - for det er Europas mest effektive værktøj til social samhørighed - og som bør gennemføres ved specifikke foranstaltninger.
Efter min mening bør nogle af disse foranstaltninger fokusere på specifikke problemer, som romaerne oplever, nemlig den diskrimination, de udsættes for som romaer, f.eks. at de har svært ved at få adgang til offentlige tjenesteydelser og beskæftigelse. Vi må også se på spørgsmålet om romakvinder, som lider under særlige fattigdomsproblemer, adgang til boliger, diskrimination og vold, samt problemet med unge romaer, for deres manglende kvalifikationer gør det endnu mere vanskeligt for dem at finde beskæftigelse i disse økonomiske krisetider. Der er også spørgsmålet om romabørn, om hvem det siges, at deres forventede levetid er 10 år kortere end gennemsnitlige europæiske børns.
Men samtidig må vi iværksætte generelle initiativer, der gavner romabefolkningen som helhed. De er en af de befolkningsgrupper, der lider under den værste diskrimination, så enhver antidiskriminationspolitik vil hjælpe dem. Det er også tilfældet med initiativerne mod kønsbaseret vold, og det er derfor, det er så vigtigt, at direktivet om beskyttelsesordren, der vil bekæmpe kønsbaseret vold, bliver klar snarest muligt, for det er et initiativ, der især vil gavne romakvinder. Det gælder også direktivet om ikkeforskelsbehandling, som især vil gavne romabefolkningen.
Vi skal undgå at anlægge en formynderisk holdning til alt dette, for vi skal frem for alt respektere romaernes identitet og kulturelle egenart.
Viviane Reding
Hr. formand! Jeg vil gerne takke Parlamentet for de mange forslag, der er fremkommet. Dem vil kommissær Andor og jeg tage med i betragtning, når vi fremlægger vores meddelelse inden topmødet. I meddelelsen vil det også blive gjort helt klart, at Kommissionen hverken kan eller vil acceptere, at der diskrimineres mod romaerne, og at de udelukkes fra samfundet på grund af deres etnicitet.
Men vi har faktisk instrumenter, vi har faktisk politikker. Spørgsmålet er, hvordan vi skal bruge dem? Hvordan inddrager vi spørgsmålet om og problemerne med romaer i disse instrumenter og politikker? Jeg synes ikke, vi har brug for et romadirektiv eller en romafond. Det, vi har brug for, er at tage fuldt og helt højde for romaspørgsmål i vores brug af EU-lovgivningen, og når vi gennemfører EU-fonde. Nøglen til dette - som mange af Dem har sagt - er partnerskab og samarbejde mellem alle de centrale aktører. Kommissionen forfølger denne tilgang i forhold til den europæiske platform for romaernes integration og sine interne procedurer.
Men jeg vil også gerne understrege meget klart, at mens udelukkelse af romaer naturligvis har meget at gøre med grundlæggende rettigheder, handler det mest om sociale og økonomiske spørgsmål. Jeg vil f.eks. gerne citere Verdensbankens undersøgelse om de økonomiske omkostninger ved udelukkelse af romaer og se, at det er et meget vigtigt bevis for, at vi er nødt til at finde løsninger af hensyn til samfundet generelt. Så der er naturligvis brug for en strategisk tilgang for at kunne anvende de instrumenter, vi har til rådighed, så effektivt som muligt - integration, som nogle af Dem har sagt. Denne tilgang bygger på samarbejde, mobilisering af de nødvendige ressourcer og en strategi om både at lære af succeser og af fiaskoer.
Men vi må undgå at skabe en strategi, der kun eksisterer på papiret. Der er brug for resultater. Resultater, der fører til integration af romaer i det almindelige skolesystem. Jeg har hørt mange af Dem tale om skolegang. Jeg ser frem til at se detaljerne af vores initiativ i forhold til førskoleundervisning, hvordan det er gået. Hvad angår det almindelige arbejdsmarked, så vil min kollega hr. Andor se efter præcise mål, der skal opfyldes, og det almindelige samfund, som alle vores politikker er ansvarlige for.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Vi har et teknisk problem. Jeg har netop bemærket, at computeren har klonet mig, for mit navn, Tabajdi, blev vist for mine kolleger, der har sat deres kort i. Jeg lagde mærke til det i fru Gomez' tilfælde og også andre steder. Så der må være et problem med computeren. Min kollega fru Göncz får også vist navnet Tabajdi på kortet. Det må undersøges, for jeg vil ikke have så mange kloner i Parlamentet. Vil De informere teknikerne? Tak. Er det ligesådan for Dem, Zoli?
Formanden
Tak. Teknikerne vil se på det.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i næste mødeperiode.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Vilija Blinkevičiūt 
Jeg vil gerne understrege, at ved at dele ansvaret for at forhindre diskrimination mod romaer og for at fremme deres integration i samfundet er romaspørgsmålet blevet en del af Europas menneskerettighedspolitik. Derfor må vi drøfte de sociale problemer, som romaer står over for, og løsningerne på disse problemer, nu hvor det andet europæiske romatopmøde i Córdoba nærmer sig. Det glæder mig, at det spanske formandskab er vært for dette topmøde, for vi må skabe større opmærksomhed om og anerkende romaernes problemer. Jeg vil gerne understrege, at i et demokratisk og frit samfund er det uacceptabelt, at en gruppe mennesker isoleres fra samfundet, og at folks grundlæggende rettigheder og frihed åbenlyst krænkes. Medlemmer af romabefolkningsgruppen udsættes for racistiske angreb, ulige adgang til offentlige tjenesteydelser og sociale ydelser samt voldsom boligmæssig og uddannelsesmæssig segregering. Endvidere må vi henlede opmærksomheden på, at romaer ikke blot oplever direkte diskrimination, men også stiltiende, indirekte diskrimination, f.eks. ved at romaer ikke kan finde arbejde og samtidig ikke integreres i det sociale liv. Derfor er jeg enig i, at vi må opfordre Kommissionen til at tilskynde medlemsstaternes regeringer og regionale og lokale myndigheder til at gennemføre EU-projekter bedre i forhold til romaerne. Jeg opfordrer også Kommissionen til at iværksætte konkrete tiltag og initiativer til bekæmpelse af direkte og indirekte diskrimination af romaer i Europa.
Cristian Silviu Buşoi  
Statistikken viser, at romaerne desværre er det mest hadede og diskriminerede etniske mindretal i Europa. Vi har set de vanskeligheder, som flere medlemsstater, herunder min, har med at integrere romaerne socialt. Det viser tydeligt, at der er tale om et bredt europæisk problem, som vi må tackle i fællesskab. Bedre adgang til uddannelse og beskæftigelse er afgørende for, at vi kan undgå romaernes tendens til at vælge andre og nemmere, men skadelige måder at skaffe penge på. Vi må anvende antidiskriminationslovgivningen fuldt ud for romaer og iværksætte yderligere initiativer til at integrere dem i samfundet. Indtil nu har vi ikke haft en sammenhængende strategi. Jeg vil håbe, at dette andet europæiske romatopmøde vil føre til en egentlig EU-strategi for romaer. Struktur- og førtiltrædelsesfondene bør anvendes mere effektivt til at finansiere disse initiativer. Jeg vil også insistere på, at denne strategi skal være et koordineringsværktøj og et incitament for medlemsstaterne. Initiativerne skal iværksættes på lokalt plan og drage nytte af ekspertisen hos lokale ikkestatslige organisationer og romaerne selv, som ved, hvad de primære vanskeligheder er, så strategien virkelig opfylder romaernes behov.
Vasilica Viorica Dăncilă  
Romaerne er fortsat et af de mest ugunstigt stillede mindretal i hele Europa, og de udsættes for omfattende diskrimination i alle aspekter af tilværelsen.
I de sidste 10 år har EU og medlemsstaterne viet opmærksomhed og ressourcer til at forbedre romaernes situation. I samarbejde med bevægelsen til fremme af romaers rettigheder er nogle medlemsstater begyndt at gennemføre politikker, der har til formål at sikre lige adgang til uddannelse af høj kvalitet for romabørn. Den fortsatte indsats på dette område bør forblive højt prioriteret i de kommende år.
Politikkerne skal være omfattende for at opnå størst mulig systemisk effekt i forhold til at lukke kløften mellem romaer og ikkeromaer på alle områder, f.eks. uddannelse, beskæftigelse, boliger og sundhed. EU og medlemsstaterne bør fortsætte med at evaluere deres hidtidige romarelaterede politikker og lede efter måder, hvorpå de kan eliminere eventuelle formynderiske tilgange til romaproblematikken, der behandler romaerne som afhængige, passive modtagere af ydelser fra disse politikker.
Der bør også etableres en praktikordning for unge romaer, så de kan opbygge deres professionelle ekspertise ved hjælp af programmer i Kommissionens tjenestegrene og egnede regeringsinstitutioner.
Cătălin Sorin Ivan  
Vi er halvvejs igennem den 10-årige periode (2005-2015), der er dedikeret til integration af romaerne. Vi kan se, at der siges meget om romamindretallet, og at der oprettes forskellige programmer og platforme, men resultaterne er begrænsede. Problemerne i forbindelse med uddannelse, beskæftigelse, regional udvikling osv. er der stadig og bliver værre i nogle medlemsstater. Det andet romatopmøde, der afholdes i år i Córdoba, har til formål at bibringe det europæiske aspekt nyt liv og finde nye fremgangsmåder. Jeg er enig i, at principperne må omdefineres, men jeg synes, at vi i stedet skulle udarbejde en tværgående, horisontal strategi, der kan tackle dette mindretals problemer på en integreret, men ikke enkeltstående måde. Det vigtigste aspekt er, at førtiltrædelses- og strukturfondene anvendes rigtigt og afføder de resultater, vi som politiske beslutningstagere gerne ser, og som civilsamfundet og frem for alt romamindretallet ønsker.
Marian-Jean Marinescu  
Der var i det mindste ét positivt resultat af det første romatopmøde, nemlig den konklusion, der blev draget på Fællesskabsplan, om, at romaerne har brug for uddannelse som et første skridt på vejen til social integration. Hvad det angår, glæder jeg mig over det andet møde under den europæiske platform for romaernes integration, der udelukkende handler om uddannelse af romaer i Europa. Det er nødvendigt af hensyn til den uddannelsesmæssige reformproces, at ikke kun statslige institutioner, men også ikkestatslige organisationer involverer sig, og sidstnævnte behøver ikke længere se det som deres vigtigste mål at registrere tilfælde af diskrimination - det er i stedet at uddanne etniske grupper. Nedbringelse af analfabetismen, sikring af, at børn gennemfører deres skolegang, samt behovet for erhvervsuddannelse og efteruddannelse - disse ting skaber muligheder for at komme ind på arbejdsmarkedet og for social integration. Det er tydeligt, at vi har alvorlig brug for en positiv udvikling for dette mindretal, men det er noget, som både myndighederne og romaerne som befolkningsgruppe selv har ansvaret for. Det andet romatopmøde må motivere Kommissionen tilstrækkelig til, at den udarbejder lovforslag, der tilsigter at opnå håndgribelige resultater på området. Kommissionen må også revidere Socialfonden og foreslå en forøgelse af bevillingen til projekter, der har til formål at forbedre den socioøkonomiske situation for EU's største mindretal.
Franz Obermayr  
Det er meningen, at romatopmødet i Córdoba skal være en lejlighed for at tale åbent om parallelsamfundene i Europa baseret på effektiv integration på alle plan. Det skal fremmes på både nationalt og europæisk plan. Men i den forbindelse må vi ikke glemme, at hvis integrationen skal være effektiv, skal begge sider arbejde sammen. Romaerne må gøre deres del i forhold til integration og arbejde indefra på at forhindre etableringen af parallelsamfund. I den forbindelse er jeg særlig bekymret over børns, især pigers, skolegang. Midt i Europa må det ikke være sådan, at børn dårligt nok eller slet ikke er integreret i det eksisterende skolesystem og forlader skolen tidligt i stort tal. Det bringer deres fremtidige position på arbejdsmarkedet i stor fare, hvorefter de i endnu højere grad søger tilflugt på kanten af samfundet og dermed isolerer sig. Dermed er vejen til problemer i forbindelse med social sikring og leveforhold allerede fastlagt, og den onde cirkel er sluttet. Derfor er det afgørende at appellere til romaerne i Europa om at ændre deres forældede holdning til skoleuddannelse og kvinders rettigheder, om aktivt at bekæmpe deres egen udstødelse, og om at arbejde for at blive integreret i samfundet og især på arbejdsmarkedet.
Csaba Sógor  
Selv om medlemsstaterne allerede har brugt betydelige nationale og EU-ressourcer på at oprette arbejdspladser til langtidsledige romaer, er der ikke fundet en sammenhængende løsning på europæisk plan. Medlemsstaterne har oplevet situationen på forskellige måder og i forskellig grad. Jeg mener, at det er vigtigt at udarbejde en sammenhængende og effektiv strategi til løsning af romaproblemet, der den dag i dag endnu ikke er løst, og som udgør et fælles problem for EU som juridisk person og for medlemsstaterne. Det vigtigste spørgsmål på det europæiske romatopmøde, der skal afholdes den 8. april i Córdoba, bør være udarbejdelsen af principperne for en strategi på europæisk plan, der skal forhindre yderligere "migration" af problemet med romaerne og sætte alle medlemsstaterne i stand til at finde en løsning baseret på den fælles europæiske strategi. Jeg er overbevist om, at det grundlæggende værktøj til at løse problemet med er uddannelse. Jeg anser det for nødvendigt at udvikle en omfattende programpakke, der støtter og fremmer unge intellektuelle romaers tilbagevenden til samfundet og deres arbejde inden for samfundets rammer og for samfundet. Opbygningen af et tæt partnerskab mellem forskellige romainteressegrupper, ansvarlige statslige institutioner, civilsamfundet og involverede EU-institutioner kunne være til stor hjælp. Der bør gives en mere fremtrædende rolle til metoder til at yde subsidierede mikrokreditter eller betaling af renter fra statens side. At sikre romabefolkningsgrupperne de forhold, der er nødvendige for, at de kan tjene til livets ophold, burde være et vigtigt mål for landbrugsstøtten. Situationen er mere alvorlig, end man skulle tro. Andelen af langtidsledige er vokset med stormskridt blandt romaerne, og flere og flere af dem bliver marginaliserede.
