3. Az ashraf-i tábor lakóinak humanitárius helyzete
Elnök
A következő napirendi pont vita az ashraf-i tábor lakóinak humanitárius helyzetével kapcsolatos hat állásfoglalásra irányuló indítványról..
Ana Maria Gomes
, szerző. - Elnök úr, a Népi Mudzsaheddint az itt jelenlévők közül néhányan hősként, de legalábbis az iráni kormány lehetséges alternatívájaként szeretnék beállítani. A Mudzsaheddin egyik sem.
Iraki látogatásaim során kurd, szunnita, síita, keresztény és török vezetőket, illetve másokat is hallottam arról panaszkodni, hogy az 1988-as, a halabjaihoz hasonló mészárlásokba torkolló anfari hadjáratban a Népi Mudzsaheddin Szaddám Huszein segítőjeként vett részt. Ezt a héten ide látogató iraki küldöttség is megerősítette, arról is tájékoztatott azonban, hogy Irak alkotmánya kötelezi az iraki kormányt az ashraf-i táborlakók emberi jogainak teljes körű tiszteletben tartására, akik az ENSZ menekültügyi főbiztosának (UNHCR) és a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottságának (ICRC) segítségével Iránba vagy más országba kívánnak távozni, illetve politikai menekültként az iraki törvényeket betartva ott maradnának.
Meg kell értenünk az iraki kormány arra tett erőfeszítéseit, hogy az ashraf-i tábor ne lehessen többé Irak és Irán jószomszédi kapcsolatának megrontója. Az irakiak nem kívánhatják Irán eltűnését. Irán, befolyásos szomszédos államként, jelen van. Igaz, hogy a Népi Mudzsaheddin már nem szerepel a terrorista szervezetek listáján, de továbbra is egy titkos kultúra, amely az elszakadni kívánó tagokat kegyetlen bánásmódban részesíti. Az ashraf-i tábor lakói mindenekelőtt emberi lények, akiknek emberi jogait a szervezet sorsától, illetve múltjától függetlenül tiszteletben kell tartani. Az 1951. évi Menekültügyi Egyezménynek megfelelően kell eljárni velük szemben, és egyikük sem - ismétlem, egyikük sem - kényszeríthető az Iránba való visszatérésre.
Egyet azonban tisztázzunk. Az állásfoglalás tárgya nem az iráni rezsim, amely évtizedek óta elnyomás alatt tartja az embereket, rosszul vezeti az országot, és veszélyezteti a Közel-Kelet stabilitását. Bárki, aki az iráni vezetést támogatandó szavaz a Szocialisták és a Zöldek által benyújtott, az állásfoglalás hangnemét kiegyensúlyozni próbáló módosításokra, az vagy rosszhiszeműen érvel, vagy egyszerűen elfogytak az érvei.
Módosításaink egyszerű szellemben készültek. Átfogó képet szeretnénk nyújtani az ashraf-i táborban és körülötte zajló emberi jogsértésekről. Kérjük például, hogy a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottságának, valamint az ENSZ Menekültügyi Főbiztosságának lehetősége legyen semleges helyszínen, a Népi Mudzsaheddin tisztjeinek felügyelete nélkül kikérdezni az ashraf-i tábor összes lakóját annak érdekében, hogy valódi igényeiket felmérhessék. Ezenkívül fel kell szólítanunk a Mudzsaheddin vezetést, hogy a továbbiakban ne korlátozzák az ashraf-i táborlakók életét elsősorban azzal, hogy megtiltják számukra a tábor elhagyását. Legfőképpen pedig aggodalmunknak adunk hangot a csoportban folytatott és tudomásunkra jutott lelki és fizikai manipuláció, valamint az emberi jogok súlyos megsértésének gyakorlata miatt. Összefoglalva, az ashraf-i tábor lakóinak egyéni emberi jogairól van tehát szó. Szavazáskor ezeket az embereket és az ő emberi jogaikat tartsuk szem előtt.
Alejo Vidal-Quadras
, szerző. - Elnök úr, ma délelőtt az iraki Ashraf menekülttáborában lévő helyzetről szóló rendeletre irányuló, négy képviselőcsoport által aláírt közös indítványról fogunk szavazni. Háromezer-ötszáz iráni nő és férfi, az iráni fundamentalista vezetéssel szemben álló demokratikus ellenzék tagjai, élnek ott teljesen védtelenül. Néhány hete az iraki kormánynak az iráni rezsim befolyása alatt álló frakciója folyamatosan nyomást gyakorol rájuk és zaklatja őket, ami nagy valószínűséggel bármelyik pillanatban a nem is olyan régen a balkánon tapasztaltakhoz hasonló tragédiához vezethet.
Mindannyian emlékszünk még Szrebrenicára, és biztos vagyok benne, hogy a jelenlévő képviselők közül senki sem szeretné, ha ugyanaz Irakban is megtörténne. A rendeletre irányuló indítványunk felhívás, hogy világszerte tájékoztassuk a közvéleményt, mielőtt bekövetkezne a tragédia. Sajnálatos módon néhány kolléga olyan módosításokat nyújtott be, amelyek még inkább veszélyeztetnék az ashraf-i tábor lakóit, valamint indokot szolgáltatnának az iráni vezetésnek és iraki csatlósainak a mészárláshoz.
Nemrégiben magam is látogatást tettem a táborban, és biztosíthatom Önöket, hogy a benyújtott módosításokban található állítások teljesen megalapozatlanok. Ashraf lakói önszántukból tartózkodnak a táborban. Bármikor elhagyhatják a tábort, a régió iraki lakosságával pedig barátságos a viszonyuk. Indítványunk célja ezeknek az embereknek a védelme. Senki sem értené - de ha elfogadjuk ezeket a módosításokat, az indítvány éppen ellenkező eredményt érne el.
Tisztelt kollégák, a kérdés nem politikai: tisztán humanitárius, és mint ilyen, igen sürgető. Kérem Önöket, hogy ne szavazzák meg a közös indítványhoz benyújtott és a négy képviselőcsoport által támogatott módosításokat, hanem támogassák a másik négy, politikailag igen eltérő álláspontú képviselőcsoport által készített indítványt. Számos ártatlan és tisztességes ember élete múlik az Önök szavazatán. Ne hagyják cserben őket.
Angelika Beer
Elnök úr, hölgyeim és uraim, képviselőcsoportom nem írta alá az állásfoglalást, amelyet csak akkor szavazunk meg, ha a szerzővel, Gomes asszonnyal együtt, az Európai Parlament Szocialista Képviselőcsoportja és a Zöldek/Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja nevében általam benyújtott módosításokat elfogadják.
Mindez a Mudzsaheddint vagy MKO-t érintő vitához kapcsolódik. Ez a szervezet nem demokratikus ellenzék. Néhány szóban bemutatnám őket. Az MKO egy elkorcsosult, vallási szektához hasonló szervezet, amely saját tagjait - még a táboron belül is - súlyos elnyomás alatt tartja. A tagokat lelki és fizikai nyomással tartják a táborban. Akik nem hajlandók ott maradni, azoknak felszámolják a kapcsolatait, válásra kényszerítik őket, és elveszik tőlük a gyermekeiket - az elnyomás egyik legkegyetlenebb formája ez.
Az MKO egyaránt teljesen elszigetelte a táboron kívül és belül élő tagjait. A nemzetközi sajtóval vagy médiával egyáltalán nem léphetnek kapcsolatba. Az Egyesült Államok által készített interjúk mind MKO katonák jelenlétében zajlottak, ami azt jelentette, hogy az interjúalanyok nem beszélhettek valódi problémáikról és félelmeikről.
Korábban az Észak-Irakból származó MKO-tagokat átadták Szaddám Huszein csatlósainak, akiket az Abu Graib-i táborban szégyenletes kínzásokat követően kivégeztek. Ez csupán néhány példa és magyarázat a közös módosításokra, amelyeknek támogatására biztatom Önöket. Ha valaki ezeket elutasítja - szeretném, ha ez egyértelmű lenne - és a jelenlegi szöveget változatlan formában elfogadja, az amellett szavaz, hogy az MKO továbbra is folytathassa elnyomó politikáját az általa irányított táboron belül. Ezzel részben azért is felelős lesz, ha az MKO beváltja jelenlegi fenyegetéseit, amelyek értelmében, amennyiben a tábort nemzetközi felügyelet alatt felszámolják, felszólítja majd tagjait, hogy élve égessék el magukat. Ez kétségtelenül éppen az ellenkezője annak, amit el szeretnénk érni, ezért arra biztatom Önöket, hogy szavazzák meg a PSE és saját képviselőcsoportom által benyújtott módosításokat.
Erik Meijer
, szerző. - Elnök úr, Iránban 30 éve vallási diktatúra uralkodik. Ez a diktatúra nem csak arra kényszeríti a lakosokat, hogy a vallási előírásoknak megfelelően éljenek, de arra is kísérletet tesz, hogy a rendszerbe nem illeszkedő személyeket likvidálja. Ennek eredményeképpen számos iráni ma száműzetésben él, nem csak Európában, hanem szomszédos országokban is.
Irak angol-amerikai megszállása után az ott száműzetésben élő irániak védelmi garanciát kaptak Irántól. A külföldi csapatok az iraki kivonulásra készülődnek. Egyetértek a csapatok visszavonásával, de ennek előre nem látott következménye lehet, hogy az iráni vallási rezsimnek lehetősége nyílik majd az ellenzék megtámadására saját határain kívül. Ezeket az embereket Iránba akarják deportálni, hogy aztán ott meggyilkolják őket. Irakban nagyfokú szolidaritás tapasztalható a száműzetésben élő irániakkal szemben. Ugyanakkor Irán iraki befolyása megnövekedett, mivel az iraki lakosok többsége is síita muszlim.
A Tanácshoz intézett írásos kérdésekben felhívtam a figyelmet az ashraf-i táborban élő 3 400 ember helyzetére. Csupán azt a választ kaptam, hogy a Tanács még nem foglalkozott az üggyel. Ma egy nagyon fontos és sürgős, az ashraf-i táborral kapcsolatos állásponttal foglalkozunk. Két korábbi, 2007-ben és 2008-ban elfogadott állásfoglalásában a Parlament a negyedik genfi egyezmény értelmében megerősítette az ashraf-i lakosok jogállását. Ma a Parlament különös figyelmet szentel a jelenlegi helyzetnek azáltal, hogy egy kizárólag Ashrafra vonatkozó állásfoglalást fogad el. Közösen létrehozott és arányosan felépített szövegről van szó, amelyet a legtöbb képviselőcsoport elfogadott. Célja, hogy határozott üzenetet küldjön az iraki kormánynak, amely szerint e 3 400 ashraf-i lakos, köztük 1 000 nő jogait nem lehet figyelmen kívül hagyni az iráni mullahok felől érkező nyomás miatt.
Ezért tehát egységes üzenetet kell küldenünk olyan módosítások nélkül, amelyek aláássák és gyengítik a kizárólag az ashraf-i tábor lakóit érintő humanitárius kérdéseket tárgyaló állásfoglalást. Nem szabad változtatnunk az állásfoglalás végleges szövegén, az ugyanis csak bonyolítaná e védtelen emberek helyzetét, és akár az életüket is veszélyeztetheti.
A 2003-ban indított megszállás kezdetén az Egyesült Államok erői bombázták Ashraf lakosait. Később az USA kihallgatta őket. Az iraki kormány is kihallgatta Ashraf minden egyes lakóját - erre ez év áprilisában került sor. Mindegyiküket Ashrafon kívül kérdezték ki. Felajánlották nekik, sőt biztatták őket, hogy hagyják el a tábort, vagy térjenek vissza Iránba. Csak hatan döntöttek így - hatan a 3 400-ból! Tiszteletben kell tehát tartani a döntésüket.
Mogens Camre
, szerző. - Elnök úr, a fő iráni demokratikus ellenzék, a PMOI 3 500 tagjának otthont adó ashraf-i tábor helyzete jó ideje fontos kérdés, és az elmúlt években számos parlamenti állásfoglalás tárgyát képezte. A Parlament négy képviselőjéből álló küldöttséggel együtt tavaly októberben ellátogattam az ashraf-i táborba, ahol amerikai, iraki és ENSZ tisztviselőkkel találkoztam. Ők mind megerősítették az ashraf-i tábor lakóinak jogállásával kapcsolatos aggodalmainkat, ugyanis ez év elején az iraki erők átvették a tábor biztonsági ellenőrzését az amerikai csapatoktól.
A helyzet azóta sokat romlott. Irán legfőbb vezetője február végén kiadott hivatalos nyilatkozatában arra kérte az országába látogató iraki elnököt, hogy hajtsa végre az ashraf-i tábor bezárására vonatkozó közös megállapodást, és utasítsa ki annak összes lakóját Irakból.
Azóta az iraki erők ostromba kezdtek a tábor körül. Az iraki csapatok megakadályozzák, hogy a táborlakók családtagjai, parlamenti küldöttségek, emberi jogi szervezetek, ügyvédek, újságírók vagy akár orvosok lépjenek a tábor területére, és számos logisztikai anyagot sem engednek bejuttatni Ashrafba.
A Parlament ezért ezen a ponton elengedhetetlennek tartotta, hogy sürgős kérdésként tárgyalja problémát. Az összes képviselőcsoporttal együttműködve közös szöveget hoztunk létre, amely arányait tekintve megfelelő, és az üggyel kapcsolatos minden aggodalmunkra kitér, valamint felszólítja a nemzetközi testületeket, hogy hosszú távon rendezzék az ashraf-i táborlakók jogállását.
Sajnálatos módon Teherán néhány szóvivője, akik elhiszik a teheráni hazugságokat, benyújtott néhány módosítást. Úgy gondolom, fontos, hogy megértsük: ezek ellentétesek az ashraf-i lakók biztonsági érdekeivel, és ezért ellenük kell szavaznunk. Minden kollégánkat arra biztatjuk, ragaszkodjanak a közös szöveghez, és utasítsák el a módosításokat.
Marco Cappato
, szerző. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, itt állunk egy "táborról” folytatott vita közepén, amely valójában egy kis város, amelynek lakói egy nehéz politikai döntésnek megfelelően letették a fegyvert; olyan emberek, akik saját védelmük ügyét tulajdonképpen a nemzetközi közösségre bízták. Azért tárgyaljuk ma ezt a kérdést sürgős eljárás keretén belül, mert fennáll a veszély, hogy ezeket az embereket tömegesen deportálják majd, és végleg megfosztják őket az iráni rezsimmel szembeni összes joguktól.
Természetesen felvethetünk kérdéseket azt illetően, milyen szintű vagy mértékű demokrácia uralkodik szervezetükön, az iráni Népi Mudzsaheddinen belül, de nem ezt kell megvitatnunk, és nem ezért kértük a sürgős eljárás alkalmazását. Azért kértünk sürgős eljárást, hogy megakadályozzuk e kis város egészének megtámadását, alapvető jogainak megsemmisítését, és azt, hogy az iráni diktatúra kezére juthasson.
Ez az oka annak, hogy a benyújtott módosítások nagy valószínűséggel egyszerűen összekeverik az üzenet puszta sürgősségének és szükségességének okát, éppen ezért remélem, hogy nem kerülnek elfogadásra.
Tunne Kelam
, a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, azért vagyunk ma itt, hogy megakadályozzunk egy esetlegesen bekövetkező súlyos emberi tragédiát.
Közel 4 000 ember, az iráni ellenzék tagjai közvetlenül ki vannak téve annak a veszélynek, hogy az iraki hatóságok visszatelepítik őket Iránba, amelynek vezetése már több mint 22 000 barátjukat kivégezte. Csak úgy mellékesen, ők azok, akik lerántották a leplet a titkos teheráni atomprogramról, és békés eszközökkel szállnak szembe a terrorizmusexportőr rezsimmel.
Az iraki kormány és a menekülteknek védett státuszt biztosító amerikai kormány demokratikus hitele szempontjából is fontos, hogy megóvjuk az életüket, tiszteletben tartsuk szabad akaratukat és méltóságukat, és a nemzetközi jognak megfelelően biztonságos jövőt biztosítsunk számukra. Elsősorban azonban, felszólítjuk az iraki kormányt, hogy szüntesse meg az ashraf-i tábor blokádját.
Nicholson of Winterbourne
, az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, úgy gondolom, jó barátom, Alejo Vidal-Quadras és a többi felszólaló súlyosan téved, és támogatnunk kell a módosításokat, az iraki kormány az utóbbi időben ugyanis többször kijelentette, egyáltalán nem áll szándékában rákényszeríteni az ashraf-i tábor lakóit, hogy visszatérjenek Iránba, vagy bármely más országba távozzanak.
Az iraki kormány többször kérte a különböző országokat, köztük számos uniós tagállamot is, hogy fogadják őket, ám ebbe nem egyeztünk bele.
A táborban élő 3 400 ember közül 1 015-en rendelkeznek tartózkodási engedéllyel, és élvezhetik az ott tartózkodás jogát különböző országokban, köztük sok uniós tagállamban, mi mégsem fogadjuk őket. Miért?
A legtöbb táborlakó Szaddám Huszein korábbi uralmának idején hivatásos katonai kiképzésben részesült, és Kuvait 1991-es felszabadítását követően az elnöki testőrökkel, illetve más biztonsági erőkkel együtt részt vettek az iraki népfelkelés véres leverésében.
Számos bizonyíték van arra, hogy ezek az emberek bántalmazták az irakiakat, amikor az iraki hadsereg nem volt hajlandó végrehajtani a Szaddám Huszein által elrendelt gyilkosságokat. Az áldozatok családjai Irakban ezt nem fogják elfelejteni, és az iraki alkotmány nem engedélyezi az NKO-hoz vagy a PKK-hoz hasonló csoportok jelenlétét Irak területén.
Kétezren jelentkeztek a menekültügyi főbiztosánál abban a reményben, hogy őket fogadni hajlandó országokba juthatnak majd, az iraki kormány pedig immár néhány éve szorosan együttműködik az ENSZ menekültügyi főbiztosával, kérve a többi országot, hogy fogadják ezeket az embereket.
Kedves kollégák! Ez a kérdés Irakra tartozik. Irak szuverenitása veszélyben forog és bizalmat kell szavaznunk a demokratikusan megválasztott iraki kormánynak. Ez a feladat az ő joguk, az ő kötelességük, és biztosíthatom Önöket, hogy megfelelően hajtják végre.
Charles Tannock
Elnök úr, sohasem rajongtam igazán az iráni Népi Mudzsaheddinért, amely - már önmagában is ellentmondásos - iszlamista-marxista ideológiai alapokon jött létre, és, mint ismeretes, hosszú évekig Szaddám Huszein, a "bagdadi mészáros” pártfogásában állt, akit katonailag támogatott.
Mindazonáltal az utóbbi időben a csoport átalakuláson ment keresztül, és értékes információkkal szolgált a nyugatnak az Iránban történt emberi jogsértésekről, valamint Irán titkos urániumdúsító létesítményeinek földrajzi elhelyezkedéséről. Éppen ezért kérdéses volt, hogy rajta maradjanak-e az EU betiltott terrorista szervezeteinek listáján. Ami azonban véleményem szerint nem kérdés, az az, hogy az ashraf-i tábor lakói Irakban jogi védelmet érdemelnek az ország kormányától és a szövetséges erőktől, és nem érdemlik meg, hogy Iránba deportálják őket, ahol szinte biztos, hogy kínzás és esetleges kivégzés vár rájuk.
Richard Howitt
Elnök úr, ez a vita ismét szemlélteti, hogy nagyszámú képviselet esetén milyen korlátokkal bír a sürgős eljárás, nem volt ugyanis elegendő idő a megfelelő tárgyalásokra és megbeszélésekre.
Szeretném jegyzőkönyvbe venni azt a tényt, hogy a Szocialisták szövege egyértelműen elutasítja az erőszakos deportálást, és megköveteli a genfi egyezménynek való teljes körű megfelelést, valamint a nemzetközi emberi jogi szervezetek számára biztosított korlátlan hozzáférést. Vidal-Quadras úrnak és a többieknek annyit mondanék, hogy mivel magam is kerestem a kompromisszum lehetőségét azáltal, hogy csak a 2., 3. és 6. számú módosításhoz szereztem többpárti támogatást, majd a közös állásponthoz megnyertem a szocialisták beleegyezését, durva ferdítés azt állítani, hogy a módosítások ürügyet szolgáltathatnak a lakosok lemészárlásához. Akár támogatjuk, akár bíráljuk a PMOI-t, egy emberi jogokról szóló vitában az ülésteremben jelenlévők közül senki sem elutasíthat el olyan módosításokat, amelyeknek célja, hogy valamely vagy akár minden érintett féllel, a világ bármely pontján betartassa az emberi jogi kötelezettségeket.
Jan Zahradil
- (CS) Elnök úr, csak 30 másodpercet kérnék. Annyit szeretnék mondani, örömömre szolgál, hogy a PMOI a cseh elnökség idején került le az EU betiltott szervezeteinek listájáról, és az is örömmel tölt el, hogy az ashraf-i táborról szóló mai állásfoglalással továbbra is védelmet nyújtunk az iráni ellenzéknek a rezsimmel szemben. Köszönetet szeretnék mondani az egyes képviselőcsoportok minden résztvevőjének, bőrszínre és meggyőződésre való tekintet nélkül, egyben pedig remélem, hogy az állásfoglalás az azt némileg torzító módosítások nélkül kerül majd elfogadásra.
Paulo Casaca
(PT) Elnök úr, jómagam is arra szeretném kérni az itt jelenlévőket, hogy az állásfoglalásra irányuló közös indítványt jelenlegi formájában fogadják el. A Parlamentben benyújtott módosítások rendkívül tévesek.
Teljességgel helytelen azt állítani, hogy az ashraf-i vagy bármely másik tábor akár csak egyetlen lakóját is Európába vagy Irakon belül máshová szállították a főbiztos közbenjárásával. Biztos vagyok benne, hogy ezt magától a főbiztostól is megtudhatják, ha megkérdezik tőle, elszállítottak-e valaha is akár csak egy menekültet a táborból.
Mindez tökéletesen valótlan, és egyedüli célja a mészárlás megkönnyítése. Semmi többről nem szól, ezért arra kérem a szerzőket, vonják vissza e gyalázatos módosításokat, ugyanis szégyenbe hozzák velük a Parlament munkáját.
Antonio Tajani
, a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök úr, szót kérnék, de olyan körülmények között, amelyek ezt lehetővé teszik. Ha a képviselők fel-alá járkálnak, ez őszintén szólva nagyon nehéz; minden tiszteletem a Parlamenté, de jómagam képtelen vagyok ilyen körülmények között felszólalni.
Elnök
Teljesen igaza van.
Hölgyeim és uraim, addig nem zárjuk le a vitát, amíg mindenki csendben el nem foglalta a helyét.
Felhívom a folyosókon beszélgető képviselők figyelmét, hogy addig nem zárjuk le a vitát, amíg abba nem hagyják a beszélgetést, és a kellő tiszteletet megadva meg nem hallgathatjuk a Bizottság alelnökét.
Antonio Tajani
, a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök úr, köszönöm a segítséget, véleményem szerint ugyanis a vitán csak úgy érdemes részt venni, ha odafigyelünk az elmondottakra, és megfelelő módon szólalunk fel.
, a Bizottság alelnöke.(FR) Ettől a ponttól franciául folytatom. Elnök úr, hölgyeim és uraim, a Bizottság rendszeresen figyeli az iraki helyzet fejleményeit, különös tekintettel az ashraf-i tábor történéseire.
Amint az mindannyiunk számára ismeretes, 2009 januárjában az iraki kormány visszavette a terület ellenőrzését. A táborban uralkodó humanitárius helyzetre vonatkozóan a Bizottság a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottságától és más, az ottani fejleményeket nyomon követő nemzetközi szervezetektől arról értesült, hogy az életkörülmények nem romlottak látványosan, és arról sincs tudomásuk, hogy megsértették volna a nemzetközi egyezményeket.
A Bizottság teljes mértékben egyetért azzal a meglátással, hogy a tábor bezárásának jogi keretek által meghatározott módon kell történnie, és lakóinak életét, illetve fizikai és erkölcsi jólétét nem szabad veszélyeztetni. A nemzetközi humanitárius szabványok, elsősorban a visszaküldés elleni védelem elvének alkalmazása kívánatos.
Az iraki kormány számtalanszor kijelentette, hogy kész tisztességes bánásmódban részesíteni a tábor lakóit, és nem áll szándékában e szervezet tagjait törvénytelen módon deportálni, vagy kiutasítani őket Irakból.
Ezt szem előtt tartva a Bizottság mindazonáltal, mint minden esetben, most is hangsúlyozza a jogállamiság tiszteletben tartásának szükségességét, és bízik benne, hogy az iraki kormány ennek megfelelően fog cselekedni.
A Bizottság és az iraki hatóságok 2009 márciusában lezajlott találkozóján utóbbiak megerősítették abbéli elkötelezettségüket, hogy betartják a nemzetközi humanitárius szabványokat, tartózkodnak az erőszaktól, és különösképpen az Irakba történő visszatoloncolásoktól.
Az iraki emberi jogi miniszter jelenleg egyéni találkozókat tart a tábor lakóival annak érdekében, hogy meghatározhassák jogaikat, és megtudják, vissza kívánnak-e térni Irakba, vagy egy harmadik országba szeretnének távozni.
Az elmúlt hetekben néhányan úgy döntöttek, elhagyják a tábort, és ezt különösebb nehézségek nélkül meg is tehették. A Bizottság támogatja ezeket az erőfeszítéseket. Ha a tábor lakói távozni kívánnak, az iraki kormánynak engedélyeznie kell számukra egy másik országban történő letelepedést, és elő kell segítenie ezt a folyamatot.
A helyszínen tartózkodó tagállami képviselőkkel együttműködve a Bizottság továbbra is figyelemmel kíséri a helyzet alakulását.
(Taps)
Elnök
A vitát lezárom.
A következő napirendi pont a szavazás.
