Odziv Evropske unije na svetovno finančno krizo: po izrednem srečanju Sveta dne 7. novembra in vrhu G20 dne 15. novembra 2008 - Zakonodajni in delovni program Komisije za leto 2009 (razprava) 
Predsednik
. - Naslednja točka je skupna razprava o odzivu Evropske unije na svetovno finančno krizo ter zakonodajnem in delovnem programu Komisije za leto 2009.
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospod predsednik, gospod predsednik Komisije, gospe in gospodje, učinki finančne krize na gospodarstvo postajajo vse očitnejši.
Jesenske napovedi Komisije za naslednje leto predvidevajo znaten upad rasti v Evropski uniji.
Številne države članice so se že znašle v recesiji in v letu 2009 bi lahko v najboljšem primeru gospodarska rast v Evropski uniji ostala nespremenjena.
Poleg tega se zaradi finančnih napetosti že kažejo posledice pri financiranju gospodarskih institucij. Državni organi v državah članicah si po najboljših močeh prizadevajo, da bi zagotovili neprekinjeno financiranje podjetij in gospodinjstev, ki se soočajo z vse večjimi kreditnimi omejitvami.
Evropa in njeni mednarodni partnerji se zaradi tega soočajo z najhujšo finančno krizo od leta 1929, prav tako pa se morajo soočiti z gospodarsko upočasnitvijo izjemnega obsega. Kot veste, je predsedstvo Sveta od naše zadnje razprave 8. oktobra, sledilo le enemu cilju in imelo le eno mnenje: bistvena enotnost Evropejcev zaradi globalne finančne krize.
Francosko predsedstvo, ki se je soočilo z nevarnostjo dejanskega zloma evropskega finančnega sistema, je bilo uspešno pri spodbujanju evropskega akcijskega načrta, namenjenega zagotavljanju nujne pomoči finančnim institucijam, ki jih ogroža kriza, hkrati pa se je skupaj z državami članicami odločilo, da bo jamčilo za medbančno financiranje in dokapitalizacijo bank.
Učinkovitost tega skupnega evropskega ukrepanja se je pokazala tudi prejšnji konec tedna na vrhu voditeljev držav ali vlad G20 v Washington, ki se ga je udeležil predsednik Barroso. To zgodovinsko srečanje je odprla Evropa, ki sta jo zastopala predsednik Sveta, predsednik Sarkozy in predsednik Evropske komisije gospod Barroso. Pokazala je veliko enotnost, saj je predsedstvu Svetu 7. novembra posredovalo jasna stališča, ki jih je treba zagovarjati v odnosih z našimi glavnimi partnerji.
Zelo zadovoljni smo lahko z izidom tega pristopa, saj so bile v sklepe vrha zajete glavne teme, ki jih podpira Evropa - preglednost in odgovornost - in so ključne za delovanje mednarodnega finančnega sistema. Prav tako smo dosegli pozitivne odločitve, ki so v skladu s predlogi Evropske unije, kot je registracija bonitetnih agencij, načelo spremljanja in urejanja vse dejavnosti finančnih institucij ter povezovanje prejemkov z izogibanjem prekomernemu tveganju.
Vse večje gospodarske in finančne institucije so se prvič strinjale, da se bodo močno odzvale, da bi se tako izognile ponovni krizi takšnega obsega. Vse so se strinjale z ambicioznim akcijskim načrtom, katerega podrobnosti bodo morali finančni ministri pripraviti v naslednjih tednih.
Evropska unija bo očitno morala z vso svojo vplivnostjo posredovati v mednarodnih razpravah. Veste, da se lahko zanesete na francosko predsedstvo, ki bo spodbujalo evropsko enotnost ter tako ponudilo skupne cilje v zvezi s temeljnimi reformami vseh vprašanj, ki so bili ugotovljeni v Washingtonu. Seveda računamo tudi na češko predsedstvo, da bo nadaljevalo s temu pobudami.
V zvezi z bonitetnimi agencijami, računovodskimi standardi, nadzorom hedge skladov, boju proti davčnim oazam, odgovornostjo zasebnih institucij in reformo večstranskih finančnih institucij, mora Evropska unija še naprej jasno izražati svoje mnenje, da bi dosegla končne rezultate.
Prav tako mora z vidika zakonodaje Skupnosti, hitro prevzeti svoje odgovornosti in pospešiti sprejemanje ukrepov, ki jih je predlagala Komisija v zvezi z nadzorom in urejanjem bank in bonitetnih agencij.
Francosko predsedstvo se zaveda, da lahko računa na popolno in aktivno sodelovanje vašega Parlamenta in vaših skupin in za to sem hvaležen njihovim predsednikom. Evropa bo tako lahko na naslednjih mednarodnih srečanjih, ki so predvidena v letu 2009, zavzela prevladujoč položaj.
Ti prvi rezultati v finančnem sektorju so dokaz učinkovitosti enotnega pristopa Evrope. Vendar predstavljajo le en del evropskega odziva na krizo. Ta enoten pristop mora prispevati k temu, da se bodo Evropska unija in njene države članice odzvale na vplive krize na gospodarsko rast.
Predsedstvo Sveta trdno stoji za svojim stališčem glede tega vprašanja. Prav tako kot v finančnem sektorju, države članice ne bodo dosegle nobenih konkretnih rezultatov pri spodbujanju rasti, če ne bodo tesno sodelovale med sabo in s svojimi glavnimi mednarodnimi partnerji. Vrh G20 je v zvezi s tem dal jasno sporočilo. Na globalni ravni moramo vključiti vse makroekonomske instrumente, da bi se izognili dolgotrajni upočasnitvi gospodarstva.
Ob nastanku teh razmer so se centralne banke hitro odzvale in znižale obrestne mere. Predsedstvo je pozdravilo trdno odločitev, ki jo je v začetku novembra sprejela Evropska centralna banka glede znižanja obrestne mere za 50 bazičnih točk, ob številnih priložnostih pa smo pozdravili ukrepe ECB pri odzivu na finančno krizo in njeno aktivno sodelovanje v posvetovanjih Evroskupine in Evropskih svetov.
V zvezi s proračunskimi zadevami je G20 nakazal, da je treba izkoristiti znaten manevrski prostor, kjer obstaja. Na ta poziv so se države članice Evropske unije odzvale tako, da so privolile v uporabo celotnega manevrskega prostora, ki ga dopušča Pakt stabilnosti in rasti v času ostrega preobrata v gospodarskem ciklu.
Francosko predsedstvo namerava ob tesnem sodelovanju s Komisijo storiti vse, kar je v njegovi moči, da bi zagotovilo usklajenost nacionalnih načrtov, namenjenih podpori gospodarskemu ciklu, s pobudami Skupnosti, ter bi tako bilo mogoče doseči kar največje gospodarske učinke.
Do konca meseca pričakujemo nove predloge, gospod Barroso. Gre za iskanje odzivov, ki jih je mogoče uporabiti na ravni Skupnosti in izkoriščanje vseh instrumentov, ki lahko pomagajo evropskemu gospodarskemu ciklu. Nekatere prilagoditve evropskega proračuna - to lahko trdim zaradi tega, ker sem bil prisoten na razpravi v Parlamentu - bi bilo mogoče hitro izvesti, ter se tako odzvati na upočasnitev.
Pri zagotavljanju pravilnega delovanja notranjega trga moramo prav tako zagotoviti, da bo uporabljena vsa prožnost pravil evropske državne pomoči, tako da bodo lahko države članice in Evropska unija učinkovito podprle tiste gospodarske institucije, ki so najbolj ogrožene.
Prav tako želimo, da bi pri zagotavljanju podpore evropskemu gospodarstvu sodelovala tudi Evropska investicijska banka. Kot veste, so že bili zagotovljeni viri za financiranje malih in srednje velikih podjetij. Ukrepi podpore morajo biti del globalnejšega načrta, kar omogoča predvsem zagotavljanje podpore za sektorje, ki so najbolj ogroženi, kot je danes celotna avtomobilska industrija v EU.
Ta dodatna prizadevanja na ravni Skupnosti bodo morala biti aktivno podprta tudi na ravni držav članic s skrbno usklajenimi nacionalnimi ukrepi za oživitev. Če se ozremo na zasedanje Evropskega sveta prihodnji mesec, namerava predsedstvo sprožiti razpravo med državami članicami o prednostnih nalogah za takšne ukrepe za oživitev. Številne države članice so povedale, da razmišljajo o ukrepih podpore za nekatere industrijske sektorje.
Takšni ukrepi morajo biti posledica posvetovanja med partnerji, da bi lahko bili popolnoma učinkoviti in da bi ohranili celovitost notranjega trga, ministri za ekonomske in finančne zadeve pa bodo skupaj s komisarjem Almunio na naslednjem srečanju 2. decembra pripravili razpravo Evropskega sveta na te teme.
Gospod predsednik, gospod predsednik Komisije, gospe in gospodje, Evropska unija je v nekaj tednih uspešno prevzela svoje odgovornosti glede na destabilizacijo svetovnega gospodarstva, ki je brez primere. Evropejcem se je uspelo poenotiti kljub neposredni nevarnosti, da bi tako izvedli učinkovite in nujne ukrepe. Vsi se moramo naučiti nekaj iz teh ukrepov, ki so bili uspešni. To evropsko enotnost moramo ohraniti, da bomo tudi v prihodnje delovali skupaj in da si bomo, kljub našim partnerjem in skupaj z našimi partnerji, prizadevali za temeljno reformo finančnega regulativnega sistema, ter da bomo skupaj premagovali preobrate v gospodarskem ciklu.
Na ta način bomo - Svet, Komisija in Parlament - skupaj dokazali, da Evropska unija lahko učinkovito nadzira svojo usodo in izvede vse, kar od nje pričakujejo Evropejci, se pravi, da ukrepa kot globalni akter.
(Aplavz)
Predsednik
Hvala predstavniku Sveta, gospodu Jeanu-Pierru Jouyetu. Zelo sem zadovoljen, da je prisotnih toliko članov Evropske komisije. Prisotna je velika večina članov Komisije in v čast mi je, da lahko povabim predsednika Komisije , da prevzame besedo.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (FR) Gospod predsednik, gospod predsednik Sveta, gospe in gospodje, najprej bi rad izrekel pohvalo na odlično odločitev Evropskega parlamenta, da danes dve razpravi združi v eno: Evropsko obvladovanje globalne finančne krize po vrhu G20 v Washingtonu in delovni program Komisije za leto 2009.
Ta dvojna razprava nazorno odraža politično realnost, na katero se mora Evropa odzvati: premagovanje izzivov kriznih razmer ter odločno nadaljevanje temeljnega dela, ki se je že začelo izvajati.
Nobeno presenečenje ni, da ima tudi delovni program Komisije za leto 2009 dvojni namen: kontinuiteta in ukrepi v času krize. K temu se bom še vrnil.
Najprej pa se želim vrniti na oceno vrha v Washingtonu, ki jo je podal v imenu francoskega predsedstva tudi gospod Jouyet. Dovolite mi, da vas spomnim, da je politična pobuda za začetek globalnega postopka preoblikovanja finančnega sistema prišla iz Evrope in menim, da smo lahko ponosni na to. Evropska unija je bila kos izzivu. Ključna vprašanja v razpravi so prav tako prišla iz Evrope. Ne bom jih ponavljal, saj smo prejšnji mesec o njih skupaj razpravljali v tem Parlamentu.
Kot izhodišče za razprave so služile smernice, ki so bile določene na izrednem zasedanju Evropskega sveta 7. novembra in so posledica skupnega dela naših treh institucij. Komisija je pripravila predlog. V teh razpravah je sodeloval tudi predsednik Evropskega parlamenta, gospod Pöttering, in pripravili smo skupno stališče. Vabim vse, ki so nekoliko nagnjeni h kritikam, da si ogledajo predloge, ki smo jih, kot Evropa, pripravili, pa tudi rezultate vrha G20.
Seveda mora miniti nekaj časa, da bomo lahko sodili, ali dogodek predstavlja preobrat v zgodovini, vendar čudim - in to bi rad odkrito prenesel tudi na vas -, da ta prvi vrh voditeljev držav ali vlad G20 pomeni začetek novega obdobja skupinskega vodenja globalnega gospodarstva, mogoče tudi več, saj so protagonisti zaradi krize spoznali, da za globalne probleme potrebujemo globalni pristop. Tako čutim.
Vrh v Washingtonu je prav tako postavil temelje za novo upravljanje svetovnega reda, ki temelji na načelih tržnega gospodarstva, vendar gospodarstvo, ki ga načrtuje Evropa, ni le tržno gospodarstvo; je socialno tržno gospodarstvo, kot pogostokrat rečemo v Evropi. Gre za enega izmed sredstev Evropske unije.
Na vrhu G20 je bil dosežen sporazum o štirih temeljnih odločitvah.
Prvič, ne nujno po vrstnem redu pomembnosti, ampak z vidika vrstnega reda odločitev, kratkoročni in srednjeročni akcijski načrt za preoblikovanje finančnih trgov, da bi se izognili nadaljnjim krizam in zaščitili potrošnike, varčevalce in vlagatelje.
Drugič, načela novega upravljanja svetovnega reda za odpravljanje komercialnih, monetarnih in proračunskih neravnovesij, ki so škodljiva za svetovno skupnost.
Tretjič, to je vprašanje, ki ga je po mojem mnenju treba nujno obravnavati, potreba po usklajenem ukrepanju za spodbujanje svetovnega gospodarstva in zmanjšanje posledic kriz za delovna mesta in kupno moč naših sodržavljanov.
Četrtič, potreba po odprtih trgih in zavračanju vseh oblik protekcionizma. Prav zaradi tega si moramo prizadevati za dosego sporazuma do konca leta 2008 glede načinov, kako zaključiti sklepe procesa za razvoj in trgovino iz Dohe.
Istočasno je vrh podal jasno sporočilo, ki bo po mojem prepričanju zelo pomembno za Evropejce. Gospodarskih in finančnih vprašanj ne smemo reševati tako, da bi to negativno vplivalo druge svetovne izzive, kjer so prav tako potrebna skupna prizadevanja, in sicer doseganje razvojnih ciljev tisočletja, energetska varnost, boj proti podnebnim spremembam, varnost hrane, pravna država, boj proti terorizmu, revščina in bolezni.
Osebno se zavzemam za to točko. Izrazil sem celo svoje mnenje, da bi bilo nespodobno razpravljati o velikih vprašanjih svetovnih financ in pri tem pozabljati na potrebe tistih, ki nimajo dovolj hrane ali nimajo dostopa do čiste pitne vode.
(Aplavz)
Sedaj se začenja novo poglavje v politiki, zapisati pa ga moramo hitro in na praktičen način. V tem smislu moramo razjasniti zadeve. Če je Evropa odigrala pomembno vlogo s svojimi predlogi na vrhu G20 in če je bila pri tem slišana, je to zaradi tega, ker je bila združena. Še enkrat želim povedati, kako ponosen sem na odlično sodelovanje, ki smo ga vzpostavili med francoskim predsedstvom in Komisijo, pa tudi z vašo ustanovo, Evropskim parlamentom.
Evropska unija se sedaj sooča z resnim izzivom, kako tudi v prihodnje nastopati enotno. Včasih bo to težko, vendar gre za pogoj, ki je ključnega pomena za naš uspeh.
Kakor koli že, v Evropi nismo odlašali s sprejemanjem nekaterih zelo pomembnih odločitev. Po uspešnih Evropskih svetih in razpravah z Evropskim parlamentom, je Komisija že pripravila nekaj pomembnih zakonodajnih predlogov, ki so sedaj pri so-zakonodajalcih. 29. oktobra smo prav tako pripravili osnutek programa za oživitev gospodarstva, ki ga bomo sedaj formalizirali z dokumentom, ki ga bo Komisija sprejela naslednji teden.
Prav tu lahko vključimo delovni program Komisije za leto 2009. Seveda smo v zadnjih nekaj mesecih že opravili veliko dela. In seveda bomo do konca leta pri nekaterih elementih še napredovali, kljub temu pa bo veliko dela treba opraviti tudi v naslednjem letu.
Ta program vključuje štiri prednostne naloge, glede katerih smo dosegli široko soglasje s stališči Evropskega parlamenta na septembrski razpravi o letni politični strategiji za 2009.
Prva izmed teh prednostnih nalog je očitna: rast in delovna mesta. V letu 2009 bomo predvsem poskušali doseči dve stvari: omejevanje posledic gospodarske upočasnitve na delovna mesta in podjetja v Evropi, ter nadaljevanje izvajanja naše reforme, da bomo bolje pripravljeni na obdobje po krizi. V realnem gospodarstvu moramo uporabiti enak pristop, ki smo ga uspešno uporabljali ob izbruhu finančne krize: opredelitev jasnih načel in usklajenih ukrepov na ravni Evropske unije. Menim, da naši državljani ne bi razumeli, če vlade sedemindvajseterice in evropske institucije ne bi bile sposobne pripraviti skupnega izhodišča, Kako se odzvati na gospodarsko krizo, po tem, ko so se lahko dogovorile o skupnem izhodišču, kako se odzvati na finančno krizo. Najmanj, kar lahko storimo, je, da sprejmemo načelo usklajevanja med vsemi državami članicami in seveda z Evropskimi institucijami.
Okvir načrta za oživitev je takšen, da ga bo Komisija 26. novembra predstavila pod okriljem lizbonske strategije. V Evropi so nam na voljo instrumenti, imamo Lizbonsko strategijo za rast in zaposlovanje, imamo Pakt za stabilnost in rast in dokažemo lahko, da se s temi instrumenti, ob politični volji, predvsem pa ob volji Evrope, lahko odzovemo na krizo, s katero se trenutno spopadamo.
Živimo v izjemnih časih, ki zahtevajo izjemne ukrepe. Potrebujemo pravo skupno strategijo, s katero bo mogoče vzpostaviti pogoje za oživitev gospodarstva, program, ki bo predvsem namenjen omejevanju vplivov krize na državljane - gospodinjstva, delavce, podjetnike - program, v katerem se uporabljajo vsi razpoložljivi vzvodi - fiskalni, strukturni ali regulativni, tako na evropski ravni, kot tudi na nacionalni ravni - z usklajenim prizadevanjem in v zvezi s tem bi rad poudaril, kako cenimo dosedanje sodelovanje Evropske centralne banke.
Nobena država članica iz te krize ne more iziti le s pomočjo nacionalnih ukrepov. Naša gospodarstva so za kaj takega preveč soodvisna. Eden izmed najzanimivejših rezultatov tega vrha v Washingtonu je, da se sedaj, ob globalizaciji, vsi zavedamo učinka soodvisnosti, tudi tisti, ki so bili najmanj izpostavljeni povezovanju finančnih trgov. Če je cel svet pripravljen sprejeti učinke soodvisnosti, moramo v Evropi ne le priznati to soodvisnost, ampak se moramo biti tudi sposobni odzvati na usklajen in dosleden način.
Prav zaradi tega verjamemo, da potrebujemo proračunski spodbujevalni program, da bi ohranili povpraševanje, izkoristili sinergije in se izognili negativnim verižim reakcijam, program ukrepov, ki so pravočasni, usmerjeni in začasni: trije ukrepi. Te ukrepe nujno potrebujemo in to bomo tudi predlagali našim državam članicam.
Predvsem mislim na prizadevanja k spodbujanju usposabljanja in pre-usposabljanja, k večjemu vlaganju v inovacije, medsebojno povezanost in v preoblikovanje Evrope v gospodarstvo z nizkimi izpusti ogljika. Mislim na vse, kar je potrebno, da bi prilagodili nekatere sektorje našega gospodarstva drugim ciljem boja proti podnebnim spremembam. To bo čudovita priložnost, da pokažemo, da program za boj proti podnebnim spremembam ni program, ki bi bil v nasprotju z gospodarsko rastjo. Prav nasprotno, mogoče bo ravno program spodbudil posodobitev evropske industrije.
Prav tako mislim na večja prizadevanja za zmanjšanje administrativnih stroškov za podjetja, ter s tem sproščanje potenciala predvsem MSP, osrednji element našega pregleda boljše pravne ureditve v januarju 2009.
Vse bolj smo zavezani ciljem sprejemanja boljše zakonodaje, se pravi "boljše ureditve". Zmanjšati moramo vsa nepotrebna administrativna bremena, zlasti pri malih in srednje velikih podjetjih.
Del evropskega odziva na gospodarsko krizo predstavlja tudi socialni program za možnosti, dostop in solidarnost, saj se bomo morali spopasti s socialnimi težavami, tega ne zanikamo, predvsem zaradi povečanja brezposelnosti, do katerega bo sedaj zelo verjetno prišlo. Prav zaradi tega moramo nadaljevati s socialnim programom. Predvsem bi izpostavil ukrepe za spodbujanje potrošniških interesov in odpiranje trga delovnih mest za mlade ljudi, brez dvoma pa se bodo pojavila še številna druga vprašanja, o katerih bomo želeli razpravljati z Evropskim parlamentom.
V zvezi s financami se zanašam na poslance tega Parlamenta, da bodo hitro sprejeli predloge Komisije o kapitalski ustreznosti, jamstvih za vloge in bonitetnih agencijah. Bistvenega pomena je, da ponovno vzpostavimo zaupanje. V 2009 bo Komisija izvedla konkretne ukrepe za zaostritev regulativnega okvira evropskega finančnega sistema. Obravnavala bo ureditev, nadzor in preglednost finančnih trgov, vključno s področji, omenjenimi v poročilih gospodov Rasmussena in Lehneja. Pred spomladanskim zasedanjem Sveta boste imeli prve analize skupine na visoki ravni, odgovorne za finančni nadzor, ki smo jo ustanovili.
Če zaključim prvi del razprave, menim, da imajo krize kljub negativnim vplivom, vedno eno dobro lastnost. Pretresejo naše ustaljene vzorce mišljenja in gotovosti, kar daje določeno plastičnost razmeram in pušča prožnost, ki je potrebna za njihovo preoblikovanje.
Še enkrat bi vam rad zelo iskreno in odprto posredoval občutek, ki sem ga dobil prejšnji konec tedna v Washingtonu. Opazil sem odprtost, ki še pred nekaj meseci ne bi bila mogoča. Gre za krizo, ki je spremenila številne odnose. Sedaj obstaja pripravljenost, ne le med velesilami, ampak tudi med nastajajočimi silami, na spreminjanje sveta in širjenje evropskih vrednot: vrednot svobode in solidarnosti. Za Evropo menim, da je sedaj trenutek, ki lahko vpliva na potek dogajanj.
(Aplavz)
Predsednik
Gospod predsednik Komisije, hvala vam za vaš prispevek. Prepričan sem, da se bodo moji kolegi poslanci strinjali s tem, da ste v zadnjih tednih, ko ste bili prisotni na ogromnem številu zasedanj, vedno - po mojem mnenju - na jasen način zagovarjali zakonodajo Skupnosti, kar je tudi vaša dolžnost. To je zlasti pomembno v zvezi z našimi vladami. Izpolniti morate zahteve Evropskega parlamenta, pa tudi zahteve različnih vlad. V vašem primeru to vsekakor drži in rad bi se vam zahvalil v imenu Evropskega parlamenta, za vaša prizadevanja v teh težkih časih.
Joseph Daul
v imenu skupine PPE-DE. - (FR) Gospod predsednik, gospod predsednik Sveta, gospod predsednik Evropske komisije, gospe in gospodje, trenutna finančna kriza ne predstavlja poraza kapitalizma, kot trdijo nekateri ljudje, vendar je resnično rezultat politične napake, to je pomanjkljivosti pravil in nadzora kakovosti finančnih produktov v ZDA od devetdesetih let prejšnjega stoletja.
Je rezultat pomanjkanja preglednosti trga in učinkovitega nadzornega organa finančnih trgov. Desno-sredinska politična družina ne podpira in nikoli ni podpirala finančnega sistema brez pravil ali razsodnikov; sedaj zelo drago plačujemo gospodarske in socialne posledice tega. Na področju svetovnega gospodarstva v desnosredinski skupini zagovarjamo evropski model socialnega tržnega gospodarstva, ki se je že dokazal. Pri desnosredinski skupini zahtevamo, da se v težkih časih osredotočimo na razmere ljudi, ki delajo in varčujejo, ter podjetnikov, predvsem malih in srednje velikih podjetij, ki vsak dan tvegajo, da bi zagotovila rast in delovna mesta.
Njihovo prihodnost bomo lahko zagotovili le, če se bomo zavzeli za naš model družbe in če bomo ohranili pogoje za prost, pošten in pregleden trg, pri tem pa se zavedali naših odgovornosti in ostali zvesti svojim vrednotam.
Gospe in gospodje, rad bi izrazil veliko zadovoljstvo moje skupine, da ima Evropa, kadar to želi, v tej krizi, tako kot v gruzijski krizi to poletje, dovolj močno vlogo v svetu in lahko tako zagotovi, da ji prisluhnejo ter vpliva na svoje partnerje. S tem mislim, da je Evropa, ki zagovarja model družbe, ki je edinstven v svetu in katerega osrednja točka so ljudje, pomembno orodje v kontekstu globalizacije.
Predsedstvo Sveta z gospodom Sarkozyem je ob podpori Komisije in njenega predsednika gospoda Barrosa dokazalo, da lahko obstaja skupen, dosleden pristop 27 držav članic, tudi pri zelo občutljivih in celovitih zadevah, ter da lahko Evropa vpliva na svet, če je združena.
Vrh G20 je bilo mogoče izvesti zahvaljujoč ponavljajočim se zahtevam predsedstva Sveta in predsednika Komisije. Ta vrh najbogatejših držav in nastajajočih gospodarskih sil je bil simboličen in zgodovinski dogodek, hkrati pa je dal tudi konkretne ukrepe, ki jih naša skupina močno podpira. Skupina G20 je identificirala vzroke problema, izdelala strategijo in pripravila časovni razpored. Nezadovoljni ljudje pravijo, da to ni dovolj in da je prepozno. Tudi sam imam nekaj vprašanj, kot je na primer, zakaj Evropa ni predvidela krize, ko pa so bili opozorilni znaki vidni že lani. Zakaj naši nadzorni organi niso podrobneje spremljali kakovosti finančnih produktov iz ZDA? Moramo dobiti odgovor na vprašanje, kaj se je zgodilo v naših največjih bankah, ko vodstvo v zgornjih nadstropjih ni vedelo, kaj se dogaja z onimi, ki v tretjem nadstropju igrajo računalniške igre.
Sedaj smo dolžni ukrepati in spodbuditi naše gospodarstvo, spodbuditi rast, ter s tem omejiti vpliv te krize na socialno kohezijo. Poenostaviti moramo notranji trg, vlagati v raziskave, močno podpreti naša MSP in pomagati družinam, ki so v težavah. To moramo storiti tako, da ne bomo obremenjevali javnih financ, na primer tako, da razmislimo o evroobveznicah kot dodatnem viru financiranja in z nadaljnjim spodbujanjem reform, ki se izvajajo na nacionalni ravni in ki so sedaj potrebne bolj kot kadar koli poprej.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, v času zgodovinske krize je tudi pri upravljanju svetovnega reda prišlo do napredka, ki bi lahko bil zgodovinski. Nadaljevati moramo, pri tem pa se varovati pred nevarnostmi protekcionizma, ki vedno škoduje najrevnejšim državam na svetu.
Prav v času kriz lahko izvedemo pogumne ukrepe za prihodnost. Gospod predsednik Komisije, prav v času krize lahko spremenimo nekatera pravila in to le v času krize, saj po njej vsi zelo hitro pozabijo nanjo.
Evropa ne sme odstopiti s te poti. Združena Evropa je pokazala, da lahko najde rešitve krize in pomaga našim sodržavljanom, da jo premagajo, čeprav nam bo v prihodnjih mesecih še naprej povzročala velike probleme. Povedati vam želim, da Evropa mora biti enotna, Evropa mora biti odločna, predvsem pa bi rad povedal, gospod predsednik Komisije, da smo čutili simbolično povezanost med različnimi institucijami, Parlamentom, ki ga bom omenil prvega, Komisijo in Svetom. Tako bomo uspeli in bomo predstavljali zgled našim sodržavljanom.
Martin Schulz
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, dejstvo, da so se države G20 udeležile vrha, kaže na to, da je prišlo do napredka. Dejstvo, da je prišlo do sklica vrha na tak način, kaže na to, da se svet spreminja, da se razvijamo v večpolni svet, v katerem Evropska unija lahko in bo odigrala osrednjo vlogo, če bo ostala združena, če bomo opravili svojo nalogo in če bomo opravili nalogo, ki smo si jo zadali.
Zaradi tega je odločilno vprašanje, predsednik Komisije, ali imamo dovolj časa. Iz vašega govora sem razumel, da nameravate predstaviti ukrepe, ki jih boste v Komisiji pripravili v zvezi s poročilom gospoda Poula Nyrupa Rasmussena na spomladanskem zasedanju. Takrat bo prepozno. V zvezi s hedge skladi in skladi zasebnega kapitala želimo ukrepe sedaj. Če sem stvari prav razumel, je gospod McCreevy Komisiji prejšnji teden predložil začetne ukrepe. Gre za zelo majhen paket. Če želimo verodostojnost, moramo razpravljati o bonitetnih agencijah zdaj. O ureditvi teh agencij želimo razpravljati čim prej. Sedaj si želimo ukrepov v zvezi z hedge skladi in skladi zasebnega kapitala. Sedaj želimo obravnavati plače vodilnih delavcev. Sedaj želimo obravnavati prodajo brez kritja. Dejstvo je, da se ljudje že privajajo na razmere. Soočamo se s finančno krizo in potekajo obsežne razprave, vendar gospe in gospodje iz sveta financ že spet zasedajo svoja mesta. Prebral bi vam rad kratek odstavek iz pisma gospoda Ackermanna, izvršnega direktorja banke Deutsche Bank, ki ga je poslal Georgeu W. Bushu - dve zelo zanimivi osebi. Gospod Ackermann piše, da moramo preprečiti javnemu sektorju, da bi trajno zavzel večjo vlogo v mednarodnem finančnem sistemu. Ne, tega ne smemo preprečiti, ravno to je namen ukrepov, ki jih sedaj izvajamo, da bi bila ureditev boljša in bi bilo več mednarodnega sodelovanja za izvajaje te ureditve.
Sedaj smo na določilnem razpotju, odločilnem trenutku v času, ko si moramo zastaviti naslednje vprašanje. Ali bodo v prihodnosti strožje zahteve, strožji nadzor in, če lahko dodam, zakonska prepoved nekaterih vrst špekulacij in zlorab, ali pa ščitimo banke, ali ščitimo sklade pred propadom? Hvaležno sprejemajo denar in neovirano nadaljujejo s svojim delovanjem. To je skoraj tako, kot bi iztrošenemu igralcu na srečo, ki je v kazinu vse izgubil, dali še več denarja, samo, da bi lahko srečno igral naprej. Ne, ugotoviti moramo, kdo je lastnik kazina, kakšna pravila se uporabljajo za igre na srečo, kako so zmagovalci obdavčeni in najpomembneje, ali so postopki v kazinu pregledni in ali lahko tisti, ki so odgovorni za dogajanje, tudi odgovarjajo. To mora biti naš cilj. Cilj EU mora biti opredeliti svoja pravila, ki jih bo potem uveljavljala znotraj držav G20 in v mednarodnih organizacijah.
Stvari se ne morejo nadaljevati, tako kot so se do sedaj. Prav tako se moram zavesti, da smo odgovorni za navadne državljane Evropske unije, katerih denar se porablja za katastrofe, ki so jih povzročili drugi. Navedel bom kratek primer. Predstavljajte si gospod Barroso, da greste v svojo banko. Tako kot jaz, tudi vi spadate med bolje plačane ljudi v Evropi. Greste v vašo banko in rečete: "Tukaj je 1 000 EUR in rad bi 25 % donos." Oseba v banki bi vam odgovorila: "Gospod Barroso, ali se dobro počutite? Običajno ste tako razumna oseba. Pravzaprav se mi zdite zelo bistri." Ko pa gospod Ackermann nagovori svoje delničarje in pravi: "Letos želimo 25 % donose", požanje buren aplavz. Končno moramo le odpraviti vrzel med filozofijo teh ljudi in vsakodnevnim življenjem. Ni sprejemljivo, da v mednarodnih podjetjih, posli temeljijo le na tem hladnem razmišljanju o finančnih donosih. Da bi to dosegli, potrebujemo pravila, s katerimi bo mogoče ustaviti takšne zlorabe.
(Aplavz)
Če bomo v naslednjih nekaj mesecih, do konca tega parlamentarnega mandata ravnali razumno, bomo zaprli to vrzel med dojemanjem poslovnega sveta in pogledi realnega sveta, ter med tem, kar navadni ljudje, ljudje v podjetjih, dojemajo kot realen svet. Realen svet v podjetjih je svet, v katerem se denar, ki je bil zapravljen, denar za primanjkljaje, s katerimi se sedaj srečujejo številne države in ki jih je treba financirati z reševalnimi paketi v višini več milijard evrov, jemlje iz denarnic davkoplačevalcev in realnega gospodarstva. Zato se ne moremo omejiti le na reševanje bank in skladov. Zelo pomembne so tudi naložbe v realno gospodarstvo. Zagotoviti moramo delovna mesta. Gospodarstvo moramo zaščititi pred zlomom. Včeraj je moj prijatelj gospod Steinmeier predstavil zanimiv načrt, načrt, katerega namen je oživiti naložbe v vsa nacionalna gospodarstva v Evropski uniji in ki Komisiji zastavlja posebno vprašanje. Ali lahko sredstva, ki smo jih že zagotovili za naslednjih šest ali sedem let, uporabimo za naložbe v infrastrukturo, v lizbonski proces, v raziskave, v izobraževanje in vzpostavitev telekomunikacijske infrastrukture v Evropi? Ali jih lahko investiramo sedaj, da bi hitro sprožili zaposlovanje in rast? Menim, da je to vprašanje ravno tako pomembno, kot urejanje mednarodnih finančnih trgov.
Prepričan sem, da smo dosegli točko preobrata. Hvala, gospod predsednik. Izpostavili ste, da se verjetno motim glede tega, kdaj bo Komisija pripravljena. Bodite pripravljeni pred spomladanskim zasedanjem. Kmalu se pripravite, saj se bo konjska dirka ponovno začela spomladi, gospod McCreevy pa znova ne bo prisoten. Ukrepe Komisije potrebujemo sedaj, v kar najkrajšem času. Pričakujem, da boste v decembru podali ustrezne predloge.
(Aplavz)
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, želim čestitati predsedniku Komisije: tokrat se je prvič zgodilo, da je bila Komisija na takšnem vrhu zastopana in to je res zelo dobrodošlo.
Prav tako želim čestitati predsedniku Sveta, ne le za odlično delo, ki ga je opravil za francosko predsedstvo, ampak tudi pri prizadevanjih v okviru predsedstva Autorité des marchés financiers.
Če leto 1989 predstavlja odločilno zmago za prosto tržno gospodarstvo, potem mora biti 2008 leto, v katerem se bomo spomnili za opozorilo Adama Smitha, da imajo nebrzdani prosti trgi svoje omejitve. Adam Smith je v Wealth of Nations predvidel veliko stvari in iz tega, kar je povedal, se lahko veliko naučimo.
Moja skupina pozdravlja uspeh, dosežen na vrhu G20. Pozdravljamo njegovo zavezanost k skupnemu prepričanju, da tržna načela, odprta trgovina in naložbeni režimi ter učinkovito regulirani finančni trgi spodbujajo dinamičnost, inovacije in podjetništvo, ki je ključnega pomena za gospodarsko rast, zaposlovanje in boj proti revščini.
Po letu 1929 so države naredile napako v tem, da so iskale individualne rešitve. Tokrat smo spoznali, da moramo poiskati skupinsko rešitev. Številni ukrepi, predlagani v delovni program Komisije za leto 2009 nam bodo pri tem v pomoč. Komisiji čestitam za ta delovni program, predvsem za načrt za zagotavljanje ureditve, nadzora in preglednosti finančnih akterjev ter pomembnih vlagateljev v kapitalski trg. Uspeh prostih trgov je odvisen od preglednosti in poštenosti.
Zaradi trenutnih težav nekateri še vedno iščejo grešne kozle. Sprašujejo se, zakaj ni bilo slišati opozorilnih znakov. Vendar smo jih slišali! Otto Graf Lambsdorff, Jacques Delors in drugi so slovenskemu predsedstvu v začetku tega leta pisali pismo in opozarjali na nevarnosti, povezane s pregrevanjem svetovnega gospodarstva. Včeraj zvečer nas je Jean-Claude Juncker v svojem odličnem govoru v razpravi ob 10 obletnici evra spomnil, da je Evroskupina Američanom in drugim pripravila številne predstavitve glede nevarnosti, ki so nam grozile. Liberalni demokrati ne bomo zapravljali časa z iskanjem osebe, ki ni opazila ledene gore: izrekli bomo pohvalo tistemu, ki bo ljudi spravil v rešilne čolne.
Vendar pa nas skrbi en vidik odziva Evropske unije in skupine G20. Zdi se, da naši voditelji držav in vlad verjamejo, da za vrnitev na stara pota potrebujemo samo gospodarsko rast. Bojim se, da se v zadnjih 30 letih v politiki niso veliko naučili na napakah. Recesijo bi morali izkoristiti za pregled stanja. Po napovedih naj bi se BDP kljub recesiji v naslednjih 20 letih podvojil, pa vendar ta rast temelji na omejenih virih, na neupoštevanju stroškov odpadkov in dejstva, da na Kitajskem vsak teden zgradijo novo premogovno termoelektrarno.
Pismo predsedstva z dne 28. oktobra, katerega namen je obvestiti pripravljalni vrh EU 7. novembra, je vsebovalo štiri inovacijske točke. Ena izmed njih je govorila o trajnosti. Govorila je o tem, da so mednarodno usklajeni makroekonomski odzivi, ki temeljijo na spodbujanju okoljskih naložb, vključno z naložbami v države v razvoju, pomembni. Očitno je, da je eden izmed ministrov ali uradnikov v francoskem predsedstvu sodeloval v skupinskem razmišljanju. Vendar se to ne odraža v dogovorjenem besedilu, ki je bilo sprejeto kot zaključek pripravljalnega vrha in kjer so podnebne spremembe omenjene le z enim stavkom na seznamu drugih izzivov. Prav tako se ne odraža v sklepih vrha G20, razen v predzadnji točki predzadnje točke, kjer je bilo govora o primerih drugih ključnih izzivov, in kjer so bile podnebne spremembe navedene pod številko 2.
Med Keynesom in bojem proti podnebnim spremembam ni nobenega protislovja. Sodobni Maynard Keynes bi ljudi spravil nazaj na delo z nameščanjem solarnih plošč in vetrnih generatorjev na vsako hišo v Evropi, pri tem pa izkoriščal inovacije in hkrati zagotavljal delovna mesta. Sodobni Roosevelt bi, ko bi spoznal, da imamo svetovno gospodarstvo, katerega značilnosti temeljijo na računalniških centrih na zahodni obali Amerike, tovarnah na Kitajskem in premogovnih centrih v Indiji, od nas zahteval, da si prizadevamo za globalno kulturo, upravljanje svetovnega reda in skladno vizijo svetovne ozaveščenosti. To je pot prihodnosti. Nikoli več ne bo tako, kot je bilo.
Brian Crowley
v imenu skupine UEN. - (GA) Gospod predsednik, gospod predsednik Komisije in predsednik Sveta, trdno verjamem, da je Evropska komisija sprejela trdno stališče s tem, ko je odločno in neposredno ukrepala v krizi na mednarodnih finančnih trgih. Ključno je, da morajo Evropska unija, Združene države Amerike in Kitajska sodelovati, da bi tako zagotovile vzpostavitev skupnih pravil in standardov, s katerimi bi bilo mogoče od sedaj naprej nadzirati mednarodne finančne storitve.
Neizogibno je, da bodo ljudje v vsaki krizi ali vsakem trenutku nevarnosti trdili, da nikoli več ne bo tako, kot je bilo. Če pa preučimo zgodovino - ne le gospodarstvo - se vse giblje v ciklih. Vse se vrne. Tudi najpreprostejši ribič bi vam lahko povedal, da plime prihajajo in odhajajo.
Nobenega opravičila ni za probleme, v katerih smo se sedaj znašli, ali za tiste ljudi, ki so sodelovali v tej krizi s svojim lahkomiselnim posojanjem, dvomljivimi praksami, predvsem pa z iskanjem pomoči v očetovskih in materinskih državah, kadar gre vse narobe, in prositi "rešite nas".
Največje nevarnosti danes - v poslu, gospodarstvu, zaposlovanju in družbenem življenju v Evropi - ne predstavlja samo finančna kriza, ampak dejstvo, da banke ne posojajo denarja za delovni kapital malih in srednje velikih podjetij, ter jim tako ne omogočijo, da bi rasla in izkoristila priložnosti. Izdelava solarnih plošč nima nobenega smisla, če ni ljudi, ki bi jih nameščali na strehe. Če nimate ljudi, ki bi jih nameščali na strehe - ki jih lahko plačajo in kupijo - ne boste imeli ljudi, ki bi jih izdelovali.
Realnost je v tem, da nam kriza, s katero se sedaj v trenutnem gospodarskem pretresu soočamo, nudi priložnost, da popravimo napake iz preteklosti, ter poskrbimo za naložbe v raziskave in inovacije in uporabimo ta denar za iskanje novih načinov za obravnavo problemov in rešitev problemov, s katerimi se ljudje soočajo, in da hkrati damo ljudem upanja. Včasih pozabimo, da ljudje v resnici potrebujejo le spodbudo, idejo, s katero lahko nadaljujejo in pohvalo za dobro opravljeno delo, saj si vsi želimo upanja.
G20, ukrepi Komisije in predsedstva pri izvedbi tega vrha G20 - kljub odhajajočemu predsedstvu v Združenih državah Amerike - so namenjeni temu, da bi Indijo in Kitajsko spravili za mizo in jim povedali, da imata, kot gospodarstvi v vzponu, svoje odgovornosti. Tudi Kitajska in Indija morata odigrati vlogo pri tem, kar je treba storiti.
Zelo grdo bi bilo, če bi ljudje mislili, da ta kriza pomeni, da moramo ovirati inovativnost in ustvarjalnosti ljudi v Evropi. Če želimo nahraniti naše ljudi, jim zagotoviti enake pravice in varnost ter jih spraviti iz pasti revščine, moramo najprej zagotoviti, da bodo imeli denar, ki ga pridobijo z delom, da imajo države denar, ki ga vlagajo v socialne storitve in zdravstvene storitve, predvsem pa, da jim zagotovimo orodja, znanje in usposabljanje, da bodo lahko izkoristili te nove izzive, ki nas še čakajo.
Monica Frassoni
v imenu skupine Verts/ALE. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, finančna kriza je sedaj prizadela tudi realno gospodarstvo, kar je bilo tudi za pričakovati. Verjamemo, da je to cena, ki jo Evropska unija plačuje zaradi odlašanja pri vzpostavitvi ali celo zavračanja vzpostavitve evropskega regulativnega sistema in pravočasne vzpostavitve finančnih solidarnostnih mehanizmov in primernega nadzora bank.
Med odgovorne za zamudo in tiste, ki zagovarjajo ta pristop, zaradi katerega se je Evropa znašla v razmerah skrajne negotovosti in recesije, spadate tudi vi, gospod Barroso, vi in večina v vaši Komisiji. Gospod predsednik, želim, da bi, ko tako zgovorno razpravljate in govorite o možnih rešitvah, jasno in glasno povedali, da so imeli prav tisti, ki so želeli pravila in preglednost, tisti, ki niso hoteli deregulacije, ter da ste se motili tako vi, kot tudi del vašega odbora - eden celo sedi za vašim hrbtom. Le tako bo vse to, kar ste danes povedali, verodostojno in žal mi je, vendar ne drži, da je večina držav članic nasprotovala vsemu temu.
Kot sem vam že ob številnih priložnostih v obdobju od leta 2004 do danes povedala, ste se sistematično odločali in postavljali na stran nacionalnih vlad in ne na stran Parlamenta, ter na stran industrije, namesto na stran potrošnikov. Če bi bila moralistka, bi celo dejala, da ste se postavili na stran močnejšega in ne na stran pravičnega. Ta pristop, ki ga je v svojem slavnem govoru v slogu Humboldta predstavil Joschka Fischer, v vlogi sekretariata Sveta za Komisijo, se zvesto odraža v delovnem programu, ki ste ga nam danes predstavili, v prednostnih nalogah notranjih in zunanjih politik.
V zvezi s prednostnimi nalogami v zunanjih zadevah želim še posebej izpostaviti ponavljajoče, graje vredno pomanjkanje pozornosti do vprašanj človekovih pravic, če začnemo kar pri Kitajski. Prav tako gre za precej slabo zagovarjanje programa iz Dohe, ne da bi pri tem prevladalo spoznanje, da je finančna kriza ovrgla vse domneve, na katerih je temeljila. O notranjih politikah v zvezi s priseljevanjem se je vaša Komisija v zadnjih letih ponovno uklonila pritisku držav članic in prav zaradi tega se danes, ko govorimo o zakonitem priseljevanju, v resnici sklicujemo na zakonodajne instrumente, ki niso preveč trdni, enako pa lahko zatrdimo tudi v zvezi s socialno politiko.
Gospod predsednik Sveta, gospod predsednik Komisije, tako vsekakor ne bomo uspeli pri vzpostavljanju tega, kar Zeleni že več mesecev imenujejo zeleni New Deal in kar je danes zelo moderno. Zeleni New Deal ima zelo specifičen pomen, ki pa vsekakor ne ustreza temu zmedenemu balonu, za katerega slišimo, da kroži med ljudmi in ki dejansko pomeni, da bo "vse tako kot je bilo prej, z nekoliko zelenega tu in tam". Govorimo o skupni dolgoročni naložbeni strategiji, s katero bo mogoče doseči cilje energetske učinkovitosti in okoljski premik v gospodarstvu, zmanjšanje emisij CO2, pri čemer ima pomembnejšo vlogo Evropska investicijska banka, ki pa mora biti dosledna pri svojih odločitvah glede tega koga in kaj financirati.
Ne sme biti nobenih nejasnosti glede neuporabnih mega-infrastruktur, glede jedrske energije ali glede nepričakovanih sredstev za projekte, ki niso dobri. Ne sme biti nobenih javnih sredstev ali bianko čekov za avtomobilsko industrijo, kot sedaj. To bi bilo, kot da bi še naprej metali denar skozi okno, in verjamem, da tega ne želimo več početi.
Roberto Musacchio
v imenu skupine GUE/NGL. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, pred nekaj dnevi nam je v tem Parlamentu predsednik Sarkozy govoril, da je kriza, s katero se sedaj soočamo, strukturna in da moramo ponovno premisliti o kapitalizmu.
Menim, da se moramo namesto krizi kapitalizma izogniti kapitalizmu v krizi; povedano drugače, začeti moramo razmišljati o novi prihodnosti, ki zagotavlja pravi prehod na gospodarstvo, ki je opisano s socialnimi in okoljskimi vidiki, gospodarsko demokracijo, ki temelji na enakosti in sodelovanju in ne na neenakosti in vojni.
Poleg teh znatnih razlik, ki so vsekakor pomembne, ne ostaja nič kaj dosti od svečanih obljub glede preoblikovanja kapitalizma, podanih na precej povprečnem rezultatu tega vrha G20, za kar je v določeni meri dogovorna tudi Evropa. Seveda je bilo ugotovljeno, da je popustljivo dogmo mogoče ponarediti in da lahko zaradi tega pride do obsežnega javnega posredovanja in celo do nacionalizacije, vendar vse to ne bo spremenilo osnovne filozofije, ki je povzročila strukturno krizo.
Vsekakor se govori, da potrebujemo nova pravila za zmanjšanje tveganj zaradi špekulacij, vendar ni nobene ideje glede posredovanja v zvezi s temi finančnimi špekulacijami - na primer v zvezi s Tobinovim davkom na transakcije - prav tako pa ne storimo nič v zvezi s Paktom stabilnosti, ki bo v tem času recesije, zelo verjetno močno poslabšal življenje na naši celini. Predvsem pa se ne sprašujemo, kaj je pravi vzrok za to krizo, zato tudi nismo niti najmanj uspešni, ko se spopadamo z njo.
Opozoril bi le na dve vprašanji: prvo je sistematično razvrednotenje dela v zvezi s popustljivimi politikami v zadnjih desetletjih, ki se je končalo z nastankom, skupaj z nepravičnostjo in trpljenjem, znatnega dela pomanjkanja finančne likvidnosti. Leta 1929 je John Maynard Keynes predlagal vlaganje v plače in delovna mesta, vendar danes tega ne počnemo.
Druga je ekološka in energetska razsežnost krize, ki zahteva sprejetje veliko odločnejših in jasnejših odločitev, kot pa to jecljanje vrha G20, na drugi strani pa imajo tisti, ki so povzročili to krizo zelo velike težave pri njenem reševanju. Potrebujemo jasno, drugačno sporočilo z levice.
Hanne Dahl
v imenu skupine IND/DEM. - (DA) Gospod predsednik, kot drugi govorniki danes, želim tudi sama citirati Keynesa. Le redkokdaj je to bilo primernejše. Citirala bom v angleškem jeziku:
v imenu skupine IND/DEM."Dokler podjetje deluje stabilno, so špekulanti kot neškodljivi mehurčki na gladini. Ko pa podjetje postane mehurček v vrtincu špekulacij, postane položaj resen. Ko kapitalski razvoj države postane stranski proizvod delovanja kazina, bo delo verjetno slabo opravljeno.
v imenu skupine IND/DEM.- (DA) Predlog Komisije o rešitvi finančne krize je resnično zavajajoč. Struktura EMU ni zaščita pred splošnimi krizami, vsekakor pa ne pred finančnimi krizami. Štiri svoboščine in Pakt stabilnosti stvari nič kaj ne olajšata; ampak drži ravno nasprotno. Preoblikovati moramo institucionalni okvir gospodarstva in gospodarske politike. Zelo dobro je predlagati, da bo vzpostavljena nova finančna arhitektura, vendar pa ta struktura ni bila dovolj dobro opisana, da bi uspela na študiju arhitekture ali na tečaju gospodarstva. To je zagotovo povezano z razumevanjem krize. Najprej je bil poudarek na reševanju likvidnostne krize, da bi bilo zagotovljeno dovolj maziva. V zvezi s tem so se različne države odločile za nekoliko drugačne modele - tako pač to je - kaj pa Komisija dejansko misli s tem, ko trdi, da mora EU (tu bom citirala iz programa):
v imenu skupine IND/DEM.- "zagotoviti, da bo prestrukturiranje bančnega sektorja izvedeno tako, da bo v prihodnje v sektorju zagotovljena poštena in zdrava konkurenca".
v imenu skupine IND/DEM.- (DA) Ali to pomeni, da mora za dokapitalizacijo poskrbeti javni sektor? Ali to pomeni ta stavek? Prav tako želim vprašati Komisijo ali bodo ustanovljene nove bonitetne agencije? Številne izmed starih agencij so se izkazale kot popolnoma nezanesljive. Kaj misli Komisija s tem, ko govori o "programu strukturnih reform"? Ali misli na reforme trga dela, "prožno varnost" brez varnosti? Ali je namen, da povečana negotovost zaposlitve predstavlja prispevek delavcev? Na splošno je nejasno ali namerava Komisija opredeliti plače, kot ključen parameter konkurenčnosti. Ali se na plače gleda izključno kot na strošek? Na plače moramo gledati tudi v povezavi z učinkom, ki ga imajo na povpraševanje. Na koncu želim zastaviti vprašanje v imenu svojega kolega gospoda Bloklanda, ki je prvi podpredsednik Odbora za okolje, javno zdravje in varno hrano, in se nanaša na okolje: kdaj bo Komisija objavila nacionalne zgornje meje emisij?
Jana Bobošíková
- (CS) Gospe in gospodje, zelo sem vesela, da ni uspela nesmiselna ideja predsednika Sveta gospoda Sarkozya o spreminjanju temeljev kapitalizma na pogovorih v Washingtonu. Upam, da se bo v Evropsko unijo vrnil razum, kjer se spoštuje svoboda trga kot temeljna vrednota in predpogoj za blaginjo. To velja tudi v času krize. Zato verjamem, da Evropska komisija in Češka republika, ki prevzema predsedstvo, ne bosta podlegli iluzijam lastne veličine in nezmotljivosti in da bosta v nasprotju s francoskim predsedstvom opustili absurdne, predvsem pa tvegane poskuse uporabe denarja davkoplačevalcev za prekinitev naravnega gospodarskega cikla. Prav tako sem vesela, da je vrh G20 zavrnil protekcionizem. Vsi vemo, da tisti, ki zamenja nekatere svoje svoboščine za večjo varnost, na koncu izgubi oboje.
Gospe in gospodje, trenutne krize ni povzročil kapitalizem, ampak pohlep neodgovornih bank, ki niso želele prevzeti tveganja za lastne odločitve. Tovrstno početje predstavlja prav takšno tveganje za prost trg, kot prekomeren nadzor s strani vlade. Črpanje denarja v banke, ne da bi pri tem bil zagotovljen neposreden nadzor nad tem, kako se bo ta denar porabil, je zaradi tega kraja težko prisluženega denarja naših državljanov. Spremljati moramo banke in zagotoviti, da denarja ne bodo porabile le za izboljšanje bilanc stanja, ampak tudi za kreditiranje podjetij. Omogočanje vodilnim delavcem, da sprejmejo finančno pomoč, ne da bi pri tem vlada odločala, kako naj porabijo denar, pomeni zanikanje načela politične odgovornosti. To je enako, kot nemoralno plačevanje za izgube, ki so nastale zaradi nemoralnega delovanja finančnih institucij, kjer odgovornosti ne prevzemajo niti institucije, niti vodilno osebje.
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospa predsednica, bom zelo kratek, saj je šlo za zelo plodno razpravo, kljub temu pa bi rad podal pet pripomb, preden besedo predam predsedniku Barrosu. Prva je ta, da se vsi strinjamo glede zgodovinske in zelo inovativne narave vrha G20. Ta globalni korak je inovativen in zgodovinski, vendar je takšna tudi pobuda Evrope, kot je poudaril predsednik Komisije, kar pomeni Evropo, ki ukrepa na mednarodnem prizorišču, kot je poudaril Joseph Daul, kadar obstaja skupna volja za to.
Drugič, vsi se strinjamo, da to, kar se dogaja predstavlja nek mejnik, če nam je to všeč ali ne, in da se, kot je povedal gospod Watson, ne moremo vrniti v prejšnje stanje, ampak moramo biti domiselni pri reševanju te krize.
Moja tretja pripomba je pripomba, ki so jo izrekli že številni govorniki, vključno z gospodom Schulzom, predsednikom skupine Socialdemokratov v Evropskem parlamentu, ter gospo Frassoni in se nanaša na to, kako pomembno je, da ostanemo prilagodljivi, ohranjamo zagon in hitro sprejemamo vse bistvene zakonodajne ukrepe, predvsem tiste, ki se nanašajo na finančno ureditev.
Moja četrta pripomba je v zvezi s tem, da potrebujemo ukrep za zmanjšanje zelo uničujočega vpliva te finančne krize tako z vidika odnosov med finančnim sistemom in MSP, kot je izpostavil gospod Crowley, kot tudi z vidika povezave med socialnimi predpisi in gospodarskim okrevanjem, na kar je opozoril gospod Daul. Prav tako je bistvenega pomena, da ukrepamo na osnovi širše vizije, pri tem pa upoštevamo elemente keynesianizma, ki jih je mogoče uporabiti v boju proti podnebnim spremembam, kot je predlagal gospod Watson, predsednik Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo.
Zadnje, kot ste poudarili, gospod predsednik Komisije in številni govorniki in predsedniki skupin, zelo pomembno je, da razpravljamo o vseh razsežnostih krize. Kot ste povedali, je ogrožen razvojni model, in treba je, kot je izpostavil Martin Schulz, ponovno ovrednotiti demokratske povezave med vlogo javnega in zasebnega sektorja. Kot ste poudarili in kot so povedali drugi, vključno z gospo Frassoni, bi bilo narobe, če bi se osredotočili izključno na finančni svet in pozabili na najbolj prizadete, najšibkejše, tiste, ki so lačni in ste jih omenili tudi vi, gospod predsednik. Tudi sam menim, da moramo ponovno preučiti temelje sistema; če je pohlep del teh temeljev, ni druge alternative, kot da jih ponovno preučimo.
Zadnje, treba se je zavedati in to je moja zadnja točka, da nas kriza ne sme upočasniti ali prestrašiti, ampak se moramo nanjo odzvati hitro in pri tem ostati ambiciozni pri naših razvojnih ter okoljskih ciljih in v našem boju proti podnebnim spremembam.
(Aplavz)
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (FR) Gospa predsednica, ker smo se odločili, da predstavim celoten delovni program za naslednje leto, bi rad odgovoril na specifično vprašanje gospoda Schulza, preden nadaljujem s pripombami. Danes je Komisija potrdila svoj odgovor na dve poročili - poročilo gospoda Rasmussena in poročilo gospoda Lehneja - tako je jasno, kako nameravamo spremljati različne elemente in kako smo to že začeli izvajati. Gre za zelo obsežen odgovor in predstaviti moramo tudi druge predloge in nekatere izmed njih smo že predstavili. Ko sem govoril o spomladanskem zasedanju Evropskega sveta, sem se skliceval na ugotovitve skupine na visoki ravni, ki sem jo ustanovil pod predsedstvom Jacquesa de Larosièreja. V zvezi s predlogi mi gospod McCreevy, komisar odgovoren za te zadeve, sporoča, da bodo predlogi v zvezi s hedge skladi, predvsem pa v zvezi z zasebnim kapitalom, ki ste ga verjetno imeli v mislih, pripravljeni za predstavitev v decembru.
Če se vrnemo na delovni program Komisije za leto 2009, je, kot sem povedal, nerazdružljivo povezan s posebnim političnim kontekstom. Povedati moram, da finančna nevihta še vedno divja, da še ni mimo in da smo na robu resne gospodarske upočasnitve. Prav zaradi tega ne smemo zapravljati časa pri uresničevanju dela, ki smo ga že začeli z namenom, da bi se posodobili in prilagodili globalizacijskemu procesu. Ne gre za to, da smo pravkar ugotovili, da se moramo odzvati na globalizacijo. Poudariti moram, da smo se v Komisiji, ki ji imam čast predsedovati, na novo obdobje sklicevali že vrsto let. To za Evropo pomeni, da moramo spodbujati naše vrednote in ščititi naše interese v kontekstu procesa globalizacije. Ravno v tem kontekstu moramo predstaviti ambiciozne predloge. Trenutna kriza nas ne sme odvrniti od drugih prednostnih nalog v našem delovnem programu, ki so tudi prednostni odzivi na izzive globalizacije. Predvsem se sklicujem na boj proti podnebnim spremembam in uresničevanje trajnostnega razvoja. To so prednostne naloge za leto 2009, ki je posebej pomembno, ker gre za leto konference v Köbenhavnu.
Naj čestitam Evropskemu parlamentu izrečem pohvalo za obsežno delo, ki ga je vložil v podnebno-energetski sveženj. Soočamo se z izjemnimi razmerami in ponosen sem na odziv evropskih institucij, ki so kos izzivu. Trdno verjamem, da bomo ob sodelovanju decembra dosegli naš skupni cilj glede političnega sporazuma. Če sem popolnoma iskren, sem prepričan, da bo takšen sporazum služil tudi kot katalizator za evropsko strategijo, namenjeno doseganju ambicioznega sporazuma v Köbenhavnu.
Ne želim preveč izpostavljati, kar vse je ogroženo, vendar se moramo vsi zavedati, da bo Evropa zastavila precejšen del svoje verodostojnosti v tej razpravi, v kateri predstavlja glavno gonilno silo. Evropa je sprožila globalno razpravo o boju proti podnebnim spremembam. Prav mi smo vladi ZDA povedali, da mora storiti več. Ravno to smo rekli tudi Rusom, Kitajcem in Indijcem in jim povedali, da ne smemo obupati v trenutku, ko je že mogoče slutiti možnosti za boljše sodelovanje z novo vlado ZDA. Ne vzbujamo vtisa, da želimo zmanjšati naše ambicije. Prepričan sem da bo to resno ogrozilo našo verodostojnost.
Jutri bomo predlagali resnično zlato priložnost in nobene pravice nimamo, da je ne bi izkoristili. Prav zaradi tega mora naš odziv na gospodarsko krizo dokazati, da so lahko programi za boj proti podnebnim spremembam tudi del strategije gospodarskega odziva. Ne bi rad videl takšne neodločnosti, ki se včasih pojavi med tistimi, ki dajejo prednost gospodarstvu ali industriji in tistimi, ki spodbujajo načrt trajnostnega razvoja. Dejansko je ti dve stvari mogoče združiti in pozdraviti moram nekatere izjave, ki ste jih v zvezi s tem podali.
Druga prednostna naloga so ljudje v Evropi. V letu 2009 se bo Komisija še posebej posvetila iskanju napredka na evropskem območju svobode, varnosti in pravičnosti, na primer z vzpostavitvijo skupne politike priseljevanja in njenim vključevanjem v širše politike Evropske unije, kot so politike konkurenčnosti, rasti in socialnega vključevanja, s tem ko bo vzpostavila evropsko mrežo priseljevanja in ko bo dokončan skupni evropski azilni sistem za 2010, z zagotavljanjem večje skladnosti s pravili, ki urejajo varstvo potrošnikov v Evropi, z izboljšanjem vzajemnega prepoznavanja nekaterih instrumentov civilnega in kazenskega prava, kot so sodbe in zapuščinske poravnave, ter z bojem proti novim oblikam kriminala, kot sta zloraba otrok in kibernetski kriminal.
Naslednja prednostna naloga za 2009 - zaradi časovne omejitve bom stvari le preletel - je vloga Evrope v svetu. Tudi tu nas čakajo izzivi in sicer širitveni proces in okrepitev sosedske politike, kot tudi vzpostavitev tesnejših stikov z državami v razvoju, predvsem tistimi v Afriki. To je brezpogojno obvezno in spomniti vas moram, da je treba podpreti predlog Komisije o kmetijski pomoči državam v razvoju. Gre za vprašanje verodostojnosti. Še enkrat, na najpomembnejših vrhih se ne moremo omejiti le na razprave o finančnih zadevah. Pokazati moramo, da ne razpravljamo le z velikimi nastajajočimi silami, ampak da smo zaskrbljeni tudi glede držav v razvoju, predvsem držav v Afriki.
Naši odnosi s temi državami so tudi pomemben dejavnik pri reševanju številnih globalnih vprašanj. Ne smemo pozabiti, da nam velika srečanja, kot je köbenhavnska konferenca prihodnje leto, omogočajo učinkovitejše reševanje skupnih vprašanj, kot je energetska varnost, boj proti podnebnim spremembam in priseljevanje, kot tudi dokončanje razvojne agende iz Dohe in uresničevanje dvostranskih trgovinskih pogajanj.
Jasno sporočilo vrha v Washingtonu je, da nujno potrebujemo svetovni trgovinski sporazum. Poleg tega, da je sporazum iz Dohe trgovinska agenda, je tudi razvojna agenda. Verjamem, da smo sedaj bližje pravi poti, saj resnična alternativa agendi iz Dohe ni nespremenjeno stanje, ampak možnost, da se glede na trenutno finančno krizo zapremo vase, možnost, da bodo države na različnih koncih sveta naredile korak nazaj glede tarif in uvedle enostranske ukrepe, da bi zavarovale nekatere sektorje svojih gospodarstev. V tem primeru bi se ponovno razmahnil gospodarski nacionalizem in zatekanje k protekcionizmu, kar bi negativno vplivalo na svetovno gospodarstvo in ni mi treba posebej poudarjati, tudi na evropsko gospodarstvo. Kot veste, je Evropa vodilna sila na področju trgovine.
Vrh, ki je potekal prejšnji teden, je okrepil mojo odločenost, da si prizadevamo za vzpostavitev odnosov z Rusijo na osnovi obojestranskih interesov. Ti odnosi bodo včasih težki. Obstajajo vprašanja, glede katerih imamo različna stališča, vendar resnično verjamem, da je vrh, ki je prejšnji teden potekal v Nici, potrdil, da je bolje sodelovati z Rusijo, kot pa jo skušati osamiti. Rusija je prav tako pomemben partner na globalnem prizorišču.
Velik pritisk, ki mu je bil svet izpostavljen v letu 2008 je jasno pokazal, kako pomembno je, da imamo z Združenimi državami Amerike skupno vizijo. Z novo administracijo v Združenih državah Amerike se odpira odlična priložnost. Med volilno kampanjo se je novo izvoljeni predsednik zelo jasno izrekel glede zadev, kot so boj proti podnebnim spremembam in zavzemanje za bolj večstranski pristop. Zgrabimo to priložnost in predstavimo ideje za agendo, ki se bo ukvarjala z globalizacijo. Soočamo se z nekaterimi zelo zahtevnimi skupnimi izzivi in verjamem, da lahko z aktivnejšim sodelovanjem med Evropo in Združenimi državami Amerike svet postane boljši.
Gospe in gospodje, v letu 2008 je Evropa dokazala, da je lahko združena, s tem ko je v velikih krizah uskladila svoje ukrepe. Zaradi krize v Gruziji in finančne krize je Unija učinkovitejša. Edina pot, ki jo lahko izberemo, če želimo doseči cilje za leto 2009 je združen pristop.
Čez nekaj mesecev bo 375 milijonov volivcev prišlo na volišča, da bi izrazili največjo demokratično pravico in izvolili nov Evropski parlament. Izkoristimo zagon, ki so ga zadnje krize dale Uniji. Ljudem so odprle oči glede odlik in učinkovitosti evropske razsežnosti, kot sredstev za zagotavljanje njihove gospodarske, socialne in okoljske blaginje in varovanje njihovih interesov ter ponovno potrjevanje njihovih vrednot. Verjamem, da se danes, sredi te krize, ponujajo jasne priložnosti. Na primer, obstaja veliko ugodnejše ozračje kot pred nekaj meseci glede priznavanja pomembnosti naše valute evra. Izkoristimo to priložnost. Menim, da je pomembno, vsaj za vse tiste, ki verjamemo v Evropski projekt - in verjamem, da smo v večini - če smo bolj optimistični pri posredovanju evropskega sporočila in ne podležemo kritikam ali malodušnosti.
Zato verjamem, da moramo kot institucije obvezno sodelovati. Zavedam se, da bi si Komisija v določenih trenutkih zlahka povečala priljubljenost v nekaterih krogih, s tem ko bi pripravila predloge, ki bi jih države članice zagotovo takoj zavrnile. Sam ne gledam tako na stvari. Vsekakor podpiram ambiciozne napovedi, vendar morajo biti realistične, saj moramo delovati z drugimi institucijami in državami članicami, kjer povsod vlada demokracija, ker sicer ne bi bile članice Evropske unije.
Komisija bo še naprej igrala svojo vlogo, opravljala svojo nalogo kot gonilna sila in pobudnica, vendar pri tem ne bo delovala proti državam članicam in Parlamentu, ampak skupaj z Evropskim parlamentom in državami članicami. Verjamem, da je takšen odnos vse bolj potreben. Kakršen koli drug pristop bi pomenil populizem. Priprava predlogov zgolj za namene oglaševalske kampanje je prav tako oblika populizma. Druga oblika populizma vključuje dajanje predlogov pod pretvezo evropeizma, za katere vsi vemo, da nimajo nobenih možnosti, da bi bili sprejeti. Vloga Evropske komisije je seveda, da deluje kot gonilna sila, vendar istočasno skuša najti soglasje z drugimi institucijam. Tako lahko Evropa ostane v središču dogajanja, kamor se ji je uspelo umestiti. Medinstitucionalno sodelovanje ji je omogočilo, da ima ključno vlogo pri sestavljanju mednarodne agende.
Smo na zelo pomembnem političnem razpotju za Evropo, mogoče celo na točki preobrata. Evropa vzbuja tudi velika pričakovanja. Ravno z nenehnimi pobudami in načrtovanjem prihodnosti lahko Unija najbolje izpolni ta pričakovanja in ravno to je duh, ki bo prežemal Evropsko komisijo v letu 2009.
(Aplavz)
Hartmut Nassauer
(DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, obstajajo tri glavne krize, na katere se moramo odzvati. Prva je finančna kriza - o tem je razprava že tekla -, ki vse bolj prodira v realno gospodarstvo. Drugič, ne smemo pozabiti na krizo, ki se nanaša na Pogodbe, na katerih temelji naša Unija, in se odraža v usodi Lizbonske pogodbe. Tretjič, obstaja kriza EU v zvezi z njenim sprejemanjem med javnostjo, kar je po mojem mnenju vidik, ki ga je treba omeniti pred volitvami.
Gospod predsednik, predstavili ste delovni program za preostali del mandata tega Parlamenta in vaše Komisije in povedati želim, da bo skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov z veseljem sledila glavnim načelom tega programa. Podprli vas bomo. Vendar pa bomo nekaterim vidikom namenili drugačen poudarek. Poudarek bo v skladu s pričakovanji. Ta pričakovanja se nanašajo na zadnjih nekaj mesecev vašega mandata, mogoče pa tudi dlje.
Skupina PPE-DE želi, da se v dejanjih Komisije odraža tudi sama. Zavedamo se, da to povsem upravičeno zahtevajo tudi druge skupine. V odzivu se bomo zanesli na vaše politične sposobnosti. Povsem upravičeno ste zaposlovanje in rast postavili kot vašo glavno prednostno nalogo. Odziv je vse bolj povezan z vprašanjem, kako naj se odzovemo na finančno krizo. Podpiramo ukrepe, ki so potrebni v zvezi z ureditvijo in preglednostjo finančnih trgov. Čim prej potrebujemo skrajno specifične predloge, namenjene reorganizaciji ureditve finančnih trgov.
Izvajanje akcijskega načrta svetovnega finančnega vrha je vsekakor prva skrb posameznih držav. Vendar pa je ob upoštevanju svetovne soodvisnosti trgov tesno sodelovanje v zvezi z vsemi ureditvenimi ukrepi - četudi samo zaradi tega, da bi bilo mogoče preprečiti izvajanje različnih standardov - nujno. To v usklajevalnem delu Komisije predstavlja široko in pomembno področje aktivnosti.
Ureditev - in tega ne smemo pozabiti - sama po sebi še ne predstavlja konca, ampak je v določeni krizi orodje, ki se uporablja za doseganje nekaterih ciljev. Tega dejstva ne smemo pozabiti.
Omenili ste podnebno-energetski paket, ki naj bi bil sprejet decembra. Prepričan sem, da v Parlamentu obstaja široko soglasje glede tega cilja. Tudi skupina PPE-DE - to bi rad še posebej izpostavil - želi, da bi bil ta problem rešen pred koncem tega parlamentarnega obdobja. Gre za strateški cilj. Vendar pa od Parlamenta veliko zahtevate. Glede na trenutne razmere pričakujemo, da bomo kmalu po decembrskem zasedanju prejeli sveženj, ki bo vseboval več sto strani v samo enem jeziku, od nas pa se pričakuje, da bomo na to odgovorili z da ali ne.
Čeprav upoštevamo ta cilj, ki je hkrati tudi naš, gre tu za znatno zlorabo pravic Parlamenta in njegovih poslancev in mogoče nam bo uspelo najti kakšno bolj domiselno rešitev, kot pa je ta neizoblikovana možnost.
Hannes Swoboda
(DE) Gospa predsednica, gospod predsednik Komisije na koncu vašega govora ste omenili, da moramo volivcem poslati jasno sporočilo. S tem se popolnoma strinjam.
Vendar pa, ko sem si ogledal program, se mi je večkrat zdelo, da ga prežema sporočilo "nadaljujmo, kot smo delali do sedaj". To je lahko na nekaterih področjih prava rešitev, vendar pa na drugih področjih - predvsem na področju, ki ga obravnavamo danes - to ne more biti dobro. Naše sporočilo mora biti, da smo se naučili nekaj iz krize in da bomo drugače ukrepali, kot pa smo ukrepali v preteklosti. Če boste stavku dodali "Evropi odprte družbe in odprti trgi prinašajo koristi, vendar pa morajo pravila veljati za vse", potem bi se glasil pravilno, vendar verjetno ne dovolj jasno. Potrebujemo pravila, s katerimi bo Evropa deležna koristi zaradi odprtih družb in odprtih trgov. To mora biti jasno, vendar ne gre za načelo, ki bi ga Komisija vedno upoštevala.
V vašem sestavu - če lahko tako rečem - omenjate "nenadno krizo zaupanja". Gospod Poul Nyrup Rasmussen že dolgo opozarja na to, kaj se lahko zgodi. O tem že nekaj časa govori tudi gospod Schultz. Kriza zaupanja torej ni bila tako nenadna. Vendar so bili nekateri ljudje v Komisiji mnenja, da nam ni treba nič urejati, da se bo vse izteklo dobro, da bo trg sam uredil vse. Vendar se to ni zgodilo in zato je treba izvesti spremembe.
(Aplavz)
Imam še eno pripombo. Obstaja tema, ki še vedno ni del tega programa, ki pa je za državljane Evrope zelo pomembna in to so splošne storitve javne uprave in javnega sektorja. To omenjam predvsem zaradi tega, ker se je v nekaterih državah pojavila kriza na področju poštnih storitev. Za to ni kriva samo Evropa ali Komisija. Vendar je to mogoče pripisati posebnemu odnosu in sicer odnosu, da mora trg prevladati v vseh sektorjih in da mora biti odprt v vseh vidikih, s čimer nekatere poštne storitve spodbuja k temu, da iščejo višje dobičke na drugih področjih, namesto da bi zagotavljale storitve potrošnikom, širši javnosti.
To pelje v napačno smer. Najmanj, kar si želim je, da bi na koncu vašega programa videl nedvoumno izjavo, iz katere izhaja, da se boste zavzeli za te storitve javnega sektorja in v kateri je navedeno, kako jih je treba obravnavati, tako regionalno, kot tudi lokalno in da trg navsezadnje ne ureja vsega.
Na koncu bi rad povzel eno izmed vaših pripomb: imamo novo vlado ZDA. Prosil bi vas gospod predsednik, komisar in vse ostale, da izkoristite čas in v naslednjih nekaj tednih sodelujete s to vlado, ter tako zagotovite, da bo prišlo do pristnega partnerstva za Evropsko, pa tudi za globalno, socialno tržno gospodarstvo. Izkoristimo prednost, ki nam jo ponuja nov predsednik ZDA.
(Aplavz)
Diana Wallis
Gospa predsednica, v zvezi s svetovno finančno krizo, v nekem smislu pa tudi v zvezi s programom zakonodajnega dela Komisije, bi moralo biti slednje naš odgovor na prvo. Seveda bo kdo trdil, da nimamo le ene, ampak več kriz: finančno, pa tudi okoljsko zaradi soočanja s podnebnimi spremembami, kriz zaupanja v Evropo po irskem glasovanju in varnostno krizo po nedavnih dogodkih v Gruziji. Vendar pa bi morali, ne da bi pri tem podcenjevali vse to, s čimer se srečujemo, "krizo" verjetno razumeti kot "izzivi" - izzivi Evrope, da pospeši in začne izpolnjevati svojo vlogo.
Evropa je zagotovo najbolje opremljena regija na svetu, saj se naše institucije lahko spopadejo s temi vprašanji in izzivi, ki presegajo nacionalni okvir, presegajo možnost nadzora katere koli posamezne države članice. Predvsem bi se morali biti sposobni skupaj jasno in odločno odzvati, ter tako vliti zaupanja tistim, ki jih predstavljamo: državljanom Evrope.
Naj navedem primer. Verjamem, da lahko Parlament v zvezi s finančno krizo upravičeno trdi, da je bil v samem ospredju dogajanja. To smo lahko preskusili pri delu, ki smo ga opravili v našem preiskovalnem odboru glede zloma zavarovalnice Equitable Life. Šlo je za prvi opozorilni strel, da prihaja finančna kriza. Ta Parlament je na osnovi preiskave junija lani pripravil številna priporočila, priporočila glede finančne ureditve, o administrativnem sodelovanju med zakonodajalci, o dostopu do tožb in odškodnin - na kratko, o večini tem v finančnem sektorju, pri katerih naši državljani trenutno potrebujejo največ zagotovil.
Ta priporočila bi pritegnila pozornost Komisije, pa tudi držav članic, še posebej britanske vlade, ki se nanjo še vedno ni v celoti odzvala in, kar je še pomembneje, še ni odškodovala žrtev zavarovalnice Equitable Life, kljub uveljavljanju svojih zahtev v sporu z islandskimi bankami.
Če hočemo iz finančnih in drugih izzivov, s katerimi se soočamo, iziti brez prask kot celina, se moramo nanje odzvati skupaj in solidarno, ne samo, da pri tem pazimo na nacionalni protekcionizem. Naša skupina, skupina ALDE, se namerava odzvati na delovni program s pozitivno in progresivno resolucijo. Številni moji kolegi bodo dali podrobne pripombe glede nekaterih tem, vendar bomo poudarek predvsem namenili odprti Evropi, zeleni Evropi, podjetniški Evropi in varni Evropi.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospa predsednica, gospod predsednik, finančna kriza in sčasoma tudi gospodarska kriza bosta prizadela celotno Evropo, zato moramo skupaj prevzeti odgovornost in sprejeti odločitve. Ker bo kriza prizadela vse države članice in se bodo soočile z nalogo, kako se ji zoperstaviti, jo upočasniti in omejiti njene posledice, se moramo vse države članice skupaj odločiti o skupnih ukrepih.
Takšne okoliščine, kot prevladujejo danes, ko je EU razdeljena v Evropo A - države v evroobmočju in Velika Britanija - in Evropo B - ki jo sestavljajo nove države članice, skupaj s Švedsko in Dansko - predstavljajo delitev EU, še toliko bolj sedaj, ko se soočamo s krizo. Predstavlja zanikanje enega izmed temeljnih načel, na osnovi katerega je bila ustanovljena Evropska skupnost: na načelu solidarnosti. To ni prava pot, gospod Barroso.
Akcijski načrt Komisije, ki je bil predstavljen pred 13 dnevi, zamenjuje temeljne zadeve z nepomembnimi zadevami in z zadevami, ki so mogoče enkrat bile pomembne, vendar so sedaj izgubile svoj pomen zaradi gospodarske krize. Sedaj sta gospodarska rast in boj proti vse večji brezposelnosti veliko pomembnejša, kot vprašanja, povezana s podnebnimi spremembami. Veseli me, da Evropska komisija obravnava nadaljnjo širitev Evropske unije, se pravi vključitev balkanskih držav, kot prednostno nalogo. Pravo vprašanje je stabilizirati to eksplozivno regijo Evrope, saj bo ta stabilizacija Balkana pomenila nižje stroške za evropske davkoplačevalce: državljane naših držav članic.
Hélène Flautre
- (FR) Gospa predsednica, naloga Evropske komisije je vsekakor zagotavljati preglednost, boljšo informiranost in varstvo za naše državljane in potrošnike, kot je pravilno povedal gospod Barroso.
Vendar pa obstaja območje, gospod Barroso, na katerem je bila v zvezi s tem vaša Komisija še posebej neuspešna in sicer pri postopkih odobritve za gensko spremenjene organizme (GSO). Ti postopki so bili predmet vsesplošne kritike. Ponovno jih je treba pregledati na naslednjem zasedanju Sveta okoljskih ministrov 4 in 5 novembra. V Evropi je 44 regij, ki so se razglasile kot regije brez GSO. Šest držav članic je uveljavilo zaščitno klavzulo za koruzo Monsanto. In kaj počnete gospod Barroso, kljub nasprotovanju velike večine Evropejcev? Pospešeno delate na dovoljenjih za trženje. Izdajate soglasja, ter pohlevno sledite nasvetu Evropske agencije za varnost hrane, katere mnenje temelji na študijah toksičnosti, ki so jih opravila podjetja za biološki inženiring.
V trenutni obliki so evropski postopki pravo sito, skozi katerega lahko komercialni interesi dejavnosti povezanih s kmetijstvom neovirano pronicajo. Ljudje želijo vedeti o toksičnih učinkih GSO in te informacije morajo dobiti. Ali sami veste, kako toksični so, gospod Barroso? Ali veste? Kakšne vplive ima toksičnost GSO na javno zdravje in okolje? Zakaj ni nobene zahteve glede objave neobdelanih podatkov, na katerih temeljijo ugotovitve študij? Zakaj preskusi niso obvezni po treh mesecih? Zakaj bi se zadovoljili s študijami, ki jih izvajajo podjetja sama?
Javnost je upravičena do preglednosti, informacij, razprave. Ravno to bi morali biti cilji Komisije pri odobravanju GSO. Gospod Barroso, želimo objavo neobdelanih podatkov. Želimo nasprotne študije, želimo javno razpravo in želimo dolgotrajno preskušanje. Želimo vedeti, kako GSO vplivajo na zdravje.
Vaša pobuda, gospod Barroso, da bi iz 27 držav članic naredili skupino šerp in bi tako zaobšli priložnostno skupino predsedstva in vaše komisarje, ki so pristojni na tem področju, povzroča zmedo in nejasnosti na področju, kjer morate v skladu z odgovornostjo zagotoviti jasnost in zanesljivost postopkov.
Gospod Barroso, saj želite, da bi javnost zaupala v Evropo, mar ne? Dokažite!
Sylvia-Yvonne Kaufmann
(DE) Gospa predsednica, rezultat vrha G20 je zmanjšanje najmanjšega skupnega imenovalca. Urejanje in preglednost naj bi preprečila še eno finančno krizo. Vendar specifični ukrepi, ki naj bi se izvajali, še vedno niso določeni. Mednarodni denarni sklad (MDS), ki je pahnil ljudi po vsem svetu v revščino in obup zaradi neoliberalne politike strukturne prilagoditve, bo sedaj postal nadzornik globalnega finančnega trga. O opustitvi sistema globalne prerazporeditve, ki je v prvi vrsti kriv za krizo, nihče niti ne razmišlja. Osupljivo je, da je do sedaj bilo treba za reševanje bank po celem svetu nameniti nedojemljiv znesek v višini 2,5 trilijona EUR. Takšnega usklajenega ukrepanja do sedaj nismo doživeli še v nobeni humanitarni katastrofi. S tem zneskom bi lahko odpravili najhujšo revščino v svetu in rešili podnebje.
Kakšne so posledice? Socialni svetovni gospodarski red mora nadomestiti tržno gospodarstvo, pri tem pa morajo imeti vodilno vlogo Združeni narodi. Nov svetovni finančni red mora spodbujati politike socialne varnosti, zaustaviti proces osiromašenja in pripeljati do napredka v zvezi z ekološko vzdržno gospodarsko dejavnostjo. Evropska unija lahko ima pri oblikovanju novega reda odločilno vlogo, če bo dokazala, da je lahko s skupnim evropskim ukrepanjem uspešna v boju z recesijo, ki je posledica finančne krize. Vendar je to možno le, če bo EU najprej pometla pred svojim pragom.
Predsednik Komisije gospod Barroso je prej dejal: "V izrednih razmerah so potrebni izredni ukrepi". Pravilno, vendar je treba potem pogumno ukrepati. Zberite pogum in zamenjajte praktično zastarel Pakt stabilnosti za Evropo z gospodarskim in socialnim paktom, ki vse države članice zavezuje k temu, da svoje gospodarske in finančne politike med seboj usklajujejo. Zberite pogum in pokažite prave barve Komisije, ter brez če in ampak postavite temo socialne pravičnosti na vrh evropske agende. Še enkrat, socialnim vidikom se ne namenja dovolj pozornosti v zakonodajnem in delovnem programu. Socialni pritisk je omenjen le bežno, kot nekaj, na kar se je treba odzvati v času izrednega stanja v gospodarstvu. Zakaj resnih socialnih problemov ne omenjate posebej? Zakaj povsem jasno ne poveste, da vse večja razlika med bogatimi in revnimi ni več sprejemljiva? Zakaj jasno ne poveste, da privatizacija dobičkov in podržavljanje izgub nista več sprejemljiva. Sprašujem se, kdaj bo Komisija, ki se sooča z resnimi razmerami v zvezi z brezposelnostjo, revščino in neenakostjo, končno spoznala, da ne moremo več nadaljevati, kot smo do sedaj in kot predlaga v delovnem programu. Neoliberalizem je jasno in očitno uničil gospodarstvo, s spremembami v Evropi pa že močno zamujamo.
Paul Marie Coûteaux
- (FR) Gospa predsednica, presenečen sem - in verjamem, da nisem edini - nad nasprotjem med najbolj neizpodbitnim trenutnim dokazom in tem, kar slišim v tem Parlamentu, predvsem s strani predstavnikov Sveta in Komisije, pa tudi s strani mojih v vato zavitih kolegov evrofilov. Zaradi tega nasprotja nenehno razmišljam o Bizancu, o pomirjujočih in samozadostnih govorih bizantinskih uradnikov v času, ko je njihov svet počasi drsel v pozabo.
Ne soočamo se zgolj z navadno krizo - vsekakor skrajno neustrezen izraz za opisovanje recesije - ampak za razpad samih temeljev procesa globalizacije, ki je tako zaznamoval 20 stoletje. Na to ne gledam kot na kreditni krč. Gre za krč verodostojnosti, vaša politična kredibilnost se je znašla v krizi in pozivam vas, da zberete pogum in priznate, kako resne so razmere. Nimam dovolj časa, da bi naštel vsa načela te verodostojnosti, ampak liberalizacija kredita in to kopičenje posojil sta očitno posledica slepega zaupanja v nevidno roko, mogoče celo v neizogibnost napredka.
Ni treba posebej poudarjati, da rešitev predstavlja nadzor kreditiranja s strani vlade. Iz istega razloga prav tako ni rešitev prosta trgovina - pospešeno širjenje proste trgovine. Prav nasprotno, rešitev je vrnitev na varovanje naših meja in tega se naši ljudje dobro zavedajo. Takšne super strukture, s katerimi imamo opravka sedaj, si ne bi smele lastiti politične moči in v zvezi s tem bi vas morala Lizbonska pogodba pripraviti do razmišljanja. Potrebujemo vrnitev na resnično zakonito oblast, ki jo predstavlja suverena država.
Luca Romagnoli
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, finančna kriza in upočasnitev gospodarstva kažeta na osrednjo vlogo, ki bi jo morale imeti države članice in Evropska unija pri zagotavljanju socialno-ekonomske blaginje, prav tako pa je treba poudariti, da bi morali politiki ponovno prevzeti popoln nadzor nad gospodarstvom in se na vse možne načine boriti proti navideznim financam, ki še vedno nadzirajo usode milijonov ljudi.
Zmanjševanje vpliva svetovne upočasnitve na evropsko gospodarstvo z vidika zaposlovanja in gospodarske aktivnosti bi moralo pomeniti spodbujanje pristopa, ki temelji na evropskem socialnem modelu. To bi morala biti prednostna naloga za 2009: zaposlovanje in socialna zaščita za rast. Končno pridejo praktični koraki za preoblikovanje pravil evropskega sistema, končno, po tem, ko je bilo bančnemu in finančnemu sistemu dovoljeno, da ropata in ožemata javna sredstva ter fizične osebe.
Zdi se mi, da je strategija Komisije za zagotavljanje podpore tistim, ki so izgubili delo, premajhna, prepozna, prav tako kot podpora za mala in srednje velika podjetja ter naložbe v raziskave. Predvsem pa opažam, da pospeševanje in izvajanje kohezijskih programov odvrača pozornost od drugih potreb. Preden nas skrbi glede ustvarjanja zaupanja na trgih, bi morale vlade in komisije povrniti zaupanje državljanov v neodvisnost tistih, ki jim vladajo, pred vplivom financ v tujini.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Gospa predsednica, ne bom govoril o vzrokih za finančno krizo. Vsi se strinjamo, da se je začela kot likvidnostna kriza, ki je potem postala kriza solventnosti in se končala kot kriza zaupanja, kar je pripeljalo do pomanjkanja kreditov in prizadelo tudi realno gospodarstvo.
V nasprotju s tem, kar je bilo tu povedanega, ni šlo za enoten evropski odziv. V najboljšem primeru je šlo za usklajen odziv. Lahko trdite, da v trenutnih razmerah ni mogoče storiti več. Vendar verjamem, da je vsekakor mogoče storiti še več.
V zvezi s finančnim reševanjem, pa tudi likvidnostjo in solventnostjo je strašno, da tri institucije pomagajo trgom in istočasno dajejo posojila: in sicer Evropska centralna banka, Evropska investicijska banka in Komisija sama. Vse tri med seboj tekmujejo, kar škoduje vsem.
V zvezi z bojem proti krizi v realnem gospodarstvu je vrh v Washingtonu najavil proračunske ukrepe, vendar ni povedal, kakšni bodo. Nekatere države se bodo odločile za zmanjšanje davkov, medtem, ko se bodo druge za programe javne porabe v najčistejšem Keynesovemu slogu. Če ta dejanja niso usklajena, bi bilo dobro ugotoviti, ali tista, ki so učinkovita, pozitivno vplivajo na tista, ki niso. Prav tako bi bilo dobro, če bi določili pravila za Pakt stabilnosti in rasti.
Z mednarodnega vidika drži, da so bile moja država Španija, pa tudi Češka republika in Nizozemska, prisotne v Washingtonu, vendar se niso udeležile pripravljalnih sestankov in nihče ne more zagotoviti, da bodo to v prihodnje tudi počele. Želim, da mi Svet in Komisija pojasnita, kako nameravata preoblikovati izvršilni odbor Mednarodnega denarnega sklada in kdaj načrtujeta to izvesti, tako da bodo lahko vse ustrezne države zastopanje v Skladu za finančno stabilnost.
Končal bom z opozorilom. Od Parlamenta se zahteva, da sodeluje z načrtom Komisije: to smo vedno počeli. Če Komisija, predvsem pa gospod McCreevy ne bi ignoriral opozoril, ki smo jih dajali vse od leta 1999 v ponavljajočih poročilih, bi bile stvari sedaj zelo drugačne.
Robert Goebbels
- (FR) Gospa predsednica, leto 2009 se bo v zgodovino zapisalo, kot leto druge največje svetovne gospodarske krize.
V svoji knjigi o krizi iz leta 1929 je John Kenneth Galbraith zapisal, citiram: "Najznačilnejša lastnost velikega zloma leta 1929 je bila v tem, da so se slabe stvari še naprej slabšale". Hipotekarna kriza je sprožila deflacijsko spiralo, ki ne divja le v finančnem sistemu in je zbrisala več kot 60 % globalne vrednosti delnic.
Kriza likvidnosti in solventnosti vse bolj vpliva tudi na realno gospodarstvo. Izraz "realno gospodarstvo" je v nasprotju s finančnim sektorjem zelo zanimiv. Poudarja navidezno naravo večine finančnega premoženja. Po polomu v finančnih trgih pričakujemo močnejše oživljanje nacionalnih vlad. Bili smo priča vrsti zaporednih vrhov. Vrh v Washingtonu je dal zajeten katalog hvalevrednih namer. Ker voditelji, tako veliki kot tudi majhni, ki nas vodijo, slavijo po tem, da prepozno dojamejo, so bili pripravljeni močni ukrepi z namenom pravilno oceniti tveganja in se izogniti prekomernim učinkom finančnih vzvodov. Nadzor naj bi postal učinkovitejši, ne da bi omejeval inovativnost. "Pozor! Pozor!" pravimo in pričakujemo podrobnosti ustreznega sistema urejanja, ki bo omogočal, da se izognemo prekomernim tveganjem, ne da bi se pri tem ujeli v past prekomernega zakonskega urejanja.
Ponovno vzpostavitev vloge nacionalnih vlad, kot regulatorjev trga je treba pozdraviti, vendar žal to pogostokrat pomeni tudi, da bodo nacionalne države gledale samo na svoje interese.
V svetu, ki je bolj odprt, kot je bil leta 1929, bi se vsak nacionalni ukrep kaj hitro izjalovil. V recesiji so potrebni ukrepi v duhu mednarodne solidarnosti. Evropska unija moramo zbrati vse svoje sile, združiti vse razpoložljive nacionalne proračunske vire in čim prej vložiti v infrastrukturo za rast in večanje kupne moči.
Novoizvoljen predsednik Barack Obama naj bi nameraval vzpostaviti program za oživitev gospodarstva v višini štirih odstotkov BDP ZDA. 27 držav članic Unije, ki so skupaj manj zadolžene, kot Združene države Amerike, bi morale storiti podobno, da bi tako izvlekle Evropo in svet iz finančne krize, ki grozi, da bo prizadela nas vse.
Jean Marie Beaupuy
- (FR) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, v letu 2009 bodo, kot vsi vemo, evropske volitve. V letu 2009 bo prav tako imenovana nova Komisija. Leta 2009 bo seveda prišlo do sprememb predsedovanja. Vendar pa je pomembnost vseh teh dogodkov le relativna. Življenje teče dalje in naši državljani pričakujejo od naših institucij, da se bodo odzivale na njihove probleme, ter pri tem mislile tudi na prihodnost, sledile dolgoročnim ciljem in izvedle takojšnje ukrepe, za doseganj teh ciljev.
V tem duhu želim izpostaviti dve temeljni področji delovanja v letu 2009. Prvo je odzivanje na finančno krizo, kar so omenili vsi govorniki. Vsekakor sem opazil, kot tudi vsi ostali, kako sta se Komisija in predsedstvo nagradila z zlatimi zvezdami. Drzni bi si celo pripomniti, komisar, da lahko proslavljamo prvi gol, vendar tekma še ni končana.
Zato se morata predsedstvo in Svet, če lahko podam predlog, podvizati in kovati železo dokler je vroče in s tem zagotoviti, da 27 držav članic čim prej pripravi učinkovite odzive na finančno krizo. Kot se večkrat govori pa se v krizi vedno skriva še druga; če ne želimo, da nas preseneti tudi naslednja kriza, mora biti program za leto 2009 takšen, kar je predsednik Barroso tudi nakazal, da se bo z njim mogoče odzvati na izzive, s katerimi se bomo soočili.
Kot je povedala moja kolegica gospa Wallis skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo prav zaradi tega pripravlja številne predloge. Nekateri moji kolegi bodo tudi spregovorili o teh predlogih. Želim izpostaviti eno izmed zadev, za katero menim, da je ključnega pomena in na katero se nameravamo osredotočiti, in sicer na to, da moramo v letu 2009 zagotoviti, da vaša Komisija v celoti upošteva strukturne sklade, ki trenutno predstavljajo 36 % našega proračuna in ki nam bodo omogočili, da učinkoviteje ukrepamo, spodbudimo solidarnost med našimi regijami in si pomagamo z instrumenti, brez katerih se ne bomo mogli soočiti z izzivi naše dobe.
Na koncu bi rad še omenil, ker se približuje zima, da ne pozabimo na nepremičninsko krizo. Računamo na vas, da boste na tem področju ukrepali, komisar, predvsem kot odgovor na naši dve zahtevi glede študij o stanovanjskih problemih.
Mario Borghezio
(IT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, po našem mnenju je žal kriza povzročila neizogibno preoblikovanje bančnega okolja na naši celini, vendar pa to v Evropi ni pripeljalo, če spregovorim odkrito, do vzpostavitve resnih ponudnikov finančnih storitev, ki bi bili sposobni pripraviti prihodnji okvir trgov. To ni očitno in tega ni mogoče opaziti.
Nekaj pa je gotovo: vsi predpisi, ki so bili predvideni na vrhu G20, bodo ostali le na papirju, če bodo davčne oaze še naprej nedotakljive. To je pomembna zadeva, ki manjka in ki ni omenjana v uradnih razpravah držav članic; te davčne oaze, ki omogočajo, da se je v celoti mogoče izogniti pravilom, ki jih želimo uveljaviti, ki jih obljubljamo za finančne trge. Ko je bil še senator, je novoizvoljeni predsednik Obama predlagal stroge ukrepe proti davčnim oazam in le ugibamo lahko, ali bo kot novi predsednik, glede na mrežo visokih financ, za katere se zdi, da so nadzirale ta gibanja, predvsem pa glede na darežljivo večmilijonsko financiranje volitev, imel dovolj poguma, da bo ukrepal v zvezi s tem vprašanjem in prepričal ne le Združene države Amerike, ampak tudi Evropo, predvsem Veliko Britanijo.
Verjamem, da bi se morali namesto sprejetja splošnih deklaracij o načelih zavzemati za učinkovite, konkretne pobude, ki bi res lahko pripomogle k oživitvi gospodarstva in proizvodnje, potrebne za preprečevanje naslednjih gospodarskih kriz in za izhod iz trenutne krize.
Glede na trenutne razmere, kjer vladata splošna in močno razširjena zadolženost trga in huda deflacija zaradi nezadostnega kroženja denarja, je nesmiselno predlagati dodatno zadolženost držav članic zaradi zasebnih centralnih bank, da bi tako zagotovili likvidnost kreditnega sistema in potrošniškega trga.
Zaključil bi rad s pripombo: jasno in očitno je, da lahko ta kriza pripelje do predloga o svetovnem organu za ekonomijo, pa tudi za politiko; ta svetovni red, ki so se ga še pred nekaj meseci vsi bali in se ga izogibali, za katerega pa danes menimo, da je postal neizogiben in da naj ga pozdravimo kot odrešitev. Recimo ne globalizaciji!
Rebecca Harms
(DE) Gospa predsednica, najprej naj povem, da po mojem mnenju ne drži nič od tega, kar sta danes povedala Komisija in Svet o poročilu "Green New Deal" v zvezi z svetovno finančno krizo in da v zvezi z razglasitvijo poročila "Green New Deal" ni bila sprejeta še nobena politična odločitev.
Evropske industrijske organizacije že več mesecev nasprotujejo naši evropski podnebni in energetski strategiji. Predlogi, ki so jih podali komisar Dimas, komisar Piebalgs in gospod Michel v zvezi z razvojno politiko, so bili sistematično ublaženi, oslabljeni in odloženi. Ta odnos ob upoštevanju finančne krize ni bil opuščen; namesto tega je industrija začela uporabljati finančno krizo za še večji pritisk proti sistematski podnebni in energetski politiki.
Verjamem, da je to dejstvo sedaj treba zabeležiti, saj bo prišla resnica na plan, prav tako pa napredka ne bo mogoče narediti le z obljubami o razvoju nove politike. Če pobližje prisluhnete trenutnemu tristranskemu dialogu, pogajanjem o podnebni politiki med Svetom, Komisijo in Parlamentom, boste opazili, da imam prav. To pa zaradi tega, ker za ta pogajanja niso ravno značilne ambicije, ampak ravno ta zastarela industrijska politika, glede katere nam zatrjujejo, da je nihče več ne mara.
Po mojem mnenju sta za to odgovorna predsednik Komisije gospod Barroso in komisar za industrijo gospod Verheugen. Podpiram, da se je Parlament končno odločil in izrazil podporo za te ljudi, kot sta gospod Dimas in gospod Michel, ki se dejansko zavzemajo za trajnostne strategije. V tem trenutku potrebujemo iskrenost.
Gospod Steiner iz UNEP (Program Združenih narodov za okolje) je pred dvema tednoma v Londonu predstavil zelo dober načrt. Lotimo se dela in prenehajmo s praznimi govori, kot na začetku prvega dela razprave. V naslednjih nekaj tednih bomo imeli priložnost, da zaključimo tristranska pogajanja, nato pa bomo lahko presodili ali sta se danes Komisija in Svet le pretvarjala ali pa sta mislila resno.
Esko Seppänen
(FI) Gospa predsednica, komisar, svet je zbolel zaradi "bolezni norega denarja". Gre za ameriško bolezen, ki je posledica poceni denarja. Vrednost lastnine je bila usklajena, ko so bili vlagatelji skupinsko opiti na borzi in vsi vročični zaradi nepremičnin. Bolezen se je s širjenjem prek borz v obliki izvedenih inštrumentov in menjalnih poslov, razvila v pandemijo. Sedaj je prišel čas streznitve.
Združene države Amerike so domovina kapitalizma, kjer denar predstavlja materin jezik in kjer je moč v diktaturi trga. Vlada nadzira vse in je, kot oblikovalka pravil, postala obsedena: ni več pravnih ovir ali etičnih omejitev, kadar gre za slo po norem denarju. Imeli so največjo rast v gospodarski zgodovini, kjer je šlo za potrošnjo brez varčevanja in Združene države Amerike so postale največji dolžnik na svetu.
Potem je tu še kitajski sindrom - Wall Street je tako kot reaktor doživel zaustavitev zaradi pregretja, sistem pa je bil kar naenkrat poln toksičnih vrednostnih papirjev in radioaktivnega dolga. Zapirajo bolne banke, kjer je prišlo do prekomernih špekulacij. Medtem, ko je bil dobiček špekulantov nekoč privatiziran, se sedaj izgube socializirajo, zasebni dolg pa se zamenjuje z javnim dolgom. Trgi so bili prosti in nič oziroma nihče ni mogel obvarovati kapitalizma pred samim sabo, pred totalitarizmom denarja. Investicijske banke so bile kot jata kobilic na odprtem polju.
Vrednost valutnega trgovanja na trgih znaša 125-kratno vrednost praktične vrednosti denarja. Večino drobiža je navideznega denarja "za igranje", ki se sedaj steka nazaj v bilance stanj bank v obliki odpisov. Predstavlja grožnjo za kreditno recesijo: obstaja nevarnost, da bo dolžniška in bančna kriza postala vseobsegajoča gospodarska kriza, ki se bo odražala v lakoti, brezposelnosti in slabem socialnem zdravju. Vemo, kdo do so krivci: na število žrtev pa bomo morali še počakati.
Kathy Sinnott
Gospa predsednica, komisarki bi rada povedala, da se bo morala sedaj in v prihajajočem delovnem programu soočiti s finančno krizo. Ta kriza je različne države v Evropi prizadela na različne načine, nekaj pa je gotovo: finančne institucije v vseh državah so do neke mere kupovale toksične ameriške hipotekarne dolgove, ki so temeljili na drugorazrednih posojilih. Ali veste v kakšnem obsegu so Evropejci kupovali inštrumente, kot so vrednostni papirji, zavarovani z dolžniškimi instrumenti (CDO), za katere so ameriške bonitetne agencije trdile, da imajo določeno boniteto, kasneje pa se je izkazalo, da so bile to toksične obveznice? Izkazalo se je, da je šlo za domiselne projekte. Zdi se mi, da so te agencije popolnoma napačno prikazovale kakovost tega dolga, saj so velik delež tega dolga zelo lahko prodale.
Rada bi vedela, ali je Komisija že preučila dejstva o trditvah, ki so bile podane pri prodaji teh inštrumentov in če je, ali domneva, da je šlo za napačno prikazovanje? Če je tako, želim prav tako izvedeti mnenje Komisije ali obstaja kakršen koli vir v zakonodaji proti bonitetnim agencijam za tiste, ki so utrpeli škodo zaradi malomarnosti agencij ali še kaj hujšega, saj so napadle našo celotno finančno strukturo.
Andreas Mölzer
(DE) Gospa predsednica, EU trenutno uživa povečano priljubljenost in večje zaupanje, saj države in javnost iščejo varstvo za obzidjem EU, ter upajo, da so dovolj trdni in bodo vzdržali boj s finančno in gospodarsko krizo.
Unija ima zaradi velikosti notranjega trga in zaradi evra nedvomno boljše možnosti, da premaga krizo. Vendar pa ima Unija tudi obveznosti, ki jih mora izpolnjevati v zvezi s suverenostjo in državljani, s tem ko jih ščiti pred nebrzdanim pohlepom in posledicami globalizacije. Odziv na krizo ne sme vključevati le posojila v vrednosti več milijard evrov za avtomobilsko industrijo; pomoč je treba zagotoviti tudi malim in srednje velikim podjetjem, ki so največji delodajalci. Evropska delovna sila ne sme biti v nobenem primeru obsojena na brezposelnost, da bi s tem pomagali valu usposobljene delovne sile z "modro karto" iz tretjih držav.
Zato je EU dolžna zagotoviti, da se njeni državljani ne bodo kmalu znašli v Evropi brez zadnjih ostankov svojega nacionalnega bogastva, v Evropi množičnega priseljevanja.
Giles Chichester
Gospa predsednica, stvari se le redko kdaj zgodijo ob primernem času in vsaka kriza bo, že po definiciji, neprijetna. Finančna in gospodarska kriza s katero se trenutno soočamo, ni dobrodošla, poleg tega pa poteka tudi v zaključnih mesecih Parlamenta in zadnjem letu Komisije, ko bi drugače vsi razmišljali o naslednjih volitvah in novih imenovanjih.
Ta delovni program Komisije skoraj v celoti spominja na "običajno" delovanje, pa vendar okoliščine zahtevajo sveže zamisli o tem, kako umiriti stvari, ki grozijo, da bo prišlo do globoke recesije. To predstavlja Evropi velik izziv, saj je večino ukrepov davčne politike treba izvesti na nacionalni ravni, pa vendar ima EU ključno vlogo usklajevanja. To je še posebej pomembno zaradi obsega izzivov, s katerimi se soočamo.
Na področju energije precej dobro vemo, kaj moramo storiti, vendar je večina teh stvari časovno odmaknjena za več kot leto ali dve, zaradi česar je verjetno edino področje, kjer je mogoče hitro ukrepati - kar bi lahko pomagali - področje ukrepov energetske učinkovitosti. Dva specifična načina za zagotavljanje pomoči v teh razmerah, sta dopuščanje nižjega DDV za izboljšave energetske učinkovitosti stavb in vzpostavitev informacijske kampanje za spodbujanje sprememb pri obnašanju ljudi.
Poleg tega se mi zdi, da ne bo nikoli primernejšega trenutka za vzpostavitev ene izmed slovitih skupin modrecev EU - in v tem primeru priporočam, da bi jo morali sestavljati moški in ženske -, da bi razmislili o izzivih, s katerimi se soočamo in pripravili izvirne rešitve, ki niso zgolj kratkoročne rešitve razmetavanja denarna na davčnih razprodajah. Upam, da bosta Svet in Komisija razmislila o tej ideji.
Poul Nyrup Rasmussen
Gospa predsednica, trenutno smo sredi slabega cikla v smislu, da ko postane gospodarstvo negativno, finančne institucije beležijo dodatne izgube na bilancah stanja, kar pomeni, da bo prišlo do dodatnih napetosti na medbančnem trgu in dodatnih omejevanj kreditov, kar spet prispeva k dodatni negativni rasti. Ljudje ne bodo mogli razumeti, kako lahko uporabljamo denar davkoplačevalcev za reševanje bank, namesto da bi ga uporabili za ustvarjanje delovnih mest. Prav zaradi tega bi se danes osredotočil na to, kako ponovno oceniti ta kreditni krč, pa tudi - predvsem - na recesijo, sredi katere smo.
Po mojem mnenju prihodnje leto v Evropski uniji obstaja tveganje negativne rasti v višini -1 % - ne samo -0,3 %, ampak -1 %. Če upoštevamo to napoved, - ki ni nemogoča - sta naš cilj in dolžnost, da se izognemo tej recesiji. Minus en odstotek naslednje leto pomeni za Pakt stabilnosti in rasti več kot -3 %. Povedati hočem, da Pakta stabilnosti in rasti ne moremo ohraniti, če ne bomo storili ničesar. Če ne bomo storili ničesar, bodo stvari še slabše.
Kaj lahko torej storimo? Vem da ni enostavno. Vem, da obstajajo nesoglasja med vladami, vendar menim, da je Komisija dolžna poskusiti in združiti vse vlade, da bi opravile eno enostavno nalogo. Vem, da v Berlinu pravite "ne, hvala" usklajevanju, saj bi to pomenilo dodatne stroške iz nemške za druge vlade. Rad bi povedal, da vam tega ni treba storiti, dragi prijatelji v Berlinu. Stvari lahko izvedemo skupaj, ne da bi bili pri tem potrebni dodatni izdatki ene vlade v korist drugih. Gre za razumevanje, da boste z istočasnimi naložbami v naslednjih nekaj letih ustvarili dodano vrednost.
Mednarodni denarni sklad (MDS) je izvedel enostaven izračun. Predstavljajte si, da celotna skupina G20, vloži le 1 % svojega BDP več v delovna mesta. Če to storijo istočasno, potem bo prišlo do enega dodatnega brezplačnega odstotka. Trdim torej, da lahko vsaki vladi v Evropi uspe, če bodo sodelovale. Če bi vsaka vlada v Evropi namenila 1 % svojega BDP za boj proti recesiji, če bi to storile pametno, ter če bi to storile na socialen način za več in boljša delovna mesta, če bi skrbele za najranljivejše skupine, potem bi dobile en odstotek brezplačno.
Zaradi tega moramo pozvati Komisijo, podpredsednika Wallströma, da predstavite en enostaven scenarij, ki bi prikazoval, kaj bi se zgodilo, če bi vse naše večje vlade storile to, o čemer govorim sedaj, na osnovi katerega bi bilo razvidno, da bi to bilo dobro za vse, ne samo na področju delovnih mest, ampak tudi za javne proračune, pa tudi za Pakt stabilnosti in rasti. Gre za enostavno opravilo. Če nimate na voljo orodij, jih imam jaz. Pripravljen sem vam svetovati, kako izvesti to nalogo.
(Aplavz)
Andrew Duff
Gospa predsednica, kriza bo dramatično vplivala na prihodnost evra. Danska in Švedska bi morali postati članici prej, kot je bilo pričakovano, pa tudi v Britaniji je čas, da se začne razprava o tem.
Leta 1997 je gospod Brown razvil pet slavnih tako imenovani preskusov, preden bi lahko razmišljali o ukinitvi britanskega funta in prevzemu skupne valute. V tej krizi je nenadoma izpolnjenih vseh teh pet preskusov. Britanski funt je padel na konkurenčen menjalni tečaj, trgi dela so prožni, za trgovsko središče v Londonu, ki je bilo nekoč tako ponosno, sedaj obstaja tveganje, da ga bo potisnil na stran močnejši nadzor in urejanje znotraj evrskega območja, gospodarska cikla Britanije in evrskega območja pa sta sedaj popolnoma usklajena, saj so se skupaj znašli v recesiji.
Prikrit obisk gospoda Browna na vrhu Euroskupine v Parizu je bil najopaznejši dosežek francoskega predsedstva. Pozivam gospoda Browna, da spremeni pogoje razprave znotraj Združenega kraljestva. Če mu to ne bo uspelo, bo britanski funt kot trajna žogica za namizni tenis, poskakoval nenadzorovano med dvema velikima nogometnima žogama, evrom in dolarjem.
Irena Belohorská
- (SK) Kot slovaška poslanka v EP, zelo cenim vstop Slovaške v evrsko območje. Obstaja jasen dokaz, da se napovedi in vizije najizkušenejših ekonomistov pogostokrat ne uresničijo. Pred šestnajstimi leti so evropski ekonomisti in napovedovalci zavrnili idejo neodvisne, samostojne Slovaške republike. Slovaška je trenutno vodilna izmed dvanajstih novih držav članic na področju gospodarske uspešnosti.
Priporočam, da se Evropska komisija osredotoči neposredno na državljane in njihove potrebe, ne pa da pripravlja gospodarsko neuporabne napovedi, ko določa svoje prednostne naloge. Tu predvsem mislim na zdravje in visokokakovostne socialne pogoje za dostojen življenjski standard. V času gospodarske napetosti in socialnega pritiska ne smemo pozabiti na zdravje ljudi.
Prost pretok ljudi znotraj Evropske unije ni podkrepljen z dostopom do zdravstvenega varstva, predvsem to ne drži na področju preprečevanja. Drugo področje je potreba po varnem in učinkovitem izvajanju čezmejne oskrbe bolnikov. Brez zdravih državljanov ni zdrave Unije.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Gospa predsednica, jasno je, da je delovni program Komisije za leto 2009 na področju zunanje politike, kot tudi na vseh drugih področjih, neločljivo povezan z mednarodno finančno krizo, kot je povedal predsednik Komisije gospod Barroso.
Pod tem razumemo, da je prav podpreti preoblikovanje institucij Bretton Woods, spodbujati obnovitev pogajanj v Svetovni trgovinski organizaciji in pazljivo spremljati poskuse preoblikovanja sistema Združenih narodov in organov, ki se bo začelo februarja.
Prav tako je jasno, gospa predsednica, da moramo vzpostaviti nov odnos s prihajajočo administracijo Združenih držav Amerike, državo, s katero se strinjamo glede številnih vprašanj, pa tudi ne strinjamo glede drugih, kot so smrtna kazen, Mednarodno kazensko sodišče, predvsem pa Kjotski protokol. Dogovoriti se moramo glede stališč na naslednjem vrhu v Koebenhavnu, zakonih z zunajozemeljskimi vplivi in drugih vidikov.
Prav tako je pomembno, da se dogovorimo glede vprašanj o centralni Aziji: Jedrska kriza v Iranu, najava mirnega in odgovornega umika iz Iraka, ter zahteva administracije Združenih držav Amerike za povečano prisotnost zahoda v Afganistanu. Prav tako moramo obravnavati, kako rešiti zaustavitev pogajanj na Bližnjem vzhodu.
Ko govorimo o ameriški celini, gospa predsednica, je ključnega pomena, da podpremo prizadevanja Komisije in komisarke Benite Ferrero, zlasti glede sklenitve pridružitvenih sporazumov s Srednjo Ameriko, predvsem pa novo usmeritev, ki jo je treba zavzeti v pogajanjih z Andsko skupnostjo.
Poleg strateške povezave, ki jo je Evropska komisija vzpostavila z Brazilijo in Mehiko, bi lahko ta postopek predstavljal tudi pristop, ki ga moramo zavzeti v pogajanjih o sporazumu Mercosur, kjer že predolgo ni bilo nobenega napredka.
Na naši celini, gospa predsednica, moramo narediti napredek pri pridružitvenem sporazumu z Rusijo, vendar le na osnovi spoštovanja mednarodnega zakona. V tem kontekstu moramo zelo jasno izpostaviti spoštovanje mej in človekovih pravic, razvoj sosedskih politik in istočasno spodbujanje pridružitvenih in stabilizacijskih sporazumov.
Kot je navedel predsednik Komisije, je jasno, da moramo še veliko storiti v zvezi z razmerami v Afriki. Gospa predsednica, menim, da je za Evropsko unijo zelo pomembno da, ko bosta zaključena preoblikovanje (z Lizbonsko pogodbo) in proces širitve, zavzame ali obnovi osnovni geografski status, pri čemer je treba upoštevati, da bosta v obdobju do leta 2050 Kitajska in Indija prevzeli 50 % svetovnega bruto domačega proizvoda, kot je se že zgodilo okrog leta 1800.
Gospa predsednica, v zvezi s tem je potrebno vnaprejšnje načrtovanje in povem lahko, gospa podpredsednica, da bo naša skupina podprla Komisijo pri tem delu.
Pervenche Berès
- (FR) Gospa predsednica, v zvezi z G20 verjamem, da je Evropska unija odšla na vrh z dobrim predlogom. Če pa preberete zaključke vrha, se zdi, da jim nekoliko manjka ostrine. Kako se bomo lotili vprašanj bonitetnih agencij, hedge skladov in davčnih oaz? Veliko dobrih namer, vendar če se bomo zanašali izključno na samourejanje in kodekse ravnanja, ne bomo uspeli. Bodimo realistični in ambiciozni.
V zvezi z zastopstvom Evropske unije je slika nekoliko manj hvalevredna. Doseči moramo napredek. Tega se morajo velike države zavedati, pa tudi male, ki včasih zagotavljajo vodstvo oddelkov MDS (Mednarodnega denarnega sklada) in se ne želijo odreči tem položajem. Vsaka država mora opraviti svoje delo, če želimo izboljšati prihodnje predstavništvo Evropske unije.
V zvezi z realnim gospodarstvom sem slišala, kaj je povedal predsednik Barroso in bila sem precej presenečena. Po njegovem mnenju Komisija sodeluje pri populizmom, kadar uveljavlja svojo pravico do pobude. Zaradi tega pozivam Komisijo, da sprejme predloge mojega kolega Poula Nyrupa Rasmussena, čeprav meni, da so populistični. Dejstvo je, da če ne bomo ukrepali na področju realnega gospodarstva, bomo doživeli enak zlom in sprejeli enako strategijo oživljanja gospodarstva, kot jo je začela izvajati Irska, da bi rešila svoj bančni sektor, strategijo "vsak zase", ki v času globalne krize, v kateri je globalno gospodarstvo, ne more biti uspešna.
To bi bilo zapravljanje javnega denarja in ne bi v ničemer pomagalo Evropski uniji, da bi dohitela Združene države Amerike, kjer so že pripravili obsežen načrt za oživitev.
Razmišljati moramo kot Evropejci, razmišljati moramo globalno, naši nacionalni ukrepi pa morajo biti usklajeni in dopuščati, da Komisija pripravi pobude. To pričakujemo od njegovega sporočila 26. novembra. Pričakujemo ambiciozen evropski načrt za oživitev.
Lena Ek
Gospa predsednica, kriza ne bi smela biti le čas za ukrepanje, ampak tudi za razmislek. Priprava podnebnega paketa ne bo rešila samo podnebja - nas rešila pred katastrofami, epidemijami in nam omogočila, da se izognemo stroškom - ampak predstavlja tudi najboljšo pripravo na čase, ki prihajajo. V času recesije se moramo pripraviti na čas, ki ji bo sledil in novim trgom. Menim, da danes obstaja nevarnost, da zapravimo dober denar za slab denar.
Ko bomo to prebrodili, ali bodo potrošniki res želeli kupovati avtomobile z visoko porabo, ali bodo želeli majhne pametne avtomobile? Spomnim se profesorja iz mojih študijskih dni, ki je govoril: "kadar si v dvomih, ne odgovarjaj". Namesto tega potrebujemo zeleni new deal za naložbe, inovacijske raziskave in energetsko pametno tehnologijo. Zeleni new deal potrebujemo za nova delovna mesta in novo bogastvo na trajnostni način.
Skupina ALDE si bo prizadevala za odprto, zeleno, varno in podjetniško Evropo, na teh področjih pa bomo podpirali delovni program Komisije.
Manfred Weber
(DE) Gospa predsednica, gospa podpredsednica, danes želim spregovoriti o notranji varnosti in delovnem programu. Vendar pa bi se pred tem rad dotaknil drugega vprašanja. Ves čas smo porabiti za pogovor o bankah. Pred nekaj tedni je v mojem lokalnem območju veliko podjetje z 2 000 zaposlenimi razglasilo stečaj, zaposlenim pa preti poguba, ker banke krčijo kreditne linije. Iz tega je razvidno, da kriza že dejansko, ne le pogojno, vpliva na realno gospodarstvo, zaradi tega predlagam Komisiji, da si ogledamo enega izmed odzivov in preučimo zakon o subvencijah, ki ga sedaj opuščamo v zvezi z bankami in ki sedaj nima nobenega vpliva več, ter ga spremenimo zaradi trenutne krize. Na ta način lahko pomagamo srednje velikim podjetjem.
Vendar pa se glavna stvar, o kateri želim govoriti, nanaša na delovni program Komisije in temo notranje varnosti. Ob branju programa sem bil razočaran, saj poleg gospodarskih vprašanj obstajajo tudi drugi pomembni izzivi. Opažam, da je bil ogromen napredek dosežen pri schengenskem informacijskem sistemu (SIS). Sedaj se mu pridružuje tudi Švica, ki je poročala o znatnem uspehu zaradi dostopa do SIS še pred pridružitvijo. Vendar pa se zdi, da program ne pojasnjuje, kako želi Komisija končno vzpostaviti SIS II. Zamuja mesec za mesecem in ne pride do nobenega napredka.
Prav tako ni nobenega napredka na drugem področju, ki je zelo pomemben z vidika policijskega sodelovanja, in sicer na področju boja proti organiziranemu kriminalu in političnega sodelovanja med policijskimi organizacijami. Manjka nam jasen pravni okvir. Žal o tej temi v delovnem programu za leto 2009 nisem ničesar našel. Želel bi si več zavezanosti temu področju.
Tretjič, migracija, migracijska mreža, priseljevanje in modra karta, o čemer bomo razpravljali jutri, so opisani v programu. Splošna javnost bi sprejela večjo odprtost za priseljevanje, če bi ji jasno pojasnili, da se borimo proti nezakonitemu priseljevanju in da bomo tudi odpravili to nezakonito priseljevanje. To je ena izmed medsebojnih povezav, ki jih ne smemo spregledati.
Jan Andersson
(SV) Gospa predsednica, komisarka, dobro je, da imamo skupno razpravo o gospodarski krizi, upočasnitvi v realnem gospodarstvu in delovnem programu Komisije. Ta vprašanja so med seboj povezana. Prav tako je dobro, da Komisija predvideva usklajena prizadevanja. Vendar pa se po mojem mnenju to ne odraža jasno v delovnem programu.
V Svetu je bilo mogoče slišati, da moramo sedaj zmanjšati okoljske naložbe in naše ambicije v zvezi z okoljem. S tem stališčem se nikakor ne strinjam. Prav tako nisem mnenja, ki ga delijo številni drugi, da moramo sedaj zmanjšati izdatke na socialnem področju. Dejansko potrebujemo ravno nasprotno. Potrebujemo naložbe v raziskave in razvoj, nove okoljske tehnologije in novo infrastrukturo, ki je okolju prijaznejša od infrastrukture, ki jo imamo danes. Usposabljati moramo delovno silo in zagotoviti, da bodo mladi ljudje deležni pravega usposabljanja, ter bomo tako ohranili našo konkurenčnost, hkrati pa okrepili posameznike za prihodnost.
Če se vrnem na delovni program in se ozrem na socialno področje, lahko vidim, da ni Komisija tista, ki je to področje postavila kot prednostno nalogo. Naj navedem dva primera. Slišali smo gospoda Rasmussena; menim, da bi tudi mi na socialnem področju morali biti slišani. Poročilo, za katerega sem bil odgovoren, se je nanašalo na enako obravnavo na delovnem trgu znotraj EU in pravico do industrijskega ukrepa za enako obravnavo. Komisija se mora sedaj odzvati na to s konkretnimi ukrepi za enako obravnavo na trgu dela v EU s tem, da spremeni direktivo o napotitvi delavcev na delo in s sredstvi socialnega protokola. To je prvo vprašanje. Drugo je v zvezi s tem, kaj se dogaja na področju delovnega okolja, kjer smo priča povečanju števila nesreč v EU, vsaj v nekaterih državah članicah, ker temu področju posvečamo manjši pomen. To je tudi nekaj, na kar se mora Komisija odzvati, tako da bomo lahko povezali dolgoročen trajnostni razvoj, se pravi gospodarski, socialni ter okolju prijazen razvoj.
Malcolm Harbour
Gospod predsednik, spregovoriti želim o perspektivi Odbora za notranji trg v zvezi s tem, kaj se dogaja v realnem gospodarstvu. Pred dvema tednoma sem si ogledal nekaj malih podjetij - uspešnih podjetij, ki oskrbujejo vesoljsko, avtomobilsko energetsko industrijo.
Njihov problem je v tem, da so zaposlili veliko usposobljenih ljudi, vendar pa se je skrčilo število naročil, v nekaterih primerih jih celo sploh ni več. Na te ljudi moramo misliti, saj če teh ljudi ne bo več po recesiji, če ne bo več tega strokovnega znanja, potem bomo v resnih težavah. Gre za podjetja, za katera želimo, da vlagajo v nove izdelke, nove storitve, ter razvijejo in usposobijo osebje, ki tam dela.
Komisiji sporočam, da bodo mala podjetja tisti gonilni motor, ki bodo ustvarjala nova delovna mesta. Pravkar obravnavamo Akt za mala podjetja. Njegovo izvajanje je verjetno vključeno nekje v tem precej dolgem in zahtevnem dokumentu, kljub temu pa bi morali, Komisija, preučiti realne prednostne naloge, da bi vključili nekatere stvari, na katerih smo delali in ki bodo v pomoč realnemu gospodarstvu. To so vaše prednostne naloge. Ne zdi se mi, da bi to predstavljajo kakršen koli realen odziv na krizo.
Na začetku je nekaj lepih besed, vendar pa menim, da je program ostal nespremenjen. Moje sporočilo, gospa Wallström - upam, da ga boste prenesli predsedniku Barrosu - se glasi, da to ni dovolj dobro. Potrebujemo ukrepe glede stvari, ki bodo sedaj in v prihodnje resnično pozitivno vplivale na delovna mesta.
Seveda so drugi ljudje, ki nam lahko pomagajo, so javni vlagatelji, ljudje, ki vodijo in ohranjajo projekte in izgradnjo, trajnostne stavbe, kupujejo zelena vozila in predvsem vlagajo v telekomunikacijska omrežja nove generacije.
Zaključil bom pri tej ključni zadevi. Naslednji teden bo imel Svet (in žal mi je, da minister ni več prisoten) priložnost podpisati skupno stališče o telekomunikacijskem paketu, ki bo utrl pot za nove naložbe.
Slišimo, da nekateri komisarji niso preveč navdušeni nad tem. Upam, da jim boste sporočili, da je ključnega pomena za prihodnost evropskega gospodarstva, da Svet naslednji petek ta paket potrdi.
Ieke van den Burg
(NL) Gospa predsednica, izraziti želim predhodna opažanja. Res je, kot so povedali že številni, da mora imeti Evropa vidnejšo vlogo v svetu, vendar pa mora Evropa hkrati svoja stališča izražati enotnejše in ne tako razdrobljeno kot sedaj. Velike države članice bodo morale potrditi in se zavedati, da moramo pokazati združeno podobo Evrope. Nenazadnje vodilna vloga pri urejanju, ponovnem urejanju, nadzoru in izboljšanju finančnih trgov ni domislica Gordona Browna ali Nicolasa Sarkozyja, ampak evropskih institucij. V Evropi moramo braniti, to kar smo zgradili.
Poleg načrta za finančne trge bi morali vso pozornost sedaj nameniti gospodarski krizi, s katero se soočamo. Sprožili so se vsi alarmi. Poleg mednarodnega delovanja bi morali v Evropi tudi na tem področju delovati na bolj evropski način, z evropskim načrtom oživitve. To ne sme vključevati le že videnega; želimo si pravega preobrata. Ekonomisti iz Brueghla so resnično zgubili zaupanje in sedaj prosijo za večjo porabo. Zadržanost bi se morala spremeniti v bolj stimulativno politiko. Po mojem mnenju je to, kar predlagajo, ta ena odstotna točka, precej premalo, in želenega ne bomo dosegli z 1 % znižanjem DDV, ki ga predlagajo, saj so številke upada veliko večje. Na Nizozemskem na primer gradbena industrija beleži 20 % upad, zato menim, da bi morali tam uporabiti nizko stopnjo DDV ter tako zagotoviti, da bo nepremičninski trg v Evropi ponovno oživel.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Gospa predsednica, komisarka, kot koordinator za skupino Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov za regionalno politiko želim pomagati pri iskanju rešitve na zelo proaktiven način. Evropa bi sedaj res morala pripraviti akcijski načrt. V zvezi s tem podpiram stališče gospoda Barrosa.
Naložbe prek strukturnih in kohezijskih skladov - s 60 milijardami EUR letno iz Evrope, podvojenimi na 120 milijard EUR s sredstvi iz držav članic - bi nam omogočile večjo aktivnost in prožnost, ter pospešiti zadeve. To se nanaša posebej na naložbe, tako prek lizbonske strategije z vidika znanosti, kot tudi prek göteborške strategije z vidika energije in ekologije.
Kot vedno, se vse vrti okrog delovnih mest. Gre za preusposabljanje ljudi, ki so izgubili svoja delovna mesta, tako da bi lahko našli pot v novem gospodarstvu. Le s takim odnosom in z ljudmi, ki so dobro usposobljeni, se bomo lahko po krizi ponovno uzrli v prihodnost.
Program v trenutni obliki je treba natančno opredeliti na številnih področjih. Uredbe v obdobju 2007-2013 lahko na primer postanejo prožnejše. Sredstva je mogoče preusmeriti v operativne programi v samih državah članicah. Sredstva, ki še niso bila razporejena - in gre za precej visoke zneske - je mogoče zelo hitro porabiti. Stališče, ki ga je zavzel Parlament v zvezi z uporabo sredstev, ki še niso bila razporejena v skladu s pravili n+1, n+2 in n+3 v trenutnem obdobju, kot tudi sredstev, ki so ostala neporabljena v prejšnjem obdobju, lahko pretvorimo v ukrepanje.
Evropsko komisijo pozivamo - in vem, da gospa Hübner že dela na tem -, da pripravi osnutek paketa sprememb, s katerim bi javnosti še pred volitvami naslednje leto pokazali, da smo dinamični. Nestrpno pričakujemo te predloge in pozivamo, da se hitro odzovete. Čestitam Komisiji za dosedanje delo, vendar pa bo v prihodnje treba vložiti večje napore, nekaj kar je Parlament pripravljen storiti.
Enrique Barón Crespo
(ES) Gospa predsednica, komisarji in komisarke, gospe in gospodje, vrh G20 je postavil zelo ambiciozno agendo, s katero naj bi se zagotovilo, da bodo za finančno globalizacijo veljala pravila. V Evropi to pomeni učenje na podlagi izkušenj in uporaba lekcij kapitalizma, sistema, ki temelji na povpraševanju in v katerem lahko brez pravil, če ste preveč pohlepni, končate brez vsega.
Predsednik Komisije nas je opozoril na nekaj vprašanj, da se ne predamo populizmu, vseeno pa lahko naredimo nekatere stvari. Bolezen norih krav nas je naučila, da ni mogoče prodajati škodljivih in pokvarjenih proizvodov v supermarketih ali mesnicah in da morajo obstajati pravila.
V Evropi lahko izvajamo stvari, če se bomo učili iz svojih napak, kot se je to zgodilo v moji državi. Na primer, odločimo se lahko, da morajo banke, stanovanjska združenja in finančne institucije ustanoviti sklade za krizna obdobja, prav tako pa tudi, gospa predsednica, da so transakcije izven bilance stanja in neodobreno listinjenje prepovedane. To bi pomenilo korak k preudarnemu upravljanju, ki bi ga morale izvajati finančne institucije in ki ga v Evropi še vedno nismo dosegli.
Verjamem, da bo Komisija dobro opravila delo tudi na tem področju.
Ingeborg Gräßle  (PPE-DE
). - (DE) Gospa predsednica, komisarka, gospe in gospodje, zaradi finančne krize se nenadoma sproščajo ogromni zneski denarja, vključno z zneski za lajšanje gospodarske krize. Če pravilno razumem moje kolege, želimo vsi zagotoviti, da bo prišlo do pretoka denarja.
Komisiji želim v tej začetni fazi povedati, da od nje pričakujemo, da bo opravila svoje delo. To pomeni, da vprašanje urejanja tega denarja še vedno ostaja na agendi. Zaradi tega ne moremo biti zadovoljni z delovnim programom, ki ga je Komisija predložila za leto 2009. Razočarani smo, da ta vidik vašega dela ne predstavlja temeljnega dela. Komisija, ki jo vodi Barroso, je dosegla veliko v zvezi s tem vprašanjem, vendar pa nam hkrati jasno sporoča, da ta tema zanjo v letu 2009 ni pomembna. Svetovala bi vam, da tega ne počnete.
Prav tako smo razočarani, da Evropski urad za boj proti goljufijam ni bolje opremljen z novo pravno podlago. Obstaja tveganje, da bo Svet zašel v mrtvo točko, saj se 27 držav članic ne more več dogovoriti glede vsebine boja proti goljufijam. V zvezi s tem prav tako veliko pričakujemo od Komisije, pričakovanja, za katera se po branju delovnega programa zdi, da niso bila uresničena.
Prav tako smo razočarani, da program ne vsebuje podrobnejših informacij o nacionalnih izjavah. Če izvajamo večjo svobodo pri odhodkih na eni strani, moramo prav tako zagotoviti, da bodo za države članice veljale ustrezne obveznosti.
Ne razumem pa, da Komisija, ki ji predseduje Barroso, ne želi razviti in pokazati svojega največjega uspeha: razkritje prejemnikov subvencij. Zakaj ne uporabite tega in razkrijete, kako se porablja denar EU? Zakaj ne analizirate, ali dejansko dosegate naše politične cilje z uporabo informacij, ki izhajajo iz teh podatkov?
Prepričana sem, da z vso pravico od vas veliko pričakujemo, da pričakujemo več, kot je bilo predstavljeno v zakonodajnem in delovnem programu. Vendar moramo vseeno uporabiti našo kritično solidarnost in naša vprašanja, da bi dosegli dodaten napredek.
Stavros Lambrinidis
(EL) Gospa predsednica, predsedniki vlad bi sredi krize morali skupaj načrtovati socialno, ne pa le gospodarsko posredovanje. Očitno je, da je treba banke rešiti, vendar bi morala Evropa biti osredotočena že na neposredno reševanje ljudi z nizkimi in povprečnimi prihodki, ter spodbujati zaposlovanje in socialno kohezijo.
Socialna država in socialna kohezija ne moreta biti na samem repu odprtih in nenadzorovanih trgov ali gospodarske politike v Evropi, vaba za preživetje, ki jo vržemo vsem tistim, ki so se v kriznih časih znašli v težavah. Prav nasprotno, predstavljata jedro evropske gospodarske rasti in tako jih moramo tudi obravnavati.
Drugič, da bi to dosegli, moramo nujno prirediti pogoje pakta stabilnosti; potrebujemo nov socialni Maastricht, trajnostni pakt za ras, zaposlovanje in socialno varstvo, ki temelji na strogih pravilih in predpogojih.
Tretjič, Evropa mora biti v samem globalnem vrhu inovacij in novih tehnologij, s tem ko vlaga kapital v izobraževanje in raziskave zelenih rešitev; to je seveda nekaj, kar bo pomenilo veliko povečanje evropskega proračuna. Končno se moramo premakniti naprej.
Sonce, veter in voda bodo nafta prihodnosti. Kdor koli jih bo kmalu začel izkoriščati, bo ustvaril milijone delovnih mest za svoje državljane in uspešno družbo. Če bo Evropa zaostala, kot sedaj govorijo nekateri ljudje, bo predsednik Barack Obama, katerega izvolitev vsi pozdravljamo, prevzel vodstvo, mi pa bomo poraženi.
Četrtič, potrebujemo nova pravila preglednosti, spremljanja in nadzora trga. Trenutni sistem, ki je povzročil krizo, v katerem dobičke pobere nekaj fizičnih oseb, družba kot celota pa beleži izgube, bo pripeljal do novih kriz.
Robert Sturdy  (PPE-DE
). - Gospa predsednica, v času so se svet sooča z najpomembnejšo finančno krizo, ki nas je kadar koli prizadela, se mi oziramo v prihodnost do pogajalskega kroga iz Dohe. To je ključnega pomena. Pravkar sem govoril z baronko Ashton - ali komisarko Ashton - in verjamem, da nas bo popeljala naprej postopoma in na futurističen način. Finančno krizo je treba izpostaviti, kot je treba izpostaviti potrebo po poglobitvi evropskih odnosov z njenimi ključnimi partnerji, vključno z novo administracijo ZDA, verjetno pa je še pomembneje, ko se generalni direktor Pascal Lamy pripravlja na tako imenovano ponovno izvolitev - videli bomo ali bo zasedel ta sedež, vendar obstajajo dobre možnosti, da bo. Pri tem potrebujemo več ukrepanj in manj govorjenja.
Brown je pozval voditelje, da se izognejo postavljanju ovir pri trgovanju in k naložbam v času gospodarske krize. To je ključnega pomena za pogajanja s STO. EU ne sme biti dickenzijanska pri svojem pristopu k načinom, s katerimi mi pristopamo k trgovini. Odpraviti moramo ovire. Ne smemo vzpostaviti instrumentov trgovinske zaščite. Reforma bo uspešna le, če bo temeljila na načelu prostega trga. To vključuje, kot pravi odprto trgovino in naložbe.
Prejšnji teden se je Pascal Lamy sestal z G20, da bi pripravili predlog, ki bo zagotovil možnost hitre vzpostavitve poravnav. Upamo, da bomo priča kakšnemu rezultatu že pred božičem. To v tem trenutku predstavlja stališče Komisije. Čestitam predhodnem komisarju in trenutni komisarki za njun pristop. EU je prvič vodila trgovinska pogajanja in to je treba pozdraviti.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Gospa predsednica, neformalno srečanje Evropskega sveta in vrha G20 v Washingtonu je bil poskus odziva na trenutno najpomembnejši izziv: finančno krizo, ki nedvomno predstavlja poraz neoliberalnih ekonomskih teorij. Deklaracije, pripravljene na teh zasedanjih spominjajo le na zapiranje vrat hleva, po tem, ko je konj že pobegni in žal mi je, ko slišim trditve gospoda Barrosa, da so svoje mišljenje spremenili le zaradi krize.
Ni jim uspelo obravnavati perečih vprašanj, kako zaustaviti recesijo, kako ustvariti nova delovna mesta in kako se spopasti s podnebnimi spremembami, ne da bi pri tem prišlo do nepotrebnih gospodarskih stroškov. Evropski socialdemokrati že dolgo pozivajo k reformi finančnih trgov in k usklajenim ukrepom s strani vlad Evropske unije.
Moje stališče je, da se ne moremo osredotočiti le na finančne trge, pri čemer so za trenutne razmere krive finančne institucije in pohlepni vodstveni delavci. Naše državljane moramo zaščititi pred dvigi cen hrane, energije, najemnin, da bi tako ohranili višino njihovih prihodkov in s tem zaščitili njihovo kupno moč: povpraševanje potrošnikov skupaj z naložbami in izvozom ima zelo pomemben vpliv na gospodarsko rast v Evropski uniji. Prav tako moramo zaščititi donosnost malih in srednje velikih podjetij.
Če bo podnebni in energetski sveženj ostal nespremenjen, predvsem v tistih delih, ki se nanašajo na sistem trgovanja z emisijami in zahteve o elektrarnah ter težki industriji, moramo opozoriti, da bo to na Poljskem in v drugih državah članicah imelo za posledico znatne stroške, predvsem pa izredno povečanje cen energije. Boj proti podnebnim spremembam je legitimen cilj, vendar v tem boju ni mogoče sodelovati s sredstvi, ki bodo hitro pripeljala do naslednje krize, ko nam še vedno ni uspelo prebroditi trenutne.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Gospa predsednica, v zvezi z načrti za ribiško politiko smo na nekatere predloge tako dolgo čakali, da je sedaj potreben popravljen delovni program, ki nam bo omogočil, da bomo z večjo gotovostjo prepoznali tista vprašanja, ki jih bomo obravnavali v tem parlamentarnem mandatu.
Kljub našim zahtevam v zvezi s tem in kljub reformi politike spremljanja, ki je bila pred kratkim predstavljena, nam do sedaj ni uspelo pridobiti nobene boljše ideje o tem, kaj nas čaka.
Na podlagi dokumenta Komisije je jasno, da bo ena izmed prednostnih nalog predstavitev zelene knjige o reformi skupne ribiške politike. Dejansko pa to pomeni začetek razprave, ki ne bo zaključena vse do leta 2012.
V sporočilu je omenjena tudi obljubljena reforma skupne ureditve trgov, vendar tudi v tem primeru nismo prepričani, ali se bo to zgodilo v prvi polovici leta 2009.
Rada bi izpostavila, da obstaja veliko vprašanj, ki morajo biti, zaradi mednarodnih zavez, kot so sporazumi o ribištvu, ali zaradi multilateralnih obveznosti, kot je potreba po prenosu priporočil regionalnih ribiških organizacij v pravo skupnosti, vključena v zakonodajni program.
So tudi druga vprašanja, kot je prihodnost evropskega ribogojništva ali predlog o odpadkih, ki se pojavlja in ponovno izginja iz delovnega programa Komisije kot duh in za katere menimo, da bi prav tako morala postati prednostna vprašanja, glede na pomembnost, ki jim jo pripisujemo tako v sektorju, kot tudi v tem Parlamentu.
Zato upamo, gospa predsednica, da bo čim prej predstavljen popravljen delovni program za leto 2009, v katerem bodo upoštevane te ponavljajoče zahteve Evropskega parlamenta.
Harald Ettl
(DE) Gospa predsednica, tisti, ki so gospodarsko najšibkejši, so v času finančne krize vedno najbolj prizadeti. Nerazumljivi proizvodi finančnih storitev, katerih kakovosti bonitetne agencije niso več ocenjevale, pomanjkanje preglednosti in zmotno prepričanje, da se trg ureja sam, so le pripomogli k igralniški miselnosti. Žal je tudi Komisija močno zavračala in ni želela razmisliti o zakonodajnih ukrepih za finančni trg in je pokazala, da v celoti zavrača nasvet Evropskega parlamenta.
Vendar pa je naša naloga, da to sedaj odpravimo in se iz tega tudi nekaj naučimo v političnem smislu. Zaposleni, ki sedaj izgubljajo delovna mesta in ki se morajo sprijazniti z znatnim zmanjšanjem svojih pokojnin zaradi visoko tveganih naložb pokojninskih skladov, bodo nosili to breme še več let. Prednostne naloge, po in v luči analize razmer, so priprava načrta za izredne razmere, boljši nadzorni mehanizmi in omejevanje škode, kot tudi zagotavljanje dostopa do posojil za gospodarstva v vzponu in države v razvoji, da bi tako lahko ponovno dosegli trajnostno rast. Prav tako pomembno je, da morajo sedaj glavni skeptiki v zvezi s potrebo po večjem proračunu EU razumeti, da moramo vzpostaviti močnejše orodje kot previdnostni ukrep, da bi se lahko učinkoviteje spopadli s krizo.
Philip Bushill-Matthews  (PPE-DE
). - Gospa predsednica, imam malo in srednje veliko pripombo glede moje najljubše teme MSP. Veseli me, da je predsednik Komisije Barroso v svojem uvodnem govoru izrekel veliko pripomb glede MSP. Vendar imam pomislek, gre za pomislek, da veliko govori - kot pač to počnemo med govorom - vendar do sedaj še nismo videli dovolj ukrepov - pripomba, ki jo je že izrekel Malcolm Harbour.
Opažam, da je v oddelku 3 vašega zakonodajnega in delovnega programa za leto 2009, zelo pomembnem oddelku, naslovljenem z "Boljša ureditev - uresničevanje obljub in sprememba ureditvene kulture" pripomba, da bo "preprostejše in boljše ureditveno okolje brez nepotrebnih administrativnih bremen "zaradi tega ostala ključna komponenta zakonodajnega dela Komisije".
S spoštovanjem, komisarji - in govorim kot velik zagovornik in podpornik Komisije v zvezi s tem - vendar dokazov o tem v zakonodajnem programu še nisem videl. Veliko se govori o tem: da, storili bomo to, zmanjšali bomo za 25 % - kje pa je prava vsebina? Kje je zmanjšanje? Do sedaj ga še ni bilo mogoče opaziti.
Če se torej vrnem na naslov "Boljša ureditev - uresničevanje obljub", če obstaja beseda, ki si jo morate zapomniti v tem zakonodajnem programu, komisarji, potem je ta beseda "uresničevanje".
Moja zadnja misel je, da se zavedam, da spreminjanje kulture zahteva čas in, govorim kot koordinator za zaposlovanje in socialne zadeve za skupino PPE-DE, da odbor, v katerem lahko sodelujem, ni vedno najboljši zaveznik pri doseganju boljše in poenostavljene ureditve. Vendar moram trpeti v tem odboru in vabim vas, da se mi pri tem pridruži tudi kdo izmed vas - samo za nekaj časa - saj lahko prav mi predstavljamo del problema. Če pa bi nam nekako uspelo vzpostaviti nov precedens, v skladu s katerim bi prišel predsednik Komisije in nagovoril naš odbor, mogoče bi to pomagalo, da bi vam naš odbor pomagal pri delu ter bi tako lahko postali del rešitve.
Erika Mann
(DE) Gospod predsednik, rada bi se dotaknila vprašanja, ki ga do sedaj nismo pogosto obravnavali in sicer vloge države. Vidimo lahko, da lahko povezovanje v globalno gospodarstvo prav tako pomeni, kako hitro se moramo zavesti, da se mora država povezati mednarodno in globalno, da bi sploh bila zmožna izvajati nujen nadzor.
Menim, da ima Evropska unija odlično priložnost, da prevzame to vlogo. Vidimo, da je Evropska unija pridobiva vse več zaupanja. Storiti moramo vse, kar je v naših močeh, da bi upravičili to zaupanje. Vključno s tem, da Evropska unija še enkrat pregleda svojo zakonodajo. Vidim, da je prisoten tudi komisar McCreevy. Močno mu svetujem, da na drugačen način pristopi k zakonu Volkswagen in ne tako, kot načrtuje. To bi pomenilo, da razume, kaj prinašajo novi časi.
Prav tako bi rada izrazila podporo gospe Gräßle. Popolnoma ima prav, ko pravi, da moramo biti veliko strožji pri nadzornih ukrepih in želim, da bi tudi Evropska unija razumela, kako naj se organizira na mednarodni ravni. Zakaj ne bi k Svetovni banki in Mednarodnemu denarnemu skladu pristopili enotno? Odlično deluje pri Svetovni trgovinski organizaciji, vendar se nismo naučili, kako to početi v drugem okolju. Prav tako upam, da boste to podprli in s tem pripomogli, da bo G20 organizacija, ki bo še dolgo nadaljevala s svojim delom.
Piia-Noora Kauppi  (PPE-DE
). - Gospa predsednica, veliko je že bilo povedanega o finančni krizi, vendar je pri tem zelo pomembno, da imamo eno samo stališče. Preveč smo samokritični v tem Parlamentu, pa tudi preveč samokritični do EU institucij.
Ne smemo pozabiti, da smo v zadnjih osmih letih imeli zelo korenito prenovo zakonodaje o finančnih storitvah. Imamo ustrezne zakone. Imamo ustrezne predpise, izboljšan pa je bil tudi nadzorni sistem. Seveda se nismo mogli izogniti krizi, vendar pa tudi nismo bili vzrok za krizo: porodila se je v Ameriki. Porodila se je v Združenih državah Amerike zaradi njihovega pomanjkanja pravne ureditve, njihovega pomanjkljivega nadzora in njihovega neustreznega izvajanja.
V Evropi se ne smemo prekomerno odzvati. Sedaj ni pravi čas, da bi se predali, ob tem da imamo dobre presoje vplivov in boljšo agendo pravne ureditve, kot je pravkar povedal gospod Bushill-Matthews. Sedaj je pravi čas za dobro premišljene in ciljno usmerjene predloge, ki jih moramo izvesti. Če se bomo nepravilno odzvali, lahko ima to resne posledice. S tem si lahko nakopljemo še resnejšo krizo. Če na primer sprejmemo zakonodajo, zaradi katere si bodo finančni trgi težje opomogli, to ne bo dobro za evropske državljane.
Sedaj moramo delovati umirjeno in se pri tem skušati izogniti neprimerni, napačno usmerjeni in slabo pripravljeni zakonodaji, prav tako pa ne smemo biti preveč samokritični. Komisiji se moramo zahvaliti, da je pripravila to zelo pomembno spremembo v evropski zakonodaji in nadzornemu režimu.
Gunnar Hökmark
Gospa predsednica, smo sredi globoke finančne krize, ki je edinstvena v številnih pogledih. Edinstvena je zaradi tega, ker je prva globalna finančna kriza, ki smo jo doživeli, prav tako pa je v recesiji tudi svetovno gospodarstvo.
Vendar pa je lahko dobro, če imamo nekakšen pregled nad dogodki in razvojem, skozi katerega gremo, saj smo doživeli tudi 25 let še ne videne in edinstvene rasti svetovnega gospodarstva, ki je omogočila, da se je več kot dve milijardi ljudi otreslo revščine.
Danes zvečer sem zelo malo tega slišal s strani Parlamenta, ko pravijo, da je odprtemu gospodarstvu spodletelo. Ali je neuspeh, če se je iz revščine izkopalo dve milijardi ljudi? Seveda ne. Vendar pa danes vidimo novo strukturo v globalnem gospodarstvu in dejstvo, da je bilo srečanje v Washingtonu srečanje G20 in ne srečanje G7, je izraz nove realnosti v kateri živimo. Menim, da je to dobro, saj absolutna prevlada čezatlantskega gospodarstva ne obstaja več. Na splošno je to dobro, saj pomeni, da so tudi v drugih deli sveta lahko dosegli blaginjo.
V tem obdobju je povzročilo neuravnoteženosti: veliki presežki v državah, kot je Kitajska in veliki primanjkljaji v državah, kot so ZDA, ob edinstveni in umetno sproženi nizki obrestni meri v gospodarstvu ZDA, ki je povečala obseg kreditiranja bolj, kot kadar koli poprej.
Zanimivo je pripomba, da smo imeli enako razpravo v tem Parlamentu s kolegi s tiste strani, ki so pozivali k še dodatnemu znižanju obrestnih mer. Če bi to storili, bi bili problemi v Evropi še večji, kot so sedaj.
Sedaj moramo zagotoviti, da bomo lahko preoblikovali in oživili svetovno gospodarstvo in menim, da ima Evropska unija pomembno in ključno vlogo pri tem. Poskrbeti moramo, da bomo storili to, kar je bilo povedanega na zasedanju v Washingtonu, zagotoviti prosto trgovino in odprte trge in reči "ne" protekcionizmu, saj bi to bolj kot karkoli drugega ogrozilo ponovno oživitev. Poskrbeti moramo, da bo regulativni okvir globalnih finančnih trgov ustrezal stvarnosti glede tega, kako je danes urejeno svetovno gospodarstvo. To je naša naloga in pri tem moramo prevzeti vodilno vlogo, ter ponovno vzpostaviti blaginjo.
John Purvis
Gospa predsednica, obstaja resna nevarnost, da se bomo prenaglili s prekomernim zgrešenim reguliranjem, prav tako pa obstaja resna nevarnost nenamernih posledic. Primer v novi direktivi o kapitalskih zahtevah je predlagano 5-odstotno zadržanje izkupička iz listinjenja. To bo le zavrlo ustvarjanje kreditiranja. Pomanjkanje možnosti listinjenja je glavni razlog, da kreditov sedaj ni več na voljo. Banke morajo posojati, ampak ne, to zgrešeno načelo, za katerega ni bila opravljena ocena vpliva, bo preprečilo ponovno oživitev listinjenja in kreditiranja, kar naša podjetja in industrija tako nujno potrebujejo. Vprašajte avtomobilsko industrijo, kako bo uspevala, če boste zadušili listinjenje.
To je le en primer. Če odpravimo pošteno in pravo računovodstvo, če odstopimo od naše poti in uničimo hedge sklade in zasebni kapital ter pobude za vlagatelje, ljudi, ki prevzemajo večje tveganje in celo bankirje, kot zahteva gospod Schulz in socialdemokrati, bomo le odložili in popolnoma onemogočili to oživitev.
Proinsias De Rossa
Gospa predsednica, številni govorniki - vključno z mojim kolegom, Brianom Crowleyem iz Irske - so obtožili bankirje, ker so delovali kot bankirji in povečevali kratkoročne dobičke do skrajnih omejitev, ki jih še dopušča zakon. Ta kriza se je lahko razvila, ker so vlade povsod opustile svojo odgovornost do ustreznega urejanja gospodarstva, vključno z bankami. Večina pristojnih ljudi je ignorirala zgodovino in sprejela ideološko zmešnjavo, o kateri so govorili zadnji trije govorniki in sicer, da je trg naravni pojav, ki se sam uravnava in da vlada ne sme posegati vanj.
Dejstvo je, da je nevidna roka Adama Smitha roka žeparja. Žepi, v katere sega ta roka, so žepi delavcev, ki izgubljajo svoja delovna mesta, družin, ki izgubljajo svoje domove in tistih, ki so že revni ter tistih, ki izgubljajo svoje prihranke in pokojnine. Ne zgubljajo bankirji in desničarski politiki. To se bo ponovilo, če ne bomo jasno opredelili novega gospodarskega okvira, s katerim bomo lahko zagotovili, da bodo banke in industrije služile družbi, vladi pa omogočili, da bo vladala v skladu z javnim interesom.
Olle Schmidt
Gospa predsednica, menim, da je bil Adam Smith zelo uspešen, predvsem na Irskem! Menim, da se zavedamo posledic.
(SV) Gospa predsednica, komisarka, pomembno je, da sta EU in svet prek vrha G20 ukrepala in izrazila svojo pripravljenost za še nadaljnje skupno ukrepanje. To je nekaj novega v svetovni politiki. Evropski in svetovni sistem za nadzor predstavlja naslednji pomemben korak. Zagotovimo torej, da bomo vzpostavili prozna pravila za prihodnost, ne pa za reševanje včerajšnjih problemov.
Spoštljivo bi rad izrazil tri opozorila: opozorilo pred prekomernim odzivom, ki bi lahko še bolj upočasnil svetovno gospodarstvo; opozorilo pred prevelikim paketom državne pomoči, namenjenim reševanju industrij, kot se komisarka tega zelo dobro zaveda - in opozorilo pred protekcionizmom in zaprtimi mejami. Ne smemo se ujeti v isto krizo, kot smo jo imeli leta 1930.
Marie Anne Isler Béguin
- (FR) Gospa predsednica, obrnila se bom na Komisijo, ker predstavnik Sveta ni več prisoten. Resnično verjamem, da predlogi gospoda Barrosa ne bodo rešili trenutne krize, saj je pozabil na en dejavnik in sicer na razloge za to krizo. Naš sistem, ki ga poganja proizvodnja in naš koncept razvoja uničujeta in izkoriščata planet in ljudi na njem.
Kriza še ni končana; menim, da se moramo tega zavedati. Menim, da smo šele na začetku; naša družba je bila iztirjena in čaka nas še veliko več. Dokler voditelji tega sveta, z njegovim globaliziranim gospodarstvom, ne bodo spoznali, da je treba spremeniti smer, naši sodržavljani ne bodo mogli razumeli, kako je danes mogoče najti milijarde evrov za reševanje bank, jutri pa avtomobilske industrije, medtem ko je vsebina nakupovalnih košaric gospodinj vse manjša.
Predlagate ukrepe za oživitev gospodarstva, ampak če bo šlo za enako rešitev, kot se je uporabljala v teh zadnjih letih in je pripeljala do kaosa, ste na napačni poti. Menim, da moramo resnično zmanjšati naš vpliv na okolje. To je vprašanje. Kako nameravate to rešiti?
(Predsednica je prekinila govornico)
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, včasih govorimo o smelih načrtih in velikih načrtih in ambicijah. Nedavno so me presunile besede kanadskega finančnega ministra, ki je govoril o zdolgočasenosti, nerazburljivosti in preudarnosti. Predlagam, da bi mogoče previdno preučili, kaj je hotel povedati, saj trdi, da se dobra regulacija začne doma in preden se začnemo ozirati na svet, se ozrimo vase - čeprav sem naklonjena stališču, da je prekomerno urejanje prav tako slabo, kot če ne bi storili ničesar. Zaradi tega moramo biti pri tem zelo uravnoteženi.
Vendar ne glede na to, kaj naredimo, obstajajo sedaj ljudje v podjetjih, na kmetijah in gospodinjstvih, ki ne morejo dobiti malih zneskov kredita, da bi ostali v poslu. Nedavno sem bila na kmetiji na Irskem in niso mogli obnoviti 25 000 EUR limita. Gre za zelo resen problem in resno se mu moramo posvetiti.
Glede delovnega programa, bomo ponovno pregledali proračun, izvedli pregled stanja in pregled ribištva. To leto bo zelo delovno in želim vam veliko sreče.
Margot Wallström
podpredsednica Komisije. - Gospa predsednica, hvala vam za vse te zanimive pripombe. Mogoče je to še ena misija nemogoče, ko poskušamo zbrati in se na zadovoljiv način odzvati na vsa različna stališča poslancev glede zakonodajnega in delovnega programa. Obsegajo vse od GSO, kot smo slišali, rib, pa vse do STO in celotne finančne krize. Torej mogoče ne bom imela časa ali možnosti, da se povsem zadovoljivo odzovem na vsa vaša podrobna vprašanja.
Najprej želim povedati, da od takrat, ko smo vstopili v to krizo, ni nič več potekalo "kot ponavadi". Ob meni vidite kolega, ki je v velik meri odgovoren za odzivanje, kot tudi gospoda McCreevya za nami, ki bosta bolje kot kdor koli drug vedela, da smo trdo delali od samega začetka. Prav tako bi povedala, da se je Komisija odzvala na finančno krizo neobičajno hitro. Spomnim se, da smo si v preteklosti čestitali, če smo se odzvali v roku treh mesecev na eno izmed razlitij nafte, do katerega je prišlo, in menili smo, da je šlo za neke vrste rekord, vendar pa nam je tokrat v 24 urah uspelo predstaviti predloge in sprejeti pomembne predloge. Zato menim, da nič ni bilo tako kot ponavadi in od sedaj naprej tudi ne bo več tako. Še naprej se moramo odzivati na recesijo, katere začetek smo že opazili. To je popolnoma jasno.
Prav tako menim, da so vsa naša posredovanja pokazala, da je treba doseči pravo uravnoteženost. Da bi bilo mogoče doseči pravo uravnoteženost z vidika okoljskih skrbi, kot tudi z vidika socialnih vprašanj - moramo obravnavati vse to. Zakaj verjamete, da to, kar boste našli v strateških pobudah, kot je poročilo o lizbonski strategiji za rast in delovna mesta ter predloge po letu 2010, evropski načrt za oživitev, finančne trge za prihodnji paket nadzora, ne bo vsebovalo socialnih vprašanj in pokrivalo vseh meril trajnosti? Seveda mora odražati uravnoteženost in prav zaradi tega bomo delali na tem, kot tudi na tem, da bi ga dopolnili z vsemi podrobnimi predlogi, ki bodo od sedaj naprej vzbudili pozornost. Torej je ta uravnoteženost, pa tudi pravo zagotavljaje uravnoteženosti med urejanjem in dopuščanjem, da trg deluje, za nas ključnega pomena in nekaj, česar se popolnoma zavedamo.
Menim, da bo to vplivalo tudi na našo verodostojnost, saj bomo šele takrat, ko bomo pripravili te strateške pobude, stvari, ki smo jih navedli kot strateške in prednostne pobude ob zelo konkretnem nadaljnjem delovanju in izvajanju ukrepov, pridobili verodostojnost, in šele s tem bomo lahko ohranili vodilno vlogo znotraj konteksta G20 ali MDS ali vplivali na preostali svet glede energije in podnebja; to verodostojnost bomo pridobili z izpolnjevanjem tega, kar so obljubili v tem delovnem programu.
Zelo cenimo dialog, ki smo ga v tem dolgem času imeli s številnimi odbori v Parlamentu in tovrstno celotno politično razpravo, v kateri smo sodelovali, za kar bi se vam rada zelo toplo zahvalila. Verjamem, da nam to pomaga pri izpolnjevanju obljub. Prav tako nam pomaga pri tem, da na seznam predlogov vključimo prave podrobnosti.
Kot pa veste in kot je prav tako razvidno iz našega delovnega programa, smo sedaj v zelo nenavadnem obdobju, saj gre za neke vrste prehod z novim Parlamentom, novo Komisijo in z volitvami v Parlament, ki bodo spomladi, in od nas ste zahtevali, da ne pripravljamo več zadev, ki jih ne boste mogli sprejeti in jih smiselno obravnavati.
Omenila bi rada le še eno stvar in to so MSP, saj ste mnogi izmed vas omenili mala in srednje velika podjetja. Seveda bodo ključni del za uspeh pri premagovanju finančne krize, zaradi tega bomo izpolnili obljube, pripravili smo že Akt za MSP, seveda pa sedaj sledi še izvajanje tega akta.
Enako velja tudi za socialni paket, ki smo ga predstavili. Sedaj je samo stvar izvajanja ukrepov. Če torej ne najdete vsakega predloga v vsakem področju tega posebnega predloga, to še ne pomeni, da smo prenehali delati na njem, ali da se ne bomo vrnili s podrobnimi predlogi, vendar pa je uravnoteženost ključnega pomena.
In kadar izražamo enotno mnenje, je v veliko pomoč, če imamo tudi eno samo sporočilo ali usklajeno sporočilo pri vsem, kar počnemo, in menim, da bo to ostalo ključno za vse nas.
Naj na koncu povem, da boste v tem zakonodajnem in delovnem programu opazili, da smo prvič navedli prednostne naloge na področju komuniciranja in ker je to moje področje, želim to izpostaviti in vas spomniti, da smo predlagali štiri točke, ki naj bi v naslednjem letu postale prednostne naloge na področju komunikacije: seveda volitve v EP, energija in podnebne spremembe, 20. obletnica padca berlinskega zidu, ter rast, delovna mesta in solidarnost, kar pomeni, da se paket nanaša tudi na boj proti finančni krizi.
Že sodelujemo, da bi pripravili delo na teh prednostnih nalogah in zagotovim vam lahko, da bo to prispevalo k delu, ki ga opravlja Parlament pri pripravi volitev; jutri bom govorila z vašo delovno skupino urada za komunikacije, da bi ugotovila, kako lahko pomagamo in podpremo načrte dela Parlamenta pri poročanju o volitvah v EP.
To bo za nas zelo pomembno delo. Če želimo ohraniti verodostojnost in legitimnost, moramo mobilizirati volivce, ter tako zagotoviti, da bodo oddali svoje glasove junija prihodnje leto. Menim, da se lahko s kombinacijo dobrih politik in dobrim komuniciranjem vsaj z nekoliko zaupanja soočimo s težavnim letom, ki je pred nami in če bomo sodelovali, bo to zaupanje še večje.
Predsednica
Razprava se je zaključila.
Glasovanje o predlogu resolucije o zakonodajnem in delovnem programu Komisije za leto 2009 bo potekalo na decembrski seji v Strasbourgu.
Pisne izjave (člen 142)
Adam Bielan  
v pisni obliki. - (PL) Nedavni vrh v Washingtonu je v osnovi pomenil začetek procesa, h kateremu se morajo nacionalni voditelji zavezati, da bi kar najbolj zmanjšali vpliv globalne finančne krize.
V obdobju globalizacije, ko so gospodarstva posameznih držav tesno medsebojno povezana, mora prednostno nalogo predstavljati mednarodno sodelovanje, ki je namenjeno zaustavljanju krize. Pri tem ne mislim le na skupno stališče EU glede številnih vprašanj, ampak posebno skupno ukrepanje in politično posredovanje, namenjeno omejevanju vplivov finančne krize.
Strokovnjaki menijo, da bo poljsko gospodarstvo eno izmed redkih, ki bo sposobno prestati morebitno gospodarsko krizo, čeprav nihče ne more napovedati obsega, ki ga lahko kriza doseže globalno.
Tudi sedaj moramo biti pripravljeni na uvedbo ustreznih ukrepov za preprečevanje krize, pri čemer imajo ključno vlogo vlade številnih držav. Kjer je to potrebno, morajo ponuditi kapitalsko podporo finančnim ustanovam, ki jim grozi stečaj.
Naj še enkrat poudarim pomembno vlogo, ki jo mora država odigrati pri preprečevanju globalne krize s posredovanjem na lokalnih finančnih trgih.
Daniel Dăianu  
v pisni obliki. - Na nek način je to ključni del reševanja problema, saj če nam v EU ne uspe doseči resničnega skupnega stališča, bo doseganje učinkovitih globalnih pravil za finančne trge le pobožna želja. Razumni ljudje bi dejali, da hud neuspeh tako urejanja, in nadzora, kot tudi napake, ki so bile ugotovljene v zelo poenostavljeni gospodarski filozofiji, zagotavlja jasen odgovor na to, kaj je treba storiti.
Vendar nekateri še vedno zatrjujejo, da bi morali biti mehki predpisi vezni element novega sistema. Po mojem mnenju se motijo - ne glede na to ali tako dejansko mislijo, ali pa jih k temu ženejo ozki interesi. V zadnjih nekaj desetletjih se je svet dramatično spremenil. Zaton zgrešene paradigme (ki enači proste trge z nereguliranjem) je treba obravnavati skupaj z vzponom multipolarnega gospodarskega sveta z namenom vzpostavitve novega mednarodnega finančnega sistema.
Usoda odprtega sistema svetovnega gospodarstva je mogoče odvisna prav od slednjega. Upam, da bo nova ameriška administracija v zvezi s tem pripravljena sodelovati, vendar pa moramo mi doma v Evropi biti dorasli pomembnosti tega obdobja. Nekateri naši spori in nesposobnost sklepanja sporazumov nikakor niso dober znak v zvezi s tem.
Gábor Harangozó  
v pisni obliki. - (HU) Naša prva naloga je, da povrnemo zaupanje v finančne trge, da bi preprečili dodatno poglabljanje krize. S tega vidika politika nosi ogromno odgovornost.
Ne samo da potrebujemo hitre makro rešitve, ki bodo povrnile zaupanje, ampak moramo preprečiti, da bi se podobne krize lahko ponovile.
Vse to ni le manjša ovira za slepi kapitalizem, kot smo v zadnjih časih večkrat slišali, ampak čudovita priložnost, da vzpostavimo veliko učinkovitejšo ureditev, ki bo upravičena tudi s finančnega in nadzornega vidika.
Sedaj vsaj lahko počlovečimo kapitalizem!
Prav tako moramo biti pozorni na dejstvo, da kriza ne ogroža le bank in velikih podjetij, ampak tudi državljanom povzroča vsakodnevne probleme.
Potrebujemo trajnostno rešitev za reševanje krize in če to pomeni, da moramo preoblikovati svet, potem ga bomo morali narediti veliko bolj pravičnega, človeškega in razumnega.
V Evropi obstajajo regije, kjer se je zdelo življenje tudi pred tem brezupno. Poleg urejanja gospodarstva se moramo prav tako osredotočiti na konkretne rešitve za najbolj prizadete, se pravi za tiste, ki najbolj trpijo in bodo najbolj trpeli zaradi posledic krize in ki se soočajo z največjo gospodarsko in socialno stisko.
Če tega ne bomo storili, bo povprečna oseba preživela krizo in ponovno rasla, vendar se bomo še dolgo časa spopadali z revščino.
Mieczysław Edmund Janowski  
Finančna kriza je zajela cel svet. Po mojem mnenju gre za gospodarsko krizo, medtem ko so finance, ki običajno spodbujajo gospodarstvo, v primežu viharja. Zdi se, da je bila teorija katastrofe Renéja Thoma potrjena. Istočasno je treba opozoriti tudi na njene moralne vidike in to so izpostavili številni ekonomisti.
Dopustite mi, da citiram Ettoreja Gottija Tedeschija: "Ali je vzpostavitev iluzije razvoja, ki temelji izključno na rasti zasebne porabe, skladna z logiko in etiko, ali je skladno z logiko in etiko, da rast potrošnje prevzema rast socialnih stroškov (pokojnine in zdravstvene storitve) ter s tem pripomore k rasti davkov, ali je preoblikovanje družbe varčevalcev v družbo potrošnikov, ki jih ženejo dolgovi, skladno z logiko in etiko in ali je siljenje globalnega človeka k temu, da si išče službo daleč od doma skladno z logiko in etiko?"
Cena pomanjkanja etične razsežnosti bo visoka, saj plačujemo za pohlep in za tveganja neodgovornih posameznikov, ki so nespametno ravnali z denarjem drugih ljudi in ki so zase ustvarili davčne oaze. Davkoplačevalec, tako v Evropi, kot tudi v Ameriki, bo plačal za to ropanje in nepoštenost. Postajamo vse revnejši. Banke postajajo manj pomembne v gospodarstvu, ki proizvaja manj, potrebuje manj delavcev in s tem je ustvarjen verižni učinek.
Trgi danes potrebujejo gotovost in spoštovanje pravil. Potrebujemo ukrepe, s katerimi bi zaščitili najrevnejše, istočasno pa zaščitili naša sredstva, da bi bila pokupljena za nekaj drobiža. Da bo to izredno zdravljenje pomagalo, bo potrebnih vsaj nekaj let.
Richard Seeber  
v pisni obliki. - (DE) Še posebej dobrodošla lastnost zakonodajnega in delovnega programa Komisije so ukrepi, namenjeni boju proti gospodarski krizi v Evropi. V naslednjem letu morajo evropski politiki identificirati dolgoročne možnosti za EU in v sodelovanju s širšo javnostjo, omejiti negativne vplive, ki jih ima finančna kriza na celotno evropsko gospodarstvo.
Vplivi kriz, kot je tale, pogostokrat čez nekaj časa čutijo le v realnem gospodarstvu. Poleg ukrepov posameznih držav članic mora Evropa uvesti ukrepe, s katerimi bo kar najbolj omejila negativne posledice.
Leto 2009 bo odločilno za boj proti podnebnim spremembam.
V naslednjem letu bo imela Evropa možnost, da postane pomemben mednarodni partner v zvezi z vprašanji, ki se nanašajo na varstvo okolja. Vzpostavitev pogajalskega izhodišča za konferenco Združenih narodov o podnebju v Köbenhavnu ni le ključna prednostna naloga, povezana z okoljskimi vprašanji, ampak obstajajo tudi medsebojne povezave z drugimi političnimi področji. Evropska unija se lahko izkaže kot gonilna sila, ne le v zvezi s celino Evropo, ampak tudi v zvezi z varstvom podnebja na svetovni ravni.
Vendar moramo naslednje leto zagotoviti, da zaradi pomembnih, bližajočih se pobud ne bo prišlo do zaustavitve dela, ki že poteka.
Čeprav je bilo stanje skupne kmetijske politike letos ponovno pregledano, morajo interesi kmetijskega sektorja še naprej ostati zelo pomembni znotraj evropske politike.
Georgios Toussas  
v pisni obliki. - (EL) Kreditni krč, ta globoka kriza v kapitalističnem sistemu, predstavlja trenutno nadlogo za delavce, poslabšuje probleme brezposelnosti, negativno vpliva na sistem socialnega zavarovanja in pokojninski sistem, ter še dodatno zmanjšuje prihodek in življenjski standard družin iz delavskega razreda.
Kapital in njegovi politični predstavniki prelagajo breme kreditnega krča na ramena delavcev in poskušajo izvesti celovit napad na pravice delavcev, da bi tako zaščitili svojo donosnost.
V svojih izjavah Svet in Komisija, pa tudi Evropski parlament zavzemajo stališče kapitala in vztrajajo pri isti katastrofalni gospodarski in monetarni politiki, s tem ko pozivajo k hitrejšemu kapitalističnemu preoblikovanju in reformam na račun delavcev. Podpirajo gospodarsko in monetarno unijo, Maastrichtsko pogodbo in štiri svoboščine, pakt stabilnosti in zmanjšane socialnih izdatkov znotraj okvira finančne discipline. Pozivajo s strožjemu nadzoru držav članic s strani EU, prav tako pa pozdravljajo in zaostrujejo svojo socialno nenadzorovano vlogo, da bi tako še učinkoviteje podprli kapital. Pozivajo k hitrejšemu in doslednejšemu izvajanju protidelavsko naravnane Lizbonske pogodbe in splošne usmeritve gospodarske politike EU.
Izkušnje delavcev in delavskega razreda jih vodijo k zavračanju in boju proti politiki barbarstva.
