Dobesedni zapisi sej (sprememba člena 173) (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je poročilo gospoda Richarda Corbetta v imenu odbora za ustavne zadeve o spremembi člena 173 poslovnika o dobesednih zapisih sej.
Richard Corbett  
poročevalec. - Gospa predsednica, v imenu odbora za ustavne zadeve predlagam, da se spremeni način vodenja evidence o razpravah v tem parlamentu. Vsi poznamo dobesedni zapis sej, ki ga prejmemo dan po razpravi in vsebuje govor vsakega govornika v njegovem jeziku. To bo ostalo nespremenjeno. Zapis govora vsakega govornika v izvirnem jeziku se ne bo spremenil.
Odbor za ustavne zadeve predlaga, da se spremeni način, kako ohranimo večjezični zapis razprav. Predlagamo, da namesto postopnega prevajanja razprav, ki jim nato čez nekaj mesecev sledi celoten pisni prevod v vsakem jeziku, začnemo uporabljati sistem elektronskega ohranjanja razprav, ki bi bile tako vsakemu državljanu prek interneta na voljo že naslednji dan, pri čemer bi vizualni zapis razprave spremljal zvočni zapis za vsak jezik, ki nastane v kabinah za tolmačenje. S tem bomo zagotovili zanimivejši dostop do razprav kot le suhoparno besedilo. Poleg tega ne bo na voljo čez več mesecev, ampak takoj.
Priznati moram, da sem imel na začetku precej pomislekov glede te zamisli. Vedno sem menil, da je bistvo parlamenta vodenje popolnih zapisov razprav na papirjih, ki se arhivirajo in si jih lahko vsak ogleda še veliko let pozneje. Vendar sem po razmisleku in utemeljitvah, ki sem jih slišal, prepričan, da lahko ta večjezični dostop ohranimo, vendar v novi obliki.
Stari sistem je neugoden, ker so prevodi dragi in ker so, kar je še pomembneje, na voljo šele čez več mesecev. Zdaj se objavljajo v spletu, v katerem so na voljo v elektronski obliki. Niso več objavljeni v Uradnem listu. Zelo malo ljudi si jih ogleda ali uporabi, ker je časovni zamik tako velik. Z novim sistemom ohranjanja razprav na "spletni televiziji", če želite, bodo na voljo že naslednji dan, ko so politično še vedno neposredne in ljudi še vedno zanimajo.
Poleg tega smo bili zaskrbljeni, da bi bili zaradi novega sistema nezadovoljni zgodovinarji, ki zaradi različnih raziskovalnih razlogov pregledujejo pretekle parlamentarne razprave, potem ko jih mi že popolnoma pozabimo, ker ne bi več imeli na voljo natisnjene pisne različice, ampak le vidno večjezično različico. Pisali smo različnim združenjem zgodovinarjev in drugih strokovnjakov, pri čemer sem bil presenečen nad njihovimi odgovori, da bi bilo tudi po njihovem mnenju precej zanimivejše, če bi imeli na voljo živahnejši zapis kot le natisnjen prevod. Pri ogledu razprave na zaslonu se začuti njeno vzdušje. Vidi se govorica telesa govornikov in sporočilo je precej bolj široko kot pri branju suhoparnega besedila.
Vendar je v našem poročilu predlaganih več zaščitnih ukrepov. Prvič, večjezični dobesedni zapis sej, ki ga prejmemo naslednji dan, se bo ohranil. Na voljo bo v vseh izvirnih jezikih, kot do zdaj. Drugič, vsak poslanec bo imel pravico, da zahteva prevod, če ga potrebuje za svoje politično delo. Prevod katerega koli govora je treba poslancu, ki ga zahteva, zagotoviti takoj. Tretjič, določili smo, da lahko predsedstvo zahteva pisni prevod posebno pomembne razprave, ki bo prav tako objavljen v pisni obliki v vsakem jeziku. Četrtič, kadar so na voljo dodatne jezikovne različice, ker so zaradi različnih razlogov prevedene, na primer zaradi uradnega zasedanja, na katerem govori vodja države, in so na voljo neuradni prevodi, bodo tudi te objavljene na spletni strani Parlamenta. Zato bomo prevode, ki bodo na voljo v drugih jezikih, uporabili. Na koncu pozivamo predsedstvo, naj preuči tehnični napredek in ugotovi, ali se bodo lahko v prihodnosti na primer računalniški prevodi uporabljali kot dodatno orodje, ki bi omogočalo, da bi dobili vsaj splošno predstavo o govorih med razpravo.
Na koncu bi dejal, da je to primeren predlog, katerega prednosti presegajo pomanjkljivosti. To ni le vprašanje stroškov, ampak tudi tega, da naj bi bili sodoben parlament in da naj bi bile naše razprave dostopne bistveno hitreje v bistveno uporabnejši obliki.
Ingo Friedrich
v imenu skupine PPE-DE. - (DE) Gospa predsednica, v naši skupini v zvezi s tem glasujemo svobodno, zato nisem pristojen, da govorim v imenu vseh svojih kolegov. Ponovno razpravljamo o temeljnem vprašanju v zvezi s tem, ali je parlamentarna služba smiselna oziroma ali moramo zaradi potrebe po nujnem zmanjšanju stroškov varčevati. Naj že takoj poudarim, da je po mojem mnenju videopredstavitev dobra zamisel, ki je ne bi smeli zavreči. Prav in primerno je, da ljudem, ki želijo takoj izvedeti, kaj se v Parlamentu dogaja, to omogočimo.
Vendar menim, da to ni dovolj, saj je arhiviranje pisnih zapisov precej preprosto in bistveno. Naj navedem štiri razloge: Prvič, plenarne razprave vseh parlamentov po svetu so na voljo v pisni obliki, pri čemer so tudi arhivirane, da lahko ljudje ugotovijo, o čem se je razpravljalo v parlamentu.
Drugič, videoposnetki sicer omogočajo, da dobimo jasen in zelo zanimiv vtis, vendar vemo, da zaradi hitrosti kakovost ustnih prevodov pogosto ni ustrezna.
To vemo, ker poslujemo z vložiščem. Sami smo vzpostavili vložišče, da bi zagotovili popolnoma pravilno oblikovanje predlogov in uradne dokumentacije. Zaradi večjezičnosti moramo biti zlasti pozorni. Prav tako skrbni želimo biti pri arhiviranju.
Tretjič, raziskovalci, ki so izrazili svoje poglede v zvezi s tem, se morda ne zavedajo v celoti posledic. Res je, dobili bodo živahnejši zapis, vendar manj natančen. Poleg tega je veliko lažje preučiti plenarno razpravo, če lahko raziskovalec vpiše besedo, naj bo to beseda "pesticidi" ali "CO2", in iskalnik ga takoj usmeri na razpravo o zadevnem vprašanju. Menim, da to pri videoposnetkih ni mogoče. Na kratko menim, da je ohranjanje pisnih zapisov stroškovno učinkovito, pri čemer poleg videoposnetkov podpiram pisne arhivske dokumente.
Costas Botopoulos
Gospa predsednica, gospe in gospodje, kot je dejal že gospod Corbett, menim, da vsebuje vprašanje, o katerem razpravljamo danes, s političnega vidika dva cilja, ki sta enako pomembna. Najprej tehnična vprašanja v zvezi s tem, kako lahko v tehničnem smislu boljše izvajamo prevajanje in zmanjšamo stroške. Poleg tega obstaja vprašanje v zvezi z zagotavljanjem največje raznolikosti mnenj, večjezičnosti in preglednosti pri delu Parlamenta. Poudarjam, da je v takšni politični skupščini, kot je naša, ki je dejansko večetnična in politična, jezik zelo pomemben. Jezik ni le sredstvo za komunikacijo, ampak nekakšno gibalo kulture, s katerim izražamo svoje zamisli, in tako naj ostane še dolgo. Tehnična vprašanja ne smejo zasenčiti razprave o enakosti in popolnoma enakovrednem dostopu vseh jezikov do vseh vprašanj.
Naj izpostavim še eno praktično zadevo, in sicer kako naj na gospodarski način dosežemo vključevanje. Pojavljajo se različne težave. Prvič, odpravljanje pisne besede, ki že velja za pomembno vprašanje. Menim, da bi morali v politiki ohraniti pisne besede. Druga težava, ki jo je treba upoštevati, je trajni zapis dejavnosti Parlamenta. Gospa predsednica, če mi dovolite, da dokončam, zanima me, kako lahko omogočimo, da bo delo Parlamenta takoj na voljo javnosti, ki po mojem mnenju nima vedno dostopa do interneta.
Andrew Duff
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, z gospodom Friedrichom sva vložila nekaj predlogov sprememb, katerih namen ni nadomestiti nove tehnologije s staro, ampak staro tehnologijo dopolniti z novo. Zdi se zelo nepravično, če bi prenehali 50-letno prakso objavljanja pisnega besedila takoj po vključitvi novih držav članic v Parlament, in menim, da je nadaljevanje dosedanje prakse zelo pomembno za zgodovinarje in raziskovalne namene.
Tiskana beseda je primarni vir in jo je treba ohraniti zaradi doslednosti, preglednosti in enostavnosti raziskav, ko si prizadevamo za temeljitejše preučevanje Evropskega parlamenta. Kot institucija moramo pokazati samospoštovanje in za vedno ohraniti sedanjo prakso.
Zdzisław Zbigniew Podkański
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospa predsednica, zaradi pobude Komisije v zvezi s spremembo člena 173 poslovnika Evropskega parlamenta ponovno premišljujem o Evropski uniji. Za koga je Unija? Za ideologe ali ljudi? Če naj bi pomagala ljudem, zakaj predlagamo nekaj, kar je v nasprotju z njihovimi interesi? Kaj hočemo skriti pred ljudmi? Da, skriti. To govorim zato, ker omejitev dostopa do informacij v lastnem jeziku vsakega posameznika pomeni prav to. Zakaj se kršijo temeljne pravice državljanov in zakaj se diskriminira ljudi na podlagi datuma, ko so se pridružili Evropski uniji, ali števila ljudi v njihovi državi? Kaj je skupnega načelom medsebojnega spoštovanja in demokracije ter poskusu nasilnega ustvarjanja razmer, v katerih Evropski parlament prebivalcem starih držav članic EU zagotovi gradivo, vključno s pisnim gradivom, v njihovem lastnem jeziku, medtem ko morajo prebivalci novih držav članic EU posnetke razprav poslušati na spletnih straneh. Hkrati se ne namenja pozornosti dejstvu, da si v novih državah članicah veliko ljudi ne more privoščiti interneta. To vpliva na več milijonov ljudi, ki bi bili prikrajšani za informacije. Upravičevanje predlaganih odločitev na podlagi stroškov je naravnost smešno. Ali to pomeni, da lahko zapravimo več sto milijonov eurov za nepotrebno administracijo, za vzdrževanje dveh ali celo treh stavb za Parlament, vendar si ne moremo privoščiti, da bi obvestili ljudi, davkoplačevalce, kako Unija zapravlja njihov denar in kakšni so njeni načrti.
Gospe in gospodje, če spoštujemo sebe in druge, obstaja le ena rešitev, v kateri ni spletk. Izpolnjujemo navodila iz člena 96, ki navaja: "Parlament zagotavlja čim večjo preglednost svojega dela."
Johannes Voggenhuber
Gospa predsednica, ta parlament se je vedno znova bojeval s popustljivim odnosom Evropskega sveta do demokracije. Zaradi tega se lahko število sedežev v Parlamentu brez posvetovanja poveča za enega, pri čemer nato preprosto govorijo o 750 sedežih plus eden in menijo, da zato ostajajo na pravi strani zakona. Vendar me žalosti, da se tako mišljenje na ta način širi po tem parlamentu, pri čemer poskušajo nekateri poslanci dati prednost najpomembnejšim pragmatičnim razlogom pred najbolj temeljnimi načeli.
Na prvi pogled se zdi tako preprosto. Poslovnik nas zavezuje k čim večji preglednosti v zvezi z našimi dejavnostmi, vendar ne h kakršni koli stari razlagi preglednosti ali obliki preglednosti, ki jo zmanjšuje pragmatičnost ali izračun stroškov, ampak k čim večji preglednosti. Avdiovizualna predstavitev ne ustreza temu opisu. Avdiovizualna predstavitev se lahko uporablja v propagandne namene ali za zagotovitev hitrega vira informacij, vendar ne ponuja natančne analize v zvezi z izrečenimi besedami in razpravami v tem parlamentu. O tem ni dvoma.
Večjezičnost je vodilna zamisel tega parlamenta in parlamentarne razprave so najpomembnejši del naših dejavnosti. Biti v stiku z ljudmi je naša najpomembnejša dolžnost. Če na to zadevo gledamo resno, ne moremo zanikati, da Parlament, ki se od vseh drugih parlamentov na svetu loči po tem, da ne arhivira zapisa svojih razprav, na ta način žrtvuje velik del svoje parlamentarne identitete
V zvezi s stroškovnim dejavnikom menim, da bi bilo zelo preprosto zmanjšati stroške, če bi, namesto da prevajamo razprave, raje posneli tolmačenje. To bi razkrilo tudi živahnost razprave in jo prikazalo tako, kot je bila dejansko razumljena in vodena.
Bernard Wojciechowski
v imenu skupine IND/DEM. - Gospa predsednica, ta parlament je kot babilonski stolp, tj. prispodoba habsburškega cesarstva, ki je bilo polno klečeplazcev. To je poskus Evropske unije, da bi zgradila mednarodni imperij, ki temelji na enotnem prepričanju in vključuje federaliste, liberalce, svetovljane in klečeplazne humanistične mislece.
Vendar je bil babilonski stolp zamisel blaznežev. Razlog za njegov končni neuspeh so bile jezikovne razlike ali "večjezičnost", kot jo imenujemo v Evropski uniji. Zdi se, da Corbettovo poročilo evropskim narodom ne dopušča učinkovite komunikacije. Zamisel gospoda Corbetta o Evropi kot večjezičnem dokumentu je podobno čakanju na Godota, kar pomeni komunikacijsko stagnacijo.
Poročilo je način odvračanja pozornosti od dejanske težave. Za komunikacijo in medsebojno razumevanje ne potrebujemo monologa, ampak dialog. Zato je edini način, ki k temu prispeva, prevod v vseh 22 uradnih jezikov. V nasprotnem primeru drvimo v komunikacijski kaos.
Vendar prevod mojih govorov v poljščino včasih ne vključuje niti 50 % tega, kar dejansko povem, zato bi moral biti moj predlog spremembe 2 vključen v poročilo.
Vse poslance pozivam, naj glasujejo za predloge sprememb, katerih namen je ohranitev prevajanja v vseh 22 jezikov, in zavrnejo predlog spremembe 1 gospoda Corbetta, ki je bil na seznam glasovanja vložen kot predlog spremembe odbora.
Richard Corbett  
poročevalec. - Gospa predsednica, gospod Podkański namiguje, da je odbor za ustavne zadeve ravnal v nasprotju s poslovnikom. Poslovnik določa, da je treba vsak jezik obravnavati enakopravno, pri čemer odbor namesto pisnega dobesednega prevoda predlaga avdiovizualni prevod v vsak jezik. Ta predlog ne vključuje diskriminacije med jeziki. Vprašanje je, ali bomo imeli pisni ali avdiovizualni zapis. V obeh primerih je treba vse jezike obravnavati enakopravno.
Predsednica
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v sredo, 24. oktobra.
Pisna izjava (člen 142)
Alexander Stubb  
v pisni obliki. - Vsi vemo, da je poročilo gospoda Corbetta o poslovniku in dobesednih zapisih sej občutljiva tema. Ali želimo, da se vsi govori prevedejo v vse jezike, ali je dovolj avdiovizualni zapis v vseh jezikih, ki je takoj na voljo prek spleta?
Ne bom ponavljal utemeljitev gospoda Corbetta, ki ga pri tem vprašanju podpiram. Poudaril bi le, da smo v središču večjezičnosti. Vprašanje je, kako lahko najbolje potrdimo to ključno načelo Unije.
Imamo dve možnosti, in sicer da porabimo vsaj 10 milijonov EUR na leto za prevode, ki jih dejansko nihče ne bere, ali da enak znesek porabimo za pomembnejše in nujnejše tekoče prevode. Seveda izberem drugo možnost. Zato podpiram pristop gospoda Corbetta.
