Priprave na Evropski svet dne 10. in 11. decembra 2009 (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je izjava Sveta in Komisije o pripravah na Evropski svet dne 10. in 11. decembra 2009.
Cecilia Malmström
Gospod predsednik, gospod Barroso, spoštovani poslanci, zelo dobro je, da smo dobili priložnost za to razpravo z vami še pred naslednjim zasedanjem Evropskega sveta. To bo seveda drugo redno zasedanje v času švedskega predsedstva, hkrati pa tudi zadnje, ki ga bo vodilo rotirajoče predsedstvo.
Kot veste, bo Lizbonska pogodba začela veljati 1. decembra, vendar bo v skladu z izjavo, ki jo je Evropski svet sprejel decembra 2008, rotirajoče predsedstvo vodilo Evropski svet do zaključka mandata tega predsedstva, ki se bo iztekel konec leta. Pogodbo so do zdaj ratificirale že vse države članice, ki so svoje listine o ratifikaciji deponirale v Rimu. Zato sem vesela, da lahko potrdim, da bo Lizbonska pogodba dejansko začela veljati 1. decembra.
Delo, ki je bilo vloženo, da bi prišli do te točke, je bilo dolgotrajno in naporno in tega se dobro zaveda tudi Parlament. Nova pogodba bo način delovanja EU spremenila z več vidikov. Z njo bomo imeli boljšo priložnost, da se lotimo reševanja pomembnih vprašanj, s katerimi se srečuje EU, to pa lahko storimo na bolj demokratičen, preglednejši in učinkovitejši način. Pogodba prinaša tudi številne pomembne reforme, ki vplivajo na vas tukaj v Parlamentu.
Na izrednem zasedanju Evropskega sveta, ki je potekalo prejšnji teden, so se voditelji držav ali vlad dogovorili, da za predsednika Evropskega sveta imenujejo Hermana Van Rompuya. Slednji bo 1. januarja prevzel vodenje nalog Evropskega sveta.
Po odobritvi, ki jo je dal predsednik Komisije, je bil dosežen tudi dogovor o imenovanju Catherine Ashton na mesto nove visoke predstavnice za zunanje zadeve in varnostno politiko. V skladu s pogodbo bo gospa Ashton prevzela vse svoje naloge 1. decembra, vključno z mestom podpredsednice Komisije. Takoj ko Evropski parlament sprejme stališče o vseh članih, boste seveda imeli tudi zaslišanje gospe Ashton. Seznanili so me, da se bo v kratkem predstavila na Odboru za zunanje zadeve, kjer bo odgovarjala na vprašanja.
Evropski svet je dosegel tudi dogovor o imenovanju Pierra de Boisseieua na mesto generalnega sekretarja Sekretariata Sveta.
Delo pri pripravah na začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe se nadaljuje, kot je podrobno navedeno v poročilu o stanju, ki ga je predsedstvo oktobra predložilo Evropskemu svetu. Da bi Lizbonska pogodba začela v celoti veljati, bodo 1. decembra sprejete številne odločitve, na primer v zvezi s spremenjenim poslovnikom Sveta in v zvezi s poslovnikom Evropskega sveta. Decembra bomo na zasedanju Evropskega sveta predstavili novo poročilo, v katerem bo povzeto stanje vprašanj, ki smo jih obravnavali v zvezi z izvajanjem in praktično uporabo Lizbonske pogodbe. Med temi vprašanji bo tudi Evropska služba za zunanjepolitično delovanje. Poročilo bo vsebovalo tudi načrt prihodnjih korakov za delo na tem področju.
Na zasedanju Evropskega sveta v decembru bodo v središču predvsem gospodarska in finančna vprašanja. Učinke krize bomo čutili še zelo dolgo - predvsem na trgu dela. Vendar pa je tudi pomembno, da gledamo dolgoročno in da se spopademo s pomembnimi izzivi, ki so tako srednjeročni kot dolgoročni.
EU, države članice in centralne banke Evrope so sprejele številne ukrepe, na primer, jamstvene programe za banke in evropski načrt za oživitev gospodarstva. Ti ukrepi so bistveno prispevali k povečanju finančne stabilnosti in zmanjšanju učinkov krize na rast in zaposlovanje.
Gospodarski obeti so videti svetlejši, vendar obstaja še nekaj velikih tveganj. Zato še ni čas, da bi umaknili podporne ukrepe, ki so bili sprejeti. Vendar pa smo v Svetu pričeli razpravo o načinu postopne odprave teh posebnih kriznih ukrepov in o tem, kdaj se to lahko začne. Evropski svet bo pregledal delo, ki ga je Svet opravil v zvezi s temi izhodnimi strategijami. Spremljali bomo tudi načrt EU za oživitev gospodarstva.
Kar zadeva finančne trge, naj povem, da je razveseljujoče, da se razmere na finančnem trgu precej izboljšujejo. Potrebe finančnega sektorja po podpornih ukrepih so se zmanjšale. Zato moramo oblikovati strategije za usklajeno postopno odpravo ukrepov. Poudariti pa je treba, da je še vedno prezgodaj za splošno postopno odpravo podpornih ukrepov na finančnem področju.
Švedsko predsedstvo išče dogovore o številnih vodilnih načelih v zvezi z roki, usklajevanjem in zaporedjem postopne odprave podpornih ukrepov.
Naj spregovorim o finančnem nadzoru. Obstaja soglasje, da v EU potrebujemo večje in boljše sodelovanje na področju finančnega nadzora, predvsem z vidika izkušenj, ki smo jih pridobili v času finančne krize.
Finančni ministri so 20. oktobra na zasedanju Ecofina sprejeli predlog o strukturi in prednostnih nalogah pri delu Sveta za sistemska tveganja. Predsedstvo je nato prejelo pooblastila za začetek pogajanj z Evropskim parlamentom, kar smo tudi storili.
Cilj predsedstva v zvezi s tremi "mikro-organi" je oblikovati splošen pristop za te organe na naslednjem srečanju Ecofina 2. decembra, s tem pa za celoten paket za nadzor, da bi lahko še isti mesec poročali Svetu.
To, da imamo vzpostavljeno strukturo, je za sektor finančnih storitev, za svet zunaj Evrope in za naše državljane zelo pomembno. V paket bo vključena zahteva, v skladu s katero bo treba načrt pregledati vsaka tri leta. Potem bomo lahko popravili morebitne pomanjkljivosti, ki izstopajo zaradi svojega slabega delovanja ali slabše učinkovitosti.
Naslednje leto se bo iztekla sedanja strategija EU za rast in delovna mesta, lizbonska strategija. Zato je zelo pomembno, da EU sprejme novo strategijo, ki bo lahko spodbujala vizijo o dolgoročni rasti in napredku. To bo eno izmed najpomembnejših vprašanj v naslednjih nekaj mesecih in ena izmed prednostnih nalog prihodnjega španskega predsedstva.
Gospodarska in finančna kriza sta ustvarili pritisk, ki sili v takojšnje ukrepanje, da bi se vpliv na rast in trg dela čim bolj zmanjšal. Obenem pa so postali bolj očitni strukturne slabosti in dolgoročni izzivi za naša gospodarstva.
Zahtevne naloge, pred katerimi so se na srednjeročni in dolgoročni ravni znašle Evropska unija in njene države članice, so ohranjanje in krepitev konkurenčnosti Evrope na globalnem trgu, boj proti podnebnim spremembam in reševanje izzivov, ki so posledica starajočega se prebivalstva. Te naloge zahtevajo skupne in usklajene rešitve, skupno vizijo in okrepljen evropski program reform za naslednjih deset let.
Vizija je spreminjati izzive v priložnosti. Gre za popolno uresničitev potenciala notranjega trga in izkoriščanje prednosti zunanje trgovine in odprtosti. Gre za prepoznavanje priložnosti, ki so del spreminjanja Evrope v ekološko učinkovito ali inteligentno, podnebju prijazno gospodarstvo, ter ustvarjanja trga dela z visokimi ravnmi zaposlenosti, vzdržnimi javnimi financami in socialno kohezijo.
V času švedskega predsedstva je bila opravljena druga naknadna ocena trajnostne strategije EU. Napredek je bil dosežen na številnih področjih. Obenem pa imamo več področij, na katerih so bili prepoznani netrajnostni trendi. Ta področja vključujejo hitro večanje povpraševanja po naravnih virih, upadanje biotske raznovrstnosti, povečanje porabe energije v prometnem sektorju in vztrajnost svetovne revščine.
Odprli smo vprašanje, kako bolje in učinkoviteje spremljati in slediti strategiji ter kako izkoristiti prednosti usklajevanja, ki izhajajo iz vzajemnega delovanja z drugimi strategijami EU, na primer z lizbonsko strategijo.
Na zasedanju Evropskega sveta bomo razpravljali tudi o celostni pomorski politiki. Komisija je pred kratkim predložila svoje poročilo o napredku. Evropski svet bo to poročilo preučil in podal svoje mnenje o prihodnji usmeritvi tega pomembnega medsektorskega dela. V tej zvezi bi želela poudariti naš pogled na trajnostno gospodarsko rast in ekološko učinkovito delo in inovacije.
Naj spregovorim še o eni zelo pomembni točki z zasedanja Evropskega sveta, in sicer o sprejetju novega petletnega delovnega programa na področju svobode, varnosti in pravice. Namen stockholmskega programa je nadomestiti sedanji haaški program, ki je bil sprejet leta 2004.
Stockholmski program si prizadeva za varnejšo in bolj odprto Evropo, kjer so pravice posameznikov zaščitene. Program izhaja iz intenzivnih stikov in razprav v Svetu in z Evropskim parlamentom. Svoj dragocen prispevek so dali tudi nacionalni parlamenti, civilna družba, organi EU ter različne agencije in drugi organi.
Včeraj sta bila tu moja švedska kolega, ministrica za pravosodje Beatrice Ask in minister za migracije Tobias Billström, ki sta predstavila stockholmski program v zelo dolgi razpravi. Zato ne bom ponavljala njunih besed, temveč bi želela samo izkoristiti priložnost, da poudarim, da je stockholmski program osredotočen na posebne ukrepe za ustvarjanje dodane vrednosti v vsakodnevnem življenju državljanov. Vključuje sodelovanje zunaj EU. Da bi bila Evropa varnejša in bolj odprta, mora biti partnerstvo z našimi partnerskimi državami pristno.
Prihodnje delo na tem področju bi moralo temeljiti tudi na ravnovesju med ukrepi, usmerjenimi v ustvarjanje kar najbolj varne Evrope, ter ukrepi, usmerjenimi v zaščito pravic posameznikov.
Na podlagi velikopoteznega dela, ki je bilo opravljeno, ter naše prihodnje metode dela, ki Parlamentu daje več možnosti za soodločanje, bi morali dobiti akcijski načrt, ki bo te velike izzive lahko bolje reševal.
Kar zadeva podnebne spremembe, bodo v Københavnu seveda potekala pogajanja o podnebju v času zasedanja Evropskega sveta. Ta vprašanja so pomembna za Evropo in za prihodnost celotnega planeta. Pred dvema tednoma je v Parlamentu v Bruslju nastopil predsednik vlade Fredrik Reinfeldt, ki je predstavil rezultate oktobrskega zasedanja Evropskega sveta, vključno z najpomembnejšimi elementi stališča EU, sprejetega pred konferenco v Københavnu. Bistvenega pomena zdaj je, da našim partnerjem po svetu še naprej jasno sporočamo, kako visoko to cenimo, in da dajemo spodbudo za nadaljevanje pogajanj. Švedsko predsedstvo bo v to delo vložilo vso svojo energijo.
Naslednji mesec bo Evropski svet ocenil stanje na področju pogajanj, ki bodo potekala sočasno, da bi lahko sprejel potrebne odločitve, ki jih potrebujemo za uspešno izpolnitev cilja v Københavnu.
Kot je to običajno, se lahko na zasedanju Evropskega sveta odprejo še številna zunanjepolitična vprašanja, vendar je zaenkrat še prezgodaj, da bi lahko rekli, katera.
Najpomembnejši prednostni nalogi švedskega predsedstva sta bili odgovoriti na zahteve podnebnih sprememb in zagotoviti EU, da ohrani svoj vodilen položaj pred pogajanji v Københavnu, medtem pa je naša naloga tudi, da še naprej obravnavamo gospodarsko in finančno krizo. Ta vprašanja bodo na zadnjem vrhu glavna prednostna naloga.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - Gospod predsednik, velikokrat smo že govorili o velikih priložnostih, ki jih Evropski uniji ponuja Lizbonska pogodba, zato mi dovolite, da še enkrat izrazim svoje zadovoljstvo ob dejstvu, da bo Lizbonska pogodba, ko se bomo srečali naslednjič, že veljavna. Z veljavno pogodbo pa je čas, da se še odločneje odmaknemo od institucionalnih razprav in približamo politikam in rezultatom, ki so pomembni za državljane.
Imenovanji, ki sta bili opravljeni prejšnji teden in na podlagi katerih je Herman Van Rompuy postal predsednik Sveta, Catherine Ashton pa visoka predstavnica in podpredsednica Komisije, sta prva koraka proti celovitemu izvajanju Lizbonske pogodbe. Vem, da si tako predsednik Van Rompuy kot visoka predstavnica in podpredsednica baronica Ashton, že močno želita, da se bo Lizbonska pogodba začela izvajati.
Imenovanje Hermana Van Rompuya je bila soglasna odločitev voditeljev držav ali vlad. To je odločitev, ki jo pozdravljam in jo osebno zelo podpiram. Herman Van Rompuy si je kot predsednik vlade Belgije prislužil veliko spoštovanje. Kot oblikovalec soglasja združuje nagonsko evropsko usmerjenost Belgije - ustanovne članice naše Unije, države, ki je bila vedno na čelu tega evropskega projekta - in svoja lastna znanja: to pa sta natanko tisti dve dragoceni lastnosti, ki jih kot predsednik Evropskega sveta potrebuje.
Veselim se, da bom sodeloval z njim in da se mu bom lahko pridružil tukaj, na plenarnih razpravah o Evropskem svetu. Medtem ko mora vsaka institucija opravljati svoje naloge v okviru lastnih pristojnosti in spoštovati pristojnosti drugih, je temeljnega pomena, da vsi sodelujemo za skupno evropsko dobro.
Skrajno ponosen in vesel sem, da je bila Catherine Ashton imenovana za prvo podpredsednico/visoko predstavnico. To imenovanje sem podprl in odobril na Evropskem svetu, kot to določajo pogodbe. Gospa Ashton nam je vsem zelo dobro znana kot oseba, ki ima tako politične izkušnje kot občutek za smer, kamor mora kot prva visoka predstavnica in podpredsednica Komisije popeljati svojo zahtevno nalogo. Iz lastnih izkušenj, ki jih imam z njo kot s članico Komisije, vam lahko zagotovim, da se močno zavzema za evropski projekt.
Kot sem dejal včeraj, so zdaj vsa imenovanja v Komisijo končana. Posebej vesel sem, da je bilo v enem tednu mogoče imenovanja članic povečati s tri na devet. Naslednja Komisija bo tako imela devet članic, eno več kot jih ima sedanja Komisija, zato se želim še enkrat zahvaliti vsem, ki ste me podprli v tej zahtevni nalogi, da bi dobili vsaj primerno - ne idealno, temveč primerno - število članic naslednje Komisije.
Naj spregovorim še o dodelitvi portfeljev. V čast mi je, da lahko Parlamentu zagotovim, da bom to storil ob polnem upoštevanju prednostnih nalog, opredeljenih v političnih smernicah, ki sem vam jih predstavil in ki jih je Parlament z glasovanjem tudi podprl, spoštoval pa bom tudi vse zaveze, ki sem jih ob tej priložnosti dal Parlamentu. Parlament bo potem lahko opravil temeljita zaslišanja ter glasoval na naslednjem kolegiju, ki bo potekal januarja.
Naslednji mesec nam bo Evropski svet dal prvo pomembno priložnost, da pokažemo, da smo zdaj osredotočeni na samo vsebino politike; da pokažemo, da se bodo stvari spremenile. Zelo na kratko bi se želel osredotočiti na tri glavne točke, ki bodo v središču pozornosti.
Prvič, podnebne spremembe. Zasedanje Evropskega sveta, ki bo potekalo en teden pred zaključkom vrha v Københavnu, je zagotovo dobro načrtovano. Evropska unija je pokazala, da je pri ukrepanju proti podnebnim spremembam na vodilnem mestu. Prvi smo, ki smo pokazali, da sistem omejitve in trgovanja z emisijami lahko deluje. Prvi smo, ki smo predložili zavezujoč, zahteven cilj zmanjšanja emisij. Bili smo vodilni, ko smo opredeljevali, kako lahko svet v razvoju dejansko prispeva k financiranju stroškov podnebnih sprememb v državah v razvoju.
A bolj ko se priprave na konferenco v Københavnu bližajo koncu, bolj narašča pritisk. Ostati moramo enotni in biti še naprej usmerjeni v naš cilj zmanjšanja svetovnih emisij in pridobivanja potrebnih finančnih sredstev; to je naša naloga. Jasno moramo povedati, da to ne more biti naloga samo za Evropo: potrebujemo še druge, ki bodo tudi prispevali k tem velikopoteznim ciljem, in sicer velike gospodarske velesile.
Katera morajo biti glavna sporočila Evropskega sveta? Prvič, da si želimo, da bo v Københavnu sprejet velikopotezen in pomemben sporazum, ki predvsem zajema cilj 2° C. To je bistvenega pomena. Včasih vidimo, da se politiki in diplomati pogajajo. Lahko se pogajajo - lahko se pogajamo - drugi z drugimi, vendar pa se ne moremo pogajati z znanostjo. Ne moremo se pogajati proti znanosti narave. Ne moremo se pogajati proti znanstvenim nasvetom, najmanj, kar lahko storimo, pa je: da dosežemo sporazum, ki je združljiv s ciljem 2° C. Zato moramo opredeliti dejanske in učinkovite cilje za zmanjšanje emisij za razvite države, kakor tudi konkretne ukrepe za države v razvoju, zlasti za hitro rastoča, nastajajoča gospodarstva. Sporazum mora biti tudi izčrpen in mora zajemati cel niz vprašanj iz balijskega načrta.
Drugič, tudi če v Københavnu na žalost ne bo mogoče dokončati nove pogodbe, je treba doseči operativen sporazum, ki bo temeljil na pravih zavezah na vseh straneh, h kateremu bodo prispevali vsi glavni akterji in ki bo dobil podporo na najvišji politični ravni. Potrebujemo jasno, preprosto politično besedilo, ki bo pokazalo, da smo se pri reševanju podnebnih sprememb od besed premaknili k dejanskemu ukrepanju. Razvidno mora biti tudi, da bo to besedilo v najkrajšem možnem času postalo prava pogodba.
Sporazum mora biti natančen. To pomeni, da mora vsebovati posebne posamezne številke o zmanjšanju emisij in podroben finančni sveženj, ki bo državam v razvoju pomagal razviti programe za blaženje ter prilagoditi se podnebnim spremembam. Predvsem bo zelo pomembno financiranje hitrega začetka.
Nenazadnje menim, da bo vključitev voditeljev osrednjega pomena, saj gre za težke odločitve, ki jih je treba sprejeti na najvišjih ravneh vlad. Vesel sem, da slišim, da se na povabilo predsednika vlade Rasmussena konference v Københavnu namerava udeležiti že vsaj okrog 65 voditeljev držav ali vlad. Udeležil se je bom tudi sam.
Drugo ključno področje je stockholmski program s področja pravice, svobode in varnosti. Ljudje želijo živeti v Evropski uniji, ki je uspešna in mirna, kjer so njihove pravice spoštovane in kjer je zagotovljena njihova varnost. Želijo imeti možnost prostega potovanja in začasne ali stalne selitve v drugo evropsko državo, da bi tam študirali, delali, zasnovali družino, ustanovili podjetje ali se upokojili.
V zadnjih 10 letih smo prehodili dolgo pot. Odstranitev nadzora na notranjih mejah schengenskega območja omogoča več kot 400 milijonom državljanov 25 držav, da potujejo brez mejnega nadzora od Iberskega polotoka do baltskih držav, od Grčije do Finske.
Lizbonska pogodba nam zdaj daje novo priložnost, da se premaknemo naprej. Vsi vemo, da bodo nekatere najpomembnejše spremembe v pogodbi vplivale prav na področje svobode, varnosti in pravice. Pogodba to področje politike v celoti vključuje v okvir naših običajnih postopkov. Pojasnjuje, katere ukrepe je treba sprejeti, predvsem pa razširja demokratični okvir teh politik s polno vključenostjo vašega Parlamenta.
Ključni vzvod, da se bo to uresničilo, bo stockholmski program, ki v veliki meri temelji na prispevkih in predlogih Komisije. Slednji bi moral pripraviti teren za celovit, učinkovit program ukrepov, ki prinaša prave spremembe, pravo korist za naše državljane.
V programu, kakršnega ponuja Evropski svet, je treba opredeliti vodilne prednostne naloge za področje pravosodja in notranjih zadev v prihodnjih letih ter pokazati, kako se bodo te naloge izvajale tudi v praksi. Učinkovitejše spoštovanje temeljnih pravic; boljši dostop do sodišč; odločnejše ukrepanje proti organiziranemu kriminalu, trgovini z ljudmi in terorizmu; učinkovito upravljanje preseljevanja - vse to so področja, pri katerih bi moral stockholmski program opredeliti niz konkretnih naslednjih korakov. Ta zahtevajo tudi odločen pristop z našimi partnerji iz tretjih držav, za katerega si nameravam prizadevati v okviru našega sodelovanja, s katerim želimo povečati naše svetovne interese.
Pozornost moramo še naprej usmerjati tudi v reševanje gospodarske krize. Evropska unija je v preteklem letu s svojim ukrepanjem dala pomemben prispevek. Zdaj moramo samo ohraniti moč namere in osredotočenost. Tesno moramo spremljati naše ukrepe za oživitev, predvsem v času, ko brezposelnost še vedno narašča. Naša glavna prednostna naloga mora biti še naprej ohranjanje ljudi na delovnih mestih in nudenje pomoči vsem tistim, ki so izgubili službo, da se vrnejo na delo.
Začeti moramo tudi oblikovati program za čas po krizi, da bi izrabili nove vire rasti in poiskali nove zaposlitvene priložnosti. Program, ki smo ga zarisali v strategiji 2020, posvetovalni dokument, ki ga je Komisija posredovala včeraj. Z velikim veseljem pričakujem mnenja Parlamenta in vključitev vaših stališč v končni dokument.
Evropski svet bo moral prestati tudi preizkus velikopoteznih ciljev v zvezi z napredkom pri svežnju za finančni nadzor. Vem, da je to tudi cilj tega Parlamenta, zato vas prosim, da sodelujete s Svetom, da bi bil sveženj lahko sprejet do sredine leta 2010 in da bi do konca leta 2010 lahko vzpostavili učinkovite nove organe.
Naj zaključim: podnebne spremembe, svoboda, varnost in pravica ter odziv na gospodarsko in finančno krizo so tri področja, ki vplivajo na državljane vsak dan njihovega življenja, in tri področja, pri katerih lahko Evropski svet pokaže, da je Lizbonska pogodba prav zares odprla novo poglavje v zgodovini evropskega projekta.
Da bi dosegli plodne rezultate, moramo sodelovati v partnerstvu - v partnerstvu, ki ga tvorita Komisija in Parlament, ki sem mu hvaležen za trajno podporo velikopoteznim ciljem politike, ki jih je na teh področjih pokazala Komisija, v partnerstvu s švedskim predsedstvom Sveta, ki mu iskreno čestitam za opravljeno težko delo, in v partnerstvu z našimi danskimi prijatelji, ki pripravljajo konferenco v Københavnu.
Kar najbolje izkoristimo to, kar je pred nami. Sodelujmo za skupno evropsko dobro. Komisija in z njo tudi jaz sva pripravljena sprejeti ta izziv. Prepričan sem, da bo tudi ta Parlament, ki bo imel v okviru nove pogodbe večje pristojnosti, pokazal svoj čut za odgovornost in zavezo Evropi državljanov.
Joseph Daul
Gospod predsednik, gospe in gospodje, končno smo tu.
Voditelji držav ali vlad so izbrali Hermana Van Rompuya za prvega predsednika Evropskega sveta in Catherine Ashton za visoko predstavnico. Hvala Frederiku Reinfeldtu, zadnjemu predsedniku vlade na čelu rotirajočega predsedstva Evropskega sveta. Hvala, ker ste dosegli soglasje o dveh osebah, ki bosta nosili težko breme opravljanja novih funkcij, ki ju je oblikovala Lizbonska pogodba.
Danes bi v tej dvorani želel pohvaliti uvodne izjave predsednika Van Rompuya, ki meni, da bodo, citiram, "podobo Sveta oblikovali njegovi rezultati", in ki zagovarja postopen pristop. Prav po tej metodi - ki bi jo sam opisal kot metodo "Jeana Monneta", način, kako ukrepati učinkovito, vendar brez vsakega političnega nastopaštva - se ravna Skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov). Ta metoda je tista, ki nas je od včerajšnjih sporov pripeljala k današnjim izmenjavam. Ta metoda je tista, ki nam je prihranila dolga čakanja na mejah schengenskega območja, ki nas je od spremenljivih menjalnih tečajev pripeljala k stabilnemu evru. Prav zahvaljujoč temu postopnemu evropskemu povezovanju je bil dosežen precejšen napredek in tega ne more nihče zanikati.
Gospe in gospodje, želel bi vas posvariti pred površnimi kritikami, ki smo jih slišali v zadnjih dneh. Mislim predvsem na tiste posameznike, ki so jih samo zato, da bi izrekli duhovito opazko, neodgovorne izjave spravile na slab glas.
Tako kot vsi, imajo tudi člani skupine PPE svoje sanje, vendar se od drugih razlikujemo po tem, da si prizadevamo te sanje spremeniti v resničnost. To smo storili s povezovanjem Evrope, to smo storili s ponovnim združevanjem in tudi z Lizbonsko pogodbo, ki nas bo kljub svojim nepopolnostim odpeljala še nekoliko dlje v pravo smer. Gospe in gospodje, Evropejci pričakujejo prav to in ne zgolj nekih senzacionalnih in kratkotrajnih izjav.
Prepričani smo, da se bo predsednik Van Rompuy lotil svoje naloge z enako odločnostjo in enako močno voljo, ki ju je pokazal v svoji državi, saj sta to lastnosti, kronani z uspehom in priznani s strani vseh. Predsednik Van Rompuy ima polno podporo skupine PPE in ponujam mu tudi našo pomoč pri nalogi, ki bo nedvomno zelo težka.
Pričakujem, da se bo Svet razvil. Pričakujem, da se bo razvil v preglednejšo institucijo in da bo še tesneje sodeloval s Parlamentom in Komisijo. Pričakujem, da bodo ministri nehali razglašati nacionalno zmago proti svojim partnerjem, takoj ko se vrnejo iz Bruslja, in da bodo nehali kriviti Evropo za vse, kar gre narobe. Nenazadnje pričakujem, da Svet ne bo več spreminjal svojega stališča glede na to, kdo je njegov predsednik. Vse to skupaj s skupino PPE pričakujem od prvega stalnega predsedstva Svetu. Gospa Malmström, za vas to ne velja, saj vas je vaša država že imenovala za komisarko. Torej nimate več nobene izbire; govoriti morate o Evropi.
V imenu skupine PPE čestitam tudi gospe Catherine Ashton, novi visoki predstavnici in podpredsednici prve Barrosove Evropske komisije. Pozdravljamo njeno imenovanje in pozorno bomo prisluhnili njenim odgovorom na naša vprašanja na naslednjem zaslišanju komisarjev, ki bo potekalo januarja. Kajti naloge podpredsednice druge Barrosove Komisije ji bodo podeljene prav po zaključku tega procesa.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, vesel sem, da je čas postavljanja vprašanj o posameznikih že za nami in da se končno lahko mirno lotimo temeljnih vprašanj. Vemo, da bosta na Evropskem svetu decembra v središču dve pomembni temi. Prva je oživitev rasti, ki se ne sme zgoditi brez oživitve zaposlovanja. V tem pogledu pričakujemo, da bo Evropski svet sprejel konkretne ukrepe.
Druga tema so podnebne spremembe. Vsi vemo, da se bo Svet sestal sredi vrha v Københavnu, kjer se ne bi smeli opredeliti samo politični cilji, temveč tudi izmerljive zaveze. To je bistvenega pomena. To prvo zasedanje Evropskega sveta mora na podlagi Lizbonske pogodbe Evropi omogočiti, da odigra svojo vlogo v celoti. Zato upam, da bo lahko izkoristil svoj vpliv in svoja stališča zagovarjal veliko odločneje kot do zdaj.
Martin Schulz
v imenu skupine S&D. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, vsi navzoči in odsotni, v zadnjih nekaj dneh po zasedanju Evropskega sveta smo veliko govorili o ljudeh in položajih. Še enkrat bi želel svoje pripombe usmeriti na vas, gospod Barroso. Pomembno je, da razpravljamo o ljudeh in položajih. Kar zadeva položaje, je imela naša skupina eno jasno prednostno nalogo. Povedali smo, da si kot druga največja skupina v Parlamentu želimo drug položaj v Komisiji, z drugimi besedami, želimo si, da bi mesto visokega predstavnika, ki opravlja naloge podpredsednika Komisije, zasedel član naše stranke. To želimo zato, ker menimo, da bi Komisija, ki ni nevtralna organizacija, temveč političen organ, morala kazati dejansko stanje v Parlamentu. Dosegli smo to, za kar smo se borili. Vem, da ste se za to borili tudi vi in prav zato bi se vam želel iskreno zahvaliti kljub vsem kritikam, ki jih v tem Parlamentu običajno slišite z moje strani.
To je pozitiven znak, saj kaže, da zahteve, ki jih socialni demokrati postavljamo v tem Parlamentu, jemljete resno, pa tudi zato, ker smo od končnega glasovanja o Komisiji še nekoliko oddaljeni. Pričakujemo tudi, da bo zgradba portfeljev, ki jih boste določili za posamezne komisarje, izražala vsebino in izzive, s katerimi se ti ljudje srečujejo. Menim, da je to veliko pomembneje od razprave o položajih in ljudeh.
Seveda smo veseli, da je mesto visoke predstavnice dobila Cathy Ashton. O gospodu Van Rompuyu je bilo veliko povedanega in strinjam se s predhodnimi govorniki. Vendar pa so od tega veliko pomembnejše naloge, za katere bosta ti osebi odgovorni. Dvomim, da državljane Evrope resno zanima, kako sta bila gospod Van Rompuy in baronica Ashton izvoljena. Vprašanje, kako lahko zmanjšamo brezposelnost, ki v Evropi trenutno narašča in ne pada, pa je pomembno. Ljudje hočejo slišati odgovor na vprašanje, ali lahko dejansko preprečimo podnebne spremembe in ali bo København doživel poraz ali uspeh. Kljub vsemu, to še ni dovolj. Menim, da o podnebnih spremembah ne govorimo dovolj. Ne razpravljamo dovolj o dejstvu, da na primer pri premagovanju podnebnih sprememb in vlaganju v okolju prijazno tehnologijo v industriji obstaja izredno velika možnost za ustvarjanje delovnih mest, da je zelena tehnologija projekt za prihodnost in da se industrijska politika in varstvo okolja ne izključujeta, temveč se lahko združita.
Zamisli o sestavi Komisije, ki ste nam jih predstavili tukaj, kažejo v pravo smer. To je vprašanje, ki ga je treba v Københavnu rešiti na popolnoma enak način kot se rešuje vprašanje svetovne zdravstvene politike, vprašanje, ali bi morala Evropa pokazati solidarnost z umirajočo celino, kot je Afrika, premagati aids in omogočiti sredstva za prihodnost. Ali je probleme energetske varnosti Evrope mogoče rešiti na miren način? Ali pa nam mogoče nakup plina, nafte in drugih surovin grozi z zaostrovanjem sporov na mejah Evrope? To je naloga visoke predstavnice Evropske unije. Vprašanje nadzora nad finančnimi trgi je prednosten cilj evropske politike, saj je prav res nezaslišano, da se je sredi faze, v kateri morajo davkoplačevalci Evrope še naprej plačevati naknadne stroške krize, ponovno odprla igralnica in da so igralci na srečo ponovno začeli potovati po svetu. Zato ne potrebujemo razprave o dodeljevanju položajev, temveč o jasnih pravilih za finančne trge v Evropski uniji. To je veliko pomembneje.
(Aplavz)
Želim torej povedati: da, Herman Van Rompuy in Cathy Ashton sta bila izvoljena, toda zdaj se morata lotiti svojih nalog in sestaviti je treba Komisijo. Zato bi končno želel ponoviti svoje pripombe gospodu Barrosu. Socialni demokrati smo z vami govorili o naših zamislih. Ena izmed naših zahtev je bila izpolnjena v naše zadovoljstvo, to je položaj visokega predstavnika. Predvidevamo, da bo okoljska, socialna in finančna politična sestava vaše Komisije ustrezala temu, kar od vas zahtevamo socialni demokrati, in da bodo vodilna mesta zasedli komisarji iz vrst socialnih demokratov: potem bo vse prav.
Guy Verhofstadt
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, na imenovanja v prejšnjem tednu se ne bom vračal. Naj povem samo, da so novice dobre in slabe. Slaba novica je, da na položaju predsednika ni liberalec, dobra pa je, da je Belgijec. Kot je dejal predsednik Komisije, je Belgija v resnici država, ki ima glede evropskih zadev in prihodnosti Evrope splošno soglasje.
Zato, gospod Barroso, zdaj upamo, da bomo čim prej dobili novo Komisijo. Upam, da bo v njej veliko število komisarjev iz vrst liberalcev - nekateri pravijo, da jih je preveč, a zame bi bilo dobro, če bi jih bilo 50 %! Mislim, da je skoraj ena tretjina komisarjev iz vrst liberalcev dobra številka. V vsakem primeru sem zelo zadovoljen, da so med osmimi liberalnimi komisarji, ki so bili predstavljeni kot kandidati za Komisijo, štiri ženske, tako da imamo v prisotnosti liberalcev v Komisiji uravnoteženost spolov.
Kar zadeva prednostne naloge, menim, da so te naloge za naslednje dni in tedne tri. Predvsem København. Ta mora biti uspešen. Ostajata pa še dve vprašanji: kako reševati skrbi sveta v razvoju in kako sestaviti pogodbo, ki bo pravno zavezujoča, kajti to je glavno vprašanje. Pomembno je, kakšna bo vsebina pogodbe, še pomembneje po mojem mnenju pa je pravno zavezujoč značaj vsega tega.
Druga točka je stockholmski program. Temeljna točka za našo skupino pri tem je ravnovesje med varnostjo in svobodo. Očitno je, da moramo naše državljane zaščititi pred terorizmom in organiziranim kriminalom, vendar pa smo mogoče po 11. septembru varnosti in zaščiti posvetili vendarle preveč pozornosti. Mislim, da mora stockholmski program - pa tudi filozofija vašega predsedstva - to pozornost preusmeriti bolj k spoštovanju temeljnih pravic in tudi k večji odprtosti družbe. Mislim, da je to pomemben velikopotezen cilj in da mora stockholmski program to storiti. Stališče naše skupine, skupine ALDE; je, da je ta program bolj velikopotezen od tamperskega in haaškega programa, da pa temeljnim pravicam ljudi pripisuje večji pomen. Dobro je, da ščitimo in organiziramo varnost, vendar moramo to storiti na uravnotežen način ob spoštovanju temeljnih pravic.
Tretja velika naloga v naslednjih dneh, kot je dejal predsednik Komisije, bo finančni nadzor. Gospod Barroso, mislim, da najbrž postaja čedalje bolj jasno, da je to, kar potrebujemo na koncu, en sam evropski finančni nadzornik. Potrebujemo dober nadzorni organ za čezmejne finančne ustanove, ki bo povezal nadzor na mikro in makro ravni ter ga mogoče čim bolj približal Evropski centralni banki - zakaj ne? - in seveda tudi temu, kar se dogaja v Komisiji.
Zdaj je pomembno, da Svet ne zmanjša števila podanih predlogov. To me skrbi ta trenutek. V Parlamentu si prizadevamo za velikopoteznejše predloge, vendar menim, da je Svet trenutno pred skušnjavo, da stopi v nasprotno smer. Zato je absolutno potrebno, da se Komisija in Parlament o tem povsem strinjata, na podlagi česar bo mogoče Svetu reči: to je postopek soodločanja, zato če predstavite predloge in če Svet predstavi predloge, ki gredo proti predlogom Komisije, to v Parlamentu ne bo delovalo. Pomikamo se v nasprotno smer.
Mislim, da imamo v Parlamentu večino, ki se strinja, da potrebujemo enega nadzornika. To je tisto, kar potrebujemo v prihodnosti, in mislim, da je to pomembno sporočilo za vas, da ga boste lahko prenesli predsedstvu, kajti 10. in 11. decembra, ko bo naslednje zasedanje Evropskega sveta, bomo imeli zagotovo obsežno razpravo.
Rebecca Harms
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, gospod Barroso, razumeli boste, da sem kot voditeljica skupine v tem Parlamentu seveda zadovoljna, da smo ženske uspele povečati našo prepoznavnost na vrhu Evropske unije. Vendar pa nam je pomembno tudi to, da se na nas ne gleda samo v smislu številk. Lahko se zanesete, da vam bomo pomagali zagotoviti, da bodo te ženske dobile vpliven položaj v Komisiji. Nočemo samo simboličnih potez.
O osebah na najvišjih mestih, gospodu Hermanu Van Rompuyu in baronici Ashton, je bilo veliko povedanega. Poslanci tega Parlamenta veliko bolje poznajo baronico Ashton kot gospoda Hermana Van Rompuya. Na zaslišanjih bomo imeli priložnost, da se z njima še bolje seznanimo. Priporočam vam, da gospodu Hermanu Van Rompuyu predlagate, da se sestane s skupinami v tem Parlamentu, da bi lahko o njem izvedeli več. Vsi pravijo, da so Belgijci nanj zelo ponosni. Zakaj se prostovoljno ne udeleži pogovorov s skupinami v tem Parlamentu, da bi se lahko na začetku njegovega mandata bolje spoznali?
Toliko o prejšnjem tednu. Bliža se naslednji vrh. Gospod Schulz, mislim, da o Københavnu ne govorimo premalo. Iz naših razprav smo potegnili premalo logičnih zaključkov. Parlament bo naslednji teden glasoval o resoluciji, ki vključuje vse, kar bi bilo dobro za København, če verjamete Združenim narodom in znanstvenikom. Ljudje v Evropi so se v teku časa čedalje bolj odmikali od teh priporočil. Moja analiza osrednjega problema, ki se skriva za tem, je, da se zaščita podnebja razume kot breme in da priložnosti, ki jih ponuja dosledna podnebna politika, niso bile prepoznane.
Druga točka dnevnega reda na naslednjem vrhu je lizbonska strategija. Ena izmed dolgoročnih nalog te strategije je spodbujati trajnostni razvoj, vendar tega nismo uspeli doseči. Različnim stebrom lizbonske strategije se je ves čas pripisovala različna pomembnost. Okolje, socialna pravičnost in trajnost so bili vedno potisnjeni na rob v korist starejšim in po mojem mnenju zastarelim prednostnim nalogam, povezanim z industrijsko, gospodarsko in celo raziskovalno politiko. Če nameravate na naslednjem vrhu skleniti, da bo treba spomladi sprejeti spremenjeno lizbonsko strategijo, potem nimamo časa za analiziranje slabosti lizbonske strategije, ki je, kot to razumem jaz, doživela neuspeh. Zakaj nas je doletela tako katastrofalna gospodarska kriza? Zakaj imamo v Evropski uniji toliko socialnih problemov in problemov na trgu dela? Prepričani smo, da ni pametno pripravljati lizbonsko strategijo in jo nato spreminjati brez temeljitega premisleka, brez samokritičnosti in brez pravega posvetovalnega postopka, kot ga zahtevajo sindikati in socialna platforma, saj je lizbonska strategija zelo pomembna za vse nas in za perspektivo Evropske unije.
Na koncu bi želela spregovoriti o stockholmskem programu. Kot mnogi izmed teh velikih programov je tudi ta videti kot dobra stvar, tako pa se o njem tudi nenehno govori in očitno tako o njem na splošno mislijo tudi ljudje. Vendar pa je moja skupina dobila vtis, da je med svobodo in varnostjo neravnovesje. S tem se ne strinjamo in to bomo poudarili s primerom sistema SWIFT. To, da sistem SWIFT ni bil vključen v dnevni red, je bila huda napaka. Gospod Barroso, s tem začasnim sporazumom SWIFT želite iti mimo Parlamenta in se pri tem ne meniti za pomisleke o varstvu podatkov. To kaže na dejstvo, da svoboda in varnost trenutno nista v ravnovesju.
Timothy Kirkhope
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, najprej bi zaželel gospodu Van Rompuyu in baronici Ashton vso srečo pri opravljanju novih vlog in upam, da bosta iz svojih položajev uspela izoblikovati model, ki se bo obdržal.
Če naj bi imel Evropski svet napol stalnega predsednika, bi na ta položaj morala priti oseba z nevsiljivim, vendar praktičnim pristopom k oblikovanju soglasja med državami članicami, kjer je to možno in zaželeno. Če hočemo okrepiti položaj visokega predstavnika za zunanjo politiko, bi morala biti njegova glavna naloga tesno sodelovanje z državami članicami pri usklajevanju skupnih politik, v okviru katerih imajo skupne cilje.
Ta imenovanja bi morala predstavljati priložnost, da se enkrat za vselej prekine zastrašujoča vizija o čedalje bolj centralizirani in birokratski evropski zunanji in varnostni politiki in da se da prednost politiki, ki temelji na pripravljenosti sodelovanja med našimi državami članicami.
Vzrok posebnega zadovoljstva za predsednika Barrosa mora biti zlasti imenovanje baronice Ashton, ki trenutno opravlja delo komisarke, vendar pa Komisija s tem ne sme dobiti priložnosti, da prevzame v svoje roke še več pooblastil, ki bi jih morala prepustiti demokratičnim institucijam Evrope.
Evropska unija se mora zdaj, ko je bila eno desetletje obsedena z lastnimi institucijami, ponovno lotiti dela. Pogosto slišimo, da državljani naših držav članic ne razumejo Evrope in da bi bila Evropa bolj priljubljena, če bi jo razumeli. Vendar se pri tem zgreši pomembno bistvo. Naši državljani to zatopljenost Evrope samo vase razumejo še preveč dobro. Česar ne razumejo, je, zakaj se toliko časa, prizadevanj in virov namenja institucionalnim procesom, tako malo pa rezultatom politike, ki bi dejansko lahko ustvarili spremembe v naših življenjih.
Naši državljani lahko vidijo, da so naša gospodarstva v krizi, da brezposelnost narašča, da podjetja čedalje težje ustvarjajo rast, da se podnebne spremembe zaostrujejo in da drugi deli sveta postajajo čedalje bolj in izraziteje konkurenčni.
A ko se ozrejo v Evropo, zagledajo Unijo, ki je toliko let namenila institucionalnim pričkanjem. Zakaj bi jih morale zanimati podrobnosti o kvalificirani večini, če pa so izgubili službo? Zakaj bi se morali zanimati za finese soodločanja, če pa je pred njihovimi otroki tako negotova prihodnost?
Upam, da lahko z imenovanji, opravljenimi prejšnji teden, opravimo s tem dolgoletnim samoopazovanjem. Evropska unija mora zdaj stopiti naprej in se osredotočiti na dejansko delo, na gradnjo dinamičnih in konkurenčnih gospodarstev in vzpostavitev močnega globalnega sistema trgovanja, v teku naslednjih tednov pa zlasti na zagotovitev zares učinkovitega sporazuma o podnebnih spremembah.
Priznam, da so besede švedskega predsedstva in predsednika Barrosa v tem smislu vzpodbudne. Upajmo, da bo temu zdaj lahko sledilo tudi uresničevanje v praksi na drugih področjih, ki so pomembna za vse naše državljane.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
John Bufton
Gospod predsednik, po teh lepih besedah, ki jih je povedal gospod Kirkhope v zvezi z razmerami, v katerih smo se znašli, bi ga želel vprašati naslednje: se vam ne zdi, da ste britanskemu narodu odrekli referendum, ki ga je David Cameron obljubil v Združenem kraljestvu? Tu ste brez vsakršnega mandata in bistvo vsega je, da so ljudje v Združenem kraljestvu ter večjem delu Evrope Lizboni rekli ne.
David Cameron bi se moral sramovati. Konzervativci v tej dvorani glasujejo tako, da ves čas pritiskajo zeleno. Vsemu po vrsti dajejo zeleno luč. Oni so za EU. Mislim, da je prišel čas, da svojim ljudem doma jasno poveste, kaj dejansko podpirate.
Timothy Kirkhope
Gospod predsednik, zelo mi je žal, da je tole dopoldansko razpravo prevzela notranja politika Združenega kraljestva. Kar bi želel zelo jasno povedati, je, da se ne sramujem ničesar, kar pravi ali počne voditelj Konzervativne stranke, predvsem pa vsi zelo dobro vemo, da smo vedno govorili, da želimo, da bi o Lizbonski pogodbi, če ne bi bila ratificirana, odločal britanski narod. Mislim, da je takšno stališče z naše strani pošteno.
Mislim, da vsi tisti, ki govorijo o nerealnih ciljih v zvezi z Evropo, vsi tisti, ki govorijo s skrajnega in obsedenega stališča, ne bodo naredili nič dobrega za ljudi, o katerih govorim v svojem nastopu - za državljane, ne samo Evrope, temveč tudi za državljane moje države, ki si želijo napredka, ki si v svojih življenjih in prihodnosti želijo gotovosti. Ukvarjanje institucij samih s seboj vpliva na te ljudi ravno toliko, kot na same institucije Evrope.
Lothar Bisky
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, v imenu Skupine GUE/NGL bi želel pozdraviti oba kandidata. Predvsem pozdravljamo dejstvo, da je bila izvoljena ženska. Predvidevamo, da se kandidata za ta najvišja položaja ne bosta osredotočila samo na vsebino svojih dolžnosti, temveč da bosta sodelovala tudi s Parlamentom.
Od Sveta pričakujemo, da se bo bolj posvetil reševanju socialnih vprašanj, ki so posledica krize, in da bo sprejel prave sklepe. Do zdaj so bile bankirjem izplačane milijarde, navadni ljudje pa niso prejeli tako rekoč nobene pomoči. Gospod Schulz ima prav, ko pravi, da je igralnica spet odprta, vendar obenem narašča revščina, zlasti revščina otrok.
Zaradi krize so bili po vsej Evropi izgubljeni štirje milijoni delovnih mest. V skladu s poročili Komisije se ta številka lahko v teku naslednjega leta povzpne na sedem milijonov. Vemo, da so takšne ocene pogosto nižje od dejanskih številk. Na primer, 1,5 milijona ljudi v Nemčiji dela s skrajšanim delovnim časom in to je pomembno poudariti.
Vendar pa sta naraščajoča brezposelnost in revščina prva znaka še bolj neenakih možnosti, ki bodo močno vplivale na možnosti izobraževanja. Tudi o tem moramo govoriti. Vprašanje, ki se pri tem poraja, je, ali bodo voditelji vlad ali držav našli pot iz krize, ki bo evropski pojem povezovanja združevala z družbenim napredkom in katere vpliv bodo občutili tudi državljani Evrope. Namesto izhodnih strategij za programe za oživitev gospodarstva in obvezno konsolidacijo proračuna potrebujemo spremembo politike. V zvezi s tem imam samo tri pripombe. Prvič, od Sveta pričakujemo, da se izreče o svojem stališču o načrtih za strategijo za leto 2020, ki naj bi nadomestila neuspešno lizbonsko strategijo. Inovacije in znanje, boj proti izključenosti, strategije zelenih gospodarstev, digitalna Evropa - kot seznam sloganov to niti ne zveni slabo. Vendar pa nujno potrebujemo konkretne predloge, ki bodo opisovali, kako se bo vse to izvajalo.
Drugič, Svet se mora končno posvetiti strogemu sistemu nadzora za finančne trge. Imam veliko upravičenih vprašanj o tem, kako lahko Svet to uskladi z obstoječimi pogodbami, kajti v nekaterih primerih omejitve prostega pretoka kapitala in plačil niso dovoljene ali zaželene. Zanima nas, kako boste to dosegli.
Tretjič, rad bi še enkrat poudaril, da mora Svet po Københavnu poslati jasen signal, da potrebujemo zavezujoč sporazum o podnebnih spremembah. Prostovoljne zaveze še nikoli niso dosegle želenega cilja.
Nigel Farage
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, danes ste vsi skupaj zelo potrti. Mislil sem, da bo to pomemben, veličasten trenutek! Temu ste posvetili osem let in pol zastraševanja, laganja in ignoriranja demokratičnih referendumov. Osem let in pol ste rabili, da ste spravili skozi to pogodbo in 1. decembra jo boste dobili.
Seveda je arhitekt vsega tega, Giscard, s svojo ustavno pogodbo želel, da bi Evropska unija imela pomembno, svetovno vlogo, vendar se bojim, da so voditelji utrpeli kolektivno paniko. Odločili so se, da želijo na svetovnem prizorišču še svoje obraze, ne nekoga iz Evropske unije, in tako smo dobili dva politična nepomembneža.
Kissingerjevo vprašanje, koga naj pokliče, ko želi govoriti z Evropo, v resnici še nima odgovora, kajne? Verjetno bi odgovor lahko bil samo gospod Barroso, saj je on edini, za katerega so ljudje v svetu sploh slišali in ki bo iz teh položajev najbrž izšel kot veliki zmagovalec. Ni čudno, gospod, da ste danes tako veseli.
In zdaj imamo novega predsednika Evrope, Hermana Van Rompuya. Ne gre nam ravno zlahka z jezika, kajne? Ne morem si predstavljati, kako se zaradi njega ustavlja promet v Pekingu ali Washingtonu; dvomim pa tudi, da bodo v Bruslju vedeli, za koga gre. A kljub temu bo prejemal plačo, višjo od Obamine, to pa je vse, kar morate vedeti o tem evropskem političnem razredu in o tem, kako skrbijo sami zase.
Je pa vsaj izvoljeni politik, kar ne velja za baronico Cathy Ashton, ki je čisto zares prava predstavnica sodobnega političnega razreda. Na nek način je idealna, mar ne? Nikoli ni imela prave službe in še nikoli v življenju ni bila izvoljena za kar koli. Torej je najbrž popolna za to Evropsko unijo.
(Predsednik je prosil govornika, naj sklene svoj govor)
Nikoli še ni bila izvoljena za nič in nihče je sploh ne pozna! Celo predsednik vlade je govoril o baronici "Ashdown" in ne Ashton. Hočem reči, da zanjo še nihče ni slišal. Celo še manj znana je od Hermana Van Rompuya! To ni kar tako, kajne?
Vstala je od nikoder. Je del te postdemokratične dobe. Dobro se je poročila: poročila se je s svetovalcem, prijateljem in privržencem Tonyja Blaira in prišla naravnost v zgornji dom. Ko je bila v zgornjem domu, je dobila pomembno delo, in sicer da poskrbi, da bo zgornji dom sprejel Lizbonsko pogodbo, pri čemer je morala hliniti, da se ta pogodba v celoti razlikuje od ustave EU. Torej zna biti resna in odločno je zatrla vsak poskus zgornjega doma, da bi britanski narod imel referendum.
Tu jo torej imamo: nikoli ni kandidirala za javno funkcijo, nikoli ni imela prave službe, zdaj pa dobi eno izmed najboljših služb v Uniji. Njeno imenovanje je sramota za Britanijo.
(Vzkliki iz dvorane)
No, v primerjavi z njo, sem bil jaz vsaj izvoljen, gospod! Ona ni bila izvoljena in ljudje nimajo pravice, da bi jo odstavili.
Ampak poslušajte tole. Obstaja nekaj, kar je veliko resnejše od tega. Cathy Ashton je bila aktivna članica kampanje za jedrsko razorožitev. Pravzaprav je bila zakladničarka kampanje za jedrsko razorožitev v času, ko je kampanja prejemala zelo velike donacije in ni želela razkriti vira. Kar je znano, je, da je te donacije pridobil mož po imenu Will Howard, ki je bil v Veliki Britaniji član Komunistične stranke. Ali bo baronica Ashton zanikala, da je v času, ko je bila zakladničarka, prejemala sredstva od organizacij, ki so nasprotovale zahodnemu kapitalizmu in demokraciji? To vprašanje je treba postaviti.
In ali smo čisto zares zadovoljni, da je bila oseba, ki bo zadolžena za našo varnostno politiko v tujini, pred nekaj leti aktivistka v skupini, kakršna je kampanja za jedrsko razorožitev? Če je tako, bi se morali pošteno zamisliti! Po mojem mnenju ni niti usposobljena niti primerna za to delo. Nima nobenih izkušenj in odgovoriti mora na ta vprašanja. Ali je vzela denar od sovražnikov zahoda? Na to vprašanje je treba odgovoriti.
No, imamo svoja dva nepomembneža. Medli bodo vodili medle, vendar se tega ne veselim, saj bodo vztrajali pri politični uniji, in medtem ko so naši voditelji mogoče vsaj za trenutek ohranili ugled na mednarodnem prizorišču, so vsi skupaj izdali svoje nacionalne demokracije. Evropska država je tu. Lizbonska pogodba bo sprožila plaz novih zakonov in niti najmanj ne dvomim v to, da bi v Združenem kraljestvu morali imeti obsežen, svoboden in pošten referendum, da bi se odločili, ali želimo ostati del te Unije ali ne. Upam in molim, da se bomo odločili za izstop, a ne glede na to je treba ljudi preprosto vprašati.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Predsednik
Gospodu Faragu bi želel nekaj reči. Bili bi zelo hvaležni, če bi lahko malce umiril ozračje, kajti nekatere besede in izjave so vendarle težko sprejemljive.
Edit Herczog
Gospod predsednik, gospod Farage je rekel, da osebi, ki sta bili prejšnji teden izvoljeni, nista osebi, zaradi katerih bi se ustavil promet. Ravno zato smo ju izvolili: ker smo hoteli izvoliti osebi, ki bosta gnali promet naprej za vse evropske državljane, da bi slednjim zagotovili boljše življenje in prav to bosta tudi storili.
Gospod Van Rompuy in gospa Cathy Ashton sta za ljudi in 480 milijonov Evropejcev se bo v to kmalu prepričalo. Mislim, da je to tisto, kar je na preizkušnji. Moramo se postaviti zanju. Moramo rešiti njuno osebno integriteto. In gospod Farage: naj vam povem madžarski pregovor. Dobro je, da ste tu, kajti če opica spleza na drevo, se njen hrbet bolje vidi!
Nigel Farage
Gospod predsednik, z vsem spoštovanjem naj povem, da je spoštovana poslanka popolnoma zgrešila bistvo, kajti dvakrat je rekla "osebi, ki sta bili prejšnji teden izvoljeni". Nista bili izvoljeni. To je bistvo, ki ga želim poudariti, baronica Ashton pa v vsem svojem življenju ni bila še nikoli izvoljena na javno funkcijo. Prevzela bo izredno pomembno nalogo, narodi Evrope, narod Britanije in narodi vseh drugih držav pa nimajo moči, da bi jo pozvali na odgovornost in jo odstavili, to pa je tisto, kar je v samem temelju narobe s to celo Evropsko unijo. Gre za birokracijo proti demokraciji. Stvari gredo strašno, strašno narobe.
Toda, ali se lahko prosim vrnem in vas nekaj vprašam, gospod predsednik? Namigujete, da sem rekel nekaj neprimernega ali pretiranega ali neresničnega. Mi lahko prosim pojasnite, za kaj gre? Rad bi vedel.
Predsednik
Vaše opisovanje izbora oseb, ki sta tako pomembni za Evropsko unijo, in to, kar ste povedali o vsem, kar je s tem izborom povezano, je po mojem mnenju popolnoma neprimerno v tej celotni zadevi.
(Nasprotovanja)
To je moje mnenje, kolegi.
Nigel Farage
Gospod predsednik, ko ste bili izvoljeni na mesto predsednika, ste dejali, da boste opravljali delo kot nepristranski predsednik, s čimer boste zagotovili, da bodo vse strani lahko povedale svoje mnenje. Če mi očitate politično vsebino mojih besed, potem ne opravljate dela nepristranskega predsednika.
Andreas Mölzer
(DE) Gospod predsednik, po vsem tem razburjenju mogoče potrebujemo treznejši pristop. Nastajajoča gospodarstva, ki potrebujejo ogromno energije, in negospodarne industrijske države niso bile niti pripravljene na izvajanje Kjotskega protokola. Zato dvomim, da se bo po konferenci v Københavnu sploh kaj spremenilo. Vprašljiv je tudi namen trgovanja s certifikati, za kar se porabljajo milijoni, medtem ko se prave alternative, kot so obnovljivi viri energije, kar tako odpravljajo. To nikakor ne sme pripeljati do tega, da bi se jedrske elektrarne začele predstavljati kot Kjotu prijazne alternative.
Enako občutljivo vprašanje je druga resna kriza ali, z drugimi besedami, subvencijska tekma za propadajočega proizvajalca avtomobilov, za Opel. Znaki, kot je bil padec naročil, niso bili dovolj resno upoštevani, EU pa je s poplavo predpisov verjetno prispevala k propadu nekoč cvetočega sektorja. Lekcija, ki se jo moramo iz tega naučiti, je, da moramo v prihodnosti opredeliti temeljne pogoje, ki jih je mogoče načrtovati in predvideti za vse sektorje, in dokler ne določimo popolnoma razvitih pojmov, je neodgovorno za ta problem zapravljati milijarde evrov evropskih davkoplačevalcev. Zagotoviti moramo vsaj to, da ta denar ne bo odšel v ZDA. Poleg tega je treba sprejeti pravila o vračilu.
Če nič drugega, bi bilo treba omogočiti vsaj to, da se na naslednji seji postavijo temelji za dokončno izoblikovanje "preglednosti" za evropske državljane. Stockholmski program daje ljudem manj pravic, ne več, saj slednji nimajo več nadzora nad tem, kako se podatki uporabljajo. Nobenih znakov ni o koncu spremljanja potnikov, sporno vprašanje zaščite podatkov še ni bilo rešeno in če hočemo uvesti evropski azilni sistem, potem bi po mojem mnenju morali uporabiti najstrožja merila, podobna tistim, ki se uporabljajo na Danskem.
Cecilia Malmström
Gospod predsednik, zahvaljujem se vodjem skupin za njihove zelo navdihujoče prispevke. Čeprav to ne velja za vse, se zdi, da je velika večina, kot na primer švedsko predsedstvo, zadovoljna, da smo uspešno opravili imenovanje Hermana Van Rompuya in Catherine Ashton. Oba prispevata k skladnosti, stabilnosti in večjemu usklajevanju v Evropski uniji, to pa je potrebno, če se želimo osredotočiti na glavne izzive, ki sovpadajo s šestmesečnimi predsedovanji. Mislim, da je to zelo dobro.
Kot je rekel gospod Schulz, zdaj, ko sta imenovana, se bosta lahko lotila svojih nalog in to razpravo lahko zaključimo. Mogoče bo v tej dvorani tudi konec razprav o britanski notranji politiki, ko bo Lizbonska pogodba 1. decembra končno začela veljati. EU potrebuje sodobna temeljna pravila, ki nam jih bo zagotovila prav Lizbonska pogodba. Z njo bomo bolje opremljeni za reševanje glavnih vprašanj, s katerimi smo soočeni.
V času pred bližajočim se evropskim vrhom imamo tri pomembna vprašanja, pri katerih želi švedsko predsedstvo doseči napredek skupaj z vami in s pomočjo Komisije. Vprašanje podnebja, pri katerem delamo vse, kar je v naši moči, da bi dobili velikopotezen političen sporazum s časovnim načrtom, da bi ta končno postal pravno zavezujoč. Z rezultatom iz Københavna in tistim, kar se bo dogajalo še dolgo časa potem, bomo morali živeti, zato moramo začeti postopoma spreminjati naša družbena okolja, da bodo postala bolj podnebju prijazna.
Kar zadeva gospodarske probleme, je treba reči, da čeprav so razmere na finančnih trgih videti nekoliko svetlejše, je veliko držav soočenih z visokimi stopnjami brezposelnosti in to bo še mnoga leta posebna značilnost naših gospodarstev.
V zvezi z vprašanji gospoda Verhofstadta o nadzoru sem vesela, da lahko rečem, da pri tem kljub vsemu napredujemo. Problem, ki smo ga do zdaj imeli na področju finančnega nadzora, je, da je bil ta preveč usmerjen v posamezna podjetja in premalo v finančni sistem kot celoto. Delovalo ni niti sodelovanje med različnimi nadzornimi organi. To bomo lahko popravili z novimi evropskimi nadzornimi organi. Slednji bodo imeli najboljši vpogled in sodelovanje med njimi bo okrepljeno. Seveda bodo tudi odgovorni Svetu in Evropskemu parlamentu. Druge podrobnosti o tej zadevi bodo predmet razprave na zasedanju Ecofina 2. decembra, ko bomo, upam, dosegli nadaljnji napredek.
Za konec še o stockholmskem programu: to je zelo pomembna odločitev, s katero bomo prav tako morali živeti še dolgo in na katero bo imel Evropski parlament v prihodnosti zelo veliko vpliva. Kot ste dejali že mnogi izmed vas, gre za iskanje rešitev strašnih problemov, s katerimi se srečujemo pri čezmejnem kriminalu, trgovini z ljudmi in grožnji terorizma, ter za usklajevanje vsega tega s politiko, ki ljudi postavlja na osrednje prizorišče in zagotavlja spoštovanje posameznikove zasebnosti.
Upam, da lahko oblikujemo dolgoročen program, ki bo obravnaval ta vprašanja v okviru stockholmskega programa. Ta tri vprašanja skupaj s številnimi drugimi so bila prednostna naloga švedskega predsedstva in zelo sem vesela, ko vidim, da jih bomo decembra vendarle uspešno rešili. Najlepša hvala. Ob koncu razprave bom seveda spregovorila še enkrat.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - Gospod predsednik, pojavilo se je konkretno vprašanje o sistemu SWIFT, zato bi želel pojasniti stališče o tej zadevi, ker menim, da je izredno pomembno. Opraviti ima tudi s stockholmskim programom.
Program SWIFT je dejansko zelo dragocen instrument za države članice pri njihovem boju proti terorizmu. Organom držav članic je omogočil, da so preprečili teroristične napade v Evropi. Ne govorimo o teoretičnih primerih. Govorimo o dejanskih primerih.
Osnutek sporazuma Evropska unija-Združene države, o katerem trenutno potekajo razprave, je vmesni dogovor, ki lahko traja največ 12 mesecev. Potreben je zato, da bi zakonito nadomestil obstoječega, potem ko se podatki ne bodo več shranjevali v Združenih državah.
Če bo vmesni sporazum sprejet pred 1. decembrom in če se bo pravna podlaga spremenila, se bo z njim mogoče izogniti varnostni vrzeli in resnemu udarcu odnosom med Evropsko unijo in Združenimi državami na tem področju.
Na nedavnem srečanju, ki smo ga imeli in ki je vključevalo Evropsko unijo in predsednika Obamo, je bilo prvo vprašanje, ki ga je predsednik Obama odprl, sodelovanje Združenih držav in Evrope v boju proti terorizmu. Dal nam je imena tistih držav v Evropi, ki so se v zadnjem času izognila terorističnim napadom prav zaradi tega našega sodelovanja.
Če želite, vam lahko dam nekaj podatkov o tem. Do danes je bilo na evropske vlade prenesenih več kot 5 450 primerov iz programa za sledenje financiranja terorističnih dejavnosti z več kot 100 novih zbranih sledi, posredovanih evropskim državam v času od januarja do septembra letos.
Lahko vam podam konkretne primere. Te informacije so bile v veliki meri v pomoč evropskim vladam med preiskavo načrta, ki ga je vodila Al Kaida o napadu na čezatlantske lete med Združenim kraljestvom in Združenimi državami.
Sredi septembra 2009 so bile obsojene tri osebe, vsaka na vsaj 30 let zapora. V začetku leta 2009 se je ta sistem uporabljal za odkrivanje finančne dejavnosti predstavnika evropske Al Kaide, ki je bil vpleten v načrtovanje domnevnega napada na letalo. Podatki so bili posredovani vladam evropskih in bližnjevzhodnih narodov.
Poleti 2007 je bil isti sistem uporabljen pri odkrivanju finančnih dejavnosti članov Zveze islamskega džihada, ki so delovali v Nemčiji. Te informacije so prispevale k preiskavi in končni aretaciji članov Zveze islamskega džihada, ki so v Nemčiji načrtovali več napadov. Slednji so na koncu te dejavnosti priznali.
Torej je ta sistem v Evropi in tudi drugod rešil že veliko življenj. Govorimo o izredno resni zadevi. V celoti se strinjam, da mora boj proti terorizmu v celoti potekati ob polnem spoštovanju temeljnih pravic in zagotovil naših odprtih, svobodnih družb. Bili smo prvi na svetu, ki smo predsedniku Bushu rekli, da mora zapreti Guantánamo - mi, Evropejci. In za tem še stojimo. Hkrati moramo poskrbeti, da bomo ostali enotni in predani boju proti terorizmu.
Zato vam želim v celoti zagotoviti, da vam bomo na podlagi nove Lizbonske pogodbe predstavili nov mandat, ki bo obravnaval natanko to vprašanje in kjer bo imel Evropski parlament svoje polne pristojnosti.
V začetku leta 2010 bomo torej predstavili novo podlago ob upoštevanju Lizbonske pogodbe, ki bo seveda dala Parlamentu vsa pooblastila za ukrepanje v tej zadevi, saj si želimo, da bi bil tudi Parlament v ospredju tega boja proti terorizmu in prizadevanj za varnost, pri čemer se bodo seveda v celoti spoštovali naše temeljne pravice in naša pravna zagotovila.
In na koncu, ker ste mnogi izmed vas govorili - in zahvaljujem se vam za vaše pripombe - o vprašanju ravnovesja med spoloma, ki je zame in tudi za Komisijo ter evropske institucije zelo pomembno, naj povem samo to, da danes že desetič obeležujemo mednarodni dan boja proti nasilju nad ženskami. Mislim, da je tudi to zadeva, pri kateri moramo v Evropi nekaj storiti. Na žalost imamo v Evropi še veliko primerov žensk, ki so žrtve napadov svojih življenjskih sopotnikov ali nekdanjih sopotnikov. Želel bi izkoristiti to priložnost, da pokažem našo zavezo tej zelo pomembni zadevi, ki je prisotna tudi v naši evropski družbi.
Mario Mauro
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ko mednarodni tisk poroča o imenovanjih, opravljenih ob odprtju nove sezone Evropske unije, zelo pogosto uporablja besede, kot so: "kandidata, ki nista dorasla svojim nalogam" ali "neustrezna kandidata".
Želel bi se upreti tem težnjam. Gospod Verhofstadt ni mogel izreči večje resnice, ko je dejal, da je kozarec lahko videti napol poln ali napol prazen. Zato me zanima, kako je izbor teh posameznikov utemeljil Svet. Prepričan sem, da utemeljitev izhaja iz temeljev Skupnosti in poskusil bom pojasniti, kaj s tem mislim. Izbor poslavljajoče se članice Evropske komisije za mesto evropske zunanje ministrice pošilja jasno sporočilo: sporočilo, ki pravi, da je namen tega izvajati zunanjo politiko Skupnosti in ne zunanjo politiko, ki je naklonjena filozofiji katerega koli posameznega naroda. Kar zadeva mene, se novica torej ne glasi, da je gospa Ashton Britanka, temveč da prihaja iz Komisije. Z drugimi besedami, njen pristop k zunanjepolitičnim zadevam je pristop Skupnosti, ki ni povezan s posebnimi stališči enega naroda.
Kar zadeva imenovanje belgijskega predsednika vlade za kandidata, je bilo pri tem izraženih nekaj dvomov, ko se ga je primerjalo z odmevnejšimi posamezniki. Mislim, da tisto, kar zahtevamo od predsednika Evropskega sveta, ki bo na tem položaju dve leti in pol, ni, da vpije glasneje od drugih ali da uveljavlja svojo moč bolj kot drugi, temveč da prepriča druge, da govorijo enoglasno. Zato menim, da je bila izbira gospoda Van Rompuya dobra poteza.
Izhajati moramo iz pristopa Skupnosti, kajti če si zares želimo zgraditi Evropo, je edino pravilno, da te osebe izbiramo na podlagi tega merila. Kako uspešna in učinkovita je bila ta izbira, bomo lahko videli, ko bosta začela delati, vendar pa vas vse skupaj pozivam, da daste vso podporo njunemu delu, sicer bomo čisto zares zapravili najboljšo priložnost našega življenja.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Gospod predsednik, včeraj na zasedanju sem prosil za besedo, da bi poudaril pomen stockholmskega programa, ki je vključen na dnevni red zasedanja Evropskega sveta 10. decembra. To sem storil zato, da bi opozoril na njegovo vsebino in predvsem pozval k najširši možni parlamentarni podpori, da bi naredili korak naprej pri poročilu, ki so ga v sodelovanju sestavili trije odbori. S tem mislim na Odbor za pravne zadeve, Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter na Odbor za ustavne zadeve. Včeraj sem se torej osredotočil na pomen ustvarjanja Evrope za državljane, pa tudi na trg.
Mislim, da je zdaj pravi čas, da poudarimo pomen te zadeve z ustavnega vidika, in sicer v okviru dnevnega reda zasedanja Evropskega sveta, ki bo potekalo 10. in 11. decembra. Navsezadnje se bo Parlament na podlagi Lizbonske pogodbe okrepil.
Predvsem se bo okrepil na področju svoboščin, varnosti in pravosodja ter z oblikovanjem akcijskega načrta, ki bo sprejet v času španskega predsedovanja. Razlog za to je, da se takšno sodelovanje zahteva na podlagi člena 17 Pogodbe o Evropski uniji in člena 295 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta člena nas pozivata, da se vključimo v medinstitucionalno sodelovanje, ter zahtevata, da sklenemo sporazum o medinstitucionalnem sodelovanju, da bi skupaj oblikovali strategijo za izvajanje Lizbonske pogodbe. Poleg tega se od nas zahteva, da to storimo sočasno z upoštevanjem načel največje možne preglednosti, subsidiarnosti in sodelovanja z nacionalnimi parlamenti. Slednji bodo tako vključeni v razvoj lizbonske strategije.
To pomeni, da bomo morali še bolj trdo delati. Življenje nam ne bo nič lažje. Ravno nasprotno: postalo bo še bolj zapleteno. Morali se bomo lotiti tudi postopka ocenjevanja, da bi se učili iz izkušenj. Glavni cilj te vaje bo zagotovitev, da ravnamo v skladu z evropskim modelom in temeljnimi pravicami. Evropski parlament bo moral biti tudi bolj dejaven, kar zadeva varstvo podatkov. S tem mislim na nadaljnje spremljanje sporazuma SWIFT, o katerem smo prej govorili in ki je tako pomemben v okviru našega dvostranskega odnosa z Združenimi državami.
Najbolj pa bo Evropski parlament dejaven pri oceni in nadaljnjem spremljanju delovanja agencij znotraj institucionalne strukture Evrope. S tem mislim na Europol, Evropski urad za podporo azilu, Eurojust in Frontex.
Zaradi vsega tega bi želel, da bi dnevni red zasedanja Evropskega sveta odražal pomen krepitve zaveze ukrepanju in delu v sodelovanju z Evropskim parlamentom, predvsem v zvezi s pripravo in nadaljnjim spremljanjem akcijskega načrta, ki naj bi bil sprejet v prihodnjih šestih mesecih španskega predsedovanja.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Gospod predsednik, uspelo nam je - Lizbonska pogodba je začela veljati. Želel bi se zahvaliti Ceciliji Malmström, švedskemu predsedstvu in celotni ekipi: vsi so zelo trdo delali. To je velik dosežek.
V tem okviru bi želel spregovoriti nekaj besed o dveh točkah, ki sta bili del te razprave. Prva se nanaša na predsednika Sveta. Gospod Barroso, pravkar ste rekli, da želite delati skupaj s Hermanom Van Rompuyem. Menim, da je to zelo dobra zamisel. Prav je, da sodelujete s Svetom. Vendar pa bi želel jasno poudariti eno stvar: predsednik Sveta ni odgovoren ne Evropskemu parlamentu ne kateremu koli drugemu parlamentu. To pomeni, da vi kot predsednik Komisije predstavljate legitimno demokratično institucijo in da ste legitimni demokratični predsednik Evrope. Zato vsekakor delajta skupaj, vendar prosim poskrbite, da boste sedeli spredaj in upravljali to vozilo.
Druga točka, ki jo želim omeniti, je, da je predstavnica Sveta rekla, da bo Cathy Ashton 1. decembra 2009 prevzela tako položaj visoke predstavnice kot položaj podpredsednice Komisije. Prvič, gre samo za en položaj - visoka predstavnica, podpredsednica Komisije - in drugič, položaja ne more prevzeti brez soglasja Parlamenta. 1. decembra se bo prva Barrosova Komisija znašla na zakoniti nikogaršnji zemlji, med Pogodbo iz Nice in Lizbonsko pogodbo. Cathy Ashton bo svoj položaj v celoti prevzela šele konec januarja 2010, ko bo Parlament dal svoje soglasje.
Še zadnja beseda o kulturi razpravljanja v tem Parlamentu. Samo gospoda Faraga moramo poslušati. Če gospod Farage in njegova stranka v Združenem kraljestvu prideta kdaj v vlado, bi Britanci dejansko začeli ceniti svobodo ustanavljanja v Evropski uniji, saj bi se jih ogromno preselilo v Francijo, Nemčijo, Španijo, Italijo in Portugalsko, gospod Barroso.
Jill Evans
Gospod predsednik, zasedanje Sveta se bo zgodilo slaba dva tedna po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe, za nami pa je, kot je dejala ministrica, dolg in težak proces, da bi to dosegli. Vendar pa mnogi izmed nas mislijo, da smo izpustili pomembno priložnost. Še vedno gre za manjkajoči člen, pomemben demokratičen element v odnosih med EU in ljudmi Evrope, to pa je poddržava ali regionalna raven oblasti.
Mnogi volivci menijo, da Evropa ni bila nikoli tako oddaljena, kot je zdaj, in to moramo nujno obravnavati. Nismo vsi imeli referenduma in priložnosti, da bi povedali svoje stališče o prihodnjem razvoju Evrope, vendar pa se po vsej EU dogajajo stvari, ki neposredno vplivajo na naše delo pri reševanju izzivov, ki so pred nami, in pri reševanju vseh tistih vprašanj politike, ki so bila že omenjena - zaposlovanje, socialne pravice, gospodarska ureditev, boj proti terorizmu, mir in pravosodje - in vesel sem, da lahko po naključju govorim kot predsednik Kampanje za jedrsko razorožitev v Walesu.
Še nekaj tednov nas ločuje od vrha v Københavnu, ki je največji izziv izmed vseh. Kar 80 % blažilnih in prilagoditvenih ukrepov se bo izvajalo na lokalni in regionalni ravni. Številne regionalne vlade, kot je vlada Walesa, so igrale vodilno vlogo pri sprejemanju radikalnih politik o boju proti podnebnim spremembam. Tam se bodo uresničevali vsi sprejeti mednarodni sporazumi. Zato moramo pogledati dlje od ravni držav članic k narodom Evrope.
V nedeljo, 13. decembra, bo imelo več kot 150 občin v Kataloniji referendum o neodvisnosti od Španije. Kako se na to odziva EU? Ali bo to na dnevnem redu Sveta? Močno dvomim, vendar bi moralo biti. Evropa se spreminja in upam, da bo novi predsednik to prepoznal in se znal ustrezno odzvati.
Peter van Dalen
(NL) Najprej bi želel čestitati švedskemu predsedstvu za njegov trud v zadnjih nekaj mesecih. Posebno priznanje si zasluži za način, kako je rešilo Rubikovo kocko pri imenovanjih gospoda Van Rompuya in gospe Ashton.
Zelo sem zadovoljen s temi imenovanji, kajti gospod Van Rompuy je že rekel, da so njegova osebna stališča popolnoma nepomembna. Njegove besede so dokaz modrosti in zadostnega razumevanja. Čestitam gospodu Van Rompuyu za njegov evro-realističen pristop, na katerega ga bom opozarjal tudi v prihodnje ne glede na to, ali bodo ta opozorila pričakovana ali potrebna.
Na žalost sem slišal tudi izraze neodobravanja s strani tistih, ki se bojijo, da prvi stalni predsednik Sveta ni zadosti usposobljen za to delo. Očitno so nekateri upali na nekakšnega evropskega supermana. Sam gotovo nisem istega mnenja, poleg tega pa so me prve izjave gospoda Van Rompuya pomirile. Nikoli ni niti namignil, da si želi postati takšen evropski superman.
Gospod predsednik, na bližajočem se zasedanju Sveta bodo voditelji evropskih vlad morali opredeliti vse podrobnosti svoje københavnske strategije, da bi lahko dosegli najboljše možne rezultate. Predsedniku Van Rompuyu in gospodu Bildtu, predsedujočemu Svetu, želim veliko strokovnega uspeha pri tej zelo pomembni nalogi. Poleg tega vsem nam želim pozitiven in predvsem v prihodnost usmerjen rezultat.
Takis Hatzigeorgiou
(EL) Gospod predsednik, naslednji Svet se bo soočil z velikim vprašanjem, vprašanjem širitve. Ko govorimo o širitvi, vidimo, da je Turčija obsežno poglavje v tej razpravi. Tako Ciper kot moja stranka - in to želim v Evropskem parlamentu jasno povedati - v celoti podpiramo pristop Turčije k Evropski uniji. Vendar pa ne nameravamo ves čas ponavljati, da do tega pristopa ne more priti, če Turčija ne bo, tako kot so to storile druge države, ki so že pristopile, izpolnila vseh zavez, ki jih je dala Cipru in Evropski uniji.
Na Cipru potekajo pogovori med voditeljema in, če bo dosežena rešitev, bo to simbol zmage za celotno Evropsko unijo. Ta zmaga bo spodbudila Evropsko unijo, da prevzame svoje mesto v sodobnem svetu. Vendar pa se moramo vrniti k resnici, to pa je, da Turčija zaseda polovico Cipra s 40 000 vojaki, ki naj bi ščitili 80 000 turških Ciprčanov. To pomeni, da pred vsako hišo turškega Ciprčana stojita dva turška vojaka. Ne poznam nobenega poslanca Evropskega parlamenta, ki bi imel takšno zaščito. Torej govorimo o izolaciji turških Ciprčanov in javno zagovarjamo odpravo izolacije turških Ciprčanov z okupatorsko vojsko.
Naj zaključim: rad bi poudaril, da Ciper, ki podpira pristop Turčije, ne more soglašati z odprtjem poglavja o energiji, dokler Turčija ne izpolni svoje zaveze do Evropske unije in Cipra in dokler ne odpravi ovir, ki jih postavlja v Republiki Ciper v svojih prizadevanjih, da bi razširila svoje gospodarsko območje.
Zoltán Balczó
(HU) Pred kratkim sta bili v skladu z Lizbonsko pogodbo sprejeti dve pomembni kadrovski odločitvi. Evropska unija ima zdaj stalnega predsednika in visoko predstavnico za zunanjo politiko. Ali nam te kadrovske odločitve kaj pomembnega sporočajo? Dejansko nam res. V tej dvorani veliko govorimo o obstoječem ravnovesju med Evropsko komisijo, Svetom in Parlamentom. Po mojem mnenju imamo neravnovesje v sami vladi EU, Komisiji, ki ima monopol nad dajanjem zakonodajnih pobud. V nekaterih primerih se vede skoraj kot sodnica. Lasti si glavno pristojnost, medtem ko mi v Parlamentu njene odločitve samo požegnamo v imenu demokracije. Lizbonska pogodba ne opredeljuje nalog stalnega predsednika. Te bodo očitno odvisne od karizme in odločnosti osebe, ki bo prišla na ta položaj. Iz odločitve je mogoče sklepati, da bi morale pristojnosti in nadzor ostati - po vaših besedah - v rokah Komisije, ki predstavlja nadnacionalen skupni interes. Vendar pa mi govorimo, da so ostale v rokah tistega, ki je na čelu cesarstva in ki na centralni ravni nadzoruje življenje 500 milijonov ljudi.
Na drugi strani pa bi bilo tudi zelo pomembno, da se zagotovi, da bomo odločno ukrepali pri naši neposredni nalogi, torej ko govorimo o konferenci o podnebju. Vendar pa to vključuje odločilen korak v zvezi z Združenimi državami. Skorajda sem prepričan, da je predsednik Barroso pravkar stopil ven ravno zato, da bi opravil telefonski klic v zvezi s tem.
Marietta Giannakou
(EL) Gospod predsednik, pomembno je, da je Lizbonska pogodba končno začela veljati. Evropski državljani so seveda deset let gledali Evropsko unijo, kako neuspešno išče načine, da bi zagotovila učinkovito delovanje institucij po širitvi s pristopom dvanajstih novih držav članic. Danes pa so se stvari spremenile. Imamo predsednika Sveta - in vsi nam zagotavljajo, da je to oseba, ki si bo prizadevala za soglasje in dogovor -, in imamo tudi visoko predstavnico za zunanjo politiko.
Nepomembno je razpravljati vnaprej, ali sta ustrezna ali ne v primerjavi s tistimi, katerih imena so se pogosto omenjala pred tem, ali v primerjavi s tistimi, ki naj bi bili usposobljeni za takšne zadeve. Kar je pomembno, je to, kako se bo pogodba uporabljala. Pri tem pa je najbolj pomembno sodelovanje med Evropsko komisijo in Evropskim parlamentom. Vloga Parlamenta se je okrepila, a da bi bila zares okrepljena in da bi to opazili tudi evropski državljani, mora Evropska komisija nujno postavljati vprašanja glede na to, da lahko daje pobude v Evropskem svetu.
Svet naj bi deloval hitreje, saj bo njegovo delovanje drugačno, kot je bilo pod predsedovanji držav članic, vlade pa ne bodo več imele možnosti manipulirati s Svetom in trditi, da vse, kar je dobro, prihaja od vlad, in da vse, kar je slabo in nadležno, prihaja iz Bruslja.
Očitno se bodo na decembrskem zasedanju Sveta pojavila vprašanja o širitvi, vendar nam ne ministrica ne predsednik Komisije nista povedala nikakršnih podrobnosti; govorila sta samo na splošno o drugih zadevah. Dejstvo je, da se širitev na zahodni Balkan in Turčijo na podlagi predlogov Evropske komisije spopada s številnimi pomisleki in vprašanji, kljub cilju vključevanja teh držav v Evropsko unijo.
Catherine Trautmann
(FR) Gospod predsednik, gospod komisar, v četrtek je Evropska unija imenovala gospoda Van Rompuya za svojega prvega stalnega predsednika Sveta, gospo Ashton pa postavila na čelo evropske diplomacije. Gospe in gospodje, želela sem se vrniti na razpravo, ki se odvija v naših institucijah vse od napovedi teh imenovanj.
Po mojem mnenju je poleg vprašanja imen in funkcij dejansko pomembnejše osrednje vprašanje držav. Naj razložim, kaj mislim. Priča smo nečemu, kar bi lahko bila najhujša nočna mora tistih, ki so prenesli ta ideal Evropske skupnosti in svojo željo po uniji. V tistem času so ljudje verjeli, da se korenine Unije skrivajo v zakonitosti države in da njena prihodnost leži v preseganju nacionalne sebičnosti. Napetosti med dvema izključujočima si medijema, kar je včasih boleče, pogosto ustvarja izvirne mehanizme, predvsem pa služi političnemu pristopu, ki je edinstven v svetu.
Ta nočna mora, gospe in gospodje, je mora o Evropi, ki bo omejena na skupnost medvladnih pridobitev. Kot lahko vidimo danes, bo rezultat tega sum nesposobnosti, domneva nelegitimnosti in napetost med političnimi družinami.
S temi besedami se, kot boste sami razumeli, ne nameravam vračati k izrekanju sodb zgolj na podlagi namere. Rajši se skupaj z vami spomnim na pravice in dolžnosti nas poslancev Evropskega parlamenta. Naša dolžnost je podvomiti v neprepustna pogajanja glede imenovanj na položaja, ki izhajata iz Lizbonske pogodbe. Naša dolžnost v prihodnje je prisiliti Svet, da prekine s takšno nedemokratično, zastarelo metodo imenovanja, ki goji zamisel, da je Evropa pri svoji izgradnji obvarovana pred narodi.
Naša dolžnost je, da uporabimo vse naše nove parlamentarne posebne pravice vplivanja na politike, ki bodo rezultat novih pristojnosti, ki nam jih zagotavlja Lizbonska pogodba.
Parlament mora med oslabljeno Komisijo in okrepljenim medvladnim središčem postati institucionalna točka ravnovesja. Upam, da bo v zvezi s to zadevo podpredsednica Komisije morala opraviti enak postopek zaslišanja v Evropskem parlamentu, kot tudi drugi komisarji. Kajti do tega postopka imamo pravico: podeljujejo nam jo pogodbe. Podpiram tudi predlog gospe Harms, ki predlaga srečanje novega predsednika in vseh skupin.
Naša naloga je, da spodbujamo evropsko povezovanje, ki je v hudo slabem stanju. Nihče si ne more pri zdravi pameti želeti, da mandata, zaupana gospodu Van Rompuyu ali gospe Ashton, ne bi uspela, sama pa še posebej želim veliko uspeha gospe Ashton, kajti ponosna sem, da je bila na mesto visokega predstavnika imenovana ženska.
Marielle De Sarnez
(FR) Gospod predsednik, najprej se želim zahvaliti švedskemu predsedstvu, ki nas konec leta zapušča z najboljšim rezultatom. To je dobra novica za Komisijo in dobra novica za naš Parlament.
Dovolite mi, da se zdaj posvetim nekaterim točkam. Prvič, vprašanje imenovanj. Ne želim izražati dvoma v ljudi, temveč v postopke. Poleg tega resnično upam, da je to zadnjič, da se te stvari dogajajo na takšen način. Evropejci so pričakovali preglednost, demokracijo in jasnost v razpravi, dejansko pa so bili priče nejasnosti in pogajanj v zadnjem hipu, ki so potekala za zaprtimi vrati Evropskega sveta. To se ne sme več ponoviti in menim, da bo Parlament tisti, ki bo moral predlagati nove postopke in nova pravila za prihodnost.
Kar zadeva podnebne spremembe, si želim, da bi Unija spregovorila enoglasno in ukrepala združeno po Københavnu ne glede na rezultat konference. Premaknimo se naprej! Naj bo naš cilj dejansko 30-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov! Ko pravim "dejansko", mislim, da bo na koncu, nekega dne, treba postaviti vprašanje o odstopanjih in trgovanju z emisijami. Premaknimo se torej naprej in dajmo še enkrat trdno finančno zavezo državam v razvoju. To jim dolgujemo.
Nazadnje, kar zadeva gospodarske in družbene razmere, si moramo prizadevati za vzpostavitev novega gospodarskega modela, ki daje prednost zaposlovanju, družbenemu napredku in z drugimi besedami dolgoročni trajnosti v vseh njenih oblikah. Zato potrebujemo nadzor in ureditev, politiko, ki bo ugodnejša za mala in srednje velika podjetja, ter skupno mnenje o davčnem sistemu, ki je bolj naklonjeno dolgoročnosti kot kratkoročnosti.
Gerald Häfner
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, v kakšnem položaju smo zdaj pred tem vrhom v Evropi? Iz nekaterih nastopov se je slišalo, ko da bo vse v redu, če bomo imeli samo dovolj socialno demokratske ali liberalne - da, gospod Schulz - komisarje. Mislim, da je to napaka. Vse bo v redu, ko se bomo dogovorili, katere so glavne naloge, s katerimi se sooča Evropa.
Pred 20 leti smo v Evropi zrušili železno zaveso in zdi se mi pomembno, da so bili ljudje, državljani, tisti, ki so to dosegli, in ne oborožene sile, vlade ali tajna služba. Prepričan sem, da bomo tudi v prihodnosti lahko gradili Evropo samo, če bomo to delali skupaj z državljani.
Drugič, zrušiti je treba še druge zidove, vključno s tistimi, ki so v naših glavah. Na primer, mnogi ljudje še vedno verjamejo, da lahko svobodo in varnost obrnemo eno proti drugi, čeprav vemo, da je svoboda učinkovita samo, če jo zaščitimo. Vendar pa ta zaščita ne sme iti na račun naših temeljnih pravic in ne sme voditi k ustvarjanju države nadzora, če si pogledamo primer sistema SWIFT in druga vprašanja.
Mnogi ljudje verjamejo tudi, da je mogoče tudi Evropo in demokracijo obrniti eno proti drugi. Vendar pa je dolgoročno uspešna lahko samo demokratična Evropa. Mnogi ljudje verjamejo, da sta okolje in gospodarstvo nasprotujoča si pojma, pa vendar je edini način, da zagotovimo dolgoročen napredek, prav vzpostavitev gospodarstva, ki temelji na okoljskih načelih.
Na koncu bi želel povedati samo še tole. Pred nami je Stockholm in če tam ne bomo storili vse, kar je mogoče, ne glede na ceno - in mnogi ljudje so dejansko pripravljeni porabiti milijone za reševanje bank, medtem ko so stiskaški, ko gre za podnebje -, če ne bomo ukrepali hitro in dosledno, potem bo to, kar velja zame kot govornika v tem trenutku, držalo tudi za ves človeški rod. Njegov čas se bo iztekel.
Roberts Zīle
(LV) Hvala, gospod predsednik. Prejšnji teden je evropska družba doživela dva dogodka. Nogometna srenja je videla, kako je sodnik izbral ekipo, ki bo sodelovala v finalu Svetovnega prvenstva, vendar pa je družba v celoti spregledala ali ni razumela, kako in zakaj so nekateri razsodniki izbirali prvake za evropsko službo. A vendar, če nekdo vpraša, koga bo stanovalec Bele hiše ali Kremlja poklical v prihodnosti, se odgovor glasi, da bo poklical iste ljudi, ki jih je klical tudi prej. Kar zadeva decembrske ukrepe Sveta, glede na gospodarske in finančne razmere ter razmere na področju zaposlovanja, pozivam švedsko predsedstvo, naj ne pozabi na znane razmere baltskih držav v tej zvezi. Zaradi agresivnih naložb v te države, so bile slednje prisiljene, da se držijo tesne in za vlagatelje ugodne vezanosti nacionalnih valut na evro. To v resnici pomeni devalvacijo njihovih gospodarstev, zato baltski narodi postajajo prvaki v brezposelnosti, medtem ko njihova demografska družba krvavi do smrti. O kakšni evropski solidarnosti lahko govorimo našim državljanom, če se njihov družbeni in gospodarski položaj konča celo dlje za evropskim povprečjem, kot se je, še preden so se pridružili Evropski uniji?
Andrej Kovačev
(BG) Začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe bi moral prinesti večjo preglednost, večjo demokracijo in večjo učinkovitost v postopku sprejemanja odločitev. A kot vsi vemo, učinkovitost in demokracija ne gresta vedno v isto smer, zlasti ne takrat, ko gre za pomanjkanje uskladitve med institucijami in odnosi z državljani. Nobenega dvoma ni, da je bolj demokratično, če se poišče ustreznejši način vključevanja evropskih državljanov v izvolitev predsednika Sveta, da bi se Evropska unija tako zares približala svojim državljanom. Mislim, da bo to naloga za prihodnost. Kljub vsemu temu želim imenovanima, predsedniku Sveta in visoki predstavnici, veliko uspeha.
Kar zadeva bližajoče se zasedanje Sveta 10. in 11. decembra, resnično upam, da bo na njem sprejet velikopotezen program o institucionalnih zadevah, ki se nanaša na Lizbonsko pogodbo. S tem mislim na Evropsko službo za zunanjepolitično delovanje. Popolnoma moramo biti seznanjeni z njeno sestavo, pravnim statusom in pristojnostmi. V tej zvezi bo naš Parlament glasoval o svojem stališču o poročilu gospoda Broka. Pričakujem tudi jasna pojasnila od Sveta o rezultatih usklajenih strategij, ki se nanašajo in ki so bile predlagane za namen izhoda iz krize, vključno z vsemi morebitnimi svežnji gospodarskih in finančnih ukrepov. Predvsem bi želel vedeti, kakšno je stališče Sveta o prihodnjih evropskih organih za finančni nadzor, ki bi morali v prihodnosti zmanjšati tveganje finančnih prekrškov, ki so v resnici prispevali k trenutni krizi.
Druga pomembna točka, v zvezi s katero želim slišati odločitev Sveta, je na primer celovita polizbonska strategija, ki naj bi bila sprejeta marca 2010. Upam, da bo Parlament igral aktivno vlogo v tej strategiji. Državljani Evrope morajo biti v njenem središču. Zagotavljanje delovnih mest z naložbami, raziskavami, inovacijami, zelenimi tehnologijami in ekološko učinkovitostjo mora biti dejavnik, ki bo prispeval k trajnostnemu gospodarskemu razvoju: ne sme biti obratno. V zvezi s stockholmsko strategijo bi rad rekel, da si seveda želim, da bi se razširilo tudi schengensko območje, da bi se čim prej vključili Bolgarija in Romunija. Hvala in želim vam veliko uspeha na zasedanju.
Glenis Willmott
Gospod predsednik, najprej bi želela povedati, da pozdravljam novo imenovanje gospoda Van Rompuya, posebej pa sem ponosna, da imamo na mestu visoke predstavnice izredno sposobno in nadarjeno Britanko Cathy Ashton.
Kar zadeva zasedanj Sveta v decembru, naj povem, da smo ta teden v Cumbrii na severozahodu Anglije že doživeli vpliv neugodnega vremena, ki je povzročilo hude poplave, tako da lahko rečemo, da vreme ne povzroča nepričakovanih tegob samo v Evropi. Neugodno vreme povzroča še druge nepredvidene človeške tragedije po vsem planetu.
Zanikanje je lahka izbira, vendar nisem vstopila v politiko, da bi se borila za lahke izbire. Nočem, da bi me moji otroci ali vnuki vprašali, zakaj nisem storila ničesar. Konzervativce v moji regiji predstavlja Roger Helmer, ki podnebne spremembe, ki jih povzročajo ljudje, opisuje kot mit. Kljub trditvam vodje torijcev Davida Camerona, da so stranka okolja, Helmer predstavlja nevarnost in nezanesljivost okoljske politike konservativcev.
Moramo ukrepati, toda če se bomo temu uprli sami, nam ne bo uspelo. Ukrepati je treba na vseh ravneh, kar vključuje tudi zmanjšanje ogljika, ki ga ustvarjamo, na najmanj 2 %. Podpiram ljudi, kot je naš predsednik vlade, ki se je zavezal, da bo do leta 2050 zmanjšal emisije ogljika za 80 %. Laburistična vlada v Združenem kraljestvu se zavzema za dogovor, ki bo velikopotezen, učinkovit in pravičen in želi pomagati najrevnejšim državam pri zmanjševanju njihovih emisij ter prilagajanju podnebnim spremembam.
Vsa dogovorjena denarna sredstva, namenjena podnebju, morajo biti dodatek k obstoječim razvojnim ciljem in ne smejo prihajati iz obstoječih proračunov. Vsako financiranje, dogovorjeno v Københavnu, mora biti namenjeno posebej za reševanje vpliva podnebnih sprememb na svet v razvoju in ne sme nadomestiti drugih dragocenih tokov pomoči. Trenutno se zdi, da smo usmerjeni v kratkoročno financiranje hitrega začetka, vendar potrebujemo tudi dolgoročne zaveze. Ali lahko gospod Barroso zagotovi, da bo pri morebitnem sporazumu v Københavnu dal prednost finančnim zavezam po letu 2012?
Diana Wallis
Gospod predsednik, smo na začetku nove dobe in mogoče bi si morali postaviti tri vprašanja: kdo, kako in kaj? Na vprašanje "kdo" smo bolj ali manj dobili odgovor prejšnji teden in nihče ne more biti bolj zadovoljen od mene. V enem tednu, ki se je začel samo s tremi ženskami v Komisiji, smo jih dobili devet.
Nekaterim izmed njih lahko povem, da so se poslanke Evropskega parlamenta v suknjičih in kravatah umaknile samo za nekaj časa, vendar se bodo čez pet let vrnile, če se postopek ne izboljša. Za naslednjič bi prosila, da bi oblikovali tak postopek, v katerem bi države članice za kandidate predlagale ženske in moške, da ne bi hiteli v zadnji minuti.
Želela pa bi govoriti še o naslednjem: o vprašanju "kako". Ta postopek je nepregleden. Bilo je omenjeno, da moramo zdaj misliti o praktičnih posledicah Lizbonske pogodbe. Naj preglednost postane parola naših treh institucij in tega, kako se ukvarjamo drug z drugim ter kako odprti smo do javnosti. V prihodnosti mora preglednost vladati.
Vprašanje "kaj" mora biti usmerjenost v naše državljane. Nov stockholmski program je dober začetek, v primerjavi s prejšnjimi tovrstnimi programi je veliko bolj osredotočen na državljane, toda še naprej moramo ščititi pravice naših državljanov, ko jim nudimo zaščito, obenem pa moramo zagotoviti, da bo njihovo življenje v vsej Evropi lažje.
Mirosław Piotrowski
(PL) Gospod predsednik, na bližajočem se vrhu Evropskega sveta bodo še vedno prevladovale nedavne volitve predsednika Sveta in vodje diplomacije EU. Za mnoge je bil izbor teh dveh oseb ne samo presenečenje, temveč tudi pomanjkanje jasnih navedb o njunih dolžnostih. Že dolgo časa poslušamo, da bo nova Lizbonska pogodba izboljšala delo EU, zdaj, na samem začetku, pa se zdi, da sproža nesoglasja glede osebja. Niti eden izmed kandidatov ni predstavil programa, za razliko na primer od gospoda Barrosa, ki je pred svojo izvolitvijo to storil.
Premikamo se v eksperimentalno fazo, v kateri bo veliko tega odvisno od osebnosti in domiselnosti novih voditeljev. Upamo lahko samo, da se bosta pri reševanju zadev, kot so reorganizacije Komisije in ciklične spremembe v naravi, ki so v veliki meri nepovezane s človekovo aktivnostjo, lotila tudi reševanja posebnih problemov državljanov EU, kot so gospodarska kriza, pomoč najrevnejšim regijam v EU ter boj proti terorizmu.
Gunnar Hökmark
Gospod predsednik, mislim, da bo potem, ko Lizbonska pogodba postane resničnost, po zasedanju Evropskega sveta prejšnji teden in po imenovanju komisarjev končno čas, da opredelimo nove vidike in si ogledamo nove izzive, ki so pred nami.
Eden izmed njih je očiten, in sicer da bo delo po Københavnu prav tako zahtevno, kot delo pred njim. To bo še naprej ena izmed glavni nalog Evropske unije in nove Komisije. Vendar pa je treba premisliti tudi o dejstvu, da je zdaj tudi čas, da opustimo stare pojme vzhodne in zahodne Evrope, novega in starega, in da začnemo razmišljati o eni Evropi.
In prišel je tudi čas, da po vseh teh razpravah o Lizbonski pogodbi končno prepoznamo nov zagon za proces širitve.
Hrvaška in Islandija - želel bi, da bi se potegovali za številko 28. A tu je seveda tudi zahodni Balkan in ne smemo pozabiti na pogajanja s Turčijo. To so vprašanja, ki so zdaj pred nami, predstavljajo pa tudi način povečanja moči Evropske unije v novem svetu, v katerem moramo biti močni in vodilni, kar zadeva zamisli in vrednote.
Gre pa tudi za to, da zdaj zagotovimo, da bomo imeli nov program za socialno Evropo - zaposlovanje, inovacije in napredek - edini način, da to dosežemo, pa je, da zagotovimo, da bomo po krizi lahko postali konkurenčno in vodilno gospodarstvo.
Poudaril bi tudi, da je Komisija dolžna zagotoviti, da ne bo nikakršnega protekcionizma, da bodo mala in srednje velika podjetja lahko rasla in se pojavljala in delovala po vsej Evropi in da lahko poskrbimo, da bo Evropa postala dinamično gospodarstvo. To je pomembno, predsedniku Komisije in vsem komisarjem pa pravim: zagotoviti moramo konkurenčno evropsko gospodarstvo, da bi lahko imeli socialno Evropo.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Gospod predsednik, gospa Wallström, postopek ratifikacije Lizbonske pogodbe je zdaj končan in voditelji držav ali vlad so izvolili komisarko Catherine Ashton kot prvo zunanjo ministrico EU, čeprav to ni njen uradni naziv.
Naslednja naloga bo vzpostavitev zunanjepolitične službe Evropske unije. Pri vzpostavitvi te službe pa je po mojem mnenju treba upoštevati eno stvar - in švedsko predsedstvo ter zlasti Cecilijo Malmström prosim, da poskrbi, da se bo v zunanjepolitični službi temu namenila pozornost - to pa je, da so v generalnih direktoratih za zunanje odnose in širitev nove države članice zelo slabo zastopane. Pri dodelitvi nacionalnih kvot državam članicam je treba upoštevati dejstvo, da so nove države članice v teh dveh generalnih direktoratih v resnici komajda zastopane. Zato je treba odpraviti vsako diskriminacijo, kajti če želi zunanjepolitična služba biti v očeh ljudi verodostojna, potem je treba pozornost nameniti tej proporcionalnosti. Zelo pomembno je, da se ta proporcionalnost in enako obravnavanje izvajata v zunanjepolitični službi. To je v našem skupnem interesu.
Pozivam Evropsko komisijo in tudi Svet, da skrbno preučita ta vidik. Med 143 zunanjimi predstavniki EU je samo en ambasador iz nove države članice. To dejstvo govori samo zase.
Charles Goerens
(FR) Gospod predsednik, kar bom povedal, ne zadeva švedskega predsedstva Sveta, ki je bilo odlično predsedstvo in mu želim čestitati, temveč zadeva bolj celoten kolegij Evropskega sveta.
Kaj ni bilo storjenega, da bi se rešila Lizbonska pogodba? Dolga leta smo se borili, da bi Evropa postala preglednejša, učinkovitejša, bolj prepoznavna in da bi bila bližje državljanom.
Mislimo, da izredno zasedanje Evropskega sveta 19. novembra 2009 ne bi izdalo duha Lizbonske pogodbe, če bi predsednika Sveta in visokega predstavnika imenovali takoj po začetku veljavnosti nove pogodbe. 10 let smo se borili za to pogodbo, Svet pa ni mogel počakati še 10 dni, da bi izvršil nove določbe v zvezi z imenovanji na ta dva položaja.
Duh Lizbonske pogodbe, za katero smo se tako trdo borili, ne bi bil izdan, če bi položaj predsednika zaupali Jeanu-Claudu Junckerju, vdanemu Evropejcu, dobremu učitelju in evropskemu navdušencu z izjemnimi izkušnjami in strokovnim znanjem. Človek redko sreča nekoga, ki uteleša toliko kvalitet. Še vedno nismo dobili pojasnila, na kakšen način so te nesporne kvalitete povzročile oviro njegovemu imenovanju, saj se zdi, da se je to tudi zgodilo. Nisem edini, ki bi rad slišal pojasnila v zvezi s tem.
Naj govorimo o rednem ali izrednem zasedanju Evropskega sveta, slednji tudi na zasedanju, ki je potekalo prejšnji četrtek, ni moglo prikriti niti skritega razkola med medvladnim duhom in metodo Skupnosti. Nisem edini, ki obžalujem to stanje. Čeprav je po referendumu na Irskem mnogo ljudi verjelo, da je Evropa dobila nove moči, je prav toliko ljudi obžalovalo precej neprepričljiv začetek tega parlamentarnega mandata.
Za konec samo še besedo: preostane mi samo še, da upam, da bo imenovani predsednik, katerega človeške kvalitete in politične veščine so dobro znanje, uspel čim prej dati nov zagon Evropi, ki ga močno potrebuje.
Simon Busuttil
(MT) Včasih smo tako zatopljeni v svojo vsakodnevno delovno rutino, da niti ne opazimo zgodovinskih trenutkov, ki gredo mimo nas. Začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe je eden izmed takšnih trenutkov, ki se bo zapisal v zgodovino in o katerem se bodo naši otroci in prihodnje generacije nekoč učili. Vendar pa moramo ob takšnih priložnostih premisliti tudi o pomenu teh zgodovinskih trenutkov. Želel bi poudariti dve kratki opažanji.
Prvič, zahvaljujoč pogodbi bomo končno dočakali konec, po mojem mnenju, nekoristnih razprav o evropskih institucijah in ustavi Evropske unije. Namesto tega bomo zdaj v boljšem položaju, da se bomo lahko soočili z dejstvi, s katerimi se mora spopasti Evropa, kot so gospodarski položaj, zaposlovanje, podnebne spremembe in priseljevanje. To so izzivi, za katere naši volivci zahtevajo, da jih začnemo reševati.
Drugo opažanje zadeva vlogo Parlamenta. To je zadnjič, da se Parlament sestaja na zasedanju s pristojnostmi, ki jih je imel do zdaj. Ta Parlament je nastal pred petdesetimi leti in njegove poslance so imenovali nacionalni parlamenti. Danes je to Parlament, ki skupaj s Svetom ministrov odloča, sprejema zakonodajo in sestavlja zakone. Mislim, da se bodo na ta način izoblikovali zakoni Evropske unije, ki bodo bolje predstavljali interese naših državljanov. Ta Parlament se bo zavzemal za zaščito interesov državljanov v zakonih, ki jih bomo sprejemali.
Menim, da bo Svet, ki se bo sestal naslednji teden, premislil o zgodovinskem pomenu tega trenutka in da si bomo skupaj prizadevali za premagovanje izzivov, s katerimi smo se spoprijeli.
Jörg Leichtfried
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, zame, za vse nas in za celotno Evropsko unijo v prihodnosti obstaja ena jasna prednostna naloga, to pa je trg dela. Precej več pozornosti moramo nameniti ustvarjanju novih in ohranjanju obstoječih delovnih mest. To izredno pomembno območje je lahko ključ do uspešne in trajnostne Evrope in menim, da je bilo v preteklih letih močno zapostavljeno. Zavedati se moramo, da nizka stopnja brezposelnosti pozitivno vpliva na številna druga področja. Zagotoviti moramo, da bomo vzvode uporabljali na pravem mestu.
Poleg tega nikakor ne morem razumeti številne govornike v tem Parlamentu, ki se pritožujejo, da nekateri evropski politiki niso uživali svetovne slave, preden so bili izvoljeni. Zakaj pa bi morali biti slavni? Kot Evropejci moramo biti dovolj samozavestni, da lahko povemo, kdo nam je všeč in kdo se nam zdi ustrezen, in da potem te ljudi izvolimo in se ne odločamo na podlagi tega, ali so drugi zanje slišali ali ne oziroma ali ustrezajo našim partnerjem v svetu ali ne. Kakršen koli drugačen pristop bi bil smešen, kot so smešni številni nastopi vseh tistih ljudi, ki se, če so sploh tukaj, skrivajo za svojimi pisanimi zastavicami.
Tunne Kelam
Gospod predsednik, to je lep začetek v tem adventnem času - da se lahko veselimo začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe.
Vendar pa to ni samo Božji dar. Odločno si moramo prizadevati, da bi ustvarili dodano vrednost za naš evropski projekt. Predvsem se je zdaj odprla pot za skupne evropske politike. Nikakršnih formalnih izgovorov ni več, da bi se jim odpovedali. Zdaj je na vrsti Svet, da začne izvajati odločno skupno zunanjo varnostno in energetsko politiko, ki bi lahko za naše partnerje postala zares verodostojna. Med neodložljivimi nalogami so dokončanje enotnega energetskega trga, razvoj vseevropskih energetskih omrežij in skladišč ter izvajanje klavzule o energetski solidarnosti.
Drugi problem izhaja iz gospodarske krize. Države zunaj evrskega območja so dejansko pretrpele največ zaradi hudega zmanjšanja naložb in naraščajoče brezposelnosti. Zaradi podrejenega konkurenčnega položaja so v primerjavi s članicami evrskega območja postale tudi ranljivejše. Zato je jasno, da potrebujemo začasne ukrepe EU, kot so dodatna posojila za podporo MSP ter projekti na področju energije in infrastrukture. Poleg tega bi se lažji dostop do evropskih skladov lahko omogočil z začasnim zmanjšanjem zahtev po nacionalnem sofinanciranju.
Kot veste, gospod Predsednik, si moja država Estonija odločno prizadeva, da bi se do leta 2011 pridružila evrskemu območju. Estonija ima eno najnižjih stopenj tujega dolga in je uspela obvladati proračunski primanjkljaj. Nedavno priznanje, ki sta ga prizadevanjem Estonije izrekla OECD in komisar Almunia, je spodbuden znak, da smo na pravi poti.
Zoran Thaler
(SL) Evropski svet v decembru se bo ukvarjal z zelo pomembnimi vprašanji. To bo prvi Svet po uveljavitvi Lizbonske pogodbe in kolegi in kolegice so omenili, katera bodo vsa ta vprašanja.
Sam bi rad opozoril tudi na eno, včasih pozabljeno, zelo pomembno vprašanje, ki se tiče stabilnosti celotne Evrope in Evropske unije: gre za vprašanje Makedonije.
Makedonija je država kandidatka zadnja štiri leta in živi v soseščini praktično zadnjih 18 let s skoraj zamrznjenim konfliktom s svojo južno sosedo, ki je tradicionalna članica Evropske unije. To pomeni, da imamo tudi v Evropi, v središču Evrope, lahko bi rekli, zamrznjene konflikte.
Letos je bilo zelo dobro leto za Makedonijo. V letu 2009 je Makedonija zelo napredovala, dobila je pozitivno poročilo od Komisije, priporočilo Svetu, da odloči, da Makedonija začne pogajanja o polnopravnem članstvu, 20. decembra ji bodo ukinjene vize in v Grčiji so bile pred kratkim volitve.
Apeliram tako na predstavnike Sveta kot Komisije kot države članice, da podpremo oba pogumna moža, premieja Papandreua in Gruevskega, da končno najdeta rešitev in da se Makedonija pridruži veliki evropski družini.
Andrzej Grzyb
(PL) Gospod predsednik, z zasedanjem Evropskega sveta, ki bo potekalo 11. in 12. decembra, se bo zaključilo plodno švedsko predsedovanje. Želel bi čestitati ministrici in celotni vladi, saj so zaključili zelo težak proces ratifikacije. Drugič, pričenja se izvajanje Lizbonske pogodbe. Ta prinaša tudi novi instituciji, kot sta predsednik Evropskega sveta in visoki predstavnik za zunanjo politiko. Vemo, da sta ti imenovanji sprožili razprave in polemike tudi v tej dvorani.
Kandidatoma želimo vse dobro, vendar bi radi povedali, da bo med drugim pravi preizkus kakovost vzhodne politike in postopek vzpostavitve Evropske službe za zunanjepolitično delovanje. Vendar pa obžalujemo, da v ekipi ni nikogar, ki bi predstavljal srednjo in vzhodno Evropo. Mislim, da bi še ena reorganizacija v prihodnosti lahko zagotovo izpolnila to zahtevo.
Podnebni vrh v Københavnu mora med drugim potrditi velikopotezne cilje, ki jih je predstavila Evropska unija. Tudi to je predmet prihodnjega zasedanja Sveta. To je tudi stockholmski program, ki je pomemben z vidika varnosti, državljanov in novih določb Lizbonske pogodbe. Poleg tega je vse povezano z gospodarsko krizo.
Naša pričakovanja, povezana z uvedbo Lizbonske pogodbe so predvsem učinkovitejša EU, ki bo lahko izvedla nadaljnjo širitev in ustvarila ugodnosti tako za državljane kot za države članice. Pričakujemo, da bo Lizbonska pogodba pomenila tudi nov začetek za skupni trg z odpravo prepada med političnim in gospodarskim povezovanjem. Želimo si tudi, da bi imenovanje nove Evropske komisije potekalo ob upoštevanju Evropskega parlamenta in njegovih pravic, kakor tudi izvajanja nove vloge nacionalnih parlamentov, pri čemer pa bi se ohranili načelo subsidiarnosti in razprave o tem, kako graditi Evropo po Lizboni. Vendar pa praktično izvajanje Lizbonske pogodbe pomeni priznanje, da sta solidarnost in energetska politika prav tako zadevi, ki ju ureja trenutna zakonodaja, kot je uredba o varnosti oskrbe s plinom.
Ivari Padar
(ET) Gospod predsednik, najprej bi želel reči nekaj besed o visoki predstavnici, ki je bila imenovana prejšnji teden. Nekateri predhodni govorniki so kritizirali tako predsednika kot visoko predstavnico, kar je po mojem mnenju zelo neprimerno. Nihče ni nikoli popolnoma srečen, toda osebno vidim imenovanje obeh predstavnikov v pozitivni luči, saj je bilo vzpostavljeno ravnovesje med interesi vseh: med majhnimi in velikimi državami, med moškimi in ženskami in med različnimi političnimi poli.
Edina stvar, ki me mogoče osebno moti, je, da niti enega izmed teh položajev ni dobil noben predstavnik iz novih držav članic, čeprav bo to mogoče možno naslednjič. V vsakem primeru bi se želel zahvaliti vsem kandidatom z mojega območja, predvsem estonskemu predsedniku Toomasu Hendriku Ilvesu in latvijski predsednici Vairi Vīķe-Freibergi. Mislim pa, da bi zdaj morali nadaljevati s pomembnim delom in da bi morali nehati zapravljati naš čas z osebnostmi.
Druga pomembna točka, o kateri bi želel spregovoriti, je reševanje finančne krize, ki mu je Svet po mojem mnenju dal prednost. Državljani Evrope od nas pričakujejo, da se bomo lotili problemov brezposelnosti in paketa za finančni nadzor. V zvezi s tem je zelo pomembno, kakšna bo nova Komisija in kako bo učinkovita. To velja tudi za mojo državo Estonijo, saj je najbolj očiten cilj za nas ta, da zagotovimo novo gospodarsko rast, da bi postali člani evrskega območja z glasovalno pravico, čemur se močno približujemo, saj obstaja velika možnost, da bomo izpolnili maastrichtska merila. Hvala lepa.
Alojz Peterle.
(SL) Vesel sem, da je pred nami prva seja Sveta po pravilih Lizbonske pogodbe. Prvemu stalnemu predsedniku sveta gospodu Hermanu Van Rompuyu želim vso srečo. Zelo blizu mi je njegov pogled na to, kako lahko, spoštujoč različnost, delamo enotno.
Nova institucionalna ureditev je bila sprejeta z namero, da bi bilo naše odločanje bliže državljanom, enostavnejše, bolj demokratično, bolj pregledno in bolj učinkovito. V tem smislu je veliko govora o močni Evropi. Temeljno vprašanje je, kakšen koncept moči razvijamo oziroma na čem lahko zgradimo močno Evropo. Dosedanja uspešnost in moč Evropske zveze izhajata iz dveh ključnih idej očetov Evrope. Prva je spoštovanje človekovega dostojanstva, druga je delati skupaj. To pomeni, da pri naših interesih mislimo tudi na druge, naj gre za osebe, narode, manjšine ali države.
Danes se je potrebno ponovno, z vso odgovornostjo vprašati, kaj pomeni spoštovati človekovo dostojanstvo, kaj pomeni človeka v sredini. To vprašanje je najtesneje povezano s stockholmskim programom. Številni govorci so opozarjali na temeljne svoboščine in na varnost, ob tem pa imamo zelo različne poglede na to, kdaj se človekove pravice sploh začnejo. Upam, da se strinjamo vsaj v tem, da se človekove pravice začnejo, preden postane državljan.
Spadam med tiste, ki so prepričani, da je treba prvi člen listine Unije o temeljnih pravicah aplicirati na vse človekovo življenje, od začetka do konca. Varovati je treba še posebej tiste, ki se sami ne morejo varovati. Če hočemo varovati človekove svoboščine, moramo najprej varovati človekovo življenje samo.
Vesel sem, da je toliko govorcev uporabilo besede delati skupaj in delati v partnerstvu. Moč Evrope je v tem, kar dela skupaj, naj gre za humanitarno ali medvladno metodo. Vse več je izzivov, ki zahtevajo več skupne politične volje. In delati več skupaj ne pomeni izgubljati svoje identitete.
Göran Färm
(SV) Gospod predsednik, poslušamo očitke, da sta dva neznana politika imenovana na najvišja položaja v EU. Mislim, da so ti očitki nepošteni. Vsaj mi v Parlamentu smo lahko spoznali gospo Ashton kot odlično vodjo. Vendar pa je treba te očitke obravnavati, saj mnogi zdaj trdijo, da države članice želijo, da bi EU delovala zgolj kot medvladno usklajevalno telo in ne kot posebna politična raven, katere naloga bi bila iskanje skupnih rešitev za velike izzive, kot so rast, delovna mesta, mir in okolje. Če bi bilo to res, bi bilo zares nesmiselno.
Na tej podlagi je zaskrbljujoče, da je Komisiji in Svetu tako težko pokazati kakršno koli sposobnost ukrepanja pri enem izmed največjih notranjih izzivov, s katerimi se sooča EU, in sicer pri reformi dolgoročnega proračuna EU. Zdaj moramo priskrbeti potrebna sredstva, da bi lahko vlagali v notranji trg. Gre za promet in energetsko infrastrukturo. Priskrbeti moramo potrebna sredstva, da bi lahko podprli to, o čemer govorimo v lizbonski strategiji, ko govorimo o letu 2020. Vprašanje financiranja podnebnih ukrepov moramo vsaj do neke mere rešiti s pomočjo proračuna EU in pripraviti se moramo na bližajočo se širitev.
Moje vprašanje predsedstvu in Komisiji se torej glasi: kdaj bomo slišali oprijemljive predloge za srednjeročen pregled, ki bo vplival na neobstoječe proračunske rezerve za preostala tri leta te finančne perspektive, kjer trenutne zgornje meje onemogočajo kakršno koli ustrezno ukrepanje za namen reševanja izzivov, ki ne morejo čakati na leto 2013, ter predlog za oblikovanje smernic za reformo dolgoročnega proračuna?
Seán Kelly
(GA) Gospod predsednik, v imenu Irske bi želel reči nekaj besed o tem zgodovinskem trenutku za Evropsko unijo.
Lizbonska pogodba, ki se bo rodila predvsem na podlagi 67 % glasov podpore s strani irskega naroda je velika spodbuda za vse v Evropski uniji. Mislim, da je to odraz podpore državljanov dobro opravljenemu dolgoletnemu delu evropskega projekta.
Na žalost je imenovanje predsednika in visoke predstavnice sprožilo veliko negativnih kritik, ki so po mojem mnenju nekoliko nepoštene.
Prvič, ko je nekdo imenovan na določeno funkcijo, mu je treba dati nekaj časa, da se ustali, soditi pa jim je treba na podlagi rezultatov in ne vnaprej ustvarjenih mnenj o njihovi sposobnosti za to delo.
Za gospoda Van Rompuya je bilo rečeno, da je oblikovalec soglasja in uspešen pogajalec, kot da so to nekakšne negativne lastnosti. To so zelo pomembne lastnosti v časih, v katerih živimo. Kaj pa bi radi? Predsedniškega guruja, ki se šopiri po svetovnem prizorišču in povzroča težave? Uničevalca, motilca? Ne: kar potrebujemo, je dober, uspešen, razumen predsednik in mislim, da smo ga dobili. Želim mu vse dobro.
Za baronico Ashton je bilo rečeno, da še nikoli ni bila izvoljena na kakšno funkcijo in to je tudi res, vendar to samo po sebi še ne odraža njenih kvalitet, ki jih ima kot oseba ali kot uspešna političarka. Sam sem jo videl na delu le tukaj, ko sem prišel sem, in predvsem sem jo spraševal o trgovinskem sporazumi z Južno Korejo, pri čemer se je po mojem mnenju zelo dobro izkazala.
Mislim, da so bile nekatere pripombe, ki jih je danes na žalost izrekel gospod Farage, pretirane, vendar se na tej ravni začenjam zavedati, da gospod Farage zveni kot long-play plošča. Ves čas ponavlja en in isti političen program, ki se zgleduje po časih pesmi Vladaj, Britanija! in časih, ko so se narodi bojevali med seboj. Teh časov je konec. Evropska unija je največji mirovni proces, kar jih poznamo. In še naprej bo tako, mi, parlamentarci, pa si moramo močno prizadevati, da bo tako tudi ostalo.
Diogo Feio
(PT) Gospod predsednik, to je pomembna razprava, saj menim, da je zadnja, na kateri bomo govorili o imenih. Prišel je namreč čas, da obrnemo list, da spregovorimo o politikah in o izzivih, s katerimi se sooča Evropska unija. Izpostavil bi en tak izziv: reševanje krize. To je eno izmed tistih vprašanj, pri katerih so bile evropske politične institucije najbolj enotne.
Čas je, da čestitamo Svetu za njegovo skrb, predvsem pa švedskemu predsedstvu. Čas je, da čestitamo Komisiji in njenemu predsedniku, ki si je vedno zelo prizadeval za reševanje krize, ter da poudarimo, da je tudi sam Parlament pokazal veliko pripravljenost za obravnavanje tega vprašanja, tako da je oblikoval poseben odbor.
Vendar pa je to tudi čas, v katerem so se pojavila razhajanja med tem, kar govorijo politični voditelji, in tem, kar govorijo guvernerji centralnih bank, tako na nacionalni kot evropski ravni.
Prvič, moramo biti previdni glede konca krize. To ni čas za umik podpornih ukrepov, namenjenih gospodarstvom držav in podjetjem. Je pa čas, da načrtujemo pot, ki bo vodila naprej. Vodje centralnih bank so opozorili vlade na velikopotezen načrt za odpravo primanjkljajev.
Časi se spreminjajo. Še več: v sporočilu, naslovljenem na več vlad, so pokazali svoje nasprotovanje nekaterim politikam, kot so tiste, ki so usmerjene v nižje davke. Žal mi je, da portugalska vlada ne gre v smeri zniževanja davkov. Ta smer mora voditi h konkurenčnosti in sporočilo tega okvira mora biti jasno: več konkurenčnosti, več spodbud, več rasti, več podpore za podjetja, več Evrope, ki podpira rast in delovna mesta.
János Áder
(HU) Gospod predsednik, konferenca v Københavnu se pojavlja kot četrta točka na dnevnem redu Evropskega sveta. Obstajata dve sporni točki, ki Evropski uniji preprečujeta, da bi v zvezi s tem oblikovala enotno stališče. Ena se nanaša na prodajo kvot ogljikovega dioksida po letu 2012. Komisija in nekatere države članice EU želijo prepovedati prodajo kvot po tem letu. Vendar pa devet držav - Češka republika, Poljska, Madžarska, Romunija, tri baltske države, Slovaška in Bolgarija - vztrajajo pri tem, da bi lahko prodajale svoje kvote tudi po letu 2012.
Omenjene države, vključno z Madžarsko, so bodisi izpolnile, niso izpolnile ali so prekomerno izpolnile svoje kjotske zaveze. Na primer, Madžarska, ki se je zavzela za 8 % zmanjšanje, je dosegla 23 % zmanjšanje. Zaradi tega se Madžarski zdi stališče Komisije popolnoma nesprejemljivo in zato zelo trdno vztraja pri tem, da bo tudi po letu 2012 lahko prodajala svoje kvote ogljikovega dioksida. Želel bi pozvati tudi moje kolege poslance iz Bolgarije, Poljske, Češke republike, Slovaške in baltskih držav, da se ne glede na strankarsko pripadnost, enako odločno držijo tega vidika.
Othmar Karas
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, najprej bi želel vam, gospa Malmström, iskreno čestitati za, recimo temu, selitev iz Parlamenta v vlado in iz vlade v Evropsko komisijo. Želim vam vse najboljše.
Imamo zadnje zasedanje na podlagi Pogodbe iz Nice in govorimo o prvem zasedanju na podlagi Lizbonske pogodbe. Ta kvantumski skok, ta sprememba, to novo poglavje mora biti vidno na prvem vrhu. Evropa se je spremenila. Razprave o institucijah so se končale in upam, da enako velja tudi za razprave o kadrovanju. Premikamo se k oblikovanju politike v novem okviru. Pravice državljanov in parlamenti bodo okrepljeni, sposobnost Evropske unije in institucij, da ukrepajo, bo večja, mi, vse tri institucije, pa bomo dobili pravice, ki nam bodo omogočale, da bomo lažje predstavljali našo celino v svetu.
Lahko si zapisujete, kar želite. Vendar to, ali bomo lahko prepričali ljudi, da imamo politično voljo za ukrepanje, oblikovanje novih ciljev in vključevanje državljanov v projekte, bo odvisno od vseh teh zasedanj v naslednjih nekaj tednih. Pričakujem, da bo ta vrh ustvaril novo dinamiko, nov čut za odgovornost in resnejši pristop k obravnavanju različnih tem. Kar smo videli v zadnjih nekaj dneh, je bilo iskanje najnižjega skupnega imenovalca: nacionalizacije in politizacije. Lizbonska pogodba pa je na drugi strani poziv k evropeizaciji in oblikovanju politike.
Zato pričakujem, da vemo, kaj bomo storili z modelom socialnega tržnega gospodarstva. Kako bomo reševali finančno in gospodarsko krizo? Tega ne moremo početi z zagovarjanjem obstoječih pravic, temveč z iskanjem globalnih rešitev. Pričakujem tudi, da bomo pregledali naše finance. Pomembno je, da vemo, koliko denarja moramo porabiti za naše politike. Vrh mora odgovornost za ta finančni pregled prenesti na Komisijo. O različnih temah moramo razpravljati resno, iskreno in odprto in zastaviti si moramo nove cilje. Želim vam vse najboljše.
Jean-Pierre Audy
(FR) Gospod predsednik, gospa komisarka, danes bi se morali veseliti, saj se poslavljamo od institucionalnih težav. Imamo Lizbonsko pogodbo, imamo pariteto, imamo obraze, a vendar, kako naj vam pojasnim to nezadovoljstvo, ki ga čutim?
Danes, v tej skoraj prazni dvorani, ne čutim nobenega življenja; udeležili smo se razočarljive razprave o pripravi na to zasedanje Evropskega sveta. Ne morem pojasniti ta občutek nezadovoljstva glede priprav na to zadnje zasedanje Evropskega sveta pod rotirajočim predsedstvom.
Kako se to razlikuje od veselja narodov v letu 2004, ko so se nekdanje komunistične države pridružile Uniji! Kako se razlikuje od proslav ob dvajseti obletnici padca berlinskega zidu! Da, zdaj vemo, da rešitev ne bo prišla iz držav članic. Rešitev bodo ponudili narodi, prišla bo iz Evropskega parlamenta.
Zato se zanašam na Komisijo, ki mora ostati nepristranska in oblikovati politično zavezništvo z Evropskim parlamentom, da bi nam zavezništvo narodov zagotovilo, da lahko sanjamo o tem, kar si želimo za to Evropsko unijo, za Unijo narodov.
Andreas Mölzer
(DE) Gospod predsednik, strinjam se z večino predhodnih govornikov, da začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe predstavlja novo zgodovinsko fazo v evropskem povezovanju. Vendar pa ljudje, državljani v Evropi, niso vedno razpoloženi za proslavo. Veliko ljudi se boji, da bi Lizbonska pogodba lahko povečala centralizem v Evropi.
Veliko ljudi se boji, da bodo majhne države članice EU, kot je na primer moja domovina Avstrija, imele manj vpliva, ker bodo zaradi novih glasovalnih metod velike države članice lahko same odločale o vsem. Ljudje imajo tudi občutek, da je izbira kandidatov za najvišja položaja v Evropski uniji temeljila na najšibkejšem in najnižjem skupnem imenovalcu. To ne pomeni, da je kar koli narobe z osebnimi kvalitetami gospoda Van Rompuya in baronice Ashton. Vendar pa so ljudje spoznali, da v tem procesu ni bilo demokratične izbire.
Če želimo Evropsko unijo popeljati v produktivno prihodnost, moramo mi v Parlamentu vztrajati pri večji demokraciji, vključno s postopkom izbiranja ljudi za najvišja položaja.
Rachida Dati
(FR) Gospod predsednik, gospa Malmström, gospa komisarka, gospe in gospodje, Evropska unija je v tretjem četrtletju leta 2009 ponovno občutila rast, zaradi česar bi lahko menili, da je najhujše za nami.
Vendar pa je zaskrbljujoče stanje še tu, in sicer izbruh brezposelnosti, zato moramo še naprej biti zelo previdni. Poleg tega Komisija v poročilu z dne 23. novembra navaja, da je finančna kriza odnesla več kot 4 milijone delovnih mest v času od drugega četrtletja leta 2008 do sredine leta 2009.
Zdaj je ključnega pomena to, da se na naslednjem zasedanju Evropskega sveta vprašanje brezposelnosti razpravlja v okviru lizbonske strategije po letu 2010. Slednja mora zagotovo vključevati drzne cilje in inovativne ukrepe.
Menim, da se mora razprava od zdaj naprej osredotočiti na prilagajanje te lizbonske strategije temu zmedenemu obdobju. Naši sodržavljani pričakujejo, da bo Evropa - in temu smo vsak dan tudi priča - priskrbela rešitve za krizo zaposlovanja. Ne smemo jih razočarati.
Vendar pa so moja opažanja in moje razočaranje podobni tistim, ki jih je moj kolega, gospod Audy, izrazil pred skoraj prazno dvorano, pred izredno zaskrbljujočimi razmerami za naše evropske sodržavljane.
Aldo Patriciello
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, najprej bi se želel zahvaliti švedskemu predsedstvu za velika prizadevanja v teh zadnjih mesecih, ki so med drugim pripeljali do sprejema Lizbonske pogodbe.
Na koncu, po 10 letih institucionalnega zastoja, lahko Evropska unija nadaljuje v svoji smeri rasti, ki je bila pred nekaj časa nepričakovano prekinjena, tako da bo okrepila postopek soodločanja.
Ne glede na vsakršno razpravo o kvalitetah izbranih posameznikov so imenovanja v zadnjih dneh zagotovo pokazala, da so postopki imenovanja daleč od načel preglednosti in odgovornosti do državljanov, ki jih Evropska unija podpira. Ta Parlament si mora prizadevati, da bo v prihodnosti bolj vključen v pogajanja med državami, ki ne morejo in ne smejo potekati tajno na Svetu.
Nazadnje upam, da bomo leto 2009 lahko zaključili s sprejetjem velikopoteznega sporazuma na konferenci v Københavnu, kjer mora Evropska unija govoriti enoglasno, da bi povedala svoje mnenje o podnebnih spremembah.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospod predsednik, najpomembnejše delo švedskega predsedstva je bila pred vsem drugim Lizbonska pogodba, ki odpira nove možnosti za Evropo. Oblikovati moramo načrt za njeno uvedbo. Zapolnitev prostih delovnih mest je samo začetek. Drugič, prilagoditi moramo načrt za obnovitev gospodarstva. Spomniti se moramo ne samo na pomoč za banke, temveč tudi na pomoč za navadne ljudi, predvsem na področju omejevanja brezposelnosti. Tretjič, delamo na strategiji za boj proti podnebnim spremembam - in to je dobro. Odločamo se, kaj je treba storiti na tem področju, vendar ne pozabimo, da je v smislu finančne pomoči boj proti krizi na prvem mestu. Četrtič, stockholmski program pomeni varno in odprto Evropo, Evropo svoboščin - samo takrat lahko govorimo o skupni Evropi. Tu je bistvenega pomena nekakšno ravnovesje med tema pomembnima vrednotama. In nazadnje, razvoj regije Baltskega morja zahteva večje sodelovanje med državami članicami v tej regiji, Švedska pa je na tem področju veliko naredila.
Petru Constantin Luhan
(RO) Na začetku bi želel čestitati švedskemu predsedstvu za način, na katerega je opravila priprave za prehod na Lizbonsko pogodbo. Ta prednostna naloga v programu švedskega predsedstva je bila uspešno opravljena. Mislim, da mora Svet decembra poiskati rešitve, usmerjene v obravnavanje dvodelnega izziva, s katerim se sooča Evropa: gospodarske krize in podnebnih sprememb.
Trenutno je treba povrniti zaupanje v finančne trge, in sicer z vzpostavitvijo sistema spremljanja, ki naj bil obvladal in preprečil pojav podobne krize v prihodnosti. V zvezi s podnebnimi spremembami mislim, da priprava osnutka politike o varstvu okolja ne bi smela vplivati na druge vrste politik ali na dodeljevanje evropskih sredstev politikam, kakršna je regionalni razvoj.
Cecilia Malmström
Gospod predsednik, odgovorila bom na nekaj kratkih vprašanj. Eno je vprašanje Turčije. Seveda smo veseli, da Turčija še vedno šteje evropsko povezovanje za najpomembnejši cilj. Pogajanja s Turčijo napredujejo - mogoče ne tako hitro, kot bi si želeli, vendar pa je bil napredek vendarle dosežen in upamo, da bomo konec leta lahko odprli še poglavje o okolju.
Seveda podpiramo tudi pogajanja med Turčijo in Ciprom, kakor tudi pogovore, ki potekajo na otoku, da bi se poiskala rešitev za to razdeljenost. Zadevne strani so tiste, ki so odgovorne za ta proces, ZN pa nudijo pomoč, vendar pa EU seveda to podpora in tudi sama sem bila pred kratkim na Cipru, kjer sem se sestala z različnimi stranmi, ki so vključene v to zadevo, saj bi bilo odlično, če bi do rešitve prišli kmalu. Danes popoldne bomo z ministrom za zunanje zadeve Carlom Bildtom imeli tudi razpravo o širitvi, ki se bo nanašala na Turčijo in druge države kandidatke, in člani bodo imeli priložnost, da postavijo vprašanja o tej in o drugih zadevah.
Nekaj besed o strategiji za Baltsko morje. Še enkrat bi se želela zahvaliti Evropskemu parlamentu za podporo, ki jo je dal švedskemu predsedstvu pri tej zadevi. Seveda se je prav tukaj v Parlamentu porodila zamisel o strategiji za Baltsko morje, zato smo zelo veseli, da je ta zdaj sprejeta in da je začela veljati. Predstavljala bo zelo pomemben dejavnik pri zmožnosti reševanja okoljskih problemov v regiji, pa tudi pri večjemu sodelovanju, med drugim tudi za namen napredka, inovacij in varnosti.
Evropska služba za zunanjepolitično delovanje je ena največjih in najpomembnejših sprememb, ki izhajajo iz Lizbonske pogodbe. Na oktobrskem vrhu je Evropski svet potrdil splošni okvir za to službo. Gospa Ashton bo zdaj nadaljevala z delom na tem okviru skupaj z Evropskim parlamentom in bo najpozneje aprila naslednje leto predložila končno poročilo. Služba za zunanjepolitično delovanje se bo seveda uvajala postopoma in pomembno je, da se to opravi na strokoven in konstruktiven način. Evropski parlament bo imel priložnost, da razpravlja o tem, kakšno obliko bo to imelo.
V zvezi s pregledom proračuna, gospa Färm, se v celoti strinjam z vami, da zdaj, ko bomo končno čez en teden imeli Lizbonsko pogodbo z novimi sodobnimi temeljnimi pravili za Evropsko unijo, seveda potrebujemo tudi sodoben proračun, ki se bo lahko spopadel z dejanskimi izzivi. Upam, da bo nova Komisija lahko čim prej podala takšen predlog. Mislim, da je to včeraj v času za vprašanja omenil tudi predsednik Barroso.
Osem let po Laekenu smo zdaj na pragu nove pogodbe. To je zgodovinski trenutek, začetek nove dobe za Evropsko unijo. Zelo sem vesela, da je pri tem lahko sodelovalo tudi švedsko predsedstvo. Zdaj lahko do neke mere pustimo institucionalna vprašanja za seboj in se osredotočimo na glavne politične izzive, za katere vemo, da skrbijo državljane Evrope - kajti državljani Evrope so seveda tisti, za katere se vsi mi borimo.
Evropski svet bo na zasedanju decembra razpravljal o številnih teh vprašanjih. Kar zadeva podnebje - ključno vprašanje za našo generacijo -, je treba reči, da bo zasedanje Evropskega sveta potekalo v istem času kot konferenca o podnebju v Københavnu in vrh nam bo dal priložnost, da tam, kjer je to potrebno, uglasimo naše pogajalsko stališče v Københavnu.
V zvezi s finančnimi težavami in gospodarsko krizo naj povem, da lahko uvedemo številne instrumente in tudi sestavimo dolgoročne smernice za to, kako bi Evropo ponovno naredili konkurenčno, da bi zagotovili napredek in socialno kohezijo ter da bi predvsem načrtovali novo lizbonsko strategijo, ki bi dolgoročno in srednjeročno lahko v tem smislu Evropi zelo pomagala.
In nazadnje, stockholmski program bo prinesel zaščito in varnost državljanom Evrope in izredno pomembno je, da ta program sprejmemo. Vsa ta vprašanja bodo tu tudi po vrhu in pri vseh teh vprašanjih bomo potrebovali zelo tesno sodelovanje Evropskega parlamenta. Predsednik vlade gospod Reinfeldt se bo udeležil seje tukaj v decembru in bo poročal o rezultatu vrha ter podal splošen povzetek švedskega predsedstva. Zahvaljujem se vam za zelo dobro in konstruktivno razpravo.
Margot Wallström
podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, na isti dan, ko proslavljamo dejstvo, da bo naslednja Komisija očitno imela najmanj devet žensk - in to razumem tudi kot zmago vseh nas, ki smo se za to aktivno borili - v jutranjih poročilih slišimo, da je bilo lani samo v Franciji 156 žensk umrlo za posledicami družinskega nasilja. Ker je to mednarodni dan boja proti nasilju nad ženskami, bi se morali ob tem ustaviti in premisliti in v prihodnosti, upam, tudi ukrepati na evropski in mednarodni ravni. Mogoče bi to morali omeniti tudi na različnih sejah v teku današnjega dne.
To je pomemben korak naprej To veliko pove tudi o prihodnjem postopku, ki bi moral biti bolj odprt, ko imenujemo komisarje. Upam, da bodo države članice in vlade v prihodnosti imenovale tako moškega kot žensko. Mislim, da je to odlična zamisel.
Dovolite mi, da spregovorim tudi o imenovanjih nove visoke predstavnice in novega predsednika Sveta. Gospa Cathy Ashton je bila imenovana v Komisijo ob polnem zaupanju vlade Združenega kraljestva. Tukaj v Parlament je bila pred enim letom dejansko izvoljena z zelo veliko večino - če se ne motim, je dobila 538 glasov. Kot ste rekli nekateri, je zelo tesno sodelovala s Parlamentom in si je vedno prizadevala za vključitev Parlamenta v različna vprašanja. Soglasno jo je imenovalo 27 voditeljev držav ali vlad, zato mislim, da ima vso zakonito podlago, da izvršuje svoje delo in pridobi zaupanje tujih partnerjev Evropske unije. Všeč mi je bila prispodoba, ki smo jo slišali tukaj, in sicer da bomo namesto nekoga, ki bi ustavljal promet ali predstavljal rdečo luč, imeli spretnega upravljavca, nekoga, ki bo v resnici pomagal prometnemu toku ali odločitvam, da bodo v Evropski uniji sprejete na demokratičen in pravi način. V njej sem dobila zelo dobro kolegico in lahko rečem, da je tudi zelo prepričana Evropejka. In to je prav zares pomembno izhodišče.
Med današnjo razpravo smo že slišali dobre pripombe. Mislim, da je bila ta razprava plodna in konstruktivna in zahvaljujem se za vse vaše prispevke. Dovolite mi, da odgovorim še na neposredno vprašanje Görana Färma o pregledu proračuna. Lahko samo ponovim, kar vam je že povedal predsednik Komisije, in sicer, da se bo ta naloga izročila novi Komisiji. Prvič zato, ker bo nova Lizbonska pogodba vsebovala določbe, ki zahtevajo novo institucionalno ureditev, zato bo imela tudi dobro podlago za odločitve o proračunu. Drugič, nova Komisija se bo morala odločiti o političnih prednostnih nalogah in nato preiti od besed k dejanjem, da bi proračun dejansko začel spremljati politične prednostne naloge. Rekla bi, da je to pomembna novost in priložnost za naslednjo Komisijo. Ta bo predana tudi Ceciliji Malmström s toplimi pozdravi od vseh nas. Kar lahko reče Komisija, je, da bo predlog za pregled proračuna prišel v začetku naslednjega leta in da bo to takojšnja naloga naslednje Komisije.
Želela bi reči samo še nekaj o stockholmskem programu. Sprejetje stockholmskega programa sovpada z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe, Evropski parlament pa bo imel ključno vlogo pri razvoju teh politik. To bo ponovno povečalo demokratično legitimnost pomembnih odločitev, ki bodo morale biti sprejete v zvezi s pravosodjem in notranjepolitičnimi vprašanji. To je dobra novica za evropske državljane in tudi za vse institucije EU.
V zvezi s podnebnimi spremembami slišim, da imamo tukaj skupno stališče o aktivni vlogi, ki bi ko Evropska unija morala igrati v Københavnu in nadalje.
Zato se vam za to razpravo še enkrat najlepše zahvaljujem. Z novo Lizbonsko pogodbo smo dobili besedilo, ki nam bo pomagalo obravnavati vsa pomembna vprašanja, ki so bila tukaj postavljena - podnebne spremembe, premagovanje finančne krize in njenih socialnih in drugih vplivov -, in ki bo seveda tudi zagotovilo, da bomo v prihodnosti imeli demokratično Evropsko unijo.
Predsednik
S tem je razprava končana.
Pisne izjave (člen 149)
João Ferreira  
Bližajoče se zasedanje Evropskega sveta želi postaviti temelje za prihodnost lizbonske strategije za rast in delovna mesta. To počne v času, ko brezposelnost v Evropi dosega zgodovinske stopnje in ko je gospodarstvo v recesiji in se utaplja v globoki krizi. Po osmih letih se moramo prikloniti resničnosti: opredeljeni cilji so v celoti propadli. Razlogi za ta neuspeh ležijo v tem, kar se je kmalu izkazalo za pravi program te strategije: deregulacija delovnih razmerij in s tem povezano razvrednotenje dela, napad na socialne pravice, razpustitev temeljnih javnih storitev, privatizacija in liberalizacija ključnih sektorjev gospodarstva in vsiljevanje trga kot vrhovnega med rastočimi področji javnega življenja. Delavci in ljudje imajo vse razloge, da upajo na radikalni odmik od tega programa: spremembo smeri, ki jo je treba nujno izvršiti. Med drugim takšna sprememba zahteva: priznanje izobraževanja kot pravice in ne storitve ali samo enega izmed tržnih sektorjev; demokratizacijo dostopa do znanja in kulture; spoštovanje dela in pravic delavcev; zaščito proizvodnih sektorjev in sektorjev mikro, malih in srednje velikih podjetij; kakovost javnih storitev za vse in pravičnejšo razporeditev bogastva.
András Gyürk  
v pisni obliki. - (HU) Gospod predsednik, gospe in gospodje, od držav članic se na bližajočem zasedanju Evropskega sveta pričakuje, da se bodo strinjale o glavnih temeljnih načelih, ki bodo predstavljena na podnebni konferenci v Københavnu. Mislim, da je pomembno, da vprašanja o energetski učinkovitosti ne bodo na stranski tir usmerile emisijske kvote in finančna podpora, odobrena državam v razvoju. Z drugimi besedami, Evropska unija rada pozablja na to lahko nagrado. Razlog, zaradi katerega bi bilo to še posebej škodljivo, je, da lahko v nekaterih regijah Evrope z izboljšanjem energetske učinkovitosti zmanjšamo ravni emisij veliko ceneje kot s katero koli drugo rešitvijo. Iz tega lahko sklepamo naslednje. Prvič, Evropska unija si mora prizadevati za zagotovitev svetovnega zbliževanja standardov energetske učinkovitosti s sprejetjem novega načrta za varstvo podnebja. Drugič, subvencijam za energetsko učinkovitost je treba podeliti pomembnejšo vlogo v prihodnjem dolgoročnem proračunu EU, pri čemer je treba posebej upoštevati programe obnove nekdanjih socialističnih držav. Razlog temu je dejstvo, da je na tem področju mogoče doseči ogromne prihranke s sorazmerno skromno denarno porabo.
Marian-Jean Marinescu  
Glavna tema stockholmskega programa je "gradnja Evrope za državljane". Sam to razumem tako, da morajo evropske institucije od zdaj skupaj z državami članicami napredovati v smeri proti odpravi meja znotraj EU, kajti državljani se še naprej soočajo z upravnimi in zakonskimi ovirami, ki jim preprečujejo, da bi uveljavili svojo pravico do življenja in dela v državi članici po svoji izbiri. Zato mora stockholmski program poskrbeti, da bo ta glavna tema postala resničnost, in oblikovati mora jasno opredeljene instrumente, s katerimi bi vsem delavcem v EU olajšala dostop do trga dela Skupnosti, kar je glavni simbol evropskega državljanstva.
Poleg tega trenutna gospodarska kriza še bolj poudarja potrebo po spodbujanju celovitega izvajanja pravice do prostega gibanja. Izboljšanje mobilnosti v EU, na skupnem področju svobode, pravic in obveznosti, pomeni utrditev schengenskega območja in posledično tudi potrebo po čim prejšnji vključitvi preostalih držav članic. Poleg tega to vključuje tudi dobro upravljanje zunanjih meja EU, ki ga je treba izvajati čim bolj dosledno.
Sirpa Pietikäinen  
Gospod predsednik, gospe in gospodje, želela bi se zahvaliti švedskemu predsedstvu za delo pri sestavljanju osnutka novega delovnega programa za pravosodje in notranje zadeve.
Zahvaljujoč stockholmskemu programu bo Evropska unija lahko izboljšala vsakodnevno življenje vseh državljanov EU. Varnost, blaginja in enakost so rezultat vztrajnega upoštevanja pravne države, solidarnosti in nediskriminacije na različnih področjih politike in pri pripravi osnutkov zakonodaje.
Želim, da bi bilo veliko več pozornosti namenjeno izboljšanju vsakodnevnega življenja priseljencev, manjšin in vseh tistih, ki se iz tega ali onega razloga soočajo z diskriminacijo. Pri tem ne gre samo za marginalen pojav: v skladu z novo raziskavo Evrobarometra je eden od šestih Evropejcev izjavil, da je v zadnjih petih letih doživel diskriminacijo.
V tej zvezi bi želela poudariti pomen direktive o prepovedi diskriminacije pri zagotavljanju blaga in storitev, o kateri zdaj razpravlja Svet Na žalost se na Svetu pri tej direktivi napreduje zelo počasi, precej nasprotovanja pa je slišati tudi iz nekaterih držav članic. Vrednostni temelj Evropske unije je zgrajena na spoštovanju načel človekovih pravic in enakosti. Ta načela se morajo v celoti izvajati tudi na ravni vseevropske zakonodaje.
(Seja je bila prekinjena ob 11.40)
(Med 11.45 in 12.05 so se poslanci zbrali za namen podelitve nagrade LUX)
(Seja se je nadaljevala ob 12.05)
