Soudní příkazy USA a právní předpisy EU o ochraně osobních údajů (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise k soudním příkazům USA a právním předpisům EU o ochraně osobních údajů.
Enikő Győri
úřadující předsedkyně Rady. - (HU) Pane předsedající, paní komisařko, vážení poslanci, Parlament zastupuje zájmy mnoha evropských občanů a věnuje zvýšenou pozornost orgánům USA, které po úniku tajných státních informací na WikiLeaks žádají údaje od mediálních zpravodajských společností. Rada pochopitelně sdílí obavy Parlamentu o dodržování předpisů EU o ochraně osobních údajů. Nemá však k dispozici informace, z nichž by mohla vyvodit, zda soudní řízení v USA porušilo předpisy EU o ochraně osobních údajů. Pokud jde o případ WikiLeaks, jak uvedli někteří poslanci, generální prokurátor USA veřejně připustil, že probíhá trestní vyšetřování. Pokud vím, prokurátor USA v souvislosti s tímto vyšetřováním naléhal, aby americký soud nařídil svým rozhodnutím Twitteru odevzdat konkrétní údaje, a soud příslušné rozhodnutí přijal.
Úkolem Rady není komentovat, jak soudní orgány USA přijímají rozhodnutí. Rada navíc ani nemá informace, na jejichž základě by mohla zpochybnit platnost odůvodněného rozhodnutí soudu. Ve Spojených státech se odehrála soudní řízení, v nichž byl Twitter schopen obhájit své stanovisko. To dokazuje i skutečnost, že americký soud vyhověl žádosti Twitteru a informoval jeho klienty o svém rozhodnutí. Evropská unie obvykle respektuje soudní řízení ve třetích zemích. Je zcela evidentní, že při vyšetřování podezření z trestného činu musí orgány žalobce získat informace. Je také dobře známo, že americké řízení, jehož cílem je získat informace, se liší od řízení ve většině členských států EU. Hlavní rozdíl spočívá v tom, že má větší rozsah, tedy že umožňuje žádat mnohem více informací od většího množství osob než při obvyklém evropském vyšetřování trestného činu nebo při evropském řízení.
To je prostě výsledek vývoje práva USA a znamená to, že to není nic, k čemu by se měla Rada vyjadřovat. Vymáhání předpisů EU na ochranu osobních údajů je obecně věcí orgánů členských států, konkrétně orgánů pro ochranu osových údajů. Tyto orgány musí zajistit dodržování předpisů o ochraně osobních údajů a musí mít pravomoci ve věcech soudní příslušnosti a slučitelnosti s evropskými a vnitrostátními právními předpisy o ochraně osobních údajů. Nebylo by vhodné dělat ze záležitostí vyšetřovaných v soudním řízení předmět politického rozhodnutí. Vzhledem k širší souvislosti celé věci Rada nezná žádné podobné, již dříve přijaté rozhodnutí. Když chtěly americké orgány dříve získat informace o občanech EU, které byly uchovávány na území EU, vstoupila Evropská unie do jednání se Spojenými státy s cílem uzavřít mezinárodní dohodu o předání a zpracování výše uvedených údajů.
To byl například případ údajů jmenné evidence cestujících (PNR): existuje dohoda o PNR, která byla s USA uzavřena v roce 2007 a v současné době se z podnětu Parlamentu opětovně projednává. Podobným případem je předávání údajů týkajících se finančních transakcí uložených na území Evropské unie pro potřeby programu sledování financování terorismu (TFTP), který řídí ministerstvo financí USA. Příslušnou dohodu o TFTP Parlament schválil v červnu 2010.
Nakonec bych chtěla zdůraznit, že případ Twitter je naprosto odlišný od případů PNR a TFTP. V těchto dvou případech jde o to, že orgány USA systematicky a trvale vyžadují osobní údaje za účelem boje proti zločinu, zejména boje proti terorismu. V případu Twitter jde naopak o konkrétní rozhodnutí soudu přijaté při konkrétním vyšetřování trestného činu. Je důležité, abychom pokud možno uznávali rozhodnutí soudů jiných zemí. Samozřejmě kromě případů, v nichž se vyskytují faktory, jež opravňují k opačnému přístupu. Pane předsedající, děkuji mnohokrát.
Viviane Reding
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, v globalizovaném světě je ochrana osobních údajů předávaných třetím zemím stále důležitější a právně velmi složitý problém. Je nepochybné, že se základní právo na ochranu osobních údajů vztahuje i na elektronickou oblast a na přeshraniční zpracování údajů. Nicméně, stejně jako je tomu u dalších základních práv, může být toto právo omezeno. Každé takové omezení musí být v souladu se zákonem a musí být přiměřené. Musí být také odůvodněno legitimními zájmy: národní bezpečností, veřejnou bezpečností, prevencí porušování pořádku nebo zločinu, ochranou zdraví nebo mravů atd.
Podle zákonů USA je soudní příkaz správním příkazem, jímž je jednotlivec přinucen poskytnout státu nebo místnímu správnímu orgánu konkrétní informaci. Legalita aktu musí vycházet ze zákonů země, kde se akt provádí. Posouzení legality, přiměřenosti a nezbytnosti žádostí vlády USA se tedy musí opírat o ústavu USA a o právní systém USA. Komise nemá žádné oprávnění, pokud jde o způsob, jímž třetí země uplatňuje svůj soudní postup při vyšetřování podezřelé trestné činnosti.
Evropané používající Twitter vyjadřují svůj souhlas s politikou Twitteru na ochranu osobních údajů. Tato politika popisuje své postupy při shromažďování, využívání a zveřejňování osobních informací třetím stranám, včetně případů, kdy je to nezbytné, aby bylo vyhověno zákonům, nařízením nebo zákonným požadavkům vlády USA. Navíc vzhledem k tomu, že osobní údaje požadují od Twitteru orgány USA v souvislosti s vyšetřováním trestných činů, nelze použít právní předpisy EU o ochraně osobních údajů. Směrnice EU o ochraně osobních údajů se nepoužívá na činnost státu v oblasti trestního práva. V tomto případě se nepoužije ani rámcové rozhodnutí o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a soudní spolupráce v trestních věcech, neboť žádný orgán členského státu EU není zapojen do výkonu soudních příkazů soudů USA a osobní údaje nepředává ani nezpřístupňuje příslušný orgán jiného členského státu. Takový je dnešní stav práva.
Globální rozměr zpracování údajů by však neměl znamenat snížení úrovně ochrany pro občany EU. Globální zpracování ukazuje, jak důležité a potřebné je chránit práva subjektu údajů a vyjasnit platná pravidla. Je to důležité zvláště dnes, kdy je stále více údajů zamlženo.
Co s tím tedy budeme dělat? Zaprvé, chystaný návrh Komise na reformu rámce ochrany osobních údajů v EU se soustředí zejména na problémy, jež představuje globalizace a moderní technologie, zejména když se na spotřebitele v EU zaměřují provozovatelé ze třetích zemí.
Zadruhé, jak víte, 3. prosince 2010 udělila Rada Komisi rozsáhlý mandát s jasně definovanými cíli EU pro jednání o budoucí dohodě o ochraně osobních údajů v oblasti policejní a soudní spolupráce mezi EU a USA. Jedním z hlavních cílů EU na chystaných jednáních je zaručit vymahatelnost práv na ochranu osobních údajů pro subjekty na obou stranách Atlantiku bez ohledu na státní příslušnost a poskytování účinné správní i soudní nápravy. Počítám s tím, že Parlament nám s tím pomůže.
Co tedy budeme dělat do té doby, než budou nové nástroje účinné? Velmi bych doporučila provozovatelům, aby byli vůči spotřebitelům transparentní a jasně uváděli, že jejich služby se řídí především zákony USA, pokud jde o vyšetřování trestných činů. Z toho je zřejmé, že spotřebitelé se dostávají mimo soudní příslušnost EU, přestože sami neopustí území EU.
Axel Voss
jménem skupiny PPE. - (DE) Pane předsedající, chtěl bych poděkovat Radě a Komisi za vysvětlení. Máme před sebou problém, který je typický pro globalizovaný svět, v němž žijeme. Skutečností je, že my samozřejmě respektujeme právo USA. Skutečností je také, že si uvědomujeme obtíže, jež se objevují v souvislosti s globálním médiem, jako je internet, a s vymáháním práva.
Skutečnost, že se orgány vymáhající právo běžně dostávají do soukromých databází, je ovšem něco, co vyžaduje naši reakci. Paní komisařko, vaše slova udeřila na mou strunu, neboť já sdílím vaše myšlenky o tom, jak bychom měli postupovat dále, zejména že bychom měli tuto záležitost upravit budoucí účelovou revizí rámce EU v oblasti ochrany osobních údajů a že bychom měli zároveň využít příležitosti a říci, že chceme upravit a podpořit rámcovou dohodu o ochraně osobních údajů mezi EU a USA, neboť je nám jasné, že v tomto globálním světě je třeba regulovat takové předávání údajů.
Jak jsem již dříve řekl, je tedy důležité, abychom se na tento problém zaměřili. Naším úmyslem samozřejmě není, aby tento postup vrhal špatné světlo na zpracovávání údajů. Bylo by však dobré dát pozitivní příklad tím, že navrhneme kvalitní právní předpisy, připravíme rámcovou dohodu a především osvětlíme a upravíme oblast vymáhání práva, pokud jde o přístup k osobním údajům a o kritéria umožnění a ukončení tohoto přístupu.
Claude Moraes
jménem skupiny S&D. - Pane předsedající, myslím si, že komisařka, šikovně, jako vždycky, předjímala otázky, které chceme položit. Zaprvé, co budeme zatím dělat, když je teď veřejně známo, že USA vydaly řadu soudních příkazů namířených proti sociálním sítím a poskytovatelům internetových služeb, jako jsou Yahoo, Twitter a Google? Tím Spojené státy jasně získaly přístup k informacím o sdílení údajů mezi WikiLeaks a třetími subjekty. A jsou to samozřejmě třetí subjekty - evropští občané, lidé, kteří naprosto nevinně vstupují na internet, mladí lidé, lidé, kteří jsou zvědaví, kdo se stanou terčem a kdo budou v tomto režimu nakládání s údaji poškozeni.
To má velký dopad na právo na soukromí všech občanů EU. Ti, kdo se prostřednictvím WikiLeaks přihlásili k odběru tweetů, protože je zajímal právě probíhající případ Juliana Assange, jsou paradoxně ohroženi soudními příkazy USA a tím, že budou shromažďovány jejich osobní údaje. Stránky jako Twitter se řídí právními předpisy USA, protože jejich servery jsou umístěny v USA. Přestože chápu to, co říkáte, že nemůžeme ovlivňovat právo třetích zemí, můžeme v mezidobí něco udělat.
Myslím si, že legitimním zájmem nás všech v této sněmovně je vysvětlit našim voličům, jakou ochranu jim může poskytnout Evropská unie. Jakou cenu má zajišťování standardů ochrany osobních údajů pro občany EU, mohou-li být jednoduše odhaleny na žádost soudního příkazu USA?
Je jasné, že na ochranu osobních údajů občanů EU, kteří by měli být chráněni silnou legislativou EU na vysoké úrovni, je třeba udělat více. Vím, že na tom pracujete. Rámcová směrnice 94/46 doposud poskytovala velmi silnou ochranu na vnitřním trhu, ale přišel čas revidovat směrnici, zvýšit úroveň ochrany a rozšířit tato ochranná opatření na justiční a policejní spolupráci.
Zajistíme, abychom prostřednictvím své budoucí legislativní činnosti těchto cílů dosáhli, to jste řekla. V tomto ohledu je jedním z hlavních prvků, které chce Komise zavést v rámci revize, odolnost ochrany EU proti soudním příkazům USA. Musíme mít na paměti to, že celá věc nekončí u stránek, jako je Twitter, ale může být použita v případech, které spadají do národní pravomoci. Takový případ dnes máme v jednom ze svých členských států, pokud jde o sčítání lidu ve Spojeném království, což je obrovská akce, na kterou dohlížela americká společnost. To je upřímná a trvalá obava občanů EU. Dnes jste nám částečně odpověděla, ale já si myslím, že máme právo se tím zabývat a dostat podrobnější odpovědi.
Sophia in 't Veld
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, chtěla bych poděkovat Radě a Komisi. Těší mne, že sdílejí naše obavy. Řeknu to jasně: nemyslím si, že by si zde někdo stěžoval, že by Spojené státy jednaly mimo svou působnost. V tom není ten problém. Problém je, že jejich působnost je prostřednictvím internetu mimořádně široká. Vypadá to, že jejich působnost se rozšířila i do Evropské unie, neboť navzdory tomu, že velká většina internetových společností, o nichž hovoříme, sídlí v USA, mnozí uživatelé žijí v Evropské unii.
Chtěla bych zdůraznit, že tato otázka k ústnímu zodpovězení je již trochu zastaralá, neboť mezitím proběhlo další soudní řízení, ale argument, který používají americké soudy, je, že jakmile používáte Twitter, jako v tomto případě, nemůžete již legitimně očekávat soukromí. To znamená, že každý, kdo žije v Evropské unii - občané EU -, nemá nadále žádnou právní ochranu, neboť Twitter sídlí v USA. Jak zdůraznila komisařka Redingová, je to velký problém, kterým se musíme zabývat v rámci revize směrnice o ochraně osobních údajů.
Paní komisařko, říkáte, že jakmile někdo používá Twitter, dává svůj souhlas, ale co přesně znamená "souhlas"? Znamená to, že se stavíme mimo zákon, že se vzdáváme svých práv na právní ochranu. Chápu, že tady toho nemůžeme mnoho udělat, ale chtěla bych se zeptat, co udělají Komise a Rada, aby poskytly občanům EU právní ochranu. Promluví si s našimi americkými protějšky a pokusí se získat více informací? Existuje pravděpodobně více společností, na něž se vztahují soudní příkazy.
Nakonec říkáte, paní komisařko, že tento případ nelze srovnávat se SWIFTem, neboť se týká velmi specifického vyšetřování, to je pravda. Zároveň žádají velké množství ...
(Předsedající řečnici přerušil.)
Jan Philipp Albrecht
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedající, nejprve bych chtěl říci, že toto je jen další případ, u něhož diskutujeme o skutečnosti, že na každé straně Atlantiku existuje jiná právní kultura, pokud jde o osobní údaje, a zejména pokud jde o policejní a justiční spolupráci.
Jsem skutečně šokován reakcí Rady, která konstatuje, že společnost Twitter má sídlo na území Spojených států, a proto tam uplatňovaná opatření a právní rámec s námi nemají nic společného. Myslím si, že nemá pravdu. Myslím si také, že občané Evropské unie budou mít na věc jiný názor. Ostatně neustále rozšiřujeme mezinárodní spolupráci v policejní a justiční oblasti, zejména se Spojenými státy. Lidé jsou stále více konfrontování se zákony jiných států, čímž nemyslím jen zákony jiných členských států v rámci Evropské unie, ale také, a zejména, zákony USA. A to je zvláště případ osobních údajů.
Čekal bych, že se Rada, jako řídící orgán Evropské unie, chopí tohoto problému a umožní občanům Evropské unie, aby důvěřovali zákonům, s nimiž se setkají na internetu, zejména pokud se dotýkají jejich občanských práv a svobod.
Daniël van der Stoep
(NL) Pane předsedající, delegace Holandské strany svobody klade velký důraz na soukromí a ochranu osobních údajů každého člověka. V tom nejsme krátkozrací, jen pragmatičtí. Soukromí však má své hranice. Soukromí musí být zajištěno všude tam, kde je to možné, ale bezpečnost civilního obyvatelstva se musí podřídit předcházení a odhalování terorismu.
Pane předsedající, terorismu současnosti dominuje islámský terorismus. To je důvod, proč my všichni musíme bohužel obětovat kus svého soukromí, abychom ochránili bezpečnost našich občanů. Samozřejmě osobní údaje uživatelů internetu, jako IP adresy, musí být chráněny. Toto právo na ochranu však nemůže převážit tam, kde existuje silné podezření, že jednotlivci, kteří se skrývají za těmito údaji, mají teroristické pohnutky.
Jestliže orgány USA požádají o údaje o jedincích na území EU, kteří jsou spojování s terorismem, měly by je prostě dostat, ale samozřejmě až po řádné konzultaci a jen v případě, že pro to mají pádné důvody, abychom mohli zamezit zneužívání. Nesmíme však především zapomínat, že oni nežádají o informace jen tak pro nic za nic. Mají pro to velmi dobré důvody.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Pane předsedající, paní Redingová, jsem rád, že jste dnes večer zde na této rozpravě v plénu v Bruselu, abyste vyslechla poslance Evropského parlamentu, a já bych vás chtěl podpořit ve vaší práci na novém definování norem ochrany osobních údajů v EU. Chtěl bych se zmínit zejména o sdělení Komise o ochraně osobních údajů, které byste měla prezentovat jako skutečnou příležitost k usměrnění revoluce v technologických a znalostních nástrojích na jedné straně a na druhé straně pokroku v evropském ústavním právu, jako je Lisabonská smlouva a Evropská listina základních práv, základní práva na soukromí a veškerá práva související s přístupem k jakýmkoli osobním údajům, s jejich správou a odstraňováním, v souladu se svobodou evropské veřejnosti dát svůj souhlas, ale i v souladu s mezinárodním právem. Proto zde hovoříme o dvoustranném rámci pro Evropskou unii a její členské státy při jednání se třetími zeměmi, zejména se Spojenými státy.
Sdělení musí být v této souvislosti naprosto jasná: rámcové rozhodnutí Rady 2008/977 a směrnice 95/46/ES musí být aktualizovány a včas předloženy. A to nejen proto, abychom mohli Spojeným státům poskytnout spolupráci v policejních a justičních věcech v souladu s technickým postupem při pomoci u soudních příkazů nebo u jakýchkoli soudních příkazů, které by mohly ovlivnit základní práva, ale abychom mohli posílit zásadu svobodně daného souhlasu, informace o tom, jaké osobní údaje mají třetí země a jaké údaje jsou do třetích zemí převáděny a jak bychom také mohli aktualizovat toto právo na správu a odstraňování jakýchkoli údajů, které se dotýkají soukromí a které procházejí automatizovaným zpracováním osobních údajů. Proto se předávají k online zpracování.
Starosti mi dělá zejména problematika práv dítěte. To proto, že existují hranice způsobilosti nezletilých jednat a hranice jejich způsobilosti vlastnit práva na výkon základních práv, o nichž musíme být informováni. Nejsou to jen nezletilí, ale i jejich okolí, kdo jsou dotčeni technikami a nástroji na ochranu soukromí online.
Chtěl bych tedy, abyste věděla, že tuto debatu budeme velmi pečlivě sledovat. Budeme velmi pečlivě sledovat postup aktualizace práv na ochranu soukromí a jejich včasného předložení a zejména jednání o bilaterálních nástrojích se třetími zeměmi, zejména se Spojenými státy.
Andreas Mölzer
(DE) Pane předsedající, stále znovu a znovu se potvrzuje správnost starého rčení "miluji zradu, ale nenávidím zrádce". Každý, kdo zavolá na poplach, když se děje něco nekalého, je veřejností oslavován jako hrdina, ale postižené subjekty v něm vidí zrádce. Jak víme, americký vojín Bradley Manning šel do vězení za to, že poskytl informace WikiLeaks. Způsob, jakým se s touto výbušnou informací zachází v zemi neomezených možností a svobody, a skutečnost, že Twitter byl přinucen odhalit osobní údaje, je více než neblahý. Je třeba se ještě podívat, zda široko daleko proslavené žádosti orgánů USA o osobní údaje od dalších internetových společností, jako je Google, Facebook a Amazon, skutečně existují.
Přístup orgánů USA a skutečnost, že soudy nehodnotí zveřejňování jmen, emailových adres a bankovních informací jako porušování soukromí, je jistě příznačná pro opatření na ochranu osobních údajů v zámoří, která jsou zatím jasně ve svých počátcích.
Malcolm Harbour
Pane předsedající, vyjádřím se k některým věcem z hlediska předsedy Výboru pro vnitřní trh, neboť se domnívám, že jsou zde v sázce naprosto základní problémy hospodářství a vnitřního trhu a skutečně důležité záležitosti týkající se ochrany práv našich občanů, o nichž jsme dnes hovořili.
O této záležitosti jsem sepsal zprávu pro svůj výbor. Chtěl bych poděkovat paní Redingové za zelenou knihu, o kterou se zpráva opírala, neboť si myslím, že jedna z klíčových a ambiciózních záležitostí, o nichž se v knize zmínila, je také klíčová v tom, o čem dnes večer diskutujeme. Uvedla, že pokud jsou moje údaje evropského občana vedeny na serveru nebo v databázi v zemi mimo evropskou působnost, měl bych mít k těmto údajům stejná práva, jaká bych měl, kdyby byl tento server v Evropské unii. To je skutečně ambiciózní program. Doufám, že toho budeme moci dosáhnout. Bude třeba mnoha jednání. Svým kolegům, zejména paní in 't Veldové, bych chtěl říci, že pokud to nabídneme, ostatní země budou žádat také reciproční práva.
Viviane Reding
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, sdílím legitimní obavy této sněmovny, pokud jde o ochranu osobních údajů evropských občanů. Vzhledem k tomu, že sdílím tyto obavy, předložila jsem prvotní analýzu toho, jak by mohla vypadat reforma směrnice z roku 1995, abych tak odpověděla na otázky, které zde dnes zazněly a na něž evropské právní předpisy v tom stavu, v jakém jsou dnes, nedávají žádnou odpověď.
Mám dobré zprávy týkající se vztahů s našimi americkými protějšky. Dne 16. března podnikl Bílý dům rozhodný krok a oznámil, že má v úmyslu vypracovat společně s Kongresem návrh zákona o ochraně soukromí. To značí velkou změnu ve Spojených státech a mohlo by to pomoci i nám v našich snahách uzavřít generální dohodu mezi EU a USA o ochraně osobních údajů týkající se policejní a justiční spolupráce.
Doufám, že brzy budeme moci v tomto směru zahájit jednání. Počítám s tím, že Parlament nám v tomto úsilí a s reformou směrnice z roku 1995 pomůže.
Enikő Győri
úřadující předsedkyně Rady. - (HU) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, děkuji vám za pochopení, to znamená za to, že se nepřete o to, že odsud nemůžeme zasahovat do probíhajícího trestního řízení a že právní předpis platný v době spáchání trestného činu je v každém případě třeba uplatnit.
Chtěla bych vás informovat, že nic nedokazuje lépe závazek maďarského předsednictví v oblasti ochrany osobních údajů, než skutečnost, že na zasedání Rady ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci v únoru jsme schválili závěry Rady týkající se ochrany osobních údajů, které mají přibližně padesát bodů. Komisi jsme zároveň položili dvě velmi důležité otázky, které mají význam pro tuto rozpravu. Upozornili jsme na význam ochrany osobních údajů ve spojitosti s internetem a jsem si jista, jak již ostatně uvedla paní komisařka, že Komise to při zpracovávání svého návrhu vezme v úvahu.
Rada také plně souhlasí s tím, že je důležité modernizovat právní předpisy a přizpůsobovat je technickému pokroku. Těšíme se, že od Komise dostaneme návrh nové směrnice o ochraně osobních údajů. Slíbili jsme jej na červen, kdy bude maďarskému předsednictví zbývat už jen málo času, ale uděláme, co je v našich silách, a jsem si jistá, že polské předsednictví bude přistupovat k problematice ochrany osobních údajů s podobným odhodláním.
Pane předsedající, svůj příspěvek chci uzavřít tím, že věříme, že nemusíme volit mezi svobodou a bezpečností, zejména ochranou osobních údajů, ale že obojí může být zabezpečeno zároveň. A naším cílem je vytvořit právní předpis EU o ochraně osobních údajů.
Předsedající
Rozprava je skončena.
