2. Guinea
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o šesti návrzích usnesení o situaci v Guineji.
Marios Matsakis
autor. - Pane předsedající, Guinea má velmi pohnutou historii, na které se nějakým způsobem vždy podílely evropské země. V 15. století byla zabrána Portugalci a od 16. století její obyvatelé byli předmětem evropského obchodu s otroky. V roce 1890 byla kolonizována Francií. Po získání nezávislosti v roce 1958 se vytvořila pevná pouta se Sovětským svazem. Její postkoloniální době vládla prezidentská totalita, přičemž vládci byli podporováni svou nepochybně spíše primitivní armádou.
Guinea, přestože je obdařena velmi bohatými nerostnými zásobami, včetně železa, hliníku, zlata, diamantů a uranu, je jednou z nejchudších zemí na světě. Tyto nerosty těží společnosti z Ruska, Ukrajiny, Francie, Británie, Austrálie a Kanady.
Je známo, že zde bují korupce úředníků a vlády zemí, kterým tyto společnosti patří, zřejmě příliš nedbají o blaho obyvatel Guineje a na děsivou situaci v oblasti lidských práv si začnou stěžovat jen v případě, že jsou narušeny nebo ohroženy jejich finanční zájmy.
Ať je to jak chce, momentálně je v Guineji u moci další diktátor, mladý armádní důstojník zvaný kapitán Camara. Ten stojí v čele junty, která slibuje, že zemi zbaví korupce a zlepší životní úroveň jejích 10 milionů obyvatel. Za tím účelem byla zřízena 32členná Rada pro demokracii a rozvoj, která spravuje zemi.
Nevím, zda to kapitán Camara myslí se svými snahami vážně ani zda uspěje ve zlepšování poměrů Guineje. Jedna věc je však jistá: věci nemohou být horší, než byly v uplynulých několika desetiletích, během nichž si Evropa a zbytek světa bezstarostně užívaly výhod těžby nerostů z Guineje. Takže přestože jsem a priori proti vojenským diktaturám, mohu jen doufat, že zakrátko dojde k přechodu k demokracii.
Jean-Pierre Audy
Pane předsedající, pane Špidlo, dámy pánové, dne 22. prosince 2008 zemřel ve věku 74 let prezident Guinejské republiky Lansana Conté. V noci z 22. na 23. prosince se jeho blízcí příbuzní připravovali na prozatímní období uprostřed zvěstí o státním převratu.
Byli tito muži, vládnoucí zemi, kterou Transparency International považuje za jednu z nejzkorumpovanějších na světě, a spoléhající na právní řád a demokracii, které zde nikdy skutečně neexistovaly, v tuto chvíli upřímní? Vzpomněli si v tuto chvíli, jak se před 24 lety generál Lansana Conté chopil moci, když otec nezávislosti z roku 1958, marxistický prezident Sékou Touré, v roce 1984 zemřel? Mysleli si v tu chvíli, že by prostý důstojník, který měl na starosti obstarávání paliva pro armádu, byl schopen převzít moc? Litovali v té chvíli, že se dostatečně nesnažili zavést skutečný právní řád a skutečnou demokracii, které by umožnily, aby se do 60 dnů uskutečnily ty vzácné volby, jak stanoví ústava?
Pokud skutečně pociťovali takovou lítost, pocity kapitána Moussy Dadise Camary a jeho přátel se měly do pár hodin změnit ve výčitky svědomí. Dne 24. prosince se neznámý kapitán prohlásil za prezidenta republiky, tisíce Guinejců mu provolávaly slávu a 25. prosince projevil loajalitu, kterou mu udělila občanská vláda, která přijala jeho ultimátum. Slíbil, že bude bojovat proti korupci a do roku 2010 uspořádá volby. Za premiéra určil slušného muže, mezinárodního státního úředníka sídlícího v Egyptě. Šťastně oznámil, že v Guineji ho nikdo neodsuzuje; opoziční politické strany a občanská společnost situaci přijaly.
Měl by být státní převrat za těchto okolností odsuzován? Ano, dámy a pánové, my jej musíme odsoudit! Skupina Evropské lidové strany (Křesťanští demokraté) a Evropských demokratů, za něž mám tu čest hovořit, tento převrat odsuzuje, i když nejsme naivní; víme, že politická řešení nejsou nikdy jednoduchá, když se země vzpamatovává z diktatury. Vyzýváme vás, abyste hlasovali ve prospěch společného usnesení šesti politických skupin.
Erik Meijer
Pane předsedající, dne 15. února 2007 jsme projednávali státní násilí diktátora Lansany Cotého v Guineji jako naléhavou záležitost. Tento diktátor se ujal vlády po převratu v roce 1984 a od té doby byl u moci. Považoval tuto zemi za svůj osobní majetek, který byl obzvláště důležitý kvůli svým přírodním nalezištím zlata, železa a bauxitu. Většina stran se neúčastnila voleb, které byly organizovány pod jeho kontrolou, a oficiální opozice, která byla přechodně zastoupena v parlamentu, byla později donucena odejít.
Následkem toho se hlavní silou v boji za demokracii staly odborové organizace CNTG a USTG. Prezidentská bezpečnostní jednotka, kterou vedl diktátorův syn, odpověděla na jejich protestní shromáždění dne 22. ledna 2007 zabitím 59 lidí a 150 zraněnými.
Tento hrůzný režim nečekaně skončil, když v prosinci loňského roku diktátor zemřel. Junta dosadila na místo svého nového premiéra bankéře. Otázka nyní je, na co se vlastně vojenská junta, která následně převzala moc, připravuje. Je to krok k demokracii a rovnosti všech obyvatel, nebo tento nový státní převrat připraví cestu pro nového diktátora, který se znovu bude zajímat především o přírodní zdroje země a o vidinu vlastních naditých kapes?
Reakce okolního světa jsou rozporuplné. Západoafrické společenství ECOWAS nový státní převrat odsoudilo. Nigerský prezident velebí zesnulého diktátora, ale naštěstí vyžaduje okamžité předání moci demokraticky zvolené vládě. Francie a Senegal také vyvíjejí tlak, aby se do roka konaly volby.
Má skupina celá léta podporovala požadavky guinejské demokratické opozice, která je zřejmě stále mimo hru. Neodsuzujeme změnu moci, ale odsuzujeme možné pokračování nedostatečné demokracie v blízké budoucnosti. Zatím není důvod Guineu trestat nebo izolovat, ale měli bychom novým vůdcům připomínat, že jejich čas na výsluní smí být jen velmi krátký. Tato země nepotřebuje dalšího diktátora, ale obnovení demokracie.
Filip Kaczmarek
Pane předsedající, pane komisaři, doby, kdy jediným známým způsobem, jak svrhnout vládu v západní Africe, byl vojenský puč, jsou naštěstí pryč. Zatímco v zemích, které s Guineou sdílejí hranice, tedy Sierra Leone, Pobřeží slonoviny, Senegal nebo Libérie, dochází k politickému uvolnění, vojenské režimy se zhroutily a vzniká mladá demokracie, Guinea zůstává v minulosti. Zesnulý prezident Conté se sám ujal moci ve vojenském puči a nyní to vypadá jako déjà vu. Čtyřiadvacet hodin po prezidentově smrti bylo oznámeno, že moc v Guineji převzala armáda a přerušila platnost ústavy.
Jediná dobrá zpráva je, že puč byl odsouzen africkými státy a Africkou unií. Další pomoc Evropské unie Guineji musí být nepochybně spojena s obnovením ústavního řádu a uspořádáním prezidentských voleb, a to co možná nejdříve. Nezávislé mezinárodní organizace by měly na volby dohlížet a kontrolovat jejich správnost. Pokud chce kapitán Camara být, alespoň zčásti, guinejským Obamou, pak v této zemi musí být radikálně omezena korupce a chudoba.
Ewa Tomaszewska
Pane předsedající, den po smrti prezidenta Lansany Contého, 23. prosince 2008, převzala moc v Guineji vojenská junta vedená kapitánem Camarou, přerušila platnost ústavy a práva na politickou činnost a rozpustila vládu. Junta vyhlásila válku korupci a má v úmyslu do prosince 2010 uspořádat prezidentské volby, přestože dosavadní právní předpisy stanovily, že volby se musí konat 60 dní po skončení volebního období.
Nicméně, nelze si nevšimnout, že občané Guineje novou vládu podporují. 29. prosince Africká unie pozastavila členství Guineje a dala zemi šest měsíců na znovuzavedení ústavního řádu. Evropský parlament by měl vyzvat guinejskou vládu, aby znovu zavedla občanské právo a uspořádala demokratické prezidentské volby, a to co možná nejdříve. Doufám, že Evropská komise poskytne civilnímu obyvatelstvu humanitární pomoc a započne dialog s guinejskou vládou.
Charles Tannock
Pane předsedající, prezident Lansana Conté byl archetypem afrického vůdce, zkorumpovaný diktátor, který vládl lidem Guineje železnou pěstí. Guinea ve skutečnosti nikdy za půl století své nezávislosti nepoznala skutečnou demokracii.
Smrt pana Contého poskytla Guineji příležitost otočit stránku, ale naděje na přechod ke skutečné demokracii potlačil vojenský puč. Reakce Africké unie na puč byla podle očekávání nevýrazná. AU nemůže očekávat, že bude na mezinárodní scéně brána vážně, pokud bude nadále vyhýbavá a váhavá. Proč bychom se měli my na Západě tolik snažit tento problém řešit, když se zdá, že africké vlády jsou tak lhostejné?
EU by měla uvažovat o uplatnění opatření z Dohody z Cotonou vztahujících se k sankcím. Je třeba, aby kapitán Camara a vůdci puče pochopili, že EU očekává na oplátku za obchod a pomoc dodržování jistých základních správních norem. Jediná cesta Guineje k prosperitě je prostřednictvím demokratické civilní vlády.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Pane předsedající, pane komisaři, máme zde další případ, kdy skupina důstojníků převzala moc. Vojenské junty se chovají podobně: nejprve se zatýká, pak je přerušena platnost ústavy a pak přijde oznámení, že budou svolány demokratické volby. V tomto případě se volby mají konat do dvou let. Nicméně ve skutečnosti začnou důstojníci uplatňovat moc a zjistí, že se jim to zamlouvá. To pak vede k sociálnímu útlaku a vzpourám, stejně jako k porušování lidských práv a demokratických zásad. Máme důvod domnívat se, že se totéž může stát v Guineji, i když všichni doufáme, že tentokrát to bude jinak, že se události vyvinou lépe a výsledek bude pozitivnější.
Domnívám se, že prohlášení Hospodářského společenství států západní Afriky a Africké unie, že pozastavily účast Guineje na své činnosti, vyvine jistý tlak a apeluje na zdravý rozum. Myslím si, že vzhledem k sociální situaci, tedy neustálému klesání příjmu na jednoho obyvatele, Evropská unie, a tedy i Evropská komise, také přijme vhodné a uvážené, ale také odvážné opatření, aby co nejdříve zajistila návrat normálnosti do této země, a to pro dobro jejího lidu a v zájmu zamezení genocidě a porušování lidských práv.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Dnes se zabýváme státním převratem v Guineji, jedné z nejvíce zkorumpovaných zemí v Africe. Navíc sociální a hospodářská situace v Guineji je nezáviděníhodná, životní podmínky lidí jsou nesmírně tvrdé, je zde nedostatek základních potravin, lidská práva jsou bezostyšně porušována a to vše vytváří prostředí ideální pro uchopení moci nezákonnými prostředky.
Na druhou stranu velmi dobře víme, že uchopení moci prostřednictvím vojenského puče se stalo v Guineji tradicí. Parlamentní volby nebyly svolány, ani když před dvěma lety skončilo volební období národního shromáždění. To vše nepochybně znepokojuje mezinárodní společenství. V každé zemi taková situace dříve či později vede k nepokojům, nestabilitě a často také ke krveprolití.
Proto naprosto souhlasím s usnesením, o němž vedeme diskusi a které nabádá k uspořádání parlamentních a prezidentských voleb, k dodržování mezinárodních norem a k pomoci ze strany Africké unie a Hospodářského společenství států západní Afriky. Kromě toho musí být před volbami zaručena svoboda tisku, projevu a shromažďování, jinak se z voleb stane volební fraška.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Pane předsedající, státní převrat v Guineji proběhl přesně tak, jak probíhá většina podobných převratů v Africe a na jiných kontinentech. Došlo k němu okamžitě po smrti prezidenta Contého, který se dostal k moci po převratu 24 předtím. Hospodářská a politická situace v této extrémně chudé zemi nutí lidi protestovat. Tyto protesty jsou pak umlčovány ozbrojenými silami, které podporují zkorumpovanou vládu a rozdělení země na ty, kteří prosperují, a ty, kteří umírají hlady.
Skutečnost, že Africká unie a Africké hospodářské společenství přerušily vztahy s juntou, je v tomto případě pozitivním krokem. Vnější tlak by mohl juntu donutit k uspořádání demokratických voleb. Ponaučení, které si lze vzít z této situace, je, že aby mohla podporovat demokracii v Africe, potřebuje Africká unie akční plán, který by zabránil převratům, jež mají za následek ohromné ztráty pro obyvatele této chudé části světa. Toto usnesení podporuji.
Vladimír Špidla
člen Komise. - Vážený pane předsedo, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, dámy a pánové, zpráva o úmrtí guinejského prezidenta Lasana Contého, která dorazila ráno 23. listopadu 2008, byla o několik hodin později následována vojenským převratem vedeným juntou, jež vytvořila Národní radu pro demokracii a rozvoj a vyhlásila pozastavení ústavy a rozpuštění státních institucí.
Evropská komise důrazně podporuje prohlášení učiněné předsednictvím Evropské unie, které odsuzuje toto násilné převzetí moci a vybízí guinejské orgány, aby se v co nejkratší době navrátily k civilní, ústavní a demokratické vládě. Pozitivní přijetí vojenského režimu ze strany guinejské veřejnosti, zejména ze strany politických stran a odborů, jasně vypovídá o tom, že životní podmínky guinejského obyvatelstva se zhoršily natolik, že i vojenský převrat je chápán jako pozitivní změna a jako záležitost vzbuzující optimismus ohledně budoucnosti. Rovněž to ukazuje, že režim dosud panující v této zemi ztratil důvěru guinejského obyvatelstva do té míry, že upřednostňuje, aby se vlády ujaly vojenské jednotky spíše než ústavní nástupci.
V této nejasné situaci je důležité uvítat rychlé a účinné iniciativy podniknuté Hospodářským společenstvím států západní Afriky (ECOWAS) a jeho předsedou panem Chambasem jakož i odhodlání a rozhodnost společenství a Africké unie, které pozastavily členství Guineje ve svých organizacích a odsoudily násilné převzetí moci. Komise se hodlá připojit ke snaze společenství ECOWAS a Africké unie a podpořit jejich úsilí, aby bylo možné co nejvíce urychlit návrat k civilní, ústavní a demokratické vládě prostřednictvím svobodných a transparentních voleb.
Výzva, která stojí před mezinárodním společenstvím v následujících měsících, spočívá v podpoře Guineje v jejím přechodu k demokracii a uspořádání svobodných a demokratických voleb zákonodárného sboru a prezidenta.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, jak víte, v březnu 2004 po volbách, jež nerespektovaly zásady demokracie a porušovaly podstatné prvky dohody z Cotonou, jsme se rozhodli zahájit konzultace mezi Guinejí a Evropskou unií podle článku 96 dohody z Cotonou. Pokroku se dosáhlo v těchto oblastech: obecní volby v roce 2006, liberalizace sdělovacích prostředků, revize volebního rámce provedená společně s vládou a opozicí a zlepšení makroekonomického rámce.
My neztrácíme naději. Jsme přesvědčeni, že volební proces, který byl zahájen v říjnu minulého roku, bude moci být úspěšně obnoven. V této situaci odjede do Guineje tuto středu společná mise předsednické země a Komise. Tato mise, do níž jsou zapojeny útvary společenství ECOWAS a Africké unie, bude mít za cíl posoudit situaci v zemi a navrhnout vhodná opatření, která budou sloužit k podpoře Guineje při přechodu k demokracii.
Předsedající
Rozprava byla ukončena.
Hlasování se bude konat po skončení rozprav.
