Arktisia alueita koskeva EU:n politiikka (keskustelu) 
Puhemies
- (HU) Esityslistalla on seuraavana Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan lausunto arktisia alueita koskevasta EU:n politiikasta.
Catherine Ashton
Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen mahdollisuudesta keskustella teidän kanssanne kehittyvästä arktisia alueita koskevasta Euroopan unionin politiikasta. Se on vakava aihe, jonka poliittinen merkitys kasvaa, ja katson, että meidän on käsiteltävä sitä sellaisena.
Kööpenhaminan neuvottelujen jälkeen on oikein, että me kiinnitämme entistä enemmän huomiota siihen osaan maailmaa, jossa on nähty kaikkein konkreettisimmat todisteet ilmastonmuutoksesta. Tieteelliset todisteet osoittavat, että jäätiköt menettivät viime vuosikymmenellä yli puolet paksuudestaan.
Myös muilla ympäristön muutoksilla on entistä suurempi vaikutus arktisten alueiden asukkaisiin, biologiseen monimuotoisuuteen ja maisemaan niin maalla kuin merelläkin. Kuten muutkin kansainväliset toimijat, olemme olleet entistä aktiivisempia arktista aluetta koskevissa asioissa. Kuten tiedätte, komissio julkaisi vuoden 2008 lopulla arktista aluetta koskevan tiedonannon, johon neuvoston suhtautui myönteisesti, ja sitä seurasivat joulukuussa 2009 kattavat päätelmät arktista aluetta koskevista asioista.
Katson sen olevan uusi vaihe prosessissa, jossa luodaan vähitellen johdonmukainen ja kattava arktisia alueita koskeva politiikka. Kuten tiedätte, komissiota on pyydetty laatimaan seurantakertomus kesäkuussa 2011, ja siitä tulee uusi tilaisuus kehittää ajatteluamme edelleen yhdessä. Kaikki tämä työ on käynnissä, ja siksi olen erittäin kiinnostunut kuulemaan Euroopan parlamentin jäsenten näkemyksiä.
Komissio arvosti arktisten alueiden hallinnasta lokakuussa 2008 antamaanne päätöslauselmaa, joka antoi valmistelun viime vaiheissa hyviä virikkeitä komission tiedonantoon. Haemme toimillemme Euroopan parlamentin tukea sen varmistamiseksi, että Euroopan unioni tunnustetaan vastuulliseksi ja kunnioitetuksi toimijaksi arktisella alueella. Maantieteellinen sijaintimme ja arktisella alueella käynnissä olevat ohjelmamme ovat lähtökohtamme, mutta me haluamme kehittää asiaa edelleen.
Työssämme on kolme pääalaa, jotka haluaisin mainita erittäin lyhyesti. Ensinnäkin me haluamme antaa panoksemme arktisen alueen sekä sen väestön suojeluun. Arktisen alueen ekosysteemi on erittäin haavoittuva ja edellyttää siksi maksimaalista suojelua. Samalla arktisen alueen resurssien saatavuus paranee ilmastonmuutoksen takia. Se tarjoaa mahdollisuuksia, mutta asia on hoidettava erittäin huolellisesti.
Haluamme varmistaa sen, että EU:n kansalaisia ja yrityksiä kohdellaan oikeudenmukaisesti, myös liikenteen ja luonnonvarojen alalla, ja se on tehtävä erittäin harkitusti ja huolellisesti asianmukaisin ympäristösuojelutoimin. Kumpaakin tavoitetta voidaan ja niitä pitää kehittää yhdessä EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden, erityisesti kolmen arktisen jäsenvaltion kanssa. Kaikkien pitäisi jatkaa tiivistä yhteistyötä arktisen alueen muiden sidosryhmien kanssa.
Kolmas tavoitteemme on edistää vahvoja ja tehokkaita hallintojärjestelyjä, joilla käsitellään arktisen alueen monia haasteita. Siihen kuuluvat voimassa olevien sopimusten, puitteiden ja järjestelyjen täytäntöönpano, Arktinen neuvosto mukaan luettuna, sekä YK:n merioikeusyleissopimuksen täysimääräinen noudattaminen. Mutta tarvittaessa meidän pitäisi tarkastella huolellisesti sitä, miten tällaisia järjestelyjä voidaan täydentää ja kehittää edelleen.
Ollaksemme uskottavia meidän olisi tunnustettava, että arktinen alue on merkittävästi erilainen kuin Etelämanner, ja tunnustuksen olisi ohjattava poliittista toimintaamme. Toisin kuin Etelämanner, joka on valtava ja asumaton valtameren ympäröimä manner, Arktis on merialue ja sitä ympäröi maa, jota ihmiset ovat asuttaneet tuhansia vuosia ja joka kuuluu itsenäisille valtioille. Siksi ehdotukset Antarktiksen sopimuksen kopioimisesta arktisella alueella olisivat epärealistisia, ja ne todennäköisesti myös heikentäisivät ennakoivaa roolia, jota pyrimme kehittämään.
Kuten tiedätte, tämä on myös neuvoston näkemys. Haluamme kovasti jatkaa tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa, kun pyrimme yhteiseen tavoitteeseemme luoda vähitellen arktisia alueita koskeva EU:n politiikka, ja meidän on toimittava yhdessä arktisten valtioiden ja kansainvälisen yhteisön kanssa löytääksemme tehokkaimman tavan säilyttää ja suojella arktiset alueet tuleville sukupolville.
Michael Gahler
PPE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja, paljon kiitoksia keskustelun avaamisesta tässä asiassa, joka on mielestäni tärkeä. Ne, jotka osallistuvat tänään tähän keskusteluun, jakavat mielipiteen, ja uskon, että voimme saavuttaa laajan yhteisymmärryksen tässä keskustelussa. Toimin esittelijänä mietinnölle, joka aiheesta on vielä laadittava, ja teen mielelläni tiivistä yhteistyötä kaikkien niiden kanssa, jotka osallistuvat sen tekemiseen.
Mainitsitte useita avainsanoja. Ympäristönsuojelu on erittäin tärkeää. Mainitsitte asukkaat, merenalaiset resurssit ja kalastuksen. Sitten on vielä merenkulku, laivareitit, joita ilmastonmuutos on avaamassa: Luoteisväylä ja Koillisväylä.
Kyseisten väylien läheisyydessä, kolmen arktisen jäsenvaltiomme ohella, sijaitsee luonnollisesti ainakin kaksi maailmanlaajuista toimijaa - Yhdysvallat ja Venäjä - sekä tärkeä kumppani Kanada. Kyseiset valtiot ovat välittömiä naapurialueita, joihin meidän on joka tapauksessa luotava yhteys ja kehitettävä sitä sen politiikan puitteissa, jota nyt aiomme kehittää.
Erityisesti raaka-aineiden alalla meillä on mahdollisuuksia yhteistyöhön - mutta olemassa on myös konfliktien mahdollisuus, jos emme lähesty asiaa oikein. EU ei todellakaan aio pystyttää lippuaan merenpohjaan, kuten venäläiset ovat tehneet. Meidän pitäisi kuitenkin pyrkiä vuoropuheluun kyseisten kumppanien kanssa, jotta voimme siten saavuttaa yhteisymmärryksessä ne asiat, jotka ovat tärkeitä alueelle ympäristönsuojelun, resurssien käyttöönoton ja paikallisten asukkaiden oikeuksien kannalta.
Liisa Jaakonsaari
Arvoisa puhemies, Yhdysvaltojen ulkoministeri Hillary Clinton sanoi joku aika sitten eräässä haastattelussa kuinka vaikea on ulkoministerin työsarka. Hän jatkoi, että "se on kulkemista kriisistä toiseen". Sellaisille tulevaisuuden ydinhaasteille, kuten arktisen alueen kehitykselle jää valitettavasti varsin vähän aikaa.
Te korkea edustaja Ashton olette varmasti ehtinyt kokea saman tuskan ja siksi arvostamme erittäin korkealle sitä, että olette avaamassa jo näin varhaisessa vaiheessa arktista politiikkaa koskevaa keskustelua ja olette myös menossa viikonvaihteessa Lappiin, joka on osa arktista aluetta, ja tulette varmasti saamaan siellä tärkeää informaatiota.
Tuo arktinen aarrearkku, joka aukeaa, on täynnä taloudellisia mahdollisuuksia, mutta se on erittäin paljon ympäristöön, turvallisuuteen ja alkuperäiskansojen kohtaloon liittyviä riskejä. Ilmaston lämpeneminen avaa uusia merireittejä ja mahdollistaa öljy- ja kaasuvarojen hyödyntämisen ympäristöä tuhoavalla tavalla. Muun muassa Swedish International Peace Research Institute (SIPRI) on jo julkaissut kirjasen Kiinan arktisesta politiikasta, jonka otsikko on pahaenteisesti Ice-free Arctic, ja siksi Euroopan unionin tulee ehdottomasti olla aktiivinen ja laatia oma arktinen strategiansa.
Näissä komission johtopäätöksissä, joita esittelitte, on erittäin myönteistä se, että tätä aluetta ei nähdä vain öljyn, kaasun ja mineraalien uutena Eldoradona, vaan myös alueen ihmiset nähdään keskiössä, ja tämä on erittäin tärkeä asia. EU:n pitää haluta rakentavaa keskustelua myös alkuperäiskansojen kanssa ja sitä kautta unioni voi nousta merkittäväksi tekijäksi arktisessa politiikassa. Esimerkiksi parlamentin taannoiset hylkeenpyyntiä koskevat rajoitukset raivostuttivat alkuperäiskansat.
Arktisen neuvoston vahvistaminen on erittäin tärkeää ja siksi olisi nyt vaikutettava nimenomaan Venäjään ja Kanadaan, jotta Euroopan unioni saisi siellä vahvemman aseman. Arktinen tutkimus on tärkeä yhteistyön kohde ja esimerkiksi Lapin yliopistossa, jonne menette, sijaitsee arktinen yliopisto ja varmasti silloin, kun arktinen informaatiokeskus perustetaan, niin kuin komissio on ilmoittanut, niin Rovaniemi olisi sopiva paikka.
Myös Euroopan unionin omia rakenteita on vahvistettava. Näyttää kyllä siltä valitettavasti, että neuvostossa Pohjoinen jäämeri on jäämässä eteläisen ja itäisen ulottuvuuden jalkoihin, ja siksi tämä pohjoisen ulottuvuuden arktinen ikkuna pitää nyt aukaista. Komissiossa on selkeytettävä kunkin pääosaston roolia ja osoitettava, arvoisa korkea edustaja Ashton, vastuuhenkilö arktisille kysymyksille.
Diana Wallis
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan sanoa korkealle edustajalle: kiitos paljon lausunnostanne. Uskon, että moni tässä parlamentissa on tyytyväinen siihen, että jatkatte työtä, jonka komissio aloitti ja jota puheenjohtajavaltio jatkoi viime syksynä lausunnoillaan.
Korostitte arktisen alueen herkkää luontoa ja ympäristöä. Herkkä luonto huolestuttaa, kuten totesitte, koko maailmaa eikä vain Eurooppaa tai arktisen alueen kansoja.
Arktinen alue tarjoaa sinänsä ainutlaatuisen mahdollisuuden monikansalliselle yhteistyölle. On ainutlaatuista, että meillä on siellä EU:na myönteinen suhde Venäjään pohjoisen ulottuvuuden ansiosta. Se on jotain, mitä meidän on ehdottomasti hyödynnettävä muiden kumppanien kanssa.
Yhteistyön on oltava merkityksellistä koko arktisella alueella, ja on huolestuttavaa - ettekä te käsitelleet sitä lausunnossanne - että me näemme arktisen kokouksen viiden rannikkovaltion sisäpiirin kehittyvän Arktisen neuvoston rakenteen ulkopuolelle. Se voisi vakavasti heikentää erittäin arvokasta yhteistyötä, ja sitä on käsiteltävä vakavasti.
Samoin meiltä - EU:lta - evättiin tarkkailijan asema. Meidän on sovittava erimielisyytemme ja yritettävä palauttaa luottamus siihen, mitä me haluamme luoda arktisella alueella.
Pidän alkuperäistä komission tiedonantoa hämmästyttävänä asiakirjana tavassa, jolla siinä yhdistettiin monialaisia asioita useassa komission pääosastossa. Se on hyvä perusta, jolle voimme rakentaa. Me kaikki odotamme kiinnostuneina sitä, miten te koordinoitte tätä politiikkaa, edistytte uudessa komissiossa ainutlaatuisessa kaksoisroolissanne. Joka tapauksessa kiitos aloituksesta.
Satu Hassi
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, suhtautumisessamme arktiseen alueeseen näkyy kulttuurimme skitsofrenisuus. Toisaalta olemme huolissamme. Ilmastonmuutoshan näkyy arktisella alueella nopeammin kuin muualla, ja arktista aluetta onkin verrattu kaivoksen kanarialintuun.
Vuoden 1979 jälkeen Pohjoisen jäämeren vuotuinen keskijääpeite on kutistunut noin 1,5 miljoonalla neliökilometrillä, joka on Ranskan, Italian, Espanjan ja Britannian yhteenlaskettu pinta-ala. Tämä sulaminen kiihdyttää ilmastonmuutosta, koska se vähentää maapallon heijastavuutta eli albedoa. Se vapauttaa tundrasta ja voi vapauttaa merenpohjastakin metaania, joka kiihdyttää ilmastonmuutosta entisestään. Sulaminen vapauttaa ympäristöön myös vuosikymmenien aikana kertyneitä myrkkyjä.
Samaan aikaan kun olemme huolissamme, arktiselle alueelle on alkanut ryntäys öljy- ja kaasuvarojen perässä. Valtiot kiistelevät ja neuvottelevat merenpohjan alueiden jakamisesta. Tässä ryntäyksessä paljolti sivuutetaan alkuperäiskansat.
EU:n tulisi nyt johdonmukaisesti ajaa kestävää kehitystä. EU:n tulisi hillitä silmissä kiiltäviä euron ja dollarin kuvia ja tukea sitä, että arktinen alue rauhoitettaisiin vastaavanlaisella kansainvälisellä sopimuksella kuin Etelämannerkin on suojeltu, ja että alkuperäiskansat otettaisiin mukaan kaikkeen aluetta koskevaan päätöksentekoon. Vähintään pitäisi sopia 50 vuoden moratorio alueen fossiilivarojen hyödyntämisessä.
On ymmärrettävää, että alueen luonto on herkkä ja haavoittuva. Esimerkiksi öljynporaukseen liittyy paljon suurempia vaikeuksia ja pahempia riskejä kuin muualla. Myös merenkulussa on otettava huomioon alueen suuret vaikeudet ja riskit. Ei auta yhtään, jos liimaamme päätöksiin muutaman kauniin sanan ympäristöstä ja alkuperäiskansoista, mutta samalla todellisilla teoilla otamme valtavia riskejä ympäristön peruuttamattomasta pilaantumisesta ja loukkaamme alkuperäisväestön oikeuksia.
Charles Tannock
Arvoisa puhemies, kun Tanska liittyi EU:hun vuonna 1973, EU sai arktisen ulottuvuuden Tanskalle kuuluvan Grönlannin kautta. Vuonna 1985 Grönlanti päätti erota EU:sta, mutta kun Ruotsi ja Suomi liittyivät EU:hun 10 vuotta myöhemmin, ne lisäsivät huomattavasti EU:n etuja arktisella alueella.
Siitä lähtien EU:sta on tullut yksi monista toimijoista, joille arktinen alue - sen ympäristö ja luonnonvarat - ovat keskeinen strateginen etu. Valtiot, jotka omistavat arktisia alueita, Yhdysvallat, Kanada, Venäjä, Norja ja Islanti, puolustavat kaikki etujaan voimakkaasti ja sitkeästi. Euroopan unioni ei saisi nyt epäröidä tehdessään samoin, ja Arktinen neuvosto on mielestäni paras foorumi siihen. Unionin väliaikainen tarkkailijan asema Arktisessa neuvostossa ei riitä siihen tarkoitukseen. Toivon, että korkea edustaja vaatii EU:lle pysyvää tarkkailijan asemaa seuraavassa ministerikokouksessa ensi vuoden huhtikuussa Grönlannissa.
On valitettavaa, että Kanada torjuu EU:n kostona unionin hyljetuotteiden kiellolle, ja toivon, että lopulta terve järki voittaa. Kyseisessä lähestymistavassa ei ole juuri mitään järkeä ottaen huomioon, että kuusi EU:n jäsenvaltiota, mukaan luettuna kotimaani Yhdistynyt kuningaskunta, on pysyviä tarkkailijoita. Tanskan, Ruotsin ja Suomen koordinointi Arktisessa neuvostossa on kuitenkin ollut esimerkillistä ja on tarjonnut EU:n laajemmille eduille tilaisuuden tulla kuulluksi alueella.
Liittolaisemme Norja, ja Islanti, joka nyt pyrkii EU:n jäseneksi, ovat edelleen voimistaneet EU:n osallistumista Arktiseen foorumiin. Se on erittäin tärkeää, koska Venäjä ei ole jättänyt epäilyksiä omista suunnitelmistaan arktisella alueella, ja se pystytti tunnetusti Venäjän lipun merenpohjaan Pohjoisnavalla vuonna 2007. Tiedämme omasta kokemuksesta, että Venäjä joskus noudattaa omia sääntöjään kansainvälisissä asioissa. Vain Arktisen neuvoston muiden jäsenten ja tarkkailijoiden yhtenäinen rintama, joka noudattaa EU:n pohjoisen ulottuvuuden politiikkaa, voi pitää Kremlin kurissa. Emme voi sallia sitä, että arktisesta alueesta tulee uusi areena Venäjän ekspansionistisille pyrkimyksille.
Søren Bo Søndergaard
Arvoisa puhemies, on monia hyviä syitä keskustella arktisista alueista. Niistä moni on mainittu. Ensinnäkin ilmastonmuutos on aiheuttanut sen, että ilmaston lämpeneminen on tuntunut voimakkaasti arktisella alueella. Toiseksi arktinen alue tarjoaa valtavasti luonnonvaroja. Sitten on vielä kysymys pohjoisten meriväylien avaamisesta, mikä sisältää täysin uusia kuljetusmenetelmiä. Kuitenkin keskeinen kysymys ryhmälleni on se, mistä kulmasta lähestymme arktista aluetta. Otetaanko lähtökohdaksi suppeassa mielessä kaikki edut, joita EU voi saada arktiselta alueelta? Vai otetaanko lähtökohdaksi se, miten arktisen alueen kehittäminen voi hyödyttää koko maailmanlaajuista yhteisöä - samalla kun muistamme kunnioittaa täysin arktisen alueen kansojen itsemääräämisoikeutta?
Ratkaisu kysymykseen löytyy kannasta, jonka omaksumme: pyrimmekö tekemään arktisesta alueesta alueen, jolla uuden kilpavarustelun sallitaan kukoistaa - Venäjä on toiminut siinä aktiivisesti ja muut ovat seuranneet perästä - vai pitäisikö arktisesta alueesta Antarktiksen tavoin tehdä demilitarisoitu alue? Luonnollisesti Pohjoisnapa ja Etelänapa, arktinen alue ja Etelämanner poikkeavat toisistaan. On kuitenkin kiinnostavaa, että olemme onnistuneet tekemään Etelämantereesta sopimuksen, jossa suljemme pois sotilaallisen läsnäolon ja määräämme, että aluetta voidaan käyttää vain rauhanomaisiin tarkoituksiin. Komissiolle tärkein kysymys on se, pitäisikö sen pyrkiä tekemään arktisesta alueesta demilitarisoitu alue, ja jos niin on, mihin erityisiin aloitteisiin sen pitäisi ryhtyä.
Timo Soini
Arvoisa puhemies, arktinen asia on tärkeä ja se on noussut nyt myös tälle foorumille. Me Suomessa tunnemme arktiset olosuhteet. Me asumme siellä. Kun korkea edustaja Ashton menee Lappiin, niin siellä ihmiset elävät ja tekevät työtä napapiirin pohjoispuolella myös hyvin paljon. Itse kun menen sinne myös sunnuntaina käymään, niin monet ihmiset siellä ovat erityisesti huolissaan työstä ja toimeentulosta, koska todellisessa demokratiassa ihminen saa vapaasti valita asuinpaikkansa. Hän voi elää myös arktisilla alueilla.
Talouden ja tutkimuksen kannalta Lapin yliopisto Rovaniemellä on paras paikka tehdä tätä tutkimusta. Muun muassa Kaleva -lehdessä Diana Wallis oli antanut tästä myönteisen arvion, ja ilokseni, kun voin liberaaliin näkemykseen kerran yhtyä, niin sen teen.
Tulevaisuuden kannalta täytyy ottaa huomioon kolme asiaa: luonto, eläimet ja ihmiset. Kun nämä kolme mahtuvat kaikki arktisille alueille ja sopusoinnussa, niin me saamme kestävän arktisen politiikan ja voimme hyödyntää myös logistiikkaa ja taloutta, mutta kunnioittamalla sekä luontoa, ihmisiä että eläimiä.
Diane Dodds
(EN) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen voidessani osallistua tämän päivän keskusteluun ja haluan käsitellä hyvin erityistä aihetta, jonka jotkut kollegat ovat jo nostaneet esiin.
En epäile sitä, että elinolot kauniilla arktisella alueella ovat karut, en epäile sitäkään, että uudet tekniikat ja edistysaskeleet helpottavat väistämättä alueen luonnonvarojen hyväksikäyttöä, mistä kalastus on hyvä esimerkki.
Komission tiedonannossa vuodelta 2008 tutkitaan kalastuksen nykyistä laajuutta sekä mahdollisuutta avata uusia alueita. On todellakin oikein, että siihen pitäisi olla järjestelmällinen lähestymistapa. Kalastaminen kestävällä tavalla suojelee kalakantoja ja antaa kalastusyhteisöille tulevaisuuden. Samassa asiakirjassa mainitaan myös perustellusti tarve suojella alkuperäiskansoja ja paikallisia asukkaita, ja sen tilastojen mukaan noin kolmasosa alueen neljästä miljoonasta asukkaasta on alkuperäisväestöä - jälleen erittäin kunnioitettava tavoite. Kuitenkin - ja varoitan tästä komissiota - näen edelleen kummassakin asiakirjassa todisteita siitä, ettei komissio ole ottanut opiksi yleisen kalastuspolitiikan katastrofista. Kyseinen politiikka on aiheuttanut Pohjois-Irlannissa kalastuselinkeinon tuhoutumisen.
Ylhäältä alaspäin suuntautuva lähestymistapa, jossa poliittisia tavoitteita valvotaan ja annetaan Brysselistä käsin, on epäonnistunut täydellisesti, ja kuitenkin vuoden 2008 asiakirjasta ja ulkoasiainneuvoston joulukuussa 2009 pidetystä kokouksesta voidaan päätellä, että EU käyttää samaa lähestymistapaa arktiseen alueeseen. Kehotan korkeaa edustajaa ottamaan huomioon tämän erityisen seikan, kun hän tutkii edelleen miten koordinoida politiikkaa tällä alalla.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Arvoisa puhemies, nykymaailman kehityksessä arktisia asioita koskeva politiikka, joka on liitetty äärimmäisiin ilmasto-olosuhteisiin, jääkarhuihin ja rajattomiin jääkenttiin, alkaa saada uutta merkitystä. Kansainvälisen kaupan kehittyminen ja luonnonvarojen tarpeen lisääntyminen ovat kasvattaneet kiinnostusta aluetta kohtaan. Arktisen jääpeitteen nopea kutistuminen on luonut uusia mahdollisuuksia hyödyntää aluetta. Arktinen alue on muuttumassa etuvartiosta kiinnostuksen keskipisteeksi maille, jotka etsivät uusia laivareittejä, loputtomia luonnonrikkauksien lähteitä ja kalakantoja. Me kuitenkin tiedämme jo kaiken tämän.
Kysymys kuuluu - miten unionin pitäisi reagoida eräänlaisen arktisen invaasion kiivaisiin valmisteluihin, jotka ovat olleet käynnissä jo jonkin aikaa Venäjällä, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Norjassa? Ennen kaikkea on pohdittava sitä, täytyykö arktisen alueen sääntelemätöntä oikeudellista asemaa käsitellä. Diplomaattisiin keinoihin perustuvalla politiikalla, jota tähän saakka on käytetty, pitäisi pystyä saamaan aikaan kansainvälisesti yhteisymmärrys, jolla taataan mahdollisten aluehankintojen oikeudenmukainen jako. Säännösten puuttuminen voi tehdä alueesta maailmanlaajuisten konfliktien lähteen. Nyt tarvitaan järjestelmällistä ja koordinoitua toimintaa, jolla vastataan nopeasti esiin nouseviin haasteisiin. Tutkimusinfrastruktuuri ja arktisen alueen monenkeskinen hallinta, joka perustuu YK:n yleissopimukseen ja paikallisen arktisen väestön osallistumiseen, ovat keskeisiä tekijöitä, jotka on sisällytettävä Euroopan unionin arktiseen strategiaan, jonka tavoitteena on ylläpitää tasapainoa luonnonympäristön ja resurssien kestävän käytön välillä.
Kriton Arsenis
(EL) Toivotan ulkoasioiden korkean edustajan tervetulleeksi.
Arktinen alue on se paikka planeetalla, jossa ilmastonmuutos näkyy selvimmin. Ilmaston lämpeneminen on saanut jään vähenemään merkittävästi. Virstanpylväs oli vuosi 2007, jolloin jää väheni 34 prosenttia verrattuna kauteen 1970-2000.
Arktisen jääpeitteen sulamisella on kuitenkin monia merkittäviä seurauksia. Se nopeuttaa ilmastonmuutosta. Tähän mennessä arktisen alueen valkoinen pinta on heijastanut 80 prosenttia alueelle osuvasta auringonvalosta ja on siten vaikuttanut maapallon lämpötilaan ja paikalliseen lämpötilaan. Heijastuminen vähenee jatkuvasti, mikä nostaa planeetan ja koko napa-alueen lämpötilaa 1500 metrin vyöhykkeellä Kanadassa, Venäjällä ja Alaskassa. Vuonna 2007 lämpötila nousi elo-lokakuussa 2 astetta.
Samaan aikaan jään sulaminen on saanut aikaan ennennäkemättömiä muutoksia merivirroissa. Se vaikuttaa haitallisesti meriekosysteemeihin ja kalastukseen ja vähentää meren kykyä sitoa hiilidioksidia, sillä se vaikuttaa planktoniin ja muihin organismeihin ja nostaa meren pintaa.
Siksi EU:n kansalaisia surettavat toistuvat puheet Euroopan unionin osallistumisesta kiihtyvään kilpailuun geopoliittisten etujen rohmuamiseksi arktisen alueen ympäristökatastrofista.
Euroopan unioni ei saa pyrkiä voittamaan kansainvälistä geopoliittista kilpailua öljystä ja laivareiteistä arktisella alueella. Meidän pitäisi varmistaa, että periaatteitamme kunnioitetaan, että alueen ympäristön koskemattomuutta kunnioitetaan, että noudatetaan periaatteita kuten kansainvälinen kilpailu ja että kunnioitetaan YK:n instituutioita riippumatta siitä, millainen uusi hallinto arktiselle alueelle syntyy nykyisestä valtavasta ympäristökatastrofista.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Arvoisa puhemies, toivotan Catherine Ashtonille onnea hänen virkakaudelleen ja ilmaisen tyytyväisyyteni hänen sitoumukseensa jatkaa tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa siinä kehityksessä, jota hän kuvailee entistä yhdenmukaisemmaksi EU:n politiikaksi arktisella alueella.
Euroopan unionilla on luonnollisesti keskeinen sija arktisia alueita koskevassa politiikassa. Kaksi arktista valtiota, Islanti ja Norja, ovat ETA:n jäseniä. EU:n politiikka esimerkiksi ympäristön, ilmastonmuutoksen, energian, tutkimuksen, liikenteen ja kalastuksen alalla vaikuttaa suoraan arktiseen alueeseen.
Euroopan parlamentin suhteista Sveitsiin, Islantiin, Norjaan ja ETA:han vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana edustan parlamenttia arktisen alueen parlamenttien jäsenten pysyvässä komiteassa.
Siinä ominaisuudessa haluan kertoa tälle parlamentille, että Euroopan parlamentti järjestää tämän vuoden syyskuussa Brysselissä arktisen alueen parlamenttien jäsenten puolivuosittaisen kokouksen.
(GA) Valmisteleva kokous järjestetään ensi viikolla Washingtonissa ja lähempänä kokousta Oslossa. Uskon, että kyseisten kokousten järjestäminen on erittäin tärkeää Euroopan parlamentille ja itse asiassa Euroopan unionille.
Puhemies
(EN) Olen todella pahoillani, mutta meillä ei ollut tulkkausta puheenne loppuosalle.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Arvoisa puhemies, en epäile lainkaan, etteivät kaikki parlamentin jäsenet ymmärtäneet mitä sanoin!
Sanoin lopuksi, että järjestäisimme kokouksen, ja toivoisin, että voisitte mahdollisuuksien mukaan harkita kutsuani osallistua osaan kokouksesta, Catherine Ashton. Se on mielestäni ihanteellinen perusta yhteisymmärryksen parantamiselle kyseisistä asioista, ja se antaa valtavan alueen parlamenttien jäsenille mahdollisuuden luoda ja vahvistaa yhteyksiä.
Reinhard Bütikofer
(DE) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tähän keskusteluun ja siihen, että Catherine Ashton on täällä ja osallistuu keskusteluun. Puhuitte siitä, että kyse on alueen ja asukkaiden suojelusta. Se on varmasti totta. Erityisesti alueen alkuperäisasukkaiden osalta on kuitenkin kyse enemmän kuin suojelusta, jota tarjoamme ulkoapäin; kyse on siitä, että kunnioitamme heidän itsemääräämisoikeuttaan. Sen on oltava erittäin tärkeä periaate arktisia alueita koskevassa politiikassa.
Alueen luonnon suojelusta on muistutettava, että siellä on luonnollisesti erityisen paljon herkkiä alueita. Tiedän sen, että monet teistä, jotka osallistuvat tähän keskusteluun, torjuvat ajatuksen moratoriosta. Ehkä se oli mielessänne, Catherine Ashton, kun sanoitte, että "arktinen alue on merkittävästi erilainen kuin Etelämanner", mutta vaikka moratorio hylättäisiin, on vastattava - käytännössä eikä vain puheessa - kysymykseen siitä, miten alueen erityistä herkkyyttä voidaan suojella tehokkaasti ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti. Emme voi päästää tilannetta siihen pisteeseen, jossa iskulause "me tarvitsemme kaasua, me tarvitsemme kalaa" lopulta voittaa kaikki ennaltaehkäisyn periaatteet lyhyen aikavälin taloudellisten etujen vuoksi.
Yhdyn myös siihen, mitä Michael Gahler totesi. Te puhuitte konfliktin mahdollisuudesta. Se on epäilemättä totta. Voimme jo nähdä, että kansainvälisesti keskusteluissa ei pyritä pelkästään löytämään yhteistä näkemystä, tai muuten esimerkiksi Kanada ja Venäjä eivät olisi yrittäneet evätä EU:n tarkkailijan asemaa Arktisessa neuvostossa. Arktinen neuvosto on tietysti itsessään soft law -järjestö, jolla ei ole kiinteää talousarviota tai henkilökuntaa. Se ei riitä hallintorakenteeksi. Meidän on kuitenkin uusia hallintorakenteita suunnitellessamme - ja olen käsittänyt sen olevan korkean edustajan kanta - edettävä osallistavalla tavalla ja tunnustettava, että muutkin järjestöt haluavat osallistua prosessiin.
Anna Rosbach
(DA) Arvoisa puhemies, näen, että komissio ja korkea edustaja ovat omaksuneet näkemyksen, että EU:n pitäisi laatia arktisia alueita koskeva politiikka. Suhtaudun tietysti myönteisesti ajatukseen suojella arktista ympäristöä ja tanskalaisena tunnen geopoliittisen tilanteen erittäin hyvin. Tunnen hyvin myös paikallisen väestön ongelmat, ja meidän pitäisi tietysti kunnioittaa heidän elämäntapaansa. En kuitenkaan katso, että EU:lla pitäisi olla politiikka tällä alalla, enkä katso, että EU:n pitäisi ottaa hallinnollinen asema Arktisessa neuvostossa. Se ei olisi unionin eikä arktisen alueen edun mukaista.
Minun mielestäni meidän pitäisi jättää arktinen alue niille valtioille, joilla on suora yhteys alueeseen. EU:n tehtävänä ei voi eikä pidä olla politiikan laatiminen kaikille alueille eikä varsinkaan arktiselle alueelle, joka on alue, jolla olemme perinteisesti tehneet hyvää yhteistyötä ja jossa vain kaksi valtiota (eikä kolme kuten täällä sanottiin) on EU:n jäseniä. Yhdysvallat, Kanada, Grönlanti tai Venäjä eivät ole ilmaisseet tahtoa tulla EU:n jäseneksi. Saatatte epäillä, että yhtäkkinen kiinnostus aluetta kohtaan johtuu pelkästään siitä, että eri valtiot haluavat päästä käsiksi raaka-aineisiin pikemmin kuin mihinkään muuhun. Toisin sanoen paras arktisia alueita koskeva politiikka olisi se, että EU osallistuu siihen vain etäältä.
Nick Griffin
(EN) Arvoisa puhemies, on olemassa englantilainen kansantarina kuningas Knuutista, joka määräsi, että nousuvesi ei saa tulla kastelemaan hänen jalkojaan, ja osoitti hoviherroilleen, ettei edes kuningas voi paeta todellisuutta. Niin tehdessään hänestä tuli ylimielisen tyhmyyden vertauskuva.
Kuningas Knuut elää vieläkin Euroopan unionin neuvostossa, joka aloittaa ja lopettaa päätelmänsä arktisista asioista ilmaston lämpenemisen väitetyllä merkityksellä. Se tarkoittaa tieteellisen todellisuuden kieltämistä. Yhdysvaltojen kansallisen lumi- ja jäätietoja käsittelevän keskuksen (NSDIC) mukaan arktinen kesäjää on kasvanut vuoden 2007 jälkeen 1 059 300 neliökilometriä tai 26 prosenttia. Juuri niin ennustivat tutkijat, jotka tiesivät, että aikaisempi kesäjään kutistuminen, jota käytettiin väärin todisteena ilmaston lämpenemisestä, oli itse asiassa vain tuokiokuva ikivanhasta etenemisen ja vetäytymisen luonnollisesta syklistä.
Niinpä arktinen kesäjää ei katoa vuoteen 2013 mennessä, eivätkä jääkarhut huku ilmaston lämpenemisen takia. Kuitenkin miljoonat työtä tekevät äänestäjät hukkuvat velkoihin ja veroihin ja ovat menettämässä kärsivällisyytensä, kun poliittinen luokka käyttää ilmaston lämpenemistä koskevaa petosta epädemokraattisen kansainvälisen hallinnon luomiseen ja tekaistujen ympäristöverojen keräämiseen.
YK on nyt ilmoittanut tarkistavansa IPCC:n epäilyttävät asiakirjat ja peukaloidut tilastot. Yhdistyneen kuningaskunnan veronmaksajien puolesta pyydän tätä parlamenttia tekemään samoin ja lopettamaan rahan haaskaamisen ihmiskunnan historian kalleimpaan suureen valheeseen.
Anna Ibrisagic
(SV) Arvoisa puhemies, arktinen alue on ainutlaatuinen alue, josta keskustellaan entistä useammin jääpeitteen sulamisen ja sen tarjoamisen uusien mahdollisuuksien takia. Se on hyvä asia, koska tarvitsemme lisää keskusteluja. Jään sulaminen tarjoaa uusia mahdollisuuksia hyödyntää resursseja, ja siihen liittyy myös vastuuta. Sitten on kysymys siitä, miten voimme parhaiten suojella arktista aluetta ja arvioida läsnäolomme ja toimiemme tulevia seurauksia herkässä luonnonympäristössä.
Ennen kuin päätämme arktisia alueita koskevasta yhteisestä EU:n politiikasta, meidän olisi arvioitava paremmin arktisen ekosysteemin nykytilannetta, koska muuten meidän on vaikea toteuttaa asianmukaisia toimia. Minun mielestäni on naivia ja epärealistista ajatella, että voimme vain jättää resurssit käyttämättä. Sen sijaan meidän olisi keskityttävä varmistamaan, että resurssien käyttöönotto, liikenne, matkailu ja muut alat toimivat kaikki parhaalla mahdollisella tavalla luonnonympäristön suojelemiseksi ja säilyttämiseksi. Sen on tietysti tapahduttava kuulemalla paikallista väestöä ja yhteistyössä sen kanssa todellisen tilanteen ja vallitsevien olosuhteiden perusteella.
Komission kertomus arktisesta alueesta on myönteinen ensimmäinen askel kohti yhdenmukaista arktisia alueita koskevaa politiikkaa. Ruotsin puheenjohtajakaudella Ruotsi tuki komission päätöstä hakea pysyvän tarkkailijan asemaa Arktisessa neuvostossa. Katson kuitenkin, että komission kertomuksessa ja tähän saakka käydyssä keskustelussa on keskitytty liiaksi veteen eikä riittävästi sitä ympäröiviin maa-alueisiin. Jotkut valtiot, kuten Ruotsi ja Suomi, harjoittavat arktisella alueella laajaa porotaloutta, kaivostoimintaa, maataloutta ja metsätaloutta, ja on erittäin tärkeää, että ne otetaan huomioon.
Toinen keskustelun ulottuvuus, joka harvoin mainitaan mutta jota on korostettava, koskee EU:n strategisia tavoitteita ja geostrategisia etuja arktisella alueella sekä alueen olosuhteiden muuttumisen vaikutuksia kansainväliseen vakauteen.
Jotkut EU:n jäsenvaltiot sijaitsevat arktisella alueella. Toiset alueen osat ovat EU:n välittömiä naapureita pohjoisessa. Siten ei pitäisi olla vaikeaa laatia yhteisiä strategisia tavoitteita ja saada niille tukea kaikista EU:n jäsenvaltioista. Eri maiden kasvavan kilpailun ja ratkaisemattomien konfliktien takia on EU:n edun mukaista varmistaa, että jännitteet eivät heikennä turvallisuutta arktisella alueella.
Zigmantas Balčytis
(LT) Tänään me keskustelemme erittäin tärkeästä asiasta. Ilmastonmuutos vaikuttaa perustavanlaatuisesti arktisen alueen tilanteeseen. Ilmaston lämpeneminen on mahdollistanut uusien merireittien avaamisen arktisella alueella, mikä puolestaan tarjoaa mahdollisuuksia öljyn, kaasun ja muiden luonnonvarojen kuljettamiselle. Kuitenkin arktisesta alueesta on samalla tulossa erittäin haavoittuva, sillä ilmasto ja alueen resurssien jakaminen valtioiden kesken aiheuttavat ongelmia, millä voi olla kielteisiä seurauksia kansainväliselle vakaudelle ja Euroopan turvallisuudelle. Kun keskustelemme ympäristön ja ilmaston vaikutuksesta kyseiseen alueeseen, yhtenä arktisia alueita koskevan politiikan tärkeimmistä tavoitteista on pidettävä sitä, että lievitetään ilmastonmuutoksen kielteistä vaikutusta ja autetaan aluetta sopeutumaan väistämättömään muutokseen. Tähän saakka arktiseen alueeseen ei ole sovellettu mitään järjestelyjä. Euroopan parlamentti on korostanut arktisen alueen hallinnan merkitystä useaan kertaan. Mielestäni tilanne on nyt muuttunut. Meidän on vähitellen alettava muodostaa autonomista Euroopan unionin politiikkaa, ja Euroopan komission olisi vuorostaan toimittava aktiivisesti tässä asiassa. Pitkän aikaa alueen tilanne on aiheuttanut jännitteitä arktisen alueen valtioiden välillä, ja jännitteet vain lisääntyvät, kun alueelle pääsy helpottuu. Katson, että Euroopan unionin on käynnistettävä kattava vuoropuhelu muiden valtioiden kanssa, mikä avaisi uusia yhteistyömahdollisuuksia. Mielestäni nyt on myös aika alkaa ajatella kansainvälistä yleissopimusta arktisen alueen hallinnasta.
Kristiina Ojuland
(ET) Arvoisa puhemies, Catherine Ashton, meidän on pidettävä mielessämme luonnonympäristön merkittävien muutosten lisäksi se, että Pohjoisen jäämeren sulaminen, joka on kiihtynyt, on avannut uusia mahdollisuuksia kilvalle uusista luonnonvaroista. Se voisi kuitenkin aiheuttaa turvallisuusuhan Euroopan unionin ja muiden valtioiden suhteille. Siksi kiinnittäisin huomionne Venäjän käyttäytymiseen, joka ei koske kalastusta, matkailua tai malmeja, vaan maailman suurimpia koskemattomia kaasu- ja öljyvaroja.
Huolimatta Euroopan komission arktiseen strategiaan sisältyvästä ajatuksesta tehdä naapurimaiden kanssa yhteistyötä lähialueita koskevissa asioissa vuosituhannen alusta lähtien Venäjä ei ole osoittanut mitään halua ottaa toivettamme huomioon. Viime vuonna Venäjän kansallinen turvallisuusstrategia lähetti länteen uhkaavan viestin, että Venäjä on tarvittaessa valmis käyttämään sotilaallista voimaa ottaakseen haltuunsa uusia resursseja arktiselta alueelta. Katson, että meidän pitäisi panna täytäntöön kohdennettua politiikkaa Venäjää kohtaan, jotta voimme välttää kilpailun.
Indrek Tarand
(ET) Arvoisa puhemies, Catherine Ashton, kiitos, että käsittelette tätä erittäin tärkeää aihetta heti stressaavan virkakautenne alussa. Kiireellisin asia onkin minun mielestäni arktinen alue. Sanoitte suoraan, että arktinen alue ei ole Etelämanner, ja että olisi epärealistista kopioida Antarktiksen sopimus Pohjoiselle jäämerelle.
Uskon, että jos jonkun jossain päin maailmaa olisi puolustettava idealismia, niin sen pitäisi ehdottomasti olla Euroopan komissio. Miksi Euroopan komissio ei esittäisi kumppaneilleen idealistista ehdotusta, että ennen kuin aloitamme uuden kultarynnäkön Pohjoisella jäämerellä, meidän pitäisi soveltaa moratoriota usean vuosikymmenen ajan - että emme käynnistä prosessia, joka luo kilpavarustelun ja muiden uhkien mahdollisuuden?
Sitten sanon muutama sanan arktisen alueen alkuperäiskansojen oikeuksista. Katson, että Euroopan unionin ja Venäjän välisessä vuoropuhelussa ihmisoikeuksista olisi esitettävä kysymys, voivatko Venäjän federaatiossa asuvat alkuperäiskansat osallistua riittävästi Arktisen neuvoston toimintaan. Niin Etelämanner ei ole arktinen alue, mutta toimia, joiden avulla saatiin aikaan sopimus etelässä kylmän sodan aikana, ei pitäisi toistaa vain siksi, ettei komissiossa ole idealismia.
Olen syntynyt maassa, josta Antarktiksen tutkija Bellingshausen lähti matkaan. Hän meni ja löysi uusia asioita, koska hän oli idealisti. Toivotan teille idealismia työssänne.
William
(EN) Arvoisa puhemies, Euroopan unioni haluaa kattavaa arktisia alueita koskevaa politiikkaa. Tämä ehdotus on aivan omituinen. Esimerkiksi Kreikalla ja Kyproksella on historialliset kulttuurit, mutta katsokaa maantiedettä. On todella vaikea ymmärtää, miksi Egeanmerellä sijaitseva valtion tarvitsee siellä arktisia alueista koskevaa EU:n politiikkaa.
Arktisia alueita koskeva EU:n politiikka ei ehkä ole niin outoa kuin erittäin epäpätevän Catherine Ashtonin, entisen opiskelijavasemmiston Sarah Palinin, nimittäminen korkeaksi edustajaksi. Kuulemisisssa tuli selväksi, että korkea edustaja ei ole unohtanut mitään eikä ole oppinut mitään. Sen lisäksi...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Puhemies
(EN) Olen pahoillani, mutta mielestäni meidän ei tarvitse kuunnella tuollaisia henkilökohtaisia kommentteja tässä salissa.
(Välihuomautus salista)
Puheaikanne on päättynyt. Emme suvaitse tuollaisia henkilökohtaisia kommentteja.
(Välihuomautus salista)
Annan nyt puheenvuoron seuraavalle puhujalle.
Sari Essayah
(FI) Arvoisa puhemies, palatkaamme jälleen asiaan. Aivan kuten useat kollegat täällä ovat sanoneet, niin kilpajuoksu arktisen alueen luonnonvaroista ja hallinnoinnista on täydessä käynnissä.
Arktinen alue tarvitsee kuitenkin, aivan kuten täällä korkea edustaja totesi, kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Siinä tulee huomioida arktisen luonnon äärimmäinen herkkyys, jään sulamisen vaikutus pitkällä tähtäyksellä ja ennen kaikkea alueen alkuperäiskansojen ja alueella asuvien ihmisten oikeudet.
Tähän saakka arktisen merialueen ja merenpohjan luonnonvarojen sääntelyyn on riittänyt YK:n merioikeusyleissopimus ja kalakantasopimus. Arktinen neuvosto puolestaan on keskittynyt ympäristö- ja tutkimusyhteistyöhön, mutta näiden luonnonrikkauksien käyttöönottoon keskittyvien sopimusten rinnalle on kasvanut ehdottomasti tarve kehittää alueen kansainvälistä hallinnointia ja siinä EU:llakin voi olla oma roolinsa. Myös EU:n arktinen politiikka tarvitsee oman strategiansa ja yhteistä koordinaatiota.
EU:lle sopiva tapa osallistua arktiseen toimintaan olisi arktisen keskuksen perustaminen. Ensimmäisen kerran tämä tarve EU:n arktisesta informaatiokeskuksesta nousi esille jo komission arktisessa tiedonannossa syksyllä 2008 ja komissio aloitti neuvoston kehotuksen mukaan selvittämään tuon arktisen informaatiokeskuksen perustamista unionin alueelle.
Suomessa napapiirillä, Rovaniemellä sijaitseva Lapin yliopiston arktinen keskus on ilmaissut valmiutensa siihen, että se voisi toimia tällaisena informaatiokeskuksena. Suomella ei ole omia aluevaatimuksia luonnonvarojen hyödyntämiseen ja niinpä maa soveltuisi hyvin neutraalina toimijana tuon keskuksen johtoon, aivan kuten puhemies Walliskin on todennut kannustavasti.
Kiirehdin siis ulkosuhdekomissaari Ashtonia tekemään päätöksen EU:n arktisen keskuksen muodosta, sijainnista, tehtävistä ja siten nostamaan EU:n profiilia arktisessa politiikassa ja toivotan Teille hyvää Lapin matkaa.
Herbert Reul
(DE) Arvoisa puhemies, ilmastonmuutoskeskustelun yhteydessä käydään nyt vieläkin vilkkaampaa keskustelua arktisesta alueesta vesitienä, johon liittyy mahdollisuus lyhentää kauppareittejä ja siten kuluttaa vähemmän polttoainetta - älkää unohtako sitä, se on yksi huomioon otettavista seikoista - mikä sisältää kysymyksen siitä, millaisia luonnonvaroja öljystä kaasuun siellä on ja miten niitä voidaan ottaa käyttöön. Myös kalastus on mainittu. Tietysti tällä keskustelulla on ollut ja on edelleen erittäin suuri symbolinen merkitys, mikä tuli selväksi, kun Venäjä asetti lippunsa meren pohjaan - nostaminen ei ole tässä yhteydessä oikea sana. Myös muut valtiot alkavat ilmaista vaatimuksiaan entistä voimakkaammin. Tätä taustaa vasten olen erittäin kiitollinen korkealle edustajalle siitä, että hän käsittelee asiaa painopistealana.
Minun näkemykseni mukaan se, mitä Euroopan parlamentissa on tähän saakka keskusteltu ja myös komissiossa, kuten komission vuoden 2008 ehdotus, joka myös on mainittu, on ollut aivan liian puolustuksellista. Uskon, että tätä kysymystä on lähestyttävä hyökkäävästi, kummassakin suhteessa: siinä asiassa, jonka monet parlamentin jäsenet ovat nostaneet täällä esiin, eli ympäristön ja paikallisten asukkaiden suojelussa, ja siinä asiassa, että meidän on pohdittava huolellisesti sitä, liittyykö asiaan mahdollisesti myös mahdollisuuksia, ja keskusteltava siitä rehellisesti. Vuonna 2008 annetun öljymietinnön yhteydessä meillä oli aiheesta alustava ja hyvin varovainen keskustelu, joka viitoitti tietä. Kun puhumme aina siitä, miten meidän on monipuolistettava ja etsittävä uusia lähteitä, mukaan luettuna resurssit ja energialähteet, meidän on keskusteltava siitä, voidaanko kyseiset lähteet ottaa käyttöön vaarantamatta luontoa ja ympäristöä. Se keskustelu on käytävä - meidän on käytettävä tämä tilaisuus. Olemme nyt erilaisessa teknisessä tilanteessa, ja kyseisen alan tekniset saavutukset ovat muuten eurooppalaisia saavutuksia. Jos puhumme tekniikan tulevasta kehityksestä, niin se on tehtävä kaikilla aloilla. Olen kiitollinen siitä, että tämä keskustelu käydään. Toivon, että se käydään objektiivisesti ja avoimesti.
Andrzej Grzyb
(PL) Arvoisa puhemies, kuka ottaa arktisen alueen hallintaansa? Se oli lehtiartikkelin otsikko, jonka löysin kun tutkin aihetta. Siinä kuvataan ytimekkäästi, mutta voisi myös sanoa kärkevästi, arktista aluetta koskevan kilvan nykytilannetta. Tässä asiassa Catherine Ashtonin esittämä kysymys vaikuttaisi hyvin asianmukaiselta - miten Euroopan unioni voi toimia vastuullisesti arktiseen alueeseen liittyvien ongelmien alalla? Vastuullisesti - korostan sitä. Siksi tämä keskustelu Euroopan parlamentissa vaikuttaa minusta joka suhteessa hyödylliseltä ja hyvältä, koska sitä käydään täällä toista kertaa seurauksena ensimmäisestä ja nykyisestä tiedonannosta neuvostolta Euroopan parlamentille sekä komissiolta neuvostolle ja Euroopan parlamentille.
Arktinen alue on alue, jota ei hallita kansainvälisen oikeuden perusteella, ja valtava kiinnostus arktiseen alueeseen on toisaalta, kuten jo korostettiin, ilmastonmuutoksen seurausta, mutta toisaalta arktinen alue on myös yhä selvemmin tunnustettu mahdolliseksi resurssiksi ja sitä on jo käytetty sellaisena, erityisesti energiavarojen ja kaasun mutta myös luonnonvarojen kuten kalan tapauksessa. Siihen liittyy tietysti uhkia - ympäristöuhkia raaka-aineiden käytöstä ja kalastuksesta, mutta myös uhkia alueen alkuperäiskansoille, ja siihen meidän on myös kiinnitettävä huomiota.
Sen lisäksi reitin, meritien avaamisella alueen muutosten yhteydessä on valtava vaikutus tapaan, jolla ihmiset tarkastelevat arktista aluetta. Vastaava vaikutus on pyrkimyksillä jakaa alue tapahtuneiden tosiasioiden perusteella. Sellaisia ovat esimerkiksi symboliset lippujen pystyttämiset. Minusta olisi pantava merkille, etteivät viisi arktista valtiota ole erityisen kiinnostuneita säännöksistä, mutta Euroopan unionin pitäisi kuitenkin saada merkittävä rooli arktisella alueella, ei vain läsnäolon vaan periaatteessa osallistumisen ja tiedon keinoin. On välttämätöntä rakentaa keskinäistä luottamusta, ja me voimme rakentaa kyseistä luottamusta sääntelyaloitteella, kuten arktinen peruskirja.
Cristian Dan Preda
(RO) Haluan käyttää puheenvuoroni tämän parlamentin Islannista vastaavana esittelijänä.
Kuten hyvin tiedätte, tällä hetkellä Islanti odottaa neuvostolta vahvistusta siihen, että liittymisneuvottelut voidaan aloittaa. Jos Islannista tulee Euroopan unionin jäsenvaltio, kuten me kaikki toivomme, niin siitä tulee ainoa jäsenvaltio, joka sijaitsee kokonaan arktisella alueella. Islanti lisäisi yhdessä Suomen, Tanskan ja Ruotsin kanssa Euroopan unionin jäsenvaltioiden määrän arktisessa neuvostossa neljään Yhdysvaltojen, Venäjän, Kanadan ja Norjan kanssa.
Minusta se tosiseikka on erityisen tärkeä, koska Euroopan unionille ei ole valitettavasti myönnetty tarkkailijan asemaa kyseisessä foorumissa.
Sen lisäksi uskon, että Islannin liittyminen EU:hun voi edistää ensinnäkin EU:n energialähteiden monipuolistamista ja toiseksi monenkeskisen hallinnon perustamista alueelle, joka herättää yhä suurempaa kiinnostusta ja joka voi aiheuttaa konflikteja, kuten aikaisemmin jo mainittiin. Islannin liittyminen EU:hun voi myös johtaa yhdenmukaiseen ja tehokkaaseen EU:n politiikkaan kyseisellä alueella.
Kaiken kaikkiaan uskon, että kun Islanti liittyy Euroopan unioniin, EU saa entistä suuremman roolin kyseisellä strategisella alueella.
Kiitos.
Zuzana Roithová
(CS) On korkea aika luoda johdonmukainen arktisia alueita koskeva EU:n politiikka, jolla ratkaistaan myös uusia alueita koskevat pitkäaikaiset kiistat. Sulamisen seurauksena louhintapotentiaali kasvaa uusilla alueilla 200 metriin pinnan alle, ja kyse on miljoonista neliökilometreistä. Venäjän, Norjan, Yhdysvaltojen ja Kanadan kiistoilla on luonnollisesti myös geopoliittista merkitystä. Jääpeite on jo kutistunut puoleen. Tärkeintä on kuitenkin suojella vettä saastumiselta, ja Venäjän arktisen alueen ydinjätteet ovat myös keskeinen kysymys.
Arvoisa korkea edustaja, tulen valtiosta, jolla ei näyttäisi olevan mitään tekemistä arktisen alueen kanssa, mutta voin vakuuttaa teille, että jopa Tšekin tasavallassa monet kansalaiset ovat kiinnostuneita siitä, minkä kannan Euroopan unioni omaksuu ulkopolitiikassa, mukaan luettuna arktisen alueen tulevaisuuteen vaikuttaminen. Siihen kuuluu raaka-aineiden kestävä käyttöönotto, kestävä liikenne, tieteellisen tutkimuksen olosuhteet, luonnonsuojelu ja myös alkuperäiskansojen oikeudet.
Seuraan tyytymättömänä kiistoja uusista ja historiallisista valtauksista. Pelkään, että ne voivat jopa aiheuttaa uusia vakavia konflikteja. Toinen asia on kiista strategisesta pohjoisesta väylästä Aasian ja Amerikan välillä. Arvoisa komission jäsen, teidän on varmistettava, että väylä jää pysyvästi kansainväliseksi merialueeksi ja että arktisesta alueesta tulee pysyvästi demilitarisoitu vyöhyke. Koordinoikaa aktiivisesti kansainvälisiä sopimuksia koskevia neuvotteluja kaikista arktista aluetta koskevista kysymyksistä. Euroopan unionin ei pitäisi katsella asioita passiivisesti vaan sen pitäisi neuvotella aktiivisesti ja siten ehkäistä konfliktien laajeneminen ja luonnon vahingoittuminen.
Bendt Bendtsen
(DA) Arvoisa puhemies, on tärkeää, että EU osallistuu keskusteluun arktisesta alueesta, ja on myös hyvä, että EU toimii kyseisellä alueella, jossa kyse on monista eduista ja huolenaiheista. Minun mielestäni tärkeintä on se, että EU:n toimet ovat huomaavaisia ja niissä kunnioitetaan alkuperäiskansojen toiveita ja tarpeita. EU:n olisi kannettava vastuunsa ilmaston lämpenemisestä, joka näkyy hyvin lämpötilan nousuna. Tässä yhteydessä meidän on otettava huomioon, mitä se merkitsee ihmisten elinoloille. Me myös tiedämme, että ilmastonmuutos helpottaa pääsyä käsiksi resursseihin, kuten öljyyn ja kaasuun, sekä pääsyä uusille liikennereiteille Euroopasta Aasiaan. Toisaalta se voisi olla myönteistä mutta toisaalta meidän olisi varmistettava, että me voimme toteuttaa turvallisesti toimia, joissa otetaan täysin huomioon arktisen alueen ainutlaatuinen ilmasto ja herkkä ympäristö.
Kun taloudelliset edut kasvavat arktisella alueella, on tärkeää, että EU ottaa kantaa eri valtioiden siellä toteuttamiin toimiin. Ei pitäisi jättää huomiotta sitä, kun valtiot eivät noudata kansainvälisiä sääntöjä, joita alueeseen sovelletaan. Yksi kuvaava esimerkki tällä hetkellä on Kanada, joka pyrkii perustamaan pakollisen rekisterin kaikille suurille aluksille, jotka kulkevat Luoteisväylän läpi heinäkuusta 2010 alkaen. Korostaisin sitä, että puhumme kansainvälisestä merialueesta ja että Tanskan ulkoministeri Lene Espersen on myös painokkaasti todennut, ettei Kanadan hanketta voida hyväksyä. Siinä on kanta, jonka haluaisin EU:n ja korkean edustajan vahvistavan.
Thomas Ulmer
(DE) Arvoisa puhemies, kyse on siitä, että me noudatamme Euroopan unionina selvää strategiaa ja ehkäisemme kulta- tai jalokivirynnäkön. EU:n on osallistuttava asiaan aktiivisesti. EU voi osoittaa kumppanina vahvuutta puhumalla yhdellä äänellä. Se koskee merenkulkua veden pinnalla ja alla, kalastusta sekä resursseja primaarienergiamuotojen ja raaka-aineiden muodossa.
Tässä yhteydessä me tarvitsemme vakaita ja luotettavia sopimuksia muiden arktisen alueen kumppanien kanssa. Tarvitsemme yhteistyötä, emme vastakkainasettelua. Tarvitsemme vuoropuhelua ympäristönsuojelun alalla suojellaksemme luonnonvaroja ja luontoa. Tarvitsemme vuoropuhelua eläintensuojelun alalla suojellaksemme biologista monimuotoisuutta, ja tarvitsemme paikallisten asukkaiden ja heidän ihmisoikeuksiensa puolustamista ja kunnioittamista.
Jos voimme toteuttaa yhdessä kumppaniemme kanssa myönteistä resurssienhallintaa arktisella alueella, me saamme tilaisuuden valita uusia poliittisia teitä, ja se on myös yhteisen ulkopolitiikkamme ensimmäinen tulikoe - mahdollisuus osoittaa että me voimme eurooppalaisina todellakin pyrkiä tavoitteisiin yhdessä.
Puhemies
(EN) Siirrymme nyt keskustelun "catch-the-eye" -osaan. Ennen kuin teemme niin, haluan vain tehdä selväksi sen, että jos katson keskustelun puheenjohtajana, että puheenvuoroa käytetään parlamentin toiminnan häiritsemiseen, minulla on täysi oikeus keskeyttää kyseinen puhuja.
Riikka Manner
(FI) Arvoisa puhemies, ensinnäkin lämpimät kiitokset siitä, korkea edustaja Ashton, että otitte tämän tärkeän asian agendalle näin varhaisessa vaiheessa. Toivon todella, että komissio ja koko Euroopan unioni ottaisi vahvan roolin tässä arktisessa politiikassa ja muodostaisi oman arktisen strategiansa.
Yhteinen arktinen politiikka luo valtavat mahdollisuudet koko Euroopan unionille, niin turvallisuutta, ympäristöä, energiaa, liikennettä kuin myös alkuperäiskansoja koskevien kysymysten osalta. Jos me jäämme Euroopan unionina tämän keskustelun ulkopuolelle, tämän politiikan ulkopuolelle, tulemme menettämään hyvin paljon.
Haluan nostaa vielä kaksi asiaa esille. Ensinnäkin toivon, että arktista neuvostoa hallinnollisena elimenä vahvistettaisiin edelleen ja Euroopan unioni ottaisi siinä vahvaa roolia. Toiseksi toivon, että suunnitelmat arktisesta informaatiokeskuksesta toteutuisivat ja tämän uskon edistävän vuoropuhelua arktisten alueiden välillä, ja niin kuin on jo todettu aikaisemmin, niin hyvä ja sopiva paikka arktiselle informaatiokeskukselle olisi varmasti Suomen Lapissa ja Rovaniemellä, jossa on jo erittäin vahvat perinteet arktisille asioille.
Gerard Batten
(EN) Arvoisa puhemies, arktinen keskustelu on todellakin lämmennyt tänä iltapäivänä! Millainen parlamentti yrittää estää jäseniään puhumasta, kun heidän sanansa eivät miellytä sitä? Meidän ei kuitenkaan pitäisi yllättyä siitä, sillä salaisen palvelun MI5-osasto on aikoinaan kuvannut uutta ulkopolitiikan korkeaa edustajaamme kommunismin kannattajaksi, ja kun tämä oli CND-järjestön taloudenhoitaja, se otti vastaan rahaa neuvostoblokista heikentääkseen kotimaansa puolustuspolitiikkaa.
Tämä paikka näyttää päivä päivältä yhä enemmän Neuvostoliitolta.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, jos Pohjoisesta jäämerestä vapautuu tulevaisuudessa merenpohjan sulamisen takia suuria määriä metaania, jolla on huomattavasti suurempi lämpötilaa nostava vaikutus kuin hiilidioksidilla, meillä on herkässä ilmastojärjestelmässä erittäin vaarallinen uusi muuttuja, joka vaatii pikaisesti huolellista tutkimista.
Arktinen alue ei ole huolenaihe vain ilmaston kannalta, vaan siihen liittyy myös konfliktien mahdollisuus. Se, että jopa Kiina on nyt oletettavasti aloittanut jäänmurtajien rakentamisen, korostaa Luoteisväylän kauppareitin merkitystä jään sulaessa. Tämä mahdollinen rauhanomainen käyttö on kuitenkin paljon ongelmattomampaa kuin esimerkiksi Yhdysvaltojen vahvistunut toive asentaa arktiselle alueelle sotilaallinen varhaisvaroitusjärjestelmä.
Jään sulamiseen liittyvän mahdollisen mineraalivarojen taloudellisen hyödyntämisen ehdot pitäisi myös selvittää etukäteen. Alueella olevat oletetut öljy- ja kaasuvarannot voisivat taata EU:lle energiariippumattomuuden.
Birgit Schnieber-Jastram
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja, korostaisin vielä kerran painokkaasti sitä, että ympäristö- ja energiakysymysten kaltaisten itsestään selvästi tärkeiden alojen lisäksi kysymys laivareiteistä on erittäin tärkeä. Laivanvarustajat etsivät uusia reittejä, koska perinteisiä laivareittejä kulkevia aluksia on vallattu, koska se on vaarantanut kapteenien ja miehistöjen hengen ja koska kyseiset reitit ovat todella vaarallisia. Kotikaupungissani Hampurissa tämä keskustelu on erittäin tärkeä. Kannustan teitä jatkaman tätä rataa EU:n arktisessa keskustelussa.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Arktinen alue, kuten Etelämannerkin, on erityisen haavoittuva ilmastonmuutokselle. Sen lisäksi maailmanlaajuinen ilmastojärjestelmä riippuu alueen vakaudesta. Euroopan unionin on ilmastonmuutoksen hillitsemisen johtavana toimijana omaksuttava tiukka kanta arktiseen alueeseen.
Euroopan unionin on toimittava maltillisesti offshore-resurssien käytössä ja arktisen alueen kauttakulkuliikenteessä. Pitkällä aikavälillä kyseiset toimet johtavat vain siihen, että hajotetaan entistä enemmän jäävuorialueita ja sitä vähää mitä napajäästä on jäljellä, mikä vaarantaa peruttamattomasti arktisen alueen ekosysteemit ja väestöt.
Jäävuorien ja napajään suojelu hallitsemattomalta inhimilliseltä toiminnalta on välttämätöntä. Euroopan unionin on tehtävä tiivistä yhteistyötä Yhdysvaltojen, Kanadan, Norjan ja Venäjän kanssa ja vaihdettava jatkuvasti tietoa SEIS-järjestelmän, Eionet-verkoston ja SAON-järjestelmän välityksellä.
John Bufton
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin todeta Catherine Ashtonille: Tämä on ensimmäinen tilaisuus, jossa voin kommentoida uutta roolianne. Teidän tavoin minäkin tulen Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Ainoa ero on siinä, että minut on valittu vaaleilla mutta teitä ei.
Sitten arktiseen alueeseen: aikovatko Venäjä, Yhdysvallat ja Kanada ryhtyä kilpailemaan keskenään resursseista, jotka muodostuvat kalakannoista ja neljäsosasta maailman öljy- ja kaasuvaroja? Olette kokenut henkilökohtaisesti kilpavarustelun kylmän sodan aikana. Aiotteko nyt viedä meidät jääsotaan? Arktista aluetta koskevat toimet todennäköisesti vaikeuttavat ulkosuhteita, eikä EU:lla pitäisi edes olla arktista aluetta koskevaa ulkopolitiikkaa, ei ainakaan siinä tapauksessa että sitä johtaa joku teidän kaltaisenne.
Olette jo osoittanut, ettette kykene täyttämään tehtäväänne. En epäile yhtään sitä, että teidän johdollanne me kaikki luistelemme pian erittäin heikoilla jäillä. Jos saisitte koulutodistuksen ensimmäisestä 100 päivästänne, siinä sanottaisiin "teidän on pystyttävä parempaan", mutta todellisuus on se, että vaikka toimisitte tehtävässänne 100 vuotta, olisitte silti epäonnistunut. Toimikaa kunniakkaasti ja erotkaa.
Catherine Ashton
Arvoisa puhemies, keskustelu on ollut erittäin mielenkiintoinen ja olen iloinen siitä, että olemme keskittyneet tärkeään maailman alueeseen. Voimakkaat tunteet, joilla ihmiset ovat puhuneet sen merkityksestä, mitä me teemme arktisia alueita koskevassa politiikassa, ovat minulle erittäin tärkeitä, kun vien eteenpäin toimintaa, jota meidän olisi mielestämme harjoitettava tulevaisuudessa.
Vakuutan parlamentin jäsenille, että ympäristönsuojelu ja vuoropuhelu paikallisen - alkuperäisen ja muun kuin alkuperäisen - väestön kanssa ovat erittäin tärkeitä tekijöitä siinä lähestymistavassa, jota haluamme soveltaa. Haluamme tehdä selväksi kaikissa kansainvälisissä keskusteluissa, että arktisia resursseja voidaan käyttää ja hyödyntää vain, jos meillä on korkeat ympäristö- ja turvallisuusnormit ja jos niitä noudatetaan täysimääräisesti.
Meidän on edelleen korostettava sitä, että Euroopan unioni haluaa toimia yhdessä kaikkien arktisen alueen sidosryhmien kanssa sen varmistamiseksi, että vastaamme haasteisiin asianmukaisesti. Se käsittää myös hiilivedyn käyttöönoton.
Omalta osaltani katson, että meillä on paljon annettavaa ympäristödiplomatiastamme ilmastonmuutos-politiikkaamme; laajoista arktista aluetta koskevista tutkimusohjelmistamme maailman alkuperäisväestöjen tukemista koskevaan politiikkaamme. Katson myös, että Arktisella neuvostolla on paljon annettavaa. Sen tekemä työ sekä erityisesti alkuperäisväestön täysimääräisen osallistumisen varmistaminen - se on itse asiassa ainoa järjestö joka antaa alkuperäisväestöjen istua itsenäisten valtioiden rinnalla - ovat syynä siihen, että me haluamme saada pysyvän tarkkailijan aseman, jota useat parlamentin jäsenet ovat pitäneet erittäin hyödyllisenä.
Uskon, että on mahdollista löytää sopiva tasapaino toisaalta arktisen alueen suojelun ja säilyttämisen ja toisaalta sen resurssien kestävän käytön välillä, ja meidän on varmistettava, että me teemme sen kunnolla.
Seitsemän edustajan kokoaminen komission eri osista - te taisitte kertoa siitä eilen minulle, arvoisa puhemies - kertomuksen laatimiseksi on hyvä esimerkki tulevaisuudesta, jonka me haluamme yhteistyön alalla, sekä tehokkaasta toiminnasta, jota me teemme kentällä kaikkialla maailmassa.
Odotan innokkaasti Lappiin lähtöä ensi viikonloppuna. Se on kolmas matkani sinne. Siellä pidetään suuri kokous, jossa keskustellaan asioista eräiden ulkoministerien kanssa. Kun puhutaan Rovaniemestä ja mahdollisesta keskuksesta, niin sille on kaksi vaihtoehtoa: toinen on yksittäinen keskus ja toinen on eri keskusten verkostoiminen, ja meidän on varmasti tutkittava sekin vaihtoehto.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Elena Oana Antonescu  
Arktista aluetta koskevat kysymykset, jotka vaihtelevat ilmaston lämpenemisen vaikutuksista resurssien käyttöönottoon ja navigointiin kyseisellä alueella, ovat saaneet viime aikoina osakseen yhä enemmän huomiota. Meidän on muistettava, että planeetan tulevaisuus on tiiviissä yhteydessä arktisen alueen tulevaisuuteen. Arktisen alueen jäävuorten sulaminen, kasvava resurssien tarve ja viimeaikainen tekninen edistyminen ovat syitä siihen, että arktinen alue on ruvennut kiinnostamaan meitä kaikkia erityisellä tavalla. Katson, että arktisia alueita koskevassa EU:n strategiassa on keskityttävä alueen suojelemiseen ja säilyttämiseen, resurssien kestävän käytön edistämiseen monenkeskisen hallinnon puitteissa sekä ennen kaikkea paikallisen väestön kuulemiseen kaikissa näissä kysymyksissä.
Uudet kulkukelpoiset laivareitit vaativat myös paljon entistä tiukempia turvallisuus- ja ympäristönormeja. Jokainen merialue tarvitsee erityisen lähestymistavan, ja EU voi käyttää muilla merialueilla, kuten Itämerellä ja Välimerellä, kehitetyistä ohjelmista saatuja kokemuksia, jotka tarjoavat hyvän käytännön malleja tällekin alueelle.
Joanna Senyszyn  
Arktisen alueen yllä leijuu aave. Ilmaston lämpenemisen aave. Sulavalla jäällä on ratkaiseva vaikutus luonnon lisäksi sosiaalisiin suhteisiin, talouteen ja politiikkaan. Meren jääpeitteellä, joka on pinta-alaltaan suurempi kuin Saksa, Italia ja Ranska yhteensä, on jo käytettyjen resurssien lisäksi rikkauksia kuten kaasua ja raakaöljyä. Jääkerrokset, jotka ohenevat vuosi vuodelta, eivät enää suojele varantoja koeporauksilta. Odotettavissa on armoton kilpailu - 1800-luvun kultarynnäkön kaltainen hullutus. Euroopan unionin on omaksuttava siihen yksiselitteinen kanta. On kehitettävä yhteinen arktisia alueita koskeva EU:n politiikka, joka koskee erityisesti uusia mahdollisuuksia luonnonvarojen hyödyntämiseksi, luonnonympäristöön kohdistuvia vaaroja sekä uusia merenkulkumahdollisuuksia.
Arktinen alue muodostaa osan kolmen EU:n jäsenvaltion alueesta: Tanskan, Suomen ja Ruotsin sekä Islannin, joka hakee jäsenyyttä. Meidän on muistettava, että tilanne on täysin uusi äärimmäisen pohjoisen ihmisille sekä eläimille ja kasveille. Arktisen alueen asukkaat ovat tietoisia ulkoisten sosiaalisten, taloudellisten ja poliittisten tekijöiden kasvavasta vaikutuksesta elämäänsä. Meidän tehtävänämme on auttaa paikallisia yhteisöjä löytämään paikkansa uusissa olosuhteissa ja suojelemaan heidän kulttuuriaan ja kieltään. Aivan kuten EU:n politiikan keskiössä ovat sen kansalaiset, arktisen alueen hallintaa koskevissa suunnitelmissa sen asukkaille on annettava keskeinen sija.
Rafał Trzaskowski  
Arktinen alue on pysytellyt kauan poissa suunnitelmistamme, mutta on nyt saanut jälleen osakseen poliitikkojen ja tutkijoiden huomion. Kasvava huoli alueesta on seurausta ilmastonmuutoksesta, joka sulattaa arktista jääpeitettä. Puuttumatta keskusteluun prosessin nopeudesta ja laajuudesta on laajasti oletettu, että se avaa lopulta uusia mahdollisuuksia luonnonvarojen etsinnälle ja uusille merireiteille. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että prosessin ympäristövaikutukset ovat syvällisiä. Haluaisin kiinnittää tämän parlamentin ja koko EU:n huomion arktisen alueen poliittiseen ja itse asiassa turvallisuutta koskevaan ulottuvuuteen. Kylmä sota osoitti meille alueen strategisen merkityksen. Olemme nähneet alueella taloudellista, poliittista ja jopa sotilaallista kilpailua. Sen myönteistä tulevaisuutta varten tarvitaan selvästi yhteistä kansainvälistä toimintaa, johon EU:n pitäisi osallistua aktiivisesti. On löydettävä tasapaino alueen taloudellisen hyödyntämisen ja sen ekosysteemin välillä, mutta on myös suojeltava muun muassa nykyistä arktisia alueita koskevaa oikeudellista järjestelyä, mainitakseni vain tämän yhden asian.
