Elintarvikkeita koskevien tietojen antaminen kuluttajille (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana Renate Sommerin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi elintarvikkeita koskevien tietojen antamisesta kuluttajille - C6-0052/2008 -.
Renate Sommer
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin pidentää neljän minuutin puheenvuoroani kuuteen minuuttiin, koska tämä aihe on niin valtava, että muuten sitä ei ole mahdollista käsitellä riittävästi.
Kuluttajilla on oikeus tietää, mitä elintarvikkeet sisältävät. Vain jos heillä on tiedot elintarvikkeiden koostumuksesta ja ravintoarvosta, he voivat tehdä tietoon perustuvan ostopäätöksen. Vaikka yhteisön lainsäädäntö sisältää monia asetuksia ja direktiivejä elintarvikkeiden merkinnöistä, tähän saakka käytössä ei ole ollut kattavaa pakollista merkintäjärjestelmää. Elintarvikkeiden valmistajien ja jakelijoiden on nyt vaikea saada yleiskuvaa lukuisista voimassa olevista säädöksistä - olivatpa kyseessä EU:n lainsäädäntö tai jäsenvaltioiden kansalliset lait. Sisämarkkinoilla esiintyy oikeudellista epävarmuutta, kilpailun vääristymistä ja kaupan esteitä. Tämän asetusehdotuksen tarkoituksena on käsitellä kaikkia kyseisiä asioita perustamalla yhdenmukainen EU:n laajuinen merkintäjärjestelmä. Tavoitteina ovat paremmat tiedot kuluttajille, parempi sääntely, yhdenmukaistaminen ja byrokratian vähentäminen.
Komission ehdotus ei kuitenkaan vastaa näitä vaatimuksia. Syinä siihen ovat se, että ehdotus perustuu oletuksiin kuluttajien toiveista ja vaatimuksista, se, että siinä annetaan epärealistisia merkintävaatimuksia, kuten 3 millimetrin kirjasinkoko, millä ei vielä varmisteta tietojen luettavuutta, sekä se, että ehdotuksessa suositaan suuria yrityksiä, mikä haittaa pk-yrityksiä, jotka itse asiassa muodostavat 80 prosenttia elintarvikealasta. Näin ollen ehdotus on ristiriidassa eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan aloitteen kanssa. Se on ristiriidassa myös sisämarkkinoiden yhdenmukaistamista koskevan tavoitteen kanssa siten, että tavoitteena on nimenomaan sallia 27 kansallista merkintäjärjestelmää. Komission tekstiä on siksi tarkistettava huomattavasti.
Niin me olemme pyrkineet tekemään. Tietojen on oltava luettavia. Kirjasinkoko on kuitenkin vain yksi monista tekijöistä. Tarvitsemme sääntöjä kirjasimesta, viivan paksuudesta, kontrastista ja niin edelleen. Tarvitsemme sitovia ohjeita luettavuudesta. Tietojen on oltava vertailukelpoisia, ja siksi niissä on ilmoitettava suhde 100 grammaa tai 100 millilitraa kohden ilman mahdollisuutta ilmoittaa pelkkä yhden annoksen ravintoarvo. Siten ihmiset voivat ostoksia tehdessään nähdä yhdellä silmäyksellä, mikä on "kevyin" jogurtti jogurttipurkin koosta riippumatta.
Tietojen on oltava ymmärrettäviä. On lopultakin tullut aika luopua kilojouleista, joista kukaan ei ota selvää. Haluamme keskittyä jälleen kilokaloreihin; niistä kuluttajat ovat kiinnostuneita ja niitä he ymmärtävät. Mainittujen annoskokojen on vastattava todellisuutta ja oltava realistisia ja ymmärrettäviä kuluttajille, ja jos mahdollista niiden pitää olla yhdenmukaisia koko EU:ssa. Tiedot eivät saa johtaa kuluttajia harhaan tuotteen sisällön tai alkuperän tai todellisen luonteen osalta. Jäljitelmäelintarvikkeet, kuten keinotekoinen juusto ja lihajaloste, joka on tehty pienistä paloista ja puristettu yhteen, pitää merkitä sellaisiksi tuotteen päällä. Kuluttajien on tiedettävä mitä he ostavat.
Loppujen lopuksi kuluttajat eivät kuitenkaan enää vaivaudu lukemaan tekstiä, jos tuotteiden päällys on aivan täynnä lisätietoja. Siksi ehdotankin, että ainoa mainittu ravintoarvo on kilokalorien määrä 100 grammaa tai 100 millilitraa kohden. Sitten kuluttajat lukevat sen - se kiinnostaa heitä, ja pidän sitä realistisena ratkaisuna.
Katson myös, että meidän pitäisi poistaa ravintoaineprofiilit. Toivon, että voimme torjua ne. Kyseiset profiilit ovat turhia, koska uuden asetuksen mukaan ravintoarvot merkintään joka tapauksessa. Ravintoaineprofiilit syrjivät peruselintarvikkeita, ja suolan, sokerin ja rasvan raja-arvot ovat täysin mielivaltaisia - komission virkamiehet ovat keksineet ne ilman minkäänlaista tieteellistä perustaa.
Elintarvikkeiden ravintoarvoista ja terveysominaisuuksista annettavia tietoja koskevan asetuksen todellisena tavoitteena on tarjota paikkansapitävää terveystietoa, ja sitä varten emme tarvitse uusia arviointeja yksittäisistä elintarvikkeista tai niiden luokittelua hyviin ja huonoihin elintarvikkeisiin. Loppujen lopuksi merkitseviä ovat koko ruokavalio ja elämäntapa. Meidän pitäisi pohtia sitä, miksi suuret elintarvikeyritykset lobbaavat nyt niin kovasti ravintoaineprofiilien puolesta. Sitä meidän todella pitäisi miettiä.
Ehdotetulla niin kutsutulla liikennevalojärjestelmällä on samoja puutteita kuin ravintoaineprofiileilla. Jälleen kerran se pakottaa meidät väärin luokittelemaan tuotteet hyviksi ja huonoiksi. Värien raja-arvot ovat mielivaltaisia, ja kunkin värin laajuus on liian suuri. Siinä syrjitään peruselintarvikkeita ja suositaan jäljitelmäelintarvikkeita ja myös tuotteita, jotka sisältävät keinotekoisia ainesosia; toisin sanoen niitä, jotka sisältävät makeutusaineita sokerin sijasta ja arominvahventeita suolan sijasta. Se ei todellakaan voi olla kuluttajien etujen mukaista.
Viitteellisen päiväsaannin mallissa - alan merkintämallissa - on selviä puutteita. Se on käsittämätön, koska se sisältää liian monta lukua. Se on harhaanjohtava, koska siinä kuvataan 40-vuotiaan naisen päivittäinen saanti, eikä siinä anneta esimerkiksi sokerin suositeltua päiväsaantia. Pk-yritysten on vaikea panna täytäntöön viitteellisen päiväsaannin mallia. Se tarjoaisi jälleen kerran kilpailuedun suurille yrityksille. Siinä vielä yksi hyvä syy siihen, miksi viitteellistä päiväsaantia koskevasta merkinnästä ei pidä tehdä pakollista.
Meidän on myös suojeltava perinteistä elintarviketuotantoamme. Vain siten me voimme varmistaa alueellisten erikoisuuksien säilymisen ja EU:n elintarvikkeiden monimuotoisuuden, josta me niin pidämme. Tarvitsemme siksi laajan poikkeuksen tästä asetuksesta pakkaamattomille tuotteille, koska perinteiset tuotteet ovat juuri niitä, joita ei ole standardoitu. Kyseiset valmistajat voivat silti antaa tietoja esimerkiksi allergeeneista suullisesti myyntitilanteessa.
Sitten pari sanaa alkuperämaata koskevasta merkinnästä. Kyse on siitä, haluavatko kuluttajat todella tietää, mistä kaikki heidän elintarvikkeidensa ainesosat tulevat, vai onko taustalla protektionistisia syitä. Haluaisin ensin tietää voidaanko se toteuttaa, minkä takia vaadin vaikutustenarviointia.
Lopuksi pitäisi todeta, etteivät elintarvikkeiden merkinnät voi koskaan olla hyvän ruokavalion ohjekirja. Tarvitsemme tiedotuskampanjoita, ja meidän on kerrottava ihmisille jäsenvaltioissa tasapainoisista ruokavalioista ja terveellisistä elämäntavoista.
Lainsäätäjän tehtävänä ei ole kouluttaa isäntäänsä, joka on tässä tapauksessa kansalainen. Sen on tarjottava apuaan, mutta kansalaiset ovat vastuussa itsestään, emmekä me voi ottaa pois tuota vastuuta. Lopuksi kiitän kaikkia asian käsittelyyn osallistuneita, varjoesittelijöitä, vaikka he eivät aina olleetkaan valmiita kompromissiin, kaikkia, jotka ovat tukeneet minua, erityisesti...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
John Dalli
Arvoisa puhemies, kuten olen todennut aikaisemmilla kerroilla, tavoitteenamme on varmistaa se, että kuluttajat tietävät, mitä he ostavat ja mitä he syövät, minkä ansiosta heidän on helpompaa laatia ruokavalio itselleen ja perheelleen tarpeidensa, toiveidensa ja tavoitteidensa mukaan; kansalaisilla - kuluttajilla - on oikeus paikkansapitäviin tietoihin. Vetoan parlamentin jäseniin, jotta he muistavat sen koko keskustelun ajan.
Ennen kuin siirryn ehdotuksen sisältöön, kiitän esittelijää Renate Sommeria mietinnön valmistelusta ja myös varjoesittelijöitä. Vaikka tunnenkin myötätuntoa monia hänen lausuntojaan kohtaan, en voi sanoa yhtyväni niihin kaikkiin. Mainitsen myös muiden valiokuntien, sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan, panoksen.
Korostan lyhyesti ehdotettujen tarkistusten tärkeimpiä asioita.
Kysymys pakollisesta alkuperämerkinnästä on erittäin tärkeä ja sitä on arvioitava huolellisesti. Joidenkin elintarvikkeiden kohdalla tällaisten tietojen pakolliselle antamiselle on toistuvasti kysyntää. Komissio voisi osittain hyväksyä ehdotetun tarkistuksen pakollisen alkuperämerkinnän laajentamisesta uusiin tapauksiin. Sellaisten peruselintarvikkeiden alkuperämerkintä, joita ei ole merkittävästi prosessoitu ja joita pidetään yleisesti yhdestä ainesosasta koostuvina tuotteina, voisi olla käytännöllinen vaihtoehto. Asian monimutkaisuus huomioon ottaen pakollisen merkinnän soveltamiseen pitäisi soveltaa delegoitujen toimien voimaantuloa ja sen pitäisi perustua vaikutustenarviointiin.
Luettavuus on tärkeä kysymys, ja yksi suurimmista kuluttajien valituksenaiheista. Tämä osoittaa hyvin, että asetamme keskustelussamme kuluttajat etusijalle, ja toivon, että arvoisat jäsenet voivat tukea ajatusta kirjasinten vähimmäiskoosta. On valitettavaa, että jätetyt tarkistukset haittaisivat tavoitetta, joka koskee mitattavissa olevia perusteita täytäntöönpanon perustana.
Yhdyn parlamentin jäsenten huoliin jäljitelmäelintarvikkeista. Siksi olen iloinen nähdessäni parlamentin jättäneen tarkistuksen, joka sisältää määräyksen kieltää nimenomaisesti tällaiset harhaanjohtavat käytännöt. Tällaisten tuotteiden määritelmän ja erityisen nimikkeen käyttöönotto aiheuttaisi kuitenkin oikeudellisia ongelmia, ja meidän on siksi löydettävä sellaiset nimikkeet, jotka antavat kuluttajille oikeaa ja selkeää tietoa. Olen tyytyväinen myös havaitessani, että tuette laajasti pakollisia pakkauksen etuosan ravintoainemerkintöjä ja hyväksytte jäsenvaltioiden vapaaehtoiset järjestelmät.
Periaatetta, että kuluttajien pitäisi tietää, mitä he syövät, pitäisi soveltaa pakattujen elintarvikkeiden lisäksi elintarvikkeisiin, joita he ostavat tiskiltä tai joita he syövät ulkona. Siksi en kannata tarkistuksia, joilla rajoitettaisiin asetusehdotuksen soveltamisalaa. Olen valmis muuttamaan pakkaamattomia elintarvikkeita koskevaa tekstiä, niin että vain allergeenejä koskeva tieto olisi pakollista, kun taas jäsenvaltiot voisivat päättää tällaisten elintarvikkeiden muista pakollisista vaatimuksista.
Siirryn ehdotukseen nanoainesosia koskevasta pakollisesta merkinnästä. Otan tarkistuksen periaatteessa tyytyväisenä vastaan, vaikka siihen tarvitaan sopiva määritelmä.
Lopuksi ravintoaineprofiileja koskeva kysymys. Totean sen, etten voi hyväksyä tarkistuksia 4 artiklan poistamiseksi tai muuttamiseksi ehdotetulla tavalla, sillä säännös heikentäisi nykyistä elintarvikeväittämiä koskevaa asetusta. Tiedämme kaikki, että monet väittämät johtavat kuluttajia harhaan; toiset siksi ettei väittämiä ole todistettu, toiset siksi etteivät ne anna täyttä kuvaa kyseisestä elintarvikkeesta vaan tuovat esiin vain myönteiset näkökohdat. On myös todettava, että väittämiä esitetään pelkästään valmistajan aloitteesta tuotteiden myynnin lisäämiseksi. Emme ole pakottamassa ketään ravintoaineprofiileihin. Vaadimme ravintoaineprofiileja niissä tapauksissa, joissa valmistajat haluavat markkinoida tuotteitaan väittämien avulla, niin että kuluttajat saavat tasapainoista tietoa elintarvikkeista.
Ravintoaineprofiilien käyttöönotto ei estä eikä rajoita millään tavoin elintarvikkeita, joita valmistajat voivat tuottaa. Elintarvikkeiden valmistajat voivat jatkaa tuotantoa miten haluavat. On kuitenkin epäoikeudenmukaista kuluttajia ja kansalaisia kohtaan sallia väittämät, jotka voivat johtaa heitä harhaan. Minulle kyse on siitä, että kansalaisille tarjotaan rehellisiä ja täydellisiä tietoja tuotteista, joita he kuluttavat. Ei unohdeta sitä, että väittämiä koskeva asetus hyväksyttiin toimielinten välisen perusteellisen keskustelun jälkeen. Asetuksen keskeiset periaatteet ovat edelleen päteviä ja relevantteja. Odotan avoimin mielin ravintoaineprofiilien käyttöönottoa ja olen valmis tiettyihin poikkeuksiin, sillä ne liittyvät perinteisiin tuotteisiin ja perustuotteisiin, joilla on tärkeä rooli ruokavaliossa.
Kehotan teitä tältä pohjalta tukemaan komission pyrkimyksiä sen varmistamiseksi, että meillä on mielekäs perusta kuluttajien suojelulle ja innovoinnin edistämiselle elintarvikealalla.
Kiitos mielenkiinnostanne. Odotan nyt kiinnostavaa keskustelua ja teidän mielipiteitänne.
Christel Schaldemose
Arvoisa puhemies, sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunta on laatinut lausunnon elintarvikkeiden merkintöjä koskevasta Sommerin mietinnöstä. Valiokunnan työssä meille on ollut ratkaisevan tärkeää varmistaa, että kuluttajat saavat asianmukaiset välineet, joilla he voivat valita terveellisiä ja sopivia elintarvikkeita. Siten me katsomme valiokunnassa, ettei elintarvikkeiden merkintöjen käyttämistä kuluttajien harhaanjohtamiseen voida mitenkään hyväksyä. Katsomme myös, että kuluttajien on saatava selkeitä tietoja hyvistä merkinnöistä. Katsomme tietysti myös, että säännöillä pitäisi antaa sisämarkkinoille mahdollisuus toimia niin hyvin kuin mahdollista. Siten me tuemme perusperiaatteita. Yksityiskohdista - siinä miten asia pitäisi toteuttaa - valiokunta ei ollut kovinkaan yksimielinen, samanlaista erimielisyyttä oli havaittavissa myös ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa. Se osoittaa sen, miten vaikea kysymys on. Siten kehottaisin itse asiassa esittelijää muistamaan, että elintarvikkeita koskevat tiedot on tarkoitettu pääasiassa välineeksi kuluttajille eikä yritysten markkinointivälineeksi.
Marc Tarabella
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen varsin vihainen seistessäni edessänne, koska aion keskittyä tarkistukseen 101, joka koskee alkuperämaata tai lähtöpaikkaa.
Ryhmäni jätti kohta kohdalta -äänestystä koskevan tarkistuksen tehdäkseen eron noiden kahden välillä, sillä ne eivät tarkoita samaa asiaa. Lyhyesti sanottuna alkuperämaa on maa, jossa elintarviketta on viimeksi prosessoitu, kun taas lähtöpaikka on selvästi raaka-aineen alkuperäpaikka, erityisesti hedelmien ja vihannesten tapauksessa, ja John Dalli nosti sen esiin.
Erityisen vakavaa on se, että Euroopan parlamentin yksiköt ovat hylänneet kohta kohdalta -äänestystä koskevan tarkistuksen eivätkä pysty kertomaan minulle, mikä työjärjestyksen sääntö antaa niille oikeuden tehdä niin. Minulle on jopa kerrottu, että kyse on vakiomenettelystä. Asia on erittäin vakava, koska kyseinen päätös - joka on minun mielestäni mielivaltainen - vaikuttaa selvästi päätöksen sisältöön.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä puhumaan yksiköille minun puolestani, jotta ne peruvat mielivaltaisen päätöksensä, ja varmistamaan 24 tunnin kuluessa, että yksiköt harkitsevat kyseistä järkevää tarkistusta uudelleen ja hyväksyvät sen.
Peter Liese
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän vilpittömästi Renate Sommeria kovasta, sitoutuneesta työstä. Häntä on arvosteltu perusteetta, eikä hän ole sitä ansainnut.
Sillä peitetään myös se seikka, että olemme samaa mieltä monista asioista. Me kaikki haluamme parempia merkintöjä jäljitelmäelintarvikkeisiin. Juusto tehdään maidosta ja jos se sisältää jotain muuta, niin se on merkittävä pakkauksen etuosaan jäljitelmäksi. Haluamme myös sitovia ravintoaineita koskevia merkintöjä. Meillä ei vielä ole niitä. Me kaikki haluamme niitä. Haluamme myös, että ne ilmoitetaan yksiköissä, jotka asiakkaat ymmärtävät.
Haluan kertoa vitsin, joka kiertää Saksassa - ja ehkä muissakin maissa: "Miksi kutsutaan pieniä eläimiä, jotka ompelevat vaatteesi tiukemmiksi kun ne ovat vaatekaapissa? Kaloreiksi" Kukaan ei kerro vitsiä missään päin Eurooppaa käyttäen kilojouleja. Kilojoule ei ole yleistynyt yksikkönä. Se hämää ihmisiä ja siksi meidän ei tarvitse määritellä sitä pakolliseksi tiedoksi. Kalori on yksikkö, jota valistuneet kuluttajat käyttävät laskelmissaan. Siitä ollaan varsin yksimielisiä. On myös muitakin eroja, esimerkiksi ravintoaineprofiilien alalla. Ryhmämme haluaa poistaa ne tai ainakin tehdä selväksi, että peruselintarvikkeet muodostavat poikkeuksen.
On keskusteltu suolasta leivässä, ranskalaisessa juustossa ja vastaavissa asioissa. Kiitän komission jäsen Dallia ja puheenjohtaja Barrosoa siitä, että he ovat yrittäneet selkiyttää asioita. Kollegion päätöstä ei kuitenkaan ole, ja siksi meidän on selkiytettävä asia lopullisesti. Pyydän teitä kannattamaan tarkistuksia, joita Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ryhmä on esittänyt kyseisellä alalla.
Glenis Willmott
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ehdotus on ollut erittäin ristiriitainen ja monimutkainen. Ryhmäni varjoesittelijänä perusperiaatteenani on ollut kysyä: mitä tietoa kuluttajat haluavat, kun he ostavat elintarvikkeita perheilleen, ja miten voimme parhaiten antaa kyseiset tiedot?
Mantereellamme on ennennäkemätön lihavuusepidemia. Syömme liikaa rasvaa, sokeria ja suolaa, ja se lisää sydäntauteja, diabetesta, syöpäriskiä, aivohalvauksia, maksasairauksia ja jopa masennusta. Pelkkä sen varmistaminen, että kuluttajat voivat helposti havaita elintarvikkeidensa ravintosisällön, ei ole taikakeino, mutta se antaa kuluttajille mahdollisuuden tietää enemmän elintarvikkeista joita he ostavat, vertailla tuotteita ja löytää terveellisin vaihtoehto yhdellä silmäyksellä, ja siten he voivat hallita syömistään.
Ehdotan, että käytämme siihen värikoodijärjestelmää, ei antamaan arviota koko tuotteesta vaan kertomaan kuluttajille onko tuotteessa vähän, keskinkertaisesti tai paljon suolaa, rasvaa ja sokeria. Sitä sovelletaan vain monimutkaisiin jalostettuihin elintarvikkeisiin, kuten valmisateriat, aamiaismurot ja kaikki valmisruoat, joita tuotetaan teollisesti ja joiden ravintosisältöä - joka on usein huono - kuluttajat eivät usein tunne ja josta heillä on vääriä tietoja.
Korostan sitä, että sitä ei sovelleta saksalaiseen leipään. Sitä ei sovelleta voihin tai juustoon tai omenamehuun tai edes alkoholiin. Olen lähettänyt sähköpostitse lisätietoja jokaiselle Euroopan parlamentin jäsenelle, joten lukekaa viesti, ennen kuin teette päätöksenne, niin tiedätte tarkalleen mitä on ehdotettu, sen sijaan että kuuntelisitte teollisuuden harhaanjohtavaa lobbausta tai tämän parlamentin tiettyjen tahojen virheellisiä väitteitä.
Kehottaisin kollegoita myös tukemaan pakollista alkuperämaamerkintää. On selvää, että kuluttajat tulevat yhä tietoisemmiksi lautasellaan olevan ruoan alkuperästä ja haluavat rehellisiä elintarvikemerkintöjä. Sitä ei tietenkään aina voida toteuttaa. Yksittäisten tuotteiden tapauksessa on kuitenkin selvää, että maataloustuotteen alkuperä pitäisi ilmoittaa kuluttajille, ja se voidaan toteuttaa 100 prosenttisesti. Naudanlihan, kalan ja tuoreiden hedelmien ja vihannesten tapauksessa näin tehdään jo. Jalostettujen tuotteiden ainesosien tapauksessa asia on luonnollisesti monimutkaisempi, ja sen takia sitä ehdotetaan sovellettavan vain jalostettujen tuotteiden lihaan, siipikarjaan ja kalaan.
Puhumme tässä parlamentissa paljon kuluttajien valintojen merkityksestä ja ennaltaehkäisystä kansanterveyden alalla. Nyt meillä on tilaisuus todistaa, että olemme vakavissamme. Kollegat, toimet puhuvat voimakkaammin kuin sanat. Olkaa hyvä ja tukekaa ehdotuksiani.
Gerben-Jan Gerbrandy
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen lausunnostaan keskustelun alussa, ja myös Renate Sommeria hänen työstään esittelijänä. Oltuani lähes vuoden tässä parlamentissa olen saanut vaikutelman, että me uskomme voivamme muuttaa miljoonien eurooppalaisten käyttäytymistä noin vain pelkällä säädöksellä.
Tätä asetusta ympäröi sama uskomus. Meidän on kuitenkin ymmärrettävä, ettei mikään ole sen vaikeampaa kuin ihmisten käyttäytymisen muuttaminen, erityisesti kun heitä on 500 miljoonaa. Siten lopullinen vaikutuksemme käyttäytymiseen merkintöjen avulla on rajoitettua. Se ei tarkoita sitä, että sivuutan asetuksen täysin varauksillani - ei suinkaan - mutta meidän on oltava realistisia välineen vaikutuksen suhteen.
Meidän on ymmärrettävä, että kuluttajilla on oikeus tietoon. Sen lisäksi riippumatta tämän keskustelun lopputuloksesta kuluttajat saavat paljon lisää tietoa toisen käsittelyn jälkeen. Toisaalta pitkällä aikavälillä meidän on investoitava lisää koulutukseen ja ihmisten opettamiseen alhaalta ylös siitä, miten elää terveellisesti.
Toinen asia on se, että tämän parlamentin keskustelu koskee direktiivin perustavoitteita. Pakotammeko ihmiset valitsemaan terveellisiä elintarvikkeita vai annammeko heille mahdollisuuden päättää itse mitä elintarvikkeita valita? Me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä katsomme, että ihmisille pitäisi antaa tietoja ja että he voivat tehdä itse omat valintansa.
Lopuksi meidän on löydettävä tasapaino ihmisille annettavien tietojen määrässä, koska liika tai liian vähäinen tieto ei koskaan toimi. Katson, että olemme sinänsä oikeilla jäljillä. Luotetaan siihen, että ihmiset, jotka voivat äänestää meitä, osaavat myös valita oikeat elintarvikkeet kaupoissa, jos heille annetaan riittävät tiedot.
Carl Schlyter
Arvoisa puhemies, kuluttajien valta perustuu siihen, että he saavat tietoja. Jos emme pakota yrityksiä antamaan oikeita tietoja, kuluttajat eivät saa niitä ja sitten koko sisämarkkinat romahtavat. Emme voi päättää keskitetysti, mitkä tiedot ovat tärkeitä tietyille kuluttajille. Kuluttajilla on erilaisia vaatimuksia, ja meidän on yritettävä täyttää niistä mahdollisimman monta.
Uhkana on se, että pelaamme teollisuuden pussiin, jos olemme vastahakoisia varoittamaan kuluttajia suuresta määrästä kaloreja, suolaa, rasvaa ja niin edelleen. Ei ole sen kummallisempaa käyttää värikoodijärjestelmää ravintosisältöön kuin varoittaa kuluttajia energiaa tuhlaavan auton tai jääkaapin ostamisesta.
Emme saa lykätä alkuperämerkintää teettämällä tutkimuksia; meidän on pantava se täytäntöön nyt heti. Eläimet ja ne, jotka haluavat suojella eläinten hyvinvointia, eivät voi odottaa, kunnes on saatavilla tietoja siitä, onko eläimet kuljetettu elävinä kaukana sijaitsevaan teurastamoon.
Emme saa pelata myöskään alkoholiteollisuuden pussiin. Alkoholin valmistajat vaativat jatkuvasti, että heitä kohdellaan samalla tavalla kuin tavallisia elintarvikeyrityksiä, mutta nyt kun me aiomme säännellä elintarvikkeita, ne eivät enää halua samaa kohtelua. Se on häpeällistä. Monet kuluttajat eivät tiedä, että alkoholi sisältää paljon kaloreita ja että esimerkiksi lasissa valkoviiniä on kaksi kertaa enemmän kaloreita kuin vastaavassa määrässä virvoitusjuomaa.
Ravintoaineprofiileista olen täysin eri mieltä kuin Renate Sommer. Ne heikentävät yritysten mahdollisuutta kuvata tuotteita hyödyllisiksi siinä tapauksessa etteivät tuotteet ole sitä. Järjestelmässä määritellään rajat ja rajoitetaan väärän markkinoinnin mahdollisuutta. Olen komission kanssa täysin samaa mieltä tästä asiasta.
Lopuksi haluaisin mainita pari pikkuseikkaa. Sanoimme trombiinille "ei" varhaisessa vaiheessa. Markkinoilla on muita vastaavia tuotteita, ja Renate Sommer ja minä olemme kumpikin jättäneet tarkistuksia, joilla pyritään tarjoamaan oikea kuvaus kyseisistä tuotteista. Toivon, että niitä tuetaan. Tällä hetkellä markkinoilla myydään makkaroita, jotka sisältävät suuria määriä sidekudosta ja rasvaa, mutta joita kuitenkin markkinoidaan lihana. Voimme nyt korjata tilanteen. Voisimme käyttää munavalmisteiden ja muiden eläinperäisten tuotteiden merkitsemiseen järjestelmää, jota käytetään jo muniin, toisin sanoen järjestelmää, jossa ilmoitetaan olosuhteet, joissa eläimet on kasvatettu. Se olisi askel oikeaan suuntaan.
Struan Stevenson
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, yksi kiistanalaisimmista kysymyksistä tässä keskustelussa on ollut alkuperämaamerkintä. Uskon vakaasti siihen, että kuluttajilla on oikeus tietää ostamiensa elintarvikkeiden alkuperä sekä, erityisesti lihan tapauksessa, onko se tuotettu noudattaen korkeita hyvinvointinormeja ja onko sitä kuljetettu pitkiä matkoja ennen teurastusta. Jalostettujen elintarvikkeiden raaka-aineiden jäljittäminen on peruuttamattoman monimutkaista, sillä ainesosat valitaan hinnan, laadun ja saatavuuden perusteella ja yhden lihanjalostuslaitoksen alkuperämaat voivat vaihdella päivästä toiseen ja jopa tunnista toiseen.
Merkintöjen jatkuva mukauttaminen aiheuttaisi lisäkustannuksia ja lisäisi väistämättä pakkausjätettä. Kyseiset lisäkustannukset siirtyisivät kuluttajille. Siksi katson, että pakollisten merkintöjen toteutettavuudesta pitäisi ensin tehdä vaikutustenarviointi, ja olen iloinen siitä, että komission jäsen Dalli sanoi tukevansa sitä.
Samalla kun tässä keskustelussa keskitytään elintarvikkeiden raaka-aineisiin tai ainesosiin, siinä ei käsitellä lopputuotteen alkuperää. Se on erityisen tärkeää tietyissä tuotteissa kuten viski. On edelleen mahdollista, että Intian, Kiinan ja Japanin kaltaisista maista tulevat huonolaatuiset viskit esitetään aitoina tuotteina laittamalla niiden etiketteihin kuvia tai nimiä, jotka muistuttavat EU:n perinteisten viskintuottajamaiden tuotteita, niiden kilpailuedun lisäämiseksi ja kuluttajien harhaanjohtamiseksi. Meidän on suojauduttava tällaiselta käytännöltä, ja kehotan teitä siksi tukemaan tarkistusta 254.
Kartika Tamara Liotard
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (NL) Jälleen kerran on kyse siitä, valitseeko EU elintarviketeollisuuden vai kuluttajat. Huomenna te esitätte kantanne: kannatatteko te selvää värikoodijärjestelmää elintarvikkeiden merkinnöissä vai luotatteko te teollisuuteen? Minulle poliittinen valinta on helppo. Jos haluatte suojella kaupallisia etuja, kannatatte elintarviketeollisuuden ajatuksia. Jos haluatte merkinnän, joka auttaa teitä itseänne valitsemaan tuotteen, jossa on suuri, keskisuuri tai alhainen sokeri-, suola- ja rasvapitoisuus, äänestätte värikoodijärjestelmän puolesta.
60 prosenttia teistä äänestäjistä on ylipainoisia, samoin kuin 25 prosenttia lapsistamme. 25 prosentilla ihmisistä on lukemisvaikeuksia. Miksi kaikki pitävät värikoodia normaalina talojen, autojen ja sähkötarvikkeiden energiamerkinnöissä mutta holhoavina elintarvikkeissa? Ravitsemusasiantuntijat ja kuluttajajärjestöt suosittelevat yksinkertaista värikoodijärjestelmää, jolla elintarvikemerkinnöistä tulee ymmärrettäviä ja ihmisiä autetaan tekemään omat valintansa. Minäkin kannatan sitä.
Giancarlo Scottà
EFD-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meitä pyydetään äänestämään kuluttajille annettavia tietoja koskevasta mietintöluonnoksesta, mutta olemmeko todella pohtineet sitä, mitä kuluttajat haluavat? Onko kyseisistä päätelmistä sovittu Euroopan parlamentissa suljettujen ovien takana, vai heijastavatko ne kuluttajien etuja?
Komission viimeisin tutkimus ei ehkä edusta lisääntynyttä tietoisuutta, joka kuluttajille on kehittynyt viime vuosina heidän elintarvikevalintojaan koskevista tiedoista. Alkuperän lisäksi myös ainesosista ja muista piirteistä on tullut tärkeä osa päätöksentekoprosessia. Ymmärrämmekö me, että tämän päivän päätökset vaikuttavat huomisen ostoihin? Eikö kuluttajien pitäisi määritellä markkinat? Miksi emme yritä ymmärtää teettämällä uuden tutkimuksen tai ylläpitämällä jatkuvaa suoraa vuoropuhelua kuluttajien kanssa, mitä he todella haluavat?
Meidän on edustettava kuluttajia parhaan kykymme mukaan. Siksi me olemme täällä, ja kokouksissa olen havainnut, että kuluttajat haluavat osallistua entistä enemmän. He eivät odota sitä, että ostoprosessi on monimutkainen siksi, että merkinnät sisältävät turhaa tietoa, eivätkä he odota liian pelkistettyjä, harhaanjohtavia valintoja kuten liikennevalojärjestelmä, jossa on vaarana epäolennainen tieto, joka ei ole tarpeellista tietoon perustuvassa valinnassa eikä täytä heidän tarpeitaan. Lähestymistapamme ei saa olla holhoava, vaan sen pitää olla avoin vuoropuhelulle.
Csanád Szegedi
(HU) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Jobbik katsoo, että asianmukaisten tietojen antaminen kuluttajille on elintärkeää. Kannatamme alkuperäpaikan pakollista merkitsemistä ja katsomme myös, että valmistajan lisäksi myös jakelija pitäisi saattaa vastuuseen sääntöjen rikkomisesta. Usein vaikeasti tulkittavien numerotietojen lisäksi mielestämme on otettava käyttöön yhdenmukainen koodijärjestelmä, jolla terveelliset elintarvikkeet erotetaan epäterveellisistä. Se ei kuitenkaan riitä terveellisten elintarvikkeiden suosion lisäämiseen. On todettava, että monikansalliset yritykset ovat vastuussa elintarvikkeiksi kutsuttujen huonolaatuisten tuotteiden levittämisestä koko Eurooppaan.
On todettava, että Cora, Tesco, Auchan, Metro ja muut vastaavat ketjut ovat vastuussa siitä, että Unkariin virtaa roskaa, jota ne kutsuvat ruoaksi. Miksi ihmeessä Unkarin markkinoilla tarvitaan kiinalaista valkosipulia, kiinalaisia persikoita, brasilialaista pakastekanaa ja karsinogeenista slovakialaista lastenruokaa? Jobbik uskoo vakaasti siihen, että tukea pitää antaa pientiloille ja luomutiloille eikä monikansallisille yrityksille. Siinä on ratkaisu siihen, miten markkinoille saadaan terveellisiä elintarvikkeita.
Pilar Ayuso
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämä asetus on erittäin tärkeä kuluttajille ja elintarviketeollisuudelle, koska ei ole lainkaan helppoa saavuttaa tasapainoisia merkintöjä, jotka sisältävät kaikki olennaiset tiedot mutteivät monimutkaista asioita.
Mietintö on erinomainen, ja esittelijää on onniteltava siitä. Olen hänen kanssaan samaa mieltä tärkeimmistä aiheista, jotka koskevat ravitsemustietoja sekä kiistanalaisia profiileja, erityisesti jos muistamme sen, ettei komissio ole noudattanut sitoumustaan ottaa käyttöön kyseiset profiilit - sekä niiden käyttöehdot - viimeistään 19. tammikuuta, kuten asetuksessa (EY) N:o 1924/2006 säädetään.
Asia, joka huolestuttaa minua on mahdollisuus, että kasalliset merkintänormit säilytetään samaan aikaan: se on vastoin lainsäädännön tarkoitusta, joka on yhdenmukaistaminen ja mahdollisimman monien esteiden poistaminen todellisten sisämarkkinoiden toiminnalta.
Alkuperämaamerkintää on nykyisen lainsäädännön mukaan käytettävä siinä tapauksessa, että niiden puute voisi johtaa kuluttajaa harhaan. Sitten on säännös siitä, että aina on olemassa vapaaehtoinen merkintä. Eteneminen vielä pidemmälle voi aiheuttaa yrityksille taloudellisia ja hallinnollisia kustannuksia, ilman että siitä on kuluttajille mitään merkittävää ja selvää hyötyä.
Eri kielten käytöstä minun on sanottava, että komission ehdotus vastaa nykyistä direktiiviä, joka on toiminut hyvin eikä ole aiheuttanut ongelmia. Kyseisen keskustelun uudelleen käynnistäminen voisi olla vaarallista ja tarpeetonta, ja voisi aiheuttaa ongelmia tuotteiden liikkumiselle.
Nessa Childers
(EN) Arvoisa puhemies, yli 60 prosenttia irlantilaisista aikuisista on ylipainoisia tai lihavia, ja luvut ovat vastaavia kaikkialla EU:ssa. Tämä asetus auttaa meitä torjumaan lihavuusepidemian, mutta muitakin ongelmia kuten diabetes, aivohalvaukset ja sydänsairaudet. Valitettavasti nykyinen teollisuuden kehittämä viitteellistä päiväsaantia koskeva merkintäjärjestelmä on monimutkainen, otaksuttavasti harhaanjohtava ja yleisesti väärin ymmärretty.
Elintarvikemerkintöjen liikennevalojärjestelmä on yksinkertainen, yleisesti ymmärretty ja avoin järjestelmä, jota terveys- ja kuluttajaryhmät tukevat, ja monet terveystietoiset elintarviketuottajat ovat jo vapaaehtoisesti ja onnistuneesti mukautuneet siihen. Katson myös, että alkoholintuottajien pitäisi merkitä samalla tavalla miten paljon kaloreita ja sokeria heidän tuotteensa sisältää. Kukaan ei ole vielä antanut minulle yhtään hyvää syytä siihen, miksi merkintöjä ei pitäisi soveltaa alkoholiin.
Tiedämme kaikki, että teollisuus on painostanut voimakkaasti tätä lainsäädäntöä. Kehotan kollegoitani vastustamaan kyseistä painostusta ja omaksumaan terveyttä suosivan kannan tukemalla liikennevalojärjestelmää ja alkoholimerkintöjä huomisessa äänestyksessä.
Corinne Lepage
(FR) Arvoisa puhemies, keskityn puheessani värikoodijärjestelmään. Meille sanotaan, että "se on monimutkainen". Se ei pidä paikkaansa; järjestelmä tekee asiat helpommiksi. Meille sanotaan, että "se on kielto". Se ei ole kielto; se on itse asiassa tiedotusmuoto. Meille sanotaan, että "sillä kuluttajia kohdellaan kuin lapsia", mutta siinä tapauksessa meille pitäisi kertoa myös, arvoisa puhemies, miksi kuluttajajärjestöt itse asiassa vaativat värikoodeja.
Meidän on toimittava selvästi ja lopetettava kaikki tekopyhyys ja teeskentely. Vaihtoehdot, joista meidän on valittava, ovat tosiasiassa kansanterveyden ja kuluttajien puolustaminen ja lobbaajien vaatimuksiin taipuminen. Viimeksi mainitut ovat lisäksi erittäin lyhyen aikavälin vaatimuksia, koska ilman merkintöjä ne ovat relevantteja vain erittäin lyhyellä aikavälillä.
Minulle ja meille valinnan pitäisi olla selvä. On täysin selvää, että kannatamme kuluttajille annettavia tietoja, joita myös sosiaaliturva ja terveysviranomaiset vaativat EU:ssa, juuri siksi että niillä voidaan torjua lihavuutta ja monia sairauksia.
Ei siis anneta periksi! Muistetaan syyt miksi olemme täällä, syyt miksi meidän on valittu. Me olemme täällä puolustamassa kansalaisia.
Satu Hassi
(FI) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jos ihminen on sitä mitä syö, me olemme kasvavassa määrin teollisuuden tuotteita. Tällä on yhteys siihen, että ylipaino yleistyy ja samoin sen kylkiäiset kuten kakkostyypin diabetes sekä sydän- ja verisuonitaudit.
Ruokapakkausten tulee kertoa sisällöstä totuus selkeästi. Kokonaisterveellisyydestä selkeimmän kuvan antaisi ns. liikennevalomalli, jonka lapsikin ymmärtää yhdellä vilkaisulla. Jos emme saa sitä aikaan EU-tasolla, niin ainakin se tulee sallia kansallisesti.
Kiinnitän huomionne myös transrasvoihin. Valiokunta tuki teollisten transrasvojen pakollista merkintää ja toivon koko parlamentin tekevän samoin. Valiokunta teetti yhteenvedon transrasvojen terveysvaikutuksia koskevista tutkimuksista ja sen mukaan haitoista on niin paljon näyttöä, että selkeintä olisi kieltää teolliset transrasvat Tanskan tavoin. Mutta vähintäänkin ne pitää merkitä pakkauksissa, jotta tiedämme, mitä ostamme, kun ostamme esimerkiksi keksejä, suklaata, perunalastuja tai jäätelöä.
James Nicholson
(EN) Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti mietintöön ja onnittelen esittelijää. Hän on valmistellut sitä varsin kauan ja on osoittanut olevansa erittäin pätevä esittelijä.
Haluan tehdä yhden asian täysin selväksi. Kannatan täysin alkuperämerkintää mutta katson, että meidän on määriteltävä tarkasti se, mitä tarkoitamme alkuperämerkinnällä. Ensinnäkin meidän on varmistettava, että kaikki ihmiset - kuluttajat - tietävät mistä tuotteet tulevat. Toiseksi kuluttajien on tiedettävä tarkasti myös miten elintarvikkeet on valmistettu tai miten ne ovat päätyneet sinne missä ne ovat. Olen siitä esittelijän kanssa samaa mieltä, ja katson, että vaarana on se, että etenemme liian pitkälle liian nopeasti.
Tämä on prosessi, ensimmäinen käsittely. Ollaan rehellisiä sen suhteen, sillä palaamme asiaan yhä uudestaan. Haluan meidän etenevän varovaisesti, mutta tehdään asiat oikein. En halua meidän sääntelevän liikaa EU:ssa, niin ettemme edes me eurooppalaiset enää tiedä mistä tulemme. Vaarana on se, että sääntelemme liikaa itseämme ja markkinoita. Meidän on hallittava tilanne ja tehtävä asiat oikein, ja kannatan sitä ehdottomasti. Mielestäni meidän pitäisi käyttää ensimmäisen käsittelyn ja seuraavan käsittelyn välinen aika vaikutustenarviointiin, jotta näemme millaiset kustannukset ja vaikutukset ovat, koska pitkällä aikavälillä me vaadimme sitä.
Diane Dodds
(EN) Arvoisa puhemies, en usko että kukaan tässä parlamentissa väittää sitä vastaan, että kuluttajat haluavat ja tarvitsevat turvallisia, jäljitettäviä ja terveellisiä elintarvikkeita, eikä kukaan voi väittää sitä vastaan, että elintarvikkeissa tarvitaan paikkansapitäviä ja rehellisiä merkintöjä. Meidän on kuitenkin oltava varovaisia, jotta emme tuota liikaa tietoa missään merkintäjärjestelmässä. Liika käsittämätön tieto johtaa siihen, että kuluttajat jättävät keskeisiä tietoja huomiotta ja kiinnittävät huomiota tietoon, jolla ei ole todellista arvoa. Siitä syystä yksinkertaisuuden ja arvokkaan tiedon on oltava merkintäjärjestelmien keskeisenä perusteena.
Kannatan kollegoideni tavoin alkuperämaamerkintää. Pidän tärkeänä sitä, että tiedämme mistä elintarvikkeemme tulevat. Maatalous- ja kalastusala ja yhteisöt, joita tämä parlamentti edustaa, tuottavat elintarvikkeita erittäin tiukan sääntelyn alaisena, kuitenkin esimerkiksi 60 prosenttia syömästämme kalasta on tuotu EU:hun, ja useimmissa tapauksissa sitä ei ole kasvatettu yhtä tiukassa ympäristö- ja sääntelyjärjestelmässä. Meidän on varmistettava, että järjestelmämme luovat tasavertaiset toimintaedellytykset yhteisöillemme ja teollisuudellemme.
Pohjois-Irlannissa elintarviketeollisuus on erittäin tärkeää, ja vetoan jälleen siihen, ettemme rankaise teollisuutta tarpeettomalla byrokratialla.
Françoise Grossetête
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, korostaisin kahta erityistä kohtaa. Ensimmäinen koskee ravintoaineprofiileja. Vastustan niiden poistamista ja muistutan teitä, että niiden tarkoituksena oli ainoastaan määritellä, voiko elintarvikkeeseen liittää terveysväittämän. Tavoitteena on itse asiassa välttää se, että kuluttajia johdetaan harhaan terveysväittämillä, joita on joskus merkitty elintarvikkeisiin, joissa on usein paljon rasvaa, suolaa ja sokeria. Kehotan teitä siksi hylkäämään tarkistuksen, joka koskee ravintoaineprofiilien poistamista. Muistuttaisin vielä, että hyväksyimme profiilit vuonna 2006.
Kiinnittäisin vielä huomionne riskiin, joka liittyy tarkistukseen 205, joka koskee rituaalisesti teurastetuista eläimistä peräisin olevan lihan merkitsemistä. Uhkana on se, että se leimaisi tietyt uskonnolliset ryhmät, sillä tällainen merkintä herättäisi aiheetonta epäluottamusta tietyissä kuluttajissa. Muistuttaisin teitä siitä, että osa lihasta, joka soveltuu täysin kulutukseen, myydään tavallisilla markkinoilla, koska uskovat eivät voi kuluttaa sitä uskonnollisista syistä. Sen lisäksi liha tulee sertifioiduista teurastamoista, jotka täyttävät täysin terveyskriteerit.
Taloudelliset seuraukset olisivat siksi merkittäviä, joidenkin rituaaliteurastamoiden selviytyminen olisi uhattuna ja se vaarantaisi pienten, paikallisten maanviljelijöiden elinkeinon. Nyt merkinnöissä tarvitaan mielestäni aimo annos tervettä järkeä, niin että kuluttajat saavat oikeaa tietoa. Sitäkin tärkeämpää on uskoakseni se, että myös värikoodijärjestelmä leimaa tuotteita. En pidä sitä vielä oikeana lähestymistapana.
Andres Perello Rodriguez
(ES) Arvoisa puhemies, valiokunnan jättämät tuhat tarkistusta täällä parlamentissa ovat paras osoitus hyvästä tahdostamme. Hyvän tahdon ohella meidän on oltava mielestäni käytännöllisiä merkitessämme elintarvikkeita, jos emme halua saada aikaan päinvastaista vaikutusta kuin se johon pyrimme: toisin sanoen kuluttajien hämmentämistä heille tiedottamisen sijasta.
Kyse on varoittamisesta, ei selittämisestä. Kyse on siitä, että heille tiedotetaan siitä mitä he voivat syödä ja kuinka paljon he voivat sitä syödä. Onko rasvan, sokerin ja transrasvojen merkitseminen tarpeellista? Sitä se todella on. Onko tarpeen merkitä kaikki mikä vaikuttaa kolesteroliin - kaikki aineet, jotka vaikuttavat siihen mistä on puhuttu: lihavuus ja ihmisten terveys? On. Muunlainen tieto, joka on mahdollisesti erittäin informatiivista, voisi lopulta hämmentää tiettyjen elintarvikkeiden tapauksessa: esimerkiksi alkuperäpaikka tai lihan tapauksessa se, missä eläin on syntynyt, mitä kautta se on kulkenut, missä se on kasvatettu ja missä se on teurastettu.
Meidän on oltava käytännöllisiä ja varmistettava, että tästä asetuksesta tulee sellainen, että sillä yhdenmukaistetaan ja annetaan kuluttajille tietoa; jollei niin tapahdu, se aiheuttaa paljon hämmennystä ja asioita, jotka lisäävät hämmennystä sen sijaan että ne parantaisivat terveyttä.
Siksi ehdotan, että valitsemme joidenkin elintarvikkeiden tapauksessa suuntaviivaksi päivittäisen saannin liikennevalojen sijasta, koska siten on täysin selvää, että kun syö tietyn määrän tai kaksi kertaa kyseisen määrän tiettyä tuotetta, lihoo, ja siksi sitä pitäisi syödä yksi annos. Jotkut meistä ehdottavat päivittäistä enimmäisannosta muuntyyppisten koodien sijasta, jottei kuluttajia hämmennetä enempää.
Chris Davies
(EN) Arvoisa puhemies, mikä voisi olla yksinkertaisempaa kuin antaa säännöt kuluttajille tiedottamisesta? Kuitenkin erilaiset tulkinnat ja käytännöt eri maissa sekä kilpailevat taloudelliset edut ovat johtaneet asioiden mutkistumiseen.
Henkilökohtaisesti aion äänestää liikennevalojen, alkuperämaamerkinnän ja alkoholijuomien lisätietojen puolesta, mutta aikaisemmat kokemukset viittaavat siihen, että hämmennykselle on vielä paljon tilaa. Avauspuheenvuorossaan komission jäsen viittasi elintarvikkeiden terveysväittämiä koskevaa lainsäädäntöön. Parlamentaarista kysymystä koskevassa vastauksessa, jonka hän juuri antoi minulle, hän toteaa, että yritykset ovat jättäneet 44 000 terveysväittämää koskevaa hakemusta. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen on täysin tukossa, eikä komissio ole vieläkään esittänyt yhtenäistä kantaa kyseisiin hakemuksiin.
Komission rikkoo nyt itse EU:n lainsäädäntöä, joten tästä on syntynyt täydellinen sekasotku. Ehkäpä komission jäsen käyttää loppupuheenvuoronsa kertoakseen meille, miten me pääsemme sekasotkusta eroon.
Emma McClarkin
(EN) Arvoisa puhemies, periaate, jonka mukaan kuluttajille annetaan enemmän ja parempia tietoja, on ollut hyvin esillä tässä mietinnössä ja on suositeltava tavoite. Mietinnön parlamenttikäsittelyn aikana olen käynyt valistavia keskusteluja purukumipakkausten kirjasinkoosta, siitä onko kana itse asiassa lihaa sekä Twix-patukan määrittelemisestä yhdeksi tai kahdeksi annokseksi. Olemme unohtaneet sen, mikä on tärkeää ja olennaista kuluttajalle.
Merkintöjen liikennevalojärjestelmä yksinkertaistaa liikaa ravintoaineprofiileja ja tekee perustiedoista epämääräisiä ja abstrakteja. Se vaikuttaa suoraan kuluttajien käytettävissä oleviin vaihtoehtoihin, ja sillä on kohtuuttoman suuri kielteinen vaikutus peruselintarvikkeisiin. Aivan kuten jotkut parlamentin jäsenet ovat antaneet nopeasti tuomionsa, liikennevalojärjestelmä antaa elintarvikkeista ja niiden monimutkaisesta ravintokoostumuksesta liian tuomitsevan arvion; niiden paikkaa ruokavaliossa ei voida rajoittaa pelkkään väriin.
Kuluttajat haluavat tietää, mistä heidän ruokansa tulee, ja olennaista on se mitä se sisältää - erityisesti allergeeneja koskeva tieto - jotta he voivat valita parhaan mahdollisen elintarvikkeen. Uskon, että he ovat siihen riittävän älykkäitä. He eivät halua, että joku sanelee heille mitä ruokaa he voivat syödä.
Bogusław Sonik
(PL) Yhteisten sisämarkkinoiden näkökulmasta kysymys merkintöjen yhdenmukaistamisen periaatteista ja elintarvikkeiden keskinäisestä tunnustamisesta on erittäin merkittävä. Tällä hetkellä elintarvikkeita koskeva kansallinen lainsäädäntö ja voimassa oleva EU:n lainsäädäntö, jota tulkitaan eri tavalla eri jäsenvaltioissa, aiheuttavat hankaluuksia kaupassa ja tavaravirrassa sekä ongelmia kilpailun alalla.
Minua vaivaavat säännökset, jotka koskevat velvollisuutta antaa tietoja tiettyjen luokkien tuotteiden alkuperämaasta. Minun mielestäni kyseessä on jäsenvaltioiden protektionististen asenteiden ilmaisu, ja se poikkeaa yhteismarkkinoiden ajatuksesta, jossa tavaroiden liikkumisen esteet ja haitat poistetaan. Siksi katson kuluttajien edun kannalta, että tuotteiden alkuperämaata koskevat tiedot pitäisi antaa vapaaehtoisuuden pohjalta ja tapauksissa, joissa tietojen puute voisi johtaa kuluttajia harhaan tuotteen todellisesta lähteestä. Pidän tällaista lähestymistapaa tasapainoisena kuluttajien ja elintarviketuottajien edun näkökulmasta.
Tässä keskustelussa komission asetuksesta ja Renate Sommerin mietinnöstä kysymys tasapainoisesta ruokavaliosta ja EU:n asukkaiden ruokailutavoista on nostettu esiin monta kertaa. Minun mielestäni elintarvikkeiden merkitseminen on vain yksi osa kuluttajille suunnattua terveellistä ruokaa koskevaa tiedottamista. Sillä voidaan laajentaa yhteiskunnan tietoja terveellisen elämän alalla esimerkiksi kampanjoiden ja koulutustoimien avulla, mutta sillä ei voida korvata tietoja. Siksi vastustan elintarvikkeiden värikoodijärjestelmää, jolla voisi olla pysyviä vaikutuksia ruokailutapoihin.
Loppujen lopuksi emme voi emmekä saa antaa yhteiskunnassamme lainsäädäntöä, jonka mukaan kansalaiset eivät ole vastuussa omasta käyttäytymisestään ja valinnoistaan.
Karin Kadenbach
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, politiikan ja Euroopan parlamentin tehtävänä pitäisi olla EU:n kansalaisten elämänlaadun parantaminen. Se käsittää terveellisen ympäristön ja myös terveellisen ruoan. Jos haluan syödä terveellisesti, niin tarvitsen kuluttajana näitä tietoja.
Tarvitsemme nopeasti toteutettavissa olevaa, pakollista alkuperämaamerkintää, niin että kuluttajat voivat tehdä tietoon perustuvia päätöksiä siitä, mitä elintarvikkeita he ostavat miltäkin alueelta. Toisaalta tarvitsemme kuitenkin myös ravintoaineprofiileja, koska vain niiden avulla voidaan varmistaa, ettei kuluttajia johdeta harhaan siinä, mikä ruoka on terveellistä ja edistävätkö ainesosat todella terveyttä ja hyvää ruokavaliota.
Sen lisäksi tarvitsemme ehdottomasti selkeyttä ja koulutusta ravitsemuksen alalla. Se käsittää terveellisen ruoan ja ympäristön sekä riittävän määrän liikuntaa.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Arvoisa puhemies, emme keskustele joka päivä lainsäädännöstä, joka herättää äänestäjissä näin voimakasta kiinnostusta. On tunnettu tosiasia, että selvät merkinnät elintarvikkeissa vaikuttavat kuluttajien päätöksiin ja kannustavat lisäksi tuottajia markkinoimaan terveellisiä elintarvikkeita.
Yksi asia, joka on noussut esiin lainsäädäntöprosessissa ja keskusteluissamme, koskee tietoa elintarvikkeiden alkuperästä. Merkinnöissä on ilmoitettava elintarvikkeen tuotantomaa, mukaan luettuna jalostetut elintarvikkeet. Jälkimmäisessä tapauksessa siitä tulee varmasti vaikeampaa mutta minusta vaikuttaa siltä, että hyvä ratkaisu on ajatus antaa tiedot jalostetun elintarvikkeen pääainesosan alkuperästä.
Yhtä tärkeitä ovat tiedot alkoholijuomien sisällöstä. Yhdyn näkemykseen, että tiedot alkoholijuomien ainesosista ja ravintoarvoista pitäisi antaa pakkauksessa. Kuluttajan pitäisi tietää, onko hänen ostamansa votka tehty viljasta, perunasta tai kenties banaaneista. Kukaan tässä salissa ei kyseenalaista tarvetta muuttaa lainsäädäntöä ja tehdä siitä entistä kattavampaa. Toivon, että päädymme kaikki siihen, että pitäisi siirtyä EU:n kuluttajien odotusten suuntaan, vaikka olisi otettava huomioon myös elintarvikealan pk-yritysten mahdollisuudet.
Paolo Bartolozzi
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentilta pyydetään, kuten tiedämme, lopullista kantaa elintarvikkeista kuluttajille annettaviin tietoihin.
Aloitan toteamalla, että tämä on epäilemättä ollut vaikea, pitkä ja ristiriitainen lainsäädäntöprosessi, jota ei olisi voitu lyhentää. Tavoitteena on itse asiassa yhdenmukaistaa EU:n elintarvikelainsäädäntö säännöksillä, jotka tekevät kuluttajille annettavista tiedoista avoimia, millä estetään tilanne, jossa heitä johdatellaan tekemään epävarmoja valintoja tai valintoja, joilla voi olla jopa haitallinen vaikutus heidän terveyteensä.
Kiitän Renate Sommeria hänen ponnisteluistaan, joilla on koottu yhteen monia vaatimuksia. Hänen mietinnöllään pyritään tarjoamaan ratkaisu ristiriitoihin ja eroihin jäsenvaltioissa käytössä olevien kuluttajien tietojärjestelmien välillä. Ei ole sattuma, että kansalliset säännökset poikkeavat yhä toisistaan siinä, miten niissä kuvataan myytävien elintarvikkeiden luonnetta, ja se luo järjestelmän, joka eroaa maasta toiseen ja edistää siten epäoikeudenmukaista kilpailua potentiaalisten kuluttajien haitaksi. Euroopan komission ehdotuksen pohjalta yritetään parantaa nykyistä lainsäädäntöä ottamalla elintarvikeala ja kuluttajat mukaan prosessiin. Samaan aikaan mietinnössä velvoitetaan EU:n elintarviketeollisuus selkiyttämään pakollisia merkintöjä sekä elintarvikkeiden ravintoarvon merkintää ja esittämistä.
Maailmanlaajuisilla markkinoilla Euroopan unioni ei voi väistää tarvetta mukauttaa elintarvikelainsäädäntöä muun muassa elintarvikekaupan suojelemiseksi ja suojaamiseksi yhä laajemmalta ja hallitsemattomammalta kansainväliseltä kilpailulta. Ei ole mitään uutta siinä, että me kuulemme yhä enemmän vaaroista, joita aiheuttavat elintarvikkeet, joissa salamyhkäisesti on nimityksiä ja väittämiä ja jotka eivät usein täytä ruokavaliota koskevia vaatimuksia mutta jotka kuitenkin menevät läpi ihmisten terveyttä edistävinä tuotteina.
José Manuel Fernandes
(PT) Arvoisa puhemies, elintarvikkeiden merkitseminen on erittäin tärkeää elintarviketurvallisuuden takaamisen kannalta. Kannatan selvien tietojen antamista kuluttajille, mutta samalla byrokratian vähentämistä, sääntelyn yksinkertaistamista, oikeusvarmuuden parantamista ja kilpailukyvyn lisäämistä elintarvikealalla unohtamatta pieniä yrityksiä.
Maanviljelijöiden toteuttamaa suoramyyntiä ei voida alistaa tämän direktiivin säännöille, ei myöskään paikallisia ja pienissä määrissä tuotettuja tuotteita. Sellaiset tuotteet takaavat monimuotoisuutemme ja suojelevat syviä juuriamme. Kuluttajille on tiedotettava ilman, että heitä painostetaan valinnoissaan tai että paikallisia tuotteitamme leimataan.
Komission ehdotus on liian holhoava, koska sillä yritetään painostaa kuluttajia tiettyyn suuntaan sen sijaan, että heille annettaisiin tietoja. Jotkut haluavat päättää siitä mitä ruokalistallamme on; toiset haluavat kertoa meille mitä ruokia me voimme ja emme voi syödä. Vakuutan teille, että portugalilaiset sekä erityisesti Minhon alueen asukkaat eivät koskaan lakkaa syömästä pica no chão- tai arroz de cabidela -ruokia; he eivät koskaan luovu caldo verdestä ja cozido à portuguesasta sekä hyvistä paikallisista jälkiruoista ja lasillisesta vinho verde tintoa.
Suhtaudun siksi myönteisesti tarkistuksiin, mukautuksiin ja esittelijöiden tekemään työhön. Yhdyn hänen näkemykseensä ja mietintöönsä, ja tuen sitä, että kuluttajat saavat perusteelliset tiedot asiasta, mutta he saavat yksin päättää mitä syövät.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, puhumme elintarvikkeita koskevien tietojen antamisesta kuluttajille. Tämän parlamentin jäseninä me saamme tietoa monista asioista, eikä tieto ole ratkaisevaa vaan se, mitä me teemme sen kanssa.
Käsittelen kahta erityistä kohtaa tässä mietinnössä. Toinen on alkuperämaa. Meillä on alkuperämerkintä naudanlihassa. Ehkäpä unioni ei olisi valinnut sitä, mutta kriisi pakotti meidät siihen. Se näyttää toimineen erittäin tehokkaasti ja erittäin hyvin. Kannatan ajatusta, että erityisesti lihatuotteiden tapauksessa kuluttajat tarvitsevat alkuperämaatietoa, niin että he tietävät mistä heidän ruokansa tulee.
Siirryn seuraavaan kohtaan, asiaan, jossa näyttäisin oranssia valoa. Olen lukenut - ja todellakin kiitän niitä jotka ovat antaneet tiedot minulle - liikennevaloista ja viitteellisestä päiväsaannista, ja olen yrittänyt analysoida tietoja erittäin huolellisesti. Minulla on monta huomautusta. Meillä on terveysvaroitukset savukerasioissa. En polta, pidän varoituksia hyvänä asiana, enkä aio polttaa. Ne, jotka polttavat, jatkavat polttamista kaikista etiketeissä olevista varoituksista huolimatta. Korostaisin sitä, että merkinnät eivät laihduta ketään. Merkinnät eivät vähennä lihavuutta. Meidän on keskusteltava tästä ongelmasta paljon perusteellisemmin. Meidän pitäisi kieltää hissit ja autot, niin että saamme lisää liikuntaa, mutta me tuskin lähdemme sille tielle.
Olen iloinen siitä, että tämä on ensimmäinen käsittely. Pidän asioita liian monimutkaisina ratkaistavaksi tässä vaiheessa. Meidän on keskusteltava perusteellisemmin ja löydettävä jotain, joka kuvaa parhaiten mietinnön otsikkoa: "Elintarvikkeita koskevien tietojen antaminen kuluttajille"
Herbert Dorfmann
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän esittelijää. Tehokas elintarvikkeiden merkitseminen on todellakin erittäin tärkeää. Kuluttajien on tiedettävä mitä he syövät, ja heidän on saatava se selville siinä lyhyessä ajassa, jonka he ovat supermarketissa tekemässä ostoksia. Tiedot on kuitenkin annettava siten, ettei niiden ymmärtämiseen tarvita elintarviketieteen tutkintoa. Tietojen kohderyhmä on varsin erilainen, loppujen lopuksi - kyse ei ole niistä, joilla on jo erinomaiset tiedot siitä, miten terveellisiä eri ruoat ovat.
Pidän yhtä alaa erityisen tärkeänä, ja se on perinteisesti tuotetut tuotteet sekä erityisesti tuotteet, joita maanviljelijät valmistavat ja markkinoivat suoraan. Kyseisten tuotteiden sisältö ei usein ole standardoitu - ajattelen nyt esimerkiksi hilloja ja mehuja - ja on yksinkertaisesti mahdotonta antaa sellaisia tietoja kuin tarkka sokerin määrä tai tarkka kaloriarvo.
Viime vuosina olemme tehneet paljon työtä vähentääksemme maanviljelijöiden ja kuluttajien välimatkaa, ja nyt sellaiset tekijät kuin elämä maatilalla, maanviljelijöiden markkinat ja niin edelleen ovat erittäin tärkeitä maanviljelijöiden ja maatalouden imagolle. Olemme käyttäneet EU:n rahoja sellaisten asioiden edistämiseen osana maaseudun kehittämistä koskevaa ohjelmaa. Tällaisessa myynnissä maanviljelijän ja ostajan välillä on usein suora suhde, ja se on usein tärkeämpi kuin merkintöjen tiedot. Niinpä kehotan teitä, hyvät parlamentin jäsenet, kannattamaan ehdotuksia, joilla pyritään löytämään järkevä ratkaisu tällaiselle myynnille.
Richard Seeber
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ei ole epäilystäkään siitä, että Euroopan unionissa esiintyy terveysongelmia, eikä siitä, että kuluttajien edut on asetettava etusijalle tai että elintarvikkeet ovat erilaisia kuin muut hyödykkeet siksi, että me nielemme ne ja ne siirtyvät ruumiiseemme. Siksi on selvää, että meidän on toimittava erityisen huolellisesti kun puhumme elintarvikkeista ja niiden merkitsemisestä, ja että niihin on sovellettava ennalta varautumisen periaatetta - sellaisena kuin se on perussopimuksessa.
On kuitenkin naivia ajatella, että voimme ratkaista kyseiset ongelmat elintarvikkeiden merkinnöillä. Katsokaapa Yhdysvaltoja: siellä on paljon ylipainoisia ihmisiä, ja kuitenkin Yhdysvalloissa on erittäin tiukat säännöt elintarvikemerkinnöistä. Niinpä meidän on pohdittava hartaasti sitä, miten käsitellä kyseistä ongelmaa täällä Euroopassa.
Siksi katson, että liikennevalojärjestelmällä, sellaisena kuin sitä on ehdotettu, ei saavuteta tavoitteitamme - koska sen luoma sekaannus on suurempaa kuin sen antamat tiedot. Toiseksi katson myös, että viitteellistä päiväsaantia koskeva järjestelmä, jota myös on ehdotettu, tarjoaa erittäin todennäköisesti tiedot, joita tiedonjanoiset kuluttajat pitävät hyödyllisinä oikeiden valintojen tekemiselle.
Kolmanneksi katson, että alkuperämaamerkintä on tärkeä, erityisesti elintarvikkeissa. Useimmat kuluttajat haluavat tietää, mistä heidän ruokansa tulee ja missä se on valmistettu. Neljänneksi katson, että terveystietojen on perustuttava tieteeseen, jos niiden halutaan vaikuttavan kuluttajien päätöksiin.
Minulla on vielä yksi pyyntö komission jäsenelle: odotamme edelleen komission ehdotusta elintarviketurvallisuusviranomaisen rahoituksesta. Se on ainoa viranomainen, joka ei veloita maksua toimistaan. Voitteko kertoa meille jotain siitä, koska voimme odottaa ehdotusta.
Anja Weisgerber
(DE) Arvoisa puhemies, tämän päivän hyvä uutinen on se, että uudessa lainsäädännössä säädetään yhtenäisistä, pakollisista ravintoainemerkinnöistä, jotka on suhteutettu 100 grammaan, mikä helpottaa vertailua. Ravintoarvoa koskevat merkinnät tarjoavat kuluttajille tietoa, jonka ansiosta he voivat tehdä tietoon perustuvan ostopäätöksen.
Malli, joka minulla on mielessäni, on vastuullinen kuluttaja, joka tietää mitä ostaa. Jäljitelmätuotteilla, joita ei ole selvästi sellaiseksi merkitty, johdetaan kuluttajia tietoisesti harhaan. Keinotekoinen juusto, puristetut kinkkutuotteet ja vaniljajugurtti, joka ei sisällä lainkaan vaniljaa - ovat vain muutama esimerkki. Kaikki tällaiset jäljitelmätuotteet on merkittävä jäljitelmiksi. Olen tyytyväinen siihen, että lähetämme huomenna selvän viestin neuvostolle ja että me kaikki täällä olemme päässeet yksimielisyyteen siitä, että tarvitsemme parempia merkintöjä.
Minun mielestäni tarkoituksena on antaa tietoa; meidän pitäisi kuitenkin antaa kuluttajien tehdä omat päätöksensä. Siksi vastusta liikennevalojärjestelmää. Ei ole epäterveellisiä elintarvikkeita - vain epäterveellisiä, epätasapainoisia ruokavalioita. Liikennevalot ovat harhaanjohtavia. Kannatan elintarvikkeiden merkitsemistä viitteellisen päiväsaannin mallin mukaan ja olen tyytyväinen siihen, että me todennäköisesti äänestämme huomenna sen suuntaisesti.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Kuluttajien on tiedettävä mitä he syövät. Siksi Unkarin puolueet tukevat täysin yhdistettyä värikoodiin perustuvaa hybridimerkintäjärjestelmää. Unkarin kansallinen kuluttajansuojajärjestö tukee myös täysin kyseistä järjestelmää. Yhdistetty värikoodijärjestelmä on erinomainen, helposti ymmärrettävä ja yksiselitteinen järjestelmä. Se mahdollistaa aitojen tietojen antamisen ja auttaa kuluttajia valitsemaan terveellisiä elintarvikkeita. Perinteisten tuotteiden kulutusta koskevien huolten poistamiseksi suosittelemme kyseisen merkintäjärjestelmän käyttöä vain tietyissä tuoteluokissa. Se on täysin selvää. Kannatamme myös alkuperämaamerkinnän käyttämistä niin laajasti kuin mahdollista. Meidän on vahvistettava asetus, jossa vaaditaan alkuperämaamerkintää yhdestä ainesosasta koostuville tuotteille, kuten hedelmät ja vihannekset, kala ja muut elintarvikkeet.
Giovanni La Via
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka tämän parlamentin ensisijaisena tavoitteena on varmistaa se, että kuluttajat saavat turvallista ja taatusta, jäljitettävästä lähteestä tulevaa ruokaa, yhtä tärkeää on edistää elintarvikkeita koskevien tietojen tarjontaa asianmukaisella merkintäjärjestelmällä. Selvät, ymmärrettävät elintarvikemerkinnät ovat askel siihen suuntaan, ja ne voivat itse asiassa vaikuttaa kuluttajien valintoihin kannustamalla näitä ostamaan terveellisiä tuotteita, jotka ovat peräisin taatusta lähteestä.
Tässä yhteydessä pyytäisin parlamenttia tutkimaan huolellisesti tarkistuksen, jonka on jättänyt ja allekirjoittanut 40 jäsentä, tarkistuksen 351, jossa vaaditaan antamaan kuluttajille tiedot joidenkin pöytiimme tulevien jalostamattomien maataloustuotteiden raaka-aineiden alkuperän lisäksi myös yhdestä raaka-aineesta koostuvissa jalostetuissa tuotteissa käytettyjen raaka-aineiden alkuperästä; toisin sanoen on kyse tuotteista, jotka sisältävät maataloustuotteen lisäksi jotain lisäainetta.
Frédérique Ries
(FR) Arvoisa puhemies, käsittelen kahta asiaa tässä asetuksessa. On erittäin tärkeää, että vahvistamme huomenna äänestyksessä elintarvikkeiden pakollisen alkuperämerkinnän, joka on jo käytössä monissa tuotteissa: kalan, hedelmien ja vihannesten lisäksi myös jalostamattomassa naudanlihassa, ja tämäntyyppinen merkintä on ollut käytössä hullun lehmän tautia koskeneesta kriisistä alkaen.
Meidän on varmistettava se, että EU:n asetuksella suojellaan lukuisten pk-yritysten investointeja. Ne innovoivat ja luovat työpaikkoja. Siksi meidän on poistettava kaikki toimet, jotka eivät toimi, kuten esimerkiksi ravintoaineprofiilit, jotka mainitaan 14 artiklassa, mutta jotka osoittautuvat myös selvästi yrittäjien ajan ja rahan haaskaukseksi.
Lopetan nopeasti kysymykseen komission jäsenelle John Dallille. Haluaisin kuulla komission näkemyksen tarkistuksesta 205, jota jäsen Grossetête käsitteli pitkään ja jossa kaavaillaan merkinnän antamista eläimistä, jotka on teurastettu rituaalisesti. Kuten jo todettiin, se leimaisi tuotteet turhaan ja olisi erityisen haitallista tälle alalle. Haluaisin tietää komission näkemyksen tästä erittäin tärkeästä asiasta.
Anna Rosbach
(DA) Arvoisa puhemies, olen eurooppalainen kuluttaja ja haluan tietää mitä pistän suuhuni. Kotimaassani voin tietysti lukea mistä salaattini, lihani ja juustoni ovat peräisin. Meillä kuluttajilla on oikeus selvään katsaukseen ostamiemme elintarvikkeiden koostumuksesta ilman, että meillä on tutkinto kemiasta tai kliinisestä ravitsemusterapiasta. Olemme tyytyväisiä siihen, että 100 grammaa ja 100 millilitraa koskevat tiedot painetaan pakkausten etuosaan, tilastot osoittavat, että sitä tietoa kuluttajat hakevat. Emme saa hämätä kuluttajia aivan liian monella merkintäjärjestelmällä, emmekä saa hävittää elintarvikkeiden tuotantoalueiden alueellista monimuotoisuutta määräämällä yksityiskohtaisesta merkintäjärjestelmästä pakkaamattomille tuotteille. Emme saa myöskään asettaa esteitä elintarviketeollisuuden monien pk-yritysten tielle. Se aiheuttaisi tuhansien työpaikkojen menetyksen EU:ssa, emmekä voi antaa sen tapahtua.
Anna Maria Corazza Bildt
(SV) Arvoisa puhemies, näkemykseni on se, että meidän pitäisi vahvistaa kuluttajien valtaa antamalla selviä, yksinkertaisia ja ymmärrettäviä tietoja elintarvikkeista rasittamatta pieniä tuottajia lisäbyrokratialla. Vastustan siksi kaikenlaista harhaanjohtavia merkintöjä ja väärennöksiä. Vastustan liikennevalojärjestelmää, koska sillä säikytellään ihmisiä eikä siinä kunnioiteta sitä tosiasiaa, että meillä kaikilla on erilaiset terveyttä koskevat vaatimukset ja elämäntavat. Vastustan samasta syystä pakollista päiväsaantia koskevaa merkintää.
Kannatan lihan alkuperämerkintää. Komission on annettava ehdotuksia käytännön ratkaisuiksi, joita voidaan arvioida ja joista me voimme sitten muodostaa kannan.
Meillä on kaksi vastakkaista vaihtoehtoa: joko poliitikot saarnaavat ylhäältä alas ja määrittelevät, mitä meidän pitäisi syödä, tai me saamme enemmän valinnanvapautta ja oikeuden lisätietoon. Kannatan ravintoaineprofiileista muodostuvaa merkintäjärjestelmää, joka on joustava ja perustuu tutkimukseen. Elintarviketeollisuuden on kannettava vastuunsa ja ryhdistäydyttävä ja ponnisteltava sellaisten asioiden poistamiseksi, jotka johtavat entistä huonompiin elintarvikkeisiin. Elintarvikkeet ovat terveyskysymys, ja on tärkeää ymmärtää se. Meidän on toimittava entistä parempien elintarvikkeiden hyväksi.
Kriton Arsenis
(EL) Arvoisa puhemies, kannatan värimerkintöjä, mutta korostaisin yhtä toista asiaa. Joka ainoa tunti muutetaan palmuviljelmäksi kolmensadan jalkapallokentän kokoinen alue trooppista aarniometsää. Se tehdään siksi, että me saamme palmuöljyä, jota käytetään hyllyissämme olevin elintarvikkeisiin. Tämä tieto on kuitenkin salattu kansalaisilta.
Kehotan parlamenttia kannattamaan äänestyksessä tarkistusta 263, jossa todetaan, että palmuöljy on pakko merkitä elintarvikkeisiin, joita kansalaiset löytävät supermarkettien hyllyistä, niin että kansalaiset eivät tahtomattaan ja tietämättään rahoita maailmanlaajuista metsien hävittämistä ja biologisen monimuotoisuuden hävittämistä sekä ilmastonmuutosta.
Kun me huomenna äänestämme täällä asiasta, meidän on päätettävä voivatko kansalaiset ottaa vastuuta ympäristöstä valitsemiensa elintarvikkeiden kautta vai rahoittavatko he tietämättään yritysten toteuttamaa ympäristön ja yhteisen tulevaisuutemme hävittämistä.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, kolme miljoonaa eurooppalaista koululaista on ylipainoisia ja luku kasvaa 85 000 joka vuosi. Luonnollisesti liikapaino aiheuttaa monia kroonisia sairauksia ja siksi se, mitä me syömme, on tärkeää. Toisin sanoen olemme sitä mitä syömme. On kuluttajien etujen mukaista, että meillä on selvät, ymmärrettävät elintarvikemerkinnät, joissa luetellaan tietyt ainesosat. Suhtaudun siksi myönteisesti ajatukseen antaa kaikille kuluttajille nopeasti tietoa tuotteen rasva-, sokeri- ja suolapitoisuudesta. Tähän asetukseen ei kuitenkaan kuulu vastuu tuotteen ainesosien alkuperästä. Siksi on tärkeää, että joku kantaa vastuun siitä, mistä valmiin tuotteen ainesosat ovat peräisin. Tässä yhteydessä - tällä aralla markkinasegmentillä - on myös erittäin tärkeää, että meillä on käytettävissä seuraamuksia: seuraamuksia niille, jotka tarkoituksella pettävät kuluttajia ja antavat vääriä tietoja tuotteista ja niiden ainesosista.
Christa Klaß
(DE) Arvoisa puhemies, puhumme tänään tiedottamisesta, ja tietoa voidaan levittää kaikkialle maailmaan napin painalluksella. Tiedosta ei ole pula; pikemminkin tarvitaan selvää, ytimekästä ja asianmukaista tietoa.
Yksi asia on varma: elintarvikemerkinnät eivät voi olla terveellisen ruokavalion käsikirja. Ruokavaliota koskeva tieto on sellaista, että sitä pitää levittää perheissä, kouluissa ja yhteisöissä. Jokainen tarvitsee perustiedot, jos aikoo voida hyödyntää elintarvikemerkintöjen tietoja oman terveellisen ruokavalionsa koostamiseksi. Viitteelliset päiväsaannit, ravintoaineprofiilit ja terveysväittämät eivät ole tarpeellisia etiketeissä. Liikennevalot, jotka voivat näyttää yhtä aikaa punaista ja vihreää - koska suuri määrä sokeria ja vähän rasvaa eivät sulje toisiaan pois - eivät auta kuluttajia.
Alkuperämerkintä ei toimi enää nykypäivän maailmassa. Meijerimme Eifelissa ottaa vastaan maitoa Saksasta, Belgiasta ja Luxemburgista. Mikä on siis tuotetun juuston alkuperämaa? Luonnollisesti meidän täytyy toimia, jottei kuluttajia petetä. Etiketissä on todettava mitä tuote sisältää ilman väärinkäsityksen mahdollisuutta. Keinotekoinen juusto täytyy voida helposti tunnistaa sellaiseksi ja sillä on oltava vastaava nimitys. Elintarvikelisäainetta, yhteen koottua lihanpalaa, ei saa myydä tiskillä kinkkuna. Kehotan teitä tukemaan esittelijän ehdotuksia.
Edite Estrela
(PT) Arvoisa puhemies, hyvät merkinnät elintarvikkeissa ovat elintärkeitä. Tieto alkuperästä on tärkeä, aivan kuten tieto rasva-, sokeri- ja suolapitoisuudesta. Sen takia, jos tiedotuksen halutaan olevan tehokasta, tietojen on oltava selkeitä ja hyvin esillä ja niiden on sisällettävä vain olennaiset tosiasiat. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että tietyt perinteiset tuotteet, jotka ovat monissa tapauksissa osa tietyn Euroopan alueen kulttuuria, eivät voisi saada poikkeusta.
Viinin pitäisi mielestäni muodostaa poikkeus kahdesta syystä: Ensinnäkin se on erityinen tuote, josta on jo annettu erityisiä säännöksiä. Viini ei sisällä rasvaa tai sokeria vaan alkoholia, joka on jo ilmoitettu nykyisissä merkinnöissä. Sen lisäksi Maailman terveysjärjestö jopa suosittelee punaviiniä. Toiseksi uudet merkinnät vain haittaisivat taloutta alalla, joka on jo suurissa vaikeuksissa.
Oreste Rossi
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on turha pelätä alkuperän ilmoittamista tuotteissa, joita me, perheemme ja kaikki kansalaiset kuluttavat.
Kuluttajilla, joille on taattava oikeus valinnanvapauteen, on oikeus tietää mitä tuotteita he ostavat, mitä kyseiset tuotteet sisältävät ja mistä ne ovat peräisin. Ne ovat tarpeellisia välineitä, jotka antavat kuluttajille mahdollisuuden arvioida järkevästi ruokavaliota ja kulutusta koskevia päätöksiä. Tässä suhteessa tietoon perustuva ostos on ensimmäinen askel kohti terveellistä ja tasapainoista ruokavaliota, joka auttaa ihmisiä huolehtimaan terveydestään.
Tiedämme, että monet yritykset jättäisivät paljon tietoja pois etiketeistä taloudellisista syistä tai mukavuussyistä, mutta se ei käy lainsäätäjälle, jonka on toimittava vain EU:n kuluttajien etujen mukaisesti.
Tehokkaissa merkinnöissä ei saisi antaa syrjiviä arvioita hyvien ja huonojen elintarvikkeiden välillä vaan tarjota kuluttajille välineet, joilla nämä voivat tehdä riippumattomia, tietoon perustuvia päätöksiä.
Lega Nord on aina puolustanut ja suojellut mahdollisuuksien mukaan laatutuotteita, joita kasvatetaan paikallisesti, koska se katsoo, että hyvä, terveellinen ruokavalio on keskeinen tekijä terveyden ja elämänlaadussa edistämisessä.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Värikoodijärjestelmä näyttää olevan kuumin aihe tämän päivän keskustelussa. Ajatus voi vaikuttaa houkuttelevalta, mutta se ei missään nimessä ole ollenkaan tehokas vaan jopa vaarallinen.
Väitänkö, etteivät paikkansapitävien tietojen tarjoaminen kuluttajille ja elintarvikkeisiin liittyvien sairauksien torjuminen saisi olla painopisteitä - pois se minusta. Katson kuitenkin, että emme saa demonisoida tiettyjä elintarvikkeita. Ei ole olemassa hyviä tai pahoja elintarvikkeita, ainoastaan liiallista elintarvikkeiden kulutusta. Kuluttajat voisivat päätyä välttämään monia perinteisiä eurooppalaisia tuotteita tai valmistajat voisivat muuttaa niitä, ja sillä olisi vakavia vaikutuksia elintarviketeollisuuteemme.
Lopetan toteamalla, että yhdyn jäsen Grossetêten näkemykseen, joka koskee rituaalisesta teurastuksesta saatua lihaa, ja jäsen Dorfmannin näkemykseen käsintehdyistä elintarvikkeista, jotka ovat myös tärkeä perinne Euroopassa. Lopuksi ilmaisen tukeni Giovanni La Vian mainitsemalle tarkistukselle 351.
Jaroslav Paška
(SK) Aluksi kiitän esittelijä Renate Sommeria hänen työstään. Laatiessaan mietintöä hän on keskittynyt komission valmisteleman direktiivin parantamiseen. Uskon vakaasti siihen, että meidän on keskityttävä mielekkyyteen, kun ilmoitamme elintarvikkeiden ravintoarvoja. Tarvittavat tiedot on ilmoitettava vertailukelpoisin arvoin, eivätkä ne saa hukkua symbolien ja merkkien sekaan.
Meidän on keskityttävä myös ymmärrettävyyteen. Tärkeimmät tiedot on ilmoitettava etuosassa niin, että ne selviävät ensi silmäyksellä. Ainesosia koskevat lisätiedot voidaan esittää myös tuotteen toisella puolella.
Meidän on keskityttävä myös objektiivisuuteen. Toimittajien on vastattava tuotetietojen paikkansapitävyydestä, jopa seuraamusten uhalla. Toinen seikka, jota meidän on seurattava, on tietojen luettavuus. Komission ehdotuksessa mainitut kirjasinten koko ja paksuus eivät riitä. Tärkeimpien tietojen on oltava kuluttajalle selviä ensi silmäyksellä.
Alkuperämaamerkintää koskevassa kysymyksessä näen vielä monia ratkaisemattomia kysymyksiä. Lopputuottajat ostavat usein puolivalmiita tuotteita markkinoilta hinnan perusteella ja vaihtelevat niiden toimittajina eri maiden tuottajia, ja kyseiset raaka-aineet sekoitetaan sitten lopputuotteeseen. Puhun nyt tietyistä tuotteista kuten salamit tai makkarat. Tällaisissa tapauksissa on todella vaikeaa nimetä alkuperämaata.
Gilles Pargneaux
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä on erittäin tärkeä kuluttajansuojaa koskeva kysymys. Äskettäinen tutkimus osoittaa, että EU:n kansalaiset uskovat, että elintarvikkeiden turvallisuustilanne on heikentynyt 10 viime vuoden aikana, ja yksi kuluttaja kolmesta ei luota vieläkään tuotteiden laatuun. Siksi elintarvikemerkintöjä on ajanmukaistettava, yksinkertaistettava ja selvennettävä Euroopan unionissa, jotta varmistetaan se, että kuluttajia suojellaan entistä paremmin.
Nostaisin esiin kaksi asiaa. Kannatamme värikoodeja sillä edellytyksellä, että ne sisältävät myös viittauksen ravintoarvoon prosentteina ilmaistuna. Sen lisäksi vastustan viinien ja väkevien juomien pakollisia ravintoainemerkintöjä. Haluaisimme saada asetuksen, jolla säännellään viinejä ja väkeviä juomia, kolmen seuraavan vuoden aikana mieluummin kuin seuraavan viiden vuoden aikana, kuten Euroopan komissio on ehdottanut. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, halusin saattaa tämän tietoonne.
Miroslav Mikolášik
(SK) Kiitän kollegaani Renate Sommeria vaativasta ja perusteellisesta työstä tätä asetusehdotusta koskevan mietinnön parissa. Se on erittäin tärkeä oikeudellinen normi, erityisesti eurooppalaisten terveyden näkökulmasta, ja se on kaikkein tärkeintä. Nykyään on epäilemättä niin, että monet taudit ja elämäntapaan liittyvät sairaudet johtuvat heikosta ravinnosta, ja siksi meidän on lähestyttävä ongelmaa käsitteelliseltä pohjalta.
Korostaisin sitä, että kuluttajien on saatava selviä ja avoimia tietoja tuotteen ravintoarvosta, mutta heidän on sitten tehtävä omat päätöksensä. Tavoitteemme on kertoa kuluttajille, miten asiat ovat, eikä sitä miten niiden pitäisi olla. Siksi pidän liikennevalojärjestelmää pinnallisena ja riittämättömänä. Koska 80 prosenttia elintarviketuottajista on pk-yrityksiä, on myös korostettava sitä, etteivät hyväksyttävät toimet saa rasittaa niitä liikaa.
John Dalli
Arvoisa puhemies, kiitän teitä tästä vilkkaasta ja kiinnostavasta keskustelusta, joka toi esiin vahvoja näkemyksiä ehdotuksen monista osa-alueista. Komissio luonnollisesti pohtii huolellisesti kyseisiä näkemyksiä.
On joitakin kysymyksiä, joita pidämme perustavanlaatuisen tärkeinä kuluttajien kannalta - esimerkiksi allergeeneja koskevat tiedot kaikissa elintarvikkeissa; pakkauksen etuosan merkinnät ravintoarvosta sekä niitä tukevat jäsenvaltiokohtaiset lisämerkinnät; mitattavissa olevien luettavuutta koskevat perusteet sekä tasapainoinen kuluttajien terveyttä koskeva tiedotus. Korostaisin vielä kerran voimakasta tukeani ravintoaineprofiileille sekä sitä, ettemme aio lopettaa minkään elintarvikkeen tuotantoa ja että asiaa koskevaa työtä jatketaan avoimin mielin. Komissio ei voi hyväksyä kyseisen säännöksen poistamista väittämiä koskevasta asetuksesta.
Jos sallitte vastaan muutamiin kysymyksiin, jotka tänään nostettiin esiin. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisesta voin todeta, että laadimme parhaillamme muuta kuin lainsäädäntöä koskevaa kertomusta, jonka pitäisi olla valmis kesän jälkeen ja jossa todetaan mikä on suuntamme tässä asiassa.
Innovoinnista sanoisin sen, että ehdotuksemme eivät ole innovoinnin vastaisia. Tuen innovointia - samoin kuin komissio - mutta sen pitää olla vastuullista innovointia. Haluamme innovointia, joka toimii kuluttajien hyväksi ja edistää heidän terveyttään.
Chris Daviesin mainitsemista väittämistä ja niiden hyväksymisistä minun on todettava, että 13 artiklan nojalla meillä oli noin 44 000 väittämää jäsenvaltioista. Kun pyysimme jäsenvaltioita tarkistamaan kyseiset väittämät, niiden määrä väheni 4 000:een. Se kertoo minulle löyhästä ja pinnallisesta tavasta, jolla väittämiä esitetään, ja sen merkityksestä, että valvomme kyseisiä väittämiä, joita kuten sanoin luodaan markkinointivälineiksi tuotteiden myyntiä varten. Itse asiassa prosessi on hieman myöhässä suuren määrän takia, mutta me työskentelemme erissä. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen on saanut ensimmäisen erän valmiiksi ja komission tarkastaa sitä julkaisua varten, ja toinen erä on myös edennyt hyvin EFSA:ssa. Kyse on jatkuvasta prosessista. Toisaalta 14 artiklan nojalla on jo arvioitu 50 väittämää, ja komissio on ilmaissut niistä myönteisen tai kielteisen kannan. Asiaa koskeva työ siis etenee - olemme myöhässä mutta työ jatkuu.
Esittäisin vielä yhden huomion vaikutustenarvioinnista. Komissio on tukenut kyseistä prosessia ja on kuullut monia sidosryhmiä ja on tehnyt kentällä vaikutustenarvioinnin, jossa punnitaan erilaisten poliittisten vaihtoehtojen kustannuksia ja etuja. Parlamentin jäsenten tänään ja aikaisemmin jättämien monien uusia merkintävaatimuksia koskevien tarkistusten vaikutuksesta ei ole tehty minkäänlaista arviointia. Paremman sääntelyn takia katson, että päätöksentekoprosessia pitäisi tukea kaiken aikaa vaikutustenarvioinnilla.
Lopetan kiittämällä vielä kerran Renate Sommeria ja arvoisia parlamentin jäseniä heidän puheenvuoroistaan. Parlamentille on tavanomaisesti toimitettu täydellinen luettelo komission kannasta kuhunkin tarkistukseen.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 16. kesäkuuta 2010.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Sergio Berlato  
Keskustelu, jota käymme tänään, on erityisen tärkeä.
EU:n lainsäädännössä on monia asetuksia ja direktiivejä elintarvikkeiden ainesosista ja merkinnöistä. Tällä hetkellä jäsenvaltioilla ei kuitenkaan ole koordinoituja merkintävaatimuksia. Näyttää selvältä, että yleisten EU:n sääntöjen suuri määrä tekee selvien ohjeiden löytämisestä vaikeaa EU:n kuluttajille. Sen sijaan että jäsenvaltioiden täydentävät säännökset täyttäisivät aukot niin kuin niiden on tarkoitus, ne ovat estäneet kauppaa Euroopan unionin sisämarkkinoilla.
Siksi katson, että vain yhdenmukaisella Euroopan laajuisella elintarvikkeiden merkintäjärjestelmällä voidaan toivoa poistettavan kyseiset ongelmat. Pakolliset merkinnät on esitettävä ymmärrettävästi, niin että kuluttajat voivat tehdä tietoon perustuvia ostoja. Kuluttajien on todellakin säilytettävä erityinen paikkansa päätöksentekoprosessissamme, jotta heidän terveytensä ja heidän ostamiensa tuotteiden laatu voidaan turvata.
Minun on korostettava sen merkitystä, että EU:n yrityksiä suojellaan kaikenlaisilta väärennöksiltä ja epäoikeudenmukaiselta kilpailulta samalla kun pyritään vähentämään byrokratiaa. Tuottajan nimen mainitseminen elintarvikepakkauksessa on myös olennainen tieto EU:n elintarvikealan kilpailukyvyn edistämisen kannalta.
António Fernando Correia de Campos  
Renate Sommerin mietintö on ratkaisevan tärkeä sikäli, että se koskee selvien tietojen antamista kuluttajille mutta myös vääristymisen välttämistä markkinoilla ja EU:n talouden elvyttämistä avoimilla mekanismeilla ja sääntöjen yhdenmukaisella soveltamisella EU:ssa. Onkin yllättävää nähdä istuntoa koskevien muutosten muodossa uudelleen pyrkimyksiä sisällyttää viini merkintäjärjestelmään, joka koskee energia-arvoja ja sokeripitoisuutta.
Viinietiketeissä täytyy jo nyt mainita monia asioita, ja uusien vaatimusten lisääminen merkitsisi sitä, että niihin tulisi liikaa tietoa, ne olisivat vaikeita lukea ja niiden käytännön arvo olisi mitätön. Viinin merkintöjä koskevat erityisvaatimukset voidaan selittää historiallisesti sillä, että kyse on voimakkaasti säännellystä tuotteesta, jolla on tiettyjä ominaisuuksia. Siksi viiniin olisi sovellettava ehdotettua viiden vuoden poikkeusta, joka antaa mahdollisuuden perusteelliseen analyysiin siitä, mitä tietoja merkintöjen pitäisi sisältää. Euroopan nykyinen rahoituskriisi merkitsee sitä, että tarvitaan varovaisuutta siksi, että viiniala koostuu pääasiassa pk-yrityksistä. Laatutuotannon jo nyt suurten kustannusten lisäksi vaatimuksella ei ole juurikaan käytännön merkitystä. Siksi pidän sopimattomana ja vääränä ajatuksena merkitä viinit nyt käsiteltävänä olevan asetuksen mukaisesti.
Robert Dušek  
Elintarvikkeiden merkintöjä koskevan mietinnön tavoitteena on yhdenmukaistaa seitsemän voimassa olevaa direktiiviä ja yksi asetus sekä selventää nykyisiä säännöksiä EU:ssa ja jäsenvaltioissa. Nykyiset ristiriidat aiheuttavat epävarmuutta ja sekaannusta elintarvikkeissa olevista tiedoista, jotka koskevat ainesosia ja ravintoarvoa. Kyseiset muutokset yhdenmukaisten elintarvikemerkintöjen aikaansaamiseksi EU:ssa parantavat myös EU:n tuottajien kilpailukykyä sekä edistävät terveellisiä ruokailutottumuksia koko väestössä. Olen periaatteessa eri mieltä komission ehdotuksesta jättää pääosin jäsenvaltioille niiden omien oikeudellisten järjestelyjen toteuttaminen. Se johtaisi entistä suurempaan hajaantumiseen elintarvikkeiden sisämarkkinoilla ja mitätöisi täysin asetuksen päätavoitteen, joka on yhdenmukaisten ja selvien elintarvikemerkintöjen toteuttaminen. Komission ehdotusta 3 millimetrin kirjasimista ei voitaisi monissa tapauksissa käytännössä toteuttaa. Säännöksen noudattaminen merkitsisi yksittäisten pakkausten koon muuttamista, mikä luonnollisesti aiheuttaisi lisäkustannuksia pakkausten tuotannossa, pakattujen tuotteiden kuljetuksessa ja tuotteiden varastoinnissa, ja lisäisi elintarvikkeen ja pakkausten hävittämisen kustannuksia. Komissio on jättänyt pienviljelijät ja pakkaamattomien tuotteiden suoramyynnin täysin huomiotta. Ei voida hyväksyä sitä, että komissio esittää näin epätasapainoisia ja epätäydellisiä ehdotuksia, joissa ei oteta huomioon uutta tieteellistä kehitystä. Hyväksyn periaatteessa ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan muuttaman mietinnön version, ja äänestän uuden version puolesta.
Elisabetta Gardini  
Äänestämme tänään asetuksesta, jonka on määrä suojella kuluttajia takaamalla heille oikeus tietoon heille myydyistä elintarvikkeista, niin että he voivat tehdä tietoon perustuvia ostopäätöksiä.
Emme ole täällä sanelemassa mitä EU:n kansalaisten täytyy syödä. Siten emme voi hyväksyä sellaisia lähestymistapoja kuin liikennevalot tai ravintoaineprofiilit, jotka antavat elintarvikkeille vihreän tai punaisen valon niin kutsuttujen terveysperiaatteiden perusteella, joissa ei kaiken muun ohella oteta huomioon gastronomisia perinteitä tai paikallisia erikoisuuksia. Sen lisäksi johtavat ravitsemusasiantuntijat katsovat, ettei hyviä ja pahoja ruokia ole olemassakaan, vaan vain hyviä ja huonoja ruokavalioita riippuen siitä, miten yksittäiset elintarvikkeet yhdistetään henkilön yleiseen ruokavalioon. Liikennevalo- ja ravintoaineprofiilijärjestelmässä jätetään huomiotta se tosiasia, että ihmisruumis tarvitsee myös kyseisiä paljon parjattuja rasvoja, sokeria ja suolaa toimiakseen kunnolla.
Haluan tuoda esiin myös tarpeen eritellä elintarvikkeiden alkuperä. Tiedämme hyvin, että joissakin maissa voidaan käyttää terveydelle haitallisia ainesosia ja suvaita tuotannossa alhaisia hygienianormeja. Meidän on suojeltava myös niitä yrityksiä, jotka ovat ylpeitä tuotteidensa laadusta ja terveellisyydestä. Äänestyksessä voimme saavuttaa suurta edistystä siihen suuntaan.
Andreas Mölzer  
kirjallinen. - (DE) Olemme käyttäneet noin 90 miljoonaa euroa EU:n kampanjaan, jolla edistetään eurooppalaisten koululaisten terveellistä ruokavaliota. Tavoitteena on kannustaa lapsia syömään terveellisesti tarjoamalla heille ilmaisia hedelmiä. Käytämme siis miljoonia takoaksemme lasten päähän, että heidän pitäisi syödä omenoita ja muita hedelmiä. Sitten me suunnittelemme sellaisen elintarvikkeiden merkintäjärjestelmän käyttöönottoa, jossa vähän sokeria, rasvaa ja suolaa sisältävät elintarvikkeet saisivat vihreän valon etikettiin ja paljon kyseisiä aineita sisältävät elintarvikkeet punaisen valon. Yhtäkkiä omenat, joita olemme toimittaneet miljoonilla euroilla, saisivat punaisen valon sokeripitoisuutensa takia ja ne katsottaisiin siten epäterveellisiksi. Lapsilla olisi tuskin mitään myönteistä sanottavaa EU:sta, jos näin tapahtuisi. Jopa ihmiset, jotka eivät ajattele mitä syövät, ovat lopulta tajunneet, että valmisruokien, keksien, makeisten ja alkoholin liikakulutus on epäterveellistä. Kaikille ihmisille, jotka haluavat ottaa terveytensä huomioon ruokaa ostaessaan tai joiden on pakko tehdä niin sairauden takia, täydellinen luettelo ainesosista on paljon tärkeämpi. Se auttaa esimerkiksi diabeetikkoja laskemaan leipäyksikköjen määrän sen sijaan, että pitäisi arvata paljonko insuliinia ruiskuttaa. Niille noin 10 prosentille kuluttajista, jotka ilmeisesti lukevat ravintoainemerkinnät, kaloriarvo ja kalorisisältö ovat ihanteellinen ratkaisu. Sitä vastoin hämäävästä värikoodijärjestelmästä ei ole todellista hyötyä.
Daciana Octavia Sârbu  
Monet EU:n kansalaiset kärsivät ruokavalioon liittyvistä sairauksista, kuten diabeteksesta, korkeasta verenpaineesta ja sydänsairauksista. Tällaiset sairaustapaukset - jotka ovat usein ehkäistävissä - lisääntyvät. Runsas jalostettujen elintarvikkeiden ja valmisruokien käyttö sekä puutteelliset tiedot niiden sisällöstä tarkoittavat sitä, etteivät kuluttajat aina valitse terveellisiä elintarvikkeita - vaikka haluaisivatkin. Meillä on oikeus selviin, paikkansapitäviin tietoihin siitä mitä me syömme, ja pitäisi olla helppoa vertailla eri tuotteita, erityisesti niiden rasva-, sokeri- ja suolapitoisuutta. Merkintänormit, erityisesti värikoodit, joita kannatan huomisessa äänestyksessä, auttavat niitä, joilla on ruokavaliota koskevia erityistarpeita, sekä niitä, jotka ajattelevat ruokavaliotaan yleisesti, tekemään oikeita valintoja. Ruokavaliota ja ravitsemusta koskeva koulutus ei yksin riitä - sitä on tuettava helposti saatavilla ja luotettavilla tiedoilla, joita ihmiset voivat helposti käyttää. Se on välttämätöntä, jotta ihmiset voivat tehdä oikeita ruokavaliota koskevia valintoja, ja se on yksi parhaista tavoista, joilla voimme torjua ruokavalioon liittyviä sairauksia, joita esiintyy runsaasti kaikkialla Euroopan unionissa.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein  
Mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi elintarvikkeita koskevien tietojen antamisesta kuluttajille, josta me äänestämme huomenna Euroopan parlamentin täysistunnossa, on uusi askel siihen suuntaan, että kuluttajat voivat saada tarvitsemiaan tietoja tuotteista ja siten tehdä tietoon perustuvia päätöksiä niiden ostamisesta. Lainsäädännön vahvuudesta sanottakoon, että unioni ottaa käyttöön elintarvikkeiden merkintäjärjestelmän, joka on pakollinen kaikissa jäsenvaltioissa. Se on esimerkki hyvästä lainsäädännöstä, jolla järkeistetään nykyinen seitsemän direktiivin ja yhden asetuksen järjestelmä. Lainsäädännön yhdenmukaistaminen EU:ssa tarkoittaa sitä, että yhteismarkkinoiden asianmukainen toiminta taataan antamalla kuluttajien tehdä tietoon perustuvia valintoja, samalla kun varmistetaan tuottajien oikeudellinen suojelu. Elintarvikkeiden merkintöjä koskevien erilaisten järjestelmien moninaisuus aiheuttaa vain tarpeettomia epäilyjä, kun kuluttajat tekevät ostopäätöksiä, sillä annetut tiedot ovat usein epäselviä eikä niitä ole esitetty pakkauksessa asianmukaisesti. Asia on erityisen tärkeä, kun otetaan huomioon EU:ssa leviävä lihavuusepidemia. Renate Sommerin mietinnöllä pyritään muuttamaan tilanne, ja siksi aion äänestää sen hyväksymisen puolesta.
