Merenkulun turvallisuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu neuvoston ja komission julkilausumista merenkulun turvallisuudesta ja seuraavista mietinnöistä:
Wattsin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0343/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta (KOM(2000) 142 - C5-0174/2000 - 2000/0065(COD))
Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0344/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta (KOM(2000) 142 - C5-0173/2000 - 2000/0067(COD))
Ortuondo Larrean laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0342/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY muuttamisesta (KOM(2000) 142 - C5-0175/2000 - 2000/0066(COD))
McKennan laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0336/2000) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön yhteistyöjärjestelyistä onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvan meren pilaantumisen alalla (C5-0501/2000 - 1998/0350(COD)).

Gayssot
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, halusin ehdottomasti osallistua tänään tähän Euroopan parlamentin keskusteluun ensimmäisestä merenkulkupaketista, sillä tulette tarkastelemaan kolmea tärkeää tekstiä, jotka muodostavat ensimmäisen välttämättömän askeleen aiheessa, jonka viimeaikaiset tapahtumat ovat valitettavasti nostaneet ajankohtaiseksi.
Euroopan unionissa on 60 000 kilometriä maailman kuljetuimpiin kuuluvien merien ja valtamerien rannikkoa. Merenkulku on olennainen osa unionia, mikä asettaa unionille myös suuren vastuun. Viime joulukuussa tapahtuneen Erikan haaksirikon jälkeen EU:n toimielimissä on tehty merkittävää työtä edistymisen hyväksi. Komission maaliskuussa esittämää tätä asiaa koskevaa ensimmäistä toimenpidepakettia on tarkasteltu parlamentissa ja neuvostossa. Toisen toimenpidepaketin odotetaan valmistuvan lähipäivinä. Biarritzin Eurooppa-neuvosto käsitteli asiaa. Se tulee olemaan tärkeä aihe myös Nizzan huippukokouksessa.
Jokaisen suuronnettomuuden jälkeen Euroopan kansalaiset ilmaisevat suuttumuksensa merenkulun turvattomuudesta ja niistä vaaroista, joita rannikoidemme edustalla päivittäin kulkevat ja saastuttavia tai vaarallisia aineita kuljettavat kymmenet alukset aiheuttavat. Meidän täytyy mielestäni ymmärtää heidän tunteitaan ja suuttumustaan. Haluamme tietenkin edistyä asioissa. Kuinka voitaisiin hyväksyä, että kaupankäynnillemme ja kansainvälisille suhteillemme niin tärkeän merenkulun kehittäminen tapahtuu ihmisten ja ympäristön kustannuksella? Kuinka voitaisiin hyväksyä, että alukset, joiden määrä kasvaa jatkuvasti, jotka ovat aina vain suurempia ja jotka ovat yhä automatisoidumpia, risteilevät rannikoidemme edustalla noudattamatta aina tiukkoja turvallisuuteen ja merenkulun valvontaan liittyviä sääntöjä sekä sosiaalisia sääntöjä maa- ja ilmakuljetusten tavoin.
Emme hyväksy enää ajatusmallia, jonka mukaan alhaisimman hinnan tavoittelu sääntelee merikuljetuksia. Emme hyväksy enää - emmekä saa hyväksyä enää - sitä hiljaista hyväksymistä, jota, kuten tiedämme, jotkin valtiot harjoittavat, toisinaan vain muutaman dollarin tähden, rekisteröimällä kaikkein vanhimpia ja ruostuneimpia aluksia. Nämä alukset voivat kuulua laivanvarustajille, jotka käyttävät vähän koulutettua ja alipalkattua miehistöä, tai luokituslaitoksille, jotka asiakkaan menettämisen pelosta katsovat alusten ja miehistöjen laatua läpi sormien, tai rahtaajayrityksille, jotka pyrkivät ensisijaisesti minimoimaan kulujaan.
Jotkut ovat sanoneet minulle, erityisesti Ranskassa, että tarvitaan voimakkaita kansallisia toimenpiteitä Ranskan rannikoiden suojelemiseksi, ja jotkut ovat jopa ehdottaneet ranskalaisen rannikkovartioston perustamista. Mutta Erika ja Ievoli Sun eivät olleet ranskalaisia aluksia. Niiden laivanvarustajat ja luokituslaitokset eivät olleet ranskalaisia, ja ne molemmat purjehtivat kansainvälisillä vesillä haaksirikon sattuessa. Päätökset täytyy siis tehdä laajemmassa mittakaavassa, vähintäänkin Euroopan mittakaavassa, vaikka jokaisen valtion täytyykin kantaa oma vastuunsa. Tässä Euroopan parlamentin jäsenillä on tärkeä tehtävä - ja tiedän, kuinka sitoutuneita olette tähän asiaan - mutta he ovat lisäksi jopa avainasemassa yhteisön sääntelyn viemisessä mahdollisimman pitkälle ja mahdollisimman nopeasti.
Euroopan kansalaiset ovat ymmärtäneet tämän, sen näkee eläinjauhojen ja hullun lehmän tapauksista. He kääntyvät nykyään puoleemme. He kääntyvät kansainvälisten toimielinten puoleen ja pyytävät niitä osoittamaan tehokkuutensa. Jos huomenna tapahtuisi Euroopan rannikon edustalla uusi onnettomuus, uusi haaksirikko, meidät tuomittaisiin toimettomuudesta riittämättömän sääntelyn vuoksi. Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa puhemies, voisin sanoa teille, että tämänpäiväisten ehdotusten tarkastelu todistaa, että Euroopan parlamentti on tehokas toimielin, joka osaa ottaa kansalaisten huolet nopeasti ja tehokkaasti huomioon. Siksi olen iloinen siitä, että Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston ponnistelujen tuloksena ollaan tänään konkretisoimassa huomattavaa edistystä Euroopan merenkulun turvallisuuden parantamiseksi.
Komissio on todellakin valmistellut viivyttelemättä ehdotuksia viime helmikuussa tekemiemme ehdotusten pohjalta. Tarkastelette tänään ensimmäisessä käsittelyssä näitä kolmea tekstiä. Olen huomannut, että parlamentti ja sen esittelijät haluavat kiihkeästi hyväksyä sitovia ja tehokkaita merenkulun turvallisuutta koskevia tekstejä. Olen myös huomannut, että pyrimme kaikki parantamaan merenkulun turvallisuutta, ja meillä on samanlaiset näkemykset keinoista, joilla siihen päästään. Huomasin myös, kuten esittelijätkin, että luokituslaitoksia ja satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevien tekstien tekninen syventäminen saattaisi olla vielä tarpeellista.
Voitaisiin miettiä, mahdollistaisiko se, että parlamentilla on vielä joulukuussa istuntojakso, jäljelle jäävien ongelmien ratkaisemisen. Neuvoston puheenjohtaja voisi siinä tapauksessa keskustella jäsenvaltioiden kanssa, jotta neuvostossa päästäisiin ehdotustenne pohjalta sopuun, ja teksti voitaisiin hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä, tarvittaessa määräenemmistöllä. Voisimme hakea mahdollisimman laajaa yksimielisyyttä luokituslaitosten vastuujärjestelmästä, siitä, että tiukennetaan epäilyttävimpien valtioiden lipun alla purjehtivien alusten satamiin pääsyn epäämistä koskevaa järjestelmää, että asennetaan mustia laatikoita ja että otetaan käyttöön vaarallisimpien alusten välittömät tarkastukset.
Voimme jo nyt onnitella parlamenttia yksirunkoisten alusten kieltämistä koskevasta ja merenkulun turvallisuuden lisäämiselle keskeisestä tekstistä, jonka ansiosta, jos teksti hyväksytään, kuten uskon - esittelijänne ehdottaa teille tätä kohta - yksirunkoiset öljysäiliöalukset vähenevät yli kolmanneksella vuoteen 2005 mennessä ja kahdella kolmanneksella vuoteen 2010 mennessä. Tämä on merkittävä asia, ja sen avulla voitaisiin korvata nopeasti rannikoidemme edustoilla purjehtivat vaaralliset alukset uusilla, mikä lisäisi turvallisuuttamme.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät esittelijät, kuten huomaatte, meillä on nyt tilaisuus edistää merikuljetusten turvallisuutta. Tiedämme kaikki, että toimenpiteet, joista te tänään keskustelette, eivät ole riittäviä. Valtioiden ja hallitusten päämiehet muistuttivat valvontaa, merikuljetusten avoimuutta, eurooppalaisen viraston perustamista sekä kaikkien vaarallisten tai saastuttavien aineiden merikuljetuksista vastaavien toimijoiden ja liikkeenharjoittajien vastuuta koskevan toisen ehdotuspaketin tarkastelun kiireellisyydestä. Ranska muuten toisti tuossa yhteydessä, kuinka tärkeää on ryhtyä yhteisön tasolla toimeen merenkulkijoiden koulutuksessa ja työskentelyoloissa, ja tiedän, että myös useat teistä ovat huolissaan tästä asiasta.
Kuten huomaatte tästä lyhyestä puheenvuorosta, yhteisön toimielimien päättäväisyys on mielestäni ratkaisevassa asemassa, ja olen vakuuttunut siitä, että asiaan on sitouduttu täydellisesti. Tämä päättäväisyys alkaa tuottaa tuloksia täällä Brysselissä, Euroopan parlamentissa, ja pyrimme siihen, että ainoastaan turvalliset ja lujatekoiset alukset, joiden hyvin koulutettu miehistö työskentelee kunnollisissa asumis- ja työskentelyoloissa, saavat kulkea merillä, että kaikki merikuljetusalan toimijat vihdoinkin kantavat vastuunsa ja että merikuljetuksia koskevia sääntöjä kehitetään siten, että otetaan huomioon rannikkovaltioiden oikeudet ja niiden halu suojella ympäristöään.

Wallström
. (EN) Arvoisa puhemies, uskoakseni on täysin selvää, että komissio, kuten myös puheenjohtajavaltio Ranska, pitää erittäin tärkeänä meriturvallisuutta ja ympäristönsuojelua koskevaa kysymystä. Se on itse asiassa ollut tärkeimpiä aiheita komission esityslistalla sen jälkeen, kun Erika upposi kohtalokkain seurauksin 11 kuukautta sitten. Äskettäin, eli vain muutama viikko sitten, toinen säiliöalus, tällä kertaa kemikaaleja kuljettanut säiliöalus Ievoli Sun upposi Ranskan edustalla. Saimme jälleen yhden muistutuksen siitä, että tällaisilla onnettomuuksilla on mahdollisesti tuhoisia seurauksia.
Euroopan kansalaiset eivät enää suvaitse öljyvahinkoja tai muita merenkulun työtapaturmista tai muista syistä aiheutuvia ympäristötuhoja. Kansalaisilla on todellakin oikeus odottaa, että alukset ovat turvallisia ja että ne voivat kuljettaa lastinsa ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla vaarantamatta läheisillä rannikoilla asuvien ihmisten henkeä tai taloutta. Haluaisin sanoa, että näin itse Erikan onnettomuuden seuraukset, kun kävin onnettomuuden tapahtumapaikalla, ja tiedän, että jälkien siivoaminen vaatii erittäin paljon aikaa ja työvoimaa ja tietysti myös rahaa. Seuraukset ovat tuhoisia. On selvää, että aina samat alueet kärsivät sijaintinsa takia merellä tapahtuvan öljynkuljetuksen riskeistä, vaikka koko unioni nauttii öljynkuljetuksen hyödyistä.
Olemme todellakin suhtautuneet tähän viestiin erittäin vakavasti, ja komissio on toiminut poikkeuksellisen nopeasti ja johdonmukaisesti, sillä vuoden sisällä on annettu kuusi eri lainsäädäntöehdotusta hyvin erilaisista kysymyksistä. Kaikissa on kyse keskeisistä merenkulkumääräyksistä, ja haluan muistuttaa teille, että kolmen tänään käsittelemämme ehdotuksen lisäksi ensi viikolla ryhdytään käsittelemään Erika-paketin toista osaa, kuten neuvoston puheenjohtaja Gayssot jo mainitsi. Toimenpidepaketissa ehdotetaan Euroopan meriturvallisuusviraston perustamista, öljyvahinkojen uhreille maksettavia riittäviä korvauksia koskevaa uutta eurooppalaista järjestelmää ja uutta EU:n aluevesien liikenteen valvontajärjestelmää.
Tämä nopea ja keskitetty lähestymistapa, joka on johtanut kahteen Erika-pakettiin ja kuuteen ehdotukseen, on luonut muutoksille otollisen ilmapiirin. Minusta on kohtuullista sanoa, että jäsenvaltiot ja kansainvälinen merenkulkuyhteisö ovat vasta Erikan onnettomuuden jälkeen ymmärtäneet ja käsittäneet, että unionin toimielimet ovat päättäneet parantaa meriturvallisuutta. Ne ovat ymmärtäneet, että päättäväisyyttä kyllä on, vaikka toimenpiteet synnyttäisivät kitkaa EU:n ja kansainvälisten merenkulkuelinten välille tai merenkulkualan taloudellisiin etuihin liittyviä jännitteitä.
Nyt, kun käsiteltävänä on komission ehdotuksia, emme saa jättää tätä tilaisuutta käyttämättä ja unohtaa koko asiaa, kunnes sattuu seuraava onnettomuus. Jotta saisimme aikaan todellisen muutoksen meriturvallisuudessa, kaikkien kolmen toimielimen mutta erityisesti kummankin lainsäätäjän on hyväksyttävä tekstit. Lainsäädäntö ei yksin riitä. Jäsenvaltioiden täytyy myös varmistaa, että niillä on asianmukaiset keinot lainsäädännön täytäntöönpanoon, ja ajattelen tässä erityisesti sellaisten tarkastajien palkkaamista, jotka vastaavat satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta. Muuten toimenpiteistä ei ole sellaista hyötyä kuin kansalaiset meiltä odottavat. Voin vakuuttaa teille komission puolesta, että selkeänä tavoitteenamme on vaivoja säästämättä tehdä aluksista entistä turvallisempia ja meristämme entistä puhtaampia niin ensi vuonna kuin tulevinakin vuosina. Tämä koskee kaikkia meriliikenteen aloja.
Haluaisin lopuksi kiittää liikenneministerien neuvoston puheenjohtajaa Gayssot'ta hänen rohkaisevista huomautuksistaan. Toivomme ja odotamme, että 21. joulukuuta pidettävä liikenneministerien neuvoston kokous lisää omasta puolestaan unionin toimielinten yhteistä päättäväisyyttä meriturvallisuuden parantamiseksi ja että siellä hyväksytään yhteinen kanta kuhunkin näistä kolmesta tekstistä. Komissio ei ole valmis hyväksymään minkäänlaista kompromissia kompromissin itsensä tähden.
Haluaisin lopuksi kiittää parlamenttia ja erityisesti esittelijä Hatzidakisia, esittelijä Ortuondo Larreaa, esittelijä McKennaa ja esittelijä Wattsia siitä, että he ymmärtävät ensimmäisen Erika-paketin merkityksen, mikä näkyy hyvin lyhyessä ajassa tehdyssä erinomaisessa työssä, ja että parlamentin ja komission yhteistyö meriturvallisuuden alalla on yleisesti ottaen ollut hyvää.

Watts
. (EN) Arvoisa puhemies, Euroopassa vietetään muutaman päivän päästä öljytankkeri Erikan uppoamisen ensimmäistä vuosipäivää. Sen jälkeen on valitettavasti sattunut monta muuta merionnettomuutta, kuten me hyvin tiedämme. Monet muut alukset ovat uponneet ennen Erikaa, ja öljyä ja muuta lastia on menetetty tai - valitettavasti - miehistön jäseniä tai matkustajia on saanut surmansa.
Parlamentin on tänä aamuna opittava, että meidän on tehtävä se johtopäätös, että maailman merenkulkulait ovat varsinainen sekasotku, ja ryhdyttävä parantamaan niitä. Haluan tässä yhteydessä kiittää komissiota siitä, että se esitti Erika-paketin ja yritti näin korjata joitakin näistä puutteista ja estää uudet Erikan onnettomuuden kaltaiset onnettomuudet. Kiitämme myös puheenjohtajavaltio Ranskaa ja erityisesti ministeriä siitä, että hän on päättänyt varmistaa, että otamme erittäin lyhyessä ajassa oppia Erikan onnettomuudesta ja ryhdymme toimiin vastaavien onnettomuuksien estämiseksi. Elleivät ministeri ja puheenjohtajavaltio Ranska olisi olleet päättäväisiä, IMO:n työkomitea ei olisi suostunut siihen, että yksirunkoiset säiliöalukset poistetaan nopeasti käytöstä kaikkialla maailmassa. Kiitänkin heitä tästä saavutuksesta, joka toivottavasti vahvistetaan hyvin pian IMO:n täysistunnossa.
Suurimpana ongelmana maailmassa ei ole merenkulkulakien puuttuminen vaan se, että maailman mailla ei ole halua panna niitä täytäntöön. Pelkäänpä, että esimerkiksi satamavaltioiden suorittaman valvonnan koko historiaa on leimannut se, ettei Euroopan unionin jäsenvaltioilla ja sen ulkopuolisilla mailla ole ollut halua panna asianmukaisesti täytäntöön satamavaltioiden suorittamaa valvontaa. Suhtaudummekin myönteisesti direktiivin muuttamiseen, koska voimme näin varmistaa satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetun direktiivin täytäntöönpanon. Olen kuitenkin esittelijänä sitä mieltä, ettei komission ehdotuksessa mennä tarpeeksi pitkälle. Se ei ole tarpeeksi tehokas. Jos komission ehdotus pantaisiin täytäntöön, se voisi mielestämme johtaa uuteen Erikan onnettomuuden kaltaiseen onnettomuuteen. Tästä syystä emme tänä aamuna voi olla samaa mieltä komission ehdotuksesta, vaan laadimme neljä ehdotusta, jotka mielestämme parantavat ehdotusta merkittävästi ja jotka näin ollen saisivat parlamentin tuen.
Ensiksi: olemme sitä mieltä, että kaikkein vaarallisimpien alusten pakollisia tarkastuksia täytyy tehostaa. Me kaikki olemme tätä mieltä, mutta meidän on löydettävä menetelmä tämän ensisijaisen toimenpiteen toteuttamiseksi ja saatava vielä aikaan kolmen toimielimen välinen sopimus tästä asiasta. Uskon, että tällainen sopimus on näköpiirissä, mutta meidän täytyy olla varmoja siitä, että sopimus pannaan täytäntöön.
Toiseksi: vaadimme tänä aamuna jälleen, että kaikkiin aluksiin asennetaan mustaa laatikkoa muistuttava matkatietojen tallennin, ei ainoastaan joihinkin aluksiin tai uusiin aluksiin eikä 10:n tai 20 vuoden päästä tai sitten, kun Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) lopulta hyväksyy sen. Haluamme kaikkiin aluksiin mustat laatikot mahdollisimman nopeasti. Tämä on erittäin selkeä, perusluonteinen vaatimus, josta emme suostu tinkimään.
Kolmanneksi: tuemme sitä, että - ja tätä ehdotusta tuetaan voimakkaasti - vaarallista alusta ei saisi pysäyttää ja sitten päästää takaisin merelle. Jos alus pysäytetään kolmesti 24 kuukauden tai 36 kuukauden aikana, siltä pitäisi pysyvästi evätä pääsy EU:n satamiin - kolme hutia, ja alus olisi poissa pelistä. Meidän on annettava ala-arvoisille aluksille selkeä viesti, ettemme halua niitä EU:n aluevesille emmekä EU:n satamiin.
Lopuksi: meillä on selkeä viesti mukavuuslippulaivoille, mustalla listalla oleville valtioille. Emme hyväksy Libanonin, Liberian, Syyrian, Azerbaid&#x017E;anin tai Albanian kaltaisia maita, joiden alukset tunnemme läpikotaisin. Niiden aluksista 70:ssä, 80:ssä tai 90 prosentissa on pahoja puutteita. Emme voi hyväksyä sellaista tilannetta, että näiden rikkurivaltioiden alukset purjehtivat edelleen maailman merillä. Meidän parlamentin jäsenten on ilmaistava selkeä näkemyksemme, ettemme yksinkertaisesti enää päästä niitä lähivuosina EU:hun. Toivon jälleen kerran, että löydämme kompromissin kaikkien kolmen toimielimen välillä, jotta saavutamme tavoitteet, joiden tiedän olevan meille kaikille yhteisiä. Meidän on poistettava käytöstä vaaralliset alukset. Meidän on suojeltava ympäristöämme, ja meidän on viime kädessä pelastettava ihmishenkiä merellä.

Hatzidakis
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, mielestäni merenkulun turvallisuuden merkitys on itsestään selvää, olemme kokeneet inhimillisiä murhenäytelmiä, Ranskassa viime vuonna kaksi kertaa, Erikan ja Ievoli Sunin haaksirikot, ja myös kotimaassani Kreikassa Saminan haaksirikon. 80 ihmishenkeä menetettiin, ja tapahtumaketjun viimeinen näytös oli vasta eilen, kun laivan omistaneen yhtiön pääjohtaja teki itsemurhan.
Mikä on parlamentin kanta tässä erityiskysymyksessä? Haluan muistuttaa, että parlamentti on alusta asti, Erikan haaksirikosta lähtien, vaatinut toimia ja kehottanut komissiota tuomaan ehdotuksia äänestettäväksi. Olemme tarkastelleet ehdotuksia, ja koska asiasta on joitakin väärinkäsityksiä, haluan sanoa, että yhdymme puheenjohtajavaltio Ranskan kantaan aikatauluista. Tästä syystä keskustelimme tänään ennen toista liikenneasiain neuvostoa siitä, onko mahdollista tehdä päätöksiä jo ennen ensimmäistä käsittelyä. Tietyssä vaiheessa pääsimme yksimielisyyteen omasta mietinnöstäni, ja uskon, että pääsemme lopputulokseen oman mietintöni ensimmäisessä käsittelyssä ja voimme poistaa käytöstä yksirunkoiset säiliöalukset.
Kahden muun mietinnön suhteen on vielä ongelmia, kuten tiedätte. On monia kohtia, kuten Watts jo selitti, joissa Euroopan parlamentilla on tiukempi kanta kuin neuvostolla näyttää olevan. Olen ilahtunut arvoisan ministerin pyrkimyksestä saada käsiteltyä kaksi muuta mietintöä mahdollisimman nopeasti, ja siksi suhtaudun ensiksikin myönteisesti hänen ehdotukseensa keskustella asiasta joulukuussa, jos mahdollista. Arvoisa ministeri, tämänpäiväisten keskustelujen perusteella pelkään kuitenkin, että ehdotuksenne on hieman myöhässä. Parlamentissa on monelta taholta esitetty epäilyjä, että käytettävissä olevan viikon kuluessa on teknisesti mahdotonta ehtiä käsitellä asiaa perusteellisesti ja äänestää siitä joulukuussa. Joka tapauksessa teidän tulee tietää, että parlamentti on neuvoston käytettävissä, se äänestää mietinnöistä, jotka lähetetään neuvostoon, neuvosto voi hyväksyä yhteisen kannan, ja me käsittelemme nämä mietinnöt mahdollisimman nopeasti - asia on ensimmäisellä tärkeyssijalla - ja saamme asian päätökseen kevääseen mennessä, mikäli neuvosto toimii nopeasti ja kahdenväliset neuvottelut ovat menestykselliset, mihin uskon, koska kummallakin osapuolella on siihen halua.
Mitä tulee säiliöalusten poistamiseen käytöstä, siirryn nyt käsittelemään omaa mietintöäni. On selvää, että yksirunkoisten säiliöalusten poistaminen käytöstä on edistysaskel, IMO on sitä paitsi jo vuosia sitten käynnistänyt samansuuntaisen prosessin MARPOL-yleissopimuksen kautta, ja mielestäni vieläkin myönteisempää on se, että näiden säiliöalusten poistamista käytöstä kiirehditään, mikä ei tietenkään tarkoita ihmelääkettä. Tämä huomattiin verrattain uuden kaksirunkoisen aluksen, Ievoli Sunin, haaksirikossa. Tämän perusteella on tehtävä sellainen johtopäätös, että yksi toimenpide ei riitä. Meidän on ryhdyttävä kouriintuntuviin toimiin myös kysymyksissä, jotka liittyvät luokituslaitoksiin ja valvontaan satamissa. Meidän täytyy edetä kaikilla rintamilla. Tässä hengessä haluan sanoa, että puheenjohtajavaltio Ranska teki merkittävän aloitteen vedotessaan IMO:on ratkaisun löytämiseksi, koska kyseessä on kansainvälinen ongelma ja kansainvälisiin ongelmiin tarvitaan kansainvälisiä ratkaisuja. Haluan lisätä, että komissio teki merkittävän aloitteen esitellessään tämän kannan, koska aloite on toiminut Damokleen miekkana, tehokkaana painostuskeinona, jotta asia saataisiin IMO:ssa päätökseen. IMO:n työryhmä päätyi alustavaan sopimukseen, muutama kysymys kaipaa vielä selvennystä, mutta useimmat asiat on jo ratkaistu.
Mikä on siis mietintöni perussuuntaus? Suurten öljysäiliöalusten kohdalla noudatan IMO:n aikataulua. MARPOL-yleissopimuksen mukaan luokkaan 2 kuuluvissa öljysäiliöaluksissa noudatan yleistä eurooppalaista lähestymistapaa niissä kysymyksissä, joissa on erilaisia lähestymistapoja. Uskon, että lopulta löydämme tasapainon. Suojelemme yhtäältä ympäristöä, turvaamme merenkulun turvallisuuden, mutta toisaalta emme puutu merenkulun kilpailukykyyn ja markkinoiden tasaiseen toimintaan. Pienissä öljysäiliöaluksissa olemme omaksuneet kompromissikannan IMO:n 5 000 kuolleen painotonnin (dwt) rajan ja komission 600 kuolleen painotonnin rajan välillä. Yhdistämme turvallisuusvaatimukset tarpeeseen tukea tiettyjä Euroopan alueita, erityisesti saaristoalueita.
Arvoisa puhemies, uskon meidän tänään päässeen olennaisesti eteenpäin. Parlamentilla on selkeästi komission ehdotusten vastainen kanta, ja toistan jälleen, että olemme neuvoston käytettävissä, jotta asia saataisiin päätökseen mahdollisimman pian, koska me kaikki, sekä neuvosto, komissio että me, tiedostamme erittäin hyvin tämän asian merkityksen.

Ortuondo Larrea
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Erikan onnettomuus 12. joulukuuta viime vuonna ja Ievoli Sunin tuoreempi haveri toivat selvästi esiin joidenkin luokitusjärjestöjen työn rajat lippuvaltioiden edustustojen niiden vastuulle antamien laivojen rakenteiden ja ennen kaikkea merikelpoisuuden valvonnassa.
Nimenomaan julkisilla toimielimillä on kuitenkin erityisesti tällä saralla kiistämättömänä velvollisuutenaan vastata kansalaisten vaateisiin laatimalla lainsäädännöllisiä aloitteita, jotka turvaavat ympäristön säilymisen ja mahdollisimman hyvän meriturvallisuuden, minkä lisäksi niiden on pakko valvoa sääntöjen asianmukaista noudattamista. Tämän takia ja tasoittaakseen kansainvälisellä tasolla havaittavat huomattavat erot eri luokituslaitosten välillä niiden tarkastajien asiantuntemuksessa, tietoteknisten voimavarojen kehittyneisyydessä ja tarkastusten teknisessä vaatimustasossa komissio on esittänyt meille direktiivin 94/57/CE muutosehdotuksen, jota sovelletaan kaikkiin aluksiin, myös öljytuotteita kuljettaviin, ja jossa annetaan määräykset, joita kaikkien jäsenvaltioiden ja niiden valtuuttamien luokituslaitosten pitää noudattaa.
Kyseistä ehdotusta on tarkasteltu aluepolitiikka- ja liikennevaliokunnassa huomioon ottaen sekä ympäristöasioiden valiokunnan että teollisuusvaliokunnan mielipiteet. Myös asianomaisia aloja on kuultu ja puheenjohtajavaltio Ranskaan on otettu useita kertoja yhteyttä, jotta voitaisiin laatia yksimielisyyteen pohjaava teksti, jonka kaksi lakiasäätävää elintä, neuvosto ja Euroopan parlamentti, voivat hyväksyä nopeasti.
Tämän kaiken tuloksena olemme laatineet direktiivimuutoksesta mietinnön, jossa esitetään eri näkökohtia koskevia parannuksia, jotka johtavat luokitusjärjestelmän parantumiseen, sillä se on paras väline meriliikenteen turvallisuuden takaamiseksi. Niinpä mitään tämän direktiivin seikkaa ei saa ensinnäkään tulkita poikkeukseksi varustamon ehdottomaan ja jakamattomaan velvollisuuteen ylläpitää ja käyttää meriturvallisia aluksia.
Toiseksi mietinnössä esitetään, että luokituslaitoksia koskevat vaatimukset yhdenmukaistetaan ja että komissio on yhdessä sääntelykomitean kanssa vastuussa niin eurooppalaisen luokituksen myöntämisestä kuin sen mahdollisesta keskeyttämisestä tai peruuttamisestakin, jota varten sen on otettava huomioon kunkin luokittelulaitoksen luokittelemien alusten kärsimät onnettomuudet ja niillä tapahtuneiden sattumusten ja onnettomuuksien tulokset.
Siksi mietinnössä panostetaan tarkastusten laadun parantamiseen keinona, jonka avulla ehkäistään merellä tapahtuvia onnettomuuksia. Toisaalta siinä määrätään, että luokituslaitoksilla on oltava oma sisäisten tarkastusten järjestelmänsä, joiden avulla mitataan niiden palvelun laatua kaikilla työpaikoilla, sekä selkeät vastuu- ja valvontasäännöt, jotka koskevat kaikkia niiden sivutoimistoja ja henkilöstöä. Toisaalta tarkastuksia voivat suorittaa vain erikoistuneet ja nimenomaan tätä tarkoitusta varten palkatut tarkastajat, joilla ei itsellään saa olla minkäänlaista suhdetta varustamoon tai riippuvuutta varustamosta, joka puolestaan ei saa ohjata alusta luokittelevaa luokittelulaitosta.
Toisin sanoen alusten tarkastusta, toiminnan jatkamis- tai rajoittamisehtoja sekä luokan muutoksia, keskeytyksiä ja peruutuksia koskevan tiedonvälityksen on oltava erittäin avointa. Nämä tiedot on asetettava Euroopan kansallisten ja satamaviranomaisten sekä asiasta kiinnostuneen yleisön saataville. Aluksen siirtäminen luokasta toiseen eli luokan muutos riippuu myös siitä, onko kaikki myöhässä olevat suositusten mukaiset toimenpiteet suoritettu ja mahdollisesti vaadittavat luvat saatu, minkä lisäksi komissio ja jäsenvaltiot suorittavat määräajoin valvonta- ja tarkastuskäyntejä varmistuakseen siitä, että eurooppalaisen luokituksen myöntävät laitokset noudattavat tätä direktiiviä.
Lopuksi mietinnössä todetaan, että komissio ottaa käyttöön ankarat säännöt ja alusten huoltotarkastuksia koskevat menettelyt kaikkien asianosaisten osapuolten vastuun kantamisen varmistamiseksi. Komission ensimmäisten ehdotusten ja parlamentin tarkistusten avulla yritettiin tätä silmällä pitäen saada aikaan luokitus- ja tarkastuslaitosten taloudellista vastuuta koskeva järjestelmä. Komissio on kuitenkin jo ilmoittanut toisesta meriturvallisuuspaketistaan, jossa tehtäneen ehdotus kaikki onnettomuuksien osapuolet, eli varustamot, lastin omistajat, luokituslaitokset jne. kattavasta vastuujärjestelmästä. Siksi olen sitä mieltä, että parlamentin eri ryhmien ei pidä juuttua nyt yksipuoliseen keskusteluun, jonka tuloksena annetaan samalla hedelmätön ja asioita viivyttävä lopullinen hyväksymismerkintä sille, mikä luokittelulaitosten taloudellisen vastuun on oltava. Meidän on parempi jättää tämä asia toiseen pakettiin ja yrittää päästä välittömästi yhteisymmärrykseen jo ensimmäisessä käsittelyssä puheenjohtajavaltio Ranskan kanssa, jotta 20. joulukuuta pidettävässä seuraavassa ministerineuvostossa olisi jo olemassa yksimielisyys Euroopan parlamentin kanssa ja jotta ensimmäinen paketti voitaisiin hyväksyä lopullisesti jo tänä vuonna.

McKenna
. (EN) Onnettomuuksista ja tahallisista päästöistä aiheutuva meren pilaantuminen on yksi Länsi-Euroopan meriympäristön suurimmista uhkista. Kyseessä on yksi maailman teollistuneimmista alueista, jossa rahtialukset kuljettavat ja laskevat rutiininomaisesti meriympäristöön kemiallisia ja radioaktiivisia aineita sekä hiilivetyjä. Kyseessä on myös yksi maailman liikennöidyimmistä alueista, jossa sijaitsee useita maailman vilkkaimpiin kuuluvia väyliä.
Meillä on useita murheellisia esimerkkejä meren pilaantumisesta, johon ovat syynä muuta vaarallista lastia kuljettaneiden säiliöalusten ja muiden alusten onnettomuudet. Kuten juuri kuulimme, uusimpia tapauksia ovat italialainen kemikaaleja kuljettanut säiliöalus, joka upposi Englannin kanaaliin, ja Maltassa rekisteröity öljytankkeri Erika, joka upposi Bretagnen edustalla ja aiheutti ympäristölle suurta vahinkoa.
On pikemminkin hyvän onnen kuin suunnittelun ansiota, ettei radioaktiivisia aineita kuljettava alus ole toistaiseksi joutunut suuronnettomuuteen. Meriympäristö on perinteisesti ollut teollisuusjätteen vihoviimeinen kaatopaikka. Vaikka mereen lasketaan edelleen teollisuusjätettä ja radioaktiivista jätettä useista lähteistä, ollaan nyt yleisesti sitä mieltä, ettei jätteen laskeminen suoraan mereen tulevaisuudesta piittaamatta ole hyväksyttävää. Kuitenkin niiden vuosien perintö, jolloin aineita vain upotettiin mereen, on tallella, ja se on joskus palannut vainoamaan meitä, usein erittäin vakavin seurauksin. Olemme oppineet siitä, että kun heitämme tavaroita pois, ne eivät itse asiassa mene minnekään, koska sellaista paikkaa kuin "pois" ei ole olemassa.
Tässä mietinnössä todetaan, että onnettomuuksista aiheutuvan meren pilaantumisen alalla tarvitaan yhteistyötä. Lisäksi on laajennettava onnettomuuksista aiheutuvan meren pilaantumisen määritelmää niin, että se kattaa toiminnalliset, historialliset, radioaktiiviset ja muiden vaarallisten aineiden päästöt. Vaikka merionnettomuuksien aiheuttamaan krooniseen pilaantumiseen kiinnitetään syystäkin paljon huomiota, juuri toiminnalliset päästöt sekä hiilivetyjen, radioaktiivisten aineiden ja muiden vaarallisten aineiden päästöt ovat suuri huolenaihe, koska ne jäävät enimmäkseen huomaamatta. Ympäristön kannalta on aivan sama, joutuuko aine mereen onnettomuuden vai tahallisen päästön takia, koska se vaikuttaa ympäristöön yhtä lailla.
Lisäksi: vaikka jäsenvaltiot ovatkin enimmäkseen luopuneet siitä käytännöstä, että mereen upotetaan suoraan teollisuusjätettä ja myös armeijan ylijäämäisiä ampumatarvikkeita, tällaiset kaatopaikat muodostavat edelleen todellisen uhan kalataloudelle ja joissakin tapauksissa myös ihmisten terveydelle. Kalastajiemme henki on vaarassa, kuten myös rannikolla käyvien tai meren rannalla asuvien kansalaisten terveys ja hyvinvointi.
Meriympäristöllä on rajat ylittävä luonne eli yhden alueen pilaantuminen voi vaikuttaa laajaan alueeseen, joten onnettomuuksista aiheutuvan meren pilaantumisen alalla tarvitaan yhteisön laajuinen yhteistyökehys. Merellä kuljetettavia tai mereen äskettäin tai takavuosina laskettuja hiilivetyjä sekä radioaktiivisia ja muita vaarallisia aineita koskeva tietojenvaihto on välttämätöntä, jotta voidaan valmistella ja koordinoida kaikkia niitä toimia, joita tarvitaan pilaantumistapausten ympäristö- ja terveysvaikutusten lievittämiseksi.
Tehokas lievittäminen edellyttää nopeaa toimintaa. Mitä kauemmin onnettomuuden seurauksiin ei puututa, sitä laajempia ne ovat. On siis myöhäistä ryhtyä keräämään tietoja sitten, kun onnettomuus on jo tapahtunut. Lisäksi tarvitaan tietoa mahdollisten pilaantumisongelmien luonteesta ja laajuudesta, jotta tekniikkoja, henkilöstöä ja välineitä voidaan valmistella asianmukaisesti sopivissa kohteissa. On niin ikään välttämätöntä olla selvillä kansalaisille ja ympäristölle koituvista riskeistä ja lievittää kansalaisten perusteltua huolta täsmällisen riskiarvioinnin avulla. Kansalaisten luottamus viranomaisiin on tärkeää, ja se täytyy varmistaa sopivin toimin.
Kansalaisilla on lisäksi oikeus tietää, mitä valmisteluja on tehty, millaiset aineet ovat vaarallisia ja mitä vaikutuksia on odotettavissa. Tästä syystä tietojen julkaiseminen on tärkeä osatekijä, kun kehitetään sitä tapaa, jolla suuri yleisö voi saada tietoja, hätäpuhelinnumeroita ja niin edelleen.
Euroopan parlamentin valtuuskunta sai sovittelumenettelyssä neuvoston kanssa aikaan kompromissin, joka seuraa läheisesti alkuperäisiä tarkistuksia kaikissa keskeisissä kysymyksissä. Onnettomuuksista aiheutuvan meren pilaantumisen määritelmään sisältyy viittaus mereen upotettuihin ampumatarvikkeisiin. Päätökseen lisättiin haitallisten aineiden määritelmä, joka on yhdenmukainen vesipolitiikan puitedirektiivin kanssa, jotta se kattaisi radioaktiiviset aineet, mutta siinä ei valitettavasti suoraan mainita niitä. Yhteistyöhön sisältyvät tietojenvaihto ja ampumatarvikkeiden kaatopaikkojen kartoitus. Saastuttaja maksaa -periaate tunnustetaan, ja jäsenvaltioiden olisi otettava se huomioon, jotta vahingot voidaan korvata. Luonnonsuojelujärjestöt on sisällytetty paikalliseen yhteistyöhön. Saavutimme sovittelumenettelyssä itse asiassa suurimman osan siitä, mitä halusimme. Emme ehkä saavuttaneet sitä aivan niin kuin halusimme, mutta olemme tulokseen tyytyväisiä.

Piétrasanta
-(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, tämä ensimmäinen merenkulun turvallisuutta koskeva direktiivipaketti on epäilemättä yksi tärkeimmistä toimista, jonka parlamentti toteuttaa vuonna 2000.
Erilaiset merionnettomuudet ovat koetelleet varsinkin Ranskaa, etenkin äskettäin Erikan ja Ievoli Sunin haaksirikkouduttua Bretagnen edustalla, mutta asia koskee koko Euroopan unionia, joka on osannut tehdä oikeat johtopäätökset. Unioni osoittaa nyt kantavansa vastuunsa ehdottamalla voimakkaita säännöksiä edellä mainittujen kaltaisten vakavien onnettomuuksien ehkäisemiseksi, ja kiitän ministeri Gayssot'ta, joka puheenjohtajavaltio Ranskan puolesta osallistuu määrätietoisesti ja asiantuntevasti näiden kysymysten tehokkaaseen käsittelyyn.
Meidän täytyy kuitenkin pitää mielessä, että nämä ehdotukset, jotka vastaavat, kuten teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta korostaa, olennaisilta osin oikeudellisia tarpeita aloilla, joille on määritetty omat tavoitteet, ovat tehokkaita ainoastaan, jos jäsenvaltiot panevat ne asianmukaisesti täytäntöön komission valvonnassa. Korostan siis kohtia, jotka ovat mielestäni välttämättömiä, jotta näiden direktiivien ja tämän asetuksen hyväksymisestä seuraava edistys olisi todellista.
Ensinnäkin jäsenvaltioiden toiminnan täytyy olla yhdenmukaista Euroopan tasolla. Tarvitaan riittävästi asianmukaisen koulutuksen saanutta henkilöstöä, joka on tottunut yhteistyöhön riippumatta siitä, mistä maasta työntekijät ovat kotoisin, ja joka on tottunut käyttämään samanlaisia välineitä. Uskon vakaasti, että tämä tulee johtamaan eurooppalaisen rannikkovartioston muodostamiseen. Odotan paljon toiselta ehdotussarjalta ja Euroopan meriturvallisuusviraston perustamiselta. Välttämätön Euroopan laajuinen koordinaatio täytyy toteuttaa tavalla tai toisella tällä tasolla.
Siihen saakka meidän täytyy kaikin keinoin estää sellaisten alusten pääsy alueellemme, joiden ominaisuudet ovat kaikkein huolestuttavimmat, ja tästä syystä meidän täytyy vaatia valvontaviranomaisia puuttumaan asiaan avoimesti siten, että ne ryhtyvät toimenpiteisiin huonokuntoisia aluksia vastaan riippumatta niiden iästä ja rakenteesta määrittämällä merkityksellisen kohdentamistekijöiden vähimmäismäärän sekä kieltämällä kulun 200 meripeninkulman pituisen yksinomaisen talousvyöhykkeen kautta aluksilta, joissa ei ole IMO:n normien mukaista matkatietojen tallenninta, joka tallentaa tiedot mahdollista tutkintaa varten onnettomuuden sattuessa.
Eikä pidä unohtaa, että merien saastuminen johtuu myös - kuten esittelijä McKenna kertoi - häveliäästi "toiminnallisiksi" kutsutuista toimenpiteistä, toisin sanoen tankkien puhdistamisesta ja muista tahallisista päästöistä, joita vastaan suunnattuja toimia on tehostettava. Tiedän, kuinka kiinnostunut ministeri Gayssot on Equasis-järjestelmästä ja nyt myös Galileosta, joka on tarkoitus ottaa käyttöön. Meidän täytyy ryhtyä voimakkaisiin toimiin sellaisia mukavuuslippuvaltioita kuten Ranskan Kerguelen saaria vastaan sekä niitä aluksia vastaan, jotka ovat näiden direktiivien hyväksymistä edeltäneiden 36 kuukauden aikana purjehtineet sellaisen valtion lipun alla, joka on "mustalla listalla" Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan vuosikatsauksessa julkaistavassa taulukossa, josta ilmenevät keskimääräistä useammat pysäyttämiset ja viivytykset. Meidän täytyy olla tarkkoja "pöytälaatikkoyrityksiksi" kutsuttujen yhtiöiden monimutkaisten rahoitusjärjestelyjen kanssa. Kiitän esittelijä Wattsia hänen määrätietoisista tämänsuuntaisista ehdotuksistaan.
Kiitän mietintöjen laatijoita ja lausuntojen valmistelijoita sekä muita parlamentin jäseniä näiden ehdotusten tarkastelusta. Ne mahdollistavat mielestäni huomattavan edistymisen, joka on välttämätön äänestettävien säädösten tehokkuudelle, jotta ne eivät jäisi kuolleeksi kirjaimeksi Eurooppaan kuuluvilla alueilla ja vesillä. Viittaan paitsi Atlanttiin ja muihin valtameriin, myös Välimereen, jolle tapahtuneiden kaltaisilla onnettomuuksilla olisi peruuttamattomia seurauksia.

Vachetta
. (FR) Arvoisa puhemies, direktiivin 95/21 muutosehdotus koskee tarkastettavien alusten valintaa ja niissä tarkastettavia kohtia. On tietenkin myönteinen asia, että direktiiviä muutetaan siten, että tiukennetaan sen soveltamista ja yhdenmukaistetaan lainsäädäntöä, erityisesti tarkastukseen valittavien alusten kohdalla, sekä erilaisten tarkastusten soveltamiskenttää. Euroopan unionin pitäisi vielä antaa itselleen keinot, joilla tehostetaan nykyisen lainsäädännön soveltamista jäsenvaltioissa. On todellakin niin, että Belgia, Tanska, Portugali, Ranska, Irlanti ja Alankomaat, joiden pitäisi tarkastaa 25 prosenttia aluksista, eivät tee sitä. Vielä pahempaa on, että nykyisiä direktiivejä, jotka ovat sentään vuodelta 1995, ei ole vieläkään siirretty Italian ja Portugalin lainsäädäntöön.
Jotta jäsenvaltiot voisivat soveltaa nykyistä lainsäädäntöä, niiden pitäisi tarjota tarkastuksille riittävät resurssit, jotta voidaan varmistaa kansainvälisten yleissopimusten ja parlamentin muuttaman direktiivin asianmukainen soveltaminen. Tämä tarkoittaa konkreettisesti ylimääräisten tarkastajien palkkaamista, toimivaltuuksien ja tarkastusalojen laajentamista muun muassa sosiaalisten normien kunnioittamiseen eli miehistön asumis- ja työskentelyolojen turvaamiseen ja niistä tiedottamiseen. Kun 70 prosenttia onnettomuuksista todellakin aiheutuu inhimillisistä tekijöistä, miehistöjen, miehistöjen jäsenten asumis- ja työskentelyolojen, koulutustason ja määrän tarkastuksien täytyy kuulua olennaisena osana alusten tarkastuksiin. Näiden normien laiminlyömisen täytyy olla peruste aluksen pysäyttämiselle ja sanktioille.
Komission ehdotukset ovat lisäksi vielä aika varovaisia. Ne eivät kosketa todellisuudessa kuin enintään pariakymmentä alusta, ja muissa yhteyksissä kuulemamme puheenjohtajavaltio Ranskan kannat ovat tietenkin täysin tuomittavia: Ranska haluaisi lieventää entisestään komission ehdotuksia - esimerkiksi alusten kohdentamistekijöiden muuttamisesta - vähentääkseen tarkastuksiaan puolella. Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että vaarallisilta aluksilta pitäisi kieltää satamiin pääsy riippumatta niiden iästä, samoin kuin sellaisilta aluksilta, jotka ovat purjehtineet mukavuuslippuvaltion lipun alla yli kolmen vuoden ajan. Meidän pitäisi mennä vielä pidemmälle ja kieltää niiltä kulku yhteisön vesillä.
Meidän täytyy vahvistaa kansainvälistä merioikeutta. Meidän pitäisi mielestäni myös olla tiukempia mukavuuslippuvaltioita kohtaan, etenkin niitä kohtaan, jotka kuuluvat jäsenvaltioihin, kuten - kun nyt satutte olemaan täällä, arvoisa ministeri - Ranskan Kerguelen saaret sekä Wallis- ja Futunasaaret.
Tuen tätä mietintöä ja komission muutoksia, mutta pyydän parlamentin jäseniä tukemaan myös ympäristövaliokunnan sosiaalisia normeja koskevia tarkistuksia.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, aluksi haluaisin kiittää neljää mietinnön esittelijää: kolme aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintöä hyväksyttiin kyseisessä valiokunnassa yksimielisesti tai ylivoimaisella enemmistöllä. Eli me olemme käsitelleet kysymystä asianmukaisesti ja päässeet yhteiseen lopputulokseen. Siksi on tärkeää, että pysymme tässä kannassamme.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on erittäin kunnioitettavaa, että te pyysitte vielä viime minuuteilla kahdesta asianomaisesta direktiivistä toimitettavan äänestyksen lykkäämistä, jotta meillä on vielä mahdollisuus sopia asiasta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, koko asia on kuitenkin hieman kaksipiippuinen. Ensin meitä parlamenttina syytettiin viivyttelemisestä. Parlamentin puhemies siirsi asian käsittelyn ja siitä äänestämisen varta vasten joulukuulta tämänpäiväiseen istuntoon. Meillä ei ole toistaiseksi neuvoston kirjallista kannanottoa, joka ylipäätään antaa meille mahdollisuuden puhua kompromissista. Pidän ajatustanne kunnioitettavana, mutta me voimme neuvotella vain tuloksista, joita on käsitelty neuvostossa. Sikäli on mahdotonta tehdä minkäänlaisia muutoksia, sillä me käsittelimme asiaa huolellisesti valiokunnissa, ja on mahdotonta saavuttaa kompromissitulos mitä erilaisimmissa, hyvin arkaluonteisissa asioissa, ja keskustella tästä kompromissista kollegoidemme kanssa ensi viikon tiistaihin mennessä 11 kielellä. Sikäli voin vain vaatia teitä hyväksymään direktiivin tai asetuksen parlamentin esittämässä muodossa tänään puolilta päivin toimitettavan äänestyksen jälkeen. Me pääsemme siten lähimmäksi yhteistä tavoitettamme, nimittäin merenkulun turvallisuuden pikaista parantamista. Hyväksykää se siis!
Esittäkää niistä asioista, joita ette usko voivanne hyväksyä, yhteinen kanta joulukuussa. Älkää lykätkö sitä neuvostossa. Me olemme valmiita neuvottelemaan tammikuusta lähtien kompromisseista toista käsittelyä varten, jotta saamme toisen käsittelyn päätökseen pikaisesti ensi vuoden alussa.
Haluaisin muistuttaa vielä kerran, että ei ole sellaista kiirettä, johon te nyt kehotatte. Esimerkiksi satamavaltioiden suorittaman valvonnan kohdalla me aiomme ehdottomasti tiukentaa valvontaa, toisin kuin neuvosto. Mutta vaikka emme saisikaan sitä valmiiksi joulukuussa, olisimme ottaneet hyvin suuren askeleen eteenpäin. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, onnistuisittepa te siinä, että saatte muut valtiot ja oman hallintonne täyttämään niiden vanhaan direktiivin sisältyvät satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevat velvoitteet. Jos te siis haluatte tehdä jotakin parantaaksenne merenkulun turvallisuutta: palkatkaa uusia tarkastajia ja toteuttakaa tiukkoja valvontatoimia tähänastisen lainsäädännön mukaisesti, silloin me olemme menestyneet hyvin.
Luokituslaitosten vastuukysymyksestä - erittäin monimutkainen aihe - meidän on keskusteltava kaikessa rauhassa. Me käsittelimme asiaa huolellisesti valiokunnassa, me hyväksyimme lausuntomme suurella enemmistöllä tai yksimielisesti ja se meidän parlamenttina pitäisi tehdä myös tänään puolilta päivin. Ja jos te pääsette joulukuussa juuri sellaiseen yksimielisyyteen, me olemme päässeet asiassa eteenpäin.

Piecyk
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on hyvä, että me käsittelemme ja hyväksymme tänään ensimmäisessä käsittelyssä alusturvallisuutta koskevan paketin. Vähemmän ilahduttavaa on - siihen jo viitattiinkin - se, että Euroopan unionin valtioiden aiempi toiminta alusturvallisuusasioissa on ollut todellakin vaatimatonta. Mehän tiedämme, että satamavaltioiden suorittama valvonta ei ole ollut aiemmin mikään tehokas ase alusturvallisuuden takaamiseksi, me tiedämme, että kaikki luokituslaitokset eivät ole toteuttaneet valvontaansa alusten tarkastamisesta vastaavana tahona asianmukaisesti ja luotettavasti vaan pikemminkin huolimattomasti, ja me tiedämme, että öljysäiliöalukset, joissa ei ole kaksoisrunkoa, ovat uivia aikapommeja. Vieläkin dramaattisempaa on kuitenkin se, että me tiesimme tämän kaiken ennen öljysäiliöalus Erikan haaksirikkoa. Parlamentti on viitannut siihen toistuvasti, ja ilman tätä katastrofia ja julkisuuden painostusta me emme olisi valitettavasti nyt näin pitkällä. Sitäkin parempi on kuitenkin, että me panemme tämän asian vihdoinkin alulle tänään.
Haluaisin kiittää erittäin lämpimästi kolmea mietinnön esittelijää ja sanoa jotakin parista yksityiskohdasta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te olette sanonut tunnustavanne parlamentin satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan vaatimuksen, jonka kollega Watts on esittänyt. Näin ollen myös minä vaadin teitä saattamaan asian hyvin pikaisesti onnelliseen päätökseen neuvostossa. Silloin se on tavallaan laki, ja valvonta voi alkaa.
Olen sitä mieltä, että luokituslaitosten vastuurajoitusten kohdalla neuvoston ja parlamentin on varmasti pohdittava asiaa uudelleen vielä kerran yhdessä riippumatta siitä, mitä tänään päätetään. Me kannatamme kaksirunkoisia öljysäiliöaluksia koskevaa kansainvälistä katsastusjärjestelmää edellyttäen kuitenkin, että huhtikuussa saadaan todellakin aikaan myös IMO:n katsastusjärjestelmä. Näiden asioiden yhteydestä ollaan valiokunnassa yksimielisiä. Jos niin ei jostain syystä tapahdu, sen lisäksi tarvitaan eurooppalaista lainsäädäntöä. Me toivomme, että IMO:n katsastusjärjestelmä saadaan aikaan huhtikuussa.
Me tarvitsemme näitä kaksirunkoisia öljysäiliöaluksia varten monia uusia, turvallisia ja hyviä aluksia. Toivoisin, että näitä aluksia rakennetaan eurooppalaisilla telakoilla oikeudenmukaisissa kilpailuoloissa. Komissio esitti äskettäin kertomuksensa ja osoitti, että Korea harjoittaa telakkapolitiikassa erittäin epäoikeudenmukaista polkumyyntiä. Arvoisa komission jäsen, pyydän siksi hartaasti teitä ja myös kollegaanne Montia antamaan tätä välttämätöntä apua, jota telakoillamme tarvitaan, ja vielä ennen joulua. Eurooppalaisilla telakoilla vallitsee epävarmuus. Auttakaa komissiota lähettämään tässä asiassa selkeä viesti. Me rakennamme yhtäältä uutta uskottavuutta eikä meidän pitäisi toisaalta pilata tätä uskottavuutta komission väärällä toiminnalla.

Sterckx
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, meillä on käsiteltävänä hyviä mietintöjä. Meidän pitää antaa selvä signaali lippuvaltioille, jotka eivät noudata turvallisuusmääräyksiä, laivanomistajille, myös EU:sta tuleville, jotka käyttävät noita lippuvaltioita, laivaajille, jotka voivat silloin päästä edullisempaan sopimukseen, luokituslaitoksille, jotka eivät tee työtään kunnollisesti. Turvallisuudella on hintansa. Meidän pitää todella uskaltaa sanoa se.
Haluaisin tarkastella lähemmin Wattsin mietintöä. Jos lippuvaltio syyllistyy laiminlyönteihin, satamavaltiolle pitää antaa enemmän vastuuta. Se on erittäin hyvä periaate. Meidän pitää jatkaa siihen suuntaan. Mustasta laatikosta, mustasta listasta, kaikista noista asioista olemme täysin samaa mieltä. Mutta haluan kuitenkin kiinnittää huomionne muutamaan kohtaan.
Tiukempaa valvontaa harjoittava ottaa sen riskin, että hänen pitää sietää satamissaan hylkyjä ja niihin liittyviä ympäristöriskejä, joskus myös oman onnensa varaan jätetyn miehistön keskuudessa tapahtuvia inhimillisiä murhenäytelmiä. Meidän pitää toki huolehtia myös siitä, että kiinnitämme tähän huomiota ja että varmistamme sen, että satama ei joudu epäedulliseen asemaan hyvää tarkoittavien toimenpiteiden seurauksena.
Arvoisa komission jäsen, meillä on direktiivi romuajoneuvoista. Eikö meillä pitäisi olla direktiivi myös romualuksista, sillä ehkäpä myös niihin sisältyy kuitenkin muutama ympäristöriski, ja meidän pitää jossakin vaiheessa tarkastella niitä perusteellisesti.
Toinen kohta: meidän pitää investoida ihmisiin ja miehistöön. Sen takia tuemme kollega Vachettan tarkistuksia. Myös tarkastajiin liittyviä, sillä jos henkilöstöä on liian vähän, ruoriin tarvitaan niin sanoakseni välttämättä hyviä ammattimiehiä.
Lopuksi meidän pitää myös olla realistisia, mitä tulee rajoituksiimme lainsäätäjänä. Meillä on säännökset. Niitä sovelletaan liian vähän. Monet kollegat ovat jo sanoneet sen. Ievoli Sun oli kaksoisrunkoinen alus. Se oli rakennettu vuonna 1989. Se purjehti Italian lipun alla. Se oli tarkastettu kolme kertaa kolmen viime vuoden aikana. Joten, kollegat, pelkät säännöt eivät riitä takaamaan turvallisuutta. Tarvitaan enemmän. Jokainen alalla työskentelevä kantaa raskaan vastuun. Niiden, jotka eivät ota tätä vastuuta vakavasti, pitää pysyä poissa meidän vesiltämme ja satamistamme.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat puheenjohtajat, esittelin teille 18. tammikuuta 2000 rannalta kerätyn paakun Erikasta valunutta raskasta polttoöljyä. Paakku kuvastaa sitä valtavaa työtä, joka meidän on tehtävä puhdistaaksemme meremme ja turvataksemme merikuljetukset.
Erika ja Ievoli Sun ovat vain viimeiset sanat kokonaisen järjestelmän haaksirikossa. Ensimmäisenä on ekologinen haaksirikko, kun meriympäristö, kokonainen kasvi- ja eläinkunta on tuhoutunut tai saastunut peruuttamattomasti. Sitten tulee sosiaalinen haaksirikko, jossa näitä kehitysmaista kotoisin olevia merimiesjoukkioita, nykypäivien kaleeriorjia, riistetään orjuuden rajoille asti. Viimeisenä tulee holtittoman merien liberalismin taloudellinen haaksirikko, vapautettu ja vapaamielinen vapaakauppa-aate on raivannut tieltään kaikki esteet, kaikki varotoimet ja lopuksi kaiken moraalin, ja se on lopulta hukkunut omiin ylilyönteihinsä ja paljastanut, ettei mitään nimensä veroista yhteisön merenkulkupolitiikkaa ole olemassakaan.
Kuka vastaa nykyään merikuljetusten laillisuudesta ja turvallisuudesta? Mitkä tahot voivat sanoa valvovansa ja pitävänsä kurissa tätä meritse käytävää kauppaa eli meriliikennettä? Ei kukaan eikä mikään. Siitä ovat todisteena nämä romualukset, nämä purkit, jotka lähtevät merelle yksirunkoisella 30 vuotta vanhalla aluksella myrskysäällä. Maailman merillä purjehtivista 80 000 aluksesta 8 000 ei täytä turvavaatimuksia, ja niistä 4 000 kuljettaa vaarallisia aineita. Jos merionnettomuuksien mittarin yksikköinä ovat haaksirikot, niin perinteisen elohopean korvaa mittarissa öljy tai happo.
Tämän merikuljetusten katastrofaalisen ja anarkistisen tilanteen edessä Eurooppa on tarttunut haasteeseen, ja 11 kuukautta Erikan haaksirikon jälkeen Euroopan unioni on valmis ilmoittamaan, ettei koskaan aiemmin ole saatu tuloksia yhtä nopeasti. Voimme antaa tämä voimakkaan poliittisen viestin. Meidän pitää vain hyväksyä ensimmäinen Erika-paketti ja neuvoston pitää hyväksyä siihen tehdyt viimeiset tarkistukset. Vaikka ryhmämme suhtautuu myönteisesti tähän aikataulun vauhdittamiseen, emme ole kuitenkaan tinkineet perusvaatimuksista meriympäristön turvallisuuden lisäämiseksi. Satamavalvontaa ja alusten tarkastuksia koskevien direktiivien tarkistusten pitäisi saattaa luokituslaitokset ajan tasalle ja lisätä merkittävästi tarkastajien määrää jäsenvaltioissa, mikäli jäsenvaltiot antavat itselleen keinot siihen.
Mutta odotamme innokkaasti myös toista Erika-pakettia, jossa määrättäisiin merenkulkuviraston perustamisesta ja hahmoteltaisiin Euroopan rannikkovartiostoa. Vaikka harmittelemmekin tiettyä hitautta öljysäiliöalusten kaksoisrunkovaatimuksen aikataulussa ja sitä, että neuvosto torjui ehdotuksen soveltaa öljysäiliöalusten satamamaksuihin eriytettyä maksujärjestelmää sen mukaan, ovatko ne yksi- vai kaksirunkoisia, kannatamme kuitenkin tätä mietintöä, sillä sen tarkistuslausekkeessa esitetään niin sanotun amerikkalaisen aikataulun käyttöön ottamista, mikäli Marpol-yleissopimuksen muuttaminen jää toteutumatta huhtikuussa 2001.
Meille sanotaan, ettei ole mahdollista poistaa kaikkia riskejä. Sanokaamme suoraan, ettei saa myöskään olla mahdollista väistää kaikkea vastuuta. Ensimmäisen Erika-paketin myötä laskemme todellisen eurooppalaisen merenkulun turvallisuuden politiikan ensimmäisen peruskiven samalla, kun jäämme tietenkin odottamaan toista Erika-pakettia.

Ainardi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, viime kuukausina sattuneet suuronnettomuudet ovat paljastaneet lainsäädännön riittämättömyyden ja valvontajärjestelmien ja henkilöresurssien sekä taloudellisten voimavarojen puutteen.
Ranskan hallituksen aloitteesta laaditut ja Euroopan liikenneasiain neuvoston ajamat EU:n direktiiviehdotukset ovat kiistaton edistysaskel. Niitä tukevat parlamentin mietinnöt, joista keskustelemme tänään aamupäivällä. Wattsin mietinnössä tiukennetaan toimenpiteitä vakavaa vaaraa tai mukavuuslippuvaltion alla purjehtivia aluksia kohtaan kieltämättä kuitenkaan mukavuuslippuvaltioita. Larrean luokituslaitoksia koskevassa mietinnössä yhdenmukaistetaan lainsäädäntöä, lisätään sanktioita aina hyväksynnän voimassaolon lakkauttamiseen saakka ja kasvatetaan onnettomuuksien yhteydessä maksettavia korvauksia. Vaikka Hatzidakisin mietinnössä ehdotetaan yksirunkoisten alusten kieltämistä samaan aikaan kuin Amerikassa, siinä sallitaan lukuisia poikkeuksia, jotka eivät ole toivotun suuntaisia, ja siinä ehdotetaan muun muassa yksirunkoisten alusten kieltämiselle asetetun määräajan pidentämistä.
Ryhmäni tukee Wattsin ja Larrean mietintöjä. Äänestämme niiden puolesta. Hatzidakisin mietinnöstä äänestäminen liittyy äänestämiseen esittelijän esittämistä tarkistuksista. Molemmat direktiivit ja asetus, joita tarkastelemme, auttavat parantamaan erittäin tärkeää merenkulun turvallisuutta. Ne pitää saattaa voimaan mahdollisimman pian. Ne ovat kuitenkin vielä riittämättömiä suhteessa ongelmien laajuuteen.
Kuten useat ovat korostaneet, merenkulun turvattomuus johtuu pitkälti sääntelyn puutteesta ja suvaitsevista käytännöistä. Kiristyneessä kilpailussa ensimmäinen tavoite on mahdollisimman nopea kuljetus, mahdollisimman halvalla piittaamatta turvallisuudesta, ympäristöstä ja miehistöstä. On selvää, että liberaali logiikka on ristiriidassa korkeatasoisen merenkulun turvallisuuden kanssa. Toistan vielä, että vaikka nykyiset eurooppalaiset päätökset ovat lisäetu, niin ne eivät kyseenalaista tätä logiikkaa. Niinpä ryhmäni Wattsin mietintöön esittämät sosiaalisia normeja koskevat tarkistukset torjuttiin, vaikka inhimillisten tekijöiden merkitystä korostetaan jatkuvasti.
On todellakin kiireellistä ryhtyä toimenpiteisiin sosiaalisen polkumyynnin lopettamiseksi ja tarkistaa miehistöjen työsuhteen, palkan, koulutuksen ja työskentelyolojen tilanne. Jotta satamissa voitaisiin suorittaa tehokkaita tarkastuksia, täytyy satamatarkastajien määrää ja heidän koulutustaan lisätä, ja siihen tarvitaan varoja. Tarvitaan tiukempia toimia luokituslaitosten tehostamiseksi. Mukavuuslippuvaltiot täytyy kieltää. Tiedämme, mitä seuraa, kun niitä käytetään normien kiertämiseksi.
Euroopan unionin on todellakin aika ryhtyä uudistamaan tosissaan merenkulkujärjestelmää. Se vaatii lujaa poliittista tahtoa ja taloudellisia keinoja tarkastusten lisäämiseksi. Toista ehdotuspakettia odottaessamme meidän olisi mielestäni hyvä pohtia keinoja edistää merikuljetusten kestävää kehittämistä. Se vaatii vielä lisää takuita turvallisuudesta ja laadusta.

Souchet
Arvoisa puhemies, kolme vuotta sitten kolme Ranskan aluetta kärsi yhdestä Euroopan merenkulun historian pahimmista öljyvuodoista, öljysäiliöalus Erikan haaksirikosta. Vain muutama viikko sitten Ranskan länsiosaa kohtasi uusi ekologinen katastrofi, kemikaalitankkeri Ievoli Sunin haaksirikko. Ja vasta tänään Euroopan parlamenttia pyydetään ottamaan kantaa merenkulun turvallisuuden lisäämiseen.
Minut on valittu kansanedustajaksi rannikkoalueelta, joka kärsii päivittäin Erikan haaksirikon raskaista seurauksista. Öljyvuoto aiheutti syviä ja kestäviä vahinkoja Pays de la Loiren, Bretagnen ja Charentesin kasvi- ja eläinkunnalle, sillä oli dramaattisia seurauksia niiden taloudelle - vuoden 2000 turistikausi oli katastrofaalinen - ja kalastus-, meriviljely- ja vesiviljelyalan ammattilaiset sekä suolatasangoilla työskentelevät ihmiset joutuivat kärsimään. Näiden alueiden asukkaat olisivat toivoneet yhteisön toimielimiltä nopeampaa toimintaa.
Olen kuitenkin iloinen siitä, että komission ehdotuksissa on toistettu tärkeimmät Ranskan rannikkoalueiden kansanedustajien esittämät pyynnöt: yksirunkoisten alusten kieltäminen, valvonnan lisääminen satamissa ja luokituslaitosten arviointi.
Sitä vastoin on mahdotonta ajatella, että parlamentti heikentäisi komission yksirunkoisia säiliöaluksia koskevaa ehdotusta. Komission jäsen de Palacio muistutti muutama päivä sitten Rennesissä, että Yhdysvallat on onnistunut yksipuolisesti laatimaan itselleen alle vuodessa äärimmäisen tiukan merenkulun turvallisuutta koskevan lainsäädännön. Miksi Euroopan unioni tarvitsisi yksirunkoisten öljysäiliöalusten kieltämiseksi niin pitkän aikataulun kuin esittelijän tarkistuksissa on parlamentille ehdotettu? Vaikka kaksirunkoinen rakenne ei ole mikään ihmelääke, niin se on hyvä lisä, johon voidaan tehdä huomattavia teknisiä parannuksia, ja lisäksi mielestäni on vaarallista edetä eri aikaan Euroopassa ja Yhdysvalloissa. On helppo arvata, mille vesille ja mihin satamiin vaarallisimmat alukset silloin suuntaisivat. Olisi hyvä, jos parlamentti ei lujatahtoisen Yhdysvaltojen edessä antaisi kuvaa veltosta Euroopasta, joka valitsee järjestelmällisesti matalimman tarjouksen.
Kuinka voisimme perustella uuden onnettomuuden sattuessa, että Euroopan parlamentti laati näin hitaan aikataulun odottaakseen, että IMO pääsee maailmanlaajuiseen kompromissiin, kun IMO:ssa on paljon valtioita, joihin kuuluu mukavuuslippuvaltioita, eivätkä ne ole innokkaimpia turvallisuuden puolestapuhujia? Kuinka selittämme kansalaisillemme Ranskan toimiessa puheenjohtajavaltiona, että Euroopan parlamentti torjui tarpeelliset taloudelliset kannustimet ja pelotteet, joita sille ehdotettiin, jotta vauhditettaisiin kaksoisrunkoihin siirtymistä?
Parlamenttimme kuuluisi tukea nopeasti ja kokonaisuudessaan komission ehdottamia mahdollisimman tiukkoja ja tehokkaita säännöksiä, eikä lieventää niitä. Meidän pitäisi päinvastoin haluta mennä vielä pidemmälle. Tämä ensimmäinen paketti on vain ensimmäinen askel. Meidän täytyy ehdottomasti ottaa käyttöön järjestelmä, jossa koko kuljetusketju kantaa vastuun, jotta pääsisimme nykyisistä epäselvyyksistä. Toivomme, että toinen toimenpidepaketti, joka meille tullaan esittelemään, täyttää tämän tarpeen.
Riippumatta siitä, mitä teknisiä toimenpiteitä toteutetaan, yksi suurimmista turvattomuuden lähteistä pysyy ennallaan niin kauan kuin Englannin kanaalin ja Pohjois-Atlantin alueella Pohjanmeren satamien liikakasvuun liittyvää liikenteen eksponentiaalista kasvua ei saada tasaantumaan. Onko todellakin mielekästä, että Rotterdamin sataman kaupankäyntialue ulottuu Etelä-Ranskaan saakka? Eikö yksi tehokkaimmista toimenpiteistä olisi rajoittaa liikennettä tällä alueella elvyttämällä Atlantin ja Välimeren satamainfrastruktuuria?
Kaksi tarkistusta, jotka tein Wattsin ja Hatzidakisin mietintöihin ryhmäni puolesta, ovat tämänsuuntaisia. Jäsenvaltioiden ja komission pitäisi harkita tätä, sillä jos Englannin kanaalin ja Pohjanmeren alueen ruuhkautumisen kysymystä ei käsitellä, tästä alueesta tulee väistämättä todellinen merien saastumisen valtatie, ikuinen uhka merenkulkijoidemme turvallisuudelle, rannikoidemme kauneudelle ja meren luonnonvarojen laadulle. Ranskan rannikosta ei todellakaan haluta tehdä Euroopan meriliikenteen jäteastiaa, jolle kerääntyy milloin räjäyttimiä, milloin raskasta polttoainetta, milloin styreeniä.

Van Dam
Arvoisa puhemies, eri kuljetusmuotojen turvallisuus on vakavan tarkastelun kohteena. Laivaonnettomuuksien uhrien lukumäärä on pieni verrattuna niihin yli 40 000 ihmiseen, jotka vuosittain saavat surmansa asfaltilla, mutta jokainen ihmishenki on tärkeä, ja merellä tapahtuvat onnettomuudet saattavat lisäksi luomakunnan yhä suurempaan vaaraan. Öljyn ja muun saastumisen suurimpia uhreja ovat kasvit ja eläimet, erityisesti linnut. On surullista, että nyt käsiteltävänä olevaa toimenpidepakettia alettiin laatia vasta sen jälkeen, kun Ranskan rannikon edustalla oli uponnut säiliöalus hirvittävin seurauksin - tätä toimenpidepakettia, johon olemme hyvin tyytyväisiä, kuten myös mietintöihin.
Rajoitun puheenvuorossani Wattsin mietintöön satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta. Esittelijä viittaa aivan oikeutetusti siihen, että säiliöaluksen kunto kertoo enemmän kuin ikä. Yhdyn myös hänen suositukseensa matkatietojen tallentimien pakollisuudesta. Hänen ehdottamansa järjestelmä aluksille, jotka on pysäytetty monta kertaa tai jotka ovat purjehtineet kolme vuotta mustalla listalla olevan lipun alla, on hyvin järkevä. Kysyn kuitenkin, miten monelta prosentilta aluksista evättäisiin nykyään pääsy satamaan näiden kriteerien perusteella. Lippuvaltion koko ja asema, esimerkiksi jäsenyydestä neuvottelevan valtion kohdalla, eivät saa johtaa toimenpiteiden lieventämiseen.
Mitä tulee satamavaltion vastuuseen, satamaviranomaisten tehtävät eivät saa jäädä liian vähälle huomiolle. Se, että eräs satama epäsi Erikalta pääsyn satamaan, pahensi onnettomuutta todennäköisesti ratkaisevasti.
Neuvoston tämänhetkiselle puheenjohtajalle olisi kunniaksi, jos se panisi asiat kuntoon myös omassa maassaan.

Grossetête
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, kuuntelin tarkkaan, kun kehuitte parlamenttia tehokkaaksi toimielimeksi. Todistimme tehokkuutemme Erikan haaksirikkoa seuranneena päivänä. Muistan sen hyvin, olimme kokoontuneet Strasbourgiin joulukuun istuntojaksoa varten, kun kuulimme onnettomuudesta. Tunnen hyvin Finistèren, ja tiesin heti, että tästä seuraisi valitettavasti katastrofaalinen meren saastuminen, joka jättäisi pitkäaikaiset jäljet Ranskan rannikkoon.
Raivoissamme vaadimme tuolloin komissiolta välittömästi ehdotuksia, ja ne esitettiin meille maaliskuussa. Sen jälkeen olemme kohdanneet muita suuronnettomuuksia, joitakin Kreikassa ja lopuksi tuli Ievoli Sunin haaksirikko. Olemme kaikki saaneet tarpeeksemme valtameriemme ja meriemme muuttumisesta kaatopaikoiksi. Kolmannessa käsittelyssä olevassa McKennan mietinnössä muistutetaan joistakin onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvaa meren pilaantumista tai kuuluisia laittomia tankkien puhdistamisia koskevista keskeisistä periaatteista, jotka pohjautuvat saastuttaja maksaa -periaatteelle. On kuitenkin vielä monta vaikeaa ongelmaa, vaikka kuljetaankin oikeaan suuntaan. Eikö aikaa ole tuhlattu viime maaliskuusta lähtien? Missä on todellinen poliittinen tahto?
Neuvoston täytyy ryhtyä kaikkien odottamiin tiukkoihin toimiin satamissa tapahtuvan valvonnan, luokituslaitosten, laivanvarustajien ja rahtausyritysten vastuun ja myös skandaalimaisesti käyttäytyvän FIPOLin suhteen. Bretagnessa odotetaan yhä korvauksien maksamista. Meille on tänään esitetty useita tekstejä, ja lisää on tulossa. Yhtenäisyys voi kärsiä etenkin, kun pelissä ovat mukana jo voimassa olevat direktiivit. Mainitsen niistä esimerkkinä puitedirektiivin vedestä. Tämä kaikki pitäisi johdonmukaistaa, ja pitäisi miettiä puitetekstiä, joka yksinkertaistaisi asioita kansainvälisellä tasolla.
Arvoisa ministeri, sitä odotellessa meidän täytyy lisätä teknologista tutkimusta merien puhdistamisen alalla. On tärkeää tukea tietojen vaihtamista ja yhteistyötä tällä erittäin teknologisella alalla meriympäristömme suojelemiseksi. Toivotaan, että toimenpiteet, jotka otamme yhdessä käyttöön, ehkäisevät tulevaisuudessa merien saastumista ja suojelevat meriympäristöämme.

Aparicio Sánchez
Arvoisa puhemies, keskityn esittämään sosialistiryhmän enemmistön mielipiteen ja selostamaan sitä sen ehdotuksen osalta, jossa muutetaan tarkastuslaitoksia koskevaa direktiiviä.
Aluksen merikelpoisuuden takaaminen vaati siitä vastuussa olevilta laitoksilta ja tarkastuksilta huomattavia toimia, kuten on jo sanottu. Nykytilanne on yksinkertaisesti anteeksiantamaton. Siinä mielessä meille esitetty luonnos sisältää mielenkiintoisia ja myönteisiä uudistuksia, jotka ovat mielestämme kuitenkin riittämättömiä.
Kansalaiset vaativat, että toimimme nopeasti tässä tilanteessa, kuten neuvoston puheenjohtaja sanoi, mutta tämän nopeuden täytyy sopia yhteen vähimmäisehdot täyttävän tekstin kanssa. Älköön kukaan johtamassanne neuvostossa syyttäkö meitä vitkastelusta: meillä on vähimmäisvaatimuksemme, ja kaikki ymmärtävät sen.
Pohjimmiltaan erimielisyytemme liittyvät kahteen asiaan: yhtäältä kysymykseen vastuusta ja korvauksista, joiden lukumäärän ja vähimmäissumman on oltava riittävä ja sama kaikkialla Euroopassa emme hyväksy toissijaisuutta ja toisaalta luokittelulaitosten riippumattomuuteen. Tuon riippumattomuuden pitää olla erittäin selkeää nyt, kun monet varustamot ja omistajat perustavat omia alukset valtuuttavia laitoksiaan. Tätä ei voida hyväksyä.
Näin ollen emme ole yleisesti ottaen tyytyväisiä sopimustekstiin. Oletamme, että neuvosto hyväksyy enintään siinä esitetyt ehdot, emmekä halua vaikuttaa sen hyväksymiseen toivoen, että se paranisi toisessa käsittelyssä, mutta emme myöskään äänestä sitä vastaan, koska hyväksymme esittelijä Portuondon erinomaisen työn, jonka huipentuu ratkaisuehdotuksiin, jotka viitoittavat meille tien seuraavaan käsittelyyn.
Uudistukset ovat siis mielenkiintoisia, mutteivät riittäviä.

Sanders-Ten Holte
Arvoisa puhemies, säiliöalus Erikan haaksirikkoutumisen jälkeen saatiin aikaan poliittisen paineen alaisena toimenpidepaketti merellä purjehtivien alusten turvallisuuden parantamiseksi. Tärkein kysymys on tietysti se, johtavatko toimenpiteet käytännössä siihen, että huonotasoiset alukset poistetaan käytöstä. En ole siitä vielä kovinkaan varma. Minun pitää nimittäin valitettavasti todeta, että näillä toimenpiteillä me kohdistamme huomiomme vähemmän tärkeisiin asioihin sen sijasta, että poistaisimme todellisia syitä. Suoritimme jäsen Peijsin kanssa pienen tutkimuksen, ja haluaisin kysyä komission jäseneltä: voitteko kertoa minulle, mitä on tapahtunut niille 750 alukselle, jotka Honduras on poistanut rekisteristä? Onko ne todella poistettu merenkulusta? Ja missä ne sitten ovat?
Toinen kysymys: onko totta, että Kambod&#x017E;assa alus voidaan rekisteröidä 20 minuutissa Internetin kautta? Kolmanneksi olen sitä mieltä, että luokituslaitoksiin pitää kohdistaa vakavia toimenpiteitä. Ne saavat nyt toimia liikaa oman mielensä mukaan. Olen tehnyt vastuuperiaatteen toteuttamiseen ja parantamiseen liittyviä ehdotuksia ja korostanut rajoitettua vastuuta, jossa on kyse suhteellisen pienistä summista, mutta usein ei ole yhtään mitään saatavissa. Mutta vastustan kyllä rajoittamatonta vastuuta erittäin paljon, koska se estää markkinoiden toimintaa ja pahentaa tilannetta.
Miten on laita satamavaltioiden suorittaman valvonnan? Arvoisa komission jäsen, nykyisiäkään säännöksiä ei noudateta hyvin, saati sitten uusia. Jäsenvaltiot myöntävät siihen yksinkertaisesti liian vähän rahaa. Paljon porua, vähän villoja. Nähdäkseni neuvostolta tarvitaan nykyistä suurempaa sitoumusta myöntää enemmän varoja ja asettaa parempia sanktioita.
Lisäksi mukavuuslippuihin kohdistettavat toimet. Minulla on niitä koko joukko. Äänestän esittelijän linjan puolesta pääsyn epäämiseksi niiltä aluksilta, jotka ovat purjehtineet mustalla listalla olevan lipun alla kolme peräkkäistä vuotta. Sillä tavalla näille lippulaivoille annetaan signaali siitä, että huonotasoista valvontaa ei suvaita Euroopassa. Me emme halua niitä satamiimme emmekä vesillemme.
Lyhyesti sanottuna, toimenpiteet eivät ole tarpeeksi sitovia turvallisuuden nostamiseksi halutulle tasolle. Se on huono asia ihmisille. Se on huono asia merelle, ympäristölle ja alan imagolle. Alan pitäisi alkaa tehdä enemmän yhteistyötä. Tuenkin aloitteita eurooppalaisen merenkulkualan yhteistyöelimen perustamisesta.

Bouwman
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää esittelijöitä heidän tekemästään hyvästä työstä. Ympäristön, turvallisuuden, kalastajayhteisöjen ja matkailun kannalta on välttämätöntä huolehtia siitä, että nyt tapahtunut ei pääse toistumaan. Aluksi oli kyse Erikasta, mutta samoihin aikoihin upposi säiliöalus toisaallakin, Turkin vesillä. Ievoli Sun oli kaksoisrunkoinen mutta se sisälsi tietynlaisia kemikaaleja. Kreikkalaisia laivoja on uponnut noin vain, ilman että lähistöllä on ollut myrskyä, neuvoston puheenjohtaja Gayssot. Lyhyesti sanottuna, myrsky Englannin kanaalissa ei aina ole se syy, jonka takia merenkulku siellä pitäisi mahdollisesti pysäyttää, niin kuin minulle on sanottu.
Loppujen lopuksi on kyse 8 000-10 000 aluksesta, jotka eivät täytä standardeja. Puhumme toisin sanoen erittäin laajasta ongelmasta. Alusten ikä vaikuttaa asiaan mutta ei eniten. Huoltaminen on erittäin tärkeää. Puhumme nyt miehistöstä. Inhimillinen puoli on erittäin tärkeä tekijä koko aiheessa.
Keskityn hetkeksi kahteen asiakirjaan: satamien suorittamaan valvontaan ja yksirunkoisten öljysäiliöalusten vaiheittaiseen käytöstä poistamiseen. Kaikki puhuvat siitä, ja se on minusta täysin oikein, koska ei ole vielä saavutettu nykyistä 25 prosentin tavoitetta, joka satamien suorittamalle valvonnalle asetetaan. Joidenkin maiden pitäisi mennä kunnolla itseensä ja katsoa, mitä niiden pitää tehdä asialle. Niissä maissa pitää myöntää tähän varoja, kouluttaa ihmisiä ja niin edelleen. Varsinkin nykyisen liikenneasiain neuvoston puheenjohtajalla on seuraavan puheenjohtajakauden aikana omassa maassaan varsin paljon tekemistä, vaikka hän ei olekaan enää puheenjohtaja.
Lyhyesti sanottuna, ei pidä tarkastella pelkästään asian teknistä puolta vaan myös ja erityisesti miehistöä, eikä pidä pelkästään laatia lakeja, sillä minun puolestani tuota 25 prosentin valvontaa saa vielä myöhemmin jopa korottaa, mutta ensin meidän pitää hoitaa tuo toinen asia. Vielä kerran, kaikkein tärkeintä on kuitenkin huoltaminen.
Pari lyhyttä huomautusta yksirunkoisista aluksista. Minua ei ilahduta se, että 600-3 000 kuolleen painotonnin alukset on vapautettu kokonaan. En ole myöskään tyytyväinen siihen, että taloudelliset kannustimet on poistettu koko asiakirjasta. Olen sitä mieltä, että ehdotusta ei ollut hiottu hyvin, mutta meidän pitää kyllä seuraavan puheenjohtajakauden aikana sisällyttää tällaisiin asioihin varsin paljon taloudellisia kannustimia tai ehkäiseviä tekijöitä.
Kolmanneksi, kun puhumme tällaisista asiakirjoista, niin mielestäni käy selväksi, että öljyn toimitusvarmuudella ei ole mitään yhteyttä siihen seikkaan, että me yhä käytämme fossiilisia polttoaineita. Kuvitelkaa, että valmistamme uusia aluksia, poistamme vaiheittain käytöstä yksirunkoiset ja teemme uusista aluksista kaksoisrunkoisia. Silloin meillä on myöhemmin laaja laivasto, kun meidän oikeastaan pitäisi etsiä vaihtoehtoja fossiilisille polttoaineille.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, kun syyttelemme täällä, meidän ei pidä unohtaa, että se johtuu siitä, että merenkulku on määritelmällisesti ja ennen kaikkea vanhastaan globaalistunut ala. Sillä on sama potentiaali, sama hallitsemattomuus, samat vaarat kuin kaikella globaalistuneella taloudella, mutta ei vastaavaa poliittista säätelyä. Säätelyn luomiseksi ei riitä kuitenkaan se, mitä kansainväliset järjestöt kuten IMO tekevät, tai kuinka tekniset apuvälineet, mustat laatikot jne toimivat.
Hyväksymme tietenkin kaiken sen, mitä kollegat täällä ehdottavat, koska ne ovat tärkeitä edistysaskeleita. Arvoisa puhemies, tarvitaan kuitenkin joka tapauksessa organisoitua ja integroitua politiikkaa, jotta voitaisiin selvittää ja säädellä alaa sopivalla tasolla tai vähintään Euroopan tasolla. Arvoisa komission jäsen, tästä syystä toivomme, että toisessa tai kolmannessa paketissa, jonka tuotte meille, olisi myös tämänsuuntaisia uudistuksia. Valvontaa, valvojia, rannikkovartiostoa, satamia, laitteistoja, sakkoja niille, jotka tekevät mitä tekevät kansainvälisillä vesillä, koska sakot tulevat halvemmiksi kuin toimiminen oikein satamissa. Näistä pitää kuitenkin säätää Euroopan tasolla ja soveltaa yhdessä, ei eri lailla eri maissa.
Arvoisa puhemies, lopuksi, se, mitä tarkistuksillamme sanomme ja väitämme sosiaalisesta tilanteesta ja työsuhteista laivoissa, ei liity ainoastaan sosiaaliseen ja poliittiseen solidaarisuuteen. Se liittyy myös tehokkuuteen. Kaikki Kreikassa sattuneet ongelmat, kaikki johtuvat lopulta muka inhimillisistä erehdyksistä, väsyneistä ja unisista ihmisistä, jotka ovat työskennelleet keskeytyksettä kolme päivää, mikä on johtanut siihen, jota niin tekopyhästi kutsutaan inhimillisiksi erehdyksiksi.

Esclopé
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, merionnettomuuksien lisääntyminen ei ole sattumaa. Poliittinen tehtävämme velvoittaa meitä ryhtymään kiireellisiin toimenpiteisiin, mutta siihen kuuluu myös nykyisen lainsäädännön täytäntööpano.
Ei riitä, että vastaamme näiden ekologisten ja taloudellisten katastrofien uhreille, että olemme ottaneet nämä ongelmat puheeksi, että olemme pohtineet niitä ja että estämme niitä toistumasta. Jos haluamme olla uskottavia, meidän täytyy toimia nopeasti ja lopettaa turhat poliittiset keskustelut. Pelkät kompromissit eivät enää riitä, ja niitäkin pidetään lisäksi vaikeasti saavutettavina. Nyt pitää ryhtyä laajamittaisiin toimiin ja tehdä kaikki mahdollinen niiden toteuttamiseksi kansainvälisellä tasolla uudistamalla vanhentunut kansainvälinen merenkulkua koskeva säännöstö.
Tarvitseeko minun muistuttaa, että merenkulun turvallisuus on siksikin kansainvälisen oikeuden alaa, ettei saastuminen koskaan rajoitu kansallisiin aluevesiin ja että se lähtee yleensä kansainvälisiltä vesiltä? Näin ollen pelkkä tiedon levittäminen ei riitä, vaan täytyy iskeä voimakkaasti sinne, missä se eniten tuntuu, eli taloudelliseen hyötyyn.
Poliittisen toimintamme täytyy olla voimakasta asian ekologisen kiireellisyyden mukaisesti.
Tekopyhyys sikseen, toimintaan täytyy sisältyä niiden taloudellisten yhteyksien paljastaminen, joita on toisinaan laivanvarustajien ja luokituslaitosten välillä, ja tutkintaan tarvitaan perusteelliset vastaukset kaikilta asianosaisilta: laivanvarustajilta, rahtausyrityksiltä, vakuutusyhtiöiltä ja merenkulkuhallinnolta. Tänään keskusteltavina olevien mietintöjen täytyy toimia perustana todelliselle merenkulun turvallisuuden politiikalle, mutta ne eivät missään nimessä saa rajoittua koskemaan ainoastaan EU:ta. Meillä on poliittiset ja taloudelliset keinot, joilla saamme muutkin noudattamaan valintojamme.
Lopuksi totean, etteivät yhdysvaltalaiset jääneet odottelemaan meitä, kun he hyväksyivät Oil Pollution Act -lain vuonna 1990 Exxon Valdezin vuonna 1989 tapahtuneen haaksirikon seurauksena. Amoco Cadiz teki haaksirikon Ranskassa jo vuonna 1978. Saatetaan siis viimeinkin poliittinen rohkeutemme ekologisen kunnianhimomme tasolle.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, ikävät uutiset seuraavat toinen toistaan. Ensin BSE ja liha- ja luujauhon kieltäminen, ja eilen Saksassa alettiin käsitellä kalajauhon kieltämistä koskevaa lakialoitetta. Ja me saimme eilen myös komissiolta sellaisen tiedon, jonka välitti kolme komission jäsentä, joiden pitäisi oikeastaan tietää paremmin, että komissio ei ole valmis hyväksymään eurooppalaisen telakkatuen jatkamista 31. joulukuuta jälkeen. Mitä vahinkoa me aiomme oikeastaan vielä tehdä itsellemme Euroopan unionissa? En voi ymmärtää sitä, ja korealaiset nauravat partoihinsa.
Ympäristöasioita käsittelevä valiokunta ja liikenneasioita käsittelevä valiokunta toimivat sitä vastoin viisaasti ja rohkeasti, nimittäin kun - tosin onnettomuuden aiheuttaman pakon edessä - oli kyse ensimmäisestä Erika-paketista. Me saimme paketin nopeasti, me keskustelimme siitä nopeasti parlamentissa, ja se ansaitsee suosionosoitukset. Toinen paketti on jo valmisteilla. Arvoisa ministeri, sitä vastoin, mikä minun on valitettavasti todettava, te sanotte: "Me voisimme...", ja viittaatte mukavuuslippuihin ja mustiin laatikoihin ja muihin vastaaviin. Mutta miksi ette sitten tee sitä nyt heti eikä vasta huomenna? Te sanoitte: "Meillä on mahdollisuus parantaa turvallisuutta." Arvoisa ministeri, käyttäkää tätä mahdollisuutta kuitenkin jo nyt eikä vasta huomenna. Parlamentti on vaatinut sitä jo kauan. Me parlamentin jäsenet emme aivan varmasti viivyttele. Parlamenttia vastaan esitetystä syytöksestä, jonka mukaan vain me olisimme aiheuttaneet tämän viivytyksen, voin vain sanoa: sillä halutaan vain hämätä ja johtaa huomio pois itsestä ja omasta epäonnistumisesta. Me emme voi siksi kannattaa äänestyksen lykkäämistä. Meidän on lähetettävä oikea viesti. Liput roikkuvat joka tapauksessa jo puolitangossa, enkä odota nopeaa tulosta hinnalla millä hyvänsä vaan optimaalista tulosta mahdollisimman lyhyessä ajassa.
Sovittelutie on tältä osin - vaikkakin valitettavasti välttämätön - tie, se on kuitenkin yksi tie, ja toivon jokaisen tekevän parhaansa. Kaikki tietävät jo toistensa näkökannat, ja myös siksi me tarvitsemme äänestyksen tänään!
Luokituslaitoksista haluaisin korostaa tässä yhteydessä - ja se on myös minun tehtäväni - vielä kerran: ajankohtaisen keskustelun päähuomio näyttää kohdistuvan vastuukysymyksiin. Sen ymmärtävät kaikki. Pelissä on monien yritysten kohtalo ja toimeentulo, ympäristövahinkoja lukuun ottamatta. Komissio aikoo käsitellä tätä vastuukysymystä vielä kerran toisessa Erika-paketissa, ja se on hyvä asia. Olen vakuuttunut, että merellä tapahtuvien onnettomuuksien kannalta on äärimmäisen tärkeää ottaa huomioon kuitenkin koko asianosaisen ketjun vastuu ja tarkastella asiaa kokonaisuutena. On valitettavaa, että nyt tutkitaan yksipuolisesti luokituslaitosten vastuuta. Tämä vaikutelma on joka tapauksessa välittynyt. Kyse on pelkästään merenkulkuun liittyvien toimijoiden ketjun ensimmäisestä lenkistä, eikä samalla valoteta muiden toimijoiden vastuuta. Tässä asiassa tarvitaan siis vielä parannuksia. Me tarvitsemme täydellisen kuvan vastuusta ja siten kaikkien toimijoiden vastuuta.

Savary
Arvoisa puhemies, näiden tekstien taustalla ovat poikkeukselliset, dramaattiset ja toistuvat tapahtumat, ja vuoden sisällä tapahtuneiden kahden onnettomuuden, Erikan ja Ievoli Sunin haaksirikon, seurauksena yleinen mielipide on vaatinut EU:lta kiireellisiä toimia. Meillä on siis tällä alalla suurempi vastuu kuin millään muulla alalla ja meidän täytyy mielestäni unohtaa hetkeksi kaikki poliittinen itsekkyys.
Parlamentti on vastannut yleisen mielipiteen vaatimukseen nopealla, kiireellisellä menettelyllä, josta tänään kiitämme neljää esittelijäämme: Hatzidakisia, McKennaa, Wattsia ja Ortuondo Larreaa. Meillä oli yhteinen tavoite. Juuri siihen meidän piti mielestäni pyrkiä, eli saamaan teksti joulukuun istuntojaksolle ja saavuttamaan yhteisymmärrys neuvoston ja parlamentin välillä, sillä tätä yleinen mielipide odottaa, ja jos nyt sattuisi uusi onnettomuus, meidät tuomittaisiin ankarasti. On kuitenkin käynyt niin - kuten olemme tänään huomanneet - että kaksi tekstiä saattaa ajaa meidät eri linjoille neuvoston kanssa, ja niinpä emme todennäköisesti pääse tänä iltana ilmoittamaan kaikkien odottamaa direktiivien ja asetusten pikaista voimaantuloa.
Minä olen pahoillani siitä, että liiallisen kiirehtimisen vuoksi, tai ehkä kylmäverisyyden puutteesta, nämä kymmenen päivää eivät riitä meille, ja pahoittelen myös sitä, ettemme tartu neuvoston meille osoittamaan kädenojennukseen, jotta voisimme saavuttaa joulukuussa - eli tasan kymmenen päivän kuluttua - sen, mitä ilmeisesti toivomme kaikki, kaikilla parlamentin puolilla. Minä olen pahoillani siitä, ja uskon, että meidät tuomitaan siitä jyrkästi.
Mielestäni parlamentin kanta on useimpien tekstien kohdalla oikea, sillä se on ehkä kaikkein vaateliain kaksoisrunkoisia aluksia lukuun ottamatta. Arvoisa puhemies, pyydän siis, että yhteisessä kannassa toistetaan se, mistä emme ehkä tänään pääse yksimielisyyteen luokituslaitosten vastuujärjestelmän, pääsyn epäämistä koskevan järjestelmän, mustien laatikoiden ja järjestelmällisten tarkastusten alalla. Puheenjohtajavaltio Ranska on antanut ratkaisevan kimmokkeen, joka ei valitettavasti voi konkretisoitua kuin parin kolmen kuukauden kuluttua. Otamme kaikki samat riskit, myös sovittelussa. Se on mielestäni valitettavaa.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijöitä onnistuneista mietinnöistä. Niissä on kiinnitetty huomiota oleellisiin seikkoihin meriturvallisuuden lisäämiseksi. Meriturvallisuuden parantamiseksi on kuitenkin vielä paljon tehtävissä. Satamavalvonnan osalta on tärkeää sääntöjen tiukentaminen edelleen ja valvonnan tehostaminen. Luokituslaitosten hyväksymistä ja niiden valvontaa on myös parannettava, ja laajennetut tarkastukset on suunnattava nimenomaan riskialuksiin.
Haluan vielä korostaa sitä, että pelkästään unionin piirissä tehtävät ratkaisut meriturvallisuuden lisäämiseksi eivät ole riittäviä. Esimerkiksi vastuukysymyksiä on hoidettava maailmanlaajuiselta pohjalta. Tämä koskee myös kaksoisrunkovaatimuksia. Alueellinen sääntely ei tässäkään ole riittävä vaan tarvitaan globaaleja IMO:n piirissä tehtyjä sopimuksia. Esimerkiksi Suomen kannalta on oleellisen tärkeää, että Venäjä on mukana näissä sopimuksissa. Merikelvottomien ja riskialusten kohdalla on huolehdittava siitä, että ne todella romutetaan eivätkä ne siirry liikenteeseen jonkun muun lipun alle.

Laguiller
Arvoisa puhemies, äänestän kaikkien sellaisten teknisten toimenpiteiden puolesta, joilla pyritään parantamaan merenkulun turvallisuutta, mutta pahoittelen samalla niiden riittämättömyyttä. Todellinen ongelma on kuitenkin poliittisessa tahdossa määrätä ja soveltaa sitovia toimia suhteessa kaikkiin niihin, jotka hyötyä tavoitellessaan vaarantavat yhteisön ja ympäristön. En viittaa ainoastaan laivanvarustajiin, vaan ennen kaikkea käskyjen antajiin, jotka ovat suuria kansainvälisiä yrityksiä, kuten Erikan ja Ievoli Sunin haaksirikot osoittivat.
Sitoviin toimiin pitäisi kuulua vaarallisten alusten pysäyttämisen lisäksi näiden alusten ja niiden lastien takavarikointi. Lisäksi nämä suuret yritykset pitäisi saattaa koko omaisuutensa puolesta taloudelliseen vastuuseen aiheuttamistaan tuhoista. Totalin ja Shellin - Erikan ja Ievoli Sunin rahtausyritysten - polttoainevarastot olisi pitänyt välittömästi sulkea siihen saakka, kun ne ovat maksaneet kaikki niiden edesvastuuttomuudesta aiheutuneet tuhot.
Oikeus osaa olla armoton köyhille, jotka eivät pysty maksamaan jotakin maksua tai sakkoa, ja heiltä ulosmitataan jopa heidän vähäiset varansa. Toimettomuus suuria yrityksiä kohtaan on selkeä merkki siitä, että niillä on enemmän valtaa kuin kansan valitsemilla toimielimillä.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, sallikaa minun ensimmäiseksi esittää kiitokseni sekä komissiolle että kolmelle esittelijälle, koska he ovat tehneet tärkeää työtä tämän asian parissa.
Vuoden 1999 syksyllä tapahtunut Erikan suuronnettomuus sai useat reagoimaan, mikä on hyvä asia. Samalla olisi ollut vielä parempi, jos olisimme toimineet etukäteen, sen sijaan että reagoimme jälkikäteen. Olisimme silloin ehkä voineet välttyä onnettomuudelta.
Tänään päätettävissä asioissa on paljon hyvää. Kyse on sekä tiukemmista öljysäiliöalusten rakenteita koskevista vaatimuksista, paremmista satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevista säännöistä ja siitä luokituslaitoksia koskevien sääntöjen tiukentamisesta, mihin tämä niin ikään johtaa. Samalla useat kysymykset jäävät minun kohdallani vastauksetta. Mitä merkitystä on esimerkiksi sillä, että estämme aluksia poikkeamasta johonkin EU:n satamaan, kun emme estä niitä liikennöimästä vesillämme? Realistiset arviot viittaavat siihen, että vuodessa voidaan pysäyttää vain 10-12 alusta nykyistä enemmän. Riittääkö se? Viimeisin suuri onnettomuus öljypäästöin tapahtui vain muutama viikko sitten alukselle, jossa oli kaksoisrunko. Tämä merkitsee sitä, ettei tällaisen rungon pakollinen käyttöönottokaan anna varmaa ratkaisua.
Sallikaa minun ottaa esille vielä eräs asia, nimittäin kaikki ne öljypäästötapaukset, jotka eivät ole onnettomuuksia vaan aivan tahallista päästöä. Öljykuljetukset ovat kaksinkertaistuneet Itämerellä vuoden 1995 jälkeen, ja muutaman vuoden kuluessa ne kolminkertaistuvat. Joka päivä tapahtuu keskimäärin kaksi uutta päästöä. Vähän aikaa sitten maltalainen mukavuuslippulaiva laski öljyä Ruotsin vesille Gotska Sandönin edustalla. Sen jälkeen laiva jatkoi matkaansa Tallinnan satamaan Viroon. Kysymys on siitä, kuka voi toimia. MARPOL-yleissopimuksen mukaan Ruotsilla ei ole oikeutta toimia asiassa, koska alus ei enää ole Ruotsin vesillä. Virokaan ei voi toimia, koska alus ei ole tehnyt siellä mitään vahinkoa. Toisaalta Malta ei ilmeisesti halua toimia, koska tällaiset Maltan lipun alle rekisteröidyt alukset tuovat maalle suurta taloudellista voittoa. Täten yksi ympäristörikollinen pääsee jälleen pälkähästä.
Tähän mennessä esitettyjen ehdotusten avulla me emme pysty ratkaisemaan näitä ongelmia jatkossakaan. Sen vuoksi tässä asiassa on mielestäni vielä uskomattoman paljon tehtävää.

Mastorakis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on varmaa, että laivojen turvallisuutta ja edelleen ihmisten turvallisuutta ja ympäristönsuojelua koskeva kysymys on hyvin vakava. Sen hoitamisessa tarvitaan sellaisia ajanmukaisia tiukkoja sääntöjä, joiden soveltamista luotettavat valvojat ja asianmukaisen henkilöstön omaavat julkiset virastot valvovat tiukasti. Nyt ehdotetaan, että kiellettäisiin sellaisten laivojen liikennöinti, jotka vaarantavat vakavasti meremme, että reittitiedot kirjattaisiin, jotta olisi mahdollista valvoa olosuhteita laivamatkoilla myös mahdollisen ongelman jälkeen, ehdotetaan, että säädetään asteittain vaatimusta kaksoisrungon käyttöönotosta, ja alusten valvonta- ja tarkastusjärjestelmiä koskevien sääntöjen ja standardien parantamista.
Olisi tietysti hyvin helppoa asettaa sellaiset rajat ja rajoitukset, että teoriassa suljettaisiin pois lähes kaikki onnettomuudet. Niitä ei kuitenkaan voida soveltaa, ellei oteta huomioon myös muita ongelman perustekijöitä. Merenkulkua ei pidä kohdella "vihollisena", vaan ystävänä, jota voidaan kehittää; on ryhdyttävä toimiin, jotka edistävät turvallisuutta, mutta tavalla, joka on mahdollisimman tuskaton merenkululle ja kaupalle, ja on kiellettävä tapaukset, jossa toimenpiteestä saattaa olla enemmän haittaa kuin hyötyä, joka on tarkoitus; on siis vältettävä ylilyöntejä. Olenkin varma, että me kaikki pidämme parempana lievempiä sääntöjä, joita sovelletaan, kuin ankarampia sääntöjä, joita ei sovelleta. Ei pidä unohtaa, että komissio syyttää viittä jäsenvaltiota ­- väärinkäsitysten välttämiseksi muistutan, että Kreikka ei kuulu joukkoon - siitä, että ne eivät ole panneet täytäntöön aiempaa lievempää direktiiviä. Olen siis sitä mieltä, että tasapaino voidaan saavuttaa komission ja IMO:n ehdotusten samoin kuin käsittelyssä olevien mietintöjen pohjalta, mietintöjen, joiden esittelijäkollegat ansaitsevat luonnollisesti onnittelut.
Huono puoli on tietenkin se, että riippumatta siitä, kuinka monia asetuksia säädämme, emme voi välttyä sellaisilta onnettomuuksilta kuin kreikkalainen autolautta Samina, eli tapauksilta, joissa kapteeni "päättää" ajaa aluksensa karille, joka on merkitty karttoihin ja valaistu.

Peijs
Arvoisa puhemies, puhumme tänään merenkulun turvallisuudesta kolmen mietinnön pohjalta, ja onnittelen niiden esittelijöitä koko sydämestäni.
Komission jäsen aloitti välittömästi Erikan onnettomuuden jälkeen laajan säännöspaketin laatimisen, mutta totuuden nimissä on sanottava, että säännökset eivät oikeastaan olleet lainkaan niin huonoja, vastuuta koskevaa lukuun ottamatta. Ongelmana oli ja on säännösten noudattaminen, valvominen ja noudattamatta jättämisestä aiheutuvat sanktiot. Käsittelemme tänään alusten ja lippuvaltioiden turvallisuutta, satamien suorittamaa valvontaa ja luokituslaitoksia. Ajan vähyys pakottaa valitettavasti puhumaan rajoitetusti.
Ensin luokituslaitokset. Ei ole kovin tärkeää, että niillä pitäisi olla maksimaalinen, rajoittamaton vastuu. Useimmat niistä eivät kuitenkaan pysty maksamaan sitä. Tärkeää on, että niiden epäonnistuessa merkittävästi ne yksinkertaisesti suljetaan, pannaan kiinni, lakkautetaan, niiden toiminnalle pannaan piste. Tällainen tekee niistä paljon valppaampia. Se näyttää myös paremmalta kuin sanktiot, joita ei voida periä.
Sitten lippuvaltiot. Henkilökohtaisesti kannatan sitä, että aluksia, jotka purjehtivat mustalla listalla olevan mukavuuslipun alla, ei päästetä Euroopan unionin satamiin ja unionin aluevesille. Myönnän kyllä tähän liittyvät käytännön vaikeudet. Mutta eikö olekin katkeraa, että Erikan sisaralus, Maria S, sai purjehtia vielä yli vuoden kenenkään häiritsemättä, ennen kuin se pysäytettiin ja ohjattiin romuttamoon. Miksi Maria S:n luokituslaitos ei poistanut sitä liikenteestä? Mitä lippuvaltio todella teki? Monet mielestäni täysin vastuuttomat valtiot tarjoavat rekisteröintiä, johon kuluu vain 20 minuuttia Internetissä - kaikin puolin virtuaalinen tapahtuma ilman minkäänlaista tarkastusta.
Kambod&#x017E;a, jäsen Sanders puhui jo siitä. Kambod&#x017E;a mainostaa tällaista mahdollisuutta merenkulkualan lehdissä. Mitä komission jäsen tekee laivoille, jotka on rekisteröity tällä tavalla? Odottelemmeko vain, kunnes ne on pysäytetty? Kerran, kaksi kertaa, kunnes Pohjanmeren rannat ovat öljyssä. On selvää, että luotettava laitos ei rekisteröi aluksiaan Kambod&#x017E;assa.
Toinen esimerkki: Honduras. 750 alusta oli jopa Hondurasin mielestä todella huonoja. Kysymykseni komission jäsenelle kuuluu: seuraammeko sellaisia aluksia tracking and tracing -järjestelmällä? Sillä se herättää toki kysymyksen siitä, mikä lippuvaltio sitten on hyväksynyt nämä purjehtivat romut. Missä ne ovat? Mielestäni emme voi enää toimia uskottavasti ilman tuollaista seurantajärjestelmää. Ankaruus lippuvaltioita kohtaan ei saa loppua Euroopan unionin kohdalla. Jotkin jäsenvaltioistamme eivät ota rekistereitään ollenkaan vakavasti. Myös näitä maita, joiden järjestelmät näyttävät paperilla hyvältä mutta eivät merkitse käytännössä yhtään mitään, pitää testata ankarasti käytännössä. Jos asiat eivät ole kunnossa, niihin pätee sama kuin muihin epäluotettaviin lippuvaltioihin: niiden laivat pysykööt poissa meidän satamistamme!

Pittella
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa ministeri, arvoisat kollegat, keskustelussa on useita kertoja palautettu mieliin Erika-aluksen haaksirikko ja muita onnettomuuksia. Sekä aiempaa että viimeaikaista historiaamme ovat ravistelleet onnettomuudet, ja vaikuttaisi siltä, vaikkakin varsin harmillisesti, että se on luonteeltaan rakenteellista, jos emme muistaisi, että 75 prosenttia niistä on ihmisen aiheuttamia. On siis tärkeää, että myönnetään poliittinen ja kulttuurinen peruslähtökohta: nyt on aika lopettaa hätätilakulttuuri; nyt on aika omaksua ehkäisevä kulttuuri. Esitellyissä mietinnöissä mennään tähän suuntaan. On merkityksellistä, että komissio on jäsenensä Wallströmin suulla painottanut tänä aamuna sen ensisijaisuutta, että sitoudutaan merenkulun turvallisuuteen tähtäävään uudenaikaiseen politiikkaan, ja myös neuvoston antama julkilausuma on tärkeä, mutta tämä julkilausuma on sitova niiden ponnistelujen osalta, joihin on ryhdyttävä tämän vaiheen saattamiseksi lopullisesti päätökseen joulukuuhun mennessä.
Olemme päässeet hyvään alkuun, mutta meidän on selviydyttävä muistakin välivaiheista: komission jäsen kertoi meille tänä aamuna joistakin, ja minä otan esiin niistä neljä: unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden lainsäädännön ja järjestelmän yhdenmukaistamisen; henkilöresurssien kehittämisen ja alalla työskentelevien oikeuksien tunnustamisen; Euroopan merenkulkuviraston perustamisen, jossa jäsenvaltioiden lisäksi myös paikalliset ja alueelliset itsehallintoalueet ovat täysin mukana; vastuullisuutta ja siten myös ympäristövahingon eikä ainoastaan sosioekonomisen vahingon korvaamista koskevan periaatteen vahvistamisen.
Arvoisat kollegat, toimikaamme niin, ettei iskulause "saastuttaja maksaa" jää pelkäksi iskulauseeksi!

Musotto
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, merikuljetukset ovat epäilemättä yksi ympäristöä kaikkein vähiten rasittavista kuljetusmuodoista. Tästä on osoituksena se, että toimenpiteet, joihin kansainvälisellä tasolla on ryhdytty turvallisuuden parantamiseksi ja onnettomuuksista johtuvan pilaantumisen vähentämiseksi, ovat varmastikin olleet tietyssä määrin onnistuneita. Kuitenkin olemme jatkuvasti joutuneet suruksemme todistamaan vakavia onnettomuuksia mainittakoon Erika-aluksen äskettäinen haaksirikko jotka osoittavat, missä määrin on kiireellistä ottaa käyttöön uusia toimia merenkulun turvallisuuden lisäämiseksi ja sellaisten toistuvien onnettomuuksien välttämiseksi, joilla on huomattavia haittavaikutuksia sekä ekologisesta että taloudellisesta näkökulmasta rannikoillemme, merillemme, kalastukselle ja matkailulle.
Näiden kolmen uuden merenkulun turvallisuutta koskevan ehdotuksen myötä voin vain onnitella kolmea esittelijää, jotka ovat erittäin nopeassa aikataulussa osoittaneet, kuinka määrätietoisesti parlamenttimme ryhtyy uusiin toimenpiteisiin merenkulun turvallisuuden, valvonnan ja rakennusnormien tehostamiseksi ja kuinka mahdotonta on hyväksyä, että tällaisia tapauksia sattuu vastaisuudessa. Katson, että velvollisuutemme on vahvistaa alaa koskevien nykyisten direktiivien soveltamista, ja meidän on otettava käyttöön uusia toimia, joilla pyritään poistamaan meriltämme ne alukset, jotka eivät täytä normeja ja joita voidaan syystä kutsua merten romuiksi.
Euroopan unionin on sen lisäksi, että sen on hyväksyttävä tämä toimenpidepaketti mielestäni toimittava maailmanlaajuisessa kontekstissa ja löydettävä sellaisia kansainvälisesti sovittuja ratkaisuja, joilla parannetaan merenkulun turvallisuutta ja joiden vuoksi laivanvarustajamme eivät samalla joudu kärsimään vahinkoa muihin verrattuna.
Lopuksi korostaisin, että on tarpeen luoda jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihtojärjestelmä, joka koskee merenkulun turvallisuutta alueilla, joilla liikennöi suuri määrä öljysäiliöaluksia, niin että taataan jatkuva valvonta ja pikainen reagointi mahdollisiin riskeihin.

Damião
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää teollisuusvaliokunnan sosialistijäsenten puolesta muutaman lyhyen huomion. Komissio on päässyt menestyksellisesti yli voimattomuudestaan ja on antanut poliittisen vastauksen ongelmaan. Parlamentti haluaa tehokasta ja johdonmukaista toimintaa alalle. Me tiedämme, että onnettomuudet, joiden lukumäärä ja vakavat seuraukset ovat käytettävissämme olevasta tekniikasta huolimatta lisääntyneet, ovat seurausta laadun heikkenemiseen johtaneesta järjettömästä kilpailusta laivanrakennusalalla sekä absurdista taloudellisesta tavasta hallinnoida vanhentuneita laivastoja, joissa keskeisenä strategiana on ollut huoltotoimien ja miehistön jyrkkä vähentäminen.
Onnettomuudet eivät johdu ainoastaan alusten iästä ja tyypistä, vaan myös varustajien ja toimijoiden kykyjen puutteesta, kun he turvautuvat kustannusten supistamiseksi kaikkiin käytettävissä oleviin keinoihin, joita lueteltiin täällä tarpeeksi, mukavuuslipuista aina satamaviranomaisten sallivuuteen ja luokituslaitosten liittolaisuuteen. Tämän kuljetusalan osa-alueen turvallisuus on hoidettava siten, että lainrikkojia rangaistaan oikeudenmukaisesti ja että alalle siitä koituvat kustannukset jaetaan maailmanlaajuisesti, jottemme rankaisisi enää enempää alan toimintaa Euroopassa.
Olemme samaa mieltä ruumiinvammoja, kuolemantapauksia sekä omaisuuden vahingoittumista koskevista vähimmäiskorvauksista, jolloin jäsenvaltioille jätetään mahdollisuus nostaa noita rajoja. Olemme eri mieltä siitä, että luokittelulaitosten toimintakyky johtuu niiden koosta tai jopa niiden tarkastajien lukumäärästä, ja haluamme mieluummin toimia niiden antamien todistuskirjojen mukaan, minkä takia riskin kanssa yhteensopiva siviilioikeudellinen järjestelmä on tarpeellinen.
Sallittakoon minun esittää huomio, joka koskee täällä jo mainittua Portugalia. Portugali kannatti direktiivin 94/54 muuttamista, mutta se on eri mieltä pienten valtioiden luokituslaitosten poistamisesta. Luokituslaitosten toimintaa pitää arvioida yhteisin perustein, eli onnettomuuksien, vahinkojen tai tarkastettujen, todistuskirjan saaneiden ja saastuttamisen takia pysäytettyjen alusten lukumäärän perusteella. On harhaanjohtavaa odottaa onnettomuuksien vähentyvän ilman poliittisen kentän ja yritysmaailman antaman, toimintalogiikan uudistamiseen pyrkivän sitoumuksen avulla aikaan saatavaa ja kansainvälistä koordinaatiota.

Kauppi
Arvoisa puhemies, mantereemme on viime aikoina kokenut useita suuronnettomuuksia, joita on sattunut erityisesti öljysäiliöaluksille. Onnettomuudet ovat aiheuttaneet valtavaa vahinkoa paitsi luonnolle myös näillä alueilla elävien ihmisten elannolle. Äänestäjät kysyvätkin meiltä, mitä teemme välttääksemme tällaiset katastrofit. Haluaisin kiittää komission jäsen Wallströmiä ja komission jäsen De Palaciota heidän toimistaan meriturvallisuuden alalla. He ovat todellakin reagoineet nopeasti ja toimineet ripeästi parantaakseen meriturvallisuutta koskevia määräyksiä ja lainsäädäntöä sekä ensimmäisessä Erika-ehdotuksessa että toisessa Erika-ehdotuksessa.
Yksirunkoisten öljysäiliöalusten poistaminen käytöstä lisää turvallisuutta EU:n rannikoilla. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa olevat ystäväni huomauttivat, että EU:ssa pitäisi tiukentaa poistamista koskevia määräaikoja. Kiitän kollegojani tästä vastuuntuntoisesta lähestymistavasta, ja toivon, että pääsisimme sopimukseen aiemmin esitetystä ehdottomasta määräajasta eli vuodesta 2015. Meidän pitäisi tällöin aina muistaa, ettei kaksin- tai kolminkertainenkaan runko takaa ehdottoman varmasti sitä, ettei tulevaisuudessa satu onnettomuuksia. Uusien tekniikkojen käyttöönotto ja alusten suunnittelun parantaminen ovat osa tätä tärkeää työtä.
Pidän viisaana komission eilistä päätöstä, jossa se piti kiinni valtiontukijärjestelmiä koskevasta aiemmin sovitusta aikataulusta. Kuten erittäin hyvä ystäväni Langenhagen, minäkin olen erittäin huolissani Etelä-Korean tilanteesta, ja olin iloinen huomatessani, että Euroopan komissio tarkastelee tätä kysymystä ennen ensi toukokuuta.

Poignant
Arvoisa puhemies, kun Erika upposi, se johtui laivan iästä, yksirunkoisesta rakenteesta, intialaisesta miehistöstä ja Maltan lipun alla purjehtimisesta. Kun Ievoli Sun upposi, laiva oli suhteellisen nuori, se oli kaksirunkoinen, miehistö oli yhteisön alueelta ja se purjehti Italian lipun alla. Eihän tässä ole mitään tolkkua! Ja kansalaiset ymmärtävät tämän vielä huonommin.
Mietinnöissämme on mielestäni yksi heikkous: niissä ei puhuta tarpeeksi merenkulkijoista ja ihmisistä. Yli 80 prosenttia onnettomuuksista johtuu inhimillisestä virheestä, mutta sille on selityksiä, ja ne ovat sosiaalisia. Miehistön koulutus on tietenkin yksi osasyy, mutta koulutustasoa täytyy valvoa, ja ainoastaan satamavaltiot voivat suorittaa valvonnan. Tarkastajien täytyy valvoa aluksen kunnon lisäksi miehistön sosiaalisia oloja.
Sovelletaanko todella ILO:n yleissopimusta n:o 147, jossa satamavaltioita määrätään vahvistamaan toimenpiteitä merenkulkijoiden etujen suojelemiseksi heidän terveytensä, turvallisuutensa, työskentelyolojen ja ammatillisen järjestäytymisoikeuden osalta? Pariisin pöytäkirjaa taas pitäisi mielestäni muuttaa siten, että alusten sosiaalisten olojen tarkastuksista tehtäisiin järjestelmällisiä ja tehokkaita. Merenkulun turvallisuutta ei ole mielestäni käsitelty loppuun, ennen kuin on puhuttu merenkulkijoista.

Gayssot
. (FR) Arvoisa puhemies, ensinnäkin päätösten teon ja päätösten soveltamisen kiireellisyydestä: kun alle vuosi Erikan onnettomuuden jälkeen tapahtui Ievoli Sunin onnettomuus, kuinka voisimme olla ymmärtämättä väestön, kansalaisten kysymystä siitä, miten tämä saattoi toistua? Olen kyllä kuullut parlamentin jäsenten kysyvän, miksi emme toimineet nopeammin. Mielestäni samalla, kun ymmärrämme kansalaisten hämmästyksen, meidän on syytä nähdä, että parlamentti, komissio ja neuvosto ovat osoittaneet tässä asiassa enemmän kuin koskaan aikaisemmin halua toimia nopeasti.
Voidaan jopa sanoa, että tällainen menettely luo edellytykset sille, että Euroopan unioni pystyy toteuttamaan, ja toteuttaakin, paitsi tehokkaita toimia sitä suoraan koskevilla vesillä, myös toimia, joita IMO aikoo lähikuukausina määrätä toteutettaviksi koko maailman tasolla.
Suokaa anteeksi, että puhun nyt henkilökohtaisesta näkökulmasta, mutta muistan, kuinka Ranska lähetti viime helmikuussa kolme pöytäkirjaa, yhden Euroopan unionille, yhden FIPOLille ja yhden IMO:lle, sillä Erika oli juuri haaksirikkoutunut, ja komissio esitti ehdotuksia jo maaliskuussa. Jo Ranskan puheenjohtajakauden ensimmäisessä liikenneasiain neuvostossa saatettiin todeta, että kaikki halusivat tehdä jotain asialle, ja tänään parlamentti, joka on aikaistanut asiasta täysistunnossa käytävää keskustelua, aikoo keskustella kolmesta erityisen tärkeästä alasta ja esittää kantansa niihin. Tämä todistaa, ettemme aio nyt juuttua vanhoihin uriin. Täytyy sanoa, että Amoco Cadizin haaksirikon jälkeen on 20 vuodessa ehkä tapahtunut jotain, mutta ei riittävän paljon, jotta päästäisiin merenkulun turvattomuudesta.
Haluan siis korostaa tällä tasolla tehtyä työtä, ja olen samaa mieltä esittelijöidenne kanssa, ja haluan vielä ylistää heidän työnsä laatua. Olen teidän tavoin, parlamentin tavoin, vakuuttunut siitä, että meidän täytyy vahvistaa komission ehdottamia tekstejä, erityisesti mustien laatikoiden ja pääsyn epäämisen kohdalla. Kannatan myös sitä, että selkeytetään ja vahvistetaan kaikkien toimijoiden vastuuta, ja erityisesti luokituslaitosten vastuuta, sillä niillä on keskeinen asema merenkulun turvallisuudessa, jotta päästäisiin kaikesta leväperäisyydestä erityisesti valvonnan alalla.
Haluan tehdä jäsen Jarzembowskille selväksi, ettei neuvosto hae kompromissia. Meidän täytyy pyrkiä yksimielisyyteen mahdollisimman korkeatasoisesta merenkulun turvallisuudesta ja sen sääntelystä. Emme ole tekemässä kompromissia niiden välillä, jotka haluavat enemmän ja niiden välillä, jotka haluavat vähemmän. Meillä on yhteinen tavoite, tarvitsemme yksimielisyyden saavuttaaksemme sen. Merenkulun turvallisuuden alalla ei tehdä kompromisseja merenkulun turvallisuuden valvonnasta vastaavien vastuun kantamisessa, eikä vilppiä sallita missään olosuhteissa.
Meidän täytyy siis työskennellä, jos teille sopii, yhteisymmärryksessä parlamentin, komission ja neuvoston kesken - painoin muistiin useiden esittelijöiden esittämän ehdotuksen - ennen 20. ja 21. joulukuuta kokoontuvaa ministerineuvostoa. Tämä on nyt virallinen ehdotukseni teille. Toivon, että työ johtaa jo 20. ja 21. joulukuuta yhteisiin kantoihin. En puhu vielä sovittelusta. Voimme pistää asioihin vauhtia. Riittää, että teemme ennen 20. ja 21. joulukuuta kokoontuvaa ministerineuvostoa töitä laatiaksemme yhteiset kannat, myös määräenemmistöllä hyväksytyt, ja tätä haluan korostaa. Sen jälkeen yhteiset kannat voidaan hyväksyä parlamentissa toisessa käsittelyssä heti ensi vuoden alussa.
On totta, että aiheet, joita käsittelemme, ovat toisinaan monimutkaisia ja teknisiä. Tiedän, että käännöksiin täytyy varata riittävästi aikaa. Mutta tärkeintä on kuitenkin, että haluamme kaikki kiivaasti muuttaa merikuljetusten nykyisiä pelisääntöjä merenkulun turvattomuuden vähentämiseksi. Ehdotukset, joita toivottavasti hyvin pian viemme yhdessä eteenpäin ja jotka koskevat niin yksirunkoisten alusten kieltämistä, luokituslaitoksia kuin satamavaltioiden suorittamaa valvontaakin, ovat tärkeitä, mutta tiedämme myös - kuten te sanoitte, ja kuten komission jäsen Wallström sanoi - etteivät ne ole riittäviä.
Tarvitsemme toisen paketin, jotta voisimme päästä pidemmälle kaikkien toimijoiden asettamisessa vastuuseen ja päästäksemme myös pidemmälle valvonnan ja avoimuuden aloilla. Joku parlamentin jäsenistä puhui jäljittämisestä. Jaan tämän ajatuksen. Emme voi sallia sitä, että toimitaan miten vain alusten suhteen silloinkaan, kun ne on korjattu tai niiltä on evätty pääsy jonnekin. Emme voi antaa tällaisten alusten jatkaa purjehtimista merillämme ja valtamerillämme. Equasis-järjestelmä, joka kuuluu toiseen pakettiin, auttaa muuten meitä viemään asioita eteenpäin.
Arvoisa puhemies, puhun lopuksi asiasta, josta useat teistä ovat puhuneet, mutta meillä ei ole vielä koossa kaikkea aineistoa tutkinnasta, jonka käynnistin Ievoli Sun -aluksen haaksirikkouduttua. Kyseinen alus ei todellakaan ollut vanha, se oli kaksirunkoinen, ja sen miehistö oli eurooppalainen. Saamme vielä tutkinnan tulokset. Ne ovat tärkeitä kaikille, sillä inhimillinen ulottuvuus, josta useat teistä ovat puhuneet, on sekin tärkeä. Merenkulkijoiden ylityöllistämisessä, heidän asumis- ja työskentelyoloissaan sekä huollossa tapahtuu asioita, jotka voivat olla ratkaisevia onnettomuuksien kannalta, ja meidän täytyy mielestäni edetä myös tällä alalla.

Wallström
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää teitä kaikkia tästä mielenkiintoisesta ja hyödyllisestä keskustelusta. Olen iloinen voidessani sanoa, että komissio tukee monia näissä kolmessa mietinnössä esitettyjä tarkistuksia. On edelleen alueita, joilla lähestymistapamme eroavat toisistaan jonkin verran. Toivon kuitenkin, että ongelmat voidaan selvittää tänään. Haluaisin kertoa komission näkemyksen kutakin ehdotusta käsittelevästä mietinnöstä.
Haluaisin aloittaa satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevasta ehdotuksesta. Kiitän parlamenttia siitä, että se on voimakkaasti sitoutunut ehdotukseemme, ja erityisesti esittelijä Wattsia hänen useista tarkistuksistaan, joissa välitetään selkeä ja voimakas viesti ala-arvoisille toimijoille ja leväperäisille lippuvaltioille. Suurin osa tarkistuksista liittyy ehdotukseen, joka koskee alusten pääsyn epäämistä yhteisön aluevesille. Kyseessä ovat tarkistukset 1, 3, 6, 7 ja 8. Parlamentin keskeinen tarkistus on tarkistus 3, jossa muutetaan komission ehdotuksen 7 a artiklaa. Siinä on kolme osaa, ensiksi: komissio voi hyväksyä ikää koskevan kriteerin poistamisen, koska aluksen iän ja laadun välillä ei ole ehdotonta korrelaatiota. Toiseksi: mustan laatikon puuttumista koskevan kriteerin osalta komissio tukee sitä periaatetta, että mustia laatikoita otetaan entistä laajemmin ja nopeammin käyttöön EU:n satamiin saapuvissa aluksissa, mutta tätä asiaa ei pitäisi käsitellä satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetussa direktiivissä. Tässä ei siis ole kyse periaatteesta vaan juuri tämän ehdotuksen muodollisesta sijainnista. Satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetun direktiivin tarkoituksena on tarkistaa, että alukset ovat kansainvälisten vaatimusten mukaisia, eikä ottaa käyttöön uusia määräyksiä. Komissio hyväksyy lähipäivinä ehdotuksen merenkulun turvallisuutta koskevaksi direktiiviksi, johon sisältyy tällainen mustaan laatikkoon liittyvä velvollisuus.
Tarkistuksen 3 kolmas osa on ehdotus pääsyn epäämisestä kaikilta aluksilta, jotka ovat kolmen vuoden ajan purjehtineet sellaisen valtion lipun alla, joka on Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjassa julkaistulla mustalla listalla. Parlamentin ehdotuksessa voitaisiin evätä pääsy kokonaisilta laivastoilta yksinomaan tämän kriteerin perusteella. Mikäli direktiivi tulisi tänään voimaan niin, että siinä on parlamentin ehdottama tarkistus, pääsy evättäisiin 32 laivastolta, mukaan luettuna Maltalta, Kyprokselta, Venäjältä ja Panamalta, maailman suurimmalta laivastolta. Tämä koskee tuhansia aluksia, myös korkealaatuisia aluksia, mikä on satamavaltioiden suorittaman valvonnan tavoitteiden vastaista. Kannatamme omaa ehdotustamme, jonka mukaan lippua koskeva kriteeri liitetään aluksen pysäytysten määrään, jolloin ala-arvoisille toimijoille annetaan selkeä ja voimakas viesti. Totean lyhyesti, että komissio voi hyväksyä tarkistuksen 3 vain osittain.
Myös tarkistukset 1, 6, 7 ja 8 liittyvät pääsyn epäämiseen. Komissio voi hyväksyä tarkistukset 6, 7 ja 8 mutta tarkistuksen 1 vain osittain. Ikää koskevan kriteerin poistaminen voidaan hyväksyä mutta ei epäämisen ulottamista jäsenvaltioiden aluevesille. Tämä ei sisälly direktiivin tekstiin, jossa pääsyn epääminen koskee vain EU:n satamia.
Muista tarkistuksista komissio voi hyväksyä tarkistukset 2, 4, 5, 21, 22, 23 ja 24, kunhan niiden sanamuotoa hieman hiotaan. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 9-20 eikä tarkistuksia 25 ja 26. Useimmissa niistä ehdotetaan uusia johdanto-osan kappaleita, jotka eivät vastaa direktiivin sisältöä. Monet ovat joko satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetun direktiivin soveltamisalan ulkopuolella tai sitten ne sisältyvät jo tähän tai johonkin toiseen direktiiviin. Tarkemmin sanottuna tarkistuksissa 9-17 ja 25 on uusia johdanto-osan kappaleita, joista suurin osa ei millään tavalla liity direktiivin tekstiin.
Tarkistuksessa 18 merimiesten lepoaika sisällytetään satamavaltioiden suorittaman valvonnan piiriin, mutta nykyinen direktiivi 99/95 kattaa jo täysin merimiesten työaikaa koskevien määräysten noudattamisen. Tarkistus 19 on turha, sillä jo nykyisissä menettelyissä säädetään, että ILO:n yleissopimuksissa edellytettyjen terveys- ja työskentelymääräysten laiminlyönti luetaan puutteeksi ja että se voi johtaa aluksen pysäyttämiseen. Tarkistus 20 on satamavaltioiden suorittaman valvonnan kannalta epäolennainen, koska se koskee Atlantin ja Pohjanmeren satamien välistä kilpailua eikä meriturvallisuutta. Tarkistus 26 muistuttaa esittelijän tarkistuksessa 3 ehdottamia porrastustarkistuksia, mutta toimenpiteen soveltamisala ulotetaan siinä jäsenvaltioiden yksinomaiselle talousvyöhykkeelle, joten se on tältä osin merioikeuden vastainen.
Siirryn nyt ehdotukseen, joka koskee kaksirunkoisten öljysäiliöalusten nopeutettua käyttöönottoa. Olen iloinen voidessani sanoa, että olemme siitä lähes täysin samaa mieltä. Jäsenvaltioiden painostettua Kansainvälistä merenkulkujärjestöä meille on ehdotettu käytöstä poistamista koskevaa aikataulua, joka vastaa Euroopan keskeisiä näkökohtia ja samalla Yhdysvaltojen vuodelta 1990 peräisin olevaa öljyvahinkoja koskevaa lakia (Oil Pollution Act) ja jota on tuettava täysin. Tältä osin komissio vaatii, että lopullinen määräaika olisi vuonna 2015. Jotta ehdotuksen päätavoite eli vanhojen yksirunkoisten öljysäiliöalusten poistaminen käytöstä saavutettaisiin nopeasti, olemme valmiita poistamaan ehdotetun taloudellisen kannustinjärjestelmän, jossa luodaan satama- ja luotsausmaksuja koskeva eriytetty maksujärjestelmä. IMO:n odotetaan muodollisesti hyväksyvän käytöstä poistamista koskevan aikataulun ensi huhtikuun kokouksessa. Mikäli Kansainvälinen merenkulkujärjestö ei kuitenkaan hyväksyisi sitä, komissio on parlamentin kanssa sitä mieltä, että meidän täytyy hyväksyä EP:n tekstiin perustuva EU-asetus ja ottaa käyttöön Euroopan unionin aluevesiä koskeva järjestelmä.
Mietinnön tarkistuksessa 12 sanotaan täsmälleen sama, mutta se on pikemminkin poliittinen sitoumus kuin lainsäädäntöteksti. Emme siis tarvitse sitä lopullisessa tekstissä, ja toivon, ettette vaadi tekstiin tätä kohtaa. Samoista syistä komissio ei voi hyväksyä uutta tarkistusta 22, joka liittyy erittäin tärkeään merenkulun turvallisuuden alaan mutta joka ei ole ehdotetun asetuksen kannalta olennainen. Komissio hylkää myös tarkistukset 10 ja 18, sillä ne merkitsisivät ylimääräisen komitean perustamista vain tätä asetusta varten, ja tämä olisi ristiriidassa sen suuntauksen kanssa, että pyrimme vähentämään komiteoiden määrää ja käyttämään nykyisiä komiteoita.
Olen iloinen nähdessäni, että esittelijä on sisällyttänyt tarkistukseen 21 viittauksen CAS-järjestelmään (Condition Assessment Scheme), ja olemme periaatteessa samaa mieltä tästä lähestymistavasta, mutta sanamuoto vaatii hieman hienosäätöä, jotta se olisi selkeämpi.
Viimeisenä muttei suinkaan vähäisimpänä on luokituslaitoksista annetun direktiivin muuttamista koskeva ehdotus. Näkemykset eivät tältäkään osin juuri poikkea toisistaan, ja komissio voi hyväksyä tarkistukset 6, 12, 14, 15 ja 8 lukuun ottamatta jälkimmäisen tarkistuksen ylimääräisiä 3 a ja 3 b kohtaa.
On joukko tarkistuksia, jotka voisivat komission mielestä aiheuttaa sekaannusta, koska niissä otetaan käyttöön uusia käsitteitä alalla, jolla on vakiinnutettu kansainvälisten foorumien eli IMO:n kieli. Puhun tarkistuksista 2, 3, 7 ja 9, jotka eivät komission mielestä varsinaisesti ole suuria ongelmia vaan pikemminkin kielellisiä asioita, jotka juristi-lingvistit voisivat mahdollisesti selvittää.
Ensisijaisen tärkeä on kysymys, joka koskee yhtäältä jäsenvaltioiden ja toisaalta komission tekemiä arviointeja luokituslaitoksista. Parlamentin ja komission tavoitteet ovat samat. Meidän täytyy säilyttää selvä ero kummankin osapuolen tehtävien välillä. Jäsenvaltioiden täytyy olla vakuuttuneita siitä, että luokituslaitos, jonka ne ovat valinneet suorittamaan niille kuuluvaa tehtävää, suorittaa tehtävän niitä tyydyttävällä tavalla. Komission tehtävänä on vahvistaa, että luokituslaitos täyttää edelleenkin direktiivin laatukriteerit, ja seurata luokituslaitosten suorituksia. Tältä osin jäsenvaltioiden ja komission valvontatehtävät ovat erilaisia, eikä niitä pitäisi suorittaa samaan aikaan. Tästä syystä komissio kannattaa nyt käsiteltävää tarkistusta 28, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan tekemään arviointinsa, ja se siis torjuu tarkistuksen 13.
Etiikka on yhtä lailla tärkeä kysymys, jota meidän pitäisi käsitellä. Haluan parlamentin tavoin varmistaa, ettei laivanvarustaja voi harjoittaa kiskontaa luokituslaitosta kohtaan. Tarkistuksissa 26 ja 29 selkiytetään tekstin espanjankielistä versiota, joten komissio voisi hyväksyä ne. Tarkistusta 4 ja sitä osaa tarkistuksesta 18, joka liittyy k kohtaan, ei voida hyväksyä.
Lisäksi on joitakin tarkistuksia, joita komission on vaikea hyväksyä lähinnä siitä syystä, että esitetyt näkökohdat on mielestämme jo huomioitu riittävästi tekstin muissa osissa. Tarkoitan tässä tarkistuksia 5 ja 16 sekä tarkistukseen 8 lisättyä 3 a ja 3 b kohtaa: emme voi hyväksyä 3 a kohtaa, koska sitä on mielestämme käsitelty riittävästi 9 ja 10 artiklassa, emmekä 3 b kohtaa, koska sitä on käsitelty satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetussa direktiivissä.
Myöskään tarkistusta 1 ja sitä osaa tarkistuksesta 18, joka liittyy k kohtaan, ei voida hyväksyä oikeudellisista syistä. Tarkistusta 1 ei voida hyväksyä, koska vain yhteisö on oikeushenkilö, ei unioni, eikä tarkistuksen 18 k kohtaa voida hyväksyä, koska se voi olla ristiriidassa palvelukaupan yleissopimuksen horisontaalisten sitoumusten kanssa. Tarkistus 11 ja se osa tarkistuksesta 18, joka liittyy h kohtaan ja koskee selkeiden tavoitteiden ja osoittimien asettamista luokituslaitoksille, ovat varsin epäselviä. Niissä ilmeisesti esitetään rajoituksia, joita ei voida hyväksyä, ja ne pitäisikin torjua. Ehdotuksemme tavoitteena on tiukentaa luokituslaitosten valvontaa ja mahdollistaa hyväksynnän keskeyttäminen tai peruuttaminen niissä tilanteissa, joissa luokituslaitoksen suoritus ei ole asianmukainen. Tältä osin komissio ei voi hyväksyä mitään rajoituksia eikä luokituslaitosten osallistumista niitä koskeviin arviointeihin.
Pelkäänpä, ettemme voi hyväksyä tarkistuksia 19-25 joko siksi, että niitä on jo käsitelty nykyisessä direktiivissä, tai siksi, että ne eivät yksinkertaisesti kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan ja niitä on käsitelty muissa direktiiveissä.
Jäljellä on tarkistus 10, joka liittyy korvausvastuun rajoja koskevaan tärkeään kysymykseen. Komissio arvostaa sitä, että sen alun perin ehdottamaa rajaa tuetaan. Komissio on samaa mieltä myös tarkistuslausekkeesta, mutta tarkistuksessa 12 ehdotettu joustava kaava eli komitologia on mielestämme parempi kuin tarkistuksessa 10 ehdotettu täysimääräinen lainsäädäntömenettely.
Minulla on kaksi kommenttia jäsen Stenmarckin esille tuomiin kysymyksiin Itämeren öljyvahingoista. Käytössämme on kaksi välinettä. Ensiksikin on jätteen vastaanottolaitteista annettu direktiivi, jonka Euroopan parlamentti ja neuvosto äskettäin hyväksyivät. Kaikki alukset velvoitetaan toimittamaan jätteet Euroopan unionin satamiin. Toiseksi on merenkulun valvontaa koskevan toisen Erika-paketin ehdotus, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan puuttumaan tilanteeseen jopa avomerellä. Sanoisin jäsen Peijsille Kambod&#x017E;an ja Hondurasin aluksista, että olemme täysin tietoisia niiden muodostamasta turvallisuusuhasta ja että satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annettua direktiiviä koskeva ehdotuksemme on tarkoitettu juuri tällaisten maiden lippujen alla purjehtivia aluksia varten. Voin vakuuttaa teille, että jos laivanvarustaja harkitsee aluksen rekisteröimistä tällaisten maiden lipun alle, hänen pitäisi miettiä sitä tarkkaan ehdotuksemme jälkeen.
Haluaisin puheenvuoroni päätteeksi lausua jälleen kerran kiitokseni parlamentille ja neljälle esittelijälle heidän ripeästä työstään ja erinomaisista mietinnöistään.
On erikoinen sattuma, että parlamentti käsittelee onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvaa meren pilaantumista koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen hyväksymisen viimeistä vaihetta samaan aikaan kuin ensimmäistä toimenpidepakettia, jota komissio on ehdottanut Erikan onnettomuuden jälkeen. Vaikka meillä olisikin parasta ehkäisevää lainsäädäntöä, nollariskiä ei ole olemassa. Kamppailemme joskus luonnonvoimia vastaan. Jotta voisimme paremmin varautua merionnettomuuksiin, tässä päätöksessä luodaan vahvat puitteet yhteisön tason yhteistyölle. Siinä luodaan edellytykset jäsenvaltioiden saamien kokemusten vaihdolle, jotta voisimme entistä paremmin suojella meriympäristöämme onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvan meren pilaantumisen vaaralta.
Sovitteluprosessi oli vaativa, mutta siinä löydettiin tasapainoinen kompromissi, ja parlamentin ja neuvoston tarkistukset ovat parantaneet päätöstä. Päätöksen soveltamisalaa ja sisältöä on nyt selkiytetty erityisesti toiminnallisten päästöjen ja ampumatarvikkeiden kohdalla sekä kansainvälisiin yleissopimuksiin tai saastuttaja maksaa -periaatteeseen nähden. Tämä on ollut suurelta osin Euroopan parlamentin ja esittelijä McKennan erinomaisen työn ansiota, ja haluaisin kiittää erityisesti esittelijää parlamentin jäsenten valtuuskunnan ohella.
Haluaisin lopuksi muistuttaa, että Ievoli Sun upposi kuukausi sitten Cherbourgin lähellä lastinaan 6 000 tonnia vaarallisia aineita. Tämä on jälleen yksi osoitus siitä, miten tärkeää on hyväksyä entistä tehokkaampia, ehkäiseviä ja vahvistavia yhteisön toimia meriemme suojelemiseksi. Luotamme nyt neuvostoon ja etenkin ministeri Gayssot'hon, että hän kruunaisi tämän merkittävän työn hyvällä, vahvalla ja kunnianhimoisella sopimuksella neuvoston seuraavassa kokouksessa.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Wallström. Arvoisa komission jäsen, kukaan meistä ei pitkästynyt kuunnellessaan teitä, ja olemme päinvastoin kiitollisia teille siitä, että tarkensitte vastauksessanne mahdollisimman selkeästi komission kantoja.
Kiitän vielä neuvoston puheenjohtajaa hänen puheestaan sekä hänen ilmaisemastaan erittäin vakaasta tahdosta.
Haluatteko vielä jatkaa tästä aiheesta, jäsen Poos?

Poos
Minulla on menettelyä koskeva esitys, arvoisa puhemies.
Komission jäsen puhui 18 minuuttia, ja tuona aikana hän luetteli kymmeniä artikloja ja kiisti komission kannan. Parlamentin jäsenten on mahdotonta kirjata komission kantaa eri tarkistuksiin. Tästä syystä haluaisin toistaa ehdotukseni, että komission kanta tarkistuksiin välitettäisiin kirjallisena kaikille parlamentin jäsenille ennen äänestystä.

Puhemies
Hyvä on. Komission jäsen Wallström kuuli varmasti ehdotuksenne.
Minulle ilmoitetaan, ettei asiaa vastusteta, jäsen Poos.

Turco
Arvoisa puhemies, viittaan työjärjestyksen 44 artiklaan. Neuvosto, kuten olemme jo useita kertoja kuulleet, ei edelleenkään ota huomioon kysymyksiin vastaamisen määräaikoja. Sen sijasta, että neuvosto olisi toimittanut kirjallisen vastauksen ensisijaiseen kysymykseen kolmen viikon kuluessa, se toimittikin sellaisen vasta 16 viikon päästä. Haluaisin kuitenkin lukea teille tämän varsin lyhyen vastauksen, jossa sanotaan, että neuvostolle ei ole koskaan esitetty neljää ensimmäistä esille otettua kysymystä ja todetaan, että kolme viimeistä kysymystä kuuluvat selvästi pääsihteeristön toimivaltuuksien piiriin. On ymmärrettävää, että kyvyttömiä ja provosoivia virkamiehiä voi olla olemassa, mutta jos 15 maata sallii tällaiset vastaukset, arvoisa puhemies, mielestäni teidän on ryhdyttävä toimiin neuvoston suhteen, jotta parlamentin jäsenten oikeutta kunnioitettaisiin.

Puhemies
Jäsen Turco, kuulin sananne ja harkitsen asiaa.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme hetken kuluttua äänestykseen.

ÄÄNESTYKSET
Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY, EHTY, Euratom) Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta palkan mukauttamista koskevien järjestelyiden ja tilapäisen maksun osalta (KOM(2000) 569 - C5-0496/2000 - 2000/0231(CNS)) - (oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta)

(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
Menettely ilman keskustelua:
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön sisäistä ja sen ulkopuolelle suuntautuvaa tavarakauppaa koskevien tilastotietojen keräämistä, tuottamista ja levittämistä koskevaan Euroopan laajuiseen verkkoon (Edicom) liittyvästä toimenpidekokonaisuudesta (KOM(2000) 458 - C5-0401/2000 - 2000/0201 (COD)) (talous- ja raha-asioiden valiokunta)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  
Ghilardottin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0341/2000) komission tiedonannosta paikallisesta toiminnasta työllisyyden hyväksi ja Euroopan työllisyysstrategian paikallisesta ulottuvuudesta (KOM(2000) 196 - C5-0597/2000 - 2000/2275(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
McKennan laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0336/2000) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön puiteohjelman perustamisesta yhteistyön kehittämiseksi onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvan meren pilaantumisen alalla (C5­0501/2000 - 1998/0350(COD))
(Parlamentti hyväksyi yhteisen tekstin.)
Wattsin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0343/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta (KOM(2000) 142 - C5­0174/2000 - 2000/0065(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0344/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta (KOM(2000) 142 - C5­0173/2000 - 2000/0067(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Ortuondo Larrean laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0342/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY muuttamisesta (KOM(2000) 142 - C5­0175/2000 - 2000/0066(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  
Hatzidakis (PPE-DE). (EL) Arvoisa puhemies, asiasta vastaavan valiokunnan puheenjohtajana haluaisin sanoa etenkin neuvostolle, että kunnioittaen puheenjohtajavaltio Ranskan kanssa tekemäänsä sopimusta parlamentti hyväksyi tänään suurella ääntenenemmistöllä kolme mietintöä, jotka koskevat merenkulun turvallisuutta.
Tästä eteenpäin on tehtävä täysin selväksi, että on neuvoston asia viedä asiaa eteenpäin mahdollisimman nopeasti. Näyttää siltä, että omasta mietinnöstäni vallitsee yksimielisyys. Tämä ainakin on myönteistä. Kahdesta muusta mietinnöstä eli luokituslaitoksista ja satamavalvonnasta mielipiteet eriävät ja useimmissa kysymyksissä parlamentilla on tiukin lähestymistapa.
Me odotamme, syntyykö joulukuussa liikenneasiain neuvostossa yhteistä kantaa, ja siitä eteenpäin sitoudumme siihen, että tärkeysjärjestyksessä meidän aivan ensimmäinen tehtävämme on saattaa päätökseen kaksi muuta mietintöä mahdollisimman nopeasti, kevääseen mennessä, jos mahdollista.

Puhemies
Kiitos, jäsen Hatzidakis.
Päätöslauselmaesitykset Nizzan Eurooppa-neuvoston valmistelusta

Napolitano
perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtaja. (IT) Arvoisa puhemies, pyytäisin, että saisin perustella lyhyesti päätöslauselman peruuttamisen. Peruutamme päätöslauselman, koska tärkeimpien poliittisten ryhmien puheenjohtajien allekirjoittaman yhteisen päätöslauselman sisältö vastaa sitä lähes kokonaisuudessaan ja sanatarkasti. Panen tyytyväisenä merkille, että näin olemme tunnustaneet sen, että viime marraskuun 21. päivänä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta pääsi hyvään tulokseen vertailemalla eri kantoja avoimesti ja tasapuolisesti. Päätöslauselmaa peruutettaessa tuon kuitenkin julki näkemyksen, että parlamenttimme olisi saanut paremmin äänensä kuuluville, jos se olisi Nizzan Eurooppa-neuvostoa odoteltaessa käsitellyt erityisissä ja erillisissä päätöslauselmissa hallitustenvälisen konferenssin näinkin merkittäviä ja vaikeita aiheita, eikä olisi käsitellyt niitä yhdessä ainoassa päätöslauselmassa, johon sisältyvät kaikki muutkin neuvoston asialistan kohdat. Minun itseni tällä hetkellä johtama valiokunta ehdotti juuri tällaista ja harjoitti siten sille kuuluvaa toimivaltaa ja toimi johdonmukaisesti siihen verrattuna, mitä parlamentti teki Amsterdamin vuonna 1997 pidetyn Eurooppa-neuvoston aattona ja muissa aiemmissa vastaavissa tilanteissa.
Arvoisa puhemies, mielestäni parlamenttimme valiokuntien toimivaltuuksia ja aloitteita ei pidä supistaa.

Puhemies
Kiitos, jäsen Napolitano.
Perussopimusasioiden valiokunnan päätöslauselmaesitys on siis peruutettu.
Yhteinen päätöslauselmaesitys Nizzan Eurooppa-neuvoston valmistelusta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamisessa tapahtuneesta edistymisestä
Tarkistuksesta 2:

Brok
Arvoisa puhemies, haluaisin ehdottaa tarkistukseen 2 sellaista suullista tarkistusta, että se alkaa sanoilla: "kehottaa neuvostoa ja komissiota tässä yhteydessä." Lisätään sanat "ja komissiota" ja poistetaan viimeinen lause "kehottaa jälleen kerran komissiota avaamaan toimiston Taipeissa". Jos tarkistuksen esittäjä yhtyy tähän, voisimme menetellä näin.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, se ei ole mikään suullinen tarkistus. Tarkistuksen ensimmäinen osa on suullinen tarkistus, mutta toinen osa on kohta kohdalta -äänestyspyyntö, jota en voi hyväksyä, koska sitä ei esitetty ajoissa. Voin hyväksyä ja kannattaa tarkistuksen ensimmäistä osaa, mutta sitten meidän on äänestettävä koko kohdasta sellaisenaan.
(Yli 12 parlamentin jäsentä vastusti tätä suullista tarkistusta, joten sitä ei otettu huomioon.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Lalumièren laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö Euroopan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan määrittämisestä Kölnin ja Helsingin Eurooppa-neuvoston jälkeen
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Päätöslauselmaesitys (B5-0892/2000) Afganistanista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Theorinin laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö naisten osallistumisesta konfliktien rauhanomaiseen ratkaisemiseen (2000/2025(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Smetin laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0301/2000) epävirallisen talouden piirissä tehtävän kotitaloustyön sääntelystä (2000/2021(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Guy-Quintin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0327/2000) valkoisesta kirjasta komission uudistamisesta (budjettivaliokuntaa koskevat näkökohdat) (KOM(2000) 200 - C5­0447/2000 - 2000/2217(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Pomés Ruizin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0329/2000) valkoisesta kirjasta komission uudistamisesta (talousarvion valvontavaliokuntaa koskevat näkökohdat) (KOM(2000) 200 - C5­0445/2000 - 2000/2215(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Harbourin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0326/2000) valkoisesta kirjasta komission uudistamisesta (oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa koskevat näkökohdat) (KOM(2000) 200 - C5­0446/2000 - 2000/2216(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Lamassouren laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0328/2000) valkoisesta kirjasta komission uudistamisesta (perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa koskevat näkökohdat) (KOM(2000) 200 - C5­0448/2000 - 2000/2218(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Sauquillo Pérez del Arcon laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0337/2000) Euroopan unionin ja kehitysmaiden suhteiden tehokkuudesta sekä komission uudistamisen vaikutuksista näihin suhteisiin (2000/2051(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Nicholson of Winterbourne
Arvoisa puhemies, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan tämänviikkoista kokousta häirittiin ja keskustelumme keskeytyivät kolme kertaa. Tiedämme nyt, että tämä välikohtaus sattui tiettyjen parlamentin jäsenten pyynnöstä.
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä esittämään anteeksipyynnön vieraillemme, Turkin ulkoministeri Cemille ja suurlähettiläs Akiyolille, ja voimakkaan vastalauseen niille jäsenille, jotka tieten tahtoen järjestivät tämänpäiväisen välikohtauksen, sillä se oli parlamentin tavanomaisen vieraanvaraisuuden irvikuva ja se olisi voinut aiheuttaa fyysistä vahinkoa.

Martin, David W
. (EN) Esittelijä on oikeassa ottaessaan esille paikallisen ulottuvuuden Euroopan työllisyysstrategian vahvistamisessa. Paikallisviranomaiset, pk-yritykset ja kansalaisjärjestöt täytyy ottaa mukaan kaikkiin työpaikkojen luomista koskeviin strategioihin, sillä ne voivat seurata tilannetta läheltä paikan päällä ja niillä on asiantuntemusta, jonka ansiosta paikalliset työllisyysstrategiat voivat onnistua.
Kannatan ajatusta, joka koskee Euroopan paikallisen kehityksen teemavuoden nimeämistä, ja suhtaudun myönteisesti siihen ajatukseen, että uuden teknologian käyttöä tehostetaan työttömyyden vähentämiseksi.
Työpaikkojen luomisen on edelleen oltava yksi ensisijaisista tavoitteistamme.
McKennan mietintö (A5-0336/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin McKennan mietinnön puolesta, sillä siihen sovittelukomitean myötä päädyttiin yhteisön yhteistyöjärjestelmässä, joka koskee toimia merten pilaantumistapauksissa. Olen puhunut merimiesten ja eläkeläisten kanssa, ja he ovat kertoneet minulle kannattavansa kovasti tätä ohjelmaa, erityisesti siksi, että se on sellainen unionin ohjelma, jolla pyritään pitämään meret puhtaina. Lisäksi he ovat kertoneet minulle tuntevansa oman Eurooppansa ja että he ovat aina eläneet sellaisessa, koska monissa aluksissa on sekamiehistö, jossa on mukana italialaisia, ranskalaisia, englantilaisia ja espanjalaisia, minkä vuoksi he ovat varsin iloisia siitä, että Eurooppa on kiinnostunut kollegiaalisesti Euroopan merten puhtaana pitämisestä.
Wattsin mietintö (A5-0343/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin eläkeläisten puolueen edustajana Wattsin mietintöä vastaan. Äänestin vastaan osoittaakseni mieltä siksi, että Euroopan unioni ei vieläkään pysty toimimaan tälläkään alalla niin kuin sen pitäisi. Siis se, joka pyrkii sääntelemään asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla, kuten tämän mietinnön otsikossa sanotaan, ei pysty säätämään, että merenkulkijoilla on kaikkialla Euroopassa oikeus eläkkeeseen ja siihen, että he voivat lopettaa työelämässä muita aikaisemmin. Monet merimiehet, jotka ovat isoisiä, eivät näe lastenlapsiaan, koska he ovat aina merillä; vanhemmat eivät näe omia lapsiaan. Tämä työ siis poikkeaa muista ja vaatii muihin töihin verrattuna paljon enemmän uhrauksia. On siis oikein, että näillä työntekijöillä on halutessaan oikeus päästä eläkkeelle muita työntekijöitä aikaisemmin.

Alyssandrakis
. (EL) Merionnettomuuksien, merellisten ekokatastrofien, laivojen sietämättömien terveys- ja turvallisuusolojen ja miehistöjen hyväksikäytön taakse kätkeytyy varustamopääoman ja sitä kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla palvelevien politiikkojen rikollinen hallitsemattomuus. EU:n politiikka pitää yllä ja laajentaa varustamojen hallitsemattomuutta, sillä koskaan ei panna täytäntöön edes nykyisiä riittämättömiä suojelutoimia, joista on päätetty kansan liikehdinnän painostuksesta.
Alusturvallisuutta koskevat alueelliset päätökset heikentävät oleellisesti Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) roolia, ja taloussodan olosuhteissa voitontavoittelun nimissä ne painavat jatkuvasti alaspäin turvallisuussääntöjä. Samalla varustamoja hallitseva pääoma saa toimia ilman valvontaa käyttämällä mukavuuslippuja, ja merenkulun tilanne huonontuu maailmanlaajuisesti. Hallitsematonta pääomaa tuetaan yksityistämällä luokituslaitokset, jotka siirtyvät varustamojen käsiin, sekä valtion viranomaisten olemattomalla valvonnalla tai jopa näiden viranomaisten osallisuudella.
On välittömästi ryhdyttävä ennalta ehkäiseviin toimiin EU:n jäsenvaltioiden lippujen alla purjehtivien laivojen kohdalla, on parannettavaa nykyistä lainsäädäntöä, mutta ennen kaikkea on turvattava sen täytäntöönpano. Luokituslaitosjärjestelmää täytyy muuttaa, jotta luokituslaitokset muuttuisivat yksityisistä julkisiksi. Lisäksi täytyy laajentaa asianomaisten julkisten viranomaisten harjoittamaa merikelpoisuuden todellista valvontaa kaikissa jäsenvaltioiden alueella purjehtivissa aluksissa niiden kansallisuudesta riippumatta, ja kansainvälisellä tasolla on edistettävä vastaavia toimia IMO:n päätösten avulla. Erityisen ankaraa huomiota täytyy kiinnittää mukavuuslippulaivoihin Sellaisten valtion viranomaisten, joilla on tehtävään soveltuva koulutus ja tekninen välineistö, täytyy valvoa. kauppa-aluksia aktiivisessa yhteistyössä merityöntekijöiden ammattiyhdistysliikkeen kanssa.
Politiikan, joka todella suojelee alusturvallisuutta, ihmishenkiä merellä sekä ympäristöä, pitää torjua varustamoiden hillittömyyttä, panna täytäntöön tiukkoja toimia ja rangaista sääntöjen rikkojia, määritellä alusten vakinainen miehistö kasvaneiden tarpeiden mukaisesti, auttaa parantamaan miehistöjen elin- ja työolosuhteita ja turvata ammattiyhdistysliikkeelle todellinen sananvalta merenkulkua koskevassa päätöksenteossa ja erityisesti turvallisuuskysymyksissä.
Vaikkakaan sekä nykyisen alusten valvontaa koskevan direktiivin muutosehdotus että Wattsin mietintö eivät vastaa todellisia tarpeita, niissä on joitakin askeleita myönteiseen suuntaan. Näistä syistä me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestimme mietinnön puolesta.

Darras
. (FR) Aivan ensimmäiseksi ja näin vakavasta ja tärkeästä asiasta puhuttaessa haluan kiittää esittelijää sekä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokuntaa tarmokkuudesta ja merkittävästä työstä. Sen lisäksi, että parlamentti on nopeuttanut lainsäädäntömenettelyä, kuten saattoi odottaakin, se on onnistunut pysymään edelläkävijänä turvallisuusasioissa määräämällä pakollisiksi periaatteita, jotka se on tunnustanut jo kauan sitten.
Mark Watts onnistui todellakin kolmeen otteeseen vahvistamaan komission ehdottamaa sääntelyä:
sen lisäksi, että aluksilta, jotka on pysäytetty yhteisön satamaan vähintään kaksi kertaa 24 kuukauden sisällä, pitää kieltää purjehtiminen, parlamentin mielestä tätä pitäisi soveltaa kaikenikäisiin aluksiin.
aluksia, jotka ovat purjehtineet kolme perättäistä vuotta mustalle listalle asetetun maan lipun alla, täytyy kieltää purjehtimasta yhteisön vesillä. Tällä pyritään rankaisemaan mukavuuslippuvaltioita ja laivanomistajia, jotka hyödyntävät edesvastuuttomasti tätä laitonta käytäntöä.
aluksiin täytyy asentaa "musta laatikko", eikä aluksia, joissa ei ole mustaa laatikkoa, saa tulevaisuudessa päästää yhteisön satamiin.
Suuri yleisö odottaa meiltä toimia, ja se tuskastuu äänestyksestämme. Emme ole vauhdittaneet menettelyä, jotta voisimme jarrutella loppusuoralla sovittelemalla neuvoston kanssa usean kuukauden ajan! Onnettomuuksien ja saastumisen vaarat ovat liian suuria puhumattakaan merenkävijöiden työskentelyoloista ja palkoista! Todistakaamme innokkuutemme ja äänestäkäämme tämän edistyksellisen mietinnön puolesta. Se olisi meille kunniaksi ja suojelisi ympäristöämme eli parantaisi elämänlaatuamme.

Meijer
. (NL) Jos kaikki lippuvaltiot, kaikki varustamot ja kaikki luokituslaitokset pyrkisivät hyvään, niin satamien suorittamaa valvontaa ei tarvittaisi. Valitettavasti usein on niin, että halutaan ansaita mahdollisimman paljon rahaa turvallisuuden, ympäristön ja henkilökunnan kustannuksella. Inhimilliset virheet ovat suurimmaksi osaksi seurausta ylilastauksesta, alipalkkauksesta ja merimiesten riittämättömästä koulutuksesta. Euroopan komission ehdotus näyttää rauhoittavalta mutta ei kestä tiukkaa vastustusta. Sen takia on hyvä, että esittelijä Watts ja lausuntojen valmistelijat Vachetta ja Piétrasanta ovat yrittäneet paikata niitä aukkoja, joita komission ehdotuksessa vielä on. He ehdottavat, että vaarallisilta aluksilta, mukavuuslippujärjestelmään kuuluvilta aluksilta ja ilman matkatietojen tallentimia purjehtivilta aluksilta evätään pääsy Euroopan unionin satamiin, että pöytälaatikkoyritysten toiminta ja tankkien puhdistaminen merellä estetään ja että tarkastajien lukumäärää nostetaan. Tärkeää on se, että lausunnon valmistelija Vachetta ehdottaa henkilökunnan olojen, työaikojen, palkkojen tason sekä merimiesten koulutuksen parantamista. Tuen kaikkia parannuksia ja pahoittelen sitä, että jotkin niistä eivät vielä saa taakseen enemmistöä.

Vlasto
. (FR) Äänestin Wattsin mietinnön puolesta. Sillä pyritään vahvistamaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden satamissa suoritetun valvonnan laatua ja tiheyttä. Euroopan komissio ehdottaa tarkastusmenettelyjen tiettyä yhdenmukaistamista ja tarkentaa ehtoja, joiden perusteella evätään alukselta pääsy unionin jäsenvaltioiden satamiin: nämä ovat vähimmäisedellytykset yhteisön merenkulun turvallisuuden politiikalle.
Näillä määräyksillä pyritään vahvistamaan alusten turvallisuuden valvontaa satamissamme, mutta niillä ei voida kieltää sellaisia vaarallisia aluksia purjehtimasta aluevesillämme, jotka eivät pysähtyisi johonkin satamaamme: ehdotusten rajallisuus on siis ilmeinen. Voimme vain pahoitella sitä, ettei komission ehdotuksessa ole toistettu ajatusta todellisen eurooppalaisen valvontaelimen perustamisesta Yhdysvaltojen rannikkovartijoiden, "coast guardien", mallin mukaisesti.
Tyydymme ottamaan käyttöön eurooppalaisen järjestelmän valvontaa ja jäsenmaiden välistä tiedonvaihtoa varten. Euroopan parlamentin täytyy näin ollen pitää huoli siitä, että jäsenvaltiot antavat nopeasti taloudelliset välineet ja henkilöresurssit, joita tarvitaan tämän nopean toiminnan ja tiedonvaihdon järjestelmän tehokkaalle käyttöönotolle. Muistutan teille, että Euroopan unionissa on noin 270 tarkastajaa, jotka vastaavat valtioiden suorittamasta satamavalvonnasta. Tämä määrä ei riitä alkuunkaan ehdottamiemme toimenpiteiden soveltamiseksi satamissa.
Esittelijä on esittänyt joitakin ehdotuksia näiden tarkastusten sitovuuden ja tehokkuuden vahvistamiseksi. Tuen myös täydellisesti, iästä riippumatta, purjehtimisen kieltämistä sellaisilta aluksilta, jotka on pysäytetty kahdesti kahden vuoden aikana. Tämä toimenpide on mielestäni kuitenkin vähimmäisvaatimus, ja toivoisin, että voisimme mennä vielä pidemmälle.
Tätä varten meidän täytyy varmistua siitä, että tänään ehdottamiamme toimenpiteitä tullaan soveltamaan kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Vastuu toimenpiteiden toteuttamisesta on jäsenvaltioilla. Ilman tarkastajien määrän lisäämistä, ilman taloudellisten välineiden lisäämistä, ehdotettu satamavalvonta jää pelkäksi puheeksi. Odotamme siis jäsenvaltioilta todellista sitoutumista merenkulun turvallisuuden parantamiseen.
Hatzidakisin mietintö (A5-0344/2000)

Fatuzzo
Eräs eläkeläinen, jolle sanoin, että keskustelisimme tästä esittelijä Hatzidakisin mietinnöstä, huudahti: "Ettekö voineet ajatella sitä yhtään aikaisemmin?!" Tämä toimenpide vaikuttaa nyt itsestään selvältä ja pitäisin esittelijä Hatzidakisia toimeenpanevana voimana (deus ex machina) siinä, että on tarpeen välttää merten pilaantumisesta johtuvia vaaroja. Jos olisimme tulleet ajatelleeksi tätä aiemmin, jos esittelijä Hatzidakis olisi ollut täällä aiemmin, takavuosina, hän olisi varmasti ehdottanut aluksiin kaksoisrunkoa, ja olisimme välttäneet varsin monet onnettomuudet. Niinpä pyydänkin esittelijä Hatzidakisia ryhtymään puolestapuhujaksi eräälle toiselle aloitteelle, jolla pyrittäisiin ottamaan käyttöön kaksoispohja myös öljyä ja muita vaarallisia aineita moottoriteillämme kuljettavissa säiliöautoissa.

Alyssandrakis
. (EL) Alusten turvallisuuden, ihmishenkien ja ympäristönsuojelun välttämätön edellytys on varustamoiden hallitsemattomuuden torjuminen, ryhtyminen ankariin toimiin alusten kunnon valvomiseksi ja ankarien rangaistusten määrääminen niille merenkulkualan yrityksille, jotka rikkovat turvallisuusmääräyksiä, alan työntekijöiden työehtojen parantaminen, soveltuva koulutus ja alusten lisääntyneitä vaatimuksia vastaavien vakinaisten miehistöjen turvaaminen.
Kaksoisrungon edellyttäminen aluksissa voi edistää turvallisuutta ja ympäristönsuojelua, mutta se ei ole ihmelääke eikä voi yksinään turvata merikelpoisuutta.
Mielestämme erilaisten satama- ja luotsausmaksujen säätämistä kaksoisrungolla varustetuille öljysäiliöaluksille ei pidä toteuttaa niiden satama- tai muiden kassojen kustannuksella, joihin nykyiset maksut päätyvät, vaan päinvastoin kaksoisrunkoaluksissa täytyy säilyttää nykyinen maksutaso ja yksirunkoisten alusten maksuosuuksia täytyy kasvattaa. Valitettavasti tällaista ei sisälly mietinnön ehdotuksiin, jotka huonontavat vielä entisestään liian vanhojen alusten käytöstä poistamisen edellytyksiä.
Arvioimme, että ehdotus alusten tonniluokkarajan kasvattamisesta, joka on jätetty pois komission säännöksissä niiden laivojen kohdalla, jotka jäävät alle MARPOL-rajan, joka on 600 dwt:stä 3000 dwt:hen, moninkertaistaa turvallisuuden ja ympäristönsuojelun vaarantavien alusten määrän. Nämä alukset toimivat erityisesti alueilla, joissa merikuljetukset lisääntyvät jatkuvasti.
Näistä edellä mainituista syistä me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestimme mietintöä vastaan.

Meijer
. (NL) Olisi parempi, jos yksirunkoisia säiliöaluksia ei enää olisi, mutta niitä rakennettiin aina vuoteen 1996 asti. Komissio haluaa aivan oikeutetusti estää sen, että Eurooppa jää jälkeen Yhdysvalloista. Ei voi olla mahdollista, että yksirunkoiset säiliöalukset purjehtivat edelleen täällä, kun ne muualta ovat hävinneet vuoden 2005, 2010 tai 2015 jälkeen. Ilman ajoissa kohdistettuja toimenpiteitä houkuttelisimme tänne vanhat, vaaralliset alukset, jotka Yhdysvalloissa on poistettu käytöstä.
Kaksoisrunkoiset säiliöalukset vähentävät öljyvahinkojen vaaraa mutta eivät sulje sitä pois. Säiliöalusten ja nopeiden matkustajalaivojen liikenne on kasvanut voimakkaasti erityisesti Itämerellä Viron ja Venäjän edustalla. Laivojen yhteentörmäämisen mahdollisuus on siellä niin suuri, että ilman ylimääräistä seurantaa ja valvontaa laivaonnettomuuksien todennäköisyys kasvaa. Sen takia myös tätä komission ehdotusta on syytä terävöittää aivan kuten muiden tänään esityslistalla olleiden, merenkulun turvallisuutta käsittelevien mietintöjen esittelijät ovat tehneet. Esittelijä Hatzidakis tekee ikävä kyllä toisin. Hän pelkää säiliöalusten määrän vähenevän liikaa ja haluaa odottaa maailmanlaajuisia toimenpiteitä. Tuen komission ehdotusta. Heikennykset tekevät ehdotuksesta sitä vastoin riittämättömän.

Vachetta
. (FR) Vastuuketjun selkeyttäminen, miehistöjen sosiaalisten normien kunnioittaminen, saastuttaja maksaa -periaatteen vahvistaminen ja kaluston uudistaminen täytyy ottaa prioriteeteiksi. Täten kaksirunkoisten alusten - erityisesti niiden, joilla kuljetetaan saastuttavia ja/tai vaarallisia aineita - rakentamisen täytyy yleistyä mahdollisimman nopeasti.
Eurooppa ei voi jäädä jälkeen Yhdysvaltojen lainsäädännöstä, sillä sen vuoden 1990 Oil Pollution Act tähtää yksirunkoisten alusten poistumiseen liikenteestä vuosien 2000 ja 2015 välillä. Meidän täytyy ottaa käyttöön vähintäänkin sama aikataulu kuin se, jota Yhdysvallat noudattaa, ja vahvistaa samalla säännöksiä, joilla estetään vaarallisten alusten siirtyminen kehitysmaihin. Lisäksi vanhentuneen laivaston uudistamisella elvytetään laivanrakennusteollisuutta.
Tämän kaksoisrunkojärjestelmän parantamista täytyy jo suunnitella. Monet teknikot ovat jo tuoneet esiin, kuinka vaikeaa on tarkastaa kahden rungon välinen tila ja huoltaa sitä. Esittelijä Hatzidakis esittää kuitenkin ehdotuksia, jotka rajoittavat komission ehdotuksia. Niillä pyritään, kuten hän hyvin selitti, lisäämään merenkulun turvallisuutta samalla, kun niissä kunnioitetaan kilpailujärjestelmää, tai toisin sanoen halvimman hinnan hakemista. Mietinnössä siis ehdotetaan merenkulun turvattomuuden poistamista pureutumatta sen syihin.
Tämä päätöslauselmaesitys on oikeansuuntainen, mutta emme saa sallia mitään poikkeuksia tai aikataulun venyttämisiä. Meidän täytyy pitää kiinni komission ehdotuksesta.

Vlasto
. (FR) Olen iloinen siitä, että Euroopan parlamentti on päässyt viimeinkin esittämään kantansa kolmeen merenkulun turvallisuutta koskevaan tekstiin, mutta harmittelen jälleen kerran liian pitkää odotusaikaa tulosten saavuttamiseksi yhdellä Euroopan unionin puheenjohtajavaltion Ranskan painopistealueella. Joulukuussa 1999 tapahtunut Erikan haaksirikko nosti merenkulun turvallisuuden yhteisön poliittiseen toimintaohjelmaan, ja Euroopan parlamentin painostuksesta Euroopan komissio ehdotti tekstejä, joista olemme äänestäneet tänään, lähes vuosi synkän haaksirikon jälkeen. Tarvittiin vielä toinen merionnettomuus, Ievoli Sunin haaksirikkoutuminen Englannin kanaalissa, jotta saatiin vauhditettua näiden tekstien tarkastelua ensimmäisessä käsittelyssä.
Äänestin Hatzidakisin mietinnön puolesta, ja haluan luonnollisesti kiittää esittelijää hänen sinnikkyydestään näin herkän aiheen parissa. Öljysäiliöalusten kaksirunkoisuuden pakollisuus ja vanhimpien alusten asteittainen poistaminen liikenteestä ovat toimenpiteitä, joilla kuljetaan oikeaan suuntaan ja vastataan konkreettisesti kansalaisten esittämiin perusteltuihin huolenaiheisiin.
Sen siirtymäajan pituutta, jolloin yksirunkoiset alukset saavat jatkaa purjehtimista, voidaan kuitenkin pahoitella, vaikka toimenpiteen laajuus selittää osin asteittaisen kieltämisen tahdin: vanhimpien alusten liikenteestä poistamisen aikataulun muutoksiin, joita neuvosto on esittänyt, täytyy kiinnittää tarkasti huomiota. Vuodeksi 2015 asetettua takarajaa täytyy joka tapauksessa noudattaa.
Yhdysvaltojen yksipuolinen päätös kieltää yksirunkoisten alusten pääsy amerikkalaisiin satamiin vuoden 2015 jälkeen on todellakin vakava uhka meriliikenteelle Euroopan unionin vesillä, joilla nämä alukset saattavat jatkaa toimintaansa. On siis olennaisen tärkeää, että näiden alusten meriltämme poistumisen aikataulu on sama kuin Yhdysvaltojen aikataulu.
Lopuksi emme saa unohtaa, että kaksoisrungon pakollisuus öljysäiliöaluksille ei saa olla kuin osa todellista eurooppalaista merenkulun turvallisuuden politiikkaa. Tämä on tärkeä, mutta ei sinänsä riittävä päätös. Tiukemman lainsäädännön edistämistä kansainvälisellä tasolla on pidettävä yhtenä merenkulun turvallisuuden politiikkamme keskeisimmistä tavoitteista.
Wattsin mietintö (A5-0343/2000) ja Hatzidakisin mietintö (A5-0344/2000)

Hudghton
. (EN) Erikan onnettomuus ja muut viimeaikaiset öljyvahingot ovat osa yhteisön aluevesillä tapahtuneiden suuronnettomuuksien luetteloa, johon kuuluvat myös Braerin öljyvahinko Shetlanninsaarten edustalla ja Sea Empress of Walesin onnettomuus. Nämä katastrofit ovat paitsi aiheuttaneet peruuttamatonta ekologista vahinkoa myös tuhonneet paikallista teollisuutta. Erikan tapauksessa paikalliset kalatalous- ja vesiviljelyalat kokivat kovan kolauksen, ja onkin tärkeää tarkastella paitsi öljyvahinkojen aiheuttamia välittömiä haittoja myös niiden vaikutuksia pitkällä aikavälillä.
Tehokkaat korvaukset ovat välttämättömiä. Nyt on korkea aika tiukentaa merenkulun turvallisuutta yhteisön aluevesillä ja lisätä valvontaa sekä tehdä loppu mukavuuslippulaivojen käytöstä, johon turvaudutaan nykyisin yhä useammin. Vastuussa olevien yritysten, laivanvarustajien ja lastinomistajien on korvattava laiminlyöntinsä. Nykyisten korvausrahastojen määrärahat ovat olleet riittämättömiä, mikä kävi liiankin selvästi ilmi Braerin onnettomuudessa, jossa Shetlanninsaarten kalastusala ei saanut riittävää korvausta kärsimistään tappioista.
Merionnettomuudet synnyttävät yleensä poliittista liikehdintää, joka kyllä aikanaan kuulostaa vakuuttavalta mutta joka ei aina johda jatkotoimiin. Meidän täytyy varmistaa, että kaikkialla Euroopassa toteutetaan riittäviä toimenpiteitä ja että saadut opetukset johtavat ratkaiseviin poliittisiin toimiin.

Schörling
. (SV) Merenkulun turvallisuuden parantamista koskevia lainsäädäntöehdotuksia sisältävä paketti on myönteinen ja välttämätön. Erityisesti öljytankkeri Erikan haaksirikon aiheuttama katastrofi on osoittanut sen.
Olen äänestänyt seuraavien mietintöjen puolesta:
a. alusturvallisuus, saastumisen ehkäiseminen ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltaminen yhteisön satamia käyttäviin aluksiin,
b. öljysäiliöaluksiin sovellettava kaksoisrunko,
c. alusten tarkastaminen ja katsastaminen,
d. onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuva meren pilaantuminen.
Lisäksi olen äänestänyt kaikkien niiden tarkistusten puolesta, jotka parantavat ja tiukentavat komission ehdotusta. Erityisen tärkeää on tehdä selväksi, että saastuttaja maksaa -periaatteen on oltava täysin voimassa.
Viime vuosien aikana öljysäiliöalusten määrä on lisääntynyt huomattavasti muun muassa Atlantilla, Englannin kanaalissa ja Itämerellä, mikä lisää myös ympäristövaikutuksiltaan kielteisten onnettomuuksien vaaraa.
Öljysäiliöalusten liikennöinti Itämerellä saattaa nyt lisääntyä huomattavasti, sillä Venäjä on suunnitellut useita öljysatamia Itämeren rannikolle, Suomenlahdelle, mikä vaikuttaa Venäjän öljyteollisuuden suurelta keskittämiseltä. Primorskin kaupungissa, joka sijaitsee lähellä Viipuria, on jo aloitettu suuren venäläisen öljyn vientiin tarkoitetun sataman rakentaminen ja toisen sataman rakentamista suunnitellaan samalle alueelle. Suomi on komission ympäristöasioista vastaavan pääosaston tuella yrittänyt saada Venäjän viranomaiset toteuttamaan ympäristövaikutusten kuvauksia Espoon sopimuksen mukaan. Venäjä ei ole valitettavasti noudattanut tätä pyyntöä.
Öljyonnettomuudella olisi tuhoisat seuraukset Suomenlahdelle ja Itämerelle.
Itämeri on erittäin herkkä sisämeri, joka on jo pahasti teollisuuden päästöjen, viemärijätteiden ja maatalouden saastuttama.
Komission ja neuvoston on jatkossa pidettävä toimintansa lähtökohtana ympäristövaikutusten arviointia koskevaa pyyntöä ja ilmoitettava Venäjän viranomaisille, että ympäristövaikutusten arviointi on kaiken Venäjän kanssa käytävän öljykaupan ehto.
Ortuondo Larrean mietintö (A5-0342/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olen jo sanonut, että minäkin kuljin aikoinani merillä. Tämä esittelijä Ortuondo Larrean toimenpide, jolla säännellään alusten tarkastamista ja katsastamista, on erittäin tärkeä, kuten ovat kaikki tarkastukset ja katsastukset. Muistan, kun laivaan nousivat valtioiden tarkastajat, joiden piti tarkastaa laiva. He sulkeutuivat pieneen huoneeseen päätarkastajan johdolla ja poistuivat sieltä mukanaan savukkeita, viinapulloja ja ehkä jotakin muutakin. Tarkastukset ovat vakava asia! Mielestäni on yritettävä päästä siihen, että unionin tarkastajat tarkastavat unionin aluksia, koska hallitusten ja neuvoston omaksumasta tavasta jättää tarkastuskäynnit sikseen on tehtävä loppu, erityisesti pyrittäessä pitämään meret ja rannikkomme puhtaina.

Bernié
. (FR) Merionnettomuudet toistuvat ja muistuttavat toisiaan; Ranskan rannikoita hiljattain koetelleiden Erikan ja Ievoli Sunin haaksirikkojen jälkeen Euroopan unionin on aika ryhtyä toimiin ja valvoa tiukasti luokituslaitoksia, jotka sallivat romualusten purjehtimisen. Tässä yhteydessä eurooppalainen lainsäädäntö on välttämätön.
Meidän täytyy siis tukea tätä mietintöä, jolla pyritään parantamaan alusten valvontaa ja ottamaan käyttöön yhdenmukaistettuja tarkastusmenettelyjä ja -sääntöjä, sillä se on edistysaskel, siitäkin huolimatta, ettei esittelijä mene meidän mielestämme tarpeeksi pitkälle tällä tiellä.
Vaikka hän esittää kaikkien valvontakriteerien yhdenmukaistamista kaikissa jäsenvaltioissa, niin mitään ei ole suunniteltu Euroopan unionin ulkopuolella valvonnassa oleville ja kolmansista maista peräisin oleville aluksille. Mikä estäisi esimerkiksi huonokuntoista maltalaista tai kyproslaista alusta purjehtimasta rannikoidemme läheisyydessä? Milloin Euroopan unioni päättää vihdoinkin kieltää aluevesilleen pääsyn kaikilta sellaisilta aluksilta, jotka eivät ole sen sääntöjen mukaisia?
Kuinka kauan Eurooppa, joka on yleensä niin ripeä säätämään lakeja ympäristön suojelemiseksi, aikoo pysyä toimettomana merenkulun turvallisuuden suhteen sen takia, että kyseessä ovat valtavat taloudelliset hyödyt ja että sen jäsenten edut eroavat keskenään? Milloin unioni irrottaa tehtävään tarvittavat henkilöresurssit ja taloudelliset välineet, jotta tämä teksti ei jäisi pelkäksi aiejulistukseksi?
Äänestämme siis tämän oikeaan suuntaan kulkevan mietinnön puolesta samalla, kun pahoittelemme, ettei siinä määritellä täsmällisesti saastuttajien (valvojien, laivanvarustajien, rahtausyritysten ja vakuutusyhtiöiden) vastuuta, ettei siinä esitetä ehkäisy- ja rankaisutoimia torjumaan pahiten meriä saastuttavia tarkoituksellisia tankkien puhdistamisia, ettei siinä määrätä romualuksien inventoimista ja ettei siinä kielletä ilmeisen vaarallisten alusten pääsyä aluevesille alusten iästä riippumatta.
Direktiivin 94/57/EY tarkistaminen on kiireellistä, etenkin kun Malta ja Kypros, joilla on maailman neljänneksi ja kuudenneksi suurimmat aluskannat, ovat ehdokasvaltioita.
Yhteisön toiminnan lisäksi täytyy IMO:n toimintaa kohentaa, koska jos sillä olisi todelliset poliisivaltuudet valvoa ISM-säännöstön soveltamista, se olisi Europolin tavoin tehokas väline.
Toivomme, että neuvosto kantaa nopeasti vastuunsa. Ympäristömme laatu on vaakalaudalla.

Krivine
. (FR) Öljysäiliöalus Erikan ja kemikaalitankkeri Ievoli Sunin viimeaikaiset haaksirikot ovat paljastaneet luokituslaitosten merkittävän aseman merikuljetuksissa. Voimme oikeutetusti kyseenalaistaa niiden suorittaman valvonnan luotettavuuden ja tehokkuuden.
Ensinnäkin jäsenvaltiot saavat tunnustaa luokituslaitokset ilman ennakkovalvontaa tai yhdenmukaisia sääntöjä Euroopan tasolla. Lisäksi näiden laitosten tarkastajien koulutus vaihtelee maittain. Ei ole myöskään mitään takeita luokituslaitosten riippumattomuudesta suhteessa lippuvaltioon ja/tai asiakkaaseen. Esittelijän ehdotuksista ne, joilla pyritään yhdenmukaistamiseen Euroopan tasolla, ovat puhtaasti myönteisiä.
Seuraavaksi Euroopan unionin täytyy antaa itselleen keinot, joilla tunnustettu ja toimivaltainen viranomainen valvoo, että luokituslaitokset soveltavat normeja. Tarvitaan lisää henkilöresursseja ja taloudellisia välineitä. Luokituslaitoksia täytyy valvoa, ja niitä pitää tarvittaessa rangaista keskeyttämällä hyväksynnän voimassaolo.
Onnettomuuden sattuessa hyväksyttyjen laitosten taloudellisen vastuun on oltava tunnustettu ja yhdenmukainen. Korvausten määrää pitää lisäksi tarkistaa ylöspäin, jotta aineelliset ja taloudelliset, mutta myös sosiaaliset ja ympäristölliset, vahingot tulevat paremmin huomioiduiksi.
Äänestän tämän mietinnön ja komission muutosehdotusten puolesta, mutta pyydän parlamentin jäseniä tukemaan ympäristövaliokunnan tarkistuksia, erityisesti niitä, joilla pyritään yhdenmukaistamaan luokituslaitoksiin kohdistettuja sääntöjä sekä tarkastajien asemaa.

Meijer
. (NL) Merikuljetukset ovat lisääntyneet voimakkaasti viime vuosikymmeninä, ja niiden kustannukset ovat laskeneet. Satamamaksuissa säästetään jatkamalla purjehtimista myös myrskyssä ja hyväksymällä muulloinkin se riski, että voi tapahtua ihmishenkien menetyksiin johtavia onnettomuuksia. Niin kauan kuin säännösten rikkominen tulee halvemmaksi kuin niiden noudattaminen, voiton maksimointiin pyrkivät yritykset jatkavat väärien valintojen tekemistä. Lippuvaltiot eivät vieläkään pysty itse organisoimaan alusten merikelpoisuuden ja ympäristöturvallisuuden tarkastamista. Ne antavat tämän työn urakkana kansainvälisesti toimiville yrityksille, jotka ovat riippuvaisia varustamojen suosiosta. Laivanomistajat, jotka ilmoittautuvat vapaaehtoisesti asiakkaaksi, voivat halutessaan vaihtaa toiseen, lievempiä vaatimuksia asettavaan laitokseen. On askel eteenpäin, että luokituslaitoksen hyväksyntä voidaan peruuttaa, että vastuu yhdenmukaistetaan ja että luokituslaitoksen pitää aina luovuttaa tietonsa kilpailijalle, joka jatkaa sen työtä. Vielä parempi olisi, jos valvontaa tehtäisiin joka toinen vuosi ja luokituslaitosten ei annettaisi olla riippuvaisia vain yhdestä suuresta yrityksestä, joka rakentaa tai korjaa laivoja tai harjoittaa laivaliikennettä. Mutta kaikkein parasta olisi, jos yhdenmukaistettu valvonta siirrettäisiin suoraan viranomaisten vastuulle.

Vlasto
. (FR) Ortuondo Larrean mietintö on merenkulun turvallisuuden parantamiseen tarkoitetun toimenpidepaketin viimeinen osio. Se on tärkeä osio, sillä siinä käsitellään alusten luokituslaitoksia.
Äänestin tämän mietinnön puolesta, jossa ehdotetaan luokituslaitosten laadun ja asiantuntemuksen tietynasteista yhdenmukaistamista jäsenvaltioissa. Luokituslaitosten hyväksynnästä vastaavat jatkossa jäsenvaltiot ja Euroopan komissio yhdessä.
Ehdotuksissa vahvistetaan myös luokituslaitosten vastuuta ja, jos tapahtuu niiden syyksi laskettava onnettomuus, niille voidaan määrätä taloudellisia sanktioita ja hyväksyntä voidaan keskeyttää tai peruuttaa. Luokituslaitosten toiminnan kyseenalaistaminen Erikan haaksirikkouduttua joulukuussa 1999 muistuttaa meille niiden keskeisestä asemasta alusten kuntoon liittyvien vaarojen arvioinnissa ja ennaltaehkäisyssä.
Aluksen merikelpoisuudesta on vastuussa valtio, jonka lipun alla alus purjehtii. Toivon, että Euroopan komission osallistuminen luokituslaitosten hyväksyntään ja näiden laitosten asettaminen entistä tiukempaan vastuuseen auttavat pääsemään eroon mukavuuslippuvaltioista. Tätä varten näitä toimenpiteitä pitää soveltaa välittömästi ehdokasvaltioissa, joiden alukset täytyy saada Euroopan unionin turvallisuusnormien ja -vaatimusten mukaisiksi.
Luokituslaitosten ongelma ylittää pitkälti Euroopan unionin rajat. Euroopan komission täytyy siksi antaa itselleen keinot valvoa uusien toimenpiteiden soveltamista jäsenvaltioiden lisäksi ehdokasvaltioissa. Lopuksi yhteisen merenkulun turvallisuuden politiikkamme täytyy toimia esimerkkinä kansainvälisellä tasolla, ja velvoitteet, joita vaadimme omilta aluksiltamme, täytyy laajentaa koskemaan myös kolmansien maiden aluksia. Merenkulun turvallisuus ei saa tulla kiireelliseksi aiheeksi ainoastaan jokaisen rannikoitamme koettelevan onnettomuuden jälkeen, vaan sen on oltava yhtenäisen ja pysyvän kansainvälisen politiikan kohde.
Nizzan Eurooppa-neuvoston valmistelu

Berthu
Arvoisa puhemies, Kansakuntien Eurooppa -ryhmä ei kannattanut Euroopan parlamentin päätöslauselmaa Nizzan Eurooppa-neuvoston valmisteluista, sillä se kuvastaa halua vahvistaa ylikansallisia toimielimiä, jotka soveltavat kaikkiin jäseniin yhdenmukaisia sääntöjä.
Vastustamme erityisesti pyyntöä laatia Euroopan perustuslaki, ainakin jos kansalliset perustuslait alistettaisiin sille. Vastustamme ajatusta sitovasta perusoikeuskirjasta, joka sisällytetään perussopimuksiin, sillä se johtaisi pelottavaan yhdenmukaistamisprosessiin. Vastustamme määräenemmistöäänestysten yleistä laajentamista sekä sitä vastaavaa yhteispäätösmenettelyn laajentamista ja Luxemburgin kompromissin kumoamista.
Jos Nizzan Eurooppa-neuvosto ei pääse sopuun tältä pohjalta, se ei ole mielestämme epäonnistunut, kuten liittovaltiomuodon kannattajat julistivat eilen moittiessaan puheenjohtajavaltio Ranskaa ja ministeri Védrineä. Se olisi paremminkin suuri saavutus, sillä Eurooppa, jota tarvitsemme laajentumisen kynnyksellä, ei ole jäykkä, hierarkkinen ja etäinen ylikansallinen Eurooppa, vaan joustava ja kansoja lähellä oleva Eurooppa, joka siis perustuu kansallisten demokratioiden kunnioittamiseen.
Nizzan Eurooppa-neuvoston tämänhetkisestä esityslistasta olemme sitä mieltä, että perusoikeuskirja pitäisi pitää pelkkänä julistuksena, että komissiossa pitäisi olla komission jäsen jokaisesta jäsenvaltiosta, että neuvoston äänien painottamisessa pitäisi kunnioittaa suurien maiden välistä tasa-arvoa, ettei enemmistöäänestyksiä pitäisi laajentaa tärkeimpiin aiheisiin, kuten maahanmuuttoon, palveluja koskeviin kansainvälisiin neuvotteluihin, verotukseen ja sosiaaliturvaan, ja lopuksi että erityinen yhteistyö pitäisi hyväksyä avoimesti myös silloin, kun se tapahtuu yhteisön toimielinten ulkopuolella.
Laajemmin ottaen uskomme, että Nizzan Eurooppa-neuvoston jälkeen täytyy käynnistää uudet neuvottelut, mutta nyt oikeaan suuntaan: valtaa täytyy vähentää toimielimiltä ja se täytyy palauttaa kansoille siten, että Euroopasta ei tule supervaltiota, vaan kansallisten demokratioiden verkosto.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, toisin kuin jäsen Berthu, minä ja eläkeläisten puolue, jota minulla on Euroopan parlamentissa kunnia ja ilo edustaa, kannatamme sitä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden väliset suhteet olisivat tiiviimmät. Olen jopa sitä mieltä, että tämän parlamentin, jossa istumme, olisi oltava rohkeampi ja sen olisi toimittava niin kuin Ranskan vallankumouksen aikana toimittiin: meidän olisi kokoonnuttava lainsäädäntökokoukseen, meidän olisi jonain päivänä keräännyttävä yhteen Pallacorda-saliin ja teidän, arvoisa puhemies, olisi oltava meidän Robespierremme. Tietenkin te olisitte pikemminkin sankaritar kuin sankari, ja lienee silti selvää, ettemme toivoisi teille samaa loppua kuin Robespierrelle.
Haluan siis sanoa, että Euroopan unionista on tultava todellinen valtioiden liitto, jossa parlamentti on keskeisessä asemassa lakiehdotuksia tehtäessä.

Cauquil
Arvoisa puhemies, muutettiinpa sitten EU:n toimielimiä Nizzan Eurooppa-neuvostossa tai kaatoivatpa sitten päättäjien väliset valtataistelut toimielinuudistuksen, niin Euroopan unioni keskittyy jatkossakin ainoastaan taloudellisesti vallitsevan yhteiskuntaluokan, suurten teollisuus- ja talousryhmien etujen, liiketoiminnan ja voittojen turvaamiseen. Muutamista yhtä mahtipontisista kuin tyhjistä demokratiaa ja kansojen etuja koskevista puheista huolimatta EU:n toimielimissä käytävä keskustelu ei kosketa millään tavoin työläisluokan ja väestön enemmistön etuja.
Emme taatusti osallistu kolmen tai neljän Euroopan unionin herruudesta kilpailevan suurvallan äänitorvien väliseen kinasteluun. Yhtä vähän meitä kiinnostaa se, liitetäänkö perusoikeuskirja Euroopan perustamissopimukseen vai ei, sillä paitsi ettei tähän niin sanottujen perusoikeuksien peruskirjaan ole suostuttu sisällyttämään työntekijöiden perusoikeuksia, niin se mahdollistaa sosiaalisen taantumisen. Sen sijasta, että perusoikeuskirja parantaisi ihmisoikeuksia ja sosiaalisia oikeuksia, se helpottaa toimia, joilla niitä heikennetään.
Täten äänestimme kokonaisuutta vastaan puuttumatta yksityiskohtiin.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén ja Hans Karlsson
. (SV) Äänestämme päätöslauselman puolesta, mutta haluamme kommentoida seuraavia kohtia:
Suhtaudumme myönteisesti määräenemmistön käytön lisäämiseen ministerineuvostossa. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että tällaisen päätöksentekotavan ei pidä koskea toisen pilarin alaisuuteen kuuluvia kysymyksiä. Olemme sitä mieltä, että niissä tapauksissa, joissa määräenemmistöä käytetään, tämä on yhdistettävä parlamentin yhteispäätösoikeuteen.
Haluamme tukea sitä, että perustamissopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa viitataan perusoikeusasiakirjaan. Tällä hetkellä vastustamme kuitenkin perusoikeuskirjan sisällyttämistä perustamissopimuksiin ja perustamissopimuksien muuttamista perustuslaiksi.
Ulkomaan- ja turvallisuuspolitiikassa suhtaudumme myönteisesti siihen, että kriisinhallinta on saanut keskeisen aseman. Haluamme tukea myös tiiviimpää yhteistyötä, jos EU:n toimielimet saavat mahdollisuuden valvoa sen muotoutumista.

Belder
. (NL) Nizzan huippukokouksen ennusmerkit eivät herätä paljon toivoa hyvistä päätelmistä. Tyydyttävää sopimusta ei ole vielä näköpiirissä.
Yhä avoimempi valtataistelu monien jäsenvaltioiden välillä vaikeuttaa mahdollisten kompromissien löytämistä. Monet jäsenvaltioista, erityisesti suuret, näyttävät pyrkivän vain oman tulevan valta-asemansa parantamiseen. Useimmista päätöslauselmaesityksistä näkyy, että myöskään Euroopan parlamentti ei välty kiusaukselta pitää "Nizzaa" onnistuneena lähinnä siinä tapauksessa, jos sen oma valta laajenee.
En voi hyväksyä tällaista. Pelkkä valta-ajattelu ei riitä valmistamaan Euroopan unionia tulevaisuutta varten. Euroopan unioni, jossa eri kansat voivat elää rauhassa keskenään, tarvitsee ennen kaikkea sitä, että hallitukset etsivät kestävää tasapainoa keskinäisen kunnioituksen ja ymmärryksen hengessä. Euroopan unionin toimielinten pitää pystyä täyttämään tehtävänsä ilman, että ne polkevat jäsenvaltioiden varpaille. Myös tulevaisuudessa jokaisen maan pitää todella voida päästä oikeuksiinsa unionissa oikeudenmukaisuuteen perustuvassa unionissa. Tämä on mielestäni ratkaiseva kriteeri Nizzan sopimusta arvioitaessa. Valitettavasti en kuitenkaan löydä tätä käsitystä päätöslauselmaesityksistä. Täydellistä oikeudenmukaisuutta odotan Herran Jeesuksen tulevassa valtakunnassa. Se ei saa estää meitä tavoittelemasta tätä oikeudenmukaisuutta jo nyt täällä maan päällä, myös Euroopan unionin kansoina.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään kannattaneet yhteistä päätöslauselmaesitystä, joka koskee Nizzassa 7.-9. joulukuuta kokoontuvan Eurooppa-neuvoston kokouksen valmistelua, jossa on muun muassa tarkoitus päättää käynnissä oleva hallitustenvälinen konferenssi solmimalla Nizzan sopimus. Olemme koko hallitustenvälisen konferenssin ajan vastustaneet sitä huomattavasti entistä laajempaa esityslistaa, jota Euroopan parlamentin enemmistö on toistuvien päätöslauselmaesitysten avulla yrittänyt laatia, ja olemme tuoneet tämän esille myös yksittäisissä äänestyksissä. Useiden eri poliittisten ryhmien esittämien päätöslauselmaesitysten lähtökohtana onkin syvä huoli siitä, päästäänkö Nizzassa asetettuun tavoitteeseen, toisin sanoen, että EU olisi valmis ottamaan uusia jäsenvaltioita.
Tärkein tehtävä Nizzassa on varmistaa EU:n toimielinten tehokkuus. Tämä edellyttää sitä, että pääsemme pienten ja suurten valtioiden kannalta tasapainoiseen ratkaisuun, ei ainoastaan ministerineuvoston äänten painotuksesta vaan myös Euroopan parlamentin ja komission rakenteesta. Nämä kaksi toimielintä edistävät erittäin merkittävästi sitä, että EU:ssa keskitytään jatkossakin yhteisiin tavoitteisiin ja rajat ylittäviin tehtäviin, kun taas muiden kysymysten hoitaminen jätetään jäsenvaltioille.
Laajentuminen on suuri hanke, jolla on oltava kannatusta ehdokasvaltioiden lisäksi myös nykyisissä jäsenvaltioissa. Useat Euroopan parlamentin jäsenet toivovat perustamissopimuksien konstitutionalisoimista, mukaan lukien perusoikeuskirjan sisällyttämistä perustamissopimukseen sekä määräenemmistön käyttöä kaikilla alueilla. Mielestämme ei ole viisasta, että käynnissä olevassa hallitustenvälisessä konferenssissa vaaditaan edelleenkin näitä asioita, jotka eivät kuitenkaan nauti laajaa kannatusta, ja se myös heikentää parlamentin vaikutusvaltaa. Olemme korostaneet sitä myös tänään toimitetuissa yksittäisissä äänestyksissä. Olemme päättäneet äänestää koko mietinnön puolesta, koska haluamme painostaa valtioiden ja hallitusten päämiehiä, jotta Nizzassa päästäisiin hyviin tuloksiin.

Caudron
. (FR) Nizzan huippukokouksen kynnyksellä ja puuttumatta sen tuloksiin haluan kiittää mittavasta työstä puheenjohtajavaltio Ranskaa ja suurinta osaa ministereistä, jotka eivät ole säästäneet vaivojaan tai aikaansa tullakseen säännöllisesti tapaamaan parlamenttia valiokuntiin tai täysistuntoihin.
Vaikka pahoittelin toisinaan muiden tavoin sitä, että pääministeri Lionel Jospin puhui täällä vain harvoin tämän puheenjohtajakauden aikana "poliittisen yhteiselon vuoksi", tiedän kuinka vahvasti hän on patistanut ministereitään, ja haluan tuoda sen esiin.
Haluan kiittää erityisesti Hubert Védrineä ja Pierre Moscovicia sekä Martine Aubrya, joka on sosiaalisen toimintaohjelman - yhden puheenjohtajakauden painopisteen - alkuunpanija.
Vielä täytyy onnistua Nizzan huippukokouksessa ja saada toimielinten uudistamisen alalla kaikki suostumaan viimeisiin myönnytyksiin, joita tarvitaan "hyvän sovun" ja hyvän sopimuksen aikaansaamiseksi.
Lisäksi täytyy tietenkin saada sisällytettyä itse perustamissopimukseen viittaus perusoikeuskirjaan, jotta sen oikeudellinen arvo vahvistuisi.
Sosiaalisen toimintaohjelman tärkeys täytyy tuoda selkeästi esiin, jotta se pantaisiin täytäntöön mahdollisimman pian. Lopuksi täytyy laatia julkisista palveluista puitedirektiivi, jonka kiireellisyyttä kukaan ei enää epäile.
Viikkoa ennen huippukokousta olen henkilökohtaisesti erittäin toiveikas. Halusin ilmaista juuri tätä toiveikkuutta äänestämällä päätöslauselman puolesta, vaikka en hyväksykään sen kaikki yksityiskohtia.

Eriksson, Frahm, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (SV) Päätöslauselmassaan Euroopan parlamentti vaatii (kuten tavallista), että yhteispäätösten määrää lisätään omassa toimielimessä. Olisi hyvä, jos Euroopan parlamentti olisi yhtä innokas keskustelemaan siitä, miten olisi toimittava, jotta äänestysprosentti saataisiin kasvamaan Euroopan parlamenttivaaleissa. Vuoden 1999 vaaleissa äänestysprosentti olisi jäänyt keskimäärin alle 40 prosentin, jos muutamissa jäsenvaltioissa ei olisi äänestysvelvollisuutta tai jos niissä ei olisi järjestetty yhtä aikaa kansallisia vaaleja.
Euroopan parlamentin osoittama into lisätä yhteispäätöksien määrää EU:ssa ei suinkaan nauti voimakasta kannatusta valitsijoiden keskuudessa.
Tällä hetkellä Euroopassa käytävä demokraattinen keskustelu perustuu kussakin jäsenvaltiossa järjestettäviin kansallisiin parlamenttivaaleihin. Jotta EU:sta tulisi demokraattisempi, kansallisten parlamenttien on pystyttävä vaikuttamaan EU:n työhön entistä enemmän.

Figueiredo
. (PT) Euroopan parlamentin käymä keskustelu ja sen hyväksymä päätöslauselma jättävät jälkeensä suuren huolen siitä, mitä Nizzan huippukokouksessa päätetään, erityisesti siltä osin kuin päätökset koskevat Portugalin kaltaisten pienten valtioiden itsemääräämisoikeuden mahdollista lisärajoittamista, liittovaltioajatuksen vahvistumista, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan sotilaallistumista sekä heikkoja ja ilmeisen riittämättömiä toimia sosiaalisella kentällä.
Hallitustenvälisen konferenssin ja siihen sisältyvän eurooppalaisten toimielinten uudistuksen osalta on erityisen huolestuttavaa, että suuntauksena on pienen suurista jäsenvaltioista koostuvan joukon mahdin vahvistuminen sekä pienistä ja keskikokoisista valtioista koostuvan suuren enemmistön päätösvallan heikkeneminen, mikä voi seurata määräenemmistöllä tapahtuvan äänestyksen laajentamisesta, "kovan ytimen" käsitteeseen sisällytettävästä tiiviimmästä yhteistyöstä, tiiviimmän yhteistyön soveltamisesta sellaisella alueella kuin turvallisuus- ja puolustuspolitiikka, suunnitelmasta laatia perusoikeuskirjaan pohjautuva Euroopan perustuslaki, varsinkin kun tuo perusoikeuskirja on sisällöltään rajallinen ja monessa mielessä taantumuksellinen verrattuna samankaltaisiin asiakirjoihin kansainvälisellä tai kansallisella tasolla, mistä Portugali on esimerkkinä.
Sosiaalista kenttää koskevat ehdotukset ovat varsin vaatimattomia eikä niissä edes anneta varsinaista sisältöä Lissabonin huippukokouksessa annetuille lupauksille, erityisesti siltä osin kuin ne koskevat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamista. Neuvoston on siis tarkistettava kantansa ja edettävä siinä mielessä, että sen on vastustettava eri alojen yrityssulautumia ja -keskittymiä, keskeytettävä meneillään olevat vapauttamisprosessit ja muutettava makrotalouspolitiikkoja siten, että niiden tavoitteeksi otetaan taistelu laadukkaiden työpaikkojen puolesta sekä köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä vastaan.

Gallagher
. (EN) Olen Irlantia edustavana parlamentin jäsenenä erittäin pettynyt sen päätöslauselman sanamuotoon, jonka parlamentti juuri hyväksyi vuoden 2000 Nizzan Eurooppa-neuvostosta. Euroopan unionin perussopimusten uudistuksessa on otettava huomioon pienten jäsenvaltioiden tarpeet ja edut. Ellemme onnistu siinä, horjutamme unionin asianmukaisen toiminnan perustana olevaa herkkää tasapainoa.
Haluaisin erityisesti korostaa muutamaa tekijää, joihin voi mielestäni kätkeytyä vaara unionin tulevan vakauden kannalta ja jotka herättävät kysymyksiä päätöksentekoprosessin demokraattisesta oikeutuksesta.
Määräenemmistöäänestyksen yleinen laajentaminen ei mielestäni ole hyödyllinen ehdotus, koska se veisi jäsenvaltioilta oikeuden päättää sopivana ajankohtana siitä, pitäisikö jokin politiikka yhteisöllistää. Olen vakaasti sitä mieltä, että siirtymistä yksimielisyydestä määräenemmistöäänestykseen pitäisi aina harkita tapauskohtaisesti.
En kannata myöskään sitä, että määräenemmistöäänestys ja yhteispäätös yhdistetään automaattisesti toisiinsa, ja olen jälleen sitä mieltä, että päätökset yhteispäätösvaltuuksien laajentamisesta pitäisi niin ikään tehdä tapauskohtaisesti. Olen jo todennut julkisesti vastustavani täysin yhteisen maatalouspolitiikan sisällyttämistä yhteispäätöksen piiriin, enkä tässä vaiheessa käsittele pitempään tätä kysymystä.
Kannatan perusoikeuskirjan kohdalla tässä asiakirjassa mainittujen oikeuksien edistämistä, mutta en kannata sen sisällyttämistä mahdolliseen Nizzan sopimukseen. Meidän on tarkasteltava paljon lähemmin vaihtoehtoista ratkaisua, kuten EU:n liittymistä Euroopan ihmisoikeussopimuksen sopimuspuoleksi.
Irlannin kansan on mahdollisesti ratifioitava kansanäänestyksessä se, mitä 15 jäsenvaltion hallitukset sitten lopulta sopivatkin Nizzassa. Voin vakuuttaa teille, että maassani, kuten varmasti kaikissa jäsenvaltioissa, seurataan meneillään olevia neuvotteluja. Meidän täytyy edetä varovasti ja välttää menemästä yleisen mielipiteen tai sen edelle, mihin kansalaisemme ovat valmiita. Euroopan yhdentyminen on ollut Irlannille erittäin myönteinen kokemus, ja yhtenä tekijänä tässä on mielestäni ollut asteittainen lähestymistapa.
Jotta perustamissopimuksen uudistus ja laajentuminen onnistuisivat, niiden täytyy saada kansalaisten täysi tuki. Tältä kannalta meidän ei pitäisi tehdä EU:n kehityksestä sellaista päätöstä, joka voisi vieraannuttaa Euroopan kansalaiset. Loppujen lopuksihan kaikki demokraattiset järjestelmät rakentuvat kansalaisten luottamuksen varaan. Jos unioni menettää kansalaisten tuen, se menettää koko oikeutuksensa.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Puheenjohtajavaltio Ranska oli julistanut poliittisen Euroopan syntymän. Nizzan huippukokous ei kuitenkaan vahvista kuin puolustuksen ja talousliiton Eurooppaa. EU tulee yhdessä NATOn kanssa määräämään uuden maailmanjärjestyksen, jossa ei tunneta paljoa sääliä palestiinalaisten kohtaloa kohtaan. Lisäksi EU valmistautuu vahvistamaan käytännössä rautateiden ja postien palveluiden vapauttamisen.
Uusien valtioiden liittyminen on tekosyy sellaisen eurooppalaisen rakenteen lujittamiseksi, joka ei tyydytä muita kuin teollisuusryhmiä. Liberaalisen Euroopan kannattajat eivät pelkästään laajenna kurjuutta kansoihin, jotka valmiiksi kärsivät köyhyydestä, vaan he haluavat myös samassa yhteydessä vahvistaa poliittisen suunnitelman: virallistaa rikkaiden valtioiden piirin, joka valvoo laajentuneita eurooppalaisia markkinoita.
Täten EU ottaa etumatkaa WTO:n uusiin liberaaleihin vaatimuksiin ja kapitalistiseen globalisaatioon. Muuttamalla Amsterdamin sopimuksen 133 artiklaa EU laajentaisi määräenemmistöäänestykset, joita nykyään käytetään neuvostossa kaupan alan yhteydessä, muihin alueisiin kuten julkisiin palveluihin, henkiseen omaisuuteen, terveydenhoitoon tai opetukseen.
Lopuksi sosiaalisen toimintaohjelman hyväksyminen on pelkkä temppu. Perusoikeuskirjasta taas ei tule pelkästään uutta paperia ilman tulevaisuutta, vaan jälleen yksi liberaali lippu, joka voi jäädä liehumaan Euroopan ylle.
Me aiomme osallistua vaihtoehtoiseen sosiaaliseen huippukokoukseen kaikkien niiden kanssa, jotka eivät hyväksy maailman muuttamista kauppatavaraksi.

McMillan-Scott
. (EN) Euroopan parlamentin konservatiivijäsenten tänään antamat äänet kuvastavat sitä näkemystämme, että Ison-Britannian pitäisi olla sellaisessa Euroopassa, joka tekee vähemmän mutta paremmin, eikä sellaisen Euroopan alaisuudessa, joka tekee enemmän ja huonommin.
Euroopan parlamentin jäsenille tarjottiin tänään kahdenlaisia EU-uudistuksia. Konservatiivien vastaus komission uudistamista koskevaan valkoiseen kirjaan mahdollistaisi sen, että EU voi tehdä vähemmän mutta paremmin. Nizzan kokousta koskeva päätöslauselma takaa sen, että EU tekee enemmän ja huonommin.
Malcolm Harbourin ehdottamat valkoista kirjaa koskevat uudistukset ovat järkeviä. Britit haluavat EU:n uudistuksen lisäävän sen vastuuvelvollisuutta ja tehokkuutta. Euroopan parlamentin konservatiivit ovat johdonmukaisesti vaatineet näitä uudistuksia.
Toisaalta kukaan Brysselin ulkopuolisessa maailmassa ei voi ymmärtää niin sanottuja uudistuksia, joita ehdotetaan Nizzan kokousta koskevassa päätöslauselmassa. Ne tekevät EU:sta entistä monimutkaisemman ja loitontavat sitä entisestään tavallisista ihmisistä. Esimerkiksi YMP:n uudistus ei millään tavalla edistä laajentumista. Labour-puolue ja liberaalidemokraatit kannattavat tällaista asialistaa.

Marinho
. (PT) Parlamentti on juuri äänestänyt Nizzan huippukokousta koskevasta päätöslauselmasta, jota luonnehtivat seuraavat asiat:
1 - Siinä ei käsitellä perusteellisesti eikä selkeästi mitään niistä asioista, joista jäsenvaltiot ovat olleet eniten eri mieltä hallitustenvälisen konferenssin valmistelutöissä, ja siinä on toistaiseksi jätetty kaikki merkityksellisimmät Amsterdamista jäljelle jääneet asiat vaille suunnitelmia. Tällä tavoin parlamentti luovuttaa pois oikeutensa vaikuttaa, se pistää suunsa tiukasti suppuun puolueiden välisen köydenvedon sekä jäsenvaltioiden ja niiden hallitusten etunäkökohtien hyväksi ja unohtaa velvollisuutensa kansalaisia kohtaan.
2 - Siinä varmistetaan väkiluvultaan pienemmille maille kaikesta huolimatta se etu, joka ei ole niin mitätön kuin voisi luulla, että ne voivat aina vaikuttaa asioihin olemalla vaiti parlamentissa, kun valtiot pyrkivät kasvattamaan institutionaalista valtaansa kaikissa yhteisön elimissä. Tämän näkökulman mukaan suuret valtiot ovat tasoissa muiden kanssa, eivätkä ne pakota tätä edustajainhuonetta puolustamaan omia näkemyksiään, jolloin ne käyttäisivät parlamenttia meitä vastaan tulevassa toimielinjärjestelmässä.
3 - Siinä osoitetaan, että pienten jäsenvaltioiden valtuuskuntien ponnistelujen yhdistäminen sai aikaan sen, että muut jäsenvaltiot eivät saa poliittista voittoa ensi viikolla Nizzassa käytävissä keskusteluissa. Vaikka emme voittaneet, tässä päätöslauselmassa saatiin aikaan sellainen lopputulos, että emme myöskään kärsineet tappiota. Joskus hiljaisuus on voitto...
4 - Näin voidaan selittää, miten hiljaisuus, joka ei ole viatonta, voi toimia perusteena puoltavalle äänelle.

Montfort
. (FR) Äänestin epäröimättä Nizzan Eurooppa-neuvostoa koskevaa yhteistä päätöslauselmaa vastaan. Äänestäjät, joita täällä edustan, eivät todellakaan tue mitään sen suuntaviivoista.
Tämä teksti käyttää tekosyynä tulevaa (ja yhä etäisempää) laajentumista jo viimeisiään vetelevän järjestelmän vahvistamiseksi. Aivan kuin se olisi ainoa ratkaisu! Aivan kuin ainoa järjestely maanosallemme olisi yhdentymistä ajava malli, joka - muistatte varmaan - luotiin alun perin viiden tai kuuden maan tiivistä ydintä varten.
Miksi pitäisi etsiä mahdotonta vastausta kysymykseen unionin laajentumisesta tai valtioiden ja kansojen edustamisesta jo liikaa paisuneessa järjestelmässä, kun toinen malli, kansojen Euroopan malli, tarjoaisi yksinkertaiset ja tehokkaat ratkaisut?
Miksi pitäisi kieltää sekin, että tämän yhdentyneen Euroopan demokraattinen alibi on pelkkä naamio? Laajentunut yhdentymistä ajava Eurooppa ei voi olla demokraattinen, se nimittäin loukkaa yhtä tärkeimmistä ihmisoikeuksista: oikeutta kansakuntaan. Tarvitseeko minun muistuttaa, ettei pelkkä äänestäminen ole demokratiaa? Demokratia edellyttää vuoropuhelua, ja se taas edellyttää yhteenkuuluvuuden tunnetta, joka on usein sidoksissa kieleen. Keskustelumme tässä salissa muistuttavat enemmän perättäisiä monologeja kuin todellista kanssakäymistä. Vertaillaan niitä kansallisissa parlamenteissa käytyjen keskustelujen eloisuuteen, energisyyteen ja tarkkuuteen: Palais Bourbonissa, Westminster Palacessa tai Cortesissa istuvat kansanedustajat voivat kiistellä näkemyksistään, sillä he jakavat saman kulttuurin ja saman kielen.
Äänestin myös sitä tekstiä vastaan, jossa pyydetään perusoikeuskirjan sisällyttämistä Nizzassa hyväksyttävään sopimukseen. Kyseessä on epäselvä ja ristiriitainen teksti, joka mahdollistaa kaikki erilaiset tulkinnat. Tätä tekstiä ei voida myöskään väittää vaarattomaksi, kuten jotkut ovat tehneet. Luxemburgin tuomioistuimessa, jota yksi sen tuomareista kutsui muutama vuosi sitten "tuomioistuimeksi, jolla on tehtävä", perusoikeuskirja voi muuttua epädemokraattisimmaksi välineeksi, jonka Euroopan unioni on koskaan luonut.
Perusoikeuskirjan laatimisesta vastannut valmistelukunta kuvaavasti vahvisti painostus- ja aktivistiryhmien keskeisen aseman syntymässä olevan liittovaltio-Euroopan rakentamisessa. Valmistelukunta on elin, joka ei olisi mitenkään voinut päätyä kuin äärimmäisen kapeaan yhteisymmärrykseen oikeuksista, joista Euroopan kansat jo nauttivat. Tämä elin valmisteli tekstin, joka tulee varmasti aiheuttamaan ristiriidan yhteisön tuomioistuimen ja Strasbourgissa sijaitsevan ihmisoikeustuomioistuimen lainkäytön välillä.

Poos
. (FR) Euroopan parlamentti pääsi viimeisen kerran ennen Nizzan Eurooppa-neuvostoa ilmoittamaan kantansa hallitustenvälisen konferenssin suurista teemoista. Perussopimusasioiden valiokuntamme oli valmistellut päätöslauselmaesityksen, jossa muistutettiin Euroopan parlamentin odotuksista. Haluaisin kertoa sen lähestymistavasta, jolla pyritään tekemään unionista demokraattisempi, tehokkaampi ja kansalaisia lähempänä oleva, vaikka en voikaan yhtyä joihinkin ehdotuksiin, joita on mielestäni tuotu liian vähän esiin. Tästä syystä päätin pidättäytyä äänestämästä.
Toimielimiä koskevasta keskeisestä kohdasta päätöslauselmassa esitettiin kuitenkin ansiokkaasti kokonaisvaltainen ja tyydyttävä muotoilu. Unionin kaksitahoisen legitimiteetin - sekä kansojen että valtioiden liittona - yksiselitteinen vahvistaminen on tältä osin keskeinen asia. Se auttaa vähiten kansoitettujen maiden neuvottelijoita puolustamaan Nizzassa asianmukaista edustusta kaikissa toimielimissä, myös Euroopan parlamentissa.
On yhä selvempää, että keskustelun avaaminen suhteellisuudesta (neuvoston äänissä ja Euroopan parlamentin paikoissa), yhtä hyvin voisi sanoa jäsenvaltioiden välisistä voimasuhteista, on avannut varsinaisen Pandoran lippaan, joka on vaikea sulkea Nizzassa.
Nyt ei riidellä enää ainoastaan "suurten" ja "pienten" kesken, vaan myös "suurten" välillä.
Eurooppa-neuvoston olisi näin ollen viisasta päättää heti alkuun, että kaikki toimielimiä koskevat päätökset perustuvat kaksitahoisen legitimiteetin periaatteelle, ja se on todistanut toimivuutensa jo yhteisön alkuajoista lähtien.

Theorin
. (SV) Pidän myönteisenä sitä, että Nizzassa pidettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa pyritään helpottamaan laajentumisprosessia. Yhteinen päätöslauselma sisältää kuitenkin useita kirjoituksia, joita en voi kannattaa. Vastustan yhteisen puolustuspolitiikan kehittämistä ja puolustusministerien neuvoston perustamista. En voi kannattaa määräenemmistöäänestysten käyttämistä kauppapolitiikassa enkä myöskään kannata määräenemmistöpäätösten käyttämistä toisen pilarin alaisuuteen kuuluvissa asioissa, toisin sanoen ulkomaan-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa koskevissa asioissa.
On väärin jakaa unioni A-ryhmään ja B-ryhmään, ja sen vuoksi en voi tukea sitä, että kolmasosa jäsenvaltioista menee muiden edelle. On niin ikään väärin sisällyttää perusoikeuskirja perustamissopimukseen.
Brokin mietintö (A5-0340/2000)

Coûteaux
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, torjuimme Brokin mietinnön sekä Lalumièren mietinnön paitsi niiden sisällön takia, myös niiden aiheen eli yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan takia, sillä olemme aina pitäneet sitä haihatteluna, mikä on tullut selväksi näinä kahdeksana vuonna, jotka ovat kuluneet siitä, kun se hyväksyttiin Maastrichtin sopimuksen myötä.
Anekdoottina ja ironian vuoksi muistutan teille Maastrichtin sopimuksen V osaston J.2 artiklan 2 alakohdasta: "Jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että niiden kansallinen politiikka on yhteisten kantojen mukaista." Tätä artiklaa ei ole noudatettu kertaakaan, ei sen enempää kuin toisaalta mitään muutakaan V osaston artiklaa. Sitä on päinvastoin jatkuvasti rikottu, viimeisin esimerkki on se, kun Lontoo tunnusti Pohjois-Korean. Unionin puheenjohtaja pahoitteli tätä yleisestä linjasta poikkeamista, jota hän kuvaili - lainaan hänen sanojaan - poikkeukselliseksi, ennen kuin kolme päivää myöhemmin Berliini seurasi Lontoon esimerkkiä vaivautumatta kuulemma edes ilmoittamaan siitä puheenjohtajavaltio Ranskalle.
Tilanne on aivan naurettava, eikä se ole oikeastaan kuin jälleen yksi vastoinkäyminen tälle surkealle Euroopan rakentamiselle, vai pitäisikö sitä kutsua paremminkin Euroopan tuhoamiseksi. Mieleeni tulee esimerkiksi toimielinuudistus, joka luvattiin vuodeksi 1995, sitten vuodeksi 1997, ja joka ei ole vieläkään kunnossa paria päivää ennen Nizzan huippukokousta. Nizzan huippukokouksesta ei ole tulossa kuin yksi pettymys lisää niin ikään 10 vuotta sitten luvatun laajentumisen harharetkien ohella, enkä edes mainitse euron perättäisiä ja vieläpä kertautuvia tappiota. Mutta nämä ovat vain esimerkkejä. Voisin puhua myös MEDA-ohjelman määrärahojen vähenemisestä tai EKR:stä.
Näissä mietinnöissä on syytä kiinnittää huomiota vain yhteen asiaan, ja vähintään sen takia niitä pitää vastustaa: NATOon tehtäviin viittauksiin, jotka ovat lähes rituaalinomaisia loitsuja, sillä ainoa asia, jonka jäsen Brok onnistuu tuomaan esiin vuodesta 1999, on Kosovon tapaus. Eurooppalaiset ovat viimeinkin onnistuneet löytämään erotuomarin, eli Washingtonin, ja valvovien amerikkalaisten kenraalien ansiosta Eurooppa on viimeinkin löytänyt yhtenäisyyden. Toistan vielä, että tämä kaikki on naurettavaa, ja kun historioitsijat kirjoittavat 1900-luvun Euroopan historiaa, en usko, että he mainitsevat sen enempää YUTP:tä kuin Kansainliittoa, ja ehkä niin on parempi.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa Brokin mietintöön liittyvänä äänestin sen puolesta mielelläni erään vanhemman eläkeläisen, nimeltään Maurizio Enfissi, Capriate San Gervasiosta, Bergamon provinssista, minulle esittämät kommentit, kun kerroin hänelle, että Eurooppa alkaa pohtia omaa turvallisuuttaan ja omaa puolustustaan. "Teette aivan oikein!", hän sanoi minulle. "Jouduin sotimaan edellisessä sodassa enkä pitänyt siitä ollenkaan. Joten, jos te onnistutte välttämään sodat, missä olette toistaiseksi onnistuneet, teette jotakin sellaista, joka on tärkein koskaan maailman hyväksi tehty asia." Ja sitten hän lisäsi: "Kun olin sodassa, menetin silloin työvuosia, jotka ovat pois eläkkeestäni. Ja sotaveteraanieläke, jota minulle maksetaan, on niin pieni, niin kovin pieni... Onko näistä sodista tosiaankaan mitään iloa?!"

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin
. (SV) Pidämme myönteisenä ja tuemme mietintöä, jossa käsitellään useita tärkeitä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämissuuntauksia. Emme kuitenkaan voi tukea sitä, että korkean edustajan tehtävät siirrettäisiin komissiolle.
Emme myöskään voi tukea sitä, että yhteisön edustustojen olisi muututtava EU:n lähetystöjen kaltaisiksi. Jäsenvaltiot ovat vastuussa ulkomaandiplomatiasta. Mielestämme komission edustustojen muuttaminen yhteisön edustustojen kaltaisiksi saattaa johtaa eturistiriitoihin jäsenvaltioiden kansallisten diplomaattisten edustustojen kanssa.

Meijer
. (NL) Kuulin aiemmin tänä vuonna korkea edustaja Solanan kertovan innostuneesti, että Euroopan unionin ulkopuolella on paljon alueita, joissa voidaan puuttua asioihin. Hänen uusi roolinsa on tehnyt lopun Irlannin, Ruotsin, Suomen ja Itävallan perinteisestä puolueettomuudesta. Vuoden 1945 jälkeen puolustuksella ymmärrettiin sitä, että omaa aluetta puolustetaan muiden maiden hyökkäyksiltä. Puolustusarmeijalla ei siis ollut tehtäviä armeijan perustaneen valtion alueen ulkopuolella. NATO noudatti tätä kaavaa historiansa ensimmäiset 50 vuotta. Yhdysvaltojen armeija marssi Vietnamiin, Dominikaaniseen tasavaltaan ja Grenadaan, kun taas Ranska ja Englanti yrittivät saada haltuunsa Suezin kanavan, mutta NATO ei toiminut sotilasliittona oman alueensa ulkopuolella. Se tapahtui vasta sen jälkeen, kun Neuvostoliitto ja Varsovan liitto, jotka olivat vuosikausia toimineet NATOn olemassaolon oikeutuksena, olivat romahtaneet. Oma puolueeni, Alankomaiden sosialistinen puolue, torjuu Euroopan unionin kaikki yritykset jäljitellä suurvalta Yhdysvaltoja. En voi yhtyä niihin tavoitteisiin, joita esittelijä Brok esittää mietinnössään.

Souchet
. (FR) Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän Toinen Eurooppa -valtuuskunta (l'Autre Europe) äänesti jyrkästi jäsen Brokin esittelemää ulkoasioiden valiokunnan valiokunta-aloitteista mietintöä vastaan.
Kuten joka vuosi, tässä Euroopan parlamentin perinteisessä pääosin YUTP:n vuosikertomukselle omistetussa mietinnössä toistetaan tuttua asteittaisen liukumisen menetelmää, jonka avulla jollakin alalla saavutettua federalistista vakoa yritetään jatkuvasti laajentaa piittaamatta sen enempää perussopimuksista kuin Eurooppa-neuvostojen päätöksistä. Tässä tapauksessa on kyse Helsingin Eurooppa-neuvoston päätöksestä, joka koskee yhteistä ulkopolitiikkaa, ja tällä alalla esittelijä on asettanut itselleen kolme tärkeintä tavoitetta. Emme voi kuin torjua nämä kolme tavoitetta, jotka ovat: rajoittaa Euroopan toiminta maailmassa yksin unionin toimintaan, perustaa todellinen Euroopan ulkoministeriö, jolle siirtyisivät kansallisten ministeriöiden tehtävät, ja lopuksi purkaa Euroopan unionin pilarirakenne yleistämällä yhteisön menettelytapa muun muassa siten, että korkean edustajan virka asetetaan komission alaisuuteen.
Tässä rakenteita koskevassa toimintasuunnitelmassa on unohdettu vain yksi asia, joka on kuitenkin ratkaiseva ja välttämätön, eli Euroopan ulkopolitiikan määrittely ja sisältö. Diplomaattinen todellisuus on kaukana parlamentissa vallitsevista kuvitteellisista näkemyksistä, eikä YUTP:tä ole olemassakaan. Tästä saatiin juuri kylmä todiste, jos sellaista vielä tarvittiin, kun Yhdistynyt kuningaskunta ja Saksa tunnustivat Pohjois-Korean tasavallan odottamatta yhteistä kannanottoa. On siis selvää, että Euroopan diplomaattisten toimien painoa voidaan lisätä vain yhdenmukaistamalla päätöksiä, jotka kuuluvat yhä olennaisesti kansallisen toiminnan piiriin, silloin kun tämä on toivottua, asianmukaista ja tehokasta, eikä täysin kelvottomien rakenteellisten velvoitteiden kautta.
Tästä syystä ryhmämme äänesti jälleen niitä järjettömiä kansallisten diplomaattisten edustustojen yhteisöllistämisehdotuksia vastaan, jotka esitettiin päätöslauselman 74 ja 75 kohdassa ja joissa ehdotettiin unionin edustustojen muuttamista todellisiksi EU:n suurlähetystöiksi ja Euroopan diplomaattikoulun perustamista. On vaikea uskoa todeksi ehdotusta, jossa esitetään, että kuvitteellisen ulkopolitiikan palvelukseen otettaisiin koko jäsenvaltioiden todellinen diplomaattinen henkilöstö, johon kuuluu noin 40 000 työntekijää: ehdotus on sekä järkevältä kuulostava että aivan hullu!

Van Orden
. (EN) Tässä mietinnössä on paljon sellaista, mitä brittikonservatiivien ryhmä voi tukea, erityisesti se, että siinä korostetaan unionin laajentumista. Siinä on kuitenkin muutama seikka, joita emme voi tukea, esimerkiksi:
se, että komissio ottaa vastuun turvallisuuspolitiikasta ja puolustuksesta ottamalla itselleen YUTP:n korkean edustajan tehtävät (65, 66 ja 68 kohta);
se, että komission edustustot omaksuvat "EU:n suurlähetystöjen" roolin ja koordinoivat jäsenvaltioiden suurlähetystöjen työtä (74 kohta);
se, että siinä tuetaan NATOn ulkopuolista itsenäistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa (11-15 kohta);
ehdotus, joka koskee EU:n sotilaallisia seikkailuja Aasiassa (38 kohta).
Lalumièren mietintö (A5-0339/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olin Roomassa viime viikolla. Minulla on sukulaispoika, sisareni poika, joka on ollut Yhdysvaltojen NATOn tukikohdassa opettelemassa hävittäjäkoneilla lentämistä, ja hän pääsi kokeista läpi, niinpä hän on valmis toimimaan lentäjänä sotilaslennostossa. Siinä jutellessamme hän kuuli, että olemme järjestämässä Euroopan valtioiden sotilasvoimia, jotka olisivat valmiita toimimaan rauhan säilyttämiseksi Euroopassa ja sen lähialueilla. "Kyllä minustakin olisi kiva olla siinä mukana!", hän sanoi minulle. Mutta en tietenkään tästä syystä mainitse asiaa jos hän on hyvä, hän etenee urallaan vaan siksi, että sen jälkeen jatkoimme keskustelua ja hän lisäsi: "On oikein luoda eurooppalainen armeija, on oikein luoda eurooppalaiset poliisivoimat! Miksi olisi tarpeen pitää yllä armeijoita, jotta voitaisiin puolustaa Italian, Ranskan, Saksan ja Espanjan välisiä rajoja, joita ei ole enää olemassa? Voimienne yhdistäminen on myönteinen asia."

Andreasen, Busk, Haarder, Jensen ja Riis-Jørgensen
. (DA) Viisi Euroopan parlamentin Venstre-puolueen jäsentä on tänään kannattanut yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa käsittelevää Lalumièren mietintöä, koska kannatamme EU:n valtioiden ja siten myös NATOn toimintakyvyn vahvistamista. Tämän yhteistyön onnistumista arvioitaessa lähtökohtana on pidettävä sitä, että sen on vahvistettava sekä EU:n että NATOn asemaa.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tukeneet mietintöä, jossa käsitellään yhteisen eurooppalaisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan laatimista. Suhtaudumme kuitenkin epäillen muutamiin mietinnössä mainittuihin asioihin.
Ensiksikin on tärkeää todeta, että Tanska ei sotilaalliseen alueeseen liittyvän poikkeuksen vuoksi voi toimittaa joukkoja yhteiseen eurooppalaiseen nopean toiminnan joukkoon. Toiseksi suhtaudumme epäillen ajatuksiin todellisen eurooppalaisen avaruuspolitiikan luomisesta, jos sen tarkoituksena on, että Eurooppaan perustettaisiin samanlainen puolustusjärjestelmä, jollaista Yhdysvallat on perustamassa. Yhteisestä eurooppalaisesta avaruusohjelmasta voi kuitenkin olla etua tutkimustarkoituksissa ja ympäristön valvonnan kannalta. Kolmanneksi mietinnössä on useita kohtia, joissa toivotaan, että Euroopan parlamentilla olisi enemmän vaikutusvaltaa yhteisen eurooppalaisen puolustus- ja turvallisuuspolitiikan luomisessa. Mielestämme on erittäin tärkeää todeta, että turvallisuus- ja puolustuspolitiikan muotoilu on valtioiden välinen asia, johon Euroopan parlamentti ei voi ja johon sen ei pidäkään osallistua.
Sen vuoksi emme voi tukea EU:n puolustus- ja turvallisuuspolitiikan institutionalisoimisen lisäämistä. Jokaisen jäsenvaltion on voitava päättää siitä, haluaako se osallistua yhteiseen eurooppalaiseen puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaan. Euroopan parlamentin tehtävänä ei myöskään ole määritellä sitä, millaisia resursseja eurooppalaisella nopean toiminnan joukolla pitäisi olla käytettävissään, ja pitäisikö siihen kuulua esimerkiksi merellä ja ilmassa tapahtuvaa torjuntaa varten tarkoitettuja resursseja. Parlamentin esittämä toivomus, jonka mukaan jokainen jäsenvaltio osallistuisi eurooppalaisten nopean toiminnan joukkojen rahoitukseen, vaikka se ei osallistuisikaan varsinaiseen tehtävään, ei ole mielestämme tarkoituksenmukainen, koska se saattaa tarkoittaa esimerkiksi sitä, että jotkin valtiot joutuisivat mukaan konfliktiin, johon ne eivät halua osallistua. Tämän jatkoksi on myös tärkeää korostaa, että puolueettomien jäsenvaltioiden asemaa ei saa mitenkään loukata. Niiden toivomusta pysyä puolueettomina on kunnioitettava kaikilta osin.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme tietenkin tätä mietintöä vastaan. Euroopan niin sanotun turvallisuus- ja puolustuspolitiikan toteuttamisen ja kehittämisen varjolla siinä esitetään raa'asti, että tarvitaan sotilaallista politiikkaa palvelemaan niin sanottuja "unionin ulkopolitiikan päämääriä" eli Eurooppaa hallitsevien ja unionin toimintaa sanelevien imperialististen vallanpitäjien ja kapitalististen suuryritysten etuja.
Vastustamme tätä imperialistista sotilaallista politiikkaa siksikin, että tässä salissa vallitsee selkeä yhteisymmärrys asiasta, suuri enemmistö ryhmistä aina äärioikeistosta vihreisiin ja PSE:hen hyväksyy tämän politiikan ja tukee sitä avoimesti.
Tämä politiikka on luonnollisesti suunnattu kansoja vastaan, niitä vastaan, jotka kärsisivät - kuten Balkanin alueella tapahtui hiljattain - unionin ja sen liittolaisten imperialistisesta sotilaallisesta toiminnasta.
Se suuntautuu kuitenkin myös Euroopan unionin kansoja vastaan, sillä ne joutuvat joka tapauksessa kustantamaan mietinnössä kehutun uuden asevarustelun, eikä niille edes tarjota mitään takuita siitä, ettei näitä sotilasvoimia käytettäisi jonain päivänä heitä vastaan "järjestyksen ylläpidon" nimissä.

Cossutta
Euroopasta on tultava myös poliittinen unioni eikä ainoastaan taloudellinen unioni. Tästä syystä Italian kommunistit kannattavat erittäin nopeaa laajentumista ehdokasvaltioihin ja puhuvat tämän puolesta, jotta luotaisiin suuri Eurooppa, jonka perustana olisivat Euroopan kulttuurit ja parhaat demokraattiset perinteet.
Tässä yhteydessä todettakoon, että kaikenlaisten vastakkainasettelujen Länsi-Euroopan maiden ja Keski-Euroopan ja Itä-Euroopan maiden välillä jäätyä taakse on jätettävä taakse myös NATO sotilaallisena järjestelmänä, sillä aika on ajanut sen ohitse, ja on pyrittävä kohti eurooppalaisia sotilasvoimia, jotka olisivat täysin riippumattomia Yhdysvalloista, jonka kanssa Euroopan on pidettävä kiinni läheisestä suhteesta, mutta ei enää alempiarvoisesta asemasta käsin.
Eurooppalaisten sotilasvoimien on oltava täysin eurooppalaiset, ja niiden on oltava parlamentaaristen tahojen demokraattisesti valvomat, tehokkaat ja pystyvät. Jos tällaiset sotilasvoimat olisivat olleet olemassa, NATOn sotaa Jugoslaviaa vastaan ei olisi käyty näiden sotilasvoimien jäseniä olevien kansojen historian ja perinteiden ansiosta.
Tästä syystä äänestimme Lalumièren mietinnön puolesta, vaikka meillä onkin useita varaumia ja vastalauseita sellaisten päätöslauselman joissakin osissa ilmenevien aggressiivisten painotusten vuoksi, joiden välttämiseksi ponnistelemme.

Eriksson, Frahm, Sandbæk, Herman Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
. (SV) Olemme äänestäneet Lalumièren mietintöä vastaan muun muassa seuraavista syistä:
1. Mielestämme Eurooppaan ei tällä hetkellä kohdistu mitään todellisia uhkia, sen sijaan nyt on korkea aika aloittaa aktiivinen aseistariisuntapolitiikka ja ei-sotilaallinen kehittäminen. Olemme vakuuttuneita siitä, että Rauhan Eurooppaa ei luoda sotilasliittoutumien avulla. Tulevaisuuden konflikteja ei ratkaista sotilaallisten väliintulojen avulla vaan sosiaalista, taloudellista ja ekologista oikeudenmukaisuutta ajavan politiikan avulla. Rauhanpoliittisen analyysimme lähtökohtana on konfliktiteoria, jonka mukaan militarisointi ei luo turvallisempaa ja rauhallisempaa maailmaa, vaan se lisää kasvavaa epävarmuutta ja sotilaallisen konfliktin uhkaa.
2. Mielestämme ei-sotilaallinen kriisinhallinta on arvokas väline konfliktien ennalta ehkäisemiseksi, mitä mietinnössä ei valitettavasti ole mielestämme otettu tarpeeksi huomioon.
3. Mielestämme sotilaallisia panoksia yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa voidaan toteuttaa vain YK:n turvallisuusneuvoston antamien päätöslauselmien mukaan, mistä esittelijä ei näytä olevan samaa mieltä.
4. Mietinnön lähtökohtana on väliintuloa koskeva filosofia, josta emme ole samaa mieltä. Olemme sitä mieltä, että kansainoikeutta ja kansallisvaltioiden riippumattomuutta on kunnioitettava, ja niiden on oltava kansainvälisen politiikan suuntaviivoja. Puhutaan, että EU:n yhteiset edut ja arvot ovat syynä sotilaalliseen varustautumiseen. Mielestämme meillä ei ole syytä militarisointiin näiden arvojen perusteella, joita ei määritellä ja joiden merkitykseen suhtaudumme epäillen.
5. Esittelijä Lalumière huomauttaa selkeästi, että on todennäköistä, että EU joutuu jatkossa suojaamaan EU:n jäsenvaltioiden kaikkia rajoja kolmansia maita vastaan. Tätä ei voi sovittaa yhteen tiettyjen jäsenvaltioiden liittoutumattomuuden kanssa.
6. Lisäksi liittoutumattomuutta ei ylipäänsä oteta esille mietinnössä ja mietinnön perusteluosasta on tulkittavissa, että sitoutumattomia maita ei kunnioiteta. 49 kohdassa jäsenvaltioita, jotka eivät halua tai voi osallistua tehtävään, pyydetään kuitenkin osallistumaan tehtävän rahoitukseen. Tätäkään ei voi sovittaa yhteen liittoutumattomuuden kanssa.
7. Ajatus laajasta puolustuksesta pilkkaa mielestämme ehdokasvaltioita, joiden talouteen kohdistuu rasituksia jo nyt ja joiden on sijoitettava rahansa esimerkiksi yhteiskunnalliseen hyvinvointiin sotilaallisen varustelun sijasta.

Figueiredo
. (PT) Tämä mietintö on erityisen huolestuttava ja sen hyväksyminen merkitsee sitä, että Euroopan parlamentti tukee Euroopan unionin militarisoitumisen vahvistamista. Se nivoutuu tavoitteeseen perustaa vuoteen 2003 mennessä 50 000-60 000 sotilaasta koostuvat nopean toiminnan joukot, jotka voidaan saattaa toimintavalmiuteen 60 päivässä, joita kyetään ylläpitämään vähintään vuoden ajan ja joilla on tarvittava ilma- ja merivoimien tuki. Mietinnössä vaaditaan, että Euroopan unioni kehittää sotilaallisia keinojaan ja voimavarojaan ja että jäsenvaltiot ponnistelevat näiden puutteiden korjaamiseksi, kuten ne ovat juuri tehneetkin strategisten ilmakuljetusten, risteilyohjusten sekä tiedustelu- ja navigointisatelliittien yhteydessä.
Yhtä huolestuttava on ajatus siitä, että sellaisen jäsenvaltion, joka ei halua osallistua johonkin tehtävään, olisi pakko maksaa rahoitusosuus, jonka sotaan osallistuvat jäsenvaltiot jakaisivat.
Myös kuuden Euroopan unionin jäsenvaltion Farnboroughissa allekirjoittamaa puitesopimusta kohtaan osoitettu tyytyväisyys ansaitsee paheksuntamme, sillä mielestämme sen avulla edistetään Euroopan puolustusteollisuuden uudelleenrakentumista, koska siinä vaaditaan Euroopan unionia luomaan itselleen todellisen avaruuspolitiikan, joka kattaa avaruuden käyttöön liittyvät sotilaalliset ja ei-sotilaalliset näkökohdat ja yhdistämään käytettävissä olevat kansalliset ja monikansalliset sotilaallisen alan keinot.
Lopuksi huomattakoon, että kuten mietinnössä sanotaan, Nizzassa voidaan perustaa pysyviä elimiä sotilaskomitea, sotilasesikunta EYTPP:tä varten ja määritellä selvästi niiden toimivalta ja päätöksentekovaltuudet, jotka mahdollistavat entistä nopeamman etenemisen yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan toteuttamiseksi.
Näin ollen voimme äänestää ainoastaan mietintöä vastaan.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kun Nizzan huippukokous tekee päätöksen eurooppalaisen armeijan ytimen luomisesta, se vahvistaa, että on syntynyt Eurooppa-suurvalta, joka "puolustaa etujaan kaikkialla maailmassa". Eurooppa paljastaa täten imperialistisen luonteensa eli sen, että se turvaa sijoituksensa ulkomailla, kauppatavaroittensa levittämisen, raaka-aineiden saatavuuden ja halvan työvoiman käytön. Se toimii Yhdysvaltojen kanssa NATOssa. Mutta tämän eurooppalaisen armeijan tärkein tehtävä on vakauttaa EU:n välittömässä läheisyydessä sijaitsevat alueet. Itä-Euroopan ja Pohjois-Afrikan kaupallinen yhdistäminen EU:hun kärjistää väistämättä sosiaalista eriarvoisuutta, mikä taas johtaa sosiaalisiin mielenilmauksiin, paikallisiin sotilaallisiin konflikteihin ja väestöjen laajamittaisiin siirtoihin. Sovittamalla tulevaisuudessa yhteen diplomaattiset ja sotilaalliset voimansa EU pyrkii optimoimaan sen, mitä jäsenvaltiot ovat tehneet kukin tahollaan koko viime vuosisadan rauhan ja "humanitaaristen operaatioiden" ylläpitämiseksi.
Emme tarvitse mitään euromilitarismia. Vastustamme jyrkästi tällaista eurooppalaista armeijaa, kuten myös NATOa ja omaa kansallista armeijaamme. Yhdysvaltojen valta-asemaa horjuttavan eurooppalaisen sotateollisuuden luomisesta (EADS, Dassault, BAE) seuraisi ensimmäisenä puolustusbudjetin huima kasvu sekä tieteellisen ja teknologisen tutkimuksen suuntautuminen sotilasalalle. Työläisillä ei ole mitään voitettavaa vaan paljon menetettävää tässä EU:n "uudessa" imperialistisessa pyrkimyksessä.

Meijer
. (NL) Brokin mietintöä koskevassa äänestysselityksessäni olen ilmoittanut, että mielestäni Euroopan unionin jäsenvaltioiden armeijojen toiminta oman alueen ulkopuolella ei edistä puolustusta tai turvallisuutta. NATOn 50-vuotista olemassaoloa juhlittiin ensimmäisellä NATO-sodalla. Se sota auttoi Miloseviæia hallitsemaan Serbiaa ja Montenegroa vielä yhden vuoden kauemmin, sillä se antoi hänelle mahdollisuuden esiintyä serbien parhaana takuuna ulkomaiden vihamielisyyttä vastaan. Esittelijä mainitsee nyt joukon syitä oman alueen ulkopuolella toimimiseen. Yksi niistä on oikeutettu suuttumus unionin ulkopuolella tapahtuvien etnisten konfliktien takia. On hyvä, että toimimme tarjoamalla sovittelua, hallinnollisia ratkaisumalleja ja humanitaarista apua niille, joiden on pakko jättää kotinsa tällaisten konfliktien seurauksena. Ulkopuolelta tulevat sotilaalliset keinot eivät tarjoa ratkaisua, sillä ne eivät poista konfliktin syytä eivätkä muuta yleistä mielipidettä. Pelko siitä, että energialähteet eivät olisi jäsenvaltioiden käytettävissä, ei voi mitenkään olla pätevä syy yksipuoliseen väliintuloon.

Sacrédeus
. (SV) Olen äänestänyt mietintöä vastaan.
Niiden useiden mietinnön kohtien joukosta, joihin suhtaudun kriittisesti, valitsen seuraavat esimerkit:
49 kohta: "pyytää kuitenkin, että sellainen jäsenvaltio, joka ei halua osallistua johonkin tehtävään, joutuisi jäsenvaltioita yhdistävän keskinäisen solidaarisuuden nimessä maksamaan rahoitusosuuden, joka jaetaan osallistuvien jäsenvaltioiden kesken".
50 kohta: "katsoo, että Petersbergin tehtävät on tietyn ajan kuluttua rahoitettava Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta, mikä edellyttää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 28 artiklan ja rahoitusnäkymien tarkistamista".
Mielestäni näissä kahdessa kohdassa mennään niin pitkälle, että on vaikea puolustaa liittoutumattomien valtioiden, esimerkiksi Ruotsin, oikeuksia päättää itsenäisesti puolustuspolitiikasta sekä oikeutta olla sekaantumatta aseellisiin selkkauksiin.
Mietinnön kirjoituksissa mennään siten liian pitkälle, ja se on riittävä syy äänestää koko mietintöä vastaan.

Theorin
. (SV) Arvostan yritystä kehittää yhteistä eurooppalaista turvallisuuspolitiikkaa, mutta vastustan yhteisen sotilaallisen puolustuksen kehittämistä. Mietinnössä esiintyy esimerkiksi aivan liian pitkälle meneviä kirjoituksia YUTP:stä ja Natosta, siitä, miten "uhkauksia voiman käytöstä" käytettäisiin painostuskeinona konflikteja ehkäisevässä toiminnassa, mikä on suoraan ristiriidassa YK:n peruskirjan kanssa. Sama koskee myös kirjoituksia, joiden mukaan meidän on parannettava EU:n kykyä läpäistä vihollisen ilmapuolustus ja meritoimintavalmiuksia, sekä kirjoituksia kollektiivista puolustusta koskeviin takeisiin liittyvästä tiiviimmästä yhteistyöstä. En sen vuoksi voi tukea mietintöä.

Van Orden
Brittikonservatiivit suhtautuvat suurin varauksin EU:n NATOsta riippumattoman puolustuspolitiikan koko käsitteeseen, eivätkä he näin ollen voi tukea tätä mietintöä. Mietinnössä on lisäksi monta kohtaa, joita erityisesti vastustamme, esimerkiksi:
· se ajatus, että puolustus siirretään yhteisön vastuulle ja että komission varapuheenjohtaja ottaa itselleen neuvoston "YUTP:n korkean edustajan" tehtävät (4 ja 44 kohta);
· se, että sotilaalliset operaatiot rahoitetaan yhteisön talousarvion budjettikohdasta, jolloin jäsenvaltioiden olisi annettava operaatioihin määrärahoja, vaikka ne eivät haluaisikaan osallistua niihin (49 ja 50 kohta);
· ehdotus keskitetyn Euroopan turvallisuuskysymysten korkeakoulun perustamisesta (78 kohta);
· se ajatus, että yhteisön varoilla rahoitetaan EYTPP:tä koskevia tiedotusaloitteita unionissa ja ulkomaisissa pääkaupungeissa (erityisesti Yhdysvalloissa) (75 ja 79 kohta);
· ehdotus eurooppalaisten poliisivoimien perustamisesta (L kohta);
ristiriita siinä, että EU:n todetaan takaavan unionin ulkorajat osana YUTP:tä (D kohta) ja että samalla tunnustetaan NATOn vastuu yhteisestä puolustuksesta (C kohta).

Wijkman
. (SV) Tuen mietinnön kokonaislinjaa, mutta haluan tuoda esiin, että en ole samaa mieltä 49 kohdasta. Siinä vaaditaan, että jäsenvaltiot, jotka eivät halua osallistua johonkin tehtävään, joutuisivat jäsenvaltioita yhdistävän keskinäisen solidaarisuuden nimissä maksamaan rahoitusosuuden, joka jaetaan osallistuvien jäsenvaltioiden kesken. Tässä vaatimuksessa mennään mielestäni liian pitkälle.
Brokin mietintö (A5-0340/2000) ja Lalumièren mietintö (A5-0339/2000) -

Gahrton ja Schörling
. (DA) Olemme monesta syystä äänestäneet Brokin ja Lalumièren mietintöjä vastaan. Mielestämme aseistautuminen ja sen aiheuttama puolustusmenojen kasvu eivät vastaa Euroopan tämänhetkisen tilanteen asettamia vaatimuksia. Kymmenen vuotta idässä tapahtuneiden mullistusten jälkeen olemme sitä mieltä, että nämä mietinnöt välittävät ehdokasvaltioille ikävän viestin "Euroopan rauhanhankkeesta". Toiseksi mietintö loukkaa liittoutumattomia valtioita, koska siinä ehdotetaan, että ne osallistuisivat yhteisen eurooppalaisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan rahoitukseen. "United in diversity" (ykseys erilaisuudessa) -puheet tuntuvat vaimenevan, erityisesti liittoutumattomien valtioiden kohdalla, jos osakin mietintöjen sisällöstä toteutetaan.
Emme voi myöskään tukea sitä kohtaa, jossa ehdotetaan uuden alueellisen puolustuksen käyttöönottoa ja sen antamista komission varapuheenjohtajan tehtäväksi. Tällainen välirikko NATOn kanssa pelkästään siitä syystä, että Eurooppa vahvistaisi jälleen rajojensa puolustusta, ei vastaa lainkaan niitä kauniita sanoja, jotka lausuttiin muurin murtuessa. Emme todellakaan tarvitse lisää sotilaallisia rakenteita. Sen sijaan EU:lle olisi hyötyä siitä, että Petersbergin tehtävien tärkeysjärjestys käännettäisiin ylösalaisin ja että huomio kohdistettaisiin ei-sotilaallisiin ja humanitaarisiin ratkaisumalleihin.
Theorinin mietintö (A5-0308/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän toimenpiteen puolesta, koska on oikein, että eläkeläisten puolue tukee kaikenlaisia yrityksiä rauhan palauttamiseksi niille alueille, joilla varsinkin sisällissodat ja siviilien väliset konfliktit raivoavat. Minun on kuitenkin huomautettava jäsen Theorinille siitä, että hänen esittäessään erinäisiä ehdotuksia, joilla lisätään naisten vaikutusmahdollisuuksia rauhan puolesta sotaa käyvillä alueilla, hän on unohtanut ehdottaa, että armeijoiden korkein johto koostuisi myös naisista. Arvoisa puhemies, jos olette niin etevä ja pystytte johtamaan riitaisaa parlamenttiamme, pystyisitte varmasti johtamaan myös niitä sotilasvoimia, joilla pyritään palauttamaan rauha sotaa käyville alueille: niinpä tekin voisitte kantaa kortenne kekoon tukemalla naisten myönteistä vaikutusta rauhan kannalta.

Lulling
. (DE) Sinänsä ajatus, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta laatii valiokunta-aloitteisen mietinnön naisten osallistumisesta konfliktien rauhanomaiseen ratkaisemiseen, oli hyväksyttävä. Sen lopputulos lähestyy kuitenkin oikeastaan hyvän nimen käyttämistä huijaustarkoituksiin, sillä vain pieni osa siitä, mitä päätöslauselmaesityksen vajaaseen yhdeksään sivuun on kirjattu, liittyy oikeastaan aiheeseen. Päätöslauselmaesitys sisältää 18 viittausta asiakirjoihin, julistuksiin, sopimuksiin, YK:n ja turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin sekä toimintasuunnitelmiin, jotka kattavat satoja sivuja, joiden laajuutta useimmat meistä eivät voi käsittää.
Päätöslauselmaesitys sisältää 19 johdantokappaleen kohtaa ja 23 kohtaa sekä 36 alaviitettä. Vain kuusi näistä kohdista sisältää lausumia, jotka kuuluvat aiheeseen. Loppuun on sullottu raiskauksia, rauhanturvaoperaatioihin osallistuvien eurooppalaisten sotilaiden - serbejä ei mainita - tekemiä seksuaalirikoksia sekä pakolaisleirien käymälöiden ja niiden valaistuksen sijoittamista koskevia huomautuksia, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa, raskauden keskeyttämistä ja adoptiota koskevia vaatimuksia, sukupuolinäkökohtien analysointia, naisasiainministeriöiden perustamista jäsenvaltioihin jne.
Opettaja arvioisi sellaista työtä sanoilla: aiheen vierestä!
En voi kannattaa sellaista sekasotkua, joka käyttää aihetta säännönmukaisesti väärin esittääkseen meille verhotusti edellä mainittuihin aiheisiin liittyviä ideologisia vaatimuksia. Esitän jo nyt vastalauseen siitä, että äänestystäni tulkitaan aivan kuin vastustaisin naisten osallistumista konfliktien rauhanomaiseen ratkaisemiseen. Sitä en tee, päinvastoin!

Martin, David
Kannatan tätä kollegani Maj-Britt Theorinin mietintöä. Kuten hän toteaa, seksuaalista väkivaltaa ja naisten joukkoraiskausta käytetään konflikteissa järjestelmällisesti sota-aseena.
Tuen sitä, että hän kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimiin neljännen Geneven pöytäkirjan 75 artiklan muuttamiseksi, jotta raiskaus, pakotettu raskaaksi saattaminen ja seksiorjuus määriteltäisiin sotarikoksiksi; tuen myös sitä, että hän vaatii jäsenvaltioita ratifioimaan Rooman perussäännön, jolla perustetaan kansainvälinen rikostuomioistuin.
Esittelijä ansaitsee tukemme myös siinä, että hän kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita sisällyttämään sukupuolinäkökulman EU:n rahoittamien pakolaisleirien suunnitteluun sekä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaansa esimerkiksi siten, että ne myöntäisivät turvapaikan aseellisen selkkauksen aikana raiskatuille naisille.

Sacrédeus ja Wijkman
. (SV) Haluamme ilmoittaa, että kannatamme mietintöä suurilta osin, mutta kuten äänestyskäyttäytymisestämme käy ilmi, meidän on vaikea hyväksyä niitä yksityiskohtaisia sääntöjä, joita mietinnön tietyt kohdat sisältävät, sillä nämä kohdat ovat ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. Mietinnössä mennään sitä paitsi pidemmälle kuin mietinnön nimessä määritelty alkuperäinen tehtävä sallii. Useat niistä ongelmista, jotka mietinnössä otetaan esille, ovat suurelta osin todellisia, mutta ne eivät kuulu tähän asiakirjaan.

Scallon
. (EN) Mietinnössä, jossa käsitellään aseellisten konfliktien ehkäisyyn ja ratkaisemiseen liittyviä sukupuolinäkökohtia, pyritään selvittämään naisten osallistumista konfliktien rauhanomaiseen ratkaisemiseen. Itse asiassa mietintö on aiheuttanut sekaannusta, koska sen otsikko ei täysin vastaa sen sisältöä. Jotkin määräykset - kuten se, että raiskaajia rangaistaan, leireistä tehdään naisille turvallisia ja stressaaviin tilanteisiin joutuneille naisille varmistetaan tasapuoliset ruoka-annokset ja lääkintähoito - ovat hyviä. Asiakirjan sanamuodossa mennään kuitenkin vieläkin pitemmälle. Valitettavasti siinä pyritään selvästikin kumoamaan kansalliset aborttilait tai jopa rankaisemaan tai tukahduttamaan aborttia vastustavia uskonnollisia perinteitä.
Tämä on ristiriidassa oman maani eli Irlannin perustuslain kanssa ja epäilemättä myös niiden muiden maiden lainsäädännöllisen kannan kanssa, jotka pyrkivät pikemminkin vähentämään kuin edistämään abortteja.
Vaikka tunnustan täysin naisten osallistumisen konfliktien rauhanomaiseen ratkaisemiseen ja tuen sitä, minun on valitettavasti äänestettävä tätä varsin sekavaa mietintöä vastaan.
Smetin mietintö (A5-0301/2000)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tämän mietinnön ainoa myönteinen puoli on, että siinä pyydetään, että "kotitaloustyön käsite määritellään unionin tasolla" ja että "tehtyjen työtuntien enimmäismäärää rajoitetaan selkein säädöksin".
Kotitaloustyöntekijöistä huolehtimisen varjolla mietinnössä kuitenkin turvataan lähinnä heitä palkkaavien ihmisten edut. Tämä ei olisi järkyttävää, jos olisi kyse vain pienestä määrästä työnantajia eli "yksin asuvista ja kodinhoitoapua tarvitsevista vanhuksista".
Mutta näiden ihmisten tarpeet tuodaan esiin vain, jotta perusteltaisiin pyyntö "kotitaloustyön verovähennyskelpoisuudesta" ja "hintojen ja kustannusten mukauttamisesta yksityishenkilöiden taloudellisiin mahdollisuuksiin". Jos tämä lauseke hyväksytään, se auttaa lähinnä rikkaita perheitä saamaan yhteisöltä tukea palveluskunnastaan aiheutuviin kuluihin.
Vielä hitunen lisää kyynisyyttä: perusteluissa kotitaloustyöntekijät asetetaan vastuuseen siitä, että heidän työnantajansa palkkaavat heidät pimeästi.
Näin ollen, vaikka emme äänestä tätä mietintöä vastaan joidenkin siinä esitettyjen perusoikeuksien vuoksi, emme myöskään äänestä sen puolesta.

Eriksson, Frahm ja Herman Schmid
. (SV) Vastustamme tätä mietintöä, jossa käsitellään niin kutsuttuja kotitaloustöitä.
Tällaisten mallien käyttöönotto, joita muun muassa Belgiassa ja Tanskassa kutsutaan joskus "uusiksi työmarkkinoiksi", osoittaa selvästi alemman työväenluokan säilyttämisen, joka koostuu siirtolaisnaisista mutta myös miehistä sekä pitkäaikaistyöttömistä.
Tällaisten työmarkkinoiden tukeminen verohelpotuksin on mielestämme suorastaan loukkaavaa. Verovaroja pitää käyttää muulla tavoin, muun muassa siten, että ihmiset voivat kehittyä ja että heille annetaan mahdollisuuksia tehdä valintoja elämässä.
Mietinnössä esille otetut ongelmat voidaan ratkaista inhimillisen turvapaikka- ja pakolaispolitiikan avulla, sellaisen työorganisaation avulla, jossa kiinnitetään huomiota töiden ja vapaa-ajan väliseen tasapainoon, sekä kantamalla solidaarista, yhteiskunnallista vastuuta niistä henkilöistä, joilla on erityistarpeita.

Lulling
. (DE) Monet kymmenettuhannet asianomaiset naiset Euroopan unionissa ilahtuisivat varmasti siitä, että me käsittelemme täällä epävirallisen talouden piirissä tehtävän kotitaloustyön sääntelyä, jos he tietäisivät siitä. Tällä mietinnöllä on varmasti se etu, että se on olemassa. En ole kuitenkaan erityisen onnellinen tähän mietintöön sisältyvistä erilaisista muotoiluista. Kotimaassani Luxemburgissa meillä on se normaali tilanne, että me emme erottele manuaalista työtä tekeviä työntekijöitä sen mukaan, työskentelevätkö he esimerkiksi teollisuudessa tai kotitalouksissa.
Heillä on oikeus lakisääteiseen minimipalkkaan sekä sairas-, tapaturma- ja eläkevakuutuksen jäsenyyteen, eli heitä ei syrjitä toisiin työntekijöihin nähden. Se on tietysti lähes ihannetilanne, kun luen kaikki tässä mietinnössä mainitut mahdollisia poikkeuksia koskevat ehdotukset.
En esimerkiksi ymmärrä, miten niin kotitaloustyöntekijöiden työsuhteen pitäisi olla muista poikkeava.
Onhan oikeastaan uskomatonta, että meidän 2000-luvulla pitäisi vielä suosittaa, että jäsenvaltioiden pitäisi taata kotitaloustyöntekijöille oikeus sosiaaliturvaan ja kohtuulliseen eläkkeeseen. Aivan yhtä uskomattomana pidän sitä vaatimusta, että hintoja ja kustannuksia pitää mukauttaa kansallisella tasolla yksityishenkilöiden taloudellisiin mahdollisuuksiin kotitaloustyön kohdalla.
Sitä vastoin työnantajien hallinnollisten muodollisuuksien yksinkertaistamista koskeva vaatimus on järkevä.
Me päätimme Luxemburgissa kansallisen työllisyyssuunnitelman yhteydessä sellaisesta yksinkertaistamisesta, ja se toimii erittäin hyvin ja on malli, jota haluaisin - erittäin vaatimattomasti - suositella.
Oikeansuuntainen on myös vaatimus, joka koskee teetetyn kotitaloustyön tekemistä verovähennyskelpoiseksi pimeästi ja laillisesti työskentelevistä työntekijöistä aiheutuvien kustannusten välisen eron pienentämiseksi.
Kansallisten hallitusten pitäisi olla tältä osin suvaitsevaisia, niin että työntekijöitä ja työnantajia kannustetaan lopettamaan pimeä työ.
Varoitan myös siitä, että siirtolaisnaisille myönnetään työlupa kotitaloustyötä varten. Salakuljetusverkostot ilahtuvat ja ilmoittavat tietysti kotitaloustyöntekijöiksi kaikki naiset, jotka ne aikovat salakuljettaa muuten laittomasti EU-maihin.
Haluammeko me sitä? En usko. Meidän pitäisi siis olla varovaisia tähän liittyvissä ilmauksissa, joita voidaan käyttää väärin.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
. (SV) Olemme vastustaneet Smetin mietintöä, jossa käsitellään kotitaloustyön sääntelyä.
Esittelijän mielestä tarvitaan Euroopan tason oikeudelliset puitteet, jotta kotitaloustyöntekijöille voidaan taata työlainsäädännön tarjoama suoja. Esittelijä Smet ehdottaa muun muassa sitä, että kotitaloustyö määriteltäisiin Euroopan tasolla. Lisäksi esittelijä vaatii, että kotitaloustyöstä tehtäisiin jäsenvaltioissa verovähennyskelpoista, jotta pienennetään pimeästi ja laillisesti työskentelevistä työntekijöistä aiheutuvien kustannusten välistä eroa.
Kotitaloustyön kaltaiselle työlle on suurta kysyntää. Kova verotus niin Ruotsissa kuin muissakin EU:n valtioissa heikentää kuitenkin kysynnän ja tarjonnan kohtaamista laillisilla markkinoilla. Tuloverot, sosiaalikulut ja arvonlisävero nostavat tuntipalkan niin korkeaksi, että lähes mikään normaalituloinen kotitalous ei ole valmis sellaista maksamaan. Lähes kaikki maksullinen kotitaloustyö on nykyään pimeää. Näillä markkinoilla työskentelee useita naisia ja nuoria. Heillä ei ole minkäänlaisia oikeuksia, minkäänlaisia vakuutuksia, he eivät saa siitä mitään eläkettä, heillä ei ole sairauspäivärahaa eikä mitään turvaa. Monien nuorten kohdalla on vaarana, että heidän ensimmäinen kosketuksensa työmarkkinoihin syntyy pimeän työn kautta. On erittäin valitettavaa, että verotusta koskevat kohtuuttomat säännöt painostavat täten ihmisiä tekemään pimeää työtä.
Olemme sen vuoksi samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että on tärkeää, että pimeästi ja laillisesti tehtävän työn kustannuserot pienenisivät, ja olemme sitä mieltä, että jäsenvaltioiden pitäisi ottaa käyttöön kotitaloustyön kaltaista työtä koskevat verovähennykset. Täten vakuutukset, eläkkeet, sairauspäivärahat ja turvallisuus koskisivat myös niitä henkilöitä, jotka tekevät kotitaloustyön kaltaista työtä. Vastustamme sitä vastoin sitä, että kotitaloustyön kaltaista työtä koskeva yksityiskohtaisesti säännelty oikeudellinen kehys otettaisiin käyttöön Euroopan tasolla. Näitä kysymyksiä on käsiteltävä kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla, minkä vuoksi äänestämme mietintöä vastaan.

Martin, David
Esittelijä Smet on oikeassa kiinnittäessään huomiota kotitaloustyöntekijöiden heikkoon asemaan harmaassa taloudessa.
Hän pyytää, että "kotitaloustyölle" laadittaisiin eurooppalainen määritelmä ja että jäsenvaltiot laatisivat ja päivittäisivät säännöllisesti tilastoja pimeästä työstä. Hän haluaa, että tällainen työ tunnustetaan täysiarvoiseksi ammatiksi, ja hän vaatii, että näiden työntekijöiden oikeuksista annetaan eurooppalaisia määräyksiä - tilanne vaihtelee nykyisin eri maissa. Kotitaloustyöntekijöiden tarpeet olisi otettava huomioon työsuhdelainsäädäntöä laadittaessa. Mietinnössä korostetaan, että kaikkien jäsenvaltioiden on sovellettava periaatetta, jonka mukaan kaikki työsuhteet on ilmoitettava ja että niin työntekijöille kuin työnantajillekin on tiedotettava heidän oikeuksistaan työsuhteessa. Lopuksi hän haluaa, että jäsenvaltiot asettaisivat diplomaattien kotitaloustyöntekijöille myönnettävien viisumien ehdoksi takuut työehtoja koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisesta.
Tätä mietintöä on syytä tarkastella huolellisesti.

Meijer
. (NL) Naisten työllä on pitkä huonojen palkkojen, kehnojen työolojen, heikon oikeudellisen aseman ja seksuaalisen häirinnän historia. Niin on etenkin silloin, kun on kyse köyhien naisten työstä rikkaiden ihmisten kotitalouksissa. Sellaista työtä säännellään useimmiten epävirallisesti ilman ammattiyhdistystä, työnantajan ja työntekijöiden yhteistyökomiteoita, työnantajille kuuluvia maksuja ja kollektiivista työehtosopimusta. Työntekijän suoja on olematon tai lähes olematon, ja hän on monissa tapauksissa suurimmaksi osaksi riippuvainen työnantajan mielivallasta. Kaikkein pahin tilanne on, jos kyse on lisäksi kaukaisista maista tulevista naisista, joiden on ollut pakko ottaa jokin tällainen työ ja joilla ei ole muuta mahdollisuutta huolehtia elannostaan. Tämä ammattiryhmä unohdetaan usein meidän yhä voimakkaasti miesten hallitsemassa maailmassamme. Kaikki kyllä käsittävät, että epäkohtia voi olla, mutta monet ovat taipuvaisia aliarvioimaan voimakkaasti näiden epäkohtien laajuutta ja seurauksia asianosaisille. Tämä valiokunta-aloitteinen mietintö on hyödyllinen tulos naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan olemassaolosta. Kyseisten elimien kanssa käydyt keskustelut ja ongelmien kartoittaminen tuovat mieleen tutkimusraportit työläisten asemasta yli sata vuotta sitten. Ryhmäni pitää mietintöä liian rajoitettuna ja johtopäätöksiä liian vaatimattomina, mutta ne muodostavat siitä huolimatta mielekkään lähtökohdan oikeaan suuntaan.

Sacrédeus ja Wijkman
. (SV) Suhtaudumme myönteisesti siihen, että kotitaloustyöt liitetään työmarkkinoihin, mutta meidän on vaikea hyväksyä niitä EU:n tason yksityiskohtaisia sääntelyjä, joita mietinnön tietyt kohdat sisältävät ja jotka ovat ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. Tietyissä asioissa mietinnössä mennään lisäksi sitä alkuperäistä tehtävää pidemmälle, joka mietinnön nimessä määritellään.
Guy-Quintin mietintö (A5-0327/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, en tuhlaa aikaanne selittääkseni, miksi äänestin Guy-Quintin mietinnön puolesta, mutta en voi olla sanomatta, että iäkkäiden ihmisten ja eläkeläisten on hyvin tärkeää tietää, kuinka Euroopan unionin rahat käytetään ja mihin komission eri hallinnolliset osastot ne käytännössä käyttävät, ja näin siksi, että eläkeläiset ovat saaneet tuta nahoissaan kaikkialla Euroopassa, mitä huono hallinto tarkoittaa. He ovat maksaneet osuutensa eläkkeiden maksamista varten kansallisille hallituksille, jotka ovat välittömästi hävittäneet ne jäljettömiin taitavien silmänkääntäjien tavoin. En haluaisi, että myös puheenjohtaja Prodi taitavan silmänkääntäjän tavoin, kuin uusi eurooppalainen Houdini, onnistuisi hävittämään jäljettömiin kaikkien Euroopan kansalaisten käyttöön kuuluvia rahoja. Tämä on vain pelko: varmastikaan hän ei tee sitä, mutta haluan kuitenkin korostaa tätä eläkeläisten puolesta.

Kuntz
. (FR) Euroopan komissio erosi maaliskuussa 1999 erilaisten skandaalien ja räikeän toiminnan puutteellisuuden takia. Eroaminen, joka oli pitkän mätänemisen tulos, ei saa kuitenkaan saada meitä unohtamaan, että Delorsin johtamalla komissiolla oli kannettavaan raskaammat velvollisuudet kuin seuraajallaan.
Tämä Euroopan kansojen edustajien vaatima eroaminen paljasti, kuinka kiireellisen tarpeellista oli uudistaa täydellisesti komission eri pääosastojen työskentelytavat, päätöksentekomenettelyistä rakenteisiin, jotta käytössä olevia voimavaroja voitaisiin käyttää paremmin voimavarojen ja yhteisön politiikkojen hallinnossa.
Vaikka Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä ottaa huomioon menneisyydessä tapahtuneet vakavat virheet, se ei ryhdy nyt tuomitsemaan komissiota ja sen uudistamista, mutta on selvää, että komission täytyy toiminnassaan pyrkiä ensisijaisesti palauttamaan suuren yleisön luottamus - joka on kärsinyt paljon ja syystäkin - EU:n toimielimiin, ja tämän täytyy tapahtua, kuten mietinnössä sanotaan, "suorituskyvyn ja tehokkuuden huomattavalla parantamisella", mutta myös entistä avoimemman toiminnan avulla.
Komission uudistamista tullaan arvioimaan tulosten perusteella, ja siksi tarvitaan säännöllisiä seurantakertomuksia, joita Euroopan komissio esittää koko ohjelman ajan, sekä loppuarvio, joka on tarkoitus julkaista joulukuussa 2002.
Toimintoperusteisen talousarvion laatimisesta haluan muistuttaa, että se edellyttää, että muutetaan varainhoitoasetusta, jonka 19 artiklassa määrätään, että hallintomäärärahat - A osa - täytyy erottaa toimintamäärärahoista - B osa - ja komission täytyy näin ollen pitää tarkkaa huolta siitä, ettei se puutu parlamentin oikeuteen kohdentaa sen resursseja. Ranskan valtuuskunta tulee luonnollisesti vastustamaan yhteispäätösmenettelyn soveltamista mihinkään varainhoitoasetuksen muutokseen.
Kun parlamentti määräsi, että teknisen tuen toimistot täytyy lakkauttaa, jotta komission vastuu ohjelmien toteuttamisessa kasvaisi, halusimme tehdä komissiolle selväksi, että "vain tehtävät, jotka eivät vaadi julkisen vallan osallistumista, voitaisiin antaa alihankintoina yksityiselle sektorille täsmällisesti määriteltyjen sopimusten perusteella".
Komitologian alalla Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä vastustaa mietinnön federalistista näkemystä, kun siinä väitetään, että hallinto- ja sääntelykomiteoiden kautta jäsenvaltiot loukkaavat komission hallinnollista autonomiaa. Lisäksi jäsenvaltioita moititaan mietinnössä siitä, että ne "ajavat näiden komiteoiden kautta kansallisia etujaan, jotka ovat toisinaan ristiriidassa yhteisön etujen kanssa". Esittelijä arvioi jopa, että "komission uudistamisen yhteydessä niiden osallistuminen on rajattava aloihin, jotka eivät aiheuta menoja".
Yhteisön politiikkojen hallinnon täytyy pohjautua käytännönläheisiin sopimuksiin unionin maiden välillä, ja me olemme päinvastoin laajalti vallitsevan byrokraattisen salamyhkäisyyden ja viimeaikaisten skandaalien ja toiminnan puutteellisuuden vuoksi sitä mieltä, että jäsenvaltioiden pitäisi osallistua entistä enemmän päätöksentekoon. Esittelijän halukkuus poistaa niiltä kaikki vaikutusvalta on tältä osin todella mieltä ylentävä!
Komission ehdotukset sen omasta uudistamisesta herättävät niin ikään useita kysymyksiä henkilöresurssien alalla. Mainitsen niistä vain yhden, varhaiseläkejärjestelmän, jonka olisi tarkoitus koskettaa noin 600:aa virkamiestä eli alle kolmea prosenttia palkatuista työntekijöistä. Komission yksiköt väittävät meille, ettei tällä olisi mitään vaikutusta budjettiin... Ryhmämme toki toivoo sitä, mutta se ei ole riittävä ehto, ja on vahdittava tarkkaan, että asianmukaisia määräyksiä noudatetaan ja etteivät nämä toimet jätä uudistuksen muita painopistealueita varjoonsa tai etteivät ne johda poliittisiin välienselvittelyihin.
Lisäksi on yleisesti tiedossa, että jotkin kansallisuudet ovat selkeästi yliedustettuja C- ja D-luokkien alemmissa viroissa siitä peitellystä taloudellisesta syystä, etteivät tällaiset työntekijät saa 16 prosentin ulkomaankorvausta!
Tällaisia syrjiviä käytäntöjä ei voida suvaita. Kaikissa maissamme on työttömyyttä, ja komission olisi viisasta hyödyntää tulevia varhaiseläkejärjestelmiä ja satojen uusien virkamiesten palkkaamista tilanteen korjaamiseksi. Myös sukulaisten suosiminen ja salamyhkäisyys täytyy saada poistettua komission yksiköistä, etenkin tilapäistyöntekijöiden palkkaamisessa.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä painottaa lopuksi, että Euroopan unionin kansalaiset odottavat nyt enemmän kuin koskaan, että uudistustoimissa ja palvelukseenotossa otetaan huomioon maissamme esiintyvien mielipiteiden ja vakaumusten monimuotoisuus.
Pomés Ruizin mietintö (A5-0329/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Pomés Ruizin mietinnön puolesta. On tavattoman tärkeää, että komission toimintaan liittyviä budjetteja ja menoja voidaan valvoa. Äänestin kuitenkin mietinnön puolesta lähinnä siksi, että haluaisin, että ja haluan todeta sen täällä parlamentissa silloin, kun tilejä valvotaan, eli katsotaan, miten komission rahat on käytetty, valvonnassa ei tuijotettaisi ainoastaan numeroita neljä plus neljä on kahdeksan, kahdeksan plus kahdeksan on kuusitoista, kuusitoista plus kuusitoista on kolmekymmentäkaksi, kolmekymmentäkaksi plus kolmekymmentäkaksi on kuusikymmentäneljä vaan valvottaisiin myös sitä, ovatko nämä menot hyödyttäneet Eurooppaa, onko niiden avulla todella saavutettu niitä tavoitteita, jotka haluttiinkin saavuttaa. Tällaiseen valvontaan on ryhdyttävä matemaattisen numeroiden valvomisen lisäksi.

Caullery
. (FR) Hiljattain erilaiset skandaalit ja toiminnan puutteellisuus johtivat maaliskuussa 1999 Euroopan komission eroamiseen. Eroaminen paljasti tarpeen uudistaa täydellisesti komission yksiköiden rakenteet, menettelytavat ja myös työskentelytavat, jotta resursseja voitaisiin käyttää mahdollisimman hyvin yhteisön politiikkojen hallinnossa.
Valkoisessa kirjassa esitettyjen ehdotusten, joihin on vaikuttanut voimakkaasti riippumattoman asiantuntijakomitean toinen kertomus, pitäisi auttaa komissiota luomaan itselleen paras organisaatiorakenne ja parhaat toimintatavat, jotta se voi suorittaa tehokkaimmin sille perustamissopimuksissa annetut tehtävät ilman, että sitä kuitenkaan kannustetaan ylittämään niin ikään perustamissopimuksessa määriteltyjä etuoikeuksia, kuten menneisyydessä on liian usein tapahtunut.
Kukaan ei myöskään epäile, etteikö Euroopan parlamentin täytyisi perustamissopimuksessa sille annettujen toimivaltuuksien ja valtaoikeuksien nojalla valvoa komissiota, erityisesti avoimuudessa ja Euroopan unionin talousarvion toteuttamisessa. 15valtion kansalaiset, jotka valitsevat edustajansa, eivät todellakaan ymmärtäisi, jos näin ei tapahtuisi, sillä onhan kyse heidän rahoistaan.
Valkoisessa kirjassa ehdotetun uudistamisen tehokkuus tullaan tietenkin arvioimaan niiden tulosten perusteella, jotka saavutetaan henkilöresurssien ja taloudellisten voimavarojen käytön alalla muun muassa tehokkaan valvontamenettelyn ja asianmukaisten valvonta- ja seuraamusmekanismien avulla.
Mitä tulee ammattietiikkaan julkisessa toiminnassa, Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä suhtautuu myönteisesti erilaisten komissiota koskevien toimintasääntöjen täytäntöönpanoon - ne koskevat komission jäsenten välisiä suhteita sekä komission hallinnon ja yleisön välisiä suhteita - sillä varauksella tietenkin, että näillä teksteillä on oikeusperusta.
Maksujen viivästykset, joista komissio syyttää parlamenttia, vaikuttavat usein perusteettomilta. Tilanne pitää siis korjata mahdollisimman pian nopeuttamalla maksettavien summien siirtämistä, sillä tämä tilanne haittaa ajan myötä kaikkien Euroopan toimielinten toimintaa. Yhteisön politiikkoja kuvastaa todellakin moraalinen ja taloudellinen sitoutuminen niin EU:n kansalaisia kuin kolmansien maiden kansalaisiakin kohtaan. Meidän täytyy siis vahtia tarkkaan, että näitä sitoumuksia kunnioitetaan aikaisempaa paljon paremmin.
Henkilöresurssien osalta uuden hallintouudistuksen painopisteiksi täytyy ottaa työntekijöiden pätevyys ja parempi avoimuus henkilöstöpolitiikassa yleensäkin. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä suhtautuu myönteisesti komission valkoisen kirjan edustamaan vastaukseen siihen parlamentin esittämään kehotukseen, että komissio toteuttaisi kattavan henkilöresurssipolitiikan uudistamisen.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä painottaa kuitenkin, että henkilöstön palvelukseenotossa komission uudistamisen täytyy johtaa siihen, että otetaan huomioon maissamme esitetyt erilaiset mielipiteet ja vakaumukset, jotka koskevat erilaisia näkemyksiä Euroopasta, sen menneisyydestä ja sen tulevaisuudesta. Maittemme kansalaiset eivät ymmärtäisi, miksi näin ei olisi. Samoin salamyhkäisyys ja suosimistoimet täytyy saada karsittua palvelukseenotosta, etenkin tilapäisten toimien täyttämisessä.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä ei tässä vaiheessa vastusta periaatteellisesti useiden satojen yksiköissä työskentelevien virkamiesten siirtämistä varhaiseläkkeelle, kunhan asianmukaisia määräyksiä noudatetaan, varhaiseläkejärjestelmä ei vie huomiota uudistamisen painopistealueilta, siirrot eivät vaikuta talousarvioon, kunhan ne toteutetaan yksikön etujen mukaisesti ja vapaaehtoisuuden pohjalta ja ne eivät johda poliittisiin välienselvittelyihin.
Lopuksi minusta on välttämätöntä muistuttaa, että odotamme kaikki tältä tulevaisuuden kannalta olennaiselta uudistamiselta, että sen kautta komissio tarttuu tiukemmin toimiin, lisää avoimuuttaan jokapäiväisessä hallinnossaan ja kantaa paremmin vastuunsa toimivaltaansa kuuluvissa asioissa.
Harbourin mietintö (A5-0326/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tässä esittelijä Harbourin mietinnössä käsitellään ennen kaikkea komission henkilöstöä: palkkausta, uraa ja myös eläkkeitä. Nyt komission olisi osoitettava tosiseikkojen valossa, että se osaa hallinnoida hyvin työntekijöidensä eläkevaroja. Kuten Harbourin mietinnön sivulla 19 sanotaan, ollaan siirtymässä rahastoivaan eläkejärjestelmään. Meillä on esimerkkinä Euroopan parlamentin eläkerahasto, jota rahastonhoitajamme ovat hoitaneet niin hienosti, että he ovat osanneet käyttää hyvin jäsenten eläkevarat, jopa niin hyvin, että he ovat äskettäin nostaneet eläkkeelle jääneiden jäsenten hyväksi maksettavia korvauksia. Toimittakoon myös komission työntekijöiden kohdalla samoin, ja sitten myös kaikkien Euroopan unionin kansalaisten kohdalla.
Lamassouren mietintö (A5-0328/2000)

Fatuzzo
Äänestin sen Lamassouren mietinnön puolesta, jossa käsitellään ennen kaikkea komission uudistamisen institutionaalisia näkökohtia. Tämän äänestysselityksen yhteydessä pyrin pitämään kiinni siitä ja tähdentämään sitä, että meidän parlamentillamme ei valitettavasti ole kaikkea sitä toimivaltaa, joka sille kuuluisi. En ole koskaan kuullut ehdotettavan sellaista muutosta jota pitäisin silti hyödyllisenä ja tärkeänä, eikä se olisi vaikeasti toteutettava että lainsäädäntöoikeus olisi varattava parlamentille eikä sitä pitäisi jakaa komission kanssa. Komission on huolehdittava täytäntöönpanosta, sen on edustettava Euroopan unionin toimeenpanovaltaa; parlamentin on edustettava lainsäädäntövaltaa. Vallanjaon on oltava olemassa kuten Ranskan vallankumouksen yhteydessä sanottiin myös Euroopan parlamentissa.

Beazley
. (EN) Brittikonservatiivijäsenet äänestävät tätä mietintöä vastaan, koska vastustamme määräenemmistöäänestyksen laajentamista ja ehdotusta perusoikeuskirjan sisällyttämisestä perustamissopimukseen.
Kannatamme tiiviimpää yhteistyötä koskevaa aloitetta, koska se vastaa sitä näkemystä, että EU:n toiminnasta voidaan tehdä entistä joustavampaa. Konservatiivit tukevat myös mietinnön 7 kohdan lausuntoa, jonka mukaan demokraattinen valvonta täytyy varmistaa ja kolmen pilarin järjestelmän toimivuus täytyy taata. Se ajatus, että menettelylle tarvittaisiin parlamentin hyväksyntä, olisi välttämätön vain, jos neuvoston nykyinen yksimielisyysperiaate poistettaisiin.
Sauquillo Pérez del Arcon mietintö (A5-0337/2000)

Maes
Arvoisa puhemies, olemme pidättäytyneet äänestämästä. Haluan kuitenkin selittää asiaa vähän, sillä en voinut sairauden vuoksi osallistua viimeisiin keskusteluihin Strasbourgissa.
Emme äänestäneet asian puolesta, koska olemme sitä mieltä, että komissio näkee kehitysyhteistyön yhä liikaa eräänlaisena hätäkeinona. Kun lisäksi luen komission asiakirjoista, että globalisoituneessa maailmassa köyhille maille on tärkeintä integraatio, niin pelkään, että unohdetaan se seikka, että tuota globalisoitumista tyrkytämme me, länsimaiset kansantaloudet. Ja että me emme sitten itse asiassa ota vakavasti sitäkään, mitä me pidämme tärkeimpänä kohtana, nimittäin köyhyyden torjuntaa, koska aiheutamme usein itse sen köyhyyden, jota haluamme sitten torjua.
En äänestänyt tätä mietintöä vastaan, koska se sisältää joukon vakavasti otettavia asioita ja koska toivon voimakasta politiikkaa. Kannatan yhteisen kehitysyhteistyön säilyttämistä Euroopan unionin tasolla mutta pelkään, että jos uudistus ei suju hyvin, se vahvistaa niitä ihmisiä, jotka haluavat itse asiassa kansallistaa uudestaan kaikki apuohjelmat. Mielestäni parlamentti on tässä kohdin laiminlyönyt tilaisuuden edistää merkittävästi virheiden analysoimista, ja meidän olisi pitänyt myös antaa paljon enemmän aikaa komission ehdottamien toimien selkeälle analysoimiselle. Pahoittelen tätä, ja olemme pidättäytyneet äänestämästä myös ryhmänä, koska mielestämme lopputulos ei ole hyvä kansalaisjärjestöjen kannalta.
Haluan päättää puheenvuoroni työjärjestyspuheenvuoroon. Olen nyt kuullut kollegojeni kaikki äänestysselitykset kaikista mahdollisista asioista ja olen siksi antanut itselleni luvan olla välittämättä teidän taputuksistanne, sillä mielestäni on hiukan liioiteltua, jos tänne jää vain voidakseen sanoa kaikesta vielä kerran oman mielipiteensä, vaikka sellainenhan meillä on tietysti kaikilla.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, vuorossa on 13. ja viimeinen eläkeläisten puolueen tänä marraskuun 30. päivänä 2000 antama äänestysselitys, ja se käsittelee tätä mietintöä, joka koskee kehitysyhteistyötä ja jonka puolesta äänestin, vaikkakin ja sanon sen painokkaasti ja selkeästi tässä Euroopan parlamentin Brysselin istuntosalissa mielestäni samalla, kun käytämme Euroopan rahoja köyhien ja vähemmän onnekkaiden ihmisten auttamiseksi kehitysmaissa, meidän on päätettävä, että asetamme näihin maihin unionin suurlähettilään, joka valvoo sitä, kuinka nämä rahat käytetään. Tämä on tavattoman tärkeää!

Puhemies
Äänestys on päättynyt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 13.15.)

