Äänestysselitykset
Lena Ek, Olle Schmidt ja Lars Wohlin 
Korkotuet, joiden tarkoituksena on hyvittää jäsenvaltioiden korkokuluja niiden ostaessa EU:n maataloustuotteita, ovat yksi monista epäkohdista EU:n maatalouspolitiikassa, jota on uudistettava perin pohjin. Johdonmukaisuuden nimissä on kuitenkin hyväksyttävä korkojen tietynasteinen hyvittäminen uusien jäsenvaltioiden osalta, jotta voidaan ehkäistä joukkotyöttömyys Euroopan unionin köyhimmissä osissa.
Tässä mietinnössä on kyse vuodesta 2004 lähtien voimassa olleen asetuksen jatkamisesta - asetuksen, jolla taataan hyvitykset jäsenvaltioille, joiden korkotaso ylittää merkittävästi EU:n keskiarvon. Jatkamisesta aiheutuvat kustannukset ovat noin 10 miljoonaa euroa vuodessa. On ehdotettu, että tämä rahoitettaisiin muissa budjettikohdissa saavutetuilla säästöillä, jolloin talousarvion kokonaissummaan ei tulisi ylimääräisiä lisäyksiä. Komissio pitää tätä jatkamista myös osana pakettia, jossa ehdotetaan samalla maissinviljelyyn kohdennettujen tukien poistamista. Viimeksi mainitulla toimenpiteellä saavutettaisiin huomattavat, noin 35 miljoonan euron säästöt vuonna 2008 (komission mukaan kokonaissäästöt kaudella 2008-2014 olisivat 617,8 miljoonaa euroa).
Kielteisellä äänestystuloksella saattaisi olla pitkällä aikavälillä kielteinen vaikutus uusiin jäsenvaltioihin, ja lisäksi se vaarantaisi komission ehdottamat hieman yli 600 miljoonan euron säästöt. Tämän vuoksi päätin kaikesta huolimatta äänestää mietinnön puolesta.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, on hyvin vaikeaa antaa äänestysselitystä tässä metelissä, mutta haluan todeta äänestäneeni tyhjää siitä syystä, että tämänhetkinen tilanne on mielestäni huono. Saksa ja joukko vastaanhangoittelevia alijäämämaita saattavat kyllä olla tiellä kohti parempaa, mutta mielestäni tämä ei anna vielä aihetta juhlaan. Vielä vähemmän on aihetta juhlaan siinä, että vaikka nämä maat hyötyvät tällä hetkellä yllättävän vahvasta talouskasvusta, ne harkitsevat yhä suurempien summien riistämistä kuluttajien taskuista. Tämän vuoksi äänestin tyhjää.
Bogusław Liberadzki 
kirjallinen. (PL) Kannatin äänestyksessä mietintöä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi talousarvion kurinalaisuudesta annetun asetuksen (EY) N:o 2040/2000 kumoamisesta - C6-0277/2006 -.
Jäsen Lewandowski laati hyvän mietinnön. Neuvoston 26. syyskuuta 2000 antamasta asetuksesta (EY) N:o 2040/2000 tuli tarpeeton, kun neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 ja uusi luottotakuuvarauksia koskeva mekanismi kaudelle 2007-2013 pantiin täytäntöön.
Asetuksen kumoaminen parantaa yhteisön lainsäädännön laatua. Vanhentuneiden säännösten lakkauttaminen parantaa huomattavasti lainsäädäntömme avoimuutta ja edistää sen täytäntöönpanoa.
Ilda Figueiredo 
kirjallinen. - (PT) Tämän ehdotuksen, jonka aiheena on useiden direktiivien muuttaminen toiminnan vakauden arvioimista koskevien menettelysääntöjen ja periaatteiden osalta hankittaessa omistusosuuksia, tarkoituksena on ennen kaikkea edistää rajatylittäviä yrityskauppoja pankki- ja rahoitusalalla. Toisin sanoen sen avulla pyritään edistämään pääoman keskittymistä ja keskittämistä yhteisön tasolla parantamalla ulkomaisen pääoman pääsyä markkinoille ja yhdentämällä rahoitusmarkkinoita. Toiminnan vakauden arviointi nähdään siis esteenä rajatylittäville yrityskaupoille. Tämä on osaltaan seurausta komission marraskuussa 2005 esittelemästä tutkimuksesta, jonka aiheena olivat rahoitusmarkkinoiden konsolidoinnin esteet sisämarkkinoilla.
Mahdollisimman pitkälle viedyn yhdenmukaistamisen ja muiden teknisten yksityiskohtien lisäksi ehdotuksessa pyritään lyhentämään toimivaltaisten kansallisten viranomaisten ja pankkialan valvontaviranomaisten käytettävissä olevaa arviointiaikaa nykyisestä 65 päivästä 30 päivään. Kompromissiehdotuksessa jatketaan komission ehdottamaa aikaa mutta hyväksytään kuitenkin nykyisen ajan lyhentäminen. Tämän vuoksi äänestimme mietintöä vastaan.
Peter Skinner 
kirjallinen. (EN) Mietintöä aktiivisesti arvioineiden valiokunnan jäsenten yksimielisyys korostaa huolta osakkeenomistajista. Osakkeenomistajien oikeuksien palauttamiseen pyrkineiden rahastonhoitajien institutionaalinen osakkeenomistajuus oli keskeistä mietinnön hyväksymisen ja tasapainon kannalta. Myös viestinnän taso ja osuva ajoitus ovat luoneet uudelleen yhteyden osakkeenomistajien ja hallitusten välille, ja näin kysymyksiä voidaan käsitellä ilman häiriötekijöitä, jotka saattaisivat vaarantaa yhtiökokousten tehokkaan hallinnan.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, haluan selittää, miksi äänestin Howittin mietintöä vastaan. Ihmiset yritetään saada toimimaan yritysten yhteiskuntavastuun nimissä siten kuin pk-yritykset ovat joka tapauksessa aina toimineet, sillä sosiaalinen vastuu on yksi pk-yritysten tärkeistä ominaispiirteistä ja niiden yrityskulttuurin pysyvä osa. Euroopan unionin väärin suunnatulla tukipolitiikalla on kuitenkin tuettu vuosikausia suuryrityksiä ja osakeyhtiöitä, joille työntekijä on pelkkä vaihtohyödyke ja jotka ovat pakottaneet pk-yritykset hitaasti mutta varmasti pois markkinoilta. Tämän vuoksi äänestin mietintöä vastaan.
Philip Bushill-Matthews 
kirjallinen. (EN) Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivivaltuuskunta äänesti valiokunnassa PPE-DE-ryhmän tavoin Howittin mietintöä vastaan, sillä mietinnön sävy on epäoikeudenmukainen ja sääntelevä. Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuoluetta edustava esittelijä oli vaatinut nykyistäkin laajempaa EU:n lainsäädäntöä sen sijaan, että olisi kannustanut yrityksiä päätymään ajatukseen omaehtoisesti.
Täysistunnossa esittämieni tarkistusten tuloksena mietintö on käännetty täysin päälaelleen. Komission ehdottama vapaaehtoisuus on saanut kannatusta, ja parlamentti on tunnustanut, ettei sosiaalisessa Euroopan unionissa tarvita automaattisesti lisää EU:n sääntelyä.
Kuten käy yhä useammin, Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit ovat määrittäneet tämänkin toimintalinjan.
Ilda Figueiredo 
kirjallinen. - (PT) Useimmissa EU:n jäsenvaltioissa on vallalla suuntaus, jossa yritykset kantavat yhä vähemmän yhteiskuntavastuuta: epävarmat ja huonopalkkaiset työpaikat lisääntyvät, ja sekä EU:n ulkopuolelta että sen sisältä tulevia siirtotyöläisiä käytetään häikäilemättä hyväksi. Näin on käynyt esimerkiksi portugalilaisille työntekijöille Alankomaissa ja Espanjassa ja nyt myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Lisäksi lukemattomat monikansallisten yritysten toiminnan siirrot osoittavat, etteivät useimmat suuryritykset ole vähimmässäkään määrin kiinnostuneita yhteiskuntavastuusta. Tuottavankin toiminnan siirtoja tapahtuu, sillä yritykset haluavat kasvattaa voittoja entisestään, ja näin ne osoittavat täydellistä piittaamattomuutta tuhansista irtisanomistaan ihmisistä.
On oireellista, että täysistunnossa esittämämme ehdotukset hylättiin, sillä niissä korostettiin ristiriitaa yritysten yhteiskuntavastuuseen liittyvien tavoitteiden ja komission ajamien työllisyystoimien välillä. Erityisesti tämä ristiriita koskee niin sanottua joustoturvaa, jonka tarkoituksena on helpottaa epäoikeudenmukaisia irtisanomisia, edistää epävarman työn räjähdysmäistä lisääntymistä sekä väheksyä työehtosopimuksia ja työntekijöiden oikeuksia.
Tämän vuoksi katson, että mietintöön sisältyvistä myönteisistä ehdotuksista huolimatta tilanne tuskin muuttuu käytännössä kovinkaan paljon, ennen kuin muutokseen on poliittista tahtoa ja työlainsäädäntöä ja Kansainvälisen työjärjestön sääntöjä tarkistetaan perusteellisesti.
Bruno Gollnisch 
Mielestäni tässä yritysten yhteiskuntavastuuta koskevassa mietinnössä on kolme perusteellista ristiriitaa. Ensimmäisellä tarkoitan väitettä yhteiskuntavastuun vapaaehtoisuudesta, kun samalla vaaditaan kehyksiä, standardeja, määrityksiä, valvontamekanismeja ja kannustimia, joiden moninaisuus ja tiukkuus nimenomaan asettavat vapaaehtoisuuden kyseenalaiseksi.
Toisella ristiriidalla tarkoitan väitettä siitä, että yrityksiä ollaan kannustamassa yhteiskuntavastuuseen, kun kaikilla EU:n toimilla, erityisesti kilpailupolitiikalla, todellisuudessa kannustetaan yrityksiä siirtämään toimintojaan ja etsiytymään alueille, joilla verot, sosiaali- ja ympäristömaksut sekä työvoimakustannukset ovat alhaisimmat - myös EU:n sisällä.
Kolmanneksi tarkoitan halua saada eurooppalaiset yritykset toimimaan sosiaalisesti vastuullisella tavalla pyrkimättä rajoittamaan liiallista kansainvälistä kauppaa samalla, kun markkinoitamme avataan entisestään tuonnille maista, joille ovat ominaisia kaikenlainen polkumyynti, pakko- ja lapsityövoiman käyttö sekä poliittisten vankien käyttö työvoimana.
Tähän sisältyy aimo annos tekopyhyyttä. Vaikka kieltäisitte tämän, olette sysäämässä vastuun yrityksille ja pistätte ne näin kärsimään omien toimienne, epäonnistumistenne, avuttomuutenne ja tappioidenne seurauksista.
Carl Lang 
kirjallinen. - (FR) Yritysten yhteiskuntavastuu on sekava käsite, jossa ei eurointoilijoiden mielikuvituksesta huolimatta ole mitään uutta. Tätä velvoittamatonta kikkaa käytettiin Yhdysvalloissa jo 1950-luvulla. Ranskassa yhteiskunnallisesti vastuullisten yritysten käsite syntyi täsmälleen Sudreaun raportin aikoihin vuonna 1975. Vuonna 1982 yhteiskunnallisia tavoitteita tyrkytettiin yrityksille avointen kilpailujen alalla. Näin pyrittiin järkyttämään ihmisiä ja yritysjohtajia voitokkaalla sosialismilla.
Nyt, 25 vuotta myöhemmin, yritysten yhteiskuntavastuun tarkoituksena on yksinkertaisesti inhimillistää ja säännellä globalisaatiota. Aikana, jolle ovat tyypillisiä työttömyys ja kansainvälisen epävakauden aiheuttama sosiaalinen epävarmuus, nämä hurskaat toiveet saavat yritysten yhteiskuntavastuun näyttämään suurelta huijaukselta. On päivänselvää, että meidän on lakattava tuhlaamasta aikaa ja rahaa hankkeisiin, joiden tarkoituksena on vain lähettää muille kohteliaan heiveröisiä viestejä, kun samalla jäämme itse jälkeen muusta maailmasta.
Osoittakaamme vastuuta ennen kaikkea itseämme kohtaan. Osoittakaamme kunnioitusta itseämme kohtaan ja pankaamme täytäntöön yhteisön laajuinen tullietuusjärjestelmä, jolla taataan yhteisön suoja ihmisille, tuotannolle ja yrityksille. Nostakaamme esimerkiksi sellaisten kolmansista maista tuotavien tavaroiden tullimaksuja, joita ei ole valmistettu Euroopan unionin sosiaalisten vähimmäisnormien mukaisesti.
Luís Queiró 
kirjallinen. - (PT) Täydellisillä markkinoilla sekä taloudellinen suorituskyky että yhteiskunnallinen tai ympäristöllinen vaikutus otettaisiin huomioon määritettäessä yrityksen arvoa ja sen julkisuuskuvaa. Täydellisillä markkinoilla kuluttajat valitsisivat tuotteet, jotka sopisivat heille parhaiten ja vastaisivat myös välillisesti parhaiten heidän muita etujaan.
Tällaisia markkinoita ei ole tietenkään olemassa. Jatkuvan interventionismin kannattajat vaativat sääntelyn ja lainsäädännön lisäämistä, mutta itse en kannata sellaista mallia. Tiedän, etteivät markkinat ole täydelliset eivätkä sellaisiksi koskaan tulekaan, mutta kannatan markkinamekanismeja ja ratkaisuja, joissa tällaisia mekanismeja hyödynnetään. Kannatan toimia, joilla edistetään ja levitetään hyviä käytäntöjä ja ennen kaikkea vaativaa kulutuskulttuuria.
Näin päädymme kysymykseen kilpailukyvystä. En ole vakuuttunut siitä, että voiton tavoittelu tai yksinkertaisesti taloudellinen elinkyky on aina ristiriidassa ympäristönsuojelun, työllisyyden ja yhteiskuntavastuun kanssa. Voitto ei ole paha asia: se on hyvästä, kunhan se saavutetaan sääntöjen mukaisesti - erityisesti sääntöjen, joita markkinat synnyttävät kuluttajien paineen kasvaessa. Tällaisia sääntöjä meidän on sovellettava.
Bart Staes 
Valitettavasti ei ole lähestulkoonkaan itsestään selvää, että yritysten on kannettava yhteiskuntavastuuta. Itseään sosiaalisesti vastuullisina pitävät yritykset ovat yhteiskunnalle velkaa sen, että ne minimoivat toimintansa kielteiset yhteiskunta- ja ympäristövaikutukset. Koska yhteiskuntavastuun sädekehää on ajan mittaan vaadittu monille aloitteille, kuluttajat eivät enää näe metsää puilta, ja asian arvioiminen on maallikolle mahdoton tehtävä. Lisäksi vapaiden markkinoiden vaikutukset ja jatkuvan halvimpien hintojen etsinnän tuhoisuus ovat yhä yleisemmin tiedossa. Tällä alalla tarvitaan säännöksiä, jotta kuluttajien asemaa voidaan parantaa ja harvinaisten hyvää tarkoittavien yritysten tukirakenteita vahvistaa. Euroopan unioni voi toimia yhteiskuntavastuun alalla tienraivaajana kehittämällä toimintalinjan, jolla luodaan ja pannaan täytäntöön normeja mutta taataan samalla tasapuoliset toimintaedellytykset.
Juuri tästä on kyse Howittin laatimassa mietinnössä, jonka aiheena on yritysten yhteiskuntavastuu: uusi kumppanuus. Siinä kannatetaan muun muassa pakollista raportointia, hankintaketjuja koskevaa vastuuta ja edunvalvonnan avoimuuden lisäämistä. Siinä myös vaaditaan yhteiskunnallisten ja ympäristöön liittyvien vaikutusten painoarvon lisäämistä julkisissa tarjouskilpailuissa. Mietintö ansaitsee varauksettoman tukeni, sillä siinä kannatetaan aivan selvästi kestävää kehitystä.
Catherine Stihler 
kirjallinen. (EN) Suhtaudun myönteisesti esittelijän valiokunta-aloitteiseen mietintöön. Meidän on syytä tukea ajatusta tuotemerkintöjä koskevasta eurooppalaisesta standardista, jossa tunnustetaan ihmisoikeudet ja työntekijöiden perusoikeudet. Maailmassa on edelleen liikaa nykypäivän orjuudessa eläviä ihmisiä, joista monet ovat vieläpä lapsia. Orjuuden lakkauttamisen 200-vuotisjuhlaa vietetään 25. maaliskuuta, ja meidän on tehtävä kaikkemme nykypäivän orjuuden kitkemiseksi. Yritysten yhteiskuntavastuulla edesautetaan tätä.
Thomas Ulmer 
kirjallinen. (DE) Suhtaudun Howittin mietintöön kielteisesti, sillä yritysten yhteiskuntavastuun keskeisin ominaisuus on vapaaehtoisuus, ei ohjailu. Pakollinen sosiaalinen ja ympäristöön liittyvä raportointi ei ole Lissabonin strategian mukaista, ja se sotii byrokratian vähentämistä vastaan siinä määrin, etten voi kannattaa sitä. Tällainen ohjailu haittaa useimpien pk-yritysten toimintaa ja vaarantaa sen - ja nämä yritykset ovat olleet ja ovat edelleen Saksan talouden selkäranka. Tämän huolen vuoksi äänestän määrätietoisesti mietintöä vastaan.
Agnes Schierhuber
(DE) Arvoisa puhemies, kuten koko Itävallan kansanpuolueen valtuuskunta, minäkin äänestin Sartorin mietinnön puolesta, sillä mielestämme työn, uran ja lasten yhdistäminen ei ole edelleenkään mahdollista naisille. Naiset eivät siis voi elää niin, että he voisivat päättää joka tilanteessa itse, mitä tehdä, ja on surullista ja valitettavaa, että tällainen näkemys on yhä esitettävä. Mielestämme naisille on annettava tässä mielessä kerta kaikkiaan valinnan vapaus, ja päätöksentekijöiden on luotava olosuhteet, joissa naiset voivat saavuttaa tämän vapauden. Erityisesti tämä koskee koulutusta, ammatillista koulutusta ja samansuuruista palkkaa samasta työstä.
Frank Vanhecke
(NL) Arvoisa puhemies, selkeyden nimissä haluan todeta, että vaikka äänestin Sartorin mietintöä vastaan, en missään nimessä vastusta sukupuolten tasa-arvoa. Kannatan tätä periaatetta täydestä sydämestäni ja pidän sitä eurooppalaisen kulttuurin suurena saavutuksena.
Tasa-arvon periaate asetetaan nykyään yhä useammin kyseenalaiseksi yhteiskunnassamme, mikä johtuu islamin noususta Euroopassa. Islamin noususta ja sen vaikutuksista arvoihimme ja kulttuuriimme voitaisiin todella puhua paljonkin. Valitettavasti mietinnössä ei sanota aiheesta halaistua sanaa.
Äänestin mietintöä vastaan, sillä vastustan pakollisia kiintiöitä ja tasa-arvokäytäntöjä kaikissa toimielimissä ja poliittisessa elämässä. Itse asiassa pidän tätä pakollista naiskiintiötä loukkaavana ja katson, etteivät naiset tarvitse positiivista syrjintää saavuttaakseen heille kuuluvan aseman yhteiskunnassa siten ja silloin kuin he sen haluavat.
Françoise Castex 
kirjallinen. - (FR) Kannatin äänestyksessä Sartorin mietintöä naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelmasta 2006-2010.
Vaikka Euroopan unioni puhuu tasa-arvosta suureen ääneen, tehtävää on vielä paljon esimerkiksi palkkojen yhdenvertaisuuden alalla. Tältä osin kannatan esittelijän ehdotuksia, joissa vaaditaan samapalkkaisuusperiaatteen soveltamista niin, etteivät miehet saisi samasta työstä enää lähtökohtaisesti 15 prosenttia parempaa palkkaa kuin naiset.
Pidän myönteisenä käytännöllisten strategioiden toteuttamista naisten yrittäjyyden edistämiseksi.
Lisäksi olen tyytyväinen mietintöön sisältyvään ehdotukseen, jossa komissiota kehotetaan nopeuttamaan perhe- ja työelämän yhteensovittamista koskevien politiikkojen luomista esimerkiksi kannustamalla aktiivisesti isiä ja avomiehiä hyödyntämään joustavia työaikoja ja osallistumaan kodin ja perheen töihin.
Olen tyytyväinen myös toimiin, joiden tarkoituksena on suojella naisia ja lapsia kaikenlaiselta väkivallalta, myös orjuudelta, kunniarikoksilta, ihmiskaupalta ja moniavioisuudelta.
Lopuksi totean suhtautuvani myönteisesti komissiolle esitettyyn kehotukseen tehdä maahanmuuttajanaisten emansipaatiota ja kotoutumista tukevia konkreettisia aloitteita.
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark ja Anna Ibrisagic 
kirjallinen. (SV) Äänestimme tasa-arvon etenemissuunnitelman puolesta, koska pidämme itsestään selvänä, että miesten ja naisten pitäisi olla tasa-arvoisia.
Katsomme kuitenkin myös, että vastuu useimmista tasa-arvon saavuttamiseksi toteutettavista toimista pitäisi olla yksittäisillä ihmisillä. Koska lainsäädäntöä edellyttävät toimet kuuluvat useimmiten yksittäisten jäsenvaltioiden toimivaltaan, äänestimme monia mietintöön sisältyviä erillisiä ehdotuksia vastaan. Mielestämme EU:n ei esimerkiksi pitäisi päättää lapsenhoidon, äitiys- ja isyyslomien tai aborttilainsäädännön kaltaisista asioista jäsenvaltioissa.
Ilda Figueiredo 
kirjallinen. - (PT) Täysistunnossa toimitetussa äänestyksessä hylättiin kaikki ehdotukset, joita esitimme selventääksemme yhä esiintyvien syrjinnänmuotojen taustalla olevia syitä. Haluan nostaa esiin seuraavat ehdotukset:
korostaa, että Euroopan unionin talouspolitiikkaa on muutettava siten, että kaikki naiset, miehet ja lapset voivat elää arvokkaasti ilman köyhyyden uhkaa
korostaa, että on tärkeää luoda yhteisön indikaattorit, joiden avulla verrataan lastenhoitorakenteita sekä palkkojen ja muiden tulomuotojen eroja miesten ja naisten välillä aloittain, mukaan luettuna epätyypillinen ja osa-aikainen työ
korostaa, että on toimittava sukupuolten tasa-arvoa koskevan näkökulman integroimiseksi taloudellisiin suuntaviivoihin, varsinkin liittymisprosessissa, tavoitteena torjua yksityistämisprosessin, liberalisoinnin ja julkisen sektorin sosiaalimenojen leikkausten haitalliset vaikutukset; vahvistaa, että laadukkaat julkiset palvelut ovat olennaisen tärkeitä; kehottaa kasvattamaan sosiaalialan talousarviota, jotta voidaan välttää sosiaalista syrjäytymistä ja torjua naiskauppaa
pelkää, että EU:n kilpailukyvyn edistämiseen keskittyvä politiikka voi vahingoittaa naisten etuja muualla maailmassa.
Tämän vuoksi päätimme äänestää tyhjää.
Hélène Goudin ja Nils Lundgren 
kirjallinen. (SV) Sukupuolten tasa-arvo ja naisten haavoittuvuus yksityiselämässä ja koko yhteiskunnassa kuuluvat aikamme suurimpiin kysymyksiin. Äänestimme kuitenkin mietintöä vastaan, sillä luotamme siihen, että yksittäisten jäsenvaltioiden kansalliset parlamentit voivat käsitellä näitä tärkeitä kysymyksiä asianmukaisesti. Mielestämme EU:n ei pitäisi ilmaista näkemyksiään tämäntyyppisistä kysymyksistä kauaskantoisissa mietinnöissä, jotka muistuttavat lähinnä poliittisia ohjelmajulistuksia, ja vastustamme periaatteessa yleistä suuntausta, jossa EU:n toimielimet pyrkivät saamaan sanansijaa ja toimivaltaa yhä useammilla aloilla. EU:n tehtävä tässä yhteydessä on varmistaa, etteivät nykyiset tai tulevat jäsenvaltiot loukkaa sukupuolten tasa-arvoon liittyviä arvoja.
Astrid Lulling 
kirjallinen. - (FR) Se, että keskustelemme sukupuolten tasa-arvosta 50 vuotta Rooman sopimuksen jälkeen, ei kieli menestyksestä. Tasa-arvon periaate on suojattu perustamissopimuksessa vuodesta 1999 lähtien, joten tämän toimintalinjan oikeusperusta on luja.
Vaikka käsittelemämme mietintö on ajan kuvaajana hyödyllinen, siinä on paljon toivomisen varaa. Kansainvälisen naistenpäivän pääaiheena oli kotimaassani eläkeoikeuksien mukauttaminen yksilöllisiin tarpeisiin ja avioliiton aikana kertyneiden oikeuksien jakaminen avioerotapauksissa. Olen tyytyväinen, että sosiaaliturvajärjestelmien pitäisi etenemissuunnitelman mukaan mahdollistaa yksilöllisten eläkeoikeuksien kerryttäminen.
Haluan huomauttaa, että parlamenttimme hyväksyi vuonna 1994 mietinnön eläkeoikeuksien jakamisesta avioerotapauksissa. Mietinnön pohjana oli yksi vuonna 1991 laatimistani päätöslauselmista. Kyseisessä mietinnössä esitettiin komissiolle joukko käytännön ehdotuksia, mutta komissio ei ryhtynyt minkäänlaisiin jatkotoimiin. Miksi?
Sama koskee mietintöäni ja ehdotuksiamme, joiden tarkoituksena on ollut muodostaa kehys avustavien puolisoiden aseman määrittämiselle. Kaikki tämä kuuluu yhdenvertaisten mahdollisuuksien politiikkaan. Olemme kuulleet jo riittävästi yleviä sanoja komission jäseneltä toisensa perään. Missä viipyvät toimet?
Lydia Schenardi 
kirjallinen. - (FR) Viisi päivää kansainvälisen naistenpäivän jälkeen Euroopan parlamentti esittää nyt ehdotuksen naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelmaksi. Onko ajoitus sattumaa? Naiset ovat joka tapauksessa eturintamassa - jos ei todellisuudessa, niin ainakin teksteissä.
Meille esitetyssä mietinnössä esitetään lähes tyhjentävä luettelo toimista, jotka on toteutettava naisten ja miesten tasa-arvon varmistamiseksi. Mietinnössä esitetään lukuisia ehdotuksia, jotka liittyvät esimerkiksi toimiin perhe- ja työelämän velvoitteiden yhteensovittamisen helpottamiseksi, mutta valitettavasti on todettava, että siihen sisältyy myös monia huolestuttavia ja merkityksettömiä kohtia.
Tarkoitan tällä esimerkiksi uutta yritystä ottaa käyttöön naisten rekrytointia ja osallistumista koskeva kiintiöjärjestelmä kaikilla talouden ja politiikan aloilla. Tiedämme, että tällaisesta toimenpiteestä voi olla vain haittaa, kun ajatellaan tapaa, jolla naiset nähdään ja mielletään.
Tarkoitan myös järjetöntä ehdotusta "neiti Lissabonin", eräänlaisen eurooppalaisen teräsnaisen, nimittämisestä vastuuseen Lissabonin strategian asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Tämänkaltaisilla ehdotuksilla vain horjutetaan uskoa aloitteisiin, joiden tarkoituksena on parantaa naisten asemaa.
Marianne Thyssen 
Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunta on hyväksynyt kunnianhimoisen mietinnön naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelmasta. Täysipainoisen työelämän ja muiden tavoiteltavien asioiden, kuten perheen sekä yhteiskunnallisen ja henkilökohtaisen osallistumisen, yhteensovittaminen on jatkossa haaste sekä naisille että miehille.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä äänesti tiettyjä mietinnön osia vastaan joko siksi, että ne ovat poliittisen vakaumuksemme vastaisia, tai siksi, että kyseisten alojen pitäisi kuulua jäsenvaltioiden eikä Euroopan unionin toimivaltaan. Mielestämme tasa-arvopolitiikka on vakava asia, ja katsomme, että vaikkei mietintöön sisällykään lainsäädännöllisiä sitoumuksia, se on niin tärkeä, että meidän on kiinnitettävä huomiota mietintöön sisällytettäviin ja siitä pois jätettäviin asioihin. Vaikkemme kaikilta osin yhdykään naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietintöön, haluamme välittää viestin, että 50 vuotta Rooman sopimuksen jälkeen sukupuolten tasa-arvon alalla voidaan ja todella täytyykin tehdä vielä paljon. Haluamme tehdä täysin selväksi, että mekin haluamme yhdenvertaisia mahdollisuuksia, sillä mekin olemme vakuuttuneita siitä, että Euroopan unionissa on tällä alalla vielä paljon tehtävää. Siksi ryhmämme äänesti yksimielisesti Sartorin mietinnön puolesta.
Ilda Figueiredo 
kirjallinen. - (PT) Yhdymme periaatteessa mietinnön ehdotuksiin, joissa kehotetaan komissiota selkeyttämään suositusta laillisiin verkkomusiikkipalveluihin liittyvästä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien rajatylittävästä kollektiivisesta hallinnoinnista. Komission ehdotus on saanut Euroopan yhteisvalvontajärjestöissä aikaan huomattavaa levottomuutta, joka liittyy järjestöjen jakamiseen suuriin, pieniin ja keskisuuriin.
On syytä korostaa, että komission suositus hyödyttäisi verkkomusiikkimarkkinoiden suuria toimijoita ja monikansallisia äänitekustantajia ja olisi haitaksi niin tekijöille kuin kulttuuriselle monimuotoisuudellekin. Samalla se merkitsisi avointa kehotusta keskittää lähes kaikki hallinnointi kahdelle tai kolmelle valtavalle yhteisvalvontajärjestölle, mikä vääristäisi koko niiden perustamisen taustalla olevan ajatuksen, näiden järjestöjen olemassaolon oikeutuksen.
Olemmekin yleisesti ottaen yhtä mieltä suositusta koskevista tarkistusehdotuksista, joiden tarkoituksena on lisätä suosituksen tehokkuutta ja oikeudenmukaisuutta ja varmistaa näin kulttuurinen monimuotoisuus. Mielestämme tällä alalla on annettava mahdollisimman pian direktiiviehdotus, jotta voidaan minimoida vahingot, joita käsittelemällämme suosituksella aiheutetaan yhteisvalvontajärjestöjen sekä näiden järjestöjen ja niiden käyttäjien välisille suhteille.
Bruno Gollnisch 
Yhteisvalvontajärjestöjen välisen kilpailun mahdollistaminen saattaa olla eduksi niin oikeudenhaltijoille kuin musiikkipalveluillekin, mutta tätä kilpailua on ehdottomasti valvottava.
Sillä, että oikeudenhaltijat alkuperämaasta riippumatta voivat valita yhteisvalvontajärjestön vapaasti Euroopan unionin alueelta, on todennäköisesti monenlaisia seurauksia. Erityisesti tällä edesautetaan sitä, että oikeudet keskittyvät suurimmille järjestöille. Tilanteella on luultavasti epäsuotuisia seurauksia myös vaatimattomimmille oikeudenhaltijoille, sillä valvontajärjestöt pyrkivät houkuttelemaan kaikkein tuottavimpia oikeudenhaltijoita. Näin saatetaan jopa vaarantaa kaikkien oikeudenhaltijoiden tasapuolinen kohtelu ja vähentää siten kulttuurista monimuotoisuutta.
Vaikka suosituksen tarkoituksena on edistää tasapuolista kilpailua, sillä saattaa näin olla päinvastainen vaikutus.
Bogusław Liberadzki 
Kannatin äänestyksessä Lévain mietintöä komission 18. lokakuuta 2005 antamasta suosituksesta (2005/737/EY) laillisiin verkkomusiikkipalveluihin liittyvästä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien rajatylittävästä kollektiivisesta hallinnoinnista.
On syytä muistaa, että mietinnön laatimiseksi tehtiin huomattava määrä työtä. Esittelijä otti asianmukaisesti huomioon tekijänoikeusongelman vakavuuden, markkinoiden monopolisoitumisen vaarat ja kysymyksen kuluttajien oikeuksien suojelusta. Mietinnön hengen mukaisesti toivon, että Euroopan verkkomusiikkipalvelujen markkinat voivat kehittyä vapaasti ja kulttuurista monimuotoisuutta vahingoittamatta.
Haluan todeta kannattavani komissiolle esitettyä kehotusta, jonka mukaan sen olisi toteutettava perusteellinen tutkimus monta aluetta ja monta valikoimaa käsittävien lupien vaikutuksista verkkomusiikkipalveluihin ja esitettävä tutkimuksen tulokset Euroopan parlamentille.
Bart Staes 
Parlamentti voi nyt perustellusti todeta, että komissio on mennyt liian pitkälle 18. lokakuuta 2005 antamassaan suosituksessa laillisiin verkkomusiikkipalveluihin liittyvästä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien rajatylittävästä kollektiivisesta hallinnoinnista. Sen paremmin musiikkialaa, parlamenttia kuin neuvostoakaan ei ole kuultu, ja komission ehdottama niin kutsuttu pehmeä lainsäädännöllinen lähestymistapa on jo vaikuttanut markkinoilla tehtyihin päätöksiin, mikä tekee siitä enemmän kuin pelkän suosituksen.
Tällä hetkellä yritysten, jotka haluavat tarjota verkkomusiikkipalveluja Euroopassa, on järjestettävä oikeudet tekijänoikeusjärjestöjen ja levy-yhtiöiden kanssa erikseen kussakin maassa. Komissio on oikeassa todetessaan, että tätä käytäntöä voidaan yksinkertaistaa. Suosituksessa kuitenkin tarjotaan mahdollisuus markkinoiden täydelliseen vapauttamiseen, joka saattaa vaarantaa kulttuurisen monimuotoisuuden ja paikalliset valikoimat, sillä tuottavimpien oikeudenhaltijoiden kalastelu on todellakin houkuttelevampaa yhteisvalvontajärjestöille. Lisäksi komissio asettaa kaupalliset edut kulttuurisen monimuotoisuuden edelle.
Parlamenttimme peräänkuuluttaa valvottua kilpailua vaatimalla tiettyjä selkeitä ehtoja, joita ovat esimerkiksi tekijöiden tasapuolinen kohtelu, oikeudenmukainen ja avoin kilpailurakenne, jolla estetään tekijöiden tulojen väheneminen, sekä kaikkien osapuolten tasapuolinen edustus hallinnointirakenteissa. Mietinnössä vaalitaan ajatusta yhtenäisyydestä kaiken monimuotoisuuden keskellä, ja se saa varauksettoman tukeni.
Andrzej Jan Szejna 
Kannatin äänestyksessä Lévain mietintöä laillisiin verkkomusiikkipalveluihin liittyvästä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien rajatylittävästä kollektiivisesta hallinnoinnista.
Jäsen Lévai esitteli parlamentille erittäin hyvän mietinnön.
Teknisen ja kulttuurisen kehityksen myötä on syntynyt uusi rajatylittävien tekijänoikeuksien käyttäjien sukupolvi. Näitä käyttäjiä ovat verkkomusiikkipalvelujen tarjoajat. Tilanne osoittaa, että tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien markkinat kasvavat ja kehittyvät ja että tällä alalla todellakin tarvitaan uusia aloitteita.
Käydessämme tätä keskustelua meidän on syytä pitää mielessämme myös mahdollisuus vastata tuleviin vaatimuksiin, jotka aiheutuvat tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien rajatylittävän kollektiivisen hallinnoinnin luonteesta. Tästäkin syystä on välttämätöntä toteuttaa perusteellinen tutkimus monta aluetta ja monta valikoimaa käsittävien lupien vaikutuksista verkkomusiikkipalveluihin sekä oikeudenhaltijoiden sosioekonomiseen tilanteeseen ja kulttuuriseen monimuotoisuuteen.
Puhemies
Äänestysselitykset ovat päättyneet.
