1. Sudan ja kansainvälinen rikostuomioistuin (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Sudania ja kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevasta päätöslauselmasta.
Jean Lambert
päätöslauselmaesityksen esittäjä. - (EN) Arvoisa puhemies, keskustelemme jälleen kerran Sudanista ja siitä, mitä voitaisiin tehdä, jotta sen hallitus saataisiin vastaamaan maan väestön kärsimyksistä sekä naapurimaille aiheutuneista seurauksista.
Käsillä olevan päätöslauselman aiheena on erityisesti kansainvälinen rikostuomioistuin ja sen yli vuosi sitten antamat pidätysmääräykset silloisesta sisäministeristä Ahmad Muhammad Harunista, joka on nykyisin humanitaarisista asioista vastaava ministeri, mikä on todella järkyttävää, sekä entisestä puolisotilaallisten janjaweed-joukkojen komentajasta Ali Mohamed Ali Abdelrahmanista.
Sudanin hallitus on kieltäytynyt kaikesta yhteistyöstä kyseisten henkilöiden saamiseksi kansainväliseen rikostuomioistuimeen siitäkin huolimatta, että se on täysin tietoinen velvoitteista, joita sillä YK:n jäsenenä on. Kyseessä on loppumaton rankaisematta jättämisen kulttuuri, jossa syyllisiä ei saada vastuuseen tekemistään kammottavista rikoksista.
Mielestämme kaikkien hallitusten pitäisi ottaa vahva kanta asiaan, ja päätöslauselmassa esitetään, että meidän pitäisi kehottaa kesäkuussa kokoontuvaa yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostoa hyväksymään kohdennettuja EU:n rankaisutoimia selvästi tunnistetulle sudanilaisten upseerien ryhmälle, joka on vastuussa yhteistyöstä kieltäytymisestä. Toimet käsittäisivät selkeitä taloudellisia pakotteita - näyttää siltä, että jos ihmisten esittämillä vaatimuksilla ei ole vaikutusta, rahahanojen sulkeminen saattaa tehota.
Ryhmäni vetoaa parlamenttiin, jotta se tukisi päätöslauselmaa. Odotamme näkevämme päättäväisiä toimia ja että kyseiset miehet, muiden muassa, toivon mukaan saadaan oikeuteen.
Erik Meijer
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (NL) Arvoisa puhemies, myös vuosi sitten meillä oli esityslistalla kiireellinen keskustelu Sudanista. Vuoden kuluessa tilanne on vain huonontunut. Se uhkaa vaarantaa sopimuksen, joka solmittiin maan islamilaisen pohjoisosan ja ei-islamilaisen eteläosan välillä pitkään jatkuneen sisällissodan seurauksena. Se vaarantaa myös niiden siirtymävaiheen hallituksessa tekemän yhteistyön sekä eteläosan itsenäisyyttä koskevan vuonna 2011 järjestettävän kansanäänestyksen valmistelut, sillä kyseisten alueiden rajoja ei ole lopullisesti määritetty. Viime aikoina taistelu maan öljyrikkaan keskiosan hallinnasta on synnyttänyt lisää väkivaltaa.
Lisäksi rauhansopimus ei koske Länsi-Darfuria, sillä arabipaimentolaiset ja sotilaat ovat karkottaneet suurimman osan mustasta väestöstä naapurimaahan Tšadiin. Kysymys ei ole islaminuskoisten ja kristittyjen välisestä konfliktista vaan paimentolaisten ja maanviljelyä harjoittavan väestön välisestä taistelusta kuivien ja hedelmättömien maa-alueiden omistuksesta. Väestönkasvun ja aavikoitumisen seurauksena ihmiset joutuvat luopumaan perinteisistä elinkeinoistaan ja kääntyvät toisiaan vastaan. Myös maan hallitus on vastuussa muita kieliä kuin arabiaa puhuvan väestön karkottamisesta. Darfurin taistelut ovat levinneet pääkaupunkiin Khartumiin asti.
Jo aiemmin, kun nykyinen Sudan oli englantilais-egyptiläinen yhteishallintoalue, oli epävarmaa, voisiko pinta-alaltaan valtavasta ja kulttuuriltaan hyvin erilaisia kansanosia käsittävästä maasta tulla yhtenäinen itsenäinen valtio. Kyseisessä valtiossa pohjois-, itä- ja keskiosien arabiväestö olisi hallitsevassa asemassa, kun taas länsiosan mustalla islaminuskoisella väestöllä ja eteläosan mustilla kristityillä ja luonnonuskontoja harjoittavalla väestöllä olisi vaikeuksia saavuttaa tasavertaista asemaa. Tuolloin vähemmän kehittyneet alueet sijaitsivat etäällä rannikosta ja saivat hyvin vähän kansainvälistä huomiota. Loppujen lopuksi ne unohdettiin, ja saamme nyt todistaa tämän lyhytnäköisen siirtomaapolitiikan seurauksia.
Maan hallinto on vastuussa monista rikoksista, mutta toisaalta toinen sodan osapuolista käyttää sitä välineenään. Sen vuoksi sen on vaikea tehdä yhteistyötä rikollisten rankaisemiseksi. On selvää, että pyrimme päätöslauselmassa pitämään tämän mahdollisuuden avoimena, mutta tämänhetkinen tilanne ei juuri anna aihetta toiveikkuuteen.
Filip Kaczmarek
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (PL) On todella tyrmistyttävää, että Sudanin hallitus on nimittänyt Ahmad Muhammad Harunin (entisen, Darfurin alueesta vuosina 2003-2004 vastanneen sisäministerin) humanitaarisista asioista vastaavaksi ministeriksi. On sairasta pilaa, että Darfurin asukkaiden henki ja turvallisuus ovat nyt hänen vastuullaan, kun kyseinen henkilö vastasi aiemmin heidän vainoamisestaan, ja että hän päättää laajimpaan humanitaariseen operaatioon, Afrikan unionin ja YK:n yhteiseen operaatioon (UNAMID), liittyvistä asioista. Ei pidä unohtaa, että operaation tarkoitus on suojella siviiliväestöä rikoksilta, toisin sanoen juuri sellaisilta toimilta, joihin Ahmad Muhammad Harun aiemmin osallistui.
Kansainvälisen yhteisön, Euroopan unionin, Afrikan unionin, YK:n, Arabiliiton, kaikkien näiden järjestöjen on painostettava Sudanin hallitusta niin paljon kuin mahdollista, jotta kyseiset henkilöt saadaan vastaamaan teoistaan kansainväliseen rikostuomioistuimeen.
Leopold Józef Rutowicz
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (PL) Arvoisa puhemies, Sudan on valtava maa, jonka pinta-ala on 2,5 miljoonaa neliökilometriä ja jonka väestö on noin 42 miljoonaa, ja se on myös kahden sisällissodan runtelema maa, joiden seurauksena miljoonia ihmisiä on kuollut, vammautunut, joutunut häväistyksi ja menettänyt omaisuutensa. Yksi sisällissotien taustalla vaikuttavista syistä ovat olleet etniset erimielisyydet - 52 prosenttia väestöstä on afrikkalaisperäistä ja 39 prosenttia arabeja - sekä uskonnolliset erimielisyydet - 70 prosenttia on sunnimuslimeja ja 30 prosenttia luonnonuskontojen harjoittajia.
Sotien aikana väestö on joutunut aseistettujen ja valtaapitävien joukkojen julmuuksien uhriksi, mukaan lukien murhat, kidutukset, raiskaukset, ryöstely ja häädöt, jotka ovat rikoksia, jotka on annettu kansainvälisen rikostuomioistuimen käsiteltäväksi. Valitettavasti sillä ei ole käytettävissään keinoja saattaa rikollisia oikeuden eteen. Päätöslauselma tuo julki Euroopan kannan tämänhetkiseen tilanteeseen, ja sillä on minun tukeni. Olen kuitenkin sitä mieltä, että ottaen huomioon nykyisen tilanteen olisi paikallaan harkita jyrkempää lähestymistapaa, esimerkiksi että syytetyt saatettaisiin kansainväliseen rikostuomioistuimeen YK:n erikoisjoukkojen avustuksella ja että syyllisiksi todetut tuomittaisiin elinkautiseen vankeuteen ja eristettäisiin, ilman paluuoikeutta, jollekin kaukaiselle saarelle, jolla olisi jokin asiaankuuluva nimi kuten Pahantekijöiden saari. Luulen, että tällaisesta toimesta olisi apua.
Marios Matsakis
päätöslauselmaesityksen esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, YK:n arvioiden mukaan Sudanin konfliktin seurauksena on kuollut noin 300 000 ihmistä ja noin 2,5 miljoonaa ihmistä on joutunut pakolaisiksi.
Viime vuosina on toistuvasti raportoitu alueella tapahtuneista suunnattomista julmuuksista. Viattomalle siviiliväestölle on aiheutettu äärimmäisiä kärsimyksiä. Ne henkilöt, joiden väitetään olevan vastuussa sotarikoksista tai rikoksista ihmisyyttä vastaan tai niihin yllyttämisestä, täytyy tuoda oikeuden eteen, ja jos heidät todetaan syyllisiksi, heitä on rangaistava asiaankuuluvasti.
Tämä on tarpeen paitsi oikeuden toteutumisen kannalta myös sen varmistamiseksi, että kyseisiä henkilöitä estetään tekemästä rikoksia uudelleen ja että annetaan varoittava esimerkki muille mahdollisille rikollisille vastaavien rikosten ehkäisemiseksi.
Kansainvälinen rikostuomioistuin perustettiin sen vuoksi, että voitaisiin varmistaa, etteivät sotarikoksiin ja rikoksiin ihmisyyttä vastaan syyllistyvät henkilöt jää rankaisematta. Sudan on allekirjoittanut Rooman perussäännön, jolla kansainvälinen rikostuomioistuin perustettiin, mutta ei ole vielä ratifioinut sitä.
Se ei oikeuta sitä kieltäytymään yhteistyöstä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, johon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1593 sen velvoittaa. Kansainvälinen rikostuomioistuin antoi pidätysmääräykset, joiden kohteena olivat Sudanin entinen sisäministeri Ahmad Muhammad Harun sekä puolisotilaallisten janjaweed-joukkojen komentaja Ali Mohamed Ali Abdelrahman. Heitä epäillään kaikkiaan väitetystä 51 sotarikoksesta ja rikoksesta ihmisyyttä vastaan. Sudanin viranomaiset ovat jo yli vuoden ajan kieltäytyneet luovuttamasta kyseisiä henkilöitä ja haittaavat siten kansainvälisen rikostuomioistuimen työtä.
Tätä ei voida missään tapauksessa hyväksyä. Kyseisen toiminnan vuoksi Sudanin hallitus syyllistyy kyseisten epäiltyjen avustamiseen. Kehotamme Sudania harkitsemaan uudelleen, ja harkitsemaan ripeästi, sitä, millaiseen vakavaan tilanteeseen se itsensä asettaa suojellessaan kyseisiä joukkomurhasta epäiltyjä henkilöitä pitämällä heidät kansainvälisen lain ulottumattomissa. Toivon mukaan se tulee järkiinsä ja noudattaa kansainvälisen rikostuomioistuimen pyyntöä.
Tadeusz Zwiefka
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (PL) On melko pöyristyttävää, että maa, joka on YK:n jäsen, ei noudata kyseisen järjestön turvallisuusneuvoston siihen kohdistamaa vaatimusta tehdä yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Mitä kansainvälinen yhteisö voi tehdä tilanteessa, jossa Sudanin ulkoministeri kieltäytyy kyseisestä yhteistyöstä ja myös kieltää kansainvälisen rikostuomioistuimen valtuudet tuomita Sudanin kansalaisia sekä ilmoittaa, ettei Sudanin hallitus salli Sudanin kansalaisten syytteeseen asettamista ja tuomitsemista muissa kuin sen omissa tuomioistuimissa?
Tilanne eroaa monista muista vastaavista, sillä jossain määrin on niin, ettei Sudan ole riippuvainen Euroopan unionin eikä Yhdysvaltain tai muiden läntisten demokratioiden avusta, vaan se turvaa Kiinan apuun. Ja Kiina taas ikävä kyllä on valtio, jossa ihmisoikeudet eivät ole etusijalla, eivät edes sen omien rajojen sisäpuolella. Meidän kannaltamme ainoa ajateltavissa oleva vastaus on vaatia Sudanin johtajien varojen jäädyttämistä.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
PSE-ryhmän puolesta. - (PL) Vuoden 2003 jälkeen Sudanin konfliktissa on kuollut 300 000 ihmistä. Kaksi ja puoli miljoonaa ihmistä on jättänyt kotinsa paetakseen väkivaltaa. Maan tilanne on saatu osittain vakautettua, mutta yhteenotot hallituksen ja kapinallisten välillä jatkuvat, mikä vaikeuttaa YK:n rauhanturvajoukkojen toimintaa ja humanitaarisen avun toimittamista. Sudanin konfliktia ei voida ratkaista pysyvästi ilman YK:n osallistumista ja YK:n joukkojen määrän lisäämistä alueella. Lapsien värvääminen sotilaiksi ja siviiliväestöön, erityisesti naisiin, kohdistuva väkivalta loukkaavat selvästi kansainvälisiä sopimuksia ja ihmisoikeuksia.
Erityisen huolestuttavaa on maan hallituksen kieltäytyminen yhteistyöstä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa ja sotarikollisten pitäminen vallassa sekä se, että he - ja tämä kuulostaa sairaalta pilalta - vastaavat nyt muun muassa humanitaarisen avun toimittamisesta perille ja yhteyksistä rauhanturvaajiin. Sudanin hallitusta pitäisi vaatia tekemään välittömästi yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa sotarikosten selvittämiseksi, sillä se on välttämätön edellytys demokratian ja oikeusvaltion luomiselle. Meidän pitäisi tuomita kaikki yritykset horjuttaa rauhansopimusta sekä kolmansien maiden kummallekin konfliktin osapuolelle tarjoama sotilaallinen apu.
Ewa Tomaszewska
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, vuodesta 2003 lähtien Sudanissa on käyty sotaa uskonnollisten ja etnisten erimielisyyksien takia. Darfurin konfliktin seurauksena yli kaksi ja puoli miljoonaa ihmistä on joutunut maanpakoon. Konfliktin uhriksi joutuneita siviilejä on murhattu, pahoinpidelty ja raiskattu. Ihmiset kärsivät nälästä laajoilla alueilla, ja mahdollisuudet perushygienian ylläpitämiseen puuttuvat. Vanhempansa menettäneillä tai kadottaneilla lapsilla ei ole mahdollisuutta koulutukseen tai hyvään tulevaisuuteen. Humanitaarisia operaatioita rajoitetaan entisestään. Sudanin konflikti on johtanut sivilisaation romahtamiseen Darfurissa ja Tšadissa.
Sudanin hallitus on kieltäytynyt tekemästä yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, joka on antanut sotarikollisia koskevia pidätysmääräyksiä, ja pitää rikostuomioistuinta pilkkanaan, eikä kykene, tai yksinkertaisesti halua, korjata tilannetta. Omdurmaniin 10. ja 11. toukokuuta tehdyssä hyökkäyksessä sai jälleen surmansa 200 ihmistä.
Vaadimme Sudanin viranomaisia aloittamaan välittömästi yhteistyön kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Odotamme Eurooppa-neuvoston ryhtyvän päättäväisiin toimiin, joilla estetään sellaisten tahojen maksutapahtumien pääsy Euroopan unionin pankkeihin, joiden voidaan selvästi katsoa rahoittaneen Darfurin konfliktia, ja joilla pyritään jäädyttämään heidän varansa.
Jana Hybášková
(CS) Vuonna 2004 osallistuin Euroopan parlamentin tiedonkeruumatkalle Darfuriin ja Tšadiin, ja sen seurauksena minusta tuli vastuuntuntoinen poliittinen matkailija. Olin läsnä, kun 12-vuotiaalta äidiltä, raiskauksen uhrilta, kysyttiin hänen lapsensa nimeä, ja hän vastasi: ”En tiedä, lapsella ei ole nimeä.” Siksi kehotamme Sudania ratifioimaan Rooman perussäännön, aloittamaan yhteistyön viipymättä, mihin päätöslauselma 1593 velvoittaa, ja luovuttamaan välittömästi Ali Kushaybin ja Ahmad Muhammad Harunin. Ennen kaikkea kehotamme kuitenkin eurooppalaisia vaatimaan Arabiliiton ja erityisesti Kiinan kanssa käytävissä neuvotteluissa, että ne harjoittaisivat tiukkaa politiikkaa Sudanin-suhteissaan. Nämä kumppanit voivat auttaa meitä. Kehotamme neuvostoa ja komissiota pitämään meidät ajan tasalla käymistään neuvotteluista.
Marianne Mikko
(ET) Arvoisat kollegat, Sudan on maa, joka on harjoittanut oikeuttaan olla erilainen. Maa, jossa laajamittainen väkivalta, terrori ja raiskaukset ovat jokapäiväisiä, rankaisematta jääviä tapauksia. Maa, jonka perustavia arvoja ovat muut kuin ihmisoikeudet. Tilanne on kriittinen: Darfurin konfliktin puhkeamisen jälkeen viimeisen viiden vuoden aikana on kuollut yli 200 000 ihmistä. Sotarikoksiin ja rikoksiin ihmisyyttä vastaan syyllistyneet henkilöt elävät vapaudessa; jotkut heistä ovat kunniallisissa viroissa Sudanissa.
Sudanin oikeusjärjestelmä ei kykene eikä halua puuttua Darfurin tilanteeseen. Tarvitaan uudistusta; järjestelmän on perustuttava kansainvälisesti tunnustettuihin ihmisoikeusnormeihin. Rankaisemattomuus on saatava loppumaan. Sudanin hallituksen täytyy kiireellisesti ryhtyä yhteistyöhön kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Sen on ratifioitava kansainvälistä rikostuomioistuinta koskeva Rooman perussääntö ja saatettava sotarikolliset oikeuden eteen. Tilanteen ei ole muututtava heti, sen on muututtava heti paikalla.
Marcin Libicki
(PL) Tänään, kuten niin usein kun keskustelemme maailmassa tapahtuvasta tappamisesta ja ihmisoikeuksien loukkauksista, puhumme siitä, kuka on syyllinen kyseisessä tapauksessa, paikan päällä. Minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että tarvitaan syvällisempää analyysia, sillä kyseisten konfliktien taustalla vaikuttaa aina ase- ja öljykauppa. Ase- ja öljykauppaa eivät yksinomaan hallitse konfliktialueiden ihmiset, joita pidämme usein huonompina ihmisinä, vaan sitä harjoittavat myös sellaisten maiden ihmiset, joissa vallitsee kehittyneempi vastuuntunto ja joiden pitäisi osoittaa kehittyneempää vastuuntuntoa muista. Jos kyseisten kauppiaiden edut eivät vaikuttaisi taustalla, olisi hyvin todennäköistä, että näitä rikoksia, joista yleensä keskustelemme torstai-iltapäivisin, kuten nyt Sudanista, ei ensinkään tapahtuisi.
Kathy Sinnott
(EN) Arvoisa puhemies, keskustelemme torstai-iltapäivisin toistuvasti Sudanista, koska julmuudet ihmisoikeuksia kohtaan jatkuvat: murhat, raiskaukset, sieppaukset, lasten sieppaukset ja omaisuuden takavarikointi. Huono turvallisuustilanne on yhä sudanilaisten miesten, naisten ja lasten ongelma, mutta myös humanitaarisissa operaatioissa työskentelevien ihmisten ongelma.
Kansainvälisen rikostuomioistuimen toimivallan sivuuttaminen on johtanut siihen, että rikollisia ei rangaista, mikä koskee ennen kaikkea huomattavassa asemassa olevia henkilöitä kuten entistä sisäministeriä ja entistä puolisotilaallisten janjaweed-joukkojen komentajaa. Meidän on kaikin keinoin painostettava Sudania ratifioimaan Rooman perussääntö.
Kehotan jälleen kerran painokkaasti EU:ta ja muuta kansainvälistä yhteisöä kantamaan moraalisen ja yhteiskunnallisen vastuunsa ja ryhtymään päättäväisiin toimiin Sudanin kansalaisten ja naapurimaassa Tšadissa elävien pakolaisten suojelemiseksi ja konfliktin lopettamiseksi - muun muassa neuvotteluissa Kiinan kanssa on otettava esille sen vaikutusvaltainen rooli ja Sudanissa harjoittama asekauppa, joka mahdollistaa konfliktin jatkumisen.
Louis Michel
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, vuonna 2004 Euroopan unioni kehotti YK:ta perustamaan tutkintakomitean tutkimaan Darfurissa tehtyjä julmuuksia ja rikoksia. Tutkintakomitean suositusten pohjalta Euroopan unioni esitti YK:n turvallisuusneuvostolle, että Darfurin tilanne annettaisiin kansainvälisen rikostuomioistuimen käsiteltäväksi, ja näin tapahtui, kun turvallisuusneuvosto antoi päätöslauselman 1593 vuonna 2005.
Viime kuukausien aikana Euroopan unioni on toistuvasti kehottanut Sudanin hallitusta tekemään ehdoitta yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa.
Maaliskuun 31. päivänä 2008, vuosi sen jälkeen kun turvallisuusneuvosto oli antanut Darfurin tilanteen Kansainvälisen rikostuomioistuimen käsiteltäväksi, EU:n puheenjohtajavaltio antoi Euroopan unionin puolesta julkilausuman, jossa se ilmaisi tyrmistyksensä Sudanin hallituksen kieltäytymisestä tehdä yhteistyötä rikostuomioistuimen kanssa. Euroopan unioni ilmaisi myös valmiutensa hyväksyä tarvittavat uudet toimet sellaisten henkilöiden toiminnan estämiseksi, jotka ovat vastuussa siitä, että Sudan ei tee yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, siinä tapauksessa, että Sudan edelleen kieltäytyisi noudattamasta YK:n päätöslauselmaa.
Toukokuun 6. päivänä 2008 osallistuin Oslossa järjestettyyn lahjoittajamaiden ja Sudanin hallituksen (Sudan Consortium) väliseen tapaamiseen. Tapaamisessa pitämässäni puheessa muistutin sudanilaisia neuvottelukumppaneitani siitä, että myöntämämme kehitysavun tarkoituksena on tukea Sudanin kehitystä sillä edellytyksellä, että se sitoutuu aitoon muutokseen kohti demokratiaa, kuten niin kutsuttuun kattavaan rauhansopimukseen on kirjattu. Korostin sitä, että kattavan rauhansopimuksen periaatteet koskevat myös Darfuria ja että on tarpeen kiireellisesti palauttaa turvalliset olosuhteet, saada alueita YK:n joukkojen hallintaan ja helpottaa humanitaaristen työntekijöiden pääsyä alueille. Abyein alueen tilanne on hyvin vaikea ja sen ratkaiseminen on suuri haaste kattavan rauhansopimuksen täytäntöönpanon kannalta, ja siellä hiljattain uudelleen puhjenneet taistelut osoittavat, miten tärkeää on panna kattava rauhansopimus täytäntöön täysimääräisesti. Olen juuri julkaissut lehdistötiedotteen, jossa kehotetaan molempia osapuolia noudattamaan kaikkia kattavan rauhansopimuksen määräyksiä, joihin sisältyy muun muassa tulitauon aikaansaaminen välittömästi sekä aseistettujen joukkojen vetäminen Abyein kaupungista.
Sudanin hallituksen täytyy ymmärtää, että koko kansainvälinen yhteisö pysyy uskollisena kattavassa rauhansopimuksessa ilmaistulle tavoitteelle rauhallisesta, vakaasta ja demokraattisesta Sudanista, jossa kunnioitetaan oikeusvaltioperiaatetta ja ihmisoikeuksia. Tämä viesti on Sudanin hallituksen lisäksi suunnattu myös kaikille aseistetuille kapinallisille, joiden poliittiset päämäärät, olivat ne mitä tahansa, eivät oikeuta syyllistymistä rikoksiin. Kansainvälinen rikostuomioistuin on antanut lukuisia pidätysmääräyksiä, muun muassa puolisotilaallisten janjaweed-joukkojen komentajasta Ali Kushaybista.
YK:n turvallisuusneuvoston 5. kesäkuuta järjestettävä kokous, jossa kansainvälisen rikostuomioistuimen pääsyyttäjä Luis Moreno-Ocampo on läsnä, tarjoaa kansainväliselle yhteisölle tärkeän tilaisuuden esiintyä yksimielisenä ja viestittää tukevansa vahvasti rikostuomioistuimen työtä. Asia otetaan esille mitä todennäköisimmin myös kesäkuun puolivälissä kokoontuvassa ulkosuhteiden neuvostossa.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen päätteeksi.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Glyn Ford  
kirjallinen. - (EN) Myös minä tahdon omasta puolestani tuomita sen, että Sudan kieltäytyy jatkuvasti yhteistyöstä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa ja luovuttamasta sille Ahmad Muhammad Harunia ja Ali Kushaybia.
Tähän mennessä Sudanin konfliktissa on kuollut 300 000 ihmistä ja kaksi ja puoli miljoonaa ihmistä on joutunut lähtemään kotiseuduiltaan. Siitäkin huolimatta toimitamme edelleen apua Ahmad Muhammad Harunin humanitaarisista asioista vastaavan ministeriön välityksellä. Kehotan komissiota ja jäsenvaltioita lopettamaan avun toimittamisen kyseisen ministeriön välityksellä, painostamaan Sudanin hallitusta poistamaan hänet virasta sekä pidättämään ja luovuttamaan hänet välittömästi kansainväliselle rikostuomioistuimelle.
On helppoa moittia Kiinaa siitä, ettei se puutu Darfurin tilanteeseen, mutta tässä tapauksessa EU on ollut yhtä tarmoton kuin kaikki muutkin.
