Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskeva monivuotinen suunnitelma (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Chmielewskin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta - C6-0281/2006 -.
Joe Borg
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää esittelijä Chmielewskiä ja lisäksi sekä kalatalousvaliokuntaa että ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa mietinnöstä. Tavoitteena on hyväksyä ehdotus ensi viikolla kokoontuvassa kesäkuun Eurooppa-neuvostossa. Eurooppa-neuvoston valmistelujen yhteydessä käytyjen keskustelujen kuluessa alkuperäiseen ehdotukseen on tehty monia muutoksia, joista muutamat ovat samansuuntaisia kuin ehdottamanne tarkistukset.
Kuten hyvin tiedätte, Itämeren molemmat turskakannat kärsivät liikahyödyntämisestä, ja itäinen turskakanta on pienentynyt biologisesti turvallisen rajan alle siinä määrin, että se on vaarassa romahtaa lähitulevaisuudessa. Samaan aikaan Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) on ilmoittanut, että Itämeren itäiseltä alueelta pyydetystä turskasta jää ilmoittamatta 35-45 prosenttia, mikä vaikuttaa paitsi turskakantaan tavalla, jota ei voida ennakoida, myös tieteellisten lausuntojen paikkansapitävyyteen.
Nykytilanne ei pelkästään vahingoita Itämeren turskakantoja vaan myös uhkaa näistä kalavaroista riippuvaista kalastusalaa. Turska on yksi tärkeimmistä kalavaroista Itämeren kalastusteollisuudelle. Näin ollen on ratkaisevaa, paitsi ekologisesta myös sosiaalisesta ja taloudellisesta näkökulmasta, saattaa kalastus mahdollisimman pian tasapainoon käytettävissä olevien kalavarojen kanssa, jotta kalastajat voivat jälleen laskea vakaiden ja suurten saaliiden varaan.
Komission esittelemä monivuotinen suunnitelma on laadittu Itämeren turskakantojen kalastuksen hoitamisesta saatujen kokemusten pohjalta. Sen laatimisen yhteydessä on järjestetty useita kuulemistilaisuuksia asianosaisten, jäsenvaltioiden ja tutkijoiden kanssa. Suunnitelman tavoitteena on elvyttää kannat biologisesti turvallisiin rajoihin tasoille, jotka mahdollistavat suurimmat kestävät saaliit. Näin luodaan pitkällä aikavälillä vakautta kyseiselle kalastusalalle vähentämällä suurimpia sallittuja saaliita (TACeja) ja pyyntiponnistusta asteittain tasoille, jotka vastaavat tätä tavoitetta.
Tarkastelen seuraavaksi mietintöä. Suunnitelman johdanto-osan kappaleet vastaavat toimia, jotka esitetään pääpiirteittäin jäljempänä varsinaisissa säännöksissä. Voin siten hyväksyä tarkistukset 1 ja 5, jotka vastaavat suunnitelman säännöksiä, kuten pyynnön mainita nimenomaisesti itäisen turskakannan tila johdanto-osan ensimmäisessä kappaleessa. Tarkistus 4 voidaan hyväksyä periaatteessa. Itämeren jakamisen läntiseen ja itäiseen turskakantaan määrää kuitenkin tieteellinen näyttö, jonka mukaan Itämerellä on kaksi erillistä turskakantaa, eivätkä näiden kahden alueen ekologiset ominaispiirteet.
Mietinnössä ehdotetaan useita tarkistuksia sääntöihin, joissa esitetään pääpiirteittäin menettely suurimpien sallittujen saaliiden ja pyyntiponnistuksen vähentämiseksi kestävälle tasolle. Tarkistukset 8-11 heikentäisivät vähentämisprosessia ja rajoittaisivat sen soveltamista.
Kun otetaan huomioon kannan vakava tilanne ja tarve rajoittaa kaikenlaista kalastusta, jossa pyydetään merkittäviä määriä turskaa, en voi hyväksyä näitä tarkistuksia. Olen kuitenkin tietoinen tarpeesta määritellä järjestelmä, joka mahdollistaa teollisuuden toiminnan. Komissio on siten muuttanut suunnitelmaansa yhdistämällä kesällä sovellettavan pyyntikiellon ja satamastapoissaolopäivät. Tämä lisää joustavuutta teollisuudelle ja hyödyttää siten erityisesti pienimuotoista kalastusta harjoittavia laivastoja, joille kiinteä ja joustamaton järjestelmä on hankalampi. Lisäksi suunnitelmaan on sisällytetty Euroopan kalastusrahastoa koskeva artikla, jotta turvataan taloudelliset korvaukset teollisuudelle.
Muutokset pyyntiponnistusjärjestelmään tarkoittavat sitä, että useita valvontaa ja seurantaa koskevia säännöksiä on myös muutettu. Sallittua poikkeamaa on nostettu 10 prosenttiin, turskaa lukuun ottamatta, ja saaliin purkamista koskevat säännöt on poistettu, minkä pitäisi vastata mietintöön sisältyviä tarkistuksia 14 ja 16.
Tarkistuksen 15 osalta totean, että alueelle saapumista ja siltä poistumista koskevia sääntöjä on samoin muutettu, mikä tarkoittaa, että näitä vaatimuksia sovelletaan vain silloin, kun alus on poistumassa alueelta, jolla se on ollut kalastamassa.
Koska saaliiden ilmoittamatta jättäminen on nykyään yksi keskeisistä ongelmista Itämeren turskakantojen kalastuksen hoitamisessa, on ratkaisevan tärkeää parantaa näitä sääntöjä, jotta voidaan seurata kattavasti, miten paljon kustakin kannasta kalastetaan ja milloin. Samantapaisista syistä en voi hyväksyä tarkistusta 13, jolla rajataan vaatimus pitää kalastuspäiväkirjaa koskemaan aluksia, joilla on turskan kalastukseen Itämerellä myönnetty erityislupa.
Mietinnössä ehdotetaan tarkistuksissa 17-19, että arvioitavaa ajanjaksoa lyhennetään kolmesta vuodesta kahteen vuoteen ja että asetukseen sisällytetään säännös suunnitelman sosiaalis-taloudellisten vaikutusten seurannasta.
Uudet turskatulokkaat tulevat kalastuksen piiriin keskimäärin 2-3 vuoden iässä. Jos arviointi aloitettaisiin asetuksen toisena soveltamisvuonna, olisi hyvin vaikea havaita mitään vaikutuksia kantaan ja näin ollen teollisuuteen. Komissio suunnittelee kuitenkin hanketta, jossa seurataan paitsi suunnitelman ekologisia myös sosiaalis-taloudellisia vaikutuksia ensimmäisenä askeleena kohti vaikutustenarviointia, joka on määrä tehdä asetuksen kolmantena soveltamisvuonna.
Lopuksi tarkastelen jäsen Schlyterin viime viikolla esittämiä kolmea tarkistusta. Komissio ei voi hyväksyä niitä seuraavista syistä. Yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevan perusasetuksen tavoitteena on turvata kalastuksen kestävä hoito ekologisessa, sosiaalisessa ja taloudellisessa mielessä. Näin ollen on komission velvollisuus pyrkiä saattamaan nämä kolme pilaria tasapainoon, mikä perustuu tosin ensisijaisesti kalavaroja koskeviin tieteellisiin lausuntoihin. Pidän siten ICES:n suosittamaa TACien ja pyyntiponnistuksen asteittaista vähentämistä, kunnes tavoitetasot on saavutettu, hyvänä tasapainona tässä suhteessa.
ICES suositti myös kalastuskuolevuuden kaltaisten suhteellisten tavoitteiden käyttöä biomassan kaltaisten kiinteiden tavoitteiden sijasta, koska ne eivät ole niin herkkiä tieteelliselle epävarmuudelle ja kalavaroihin vaikuttaville ympäristömuutoksille.
Nykytilanteessa, jossa ilmoittamatta jäävien saaliiden suuri määrä haittaa kalastuksen hoitoa ja tieteellisten lausuntojen laatimista, ja kun otetaan huomioon mahdollinen tuleva biomassan viitearvojen tarkistaminen itäisen turskakannan osalta, biomassaa koskevien tavoitteiden sisällyttäminen asetukseen ei ole tarkoituksenmukaista. Koska suunnitelman odotetaan kuitenkin parantavan tieteellisen tiedon pohjaa, biomassan viitearvojen sisällyttämistä voitaisiin harkita turskan elvyttämissuunnitelman tarkistamisen yhteydessä, minkä on määrä tapahtua asetuksen oltua voimassa kolme vuotta.
Zdzisław Kazimierz Chmielewski 
esittelijä. - (PL) Arvoisa puhemies, tämän mietinnön aiheena oleva neuvoston asetus on kauan odotettu ja tärkeä lainsäädäntöehdotus, ja sen avulla pyritään käsittelemään kalastusalan hyvin huomattavia tarpeita yhdellä Euroopan tärkeimmistä vesialueista. Jo tämä sinänsä on hyvä syy onnitella mietinnön laadintaan osallistuneita henkilöitä. He ovat selvittäneet vaikean haasteen laatia pitkän aikavälin ohjelma Itämeren turskakantojen elvyttämiselle ja pyytämiselle. Turska on kala, joka tarjoaa toimeentulon monille perheille. Se on Itämeren tärkein kala ja herättää näin ollen suurta mielenkiintoa kalastukseen osallistuvissa. Tunteet käyvät Itämeren alueella kuumina parlamentin lausunnon ja neuvoston myöhemmän päätöksen ympärillä.
Mietintö, jossa viitataan sisällöllisenä lähtökohtana varmennettuihin tietoihin, joiden pohjalta laaditaan tieteellisiä ennusteita turskakantojen kehityksestä ja kalastusmahdollisuuksista, tarjosi mahdollisuuden löytää olosuhteisiin nähden tyydyttäviä kompromisseja. Kalatalousvaliokunnan oli välttämätöntä puuttua neuvoston lainsäädäntöehdotukseen, koska asiakirjassa oli otettava huomioon suunniteltujen pyyntirajoitusten väistämättömät sosiaalis-taloudelliset vaikutukset. Olen iloinen, että komission jäsen mainitsi tämän.
Yhden hyväksytyistä tarkistuksista esitti esittelijä, ja siinä velvoitettiin Euroopan komissio seuraamaan näitä vaikutuksia ja ehdottamaan parlamentille tarvittavia hoitotoimia. Toinen hyväksytty tarkistus koski asetuksessa vahvistettujen kalastuspäiviä koskevien rajoitusten alentamista 10 prosentista 8 prosenttiin ja niin sanotun ilmoitusrajan nostamista 100 kilosta 300 kiloon. Tarkoitan tällä kalatalousvaliokuntaa. Kalatalousvaliokunta myös hyväksyi ministerineuvoston ehdotuksen muuttaa sallitun poikkeaman määrä suhteessa kalastuspäiväkirjamerkintöihin 8 prosentista 10 prosentiksi. Valiokunta kannatti myös ehdotusta nostaa Itämeren turskan alin mitta 40 cm:iin.
On vaikea välttää vaikutelmaa, että mietintöön on vaikuttanut voimakkaasti näkemys, jonka mukaan Itämeren laivaston turskankalastuskapasiteetti on tämänhetkisessä tilanteessa aivan liian suuri suhteessa käytettävissä oleviin kalastuskiintiöihin. EU:n ja yksittäisten jäsenvaltioiden tasolla ei ole kuitenkaan vielä esitetty järjestelmällistä ratkaisua tähän ongelmaan. Esitetään yhä voimakkaampia varoituksia, joissa kehotetaan suhtautumaan erittäin varovasti laivaston romuttamista koskeviin automaattisesti tehtäviin päätöksiin. Sen sijaan olisi etsittävä ratkaisuja, jotka mahdollistavat määritetyn kalastuskapasiteetin ylläpitämisen siihen asti, kunnes kannat on elvytetty. Tarvitsemmehan aikanaan aluksia, joilla kalastaa.
Uskon, että keskustelussa suunnitelmasta turskakantojen elvyttämiseksi käsitellään ennemmin tai myöhemmin kysymystä kesäajan pyyntikieltokausien pituudesta. Komission jäsen viittasi kieltoihin tänään. On syytä panna merkille, että taipumus suosia niin sanottuja satamastapoissaolopäiviä tähän asti sovellettujen pyyntikieltokausien sijasta on voimistumassa niissä jäsenvaltioissa, jotka etsivät keinoja rajoittaa kalastusta enemmän ottamalla käyttöön lisäpäiviä, joina turskankalastus on kielletty.
Neuvoston asetuksesta käytävää yleisluonteista keskustelua täydentävässä tieteellisessä lausunnossa on todettu tarve tarkastella uudelleen tähän asti käytettyjen biologisten viitearvojen arviointia, ja olen iloinen, että komission jäsen mainitsi tämän tänään. On syytä lisätä, ettei yksikään Itämeren maista kyseenalaista kalastuskuolevuuden käyttöönottoa menetelmänä määrittää Itämeren turskakantojen elvyttämiseen tähtäävän monivuotisen suunnitelman saavutettavissa olevat tavoitteet. Viittaan suunnitelman 4 artiklaan.
Vaikuttaa kuitenkin välttämättömältä käynnistää perinpohjainen keskustelu biomassan viitearvojen asianmukaisista arvoista, jotka mukautetaan kalakantojen todelliseen tilaan ja Itämeren ekosysteemin yleiseen tilaan tällä hetkellä. Tämä vastaa yhteisön sitoumusta ottaa kalastuksenhoidossa käyttöön ekosysteemiin perustuva lähestymistapa. Viittaan asetuksen johdanto-osan 5 kappaleeseen. Korostan, että nykyisin voimassa olevat biomassan raja-arvot hyväksyttiin vuonna 1998 1960- ja 1970-luvulla kerättyjen tietojen perusteella. Ne eivät siten voi olla tarkoituksenmukaisia kantojen nykytilaan nähden.
Lopuksi on syytä huomauttaa, että parlamentin lausunnossa käsiteltävässä asiakirjassa mainitun aiemman neuvoston asetuksen 2371/2002 tarkoituksena oli säilyttää ennalta varautumisen periaate, kun kalastuspolitiikkaan tehtiin merkittäviä muutoksia. Ennalta varautumista sovellettiin sekä kantojen hoitoon että muutosten sosiaalis-taloudellisten vaikutusten arviointiin. Tämän periaatteen olisi säilyttävä voimassa neljän Itämeren maan EU:hun liittymisen jälkeen.
Christofer Fjellner 
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (SV) Kiitos, arvoisa puhemies. Turskankalastuksesta ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa vastaavana henkilönä haluan aluksi pahoitella sitä, että niin harvat näkemyksistämme on sisällytetty mietintöön, josta meidän on tarkoitus äänestää huomenna. Olemme yhdessä vastuussa sen varmistamisesta, että Itämerestä voidaan kalastaa turskaa myös tulevaisuudessa. Turskakanta on vakavasti uhattuna. Vaikka kalastuskiintiöitä on pienennetty, turskakannat ovat lähellä kriittistä tasoa. Jos aiomme estää kantoja romahtamasta täysin, kiintiöiden jaon on oltava entistäkin tiukempi. Nämä kiintiöt on vahvistettava tieteellisten tietojen perusteella, eivätkä ne saa perustua pitkittyneisiin poliittisiin kiistoihin, koska kalastuksessa on keskityttävä ensisijaisesti ympäristöön ja pitkän aikavälin lähestymistapaan, ei lyhyen aikavälin työmarkkinapoliittisiin tavoitteisiin. Pahoittelen sitä, että kalatalousvaliokunta näyttää ajattelevan juuri päinvastoin.
Komission ehdotus kalastuskiintiöiden pienentämiseksi on oikeansuuntainen, mutta siitä ei ole hyötyä, ellemme varmista, että sitä myös noudatetaan, sillä suurin monista turskaan kohdistuvista uhkista on laiton kalastus. Laittoman kalastuksen osuuden arvioidaan olevan 35-45 prosenttia turskakannasta saadusta saaliista. Tärkeintä ei siksi ole laatia uusia sääntöjä vaan taata, että voimassa olevia sääntöjä noudatetaan. Minusta on näin ollen käsittämätöntä, miksi kalatalousvaliokunta kieltäytyy hyväksymästä esimerkiksi vaatimuksiani siitä, että on ryhdyttävä voimakkaisiin toimiin niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka ummistavat silmänsä laittomalta kalastukselta. Kaikkein kauheinta on lisäksi se, että tiedämme, mitkä maat ovat kyseessä.
Olen kuitenkin vakuuttunut, että tarvitsemme pitkällä aikavälillä aivan uuden järjestelmän kalastuspolitiikkaa varten - jossa kalastajat itse ottavat vastuun turskakantojen säilymisestä. Tuottajakohtaisten, siirrettävien kiintiöiden (ITQ) järjestelmä on osoittautunut tehokkaaksi. Kalastajia pitäisi kannustaa ottamaan vastuuta kannan säilymisestä. Uskon, että voimme tällä tavoin parantaa kalastuspolitiikkaa EU:ssa. Niin harmillista kuin onkin, ettei kalatalousvaliokunta nähtävästi halua tätä järjestelmää, ilahduttavaa on, että komissio näyttää suhtautuvan myönteisesti mahdollisuuteen ottaa käyttöön tuottajakohtaiset, siirrettävät kiintiöt.
Lopuksi mainitsen vain yhden asian, josta pidän kalatalousvaliokunnan mietinnössä, nimittäin sen, että siihen sisältyy ehdotukseni turskan alimman sallitun mitan nostamisesta. Tämä antaisi sille paremmat mahdollisuudet lisääntyä ja vahvistaisi siten kantaa. Ruotsalaisten konservatiivikollegoideni tavoin en valitettavasti voi kuitenkaan äänestää tänään käsiteltävänämme olevan mietinnön puolesta.
Heinz Kindermann
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, ottaen huomioon ICES:n tutkimuksissa havaitun Itämeren turskakantojen pienentymisen ja asianomaista kalastusta harjoittavien vaatimukset toimintaedellytyksistä, jotka mahdollistavat heidän toimeentulonsa säilymisen, haluan kehua arvoisan kollegani Chmielewskin työtä. Hän on joutunut venymään äärimmilleen yhteensovittaakseen toisaalta komission ehdotuksen ja kestävän kalastuksen ja toisaalta kalastajien päättäväiset vaatimukset.
Jos kestävyyden on määrä olla enemmän kuin sana vailla merkitystä, sen täytyy kuitenkin näkyä työskentelykäytännöissä kalastusaluksilla ja henkilökohtaisissa asenteissa tieteellisiä ohjeita kohtaan. Pyyntikiintiöiden hyväksyminen on kolikon yksi puoli. Tämä tarkoittaa erityisesti paitsi määritettyjen perusedellytysten täyttämistä myös uusien toimien tukemista kantojen elvyttämiseksi ja jäsenvaltioiden harjoittaman valvonnan tehostamiseksi.
Valitettavasti valvonta on heikko kohta muutamissa jäsenvaltioissa. Tällä alalla on riittävästi hyödyntämättömiä mahdollisuuksia. Alueellisten neuvoa-antavien elinten osallistumisesta ei ole vain apua, vaan se on myös ehdottoman välttämätöntä.
Komission ehdotus on näin ollen oikeansuuntainen, ja Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä tukee sekä ehdotusta että esittelijän pyrkimyksiä löytää oikeudenmukainen sosiaalis-taloudellinen tasapaino.
Vetoan kaikkiin asiasta vastaaviin tahoihin, että nämä ottaisivat vaarin ICES:n ja muiden tieteellisten elinten tarjoamasta tiedosta vahvistaessaan turskan suurimpia sallittuja saaliita ja kiintiöitä ja suunnitellessaan toimia turskakantojen pienentymisen pysäyttämiseksi. Itämeri on herkkä merialue, ja meidän olisi pidettävä tämä mielessä aina, kun harkitsemme uusia toimia.
Hélène Goudin
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (SV) Kiitoksia, arvoisa puhemies. Itämeren turskakannan tilanne on hyvin vakava. ICES on suositellut vuodelle 2007, ettei turskaa kalastettaisi lainkaan Itämeren itäosassa. Näistä suosituksista huolimatta turskaa puretaan huomattavia määriä. Läntisen kannan osalta kalastettava määrä on 30 prosenttia suurempi kuin suositeltu määrä, ja lisäksi saaliita jätetään ilmoittamatta ja harjoitetaan laitonta kalastusta. Kalatalousvaliokunta pyrkii vesittämään komission ehdotuksen, jossa ei pohjimmiltaan tarkastella myöskään sen vaikutuksia biologiseen monimuotoisuuteen.
Kuten aina, kun täällä parlamentissa keskustellaan kalastuskysymyksistä, nytkin viitataan kalastuksen sosiaalis-taloudellisiin vaikutuksiin. On totta, että turskan pyyntikielto saattaa vahingoittaa ammattikalastajia. Liikakalastus merkitsee kuitenkin sitä, että ennen pitkää ei ole enää kalaa jäljellä pyydettäväksi. Globalisaation aikakaudella on välttämätöntä olla joustava ja valmis tekemään rakenteellisia muutoksia yhteiskunnassa. Äänestän huomenna parlamentin ehdotusta vastaan, vaikka katsonkin, ettei myöskään komission ehdotus ole tyydyttävä.
Åsa Westlund
(SV) Arvoisa puhemies, asun itse Itämeren rannalla ja olen siten voinut seurata läheltä, miten huonosti asiat siellä ovat. Tämä tilanne paitsi heikentää ihmisten elämänlaatua myös uhkaa talouskehitystä koko Itämeren rannikolla, kuten komission jäsen Borg itse huomautti. Ihmiset kaikkialla EU:ssa odottavat meidän täällä parlamentissa ryhtyvän voimakkaisiin toimiin merialueidemme ekosysteemien pelastamiseksi. Olisin näin ollen kaikkein mieluiten nähnyt, että parlamentti tukee turskankalastusta koskevaa kieltoa, jota ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta lausunnossaan ehdotti. Kielto olisi myös helpottanut monen jäsenen mainitseman laittoman kalastuksen ongelman ratkaisemista. Parlamentin enemmistö ei selvästikään kannata kieltoa tällä hetkellä, mutta toivon silti, että enemmistö voi tukea tarkistuksia 20-22, joissa muun muassa todetaan, että suurimpien sallittujen saaliiden on perustuttava Kansainvälisen merentutkimusneuvoston lausuntoihin. Tämän pitäisi olla sanomattakin selvää. Se, ettei toimintamme perustu olemassa olevaan tieteelliseen tietämykseen, on yksi syistä uhkiin, joita nykyisin kohdistuu turskaan ja koko Itämeren ekosysteemiin.
Andres Tarand
(ET) Itämeri on sisämeri ja hyvin erityislaatuinen meri, koska sen yhteys avomeriin ja valtameriin on huono. Rajallinen veden kierto Itämeren ja Atlantin valtameren välillä merkitsee valitettavasti myös sitä, että Itämeri on hyvin haavoittuvainen - siltä puuttuu kyky laimentaa suuria saastemääriä, ja lisäksi kalakannat elpyvät hyvin hitaasti liikakalastuksen jäljiltä.
Keskustelimme ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa erittäin pitkään turskan liikakalastuksesta ja laittomasta kalastuksesta Itämerellä. Valiokunta oli yhtä mieltä siitä, että turskankalastus olisi kiellettävä joksikin aikaa Itämeren itäosassa tai että olisi otettava käyttöön kalastuskuolevuuden nollataso. Tämän tavoitteena olisi mahdollistaa turskakantojen, joiden tila on erittäin huono, elpyminen, jotta niitä voitaisiin myöhemmin hoitaa jälleen kestävästi.
Pahoittelen sitä, ettei kalatalousvaliokunta ole ottanut tätä yhtä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan keskeistä näkökantaa huomioon Itämeren turskakantojen hoitamisen yhteydessä. Myös kalastajien pitkän aikavälin etujen mukaista olisi keskeyttää kalastus nyt, jotta turskakannat, joiden tila on tällä hetkellä kriittinen, voisivat elpyä.
Joe Borg
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää parlamentin jäseniä monista esille tuoduista seikoista. Nähdäkseni on selvää, että meillä on yhteinen tavoite, nimittäin turvata Itämeren turskakantojen kestävyys pitkällä aikavälillä ja siten kalastajien toimeentulo alueella. Vaikka saatammekin olla eri mieltä keinoista tämän tavoitteen saavuttamiseksi, olen täysin varma, että tavoitteemme on sama. Haluan esittää esille tuoduista näkökohdista seuraavat huomautukset.
Ensinnäkin meidän on ehdotettava suunnitelmia pyyntiponnistuksen rajoittamiseksi ja otettava huomioon pienimuotoista kalastusta harjoittavien laivastojen pyyntiponnistus, koska niiden saaliit muodostavat noin 50 prosenttia kokonaissaaliista. Olemme kuitenkin valmiita harkitsemaan joustavia mekanismeja antaaksemme niille mahdollisuuden noudattaa suunnitelmaa ilman, että siitä aiheutuu liian suuria rasitteita. Haluan korostaa, että itäinen turskakanta on pienentynyt jatkuvasti viimeisten vuosikymmenten ajan, kuten saaliin keskimääräinen kokokin. Tämän kannan vakava tilanne on näin ollen päivänselvä, ja vaikka on ehdottoman tärkeää ottaa huomioon sosiaalis-taloudellinen näkökulma, ensiarvoisen tärkeä on juuri ekologinen tila, joka vaatii elpymistä. Tältä osin kalastuspäivien vähentäminen vuositasolla 10 prosentilla on todettu vähimmäisvaatimukseksi, jotta kannan tilan kehityksessä tai alalla voidaan havaita suunnitelmasta johtuvia muutoksia. Kalastuspäivien vähentämistä koskevan prosenttiluvun pienentäminen tarkoittaisi kalastusalan kannalta myös sitä, että ajanjakso, jona kalastuspäiviä vähennetään, pitenisi ja että suurempien ja vakaampien saaliiden tuottamaa hyötyä jouduttaisiin odottamaan kauemmin. Lisäksi olisi epätodennäköistä, että kestävän enimmäistuoton tasot voidaan saavuttaa vuoteen 2015 mennessä, kuten Johannesburgin julistuksessa edellytetään.
Lopuksi on tärkeää korostaa, että valvonta on avainkysymys, erityisesti kalastuksessa. Toivomme löytävämme järkevän ja toteuttamiskelpoisen ratkaisun tähän kysymykseen neuvostossa ensi viikolla.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina.
