Dvišaliai valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimai dėl sektorių klausimų ir dėl sutartinėms ir nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės - Valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišaliai susitarimai dėl teismo sprendimų ir nutarčių, susijusių su santuoka, tėvų atsakomybe ir išlaikymo prievolėmis - ES baudžiamojo teisingumo erdvės raida (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - bendra diskusija dėl:
Tadeuszo Zwiefkos pranešimo Teisės reikalų komiteto vardu dėl dvišalių valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimų dėl sektorių klausimų ir dėl sutartinėms ir nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės, dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma derybų dėl valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišalių susitarimų dėl sektorių klausimų ir dėl sutartinėms ir nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės bei tokių susitarimų sudarymo procedūra - C6-0001/2009 -;
Gérardo Deprezo pranešimo Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto vardu dėl valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišalių susitarimų dėl teismo sprendimų ir nutarčių, susijusių su santuoka, tėvų atsakomybe ir išlaikymo prievolėmis, dėl pasiūlymo dėl Tarybos reglamento, kuriuo nustatoma derybų dėl valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišalių susitarimų dėl sektorių klausimų ir dėl jurisdikcijos, teismo sprendimų ir nutarčių, susijusių su santuoka, tėvų atsakomybe ir išlaikymo prievolėmis, pripažinimo bei vykdymo ir išlaikymo prievolėms taikytinos teisės bei tokių susitarimų sudarymo procedūra - C6-0035/2009 -; ir
Marios Grazios Pagano pranešimas Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto vardu dėl ES baudžiamosios teisenos erdvės kūrimo, su pasiūlymu dėl Europos Parlamento rekomendacijos Tarybai dėl ES baudžiamosios teisenos erdvės kūrimo.
Tadeusz Zwiefka
pranešėjas. - (PL) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, pirmiausia norėčiau labai nuoširdžiai padėkoti už sėkmingą bendradarbiavimą su Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pranešėju G. Deprezu, visais šešėliniais pranešėjais, pirmininkaujančios Čekijos ir Europos Komisijos atstovais. Nepaisant to, kad iš pradžių mūsų derybinės pozicijos nemažai skyrėsi, sugebėjome rasti kompromisą, kuris, tikiuosi, mums leis per pirmąjį svarstymą pasiekti sutarimą su Taryba.
Pasiūlyme dėl reglamento nustatoma sistema, kurią taikydamos valstybės narės galės derėtis, persiderėti dėl dvišalių susitarimų su trečiosiomis šalimis teisminio bendradarbiavimo civilinėse bei komercinėse bylose srityje ir juos sudaryti. Analogiška sistema numatyta dvišaliams susitarimams jurisdikcijos, sprendimų ir nutarčių, susijusių su santuoka, tėvų atsakomybe ir išlaikymo prievolėmis, pripažinimo ir vykdymo srityje. Taip reaguojama į praktinę problemą, kilusią Europos Teisingumo Teismui priėmus Nuomonę 1/03 dėl Lugano konvencijos. Nuomonėje nurodyta, kad Bendrijos turi kompetenciją sudaryti išorinius susitarimus remdamosi tais pačiais įgaliojimais, kuriuos įgyvendindamos jos ėmėsi teisinių priemonių teisminio bendradarbiavimo civilinėse bylose klausimais pagal EB sutarties 61 straipsnio c punktą.
Siūlomoje priemonėje nustatoma speciali procedūra. Todėl siūlomos sistemos teisinės struktūros taikymo sritis ir laikas turi būti griežtai apriboti. Pirmoji sąlyga įvykdoma siūlomą reglamentą taikant tik dvišaliams susitarimams jurisdikcijos, sprendimų ir nutarčių civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo srityje. Antroji sąlyga įvykdoma taikant laikino galiojimo išlygą, kuria remiantis pagal šią procedūrą sudarytas susitarimas automatiškai nustoja galioti, kai sudaromas Bendrijų susitarimas su trečiąja šalimi.
Pripažinsiu, manau, kad reikia į teisines struktūras įtraukti išorinės kompetencijos įgyvendinimo konkrečių sutartinių ir nesutartinių prievolių, taip pat santuokos teisės nuostatų srityje klausimą. Vis dėlto atrodo, jog reikia aiškiai išdėstyti, kad siūloma sistema bus taikoma ne tik sektorių susitarimams, sudaromiems ribotoje šio pasiūlymo taikymo srityje, bet ir kitiems susitarimams, pvz., dvišaliams susitarimams ir regioniniams tam tikrų valstybių narių ir kaimyninių trečiųjų šalių susitarimams - žinoma, tik labai ribotais atvejais, susijusiais su konkrečiais klausimais, ketinant išspręsti vietos problemas.
Aš skeptiškai vertinau laikino taikymo išlygos pabaigos datą - 2014 m. gruodžio 31 d. Vargu ar verta ją tokią nustatyti, jeigu pagal siūlomą reglamentą Europos Komisija iki 2014 m. sausio 1 d. turi pateikti rezoliucijos taikymo ataskaitą. Be to, derybų dėl susitarimų su trečiosiomis šalimis procesas dažnai sudėtingas ir ilgokas, valstybėms narėms lieka nedaug laiko pasinaudoti naująja procedūra. Todėl kompromisiniame pasiūlyme numačius, kad reglamentas neteks galios 2019 m. gruodžio 31 d., valstybės narės galės šia procedūra pasinaudoti visapusiškiau ir veiksmingiau.
Nepaisydamas kitokios Europos Komisijos nuomonės, manau, kad reglamento taikymo ataskaitoje Komisija turėtų reglamentą pateikti kitų teisėkūros priemonių, pvz., reglamento "Briuselis I", fone. Siūloma sistema, apimanti dviejų etapų Komisijos kontrolės funkciją, neabejotinai padės užtikrinti nuoseklumą su acquis. Vis dėlto stengiausi pasiekti kuo didesnį siūlomos procedūros lankstumą, sutrumpinti Komisijai reaguoti skirtą laiką ir sumažinti biurokratinę naštą. Nkiek neabejojama Europos Parlamento demokratiniais įgaliojimais ir vaidmeniu, todėl taip pat primygtinai reikalauju, kad Europos Parlamentas ir valstybės narės gautų informaciją kiekvienu etapu - nuo valstybės narės ketinimo pradėti derybas su trečiąja šalimi iki susitarimo sudarymo.
Norėčiau pabrėžti, kad dvišalių susitarimų su trečiosiomis šalimis sudarymo procedūra teikia mums unikalią galimybę parodyti, kad Europos Sąjunga sugeba išspręsti savo piliečių problemas jiems naudinga linkme - dabartinės ekonomikos krizės ir daugelyje valstybių narių didėjančio euroskepticizmo aplinkybėmis tai labai svarbu. Gerb. pirmininke, apibendrindamas sakau, kad nepaisydami tam tikrų požiūrio skirtumų teisės srityje, turime parodyti pragmatiškumą, žinoma, laikydamiesi acquis communautaire.
Gérard Deprez
pranešėjas. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, kaip T. Zwiefka ką tik sakė, mes vienu metu aptariame du pranešimus su skirtingomis taikymo sritimis, tačiau jie turi tą patį loginį pagrindą ir jiems taikomos identiškos procedūros.
Pirmasis, kurio pranešėjas T. Zwiefka (norėčiau jam padėkoti už malonų bendravimą ir kantrybę susidūrus su kai kuriais mano reikalavimais), susijęs su pasiūlymu dėl reglamento, kuriam taikoma bendro sprendimo procedūra. Antrasis, kurio pranešėjas esu aš, yra dėl pasiūlymo dėl reglamento, dėl kurio su Europos Parlamentu numatyta tik konsultuotis.
Iš esmės, gerb. Pirmininke, - ir aš su tuo sutinku, - problemos, kurias šiais dviem aktais ketiname išspręsti, yra rimtos ir labai dažnai netgi tragiškos. Kiekvienas girdėjome arba žinome atvejų, kai santuoka su asmeniu iš trečiosios šalies nenusisekir tėvas arba - dar dažniau - motina nebeturi teisės matytis su vaikais, kuriuos sutuoktinis išsigabeno į savo kilmės šalį ar kitur, ir kartais negali nustatyti jų buvimo vietos. Tas pat pasakytina apie galimybę gauti išlaikymo mokėjimus.
Akivaizdu, kad šios problemos tikros, rimtos ir tragiškos. Skubiai ir pagrįstai reikia bandyti rasti šios problemos sprendimą, ypač derantis dėl susitarimų su trečiosiomis šalimis.
Vis dėlto iš kur atsirado šiandien mūsų aptariama problema? Kodėl atsitiko taip, kad šią problemą turi spręsti Europos institucijos? Atsakymas paprastas. Visais šiais klausimais derybos dėl susitarimų su viena arba daugiau trečiųjų šalių priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Išimtinis šių klausimų priklausymas Bendrijos sričiai tiesiogiai patvirtintas Teisingumo Teismo sprendimuose ir teisės tarnybų nuomonėse. Tai reiškia, kad tai, kas atrodlabai paprasta, iš tikrųjų yra šiek tiek sudėtingiau ir opiau. Tad kyla toks klausimas: ar, žinant dabartines Sutartis ir Teisingumo Teismo praktiką, teisiškai įmanoma leisti valstybėms narėms naudotis viena iš išimtinių Bendrijos kompetencijos sričių ir, jeigu įmanoma, kokiomis sąlygomis?
Aš, gerb. pirmininke, nesu puikus teisės specialistas. Aš apskritai nesu teisės specialistas, bet dabartinėse Sutartyse neradau teisinio pagrindo, kuriuo Bendrijai būtų tiesiogiai leidžiama visiškai arba iš dalies perduoti išimtines kompetencijos sritis valstybėms narėms. Tai reiškia, kad aš labai stebiuosi ir abejoju pačiu mums siūlomos sistemos principu.
Tai pasakęs turiu pripažinti, kad mūsų institucijų teisės tarnybos tam tikras galimybes nurodė. Tai labai aišku. Pavyzdžiui, Komisijos nary, Jūsų institucijos teisės tarnyba, cituoju: "sutinka, kad išimtinėmis tam tikros formos ir turinio aplinkybėmis ir konkrečiomis sąlygomis valstybėms narėms teisiškai įmanoma naudotis išorine Bendrijos kompetencija". Europos Parlamento teisės tarnybos nuomonne tokia konkreti, tačiau ir ji nurodtam tikrų galimybių.
Būtent šie labai tikslūs ir griežti teisiniai principai yra mano pateiktų pakeitimų ir trišalio dialogo su Taryba bei Komisija pavidalu vykusių derybų, kuriose dalyvavau, pagrindas. Kartoju, labai gerai žinau kai kurių mūsų bendrapiliečių patirtas tragedijas ir esu ryžtingai nusiteikęs labai stengtis jiems padėti. Būtent todėl galiausiai sutikau su kompromisiniu variantu, pasiektu derybomis su Taryba ir Komisija, bet, gerb. pirmininke ir Komisijos nary, noriu labai aiškiai pasakyti, kad išimtinBendrijos kompetencija turi tokia ir likti. Valstybės narės neturi priimdamos daugybę nukrypti leidžiančių nuostatų ir plėsdamos šios kompetencijos taikymo sritį galiausiai susigrąžinti tai, kas yra išimtinBendrijos kompetencija. Aš nusprendžiau atstovauti šiai pozicijai, ją ginsiu ir ateityje.
Maria Grazia Pagano
pranešėja. - (IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, pradėdama norėčiau visiems nuoširdžiai padėkoti, visiems kolegoms nariams ir pareigūnams, padėjusiems tobulinti tekstą, dėl kurio rytoj balsuosime. Esu ypač dėkinga P. Demetriou, nuo kurio puikios rekomendacijos pradėjau rengti savo pranešimą.
Savo darbe visada gerai žinojau, kad reikia tikrai Europos teisinio bendradarbiavimo erdvei sukurti tinkamų gairių, ir tikiuosi, dar daugiau, esu įsitikinusi, kad mano darbas gali būti naudingas pirmininkausiančiai Švedijai, kuriai teks sudėtingas uždavinys - parengti Stokholmo programą.
Rengti tekstą pradėjau nuo dviejų argumentų: pirmasis - tai, kad baudžiamieji procesai turi daug svarbių padarinių pagrindinėms laisvėms - ir nukentėjusiųjų, ir įtariamųjų bei kaltinamųjų. Todėl prioritetas, kurio šis Parlamentas negali nepabrėžti, ir kartu svarbiausia mano pranešimo dalis - dėmesys žmogaus teisių laikymuisi.
Rekomendacijoje daug dėmesio skirta būtent pagrindinių teisių gynimui, ypač aukų apsaugai, sąlygoms kalėjimuose, kalinių teisėms ir procedūrinėms garantijoms, įskaitant teisę sužinoti savo teises ir gauti oficialiai paskirto teisininko pagalbą, teisę į įrodymus, teisę būti informuotam apie kaltinimų pobūdį ir priežastis ir gauti galimybę susipažinti su atitinkamais dokumentais suprantama kalba, atitinkamą teisę į vertėją.
Antrasis argumentas, kuriuo grindžiu savo pranešimą - tai, kad, kaip matėme iš 2007 m. Hagos programos įgyvendinimo ataskaitos, bendradarbiavimo baudžiamosios teisės srityje įgyvendinimo lygis gana žemas, nors kitose srityse, pvz., civilinio bendradarbiavimo, sienų valdymo, imigracijos ir prieglobsčio politikos priemonių, ir užregistruota patenkinamų tendencijų.
Todėl aišku, kad reikia nuveikti šiek tiek daugiau. Dar labai daug trūksta, kad būtų pakankamai taikomas abipusio pripažinimo principas - abipusio bendradarbiavimo pagrindas. Kad galėtume parengti veiksmingiausius sprendimus, turime išsiaiškinti problemos esmę, nustatyti šios apmaudžiai mažos pažangos priežastis.
Manau, kad pagrindinės priežastys - abipusio valstybių sąmoningumo ir pasitikėjimo trūkumas, todėl pranešime pabrėžiu mokymą, analizes, keitimąsi informacija ir gerąja patirtimi.
Kalbėdami apie mokymą būtinai turime įvertinti nemažą pažangą, padarytą pirmiausia dėl mokomojo Europos teisėjų mokymo tinklo darbo. Vis dėlto, mano nuomone, norėdami sukurti tvirtesnę bendrą teismų kultūrą, kurios dar trūksta, turime nuveikti daugiau negu vien išlaikyti dabartinį daugiausia valstybių vidaus lygmens podiplominių studijų mokyklomis grindžiamą mokymo modelį. Todėl aš pabrėžiau, kad reikia siekti gerai organizuoto, deramai finansuojamo Europos teisėjų ir advokatų mokymo instituto, tačiau nurodžiau, kad reikia vengti betikslio esamų įstaigų funkcijų dubliavimo, ir pabrėžiau svarbų valstybių narių vidaus mokyklų vaidmenį.
Antra: mums reikia veiksmingesnės visapusiškos teisingumo, teisminių institucijų ir Europos Sąjungos direktyvų įgyvendinimo vertinimo sistemos. Todėl pranešime siūloma įsteigti ekspertų grupę, kuri, taikydama Šengeno tarpusavio vertinimo sistemos modelį, nuolat stebėtų Bendrijos teisės aktų taikymą ir teisingumo kokybę bei veiksmingumą. Jos tikslas - taip pat nustatyti sistemos trūkumus ir teismų bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose teisėkūros srities trūkumus, kad Europos teisės aktų leidėjams būtų pateikta visa informacija, reikalinga tinkamam politiniam ir reglamentavimo vertinimui atlikti.
Galiausiai, naudojant naujas technologijas, labai svarbias renkant duomenis, įtvirtinamos esamos duomenų bazių sistemos ir informacijos srautai. Tikiuosi, kad rytoj balsuojant bus pakartoti puikūs Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pasiekti rezultatai.
Jacques Barrot
Gerb. pirmininke, žinoma, noriu padėkoti trims pranešėjams ir pirmiausia noriu kreiptis į T. Zwiefką ir G. Deprezą. Žinoma, Komisija džiaugiasi, kad pasiekta kompromisų. Be to, tiesa, kad nuo vasario mėn. vyko intensyvios derybos ir mes per pirmąjį svarstymą pasiekėme susitarimą dėl abiejų 2008 m. pabaigoje Komisijos pateiktų pasiūlymų.
Kaip labai teisingai pabrėžG. Deprez, tai labai opi sritis visoms institucijoms - Komisijai, Tarybai ir Europos Parlamentui. Visoms suinteresuotosioms šalims dėkoju, kad susitarėme dėl teksto, kuriame, kaip mums atrodo, laikomasi institucinių Komisijos prerogatyvų ir kartu reaguojama į teisėtus valstybių narių ir Parlamento lūkesčius.
Vis dėlto pažymėčiau, kad tai - išimtinė, ribotos taikymo srities ir riboto laiko procedūra ir kad aptariamose srityse visais atvejais reikia toliau laikytis išimtinės Bendrijos kompetencijos. Aš esu labai tvirtos nuomonės šiuo klausimu ir sutinku su tuo, ką sakG. Deprez, pažymėdamas, kad valstybės narės neturi pasinaudoti šia padėtimi siekdamos atsikovoti tam tikras kompetencijos sritis ir skatinti Komisiją kaip nors atsisakyti minties teikti pasiūlymus.
Manau, kad visi šiuo klausimu visiškai sutariame. Be to, esant šiam lanksčiam reglamentavimui, tais atvejais, kai Bendrija nesinaudos savo kompetencija, valstybės narės turės institucinę sistemą, padedančią piliečiams įgyvendinti teisę į teisingumą trečiosiose šalyse, ypač šeimos teisių srityje. Taip pat tiesa, - T. Zwiefka ir G. Deprez apie tai užsiminė, - kad turime pagalvoti apie skyrybų taisykles, vaikų globą, teises su jais matytis ir išlaikymo prievoles, taip pat apie skaudžius atvejus, kylančius dėl visuotinai šioms sritims taikomų tarptautinio lygmens teisės aktų nebuvimo.
Pasiūlymas dėl sutartinėms ir nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės irgi galėtų turėti teigiamą poveikį sprendžiant labai konkrečias, ypatingas problemas, pavyzdžiui, susijusias su kelių ir upių transportu arba prie keleto valstybių sienų esančių oro uostų, pvz., Bazelio-Miulhauzo-Freiburgo, valdymu. Nepaisant to, tai - dar vienas šios institucinės sistemos taikymo atvejis, kuris, dar kartą sakau, turi likti išimtimi.
Bet kuriuo atveju norėčiau padėkoti Teisės reikalų komiteto ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pranešėjams už atliktą darbą ir taip pat dėkoju jiems už supratimą, kuriam vyraujant šį susitarimą pasiekėme prieš pasibaigiant šiai Parlamento kadencijai.
Dabar paminėsiu M. G. Pagano pranešimą, su kuriame išdėstytu požiūriu ir turiniu sutinku. Džiaugiuosi, kad Parlamentas vis aktyviau veikia baudžiamojo teisingumo srityje, ne tik imdamasis teisėkūros veiksmų, bet ir formuodamas Europos baudžiamojo teisingumo erdvės ateitį.
Dėkoju, gerb. M. G. Pagano, kad parėmėte mūsų dabar atliekamą darbą, nes rengiame Stokholmo programą ir skelbsime komunikatą su rekomendacijomis 2010-2014 m. laikotarpiui. Džiaugiuosi, kad Jūsų pranešime visiškai remiamas abipusio pripažinimo principas. Būtent dėl abipusio pripažinimo principo Europos Sąjunga pasiekdaugiausia laimėjimų, įskaitant Europos arešto orderį, ir visa tai yra tikrosios baudžiamojo teisingumo erdvės projektas.
Pranešime taip pat aptariami įgyvendinant abipusio pripažinimo principą kylantys klausimai ir tiesa, kad daugelio dabartinių abipusio pripažinimo principu grindžiamų teisės aktų perkėlimas ir visiškas bei nuoseklus taikymas turi būti stebimas. Vis dėlto taip pat tiesa, kad negali būti abipusio pripažinimo, kol nepadidėjo valstybių narių teisinių institucijų tarpusavio pasitikėjimas. Būtent tai - tikrasis svarbiausias abipusio pripažinimo elementas. Todėl esu dėkingas Europos Parlamentui už raginimą kurti tikrai bendrą teisinę kultūrą, kaip Jūs, gerb. M. G. Pagano, ką tik sakėte.
Jūs teisingai reikalavote, kad būtų plėtojamas teisinių profesijų atstovų mokymas, mokymas pagal europines sistemas, santykiai su Teisingumo Teismu, abipusio pripažinimo teisės aktų taikymas, teisinis bendradarbiavimas ir lyginamoji teisė. Šiuo klausimu visiškai sutinku su tuo, kas išdėstyta Jūsų pranešime, nes manau, kad Stokholmo programoje nurodytas teisėjų mokymas ir valstybių narių keitimasis teisėjais bus svarbiausias elementas kuriant mūsų taip norimos Europos teisingumo erdvės ateitį.
Akivaizdu, kad Teisingumo forumas - įvairių teisininkų organizacijų susitikimo vieta - taip pat bus aktyviai naudojamas informuojant teisininkus apie europinę jų veiklos plotmę ir padedant ES šie teisininkai turės bendradarbiauti, kad būtų užtikrintas tikras keitimasis gerąja patirtimi.
Komisija taip pat sutinka su pranešime pateiktu siūlymu - ačiū už tai - sudaryti vertinimo sistemą, taikytiną ne tik ES teisės aktų perkėlimui, bet apimsiančią ir bendresnę valstybių narių teisingumo būklę.
Pagal šią sistemą bus vertinamas teisingumo sistemos veiksmingumas, tempas ir gynybos atstovų teisių laikymasis. Šiuo klausimu darbas jau pradėtas plėtojant Nyderlandų teisingumo ministro pateiktą idėją sukurti vertinimo sistemą, skirtą nustatyti, kaip veikia teismų sistema - kaip laikomasi teisinės valstybės principų. Žinoma, sistema bus taikoma naudojant esamas priemones ir turės teikti papildomą politinės kontrolės vertę. Pagal šiuos vertinimus bus galima teikti rekomendacijas.
Be to, Komisija pritaria, kad jos vertinimo sistemose aktyviau dalyvautų Europos Parlamentas. Pone G. Deprezai, tai būtų galimybįtraukti Parlamentą į ekspertų grupių, kurias sudarysime šiais metais ir kelerius ateinančius metus, darbą.
Be to, minėjote naujojo sprendimo dėl Eurojusto perkėlimą. Šiuo atžvilgiu irgi sutinkame su pranešime siūlomu požiūriu dėl įgyvendinimo plano naudingumo ir ekspertų susitikimų su valstybių narių atstovais. Naująjį sprendimą dėl Eurojusto galėsime greitai įgyvendinti pasitelkdami būtent šiuos dalykus.
Galiausiai pranešime primygtinai reikalaujama, kad teismai naudotųsi naujomis technologijomis. Siekiant panaudoti informacinių ir ryšių technologijų galimybes teisingumo srityje, pradėta įgyvendinti Europos e. teisingumo strategija.
Štai ir viskas, galiu tik padėkoti Europos Parlamentui už darbą ir apmąstymus šioje srityje, kuriais jis su mumis pasidalijo. Taip pat esu įsitikinęs, kad mums kartu pavyks sukurti šią baudžiamojo teisingumo erdvę, šią teisės erdvę, kuri turėtų būti būdinga bendruomenei, kurios piliečiai ne veltui turi teisę į kokybišką teisingumą, nesvarbu, kurioje valstybėje narėje atsidurtų.
Jan Kohout
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - Gerb. pirmininke, džiaugiuosi šia galimybe kalbėti apie šiuos tris svarbius teisėkūros pasiūlymus ir esu dėkingas pranešėjams už didelį į juos sudėtą darbą. Pirmiausia norėčiau pateikti pastabų dėl pirmųjų dviejų pasiūlymų, tada pereiti prie trečiojo dėl tolesnės ES baudžiamojo teisingumo plėtotės.
Dviejų T. Zwiefkos ir G. Deprezo pranešimuose aptartų pasiūlymų tikslas - sukurti procedūrą, kurią taikydamos valstybės narės galėtų derėtis dėl susitarimų su trečiosiomis šalimis dėl teisminio bendradarbiavimo civilinėse bylose aspektų, priklausančių išimtinei Bendrijos kompetencijai, ir šiuos susitarimus sudaryti.
Pirmasis pasiūlymas, kuriam taikoma bendro sprendimo procedūra, apima sutartinėms ir nesutartinėms prievolėms taikytiną teisę. Antrasis, kuriam taikoma konsultavimosi procedūra, apima tam tikrus šeimos teisės klausimus.
Norėčiau pabrėžti, kad dviejų būsimųjų reglamentų nustatoma procedūra sudaryta taip, kad būtų užtikrintas Bendrijos teisės vientisumas. Prieš patvirtindama derybas dėl susitarimo, Komisija patikrins, ar numatomu susitarimu nepanaikinamas Bendrijos teisės aktų galiojimas ir ar jis netrukdo tinkamai veikti jo normomis nustatytai sistemai. Komisija taip pat patikrins, ar numatomu susitarimu netrukdoma Bendrijos numatytai vykdyti išorės santykių politikai.
Praktiškai galima teigti, kad, sudarant sąlygas valstybėms narėms derėtis dėl Bendrijos teisę atitinkančių susitarimų su trečiosiomis šalimis ir juos sudaryti, tam tikra Bendrijos teisės veikimo sritis išplečiama į šalis, esančias už Europos Sąjungos ribų.
Abiem pasiūlymais nustatoma procedūra pirmiausia bus taikoma deryboms dėl dvišalių valstybės narės ir trečiųjų šalių susitarimų ir jų sudarymui. Vis dėlto tam tikrais atvejais ji bus taikoma ir deryboms dėl daugiau negu vienos valstybės narės ir (arba) daugiau negu vienos trečiosios šalies regioninių susitarimų ir jų sudarymui. Kalbant apie regioninius susitarimus, šeimos teisės pasiūlyme nustatoma procedūra bus taikoma dviejų jau esamų šiaurės valstybių konvencijų daliniam keitimui arba naujoms deryboms dėl jų. Į pasiūlymo dėl taikytinos teisės taikymo sritį praktiškai pateks labai nedaug regioninių susitarimų. Jie galėtų apimti, pavyzdžiui, pasienio vietovėje esančio oro uosto, dviejų ar daugiau šalių bendrų vandens kelių ar tarpvalstybinių tiltų bei tunelių eksploatavimą.
Abiem pasiūlymais nustatoma procedūra grindžiama dideliu valstybių narių ir Komisijos pasitikėjimu ir bendradarbiavimu. Numatyta sistema, kaip bus elgiamasi atvejais, kai Komisija, remdamasi savo vertinimu, padarys išvadą, kad derybos dėl susitarimo arba jo sudarymas neturėtų būti patvirtintas. Tokiais atvejais atitinkama valstybnarir Komisija pradės diskusijas bendram sprendimui rasti.
Tarybai pirmininkaujanti valstybTarybos vardu viliasi ir tikisi, kad sutarimą dėl pasiūlymo dėl taikytinos teisės bus galima pasiekti per pirmąjį svarstymą. Jau įvyko konstruktyvios Europos Parlamento, Komisijos ir Tarybos derybos, per kurias visos trys institucijos kartu sugebėjo išspręsti nemažai sudėtingų klausimų.
Kadangi didžioji pasiūlymo dėl taikytinos teisės dalis yra identiška pasiūlymui dėl šeimos teisės, nereikia nsakyti, kad pirmojo pasiūlymo pakeitimai perkelti į antrąjį pasiūlymą, nors jam ir netaikoma bendro sprendimo procedūra. Siekiant geros teisėkūros labai pageidautina išlaikyti abiejų tekstų lygiagretumą.
Baigdamas norėčiau pateikti keletą pastabų dėl Parlamento rekomendacijos dėl ES baudžiamosios teisenos erdvės kūrimo - M. G. Pagano pranešimo tema.
Taryba labai pritaria, kad abipusis pripažinimas svarbus kaip vienas iš ES teisminio bendradarbiavimo ramsčių. Manome, kad jis turėtų būti išplėstas ateityje priimant kitas teisines priemones ir naudojamas visapusiškiau - veiksmingiau įgyvendinant iki šiol priimtas abipusio pripažinimo priemones.
Šioje srityje Taryba norėtų atkreipti Parlamento dėmesį, kad ji dabar baigia ketvirtąjį Europos arešto orderio ir sulaikytųjų perdavimo iš vienos valstybės į kitą procedūrų įgyvendinimo tarpusavio vertinimo etapą.
Šio tarpusavio vertinimo srityje ekspertai taip pat tiria Europos arešto orderio bei paties abipusio pripažinimo principo ir proporcingumo principo sąveikos aspektus. Vis dėlto proporcingumo principas turi būti derinamas su kitu Parlamentui ne mažiau svarbiu principu - subsidiarumo principu. Tikrovtokia, kad įvairių valstybių narių teisminės institucijos skirtingai vertina tai, kas yra sunkus nusikaltimas.
Taryba siekia toliau dirbti su Parlamentu ir Komisija kuriant ES politikos priemonių ir teisės aktų horizontalaus nuolatinio vertinimo ir įgyvendinimo sistemą.
Teisėjų mokymo klausimu Taryba pritaria Parlamento nuomonei, kad reikia skatinti tikrąją ES teisminę kultūrą, inter alia, skatinant tiesioginius įvairių valstybių narių teisėjų, prokurorų ir teismų darbuotojų mainus, taip pat aktyviai plėtoti Europos teisėjų mokymo tinklą.
Taryba taip pat pritaria Parlamento požiūriui, kad reikia sklandžiai ir veiksmingai įgyvendinti naujuosius sprendimus dėl Eurojusto ir Europolo.
Apibendrindamas norėčiau padėkoti Parlamentui už didelį ir išsamų darbą, tapusį trimis šią popietę mūsų nagrinėjamais pranešimais.
Gérard Deprez
Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pirmininkas. - (FR) Gerb. pirmininke, tikrai ne Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto, o labiau savo frakcijos vardu norėčiau pasinaudodamas šia trumpa proga pareikšti itin teigiamą savo reakciją į M. G. Pagano pranešimą. Sveikinu parengus pranešimą, gerb. M. G. Pagano. Manau, kad rengdama šį pranešimą sudarėte itin išsamų sąrašą, kuris, gerb. Komisijos nary, turėtų būti įtrauktas į Stokholmo programą, kurią, žinau, Komisija aktyviai rengia.
Be to, kas jau pasakyta apie teisėjų mokymo vertinimo svarbą, leiskite pabrėžti du aspektus, labai svarbius nagrinėjant abipusio pasitikėjimo klausimą ir ateityje galinčius tapti abipusio pripažinimo pagrindu. Pirmiausia, teismų nepriklausomumas. Dabar kai kurios ES valstybės narės neturi nuo politinės valdžios ar kitų valdžios institucijų nepriklausomų teismų. Tai skandalas ir jis turi baigtis.
Antra, procedūrinės garantijos. Kol negalime būti tikri, kad kai kuriose šalyse tam tikrų nusikaltimų padarymu įtariami ar kaltinami žmonės turi procedūrines garantijas, panašias į teikiamas kitose šalyse, bus sudėtinga užsitikrinti platų pritarimą abipusio pripažinimo principui. Tai - vienas iš pagrindinių aspektų, kurį norėjau pristatyti šioje diskusijoje. Sveikinu, M. G. Pagano.
Csaba Sógor
PPE-DE frakcijos vardu. - (HU) Po Antrojo pasaulinio karo nubrėžtos valstybių sienos padalijo bendruomenes ir šeimas. Norėčiau pateikti pavyzdį, labai artimą mums čia, Europoje. Szelmenc kadaise buvo Vengrijos dalis. Nepaisant to, dabar viena jo dalis, Nagyszelmenc, yra Europos Sąjungos valstybės narės Slovakijos teritorijoje, o kita dalis, Kisszelmenc, yra Ukrainoje.
Iki 2005 m. gruodžio 23 d. tarp abiejų kaimų nebuvo netgi pasienio punkto. Šešiasdešimt metų tėvai, vaikai ir giminaičiai gyveno visiškai atskirti vienas nuo kito ir negalėjo susitikti dešimtmečiais. Atidarydama pasienio punktą, ES suteikjiems nekantriai lauktą galimybę rasti išeitį iš šios padėties. Ką tik minėtas pavyzdys - tik vienas iš daugelio šimtų ar tūkstančių ir kartu tvirtas argumentas, kodėl dabar aptariame šį pranešimą.
Reglamento projekte numatyta jurisdikcijos nustatymo procedūra, taikytina tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių santuokos, tėvų atsakomybės ir išlaikymo prievolių klausimais. Reglamentas nebus viršesnis už kitus Bendrijos teisės aktus, o bus taikomas tik tada, kai atitinkama valstybnarįrodys, kad esama konkretaus intereso pasirašyti dvišalį sektorinį susitarimą su trečiąja šalimi ir tas interesas grindžiamas ekonominiais, geografiniais, kultūriniais ar istoriniais santykiais, ypač tarp valstybės narės ir atitinkamos trečiosios šalies. Kartu Komisija teigia, kad siūlomas susitarimas turi labai nedaug įtakos vienodam ir nuosekliam esamų Bendrijos reglamentų taikymui ir minėtųjų reglamentų pagrindu įgyvendintos sistemos veikimui.
Norėčiau padėkoti pranešėjui G. Deprezui už tai, kad jis ėmėsi šios svarbios temos, darančios įtaką ES viduje ir už jos ribų gyvenančių piliečių gyvenimui, ypač todėl, kad šiuo dokumentu pasiekiama teisinės Bendrijos institucijų jurisdikcijos ir valstybių vidaus jurisdikcijos pusiausvyra.
Manuel Medina Ortega
Gerb. pirmininke, manau, kad Komisijos mums pateikti pasiūlymai dėl reglamentų yra svarbūs ir reikalingi, mums Europos Parlamente taip pat svarbu ir reikalinga primygtinai reikalauti laikytis principo, kurio laikytis reikalavo abu pranešėjai, T. Zwiefka ir G. Deprez - Bendrijos kompetencijos principo.
Tai - Bendrijos kompetencijos klausimas ir dėl praktinių priežasčių patartina tam tikras atsakomybės sritis palikti valstybėms narėms, bet, kaip teigJ. Barrot, reikėtų apriboti jų taikymo sritį ir laiką. Nėra galimybės atsisakyti taikyti Bendrijos kompetenciją ir nei Taryba, nei Komisija, nei Parlamentas neturi teisių šias Bendrijos kompetencijos sritis panaikinti.
Dabar, kai nustatyta ši išimtinprocedūra, manau, kad dėl pakeitimų, dėl kurių diskutavome, kuriuos pateikėme ir kuriuos, tikiuosi, Parlamentas rytoj patvirtins, bus įmanoma šį priemonių paketą priimti per pirmąjį svarstymą. Taip pat tikiuosi, jog Komisija užtikrins, kad kitu ir tolesniais etapais galėtume daryti pažangą kuriant tikrąją Europos privatinės teisės sistemą. Kaip nurodė, pavyzdžiui, C. Sógor pirmiau pasakytoje kalboje, to reikia vis labiau. Kalbame apie problemas, turinčias labai tiesioginį poveikį žmonėms, ir, jeigu sugebėsime jų problemas išspręsti, žmonės suvoks, kad Europos Sąjunga savo funkciją atlieka.
Galiausiai, gerb. pirmininke, norėčiau pasveikinti savo kolegas narius, G. Deprezą ir T. Zwiefką ir padėkoti Komisijai bei Tarybai už norą su mumis bendradarbiauti šiuo klausimu.
Sarah Ludford
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, norėčiau padėkoti M. G. Pagano už puikų jos pranešimą ir bendradarbiavimą rengiant kompromisinius pakeitimus, į kuriuos įtraukti, pavyzdžiui, kai kurie mano siūlymai.
Manau, kad Europos Parlamentas užsibrėžia puikų tikslą ateityje sukurti Europos baudžiamojo teisingumo erdvę su dvigubu užmoju - nusikaltėliams įvykdyti teisingumą ir apsaugoti kaltinamųjų bei nukentėjusiųjų teises. Pranešime teisingai pabrėžiami svarbiausi aspektai - poreikis stebėti teisės aktų įgyvendinimą; plėtoti teisėjų, prokurorų ir advokatų mokymą; priimti naujus teisės aktus, kuriais užtikrinama procedūrinapsauga, kaip pabrėžG. Deprez.
Europos arešto orderis yra veiksminga priemonįvykdyti nusikaltėliams teisingumą ir aš labai apgailestauju, kad britų konservatoriai jai nepritarė. Vis dėlto mes ir vyriausybės turime užtikrinti, kad Europos arešto orderiais nebūtų piktnaudžiaujama nereikšmingais klausimais, pvz., norint persekioti žmones, pavogusius kiaulę ar nesusimokėjusius viešbučio sąskaitos. Jais taip pat negalima piktnaudžiauti rengiant "žvejybos ekspedicijas" apklausoms atlikti. Jie turi būti naudojami tik deramoms grąžinimo procedūroms, skirtoms kaltinimams pateikti ir palaikyti.
Europos arešto orderis, kaip sakkiti, ir visa baudžiamojo teisingumo sistema grindžiama abipusiu pasitikėjimu. Taigi valstybės narės turi parodyti, kad jos nusipelno pasitikėjimo - turi turėti aukštos kokybės teisines sistemas ir, pavyzdžiui, laikytis Europos žmogaus teisių konvencijos bei Strasbūro teismo sprendimų. Negalime leisti, kad naudojantis Europos arešto orderiais žmonės būtų grąžinami į ES šalį, iš kurios jie būtų nusiųsti į trečiąją šalį kankinti. Jeigu nepaisoma Strasbūro, turi būti taikomos Europos arešto orderyje numatytos pagrindinių teisių apsaugos sąlygos. Manau, kad ES vyriausybės vengia naikinti didelius teisinių sistemų skirtumus ir sąžiningo teismo užtikrinimo bei žmogaus teisių laikymosi spragas.
Turime stengtis užtikrinti, kad ateityje baudžiamosios teisės aktai būtų geresni. Tikėkimės, kad įsigaliojus Lisabonos sutarčiai - džiaugiuosi, kad Čekijos Senatas ją ratifikavo - spaudoje rečiau matysime niekur nevedančius valstybių narių pasiūlymus, kurie, net jeigu patvirtinami, niekada tinkamai neįgyvendinami. Keliaujantiems, kitose šalyse dirbantiems ir verslo subjektus kuriantiems mūsų piliečiams, taip pat žmonėms, priverstiems pasiaiškinti užsienio kalba, itin didelę reikšmę turi ES lygmens teisingumas ir aukšti teisiniai standartai. Pats laikas užtikrinti, kad bet kas, patekęs į kitos valstybės narės baudžiamojo teisingumo sistemą, būtų informuotas apie savo teises ir gautų tinkamą teisinę pagalbą, vertimo žodžiu ir raštu paslaugas.
Galiausiai esu labai nusivylusi, kad Jungtinės Karalystės vyriausybbuvo viena iš tų, kurios blokavo procesinių teisių priemonę. Viliuosi, kad ateityje jie apsigalvos.
Luca Romagnoli
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, iš dalies sutinku su trimis mūsų aptariamais pranešimais.
T. Zwiefkos pranešimu patikėti lengviau, nes jame derybų dėl valstybių narių ir ES nepriklausančių šalių dvišalių susitarimų dėl sektorių klausimų ir šių susitarimų sudarymo procedūra padaroma vientisesnir, į viską atsižvelgiant, skaidresnė.
O dėl G. Deprezo pranešimo, iš esmės sutinku su antrąja jo dalimi, kurioje iš Komisijos reikalaujama nuoseklumo, jeigu ketiname plėtoti Bendrijos teisminio bendradarbiavimo sektoriaus išorės ryšių politiką. Vis dėlto, kalbant apie valstybių narių galimybę pačioms sudaryti susitarimus, aš, kaip nacionalistas, žinoma, tuo patenkintas ir tikiuosi, kad šio proceso taikymo sritis ir laikas nebūtinai bus ribojami.
Galiausiai privalau sąžiningai pasakyti, kad turiu tam tikrų abejonių dėl M. G. Pagano parengtos Europos Parlamento rekomendacijos. Aš jai labai dėkingas, kad ji pažymėjo ir palaike. teisingumo koncepcijos taikymą, tuo labiau, kad buvau atsakingas už pranešimo rengimą, taip pat esu dėkingas tiems, kurie bendradarbiavo, kad jis pavyktų. Vis dėlto, žinodamas dalykus, susijusius su pagrindinėmis nukentėjusiųjų, įtariamųjų ir kaltinamųjų laisvėmis bei poreikį plėtoti teisėjų ir kitų sistemos darbuotojų mokymą, turiu pastebėti, kad šioje srityje dar turime daug nuveikti - bent jau mes Italijoje. Be to, jei kalbėtume apie Europos arešto orderį, mano abejonės, tiesą sakant, virsta tikru prieštaravimu. Nepaisant to, dėkoju pranešėjams, kad jie kvalifikuotai ir kruopščiai nagrinėjo šias temas.
Panayiotis Demetriou
(EL) Gerb. pirmininke, aš irgi norėčiau pasveikinti visus tris pranešėjus - T. Zwiefką, G. Deprezą ir M. G. Pagano. Ypač norėčiau pasveikinti M. G. Pagano už jos, kaip šešėlinės pranešėjos, parengtą pranešimą, jai padėkoti už malonius žodžius ir kartu už artimą bendradarbiavimą su manimi rengiant pranešimą. Taip pat norėčiau pareikšti pasitenkinimą, kad, anot Komisijos nario, Komisija sutinka su beveik visais į šį pranešimą įtrauktais aspektais. Aš visiškai pritariu M. G. Pagano pranešimui ir, žinoma, viskam, ką ji šiandien pasakParlamente.
Komisijos nary, praėjo dešimt metų nuo to laiko, kai Europos Vadovų Taryba Tamperėje paskelbė, kad patvirtino strateginį tikslą sukurti Europos Sąjungos laisvės, teisingumo ir saugumo erdvę, praėjo dešimt metų nuo paskelbimo, kad teisminio bendradarbiavimo pagrindas yra abipusis aukščiausiųjų teismų sprendimų pripažinimas ir pasitikėjimas jais. Turiu pasakyti, kad šia linkme nuveikta mažai.
Taigi, civilinės teisės atveju keletas temų buvo remiamos, tačiau baudžiamosios teisės srityje niekas beveik nepajudėjo iš vietos. Tikimės, kad patvirtinus Lisabonos sutartį šia linkme bus padaryta daugiau pažangos.
Komisijos nary, net ir šis pasiūlymas dėl būtinųjų procesinių apsaugos sąlygų nebuvo toliau plėtojamas ir mes prašome, - šis prašymas skirtas ir Tarybai, - kad jūs jį plėtotumėte. Baigdamas noriu pasakyti, kad, žinoma, teisminės sistemos skiriasi, bet esama ir galimybių jas derinti. Būtent todėl reikia įgyvendinti rekomendaciją sudaryti ekspertų komitetą, kuris išnagrinėtų visus teisės aktų skirtumus bei panašumus, pateiktų mums konkrečias ekspertų rekomendacijas dėl mūsų teisės aktų derinimo, ir tada atsirastų abipusis pasitikėjimas teismų sistemomis.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Gerb. pirmininke, civilinės teisės srityje, be acquis communautaire, esama nemažai dvišalių susitarimų, kuriuos valstybės narės sudarsu trečiosiomis šalimis. Remiantis EB sutarties 307 straipsniu, valstybės narės privalo panaikinti visas su acquis nesuderinamas šių susitarimų nuostatas.
2006 m. vasario mėn. Nuomonėje 1/03 Teisingumo Teismas teigė, kad Bendrija įgijo išimtinę kompetenciją sudaryti tarptautinius susitarimus su trečiosiomis šalimis dėl jurisdikcijos ir sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo. Tada kyla klausimas, ar visi esami ar siūlomi dvišaliai susitarimai su šiomis šalimis šiais klausimais turėtų būti pakeičiami Bendrijos susitarimais. Ar valstybės narės turėtų ir toliau turėti teisę sudaryti šiuos susitarimus, kai nesama Bendrijos intereso?
Vis dėlto šiai procedūrai - taisyklės išimčiai - turi būti taikomos labai konkrečiai suformuluotos sąlygos, susijusios su sistemos taikymo sritimi ir galiojimo laiku. Todėl svarbu, kad Komisija parengtų strategiją ir nustatytų prioritetus, nepamiršdama plėtoti Bendrijos teisminio bendradarbiavimo civilinėse ir komercinėse bylose išorės ryšių politiką.
Jacques Barrot
Gerb. pirmininke, kalbėsiu trumpai, nes galiu tik išreikšti pasitenkinimą, kad Parlamentas padėjo surinkti daugiau informacijos apie šią teisės, teisingumo, saugumo ir laisvės erdvę, kurią norime sukurti Europos Sąjungoje; pritariu viskam, kas pasakyta, ypač dėl abipusio pripažinimo principo, nuo kurio turime grįžti prie abipusio teisėjų pasitikėjimo.
Kaip labai gerai paaiškinta, tiesa, kad esama galimybių derinti teismines sistemas, ir pirmiausia tai reikėtų oficialiai įtvirtinti būtinosiomis baudžiamojo proceso procedūromis. Tikrai manau, kad taip įtvirtinamas geras Stokholmo programos pagrindas ir norėčiau Parlamentui už tai padėkoti.
Dėl likusiųjų aspektų galiu patvirtinti, kad tikrai bus įmanoma rasti institucinę dvišalių susitarimų sistemą, tačiau Bendrija ir Komisija turi turėti išimtinę kompetenciją. Tai viskas, ką galiu pasakyti. Nebenoriu dar labiau pratęsti šių diskusijų. Dar galima daug ką pasakyti.
Pirmiausia esu dėkingas Parlamentui ir turiu pasakyti, - nes nebeturėsiu galimybės kalbėti dar kartą, - kad mano, kaip Komisijos nario, patirtis mane gerokai praturtino, nes tikrai manau, kad geras Komisijos ir Europos Parlamento aljansas - atsiprašau pirmininkaujančios valstybės, bet turiu tai pažymėti, nes tai tiesa - dažnai gali išryškinti ir skatinti bendrąjį Europos interesą.
Nepaisant to, žinoma, esu dėkingas pirmininkaujančiai valstybei už paramą. Turi būti palaikoma visų trijų institucijų sinergija; tačiau mano padėka adresuota Europos Parlamentui, kuris šį vakarą dar kartą mums pateiklabai gerą pranešimą. Dėkoju, M. G. Pagano.
Jan Kohout
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - Gerb. pirmininke, šios diskusijos buvo labai įdomios ir atrodo, jog labai nedaug trūksta, kad sutarimą dėl pasiūlymo dėl taikytinos teisės pasiektume per pirmąjį svarstymą. Leiskite pasakyti, kad tai - ne tik susitarimas. Tai - sąžiningas susitarimas, kuriame įtvirtinama gera pusiausvyra. Manau, kad tai puikus gero Parlamento, Komisijos ir Tarybos bendradarbiavimo pavyzdys.
Esu įsitikinęs, kad valstybės narės gerai pasinaudos abiem būsimais reglamentais sukurta procedūra, leisiančia jiems numatyti deramą santykių su trečiosiomis šalimis, su kuriomis jie turi ypatingų ryšių, teisinį pagrindą.
Kaip pabrėžiau anksčiau, per pirmąjį svarstymą pasiektas sutarimas dėl pasiūlymo dėl taikytinos teisės turi poveikį kitam šeimos teisės srities pasiūlymui, nes didžioji abiejų tekstų dalis identiška. Todėl, pasiekę sutarimą per pirmąjį svarstymą, taip pat pasirengėme greitai patvirtinti kitą pasiūlymą. Tai - išties pageidautinas žingsnis.
Labai daug valstybių narių dėl, pavyzdžiui, ypatingų istorinių ar socialinių ryšių su trečiosiomis šalimis, itin suinteresuotos turėti galimybę su jomis sudaryti susitarimus šeimos teisės klausimais, pvz., dėl vaikų globos, teisės su jais matytis ir išlaikymo prievolių.
Galiausiai Tarybos vardu norėčiau padėkoti Parlamentui už įkvepiančio užmojo rekomendacijas dėl ES baudžiamosios teisenos erdvės kūrimo, išdėstytas Marios Grazios Pagano pranešime. Norėčiau Parlamentui padėkoti už šias produktyvias diskusijas ir už puikius rezultatus.
Tadeusz Zwiefka
Gerb. pirmininke, pradėję šį darbą žinojome, kad vaikštome ant plono ledo. Priemonės, kurias rengėme, buvo išskirtinio pobūdžio ir ypatingos svarbos. Vis dėlto žinojome, kad laikas bėga ir neišvengiamai artėja šios Europos Parlamento kadencijos pabaiga. Galiausiai ir valstybės narės, ir Europos Sąjungos piliečiai tikėjosi, kad bent jau tam tikru tiksliai nurodytu laiku jiems bus padėta išspręsti tokius sudėtingus ir kartu tokius svarbius klausimus.
Tik dėl mūsų valios pasiekti gerą rezultatą, žinoma, visiškai laikantis Bendrijos teisės, dėl mūsų valios sukurti priemonę, tinkamą ES teisės sistemai, ir dėl mūsų noro gerai bendradarbiauti pasiekėme etapą, kuriame šiandien baigiame diskusiją, tikriausiai lemsiančią sėkmę per pirmąjį svarstymą.
Todėl dar kartą norėčiau pareikšti nuoširdžią padėką G. Deprezui už jo atkaklias pastangas rūpinantis, kad neperžengtume tam tikrų ribų. Taip pat norėčiau nuoširdžiai padėkoti J. Kohoutui už nepaprastai dinamišką pirmininkaujančios Čekijos atstovų darbą ir Komisijos nariui J. Barrotui už tikrai tobulą Komisijos atstovų bendradarbiavimą. Taip pat norėčiau padėkoti šiandien kalbėjusiems ir visu mūsų darbo laikotarpiu prie galutinės sėkmės prisidėjusiems savo kolegoms nariams ir mūsų bendradarbiams, ypač visiems Teisės reikalų komiteto darbuotojams, galutiniams sėkmingiems rezultatams pasiekti įdėjusiems tikrai daug nuoširdumo ir sunkaus darbo.
Gérard Deprez
Gerb. pirmininke, man dviejų minučių nereikės. Atsakydamas į tai, ką supratau kaip Tarybos raginimą ir T. Zwiefkos pageidavimą, manau, kad gerai bendradarbiavome, todėl, kiek tai priklauso nuo manęs, rytoj per pirmąjį svarstymą pasieksime sutarimą. Todėl balsavimo nurodymuose, kuriuos duosiu savo politiniams draugams, jiems patarsiu balsuoti už susitarimo, dėl kurio derėjomės su Taryba ir Komisija, tekstą, beje, nepaisydamas savo asmeninės nuomonės ir patobulinimų, kuriuos būčiau mielai į šį tekstą įtraukęs.
Dabar, gerb. pirmininke, kadangi dar turiu šiek tiek laiko, nebenorėčiau daugiau kalbėti apie mūsų pranešimus, o norėčiau pasakyti ministrui, koks aš patenkintas, kad šiandien Čekijos Senatas pritarLisabonos sutarčiai. Manau, kad, nekalbant apie mūsų atliktą darbą, tai yra geros žinios - geriausios šios dienos žinios.
(Plojimai)
Dėkoju visiems dirbusiems šia tema, nes visi žinome, kad aplinkybės nebuvo lengvos. Jūsų šalyje buvo daug tvirto pasipriešinimo. Dėl naujausių politinių įvykių padėtis anaiptol netapo lengvesnir todėl norėčiau perduoti mūsų dėkingumą jūsų šalies institucijoms ir gyventojams. Šiandien jūs daug nuveikėte Europos idėjos labui!
Maria Grazia Pagano
pranešėja. - (IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, noriu padėkoti Tarybai už paramą principams ir pirmiausia Komisijos nariui J. Barrotui, jeigu jis leis - su juo labai produktyviai bendradarbiavome ir šio darbo rezultatus vėliau perkėlėme į šiuos rūmus. Taip pat norėčiau nuoširdžiai padėkoti šį pranešimą rengusiems nariams už idėjas ir, žinoma, už visą panaudotą patirtį - pirmiausia P. Demetriou, S. Ludford ir puikiai pasirodžiusiam G. Deprezui.
Noriu pasakyti, kad P. Demetriou, S. Ludford ir G. Deprez pataikkaip pirštu į akį; jie nustatė, koks iššūkis laukia Europos Sąjungos, nes mūsų laukiantys uždaviniai - pasiekti bendrą Europos teisminę kultūrą (žinoma, tai reiškia, kad reikia rimtai kovoti su G. Deprezo paminėtais veiksniais), sukurti nepriklausomą teismų sistemą, suteikti garantijas ir panaikinti įvairių teisminių sistemų neatitiktį. Vis dėlto tikiu, kad nuveikę tokį darbą galime būti optimistai.
Remdamasi savo pačios požiūriu, kuris turėtų sutapti su L. Romagnolio požiūriu, norėčiau jam pasakyti, kad iš esmės vertinant padėtį Italijoje neabejotinai esama pesimizmo, bet turime norėti būti optimistai ir darbas, kurį nuveikėte, bei įnašas į pranešimą, kurį ir Jūs, gerb. L. Romagnoli, padarėte, reiškia, kad kartu mes galime kurti Europos Sąjungą, o Europos Sąjunga yra tikrovir mums, italams.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj, ketvirtadienį, 12 val.
(Posėdis kelioms akimirkoms sustabdytas)
