Peking +15 - Akčná platforma OSN pre rodovú rovnosť (rozprava) 
Predseda
Ďalším bodom programu je rozprava o týchto témach:
otázka na ústne zodpovedanie pre Radu: Peking +15 - Akčná platforma OSN pre rodovú rovnosť, ktorú Rade predkladá pani Svenssonová v mene Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť - B7-0007/2010), a
otázka na ústne zodpovedanie pre Komisiu: Peking +15 - Akčná platforma OSN pre rodovú rovnosť, ktorú Rade predkladá pani Svenssonová v mene Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť - B7-0008/2010).
Eva-Britt Svensson
autorka. - (SV) Téma práv žien ma v mojom programe stále popredné miesto, a preto ma mimoriadne teší, keď sa stávajú centrom aj našich diskusií tu v pléne, ako je to aj dnes. Výbor pre práva žien a rodovú rovnosť prijal uznesenie, ktoré predstavuje pozíciu Parlamentu k pekinskej platforme. Chcela by som všetkým kolegom vo výbore veľmi pekne poďakovať za ich dobrú spoluprácu.
Platforma prijatá v roku 1995 v rámci Organizácie Spojených národov bola historicky dôležitým krokom. Prijatá akčná platforma bola prvým globálnym dokumentom tohto typu. Zaoberala sa celkovým pohľadom na podmienky a práva žien. OSN má dlhú a významnú tradíciu v oblasti ľudských práv a deklaráciu prijala už v roku 1948.
Všeobecná deklarácia pozostáva z 30 článkov, z ktorých sa často cituje. Už v tejto deklarácii sa uvádza, konkrétne v jej článku 2, že každý má všetky práva a všetky slobody bez akéhokoľvek rozlišovania, pričom sa výslovne spomína faktor pohlavia. V rámci EÚ má otázka rovnosti medzi ženami a mužmi jasný základ v zmluvách aj v Charte základných práv.
Výbor sa zhodol na význame pekinskej platformy a na potrebe konkrétnejšie sa v rámci EÚ venovať systematickému monitorovaniu vývoja a zaisteniu toho, aby sme smerovali k väčšej rovnosti v každej oblasti. Nový Európsky inštitút pre rodovú rovnosť, ktorý má sídlo vo Vilniuse, bude pre nás prostriedkom na získanie pomoci pri tejto práci, pričom nám zároveň poskytne prieskum toho, ktoré politické opatrenia sú najefektívnejšie. Existuje totiž mnoho oblastí, z ktorých nemáme potrebné fakty a vedomosti.
Podporujem návrh na európsky ochranný príkaz, ktorý na moju veľkú radosť predložilo španielske predsedníctvo. Pekinská platforma obsahuje mnoho oblastí, ktoré sú mimoriadne dôležité, ak chceme dosiahnuť pokrok. Ide o oblasti, ako napríklad chudoba, ktorá v prvom rade postihuje ženy, neprimeraný prístup k zdravotnej starostlivosti pre ženy, násilie páchané na ženách vo všetkých jeho podobách a nerovnosť v hospodárskych štruktúrach a v hospodárskej politike.
Ako viete, do New Yorku má pocestovať delegácia ôsmich poslancov EP, ktorá tam bude zastupovať Európsky parlament. Budeme sledovať diskusie a rokovania, ktoré sú súčasťou hodnotenia toho, kam svet pokročil za 15 rokov pri dosahovaní cieľov tejto platformy. Uznesenie, ktoré budeme prijímať zajtra, vezmeme so sebou do New Yorku. Je to pre nás dôležité mať ho so sebou.
Výbor prijal jeden odsek hovoriaci o tom, že sexuálne a reprodukčné zdravie a sexuálne a reprodukčné práva sú súčasťou práv žien a že tieto sa musia v Európe aj globálne zlepšiť. Poslanecký klub Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) požiadal o samostatné hlasovanie o tomto odseku. Všetci vieme, že keď ľudia požadujú samostatné hlasovanie o odseku, je to preto, že je to mimoriadne dôležité a že práve preto nechcú, aby sa o ňom hlasovalo spoločne so zvyškom uznesenia.
V plnej miere súhlasím so skupinou PPE, že odsek 9 je kľúčový. Obávam sa však, že chcú zamietnuť tento odsek, čo by som považovala za veľmi poľutovaniahodné. Som si úplne vedomá toho, že poslanci tohto Parlamentu majú rôzne názory a hodnoty, a to je úplne správne. Práve preto vedieme rozpravy a diskusie. Toto znenie je však minimálne a malo by získať podporu od všetkých. Nebol navrhnutý žiadny iný text, ktorý by nahradil odsek 9. Bolo by veľmi nešťastné, keby sme šli do New Yorku s uznesením, ktoré by nehovorilo ani minimálne o tomto základnom probléme, ktorý je napokon mimoriadne kľúčovou témou na globálnej úrovni.
Dúfam a verím, že všetci môžu prijať znenie v jeho terajšej podobe, pretože hovorí len o tom, čo je pre nás všetkých samozrejmé. Počas prípravy sme veľmi úzko spolupracovali s tisícami rôznych žien a organizácií žien, čo poskytlo tomuto dokumentu jedinečný základ.
Diego López Garrido
Vážená pani Svenssonová, ďakujem vám veľmi pekne za otázku. Viete, že jednou z kľúčových, centrálnych a prioritných tém španielskeho predsedníctva Rady Európskej únie je rodová rovnosť. Predsedníctvo má skupinu cieľov, ktoré vyjadrujú túto myšlienku rovnosti z hľadiska významu smernice o nediskriminácii, ako aj vo vzťahu k tomu, čo ste spomínali, konkrétne vo vzťahu k boju proti rodovému násiliu a dôležitosti príkazu na ochranu obetí rodového násilia.
Preto som veľmi rád, že tu vidím pani komisárku Redingovú, ktorá zodpovedá za vykonávanie všetkých oblastí súvisiacich s rovnosťou medzi mužmi a ženami zo súdneho hľadiska. Na úvod by som rád ospravedlnil aj neprítomnosť španielskej ministerky pre rovnosť, ktorá sa práve zúčastnila hlasovania o reforme zákona o interrupciách v španielskom senáte. Mimochodom, výsledok bol dobrý, pretože zákon bol práve dnes popoludní prijatý v španielskom parlamente.
Rada Európskej únie vždy schvaľovala rodovú rovnosť a v tejto oblasti vždy podporovala Úniu a OSN. Švédske predsedníctvo vypracovalo správu Peking +15, ktorú španielske predsedníctvo predstaví na 54. zasadnutí Komisie OSN pre postavenie žien, no treba povedať, že napriek veľkému pokroku v tejto oblasti je tu stále veľa práce.
V tomto smere predsedníctvo poukázalo napríklad na potrebu zlepšiť údaje a lepšie využívať ukazovatele, ktoré sme vytvorili v rámci pekinskej platformy. Ako viete, Európska únia vypracovala 12 ukazovateľov na monitorovanie, hodnotenie a vyhodnocovanie skutočnej rodovej rovnosti, aj keď v niektorých prípadoch sa nám ich ešte nepodarilo úspešne navrhnúť, napríklad v oblasti ľudských práv, médií a životného prostredia.
Chcel by som povedať, že španielske predsedníctvo bude v máji organizovať odbornú schôdzu s cieľom diskutovať o ženách a o médiách a stereotypoch, pretože témy súvisiace s médiami tiež patria do právomocí pani komisárky Redingovej.
Na záver by som chcel povedať, že ako všetci vieme, v tejto chvíli existuje jedna veľmi dôležitá téma, a to hospodárska kríza. Tá okrem škôd, ktoré spôsobuje, môže byť aj prekážkou pokroku v rovnosti medzi mužmi a ženami. No paradoxne platí aj to, že práve rodová rovnosť by nám mohla pomôcť prekonať krízu a bojovať proti nej, a to prostredníctvom rodovej rovnosti a rovnakého prístupu k pracovným miestam pre mužov a ženy.
Hovorím teraz veľmi konkrétne o stratégii Európa 2020. Inštitúcie Európskej únie dali jasne najavo, že si želajú, aby stratégia Európa 2020 v sebe obsahovala aj hľadisko súvisiace s rodovou rovnosťou, aby sa téma rovnosti mužov a žien stala tiež súčasťou stratégie.
Vo svojej správe z minulého roka Európsky parlament požiadal Radu a Komisiu, aby do stratégie do roku 2020 zahrnuli aj kapitolu o začlenení rodového hľadiska. 30. novembra minulého roku sa Rada pre zamestnanosť, sociálnu politiku, zdravie a ochranu spotrebiteľa, Rada EPSCO, ktorej neformálne zasadnutie sa práve konalo v Barcelone, tiež vyjadrila, že členské štáty a Komisia musia pracovať tak, aby v rámci svojich kompetencií zaistili začlenenie rodového hľadiska do stratégie do roku 2020 a zohľadnenie všetkých príslušných politických oblastí. Som si preto istý, že to spolu s pracovným programom Komisie, teda hlavným pracovným programom, ktorý bol stále základným nástrojom smerovania tejto stratégie, bude znamenať, že sa toto hľadisko začlení do dokumentu, ktorý nám Komisia prisľúbila na 3. marca k téme stratégie do roku 2020. Dnes o ňom pritom hovorili predseda Van Rompuy a predseda Komisie José Manuel Barroso.
Musíme pokračovať v práci, musíme ďalej presadzovať politiky v oblasti rodovej rovnosti. Nie je to pritom len otázka spravodlivosti, ale aj otázka jednotnosti s duchom Európskej únie, aby aj naďalej mohla byť na svete referenčnou hodnotou pre rovnosť medzi mužmi a ženami.
Viviane Reding
Vážený pán predseda, je pre mňa česť, že môj prvý prejav počas hodiny otázok v Parlamente bude odpoveď na otázky týkajúce sa žien. Ako komisárka pre základné práva si naozaj myslím, že téma základných práv prepojených s rovnakým zaobchádzaním so ženami a mužmi je jedna z najdôležitejších a zároveň aj najstarších. Navyše si s veľkým dojatím spomínam, ako som pred viac než 15 rokmi ako mladá luxemburská poslankyňa EP pripravovala Pekinskú akčnú platformu v Luxemburgu. A teraz sme v Európskom parlamente, aby sme pripravili jej pokračovanie. Vraciame sa späť na úvod.
Nemusím zdôrazňovať, lebo to všetci viete, že rovnosť medzi ženami a mužmi patrí medzi základné hodnoty Európskej únie, a v tejto oblasti môžete rátať s trvalým záväzkom Komisie.
V priebehu tohto roka predstavím novú stratégiu Komisie v oblasti rodovej rovnosti, ktorá bude nadväzovať na existujúci plán rovnosti na roky 2006 - 2010. O niekoľko dní, keď sa v Organizácii Spojených národov začne 54. zasadnutie Komisie OSN pre postavenie žien pripomínajúce 15. výročie Pekingu, vyšle Európsky parlament veľmi dôležitú delegáciu. Aj ja sama sa zúčastním na tomto zasadnutí spoločne s predsedom Rady a bude to naša premiéra. Počas plenárneho zasadnutia obaja vystúpime s prejavom. Domnievam sa, že aj to je veľmi silný symbol.
Zároveň to bude príležitosť na medzinárodnej úrovni zmerať pokrok dosiahnutý v dvanástich akčných oblastiach, ktoré boli identifikované v Pekingu, ale aj odhaliť pretrvávajúce nerovnosti, pretože aj keď sa dosiahol úspech, vždy pred nami stojí veľa úloh. Navyše treba povedať, že Európska únia podporuje a naďalej bude podporovať prácu Organizácie Spojených národov, či už ide o pokračujúcu reformu inštitucionálnych mechanizmov, alebo o vytvorenie subjektu zaoberajúceho sa rodovou rovnosťou v rámci OSN.
Európska únia je tiež vplyvným zástancom rozvoja, konkrétne v súvislosti s rozvojovými cieľmi tisícročia zaisťujúcimi významné miesto pre 50 % občanov, ktorí globálne prispievajú k tomuto rozvoju. Všetci veľmi dobre vieme, že bez účasti žien by k rozvoju nedošlo. Rovnaké zaobchádzanie so ženami a mužmi preto tvorí v Komisii horizontálnu politiku, ktorú nevykonáva len komisár zodpovedný za túto oblasť, ale aj ostatní komisári v rámci ich zodpovedností, a to v oblastiach súvisiacich s politikami v rámci Európskej únie, ako aj jej vonkajšími politikami a najmä s politikami v oblastiach spolupráce a rozvoja.
Všetci vieme, že vytvorenie Pekinskej akčnej platformy predstavovalo veľký krok vpred. Po jej prijatí sa po Európskej únii začalo šíriť začleňovanie rodovej rovnosti. Takýto signál bol vyslaný v Pekingu. Vplyv bol naozaj pozoruhodný, ak vezmeme do úvahy, že vo všetkých našich členských štátoch už politiky v oblasti rovnosti nie sú obmedzené na zacielené akcie, ale odteraz sú začlenené do všetkých zodpovedajúcich politík.
Pekinská akčná platforma nám tiež umožnila sledovať pokrok dosiahnutý v súvislosti s rovnosťou na základe ukazovateľov, ktoré vypracovala Rada pre väčšinu z akčných oblastí. Existuje dvanásť akcií a deväť ukazovateľov. Sme veľmi hrdí na výsledky, ale ešte vždy treba vytvoriť tri ukazovatele. Domnievam sa, že Rada je odhodlaná urobiť to prijatím záverov s cieľom napredovať a vytvoriť tieto zostávajúce ukazovatele.
15. výročie Pekinskej akčnej platformy. Švédske predsedníctvo zvažovalo, čo sa v EÚ urobilo pre rovnosť. Rada prijala určité závery a Parlament predstaví tieto dokumenty, ktoré, samozrejme, budú mať miesto aj v rámci všetkých ďalších politík, ktoré Európska únia pripraví.
Obaja predsedovia práve vyjadrili svoje názory na stratégiu Európa 2020. Je len prirodzené, že v tomto systéme, ktorý Európu zase posunie vpred, budú ženy zohrávať veľmi osobitnú úlohu, najmä v čase, keď je zamestnaných stále menej ľudí. V skutočnosti vlastne už ani nemáme na výber: potrebujeme ženy pre hospodársky rozvoj. Už to dokonca nie je len otázka rodovej rovnosti, ale je to otázka hospodárskej politiky. V tejto veci preto nemáme žiadnu inú možnosť. Potrebujeme ženy, ak chceme, aby Európa prekonala svoje problémy, a tieto nové ukazovatele nám, samozrejme, pri tom pomôžu. V rámci skupiny na vysokej úrovni sme pripravili pracovný program, ktorý nám umožní monitorovať existujúce ukazovatele a vytvoriť ukazovatele, ktoré treba zaviesť. Prirodzene, že nám pri tejto úlohe bude pomáhať Európsky inštitút pre rodovú rovnosť, ktorý bude natrvalo zriadený vo Vilniuse od budúceho týždňa, čo je ďalším symbolom presne v tom istom čase, ako sa koná zasadnutie v New Yorku.
Pán predseda, po svojom návrate z New Yorku vás navštívim, aby sme prediskutovali stratégiu Komisie v oblasti rovnosti. Urobíme to spolu. Urobíme to pre 50 % našich obyvateľov, pre 50 % našich občanov a uspejeme.
Christa Klaß
Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, dámy a páni, Svetová konferencia o ženách budúci týždeň v New Yorku nám dá príležitosť upriamiť pozornosť spoločnosti na celom svete na otázku rovnosti mužov a žien. Pri tom určite kriticky preskúmame našu aktuálnu pozíciu z pohľadu toho, čo sme dosiahli a čo stále chceme dosiahnuť. Výzva na rovnosť, rozvoj a mier na Svetovej konferencii o ženách, ktorá sa konala 15. júna 1995 v Pekingu, je stále konkrétnym vyhlásením našich dnešných cieľov, a to aj v Európe.
Sme na správnej ceste a cieľ máme pevne pred sebou. Musíme však priznať, že cesta nie je ľahká, že sú na nej zápchy, prekážky a niekedy aj jednosmerné cesty. Musíme neustále znovu definovať trasu a vždy mať pritom cieľ pevne na dohľad. Jedno staré nemecké príslovie hovorí: "Všetky cesty vedú do Ríma." Počas hľadania správnej spoločnej cesty vás preto všetkých vyzývam, aby sme našli viac spoločného.
Politika v oblasti rodovej rovnosti nemôže a nesmie byť predmetom hlasovania a tesných, vynútených väčšín. Naša skupina udeľuje slobodu pri rozhodovaní o tejto veci, a preto by sme chceli rozdeliť hlasovanie, pani Svenssonová. Rovnosť sa musí stať spôsobom myslenia. Vyžaduje to ohľaduplnosť a vyžaduje to schopnosť presviedčania. Pani Svenssonová sa vo svojom uznesení dotkla mnohých otvorených rán. Stále existuje veľa nedokončených vecí, ktoré treba riešiť, a boli už spomínané. Je to myslenie bez stereotypov, rovnaká mzda za rovnakú prácu, chudoba medzi ženami, násilie páchané na ženách a starnúca spoločnosť, ktorá zasahuje najmä ženy. Pre nás sú to v tomto uznesení absolútne kľúčové otázky, ktoré chceme riešiť.
Vyhlásenia o úmysloch veľmi nepomáhajú. Len samotný zoznam mnohých uznesení, stratégií a paktov zaberá v správe pani Svenssonovej dve strany. Pre našu skupinu je veľmi dôležité, že kedykoľvek sa hovorí o rovnosti, spomínajú sa muži aj ženy - a to rovnocenne -, a dúfame, že konferencia nadväzujúca na Peking bude mať za následok, že pokročíme o ďalší krok smerom k väčšej rovnosti.
Zita Gurmai
v mene skupiny S&D. - Vážený pán predsedajúci, v roku 2010 si budeme pripomínať 15. výročie spustenia Pekinskej akčnej platformy. Toto je chvíľa úvah, keď musíme nielen vyhodnotiť to, čo sme doposiaľ dosiahli, ale rozmýšľať aj o nových spôsoboch dosahovania cieľov stanovených v roku 1995.
Začiatok bol presvedčivý: v roku 1995 sme dosiahli globálny konsenzus, podľa ktorého sú ženy a muži rovní zo všetkých hľadísk, a to aj politického, hospodárskeho, právneho a sociálneho. Aj napriek tomuto konsenzu sú však výsledky menej povzbudivé. Mnohé z cieľov Pekinskej akčnej platformy majú ešte stále ďaleko od ich naplnenia. V mnohých krajinách ženy stále nemajú dostatočné práva a chudoba má ženskú tvár.
Okrem toho dokonca aj v 21. storočí vidíme aj v rozvinutých krajinách znovu debaty o určitých základných témach a spochybňovanie už stanovených práv, ako sú napríklad práva na sexuálne a reprodukčné zdravie. Som veľmi rada, že Európsky parlament nenasleduje takéto trendy, ale práve naopak vyjadruje svoju zaviazanosť voči týmto základným právam. No politické debaty a konzervatívne útoky na ľudské práva sú však predsa len alarmujúce a jasne poukazujú na to, že boj za práva žien sa ešte zďaleka neskončil.
Nemyslím si, že by v otázke ľudských práv mohol rozhodovať kompromis. Nesmieme sa uspokojiť s najnižšou spoločnou úrovňou. Ak teda pôjdeme o niekoľko dní do New Yorku, musíme sa usilovať o to, aby všetky ženy mali rovnaké práva a aby boli tieto práva chránené. Osobne to budem robiť pod heslom "Moje telo, moje právo", ktoré musíme šíriť medzi všetky ženy sveta.
Antonyia Parvanova
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, keď sa pozrieme na to, čo sa urobilo od prijatia vyhlásenia akčnej platformy v Pekingu pred 15 rokmi, nemožno poprieť, že ešte zostáva veľa práce. Sme stále ďaleko od strategických cieľov z Pekingu. Nerovnosť a rodové stereotypy pretrvávajú vo všetkých regiónoch sveta, a to aj v Európskej únii. Ak chceme pokročiť v tejto oblasti, je potrebné mať spoľahlivé a porovnateľné údaje o pekinských ukazovateľoch na vnútroštátnej úrovni aj úrovni EÚ. Okrem toho musíme zabezpečiť, aby sa tieto ukazovatele včas monitorovali tak, aby sa dala aktualizovať naša stratégia EÚ v oblasti rodovej rovnosti.
Tu v Európe máme stále čo riešiť.
Zoberme si situáciu na pracovnom trhu. Musíme vyplniť rozdiely v odmeňovaní mužov a žien a zároveň sa pozrieť na miesto a zastúpenie žien vo vedúcich pozíciách vo verejných aj súkromných organizáciách.
Pri hlbšom skúmaní sociálnych hľadísk zistíme, že nerovnosti a diskriminácia, ktoré ovplyvňujú ženy, vedú zväčša k vylúčeniu a chudobe. Chudoba je najväčším a jediným faktorom ovplyvňujúcim zdravie. Feminizácia chudoby má skutočný dosah na fyzické a duševné zdravie žien.
Ženy žijúce v menšinách zažívajú chudobu, vylúčenie a diskrimináciu. Ich potreby sú vo veľkej miere neznáme, ignorované a nevypočuté. V prípade rómskych žien môže byť priemerná dĺžka života o 10 rokov kratšia než u žien, ktoré sú súčasťou väčšinového obyvateľstva. Úmrtnosť dojčiat je troj- až štvornásobne vyššia než u väčšinového obyvateľstva.
Na otázky diskriminácie, vylúčenia a chudoby sa treba dívať aj z pohľadu starnúceho obyvateľstva. Rozdiely v priemernej dĺžke života medzi ženami a mužmi budú mať za následok narastajúce hospodárske a sociálne problémy pre osamelé staršie ženy. Ide o nový rozširujúci sa jav, ktorý je závažný a ktorý treba podrobne preskúmať a primerane riešiť.
Na záver by som vás, pani komisárka, chcela rozhodne podnietiť k tomu, aby ste predložili smernicu o násilí páchanom na ženách. Všetci vás v tom podporíme.
Nicole Kiil-Nielsen
V roku 2006 OSN priznala, že hlavnými obeťami zmeny klímy bolo najzraniteľnejšie a najchudobnejšie obyvateľstvo. Skutočnosť je taká, že v oboch týchto kategóriách majú väčšinu ženy.
V subsaharskej Afrike, kde sú ženy už teraz diskriminované, pokiaľ ide o prístup k zemi a jej ovládanie, sa napríklad v dôsledku sucha rozširuje nedostatok obrábateľnej zeme, čo ešte viac obmedzuje ich prostriedky na prežitie.
Posledná správa predpokladá, že v roku 2050 miliarda ľudí utečie preč z nehostinného prostredia. Strata bezpečnosti týchto klimatických migrantov, ktorí sú donútení hľadať si útočisko v dočasných táboroch, zvyšuje úroveň ohrozenia žien.
Musíme však priznať, že za posledných 15 rokov ani jeden európsky legislatívny text o životnom prostredí neobsahoval rodové hľadisko.
V mene Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie preto vyzývam Európsku úniu a jej členské štáty, aby otázku rovnosti žien a mužov zahrnuli do všetkých hodnotení vplyvov, právnych predpisov a politík týkajúcich sa životného prostredia.
Marina Yannakoudakis
v mene skupiny ECR. - Vážený pán predsedajúci, je to menej než 100 rokov, čo ženy v Spojenom kráľovstve získali právo hlasovať. Boj za práva žien nie je novým javom a chcem vzdať poklonu všetkým organizáciám žien na celom svete, ktoré stále bojujú za rovnosť medzi ženami a mužmi.
Ženy chcú mať možnosť nezávisle sa rozhodovať o svojom pracovnom či rodinnom živote, zvoliť si prácu v tradične mužských povolaniach alebo rovnocennú možnosť starať sa o deti a pracovať doma. Skutočne potrebujeme dať ženám ich práva. Ako konzervatívci veríme vo voľbu a s touto voľbou aj vo flexibilitu pre ženy a tým aj v rovnosť.
Prispievame nezámerne k tomu, aby možnosti zamestnania pre ženy boli horšie, tým, že žiadame, aby podniky zabezpečovali práva, ktoré v dnešnej hospodárskej atmosfére ponúknuť nemôžu? Alebo odrádzame ženy od toho, aby zostali doma s deťmi, pretože si to ako spoločnosť vážime menej ako pracovisko?
Pani komisárka správne povedala, že musíme dostať ženy z recesie a späť do práce. A ja k tomu dopĺňam, že musíme zabezpečiť pracovné miesta v malých podnikoch, čo nám pomôže pri dosahovaní tohto cieľa. Nadmernou snahou upraviť všetko právnymi predpismi riskujeme zánik malých podnikov, čo zase obmedzí samotné voľby pre ženy, za ktoré bojujeme, a potom aj rovnosť, ktorú si zaslúžia.
Mara Bizzotto
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, v správe švédskeho predsedníctva o Pekingu nie je ani najmenšia zmienka o situácii žien v iných než západných štátoch Európy. To znamená, že problém neexistuje alebo ho nechceme vidieť. Avšak súčasná situácia moslimských žien na svete je tragická, a to aj v Európe.
Ak teda západný feminizmus zažíva krízu identity, je to preto, lebo móda multikulturalizmu nás mnohých viedla k snahe vyhýbať sa riešeniu týchto problémov, ktoré sú pritom jadrom boja mnohých moslimských žien v Európe a na svete.
Nechajme teda multikulturalizmus a politickú správnosť tam, kde sme ich našli, a prijmime novú úlohu: európski muži a ženy musia teraz, nie neskôr podporiť moslimské ženy v Európe v ich boji za emancipáciu, a tak pomôcť aj tým hnutiam na svete, ktoré sa vyjadrujú proti islamskému fundamentalizmu.
Chceme bojovať, aby sme zaistili, že ženy v Európe budú oslobodené od takého symbolu duchovnej smrti, akým je burka? Sme pripravení diskutovať o zhoršujúcich sa podmienkach žien v moslimských spoločenstvách Európy?
Ak duch rozpravy o týchto témach prevládne nad mlčaním, budeme mať silu podporiť príčinu oslobodenia žien na svete od islamského útlaku.
Edit Bauer
(HU) Pätnásť rokov po prijatí pekinskej platformy by sme mohli a zrejme aj mali hovoriť o mnohých veciach. No ja by som radšej hovorila o našej úlohe. V rukách máme jeden nástroj, a to tvorbu zákonov. Za tých 15 rokov sa veľa stalo v členských štátoch aj na úrovni EÚ. Vykonali sa veľké kroky, zväčša v dôsledku prijatia protidiskriminačných zákonov. Predstavovalo to významný krok vpred smerom k nastoleniu rovnakých príležitostí. No nepochybne nemôžeme byť spokojní s právnymi predpismi Spoločenstva a často dokonca ani členských štátov, pretože často vidíme dôkaz ich neúčinnosti. Situácia sa často zmení len veľmi málo, keď tieto zákony nadobudnú platnosť. Ako príklad môžeme uviesť rozdiely v odmeňovaní medzi ženami a mužmi. Viac než 30 rokov zákon zakazuje diskrimináciu na základe rodovej príslušnosti, no napriek tomu sa tieto rozdiely za posledných 10 rokov sotva zmenili, pričom niekedy je trend dokonca opačný.
Prístup k týmto právam je osobitným problémom, pretože zákonné prostriedky nápravy sú mimoriadne drahé a komplikované. Orgány zodpovedné za presadzovanie rovnakého zaobchádzania, ktorým bol zverený dohľad v rámci protidiskriminačných právnych predpisov v členských štátoch, sú zvyčajne slabo vybavené a v dôsledku nedostatku zdrojov sú ich právomoci často obmedzené na poskytovanie informácií a rád. Dúfame, že tento rok budeme mať aj šancu preskúmať efektívnosť zákonov, ktoré tu formulujeme a prijímame. Je zrejmé, že nie všetko sa dá riešiť legislatívne. Stereotypy je ťažké zmeniť, no aj tak musíme uznať, že účinnosť našich zákonov stojí a padá na tom, či v tom uspejeme. Jedna veta na záver: niekedy určite stojí zato pozrieť sa späť na cestu, ktorú sme prešli, no musíme jasne vidieť aj to, kam smerujeme. Vkladáme veľké nádeje do prepracovanej stratégie do roku 2020, ako aj do zmeny znenia stratégie o rovnakých príležitostiach.
Edite Estrela
(PT) Veľmi ma potešili vaše slová. Poskytli ste nám pozitívne správy a potvrdili ste svoju vôľu konať. Naozaj treba urobiť veľa, pretože 15 rokov po Pekingu, žiaľ, stále vidíme, že výsledky majú len veľmi malý význam. Ženskú tvár má naďalej nielen chudoba, ale aj negramotnosť, nezamestnanosť a nízke platy. Diskriminácia v rámci prístupu k vzdelaniu a zdravotnej starostlivosti naďalej existuje. Ženy sú hlavnými obeťami obchodovania s ľuďmi a fyzického, sexuálneho a psychologického násilia. Ženy majú nedostatočné zastúpenie v politike a vo vedení spoločností alebo, inak povedané, sú vylúčené z prijímania politických a hospodárskych rozhodnutí.
Okrem toho vieme, že ak majú byť politiky v oblasti rovnosti primerané a účinné, diagnóza musí byť spoľahlivá, založená na porovnateľných štatistických údajoch, ktoré budú rozdelené podľa pohlavia. Práve to potrebujeme, ak chceme zistiť správnu diagnózu a potom realizovať správne opatrenia.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Vážený pán predsedajúci, chcela by som povedať, že som neprišla do Parlamentu zatlieskať úplne novému zákonu o interrupciách v Španielsku.
To, čo ma trápi, je ľudský život, a zaujímajú ma hlavne ženy, ktoré tu chcem obhajovať, ktorých životy sú v ohrození v dôsledku rodového násilia. Som tu, aby som im ponúkla priestor, v ktorom môžu žiť slobodne a bezpečne.
Parlament vo svojom uznesení z 2. februára 2006 odporučil, aby členské štáty prijali nulovú toleranciu voči všetkým formám násilia páchaného na ženách a aby prijali všetky potrebné opatrenia na zaistenie lepšej ochrany obetí.
Štokholmský program, ktorý bol prijatý tu v Parlamente, stanovil priestor slobody, spravodlivosti a bezpečnosti pre všetkých európskych občanov, pričom boj proti rodovému násiliu sa považoval v rámci tohto programu za prioritu. Tým vyjadroval moju žiadosť na španielske predsedníctvo, aby počas svojho mandátu presadilo európsky ochranný príkaz pre obete rodového násilia s cieľom zaistiť, že sa obetiam týchto zločinov dostane tá istá úroveň ochrany vo všetkých členských štátov.
V Európe bez hraníc by bez hraníc mal byť aj boj proti rodovému násiliu a členské štáty by mali usilovne pracovať na harmonizácii svojich právnych predpisov tak, aby boj proti zlému zaobchádzaniu so ženami prekonal legislatívne prekážky a aby sme napokon mohli chrániť životy žien a ich detí aspoň v Európskej únii.
Vyzývam preto Komisiu a Radu, aby urobili všetko potrebné a všetko, čo je v rámci ich právomocí, aby posunuli vpred európsky ochranný príkaz pre obete, ktorý je veľmi účinným nástrojom na zaistenie toho, že tí, ktorí nerešpektujú dôstojnosť žien a ich práva na slobodný a bezpečný život, nezostanú nepotrestaní.
Iratxe García Pérez
(ES) Vážený pán predsedajúci, ... (Začiatok prejavu nie je dostupný z technických dôvodov.) ... 30 000 žien spojilo svoje hlasy, nápady a plány, aby sa začalo smerovať k spravodlivejšej a rovnejšej spoločnosti. Prišli z rôznych miest, z obrovského počtu ideológií a kultúr, no spojil ich cieľ bojovať za uznanie práv na rovnosť a spravodlivosť, za sociálnu a politickú účasť žien, za podieľanie sa na zodpovednostiach, za práva na sexuálne a reprodukčné zdravie.
Dnes sú tieto ciele ešte aktuálnejšie než kedykoľvek predtým, a preto je pred nami ešte stále dlhá cesta. Toto uznesenie preto otvára základné otázky, ako napríklad potrebu, aby Európska komisia vypracovala svoju stratégiu monitorovania pracovného programu, pevné prepojenie na pekinskú platformu a podporu politík v oblasti rodovej rovnosti, nezabúdajúc na rodové hľadisko v legislatívnych procesoch.
Je dôležité, aby sme nezabudli, že pokiaľ ide o politiky v oblasti rovnosti, Európa by dnes mohla byť referenčnou hodnotou pre zvyšok sveta, no pri našej práci a úsilí musíme pamätať na všetky ženy mimo Európy, ktoré nemajú absolútne žiadne základné práva.
Pre ne a pre ženy Európy musíme tvrdo pracovať.
Mariya Nedelcheva
(FR) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, dámy a páni, chcela by som zablahoželať pani Svenssonovej k vypracovaniu tohto uznesenia o Akčnej platforme Organizácie Spojených národov pre rodovú rovnosť.
Nerovnosti medzi ženami a mužmi až dodnes pretrvávajú v mnohých oblastiach. Myslím tým zamestnanosť, kde rozdiely v odmeňovaní bijú do očí a kde je stále ťažké zladiť rodinný a pracovný život. Mohla by som uviesť mnohé ďalšie prípady.
Aj napriek snahe bojovať proti nerovnosti medzi ženami a mužmi sa nepodarilo úplne splniť ani jeden z cieľov Akčnej platformy Peking +15. Nie je to však otázka stále ďalšieho predefinovávania cieľov na tomto mieste, pretože ich dobre poznáme. Musíme skôr znovu uvažovať o opatreniach, ktoré sme zaviedli na ich dosiahnutie.
Preto mi pripadá zásadné, aby Európska únia objasnila svoju stratégiu v rámci cieľov Akčnej platformy OSN so zameraním sa na tri hlavné oblasti. Naša stratégia sa musí zaoberať krátkodobým, strednodobým a dlhodobým hľadiskom.
Z krátkodobého hľadiska treba podrobne preskúmať všetky citlivé oblasti v súvislosti s hospodárskou a finančnou krízou. Ide o definovanie presných ukazovateľov, ktoré nám umožnia vyhodnotiť a merať dosah krízy na zamestnanosť a ekonomickú situáciu žien. Tieto ukazovatele sa musia zameriavať na hospodárske, sociálne a environmentálne aspekty.
Zo strednodobého hľadiska je úlohou na národnej úrovni pravidelne monitorovať a aktualizovať štatistické údaje, ktoré máme. Práve preto je potrebné vykonávať pravidelnú revíziu skupiny ukazovateľov, ktoré už sú vytvorené v rámci Pekinskej akčnej platformy, ako úlohu, ktorá bude zodpovedať daným politickým, hospodárskym a sociálnym súvislostiam. Zohľadnenie týchto dvoch aspektov nám poskytne jednotnosť, ktorú na európskej úrovni potrebujeme na dosiahnutie našich spoločných cieľov.
A napokon z dlhodobého hľadiska musíme zaistiť začlenenie politík v oblasti rodovej rovnosti, ale aj podporovať výmenu osvedčených postupov medzi členskými štátmi a, samozrejme, zaistiť, aby bol plán Európskej komisie v súlade s dosiahnutým pokrokom.
Prijatím tejto štruktúry na troch úrovniach značne zvýšime naše šance konečne zrealizovať naše hlavné ciele.
Silvia Costa
(IT) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, dámy a páni, platforma Peking +15 tento rok čelí finančnej a hospodárskej kríze a kríze zamestnanosti, ktoré majú negatívny vplyv na životné a pracovné podmienky miliónov žien po celej Európe a po celom svete, ktoré však zároveň môžu predstavovať príležitosť na revidovanie modelov rozvoja, organizácie pracovného trhu a sociálnych politík.
Pri posilnení cieľov platformy Peking +15 musí dať Európska únia v mene žien prednosť politikám zameraným na zabezpečovanie prístupu k environmentálnym zdrojom a úverom vrátane možností mikrofinancovania, rovnováhe medzi rodinným a pracovným životom, a to aj prostredníctvom prijatia smernice o rodičovskej dovolenke, politikám v oblasti školení a stimulov pre podniky, ktoré zamestnávajú mladých ľudí a ženy, a v oblasti boja proti obchodovaniu s ľuďmi pomocou novej smernice, ktorá, ako dúfame, bude založená na uznesení, ktoré bolo počas uplynulej schôdze schválené v Štrasburgu.
No podporu rozvojovej spolupráce musíme zamerať predovšetkým na zabezpečenie práv žien v najchudobnejších krajinách, najmä v afrických štátoch, a vytvárať možnú európsko-africkú alianciu so ženami.
Bolo by dobré - a týmto sa obraciam na pani komisárku a pána predsedu -, ak by európska delegácia v New Yorku podporovala a získala podporu pre kampaň za udelenie Nobelovej ceny za mier ženám Afriky, ktoré by boli symbolicky zastúpené vodcami asociácií aktívne pôsobiacimi v týchto krajinách poznačených konfliktami a chudobou.
Sylvie Guillaume
(FR) Dnes vedieme rozpravu o rovnosti medzi mužmi a ženami. Je to pritom pätnásť rokov po Štvrtej svetovej konferencii o ženách, ktorá sa konala v Pekingu, a zároveň oslavujeme Európsky rok boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu.
Chcela by som poukázať na prepojenie medzi týmito dvomi skutočnosťami, pretože jednoznačne platí, že ženy sú naďalej hlavnými obeťami vo vzťahu k neistote zamestnania. Vo Francúzsku napríklad predstavujú 80 % pracovníkov na čiastočný úväzok, pričom vykonávajú neisté a slabo platené práce. Okrem toho osemdesiat percent žien zarába menej, ako je minimálna mzda, čo napokon znamená, že poberajú dôchodky, ktoré sú na hranici životného minima. A navyše tu je skutočnosť, že priemerné rozdiely v odmeňovaní žien a mužov pretrvávajú na veľmi vysokej úrovni.
Rodová rovnosť preto do istej miery existuje len teoreticky a ženy, ktoré okrem toho naďalej riešia mnoho zodpovedností v rámci rodiny, sú niekedy nútené vykonávať viacero prác pre viacerých zamestnávateľov, pričom aj tak zarobia menej ako muži.
Práve preto musíme rozhodne zaviesť verejné politiky, ktoré budú riešiť konkrétne tieto nerovnosti, a to na pracovnom trhu aj v domácnosti, ako aj systémy sociálneho zabezpečenia, ktoré budú aktívne reagovať na potreby žien. Bez takýchto opatrení zostanú ciele z Pekingu utópiou.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Zásada rodovej rovnosti je pre Európsku úniu veľmi dôležitá v jej úsilí o dosahovanie cieľov rastu, zamestnanosti a sociálnej súdržnosti. Európska únia dosiahla veľký pokrok v realizácii pekinskej platformy, no so súčasnou situáciou nemôžeme byť úplne spokojní. Správa o realizácii pekinskej platformy poukázala na to, že ciele, ktoré stanovuje, sa v Európskej únii zatiaľ nedosiahli. Je veľmi dôležité, aby sa pekinské ukazovatele použili na zapracovanie aspektov rodovej rovnosti do národných reformných programov, ako aj do národných správ o sociálnom zabezpečení a sociálnom začleňovaní. Stále chýbajú dostatočne spoľahlivé a porovnateľné údaje na vnútroštátnej úrovni aj na úrovni EÚ na určenie sociálnych ukazovateľov vrátane chudoby žien, násilia páchaného na ženách a inštitucionálnych mechanizmov. Medzi úlohy Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť patrí aj zaobstaranie porovnateľných údajov. Ciele určené v pracovnom programe tohto inštitútu by mali určite pomôcť zaviesť ukazovatele stanovené v Pekingu. Som presvedčená, že v čase hospodárskej recesie je podstatné posilniť inštitucionálne mechanizmy pre rodovú rovnosť.
Mairead McGuinness
Vážený pán predsedajúci, ďakujem kolegom za ich príspevky do tejto rozpravy.
Nedávno som oslovila skupinu pracovníčok v oblasti verejných služieb na vysokej úrovni, žien, ktoré dosiahli najvyššiu úroveň vo svojej práci a ktoré sa zaujímali o to, ako by mohli postupovať ďalej. Chcela by som túto rozpravu trochu otočiť. Myslím si totiž, že trávime veľa času snahou pretlačiť ženy do pozícií a nepozeráme sa na to, prečo existujú profesie, do ktorých sa muži nezapájajú. Hlavným dôvodom je to, že nie sú dostatočne dobre platené, a poviem to úplne jednoducho - neplatíme ľuďom dosť za upratovanie, za prácu, ktorú nikto nechce robiť. Možno ak by sme sa pozreli na to, ako rozdeľujeme platby v týchto typoch profesií, dosiahli by sme rovnosť na tejto úrovni, ako aj z druhej strany. Ak chceme mať skutočnú rodovú rovnosť, domnievam sa, že musíme rozobrať tieto otázky.
Myslím si, že španielske predsedníctvo sa veľmi zaujíma napríklad o úlohu žien v poľnohospodárstve. Aj tu zohrávajú obrovskú úlohu, ale nie je uznaná a určite sa neráta, čo je znova dôležitý aspekt pre naše ďalšie reformy poľnohospodárskej politiky.
Chcem spomenúť ešte ďalšie dva problémy. Na tejto rozprave sa zúčastňuje veľa žien, ale myslím si, že musíme byť úprimné, veď koľké z nás majú doma nezaopatrené deti? Mohli by sme byť tu, ak by sme ich mali? Áno, ale len preto, že zarábame oveľa viac peňazí ako iní ľudia, ktorí nemôžu spraviť to isté.
Na záver si spomeňme na ženy v Iráne. Včera sa nám ozvali a myslím si, že tento Parlament by mal oceniť a v tejto rozprave by sme mali oceniť ich boj a zaželať im všetko dobré.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Rovnaké príležitosti pre mužov a ženy sú základnou zásadou Európskej únie obsiahnutou v právnych predpisoch Spoločenstva. V roku 2009 mali ženy 24 % zastúpenie v národných parlamentoch, 26 % zastúpenie v národných vládach a tvorili 33 % riaditeľov v európskych spoločnostiach a 18 % profesorov na európskych štátnych univerzitách. Chcela by som spomenúť aj to, že 81,3 % mladých žien dokončí minimálne stredoškolské vzdelanie, pričom 59 % absolventov univerzít v Európskej únii sú ženy.
Stratégia rastu a zamestnanosti Európskej únie sa zameriava na to, aby miera zamestnanosti medzi ženami do roku 2010 dosahovala úroveň 60 %. Riziko chudoby medzi ženami však vyplýva hlavne zo situácie rodín s jedným rodičom - ženou. Domnievam sa, že je pre nás dôležité zaručiť ženám rovnaké príležitosti na rozvoj a plánovanie ich kariéry, ako aj podmienky podporujúce rovnováhu medzi osobným, pracovným a rodinným životom. V tomto smere chcem zdôrazniť dôležitosť zariadení na starostlivosť o deti. Naším cieľom je zaistiť, aby sa 30 % detí vo veku do troch rokov dalo zapísať do takýchto zariadení a aby mohli čerpať výhody zo starostlivosti o deti v tejto vekovej skupine.
Ilda Figueiredo
(PT) Blížime sa k oslavám Medzinárodného dňa žien, k stým oslavám, a uplynulo pätnásť rokov od schválenia Pekinskej akčnej platformy, no v životoch žien aj ďalej existujú závažné problémy, pretože sú obeťami neistého zamestnania, nezamestnanosti, rastúcej nerovnosti, krízy kapitalizmu a násilia v spoločnosti, na pracoviskách a v rodinách. Chudoba má ženskú tvár aj tu v Európskej únii, kde ženy tvoria väčšinu z 85 miliónov ľudí, ktorí žijú v chudobe. Z týchto dôvodov nielenže podporujeme uznesenie, ktoré schválil Výbor pre práva žien a rodovú rovnosť, ale dúfame, že ho schváli aj väčšina tohto Parlamentu vrátane odseku, ktorý zdôrazňuje, že sexuálne a reprodukčné zdravie a práva sú neoddeliteľnou súčasťou programu pre práva žien a že je nevyhnutné zintenzívniť snahy o zlepšenie reprodukčných práv a zdravia žien, a to v Európe aj globálne.
Je načase ukončiť nerovnosť a stereotypy a uprednostniť propagovanie rovnakých práv pre ženy aj mužov v sociálnom pokroku.
Corina Creţu
(RO) Jedna z akčných oblastí definovaných Pekinskou akčnou platformou z roku 1995 bola zameraná na boj proti násiliu páchanému na ženách. Pätnásť rokov po tejto historickej konferencii OSN je vyhodnotenie úsilia o zlepšenie situácie žien na svete sklamaním. Početné programy prijaté počas rokov, žiaľ, zostali ďaleko od reality, nevynímajúc ani rozvojové ciele tisícročia, ktoré obsahujú aj podporu rodovej rovnosti. Domáce násilie, používanie znásilnenia ako vojnovej zbrane, zmrzačovanie pohlavných orgánov, nútené sobáše, obchodovanie s ľuďmi alebo sexuálne otroctvo sú, bohužiaľ, aj naďalej nočnou morou, ktorá ničí životy miliónov žien po celom svete.
Domnievam sa, že nemôžeme hovoriť o úspechu, kým sa Európska únia do tejto oblasti ešte viac nezaangažuje. Potrebujeme komplexnú stratégiu zameranú na boj proti chudobe, nedostatočnému vzdelávaniu a informáciám, beztrestnosti, ozbrojeným konfliktom a obchodovaniu s ľuďmi na účely prostitúcie. Myslím si, že je dôležité, aby sme nezabudli, že násilie páchané na ženách spúšťa celá množina faktorov, na ktorých odstránenie potrebujeme jednotnejšie a dôraznejšie konanie ešte pred tým, než sa stane príčinou zla.
Franz Obermayr
(DE) Vážený pán predsedajúci, Pekinskou akčnou platformou preniká šarlátové vlákno, a to nediskriminácia. To je dobré. Ženy by nemali mať horšie podmienky než muži bez dobrých a jasných dôvodov.
Nemyslím si však, že by kvóty žien, tzv. pozitívna diskriminácia, boli rozumným prístupom k tejto veci. Kľúčovým kritériom musia byť vedomosti a nie pohlavie. Preto dôrazne odmietam kvóty žien pri vymenúvaní predstaviteľov Európskej komisie. Namiesto zaoberania sa kvótami by sme sa mali naozaj sústrediť na ženy, ktoré sú utláčané a diskriminované.
V Európe dovoľujeme, aby moslimské ženy ďalej žili v akomsi druhu paralelnej spoločnosti, kde sú násilie páchané na ženách a iné formy útlaku súčasťou každodenného života. Dovoľujeme, aby moslimské ženy v Európe nemali žiadnu slobodu rozhodovania v mnohých oblastiach života. Začína sa to spôsobom obliekania, pokračuje to vzdelávaním a končí výberom ich profesie, ako aj ich výberom manžela. Oslovujú nás zástancovia práv žien z islamských krajín s nádejou, že sa tu niečo zmení. Kde je tá Európa ľudských práv, keď ju potrebujeme?
Myslím si preto, že by sme mali zastaviť tie umelé diskusie o kvótach a namiesto toho pracovať na boji proti obrovskej diskriminácii, ktorá sa denne vyskytuje v Európe pod pláštikom slobody náboženstva, čo skutočne nemá miesto v našom osvietenom spoločenstve hodnôt.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Nebyť predrečníka, Vás a pána ministra, tak by sme tu boli taký ženský spolok, ktorý si rozpráva o tom, ako treba zlepšiť rovnoprávnosť žien a mužov. Je to nesporne ale jedna z najdôležitejších tém v modernej spoločnosti a súčasnosti a ja súhlasím s kolegyňou Svenssonovou, že je nevyhnutná aj koordinácia aktivít na všetkých úrovniach.
Na úrovni Európskej únie je okrem samotnej problematiky pretrvávajúcej nerovnosti žien a mužov absencia aj kvalitnejšie rodovo odlíšeného vypracovania dohodnutých ukazovateľov, napríklad v oblasti chudoby žien, násilia na ženách či ľudských práv žien. Preto by mala Komisia zadať Eurostatu úlohu zintenzívniť vzťahy v koordinácii získavania porovnateľných údajov, či už od členských štátov, a zároveň tlačiť na členské štáty, aby s Eurostatom aktívne spolupracovali.
Napriek tomu patrí Európska únia predsa len k svetovým lídrom v oblasti rodovej rovnosti a myslím si, že o príklady z tej dobrej praxe, ktorú už v Európskej únii máme a v členských štátoch, by sme sa mali podeliť aj na tej globálnej úrovni. A to dobré, čo sa nám podarilo, by sme mali preniesť aj na ďalšie rokovania. Verím, že o päť rokov, keď bude 20 rokov po Pekingu, by sme mohli konečne osláviť väčší pokrok v riešení globálnej nerovnosti mužov a žien.
Angelika Werthmann
(DE) Vážený pán predsedajúci, rodová rovnosť je základnou zásadou EÚ. Táto zásada sa uvádza v zmluvách, na webových stránkach a s potešením sa cituje často a na mnohých miestach. Je preto oprávnené sa pýtať, prečo o nej stále hovoríme. Odpoveď je veľmi jednoduchá - pretože rovnosť sa neuplatňuje v mnohých oblastiach. Teším sa na deň, keď sa už o tom nebudeme musieť rozprávať a keď sa zásada rodovej rovnosti bude napokon uplatňovať aj v sociálnej sfére.
Diego López Garrido
Vážený pán predsedajúci, súhlasím so všetkými prejavmi, ktoré tu odzneli, okrem prejavu pána Obermayra, s ktorým náhodou súhlasím len čiastočne.
Musím povedať, že tieto prejavy poslankýň EP sú vyjadrením novej fázy, ktorá v Európskej únii začína aj v oblasti rodovej rovnosti.
Z rodovej rovnosti nemajú prínos len ženy, ale aj muži. Rodová rovnosť je základnou zásadou spolunažívania. Preto som si myslel, že dnes budú hovoriť ženy aj muži, pretože je to prínosné pre všetkých, nielen pre ženy, a domnievam sa, že Európska únia sa veľmi rozumne zaviazala k rodovej rovnosti.
Urobila tak v článku 2 Zmluvy o Európskej únii, v ktorom sa spomína zásada rovnosti medzi mužmi a ženami po prvýkrát v rámci primárneho práva, v článku 3 tejto zmluvy a v článku 8 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, kde sa uvádza, že všetky politiky Únie sa musia riadiť zásadou rodovej rovnosti. To znamená, že všetky politiky, inými slovami zmluvy, kladú zásadu rodovej rovnosti do stredu európskych politík, čo sa stalo základnou zásadou politického programu Európskej únie. To, čo musíme urobiť, je zaviesť do praxe tento mandát, ktorý nám dáva Zmluva o Európskej únii.
Práve to chcú urobiť španielske predsedníctvo a Rada Únie a sme presvedčení, že sa nám podarí spolupracovať s Komisiou.
Len včera sme mali v Madride stretnutie s Komisiou. Bola na ňom aj pani komisárka Redingová a sme si istí, že s Komisiou nadviažeme veľmi úzku spoluprácu, ktorá pomôže našim ambíciám v oblasti rodovej rovnosti tak, aby sa počas tohto predsedníctva stala skutočnosťou.
Na začiatok len spomeniem udalosť, ktorá bude už čoskoro. Ôsmy marec bude dôležitý deň, pretože je to Medzinárodný deň žien, keď bude Európsky parlament v Štrasburgu diskutovať o charte žien. V ten istý deň bude Rada pre zamestnanosť, sociálnu politiku, zdravie a ochranu spotrebiteľa tiež diskutovať o myšlienke rovnosti s prepojením na sociálnu súdržnosť, ktorá je ďalšou zo zásad Únie, teda o téme rodovej rovnosti prepojenej so sociálnou súdržnosťou a odstraňovaním násilia.
Vo svojich prejavoch ste najčastejšie spomínali potrebu odstrániť rodové násilie, ktoré je najväčšou pohromou našej spoločnosti, najväčším zlom našej spoločnosti, teda násilie páchané na ženách.
Som si istý, že ochranný príkaz proti rodovému násiliu bude patriť medzi úspešné kroky, pretože práve takto, ako úspešné kroky, musíme definovať to, čo sa stane v najbližších mesiacoch. Znovu zopakujem, že v tejto oblasti budeme počítať so spoluprácou Komisie a Európskeho parlamentu.
Viviane Reding
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, smernice o rovnosti sa začali uplatňovať v 70. rokoch a od tých čias mnohé smernice nielenže zmenili zákony v členských štátoch, ale keďže v tom čase neboli v členských štátoch žiadne zákony, vytvorili zákony v členských štátoch, zákony o rovnosti medzi mužmi a ženami na všetkých úrovniach našej spoločnosti. No máte pravdu, že napriek tomu, že máme dobré zákony, prax je iná. Domnievam sa, že ako prvé by sme nemali vytvárať nové zákony, ale dozrieť na to, aby sa tieto zákony skutočne uplatňovali v spoločnosti.
Snívam o tom, že raz by sme viedli rozpravu v tomto Parlamente a 50 % rečníkov by boli muži a 50 % ženy. Snívam o tom, že by už nebol Medzinárodný deň žien, pretože by už neexistoval tento problém. Je pekné snívať, no život je skutočný a my sa musíme chopiť vecí. Práve preto som veľmi vďačná španielskemu predsedníctvu, ktoré umiestnilo otázku žien na čelo zoznamu svojich priorít.
Som veľmi odhodlaná spoločne so svojimi kolegami v Komisii presadiť začlenenie rodovej rovnosti do všetkých politík, ktoré budeme predkladať. Spolu s kolegom pánom Andorom, ktorý zodpovedá za oblasti zamestnanosti, dozrieme na to, aby sa rodová rovnosť zaviedla do programu do roku 2020.
Pokiaľ ide o ostatné body, ako som už povedala, budem spolupracovať s Výborom pre práva žien a rodovú rovnosť na novej stratégii v oblasti rovnosti, kde budú otázky ako rozdiely v odmeňovaní žien a mužov a účasť žien na rozhodovaní vysoko v programe, pretože sú skutočnými štrukturálnymi problémami, ktoré potrebujeme vyriešiť. Sú však aj také problémy spoločnosti, ktoré sú hlboko zakorenené a ktoré musíme riešiť s pomocou organizácií žien, s pomocou ministrov v členských štátoch, s pomocou vnútroštátnych zákonov, s pomocou európskych zákonov. A potom je tu, samozrejme, hrozný problém násilia páchaného na ženách. Domnievam sa, že to bude v popredí práce, ktorú budeme viesť.
No aj tak si myslím, dámy, že keď vaša silná delegácia pôjde do New Yorku osláviť pätnáste výročie pekinskej platformy, mali by sme byť hrdí, pretože keď sa pozrieme na to, čo sa dosiahlo za posledných 15 rokov, je to veľký kus práce. Áno, zatiaľ sme sa nedostali tam, kam nás povedú naše sny, ale dosiahli sme veľa a s týmito skúsenosťami môžeme veľmi pomôcť ženám na iných kontinentoch. To bude predmetom schôdze v New Yorku. Nebude sa zameriavať len na to, čo robia európske ženy, ale aj na to, čo môžu európske ženy, európske politiky a rozvojové politiky urobiť pre ženy na iných kontinentoch.
V tomto smere tiež verím, že Charta základných práv, čo je nádherný text a mali by ho čítať všetky deti v európskych školách a mali by s ním pracovať všetci študenti na našich univerzitách, ponúka správnu myšlienku: že neexistuje žiaden rozdiel medzi ženami a mužmi. Sú rovnakí a je našou zodpovednosťou prehovoriť, keď sa táto základná otázka neuplatňuje v praxi v našich zákonoch v členských štátoch. No nemali by sme sa ozývať len tu, mali by sme nahlas hovoriť aj v našich členských štátoch a poukazovať na problémy, ktoré vznikajú a ktoré nie sú vyriešené, a nebyť ticho, kým problém nevyriešime.
Vyzývam všetkých mužov v tomto Parlamente. Spojte svoje hlasy s hlasmi žien.
Predsedajúci
V súlade s článkom 115 ods. 5 rokovacieho poriadku som dostal jeden návrh uznesenia na ukončenie rozpravy.
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční zajtra o 11.30 hod.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Vasilica Viorica Dăncilă  
Organizácia Spojených národov zaviedla Medzinárodný deň za odstránenie násilia páchaného na ženách, ktorý oslavuje celý svet každoročne 25. novembra. Tento jav je veľmi rozšírený, pričom v Európe je obeťou rôznych foriem násilia 45 % žien. Na globálnej úrovni je jedna z troch žien bitá, donútená k sexuálnemu styku alebo inak zneužitá. Tento jav sa odráža nielen v násilí páchanom na ženách a dievčatách v rodinách, ale aj prostredníctvom vykorisťovania, skutkov sexuálneho násilia, obchodovania s ľuďmi, zločinov v mene cti, nebezpečných tradičných postupov, ako napríklad upaľovanie neviest alebo včasné sobáše, a iných foriem násilia páchaného na telách, mysliach a dôstojnosti žien. Vo väčšine prípadov je útočníkom manžel, partner alebo niekto známy. Domnievam sa, že násilie páchané na ženách patrí medzi najzávažnejšie porušenia ľudských práv. Situácia je o to závažnejšia, že táto situácia panuje na každom kontinente, v každej krajine a kultúre bez ohľadu na úroveň hospodárskeho rozvoja. Páchatelia týchto činov musia byť prísne potrestaní. V prípade rozsiahlych trestných činov musí zohrávať dôležitú úlohu Medzinárodný súdny dvor, ktorý musí zabezpečiť úzke prepojenie s rozhodnutiami vnútroštátnych súdov.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, blíži sa 15. výročie známej svetovej konferencie o rovnakých právach pre ženy, ktorú zorganizovala OSN v Pekingu. Počas týchto 15 rokov sa 189 krajinám, ktoré podpísali Akčnú platformu OSN pre rodovú rovnosť, podarilo dosiahnuť určitý pokrok vo všetkých dvanástich oblastiach záujmu identifikovaných v dokumente. Avšak väčšina z problémov identifikovaných v tom čase existuje aj dnes, konkrétne problém domáceho násilia na ženách a zapojenia žien do ozbrojených konfliktov. Tieto témy netreba v Európskom parlamente predstavovať, veď o nich hovoríme počas rozpráv na témy porušovania ľudských práv na takmer každom plenárnom zasadnutí. Preto by som chcela vyjadriť svoju úctu iniciatíve OSN. Každých päť rokov sa v mnohých krajinách vykonáva podrobná kontrola akčnej platformy (naposledy to bolo v roku 2005) a poukazuje sa na najnaliehavejšie problémy. Pred piatimi rokmi sa na konferencii v New Yorku pozornosť krajín, ktoré sú signatármi akčnej platformy, upierala na vysoký počet znásilnení žien, vzostup infekcií HIV a AIDS medzi ženami a na diskrimináciu žien v zamestnaní. Bohužiaľ však tieto poznámky možno predniesť aj dnes. Potrebujeme veľmi konkrétny akčný plán so skutočnou podporou signatárov platformy a so zapojením Európskej únie, aby pri ďalšej kontrole programu o päť rokov bolo jasne vidieť pokrok.
Daciana Octavia Sârbu  
Pevne verím, že rodová rovnosť musí patriť medzi kľúčové ciele každej demokracie. A aj keď Európska únia vyvíjala značnú snahu o dosiahnutie cieľov Pekinskej akčnej platformy, nebolo možné všetky ich dosiahnuť. V Európe stále čelíme silným stereotypom vo vzťahu k ženám a výrazným rozdielom v odmeňovaní mužov a žien, pričom pokrok dosiahnutý v oblasti prilákania viacerých žien, aby prijali funkcie s rozhodovacími právomocami, je mimoriadne slabý. Všeobecne teda rovnaké príležitosti, bohužiaľ, zostávajú len cieľom, najmä v krajinách východnej Európy, nových členských štátoch EÚ. Na získanie lepších výsledkov dosahovania cieľov Pekinskej akčnej platformy v členských štátoch sú absolútnou nevyhnutnosťou spoľahlivé, porovnateľné údaje o situácii žien, a to na európskej aj vnútroštátnej úrovni. Okrem toho by sa mala vykonávať pravidelná kontrola pokroku, ktorý sa dosiahol v kritických oblastiach určených v platforme. Teší ma však, že španielske predsedníctvo zahrnulo problém rodovej rovnosti do zoznamu svojich priorít a venuje mimoriadnu pozornosť ženám pracujúcim v poľnohospodárskom odvetví. Chcem preto využiť túto príležitosť a zablahoželať predsedníctvu k tejto iniciatíve.
Joanna Senyszyn  
Jednou zo strategických oblastí definovaných v Pekinskej akčnej platforme je to, že práva žien sú neodcudziteľnou, neoddeliteľnou a nedeliteľnou súčasťou všeobecných ľudských práv. Cieľom je v plnej miere zaviesť medzinárodné nástroje na ochranu týchto práv vrátane Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien. Medzi formy diskriminácie patrí aj porušovanie reprodukčných práv žien. Správa o dodržiavaní reprodukčných práv v Poľsku v roku 2007 a odporúčania Rady OSN pre ľudské práva, ktoré vychádzajú z tejto správy, jasne ukazujú, že poľské ženy majú problém pri získavaní prístupu k refundovateľnej antikoncepcii, k zdravotnej starostlivosti počas tehotenstva, k prenatálnym testom a dokonca aj k bezbolestnému pôrodu. Je im odmietaná možnosť zákonnej interrupcie prakticky vo všetkých prípadoch, dokonca aj vtedy, keď to zákon povoľuje. Výsledkom je, že sa v Poľsku každoročne uskutoční 200 až 400 zákonných prerušení tehotenstva a 100 000 nezákonných.
Navrhujem prijatie zákonnej miery interrupcií vypočítanej ako množstvo zákonných prerušení tehotenstiev na tisíc narodení každý rok ako opatrenie na zaistenie rovnosti žien v členských štátoch EÚ. V krajinách, kde ženy majú právo zvoliť si potrat, sa táto miera pohybuje okolo hodnoty 200. V Poľsku je to 1. Je to objektívny dôkaz porušovania reprodukčných práv žien v Poľsku. Vyzývam na efektívnejšiu spoluprácu medzi EÚ a OSN pri monitorovaní práv žien a pri zavádzaní meraní, ktoré by kvantifikovali porušovanie práv žien.
Anna Záborská  
Toto uznesenie nevyjadruje celú Pekinskú akčnú platformu. Vždy je ľahšie zaoberať sa sexuálnymi stereotypmi, tzv. reprodukčným zdravím, nehovoriac už o potratoch, Dohovorom o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien, násilím a kvótami. Neexistujú žiadne iné problémy, s ktorými by sa stretávala obrovská väčšina žien a matiek v Európe a po celom svete? Nie je čas riešiť aj iné prekážky? V bode 9 Pekinskej akčnej platformy sa ako jej cieľ uvádza zabezpečenie práv pre všetky ženy. Je podstatné, aby sa všetky ženy mohli stotožniť s verejnými politikami rovných príležitostí pri rešpektovaní ich prirodzených rozdielov a toho, ako dopĺňajú mužov, a aby sme nezabudli na význam národných a regionálnych identít ani na historickú, kultúrnu a náboženskú rozmanitosť. Realizácia akčnej platformy patrí do zvrchovaných zodpovedností jednotlivých členských štátov pri zohľadnení a prísnom rešpektovaní rozdielnych náboženských a etických hodnôt a kultúrneho dedičstva a filozofického presvedčenia jednotlivcov a ich spoločenstiev. Ak by realizácia pekinskej platformy dodržiavala tieto predpoklady, nezaznamenali by sme len slabé zlepšenie situácie žien. Toto uznesenie vysiela skreslený signál, ktorý skôr rozdeľuje, než spája.
Artur Zasada  
V plnej miere podporujem prácu pani Svenssonovej na probléme rodovej rovnosti a súhlasím, že otázky, ktoré otvorila, majú výrazný vplyv na proces dosahovania rovnakých práv pre ženy a mužov. No zároveň by som chcel poukázať na to, že mnohé ženy sa vedome a slobodne rozhodnú pracovať v domácnosti v prospech svojej rodiny. Niekedy sú donútené vzdať sa svojej kariéry z nepredvídaných dôvodov, ako je napríklad potreba starať sa o choré alebo hendikepované dieťa. Značným problémom v tejto situácii je nedostatok vhodných riešení uplatňovania nárokov na dôchodok u týchto žien. V mnohých krajinách neexistujú žiadne riešenia v tejto oblasti alebo tie, ktoré sú zavedené, nestačia na to, aby ženám zaistili dôstojný život. Preto je rovnako podstatné, aby rozprava o rodovej rovnosti zahŕňala aj tému nárokov na dávky u žien, ktoré vedú domácnosť a starajú sa o deti.
