Hodnotenie dublinského systému (pokračovanie rozpravy) 
Predsedajúci
Pokračujme teraz v rozprave o správe o hodnotení dublinského systému, ktorú predložila pani Lambertová.
Inger Segelström
(SV) Vážený pán predsedajúci, toto je obrovská zmena témy, ak však nevyriešime krízu v Gruzínsku, budeme v Európe potrebovať lepšiu azylovú politiku a politiku týkajúcu sa utečencov.
Začnem poďakovaním pani Lambertovej za veľmi dôkladnú správu. Podporujem aj pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré predložila pani Rourová a pani Lefrançoisová. Dublinský systém a voľbu prvej krajiny pre vstup pre ľudí vstupujúcich do EÚ je skutočne nevyhnutné prehodnotiť Mám na mysli stredozemské krajiny, ale aj Švédsko, ktoré je európskou krajinou, ktorá prijala najväčšie množstvo utečencov z Iraku. EÚ by mala prijať väčšiu spoločnú zodpovednosť, inak dublinské nariadenie nemá zmysel.
Minulý rok podnikol Výbor pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci informačnú návštevu stredozemnej oblasti. Pomery tam boli otrasné! Veci nepomohlo ani Švédsko, ktoré začalo navracať utečencov a žiadateľov o azyl späť do Grécka, ktoré už istý čas bolo výrazne preťažené. Vzápätí na to prijala skupina Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a európskych demokratov v Parlamente smernicu o návrate nelegálnych prisťahovalcov, ktorá obsahovala neľudské pravidlá, ako napríklad pravidlo o deportácii po uplynutí osemnásťmesačnej čakacej lehoty, čo je obzvlášť tvrdé pre deti. Spoločná európska azylová a utečenecká politika je potrebná, ale mám pocit, že sa uberá nesprávnym smerom, čo mi robí starosti. Trápi ma, že neprijímame deti a nie sme pripravení venovať im viac pozornosti.
Je však jedna vec, ktorej sme venovali pozornosť, a to dnešný prejav pána komisára Barrota o dočasnom pozastavení. Ako Švédka by som chcela využiť príležitosť a vyzdvihnúť samosprávu Södertälje na juh od Štokholmu. Prijali tu viac utečencov z Iraku, než celé Spojené štáty a Kanada dohromady. Domnievam sa, že samospráva Södertälje by mala byť chápaná ako experiment, o ktorom hovoril pán komisár. Ďakujem.
Jacques Barrot
podpredseda Komisie. - (FR) Vážený pán predsedajúci, táto rozprava je nepochybne veľmi dôležitá a bola prerušená. Ale to sa stáva. V každom prípade som aj ja presvedčený, že poskytnúť Európe skutočne zjednotené právo požiadať o azyl bude vynikajúcou reakciou na problémy, ktoré sme spomenuli v predchádzajúcej rozprave.
Stručne sa zastavím pri niektorých poznámkach. Áno, súčasný systém nie je "férový" v tom, že žiadatelia o azyl dostávajú v závislosti od členského štátu, v ktorom oň požiadajú, rôzne odpovede. Správne ste, madam, zdôraznili, že niektoré krajiny sú otvorenejšie a štedrejšie ako iné. Preto je táto harmonizácia potrebná. Podobne musíme zvážiť množstvo relevantných otázok, ako je problém neplnoletých osôb bez sprievodu. Musíme preskúmať aj problém zadržiavania žiadateľov o azyl a celkom jasne to musíme spraviť v rámci revízie týchto textov s cieľom nie nevyhnutne sa odkloniť od dublinského systému, ale zdokonaliť odpovede európskych krajín žiadateľom o azyl.
Musíme ostať verní európskej tradícii demokratického a humanistického privítania. Preto, pán predsedajúci, dámy a páni, zisťujeme, že táto diskusia je mimoriadne užitočná. Rozhodne nám dáva podnet na premýšľanie a ja sa, samozrejme, vrátim, aby som Parlamentu mohol predstaviť texty, ktoré teraz vzhľadom na vynikajúce postrehy, čo naplnili túto diskusiu, pripravíme.
Preto musím úprimne poďakovať Parlamentu a vám, pán predsedajúci, a dúfam, že do konca roka sa budem môcť vrátiť s návrhmi dokumentov umožňujúcim výrazne zlepšiť situáciu v Európe s ohľadom na právo na azyl.
Predsedajúci
Ešte raz by som sa chcel ospravedlniť pánovi komisárovi za prerušenie rozpravy. Priority, žiaľ, boli určené tak, že sme sa museli odchýliť od bežného postupu a prerušiť túto konkrétnu diskusiu.
Jean Lambert
spravodajkyňa. - Vážený pán predsedajúci, aj ja chcem veľmi pekne poďakovať pánovi komisárovi za jeho slová a za jeho uisťovanie. Myslím, že z toho, čo dnes znelo zo všetkých strán Parlamentu, je zrejmé, že potrebujeme nielen účinný, ale vysokokvalitný systém založený na spoločnej zodpovednosti. Slovami kolegyne Segelströmovej, musí existovať spoločná zodpovednosť, inak nebude tento systém dávať nijaký zmysel.
Myslím, že aj Rada potrebuje počuť tento odkaz veľmi, veľmi zreteľne, pretože oni, Rada, sú vlády zodpovedajúce za plnenie svojich povinností. Je pravda, že niektoré členské štáty, ako napríklad Švédsko, plnia svoje povinnosti veľmi dobre. Iný nie. To znamená, že činnosti, ktoré prijíma Komisia, aby ich v tom podporila, napríklad použitie UNHCR a myšlienka Európskeho úradu na podporu azylantov, sa stávajú stále dôležitejšími, ak sú primerane financované. Myslím, že aj o tomto musíme my, čo fungujeme v rozpočtovom systéme, premýšľať.
V mene môjho kolegu, pána Busuttila, by som však chcela povedať, že poniektorí z nás sú stále presvedčení, že tlak na isté členské štáty je skôr dočasný ako systémový, a preto by naše reakcie azda mohli byť systémovejšie, pokiaľ, samozrejme, neočakávame náhlu zmenu svetovej situácie, ktorá by následne ovplyvnila prílev utečencov. Preto ešte raz ďakujem pánovi komisárovi a mojim kolegom za ich úprimné slová. Uvidíme, čo možno vykonať, aby sa táto myšlienka dostala do Rady, a veľmi sa tešíme na návrhy, ktoré do konca roka prídu z Komisie.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční v utorok.
