Sahharovi auhinna üleandmine (pidulik istung) 
President
Lugupeetud nõukogu eesistuja Olivier Chastel! Lugupeetud liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni asepresident paruness Catherine Ashton! Kallid külalised!
Guillermo Fariñas
(ES) Sõnum Euroopa Parlamendile: Santa Clara, 14. detsember 2010
Austatud Euroopa Parlamendi president Jerzy Buzek
Austatud asepresidendid ja paljurahvuselise demokraatliku esinduskogu liikmed
Kahjuks kogu sallivusele, mida me selles murettekitavas maailmas väga vajaksime, ei saa ma täna teie hulgas viibida ja esindada Kuuba protestimeelseid ja neid riigi kodanikke, kes ei tunne enam hirmu meid 52 häbiväärset aastat rõhunud totalitaarse valitsuse ees, kelle viimatine ohver on märter Orlando Zapata Tamayo.
Nende pahameeleks, kes meid meie oma kodumaal halvasti valitsevad, olen seisukohal, et asjaolu, et ma ei saa lahkuda saarelt, kus olen sündinud, ja sinna vabatahtlikult tagasi pöörduda, on juba iseenesest kõige ilmsem tõend sellest, et kahjuks ei ole minu kodumaa autokraatlikus süsteemis midagi muutunud.
Kuuba praeguste valitsejate silmis oleme meie, riigi kodanikud, samasugused nagu meie esivanemad möödunud sajanditel, kes Aafrikas kinni võeti ja sunniviisiliselt Ameerikasse viidi. Selleks, et mina või mõni teine tavakodanik saaks välismaale reisida, peab meil olema vaba liikumise luba (Carta de Libertad), nagu vanasti orjadel pidi olema, ainus erinevus on see, et tänapäeval nimetatakse seda valgeks kaardiks (Carta Blanca).
Loodan väga, et te ei lase end meelitada julma metslaskommunismi režiimi sireenilaulust, kelle ainuke soov pärast majanduses muudatuste tegemise simuleerimist on, et Euroopa Liit ja Euroopa Parlament tühistaksid oma ühisseisukoha ning et nad saaksid kasutada arengumaadele Cotonou lepingu raames ette nähtud laenusid ja investeeringuid.
Metslaskommunismi poolt hiljuti vabastatud poliit- või meelsusvangid istuvad kindlasti teie kõrval. Ekslik oleks arvata, et nad on vabastatud; nad ise ja nende pereliikmed on nn vaimses eksiilis, sest Kuuba neostalinistlik valitsus kohtles julmalt nende kõige lähedasemaid ja kallimaid inimesi.
Meie, Kuuba rahumeelse opositsiooni esindajad, kannatame stoiliselt ja ratsionaalselt kõiki materiaalseid või vaimseid raskusi, riskime oma vabaduse ja isegi elu kaotamisega, sest oleme kõige ebasoositum osa rahvastikust. Kuubas kannatame me kõik, kuid me ei kaeba - seetõttu tahaksime loota teie toetusele.
Austatud Euroopa Parlamendi liikmed, palun teid mitte anda järele Kuuba valitsuseliidi nõudmistele, seni kui ei ole täidetud järgmised viis tingimust.
Esiteks, jätkata kõigi poliit- ja meelsusvangide vabastamist ilma neid pagendusse saatmata ning võtta avalikult kohustus mitte vangistada rahumeelseid poliitilise opositsiooni esindajaid.
Teiseks, lõpetada viivitamata vägivald ja ähvardused rahumeelsete opositsiooniesindajate vastu, mida režiimi pooldavad sõjalised ja poolsõjalised rühmitused toime panevad.
Kolmandaks, kinnitada, et kõik Kuuba seadused, mis on vastuolus inimõiguste ülddeklaratsiooniga, vaadatakse läbi ja tühistatakse.
Neljandaks, anda reaalsed praktilised võimalused asutada opositsiooniparteisid, meediakanaleid, mis ei allu riigisotsialismi süsteemile, sõltumatuid ametiühinguid ja muid rahumeelseid ühiskondlikke ühendusi.
Viiendaks, tunnistada avalikult, et kõigil võõrsil elavatel kuubalastel on õigus osaleda Kuuba kultuuri-, majandus-, poliitilises ja ühiskondlikus elus.
Sellel minu kodumaa jaoks ajalooliselt otsustava tähtsusega hetkel peaksite teie ja kõik head tahet üles näitavad inimesed kogu maailmas märkama Kuubas pidevalt puhkevaid rahutusi ja meeleavaldusi, mida põhjustab rahulolematus ülbe valitsusega, kes on suuteline andma korralduse minu kaasmaalaste hukkamiseks.
Loodan, et Jumal hoiab meid kuubalaste vahelise mõttetu kodusõja eest, mille võib tingida pime usk ja tahtmatus tunnistada, et riigisotsialism poliitilise mudelina on olnud ja on läbikukkumisele määratud kõikjal, kus seda rakendada on püütud. Seda asjaolu on ebasobiva nimega Kuuba revolutsiooni ajalooline juht ise välisajakirjanduse ees tunnistanud.
Kuuba eakad valitsejad ei taha oma põlguses valitsetavate vastu tunnistada, et nad peaksid olema avalikud teenistujad ja et kõik tõelised riigiteenistujad annavad oma kaasmaalastele võimaluse neid välja vahetada või neid ametisse kinnitada. Ükski võimulolev isik ei peaks püüdma oma valitsetavaid ära kasutada, nagu see toimub Kuubas.
Mu õed ja vennad, kes te pooldate demokraatia ideed, nii need teist, kes viibivad endiselt vangistuses, kui need, kes liiguvad näiliselt vabana tänavail, ja need, kes on sunnitud karmi eksiili - me jätkame oma vägivallatut ja ebavõrdset võitlust Castro-meelsete rõhujate vastu, ja kui Jumal meid aitab, siis võidame ilma verd valamata.
Koos oma teisitimõtlejatest kolleegidega kustutan ma oma hingest kogu vimma oma poliitiliste vastaste vastu. Tõde, mis teeb meist kodumaa uuesti üles ehitamiseks paremad inimesed, on see, et selle võitluse raames õppisin ma juhinduma esimese teadaoleva teisitimõtleja, Jeesus Kristuse sõnadest: "Armastage oma vaenlasi!”
Olen tänulik Euroopa Parlamendile, et ta on Kuuba rahvast lakkamatult toetanud selles rohkem kui poole sajandi pikkuses võitluses demokraatia eest. Võtan mulle antud 2010. aasta Andrei Sahharovi nimelise auhinna mõttevabaduse eest vastu tundega, et olen üksnes väike osake sellest mässumeelsest vaimust, mis toidab rahvast, kelle hulka mul on au ja uhkus kuuluda.
Daamid ja härrad, Euroopa Parlamendi liikmed, olen teile äärmiselt tänulik selle žesti eest, mis tõendab, et te ei ole unustanud kannatusi, mida me talume, ning mis toob vabaduse valguse nii minu kodumaale lähemale.
Annaks Jumal, et tema lapsed Kuubas peagi lepituseni jõuaksid ja riiki demokraatiaga õnnistataks.
Guillermo Fariñas Hernández
Diplomeeritud psühholoog
Raamatukoguhoidja ja sõltumatu ajakirjanik, endine kolmekordne poliitvang
(Aplaus)
