Ühtne elamis- ja tööloa taotlemise kord (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Véronique Mathieu koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv kolmandate riikide kodanikele liikmesriigis elamist ja töötamist võimaldava ühtse loa taotlemise ühtse menetluse ning liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandatest riikidest pärit töötajate ühiste õiguste kohta - C6-0470/2007 -.
Véronique Mathieu
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Nagu te teate, on Euroopa Liit nüüdseks juba kümme aastat püüdnud varustada end majandusrände valdkonna õigusaktidega.
Komisjon on eelistanud algsele üleilmsele käsitlusviisile valdkonnapõhist käsitlusviisi. Direktiivi eelnõuga tuuakse esile vajadus seaduslikku sisserännet käsitleva ühise poliitika järele, eriti majandusrände vallas.
Seni oleme koostanud õigusakte ebaseadusliku sisserände, piirikontrollide ja viisapoliitika kohta. On aeg liikuda koos edasi majandusrände valdkonnas, sest Euroopa Liit peab toime tulema probleemidega, mis on kõikide liikmesriikide jaoks ühised ja mis nõuavad Euroopa tasandil ühiseid lahendusi.
Need on demograafiline langus ja Euroopa rahvastiku vananemine. Nende kahe kogu Euroopat mõjutava probleemi tõttu ilmneb üleilmsetest tööhõiveprognoosidest, et lähiaastatel on saabumas märgatav tööjõupuudus. Seepärast peame leidma tööturu vajaduste rahuldamiseks lahendusi Euroopa tasandil. Majandusränne on üks nendest lahendustest, mida me peame uurima.
Hoolitsegem siiski selle eest, et me ei looks endale illusioone. Määratledes seadusliku sisserände juhtimiseks Euroopa käsitlusviisi, tuleb enesestmõistetavalt pöörata tähelepanu iga liikmesriigi vajadustele ja vastuvõtuvõimele. Nagu on ette nähtud kõnealuse direktiivi eelnõu artiklitega 1 ja 8, jääb riikidele kontroll oma territooriumile lubatavate sisserändajate arvu üle.
Meie valitsused on teinud majandusrände reguleerimiseks mitmesugust tööd: sõlminud kahepoolseid kokkuleppeid, kehtestanud kvoote ja võtnud asjakohaseid meetmeid. Ent ükski neist meetmetest pole osutunud tõeliselt tõhusaks, et juhtida seaduslikke rändevooge ja võidelda samal ajal ebaseadusliku sisserände vastu. Nende kahe seos on ilmne. Just seadusliku sisserände võimalikult hea korraldamise abil suudame teha lõpu ebaseaduslikule sisserändele. See ongi kogu põhjus, miks võtta vastu see pakett meetmetest, mille komisjon kehtestas juba vähemalt viis aastat tagasi.
Mida toob see ühtse loa direktiiv kaasa majandusrände valdkonna praeguse õigusmaastiku jaoks? Erinevalt sinise kaardi direktiivist ei käsitleta selles direktiivis kolmandatest riikidest pärit töötajate riiki lubamise kriteeriume. Selle eesmärk on kaotada riiklikes õigusaktides lahknevused, mis puudutavad töö- ja elamislubade taotlemise korda ning Euroopa Liidus seaduslikult töötavate välismaalaste õigusi.
Meil puudub ikka veel Euroopa vahend, mis hõlmaks Euroopa Liidus seaduslikult töötavate ja elavate kolmandate riikide kodanike kõiki õigusi. Seepärast tehakse kõnealuse direktiiviga lõpp sellistele erinevustele nende töötajate kaitsmises ja tagatakse liikmesriigi töötajatega võrdne kohtlemine sellistes valdkondades nagu töötingimused, haridus ja kutsealane koolitus, sotsiaalkaitse, juurdepääs kaupadele ja teenustele ning maksusoodustused.
Selle ühtse aluse abil pakutakse nendele inimestele kaitset ekspluateerimise vastu ning antakse neile kindel ja kaitstud õiguslik seisund. See on ka viis võidelda Euroopa töötajaid kahjustava ebaõiglase konkurentsi vastu. Tegelikult julgustaks selline erinev kaitse lõpptulemusena värbama madala kvalifikatsiooniga ja halvasti kaitstud tööjõudu, tuues ohvriks Euroopa töötajad.
Lisaks lihtsustatakse selle direktiiviga tööhõivet silmas pidades riiki lubamise menetlust. Kõikide liikmesriikide jaoks hakkab kehtima ühtlustatud menetlus, mis on lihtsam, kiirem ja vähem koormav. Seega toob selle direktiivi vastuvõtmine suurt kasu rändajatele, töötajatele ja riikide ametiasutustele ning võimaldab lõppkokkuvõttes juhtida paremini seaduslikke rändevooge.
Euroopa Parlament on nüüd kaasseadusandja, mis tähendab, et me peame näitama vastutustunnet - idealistlik ning unustusse vajunud vaade - ja tõestama, et oleme tõusnud Lissaboni lepinguga saadud uute ülesannete kõrgusele. Astugem üles usaldusväärsete esindajatena, kes on valmis suurteks katsumusteks seoses rändesurve juhtimisega Euroopa piiridel. Me teame, et hästi juhitud rändevood toovad kasu kõigile.
Cecilia Malmström
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Kõigepealt tahaksin tänada raportööre Véronique Mathieud ja Alejandro Cercast, kaht parlamendikomisjoni ja samuti eesistujariiki Belgiat raske töö eest, mida on seoses selle ettepanekuga tehtud.
Nagu te teate ja nagu ütles ka raportöör, esitas komisjon selle aruande juba 2007. aastal. Meie eesmärk oli ja on endiselt kehtestada menetluse lihtsustamiseks ühtne elamis- ja tööluba, tagades ühtlasi tööhõivega seotud õigused liikmesriigis seaduslikult elavatele kolmandatest riikidest pärit töötajatele, kes ei ole hõlmatud konkreetsete Euroopa Liidu õigusaktidega või komisjoni ettepanekutega. Selles ettepanekus ei käsitle me loa andmise või tühistamise tingimusi. Sellised tingimused kuuluvad liikmesriikide pädevusse, nagu ka otsus selle kohta, kas ja kui palju inimesi riiki lubada.
See ettepanek on Euroopa Liidu tööhõive- ja rändepoliitika oluline koostisosa. Euroopa Parlamendis ja nõukogus vastuvõtmise korral kinnitatakse selle direktiiviga, et Euroopa Liit väärtustab kolmandatest riikidest pärit töötajate märkimisväärset panust meie majandusse ja ühiskonda. See näitaks ka seda, et oleme valmis ja võimelised jõudma kokkuleppele tööhõivet ja rännet käsitlevates õigusaktides.
See on väga keeruline ettepanek ja selles tegeldakse nii sisserände kui ka sotsiaalse tööhõive küsimustega. Suuremat osa asjaomastes parlamendikomisjonides hääletatud ettepanekutest saab komisjon toetada, kuivõrd nendega tugevdatakse menetlustagatisi nii rändajate kui ka tööandjate jaoks. See puudutab muudatusettepanekuid, mille eesmärk on lihtsustada veelgi taotlemise korda ja tugevdada võrdse kohtlemise sätteid, mis on seotud näiteks menetlustasude proportsionaalsuse põhimõtte ja maksusoodustustega.
Teiselt poolt on muudatusettepanek, millega seatakse väljateenitud pensionide ülekandmise tingimuseks kahepoolsete lepingute olemasolu, komisjoni esitatud käsitlusega võrreldes märksa piiravam.
Hea meel on näha, et nii eesistujariik kui ka Euroopa Parlament on teinud oma seisukohtade lähendamiseks märkimisväärseid jõupingutusi. Eesistujariik Belgia on püüdnud tuua liikmesriike lähemale Euroopa Parlamendi seisukohale ja ma tean, et parlament on võtnud arvesse mitmeid nõukogu mureküsimusi ja soove.
Kompromissi puhul, mida me kõik püüame saavutada, võetakse arvesse teatud kriteeriume, näiteks eesmärki kaitsta võõrtöötajaid ja anda neile juba esimesest tööpäevast peale hulk tööga seotud sotsiaal-majanduslikke õigusi, lähtudes võimalikult palju ELi töötajatega võrdse kohtlemise põhimõttest. Selles arvestatakse ka seda, kui tähtis on luua nendele töötajatele kogu ELis ühtsed tingimused ja kui oluline on näidata meie partnerriikidele, et oleme valmis tagama meie liikmesriikides seaduslikult elavatele ja töötavatele kolmandate riikide kodanikele õiglase kohtlemise.
Me ei saa eirata liikmesriikide muret seoses teatavate võrdse kohtlemise sätetega, eriti kui mängu tuleb eelarve keskendamine. Minu arvates on tähtis see, et kriteeriumidest, mida ma äsja esile tõstsin, peetaks kinni, isegi kui lõpptulemus ei pruugi olla nii ideaalne ja edasipüüdlik, kui me oleksime soovinud ja lootnud. Nagu ütles Véronique Mathieu, tegemist on kompromissiga. See on hea kompromiss, mis tähistab märkimisväärset edusammu seadusliku rände vallas ja on väga tähtis Euroopa Liidu töötajatele.
Lubage mul seepärast avaldada lootust, et me jõuame selle ettepaneku puhul kokkuleppele võimalikult ruttu. Tänan veel kord raportööre ja variraportööre tehtud töö eest.
Alejandro Cercas
Austatud juhataja, lugupeetud volinik, asutatud Véronique Mathieu, head kolleegid! Sisseränne Euroopasse on kahtlemata väga tähtis poliitiline, majanduslik ja sotsiaalne küsimus.
See on tohutu võimalus, kuid see nõuab tarka ja õiglast juhtimist, sest muidu muutub see probleemiks mitte üksnes saabujate jaoks, kellele ei saa osaks võrdne kohtlemine, vaid ka Euroopa töötajate jaoks, kelle töökohad sattuvad ohtu. Alternatiiv oleks lõhestunud ja jagunenud tööturg, mille odav tööjõud ohustaks Euroopa sotsiaalse mudeli ülesehitamise käigus rohkem kui saja aasta jooksul saavutatud sotsiaalseid võite.
Niisiis, austatud volinik, lugupeetud Véronique Mathieu, on targa ja õiglase majandusliku sisserände poliitika nurgakiviks võrdse kohtlemise põhimõte. Nõukogu ütles seda üheteistkümne aasta eest Tamperes, komisjon ütles seda viie aasta eest oma rohelises raamatus ja homme peab Euroopa Parlament hääletama seadusandliku algatuse üle. See võrdse kohtlemise teema on direktiivi II peatüki keskmes. See ei ole pelgalt bürokraatlik direktiiv. Selles sätestatakse õigused ja kohustused, mis peaksid olema kohaldatavad kõigi seaduslike sisserändajate suhtes, ning see peaks hõlmama kõiki võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimisega seotud õigusi.
Ent lugupeetud volinik, kõnealune direktiiv ei ole kahjuks siiski see, mida meile lubati. Seda ei ütle ei mina ega tööhõive- ja sotsiaalkomisjon, vaid eranditult kõik humanitaarabi valdkonnas tegutsevad vabaühendused, eranditult kõik Euroopa kirikud ja eranditult kõik ametiühingud. See direktiiv on puudulik ja isegi ohtlik, sest sellest jäetakse välja rühmad, mis vajavad kaitset kõige enam: ajutised töötajad, ümberasustatud isikud, ettevõttesiseselt ümberpaigutatavad isikud ja vähem arenenud riikidest pärit töötajad, kes tulevad siia üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe režiimi 4 alusel.
Seepärast saabuvad sajad tuhanded töötajad kolmandatest riikidest vastavalt päritoluriigi põhimõttele, sest selle direktiivi alusel ei kohelda neid võrdselt. Põhjus on ka selles, et te annate liikmesriikidele võimaluse loobuda võrdsest kohtlemisest, mis puudutab töötajatele pensionide maksmist pärast nende naasmist oma päritoluriiki, peretoetusi ja töötutele makstavaid sotsiaaltoetusi, kui tegemist pole just töötu abirahaga. See kehtib isegi nende töötajate kohta, kelle suhtes kohaldatakse võrdse kohtlemise põhimõtet ja keda puudutab Véronique Mathieu öeldu. Ka nemad jäetakse kõrghariduse, sealhulgas kutsealase koolituse puhul ilma toetustest ja igasugusest abist.
Kõigil neil põhjustel teatab komisjon seletuskirjas ja mõjuhinnangus oma kavatsusest kaotada õiguste erinevus, ent tegelikult ta seda ei tee. Lugupeetud volinik, sellest ei piisa.
Lisaks on meil kahjuks homme Euroopa Parlamendi parempoolsete ja paremtsentristlike fraktsioonide esitatud muudatusettepanekud, milles minnakse teie sõnul kaugemale ja võetakse omaks isegi nõukogu kõige äärmuslikumad seisukohad, et hävitada tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis saavutatud üksmeel.
Lugupeetud volinik, austatud Véronique Mathieu, kallid kolleegid, just seepärast ma leian, et me peaksime selle teema ja teiste direktiivide üle märksa laiemalt arutlema, kaasates Euroopa kodanikuühiskonna, vabaühendused, kirikud ja ametiühingud. Me ei peaks käsitlema seda teemat nii kiiresti ja minu arvates ka vastutustundetult, mida tähendaks nõukogu teksti homne vastuvõtmine.
Usutavasti oleks enamik minu kolleege sõltumata fraktsioonilisest kuuluvusest nõus korraldama laiem arutelu, et jõuda Euroopa Parlamendis laialdasele üksmeelele, mille puhul järgitaks meie põhiõiguste harta põhimõtteid ning ÜRO, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni ja Euroopa Nõukogu soovitusi.
Me kõneleme inimväärikusest, ent ka Euroopa tulevikust. Minu arvates me vajame, et Euroopas oleks eranditult kõigil töötajatel olenemata nende päritolust kõik õigused, kui nad elavad siin seaduslikult. See on viis, kuidas võidelda väärika Euroopa nimel ksenofoobia ja rassismi vastu.
Ria Oomen-Ruijten
Lugupeetud juhataja! Lubage mul avaldada alustuseks tunnustust Véronique Mathieule selle eest, et ta haaras juba aastaid ripakil olnud teema puhul ohjad enda kätte. Proua Malmström, kui ma sain teist õigesti aru, tehti juba 2001. aastal ettepanek koostada direktiiv tingimuste kohta, mis reguleeriksid kolmandate riikide kodanike viibimist Euroopa Liidus tööalastel põhjustel. See ettepanek võeti 2006. aastal tagasi. Seejärel esitati 2007. aastal praegu arutluse all olev ettepanek, mis sisaldab ELi tööle saabuvate kolmandate riikide kodanike suhtes kohaldatavat erilist korda. Selle tulemusel liidetakse elamis- ja tööload ühte.
Austatud juhataja! Meile esitatud ettepanekus - ja ma ei ole päris nõus Alejandro Cercasega - märgitakse, et ühtset luba omavatel kolmandate riikide kodanikel on sotsiaalsed õigused, mis on tegelikult kõikide jaoks ühesugused. Sotsiaal- ja keskkonnakomisjonis toimunud arutelu muutus paaril korral üsna tuliseks ja ma tänan kolleeg Alejandro Cercast, sest mul on hea meel neid küsimusi temaga arutada. Vaieldi eeskätt reguleerimisala pärast, mille puhul - ka mina olen sellega nõus - lähetatud töötajad ei saa või ei tohi taotleda ühtset luba. Seda on kirjeldatud töötajate lähetamise direktiivina tuntud direktiivi 96/71/EÜ artikli 3 lõike 2 punktis b.
Minu arvates oli ja on selles direktiivis kolmandate riikide lähetatud kodanike sotsiaalset staatust kirjeldatud piisavalt. Minu meelest oli siis ja on ka praegu tähtis luua ühtsed tingimused, mille alusel laenuks antud töötajatel ei lubata töötada tavapersonali palgast madalama tasu eest. Küsin endalt siiski, kas me võime tekitada töötajate lähetamise direktiivi mainimata jätmisega endale tulevikus probleeme.
Teine teema, millega ma olen palju vaeva näinud ja mida on nüüd minu muudatusettepaneku tagajärjel muudetud, on võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine. Ma olin ja olen endiselt seisukohal, et see määruses (EÜ) nr 883 sätestatud põhimõte peab olema kõnealuse ühtse loa puhul alati meie lähtepunktiks. Minu arvates on nõukogu saavutatud kompromiss hea, sest sellega tagatakse nii võrdsed õigused kui ka võrdne kohtlemine.
Vilija Blinkevičiūtė
Lugupeetud juhataja! Direktiiv ühtse elamis- ja tööloa kohta on tõesti väga tähtis. Toimus mitmeid arutelusid, oli palju arvamusi ja koostati hulgaliselt hinnanguid, kuid ühisele otsusele, mis oleks vastuvõetav kõigile ELi liikmesriikides ametlikult elavatele ja töötavatele kolmandatest riikidest pärit töötajatele, ei ole jõutud. See direktiiv peaks olema üldine raamdirektiiv kolmandatest riikidest pärit töötajate õiguste kohta ja peaks toimima raamistikuna teiste direktiivide jaoks, sest vaid siis on võimalik aidata sellega kaasa Euroopa Liidu eesmärgile luua ühine rändepoliitika. Ent peamine probleem on see, et meile lubatud direktiivi raamistik oli kõrvaldatud juba komisjoni ettepanekust, kuivõrd teatud töötajate kategooriad - ajutised töötajad, ettevõttesiseselt ümberpaigutatavad töötajad ja pagulased - olid direktiivist välja jäetud. Teisisõnu ei tugevdata selle direktiiviga kolmandatest riikidest pärit töötajate õigusliku samaväärsuse põhimõtet. Et see direktiiv oleks lähtepunktiks ja raamistikuks, on vaja lisada selle reguleerimisalasse kõik töötajad, eriti ajutised töötajad, sest muidu ei tugineks Euroopa Liidus seaduslikult elavate ja töötavate sisserändajate töötingimused õigluse, ühtsuse ja võrdsuse põhimõttele. Tuleb märkida, et võõrtöötajad toetavad oma tööga ning makstavate maksude ja sotsiaalkindlustusmaksetega ELi majandust. Seepärast tuleb neile tagada samad minimaalsed õigused ja neid tuleb kohelda tööturul võrdsetena. Homme selle direktiivi üle hääletades peame olema ühtsed, sest vaid siis saame võita võitluse selle nimel, et kõik töötajate rühmad saaksid lisatud sellesse direktiivi ja et neil oleksid võrdsed õigused. Soovin rõhutada, et ei ole võimalik luua kahetasandilist tööturgu ei Euroopa Liidus ega väljaspool seda. Me ei tohi lubada, et tekib töötajate alamklass, kes peab seisma silmitsi diskrimineerimisega ega saa osa ühestki õigusest ega tagatisest. Kui me laseme sel juhtuda, oleks see kõikide varem saavutatud sotsiaalsete standardite jalge alla sõtkumine.
Sophia in 't Veld
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Soovin alustada ühe väikese kodukorda puudutava märkusega. Juhin tähelepanu tõigale, et sellelt tähtsalt arutelult puudub meie läbirääkimiste partner nõukogu. See on vastuvõetamatu. See ei ole esimene kord. Teen Euroopa Parlamendi presidentuurile ettepaneku saata nõukogule sellekohane kaebus.
(Aplaus)
Kui nüüd jätkata, soovin ma nagu teisedki kiita Véronique Mathieud väga keerulise, probleemse ja tundliku teema puhul tehtud suurepärase töö eest. Minu fraktsioon ALDE tunnistab oma kohustust ja ka meie soovime jõuda kokkuleppele, sest mõistame selle tähtsust. Me ei tee seda siiski eriti suure rõõmuga, sest - nagu on minu meelest väljendanud eri moel kõik Euroopa Parlamendi fraktsioonid ja komisjon - selle ettepanekuga ei jõuta lähedalegi sellele, mida meil vaja oleks.
Minu fraktsioon jääb kindlaks oma seisukohale seoses lisadokumentidega, sest kui me lubame liikmesriikidel neid nõuda, kaotab ühtne luba täielikult oma mõtte. Sul kas on ühtne luba või ei ole seda, ent kui sul see kord juba on, ei ole vaja mingeid lisadokumente.
Mis puudutab vastavustabeleid, siis kokkuleppe saavutamise huvides ei hääleta minu fraktsioon nende lisamise poolt. Ent pean ütlema - see on minu isiklik märkus -, et minu arvates teeb selline seisukoht liikmesriikidele häbi, sest kui neil on plaan direktiiv üle võtta ja teha seda läbipaistvalt, peaksid nad lisama vastavustabelid omast vabast tahtest.
1999. aastal tulid liikmesriigid Tamperes välja uhke avaldusega, et nad soovivad ühist varjupaiga- ja sisserändepoliitikat. Kui palju edusamme me oleme tänaseks teinud? Peaaegu mitte ühtki. On väga selge, et liikmesriigid ei taha ühist sisserändepoliitikat.
Jean Lambert
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Lugupeetud juhataja! Ka meie tunneme muret seoses 27 liikmesriigi üleselt ja sees valitseva ebaühtlusega tööturul, kuid me valutame südant selle pärast, kuidas liikuda sellest olukorrast kõikehõlmavama ja tugevama korra poole.
Tahame olla kindlad, et meil on enamiku kolmandate riikide kodanike õiguste jaoks kokkulepitud alus, mille sätestas algul komisjon ning mida täiustati oluliselt tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis.
Me ei taha näha nende õiguste üha suuremat piiramist ja kitsendamist, seepärast toetame homsel hääletusel võimalikult avaraid ja tugevaid õigusi. Tahame nõukogule meelde tuletada, et me tegeleme siinkohal inimestega, kellel peaks olema võimalus arendada oma oskusi ja jätkata oma haridusteed, saada kasu tehtavatest sotsiaalkindlustusmaksetest ja tunda ette rõõmu õigusest saada pensioni, tingimusel - mida tunnistatakse ettepanekus -, et nende töö toetab meie riikide majandust ja kahtlemata ka ühiskonda.
Meie fraktsiooni jaoks on tähtis ka artikli 11 punktis a sätestatud korduvrändega seotud kohustus. Reguleerimisala tekitab palju lahkarvamusi, sest meil on arutluse all ka teised olemasolevad vahendid ja see tekitab teinekord pinget. Ühtlasi oleks tegemist enesepettusega, kui me arvaksime, et esitatud dokument vastab iga viimse kui ühe Euroopa Liidu võõrtöötaja vajadustele. Et tagada nende jaoks sobiv sisseränne, vajame varjunditerikkamat käsitlust. Seega ei kavatse me hääletada näiteks selle poolt, et hõlmata humanitaarkaitse saajad.
Patrick Le Hyaric
Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Alejandro Cercas märkis väga õigesti, et tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni vahel on suuri lahkarvamusi. Seepärast peab Euroopa Parlament hääletama niinimetatud ühtse loa direktiivi vastu. Sellel dokumendil on põhimõtteliselt vaid üks kergesti tuvastatav eesmärk: panna Euroopa Liidu töötajad võistlema väljastpoolt Euroopat pärit töötajatega ja panna võõrtöötajad olenevalt nende staatusest võistlema isegi omavahel.
Kui direktiiv säilitab oma praeguse kuju, on neid staatuseid mitu: elanik, hooajatööline, ettevõttesiseselt ümberpaigutatav töötaja. See muudaks ametlikuks erinevate töötajate kategooriate olemasolu Euroopa Liidus. Sellega nõustumise korral rikutaks põhiõiguste harta põhimõtteid.
Vastupidi sellele, mida ütlesite teie, proua Mathieu, avaldaksid sellised staatuse erinevused pidevalt laastavat survet kõigi Euroopa Liidu palgatöötajate elamis- ja töötingimustele. Võrdsust ei saa kokku võtta vaid viitega töötingimustele.
Nagu ütles Alejandro Cercas, peab võrdsus hõlmama palku, tööaega, töösuhte kindlust, tervist, puhkust, sotsiaalkaitset ning juurdepääsu avalikele teenustele ja koolitusele. Ilma selle ühise miinimumita hakkame elama piiramatu konkurentsi, häbimärgistamise, tõrjutuse ja ekspluateerimise džunglis. Võrdsus peab hõlmama kõiki töötajaid olenemata nende päritolust. Ärgem lubagem seda, et kohutava Bolkensteini direktiiviga juba kehtestatud töötajatevahelise konkurentsi vormid saaksid veel lisa. Seda põhimõtet toetava ühtse ja hea direktiivi eesmärk peab olema töötajate võrdsus. Selle puudumise korral on Euroopa töötajate, sotsiaalse Euroopa ja humaanse Euroopa huvides, et meie Euroopa Parlamendis lükkaksime selle direktiivi olenemata oma vaadetest ühiselt tagasi.
Mara Bizzotto
Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Kõnealusel raportil on kahtlemata mõned head küljed. Selle üldine eesmärk on lihtsustada korda ja vähendada bürokraatiat nende kolmandatest riikidest pärit töötajate jaoks, kel on mõnes liikmesriigis kehtiv elamisluba.
Tahaksin siiski mainida arutelupunktina seda, et praegu on Euroopas kümned miljonid kodanikud - kellest paljud on noored - ilma tööta. Selle on põhjustanud Euroopa tootliku süsteemi struktuurilised puudused ja kriis, millel ei paista lõppu tulevat.
Enne veel, kui asuda aitama meie riikides elavaid kolmandate riikide kodanikke, on Euroopa kohus võtta majanduslikke, poliitilisi ja sotsiaalmeetmeid, et aidata meie kodanikel eeskätt töökoht leida või see tagasi saada. Kui Euroopa suudab pakkuda tööd oma kodanikele, loob ta sellega kindla sotsiaalse aluse väliste rändevoogude nõuetekohaseks vastuvõtmiseks.
Põhilisena tuleb tagada eelkõige see, et Euroopa kasvab iseseisvalt ja püsib omil jalul. Siis on meie riikidel jõudu pakkuda tööd ka teistele.
Daniël van der Stoep
(NL) Lugupeetud juhataja! Minu erakond on alati selgelt välja öelnud, et oleme Euroopa varjupaiga- ja sisserändepoliitika vastu. Meil on Hollandis praegu suurepärane valitsus, kes on suutnud võtta varjupaiga- ja sisserändevaldkonnas varasemast paremini kuulda rahva tahet, ent nüüd on meid seatud lihtsalt fakti ette.
Sellegipoolest püüdleb minu erakonna, Hollandi Vabaduspartei delegatsioon alati selle poole, et tagada nende volituste tagastamine liikmesriikidele. Vahepeal on mõistagi tähtis vähendada kahju, kuid kõnealuses raportis seda sihiks ei seata: uus taotlemise kord muudab Euroopa Liitu sisenemise tegelikult inimestele lihtsamaks, mitte keerulisemaks.
Austatud juhataja! Vaid oma kodanikest täielikult kaugenenud elitaarsed poliitikud suudavad jätta välja külma kätte need kodanikud, kes on päevast päeva tunnistajaks väljastpoolt läänemaailma saabuva massilise rände laastavale mõjule. Ma hääletan selle raporti vastu, sest mind on valinud hollandlased, mitte õnneotsijad, kes tahavad maitsta läänemaailma naudinguid, võtmata omaks juudi-kristlikke väärtusi.
Simon Busuttil
(MT) Lugupeetud juhataja! Soovin avaldada esmalt tunnustust Véronique Mathieule kõikide selle tulemuse saavutamiseks tehtud jõupingutuste eest. Nagu ütles volinik Malmström, on ta teinud väga keerulise teema puhul ära väga tähtsa töö. Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon kiidab heaks koostöö seadusliku sisserände vallas senikaua, kuni me väljendame selgelt, et me teravdame samal ajal rünnakut ebaseadusliku sisserände vastu. Leian, et need kaks käivad koos. Sellegipoolest tunnistame samal ajal ka seda, et üks vahend, mida saab kasutada võitluses ebaseadusliku sisserändega, on tagada head ja selged võimalused reguleeritud sisserändeks, mille sätestamisega me praegu just tegelemegi. Ent ma tahaksin meenutada ka Véronique Mathieu sõnu, et uued volitused, mis anti meile selles valdkonnas Lissaboni lepinguga, tõid kaasa uued kohustused. Et meilt nõutakse nende uute kohustuste enda kanda võtmist, peab Euroopa Parlament just seda tegemagi, tõestades, et ta suudab teha nõukogule järeleandmisi. Selleks tuleb nõustuda mõne nõukogu seisukohaga, mis puudutavad näiteks kaitsemeetmeid, mille nõukogu tahab käesoleva direktiivi kohasel lubade väljaandmisel säilitada. Sellega tõstatub usutavasti võrdse kohtlemise küsimus. Peame tunnistama, et nõukoguga kokkuleppe saavutamiseks tuleb paratamatult leppida sellega, et tingimused ei pruugi olla alati samad. Ent samal ajal peaksid need, kes väidavad, et me oleme liiga tormakad - ja siinkohal ma lõpetan -, või need, kes on valmis andma oma vastuhääle, rõõmustama selle üle, et ilma niisuguse direktiivita satuksime ebaseaduslikku olukorda, mis ei mõjuks ülendavalt ühelegi töötajale, kel sellega kokku tuleb puutuda.
Claude Moraes
Austatud juhataja! Minu arvates osutasid kolleegid Alejandro Cercas ja Vilija Blinkevičiūtfraktsioonist S&D probleemile, mis on selle paketi puhul meie fraktsiooni jaoks keskne: tähtis pole mitte üksnes võrdne kohtlemine või päritoluriigi põhimõte, mille üle on Ria Oomen-Ruijteni sõnul väga ulatuslikult arutletud. Oluline on pöörata tähelepanu ka praeguse olukorra ebaloogilisusele. Pärast oskustööliste ettepanekut, sinist kaarti ja tööandjate suhtes rakendatavaid sanktsioone on meil ettepanek ühtse loa kohta. See tähendab, et meil on pakett, millega kaasnevad paljud õiged kavatsused, näiteks horisontaalne käsitlusviis. Seda horisontaalset käsitlusviisi meil siiski ei ole. Oleme olukorras, kus Véronique Mathieu teeb oma tööd korralikult, ent - nagu ta ütles oma sõnavõtus - soovitud üleilmse käsitlusviisi asemel on meil valdkonnapõhine käsitlusviis ja just see valmistas muret Jean Lambertile.
Kus me siis tänase seisuga oleme? Meie fraktsioon tunneb suurt muret tööhõive valdkonnas kohaldatava päritoluriigi põhimõtte pärast ja - nagu ütles kolleeg Vilija Blinkevičiūt- on meile väga vastumeelt sellesse ettepanekusse lisatud töötajate kategooriad. Niisiis on meil olukord, kus kõrvale on jäetud nii lähetatud töötajad, ettevõttesiseselt ümberpaigutatavad töötajad, hooajatöölised kui - tõepoolest - ka rahvusvahelise kaitse saajad. Me esitame need muudatusettepanekud homme oma fraktsiooni nimel uuesti.
Kui meil on ühtne luba, mis ei täida väljakuulutatud eesmärki, st selle puhul ei käsitleta kolmandate riikide kodanike Euroopa Liitu sisenemist piisavalt laiapõhjaliselt, tekivad võrdse kohtlemise, kahetasandilise tööjõusüsteemi ja muud probleemid, mida me tahame ühise poliitikaga lahendada.
Teiselt poolt me mõistame kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonis eriti hästi, kui palju tuleb valdkonnapõhise käsitlusviisi vallas tööd teha, et meil oleksid direktiivid hooajatööliste ja ettevõttesiseselt ümberpaigutatavate töötajate kohta. Te ei saa panna süüd meie fraktsioonile, sest meil on päritoluriigi põhimõtte puhul keskmes võrdne kohtlemine ja me püüame nendele küsimustele lahendust leida. Me ütleme välja tõe: me teeme asju valesti ja teeme seda nende inimeste pärast, keda ei ole täna meie seisukohtade ärakuulamiseks kohal - nõukogu esindajate pärast. Nõukogu ei soovinud tegelda selle teemaga horisontaalselt ja jättis meid niisuguse killustatud käsitlusviisiga.
Seega me saame seoses ühtse loaga aru headest kavatsustest, üleilmsest käsitlusviisist ja raportööri tööst selle kõige saavutamise nimel, kuid me esitame homme heas usus oma parandusettepanekud ja loodame, et saame endale ühtse loa, millega tõepoolest hõlmatakse kõik need inimesed, kes soovivad töötada Euroopa Liidus. Tahame teha sellest realistliku ühtse loa, mis sobib kõikidele liikmesriikidele ja peab ajaproovile vastu.
Gesine Meissner
(DE) Lugupeetud juhataja! Olen nüüd olnud Euroopa Parlamendis aasta ja olen tegelnud erinevate teemadega, ent ükski neist pole olnud nii keeruline kui see, mida me täna arutame. Soovin siinkohal avaldada veel kord siirast tänu Véronique Mathieule ja Alejandro Cercasele, asjaomaste parlamendikomisjonide kahele raportöörile.
Tegemist on tõepoolest väga raske teemaga ja selle põhjus on loomulikult see, et meil on Euroopas väga kõrged ideaalid. Me tahame kohelda kõiki, kes siin elavad ja töötavad, õiglaselt ja võrdselt. See on põhimõtteliselt miski, millega me alustuseks kõik nõus oleme. Jääb siiski küsimus, kui suurte peensusteni me suudame seda ellu viia.
Meile on juba meelde tuletatud, et Lissaboni lepinguga me soovime nüüd luua ühist varjupaiga- ja rändepoliitikat. Varjupaigapoliitika on meile südamelähedane ja mitte üksnes põhiõiguste harta tõttu. Rändepoliitikat on vaja ka majanduslikel põhjustel, sest toimumas on demograafilised muutused ja me vajame hädasti kõrgelt kvalifitseeritud, ent ka madalama kvalifikatsiooniga töötajaid.
Põhimõtteliselt seisneb küsimuse keerukus selles, mida teha. Nagu Sophia in 't Veld juba ütles, teatasid liikmesriigid juba 1990. aastal Tamperes, et nad soovivad töötada välja ühise struktuuri. Seni ei ole esitatud ühtki ettepanekut. Teisisõnu on meie ees täna kompromiss. Me ei ole sellega päris rahul, ent minu meelest on see viis, kuidas edasi liikuda. Mina isiklikult mõistan väga hästi, miks mõned ütlevad, et vajame aruteluks rohkem aega. Ka mina pole sellega päris rahul. Minu jaoks on näiteks eriti tähtis see, et kõigil oleks juurdepääs koolitusele ja täiendusõppele. See on lausa eluliselt tähtis ja mitte üksnes asjaosalistele, et nad leiaksid tööturul rakendust, vaid ka meile, kes me vajame hädasti töötajaid. Seoses näiteks sotsiaalkindlustusega, mille puhul meil on juba nagunii palju erinevaid Euroopa Liidus ühtlustamata süsteeme, tõstatub küsimus, kuidas me saame tegelikult luua kolmandate riikide kodanike jaoks ühtsed õigused kõikideks juhtudeks, isegi kui me seda soovime.
See on keeruline ja seepärast näen ma praegu esitatud kompromissis head. Me peaksime hääletama tõesti selle poolt, sest siis on meil vähemalt midagigi.
Hélène Flautre
(FR) Austatud juhataja! Tuleb tunnistada, et on äärmiselt kummaline alustada direktiivi pika loeteluga töötajate kategooriatest, mis jäetakse direktiivist välja, sest selle direktiivi eesmärk on tagada just kõikidele töötajatele nõuetekohaste õiguste andmiseks õiguslik raamistik. See jätab mulje projektist, milles käsitletakse seaduslikku rännet, kuid ka mitmekihilist Euroopa tööturgu, mille puhul igale töötajate kategooriale määratakse vastavalt selle väärtusele teatav hulk õigusi. Seetõttu oleme kaugel töötajate õiguste horisontaalsest ja universaalsest käsitlemisest.
Mulle tundub, et need, kes Euroopas asjade eest vastutavad, pole ikka veel aru saanud, et töötajate suuremad õigused tähendavad tõhusamat majandust ja suuremat sotsiaalset ühtekuuluvust, mis toob kasu loomulikult konkreetsetele sisserändajatele, kuid ka vastuvõtja- ja päritoluriigi ühiskonnale tervikuna. See selgub kahtlemata ka Londoni majandusteaduste kooli uuringust, milles öeldakse, et kui Suurbritannias seadustataks 600 000 ebaseaduslikku töötajat, kel puudub juurdepääs ühtsele taotluskorrale, tooks see Suurbritannia kassasse kolm miljardit naela. Minu arvates ei ole me eelseisvate probleemide lahendamisel sugugi kõik võrdsed.
Csaba Sógor
(HU) Lugupeetud juhataja! Me kõik teame, et majandusränne on Euroopa Liidu liikmesriikides eraldi nähtus. Kolmandatest riikidest pärit töötajate siinviibimise hindamisel tuleb siiski lähtuda vähemalt kahest asjaolust. See probleem avaldub eelkõige majandusliku vajadusena, kuivõrd demograafilised ja tööturusuundumused näitavad, et Euroopa ühiskond vajab võõrtööjõudu. Seega on meie huvides tagada, et sisseränne toimub seaduslikult ja reguleeritud tingimustel ning et liikmesriikidel on võimalus protsessi kontrollida, samal ajal kui sisserändajatele on tagatud õiguskindlus, mis tähendab, et seaduslikest menetlustest kõrvalehoidmisest ei tõuse mingit tulu.
Minu arvates on väga tähtis see direktiivi osa, milles käsitletakse ühiseid õigusi, st sisserändajate ja asjaomase liikmesriigi kodanikest töötajate võrdseid õigusi. Siinkohal tahaksin pöörata tähelepanu ka küsimuse teisele, kultuurilisele tahule. Erinevatest kultuuridest pärit tavade ja kommetega sisserändajate kohalolek põhjustab pingeid mitmes liikmesriigis. Olen veendunud, et võrdsete õiguste sätestamisel ei tohi piirduda diskrimineerimise keelustamisega tööturul. Leian, et see küsimus nõuab tundlikumat käsitlust. Seda seepärast, et seaduslikud võõrtöötajad ei too Euroopasse mitte üksnes lisatööjõudu, nad ei soovi siin üksnes töötada, vaid ka õppida, luua peret, kasvatada lapsi ja elada täisväärtuslikku elu. Kui Euroopa peaks otsustama, et majandusränne on lahendus demograafilisest olukorrast tingitud tasakaalutusele, ei tohi ta eirata küsimuse kultuurilist mõõdet. Õnnestunud kultuuride paljusus eeldab sallivust, vastastikust austust ja ühtekuuluvust.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Minu arvates on lahendus, mida me arutame, väär. See on väga ebaõiglane paljude haavatavate inimeste suhtes ja mõnes mõttes on see ka enesehävituslik, sest kellelgi pole vast märkamata jäänud - ja sellele on juba tähelepanu pööratud -, et ühtse loa üle arutlemise ning vabastuste ja erandite kehtestamise vahel on vastuolu.
Lähetatud töötajate, hooajatööliste ja pagulaste kõrvalejätmine kõnealusest lahendusest õõnestab tegelikult õiguste - nii tööhõivega seotud õiguste kui ka kodanikuõiguste - ühtsust. Ja on üks veelgi kurvastavam suundumus: vaadeldava lahendusega mitte üksnes ei sillutataks teed dumpinguvormidele (sest kulud on igal juhul erinevad), vaid sellega tehtaks ka vahet kodanike vahel.
Euroopa Parlament peab arutama hiljem hooajatööliste töötingimuste teemat. Lugupeetud volinik, hooajatöölised ei ole pelgalt välisriikide kodanikud, nad on ka Euroopa kodanikud. Kui aineliste tingimuste ja kodanikuõigustega tehakse kodanike vahel vahet, on ilmne, et ettevõtted hakkavad otsima nende värbamisel teisejärgulisi lahendusi.
Kui rääkida lähetatud töötajatest, siis kas te suudate ette kujutada maailmaturul tekkivat olukorda, kui suurtel rahvusvahelistel ettevõtetel lubatakse palgata inimesi tööle meie riikidesse, ent tingimustel, mida kohaldatakse nende päritoluriikides? Kujuneks uus, kuid äärmiselt ebasoovitav olukord. Dumping ei oleks ainuke igapäevane ilming, tehtaks vahet ka kodanike vahel ja seda ei ole Euroopa kunagi kogenud, isegi mitte lähiminevikus.
Põhiline on ühtsus ja seepärast tuleks see säte põhjalikult läbi vaadata.
Carlos Coelho
(PT) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Tehkem asjad selgeks: kas see on tõesti see kokkulepe, mida me soovisime? Vastus on "ei”. Paljud parlamendiliikmed oleksid soovinud minna kaugemale, kuid ma leian, et see on samm õiges suunas ja seda eelkõige kahel põhjusel. Esiteks seepärast, et me loome praegu uut vahendit, mille eesmärk on tuua kasu kolmandate riikide kodanikele, kes soovivad rännata liikmesriigi territooriumile, ja anname seeläbi neile mitmeid õigusi. Teiseks - nagu Véronique Mathieu juba ütles - poliitilise sõnumi tõttu, mille me väljapoole saadame, et tasakaalustada ideed Euroopa kindlusest, mis suudab vaid võtta repressiivseid meetmeid ja tugevdada julgeolekut. Samal ajal me vastame Stockholmi programmis väljendatud muredele, mis on seotud liidu majandusarengu edendamiseks paindliku sisserändepoliitika loomisega.
Seepärast olen nõus Véronique Mathieuga, et nõukoguga tuleb kiiresti kokkuleppele jõuda. Et ma jagan samas ka Sophia in 't Veldi arvamust, et paljud liikmesriigid ei soovi arutada mingit ühist sisserändepoliitikat, on tähtis teha esimene samm.
Olgu see selgelt välja öeldud: liikmesriikidevaheliste piiride kaotamise tõttu on oluline ühtlustada riiklikke õigusakte, mis käsitlevad kolmandate riikide kodanike riiki lubamise ja seal elamise kriteeriume, tagada neile võrdne kohtlemine ja kanda hoolt selle eest, et neile määrataks ELi kodanike õiguste ja kohustustega võrreldavad õigused ja kohustused. Lisaks usun ma, et ühtse elamis- ja tööloa taotlemise korra loomine oleks tõhus nii sisserändajatele kui ka tööandjatele ning et see hõlbustaks samuti kontrollida nende riigis viibimise ja töötamise seaduslikkust.
Debora Serracchiani
(IT) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Praegu on juurdepääs tööhõivele reguleeritud vaid mõne konkreetse kolmandate riikide kodanike kategooria puhul. Võrdne kohtlemine seoses juurdepääsuga tööhõivele ei saa osaks kahtlemata igaühele.
Seepärast peab Euroopa Liit võtma meetmeid, et tagada võrdne kohtlemine nii nendele kolmandate riikide kodanikele, kes elavad seaduslikult mõnes liikmesriigis, kui ka nendele, kes kvalifitseeruvad pagulasteks või kes paluvad rahvusvahelist kaitset nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83 kohaselt.
Me peame vältima olukorda, kus vajadus näiteks hooajatööliste järele suureneb pelgalt seepärast, et neile saab maksta vähem ja nendega kaasnevad kulutused on võrreldes sama töö tegemiseks värvatavate Euroopa kodanike omadega väiksemad. Peame vältima näiteks ka seda ohtu, et paljud rahvusvahelised ettevõtted viivad oma peakorterid üle sellistesse riikidesse nagu Maroko või Türgi ning saadavad oma töötajad tööle Euroopa filiaalidesse, sest see on odavam.
Sotsiaalset õiglust silmas pidades peame tagama Euroopa kodanike võrdse kohtlemise seoses tasustamise, töötingimuste ja sotsiaalkindlustusega. Seetõttu leian, et on õige kaasata sellesse direktiivi hooajatöölised, lähetatud töötajad, pagulased ja füüsilisest isikust ettevõtjad. Oleks väga ohtlik nende vahel vahet teha.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Lugupeetud juhataja! Sajandeid on inimesed lahkunud Euroopast töö pärast, pagenud sõja ning poliitilise ja usulise tagakiusamise eest. Nüüd meelitab Euroopa oma stabiilsusega ligi inimesi väljastpoolt ja see on hea. Eriti suurepärane on see, et ELis ühtlustatakse seadusliku sisserände eeskirju nii, et elamis- ja tööload ühendatakse üheks loaks. See on hea.
Komisjoni käsitlusviis ei ole minu meelest siiski nii arukas, sest valitud on valdkonnapõhine lähenemine. Sellega tagatakse eri rühmadele eri õigused ja sellest on kujunenud niisugune džungel, et isegi asjatundjatel on raske selgust saada, mida Euroopa sisserändepoliitika tegelikult endast kujutab. Meil on lähetatud töötajad, sinise kaardiga töötajad, hooajatöölised, teadlased, ettevõttesiseselt ümberpaigutatavad töötajad jne. Miks ei võiks komisjon kohaldada kõigi töötajate suhtes samu eeskirju?
Mitmel korral on selgunud, et mõnda sisserändajate rühma ei ole koheldud võrdselt, ja sellega on väga raske leppida. Juhtpõhimõte peab olema kindlasti kõikide võrdne kohtlemine. Ei ole põhjendatud, et ühtesid inimesi võrdne kohtlemine puudutab ja teisi mitte.
Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis on esitanud seda silmas pidades muudatusettepanekud ja ma loodan, et need saavad homsel hääletusel Euroopa Parlamendi heakskiidu. See on väga tähtis. Samal ajal, kui me ütleme sisserändajatele tere tulemast, tahame, et eeskirjad tehtaks võrdsemaks ja järjekindlamaks.
Evelyn Regner
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Teenuste koondamine ühte punkti on kiiduväärt mõte, ent mõne Euroopa riigi jaoks on see paradigma muutus. See on nii ka minu kodumaal Austrias, kus elamislube annavad välja asutused, kes tegelevad kolmandate poolte õigustega, ja töölube väljastavad koos tööturu osapooltega asutused, kes vastutavad tööturu eest, nimelt Austria Tööhõiveteenistus. Tööturule juurdepääsu reguleerimine mõjutab otseselt tööturu osapooli ja seepärast tuleb nad kaasa haarata. Seni toimunud aruteludesse on kaasatud liiga harva ametiühinguid ning vabaühendused ja kirikud on samuti kõrvale jäetud. Paljud eelkõnelejad märkisid, et rändepoliitikat tuleb vaadelda tervikuna. Seetõttu olen ma vastu komisjoni killustatud käsitlusviisile, mille puhul lahutatakse kogu pakett osadeks ja tuuakse sellega tagaukse kaudu sisse päritoluriigi põhimõte ja võimalik, et isegi sotsiaalne dumping, mida on juba mainitud.
Lubage mul teha üks märkus lisadokumendi õigusliku olemuse kohta. Krediitkaardi formaat ei suuda mahutada kõiki ametlikke andmeid, nii et ka lisadokument peab olema oma laadilt normatiivne. Vaid siis on võimalik tõhus kontroll. See kaitseb töötajaid ja hoiab ära konkurentsi moondumise viisil, mis toob kasu nendele ettevõtetele, kes soovivad ebaseaduslike töötajate arvel rikastuda.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Lugupeetud juhataja! Ma olen tõstnud oma sinist kaarti juba kaks-kolm korda, et saaksin esitada mõned küsimused. Selle arutelu kuulajatel võib jääda mulje, et ma ei ole pühendanud praegu käsitletava dokumendi sotsiaalsele mõõtmele eriti palju aega.
Ütlen taas kõikidele parlamendiliikmetele, et tegemist on minu esitatud muudatusettepanekuga, mille eesmärk on tagada ühtse elamis- ja tööloa abil võrdne kohtlemine kõikidele liikmesriiki sisenejatele. See on kindel. Kuidas te võite öelda, et see nii ei ole? Olen lugenud ka pressiteateid ja mulle on jäämas mulje, et me teeme asjatult kära. Te ei saa väita seda ka seoses hooajatöölistega. Usun, et teil oli kavas teha ettepanek ka selle kohta.
Mis puudutab lähetamist, siis ei ole nii, et on võimalik luua kolmandas riigis ettevõte ja paigutada selle töötajad ümber töötama viletsatesse tingimustesse. Lugupeetud juhataja, see ei ole lihtsalt tõsi!
Marian-Jean Marinescu
(RO) Austatud juhataja! Ühtne luba hõlbustab haldusmenetlusi, parandab majandusrände kontrollimist ja juhtimist ning tööturu nõudlust käsitlevate andmete vahetamist. Kõnealuses seadusandlikus ettepanekus pakutakse siiski vaid poolik lahendus, sest selles käsitletakse nende inimeste õigusi, kellel on juba lubatud siseneda Euroopa Liitu ja liikmesriigi tööturule. Sellega ei hõlmata kaht teist aspekti: töötamise õiguse andmise tingimusi ning hooajatööliste ja ettevõttesiseselt ümberpaigutatavate töötajate väljajätmist.
Tahaksin meelde tuletada ka seda, et me reguleerime kolmandatest riikidest pärit kodanike õigusi, kuid me ei ole ikka veel saavutanud vaba tööturgu kõikide ELi kodanike jaoks.
Marita Ulvskog
(SV) Austatud juhataja! Selle arutelu käigus on räägitud palju võrdsetest õigustest. Samuti on see tasakaalu ja vastuseisu küsimus, sest selline on valik, mis on meie ette pandud. Ühtlasi on see küsimus pikaajalisest või lühiajalisest käsitlusest.
Väljajätmine avab halvimal juhul tee uut liiki orjusele. Me teame, kuidas töötajate lähetamise direktiivi muutmine miinimumstandardite direktiivist maksimumstandardite direktiiviks on hävitanud korra ja tasakaalu tööturul. Need väljajätmised ei tee olukorda paremaks, vaid hoopiski hullemaks. Nad toovad kaasa sotsiaalsed katastroofid. Terved tööstusharud hakkaksid värbama hooajatöölisi, nii et see mõjutaks kogu tööturgu, lööks alla palgad ja põhjustaks konflikte.
Mul on palve kolleegidele teistest fraktsioonidest - Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioonist ja Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonist - toetada muudatusettepanekut, mille on esitanud Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis. See on ainus viis tagada, et väljajätmised ei põhjustaks selliseid tõsiseid sotsiaalseid konflikte.
Sonia Alfano
(IT) Lugupeetud juhataja, austatud kolleegid! ÜRO võttis 18. detsembril 1990. aastal vastu kõikide võõrtöötajate ja nende pereliikmete õiguste kaitse rahvusvahelise konventsiooni. See konventsioon on inimõiguste vallas üks ÜRO üheksast põhivahendist. Kakskümmend aastat hiljem ei ole kahjuks ükski Euroopa Liidu liikmesriik sellele konventsioonile alla kirjutanud ega seda ratifitseerinud.
Minu arvates peab seaduslikult Euroopa Liidus elavate ja töötavate kolmandate riikide kodanike õiguste tunnustamine olema lõimumise, mittediskrimineerimise ja inimõiguste kaitsega seotud uute katsumustega silmitsi seisva Euroopa jaoks eelisküsimus.
Seepärast palun ma parlamendiliikmetel toetada muudatusettepanekut 16 ja kirjutada alla kirjalikule deklaratsioonile 96 - millele olen mina koos Cornelia Ernsti, Sylvie Guillaume'i ja Franziska Kelleriga alla kirjutanud -, et esitada liikmesriikidele petitsioon ratifitseerida võõrtöötajaid käsitlev ÜRO konventsioon.
Ilda Figueiredo
(PT) Lugupeetud juhataja! Selles ettepanekus võtta vastu direktiiv arutletakse tõepoolest mitmete olukordade üle, mis puudutavad näiteks kolmandatest riikidest pärit võõrtöötajaid, hooajatöölisi ja lähetatud töötajaid, kuid tõde on see, et tegelikult kujutab see ettepanek endast ühtse korralduse ettekäändel sotsiaalse dumpingu seadustamist ning töösuhete ebakindluse ja diskrimineerimise süvendamist. Seepärast me ütleme, et seda direktiivi ettepanekut ei saa vastu võtta.
Meil on vaja parandada Euroopa Liidus töötavate inimeste õigusi, olgu tegemist lähetatud töötajate, hooajatööliste, täiskohaga töötajate või isegi võõrtöötajatega. Peame tunnustama nende õigusi, sealhulgas ÜRO rahvusvahelist konventsiooni kõikide võõrtöötajate ja nende pereliikmete õiguste kaitse kohta. Oleks rõõmustav, kui komisjon aitaks kaasa selle konventsiooni vastuvõtmisele ja ratifitseerimisele kõikides liikmesriikides.
Jaroslav Paška
(SK) Austatud juhataja! Majandusränne on suuremal või vähemal määral tuttav kõikidele Euroopa Liidu rikkamatele riikidele.
Kõrvuti sisserändajatega, kes saabuvad ELi riikidesse seaduslikult, kuigi oma seaduste ja eeskirjade kohaselt, on palju ebaseaduslikke sisserändajaid, kellele saab sageli osaks diskrimineerimine või isegi tagakiusamine, sest tööandjad kasutavad pidevalt ära nende seadusliku elaniku staatuse puudumist.
Selles direktiivis tehtud katse korraldada sisserännet paremini ja kehtestada selle probleemi lahendamiseks konkreetsed ühised eeskirjad võib aidata säilitada ELi riikidesse töö leidmiseks saabuvate inimeste väärikust, kui nad on valmis tunnistama ELi sisserände-eeskirju. Ma ei loo endale illusiooni, justkui laheneks selle direktiiviga kõik tööhõivealase sisserändega seotud probleemid. Sellega võib siiski paraneda praegune sisserändajate tööhõivesüsteem ja kaduda mõned soovimatud suundumused, mida me oleme selles valdkonnas täheldanud. Seepärast on meil põhjust näha selles direktiivi eelnõus sammu õiges suunas. Sellena tulekski seda võtta.
Seán Kelly
(GA) Lugupeetud juhataja! Iirlastel on üks vanasõna, mis ütleb, et nii palju kui on inimesi, nii palju on ka arvamusi. Kui see peab paika iga asja puhul, peab see paika ka selle vastuolulise ja keerulise teema puhul. Seetõttu on raportöör teinud ära väga tubli töö ja ta väärib selle eest kiitust.
Et Euroopa Liit on rajatud rahu ja õitsengu põhimõttele, on väga õige, et ta peaks püüdma anda seda ideed edasi kogu Euroopa Liidus ja mõistagi maailmas. Oleme kolmandate riikide jaoks maailma suurim abiandja, seepärast on õige, et me peaksime püüdma tagada liidus seaduslikult viibivatele isikutele sama väärika ja austava kohtlemise, nagu me soovime, et saaks osaks meie kodanikele kolmandates riikides. Kuigi see ei ole täiuslik, on see samm õiges suunas. See rõõmustab mind ja ma kiidan selle heaks.
Alejandro Cercas
Austatud juhataja! Ma ei soovi alustada uuesti arutelu kolleegi Ria Oomen-Ruijteniga, vaid paneksin pigem i-le punkti.
Arutelu pole olnud mingilgi moel isiklik ja keegi pole seadnud kahtluse alla tema panust. Kui seda oleks tehtud, öelnuks ma kohe, et ta on teinud tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis hiilgavat tööd.
Ent kui Ria Oomen-Ruijten väidab, et ta on esitanud homseks istungiks muudatusettepanekud, millega täiustatakse teksti ja tagatakse võrdsus, pean ütlema, et nii see ei ole. Ria Oomen-Ruijten on pannud oma nime dokumendi muudatusettepanekutele - mis on siin minu käes -, mida nõukogul ei õnnestunud meie omavahelise dialoogi käigus läbi suruda. Need ei ole Ria Oomen-Ruijteni muudatusettepanekud, see on sõna-sõnalt nõukogu tekst. Seoses töötajate lähetamisega on nõukogul märksa ebavõrdsem seisukoht kui komisjonil.
Oleksime valmis kiitma heaks komisjoni algse dokumendi, kuid nõukogu dokumendis öeldakse, et käesolevast direktiivist jäetakse välja ka kõik lähetatud töötajad, sh need, kes on hõlmatud 1996. aasta direktiiviga. Seetõttu ei tagata selle muudatusettepanekuga mitte suurem võrdsus, vaid pigem suurem ebavõrdsus.
Soovin väljendada veel kord oma lugupidamist Ria Oomen-Ruijteni vastu. Ta on kahtlemata suurepärane parlamendisaadik, kelle töö on väga hea, kuid lõppkokkuvõttes on ta seostanud end nõukogu seisukohaga.
Cecilia Malmström
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! See on olnud tõepoolest üks väga kasulik arutelu. Mis puudutab direktiivi reguleerimisala, siis pole saladus, et komisjon oleks eelistanud üleilmset käsitlusviisi. Minu eelkäijad soovitasid seda juba aastate eest. See oli võimatu. On endiselt, seepärast on meil see valdkonnapõhine käsitlusviis. See ei meeldi mulle, kuid see on ainus viis edasi liikuda.
Direktiiv on vajalik, sest meil on kolmandatest riikidest pärit töötajad. Nad elavad meie riikides ja toetavad märkimisväärselt meie majandust. Me peame neid kaitsma. Seda arvestades lubage mul vastupidi mõnele täna väljendatud seisukohale rõhutada, et kõnealuse direktiiviga kehtestatakse võõrtöötajate võrdne kohtlemine kõikides tööhõivega seotud valdkondades, sealhulgas töötingimuste ja palkade puhul. See ei põhjusta diskrimineerimist. Vastuvõtmise korral on see direktiiv väga tähtis vahend võõrtöötajate kaitse nimel peetavas ja sotsiaalse dumpingu vastu suunatud võitluses. Sotsiaalset dumpingut ei soovi keegi. Me tahame neid inimesi kaitsta.
Teisi töötajate kategooriaid, näiteks hooajatöölisi ja ettevõttesiseselt ümberpaigutatavaid töötajaid, käesolev ettepanek ei sisalda. Jagan teie arvamust, et peame neid kaitsma. Seepärast pakkus komisjon enne suve välja kaks eraldi ettevõttesiseselt ümberpaigutatavaid töötajaid ja hooajatöölisi hõlmavat vahendit, mille konkreetne eesmärk on neid kaitsta. Olen veendunud, et kui raportöörid, variraportöörid ja parlamendikomisjonid hakkavad nende ettepanekutega tõeliselt tööd tegema, annavad nad endast parima, et tagada kaitse ka nendele kategooriatele ja kanda hoolt edusammude eest ka selles valdkonnas.
Ühtlasi olen teadlik sellest, et mõned siinviibivad inimesed või rühmad oleksid soovinud lisada direktiivi lähetatud töötajad, kes on praegu välja jäetud. Täna arutluse all oleva direktiivi eesmärk peaks olema vältida diskrimineerimist, mitte luua täiendavat diskrimineerimist, seega käsitlegem lähetatud töötajate küsimust eraldi, mitte selles kontekstis. Komisjon alustab sel teemal peagi mõju hindamise uuringut. Ta on kuulutanud järgmise aasta lõpuks välja lähetatud töötajate direktiivi läbivaatamise. Lähetatud töötajate direktiivi reguleerimisalasse kuuluvate isikute küsimust tuleks käsitleda selle direktiivi väljakuulutatud läbivaatamise osana.
Sophia in 't Veldi tõstatatud vastavustabelite küsimuse puhul jagab komisjon täielikult tema arvamust, ent mitte seoses kõnealuse direktiiviga. See oleks olnud ja loodetavasti on ka tulevikus tähtis vahend olukorras, kus liikmesriigid rakendavad eri direktiive, et kanda hoolt parema reguleerimise ja suurema läbipaistvuse eest. See on hea teile, see on hea meile, riikide parlamentidele ja kodanikele. Me ei väsi seda nõukogule kinnitamast. See muudab asjad lihtsamaks. Komisjon on valmis tegema selle kohta avalduse. Me ei taha siiski seada ohtu direktiivi, kui homsel hääletusel on võimalik langetada otsus. Ent me jätkame selle nimel võitlemist ja pöördume paljude teiste õigusaktide puhul selle juurde tagasi.
Suur tänu teile arutelu eest. Tänan teid väga raske töö eest, mida on teinud paljud, eriti aga Véronique Mathieu ja Alejandro Cercas. Loodetavasti jõuame kokkuleppele ja hääletame homme raporti poolt.
Véronique Mathieu
Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, mul tuleb teiega täielikult nõustuda, sest te andsite meie dokumendi teemal sõna võtnud 23 parlamendiliikmele, Alejandro Cercasele ja mulle väga põhjalikud vastused.
Tänan kõiki selle dokumendi raportööre kõikidest fraktsioonidest. Meil on olnud pikki arutelusid ja väga hea koostöö kogu aasta jooksul - oleme töötanud selle teemaga üheskoos juba terve aasta. Alustasime aasta alguses ja lõpetame Belgia eesistumisajal. Tänan teid, volinik Malmström, et olete pööranud sellele dokumendile väga suurt tähelepanu, seda on teinud ka teie talitused. Tänan ka nõukogu, sest nõukogu on kuulanud meid väga tähelepanelikult, ja tänan ka neid kolleege, kes täna õhtul sõna võtsid.
Soovin öelda, et homme me hääletame tegelikult esimesel lugemisel. See on kompromiss. Kompromiss ei ole kunagi täielikult rahuldust pakkuv ja kui kolleegid vajavad rohkem kindlust, loodan ma, et teie sõnavõtt seda neile igal juhul andis.
Seoses Hélène Flautre'i äsjase märkusega, et me alustame raportit eranditega, soovin meelde tuletada, et kõik erandites nimetatud töötajad on juba hõlmatud spetsiaalselt neid käsitlevate direktiividega. Seepärast ei saa rääkida teatava hulga kolmandatest riikidest pärit töötajate väljajätmisest.
Loodetavasti on kõigi raportööride ühistööna valminud raport, mille me esitame homme oma teistele kolleegidele, kolmandatest riikidest pärit töötajate jaoks suur samm edasi.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval, 14. detsembril 2010.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Proinsias De Rossa
kirjalikult. - Mina andsin vastuhääle sellele komisjoni ja nõukogu ohtliku sõnastusega direktiivi eelnõule, millega püüti luua Euroopa Liidus võõrtöötajate tarvis madalate tasudega tööturg. Sisseränne peab olema õiglane. Kõiki, kes töötavad ELis, tuleb kohelda võrdselt, olenemata nende päritoluriigist. Selle ettepanekuga seada ELi-väliste riikide kodanike jaoks sisse ühtne tööluba lasti käest võimalus toetada inimväärseid töötingimusi, mille puhul sisserändajate vastuvõtmisel lähtutaks võrdsest kohtlemisest. Selle asemel oleks ettepaneku tagajärjel koheldud ELi tööle lähetatud kolmandate riikide töötajaid ELi töötajatega võrreldes diskrimineerivalt. Näiteks võiksid ettevõtted leida, et on tulusam viia oma peakorterid ametlikult Euroopa Liidust väljapoole ja lähetada siis oma töötajad oma Euroopa filiaalidesse, et vältida vajadust kohaldada oma töötajate suhtes neid õigusi ja tingimusi, mis kehtivad ELis töötavate ELi kodanikele. Euroopa Parlament lükkas selle ettepaneku tagasi. See tagab, et komisjon ja liikmesriikide ministrid peavad naasma joonestuslaua taha ja esitama viisaettepaneku, mis ei toetaks allakäiku.
