Innovatsioonialased partnerlused (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu suuliselt vastatava küsimuse üle, mille esitasid Judith A. Merkies fraktsiooni S&D nimel, Paul Rübig fraktsiooni PPE nimel, Jorgo Chatzimarkakis fraktsiooni ALDE nimel, Philippe Lamberts ja Reinhard Bütikofer fraktsiooni Verts/ALE nimel, Evžen Tošenovský fraktsiooni ECR nimel ja Marisa Matias fraktsiooni GUE/NGL nimel nõukogule innovatsioonialaste partnerluste kohta (B7-0560/2010).
Judith A. Merkies
Austatud juhataja! 90% inimestest arvab, et innovatsioon annab meile keskkonnasõbraliku ja konkurentsivõimelisema majanduse, ning me oleme sellega nõus. Kuid ilmselt ei ole selle probleemi kiireloomulisus ikka veel päris selge, kuna Euroopa Ülemkogu on otsustanud juhtalgatust "Innovatiivne liit” mitte enne järgmise aasta veebruari ja märtsi arutada.
Miks nii? Kas kõik suured kiireloomulised sotsiaalsed probleemid on ehk juba lahendatud? Kas energeetika, tooraine ja vananemise probleemid on juba lahendatud? Ei, see ei ole nii, ja seepärast on meil vaja kiiresti selle innovatsioonistrateegiaga tegeleda ja seda arutada. Siin on palju küsimusi. Mis need innovatsioonialased partnerlused täpsemalt on? Komisjoni innovatsioonistrateegia on selge, kuid see küsimus jääb lahtiseks.
Selge on see, et ei ole vaja uusi - või vähemalt mitte täiesti uusi - instrumente, vaid pigem hoopis paremaid. Pikaajaline turvalisus on tähtis, kuid ideaalne oleks hästi toimiv instrument visiooniga kuni 2020. aastani. Oluline on, et innovatsioonialased partnerlused oleksid võimalikult praktilised ja selged, et neil oleks reaalne mõju, need oleksid tehnoloogiliselt neutraalsed ja turulähedased ning et neil oleks selge tähtaeg; oluline on ka, et sinna oleks kaasatud kõik tähtsad partnerid ja ka tööstus, valitsus, teadusasutused ja eelkõige kodanikud, kes on innovatsiooni ja selle edu liikumapanevaks jõuks.
On väga hea, et olemasolevatele tugevustele rajatakse selliseid meetmeid nagu "tervislik ja aktiivne vananemine” - tegelikult pigem tervislik elu kui tervislik vananemine - ja tundub, et tervislik vananemine algab tõesti juba eostamisel. Kõiki partnerlusi peab iseloomustama tõhus ja arukas lähenemisviis loodusvarade suhtes, ning alustada tuleb kõige kiireloomulisemate probleemidega: energeetika ja toorainete ammendumine. Selles suhtes on vaja veel rohkem innovatsiooni.
See vajab nõukogu täielikku pühendumist ja entusiasmi; innovatsioonistrateegia toimimiseks on vaja mõlemat. Piiride taha taganemine ei tule kõne allagi. Majandus ei seisne üksnes euros, pangandussektoris või stabiilsuse ja majanduskasvu paktis. See seisneb töökohtades Euroopas ja Euroopa jaoks paremas positsioonis maailmas, kuid kuidas tuleks seda teostada kui mitte innovatsiooniga?
Amalia Sartori
autor. - (IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Komisjoni ettepanek juhtalgatust "Innovatiivne liit” käsitlevas poliitilises dokumendis, mis võeti vastu 6. oktoobril 2009, on oluline osa Euroopa 2020. aasta strateegiast. Selle algatuse eesmärgiks on pakkuda jõulist, tõhusat ja säästvat lahendust meie ühiskonna peamistele probleemidele.
Paljude esitatud meetmete ja erinevate eesmärkide seas, mida komisjon on endale tõelise innovatiivse liidu saavutamiseks seadnud, on üheks kõige uuenduslikumaks elemendiks nõndanimetatud innovatsioonialased partnerlused. Seatud eesmärkide saavutamiseks tuleb valida õiged partnerlused. Selleks on komisjon pannud paika mitmed prioriteetsed ülesanded, mida meie ühiskonnal tuleb järgmistel aastatel ja aastakümnetel lahendada. Selle uue arengusuunaga seoses on parlament otsustanud väljendada oma seisukohta resolutsiooniga, mille raportöör ma Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni nimel olen. Põgusate läbirääkimiste järel allkirjastasid kõik erinevate fraktsioonide raportöörid selle resolutsiooni ja seega ei ole mingeid probleeme täheldada.
Minu arust on oluline rõhutada kui tähtis oli meie toetus tagamaks, et pärast tervislikku vananemist käsitlevat katsealgatust oleksid mõlemad kaks käivitatavat partnerlust suunatud arukatele linnadele, et 20-20-20-eesmärkide saavutamiseks ja energia tootmiseks mittekasutatavate toorainete strateegia teostamiseks saaks erinevates Euroopa linnades mitmeid futuristlikke eksperimente korraldada, kuna meil on vaja konkreetseid lahendusi ühiskonda selles valdkonnas mõjutavatele suurtele ja keerulistele probleemidele.
Järgnevate kuude jooksul teeb komisjoni töögrupp esimese partnerluse kaudu käivitatavate algatuste juhtimise, rahastuse, valikukriteeriumide ja eelarve üle täpsemad otsused.
Jorgo Chatzimarkakis
autor. - (DE) Austatud juhataja! Millega täpselt Euroopa innovatsioonipoliitika tegeleb? Millega tegeleb Euroopa teaduspoliitika? Kui me küsiksime seda endilt või inimestelt tänavatelt, siis saaksime vastuseks vaid tühja pilgu. Seda põhjusel, et ei ole selge, millist lisaväärtust Euroopa teadus- ja uuendustegevus annavad. Seepärast on meil hea meel tõsiasja üle, et volinik Máire Geoghegan-Quinni ettepanek algab innovatsiooni määratlemisega. Mis see innovatsioon on? See hõlmab teadmiste alusel raha teenimist, toote valmistamist või litsentsi saamist. See on midagi uut. Mul on hea meel, et komisjon on otsustanud selle tee valida. Nüüd on meil aga vaja ka mees-kuule-või-naine-kuule-projekte, mida mõistab ka tavainimene tänavalt, sest nii saavad ELi maksumaksjad aru, millega me siin nende raha eest tegeleme. Sel puhul näen suurt potentsiaali tervislike eluaastate arvu kahe võrra suurendamise projektis. See oleks projekt, mida mõistaksid ka kõik asjassepuutumatud inimesed. Seepärast olen rahul, et esimene innovatsioonialaste partnerluste ettepanek on pühendatud just selle eesmärgi saavutamisele. Kaks täiendavat tervislikku eluaastat - sellest saab igaüks aru ja seda peaksimegi tegema. Me toetame teid selles!
Soovin ära märkida - ja ka Judith A. Merkies on seda juba maininud -, et vaadates juba olemasolevaid vahendeid, milleks on Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituut (EIT), teadmis- ja innovaatikakogukonnad (KIC), ühised tehnoloogiaalgatused (JTI), nõndanimetatud konkurentsivõime ja innovatsiooni programm (CIP), siis on kõik need programmid juba olemas. Kui me lisame veel ühe programmi, siis muudame kogu selle valdkonna raskesti käsitletavaks. Ja seda me küll teha ei tohi. Innovatsioonialased partnerlused on mõeldud selleks, et anda reaalne toetus praeguse olukorra korrastamiseks ja kõige ühtsesse süsteemi ühendamiseks. Seepärast olemegi sellega nõus vaid juhul, kui see kõik muutub maksumaksjate jaoks selgemaks. Peame alati teadma vastust küsimusele: mis annab Euroopale rohkem lisaväärtust? Sellisel juhul anname sellele oma täieliku toetuse.
Evžen Tošenovský
Komisjoni algatus aktiivse ja tervisliku vananemise teemal innovatsioonialaste partnerluste kontekstis katseprogrammi loomiseks on muidugi väga huvitav komisjoni astutud samm. Minu jaoks näitab tõsiasi, et komisjon on valinud selle katseprojekti, seda kui oluline vananemise probleem kogu Euroopa Liidu jaoks on. Katseprojektina on see väga keeruline ülesanne, kuna vanemate kodanike jaoks kindluse tagamise moodused on üle Euroopa Liidu väga erinevad. Selle põhjus seisneb iga riigi erinevas ajaloolises arengus ja eri viisides, kuidas nad sellesse küsimusse suhtuvad. Seepärast on meil väga huvitav vaadata, kuidas komisjonil õnnestub leida selle keerulise probleemi lahendamiseks tõeliselt uuenduslikku lähenemisviisi. Ma loodan, et lahendus ei jää lihtsalt üldise kirjelduse vormi, vaid et sellest on selles valdkonnas ka reaalselt kasu.
Aruteludest kolleegidega kerkisid esile veel kaks innovatsioonialaste partnerlustega seotud probleemi: arukad linnad ja toorained. Praeguste väljavaadete ja ettenähtavate probleemide järgi oli toorainete valdkonnas selline lähenemisviisi väga õigustatud. Juba praegu, aga kõige tõenäolisemalt järgnevatel aastatel, on liikmesriigid toorainevarude tagamise suhtes suure surve all. See on seotud nii energeetika kui ka tööstustoodanguga. Toorainetega on seotud palju probleeme ning mitmed parlamentaarsed komisjonid tegelevad nendega regulaarselt. Varude säilimise tagamine ja uute tooraineallikate leidmine on põhitingimused edaspidi Euroopa riikide majanduskasvu tagamiseks ning konkurentsivõime säilitamiseks. Loomulikult on sellel kõrvalmõjusid mitmetele valdkondadele, sealhulgas eri Euroopa riikides elavate kodanike sotsiaalsetele tingimustele. Mõistlikul viisil muudetud määrused, mille puhul on toorainete kättesaadavuse puhul rõhuasetus kokkuhoiul, on tulevikus kindlasti väga olulised.
Marisa Matias
Me oleme täna siin, et arutleda komisjoni jaoks ühe prioriteetse põhiküsimuse, nimelt innovatsioonipoliitika üle, mis hakkab viimaks ometi innovatsioonialaste partnerluste ja selle aktiivset ning tervislikku vananemist käsitleva katseprojekti kaudu ilmet võtma, mida me täna siin ka arutame. Siiski jäävad veel mitmed aspektid, mis vajavad kindlakstegemist, eriti on need seotud edasiste projektide täpsustamise ja määratlemisega ning prioriteetide seadmisega. Kes paneb lõpuks prioriteedid paika ja milliste kriteeriumide alusel? Ma arvan, et on oodata mõnda vastust.
Soovin aga mainida mõnda konkreetset tähelepanekut, eriti mis puudutab seda esimest projekti aktiivse ja tervisliku vananemise kohta, mis meile esitati. Need märkused on tunnustavat laadi, kuna minu arust on kasulik keskenduda sellele elanikkonna osale, mis on Euroopas eriti haavatav - üha vananev ja üha ebasoodsamas olukorras.
Lisaksin siia siiski veel mõned küsimused, kuna mulle tundub vastuolulisena, et meile esitletakse sellisel teemal projekt, samal ajal kui meil ei ole võimalik seda innovatsiooni toetada. Kuidas me kavatseme seda toetada? Millistel alustel saab see toimuma? Kas mõni uuendus on teostatav sellises olukorras, mida oleme kogenud, kus toimub pidev ja järjekindel rünnak sotsiaalriigi vastu, tervishoiule juurdepääsu vähendamine, teenuste süstemaatilised kärped ning jätkuv desinvesteerimine sellesse valdkonda?
Esitatud teatise pealkiri - juhtalgatus "Innovatiivne liit” rohkemate töökohtade, parema elukvaliteedi ja parema ühiskonna heaks - on ulatuslik. Ma ütleks isegi, et mul ei oleks mingit probleemi sellele isegi isiklikult alla kirjutada, kuid peame tunnistama, et see on vastuolus liikmesriikide hiljutiste tavadega, kus on tehtud palju kärpeid ja kasutusele võetud kasinusmeetmed. Ma arvan, et säästev innovatsioon on võimalik ainult siis, kui on olemas range säästev ja nõudlik avaliku sektori poliitika. Vastasel juhul oleks see lihtsalt mitte mingeid tulemusi andev pettumus ning meil ei oleks üldsusele mitte midagi pakkuda.
Benoît Cerexhe
Austatud juhataja! Head parlamendiliikmed! Mul on hea meel meile antud võimaluse üle, et arutada teiega juhtalgatust "Innovatiivne liit” ja eriti Euroopa innovatsioonialaste partnerluste uut kontseptsiooni, mis on kindlasti oktoobri alguses komisjoni esitatud teatise põhielement.
Praeguses etapis on nõukogu muidugi ikka veel hõivatud selle küsimuse uurimisega ning järeldused valmistatakse ette meie konkurentsivõime nõukogu ajaks, mis toimub 26. novembril.
Nagu mäletate, vormistas Euroopa Ülemkogu 17. juunil lõplikult Euroopa 2020. aasta strateegia ning üks peamine selles kontekstis määratletud eesmärk oli teadus- ja arendustegevuse tingimuste parandamine, täpsemalt eesmärk suurendada avaliku ning erasektori investeeringute taset selles sektoris 3%ni SKPst. Isiklikult arvan, et oleks olnud raske ette kujutada väiksemat kui 3% investeeringut, mis on juba niigi Lissaboni strateegias sätestatud ning millega anname nüüd endale võimaluse seda eesmärki täita.
Komisjoni esitatud juhtalgatus "Innovatiivne liit” järgib seda peaeesmärki ning eesistujariik on püüdnud selle suure probleemiga õigeaegselt tegeleda. Meie nõukogu pidas esimese mitteametliku arutelu sellel teemal juulis ja seejärel ametliku arutelu 12. oktoobril, ning see arutelu võimaldas eesistujariigil esitada nõukogu otsuse projekti, mida praegu uuritakse ja mis on - nagu ma juba ütlesin - 25. ja 26. novembril konkurentsivõime nõukogu päevakorras. Rõhutaksin, et eesistujariik on taganud selles suhtes tõhusa teadus- ja tööstussektori koostöö, millel on ka suurepärased tulemused - pidasime tõepoolest juulis nõukogu ühisistungi, millele peaks novembri lõpuks järgnema ka ühisotsus.
Lisaks sellele annavad komisjoni teatis ja konkurentsivõime nõukogu töö ainest teadustegevuse ning innovatsiooni teemal arutelu ettevalmistamiseks, mis peaks toimuma Euroopa Ülemkogul veel enne selle aasta lõppu.
Seepärast mõistate, et oodates meie riigipeade ja valitsusjuhtide strateegilist impulssi, pean konkurentsivõime nõukogu eesistujana oma väljaütlemistes ettevaatlik olema. Sellest olenemata lubage mul rõhutada, et innovatsiooni või pigem üldisemas mõttes teadmiste kolmnurga (haridus, teadus ja innovatsioon) teema ei ole kindlasti mitte täiesti uus, ei nõukogu ega ka parlamendi jaoks.
Nõukogus on see teema regulaarselt konkurentsivõime nõukogu päevakorras Euroopa teadusruumi üldpealkirja all. Viitan konkreetsemalt 2008. aasta detsembri nõukogu istungil käsitletud Euroopa teadusruumi 2020. aasta visioonile ja nõukogu hiljutistele järeldustele pealkirjaga "Innovatiivse Euroopa loomine”, mis võeti vastu Hispaania eesistumise ajal mais. Mainin ära ka mõned nõukogu vaatenurgast olulised tegevussuunad, kuigi see ei ole ammendav loend.
Esiteks peaksid ettepanekud käsitlema igat liiki uuendusi, nii avalikus kui ka erasektoris.
Teiseks peame panema aluse teaduse, arengu ja innovatsiooni puhul tõhusamatele eelarvejagudele.
Kolmandaks on riigihangetel potentsiaali toetada uuendusi uuenduslike toodete, protsesside ja teenuste kujul, kuigi see potentsiaal jääb suuresti kasutamata.
Neljandaks on ka mittetehnoloogilised uuendused, sealhulgas disaini, teenuste ja kultuuriloome mõttes, olulised faktorid.
Viiendaks: teadusalastest jõupingutustest kasusaamine nõuab intellektuaalse omandi tõhusat haldamist ja kaitsmist, aga ka teaduslike ja tehnoloogiliste uuenduste tõhusat levitamist.
Viimasena, teadus- ning arenduspoliitikat ja programme ning kõiki seonduvaid instrumente tuleks lihtsustada ja ratsionaliseerida, nagu on täna juba ka mainitud. Mul on hea meel näha siin laialdast üksmeelt tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni seisukohaga, mis on välja toodud Maria Da Graça Carvalho raportis. Innovatsioonialased partnerlused ei tohiks tuua kaasa täiendavat keerukust, vaid peaksid hoopis olema osa lihtsustusprotsessist.
Innovatsiooni puhul on oluline ka piirkondlik mõõde. Selles suhtes peaks Euroopa innovatsioonipoliitika tagama, et innovatsiooniga tegelejad, sealhulgas väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad saaksid ka piirkondlikul tasandil vajalikku toetust.
Inimtegur on teadustegevuse ja innovatsiooni keskmes. Euroopa peab suutma oma teadlasi paremini kinni hoida ja talente ka kolmandatest riikidest ligi meelitada.
Nende üldkaalutluste järel soovin nüüd vastata neljale palju konkreetsemale küsimusele, mida olete küsinud.
Innovatsioonialaste partnerlustega seotud mitmete teemade kohta on nõukogu enam-vähem kokku leppinud - kuigi lõplikule otsusele ei ole veel jõutud -, et alustada tuleb katseprojektist. Tõepoolest, komisjon on teinud ettepaneku käivitada see vananemist käsitlev katseprojekt alates 2011. aasta algusest. Lisaks sellele mainitakse komisjoni teatises mitmeid teisi teemasid, mille kohta oleks komisjon valmis 2011. aastal ettepanekuid esitama, ja mõned teist on juba mitmetele nendele teemadele ka viidanud. Määratluse järgi saab katseprogrammi eksperimendi korras käivitada ega ole vaja oodata kõikide tingimuste eelnevat kindlaksmääramist.
Edasiste partnerluste teemade valik on üks põhiküsimustest, mida me nõukogus arutame, ning selles kontekstis mainiksin nõukogu 2008. aastal alustatud tööd Euroopas teadustegevuse ühiskavandamiseks, et leida lahendusi suurtele ühiskondlikele probleemidele. Praeguseks on juba paika pandud kriteeriumid, mis on kindlasti ka innovatsioonialaste partnerluste kontekstis kasulikud: probleemi mastaapsus Euroopa tasandil, reaalne sidusrühmade osalus, Euroopa lisaväärtus ning võimalus muuta teadustegevuse tulemused Euroopa kodanike ja konkurentsivõime eelisteks. Näen seega valdavat üksmeelt nõukogu varasemate suuniste ja komisjoni selles teatises esitatud üldtingimuste vahel.
Lisaks sellele on minu kolleegid seni peetud aruteludes sageli rõhutanud vajadust altpoolt lähtuva lähenemisviisi järele, eriti teemade määratlemiseks, lihtsate ja otseste süsteemide edendamiseks, erasektoriga koostöö tegemise vajaduse rahuldamiseks, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul, ning olemasolevate rahaliste vahendite optimeerimiseks.
Nüüd jõuan ajakava ning juhtimispõhimõtete juurde, mis on tõenäoliselt kõige tähtsamad ja tundlikumad küsimused. Võtmesõnad on kahtlemata "lisaväärtus”, "järjepidevus”, "paindlikkus” ja "lihtsus”. Mitte kuskil ei tohiks olla mainitud eelnevalt kehtestatud ühtset mudelit. Nende kontseptsioonide lihvimiseks on korraldatud mitmeid algatusi, sealhulgas paari päeva eest, 27. oktoobril, eesistujariigi Belgia koostöös Soome ja komisjoniga korraldatud seminar, ning ajakava puhul on mõiste "kiireloomuline” Euroopa 2020. aasta strateegias täielikult olemas. Seega on kiireloomulisus olemas ka sellest tulenevate algatuste puhul. Selleks on komisjon teinud mõned põhjalikud ettepanekud, kuid meie ressursid on piiratud ning peame põhjalikkust säilitades tagama, et saame selle protsessi enda kontrolli alla ja võtame õigeaegselt õppust.
Austatud juhataja! Head kolleegid! Lõpetan märkusega riikide tasandil partnerluste parema juhtimise kohta. See küsimus on üks paljudest kaalutlustest, mis on seotud partnerluste juhtimisega, mille puhul ei olemas ühtegi eelnevalt kehtestatud mudelit, veel vähem ühtset mudelit. Arvestada tuleb sellega, et liikmesriikides on väga erinevad olukorrad. Kaasatud peavad olema ka eri liikmesriikide kõik sidusrühmad: Euroopa, riiklike ja piirkondlike tasandite sidusrühmad, sealhulgas avalik ja erasektor.
Austatud juhataja! Head parlamendiliikmed! Kui soovime pikaajalist lahendust, mis kaitseks meie sotsiaalmudelit ja säästaks keskkonda, olen veendunud, et teadustegevus ja innovatsioon ei ole Euroopa jaoks mitte lihtsalt võimalus, vaid hoopis hädavajadus. Seepärast pean õigeks parlamendi lakkamatut muret nende teemade üle ja eriti esimest kõnet selles arutelus innovatsiooni arendamise kava üle. Teie osalus on seda enam oluline, sest praeguses kontekstis on liikmesriigid sunnitud keerulisi otsuseid tegema, samal ajal kui minu arvates on tähtis kaitsta teadustegevust ja innovatsiooni kui investeeringut tulevikku, ning ma võin teile kinnitada, et teavitan nõukogu selle arutelu sisust ja jään teie käsutusse.
Reinhard Bütikofer
(DE) Austatud juhataja! Tahtsin küsida, et kas nõukogu kõneaeg on õhtuti pikem. Minu arvates on nõukogu eesistujast üsna ebaviisakas kõneleda kaks korda kauem kui José Manuel Barroso ja Herman Van Rompuy kokku, kuigi teame, et meil on vaja veel teisigi tähtsaid punkte arutada. Ta võiks ehk natuke lühemalt teha.
Ioannis A. Tsoukalas
Austatud juhataja! Soovin juhtida teie tähelepanu sellele suurepärasele võimalusele, mida innovatsioonialased partnerlused Euroopa Liidu väga vajalikule majanduslikule ja sotsiaalsele arengule pakuvad, aga samuti ka suurtele ohtudele, kuna selle meetme vale kasutamine võib veelgi suurendada Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist lõhet innovatsiooni ja teadusuuringute suhtes.
Viitan eriti just keerulistele majanduslikele tingimustele, mis valitsevad mitmetes ELi liikmesriikides, ka minu enda koduriigis, ning teeksin samasuguse kommentaari nagu minu auväärne sõber Marisa Matias. Mitmed riigid Lõuna-Euroopas ja mujal on kohutavas majanduslikus kitsikuses, kus Rahvusvaheline Valuutafond, Euroopa Keskpank ja Euroopa Komisjon nõuavad üldiseid ulatuslikke kärpeid kõikide riigisiseste kulutuste puhul, nullides peaaegu kogu riikliku investeeringu teadusuuringutesse. Sellistes olukordades on selge, et tehakse tohutuid kärpeid tehnoloogia arengu ja innovatsiooni valdkonnas, arvestades, et need on riikide valitsuste päästekavades viimased prioriteedid.
Nendes riikides kehtestatavad üldised kärped koos võimekate inimeste lahkumise - spetsialiseerunud töötajate riigist välja rändamisega - ning ülikoolide ja teadusuuringute keskuste alarahastamisega tähendavad, et eelnevalt mainitud teadmiste kolmnurk ei ole kohe kindlasti enam võrdhaarne.
Seda halvendavad tegelikud olukorrad, Euroopa ülikoolide tegelik tulemuslikkus. Näiteks on hiljuti avaldatud ajakirja Times Higher Education kohaselt 200st maailma juhtivast ülikoolist 82 Euroopa ülikoolid, millest 80 asub põhjapoolsetes riikides ja ainult kaks lõunas, Hispaanias.
Soovin küsida Euroopa Komisjonilt, Euroopa Liidult ja Euroopa Parlamendilt, kuidas nad kavatsevad uuendusliku Euroopa põhjaosa ning Euroopa lõunaosa vahel tekkiva lõhe probleemi lahendada.
Teresa Riera Madurell
fraktsiooni S&D nimel. - (ES) Austatud juhataja! Komisjon esitas tõepoolest oma ettepaneku juhtalgatuse "Innovatiivne liit” kohta samal ajal kui oma ettepaneku industriaalpoliitika kohta, kuna tööhõivet ning konkurentsivõimet edendava aruka ja säästva majanduskasvu tagamiseks peab Euroopa Liit kindlasti oma innovatsioonialast võimekust parandama.
Sellele veendumusele tuginedes võttis meie fraktsioon vastutuse mõlema algatuse eest. Koordinaatorina olen veendunud, et kui kõik teevad koostööd, siis aitab parlament kaasa uutele probleemidele lahenduste leidmisele - lahendustele, mis säilitavad tasakaalu majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaküsimuste vahel, et liikuda keskkonnasõbralikuma ning arukama Euroopa poole, kus on suurem sotsiaalne ühtekuuluvus.
See toetus algab täna koos selle resolutsiooniga, mis viitab enne nõukogu otsust, milliste teemadega tuleks prioriteetselt tegeleda, nagu innovatsioonialane koostöö, ning rõhutades ka tõsiasja, et selle edu sõltub meie võimest kaasata uuenduslikud ettevõtjaid, aga ka ülikoole ja teadusuuringute keskuseid.
Zbigniew Ziobro
Austatud juhataja! Euroopa peab arenema ja innovatsioon on parim võimalus praegusest kriisist väljumiseks. Põhjaliku muudatuse algatamisel on teade teadus- ja arendustegevuse investeeringute tõstmise kohta 3%ni liidu SKPst oluline tegur. Lisaks paindlikele eeskirjadele ettevõtluse käivitamise, maksusoodustuste pakkumise ja patentide registreerimise menetluste lihtsustamise suhtes, on just rahalised tegurid need, mis saavad peamisteks arengu edendajateks.
Ilma välisabita ei suudaks ettevõtjad ise kulukaid ja mõnikord mitmeid aastaid kestvaid teadusuuringuid rahastada. Siin on siiski üks kindel probleem - Euroopa Liidu eelarvest pakutavast rahast sageli üksi ei piisa ja ettevõtjad on sunnitud oma ressurssidest suuri summasid investeerima. Sellisel juhul on Kesk- ja Ida-Euroopa ettevõtjad lootusetus olukorras. Ilma omapoolsete ressurssideta ei saa nad raha riigieelarvest ega saa taotleda raha ka EList. See olukord, mida võib täheldada ka teistes valdkondades, toob kaasa ressursside kogunemise Euroopa Liidu rikastesse piirkondadesse ning suurendab ebavõrdsust teadus- ja arendustegevuse valdkonnas.
Euroopa Komisjoni president on öelnud, et ilma solidaarsuseta ei oleks Euroopa Liitu üldse olemas. Siit ka minu küsimus, et kuidas kavatseb komisjon tugevdada innovatsiooni liidu uutes liikmesriikides? Kas nad võivad loota suurematele rahalistele ressurssidele, mis võimaldavad neil liidu vanematele liikmesriikidele kiiremini järele jõuda?
Hermann Winkler
(DE) Austatud juhataja! Head kolleegid! Juhtalgatusega "Innovatiivne liit” liigub Euroopa Komisjon õiges suunas. Mul oli väga hea meel lugeda, et Euroopa Komisjon on nõustunud 2010. aasta septembris tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni vastu võetud innovatsiooniraportis toodud paljude nõuetega. Me oleme nõus, et Euroopa Liit peab edaspidi oma potentsiaali innovatsiooni suhtes palju paremini ära kasutama, eelkõige selleks, et mitte maha jääda innovatsiooni mõistes tugevatest riikidest, nagu Ameerika Ühendriigid ja Jaapan, ning pidada sammu ka tärkava turumajandusega riikidega, nagu Hiina. Juhtalgatus "Innovaatiline liit” on aga edukas ainult siis, kui seda rakendatakse liikmesriikide ja piirkondadega ühiselt. Selleks kavatseb komisjon muu hulgas innovatsioonialaseid partnerlusi kasutada, mille üle praegu arutleme ja mis on meie fraktsiooniülese küsimuse teemaks.
Soovin aga siinjuures hoiatada täiendavate korduvate struktuuride loomise eest. Innovatsioonialaste partnerluste idee ei ole veel täiesti selgelt lahti seletatud. Ka komisjoni avaldused ei ole aidanud lõplikku selgust saada. Innovatsioonialaste partnerluste ideel on aga kindlasti teatavaid sarnasusi juba olemasolevate vahenditega, nagu teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi tehnoloogiaplatvormid ning teadmis- ja innovaatikakogukonnad (KIC) Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudi raames. Soovin mainida, et selles suhtes peame kindlasti tagama sünergiate loomise ja ärakasutamise ning ühtse lähenemisviisi saavutamise.
António Fernando Correia De Campos
(PT) Toetame komisjoni jõupingutusi teadusuuringute ja innovatsiooni poliitilises tegevuskavas olulisele kohale seadmise nimel. Meie ees on integreeritud strateegia, mille eesmärk on muuta Euroopa innovatsiooni nn ökosüsteem jätkusuutliku majanduse tagamiseks tõhusamaks ja tulemuslikumaks. Euroopa innovatsioonialased partnerlused on kerkinud esile vahendi vormis ning tohutud probleemid nende ümber on piisavalt laialdased, et mitte vastuollu sattuda. Jääb aga selgusetuks, kuidas toimub täiendavate prioriteetide määratlemine ning nende raames kõige üleliigse kindlakstegemine. Kui suurt läbipaistvust võib oodata sidusrühmade osalemise tagamiseks? Kuidas leitakse kompromiss huvide konflikti puhul? Millist rolli hakkavad komisjon, liikmesriigid ja piirkonnad mängima? Kuidas saab keerulise struktuuri raames vastutust tagada? Milline saab olema nende partnerluste finantsmõõde? Austatud juhataja! Komisjon ja nõukogu peavad tagama rakendamisel silmapaistvuse, mis ei ole sugugi mitte kindel, kui arvestada nende mõne kuuga, mis on esimese partnerluse katsetamiseks kavandatud.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Austatud juhataja! Soovin kiita asjaolu, et on olemas innovatsioon, tähelepanu sellele ja ka partnerlus, kuid tahan öelda, et me ei tea, mis asi see on, millest me räägime. Me räägime küll algatusest, kuid mitte keegi ei ole meile rääkinud selle sisust, vormist või ülesehitusest.
Ma teen ettepaneku, et kui me soovime olla asjalikud, nagu mõned parlamendiliikmed siin täiskogul on öelnud, siis tuleb meil esmalt vaadata, mis on saanud Euroopa koolitus- ja teabeasutustest (IETI), partnerlustest ja platvormidest. Nüüd, kui meil on olemas kogemus teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise seitsmenda raamprogrammiga, tuleb meil neid asju välishindamise abil tulemuste põhjal objektiivselt hinnata.
Näiteks mõne koolitus- ja teabeasutuse puhul oleme näinud, et nende puhul on suurettevõtjad domineerivaks muutunud ning taas kord on väikeettevõtjad välja jäetud.
Teen ettepaneku kehtestada innovatsiooni puhul poliitika ja eeskirjad, mis võimaldaksid selgeks teha, kuidas aidata kaasa väikeettevõtjate kaasamisele, mõnikord ehk vahendusasutuste kaudu, mis aitavad neil projektide eest tasuda või neid teostada. Me ei saa aga enam samamoodi jätkata, jättes väikeettevõtjad kõrvale.
Teiseks peame kaaluma vajadust innovatsiooni järele juhtimises ehk teisisõnu innovatsiooni järele innovatsiooni haldamises. Seda põhjusel, et turg juhib innovatsiooni ja juhtkond ei ole harjunud järgima turgu, mis töötab palju kiiremini.
Seepärast peame oluliselt suurendama suutlikkust, uuendama suutlikkuse suurendamist ja teadusuuringute juhtimist, et juhtida teadusuuringuid ning aidata ettevõtjatel selles väga raskes ja keerulises ettevõtmises tuleviku nimel tööle hakata. Loomulikult peame kaasama ka pangandussüsteemi, et kaasnevad riskid ei jääks ainult Euroopa inimeste kanda.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Inimõiguste ülddeklaratsiooni artikkel 27 näeb ette, et igal inimesel on õigus ühiskonna kultuurielust vabalt osa võtta, kunsti nautida, teaduse progressi oma panus anda ja selle progressi hüvesid kasutada. Euroopa teadusuuringud peavad leidma lahendused suurtele ühiskondlikele probleemidele, nagu elanikkonna vananemine, kliimamuutused, energiavarustus ja energiatõhusus, toorainete puudujääk ning majandusliku ja sotsiaalse arengu jätkusuutlikkus.
Selleks et võimaldada Euroopa Liidul selle innovatsioonialast võimekust arendada, mis on selle konkurentsivõime jaoks ülitähtis, peame innovatsioonipoliitikat arendama ja selle ELi industriaalpoliitikaga korrelatsiooni viima. Ainult tootmisvõimsuse suurendamise ja laiendamise kaudu ELi-üleselt töökohtade loomisega suudame pikemas perspektiivis ELi innovatsioonialast võimekust säilitada ja arendada. Samal ajal sõltub innovatsiooni mõju ühiskonnale sellest, kui ulatuslik on teadussaavutustest tulenev kasu. Ma usun, et innovaatilise Euroopa Liidu saavutamiseks vajame uut partnerlust, mis toetab haridust ja kodanike juurdepääsu teaduse arengust tulenevatele eelistele.
Danuta Maria Hübner
Austatud juhataja! Viimaste aastate jooksul on innovatsioonist palju räägitud. See on hakanud sümboliseerima poliitikavahendit, mis suudab lahendada kõik meie probleemid, mistõttu on tekkinud väga suured ootused, mida peame täitma. Nüüd on aga jõudnud kätte aeg, kus peaksime olema pragmaatilisemad.
Ei ole kahtlustki, et innovatsioon võib Euroopa majandustõusu taastamises olulist rolli mängida, kuid selleks on vaja avaliku ja erasektori kindlaid, tugevaid ning ühiseid jõupingutusi. Need jõupingutused peaksid parandama raamtingimusi ja juurdepääsu rahastamisele ning andma innovatsioonipoliitikale uue suuna. Praegu on aga aeg kõige tähtsam ning peame kiirelt ja otsustavalt soovidelt tegudele üle minema, tuvastades ja kõrvaldades ikka veel Euroopa innovatsiooni takistavad tegurid, kuid eelkõige luues uusi tõhusaid poliitikavahendeid.
Euroopa innovatsioonialased partnerlused võivad olla selliseks vahendiks ja neil on suur potentsiaal. Peaksime tegutsema kiirelt esimese Euroopa innovatsioonialaste partnerluste teostamise nimel, lähtudes tegevuse kaudu õppimise põhimõttest ja kasutades ära Euroopas kehtivaid häid tavasid.
Praegu tekib innovatsioon tavaliselt hästitoimiva innovatsioonisüsteemi raames, mille puhul on põhiroll piirkondadel. See tähendab, et saame kiirendada liikumist innovatsioonipõhise majanduse suunas, kasutades täielikult ära praeguse ühtekuuluvuspoliitika investeeringut innovatsiooni, mis on suurusjärgus 85 miljardit eurot, aga ka selle 2013. aasta järgset kohustust aruka kasvu suhtes. Ühtekuuluvuspoliitika võib aidata innovatsiooni teostada kõikides liikmesriikides ja piirkondades.
Zigmantas Balčytis
(LT) Innovatsioonipoliitika ja tehnoloogiliste saavutuste realiseerimine peaks olema otsustav tegur mitte ainult ELi 2020. aasta strateegia rakendamisel, vaid ka liidu enda edasise majanduskasvu ja konkurentsivõime tagamiseks. Peaaegu kõikide Euroopa Liidu poliitikavaldkondade rakendamine, nagu energiatõhususe suurendamine, vähem saastava majanduse loomine, kliimamuutuste negatiivse mõju vähendamine ning sotsiaalhoolekande ja töökohtade loomise tagamine, sõltub otseselt sellest, kui tõhusalt on innovatsioonipoliitikat rakendatud. Euroopa vajab integreeritud innovatsioonipoliitikat, mis saab olla tõhus ainult siis, kui piirkondlikul, riigisisesel ja Euroopa tasandil on võimalik tagada tõhus kooskõlastatud koostöö. Usun, et Euroopa innovatsioonialased partnerlused on väga suureks sammuks paremini kooskõlastatud innovatsioonipoliitika suunas, mis võimaldaks konkurentsivõime valdkonnas palju paremaid tulemusi saavutada ja aitaks edaspidi kaasa kogu ühenduse kiiremale arengule.
Mario Pirillo
(IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Ajal mil riikide rahandused on kitsikuses, võivad innovatsiooni suunatud investeeringud aidata Euroopal kriisist väljuda.
Euroopal on varasemal ajal olnud innovatsiooni alal juhtroll. Tegelikult võeti paljud maailma muutvad uuendused, nagu näiteks mobiiltelefon, esmakordselt kasutusele just meie kontinendil. Euroopa suurt tehnoloogilist potentsiaali ja inimkapitali tuleks Euroopa Liidu ning liikmesriikide vahelise tugeva kooskõlastuse kaudu maksimaalselt ära kasutada, et vältida asjatut dubleerimist ja optimeerida investeeringuid. Peame võtma strateegilisema ja rohkem kooskõlastatud lähenemisviisi innovatsiooni suhtes, mille puhul on tehnoloogiaalased partnerlused suurepäraseks vahendiks.
Soovin küsida nõukogult, milliseid meetmeid see kavatseb partnerluste elavdamiseks kasutusele võtta ning kuidas saaks need reaalmajanduse stardiplatvormiks muuta.
Seán Kelly
(GA) Austatud juhataja! Ei ole kahtlustki, et meil on praegu ees suur katsumus ning peame kiiresti otsima uusi võimalusi kõikide nende probleemide lahendamiseks.
Paar nädalat tagasi oli mul au juhatada siin innovatsiooni baromeetri käivitamist, mille raames toimus uurimus eri sidusrühmade kohta. Sellest ilmnesid kaks tähtsat punkti: 90% vastajatest usub, et innovatsioon on peamine parema, konkurentsivõimelisema ja keskkonnasõbralikuma majanduse edendaja, ning 83% vastajatest usub, et avaliku ja erasektori partnerlused on uuenduslikuma Euroopa edendamisel väga olulise tähtsusega.
Enamik inimesi nõustuks sellega, mistõttu on ka meil väga hea meel selle arutelu üle. Ma korraldasin täna lõunasöögi, kus osalesid nõukogu liikmed, komisjon ja Euroopa Parlamendi liikmed ning mille teema oli just innovatsioonialased partnerlused. Nagu juba öeldud, on need põhitähtsusega tegurid 2020. aasta strateegia raames seatud eesmärkide saavutamiseks - 3% SKPst - ja eelkõige riskikapitali puhul, mis on samuti otsustava tähtsusega.
Ioan Enciu
(RO) Soovin kiita komisjoni ettepanekut esimese Euroopa innovatsioonialase partnerluse käivitamise kohta! Selleks et tagada kõikide liikmesriikide innovatsiooni kaasamine, peaks EL olema aktiivsem investeeringute juhtimisel, mis on vajalikud, et võidelda infrastruktuuri ja juhtimist toetavate ressursside tingimustes liikmesriikidevahelise ebavõrdsuse vastu. Minu arvates tuleks erilist tähelepanu pöörata regionaalarengu projektidele. Ka innovatsioonialased partnerlused peaksid keskenduma sellele eesmärgile. Tähelepanu tuleb pöörata ka ELi struktuurivahendite, liikmesriikide rahanduste ja erasektori toetuste vahel kõrgetasemelise kooskõlastuse tagamisele.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Austatud juhataja! Innovatsioonist on saanud tänase päeva märksõna, justkui see oleks mingi võlukepp. Peame siiski meeles pidama, et see ei paku praegusele olukorrale viivitamatut leevendust. Uute leiutiste turuletoomine võtab keskmiselt kümme aastat ning uute toodete leiutamise ja lõppfaasi viimise kulud on märkimisväärselt kasvanud.
See tähendab, et peame Euroopas tõesti ühistesse teadusuuringutesse ja siseturgu investeerima ning mitte lihtsasti saavutatavaid tulemusi ootama. Kindlasti saab olema õigeaegseid innovatsioone. Kui teadusuuringud saavad piisavalt rahalist toetust ning teadlastel lastakse rahulikult oma tegevust jätkata, siis annab see küll tulemusi, kuid see ei ole siiski võlukepp.
Ilda Figueiredo
(PT) Siin on probleemiks see, et algatus "Innovatiivne liit”, mis on komisjoni sõnade järgi suurprojekt, peab olema sellest midagi enamat; see ei peaks olema valijatele vaatamiseks välja pandud habras lipp, vaid pigem peaks see olema integreeritud tõelisse arengu- ja sotsiaalse progressi poliitikasse, kus innovatsioon on õige toetuse korral oluline vahend, sealhulgas rahalise toetuse korral ja tähtsates poliitikavaldkondades.
Aktiivse ja tervisliku vananemise katseprojekt on algusest peale olnud hea näide selle kohta. Sellel saab olema oluline mõju ainult siis, kui sellega kaasneb poliitika, mis tagab kõikidele juurdepääsu kvaliteetsetele avalikele tervishoiuteenustele, korralikele pensionidele, sotsiaalkaitsele, ning tugiseadmed ja -teenused vanuritele, et tagada neile inimväärne elu. Ilma selleta muutub see projekt lihtsalt pettumuseks, üheks neoliberaalsete poliitikavaldkondade seas, korduvaks kasinusmeetmeks, mis takistab teadusuuringuid ja meie inimeste, eriti vanurite, elukvaliteeti. Küsimus on selles, et mida kavatseb komisjon ette võtta tagamaks, et see algatus ei jääks pelgalt pettumuseks?
Iosif Matula
(RO) ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks tuleb teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna edendamise kaudu jätkusuutlik, arukas ja kaasav majandus saavutada. Selle valdkonna ettepanekud peavad olema igal tasandil teostatavad, sealhulgas ka teiste ELi piirkondadega piiriülese koostöö raames.
Ma soovin rõhutada altpoolt lähtuva lähenemisviisi tähtsust innovatsioonis. Haridusasutuste või ettevõtete loodud innovatiivseid lahendusi on teabe puudumise või rahaliste piirangute tõttu keeruline realiseerida. Piirkondlikud asutused saavad tõsta esile nende nõndanimetatud uinuvate novaatorite tähtsust ja toetada neid ühtekuuluvuspoliitika abil abi- ja partnerlusprogrammide kaudu. Partnerluste eesmärk võib olla innovatsioonisuutlikkuse parandamine, initsiaatorite ja abisaajate vaheliste suhete tugevdamine, aga ka selles valdkonnas heade tavade edendamine.
Eelmisel nädala toimunud regionaalarengukomisjoni visiidi ajal Rumeeniasse esitleti meile teadusuuringute ja innovatsiooniprojekte, mis olid kavandatud haridusasutustes riigi läänepiirkonnas, mida ma esindan. Nende algatuste puhul on edu saavutatud just nimelt edukate partnerluste loomiste kaudu.
Benoît Cerexhe
Austatud juhataja! Soovin tänada parlamenti siiralt selle huvi eest innovatsiooniteema vastu! Teie toetusel on väga tähtis roll innovatsiooni arendamise kava kiirel ja viivitamatul rakendamisel, et siseprobleeme paremini lahendada ning meie välist konkurentsivõimet parandada.
Minu arvates on eesistujariik tegutsenud kitsaste ajaliste piirangute raames, kuna komisjoni ettepanek esitati 6. oktoobril 2010 ja nüüd valmistame ette oma otsust nõukogu istungi ajaks, 26. novembriks. Igaüks teab, et teadusuuringud ja innovatsioon on otsustava tähtsusega, eriti veel sellest kriisist väljumiseks.
Partnerluste valiku suhtes olen rõhutanud esimese teema kui katseprojekti tähtsust, mille eesmärk on selle mudeli teostatavuse kindlakstegemine, ning ma arvan, et see esimene katseprojekt suudab tõepoolest Euroopas üldsuse toetuse võita, nagu ka eelnevalt öeldud.
Mis puudutab teisi võimalikke valdkondi, mainis komisjon umbes tosinat neist, ning nõukogus valitsev lähenemisviis rõhutab vajadust kaasava, altpoolt lähtuva lähenemisviisi järele koos nõukogu väga selge kinnitusega, et ei toimu mingit dubleerimist, komplitseerimist ega lisaprogrammide loomist. Kohe kindlasti mitte! See oleks vastupidine meie eesmärgile, milleks on just lihtsustamine.
Eelarveprobleemi suhtes teame, et teadusuuringute eelarved on kasinad. Minu arvates peaks meie ühine prioriteet olema eelnevalt mainitud põhja ja lõuna vahelise lõhe vähendamine, aga ka silmapaistvus. Need peaksid väljenduma Euroopa vahendite vahelistes sünergiates, eriti raamprogrammi ja struktuurifondide vahel.
Lõpetuseks, me oleme nõukogus muidugi teadlikud tõsiasjast, et väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad vajavad suuremat toetust. Neil ei olnud piisavat juurdepääsu eelmisele raamprogrammile, mistõttu anname endast parima, et asju väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks lihtsustada ning pakkuda neile lihtsamat juurdepääsu rahastusele ja raamtingimustele.
Juhataja
Ma olen saanud seitse resolutsiooni ettepanekut, mis esitati vastavalt kodukorra artikli 115 lõikele 5.
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub neljapäeval, 11. novembril 2010.
