Infotund (küsimused nõukogule) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on infotund (B7-0552/2010).
Nõukogule on esitatud järgmised küsimused.

Teema: ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon
Eesistujariik Belgia on rõhutanud oma kindlat kavatsust teha edusamme võitluses diskrimineerimise vastu ja edendada võrdsust. Milliseid (kui üldse) konkreetseid meetmeid võtab eesistujariik selleks, et saavutada ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni ratifitseerimine kõigis ELi 27 liikmesriigis?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) 7. juunil 2010 võttis nõukogu vastu Euroopa Liidu Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate resolutsiooni puudega inimesi käsitleva uue Euroopa raamistiku kohta. Selle resolutsiooniga kutsutakse liikmesriike ja komisjoni üles edendama nende vastava pädevuse piires 26. novembril 2009. aastal Euroopa Liidu nimel sõlmitud ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni ratifitseerimist ja kohaldamist. Praeguseks on konventsiooni ratifitseerinud 13 Euroopa Liidu liikmesriiki.
Nõukogu ootab, et konventsiooni ratifitseeriksid ka need liikmesriigid, kes ei ole seda veel teinud. Nõukogu otsuse 2010/48/EÜ artiklites 3 ja 4 on sätestatud, et enne ametliku kinnituskirja hoiuleandmist Euroopa Liidu nimel tuleb vastu võtta liikmesriikide ja komisjoni vaheline käitumisjuhend, et määrata kindlaks komisjoni kui keskse rolli täitja ülesannete üksikasjad. Töö käitumisjuhendiga on jõudnud nüüdseks lõppjärku ja käitumisjuhend peaks valmima aasta lõpuks.
Marian Harkin
Ma tänan nõukogu eesistujat vastuse eest. Eriti hea meel on mul kuulda, et töö viiakse lõpule enne selle aasta lõppu. Te ütlesite 13 - minu andmetel on konventsiooni ratifitseerinud 16 liikmesriiki.
Kas nõukogu saab öelda, millist mõju avaldab see, kui EL ise konventsiooni ratifitseerib?
Te nimetasite mitut artiklit ja ilmselt sisaldab ka konventsioon mitut artiklit, milles käsitletakse puudega inimestele mõeldud mõistlike abinõude küsimust ja nende inimeste õigust oma elu iseseisvalt elada. Milline on teie arvates selle mõju?
Konkreetsemalt tahan ma küsida, millist mõju avaldab konventsiooni seni ratifitseerimata jätnud riikidele see, kui EL ise konventsiooni ratifitseerib?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Sooviksin pöörduda tagasi nimetatud punkti juurde. Konventsiooni on tegelikult ratifitseerinud 13 liikmesriiki. Ma loetlen need riigid, et te saaksite need ükshaaval üle kontrollida: Austria, Belgia, Tšehhi, Taani, Saksamaa, Ungari, Itaalia, Portugal, Sloveenia, Hispaania, Rootsi, Ühendkuningriik ja Prantsusmaa on kõnealuse konventsiooni ratifitseerinud.
Milline on hetkeolukord? Me ootame, et liikmesriigid ja komisjon jõuaksid käitumisjuhendis kokkuleppele. Pärast seda saame koostada ametliku kinnituskirja. Sellega ratifitseerib Euroopa Liit ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni lõplikult.
Millised oleksid võimalikud edasised sammud? Pärast konventsiooni täielikku ratifitseerimist võib nõukogu naasta küsimuse juurde, milline võiks olla puudega inimeste õiguste aktiivse edendamise vahendite pakett - selle idee pakkusid välja mitu liikmesriiki korraga.
Töö selle projektiga käib käsikäes komisjonis tehtava puudega inimesi käsitleva Euroopa strateegia 2010-2020 ettevalmistamisega. Strateegiaga nähakse ette järgmise kümne aasta tegevuskava, mille eesmärk on tagada, et puudega inimesed saaksid oma õigusi ja vabadusi täiel määral kasutada.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Soovin esitada ministrile küsimuse, mis on minu arvates väga oluline. Olukord jätab paljuski soovida. 27 liikmesriigist 13 on konventsiooni ratifitseerinud, kuid 14 liikmesriiki, teisisõnu suurem osa liikmesriike ei ole seda teinud. Miks on ainult pooled Euroopa Liidu liikmesriigid ratifitseerinud selle konventsiooni, mis on puudega inimeste jaoks nii oluline?
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Tänan teid vastuse eest. Oleks tõesti väga huvitav teada, miks läheb liikmesriikidel ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni ratifitseerimine nii aeglaselt. Kas nad kardavad võtta enda õlgadele vastutuse puudega inimestele võrdsete võimaluste loomise eest? Sooviksin veel kord ministrilt küsida, kas diskrimineerimisvastase direktiivi koostamine on mingilgi määral edasi liikunud ja kuidas edenevad läbirääkimised, arutelud ja konsultatsioonid liikmesriikidega diskrimineerimisvastase direktiiviga tehtava töö kiirendamise teemal, sest see on puudega inimeste jaoks väga tähtis.
Olivier Chastel
Liikmesriikides tehakse suuri jõupingutusi, kuid sellele vaatamata pean ütlema, et tegelikult tuleb olla pettunud ja isegi skeptiline selle suhtes, milline on konventsiooni ratifitseerimise kiirus mitmes liikmesriigis. Ma ütlen kolmandat korda, et konventsiooni on ratifitseerinud tõesti ainult 13 liikmesriiki.
Ma ei arva, et sellel on mingi kindel põhjus. Asi on lihtsalt selles, et liikmesriigiti on ratifitseerimisprotsess erinev. Ma ei püüa selle väite taha peitu pugeda, kuid pean teile ütlema, et selles küsimuses, nagu ka muudes valdkondades, on riigi suveräänsus endiselt tegur, mis mõjutab ratifitseerimise edenemist liikmesriikides.
Võib väita, et ratifitseerimine oleks kiirem, kui kõik liikmesriigid teeksid juba algusest peale tihedamat koostööd. Ei saa aga mööda minna tõsiasjast, et riigi suveräänsus on mitme küsimuse puhul määrava tähtsusega.
Teema: epilepsia ravi
2010. aasta augustis osalesin ma epilepsia- ja ühiskonnaalasel Euroopa konverentsil Portos, kus ülemaailmse epilepsiavastase kampaania raames esitati aruanne pealkirjaga "Epilepsia Maailma Tervishoiuorganisatsiooni Euroopa regioonis”. Aruande kohaselt puudub epilepsia kirurgilise ravi programm 58% Euroopa riikidest, olgugi et nimetatud haiguse all kannatab 6 miljonit eurooplast ja haigusest tingitud kulud ulatuvad 20 miljardi euroni aastas.
Kas poleks aeg, et Euroopa Liidu liikmesriigid võtaksid nimetatud haiguse ravi suhtes vastu ühise ja järjekindla lähenemisviisi?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud parlamendiliikmed! Kõigepealt tahan ma tänada küsimuse esitanud parlamendiliiget - kes küll ise täna siin ei viibi - selle teema vastu huvi ülesnäitamise eest. On tõsi, et neurodegeneratiivsed haigused, neuroloogilise arengu häired ja mittepsühhiaatrilised ajuhaigused, mille hulka epilepsia kuulub, on paljude meie kaaskodanike jaoks suur mureküsimus.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 168 kohaselt soodustab liit liikmesriikide vahelist koostööd rahvatervise ja haiguste ennetamise valdkonnas. Seepärast kasutatakse ELi tasandil horisontaalset lähenemisviisi, mille alusel keskendutakse neurodegeneratiivsete haiguste, neuroloogilise arengu häirete ja mittepsühhiaatriliste ajuhaiguste all kannatavate inimeste häbimärgistamise ja diskrimineerimise vastu võitlemisele.
Oma 2003. aasta juuni järeldustes vaimuhaigustega seotud häbimärgistamise ja diskrimineerimise vastu võitlemise kohta esitas nõukogu seepärast liikmesriikidele üleskutse pöörata erilist tähelepanu sellele, milline on vaimuhaigustega seotud häbimärgistamisest ja diskrimineerimisest tulenevate probleemide mõju kõigis vanuserühmades, ning tagada nende probleemide olemasolu tunnistamine, keskendudes sealjuures eelkõige sotsiaalse tõrjutuse riski vähendamisele.
3. juuni 2005. aasta järeldustes ühenduse tegevuse kohta vaimse tervise valdkonnas kutsus nõukogu liikmesriike üles rakendama 2005. aasta jaanuaris Helsingis toimunud Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa ministrite konverentsil vastu võetud deklaratsiooni ja tegevuskava.
Viimaks on nõukogu eriti pühendunud veel ühe neurodegeneratiivsete haiguste, neuroloogilise arengu häirete ja mittepsühhiaatriliste ajuhaiguste rühma kuuluva haiguse, nimelt Alzheimeri tõve vastu võitlemisele. Sellega seoses tahan nimetada nõukogu 16. detsembri 2008. aasta järeldusi vananemisega seotud neurodegeneratiivsete haiguste, eelkõige Alzheimeri tõve vastu võitlemise rahvatervise strateegiate kohta, ning 3. detsembri 2009. aasta järeldusi, kus käsitletakse teadusuuringute ühist kavandamist Euroopas, eeskätt ühise kavandamise katsealgatuse käivitamist neurodegeneratiivsete haiguste, eelkõige Alzheimeri tõve vastase võitluse valdkonnas.
Mairead McGuinness
küsimuse esitaja. - Tänan nõukogu vastuse eest. Ma edastan teie tänuavalduse oma kolleegile Gay Mitchellile.
Kas te võiksite käsitleda erinevates liikmesriikides valitsevat tegelikku olukorda, mis valmistab nõukogule kindlasti muret? On tõsi, et epilepsiahaigete ravi sõltub nende elukohast ja et mõnes liikmesriigis on suureks probleemiks neuroloogide puudus.
Kas te võiksite samuti käsitleda selle mõju piiriülese tervishoiu paketile, mida praegu arutatakse? Kui epilepsiat ei ravita, kannatavad inimesed palju rohkem kui siis, kui tõhus ravi on olemas. On kahetsusväärne, et erinevates liikmesriikides on epilepsiahaigete ravi tase erinev.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Arvan, et teie tähelepanekud erinevates liikmesriikides pakutava ravi kvaliteedi kohta on üsna õiged. Tervishoiukorralduse kvaliteedi täieliku ühtlustamiseni on veel väga pikk tee.
Rõhutada tuleb ka mõjukat asjaolu, et võrreldes liikmesriikide pädevusega on liidu pädevus tervishoiuküsimustes siiski üsna piiratud. Samuti on õige mainida piiriülese tervishoiu paketti, sest selle abil on meil võimalik parandada mitut tervishoiuvaldkonna kvaliteediaspekti.
Tahan siinkohal meelde tuletada, et Belgia eesistumisperioodil on nõukogus endiselt käimas läbirääkimised, mis jätkuvad kuni eesistumisperioodi lõpuni ja mille eesmärk on tagada kõnealusele piiriülese tervishoiu paketile võimalikult suur toetus, et jõuda paketis kokkuleppele teisel lugemisel. See on raske ülesanne ja aega on vähe, kuid oleme seadnud sihiks saavutada see eesmärk detsembri lõpuks.
Teema: ELi kooskõlastatud seisukoht Cancúnis
Milliseid konkreetseid meetmeid kavatseb nõukogu võtta 2010. aastal Cancúnis toimuva ÜRO kliimamuutuste konverentsi eel, et kooskõlastada läbirääkimistel esitatavat ELi seisukohta, rõhutades ühehäälselt sõna võtvat ELi?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud kolleegid! Nõukogu võttis 14. oktoobri istungil vastu järeldused, mis käsitlevad Euroopa Liidu seisukohta Cancúni kliimakonverentsiks, kus tuleb arutusele ülemaailmne kliimakaitse raamistik.
Selle teksti põhjal kujundatakse 18.-19. oktoobril toimuval Euroopa Ülemkogu oktoobri kohtumisel Euroopa Liidu seisukoht Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi 16. istungjärguks. Nimetatud ELi seisukoht hõlmab kõiki kõnealuse konverentsi olulisi aspekte: oodatavat tulemust; tingimusi Kyoto protokolli jätkuvaks elluviimiseks pärast 2012. aastat; edusamme, mida tuleb teha Bali tegevuskava eri valdkondades - mõju leevendamine, kohandumine, metsatehnoloogia aspektid ja rahastamine.
Kõigis neis küsimustes on nõukogu püüdnud kujundada selge ja lihtsalt edastatava seisukoha. Nüüd peavad kõik Euroopa Liidu osalejad sellele seisukohale tuginedes saatma selge ja üheseltmõistetava sõnumi kõigile meie rahvusvahelistele partneritele.
Nagu nõukogu äsja märkis, loodab Euroopa Liit, et Cancúni kohtumise tulemusena võetakse vastu hulk tasakaalustatud otsuseid, mis aitavad kujundada rahvusvahelist kliimakaitsepoliitikat 2012. aasta järgseks perioodiks. Samuti toimub enne Cancúni mitu kahepoolset kohtumist ja kokkusaamist, mis annavad meile võimaluse selgitada oma seisukohta meie partneritele.
Konverentsi ajal on seda seisukohta võimalik vajaduse korral täpsustada Euroopa Liidu peetavatel korrapärastel kooskõlastuskoosolekutel. Loomulikult loodame, et kõik institutsioonid aitavad meid selle seisukoha teatavakstegemisel, edastades võimaluse korral sama sõnumit kõigis meie välisesindustes.
Seán Kelly
Austatud nõukogu eesistuja! Ma hindan teie vastust ja pean väga tähtsaks, et me suudaksime erinevalt Kopenhaagenis kahetsusväärselt toimunust avaldada Cancúnis positiivset mõju.
Ma sooviksin esitada lisaküsimuse. Ma eeldan, et pärast Kopenhaageni kohtumist on teil olnud kokkupuuteid maailma erinevate riikide esindajatega. Kui kindlalt saate nende kokkupuudete põhjal öelda, et kokkuleppe saavutamine siduvate sihtide vallas on võimalik? Lõppude lõpuks peavad need sihid olema siduvad. Muul moel ei ole praegust kahetsusväärset olukorda võimalik lahendada.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Ma tahan öelda ja selgitada, et jah, Cancúnis on tõepoolest raske edu saavutada.
Minu suhtelisel pessimismil on kolm põhjust. Esiteks on Euroopa Liitu ja paljusid teisi ELi-väliseid riike selgelt mõjutav majanduskriis head tahet ja investeerimislubadusi selles küsimuses märkimisväärselt vähendanud. Teiseks ei nõustu tärkava turumajandusega riigid võtma siduvaid kohustusi; ja kolmandaks ei suuda Ameerika Ühendriigid jõustada selles valdkonnas selgeid õigusnorme.
Euroopa Liidu seisukohad ei ole pärast Kopenhaagenit muutunud ja ma leian, et peaksime suhtuma ettevaatusega sellesse, mil moel me praegu endale kohustusi võtame, et see ei vähendaks Cancúnis kuu aja pärast vastuvõetavate seisukohtade ja suuniste tähtsust.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Lugupeetud minister! Ma tahaksin teada, kas nõukogul on mõttes siduda kliimamuutuste ja saastatuse vähendamise eesmärgid aastatuhande eesmärkidega, sest on arengumaid, kes peavad heitkoguse vähendamise protsessiga ühinemist liiga kulukaks, kuigi selle abil oleks võimalik luua töökohti, mis tooks omakorda kaasa majanduse jätkusuutlikumaks muutumise. Seetõttu küsin ma teilt, kas te kavatsete luua seose aastatuhande arengueesmärkide ja kliimamuutuste vahele.
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! Kopenhaagenis asusid isegi sellised koostööaltid riigid nagu Indoneesia ja Brasiilia G77 riikide poolele, ühendades seeläbi jõud, et luua vastasrinne nn rikaste põhjariikide vastu. Kliimaküsimuste arutelu muutus aruteluks õigluse teemal ja isegi ettevalmistaval konverentsil väljendasid tärkava turumajandusega riigid oma kindlat seisukohta, et neil ei ole Cancúnis kavas järeleandmisi teha.
Minu küsimus teile on järgmine. Kuidas on selliste vastasrinnete tekkimist võimalik vältida ja mil viisil hoida ära sedalaadi teemavahetust? Kas EL ei peaks võtma sellises olukorras vahendaja rolli?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Vastuseks neile küsimustele tahan öelda, et olen teiega täiesti nõus. Võrreldes Kopenhaageniga peaks liit muutma oma strateegiat.
Liidul tuleks oma seisukohta palju rohkem selgitada, tal tuleks rohkem kõneleda nende riikide rühmadega, kelle seisukohad erinevad suuresti meie seisukohtadest, ning ma nõustun teiega, et seos kliimamuutuste ja aastatuhande arengueesmärkide vahel on vaieldamatu.
On selge, et eriti lähemal paaril aastal ei saa me loota samasuguseid jõupingutusi nendelt, kes peavad vähendama oma suurt tööstusbaasi, nagu see on liidus ja arengumaades. See näib olevat ebapiisav lahendus, kuid see on ka põhjus, miks liit toetab nii palju nn kiire rahastamise põhimõtet, mis kujutab endast arengumaid abistavat rahastamist. See skeem on väga selgelt mõeldud riikidele, kes ei saa sellist vähendamist endale lubada.
Ma arvan, et see moodustab terviku. Dialoog ja asjakohased ressursid peaksid andma arengumaadele võimaluse mõelda sügavamalt oma vähendamiseesmärkide üle, eelkõige kasvuhoonegaaside heitkoguse vähendamise üle.
Teema: eesistujariigi töökava - kooli varajane poolelijätmine
Belgia eesistumisaja töökava peatükis "Haridus-, koolitus-, noorsoo-, spordi-, kultuuri- ja audiovisuaalpoliitika” on kirjas, et eesistujariik osutab erilist tähelepanu probleemidele, mis on seotud haridustee poolelijätmisega, ning hariduse ja koolituse rollile sotsiaalses kaasatuses.
Milliseid algatusi täpsemalt on eesistujariik siiani teinud eespool nimetatud kohustuste täitmiseks ning millise ajakava kohaselt kavatseb eesistujariik aasta lõpuni tegutseda?
Kas nõukogul on andmeid, mis tõendaksid, et praegusest majanduslikust olukorrast mõjutatud liikmesriikides teravdab see olukord kooli varajase poolelijätmise probleemi?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud juhataja, head kolleegid! Eesistujariik jätkab eelmiste eesistujariikide alustatud tööd Euroopa Liidus koolihariduse valdkonnas tehtava suurema koostöö nimel ning pöörab erilist tähelepanu võtmepädevuste ja koolist väljalangemise teemale.
Sellega järgib eesistujariik Euroopa Ülemkogu 2010. aasta märtsi järeldusi, milles rõhutati vajadust vähendada koolist väljalangemise määra Euroopas ning millega seati ka ühine siht viia see määr 2020. aastaks alla 10%.
Eesistujariik on teinud selleks mitu algatust, alustades kohe eesistumisaja algul juulis ministrite tasandil korraldatud seminariga. Sellel seminaril, nagu ka päev varem toimunud kohustusliku koolihariduse eest vastutavate juhtide kohtumisel, keskenduti õpilaste raskustele põhioskuste, nimelt emakeele, loodusteaduste ja matemaatika omandamisel, samuti liikmesriikide kogemustele ja sellele, millised poliitilised suunised tuleb välja töötada, et hoida ära koolist väljalangemist.
Nende kohtumiste tulemusena koostas eesistujariik järeldused selle kohta, kui tähtis on võtmepädevuste parandamine seoses Euroopa tasandi koostööga koolihariduse valdkonnas. Kuna nõukogu alles arutab neid järeldusi, on eesistujariigil kavas esitada need vastuvõtmiseks nõukogu novembrikuisel istungil.
Üldiselt ootab nõukogu soovituse ettepanekut koolist väljalangemise kohta Euroopa Liidus, mille komisjon peaks peatselt esitama. Samal ajal teevad liikmesriigid jätkuvaid või üha suuremaid jõupingutusi, et alandada koolist väljalangemise määra 2020. aastaks järk-järgult kooskõlas Euroopa Ülemkogu kohtumisel seatud sihiga.
Lõpetuseks soovin lisada, et vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta raames korraldas eesistujariik Belgia 28. septembril konverentsi "Ebasoodsate olude ringist väljamurdmine - sotsiaalne kaasatus hariduses ja hariduse kaudu”. Selle konverentsi tulemuste põhjal peetakse 19. novembril toimuval hariduse nõukogu istungil mõttevahetus.
Georgios Papanikolaou
(EL) Tänan teid vastuse eest, härra minister. Teie öeldu põhjal soovin esitada järgmised lisaküsimused. Mis saab kõigist neist kooli pooleli jätnud lastest? Kas nad lõpetavad toimetuleku piiril sotsiaalses tõrjutuses või teevad nad õige sammu ja asuvad õppima mõnda tehnilist eriala, mis võimaldab neil saavutada rahuldava elatustaseme?
Kas nõukogul on andmeid või kas ta on vähemalt palunud või kavatseb paluda komisjonil kirjeldada n-ö sotsiaalseid mustreid, et me saaksime teada, mis juhtub edaspidi nende laste elus ja kuidas tagada, et meie poliitika annaks paremaid tulemusi?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud kolleegid! See mõte on suurepärane, pealegi näitavad ministrite ja haridustöötajate kokkupuuted, kui erinev on olukord liikmesriigiti, sest mõnel liikmesriigil on programmid, mis võivad olla väga üksikasjalikud ja selektiivsed ning tagavad, et koolist väljalangejad ei jääks tähelepanuta. Seepärast on kõnealune mustrite kirjeldamine eriti oluline. See on aeganõudev, sest 27 liikmesriigi olukorda ei ole lihtne hinnata.
Ma arvan, et kooli varajase poolelijätmise küsimuses tehtav töö on Belgia eesistumisperioodil hästi alanud ning et järgmistel eesistujariikidel eesotsas Ungariga on kahtlemata võimalik algatada soovituse eelnõu mitte üksnes koolist väljalangemise määra alandamiseks, vaid ka 27 liikmesriigis valitseva olukorra kirjeldamise põhjal järelduste tegemiseks selle kohta, mis saab õpilastest, kes katkestavad oma õpingud enneaegselt, eelkõige siis, kui nad jäävad tähelepanuta ega suundu kutseõppe süsteemi, nagu te märkisite.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Tänan teid, härra minister, töö eest, mida olete nõukogu eesistujana vaesuse vastu võitlemisel teinud. Kas nõustute, et vaesus on samuti üks põhjusi, miks kõik noored ei lõpeta keskkooli ja on sunnitud õpingud katkestama? Täna võtab Euroopa Parlament vastu ühe väga olulise otsuse miinimumsissetuleku kindlustamise kohta kogu Euroopa Liidus. Kas teie kui eesistuja arvates võib see samuti olla üks vahend, mille abil innustada noori keskharidust omandama ja õpinguid mitte katkestama?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Euroopas on koolist väljalangemise määr 19%, kuid sellistes riikides nagu Portugal kahjuks 40%. Majanduskriis ning eelarvevahendite ja rahvaarvu vähenemine on mõnes riigis toonud kaasa paljude koolide sulgemise, eriti maapiirkondades. Haridusest kõneldes räägime Euroopa tulevikust. Seepärast tahaksin teilt, minister, paluda, et vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastal seaks nõukogu - ja võib-olla isegi Euroopa Ülemkogu - kohustuslikud eesmärgid koolist väljalangemise määra vähendamiseks.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Soovin väljendada nõusolekut kahe austatud parlamendiliikmega selles, et koolist väljalangemine on tõepoolest seotud vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega. Ei ole kahtlust, et paljud lapsed on oma perekonna seisundi ja vanemate rahalise seisu tõttu kooliskäimisel ebasoodas seisus ning et majanduskriis on seda olukorda ilmselgelt kõvasti halvendanud.
Nii nõukogu kui ka komisjon on sellest teadlikud, mistõttu on nad teile teadaolevalt võtnud koos vastu 2020. aasta strateegia, milles on ühendatud majandusareng, teadusuuringud arengu edendamiseks, õpetamise kvaliteet ja võitlus vaesuse vastu. Kõik need elemendid moodustavad terviku, mis võimaldab meil minu arvates leida ühtse lahenduse.
Ma soovin pöörduda põgusalt tagasi põhioskuste küsimuse juurde, sest see on tähtis teema. Järeldustes, mis eesistujariik Belgia esitab novembrikuisel nõukogu istungil vastuvõtmiseks, käsitletakse mitut eesmärki. Nimetan need kiiresti: õpilaste lugemisoskuse, matemaatika ja loodusteaduste alaste teadmiste parandamise riiklike strateegiate rakendamine.
Veel üks eesmärk on analüüsida, kui tõhusalt võimaldavad kehtivad riiklikud strateegiad saada teavet, mida saab kasutada otsustusprotsessis, nagu me eelnevalt rääkisime. Samuti on eesmärk algatada liikmesriikide vahelised vabatahtlikud katseprojektid, millega soovitakse parandada noorte eurooplaste põhioskusi ja - miks ka mitte - tagada meie käsutuses olevate asjakohaste vahendite tõhusam kasutamine. Nendeks on näiteks avatud koordinatsioonimeetodi osaks olevad vahendid, hariduse ja elukestva õppe programm ning teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmes raamprogramm.
Need on mõned eesmärgid, mille poole Belgia oma eesistumisajal püüdleb ja mille saavutamist jätkavad kindlasti ka järgmised eesistujariigid, eriti Ungari.
Teema: ELi eesmärk kaotada täielikult maamiinid
Mida kavatseb nõukogu ette võtta, et hoida ära maamiinide hävitavad tagajärjed? Hulk riike kasutab jätkuvalt jalaväemiine ning mõned riigid arvatavasti koguni jätkavad maamiinide tootmist. Miinid ja lõhkemata lahingumoon mõjutavad mingil määral ligikaudu 65 riiki. Igal aastal hukkub üle kogu maailma maamiinide tõttu 15 000-20 000 inimest, kellest suurem osa on tsiviilelanikud, sealhulgas lapsed.
EL on häälekalt väljendanud oma soovi kaotada maamiinid ning lõpetada nende kasutamine ja ladustamine, kuid ambitsioonikat tähtaegadega tegevuskava ei ole veel esitletud, rääkimata selle rakendamisest.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Euroopa Liit on teinud aastaid tööd selle nimel, et kaotada täielikult jalaväemiinid ja aidata seeläbi lahendada nende põhjustatavaid suuri humanitaar- ja arenguprobleeme. 1995. aasta mais võttis Euroopa Liit vastu nõukogu otsuse 95/170/ÜVJP, mis oli liidu esimene ühismeede võitluses jalaväemiinide kasutamise ja leviku vastu kogu maailmas.
Euroopa Liit oli seega rahvusvahelise üldsuse hulgas esimene, kes asus 1997. aasta novembris tegutsema pärast jalaväemiinide kasutamise, ladustamise, tootmise ja üleandmise keelustamise ning nende hävitamise Ottawa konventsiooni vastuvõtmist. Nõukogu võttis 18. septembril vastu uue ühismeetme, mille eesmärk oli jätkata liidu poliitilisi jõupingutusi jalaväemiinide täieliku kaotamise nimel, täpsemalt öeldes selle nimel, et kehtestada jalaväemiinide eksporti ja tootmist käsitlev ühismoratoorium ning hõlbustada liidu mitmekülgset panust demineerimisse ja muusse sellekohasesse tegevusse.
Pärast seda on Euroopa Liit pidevalt edendanud neid kohustusi, mis põhinevad alates 2003. aastast Euroopa julgeolekustrateegial. 2008. aasta juunis võeti vastu uus ühismeede, et toetada Ottawa konventsiooni üleilmset kohaldamist. Selle ühismeetme konkreetsem siht on aidata konventsiooni osalisriikidel rakendada konventsiooni sätteid, eelkõige neid, mis käsitlevad demineerimist, ohvriabi ja varude hävitamist.
Kuigi konventsiooni osalisriikide arv on märkimisväärselt kasvanud ja jalaväemiinide ohvrite hulk on vähenemas, on sellegipoolest vaja ohvreid abistada ja parandada nende elukvaliteeti.
Euroopa Liit osales ajavahemikku 2010-2014 hõlmava tegevuskava koostamisel ja toetab seda täielikult. See tegevuskava võeti vastu konventsiooni teisel läbivaatamiskonverentsil, mis peeti 29. novembrist 4. detsembrini 2009 Cartagenas Colombias.
Praegu on koostamisel uus nõukogu otsus, millega toetada esmajoones tegevuskava ja selle ohvriabi komponendi rakendamist. Lisaks nõukogu rohkem poliitilist laadi tegevusele on Euroopa Liidu panust demineerimisse ja ohvriabi andmisse toetanud komisjoni hallatavad arenguabi ja naabruspoliitika programmid, mis on koos liikmesriikide riiklike programmidega kasvatanud abisumma 1,8 miljardi euroni - see moodustab poole ülemaailmselt antavast abist.
Jim Higgins
Ma tahan tänada eesistujat väga põhjaliku vastuse eest. Ta nimetas Ottawa konventsiooni, teisisõnu miinide keelustamise lepingut, 2008. aastal allkirjastati Dublinis rahvusvaheline kobarpommide keelustamise konventsioon, nüüd on meil ka tegevuskava, kuid tegelik seis on selline, et kuni 2007. aastani toetas Euroopa Liit maamiinide alase teadlikkuse suurendamise programme 1,8 miljardi euroga, millest on reaalselt kulutatud kõigest 1,5 miljardit. Tegelikkus on see, et maamiine kasutatakse ikka veel. See on barbaarne tava - iga kuu sureb või invaliidistub selle tagajärjel 2000 inimest ning me peame hakkama selle küsimusega rahvusvahelisel tasandil tõesti väga põhjalikult tegelema.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Teil on õigus. Me oleme kulutanud 1,5 miljardit ja iga kuu toob endiselt 2000 ohvrit. Euroopa Liit ei saa teha selles küsimuses üksi kõike, mida vaja - niigi on liidu õlul juba pool tööst.
Minu arvates olen ma arusaadavalt selgitanud, kui tähtis on meie jaoks selle küsimuse humanitaaraspekt. Kahjuks ei paku otsustusprotsess meile suuremaid võimalusi. Desarmeerimise küsimuses on tõenäoliselt siiski veel võimalik saavutada suurt ja kindlat edu ning me pöörame sealjuures erilist tähelepanu jalaväemiinide keelustamise teemale.
Paul Rübig
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud nõukogu eesistuja! Maamiinid jäävad tõenäoliselt suureks probleemiks ka tulevikus. Kas usute, et on võimalik algatada sihtotstarbelisi uurimisprogramme maamiinide avastamise vallas? Loomulikult on see üleilmne probleem, mitte üksnes Euroopa probleem. Kas teie arvates on võimalik leida sobivaid uurimisasutusi, kes hakkaksid kõnealuse valdkonna uurimisprogramme ellu viima?
Seán Kelly
Esiteks avaldan tänu oma kolleegile Jim Higginsile selle eest, et ta tõstatas selle väga olulise küsimuse, samuti tänan ma nõukogu igakülgse vastuse eest.
Leian, et Euroopa Liit on selle kahetsusväärse olukorra lahendamisel tegutsenud igati ennetavalt. Soovin nõukogult küsida, kas ta on rahul sellega, kuidas ÜRO küsimusega tegeleb, ja kas tal oleks võimalik oma panust suurendada, nagu meie seda teeme.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Need kaks küsimust on omavahel seotud ja ma vastan neist esimesele sellega, et osutan teisele. On tõsi, et igasugused uurimisprogrammid jalaväemiinide avastamiseks kogu maailmas oleksid teretulnud.
Selliseid programme saab ellu viia vaid tihedas koostöös ÜROga ning ÜRO institutsioonides peab kindlasti olema võimalik saavutada kokkulepe kõigiga, kes nimetatud institutsioonidesse kuuluvad. See töö nõuab aega ja suurt pingutust, sest on vaja veenda neid, kes ei pruugi tingimata olla nõus sellistesse programmidesse investeeritavate summadega.
Teema: naistevastase vägivalla seirekeskuse loomine
Nõukogu võttis 8. märtsil 2010 vastu järeldused naistevastase vägivalla kohta. Järeldustes palutakse olemasolevate institutsiooniliste struktuuride baasil luua naistevastase vägivalla Euroopa seirekeskus, et koguda kvaliteetseid statistilisi andmeid, millest saaks lähtuda edasise poliitika kujundamisel. Tsiviliseeritud ühiskonnas ei ole naistevastasel vägivallal kohta ja see peab kaduma. Selleks tuleb koguda kvaliteetsemaid statistilisi andmeid, parandada meetmete kooskõlastamist, vahetada häid tavasid ja korraldada naistevastase vägivalla kohta tõhusaid teavituskampaaniaid.
Millal kavatseb nõukogu teha otsuse selle tulevase seirekeskuse loomise kohta? Millised oleksid keskuse eesmärgid ja ülesanded ning millal see tegutsema hakkaks?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud kolleegid! Naistevastase vägivalla vastu võitlemine on Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühine eesmärk. Nagu teate, on mõlemad institutsioonid teinud selle küsimusega tööd mitu aastat ja mitmes valdkonnas.
Lubage mul teile meelde tuletada resolutsiooni, mille te võtsite vastu eelmisel aastal. Sellega tähistasime 10 aasta möödumist ÜRO resolutsioonist, millega ÜRO kuulutas 25. novembri rahvusvaheliseks naistevastase vägivalla kaotamise päevaks. Selle resolutsiooniga kutsusite te komisjoni üles esitama sihipärase ja sidusama ELi poliitiliste meetmete kava ning innustasite liikmesriike seadma sisse ühtse statistiliste andmete kogumise süsteemi.
Nagu auväärne parlamendiliige meile meelde tuletas, esitas nõukogu märtsis komisjonile palve koostada naistevastase vägivalla vältimise ja sellega võitlemise Euroopa strateegia. Üks nõukogu määratud prioriteet selles vallas on valmistada olemasolevatele struktuuridele tuginedes ette naistevastase vägivalla Euroopa seirekeskuse loomine.
Komisjon koostab praegu uut naistevastase vägivalla vastu võitlemise strateegiat, milles käsitletakse samuti kõnealuse seirekeskuse loomist. Kuid nagu te võite arvata, ei tea me praegu, milliseks see strateegia kujuneb. Me loodame selle saada kunagi järgmisel aastal. Seepärast on väga tõenäoline, et pärast strateegia valmimist tuleb esitada eraldi ettepanek kõnealuse seirekeskuse loomiseks.
Nagu teate, saab nõukogu seadusandjana sekkuda mõistagi üksnes komisjoni ettepaneku põhjal. Nõukogu, kes tegutseb Euroopa Parlamendi kaasseadusandjana, vaatab komisjoni ettepaneku nõuetekohaselt läbi.
On ilmselt veidi vara teha praeguses etapis oletusi selle kohta, millised on loodava naistevastase vägivalla seirekeskuse eesmärgid, ning eriti selle kohta, millal jõustub otsus selle seirekeskuse loomise kohta.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Tänan teid vastuse eest, minister. Seega on siiski lootust, et kunagi luuakse keskus, mis hakkab koguma usaldusväärseid andmeid ikka veel jätkuva naistevastase vägivalla kohta. Sooviksin siiski teada, kas teie arvates on liikmesriikidel piisavalt andmeid, et võitlus naistevastase vägivalla vastu muutuks tõesti esmatähtsaks. Minu arusaama kohaselt ei ole meil veel usaldusväärseid andmeid ja see on üks põhjus, miks kohtame Euroopa Liidus ikka veel vägivalda selle erinevates avaldumisvormides.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Te ei eksi. Praegu on raske leppida asjaoluga, et kõnealuse seirekeskuse loomiseks ja sellega seonduvate probleemide kindlaksmääramiseks tuleb meil tugineda üksnes sellele, mida erinevad liikmesriigid on juba üksikult teinud loenduse, vägivalla liikide ja vägivalla eri liikide valdava esinemise vallas. See on algus.
Me ootame komisjonilt kava, suuniseid ja metoodikat, mille alusel leida kogu ELis - 27 liikmesriigis - usaldusväärne viis, kuidas registreerida kõik need vägivalla liigid ja nende esinemissagedus, nii et me saaksime koostada - võimaluse korral üheskoos - tulemusliku strateegia.
Paul Rübig
(DE) Härra Chastel, meil juba on asutused, kes nende küsimustega tegelevad. Ma tahaksin tuletada meelde Viinis asuvat põhiõiguste ametit. Kas ei oleks võimalik paluda, et see asutus keskenduks sellele küsimusele ja teeks selle nimel tööd, nii et meil ei oleks vaja luua uut organit, vaid võime selle asemel anda kõnesoleva ülesande juba tegutsevale asutusele Viinis? Seal töötab väga kvalifitseeritud personal. Oleks hea, kui seda oleks võimalik nii korraldada.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) (mikrofoni sisse lülitamata) sellele küsimusele kergesti vastata. Pooldan väga olemasoleva asutuse kasutamist uue asutuse loomise asemel. Olen seda meelt, et meil on liiga palju asutusi ja puudub vajadus uute loomiseks. Igal juhul loodan, et komisjoni koostatav ja peagi esitatav taktikaline kava hõlmab olemasolevaid struktuure, nagu Viinis asuv amet.
Teema: biojäätmed
Tänavu 6. juulil kiitis Euroopa Parlament suure häälteenamusega heaks resolutsiooni P7_TA(2010)0264 komisjoni rohelise raamatu "Biojäätmete käitlus Euroopa Liidus” kohta. Selles resolutsioonis palutakse komisjonil esitada enne 2010. aasta lõppu ettepanek eridirektiivi kohta.
Keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonis 14. juulil toimunud arvamustevahetusel, millest võttis osa minister Joke Schauvliege, avaldas minister nõukogu eesistuja Belgia nimel rahulolu parlamendi resolutsiooniga ja lubas, et teemaga tegeldakse.
Kas nõukogu võiks nüüd, mil pool Belgia eesistumisajast on möödas, selgitada, mida ta kavatseb enne oma ametiaja lõppu ette võtta, et Euroopa Parlamendi esitatud nõudmisi täita?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud juhataja, head kolleegid! Sarnaselt Euroopa Parlamendiga võttis nõukogu 25. juunil 2009. aastal vastu järeldused rohelise raamatu "Biojäätmete käitlus Euroopa Liidus” kohta.
Oma järeldustes innustab nõukogu komisjoni jätkama mõjuhindamist eesmärgiga koostada 2010. aastaks vajaduse korral ELi õigusakti ettepanek biolagunevate jäätmete kohta. Nüüd te ütlete, et me oleme juba 2010. aastas. Eelkõige palus nõukogu komisjonil kaaluda biojäätmete tekkimise vältimise meetmeid, biolagunevate jäätmete eraldi kogumise juurutamise meetmeid, kvaliteedi tagamise süsteemi sisseseadmist, mis põhineks kogu ahela haldamise põhimõttel ja kogu protsessi pideval jälgitavusel, ning märgistusnõuete ning komposti ja sette kvaliteedikriteeriumide kehtestamist.
Lisaks võttis nõukogu 11. juuni 2010. aasta istungil teadmiseks komisjoni teatise Euroopa Liidu edasiste sammude kohta biojäätmete käitlemise valdkonnas. Nimetatud teatises väljendas komisjon oma kavatsust jätkata tööd biojäätmete käitlemist toetavate tehniliste eeskirjade kehtestamise kallal ja muuta sellest tulenevalt direktiivi 86/278/EMÜ reoveesetete kohta.
Nõukogu kavatseb uue ettepaneku loomulikult nendest vaatenurkadest läbi vaadata ja eesistujariik Belgia korraldas 21. septembril biojäätmete teemalise konverentsi, et arutada muu hulgas komisjoni teatise sisu. Konverentsi tulemused edastati nõukogule 14. oktoobril, seega alles hiljuti.
José Manuel Fernandes
(PT) Austatud juhataja, lugupeetud minister! Käesoleva aasta 6. juulil kiitis Euroopa Parlament suure häälteenamusega heaks biojäätmeid käsitleva eridirektiivi vastuvõtmise. Usume, et selguse, lihtsuse ja õiguskindluse huvides oleks parem, kui praeguse olukorra asemel, kus õigusnormid on jagatud mitme õigusakti vahel, oleks meil üks eridirektiiv.
Sel moel saavutaksime ka kooskõla strateegiaga "Euroopa 2020. aastal” ning aruka, jätkusuutliku, kaasava majanduskasvuga. Sel moel looksime ka rohkem keskkonnahoidlikke töökohti. Samuti saaksime siis ka edukalt kliimamuutuste vastu võidelda. Kvaliteetkomposti kasutamine võimaldab meil paremini pinnast säästa ja aitab säilitada ka elurikkust. Seepärast soovin ma teada, kas nõukogu nõustub selle seisukohaga. Kas ka nõukogu pooldab eridirektiivi vastuvõtmist ja mida on tal kavas selle saavutamiseks teha?
Juhataja
Ma olen teiega täna olnud suhteliselt leebe, sest meil on olnud mõistlikult aega, kuid ette on nähtud 30 sekundit.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud juhataja, ma püüan teha võimalikult lühidalt, et mind ei oleks minu sõnavõtu lõpus vaja korrale kutsuda. Tegemist on siiski huvitava küsimusega. Nagu teate, sõltub sellise eridirektiivi ettepaneku esitamine komisjonist. Nõukogu teab, et oma teatises Euroopa Liidu edasiste sammude kohta biojäätmete käitlemise valdkonnas ei tõstnud komisjon esile ühtegi kehtivates õigusaktides leiduvat puudust, mis tingiks eriõigusakti vastuvõtmise, kuid ta teatas siiski reoveesetete direktiivi kavandatavast muutmisest.
See ei pruugi teile meeldida, kuid võtke palun ka teatavaks, et nõukogu järelduste koostamise ajal 2009. aastal ei olnud liikmesriigid üksmeelel küsimuses, kas biojäätmeid käsitleva eridirektiivi järele on vajadust. Niisiis ei vasta ma jaatavalt ega eitavalt, sest liikmesriikide seisukohad lahknevad. Nõukogu vaatab kindlasti huviga läbi komisjoni ettepanekud reoveesetete direktiivi muutmiseks. Erilist tähelepanu pööratakse direktiivi biojäätmeid käsitlevatele sätetele, mida see ettepanek kahtlemata hõlmab.
Juhataja
Tänan teid, härra minister. Minu märkus ei olnud mõeldud teile.

Teema: Võimalik w-kujuline majanduslangus: 3% puudujäägiläve jätkusuutlikkus
Kas nõukogu võiks kommenteerida Nobeli preemia laureaadi, hinnatud majandusteadlase Joseph Stiglitzi märkust, et Euroopa majandusel on oht libiseda tagasi langusesse kulukärbete tõttu, mille on kehtestanud ELi valitsused eesmärgiga saavutada stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud eelarve puudujäägilävi 3% SKPst?
Kas nimetatud 3% on eesmärgina realistlik, pidades silmas asjaolu, et mõnede liikmesriikide finantsseis on praegu väga pingeline?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud juhataja, auväärsed parlamendiliikmed! Stabiilsuse ja kasvu pakti peaeesmärk on säilitada hindade stabiilsus Euroopa Liidus. Aluslepingu kohaselt peavad liikmesriigid viima ellu riiklikku poliitikat, mis on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga ning majanduspoliitika üldsuunistega.
Nõukogu jõudis 7. septembri istungil kokkuleppele võtta alates 2011. aastast kasutusele Euroopa poolaasta põhimõte. Selle eesmärk on ühtlustada stabiilsus- ja kasvuprogrammide ning riiklike reformikavade koostamise ajakava, et tagada ühtne struktuurne järelevalve eelarvedistsipliini ning makromajandusliku stabiilsuse ja kasvu üle igal tasandil, säilitades samal ajal formaalselt eraldiseisvad üksikmenetlused.
See protsess võimaldab paremini kooskõlastada majanduspoliitikat Euroopa Liidus, aitab tugevdada eelarvedistsipliini ning suurendada makromajanduslikku stabiilsust ja kasvu. Sama eesmärgi poole püüeldes on Euroopa Liit talle aluslepinguga antud volituste kohaselt kavandanud meetmed, mille abil edendada majanduse elavdamist, tagades samal ajal eelarvedistsipliini. Neid ülesandeid püütakse täita ELi uue tööhõive ning aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia "Euroopa 2020. aastal” abil, mis võeti vastu Euroopa Ülemkogu 17. juuni kohtumisel. Strateegia eesmärk on seada kriisijuhtimise asemel poliitika keskmesse keskmise tähtajaga ja pikaajaliste reformide elluviimine. Need reformid edendaks esmajoones majanduskasvu ja tööhõivet ning tagaksid ka riigi rahanduse elujõulisuse.
Nagu teate, määratakse strateegias "Euroopa 2020. aastal” kindlaks mitu peamist eesmärki, muu hulgas töökohtade arvu suurendamine, paremate tingimuste loomine teadus- ja arendustegevuseks, haridustaseme parandamine - seda käsitlesime ühe eelmise küsimuse juures - ning sotsiaalse kaasatuse edendamine, sealhulgas vaesuse vähendamine. Seepärast ei ole stabiilsuspakti ning majanduskasvu ja tööhõive taastamise meetmete vahel minu arvates vastuolu.
Mairead McGuinness
Tänan teid vastuse eest. Ootasin teilt suuremat üksikasjalikkust, kuid tänan teid sellegipoolest. Fine Gael - erakond, kuhu ma kuulun - toetab 3% eesmärki, nagu seda teevad kõik Iirimaa suuremad erakonnad. Minu arvates on väga oluline, et meil on eesmärk ja tähtaeg selle saavutamiseks. See ei ole mitte üksnes meie endi huvides, vaid ka kogu Euroopa Liidu huvides.
Soovin juhtida parlamendiliikmete tähelepanu Iirimaa endise peaministri ja Euroopa Parlamendi sõbra John Brutoni tänahommikusele suurepärasele sõnavõtule, milles ta rääkis väga avameelselt kitsaskohtadest, kuid ka asjaolust, et meil on võimalik meile seatud suured sihid saavutada ning et Iirimaal on riigina palju selliseid omadusi, mis lasevad meil nende sihtideni kannatusi tundmata jõuda. See on valus, kuid me tuleme selle valuga toime. Ma soovin, et te seda kommenteeriksite, ning juhin ka teie tähelepanu sellele sõnavõtule.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Te mainite Iirimaa probleemi. Ma mõistan seda ja meie kõigi jaoks on see nähtavasti tundlik teema. Minu vastus teie esimesele küsimusele on ilmselgelt väga üldine, hõlmates 27 liikmesriiki, sest meie poliitika peab olema ühtne, meil peavad olema rahalise ja eelarvelise stabiilsuse poliitika ning majanduse elavdamise poliitika. Lisaks tuleb ausalt öelda, et mõnel on kindlasti raskem kui teistel - see sõltub võlatasemest, aastasest võlakoormusest viimasel kahel või kolmel aastal ja majanduslangusest alates.
Seega jah, on tõsi, et Iirimaal on rasked ajad. Te võite olla kindlad, et Euroopa mõistab seda, kuid ma arvan, et veel mitu riiki on samas olukorras ja mitut riiki ootab see alles ees. Rangete põhimõtete järgimine ja solidaarsus ei välista siiski teineteist.
Olen seepärast arvamusel, et majanduse juhtimise meetmed, mille kohta komisjon sel nädalal ettepaneku esitas, hõlmavad muutumatut põhimõtet, et ühtegi riiki ei jäeta omapead - te teate, milliseks solidaarsusavalduseks oli Euroopa valmis Kreeka puhul. Hakkamata nende kahe riigi olukorda võrdlema, tahan teile kinnitada, et mingil juhul ei jäta Euroopa Liit abita ühtegi oma 27 liikmesriigist.
Brian Crowley
Ma tahan eesistujat vastuse eest tänada. Esitan väga lühidalt kaks märkust. Esiteks, pärast kõiki arutelusid 3% eelarvepuudujäägi teemal näib, et teatavate kriteeriumide järgi hinnates kasutavad liikmesriigid erinevaid raamatupidamisstandardeid.
Teiseks, kui paindlik ollakse jõustamise küsimuses praegu kõiki liikmesriike mõjutava kriisi tõttu, et nimetatud 3% piires oleksid võimalikud teatavad kõrvalekalded või võimendus?
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud minister! Kahtlemata sisaldavad nõukogu järeldused ja 2020. aasta strateegia optimistlikke sõnumeid. Kuid isegi täna heaks kiidetud eelarve puhul leian ma, et 2020. aastaks seatud sihtide saavutamiseks - näiteks teadusuuringute ja uuendustegevuse vallas - ei ole me suutnud anda piisavat panust ning et selliste arvudega ei suuda me soovitud eesmärke saavutada.
Samuti näeme, et nõukogu vaikib Euroopa Liidu põhja- ja lõunapoolsete piirkondade vahel valitseva suure ebavõrdsuse küsimuses. Mulle meenub ühe Euroopa Liidu juhtiva ametniku, eurorühma esimehe hiljutine avaldus selle kohta, et liidu suured riigid, nagu Prantsusmaa ja Saksamaa, teadsid Kreeka probleemist - mainin seda, sest te nimetasite Kreekat -, kuid ei teinud enne praegust hetke midagi, sest nad lõikasid olukorrast hiiglaslikku kasu.
Kas võime oodata mõnda ideed seoses liidu põhja- ja lõunapoolsete piirkondade ebavõrdsusega?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Kaks küsimust, kaks vastust. Seoses esimese küsimusega tahan öelda, et loomulikult on raamatupidamisstandardites olnud ja on endiselt hulk erinevusi. Standardeid muidugi ühtlustatakse, sest kui me tahame edaspidi olla õiglased kõigi 27 liikmesriigi majanduse suhtes, peavad meil olema ühesugused arvutuspõhimõtted. Seepärast ühtlustamine praegu käib.
Mis puutub paindlikkusse 3% piirväärtuse suhtes, siis nagu teate, näitame me üles suurt paindlikkust. Me oleme olnud paindlikud alates 2009. aastast, oleme olnud paindlikud 2010. aastal ning oleme jätkuvalt paindlikud ka 2011. ja 2012. aastal, et meie erinevad liikmesriigid saaksid taastada eelarve jätkusuutlikkuse, sest kui me oleksime tahtnud kõnealust 3% piiri kohaldada rangelt, võimaldamata vähimatki kõrvalekaldumist, siis näiteks tänavu oleksid peaaegu kõik liikmesriigid seda eelarve ohjamise põhimõtet rikkunud. Kuid me ei tee seda.
Ma arvan, et Euroopa Liidu institutsioonid on aru saanud, et stabiilsete ja tasakaalus eelarvete taastamine 2013. aastaks on aeganõudev, eriti kui pidada silmas majanduslangust ja liikmesriikide olukorda.
Nüüd põhja- ja lõunapiirkondade ebavõrdsuse küsimuse juurde. Ma leian, et Euroopa Liit kaitseb liidu ühtsust ja ühtekuuluvust, ükskõik kas ebavõrdsus valitseb põhja- ja lõunapiirkondade vahel või Euroopa Liidu antavast abist oma majanduse ja tööstuse turgutamiseks ning tööturu elavdamiseks rohkem ja vähem kasu lõiganud liikmesriikide vahel. Euroopa Liidu eelarve esimesse rubriiki kuuluva ühtekuuluvuse edendamiseks ette nähtud vahendeid tulekski kasutada selle ebavõrdsuse vähendamiseks. Te mainisite põhja ja lõuna vastuolu, kuid olen kindel, et see ei ole ainus ebavõrdne olukord, mis Euroopa Liidus valitseb.
Teema: nõukogu meetmed töötajate vaba liikumise soodustamiseks liikmesriikide vahel
Euroopa Liidu uues, järgmiseks kümneks aastaks kavandatud majandusstrateegias peetakse tööpuuduse vähendamise oluliseks eeltingimuseks töötajate liikuvust. Kriisi ajal tõusis töötuse määr murettekitavalt kõrgele tasemele, liikudes 6,8 protsendilt (2008. aasta mais) 10 protsendile (2010. aasta juulis). Samas oleks 13. juulil 2010. aastal avaldatud komisjoni uurimuse põhjal 48 protsenti eurooplastest pigem valmis otsima tööd teises riigis või piirkonnas, kui töötuks jääma. Lisaks sooviks 17 protsenti inimestest tulevikus välismaal töötada. Samuti tuleks meeles pidada, et liikmesriigid peaksid eelistama teistest liikmesriikidest pärit töötajaid kolmandatest riikidest tulnud töötajatele.
Kas nõukogu võiks sellega seoses nimetada, milliseid konkreetseid meetmeid kavandatakse selleks, et kiiresti kõrvaldada pärast 1. maid 2004 ELiga liitunud liikmesriikidest pärit töötajate vaba liikumise takistused?
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Austatud juhataja, head kolleegid! Nõukogu soovib korrata, et isikute vaba liikumine on üks aluslepinguga ja selle alusel antud teisese õiguse aktidega tagatud põhivabadustest ning et see hõlmab Euroopa Liidu kodanike õigust elada ja töötada teises liikmesriigis.
Kui rääkida ühinemislepingutes sätestatud ajutistest piirangutest, siis saab iga piiranguid kohaldav liikmesriik hinnata selle mõju oma tööturule ja otsustada, kas säilitada olemasolevad piirangud või leevendada neid enne üleminekuperioodi lõppu, milleks on 2004. aastal ühinenud riikide jaoks 2011. aasta aprill ja 2007. aastal ühinenud riikide jaoks 2013. aasta detsember. Lisaks on nõukogu innustanud neid liikmesriike, kes kohaldavad veel ühinemislepingutes kehtestatud üleminekusätete kohaseid piiranguid, neid üleminekuperioodi kolmandas etapis kaotama, kui ei ole võimalik kindlaks teha, et nende tööturud selle tõttu kannataksid või et see põhjustaks tööturul tõsiseid häireid.
Pärast 2009. aasta maid, kui Taani andis vaba juurdepääsu oma tööturule, ei ole liikmesriikide kohaldatavad üleminekusätted muutunud ning kuigi enamik liikmesriike võimaldab pärast 1. maid 2004 ühinenud liikmesriikidest pärit töötajatel vabalt oma tööturule pääseda, kohaldab 10 liikmesriiki ikka veel piiranguid.
Nõukogu on rõhutanud, et majandus- ja finantskriisi ei tohiks - ei kitsamalt ega üldisemalt - kasutada kõnealuste sätete jätkuva kohaldamise õigustamiseks, ning on kutsunud liikmesriike üles töötama välja sobivaid strateegiaid ja vahendeid, mille abil oleks võimalik määrata kindlaks töötajate geograafilise ja tööalase liikuvuse tõkked ja neid analüüsida, ning aitama kaasa olemasolevate tõkete kaotamisele kooskõlas aluslepinguga.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Austatud minister, tänan teid vastuse eest. Ma sooviks lausa, et ka Euroopa Ülemkogu pöörduks liikmesriikide poole palvega kaotada tõkked ja ajutised piirangud, mis takistavad uutest liikmesriikidest, eriti Rumeeniast ja Bulgaariast pärit töötajate vaba liikumist. Samuti tahan ma rõhutada, et kõigi liikmesriikide kõigile töötajatele võrdsete võimaluste pakkumine Euroopa tööturul tähendab ka sihtriigi töötajate kaitsmist. See on põhjus, miks ma kutsun teid, austatud minister, paluma liikmesriikidel olemasolevad tõkked kaotada.
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud juhataja! Tänan, et andsite mulle veel kord sõna. Lugupeetud minister! Ühest küljest on meil liikuvusest tulenevad probleemid ja teisest küljest on meil Euroopa algatusprogrammid, millega suurendada tööalast liikuvust, mis on praegusel väga raskel ajal kindlasti üks võimalus paljude Euroopa kodanike, eriti noorte jaoks.
Me võtsime 2007. aastal vastu Euroopa tööalase liikuvuse tegevuskava, mis jõuab lõpule 2010. aastal. Kas me võime oodata selle kava hindamist ja uut ettepanekut nõukogult? Samuti on meil Leonardo da Vinci tööalase liikuvuse programm. Kas me võime oodata selle programmi edasist toetamist või uusi samalaadseid programme?
Nicole Sinclaire
Kas te võiksite lühidalt kirjeldada, milliseid samme astub nõukogu olukorras, kus töötajad või tegelikult pagulased tulevad Euroopa Liitu, saavad vajalikud paberid ja liiguvad siis edasi teistesse Euroopa Liidu riikidesse, samuti seoses 1951. aasta konventsioonis sätestatud kaitsemeetmetega, mille kohaselt peavad nad varjupaika taotlema esimeses turvalises riigis.
Mind huvitab lihtsalt, mida nõukogu on selles küsimuses teinud.
Olivier Chastel
nõukogu eesistuja. - (FR) Kõigepealt soovin märkida, et tööjõu vaba liikumise küsimus on nõukogu jaoks vaieldamatu prioriteet. Minu arvates tehakse kõik selleks, et teatavad piirangud säilitanud liikmesriikidel oleks võimalik põhjalikult analüüsida seda üleminekuetappi, mille jooksul nad piirangud säilitavad, ja et neil oleks teave selle kohta, kuidas nad saavad need piirangud kaotada.
Peale selle tahan ühele esitatud küsimusele vastates lisada, et kuigi on tõsi, et töötajate vaba liikumine on nõukogu jaoks prioriteet, on see prioriteet eelkõige eesistujariigi jaoks. Nõukogu kolme järjestikuse eesistujariigi - Hispaania, Belgia ja Ungari - 18 kuu tööprogrammist nähtub, et need kolm riiki tahavad teha ja teevad tööd selleks, et viia lõpule käimasolev ühtse turu läbivaatamine, julgustades rakendama nelja vabadust, sest ühtse turu pakutavate võimaluste täiel määral ärakasutamine on majanduskasvu taastamiseks väga oluline.
Meie programmis nimetatakse konkreetselt võimalust vaadata läbi üleminekuperioodid, mis piiravad uutest liikmesriikidest pärit töötajate vaba liikumist. Kas peaksime järeldama, et nimetatud ajutised piirangud ei ole kooskõlas töötajate vaba liikumise põhimõttega? See ei ole minu otsustada, sest üleminekuperioodi piirangud on määratletud ühinemislepingutes ja neid on kasutatud kõigi ühinemiste korral.
On tõsi, et vaatamata meie toetusele peab iga selliseid piiranguid kohaldav liikmesriik hindama ise nende mõju oma tööturule ja otsustama, kas säilitada või kaotada need enne üleminekuperioodi lõppu, mis 2004. aastal ühinenutele saabub 2011. aasta aprillis ja 2007. aastal ühinenutele 2013. aasta detsembris, nagu te teate.
Juhataja
Ajapuuduse tõttu vastamata jäänud küsimustele vastatakse kirjalikult (vt lisa).
Sellega on infotund lõppenud.
