Aluslepingu muudatuste vastuvõtmine (arutelu)  
President
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni avaldus aluslepingu muudatuste vastuvõtmise kohta.
Tahaksin juhtida teie tähelepanu sellele, et arutelu ajal ei ole ette nähtud saalist küsimuste esitamist. Oleme kõik täiesti teadlikud, et tegemist on siiski ülimalt olulise aruteluga, niisiis omistame sellele väga suurt tähtsust.
José Manuel Barroso
Austatud president, kallid kolleegid! Täna on Euroopa Komisjon avaldanud positiivse arvamuse Euroopa Ülemkogu detsembris tehtud otsuse kohta muuta Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 136 piiratud määral.
Nagu teate, on eesmärgiks võimaldada euroala liikmesriikidel luua alaline mehhanism kogu euroala finantsstabiilsuse tagamiseks. 2013. aastal asendab see Euroopa stabiilsusmehhanism praegused ajutised stabiilsusvahendid - Euroopa finantsstabiilsusvahendi ja Euroopa finantsstabiilsuse mehhanismi - ning me kõik teame, kui kasulikud need on.
Jutt käib olulisest otsusest, mis kinnitab meie kindlameelsust kaitsta oma ühisraha ja tagada sisuline finantsstabiilsus teatud liikmesriikide majanduse tasakaalustamatuse korral, mida peame parandama. See on aluslepingu raamistiku täiendamiseks vajalik mehhanism.
Seetõttu, ja nagu rõhutasin viimasel Euroopa Ülemkogu kohtumisel, peavad kõik algatused - kaasa arvatud Euroopa majanduse konkurentsivõimet ja lähenemist käsitlevad algatused, ja konkurentsivõimest ja lähenemisest räägin seetõttu, et asi seisneb ka meie majanduste lähenemises - kõik algatused, nagu ütlesin, peavad olema tehtud vastavalt aluslepingule ning ka liidu ja selle institutsioonide jaoks kehtestatud põhimõtetele ja eeskirjadele.
Seega teeb komisjon kõik - seadusandlikud või muud - vajalikud algatused selleks, et tagada tulevase stabiilsusmehhanismi kokkusobivus liidu majandusjuhtimisega euroalal.
Loomulikult on aluslepingu järgimine väga oluline ja olen veendunud, et Euroopa Ülemkogu tunnistas 4. veebruaril seda sõnaselgelt. Euroopa majanduse konkurentsivõime ja lähenemise tugevdamise mehhanismide puhul nii praeguse 17 euroala liikmesriigi kui ka kõigi 27 liikmesriigi jaoks järgitakse aluslepinguid - s.t liidu ja selle institutsioonide pädevust ning eelkõige Euroopa Parlamendi ja komisjoni pädevust. Seda mainitakse selgelt arvamuses, mille komisjon äsja vastu võttis.
Täna räägime Euroopa ühist huvi pakkuval teemal. On selge, et euro kaitsmisest ei ole huvitatud üksnes euroala liikmesriigid. Sellepärast võib euroalasse mittekuuluvaid liikmesriike nende soovil alalise mehhanismi kasutuselevõtmisse kaasata. Samuti võivad nad otsustada osaleda vajaduse korral selle tulevase mehhanismi toimingutes, nagu osad on juba praeguste ajutiste mehhanismide raames teinud.
Samuti räägime täna üleilmsel tasandil kriisiga toimetulekust, mille üks põhielemente on tulevase Euroopa stabiilsusmehhanismi loomine. Peame sel teemal kiiresti ja õigesti edasi liikuma.
Pakilisus ei tähenda kiirustamist ja kindlasti ei välista see ühise järelemõtlemise aega. Lähinädalatel kriisikogemusi arvestades tehtavad otsused on meie ühise tuleviku seisukohalt olulised otsused. Seetõttu peame väga selgelt väljendama suundumust, mille poole tahame püüelda.
Oleme kõik nõus, et finantsstabiilsuse säilitamiseks, oma majanduse konkurentsivõime ja lähenemise suurendamiseks ning töökohti loova jätkusuutliku majanduskasvu kogu potentsiaali vabastamiseks peame astuma reformirongi peale.
Nüüd tuleb vaid otsustada, millistel rööbastel see rong sõitma hakkab, ja minu arvates on ELi rööpad selle Euroopa rongi juhtimiseks parimad. Sellele küsimusele vastamisele aitab suuresti kaasa Euroopa stabiilsusmehhanismi kasutuselevõtmise viis.
Seoses menetlusega leiab komisjon, et aluslepingu lihtsustatud läbivaatamine vastab Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõikes 6 sätestatud tingimustele.
Tean, et paljud teist kahtlevad selle alalise mehhanismi tugevas valitsustevahelises iseloomus. Ka me ise oleksime eelistanud kiiremat, rohkem liidule keskendunud edasiminekut. Ent peame tunnistama, et uus meede ei vähenda liidu ja selle institutsioonide praegust pädevust. See suurendab meie ühist suutlikkust reageerida teatud probleemidele, mida aluslepingus ei ole selgesõnaliselt sätestatud.
Tahaksin siinkohal rõhutada teatud sisulisi küsimusi, millele juhtisime tähelepanu komisjoni arvamuses. Minu arvates aitavad need meil lülituda rööbastele, mis viivad suuremat solidaarsust ilmutava, vastutustundlikuma, ühtsema ja tugevama liidu poole.
Esimene aspekt on solidaarsus. Jutt käib siin Euroopa Liidu põhiväärtusest ja tahan olla selles küsimuses väga täpne. Aluslepingu piiratud määral muutmise eelnõu üle peetavate arutelude kestel ütles komisjon, et see muudatus ei kahjusta mingil moel solidaarsusmehhanisme, mis on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 122 ette nähtud juhuks, kui mõni liikmesriik on raskustes või kui tal on tõsine oht sattuda raskustesse. Järelikult, ja vastupidiselt mõnede inimeste arvamusele, ei muudeta kuidagi artiklit 122.
Liidu solidaarsus tähendab ka vastutust. Euroopas ei saa eksisteerida solidaarsust ilma vastutuseta ning loomulikult ei saa olla vastutust ilma solidaarsuseta. Eriti kehtib see finantssolidaarsuse ja -vastutuse puhul ning selles seisneb kogu ajutiste stabiilsusmehhanismide olemus. See on ka alalise mehhanismi olemus, mille tingimused on väga ranged. Väljendugem väga selgelt - kõik liikmesriigid peavad järgima vastutustundlikku finantspoliitikat.
Suurem kooskõla ja parem järelevalve saavad Euroopa Liidu solidaarsust ja vastutustunnet vaid suurendada. See on oluline kriisist saadud õppetund. Liidu majandusjuhtimine euroalal loob niisiis aluse, millele tulevane stabiilsusmehhanism peab tingimata tuginema.
Peame tugevdama Euroopa majanduslikku juhtimist, s.t eelkõige euroala stabiilsuse ja kogu Euroopa Liidu stabiilsuse tagamiseks peame seda laiendama ja süvendama. Majandusjuhtimise laiendamine tähendab seda, et lisaks eelarvepoliitikale on hõlmatud ka majanduspoliitika ja struktuurireformid. See on Euroopa poolaasta nimelise protsessi üldine eesmärk, milles me jõudsime kokkuleppele.
Protsessi käivitas komisjoni koostatava iga-aastase majanduskasvu analüüsi esitamine. Selles dokumendis on selgelt öeldud ja tõendatud, et praegustest poliitikavahenditest ei piisa. Peame praegustele probleemidele reageerimiseks nägema rohkem vaeva. Peame tegutsema rohkem koos, mitte lahus. Peame rohkem pingutama lähenemise, mitte erinevuste suurendamiseks.
Majandusjuhtimise süvendamine on ka komisjoni esitatud kuuest õigusaktist koosneva ettepanekute paketi eesmärk. Tean, et võime loota Euroopa Parlamendi kindlale toetusele, ja tänan teid selle toetuse eest. Võite olla kindlad, et komisjon toetab ja hõlbustab seda protsessi lõpuni, nii et saaksime oma kavatsused ellu viia.
Just nende reformide hulka kuulub meie tulevane Euroopa stabiilsusmehhanism, nagu ka Euroopa finantsstabiilsusvahendi tugevdamine lähemas tulevikus. Olen veendunud, et meie lähenemisviis on õige ning et kõigil on selles oma osa. Komisjon täidab täielikult oma osa ja eelkõige kavatseb aktiivselt osaleda tulevase Euroopa stabiilsusmehhanismi kasutuselevõtmises.
Nüüd ei piisa enam õige lähenemisviisi olemasolust, vaid seda tuleb rakendada. Minu arvates saavutame oma lähenemisviisi rakendamisel edu siis, kui peame kinni mõnest lihtsast ja selgest käitumiseeskirjast. Pean siin silmas demokraatlikku legitiimsust, mis põhineb Euroopa Parlamendi kontrollil. Samuti pean silmas läbipaistvalt tegutsevatelt, 27 liikmesriigi ühistelt alalistelt institutsioonidelt saadavat jõudu, mis samuti tagab järjepidevuse kogu liidus.
Pean silmas ka aluslepingus toodud liikmesriikide võrdsuse ja lojaalse koostöö põhimõtteid, mille kohaselt ei saa liikmesriikide otsustatud meetmed mõjutada, muuta ega kahjustada Euroopa Liidu tasandil tehtava koostöö tõhusust.
Kontrollime tähelepanelikult, et ükski vagunitest lahti ei tuleks, sest see võib kogu rongi rööbastelt maha vedada. Peame liikmesriikide ning liikmesriikide ja Euroopa institutsioonide vahelisse usaldusse rohkem panustama.
Oleme liit ja selleks, et kriisist toibuda ning konkurentsivõimelisemale, jõukamale, stabiilsemale ja kaasavamale Euroopale kindel alus panna, peame tegutsema liiduna. Meie tegevus peab toimuma sellisel viisil ning komisjon on nii tegutsenud ja tegutseb ka edaspidi. Arvatavasti võin öelda, et saame teie toetusega siinkohal arvestada.
Elmar Brok
Austatud president, José Manuel Barroso, kallid kolleegid! Oleme igati teadlikud, et õiguskindluse saavutamiseks vajame sätet aluslepingusse. Kuna minu kodumaal peetakse seda põhiseaduslikuks vajaduseks, siis arutame aluslepingu muutmise vajadust, et võiksime tagada euro pikaajalise stabiilsuse.
Selle täielikult ühenduse poliitikasse sisseviimiseks on palju muid võimalusi, sealhulgas aluslepingu ulatuslikum muutmine. Üks võimalusi on kasutada asjaomase artikli mõnes teises punktis teistsugust sõnastust. Teiselt poolt tekib siis muidugi oht, et lihtsustatud menetlust ei saa enam rakendada, mistõttu oleks vaja referendumeid. Selle tulemusena ei oleks meil võimalik teha otsust õigeaegselt, mis tooks kaasa finantsturge mõjutavad probleemid.
Ent on oluline selgitada, et rahaliit kuulub ühenduse pädevusse. Peame tagama, et stabiilsusmehhanism ega konkurentsivõime pakt ei kahjustaks seda pädevust.
Aluslepingul esineb puudusi, mida juba kirjeldatud asjaolude tõttu saab kahjuks lahendada vaid valitsustevahelise meetodi abil. On siiski näiteid liikmesriikidest, kes lepivad kokku ühismäärustes, nt tõhustatud koostöö menetluses, kuid kes kasutavad vajaliku töö teostamiseks Euroopa Liidu institutsioone. Seda peaks olema võimalik teha ka antud juhul ja eelkõige puudutab see komisjoni. Oleks vale luua paralleelsed struktuurid, mis liiguksid üksteisest üha kaugemale ja takistaksid ühendusel pikaajaliselt sidusaks tervikuks jääda. Seda tuleb iga hinna eest vältida. Kui me ei reageeri eelseisvatel nädalatel vastutustundlikult ja õigesti, võime näha lõhe tekkimist.
Samuti tuleb selgeks teha, et ühenduse meetod ja valitsustevaheline meetod ei ole ühtmoodi tähtsad. Valitsustevaheline meetod on lihtsalt abivahend siis, kui ühenduse meetodit ei saa aluslepinguga seotud põhjustel kasutada. Seetõttu peame tagama, et aluslepingu võimaliku muudatuse korral saab asja ühenduse poliitikasse ilma suuremate probleemideta üle võtta, nagu tegime kunagi Schengeni puhul ja mitmetel muudel juhtudel.
See nõuab radikaalset lahendust, mis samal ajal tagaks selged õiguslikud struktuurid, nii et riigid, mida ei kaasata, võivad olla kindlad, et neid kaasatakse siis, kui nad vastavad tingimustele. Samuti tuleb tagada, et väikeriigid oleksid võrdses seisus, sest meile teadaolevalt ei taga ühenduse struktuurid ainult ühtekuuluvust, vaid ka pikaajalise otsustusvõimelisuse. Ometi peame välja selgitama, kui keeruline on kohaldada valitsustevahelist meetodit konkurentsivõime pakti suhtes.
Valdkondi on kolm. Esimene neist on stabiilsuse ja kasvu pakt, mis hõlmab tavaõigusakte ja ühenduse meetodit. On ka aluslepingu muutmine, mis võib tekitada lõhestumist, ja konkurentsivõime pakt, mille üle tuleb kindlasti veel arutleda. Euroopa Parlament peab näitama üles vastutustunnet ja me peame seda tegema ka oma fraktsioonis. Me teame, kui olulised on 24. märts ja sellejärgne esmaspäev. Lahendus, mille suunas me liigume, ei pruugi olla ideaalne, kuid kui me tegutseme vastutustundlikult, võiksid ka teised institutsioonid ja eelkõige nõukogu samamoodi käituda.
Meie idee on kiita valitsustevaheline meetod heaks üleminekulahendusena. See on seotud institutsioonide ja eriti komisjoni pädevusega selles küsimuses. Nõukogu peaks olema järgmisel paaril päeval aruteludeks avatud. Seega oleme valmis küsimust arutama, et lahendada täiskogus tekkinud probleemid, mis on põhjustatud sellest, et väikeriigid ja euroalasse mittekuuluvad riigid tunnevad end olevat ebasoodsamas seisundis konkurentsivõime pakti algatusviisi tõttu. Kõik see raskendab meie tööd. Sooviksin aidata tagada seda, et enamik toetaks seda plaani ettenähtud tähtajaks. Loodetavasti annab nõukogu meile võimaluse saavutada oma arutelude käigus enamuse heakskiit.
Roberto Gualtieri
Austatud president, kallid kolleegid! Seisame Euroopa tuleviku teelahkmel. Pärast mitmeid viivitusi, milles oleme süüdi, on saanud kõigile selgeks, et Euroopa vajab tõelist majandusjuhtimist, mis peab olema eriti range euro käibele võtnud riikide puhul.
Seetõttu tunneme heameelt alalise stabiilsusmehhanismi loomise üle, mis meie arvates on Euroopa tõelise majandusjuhtimise väljakujundamise põhielement, isegi kui meil on endiselt õiguslikud ja poliitilised kahtlused vastuvõetud menetluse suhtes, mis on meie arvates riskantne ja ei kasuta täielikult ära aluslepingus ettenähtud vahendeid. Mul on hea meel kuulda, et ka teie jagate neid kahtlusi.
Igatahes keskendume nüüd muule: kuidas uus mehhanism tegelikult toimib? Kas see aitab kaasa Euroopa Liidu majandusjuhtimise tugevdamisele või on see samm uue (ja paratamatult vabalt valitava) valitsustevahelisuse suunas, mis on ka Prantsusmaa ja Saksamaa konkurentsivõime pakti ebaõnnestunud sõnastuses võetud suund? Mis suunas see rong õigupoolest liikuma hakkab? Kes seda juhib?
Ühelt poolt sätestab artikli 136 muudatusettepanek tõepoolest valitsustevahelise mehhanismi, mis ei ole üldse liidu ega selle institutsioonidega seotud, samas teisalt saame komisjoni arvamusest välja lugeda, et mehhanism peab tuginema liidu majandusjuhtimisele ja et komisjon peab võtma kõik meetmed stabiilsusmehhanismi ja eespool nimetatud majandusjuhtimise vahelise ühtsuse tagamiseks.
Me hindame neid kavatsusi, ent kuna artikli 136 muudatusettepanekus neist juttugi pole, on meie arvates aeg selgelt määratleda, kuidas see mehhanism toimima hakkab. Milline menetlus valitakse selle mehhanismi kasutuselevõtmiseks? Milline on komisjoni roll selle haldamisel ja selle rakendustingimuste kindlaksmääramisel? Milline on sekretariaadi koosseis? Mida arvab nõukogu sellest, mida José Manuel Barroso äsja ütles praeguste erakorraliste solidaarsusmehhanismide kehtivuse kohta? Kas ka Euroopa Parlamendil on mingi roll?
Minu arvates võimaldab vaid artikli 136 muudatusettepaneku uuestisõnastamine või teise võimalusena Euroopa Ülemkogu selge selleteemaline avaldus võtta Euroopa Parlamendil vastu arvamus Euroopa Ülemkogu soovitud tähtaja jooksul.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
William
Austatud president! Tahaksin küsida Roberto Gualtierilt, kas talle on pähe tulnud, et valitsustevaheline koostöö oleks Euroopa rahvastele ja töötutele parem tee kui Euroopa superriik, mida ta näib propageerivat? Kas see on talle pähe torganud?
Roberto Gualtieri
(IT) Austatud president, kallid kolleegid! Toetan innukalt Euroopa Liidu ja talle aluslepingutega pandud pädevust, mis minu arvates on ka parim viis meie rolli teostamiseks Euroopa Liidu kodanike otseste esindajatena.
Guy Verhofstadt
Austatud president! Minu arvates võime olla rahul José Manuel Barroso avaldustega aluslepingu muutmise kohta. Loomulikult on nüüd meie kord anda oma arvamus ja peame seda tegema enne 24. märtsi, sest sel kuupäeval toimub tähtis ülemkogu kohtumine. Kas saavutame häälteenamuse lihtsustatud menetluse poolt? Eks näis. Ma arvan, et peame siiski täitma mõningaid tingimusi.
Esimesena näen tingimust, et peame püüdma tagada selle, et mehhanismi haldaks võimalikult suurel määral komisjon. Mul on mõned head argumendid, mis räägivad selle poolt. Kindlasti olete märganud, et 6. jaanuaril emiteeris komisjoni hallatav Euroopa finantsstabiilsuse mehhanism (EFSM) viie miljardi euro väärtuses võlakirju viieks aastaks. Sama tegi valitsustevaheline Euroopa finantsstabiilsusvahend 25. jaanuaril, samuti viie miljardi euro väärtuses ja ka viieks aastaks.
Komisjoni hallatavad võlakirjad emiteeriti 2,5% intressimääraga ja valitsustevahelise süsteemi hallatavad võlakirjad lasti turule 2,89% intressimääraga. Seega emiteerib ühenduse meetodi kohaselt hallatav EFSM võlakirju madalama intressimääraga kui valitsustevaheline süsteem. Tahtsin sellele tähelepanu juhtida, sest on oluline näidata, et ühenduse meetod saavutab palju paremaid tulemusi kui valitsustevaheline süsteem.
Teiseks peame minu arvates endalt küsima, kas me saame artikli 136 muudatusettepanekut kasutada praegu arutlusel oleva majandusjuhtimise paketi tugevdamiseks. Corien Wortmann-Kool ja teised raportöörid esitasid kuus ettepanekut. Nende kuue ettepaneku puhul peab nõukogu aga veel rohelist tuld näitama, et komisjon saaks menetlused algatada. Ka selle probleemi saaks lahendada artikliga 136. Võiksime öelda, et kui tugineda artiklile 136, s.t alalisele kriisimehhanismile, siis võib komisjon automaatselt seda menetlust alustada ja nõukogu ei saa seda tõkestada vastupidise kvalifitseeritud häälteenamusega. Niisiis saaksid karistused olla tõeliselt automaatsed. See on teine märkus, mille juurde peame võib-olla oma arvamuses tagasi tulema, nagu ütlesin oma parlamendikomisjoni kahele raportöörile - Elmar Brokile ja Roberto Gualtierile.
Tahaksin teha kolmanda ja viimase märkuse. Raportööridena peavad Elmar Brok ja Roberto Gualtieri püüdma saada nõukogult avaldusi ja kinnitusi mitte ainult praeguse paketi, vaid kõikide asjade kohta, millest on viimasel paaril päeval teada antud: konkurentsivõime pakt, valitsustevaheline meetod, suur hulk sellele vastu olevaid riike jne. Praegu on nõukogus selles osas tõelised lahkarvamused. Minu arvates peab nõukogu meile kinnitama, et ka tema rakendab ühenduse meetodit kõnealuses teises majandusjuhtimise paketis. Miks? Sest valitsustevaheline meetod ei toimi. Kujutage hetkeks ette, et Euroopa Liidu konkurentsieeskirju haldab nõukogu! Kui tihti määrataks trahve ettevõtetele, kes ei suuda konkurentsieeskirju rakendada? Äriühingut või eraettevõtet ei trahvitaks kunagi seepärast, et see ei suutnud rakendada Euroopa Liidu konkurentsieeskirju. Sama kehtib muude eeskirjade kohta ning seetõttu palun kahel raportööril püüda saada kinnitust, et ühenduse meetodit rakendatakse ka teises majandusjuhtimise paketis.
Rebecca Harms
Austatud president, kallid kolleegid! Minu arvates on selge, et Euroopa Parlament mõistab, miks aluslepingu muudatuse aluseks on lihtsustatud menetluskord. Tegemist on eriolukorraga. Ent selge on ka see, et Euroopa Parlamendi arvates ei ole õige, et kriisimehhanismi rakendava menetluskorra tagajärjel lõpetatakse tulevikus ühenduse meetodi kasutamine ning jäetakse Euroopa Parlament ja komisjon vähemalt osaliselt kõrvale.
Samuti tahaksin selgitada meie väga kriitilist suhtumist valitsustevahelise meetodi juurutamisse. Leian, et praegu mõistab üha vähem Euroopa kodanikke, milliseid otsuseid igas olukorras tehakse. Sakslased on kreeklaste ja kreeklased sakslaste vastu üles ärritatud. Iirlased usuvad, et nende kulul päästetakse Saksa pangad. Selline olukorra mittemõistmine tuleneb sellest, et nõukogu on nagu "must kastˮ, ja asjaolust, et otsuseid tehakse alles viimasel hetkel.
Meil on vaja, et see valdkond oleks läbipaistvam. Muidu kaotame kodanike usalduse kiiremini, kui oskame ettegi kujutada. Seega, kui soovite, et me siinkohal lihtsustatud menetluskorraga nõustuksime, peaksite olema valmis tugevdama Euroopa Parlamendi rolli kodanike esindajana nõukogus ja komisjonis, nagu kõik enne Lissaboni lepingu jõustumist lubasid. Kõnealust lepingut ja suuremat demokraatiat Euroopas toetasid lisaks teile, José Manuel Barroso, ka liikmesriikide võimulolijad. Nüüd tahaksin näha, kuidas seda ellu viiakse.
Tasub vaid vaadata seda, mis toimub praegu Kreekas. Kreeka võla vähendamise nimel plaanitakse rannad erastada. See paneb punkti viisile, kuidas siiani kriisiga on tegeletud. Täielik keskendumine kokkuhoiupoliitikale, mida propageerib suurel määral Saksamaa, tõukab need eelarvepuudujäägiga riigid rohkem katastroofi äärele. Peame võetavaid meetmeid hindama. Peame arutama selle kriisipoliitika struktuuri ja niinimetatud solidaarsuspoliitikat. Kuidas muidu saame tagada, et kõikjal Euroopas saadakse selgelt aru, mida on veel selles kriisis vaja ära teha?
Tahaksin siinkohal veel midagi öelda. Minu arvates peaksime olema valmis näitama üles solidaarsust teiste Euroopa riikidega. Praegu olemasolevatest rahalistest vahenditest ei piisa. Täna otsustati Brüsselis pakkuda suuremat likviidsust. Varsti peame jälle sellest ja ka eurovõlakirjadest rääkima. Guy Verhofstadt põhjendas seda õigesti. Ent me peame arutama ka seda, millisena soovime oma tulupoliitikat tulevikus näha.
Vabandan, et läksin üle aja. Lõppkokkuvõttes vajame selliseks aruteluks siiski rohkem aega, et saaksime teha järeldusi ja mitte võtta lihtsalt kaitsehoiakut.
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Ashley Fox
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud president! Nii mina kui minu fraktsioon oleme selle aluslepingu muudatuse poolt, sest tahame näha euroala stabiilsena. Kuigi Ühendkuningriik ei ole euroga ühinenud - ja loodetavasti ei tee seda kunagi -, oleme selle edust huvitatud. Pool Ühendkuningriigi kaubandusest käib euroala riikidega. London on Euroopa finantspealinn. Niisiis soovib Ühendkuningriik euroalale head ja loodame, et kavandatav stabiilsusmehhanism annab tuge nii lühiajalises kui keskpikas perspektiivis.
Loodan, et Euroopa Parlament tegutseb vastutustundlikult ja kiidab nõukogu esitatud muudatuse heaks. Ent pikas perspektiivis on euro püsimajäämiseks ja eduks vaja radikaalsemat muudatust. José Manuel Barroso, teil võib olla nii palju järelevalvet ja seiret, kui soovite, nii palju majandusjuhtimist, kui soovite, ent tegelikult, kui euroalasse jäävad sellised riigid nagu Kreeka, Iirimaa ja Portugal, peavad nad muutuma palju konkurentsivõimelisemaks, sama konkurentsivõimeliseks nagu Saksamaa, ja just sellele peaks komisjon suunama oma jõupingutused.
Lothar Bisky
Austatud president, kallid kolleegid! Lissaboni leping on vaid lühikest aega kehtinud. Ent seda hakatakse nüüd juba teist korda mõne kuu jooksul väidetava kiireloomulisuse tõttu muutma. Seetõttu ei järgi aluslepingu muutmine Lissaboni lepingus sätestatud demokraatlikku protsessi. Selle asemel otsustatakse see kiirmenetluse korras.
Oleme näinud, kuidas kõnealust menetlust kasutati selleks, et miljardite eurodeni ulatuvatel pankade päästepakettidel oleks võimalik Euroopa Parlamendist mööda hiilida. Nüüd on nõukogu taas kord ajalise surve all ja mitmed valitsusjuhid soovivad uut aluslepingu muudatust rakendada väidetavalt järeleproovitud ja kontrollitud kiirmenetluse abil. Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete Liitfraktsioon on vastu sellele teguviisile, mis ähvardab muutuda reegliks, ning nõuab, et aluslepingu muudatusi hallataks Lissaboni lepingus sätestatud tavamenetluse, kaasa arvatud konvendi abil.
William  Dartmouth
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud president! Ehk tohin alustada algusest. Kõigepealt oli puhtalt tolliliit, millest sai poliitiline liit, kuid puudus nõuetekohane demokraatlik konsensus, seejärel sai sellest rahaliit - hea küll, teatud määral, sest kümme liikmesriiki on olnud piisavalt mõistlikud ja sellest välja jäänud - kuid nüüd on meil võlaliit ja see võlaliit lihtsalt ei toimi.
Heitkem pilk Saksamaa võlakirja intressimäärale. Kui rahaliit toimiks, oleks kõigil rahaliidu liikmetel, kõigil euroala riikidel, võimalik saada laenu ühesuguse intressimääraga - sama intressimääraga nagu põhinäitaja, Saksamaa võlakiri - kuid see pole üldse nii. Praegu maksab Portugal 4,8% rohkem, Iirimaa 5,9% rohkem ja Kreeka 8,25% rohkem. Just nagu Roberto Gualtieri ütles, käes on otsustav hetk.
Ma ei eelda, et fraktsiooni PPE esimees või fraktsiooni S&D esimees - kes raputas minu sõnavõtu ajal pead - mõistaksid selle äärmist olulisust, ent arvatavasti peavad nad seda varsti tegema. Teie probleemi, ja enamasti see on teie probleem, lahendaks paremini valitsustevahelise koostöö meetod. Majandusjuhtimine on lõks ja pealegi puudub selleks luba. Keegi ei ole iialgi maininud ega isegi näi arvesse võtvat rahvusriigi kitsikuses olevaid maksumaksjaid sellal, kui püüate üles ehitada seda habrast ja tühist impeeriumi.
Tahaksin veel kord teile meelde tuletada, et liikmesriike on 27. Neist 11 on netomaksjad ja 16 abisaajad ning maksjate ja abisaajate vahel on San Andrease murrang. Ma arvan, et enam väga kaua ei kannata esmajoones Saksamaa maksumaksja seda kallist paroodiat välja.
1896. aastal ütles William Jennings Bryan oma kuulsas kõnes bimetallismist: "Te ei tohi inimkonda kullast risti lüüa". Täna ütlen teile, ja eriti täidesaatvat võimu omavale komisjoni presidendile, tungivamalt: te ei tohi Ühendkuningriigi ja ülejäänud Euroopa maksumaksjaid ühisraha risti lüüa.
Bruno Gollnisch
(FR) Austatud president! Kõigepealt tahaksin rääkida skandaalist, mida kujutab aluslepingu muutmine lihtsustatud ehk tegelikult salakavala menetluse teel.
Tõelist arutelu ei toimu ja, nagu ikka, ei peeta inimestega otseselt nõu. See pole siiski ebaoluline teema. Tegemist on Euroopa finantsstabiilsusvahendi alaliseks muutmisega. Mida kujutab kõnealune vahend lisaks sellele, et see on võimalus tekitada Euroopale võlg, mille eest peavad lõpuks vastutama liikmesriigid, kes siplevad juba niigi võlgades ning kellelt võidakse nõuda nimetatud Euroopa võla kinnimaksmist enne omaenda võlgade tagasimaksmist? See on teatud mõttes nagu Prantsuse koomiksikangelase sapöör Camemberi majanduspoliitika. Sellele sõdurile anti käsk täita kasarmuhoovis olev auk ja ta kaevas selle täitmiseks uue augu eelmise kõrvale.
Vastutasuks Saksamaa osaluse eest lubatakse meile pakti, nn konkurentsivõime pakti, mille üksikasjad ei oleks pidanud Prantsusmaa valitsuse Euroopa asjade peasekretariaadi teatise kohaselt teada olema. Tegelikult teatakse neid isegi liiga hästi. See on tõeline kokkuhoiuabinõu, järelevalve ning eelarvepoliitika vahendite suurem ühtsustamine.
Küsimus on lähenemise laiendamises - tsiteerin - kõikidele konkurentsivõimet mõjutavatele poliitikavahenditele, isegi kui need kuuluvad tegelikult riigi pädevusse. Lühidalt öeldes on küsimus kõigi nende Saksamaa poliitikavahendite, millest Sarkozy nii väga unistab, ülevõtmises kogu euroalale. See ei ole enam vastuvõetav, kui alternatiiviks on ühesugune Euroopa riigivõlakirjade turg ning kui Euroopa eelarve kasvab ja selle rahastamiseks kehtestatakse konkreetne maks. Peame tegema midagi muud.
José Manuel Barroso
Kõigepealt tahaksin tänada teid sõnavõttude eest ning eriti tahaksin tänada raportööre Elmar Brokki ja Roberto Gualtierit ühenduse meetodi olulisust puudutavate märkuste ja tähelepanu pööramise eest sellele, milline võiks olla üleminek valitsustevahelisusele. Saan neid vaid sellise tähelepanelikkuse eest tänada.
Sel konkreetsel juhul väljendugem täiesti selgelt: komisjon toetas kõnealust parandust, sest meie arvates on selle eesmärk reageerida aluslepingus sätestamata pädevusega seotud väljakutsele. Aluslepingus ei ole kehtestatud alalist stabiilsusmehhanismi. Seega otsustasid liikmesriigid ühehäälselt luua mehhanismi ja teha seda valitsustevahelisel tasandil. See oli liikmesriikide ühehäälne otsus.
Ma ei tee sellest saladust - ja ütlesin väga selgelt -, et toetan kõiki neid, kes tahavad selles asjas kiiremini edasi liikuda. Üks valitsustevaheline samm võib olla edusamm, kuid meelsamini liiguksime kiiremini edasi ühenduse sammudega. Ent teadaolevalt on mõned Euroopa integratsiooni ajaloos toimunud Euroopaga seotud suured edasiminekud saanud alguse valitsustevahelistest algatustest, näiteks Schengen ehk vabadusel ja õigusel rajanev ala. Niisiis oli poliitilise vastutuse küsimus järgmine: kas me toetame või ei toeta seda, mis küll ei vasta täielikult meie eelistustele - s.t ühenduse meetod -, kuid mis siiski tugevdab meie ühist suutlikkust reageerida aluslepingus selgesõnaliselt sätestamata väljakutsetele? Meie vastus sellele on "jah". Minu arvates peame selle poolt olema. Seetõttu on komisjoni arvamus selle aluslepingu muudatuse suhtes positiivne.
Ent tahaksin teile täiesti avameelselt öelda, et komisjon eelistab ühenduse lähenemist. See arutelu toimus meil muide kõnealuse otsuse koostamisel. Osad inimesed soovisid - ja tegid isegi ettepaneku - muuta artiklit 122, mis kaotaks Rooma lepingute ajast alates eksisteerinud pädevuse. Isiklikult olin sellele vastu. Seetõttu võime minu arvates öelda, et nüüd saame selle uue pädevuse koos välja arendada, kuigi rangelt võttes ei kuulu see ühenduse meetodi alla. Samal ajal ütleme selle oma arvamuses siiski väga selgelt välja - tsiteerin: "Komisjon esitab kõik seadusandlikud ja muud algatused, et tagada tulevase mehhanismi ja liidu, eelkõige euroala majanduse juhtimise järjepidevus, järgides aluslepinguga liidule ja selle institutsioonidele antud pädevust." See on täiesti selge seisukoht ja tahaksin seda eesmärki teiega jagada.
Arutelu käigus räägiti näiteks ühe ja mitme liikmesriigi, Ühendkuningriigi ja euroala vahelisest vastuseisust või erinevustest. Tavaliselt ei meeldi mulle sellist vahet teha, kuid on mõned erinevused, millest peamine on kahtlemata see, et euroala võlg on palju väiksem kui Ühendkuningriigi oma. Ühendkuningriigi võlg on palju suurem kui kogu euroala võlg. Seega on tegelikult euroala probleemiks - nagu mõned teist muide juba rõhutasid - suhtelise konkurentsivõime probleem. Seetõttu otsime praegu lahendust liidu konkurentsivõimele ja - rõhutan - lähenemisele.
Kuigi mõned inimesed ei nõustu sellega, liikugem edasi euroala ja liidu suurema lähenemise suunas nende jaoks, kes tahavad edasi liikuda, sest praegu ei ole föderalismi ega integratsiooni pooldajad ainsad, kes tahavad rohkem juhtimist Euroopa Liidus. Turud juba nõuavad sellist juhtimist, ja me peame seda kuulda võtma. Täna paluvad turud, et Euroopa otsustaks euroala mitte ainult kaitsta, vaid ka selgema juhtimissüsteemi tagada. Pealegi vastab tõele see, et ühenduse lähenemine annab tavaliselt suurema garantii kui lähenemine, mille määraks liiga sageli juhtide heasoovlikkus.
(Aplaus)
Töötame praegu selles suunas teiste projektide kallal, näiteks kõnealuse konkurentsivõime ja lähenemise projekti kallal, kuid see on juba uus arutelu mõneks muuks päevaks. Igatahes usun, et komisjon on võtnud selles küsimuses õige seisukoha: avaldades selgelt arvamust aluslepingu piiratud määral muutmise poolt, paludes samas igaühel olla tähelepanelikum selle suhtes, et ei ole vaja luua selliseid mehhanisme, mis näiteks Elmar Broki sõnutsi võivad tekitada lahkarvamusi, sest liidu ühtsuse saavad tagada ühenduse institutsioonid seepärast, et komisjon võtab meetmeid nii euroala kui nende liikmesriikide suhtes, kes ei ole euroala liikmed.
Seetõttu olgem tähelepanelikud selle aspekti suhtes. Ärme loome praegu kiireloomulistele väljakutsetele reageerimise vajaduse ajendil küsimusi, mis võiksid tulevikus tekitada meie jaoks olulisemaid probleeme. Tagame karmima juhtimise ning samal ajal liidu ühtsuse selles vaimus, mis peaks kindlasti olema liidu vaim: solidaarsuse ja vastutuse vaim.
Manfred Weber
(DE) Austatud president, austatud komisjoni president! Vajalik aluslepingu muudatus ja praegu peetav institutsioonidevaheline arutelu näitavad mõlemad, et nüüd, mil Lissaboni leping on kehtinud veidi üle aasta, ei suuda me praeguse aluslepingu abil enam lahendada probleeme, mida maailm meile toob. Just seda näitab tänane arutelu. Teisalt, rääkides kehtivast aluslepingust, on meile öeldud, et ulatuslikum arutelu aluslepingu üle on mõeldamatu ja tulutu liikmesriikide ning eriti Ühendkuningriigi ja Tšehhi Vabariigi olukorda silmas pidades. Selles konfliktis oleme praegu. Vajame enamat, kuid seda ei saa me liikmesriikidelt. Euroopa Parlament peab andma vastuse.
Kui kuulame seda, mida kodanikud täna räägivad, saab selgeks, et nad on teadlikud vajadusest viia praegu aluslepingusse muudatusi sisse. Nad esitavad selliseid küsimusi nagu: "Kuidas me saame turud lähitulevikus oma kontrolli alla?". Seepärast vajame tugevat Euroopat.
Ent peame endalt küsima veelgi olulisema küsimuse: mida head teeb kokkuvõttes meie Euroopa projekt? See projekt on aastakümneid vastutanud rahuvalve ja sõja lõpetamise eest meie mandril. Täna hommikul võõrustasin ühest koolist pärit külastajate rühma. Noorte puhul, jumal tänatud, ei tule sõda enam jutuks. Nad ei suuda ette kujutada, milline võiks sõda välja näha. Meie võtame oma praegustes aruteludes kõne alla globaliseerumisohu ja selgitame, et Euroopa peab hoidma paha globaliseerumist kontrolli all, kuid see on negatiivne argument. Kui me tahame lisaks inimeste mõistusele võita enda poole ka nende südant, siis peame minema kaugemale ja küsima, mida head Euroopa projekt teeb. Peame pildi lahti rääkima ja küsima endalt, mida Euroopa teostab ja mis ülesanne see on.
Kui kogunevad maailma mõjukamad riigid, sealhulgas Ameerika, Jaapan, Euroopa, Brasiilia, India jt, siis kes tõstab käe ja küsib, kas me pöörame piisavalt tähelepanu sotsiaalküsimustele? Hiina ei tee seda. Peame seda ise tegema. Kes tõstab käe ja ütleb: "Me peame mõtlema keskkonnaküsimustele"? Ameeriklased ei tee seda. Meie peame selle probleemi esile tooma. Kes ütleb: "Me tahame säilitada rahu kogu maailmas ja tagada, et konfliktidest ei kasva sõjad"? Meie oma ajaloolise kogemusega peame seda tegema.
Kui me vaatame Tuneesiat, saame aru, et sealsed inimesed soovivad samasugust mudelit nagu meil Euroopas. Meil on väga ligitõmbav elukorraldus. Seega, kui arutame aluslepinguga seotud küsimusi ning räägime oma maailmajao toimimisest ja oma ülesandest, peame vaatama üldpilti, et võita oma projekti poole lisaks inimeste mõistusele ka nende südant. Siis võidame sellele riiklikul tasandil heakskiidu.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Proinsias De Rossa
Austatud president! Tahaksin tänada Manfred Weberit, kes võttis ette minu küsimuse, millele loodetavasti vastab ka komisjoni president Barroso, sest see on otseselt talle suunatud.
Toetan aluslepingu muutmise taga peituvat kavatsust. Olen koos teistega mures mehhanismi pärast. Ent lihtsustatud menetluskorraga tagatakse, et kõigi riikide ehk kõigi 27 riigi parlamendid peavad vähemalt selle aluslepingu muudatuse vastuvõtmisega päri olema.
Riikide parlamentidele antakse kuus kuud oma tegevuse üle otsustamiseks. Me räägime märtsis nõukogu detsembris tehtud otsuse vastuvõtmisest. Kuidas see on võimalik? Kindlasti peavad nad ootama otsuse tegemisega juunini?
Manfred Weber
(DE) Austatud president! Ühelt poolt on oluline, et aluslepingud on liikmesriikide kontrolli all, mistõttu peab muutmine toimuma sellel tasandil. Teiselt poolt seisame silmitsi paljudes küsimustes, mida olen lahendada püüdnud, sisalduva küsimusega. Kas me mõtiskleme selle üle hoolikalt, kas varume piisavalt aega ja kas meile antakse piisavalt aega kõige üle üksikasjalikult arutamiseks? Või on inimeste ootused nii kõrged ja üleilmsete väljakutsete surve nii suur, et peame olema kiiremad ja tegutsema kiiremini? Seetõttu ei pea ma ajaküsimust probleemiks, kuid me peame andma vastuseid. Peame sellele keskenduma.
President
Järgmisena võtab sõna Martin Schulz, kellelt sain kirja. Kui on arusaamatusi sõnavõttude järjekorra osas, võin seda selgitada pärast arutelu.
Martin Schulz
(DE) Austatud president! See kiri on suunatud isiklikult teile, mitte istungisaalile.
Aluslepingu muudatused, isegi lihtsustatud, on alati väga keerulised. Siinne arutelu näitab, et oleme äärmiselt raskes olukorras. Termin "lihtsustatud menetluskord" varjab tõsiasja, et selline menetluskord võib luhtuda. See võib luhtuda nii siin kui ka mujal. Meile öeldi, et luhtumise korral oleme väga raskes olukorras. Seetõttu peame endalt veel kord küsima, mida saame luhtumise vältimiseks teha. Meid on tõesti kuulda võetud. See, kas luhtub vaid ratifitseerimismenetlus või kogu europrojekt, sõltub valitsusjuhtide otsusekindlusest võtta sidusaid ja ühtseid meetmeid. Selle kohta on tehtud juba palju asjakohaseid märkusi.
Tahaksin lisada kolm olulise tähtsusega küsimust. Täna, aasta pärast tõsise kriisi algust, tahaksin küsida teilt, mis on meie vääringu välisväärtus. Vastus sellele küsimusele on 1,35 USD. Kui euro esmakordselt kasutusele võeti, oli sama näitaja 1,17 USD: Nüüd ulatub see 1,35 USD-ni. Rahvusvahelise vääringu väärtuse aluseks on välisväärtus. Eelmisel aastal oli euro välisväärtus väga püsiv. Ent euro sisestruktuur ei ole üldsegi püsiv. Selle põhjuseks on valitsusjuhtide väga ebaselge hoiak ja topeltstandardid.
Probleemiks ei ole see, et Euroopa ei suuda ühtselt tegutseda. Lõppude lõpuks on vahendid olemas. Probleem on see, et Euroopa ei suuda ühtses menetluses kokku leppida. Kui ütleme, et Euroopa ei suuda kokku leppida, peaksime ka lisama sõnad "mitte siinolijad". Tugeva rahaala, mis suudab võtta välismeetmeid, kuid mis ei ole valmis tugeva vääringu kõrvale looma tugeva majandus- ja sotsiaalpoliitika ning tugeva valitsuspoliitika kehtestamiseks vajalikke iseseisvaid sisevahendeid, lõid mitte Euroopa Parlament ega komisjon, vaid suveräänsete liikmesriikide valitsused. See on oluline punkt.
Teiseks, kõik Euroopas toimuv leiab aset aluslepingute raames. Ent kui see toimub aluslepingute raames ja me ei taha seda omavoliliselt aluslepingute väliselt luua - seepärast, et mõned inimesed seda kaaluvad -, on Euroopa Parlamendile selge, et selle keskmes peab olema aluslepingute raames keskne institutsioon, s.t komisjon. Komisjon määrab meie Euroopa tasandil võetavate ja Euroopa Parlamendiga otseselt seotud meetmete demokraatliku legitiimsuse. Seetõttu oli teil selles õigus, nagu ka raportööridel Elmar Brokil ja Roberto Gualtieril.
Kolmandaks, Euroopa ohuks on see, et maailma suurima, 500 miljoni elanikuga majanduspiirkonnana ühtselt tegutsedes on ta tugev, ent kui ta laseb end jagada 27 eraldi osaks, on ta tähtsusetu. Kahjuks sai see meile selgeks teisel pool Vahemerd asetleidnud sündmuste käigus. Ilma ühtse suunata ei mängi Euroopa mingit rolli. Ühtse suuna olemasolul muutuks Euroopa koos oma sotsiaalse ja majandusliku mudeliga maailmamajanduse mootoriks ja mõjuvõimsaks partneriks rahvusvahelisel poliitilisel areenil.
Sellise lihtsustatud menetluskorra raames arutatav küsimus puudutab seda, kas Euroopal on tulevikku või laguneb see eraldi riikideks ning muutub tähtsusetuks ja asjakohatuks. Selle punkti üle käib praegu arutelu.
Ivo Strejček
(CS) Austatud president! Ükskõik millised on meie suhted ühisraha ehk euroga, on minu arvates kõigi ELis elavate inimeste huvides euro ja euroala stabiilne areng, olenemata sellest, kas me seda kasutame või mitte, sest meie majandused on omavahel väga suurel määral seotud.
Samas kasutas komisjoni president Barroso Euroopa stabiilsusmehhanismi kirjeldamisel selliseid sõnu nagu parem järelevalve, ulatuslikum majanduse kooskõlastamine, eelarvepoliitika kooskõlastamine ja sotsiaalpoliitika ühtlustamine. See, mu kolleegid, annab võimaluse luua rahaliit ja majandusajaloost nähtub, et mitte kunagi ei pea rahaliit ilma poliitilise liiduta kaua vastu. Seetõttu on täna arutatav väheoluline muutus ELi üksikute liikmesriikide jaoks tohutu muutus. Euroopa Liitu kujundatakse tuleviku tarbeks poliitiliselt ümber. Manfred Weberi sõnutsi soovivad Euroopa kodanikud näha tugevamat Euroopat. Oleme sellest siin kogu aja teadlikud olnud. Küsigem neilt, mis toimub Euroopa institutsioonides, sest aastakümneid on Euroopa kodanikud sellega lihtsalt leppinud ja selle üle mitte otsustanud.
Joe Higgins
Austatud president! Pakutakse välja uus stabiilsusmehhanism. Iirimaa valimiskampaanias lubavad tõenäoliselt uue valitsuse moodustavad erakonnad muuta olemasolevat Euroopa Liidu ja Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) kokkuhoiukava, vähendades selle rangust. Ent tegemist on vaid spekulatsiooniga ja see, et iirlastel palutakse hääletada ähmaste oletuste poolt, on ebaõiglane ja demokraatiavastane.
Tahtsin paluda José Manuel Barrosol kui komisjoni presidendil Iiri valimiskampaaniasse mitte sekkuda, vaid kaitsta iirlaste demokraatlikku õigust saada faktilist teavet ja kuulda tõde.
Eile ütles volinik Rehn, et ELi ja IMFi kokkuleppe muutmine tundus olevat võimalik, kuid mul on neli konkreetset küsimust. Esiteks, kas muutmine on võimalik kohe pärast Iirimaa uue valitsuse ametisse astumist ja enne uut mehhanismi 2013. aastal? Teiseks, kas see tähendaks karmide intressimäärade olulist vähendamist? Kolmandaks, kas finantsspekulandid on sunnitud kandma ise kahju või lüüakse iirlased risti? Neljandaks, kas ta mõistab, et Iirimaa kriisi lahendaks üksnes selline muutmine, mis tühistab kärped ja tagab olulised riiklikud investeeringud töökohtade loomisse, samas kui suuremad kärped ja kokkuhoid hävitavad meie ühiskonna?
Nicole Sinclaire
Austatud president! Hea küll, siin me jälle oleme. Ebaõnnestunud poliitiline projekt, s.t euro, on meid viinud selleni, et muudame alles lühikest aega kehtinud Lissaboni lepingut teist korda. Kindlasti ei tohiks unustada, et Lissaboni lepingut materdati Iirimaal toimunud referendumil. Iirlased ütlesid "ei", kuid neile valetati. Neile öeldi, et nende majandust kaitstakse, kuid neid eksitati, ja nüüd - nagu Euroopa Liit probleemide ilmnemisel teeb - ei astu ta sammu tagasi, et küsida "mida me valesti tegime?". Ei, te tahate edendada lõimimist ja panna väikeriigid rohkem kannatama. Soovite neid täiendavatesse raskustesse sattumise korral trahvida, mis tekitab neile veel suuremaid probleeme ja muudab nad sõltuvamaks teie Euroopa impeeriumist.
Tahaksin öelda José Manuel Barrosole: jah, Ühendkuningriigil võib olla võlaprobleem, kuid seda ei saa lahendada sellega, et peame euroala riigid - nt Iirimaa - välja aitama ja selleks kõigepealt ise raha laenama.
Kay Swinburne
Austatud president! Aluslepingut ei tohiks muuta kergekäeliselt, eriti arvestades asjaolu, et Lissaboni leping nõudis olulisi jõupingutusi ja läbirääkimisi. Seetõttu peavad Euroopa Parlament ja nõukogu seda väga mõistlikult muutma hakkama. Kõnealune muudatus on nõrgemate euroala majanduste kaitsmiseks vajalik. Ent tuleb kaitsta ka nende liikmesriikide seisukohti, kes ei ole euroala liikmed.
Kõnealune aluslepingu muudatus ei lahenda seda, et liikmesriigid ei suuda täita oma stabiilsuse ja kasvu paktist tulenevaid kokkuleppeid. See ei lahenda avaliku sektori tohutute eelarvepuudujääkide aluseks olevaid probleeme ega tõsta ELi konkurentsivõimet maailmas. See on vaid ajutine meede, mis peaks andma meile lisaaega üksiku euroala ja oma ühisorganisatsioonide kordaseadmiseks.
Iga ELi liikmesriik peab pöörama tähelepanu omaenda riigi kulu- ja maksupoliitikale ning koostama realistlikud programmid meie majanduste taaselustamiseks. Ühe tekstirea lisamine rahvusvahelisesse lepingusse on küll vajalik, kuid ei asenda tegelikku reformi ja kokkuhoidu. Seega peab tekkima tõeline üleilmse konkurentsivõime strateegia.
Maroš Šefčovič
komisjoni asepresident. - Austatud president! Tahaksin tänada kõiki arutelus osalenuid ja Euroopa Parlamendi liikmeid selle eest, et nad toetavad selgelt ühenduse lähenemist, tugevat Euroopa Liitu ja asjakohast rolli tulevases mehhanismis, mille üle täna arutasime.
Meil oli väga selge arvamus, mille kohaselt toetame Euroopa stabiilsusmehhanismi loomist ning näeme seda tugevama ja säästlikumalt jõuka Euroopa mosaiigi väga olulise osana. Oma kuues esitatud seadusandlikus ettepanekus töötame finantsturgude suurema järelevalve ja parema majandusjuhtimise kallal. Alustasime esimest Euroopa poolaastat oma iga-aastase majanduskasvu analüüsiga ja see peaks olema viimane pusletükk.
Minu arvates anname sellega ning oma tänase arutelu ja märtsis tehtava, arvatavasti positiivse otsusega väga selgeid signaale kõigile, kes veavad euro kokkuvarisemise peale kihla. Euro kadumise peale kihla vedades kaotate oma raha. See on väga oluline sõnum edastamiseks.
Seega on selles küsimuses tehtav otsus ülimalt oluline, kuid ma tean, et Euroopa Parlamendi jaoks on väga oluline ka see, et me järgime täielikult liidu pädevust, liidu institutsioonide eelisõigusi ja rolli. Muidugi tagab komisjon kindlasti selle, et alati järgitakse Euroopa õigust.
Nagu me oma arvamuses ütlesime, on komisjon samuti alati valmis kasutama oma selliste mehhanismide käsitlemisega seotud teadmisi, sest minu arvates peaksid need olema täielikult kooskõlas parema majandusjuhtimisega, eriti seoses liikmesriikide, eelkõige euroala riikide majandus- ja finantspoliitika kooskõlastamise ja järelevalvega.
Osad teist olid mures selle pärast, et me ei tohiks luua kahetasandilist Euroopat. Minu arvates on komisjoni seisukoht selles samuti väga selge: kuigi eurovääringu eest vastutavad põhiliselt euroala liikmesriigid, on igati arusaadav, et kõik tulevased koostöömehhanismid peavad olema avatud teistele riikidele ning kogu meie töö konkurentsivõime ja lähenemise suurendamiseks peab olema mõeldud kõigile 27 liikmesriigile.
Niisiis peaks minu arvates praegune protsess, milles ka finantsturgudel oli meie lõimumise kiirendamisel ja meie majandusjuhtimise alase koostöö kiirendamisel oma roll, olema väga teretulnud, sest kindlasti muudab see meie liidu tugevamaks.
Eriti tahaksin tänada mõlemat raportööri - Elmar Brokki ja Roberto Gualtierit - nende tiheda koostöö, esitatud mõtete ja konsultatsioonide eest, mida komisjon on kahe raportööriga jooksvalt pidanud. Arvan, et nende hea töö tulemuseks on raport, mille Euroopa Parlament õigeaegselt heaks kiidab, enne kui Euroopa Ülemkogu otsuse langetab.
Minu viimane märkus on mõeldud Iirimaalt pärit Joe Higginsile. Ta osutas täiesti õigesti volinik Rehni sõnadele, mille kohaselt saavutati kokkulepe Iirimaaga - mitte selle valitsusega, vaid Iirimaa kui riigiga. Loomulikult loodame, et kõik järgmised valitsused austavad seda kokkulepet. Seetõttu on igati selge ja ilmne, et komisjon on Iirimaa praeguste raskuste suhtes osavõtlik ja teeb kõik võimaliku selle toetuseks, et Iirimaa saaks kiiresti majanduskasvu taastada.
Euroopa institutsioonid - olgu selleks Euroopa Liit, komisjon või Euroopa Keskpank või tõepoolest IMF, on aidanud kõvasti kaasa Iirimaa olukorra stabiliseerimisele. Olen kindel, et kõik koos anname endast parima, et tuua ka Iirimaale tagasi majanduskasv ja õitseng.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Ilda Figueiredo
kirjalikult. - (PT) Sellest arutelust ilmneb, et Euroopa Komisjon kohustub jätkama teekonda, mida ta alustas Lissaboni lepingule ebademokraatlikul viisil heakskiidu saamisega. Tuleks meeles pidada, et pärast seda, kui Prantsusmaa ja Madalmaade kodanikud lükkasid niinimetatud Euroopa põhiseaduse tagasi, tegid Euroopa Liidu juhid kõike tulevaste referendumite vältimiseks. Isegi pärast seda, kui Iirimaa selle esmakordselt tagasi lükkas, avaldasid nad kõikvõimalikku survet selle tagamiseks, et mõne aja möödudes toimuks uus referendum.
Nüüd, mõne kuu möödudes uue aluslepingu jõustumisest, püüavad nad taas muuta asju kiiresti ilma igasuguse avaliku aruteluta, kartes Euroopa Liidu eri liikmesriikide kodanike reaktsiooni, eriti nende reaktsiooni, kes kannatavad üha neoliberaalsema poliitika tagajärgede tõttu.
Niisiis soovivad nad tugineda niinimetatud lihtsustatud menetluskorrale selle varjamiseks, et nad tegelikult muudavad olulist, Euroopa finantsstabiilsusvahendi seadustamisega - eesmärgiga muuta see alaliseks vahendiks - seotud küsimust nn konkurentsivõime paktis sisalduvate vastuvõetamatute tingimuste ja sotsiaalpoliitikale avalduva ränga mõju tõttu: palkade ja pensionite vähendamine ning pensioniea tõstmine.
