Roheline raamat ühise kalanduspoliitika reformi kohta (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Maria do Céu Patrão Nevesi kalanduskomisjoni nimel koostatud raport ühise kalanduspoliitika reformi käsitleva rohelise raamatu kohta -.
Maria do Céu Patrão Neves
raportöör. - (PT) Lubage mul öelda kõigepealt paar sõna 50 kalurist koosnevale rühmale, kes nüüd istungisaali jõudma peaks, et jälgida käimasolevat arutelu ja hääletust seoses kõne all oleva raportiga.
Arvan, et võin rääkida kõikide oma kalanduskomisjoni kolleegide nimel, kes tegid raportiga kõvasti tööd, ja öelda, et mul on väga hea meel tänase päeva üle, kus me oma raporti parlamendile arutlemiseks ja hääletamiseks esitame. Miks? Sest ühine kalanduspoliitika on üks Euroopa Liidu juhtpoliitikaid. Kalanduspoliitika algus oli väga raske - ametlikult pandi sellele alus 80ndatel ning esimene reform toimus 2002. aastal. Praeguseks on meile selged mõned olulisemad probleemid, mis juba tol ajal leiti (liigne püügivõimsus, ülepüük ja üleinvesteerimine, mis ei paistnud olevat võrdne kogu ELi ulatuses), sest need probleemid on siiani lahendamata.
Selline on lähtepositsiooniks uuele reformile, mis peab olema ulatuslik ja intensiivne ning mida kalandussektor juba pikka aega oodanud on.
Milline peaks meie raporti järgi olema selle reformi suund? Esiteks peab seoses aluspõhimõtetega valitsema tasakaal keskkonna-, sotsiaalsete ja majanduslike aspektide vahel. Keskkonnaaspektid on vajalikud kalavarude säilitamiseks, sotsiaalsed aspektid tagavad kalapüügiga seotud elukutsete arenemise ja väärikuse ning majanduslikud aspektid annavad tööstusele seoses sissetulekuga garantiid. Ilma nende kolme aspektita jaotab Euroopa Liit oma püügikohad või vähemalt selliseid püügikohad, mis oleksid jätkusuutlikud ning suudaksid areneda, mis on see, mida me kõik tahame.
Kuidas on võimalik rakendada neid üldpõhimõtteid, mille eesmärgiks on kalapüügi vähendamine, kasumi suurendamine ja kalavarude säilitamine? Raportis on toodud välja teatud aluspõhimõtted, nagu investeeringud detsentraliseerimisse, kaluritele ja tervele kalandussektorile paremate võimaluste loomine ning neile otsuste tegemiseks volituste andmine ja nende suurem kaasamine kalapüügi haldamises, millega on võimalik rakendada ka vastavuse tagamise ja vastutuse poliitikat. Lisaks veel vajadus eristada väikesi ja tööstuslikke laevastikke ning rakendada mõlema puhul omaette õigusakte; vajadus hinnata juhtimismudeleid, mis sobivad paremini eri püügipiirkondade ja kalavarude jaoks; turu tugevdamise tähtsus kalapüügiga, mis on suunatud lisandväärtust andvatele toodetele ja esmamüügihindade tõstmisele. Toetuste sidumine heade tavadega; laevastiku kaasajastamise reguleerimine seoses ohutuse ja hügieeniga; ökoloogiliselt jätkusuutliku vesiviljeluse arendamine Euroopa Liidus. Muude kalapüügi või kala töötlemisega seotud sektorite arendamine. Tähelepanuta ei tohi jätta ka naiste kasvavat rolli kalandussektoris ning samuti nõudeid seoses kolmandatest riikidest ELi imporditavate kalandustoodetega, millele peavad kehtima samad nõuded, mis kehtivad meie omatoodetele. See tähendab sertifitseerimist, märgistamist, jälgitavust ning püügipiirkondade integreerimist Euroopa merenduspoliitikaga selle mahu suurendamise laiemas kontekstis.
Lõpetuseks soovin öelda, et täna esitatud raport valmis tänu kõikide kalanduskomisjoni liikmete ühisele tööle ning eriti tänu variraportööridele, kellega me tihedat koostööd tegime. Tänan samuti komisjoni, Euroopa Parlamendi sekretariaati, Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni nõustajat ja teiste fraktsioonide nõustajaid ning loomulikult oma kabinetti ja assistenti! Täna esitatud raport valmis tõelise koostöö tulemusena ning me loodame, et see siin täna ka vastu võetakse.
Juan Carlos Martín Fragueiro
nõukogu eesistuja. - (ES) Austatud juhataja! Ka eesistujariik tervitab käimasolevat arutelu Euroopa Parlamendis, kuna tegemist on olulise panusega nõuandemenetlusse seoses kõne all oleva rohelise raamatuga ning seetõttu peaks komisjon võtma oma õigusloomega seotud ettepanekute koostamisel kindlasti arvesse Euroopa Parlamendi panuseid.
Ka nõukogu kavatseb tutvuda hoolikalt kõikide parlamendi arvamustega, et õigusloomega seotud ettepanekud lõpuks läbi vaadata ning seadusandliku tavamenetluse raames vastu võtta.
2009. aasta aprillis esitatud roheline raamat käsitleb ühise kalanduspoliitika mitmesuguseid struktuurilisi kitsaskohti, nagu liigne püügivõimsus, selgete eesmärkide puudumine, lühiajaliste otsuste tegemine, sektoris vastutuse puudumine ja üldiselt kehv õigusnormidest kinnipidamine.
Rohelises raamatus on esitatud ka võimalikud lahendused nimetatud struktuuriliste kitsaskohtade kõrvaldamiseks ning dokumendis käsitletakse ka teisi olulisi probleeme, nagu erikord tööstuslikele laevastikele ja väikesemahulistele rannapüügi laevastikele, raiskamine, suhteline stabiilsus, ülekantavad kalapüügiõigused, tugevam turuorientatsioon, ühise kalanduspoliitika integreerimine laiemasse merenduspoliitika konteksti, riiklik rahastamine ja ühise kalanduspoliitika välismõõde.
Nõukogus uurivad liikmesriigid nii omaette kui ka ühiselt väga üksikasjalikult kõikide asjaomaste küsimuste aspekte. Esimene aruteluetapp lõppes 2009. aasta detsembris ja komisjon sai 1700 ettepanekut ning on siiani pidanud üle 125 kohtumise ja seminari.
Teisel etapil, mis algab selle aasta 1. septembril, analüüsitakse tehtud panuseid ja arutletakse peamiste ideede üle. Jaanuaris korraldas komisjon seminare seoses reformi tähtsaimate elementidega ja kalanduse õigustepõhiste juhtimissüsteemidega ning isegi täna toimub seminar seoses väikesemahulise kalapüügiga. Mõju hinnatakse märtsis. Euroopa Kalandusfondi ja tulevast finantsperspektiivi käsitletakse aprillis, seejärel välismõõdet mais ning raiskamist ja selektiivsust juunis.
2. ja 3. mail peetakse eesistujariigi ja komisjoni ühine konverents LA Coruña provintsis. Konverentsil käsitletakse kolme reformi põhielementi, milleks on juhtimine, kalavarude haldamine ja suure- ning väikesemahulise kalapüügi eristamine.
4. ja 5. mail kohtuvad ministrid Vigos, kus tutvutakse konverentsi tulemustega, ning võimalik, et juunis lisab nõukogu oma päevakorda mitteametliku arutelu seoses võimalikke muudatusi käsitleva töödokumendiga.
Kolmandal etapil, mis algab 2010. aasta teisel poolel, esitab komisjon valge raamatu ning seejärel neli õigusloomega seotud ettepanekut: algmäärus, uus komisjoni teatus, tehnilised meetmed ja uus määrus seoses rahastamisega. Eesmärgiks on alustada reformitud ühise kalanduspoliitika rakendamist 2013. aasta 1. jaanuarist.
Nõukogu ei ole veel kindlat seisukohta võtnud ning teeb ametliku otsuse komisjonilt 2011. aastal saadud ettepanekute alusel ning õigusloomemenetluse eeskirjadest lähtudes.
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Kuna see on minu esimene sõnavõtt täiskogul volinikuna parlamendiliikmete ees, siis tahaksin ma esmalt tänada teid võimaluse eest siin sõna võtta! Mul on suur au olla siin teie ees ning arutleda ühise kalanduspoliitika reformi üle, mis on üks tähtsamaid teemasid kogu kalandussektori jaoks. Õnnitlen raportööri Maria do Céu Patrão Nevesit tehtud töö eest, mille tulemusena on kõik erinevad seisukohad ühte järjekindlasse dokumenti kokku toodud. Ma olen igati nõus, et meie poliitika vajab selles esinevate struktuuriprobleemide lahendamiseks põhjalikku reformi. Nagu te kõik teate, ei olnud viimane reform 2002. aastal piisavalt edukas.
Nüüd peame lahendama kõik minevikus tuvastatud kitsaskohad, et aidata saavutada keskkonna-, sotsiaalsest ja majandusliku aspektist lähtudes paremaid tulemusi. Avalik arutelu näitas selgesti, et reformil on laialdane toetus. Loomulikult ei saa ma vastata täna kõikidele küsimustele hääletamiseks esitatud raportis. Sellele vaatamata jätan ma meelde teie kompromissmuudatusettepanekud seoses jätkusuutlikkuse, ületootmise, väikesemahulise kalapüügi, horisontaalse detsentraliseerimise, saagi vette tagasi laskmise tava kaotamise, uute kalanduskokkulepete ja rakendamisega kalandussektoris. Olen teile konstruktiivsete ettepanekute pärast väga tänulik!
Tahaksin rõhutada kahte spetsiifilist teemat. Esiteks riigi rahastamine. Minu arvates peame paremate tulemuste saavutamiseks suunama oma toetused oma poliitika eesmärkidele. Näiteks uute kalalaevade ehitamise toetamise asemel peaksime toetama uuendust seoses selektiivsuse ja keskkonnahoidlikkusega ning aitama tootjaorganisatsioonidel tuleviku väljakutseteks valmistuda.
Teiseks jagan ma teie seisukohti seoses sotsiaalse mõõtmega: me tahame, et kalandussektor looks atraktiivseid ja turvalisi töökohti. Ootan väga nendel teemadel teie ettepanekuid.
Tutvustan teile ka meie järgmisi samme. Komisjon koostab kokkuvõtva aruande möödunud aastal peetud arutelude kohta, mis aitab meil koostada ettepanekuid uue poliitika jaoks. Korraldame seminare, et arutleda sidusrühmadega, institutsioonidega ja liikmesriikidega kindlate teemade üle. Koos eesistujariigi Hispaaniaga peetakse mais ulatuslik konverents ühise kalanduspoliitika reformi teemal.
Ma tean, ja seda mainiti ka eelnevas sõnavõtus, et just praegusel hetkel toimub komisjonis tehniline seminar, millest võtavad osa esindajad tervest Euroopast. Mul on kahju, et teie sellest seminarist osa võtta ei saa. Seminar korraldati juba mõnda aega tagasi. Edaspidi teen ma kõik, mis minu võimuses, et vältida kohtumiste aegade kattumist.
Kogu selle sisendi alusel hakkame 2010. aasta lõpus töötama välja oma ettepanekuid, mille komisjon 2011. aasta kevadel vastu võtab. See suur arutelude protsess kulmineerub väga viljaka aruteluga siin Euroopa Parlamendis. Nii saate te kaasseadusandjatena mängida tähtsat rolli uue poliitika kujundamises koos komisjoniga. Ootan igati meie tulevast koostööd!
Antonello Antinoro
fraktsiooni PPE nimel. - (IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Tänan nõukogu eesistujat tema sõnavõtu eest ning tahaksin tänada ja soovida edu seoses meie ees seisva tööga ka uuele volinikule, kes täna esimest korda siin täiskogul sõna võttis!
Ma arvan, et kõik, mida me rakendada kavatseme, on väga oluline ja loodan, et selle rohelise raamatuga, mille üle me täna arutleme ja mille üle me pärast ka hääletame, ei lähe samamoodi nagu 2002. aastal.
Täna on Euroopa Parlament aga teistsuguses olukorras. Meil on olemas õiguslikud menetlused ja Lissaboni leping ning seepärast arvan ma, et seatud eesmärkide saavutamiseks peame kõik nendega loodud võimalusi ka kasutama.
Meie raportöör Maria do Céu Patrão Neves kirjeldas kõige tähtsamaid punkte ning Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon tänab teda tehtud töö eest, meile esitatud kokkuvõtte eest ning kõige eest, mida ta esile tuua sai!
Soovisin võtta sõna lihtsalt selleks, et arutleda kalanduse teemal, kuid tahaksin minna veidi edasi rohelise raamatu ja eeldatavasti juuniks valmiva valge raamatu raamistikust ning rõhutada vajadusi seoses Euroopa meredega ja ennekõike just Vahemerega.
Peame täna kehtestama enda jaoks eeskirjad, millest lähtumist me juba aastaid oma majanduselt ja kaluritelt nõudnud oleme. Rannikuriigid, isegi Euroopa äärealadel paiknevad rannikuriigid, on neid eeskirju aga väga sageli eiranud ning nüüd oleme paradoksaalses olukorras, kus meie kalurid kõigist nendest eeskirjadest kinni pidama peavad sel ajal, kui teised võivad teha seda, mida nad tahavad.
Täna mängib Euroopa Komisjon teistsugust ja palju tugevamat rolli: komisjonil on nüüd välispoliitika kõrge esindaja ning palju rohkemate volitustega parlament. Loodan, et saame rohelise raamatu raames ning enne, kui asume valge raamatu koostamise juurde, teha koostööd kolmandate riikidega, mis ei kuulu Euroopa Liitu, et luua koos ühised eeskirjad, millega oleks tagatud, et neile, kellele nimetatud eeskirjad kehvivad, ei jääks mulje, nagu oleks EL neid reetnud või unustanud ja et nad ei näeks ELi oma vaenlasena, vaid sõbrana.
Josefa Andrés Barea
fraktsiooni S&D nimel. - (ES) Tänan teid, Juan Carlos Martín Fragueiro! Tere tulemast parlamenti! Tänan ka teid, Maria Damanaki!
Ka mina võtan esmakordselt sõna seoses kalanduse teemaga ning antud valdkonnas seisame tõepoolest silmitsi tõsise väljakutsega. Meie kohuseks ja vastutuseks on määratleda suunised, millest lähtudes on võimalik tagada merede, kalanduse ja lõpuks ka kogu planeedi jätkusuutlikkus.
Kalandus on meie riikide, rannikupiirkondade ja regioonide jaoks väga tähtis tootmisharu, mis on paljusid väärtusi hõlmav majanduslik ja kultuuriline element ja, nagu volinik Damanaki juba ütles, on 2002. aasta reformiga palju probleeme.
Peame vaatama üle suhtelise stabiilsuse põhimõtte ning otsima juhtimisele uusi lähenemisi, mis on palju paindlikumad ja paremini kohandatavamad, sest seoses lubatud kogupüügi ja kvootidega on olnud probleeme. Palju probleeme on olnud seoses väga tuttava saagi vette tagasi laskmise tavaga, mida me ei saa lubada oma kalurite ja oma planeedi huvides.
Ühise kalanduspoliitika tulevane reform peab tagama jätkusuutliku kalanduse süsteemi olemasolu ja me pooldame ka uut püügikoormusel põhinevat haldussüsteemi. Peame olema rohkem avatud, mõtlema ja muutma haldamise palju paindlikumaks.
Peame kandma hoolt keskkonnakriteeriumide laialdase kasutuselevõtmise eest ja eristama rannakalapüüki süvamere kalapüügist. See on väga tähtis ning seda tahab ka kogu sektor. Peame vähendama teatud laevastike liigset püügivõimsust. Peame viima lõpule ka turu ühise korraldamise ja leidma võimaluse turu stabiliseerimiseks ning selle kohandamiseks seoses kolmandatest riikidest imporditud kalaga.
Võitlus seadusevastase kalapüügiga, mida on palju kritiseeritud ning mis seni väga ebatõhus olnud on, vajab täiendavaid vahendeid, ühtlustatud sanktsioone ja rahvusvahelisi kokkuleppeid, mille aluseks on õiguslikud, inimõiguslikud ning kokkulepetest kinnipidamise põhimõtted.
Nagu ütlesite, peab finantsraamistik aitama saavutada paremaid tulemusi kui praegune poliitika.
Ennekõike peame mõtlema sotsiaalmõõtmele. Peame mõtlema inimestele ja kandma hoolt selle eest, et neile oleks tagatud väärikus, professionaalsuse tunne ning professionaalne tunnustus ja majanduslik võimekus püsimajäämiseks.
Muidugi ei tohi unustada ka naiste, kes praegu kalandusmaailma nähtamatut külge esindavad, integratsiooni. Peame nad esile tooma ning nende elu kergemaks tegema.
Kalanduspoliitika reform tähendab palju enamat kui kõigest õigusaktide koostamist. Peame käsitlema otse Euroopa Liidus seest reformi olulist osa, millega on võimalik garanteerida meie merede, kalurite ja meie planeedi jätkusuutlikkus.
Sellest lähtuvalt peame julgelt meie ees seisvatele väljakutsetele vastu astuma, mis tähendab, et me peame kartmatult oma poliitikaga tegelema. Me ei tohi vankuda! Peame olukorrale julgelt vastu astuma ja säilitama riigi, Euroopa Liidu ja maailma tasakaalu.
Carl Haglund
fraktsiooni ALDE nimel. - (SV) Austatud juhataja! Need meie hulgast, kes rohelise raamatu ja raporti koostamise nimel töötasid, tunnevad palju rõõmu selle üle, et me nende dokumentidega lõpuks täiskogu istungile jõudsime. Esmalt soovin tänada raportööri suurepärase töö eest!
Meie ühine kalanduspoliitika vajab reformimist. Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni jaoks oli väga oluline, et selle reformi aluseks oleks ökosüsteemil põhinev lähenemisviis. Raporti sõnastus seoses sellega on väga hea. Samas on meil aga olukord, kus on vaja käsitleda tõsiseid probleeme, nagu saagi vette tagasi laskmine, mõnede valdkondade tohutu liigne püügivõimsus ja palju muudki. Seetõttu on mul hea meel, et suutsime jõuda kokkuleppele seoses meetmetega nende probleemide lahendamiseks. Kes arvab, et ELi saagi vette tagasi laskmise poliitika on õigustatud? Mina kindlasti mitte.
Üks teine tähtis teema on ühise kalanduspoliitika piirkondlikkus. Kui olukord on eri Euroopa kohtades niivõrd erinev, peab otsuste tegemine ja rakendamine olema kindlasti võimalik piirkondlikul tasandil. Veel üks teretulnud reform on kavatsus võtta väikesemahulise rannikupüügi haldamiseks kasutusele eraldi lähenemine. Need probleemid tõime välja ka fraktsiooni ALDE raportis.
Läänemere ääres elava soomlasena on mul hea meel ka avalduse üle seoses võimalike meetmete rakendamisega hüljeste ja kormoranide liigsuurte populatsioonide probleemi käsitlemiseks, kuna see on üks suuremaid ohte Läänemere kalanduse jaoks.
Viimaks soovin mainida kalanduskokkuleppeid kolmandate riikidega. Anud juhul peavad vastuvõetavad poliitikad käima käsikäes Euroopa Liidu inimõiguste poliitikaga. Väga hea näide on siinkohal kokkulepe Guineaga, mille puhul parlament kokkuleppe vastu hääletas, ning just sellist lähenemist peaksimegi edaspidi rakendama.
Mul on väga hea meel reformi senise arengu üle. Meil on olemas hea roheline raamat ja olen kindel, et alates 2013. aastast on meil ka palju parem kalanduspoliitika.
Isabella Lövin
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (SV) Austatud juhataja, volinik Damanaki, head kolleegid! Minu silmad avanesid seoses ELi ühise kalanduspoliitikaga ja selle hukatuslike tagajärgedega 2002. aastal, kui Rootsi otsustas parlamendi enamushääletuse järel keelata ühepoolselt üheks aastaks tursapüügi, kuid Euroopa Liit ei lubanud riigil seda otsust täide viia.
Vaatamata asjaolule, et Rootsi kavatses kompenseerida kaluritele kahju, mis tekkis keelu ja selle tõttu, et rahvusvaheline mereuurimise nõukogu oli soovitanud juba mitu aastat tursapüüki täielikult keelustada, ning hoolimata sellest, et mitmed tursavarud Rootsi rannikuvetes olid täielikult hävitatud või vähenenud 70 kuni 90%, oli ühise kalanduspoliitika põhimõte palju olulisem. Kui kõik ületavad püügikvoote, siis komisjoni arvamusel peab ka Rootsi seda tegema. See tähendab, et ELi liikmesriikidele oli ekspluateerimine kohustuslik.
Viimane kalanduspoliitika reform toimus 2002. aastal. Sellega ei suudetud lahendada tõsiseid probleeme, mille all kalandussektor juba kümme aastat tagasi kannatas - liiga palju liiga tõhusaid kalalaevu konkureerivad liiga väheste ning vähenevate kalavarude pärast. Viimased Vahemeres harilikku tuunikala püüdnud laevad said ELi toetust alles 2005. aastal. 2000. kuni 2008. aastani kulutasid ELi maksumaksjad 34 miljardit eurot tuunipüügilaevade ehitamisele ja kaasajastamisele sel ajal, kui tuunivarud olid kokkuvarisemise äärel. Sarnast suhtumist on märgata ka Läänemeres. Viimastel aastatel on Rootsi kalandusamet kulutanud 5,4 miljonit eurot suuremate tuunipüügilaevade utiliseerimiseks. Need on needsamad laevad, mis ELi raha abil ehitati.
Vajame hädasti kalanduspoliitika põhjalikku reformimist. Meie arvates tuleb lõpetada igat liiki kahjulike toetuste andmine. Hetkel tühjendavad ELi laevad maksumaksjate rahaga kinnimakstud tollivaba kütust ja juurdepääsukokkuleppeid kasutades Aafrika meresid hädavajalikest toiduvarudest ning konkureerivad ebaausalt Aafrika kaluritega samal ajal sealseid ökosüsteeme hävitades.
Enne hääletamist täna rohelise raamatu kohta esitatud raporti üle palun ma kõigil oma kolleegidel eemaldada muidu suurepärasest raportist üks halb lõige. Pean siinkohal silmas lõiget 121, mille kohaselt peaks ELi kalanduspoliitika välistegevus kaitsma Euroopa kalandussektori huvisid. Ma ei arva, et sellise poliitika rakendamine on ELile 2010. aastal kasulik.
Marek Józef Gróbarczyk
fraktsiooni ECR nimel. - (PL) Austatud juhataja, volinik Damanaki! Soovin tänada kõigepealt Maria do Céu Patrão Nevesit raporti koostamise eest! Sellise ühtse dokumendi koostamine nõuab suurt sihikindlust ja kompromissivalmidust. Sellele vaatamata on raport kõigest aluseks tulevase ühise kalanduspoliitika koostamisele, mis nõuab põhjalikku ümberkorraldamist ja muutmist, et sobitada omavahel kokku looduskeskkonna kaitsmine ning kalastamise kui ajaloolise pärandi arendamine. Poliitika peab võtma aluseks piirkondlikkuse, mis tugineb omakorda eri piirkondades valitsevatele tingimustele. Nii on võimalik anda kalandussektorist saadud seisukohtadele ja teaduslikele järeldustele tuginedes õigeid hinnanguid ning vastuvõetud kompromissiga on võimalik tagada kalanduse õiglane ja võrdne haldamine.
Uus kalanduspoliitika peab stimuleerima kalandussektori arengut kriisiaegses Euroopas, kuid tähelepanu peab pöörama ka laastavale tööstuslikule kalapüügile, ennekõike Läänemeres, kus terveid ja väärtuslikke kalavarusid kasutatakse linnu- ja kariloomasöödaks ning nende asemel imporditakse eurooplaste toidulauale Kaug-Idast mürgiseid merikogerlasi. See on hoop jätkusuutlikule Euroopa rannakalapüügile, mis vajab erilist hoolt.
Sellest on ka hästi näha, kui väga on vaja asendada kergesti manipuleeritav kvootide süsteem ratsionaalse ja õiglase püügisüsteemiga. Nii anname kõikide Euroopa Liidu riikide kaluritele võrdsed võimalused. Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsioon toetab raportit lootuses, et olemasolevat süsteemi muudetakse.
João Ferreira
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (PT) Oma rohelise raamatuga tahab komisjon luua etappide kaupa või ilma etappideta rakendatava ühenduse süsteemi ülekantavate kalapüügiõigustega või eraomandiõigustega seoses avaliku hüve ehk kalavarude kasutamisega.
Ettepanek lükati tagasi viimase reformi ajal ja nüüd, kümme aastat hiljem, on komisjon jälle asja eesotsas ning kuulutab ette kalavarude erastamise vältimatuid tagajärgi, milleks on suurema majandusliku ja rahalise jõuga rühmade tegevuste kontsentreerumine ning suure osa väikesemahulise rannikupüügi hävinemine. Komisjon andis mõista, et riigid, mis tahtsid alguses seda teed minna, tahavad taganeda nüüd, kus neile saavad selgeks süsteemi tõsised tagajärjed ja kõrvalekalded.
Parlament peaks võtma kindla seisukoha ning ettepaneku tagasi lükkama. Juhuslikult ei ole selline lahendus mingisuguseks garantiiks, et sellega on kaitstud meie kalavarude jätkusuutlikkus, sest püügiõiguste vähendamine ja koondamine vähestele ettevõtetele ei tähenda tingimata, et väheneb püügikoormus, vaid lihtsalt, et ressursside ekspluateerimine kontsentreerub.
Ressursside jätkusuutlikkuse kaitsmiseks on vaja teisi meetmeid, nagu õiglase tasuvuse tagamine kalandussektoris. See omakorda vajab sekkumist turul ning täiustatud turustamist kalandussektoris, esmamüügihinna ja kalurite palga tõstmist, vahendustasude vähendamist ja õiglase lisaväärtuse jagunemise edendamist sektori väärtusahela ulatuses.
ELi kalanduse praegune seisund on keeruline ja mitmekülgne. Antud tingimustes on laialt tunnustatud kohalike omavalitsuste tähtsus otseses vastuolus Lissaboni lepinguga loodud institutsionaalse raamistikuga, mille kohaselt on Euroopa Liidu ainsaks vastutuseks bioloogiliste mereressursside kaitsmine.
Vajame haldamist, mida toetavad teaduslikud andmed ning mis võtab arvesse iga riigi, iga püügipiirkonna, iga laevastiku ning ressursside enda reaalseid tingimusi ja omapärasid. See tähendab, et lahenduste leidmisesse ja rakendamisesse tuleb kaasata ka kalureid, mis erineb oluliselt tsentraalselt määratletud poliitika detsentraliseeritud rakendamisest.
John Bufton
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! Palun volinik Damanakil näidata ühise kalanduspoliitika ümberkujundamisel üles tundlikkust seoses Inglismaaga, kuna reformiga kavatsetakse lisada ühise kalanduspoliitika järelevalve ja kontrolli alla ka harrastuskalapüük.
Minu arvates oli kvootide eesmärgiks vältida kalavarude vähenemist. Euroopa kalanduspoliitika on jätkusuutlikkuse tagamise seisukohalt niivõrd läbikukkunud, et 2015. aastaks võib arvatavasti 91% kalavarude kohta öelda, et need on ülepüütud.
Probleemiks on aga see, kuidas kala püütakse, mitte kes seda teevad. Valimatu traalimine ja õngepüük tühjendavad meie meresid kaladest. Seejuures ei ole kinnipüütud söögikõlblike surnud kalade merre tagasi laskmine kindlasti mitte jätkusuutlik tegevus.
Kindlasti on jätkusuutlik aga harrastuskalapüük, mida harrastab ligi miljon inglast ja mille tõttu on ainuüksi toetus Inglismaa kalastustarvete ettevõtlusele 2 miljardi euro ringis.
Harrastuskalapüügi tööstus pakub Inglismaal ja Walesis tööd ligi 19 000 inimesele 1300 ettevõttes. Harrastuskalapüüdjad püüavad ja võtavad merest ainult nii palju, kui nad süüa kavatsevad, ning jätavad väikesed noored kalad alles, et need areneksid ja paljuneksid ning lasevad tagasi kõik püütud kalad, mida nad ei vaja. Mõnel juhul märgistavad nad kalad eelnevalt ja annavad sellega oma panuse kalavarude kaitsmise programmidele.
Kui komisjon oma tahtmise saab, peavad nad kogu püütud saagi maale tooma ning oma kvoodi riikliku kvoodi sisse arvestama.
Harrastuskalapüük toetab ökoliigilist sõltumatust ning kui seda harrastaks rohkem inimesi, siis vähendaks see nõudlust, mis hetkel valimatut kaubanduslikku kalapüüki õhutab ning terveid kalaliike ohustab.
Ühine kalanduspoliitika on olnud alati ülekohtune Inglismaa laevastike vastu, millel on hetkel luba püüda ainult 7% tursakvoodist La Manche'i väinas ja kõigest üks viiendik kvoodist meie oma territoriaalvetes.
Ehk on volinik nõus arvestama Inglismaa ohutute harrastuskalapüüdjate vajadustega nii, nagu tema eelkäija näitas üles avatust seoses oma riigi kaluritega, kui ta astus vastu hariliku tuunikala müügi keelustamisele, tänu millele tema riik Malta aastas 100 miljonit eurot teenis.
Ühine kalanduspoliitika on juba hävitanud suurema osa suurepärasest isetaastuvast ressursist. Kogu allesjäänud kalapüügist moodustab harrastuskalapüük kõige rohkem 1%. Komisjonil on kõhklusi seoses peaaegu ohustatud liigi kaitsmisega, kuid samas leiab komisjon, et kalastamist kui hobi tuleks reguleerida. See näitab minu meelest väga hästi komisjoni huvisid.
Diane Dodds
Austatud juhataja! Minu ja minu valijate jaoks Põhja-Iirimaal saab võtta kalandustööstuse ja 27 aastat ühise kalanduspoliitika rakendamist kokku selle raporti lõikega 138, milles on öeldud, et "üks vähestest valdkondadest, kus ühine kalanduspoliitika on olnud suhteliselt edukas, on selline, kus kontroll on olnud liikmesriikide käes”.
Meie jaoks oleks kõige parem ühisest kalanduspoliitikast loobuda või kui Inglismaa sellest taganeks, millega liikmesriigid oma territoriaalveed uuesti enda kontrolli alla saaksid.
Kahjuks ei ela me sellises ideaalses maailmas. Ühise kalanduspoliitika reform toob Põhja-Iirimaa kaluritele kaasa järjekordse paremuselt teise lahenduse, mida on viimased kolmkümmend aastat iseloomustanud meie kalandustööstuse õigustamatu allakäik ning mis on kergitanud vastamata küsimusi seoses nende kalavarude seisundiga, millest meie tööstus sõltub.
Seda näitas täiekult ka läbikukkumine seoses detsembri kalandusnõukogu ja kvootidega seoses tehtud otsustega.
Olgugi et ühine kalanduspoliitika on paremuselt teine lahendus, toetan ma selle piirkondlikuks muutmist, nagu raportöör seda kirjeldas. Toetan seisukohta, et ühine kalanduspoliitika peaks tuginema kolmele põhimõttele, milleks on keskkondlik, sotsiaalne ja majanduslik mõõde. Loodan siiralt, et suudame luua poliitika, mis ühise kalanduspoliitika katastroofilised tagajärjed jälle heastab.
Sellegipoolest kardan, et radikaalne muutumine, mida mõned selle läbivaatuse raames lubavad, lõppeb lihtsalt järjekordse kasutamata jäänud võimalusena meie kalandussektori ja kalavarude jaoks.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Austatud juhataja! Seoses selle reformiga on kõik kaalul. Kui me ei ole nüüd piisavalt julged, ei saa me enam teist võimalust tõelise kalanduspoliitika loomiseks ning oleme osaliselt vastutavad ka selle läbikukkumise eest.
Ühist kalanduspoliitikat on juba aastaid kritiseeritud, mis on igati õigustatud. Oleks väga heidutav, kui parlament laseks nüüd käest viimase võimaluse pakkuda välja alternatiive meie korduvalt kritiseeritud poliitika aspektidele, milleks on ennekõike haldamise ja säilitamise süsteemi läbikukkumine, mida demonstreerib nii ressursside seisund kui ka sektori allakäik.
Ma lihtsalt ei mõista vastumeelsust seoses alternatiivide väljapakkumisega, mille üle täiskogul 1996. aastal arutleti, nagu ülekantavate kvootide süsteemid või püügikoormusel põhinev majandamine, mis on andnud positiivseid tulemusi ning mis aitaksid säilitada vähemalt rohkem tööstuslikke laevastikke.
Raportis on öeldud, et kõigi jaoks õiglast lahendust ei ole, kuid samas ei arvestada sellega, et võib olla on olemas teisi lahendusi. Ma ei mõista seda vasturääkivust ega ka seda, miks siis, kui keegi ei taha ühte vahendit kasutada, on lahenduseks selle keelamine kõikide jaoks.
See ei ole kõige nõrgemate kaitsmine, vaid mõnede sektorite kartus, mis näevad lahendustena ainult alalisi toetusi.
Ühine kalanduspoliitika peaks globaliseerunud maailmas tagama ka kalandustoodete konkurentsivõime. Kahtlemata kasvab turg nende toodete jaoks, kuid paistab, et see kasv toimub ilma meieta.
ELi poliitikad peaksid olema ühtsed ning peame kandma hoolt selle eest, et kaubanduspoliitika ja päritolu tähistamise eeskirjad, nagu need esinevad uutes majanduspartnerluslepingutes, ei hävitaks ühenduse kalanduse konkurentsivõimet ilma, et need oleks midagi muud kui kõigest žestid kolmandatele riikidele. Vastasel juhul kannatab meie kalandussektor.
Austatud juhataja! Üksmeel on hea asi, kui selle tagajärjeks on areng, kuid mitte siis, kui me probleemide vastu midagi ette ei võta ja lahendust vajavaid probleeme on meil palju.
Ulrike Rodust
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Tervitan ka südamest kõiki kalureid, kes täna siin kojas viibivad! Tänane hääletus on Euroopa Parlamendi jaoks tähtis verstapost. Esimest korda pärast Lissaboni lepingu jõustumist on meil võimalus väljendada oma seisukohti seoses ühise kalanduspoliitika reformiga. Meie volitused ja vastutused kasvavad oluliselt järgmise paari aasta jooksul. Raport on vastuvõetav ja ma tänan Maria do Céu Patrão Nevesit ja Josefa Andrés Bareat tubli töö eest!
Oleme suutnud ühendada raportis väga tähtsad sotsiaaldemokraatlikud teemad. Nende hulka kuulub kindel toetus väikesemahulisele kalapüügile. Mõjutatud osapooled kaasatakse nüüdsest otsuste tegemise protsessi. Ennekõike vajavad toetust väikesed pereettevõtted. Rannapiirkondades ei paku need ainult tööd, vaid tõstavad ka nende piirkondade atraktiivsust turistide jaoks. Mõned raporti osad vajavad täiustamist ning me esitasime ka vastavad muudatusettepanekud. Meie, sotsiaaldemokraadid, tahame, et oleks selgesti mõistetav, et suurimaks probleemiks on liigne püügivõimsus. See, et keskkondlik jätkusuutlikkus on kalurite majandusliku ellujäämise aluseks, on tõsiasi ning seetõttu peab keskkond olema alati esmatähtis.
Kolmas oluline punkt on ühise kalanduspoliitika välispoliitiline aspekt ning partnerluslepingud kolmandate riikidega. Teeme ettepaneku kustutada lõige 121, mis rõhutab liigselt Euroopa kalanduse huvisid. Peame käituma Euroopa vetest väljaspool samamoodi nagu kodus. See tähendab, et tuleb edendada jätkusuutlikkust, inimõigusi ja demokraatiat igal pool maailmas ning kanda hoolt selle eest, et partnerluslepingutest saadud sissetulekud ei kao korrumpeerunud diktaatorite taskutesse.
Lõpetuseks tahan öelda veel midagi olulist: Euroopa kalanduspoliitika on kuum kartul, kuna sellega on seotud väga palju tugevaid riiklikke huvisid. Ei ole üllatav, et fraktsioonid viimaste nädalate jooksul sellel teemal nii palju elavaid arutelusid pidanud on. Õnneks suutsime kõik leida edukad kompromissid. Sellegipoolest peame õigusloomeprotsessi käigus keskenduma antud teemale palju rohkem, kui me seda praegu teinud oleme, ning leidma ühised Euroopa lahendused. Peame jätma riikliku ahnusega seotud triviaalsed probleemid nõukogu hooleks.
Pat the Cope Gallagher
Austatud juhataja! Esmalt sooviksin tervitada lugupeetud volinikku, kes esitas esimese sõnavõtu siin täiskogul ning soovida talle tema ametiajaks kõike head! Soovin õnnitleda ka meie kolleegi Maria do Céu Patrão Nevesit, kes raporti ette valmistas!
(GA) Uus ühine kalanduspoliitika peab sisaldama selgemaid ja paremaid eesmärke, milles arvestatakse ökoloogiliste, majanduslike ja sotsiaalsete põhimõtetega. Vaja on radikaalset mõttelaadi muutmist ning loomulikult peavad sellest osa võtma ka kõik sidusrühmad.
Peame haldama oma kalavarusid jätkusuutlikult. Samas on väga oluline tagada ka Euroopa kaluritele tasuv ja jätkusuutlik eluviis.
Olen eriti mures kalurite pärast, kes kalastavad siseveekogudes või väikestel rannalähedastel saartel. Seda laadi väikesemahuline kalapüük on väga oluline äärealadel, kus puuduvad alternatiivsed sotsiaalsed tegevusalad. Väga julgustav oli kuulda, kuidas lugupeetud volinik oma sõnavõtus täna hommikul ka seda teemat põgusalt puudutas.
Suurem osa nendes piirkondades tegutsevatest kalalaevadest on alla 15 m pikad. Püütavad kogused ei avalda üldsegi mitte tõsist mõju sealsetele kalavarudele ja loomulikult püüavad paljud nendest kaluritest kalaliike, millele kvoodid ei kehti. Kõige tähtsam on aga, et paljudel nendest inimestest ei ole alternatiivset sissetulekuallikat. Seepärast esitasin muudatusettepaneku, milles kutsun üles komisjoni tunnistama eraldi neid kaugetes piirkondades asuvaid kogukondi.
Piirkondadeks jaotamine ning piirkondlike nõuandekomisjonide loomine on olnud edukad ning seega võivad piirkondlikud haldusstruktuurid avaldada positiivset mõju, kaasa arvatud sidusrühmade vastutuse suurendamine ning uue ühise kalanduspoliitika kasutuselvõtmine, mis on palju tundlikum kohalike probleemide suhtes.
Lissaboni lepingu jõustumisega, mis järgnes minu riigis möödunud aastal peetud rahvahääletusele, sai Euroopa Parlament seoses õigusloomega nüüd laiemad volitused. Volinik tunnistas ka seda ning mul on hea meel temaga edaspidi koostööd teha.
Kokkuvõtteks loodan, et tulevikus lisatakse põhjalikesse reformidesse raporti kõige tähtsamad sätted.
Ian Hudghton
Austatud juhataja! Meie raportöör ütles, et ühise kalanduspoliitika esialgsed probleemid on suuremalt jaolt ikka veel alles. Olen sellega nõus. Šotimaa viimase 27 aasta kogemused ühise kalanduspoliitika suhtes on olnud väga halvad. Kui tahame kasutusele võtta tõesti toimiva kalanduse juhtimise süsteemi - ja ma arvan, et seda tahame me kõik -, siis peame olema valmis võtma omaks radikaalselt erineva lähenemise.
Liigselt tsentraliseeritud ja paindumatu üldine kalanduspoliitika on täielikult läbikukkunud ning me peame seda tunnistama. Siiski peame midagi ette võtma. Komisjon tunnistab näiteks, et kohalik haldamine 12-meremiilises tsoonis on seni üldiselt hästi toiminud. Peaksime sellest oma järeldused tegema.
Esitasin mitu muudatusettepanekut, mida ma oma kolleegidel toetada palun. Oma muudatusettepanekutes soovitan anda tegelikud volitused Euroopa kala püüdvatele riikidele, et edendada loogiliselt ja vesikondade alusel koostööd kala püüdvate riikide ja sidusrühmade vahel, et edendada jätkusuutlike haldamismeetmete stimuleerimist riiklikul ja kohalikul tasandil ning tunnistada ja säilitada ajaloolisi õigusi ning kasusid, tuginedes suhtelise stabiilsuse põhimõttele.
Usun siiralt, et need, kes saavad meie kalavarude kaitsmisest kõige suuremat kasu, ehk meie kalapüügiga tegelevad kogukonnad ja kala püüdvad riigid, on kõige pädevamad tegema otsuseid haldamiskavade ning nende rakendamise kohta oma kalandussektorites ja koostööks piirkondlikul tasandil. Lisaks läbikukkumisele kalandussektori ja kalavarude säilitamise seisukohalt on ühine kalanduspoliitika aidanud kaasa avaliku arvamuse langemisele seoses ELi kui tervikuga, mis on seetõttu nüüd samuti mängus. Kui me ühise kalanduspoliitika reformiga õigesti toime ei tule...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Struan Stevenson
Austatud juhataja! Esmalt lubage mul õnnitleda raportööri Maria do Céu Patrão Nevesit raske töö eest, mida ta raporti koostamise nimel tegi! Meil on täna võimalus midagi muuta ning anda uus suund poliitikale, mis on kõikide arvates täielikult läbikukkunud. Sellise radikaalse muutuse toimimiseks ei tohi me aga korrata minevikus tehtud vigu.
Ei mingit tsentraalset mikrojuhtimist, ei mingit ülalt alla reguleerimist, ei mingit standardiseeritud lähenemist poliitikale. Igasuguse ühise kalanduspoliitika reformi juurde peab kuuluma ka läbikukkunud saagi vette tagasi laskmise tava lõpetamine. Reform peab kaasama kalavarude igapäevasesse haldamisse sidusrühmad. See peab viima kalalaevastike püügivõimsuse vastavusse kalavarude tasemetega. Meie töökava keskseks osaks peab olema jätkusuutlikkus ja ressursside kaitsmine. Peame tegema lõpu ebaseaduslikule, teatamata ja reguleerimata kalapüügile ning kandma hoolt selle eest, et kõik kalandussektoris töötavad osapooled saavad võimaluse teenida väärikat elatist. Kui suudame ühise kalanduspoliitika põhiväärtustele ehk siis töökohtade ja kalavarude säilitamisele tõelise aluse luua, oleme teinud tegelikke edusamme.
Anna Rosbach
(DA) Austatud juhataja! Meie kalanduspoliitika on juba pikka aega reformi vajanud. Sellegipoolest oleksin tahtnud, et see oleks olnud palju edasipüüdlikum, eriti kui arvestada asjaoluga, et poliitika eesmärgiks on meie merede kalavarude säilitamine tulevikuks. Tunnistan väga harva, et jagan Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooni seisukohta, kuid antud juhul pean tunnistama, et see on tõesti nii. Nende esitatud muudatusettepanekud on vastutustundlikud ja meie kalandussektori tuleviku kindlustamiseks vajalikud.
Küsimus, mis mul nõukogule ja komisjonile on, ei meeldi kindlasti meie külalistele, aga see on seoses tulevikuga väga oluline. Tahaksin teada, kuidas saame kehtestada mingisugusegi liiduülese keelu kalade ning karpide ja vähiliste püügile nende kudemishooaegadel? Kõik teavad, et iga kord, kui me püüame kinni üheainsa tursa, mis on täis kalamarja, püüame sellega kinni ka kõik tulevased tursa põlvkonnad. Seetõttu on stabiilsete tursavarude säilitamine peaaegu võimatu ja siinkohal räägime kõigest ühest päevakajalisest kalaliigist.
Mul on hea meel, et uues rohelises raamatus pööratakse suuremat tähelepanu rannikupüügile. Lisaks keskkonna kaitsmisele aitab see kindlustada ka kohalikke töökohti. Samuti on hea, et rohelises raamatus on tähtsal kohal jätkusuutlik vesiviljelus, mis aitab meil vältida kolmandate riikide rannikuvete tühjakspüüdmist. Samuti peaksime lõpetama eksootiliste ja ohustatud kalaliikide püügi vaid sel põhjusel, et sushi söömine moodi on tulnud.
Andrew Henry William Brons
Austatud juhataja! Meie fraktsioon usub, et kalavarude kaitsmine peab kuuluma iga liikmesriigi vastutuse alla, kelle kaluritel on ainujuurdepääs riigi kalavarudele.
Sellegipoolest mõistame, et probleem seoses kalavarude ülepüügi ja jätkusuutmatusega on üleeuroopaline, võiks isegi öelda, et ülemaailmne.
Tuleb vaadata üle olemasolev poliitika, mille kohaselt peavad kalurid liigsed ja ka liiga väiksed kalad vette tagasi laskma, isegi kui need ujupõie kahjustuste või liiga kiire pinnale tõusmise tõttu juba surnud või suremas on.
Appi tuleb võtta uued tehnoloogiad. Näiteks leiutas Hullist pärit Jeff Stockdale, kes on üks minu valijatest, revolutsioonilise kalapüünise, millesse kalad loodevooluse eest varjuvad, kuid mis võimaldab väiksematel kaladel välja pääseda ning vajadusel suuremaid kalu pinnale tõstes vabaks lasta, et vältida kvootide ületamist.
Soovitan tutvuda selle leiutisega komisjonil ja kogu maailmal.
Alain Cadec
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Erinevalt mõnest kolleegist arvan mina, et Euroopa Parlamendi raport seoses kõne all oleva rohelise raamatuga on oluliseks, et mitte öelda hädavajalikuks panuseks ühise kalanduspoliitika edasise arengu jaoks. Tegemist on põhjaliku raportiga, mis käsitleb kõiki selle poliitika aspekte ning ennekõike ressursside kaitsmist, ülemaailmset lähenemist kalavarude haldamisele ning detsentraliseeritud valitsemist. Minu jaoks paistab see kõik väga tähtis ja eesmärgipärane.
Tahan väljendada täna siin täiskogul Prantsusmaa rahulolu seoses parlamendi panusega, millega me kõik ühiselt töötasime. Soovin eriti tänada Maria do Céu Patrão Nevesit tehtud töö eest. Raportis on toodud välja vajadus suurendada teadusliku ekspertiisi osakaalu kalandussektoris, et oleks võimalik tagada vaieldamatute otsuste vastuvõtmine.
Jah, ressursside kaitsmine ja jätkusuutliku kalapüügi edendamine on igati vajalikud, kuid peame olema ettevaatlikud, et mitte panna häbimärki elukutsele, mis on juba ammu aru saanud, et ellujäämiseks on vaja eeskirjadest kinni pidada. Jah, me peame arenema turumajanduseks. See ei tähenda aga, et me peame loobuma organiseeritud määrusest. Tervitan eriti komisjonis arutelude käigus saavutatud kompromisse.
Ülekantavatele kalapüügiõigustele ei ole tegelikult üldsegi otseselt viidatud. Nii mõnigi peab seda laadi haldamist haldusvahendiks, mis täidab kalandussektori keskkondlikke, majanduslikke ja sotsiaalseid eesmärke. Mina seda seisukohta ei jaga. Euroopa turg, millel on reguleerimata tootmise õigus, ei ole tänapäeval kadestusväärne. See tooks kaasa kontrollimatu spekuleerimise ning üksikute püügiõiguste kontsentreerumise.
Tõepoolest, ajal kui uute haldusmeetmete rakendamine on kindlasti tööstusliku kalastamise puhul hädavajalik - siinkohal olen täiesti nõus oma kolleegi Carmen Fraga Estévez'iga -, siis olen endiselt veendunud, et sellise süsteemi liiga lai rakendamine saaks hukatuslikuks väiksemahulisele kalapüügile, mis on meie jaoks siiski väga tähtis.
Jääme teie peale lootma, volinik Damanaki!
Kriton Arsenis
(EL) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, Martín Fragueiro! Praegune ühine kalanduspoliitika on läbikukkunud. Suurem osa kalavarudest on hävimas. Kaheksakümmend kaheksa protsenti kalavarudest kannatab nende suurimat võimalikku jätkusuutlikkuse taset ületava ülepüügi all. Kolmkümmend protsenti kalavarudest on väljaspool ohutuid bioloogilisi piire, mis tähendab, et nende taastumine ei ole eriti tõenäoline. Heaks näiteks sellest on Põhjamere tursk, mida püütakse juba enne kudemiseks küpsesse ikka jõudmist. Kõne all olev reform on seetõttu hädavajalik.
Kalurite kaitsmine sõltub püügi kaitsmisest. Kui tahame hoida ära Euroopa kalanduse kokkuvarisemist, peame vähendama püügikoormust ja Euroopa kalalaevastiku suurust. Uue ühise kalanduspoliitika taga olevaks liikumapanevaks jõuks peab olema ökoloogiline lähenemine, millega peab kaasnema pikemas perspektiivis plaanimine, osalussüsteemid ning ennetamise põhimõtte rakendamine. Selline pikemas perspektiivis lähenemine liikide kaitsmisele peab kajastuma ka kõikides meie rahvusvahelistes kalanduskokkulepetes.
Palun teil just nendest aluspõhimõtetest lähtuda, et saaksime töötada välja detsentraliseeritud ja osalussüsteemi, milles tehakse otsuseid kõige madalamal võimalikul tasandil, sealjuures kalureid kaasates ja mere ökosüsteemide vajadusi arvesse võttes.
Britta Reimers
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Oleme tegemas alles esimest sammu ühise kalanduspoliitika reformimise teel. Tahaksin tänada raportööri koostatud raporti eest ning meie koordinaatorit igati tõhusa töö eest.
Olen isiklikult ühise kalanduspoliitika reformi poolt, kuid kui meil ei jätku julgust selle tegemiseks, peame minu arvates säilitama vähemalt suhtelise stabiilsuse põhimõtte. Tahan eraldi mainida ka tõsist probleemi, mida kujutavad endast aplad kormoranid ning majandamise kava, mille koostamist parlament juba nõudis.
Kalandussektor on meie rannikupiirkondade jaoks majandusliku ja kultuurilise tähtsusega. Seetõttu on minu arvates kõige tähtsam, et saavutaksime eelseisva ühise kalanduspoliitika reformiga tasakaalu majanduse ja keskkonna vahel.
Peter van Dalen
(NL) Austatud juhataja! Rohelises raamatus on kõige tähtsamaks põhimõtteks jätkusuutlikkus, mis tähendab antud juhul kindlat tulevikku kalandusele ja keskkonnale. Euroopa Komisjoni eesmärgid ei ole uued, kuid seni ei ole Euroopa neid saavutada suutnud ning see teeb uuendamise vajaduse veelgi pakilisemaks.
Olen komisjoni lahenduse üldsuuna poolt, milleks on piirkondlikkus. Rohkem tähelepanu tuleb pöörata kalandussektorile endale, kuid samas ei tohu jätta kahe silma vahele keskkonnaaspekte. Praegune poliitika läheb liiga kaugele, on liiga üksikasjalik ning ei ole tõhus.
Lisaks sellele ei peeta poliitika eeskirjadest hetkel eriti kinni ja head inimesed on halbade ohvrid. Ma olen väga uhke Hollandi kalurite üle, kes koos oma Taani kolleegidega võivad öelda, et nende püügikvootidega on kõik korras. Peame julgustama Euroopa kalandussektorit, et see muutuks palju osavõtlikumaks, ning võtma endale rohkem vastutust, järgides Hollandi mudeli. Mul oli hea meel seda ka rohelises raamatus näha. Tegemist on ainsa jätkusuutliku lahendusega kalandussektori tuleviku jaoks.
Bastiaan Belder
(NL) Olemasolev kalanduspoliitika ei toimi piisavalt hästi ning olukorra muutmiseks on vaja tähelepanuväärset muutust. Selliste kindlate sõnadega juhatab Euroopa Komisjon sisse oma rohelise raamatu. See on märkimisväärne. Ma ei kavatse üldsegi sellele vastu vaielda, pigem vastupidi.
Mõned ütlevad, et ühise kalanduspoliitika läbikukkumise peamine põhjus ei ole mitte asjaolu, et poliitika on nii tugev, vaid et selle rakendamine ja jõustamine on väga nõrk. Seoses sellega on meil väga olulisi asju õppida. Poliitika peab olema kergesti rakendatav ning seetõttu on vaja seda lihtsamaks muuta. See on ka põhjus, miks mul on hea meel komisjoni suuna üle, milleks on piirkondlik haldamine, sektori suurem kaasamine ning ennekõike vastavuse tagamine eeskirjadega.
Selles rohelist raamatut käsitlevas raportis, mille koostas mu portugallasest kolleeg, juhitakse tähelepanu suurele varieeruvusele meie kalalaevastike ja püügipiirkondade vahel, mis on ka igati õigustatud. Me ei saa rääkida üldistavalt liigsest püügivõimsusest, ülepüügist või puudulikust eeskirjadest kinnipidamisest. Selles suhtes tuleb piirkondliku ja sektorile omase lähenemise puhul kasutada siiski eristusi ja nüansse. Möödunud laupäeval osalesin intensiivsetel läbirääkimistel kalandussektori esindajatega, kes ütlesid mulle, et kalurid ja teadlased teevad üha paremat koostööd. See on minu arvates tõepoolest hea näide sellest, kuidas asjad toimima peaksid. Kui kalurid saavad aidata oma asjatundlike teadmistega kalanduspoliitikat kujundada, siis laiendab see oluliselt antud poliitika alust ning aitab meid õigele teele. Lõpetuseks soovin tänada südamest veel raportööri selle suurepärase raporti koostamise eest.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Austatud juhataja! Soovin samuti tervitada volinik Damanakit ning avaldada ennekõike tänu Maria do Céu Patrão Neves'ile põhjaliku ja suurepärase töö eest!
Kõikidest olulistest asjadest juba räägiti ning ma kavatsen puudutada lühidalt kolme punkti, millest esimene on ülepüük. Ülepüük on vaieldamatu tõsiasi. Nagu Kriton Arsenis ütles, kannatab hinnanguliselt 88% Euroopa kalavarudest ülepüügi all, mis tähendab, et nende püüdmise tase ületab varude taastumiseks vajaliku taseme.
Krooniline ülepüük on põhjustanud Euroopa kalanduses üha vähenevat püüki ning töökohtade kadumist. Püütakse üha väiksemaid kalu, tihti juba enne suguküpseks saamist ning nende leidmine muutub samuti üha keerulisemaks.
Teiseks püüab Euroopa hetkel umbes 25% vähem kala kui 15 aastat tagasi, samas on aga püügikoormus ja kalapüügi hind tõusnud. Sellele vaatamata ei tohi me meetmete kasutuselvõtmisel üle pingutada, sest see võib avaldada hoopis vastupidist mõju, eriti arvestades sellega, et asjatundjate arvates ei saa ülepüügist hoolimata rääkida kalavarude vähenemisest.
Me ei tohi unustada, et elujõulisusel on kolm mõõdet, mida ka Maria do Céu Patrão Nevesi raportis välja tuuakse: sotsiaalne, majanduslik ja ökoloogiline mõõde. Kalanduspoliitika, mille eesmärgiks on elujõuline areng, ei tohi keskenduda ainult kaladele, vaid see peab keskenduma ka inimestele.
Kalad, inimesed, kormoranid ja hülged on omavahel konkureerivad süsteemid samas ökoloogilises keskkonnas.
Lõpuks pean veel rõhutama, et nagu paljud mu kolleegid, nii nõuan ka mina seoses kalandusega rohkem teadusuuringuid. See ei ole nõudmine, vaid pigem reaalsus, mida peame käsitlema kõige selle raames, millest Alain Cadec rääkis.
Catherine Trautmann
(FR) Austatud eesistujad, lugupeetud volinik, head kolleegid! Ma tänan kõiki raportööre suurepärase koostöö ja sellise raske ülesandega lõpule jõudmise eest, kus erinevad huvid tihtipeale omavahel konflikti sattusid.
Meie jõupingutuste esimeseks tulemuseks on, et parlament saab nüüd mõjutada suunda, milles ühine kalanduspoliitika edaspidi arenema peaks.
Teine tulemus on, et läbirääkimiste jooksul oli meie eesmärgiks kanda hoolt selle eest, et tekst käsitleks muresid, mida meie kalurid on väljendanud. See meil ka õnnestus: sätted seoses ülekantavate püügikvootidega võeti tagasi ja toetus väikesemahulisele kalapüügile ja rannapüügile säilitati.
Kolmas oodatav tulemus on, et eelseisev dokument peab looma osavõtliku ja nn alt-üles-lähenemise ehk siis kõikide sektori sidusrühmadega tuleb nõu pidada. Poliitika peab sisaldama ka neid elemente, mida Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis hädavajalikuks peab, nagu kogu kalandussektori inim- ja sotsiaalmõõde, mis tuleb siduda tõhusalt jätkusuutlike kalapüügitavade edendamisega ning kalavarude kaitsmisega ühes ökosüsteemi seisukohast lähtuvas lähenemisviisis.
Tahan veel lisada, et kui tahame olla ühise kalanduspoliitika reformimisel edukad, siis peame eraldama selle jaoks eelarvevahendeid, mis meie eesmärkidega kooskõlas on. Meie poliitilist pühendumust hinnatakse just vahendite järgi, mille me kalanduspoliitika jaoks eraldasime. Me ootame, et komisjon ...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Martín Fragueiro, volinik Damanaki! Vajame selgeid eesmärke ning peame olema julged ja hoiduma järjekordsest läbikukkumisest ning seetõttu on osalemine hädavajalik.
Kalandussektor ja kalatööstus on kõige enam huvitatud jätkusuutlikust kalandusest ning sel põhjusel osalevad nad reformi ettevalmistamises. Näiteks osalesid nende esindajad 2009. aastal kontrollmääruse ülevaatuses, mis oleks tulnud palju avatumalt koostada. Reformi eesmärkide saavutamiseks on lihtne lahendus: peame tagama jätkusuutliku ja tulusa sektori ning kalavarude olemasolu.
Teised märksõnad on piirkondlikkus, vastutus, stabiilsus ja õiglus. Piirkondlikkus võtab arvesse iga piirkonna ja kalastamisliigi eriomadusi ning eristab väikesemahulist ja tööstuslikku kalapüüki. Vastutus keskendub headele tavadele ja eelnevatele jõupingutustele seoses püügivõimsuse vähendamisega. Stabiilsus keskendub pikaajalistele halduskavadele, mille aluseks on üha enam usaldusväärsed teaduslikud tulemused. Õiglus keskendub KOMi läbivaatamisele ning pakub kolmandate riikidega seotud ülevaatusi ja kontrollmeetmeid jätkusuutlikuma tegevusviisi edendamiseks kalandussektoris. Oluline on ka õiglus kalandussektoris töötavate naiste suhtes, kes tihti unustatakse, kuid kelle panuseta ei oleks kalapüük mõnedes piirkondades üldsegi võimalik.
Oldřich Vlasák
(CS) Tervitan ühise kalanduspoliitika reformi käsitleva rohelise raamatu esitamist! Nagu Tšehhi Vabariik ministrite nõukogus, nii toetan ka mina jõupingutusi seoses antud valdkonna õigusliku raamistiku parandamise, lihtsustamise ja tõhusamaks muutmisega. Eriti hinnaline on komisjoni kavatsus võtta kasutusele mitmeaastane lähenemine seoses kalavarude kaitsmise strateegiaga ning suurema rõhu avaldamine sobiva kompromissi leidmisele kalapüügi ja keskkonna vahel.
Peame suhtuma rohelisse raamatusse kui esimesse sammu selle valdkonna reformi poole. Oleksin veel rõõmsam, kui näeksin tulevastes ettepanekutes suuremat rõhku vesiviljelusele. Mere- ja mageveevesiviljeluse taaselavdamine aitab toetada ranna- ja maapiirkondade arengut ning on kasulik ka tarbijatele, kes saavad tarbida rohkem keskkonnasõbralikke tooteid. Sellest vaatepunktist toetan ma kõiki esitatud muudatusettepanekuid.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Austatud juhataja! Kalandussektor on Euroopa rannapiirkondade jaoks oluliseks elatise teenimise allikaks ning tähtsaks toiduallikaks Euroopa kodanikele. Kahjuks ei vasta ühine kalanduspoliitika oma praegusel kujul väljakutsetele, mis kaasnevad teatud probleemidega, nagu kontrollimatu püügipiirkondade ekspluateerimine või liigne püügivõimsus. Seetõttu on vajalik merenduspoliitika täielik ümbermuutmine. Oleme selle muutmisprotsessi alguses ning see peaks lõppema praeguse Euroopa kalanduspoliitika põhjaliku reformiga.
Tänan teid, Maria do Céu Patrão Neves, põhjaliku raporti eest, milles on määratletud vajalikud meetmed, millele eelseisev reform tuginema peaks! Kõigepealt on vaja vähendada liigset püügivõimsust. Tegemist on põhjapaneva probleemiga, mille lahendamiseks on vajalik vastavate turumehhanismide kasutuselevõtmine ja järelevalve. Pean siinkohal silmas ülekantavate kalapüügiõiguste süsteemi. Minu arvates on see majanduslik ravim, millega kohandatakse kalalaevastike suurus vastavalt olemasolevatele ressurssidele ning tagatakse kalandussektori tasuvus. Teiseks, detsentraliseerimine ja sidusrühmade ning nõuandeorganite laiem kaasamine protsessis. Siinkohal on eesmärgiks suurendada kalurite osalemist ning töötada välja üksikasjalikumaid õigusnormid, mis suurendaksid usaldust kalurite ja kalandust korraldavate organite vahel.
Roheline raamat annab praegusele kalanduspoliitikale väga õige hinnangu ning toob esile selle paljusid puudused. Maria do Céu Patrão Nevesi raport analüüsib võimalusi seoses Euroopa kalandussektori praeguse raske olukorra lahendamisega. Siiski tuleb muudatusettepanekute üle veel arutleda. Kui me seda ei tee, riskib meie ühendus sellega, et anname poolthääle järjekordsele versioonile reformist, mis ei lahenda Euroopa kalandustööstuse probleeme.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Tänane arutelu on esimene ühist kalanduspoliitikat käsitlev arutelu pärast Lissaboni lepingu jõustumist. Oleme täiesti teadlikud oma suurest vastutusest, mis on parlamendile nüüd tänu suurematele volitustele antud. Seoses rohelise raamatuga toimus elav arutelu ning ma tänan kogu südamest raportööre tehtud töö eest.
Tahan rõhutada ühte kavandatud reformi aspekti, mis on kogu kalandussektori arengu seisukohalt ülitähtis. Reformis tuleb arvestada nii muutunud olukorraga pärast Euroopa Liidu laienemist 2004. ja 2007. aastal kui ka uute liikmesriikidega. Olemasolev teadusuuringute ja analüüside teostamise ning otsuste tegemise süsteem peab võtma arvesse uusi veeteid ja nende omapärasid. Seoses sellega tahan rõhutada, et peame keskenduma eeskätt Mustale merele ja looma spetsiaalsed organid selle haldamiseks. Peame arvestama nende rannaalade elanike huvidega, sealsete ökoloogiliste probleemide ning kohaliku kalandussektoriga. Mainin seda ka seoses eelseisva 2014. kuni 2020. aasta finantsraamistikuga, mille käigus kõne all olevat reformi rahastatakse.
Lõpetuseks tahan öelda, et minu arvates ei tohiks me toetada ettepanekut seoses laevastike liigse püügivõimsuse vähendamisega, sest see võib praeguse tõsise finants- ja majanduskriisi kontekstis avaldada kalandussektorile hoopis negatiivset mõju.
Chris Davies
Austatud juhataja! Loodan, et lugupeetud volinik saab enesekindlust sel kuul toimunud hääletusest seoses hariliku tuunikalaga. Minu arvates oli nimetatud hääletus väga heaks märgiks täiskogu suhtumisest ning ehk ka sellest, et võite olla kindel, et paljud parlamendiliikmed on valmis hääletama väga radikaalse reformi poolt.
Eile osalesid mitmed parlamendiliikmed minu korraldatud seminaril, kus toimus merendusnõukogu (Marine Stewardship Council) esitlus. Mulle on see organisatsioon alati väga meeldinud. Organisatsioon asutati 10 aastat tagasi koostöös ettevõtete ja keskkonnakaitsjatega, mis on minu arvates alati väga hea. Algus oli küll aeglane, kuid selle aasta lõpuks on nende arvates 10% maailma kalavarudest saanud organisatsiooni sertifikaadi.
Ma arvan, et see annab palju usaldusväärsust nendele jaemüüjatele, kes merendusnõukogu toetavad. See annab minu arvates usku ka tarbijatele ning lisaks sellele, et sertifitseeritud kalavarusid kasutavad kalurid teenivad rohkem, annab see neile ka põhjuse uhkust tunda. Neil on paber, mida nad oma peredele ja kogukondadele näidata saavad, mis tõestab, et nende tänane raske töö ei ohusta meie kalavarude säilimist tulevikus.
Merendusnõukogu töö täiendab kõike seda, mida komisjon teeb ja loodan, et lugupeetud volinik toetab merendusnõukogu tööd kogu oma ametiaja vältel. Sellega annaksite suurepärase eeskuju.
Mairead McGuinness
Austatud juhataja! Ma tahan tänada raportööri hoolika ja üksikasjaliku töö eest seoses selle toimikuga.
Nüüd, kus Lissaboni leping on vastu võetud, peab täiskogu tegelema kahe suure poliitika reformiga: põllumajanduspoliitika ja kalanduspoliitika. Mõlema poliitika probleemid on sarnased. Me kõik tahame nende sektorite jaoks parimat ning proovima neid reformida nii, et saavutaksime parima võimaliku tulemuse.
Nagu ka raportöör oma selgitavas märkuses mainis, valmistab ka mulle veidi muret asjaolu, et 2002. aastal olid meil samuti head kavatsused, kuid tolleaegne reform ei täitnud kalandussektori ootusi ega ka jätkusuutlikkuse kriteeriume.
Mind julgustas aga raportööri praktiline lähenemine probleemidele: kolm põhimõtet, mis nõuavad tähelepanu - keskkondlik, sotsiaalne ja majanduslik aspekt - ning tavad, mis on vajalikud nende põhimõtete rakendamiseks. Esmatähtsad on kohalikud ja piirkondlikud probleemid ning ka mõjutatud inimesed vajavad tähelepanu. Mulle meeldib eriti mõte, et me võime püüda vähem ja teenida rohkem. Kui me selle saavutame, on ehk võimalik sama ka põllumajanduse jaoks teha.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Nagu mitmed sõnavõtjad juba ütlesid, on ühise kalanduspoliitika eesmärk muuta kalandussektor keskkondlikult jätkusuutlikuks, majanduslikult elujõuliseks ja sotsiaalselt tasuvaks, kuid kahjuks ei ole me seda siiani veel saavutanud. Komisjoni rohelises raamatus on sektori olukorda väga hästi analüüsitud ning selles esitatakse palju küsimusi, kuid kahjuks ei pakuta välja erilisi lahendusi. Ka raportis on toodud välja suur hulk põhimõtteid ja ühiselt kokku lepitud kavasid, mis on vaja nüüd konkreetseteks meetmeteks muuta, et reformi eesmärgid võimalikult kiiresti saavutada.
Rõhutada tuleb ka raportööri jõupingutusi seoses meetmete leidmisega ning tema valmisolekut kompromisside tegemiseks, mille puhul ta kõige enam vaidlusi tekitanud probleemid esialgsest raportist välja jättis. Nüüd seisab komisjoni ees suur vastutus seoses konkreetsete tegevuste esitamisega oma õigusloomega seotud ettepanekus, mis võimaldavad omakorda rakendada raportis väljatoodud põhimõtteid. Olen kindel, et võtame raporti suure häälteenamusega vastu.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Austatud juhataja! Seoses ühise kalanduspoliitika reformiga on kaalul väga tähtis osa Euroopa tulevikust.
Kalandussektor on ressurss, see on meie rannaalade elanike eluviis ning on aluseks meie konservitööstusele ja mereuuringutele. Lisaks mängib kalandussektor olulist rolli meie toidu ohutuse, kvaliteedi ja tarbijahinna ning samuti välissuhete ja arengu seisukohalt.
Reform peab keskenduma vastutustundlikule, jätkusuutlikule ja konkurentsivõimelisele kalandusele. Samuti peab reform rõhutama sotsiaalset mõõdet, andma suurema tähtsuse ökosüsteemile ning see tuleb integreerida merenduspoliitikaga.
Väga tähtis on tagada kalavarude kaitsmine ja taastumine ning vaadata läbi suhtelise stabiilsuse põhimõte. Lubatud kogupüügist ja kvootidest lähtuvas majandamispoliitikas peab jätma piisavalt ruumi ka püügikoormusel põhinevale majandamisele. Lisaks sellele on vaja tugevdada kontrollmeetmeid ja teha lõpp ebaausale konkurentsile.
Väikesemahulisi kalalaevastikke ja suurel määral kalandusest sõltuvaid piirkondi tuleb kohelda erinevalt ning need vajavad suuremat sotsiaalmajanduslikku toetust. Karpide ja vähiliste püük tuleb täielikult ühisesse kalanduspoliitikasse integreerida.
Toetan raportit ning õnnitlen raportööri ja variraportööre saavutatud kompromisside puhul! Palun komisjonil ja eesistujariigil oma eelseisva töö käigus raportile tõsist tähelepanu pöörata!
Ole Christensen
(DA) Austatud juhataja! Ma leian, et Euroopa ühine kalanduspoliitika on väga tähtis. Sama oluline on ka, et Euroopa kodanikud ja kalandussektori huvitatud pooled kalanduspoliitikat toetaksid. Seetõttu ei ole muud võimalust kui piirkondlikkuse suurendamine, et seeläbi vastutus seoses Euroopa raamistikuga vastavuse tagamise ja eesmärkide saavutamisega rohkem detsentraliseerida. Saagi vette tagasi laskmine tuleb vähendada miinimumini, kuid selleks on vaja muuta selle tava aluseks olevat poliitikat. Lõpp tuleb teha ka seadusevastasele kalapüügile, mis on väga kahjulik seadusest kinnipidavatele kaluritele. Liikmesriigid peavad võtma kasutusele rangemad ja ühtsemad kontrollmeetmed. Rannikupüüki tuleb täiustada väiksematele laevadele eristaatuse andmisega. Kui müüakse samal päeval püütud saaki, on kala värske, hinnad head ning see on palju parem ka keskkonna ja kalavarude seisukohalt. Loodan, et need elemendid on lõplikus reformis kindlasti olemas, sest neid on kindlasti vaja.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Kiidan heaks raportööri märkused seoses kõne all oleva rohelise raamatuga, sest nende üldsuund on väga hea. Uus strateegia peab edendama kalapüüki kohalikul tasandil ning rõhutan, et selles mängib väga tähtsat rolli ka vesiviljelus, milles peituvad märkimisväärsed ressursid ja kümned tuhanded töökohad. Euroopa vajab tugevat jätkusuutlikku ja kvaliteetset vesiviljelust.
Ennekõike soovin juhtida tähelepanu karpide ja vähiliste kasvatamisele, mis sõltub kindlatest piirangutest, mis omakorda pragmaatilisi ja õigustatud lahendusi nõuavad. Sedalaadi kasvatamisega tegelevad tihti just väikeettevõtted, mis on kriisi tõttu tõsiselt kannatada saanud. Reostus ja muutused keskkonnas muudavad tootmist üha tundlikumaks ja ebastabiilsemaks. Tootjad tahavad, et Euroopa pakuks neile lühemas perspektiivis piisavat ajutist finantsabi, tänu millele nad saavad jätkuvalt tootmisega elatist teenida. Keskpikas perspektiivis tahavad nad üleminekuabi, et kanda hoolt selle eest, et liikidel oleks piisavalt bioloogilist aega paljunemiseks. Pikas perspektiivis ...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Luís Paulo Alves
(PT) Ma õnnitlen raportööri ning samuti täna siin viibivaid kalureid Assooridelt! Ka minul on hea meel raporti üle, mis tähistab olulist muutust praeguse ühise kalanduspoliitika jaoks ning milles sisalduvad meetmed, nagu väikesemahulise kalapüügi ja tööstusliku kalapüügi mõistete uus määratlemine ning biogeograafiliste piirkondade loomine, on eriti tähtsad just Euroopa äärepoolseimate piirkondade jaoks. Minu arvates on väga positiivsed ka muudatusettepanekud, mille esitajaks oli Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis, kuna need muutsid raportööri esialgset seisukohta seoses ülekantavate kalapüügiõiguste kaitsmisega, mida soovisid Assooride kalandusorganisatsioonid.
Sama kehtib fraktsiooni S&D muudatusettepanekute kohta, mis käsitlesid suhtelise stabiilsuse põhimõtet. Meie arvates tuleb seoses äärepoolseimate piirkondadega teha veel tööd biogeograafiliste piirkondade loomise nimel, kasutades neid eelistatud majandusmudelina ning vastavalt olemasolevatele ressurssidele. Lisaks on merepiirkondade heade keskkonnatingimuste säilitamiseks ja ettevaatusprintsiibi järgimiseks tarvis hinnata ümber 100 meremiili piir saarte ümber, kuna kasutusele on vaja võtta 200 meremiili, et ...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
George Lyon
Austatud juhataja! Tahaksin samuti alustada oma sõnavõttu raportööri õnnitlemisega. Ühine kalanduspoliitika on kaotanud oma usaldusväärsuse ning see reform annab meile võimaluse alustada otsast peale. Paistab, et oma usaldusväärsuse tagasisaamiseks peab ühise kalanduspoliitika peamiseks eesmärgiks saama jätkusuutlikkus, sest kui ei ole kala, siis ei ole kalandussektoril ka tulevikku. Teiseks oluliseks eesmärgiks on stabiilsus ja etteennustatavus meie kalapüügiga tegelevatele kogukondadele ja kaluritele. Kolmandaks eesmärgiks on lahenduse leidmine liigse püügivõimsuse küsimusele. Neljandaks eesmärgiks on minevikus tehtud jõupingutuste tunnustamine - mis on kõige olulisem. Vajame ka poliitikat, mis pakub tõelist lahendust saagi vette tagasi laskmise probleemile.
Kõige tähtsam on, et ühise kalanduspoliitika reform kindlustaks meie kalapüügiga tegelevate kogukondade ja kalurite tuleviku. Mulle isiklikult tundub, et ühise kalanduspoliitika jaoks on alustpanevaks...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Raül Romeva i Rueda
(ES) Austatud juhataja! Ka mina tahan rõhutada punkte, mille kohta paljud meist arvavad, et need peaksid igal juhul lõplikus raportis, mille üle me hääletame, olemas olema.
Need punktid on järgmised: ettevaatusprintsiip, mis on väga tähtis ja kindlasti vajalik; püügivõimsuse vähendamine, mida on kiireimas korras vaja; riigi toetuste poliitika piiramine ning viimaks kontrollmeetmete täiustamine ja range ning puhta südamega karistuse määramine seaduserikkujatele, kes käituvad valesti ning õhutavad ka teisi nii käituma. Samuti peame edendama jätkusuutliku varustuse kasutamist ja jätkusuutlikku kalapüüki, mis tähendab, et peame tegema edusamme seoses väikesemahulise kalapüügi määratlemisega, kuna see vajab kahtlemata selgemat defineerimist.
Tahan veel rõhutada naiste rolli ning tunnustust, mida nad oma töö eest vajavad. Seoses selle aspektiga on esitatud ka mitu muudatusettepanekut.
Viimaks tahan veel öelda, et minu arvates tuleb rõhutada ning nõuda suuremat sidusust ja vastutust kalanduskokkulepetes kolmandate riikidega. Seda nõuavad näiteks kokkulepped Maroko ja Guineaga.
Werner Kuhn
(DE) Austatud juhataja, head kolleegid! Kõigepealt soovin ma kõike head volinik Maria Damanakile! Ootame juba väga meie tulevast koostööd! Tahan tänada ka Maria do Céu Patrão Nevesit, kes tuli läbirääkimiste korraldamisega suurepäraselt toime!
Kõige tähtsam on, et esindatud peavad olema ka väikese kalandussektoriga riigid. Juba mainiti, et Saksamaa jaoks mängib otsustavat rolli suhteline stabiilsus. Loomulikult oleme kõik veendunud selles, et kalavarude kaitsmine ja nende jätkusuutlikkuse tagamine on hädavajalik, et need jääksid püsima tasemele, millega oleks tagatud meie kalanduse olemaolu ka tulevikus. Sellegipoolest ei tohi me arutleda ainult keskkondlike ja majanduslike aspektide üle. Peame käsitlema ka mõnede liikide, nagu kormoranide ja hüljeste liigset kaitsmist, mida juba mainiti.
Euroopa rannajoon on tuhandeid kilomeetreid pikk ning paljudes piirkondades on traditsiooniliselt levinud just väikesemahuline kalapüük, millest sõltub paljude sealsete perede elatis. Lisaks sellele mängib nendes piirkondades väga tähtsat rolli ka turism. Kõige sellega tuleb arvestada. Ma usun, et see roheline raamat on väga hea lahendus, mis võimaldab meil koos komisjoniga asjad kaugemale viia...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Ühine kalanduspoliitika peab sobitama ökoloogilised ja keskkondlikud eesmärgid püügimahtudega ning samuti kalandusega tegelevate perede tööhõive- ja elukvaliteedi küsimustega. Püügivõimsus tuleb kohandada ressursside tasemega, mis on määratletud vastavalt uusimatele teaduslikele järeldustele ja asjatundjate teadmistele. Jätkusuutlike püügikvootide kasutuselvõtmisega peab kaasnema toetuse andmine kalapüügiga tegelevatele kogukondadele eri valdkondades, nagu investeeringud, kaasajastamine ja sotsiaalsed küsimused, arvestades ka pikema perspektiiviga.
Ühine kalanduspoliitika peab võtma arvesse ka eri piirkondade ja merede omapärasid. Seetõttu on vaja suurendada piirkondlike nõuandekomisjonide pädevusi, mis peavad tegema tihedat koostööd liikmesriikide kalandust haldavate asutustega ning Euroopa Komisjoniga. Viimaks on vaja tugevdada ka kalurite organiseeritust ning parandada ahelat kala püüdmisest kala müügini eesmärgiga tõsta kalatoodete standardeid ja kvaliteeti.
Seán Kelly
Austatud juhataja! Ligikaudu kuus kuud kestnud ametiaja jooksul Euroopa Parlamendi liikmena ei ole ma kohanud veel vihasemaid inimesi kui minu valimisringkonna kalurid.
On selge, et nende jaoks ei ole ühine kalanduspoliitika toiminud. Seetõttu on eelseisev reform väga teretulnud. Ma arvan, et me kõik oleme nõus, et kalavarude kaitsmine on väga oluline, kuid peame kaitsma ka rannikukogukondi ning need kaks ei ole tingimata teineteist välistavad. Vajame häält, mis räägiks väikekalurite poolt.
Nagu Andrew Henry William Brons mainis, tuleb võtta kasutusele ka uusi tehnoloogiaid, eriti tehnoloogiaid saagi vette tagasi laskmise probleemi lahendamiseks, mida ta samuti mainis. Sellega muudaksime väga palju.
Viimaks tuleb käsitleda ka kogu teadusuuringute küsimust. Tendentsiks on võtta kõiki teadusuuringuid või teaduslikke tõendeid puhta kulla pähe. Nagu Alain Cadec ütles, peavad teaduslikud tõendid olema vaieldamatud, objektiivsed ja ajakohased.
Juan Carlos Martín Fragueiro
nõukogu eesistuja. - (ES) Austatud juhataja! Tahan veel kord tänada Maria do Céu Patrão Nevesit tehtud töö eest!
Seni nõukogus peetud arutelude kohta võin öelda, et ministrid on toetanud üksmeelselt reformi seoses eeskirjade lihtsustamisega, piirkondade rolli tähtsuse tõstmisega ning otsuste tegemise detsentraliseerimisega, välja arvatud seoses strateegiliste elementide ja põhimõtetega, ning nad on nõus, et kindlasti on vaja vähendada saagi vette tagasi laskmist, liigset püügivõimsust ja ülepüüki.
Spetsiifilised punktid, seoses millega on seni üksmeel saavutatud, on järgmised: praegu kehtivate 12-meremiilise tsooni eeskirjade säilitamine; ressursside haldamine pikemas perspektiivis; kalandussektori asjatundjate suurem kaasamine; turustiimulid, nagu märgistamine ja sertifikaadid, kalurite üldise kasumimäära tõstmiseks; toetuste kasutamine vaid erimeetmetena liigse püügivõimsuse vähendamiseks; teadusuuringute tähtsus kalanduspoliitika seisukohalt; vesiviljeluse integreerimine; ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika suhe ning vajadus säilitada ja täiustada Euroopa Liidu tegevusi rahvusvahelisel tasandil.
Praeguseks on aruteludes ilmnenud eri seisukohad seoses järgmiste aspektidega: suhteline stabiilsus, praegune kogupüügi ja kvootide süsteem ning ülekantavate püügikvootide kasutamine, püügikoormuse piiramise kasutamine haldusvahendina, meetodid saagi vette tagasi laskmise, liigse püügivõimsuse ja ülepüügi vähendamiseks, rahastamine ja selle jaotumine ning suurem toetus väikesemahulisele kalapüügile ja rannikukogukondadele.
Nagu ma juba oma esialgses sõnavõtus ütlesin, ei ole nõukogu veel seisukohta võtnud ning ei kavatse teha ametlikku otsust enne järgmist aastat, kui komisjon on esitanud ametlikult oma õigusloomega seotud ettepanekud.
Lõpuks tahan ma ka tervitada kalandussektori esindajaid, kes meil siin täna külas on.
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Ma tänan kõiki parlamendiliikmeid nende panuse eest! Nii suur sõnavõttude arv on väga julgustav.
Panin tähele, et kõige enam mainiti jätkusuutlikkust ning seega saabki jätkusuutlikkus üldise üksmeele aluseks ja raamistikuks. Ma ei saa vastata kõikidele esitatud küsimustele, aga tahaksin rõhutada mõningaid prioriteete.
Üks prioriteet on väikesemahuline kalapüük ja rannapiirkonnad. Kinnitan, et ma võtan sellel teemal tehtud kommentaare väga tõsiselt. Tahan samuti kinnitada, et ma ei kavatse kehtestada rangeid meetmeid ja eeskirju seoses harrastuskalapüügiga.
Teiseks prioriteediks on piirkondlikkus. Olen meelsasti valmis arutlema teiega üksikasjalikumalt selle põhimõtte rakendamise üle, sest sellel teemal on meil palju rääkida.
Nagu ma aru sain, oli seoses ülekantavate kalapüügiõiguste teemaga seoses palju arutelusid ja argumente. Ma ei tea, kuidas hääletamine läheb, kuid me ei saa probleemi tähelepanuta jätta. Mitmed liikmesriigid on seda süsteemi juba rakendamas. Minu ettepanek on korraldada konkreetne selleteemaline arutelu näiteks kalanduskomisjonis. Ülekantavate kalapüügiõigustega seotud läbirääkimised ei ole veel lõppenud ning seetõttu saame pidada sellel teemal korraliku arutelu - ma näen, et Carmen Fraga Estévez on siin - saame korraldada hea arutelu, et kogu probleem endale selgeks teha.
Mainin veel mõningaid prioriteete: võrdsed võimalused Vahemeres ja muudes piirkondades seoses teiste riikide kaluritega - jah, see on õige, peame seda tegema, et kindlustada meie kaluritele aus konkurents. Lisaks veel saagi vette tagasi laskmise lõpetamine ja märgistamine.
Need on meie prioriteedid. Kokkuvõtteks tahan veel rõhutada, et vajame uut kalanduskokkulepete vormi ning selle juurde kuulub ka inimõiguste klausel. Tänan teid kommentaaride eest! Minu arvates ei ole dialoog kaugeltki veel lõppenud. Sellega algab meie suurepärane arutelu.
Maria do Céu Patrão Neves
raportöör. - (PT) Tänan kõiki kohalviibijaid ja ka kõiki neid, kes kõne all olevat protsessi ikka jätkuvalt toetavad! See protsess kestab ikka veel ja nagu lugupeetud volinik äsja ütles, peame oma jõupingutusi jätkama, kui me oma eesmärgid saavutada tahame.
Olen aus ja tunnistan, et võimatu on koostada raportit, millega kõik rahule jäävad. Paljud ütlevad, et raport ei läinud seoses teatud aspektidega piisavalt kaugele, kuid teised ütlevad jälle, et see on seoses teiste, või isegi samade, aspektidega liiga kaugele läinud. Ma arvan, et hetkel on kõige tähtsam rõhutada, et suutsin kõne all oleva raportiga luua kõige tähtsamate probleemide vahel hea tasakaalu ja ulatusliku üksmeele ning et üldiselt on raportiga loodud võimalused ja potentsiaal andmaks piisavat vastust kalandussektori vajadustele, et mitte öelda nõudmistele.
Nõnda nagu me Carmen Fraga Estévezi eesistumise all kalanduskomisjonis töötasime, nii loodan ma, et me saame ka nüüd selle tööga samas komisjonis jätkata, kuid nüüd juba laiemas ulatuses koos nõukogu ja Euroopa Komisjoniga, et teha sama intensiivset tööd seoses õigusloomega seotud ettepanekutega.
Olen veendunud, et kui jätkame töötamist sellises meeskonnavaimus ja kindla arusaamisega, et peame arvestama kõikide probleemidega, mis suure Euroopa Liidu eri piirkondades olulised on, ja et kui me üritame vastata tõhusalt kõikidele kalandussektori vajadustele meie suures majandusvööndis, siis teeme selle sektori heaks väga head tööd. Seda silmas pidades pühendume vajalike tingimuste loomisele selleks, et kalandussektor muutuks põhimõtteliselt jätkusuutlikuks ning saaks areneda pikemas perspektiivis.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub täna kell 11.30.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Vito Bonsignore  
kirjalikult. - (IT) Kõigepealt õnnitleme raportööri Maria do Céu Patrão Nevesit suurepärase töö eest, mida ta seni teinud on, ning samuti hääletuse positiivse tulemuse eest!
Loodame, et roheline raamat, mis peagi meie komisjoni jõuab, on eelmänguks valge raamatu peatsele täiskogu istungile jõudmisele. Euroopa on alati kalandussektorist huvitatud olnud. Usume siiski, et peame investeerima veel rohkem teadusuuringutesse, eriti kalandussektoris, kaasa arvatud ka järgmises raamprogrammis. Usume ka, et kalandussektoris tuleb kvootide süsteemi paindlikkuse suurendamise ning kontrollimise ja kalavarudega seotud suurema vastutuse kaudu parandada teadlikkust eeskirjadest.
Tahame lisaks kolmandate riikidega tugevamaid partnerlussuhteid, et võidelda seadusevastase kalapüügiga, ning paremat koostööd Vahemere piirkonna riikidega, et reguleerida otsustavalt kalandust sellistes piirkondades nagu Vahemeri, mis on olnud alati erinevate tsivilisatsioonid ja kultuuride häll.
Viimaks ütlen, et oleme nõus uuendamist käsitlevate sätetega lõikes 23, eelkõige väikesemahuliste laevastike osas, kuid me tahaksime seoses sellega saada siiski rohkem andmeid. Mis puudutab lõikeid 62 ja 63, mis käsitlevad kalandussektori kutseõpet, siis tahaksime me ka siin saada selgitusi, eelkõige väikesemahulise kalapüügi puhul, mis laevastike haldamise eeskirjade rangemaks muutmise korral kõige enam kannataks.
Nessa Childers  
kirjalikult. - Olgugi, et harrastuskalapüük moodustab vaid väikese protsendi Euroopa kalandussektori püügimahust, on see oluliseks majanduslikuks ja sotsiaalseks elemendiks paljudes ELi piirkondades, eriti pean siinkohal silmas Ida-Iirimaad. Ida-Iirimaal on õngitsemine vana ja tähtis tava ning kalapüügistseenid Slaney jõe ääres või idaranniku kallastel on populaarseks Iiri kultuuri kujutamise viisiks. Selline hea maine seoses õngitsemisega avaldab paljudes Iirimaa piirkondades ka suurt mõju nii riigisisesele kui ka rahvusvahelisele turismile. Näiteks on Tiger Woods üks kuulsamaid alalisi Kildare'i krahvkonnas asuva Liffey jõe külastajaid. Kalavarude vähenemise tõttu tahetakse kehtestada seoses rannapüügiga kontrollmeetmeid ning arvestada rannapüügi saak kaubandusliku kalandustööstuse kvootide sisse.
Need ettepanekud võivad avaldada tõsist mõju kalandusest saadud turismituludele ning ka negatiivset mõju paljudele Iirimaa piirkondadele. Seetõttu peab täiskogu tunnistama harrastuskalapüüki ja kõiki selle vorme kui olulist sidusrühma kalandustööstuses ning ühise kalanduspoliitika reformi käsitlevas valges raamatus tuleb võtta arvesse harrastuskalapüügi majanduslikku ja sotsiaalset kasu.
Robert Dušek  
kirjalikult. - (CS) Raport seoses ühise kalanduspoliitika reformi käsitleva rohelise raamatuga koostati selleks, et algatada ELi ja liikmesriikide institutsioonides avalik arutelu. Nagu ühine põllumajanduspoliitika, nii on ka kalanduspoliitika strateegiline tegevuskava, mis avaldab vahetult mõju kõikidele ELi kodanikele ning mida tuleb rakendada lähtudes kolmest põhimõttest: kalanduse majanduslik tasuvus, kalavarude kaitsmine ja hoidmine ning kalandussektoris töötavate inimeste elatustaseme hoidmine vastuvõetaval tasemel. Kui õigusakti eelnõus ei ole nende kolme põhimõtte vahel tasakaalu, on oht, et rannapiirkondades algab tugev majanduse allakäik, et teatud kalaliigid kaovad ülepüügi tõttu või et seadusevastane kalapüük ületab vastuvõetava taseme. Arvestades sellega, et 88% kalavarudest püütakse üle nende maksimaalse jätkusuutliku taseme ja et kuni 80% kogu püütavast saagist lastakse tagasi merre, on vaja sätestada piirid, et võimaldada kalavarude taastumist, mis suurendaks tulevikus oluliselt saagikoguseid ning säilitaks ka kalavarude jätkusuutlikkuse. Raportöör tõi väga õige punktina välja, et kuna tootjate ja ostjate vahelist tasakaalu on hakanud segama vahendajad ehk suured poeketid, siis kala hind langeb, mis seab kalandussektori veelgi suuremasse ohtu. Meile esitatud raportis on võetud arvesse kõiki kolme ülalnimetatud kalandusega seotud aluspõhimõtet ning esitatud kindlaid lahendusi jätkusuutlikkuse tagamiseks ning seetõttu on tegemist väga hea algusega, et säilitada kalastamine meie kõigi jaoks.
Diogo Feio  
kirjalikult. - (PT) Tahan õnnitleda Maria do Céu Patrão Nevesit tehtud töö eest ning raporti eest, mille üle nüüd hääletasime! Kalanduse teema on portugallaste jaoks loomulikult väga tundlik, sest meil on mitmeid kalandusega tegelevaid kogukondi, ning küsimus on igati tähtis ka Portugali erakonna CDS-PP jaoks.
Olen kindel, et me vajame uut ühise kalanduspoliitika määrust, mis on palju tõhusamad ning kohandatud paremini iga piirkonna olukorra jaoks. Seepärast on mul väga hea meel kavatsuse üle keskenduda piirkondlikkuse ja subsidiaarsuse põhimõtetele, mis annavad liikmesriikidele rohkem iseseisvust ning muudavad ühise kalanduspoliitika palju paindlikumaks. Kui aga arvestada asjaoluga, et keskkonnaküsimused tekitavad seoses kalavarudega palju probleeme, arvan ma, et uus ühine kalanduspoliitika peab toetama ökoloogiliselt jätkusuutlikku ja elujõulist kalandust. Me ei suhtu üldsegi mitte ükskõikselt kalurite probleemidesse ja meie soovituseks on kanda hoolt selle eest, et uus ühine kalanduspoliitika pakuks piisavat kaitset kalandusest sõltuvatele kogukondadele.
Arvan ka, et uue ühise kalanduspoliitikaga peab kandma hoolt selle eest, et inimesed saavad piisavates kogustes kvaliteetset kala, et tagada neile kalarikas dieet, mis, nagu me teame, on väga tasakaalustatud ja kasulik tervisliku eluviisi jaoks.
Jälgin ühise kalanduspoliitika edasisi reforme suure huvi ja tähelepanuga ning kaitsen nimetatud strateegilises sektoris alati Portugali huvisid.
Alan Kelly  
kirjalikult. - Praktilisest vaatenurgast tervitan väga esitatud ettepanekuid seoses mereressursside pikaajalise kaitsmisega nii keskkonna kui ka majanduse seisukohalt, seoses kalandustehnoloogia uuendamisega ning seoses kutseoskuste tähtsuse rõhutamisega kalandussektoris. Eriti rahul olen ettepanekuga, et kõik kohustuslikud muudatused tuleb viia sisse järkjärguliselt ja esialgse üleminekuperioodiga, et anda tööstusele, eriti üksikutele kaluritele aega toimetulemiseks lisakuludega juba niigi raskes olukorras olevas sektoris. Kuigi mul on hea meel asjaolu üle, et raportis on rõhutatud vajadust eristada tööstuslikku ja väikesemahulist kalapüüki, on mul kahju, et viimasele siiski veel täiendavaid kulusid kehtestatakse. Kalapüük ei ole ainult majanduslik tegevus, vaid ka sotsiaalne ja kultuuriline tegevus, ning väikekalurite elulaadi on vaja säilitada. Väikekalurite elatis on seni sõltunud nende kogukondade ajaloolisest õigusest püüda kala oma kohalikes rannavetes. Seda silmas pidades ei tohi me unustada raportis antud lubadust, "et neile (kalandusest elatuvatele inimestele) tuleb tagada õiglane elatustase”.
James Nicholson  
kirjalikult. - Nüüdseks tunnustatakse juba üldiselt, et 2002. aasta ühise kalanduspoliitika reform oli tõsine läbikukkumine ja et kalandussektori olukord on ikka veel halvenemas ning märke parenemisest ei ole veel silmapiiril. Ühine kalanduspoliitika on bürokraatlik luupainaja ning kalandussektorit vaevavad liigne reguleerimine ja mikrojuhtimine, mis ei saavuta aga mingeid positiivseid tulemusi. Eelseisev ühise kalanduspoliitika reform annab võimaluse poliitika uues suunas arenema panna, kaugemale liigsest bürokraatiast ning täites vajalikke keskkondlikke, sotsiaalseid ja majanduslikke aspekte. Reformitud ühise kalanduspoliitika keskseks eesmärgiks peab olema kaluritele õiglase elatise teenimise võimaluse ning keskkondliku jätkusuutlikkuse tagamine. Ühine kalanduspoliitika on vaja sõnastada nii, et see säilitab töökohti ja kaitseb samal ajal ka kalavarusid. Reformitud ühises kalanduspoliitikas tuleb loobuda liigsest tsentraliseeritud reguleerimisest Brüsselist ning keskenduda selle asemel sellele, kuidas anda sidusrühmadele võimalus oma kohalike kalavarude igapäevaseks haldamiseks.
Wojciech Michał Olejniczak  
kirjalikult. - (PL) Ühist kalanduspoliitikat käsitlev roheline raamat lõhestab nii Euroopa Komisjoni kui ka liikmesriigid. Tegemist on kindla tõendiga asjaolust, et kõik Euroopa Liidu projektid ja reformid ei ole alati edukad. Seepärast peame tegema seoses institutsionaalsete ja praktiliste lahendustega õiged järeldused.
Üks 2002. aasta reformi põhilisi vigu oli liigne tsentraliseerimine. Euroopa Liidu eri piirkondade omapärad ja mitmekesisus seevastu nõuavad aga pigem piirkondlikku lähenemist. Euroopa Komisjon ei tohi kohelda Läänemerd võrdselt Vahemere või Atlandi ookeaniga. Kalanduspoliitika piirkondlikuks muutmine peab käima käsikäes kindlate sotsiaalsete ja majanduslike meetmetega. Kalandusest sõltuvates piirkondades elavate inimeste seisukohalt on kõige tähtsam tegevussuund majanduslik ja sotsiaalne mitmekesistamine ning ümberkorraldamine, kaasa arvatud uute töökohtade loomine kalandussektoris. Ülalnimetatud meetmete rakendamist nõuab juba asjaolu, et Läänemere kalandussektoris ei ole võimalik suurendada püüki ega luua uusi töökohti. See vastab sotsiaalsetele ootustele ja vajadustele.
Teadusuuringud näitavad, et ohus on kaks kolmandikku Euroopa kalavarudest, nende hulgas tundud liigid nagu merikeellased, lest ja tursk. Maailma Looduse Fondi analüüside kohaselt muutuvad Vahemere tuunikala ja paljude teiste kalaliikide populatsioonid 2012. aastaks paljunemisvõimetuks, kui kalanduses midagi ei muutu.
Sirpa Pietikäinen  
kirjalikult. - (FI) Austatud juhataja, head kolleegid! Juba aastakümneid on Euroopa Liidu ühine kalanduspoliitika kontrollinud kalandust Euroopa Ühenduse ja kolmandate riikide territoriaalvetes.
Kahjuks on tegemist Euroopa Liidu ühe ebaedukama poliitikavaldkonnaga, mis on loonud olukorra, mida võiks kahtlemata kriisiks nimetada. Olukord kalavarudega on väga murettekitav: kaks kolmandikku ELi kaubanduslikult ekspluateeritavatest kalavarudest on langenud väga madalale tasemele. Vähenenud tasuvuse ja ülepüütud kalavarude tõttu on kalandussektor suurtes raskustes. Liiga suured püügikvoodid ja seadusevastane kalapüük hävitavad kalavarusid kohutava kiirusega.
Kriisi põhjuseks on asjaolu, et juba pikemat aega on ülepüügist ja seadusevastasest kalapüügist tingitud probleemidesse suhtutud täiesti ükskõikselt. Lisaks hävitavad laastavad püügimeetodid ka ülejäänud merekeskkonda. Põhjatraalimine on näiteks üks laastavamaid püügimeetodeid.
EL peab kalavarude kriisi tõsiselt võtma. Siin on ka tihe side välisperspektiiviga, sest EL impordib peaaegu ühe kolmandiku müüdavast kalast välisriikidest. Uue ühise kalanduspoliitika üks olulisemaid komponente on sõlmida meie kalanduskokkulepped partneritega palju jätkusuutlikumatele põhimõtetele tuginedes. Peamised reformid peavad käsitlema kalalaevade liigse püügivõimsuse probleemi ning tõhusamat seiret seadusevastase kalapüügiga võitlemiseks.
Kalanduspoliitika reformi peamised alused, mida komisjon oma rohelise raamatuga välja pakkus, peavad lähtuma ökosüsteemist ja ettevaatusprintsiibist. Poliitika peab keskenduma ennekõike jätkusuutlikule kalandusele seoses iga kalaliigiga ning selle saavutamiseks peab iga riik koostama oma haldus- ja kaitsestrateegia. Vajadusel peab EL olema kalavarude taastamise tagamiseks valmis võtma kasutusele vajalikke lahendusi, kehtestades näiteks kalapüügile ja kalakaubandusele täieliku keelu.
Nuno Teixeira  
kirjalikult. - (PT) Ühise kalanduspoliitika reformi käsitlev roheline raamat annab meile võimaluse nimetatud Euroopa poliitika eri aspektide (majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnaaspekt) läbivaatamiseks, et määratleda uusi lähenemisi, mille eesmärgiks on lahendada kalandussektorit vaevavad probleemid. Ühise kalanduspoliitika reform rõhutab ennekõike liidu äärepoolsemaid piirkondi, kus kalandus on väga oluline kohaliku arengu ja inimeste elatise jaoks.
Rohelist raamatut käsitlevas raportis rõhutatakse reforme, mis on minu arvates hädavajalikud kalanduspoliitika paremaks rakendamiseks riiklikul tasandil. Neist tähtsaimad on kalanduse juhtimise detsentraliseerimine, iga piirkonna iseloomulike omaduste arvessevõtmine ning sektori jätkusuutlikkuse sidumine kalaliikide kaitsmisega. Madeiral on näiteks hädasti vaja uuendada laevu ning edendada meetmeid kalanduse majandusliku jätkusuutlikkuse tagamiseks. Kordaksin veel, et reformi tähtsaimate eesmärkide hulgas on suurem tõhusus kalavarude haldamise alal ning rahalise toetuse strateegia kalandussektori töötajatele ning mõlemat tuleb rakendada piirkondlikul tasandil.
Ühise kalanduspoliitika reform on uus etapp sektori arengus, milles nii riiklikul, piirkondlikul kui ka tööstuse tasandil osalejad saavad palju aktiivsemalt kaasa lüüa.
