Liha sissevedu kolmandatest riikidest (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni avaldus liha sisseveo kohta kolmandatest riikidest.
Androulla Vassiliou
Lugupeetud juhataja! Palun vabandust, et räägin sellest teemast auväärt parlamendiliikmete huvides veidi liiga pikalt, aga see teema on ülimalt huvipakkuv ja sellel on palju tahke.
komisjoni liige. - Komisjonil on kolmandatest riikidest tuleva liha jaoks kehtestatud kindel kogum ELi loomade heaolu ja rahvatervise nõudeid.
Mitu aastat on ELil olnud väga tulemuslik impordipoliitika, milles arvestatakse teaduse edusamme ja kolmandates riikides hetkel esinevaid haigusi. Eelkõige pööratakse selles hoolikalt tähelepanu eksportivates kolmandates riikides esinevale suu- ja sõrataudile, sest nagu teate, ELis seda tõbe, mis võib tekitada tõsist majanduslikku kahju, ei ole. Suu- ja sõrataudi leviku vältimiseks on Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni tasandil kehtestatud väga üksikasjalikud normid ja nõuded.
Maailma Kaubandusorganisatsiooni sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingus tunnistatakse, et kui riigid kasutavad toodete kontrollimiseks eri norme ja meetodeid, ei pruugi see tähendada loomade ja rahva tervisega seotud ohtude suurenemist. EL ei saa kolmandatele riikidele peale suruda oma õiguslike meetmete täpse koopia kasutamist, nagu ka kolmandad riigid, kuhu meie ekspordime, ei saa meile peale suruda oma riiklikke eeskirju. Saame nõuda ainult seda, et nende meetmete mõju oleks meie omadega samaväärne.
Võtame näiteks jälgitavuse. Meil on ELis väga karmid eeskirjad üksikveiste märgistamise ja jälgitavuse kohta. Taudipuhangu korral võimaldavad meie eeskirjad nakatumiskahtlusega loomade liikumist jälgida, et haiguse levikut piirata. Lisaks võimaldavad meie eeskirjad jälgida toidu või sööda liikumist kõikides tootmis- ja turustusetappides põllumajandusettevõttest tarbijani. Teisalt on ELi eksportivatele kolmandatele riikidele kohaldatavate jälgitavuse eeskirjade eesmärk ainult tagada, et sisseveetud lihaga ei kaasne ELi jaoks vastuvõetamatuid riske. Seega on nende eeskirjade kohaldamisala palju piiratum kui ELis kehtivate oma.
Samuti tahaksin rõhutada asjaolu, et ELi veiste jälgitavuse meetmed võeti vastu suuresti vastuseks hullulehmatõve kriisile, mis, nagu te mäletate, vähendas järsult tarbijate usaldust ja kahjustas veiselihakaubandust siseturul.
Tahaksin nüüd kasutada võimalust ja selgitada täpsemalt seda väga tulemuslikku riski vähendavate meetmete kogumit, mis meil on veiseliha impordi kohta kehtestatud ning mis tagab ELi rahva ja loomade tervise suurima võimaliku kaitse, kuid arvestab samas Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni norme ja on igati kooskõlas sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu põhimõtetega. Need meetmed võib jagada viiele peamisele kaitsetasandile. Need on nii laiahaardelised, et ainult 12 kolmandat riiki väljaspool Euroopat on suutnud kõiki neid nõudeid täita, mistõttu me veame veiseliha sisse ainult neist vähestest riikidest.
Esiteks on veiseliha sissevedu lubatud vaid neist kolmandatest riikidest või nende teatud osadest, kellele on antud konkreetne luba pärast nende veterinaarasutuste pädevuse ja üldise loomade tervishoiu olukorra kontrolli komisjoni poolt. Teiseks peavad Maailma Loomatervishoiu Organisatsioon ja Euroopa Liit olema veiste päritolupiirkonna tunnistanud suu- ja sõrataudivabaks. Kolmandaks peab veiseliha eksportivatel riikidel olema heakskiidetud järelevalvekava konkreetsete veterinaarravimite, kasvukiirendajate ja tootlikkuse parandajate jääkide jaoks, mille kasutamine toiduks kasvatatavatel loomadel on ELis piiratud või keelatud. Neljandaks peab kogu sisseveetav värske liha tulema heakskiidetud tapamajadest, mis on selleks otstarbeks loa saanud ja registrisse kantud. Viiendaks on meil konkreetsed tingimused liha tootmise ja hoiustamise jaoks.
Veel üks kaitsetasand on see, et konte võib olla vaid Austraaliast, Kanadast, Tšiilist, Uus-Meremaalt ja Ameerika Ühendriikidest toodud lihas. Ülejäänud seitsmest loa saanud riigist võib Euroopa Liitu eksportida ainult konditustatud ja laagerdunud veiseliha ilma rupsita. Selline töötlemine peatab suu- ja sõrataudi viiruse, kui see peaks ikka pärast kõiki eelkirjeldatud meetmeid kuskil olema, ja pakub nii lisakaitset. ELi turule mõeldud lihasaadetised peab sertifitseerima ametlik veterinaar, kes kinnitab, et kõik eelnimetatud tingimused on igati täidetud.
Kui lihasaadetis jõuab ELi, kontrollivad seda piiripunktides liikmesriikide ametlikud veterinaarteenistused. Kogu sisseveetud liha peab ELi piiril läbima kohustusliku veterinaarkontrolli. Piiripunktidel on kohustus teha dokumentide, identiteedi ja füüsilisi kontrolle. Kogu imporditud liha peab läbima piiripunktides dokumentide ja identiteedi kontrolli. Lisaks tehakse vähemalt 20 protsendi sisseveetud liha saadetiste füüsiline veterinaarkontroll. Lisaks on veel üks kaitsetasand - kogu ELis kehtiv keeld sööta loomadele toidujäätmeid. Selle meetme mõte on tagada, et ELis kasvatatavad suu- ja sõrataudile altid liigid ei puutuks selle viirusega kokku, kui see peaks eelkirjeldatud meetmetele vaatamata ELi sattuma.
Kõik nimetatud meetmed on täielikult ühtlustatud. Euroopa Toiduohutusamet tunnistas 2006. aastal, et need meetmed on suu- ja sõrataudi ELi sattumise ohu vähendamisel väga tulemuslikud. Oma arvamuses ütles Euroopa Toiduohutusamet, et ELis kehtib seega väga keeruline impordikontrollisüsteem. Need jõupingutused paistavad olevat väga tulemuslikud liha ja lihasaaduste seaduslikus kaubanduses.
See toob mind järgmise teema juurde. Pärast veterinaariaga seotud imporditingimuste ühtlustamist 1970ndatel ei ole meil ELis olnud seaduslikult sisse veetud lihast alguse saanud suu- ja sõrataudipuhangut. Olen kindel, et mul pole vaja teile meelde tuletada, et Ühendkuningriigi 2001. aasta suu- ja sõrataudipuhang sai alguse ebaseaduslikust liha sisseveost - kõige tõenäolisemalt Aasiast - ja ebaseaduslikust toidujäätmetega söötmisest. Sellepärast arvan, et peaksime oma jõupingutused suunama sinna, kus on tegelikud ohud, ja võtma sihikule ebaseadusliku sisseveo või isikliku sisseveo, mitte püüdma seaduslikku importi ülemäära reguleerida. Sellega seoses loodan, et olete kõik näinud ELi lennujaamades ja muudes ELi saabumise kohtades plakateid, kus selgitatakse reisijatele loomse päritoluga toodete sisseveo eeskirju.
Tean, et mõned teist on väljendanud muret Brasiilia veiseliha sisseveo pärast. Tahaksin teile meelde tuletada, et eelmise aasta jaanuaris kehtestati Brasiilia veiseliha impordile lisanõuded. Nende seas on lisaks kõikidele juba kirjeldatud nõuetele ka kohustus, et Brasiilia võimud peavad kõik päritolutalud üle kontrollima ja heaks kiitma. Brasiilia võimud on nüüd kehtestanud ka nõude, et need veised, kelle liha läheb ELi turule, tuleb ükshaaval märgistada ja andmebaasi kanda. Neid loomi on alla 1,5% kõigist Brasiilia veistest, keda on heakskiidetud ettevõtetes umbes 2,9 miljonit. Selle tagajärjel hindasid Brasiilia võimud uuesti ettevõtteid, kes tahavad toota veiseliha ELi eksportimiseks. 2007. aasta novembris ekspordiõigust omanud enamast kui 10 000 ettevõttest on praegu heakskiidu saanud ainult 1708. Selle tagajärjel on Brasiilia veiseliha sissevedu ELi järsult vähenenud. 2009. aasta alguses tuvastati komisjoni kontrolli käigus mõned puudujäägid ja Brasiilia võimud näitasid üles igakülgse koostöö tahet, et nende puudujääkidega tegelda. Igatahes ei andnud kontrolli üldtulemused alust kehtestada Brasiilia veiseliha sisseveole mingeid lisapiiranguid. Praeguse asjade seisu juures võiks Brasiilia veiseliha sisseveole lisapiirangute kehtestamist tõlgendada protektsionismina ja see võib viia meie meetmete kahtluse alla seadmiseni Maailma Kaubandusorganisatsioonis.
Samuti ei tohi me unustada, et ELil tuleb aeg-ajalt seista silmitsi loomatervishoiu või toiduohutuse probleemidega, ja me nõuame, et kolmandad riigid reageeriksid neile asjakohaselt. Seetõttu peaksime andma eeskuju ja järgima ise rahvusvahelise kaubanduse reegleid.
Lõpetuseks tahaksin parlamendile kinnitada, et komisjon jätkab tegevust ebaseadusliku sisseveo vastu, sest see on suurim oht meie rangetele normidele. Samuti jätkab komisjon praegust kolmandatest riikidest, sealhulgas Brasiiliast imporditava veiseliha proportsionaalset kohtlemist. See tagab, et ELi rahva ja loomade tervis on jätkuvalt hea ja EL on rahvusvahelisel tasandil lugupeetud.
Esther Herranz García
Lugupeetud juhataja! Euroopa Liit on kehtestanud ühenduse tootjatele toiduohutuse, tervishoiu, loomade heaolu ja keskkonna kohta maailma kõige karmimad normid. Euroopa karjakasvatajad peavad neid norme järgima, kui tahavad saada Euroopa Liidult toetust. Suuremale osale ei korva see toetus suurenenud kulusid ja talusid hüljatakse ärevusttekitavalt palju. See jätkub, kui ei võeta piisavaid meetmeid.
Aga vaadelgem probleemi lähemalt. Euroopa tootmise üha suurenev puudujääk kaetakse muidugi impordiga kolmandatest riikidest, peamiselt Brasiiliast. Ühenduse karjakasvatajatele avaldatavat survet arvestades oleks täiesti ebaaus lubada ühenduse turule lihasaadetisi, mis ei vasta miinimumnõuetele, milles Euroopa Liit ja kolmandad riigid on kokku leppinud.
Samuti tahaksin rõhutada asjaolu, et need nõuded on leebemad kui meie oma põllumajandustootjatele kehtestatud nõuded, sest näikse, et täpselt samade normide kehtestamine kolmandate riikide impordile oleks vastuolus Maailma Kaubandusorganisatsiooni eeskirjadega. Arvestades, et Maailma Kaubandusorganisatsioon ei lase meil kohaldada impordi suhtes samu norme, mida kohaldatakse Euroopa karjakasvatajate suhtes, peab komisjon hoolitsema vähemalt selle eest, et kogu liha, mis tuleb üle ühenduse piiride, pärineb piisava kontrolli läbinud põllumajandusettevõtetest. Importi sellistest riikidest nagu Brasiilia ei oleks mõistlik takistada, sest ühenduse nõudlust tuleb rahuldada. See aga ei anna meile õigust silma kinni pigistada või kõrvale vaadata, kui Euroopa Liidu Toidu- ja Veterinaaramet avastab korralise kontrolli käigus mingi eeskirjade eiramise.
Tahaksin teada, miks komisjon tahab nii väga neid eiramisi alatähtsustada, kui arvestada seda, et Toidu- ja Veterinaaramet leidis oma viimasel kontrollkäigul Brasiiliasse, et mõned sertifitseerimisasutused ei vasta nõutavatele kontrollinormidele. Toidu- ja Veterinaaramet leidis ka suuri puudujääke Brasiilia jälgitavussüsteemis ja probleeme paljude saadetistega, mis liikusid Euroopa Liidu poole, aga millel ei olnud vajalikke sertifikaate.
Kuidas saab seda teavet arvestades garanteerida, et need 1500 Brasiilia põllumajandusettevõtet tõepoolest vastavad kokkulepitud nõuetele?
Alan Kelly
fraktsiooni S&D nimel. - Lugupeetud juhataja! Peame siin Euroopas panema paika liha sisseveo põhimõtted, mis moodustavad meie selle valdkonna poliitika, ja meil peab olema tugev, aga õiglane õigusaktide süsteem.
Nende põhimõtete aluseks peavad olema tarbijate ohutus ja usaldus, keskkonnakaitse ja - mis kõige tähtsam - õiglane tegevuskeskkond lihatootjatele. Praegune süsteem on jõhkralt ebaõiglane nii põllumajandustootjate kui ka tarbijate jaoks. Sunnime oma põllumajandustootjaid järgima tervet hulka aeganõudvaid ja kalleid tavasid, et siis lasta väljastpoolt ELi tulevatel lihatoodetel hinnad alla lüüa. Brasiilia on suurepärane näide sellest. Toidu- ja Veterinaarametil on selle kohta tohutult tõendusmaterjali.
Selline olukord ei ole lihtsalt jätkusuutlik. Brasiilias ei vasta põllumajandustootmise tavad paljudel juhtudel lihtsalt Euroopa tarbijatele teadaolevale ja vastuvõetavale normile. Kui me ei ole hoolikad, kaob stiimul toota kvaliteetset ja ohutut liha, sest lubame madalama kvaliteediga toodetel meie hindu alandada ja põllumajandustootjate sissetulekut kärpida. Samuti kaob selle pärast, kuidas toidutootmisahel on lõimunud, sellesse süsteemi sisenenud liha paljudesse eri toodetesse ja muutub jälgitamatuks. Kuidas on see Euroopa tarbijate suhtes õiglane?
Euroopa veiselihatootjaid nöögitakse ja selline olukord ei saa jätkuda ei nende ega ka tarbijate jaoks. Puudub usk, et hiljuti kehtestatud uusi meetmeid tegelikult keegi hindab. On palju näiteid sellest, kuidas väidetakse, et veised on kasvatatud heakskiidetud talus, aga tegelikult need sealt ei pärine.
Lugupeetud volinik, ma ei propageeri mingilgi moel protektsionismi, aga aeg on midagi ette võtta. Me ei saa käed rüpes pealt vaadata, kuidas selline asi jätkub. See on lihtsalt ebaõiglane. See on ebaõiglane Euroopa tarbijate suhtes ja see on ebaõiglane Euroopa tootjate suhtes, kes peavad tegema asju, mida Brasiilia tootjad ei tee ega nõustu tegema.
George Lyon
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud juhataja! Tahaksin tänada volinikku avalduse eest, kus ta andis ülevaate kaitse- ja muudest meetmetest, millega hoolitsetakse selle eest, et kolmandate riikide import vastaks rangeimatele võimalikele normidele. Tahaksin vaadelda eelkõige Toidu- ja Veterinaarameti aruannet Brasiilia kohta. Sobivad jälgitavussüsteemid ja heakskiidetud põllumajandusettevõtted Brasiilias on nende meetmete tuum, mille kehtestamist EL on nõudnud, et vältida igasugust ohtu, et ELi veetakse sellest riigist sisse saastunud lihatooteid. Neil on ülioluline roll selles, et ELi tarbijatele, põllumajandustootjatele ja maksumaksjatele ei ole mingit ohtu.
Ärgem unustagem, et suu- ja sõrataud on Brasiilias endiselt tõsine probleem. Komisjoni Toidu- ja Veterinaarameti veebruariaruandes oli aga esile toodud palju probleeme: pooltes kontrollitud põllumajandusettevõtetes, mis tootsid ELi eksportimiseks, oli probleeme. 25 protsendis neist oli tõsiseid probleeme - puudusid kõrvamärgid, põllumajandusettevõttes oli loomi, keda ei olnud võimalik tuvastada, ja põllumajandustootjatel polnud aimugi, kust nad olid tulnud. Puudusid dokumendid, oli huvide konflikti probleeme, ELi inspektorid leidsid, et üks valitsuse järelevalveametnik oli abielus isikuga, kes vastutas veiste identifitseerimise eest, ja selgus, et neile kuulusid mõned loomad ettevõttest, kus veiste dokumentatsioon oli ebatäpne.
Minu mure, volinik, on see, et Toidu- ja Veterinaarameti aruandes seisis, et kõik kontrollitulemused olid üldiselt rahuldavad. Aga kahjuks ei kinnita aruande sisu sellist järeldust mitte kuidagi ja meie riigid peavad valvel olema. Mul pole vaja parlamendile meelde tuletada, millist mõju võib üks suur haiguspuhang maksumaksjatele, põllumajandustootjatele ja tarbijatele avaldada. Viimase suure haiguspuhangu ajal Ühendkuningriigis, mida te oma sõnavõtus mainisite, levis suu- ja sõrataud ning me hävitasime miljon looma, mis läks maksumaksjale maksma neli miljardit naelsterlingit. Selline on risk, kui me ei toimi õigesti, nii et peame olema valvel.
Ma ei palu Brasiiliale piiranguid kehtestada, palun täna siin volinikult kinnitust, et sellesse küsimusse suhtutakse tõsiselt ja et komisjon hoolitseb selle eest, et aruandes nimetatud puudujäägid on järgmise aruande ajaks kõrvaldatud. Tervisekaart peab olema puhas, kui tahame kinnitada põllumajandustootjatele, maksumaksjatele ja tarbijatele, et nad on kaitstud ning vaba ja õiglane kaubandus saab Brasiilia ja ELi vahel jätkuda.
Alyn Smith
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Lugupeetud juhataja! Tahaksin samuti tänada volinikku väga põhjaliku sõnavõtu eest, mis on tõenäoliselt üks põhjalikumaid ja olulisemaid sõnavõtte, mida me ühelt volinikult viimasel ajal kuulnud oleme.
Küsimus on seda väärt ja esimese Brasiilia veiseliha lahingu ühe viimase veteranina on mul hea meel näha täna siin istungisaalis nii palju tuttavaid nägusid. Loodan, et see annab märku, et oleme antud teemast huvitatud ja suhtume sellesse tõsiselt. Toetame teie arvamust impordikontrolli ning suu- ja sõrataudi kohta. Ausalt öeldes ei ole probleem päris selles, ja seepärast on mul nii hea meel, et need, kes tahtsid seda teemat laiendada impordile kolmandatest riikidest, oma tahtmise said.
Asi ei ole ainult Brasiilia veiselihas. Asi on laiemas põhimõttes, mida meie tarbijad, valijad ja põllumajandustootjad nõuavad - et import teistest riikidest vastaks meie normidele, ja see tähendab kõikidele meie normidele.
Sellepärast teeb mulle muret, kui kuulen, et olete nõus sellega, et Brasiilia jälgitavusnormid on meie omadest leebemad, sest Euroopa Liidu territooriumile toomine ehk ei tekita nii suurt haigusohtu. Meie tarbijad ootavad kõikidelt Euroopa Liitu saabuvatelt asjadelt samade normide täitmist. Olen teie seisukohaga nõus, kui jutt on rangest tauditõrjest, aga praegu on jutt võrdsusest ja õiglusest. Meie tarbijad nõuavad, meie põllumajandustootjad nõuavad ja ausalt öeldes ka meie nõuame, et Brasiilias ja kõikides kolmandates riikides kehtiksid täpselt samad jälgitavusnormid. Kui Toidu- ja Veterinaaramet tuleb tagasi ja esitab aruande, et poolte kontrollide tulemus oli vastuvõetamatu või avastati nende käigus probleeme, on see sama, mis visata näljase hundikarja ette veiseliha, nagu te ehk täna olete tähele pannud. Kas te saate meile öelda, millal Toidu- ja Veterinaaramet esitab oma järgmise aruande ning kas te võtate seda küsimust tõesti tõsiselt ja kehtestate keelu kõikidele riikidele, kes ei suuda meie norme täita?
James Nicholson
fraktsiooni ECR nimel. - Lugupeetud juhataja! Kõigepealt tahan täna siin selgeks teha, et asi ei ole kolmandate riikide impordis, vaid Euroopasse tulevas Brasiilia veiselihas. Selles on asi.
Olen kurb, et seisan täna siin ja meil ei ole resolutsiooni. Ma ei tea, miks, aga saan aru, et mõned parlamendi suured fraktsioonid ei ole valmis astuma vastu eelmisel nädalal Brüsselis lobitööd teinud Brasiilia suursaadikule. See käib sotsiaaldemokraatide fraktsiooni kohta ja las liberaalid annavad ise aru, sest minu arusaamist mööda ei teinud nad esimeeste konverentsil midagi, et meil võiks tänasel arutelul resolutsioon olla.
Ma tahan, et see oleks täiesti selge. Brasiilia suursaadik minu peal oma lobitööd ei teinud. Ei tea, võib-olla ta arvas, et minuga pole mõtet kohtuda. Või arvas ehk, et ma olen liiga kõva pähkel, sest - lubage mul täna selgelt välja öelda - ma pean teile ütlema, volinik, et tulevikus ei seo te seal komisjonis enam Euroopa põllumajandustootjatel käsi selja taha nende normidega, mida nad igal nädalapäeval täidavad, ega tule siia pidama meile loengut Maailma Kaubandusorganisatsioonist ja kõigest muust.
Pean teile ütlema, volinik, et me oleme siin järgmised viis aastat. Ma ei tea, kui kaua teie seal olete, aga kui te seal olete või kes tahes teie asemele tuleb, peate te täitma meie nõudmise, et Euroopasse tulev liha peab igapidi vastama samadele normidele millele meie toodetud liha. Me ei ole enam nõus teisejärgulisega. Te ei hävita meid enam. Loodan, et ütlete selle oma ametnikele edasi, sest ei saa oodata, et meie Euroopa tootjate nimel sellega nõustume.
John Bufton
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud juhataja! Ka mina tahan väljendada tõsiseid kahtlusi Brasiilia veiseliha ekspordi ohutuse ja sobivuse suhtes. Kohalike põllumajandustootjate arvel imporditakse tuhandete kilomeetrite tagant kontrollimata liha. Selle lihaga kaasneb saasteoht, näiteks suu- ja sõrataudioht, nagu me täna kuulsime.
Rangete eeskirjade puudumine Brasiilias tähendab ka seda, et eksportijatel on ebaõiglane konkurentsieelis Euroopa põllumajandustootjate ees. Silmakirjalikkus seoses välismaise veiseliha ekspordiga on kliimamuutuse arutelusid arvestades veelgi ilmsem. Samas kui meile räägitakse, et peame võtma endale kohustuse järgida kaugeleulatuvat kliimamuutuse tegevuskava, pigistab EL silma kinni selle koha pealt, et Brasiilia veiselihatööstus on süüdi 80% Amazonase vihmametsade hävitamises.
Enne 2007. aastal kehtestatud keeldu eksportis veiseliha Euroopa Liitu 30 000 Brasiilia ettevõtet. Praegu on sellest ekspordist lubatud vaid 12%, aga iga päevaga saab üha enam ettevõtteid ELi eksportimise loa. Selle õiguse saab iga kuu umbes sada põllumajandusettevõtet.
Probleem algas sellega, et Toidu- ja Veterinaaramet teatas märkimisväärsetest põllumajandusettevõtete sertifitseerimise ja loomade jälgitavuse probleemidest Brasiilias. Suurt muret tekitavad identifitseerimata loomad tapamajades. Samuti on laialt teada, et paljudel inspektoritel on tihedad sidemed veiseliha ekspordi loa saanud põllumajandusettevõtetega või on nad koguni nende omanikud.
Euroopa põllumajandustootjad peavad järgima eeskirju, mis on kehtestatud tarbija ohutuse tagamiseks. See, et nende välismaised ametivennad ei tegutse samade eeskirjade kohaselt, annab ülemereeksportijatele ebaõiglase konkurentsieelise. Ühendkuningriigi veiselihatööstusel on tõsised probleemid ELi-väliste tootjate tõttu, kes saavad eksportida hulgi palju madalamate hindadega.
Mõned maailma suurimad jaemüüjad, näiteks Carrefour ja Wal-Mart, on juba keelustanud Brasiilia veiseliha, sest see tööstusharu vastutab metsade hävitamise eest. Igal aastal tehakse Amazonase piirkonnas tulusa veiselihaekspordi tööstuse jaoks lageraiet Belgia-suurusel maa-alal. Veisekasvatus on süüdi hinnanguliselt 80% ebaseadusliku metsade raadamise eest.
Mind hämmastab, kuidas Briti ja Euroopa põllumajandustootjatele on ühed reeglid, kuid Brasiilia omadele teised. Millist põllumajandust EL ja komisjon õigupoolest toetavad?
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Alyn Smith
Lugupeetud juhataja! Ma kiidaksin heaks palju John Buftoni öeldust, aga tahaksin vaidlustada ühe ta fraasi ja selle kohta küsimuse esitada. Ta ütles, et ELi imporditakse kontrollimata liha. Härra Bufton, ütlesite seda üsna oma sõnavõtu alguses. Kas te voliniku varemkuuldud 15minutilist sõnavõttu arvestades oleksite nõus tunnistama, et see ei ole kindlasti nii, et teie liialdus õõnestab täna siin meie tõsist arutelu väga tehnilise õigusakti ja eeskirjade üle ja et te mitte ei aita kaasa, vaid takistate seda?
John Bufton
Lugupeetud juhataja! Ma vastan sellele. Muidugi, kui vaadata, mis toimub seoses liha tulekuga siia Brasiiliast ja teistest temataolistest riikidest, kus, nagu me teame, on probleeme, siis see on ju kontrollimata. See on ju lihtne. Kogu probleem on seal, see on täiesti selge. Nii et ma tean, et teie öeldu on tähtis, aga ma ütlen teile nüüd, et neist riikidest tuleb kontrollimata liha.
Mille pagana pärast on meil Euroopa Liidus praegu selline olukord? Meile tuleb liha - kuulsime täna, kuidas seda liha seal - tapamajades ja mujal - ei kontrollita, ja ma ütlesin enne, et Toidu- ja Veterinaaramet teatas neist probleemidest. See on selgelt nii. Oleme selles küsimuses ühel poolel.
Diane Dodds
Lugupeetud juhataja! Tänan volinikku pika ja põhjaliku sõnavõtu eest. Lugupeetud volinik, nagu paljudes teisteski täna siin istungisaalis, tekitas ka minus veidi hämmastust teie rahulolu sellega, et me ei saa Kolmanda Maailma riikidest liha importimise asjus midagi ette võtta.
Ütlesite enne seda oma sõnavõtus, et nagu kolmandad riigid ei saa ELile norme kehtestada, nii ei saa EL kehtestada norme kolmandatele riikidele. Paljudele meie põllumajandustootjatele tundub see aga ebaõiglane seisukoht ja mina tahaksingi täna öelda, et jah, me saame norme kehtestada seni, kuni oleme kindlad. Ja seni, kuni me pole saanud Toidu- ja Veterinaarameti aruannet, et kõnealuseid eeskirju täidetakse, ei tohiks me neist riikidest veiseliha sisse vedada.
Paljud meie põllumajandustootjad kannatavad tohutu tootmispinge ja ebaõiglustunde all ning arvan, et kuulete täna siin istungisaalis seda viha, mida paljud selle küsimuse pärast tunnevad.
Mairead McGuinness
Lugupeetud juhataja! Selle küsimuse ühe kaasesitajana tahaksin toetada Jim Nicholsoni palvet ja avaldada kahetsust, et eelkõige just sotsiaaldemokraadid, kes nüüd populistlikel kaalutlustel selle küsimuse pärast krokodillipisaraid valavad, keeldusid toetamast resolutsiooni sellise tähtsa teema kohta. Muutume mõnikord õhtul hilja pahaseks, aga vahel on see õigustatud.
Tänan teid, volinik, väga pika ja põhjaliku sõnavõtu eest. Ma hindan seda väga, aga tahaksin öelda, et teil jäi olulisim asi tähele panemata. Ütlen otse välja. Te olite sunnitud tegutsema ainult Iiri põllumajandustootjate ühenduse surve ja tegutsemise tõttu, millest anti teada Iiri põllumajandustootjate ajakirjas ja mida parlament kuulda võttis. Poliitiline surve tõi teile mõistuse pähe.
Kuulasin teie sõnavõttu hoolega, tegin märkmeid ja loen seda uuesti. Aga tahaksin, et te tunnistaksite, et teid sunniti tegutsema. Tahaksin juhtida teie tähelepanu teie enda esitatud arvudele - täiesti hämmastav, et 2007. aastal oli ekspordiõigus 10 000 põllumajandusettevõttel, aga praegu vaid 1700l. Kas see ütleb meile, et teised ei olekski tohtinud eksportida? Me tõstatame siin parlamendis selle impordi kohta tõsiseid küsimusi, ja õigusega.
Mul on veel veidi aega, nii et mainiksin veel kaht asja. Mul puudub usk, et praegune komisjon tegeleks selle küsimusega piisavalt ja vastutustundlikult. Ent annan järgmisele volinike kolleegiumile - nii presidendile kui ka liikmetele - teada, et mina ja teised parlamendiliikmed tegeleme sellega lõpuni, sest me peame veenma ja keelitama oma tootjaid karme norme järgima. Nad hakkavad mässama, kui näevad, et kolmandate riikide importijad rikuvad neid norme.
Te ehk ei mõista, kui pahased kohapeal ollakse, aga ma ütlen teile, et viha on olemas. Sama probleem on teravilja sisseveoga - Euroopas kehtivad karmimad pestitsiidieeskirjad - ning sama asi juhtub loomade heaolu eeskirjadega, kui me mõne aasta pärast keelame ära puuris peetavate kanade munade ja neist valmistatud munapulbri tootmise.
Volinik, te võite kindel olla, et võib küll hilja olla, aga me oleme ärkvel, ja järgmine komisjon vaadaku ette!
Marc Tarabella
(FR) Lugupeetud juhataja ja volinik! Mis eristab Euroopa veiseliha imporditud veiselihast? See ei pruugi olla maitse, samuti mitte ainult hind. See on eelkõige tervishoiunormid, mis on olemas Euroopa Liidus, kuid mida ei pruugi olla kolmandates riikides, kes liha välja veavad.
Näiteks Iiri põllumajandustootjate ühenduse poolt 2007. aastal Brüsselisse saadetud aruandes mainiti veterinaar- ja tervishoiualaseid puudujääke Brasiilia veiselihatootmises. Belgia rahvatervise teadusinstituudis tehtud katsed näitasid, et ka Argentina veiseliha bakterioloogiline kvaliteet ei ole meie taldrikule jõudes nii hea kui näiteks kohalikul lihal. See ei ole üllatav, kui arvestada, et Argentina veiselihal kulub Euroopasse jõudmiseks umbes kaks kuud. Näiteks Belgias on tarbimistsüklid palju lühemad - toodang süüakse tavaliselt ära kuu jooksul pärast tapmist.
Sellepärast ei pea Euroopa Liidu kehtestatud tervishoiunorme järgima mitte ainult Euroopa riigid, vaid sama tähtis on, et neid järgiksid ka Euroopasse liha eksportivad kolmandad riigid. Kui seda ei tehta, näitab see, et Euroopa Komisjon, kes peab keelustamist ennatlikuks ja põhjendamatuks, ei ole tulnud toime oma kohustusega kaitsta tarbija huvisid ja karistab Euroopa tootjaid.
Lõpetuseks ütlen, et Brasiilia veiseliha sisseveo keelustanud riigid, näiteks Ameerika Ühendriigid, Tšiili ja Jaapan, näitavad Euroopale teed, sest meile on kvaliteet tähtis nõue. Tegutsegem siis vastavalt, et kaitsta oma tootjaid, kes tagavad selle kvaliteedi.
Marian Harkin
Lugupeetud juhataja! Volinik ütles, et me ei saa kehtestada samu norme, aga peame hoolitsema selle eest, et neil oleks samaväärne mõju. Ta rääkis jälgitavusest ELis teel põllumajandusettevõttest lauale, aga samuti rääkis ta, et kolmandates riikides on jälgitavuse eeskirjade kohaldamisala palju piiratum. Kui kohaldamisala on palju piiratum - need on voliniku sõnad - siis kuidas saab sellel olla samaväärne mõju?
Aga minu jaoks on küsimus Toidu- ja Veterinaarameti viimases aruandes Brasiilia veiseliha impordi kohta. Probleem on selles, et nii komisjon kui ka Toidu- ja Veterinaaramet alatähtsustavad järjepidevalt oma leide ja negatiivset teavet. Jah, kehtestati lisanõuded, aga nagu kolleeg McGuinness ütles, toimus see alles pärast põllumajanduskomisjoni ja Iiri põllumajandustootjate ühenduse järeleandmatut survet.
Olen suurema osa oma elust olnud matemaatikaõpetaja. Kui ma andsin oma õpilastele lahendada 12 ülesannet - nagu need voliniku 12 külaskäiku Brasiilia asutustesse - ja nad lahendasid neist õigesti ainult kuus, ei andnud ma nende eksamitöö eest rahuldavat hinnet. Kui kolmel olid väikesed ja kolmel suured vead, ei pidanud ma seda heaks tulemuseks, eriti kui ma olin kulutanud aastaid, et nendega hinnete paremaks muutumise nimel tööd teha.
ELi põllumajandustootjad tahavad õiglast kaubandust, samuti vaba kaubandust, ja ELi tarbijad väärivad kindlustunnet. Euroopa Komisjoni ning Toidu- ja Veterinaarameti kohus on tagada mõlemad. Kindlasti ei hindaks ma nende tööd A-ga.
Richard Ashworth
Lugupeetud juhataja! Mul oli hea meel kuulda, et volinik tahab säilitada ELis toiduga seotud normid, aga on kaks probleemi, mille kohta ma tahan talle märkuse teha.
Esiteks rääkisite te, volinik, plakatitest lennujaamades. Pean teile ütlema, et mina ei ole kunagi näinud ELi lennujaamades mingeid hoiatusi või kontrolle seoses sisseveetud toiduainetega. Soovitan teil seda uurida, sest see ei toimu päris nii, nagu teie arvate.
Teiseks ei veena mind teie väited Brasiilia veiseliha kohta. Käisin ise seal, nägin, kuidas asjad kohapeal on, ja toetan selles eelkõnelejaid.
ELi põllumajandustootjad järgivad maailma kõige karmimaid norme ja see on õige. Need aga tähendavad teatud kulusid, mida me ei saa tarbijatele üle kanda. Sellepärast on väga ebaõiglane mitte kaitsta Euroopa tootjaid ja tarbijaid toote eest, mis lihtsalt ei vasta samadele normidele, mida meilt oodatakse.
Varasemad kogemused on meile näidanud, et selle probleemi lahendamisel ei saa lootma jääda ärihuvidele. Vaja on ELi kindlat toidupoliitikat. See ei ole protektsionism, see on ühine põllumajanduspoliitika, mis teeb täpselt seda, mida ta tegema peab, ehk tagab kindla koguse kindla kvaliteediga toitu. Kaks probleemi, mida ma mainisin, näitavad, et ta ei tule sellega üldse toime.
Albert Deß
(DE) Lugupeetud juhataja ja volinik! Aitäh proua Herranz Garcíale, et ta selle teema täna parlamendis tõstatas. See arutelu on toidupoliitika seisukohalt ülimalt tähtis. Ma ei taha häbistada Brasiiliat ega teisi riike. Peamine küsimus on, kas meil on neid karme eeskirju Euroopa põllumajandustootmisele vaja tarbija ohutuse huvides. Kui vastus on "jah”, tähendab see, et tarbijakaitset peetakse ühtseks tervikuks. Kui eeskirju on vaja, peavad samad eeskirjad kehtima nii sisseveo kui ka meie endi põllumajandustootjate kohta. Komisjon ei tohi lubada sissevedu riikidest, mis ei täida neid nõudeid. Euroopa veisekasvatajaid ei tohi karistada, kui ühel lehmal nende karjas ei ole kõrvamärki, samas kui importida lubatakse karjadest, kus ühelgi loomal pole kõrvamärki. See ei ole vastuvõetav. Kui jälgitavus on tarbijakaitse pärast nii tähtis, peab see kehtima ka impordi kohta. Kui me ei suuda seda tagada, on ebaõiglane nõuda seda meie põllumajandustootjatelt.
Mulle on jäänud mulje, et neil, kes komisjonis impordi eest vastutavad, on kaksikmoraal. Nagu juba öeldud, ei taha ma Euroopat eesriidega eraldada. Tahaksin näha meie põllumajandustootjate jaoks Euroopas õiglast konkurentsi, et pool miljardit inimest oleks ka tulevikus toiduga varustatud. Võin teile kinnitada, lugupeetud volinik, et parlament torgib seda hella kohta edasi. Võite seda oma ametijärglasele edasi öelda. Me ei anna alla enne, kui konkurentsitingimused on võrdsed. Meil on head põhjendused, mida me võime Euroopa tulevase toiduga kindlustatuse tagamiseks korduvalt esitada.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Lugupeetud juhataja, volinik, austatud kolleegid! Euroopa Komisjon peab jätkuvalt jälgima, et kolmandate riikide import vastaks Euroopa normidele, sest selline jälgimine on kasulik meile kõigile. See on kasulik meie põllumajandustootjatele ja karjakasvatajatele, kes on näinud palju vaeva, et täita Euroopa norme; see on kasulik meie tarbijatele, kes nõuavad üha rohkem kvaliteetseid põllumajandustooteid ja karja, mis vastab taimekaitse, loomade heaolu ja jälgitavuse eeskirjadele; samuti on see kasulik kolmandatele riikidele, kes tahavad oma tooteid Euroopa Liitu eksportida.
Viimasena tahaksin meelde tuletada, et see probleem ei piirdu ainult ühe tootmisharu või ühe riigiga. Euroopa põllumajanduse konkurentsivõime küsimus on keeruline ja nõuab põhjalikku arutelu.
Julie Girling
Lugupeetud juhataja! Minu kodukohta Edela-Inglismaad on õnnistatud erilise kliima ja maastiku kombinatsiooniga, mis on karjatamiseks hea ja annab suurepärase veiseliha. Briti põllumajandustootjad on ühed maailma tõhusamad ning nad töötavad pärast kibedat kogemust rangeimate loomade heaolu ja jälgitavuse normide kohaselt. Kõik need tegurid koos sellega, et maailma rahvaarv kasvab ja üha enam püütakse tagada toiduga kindlustatust, peaksid tähendama, et nad on rõõmus seltskond.
See väide on tõest väga kaugel. Neid rünnatakse mitmel rindel. Just sel nädalal näeme, et Euroopa Parlament võtab kuulda taimetoitlaste lobitööd ja väidab, et lihasööjad ja seetõttu ka põllumajandustootjad on kliimakurjategijad. Aga nad näevad, et EL ei suhtu karmilt riikidesse, kes võtavad veisekasvatuseks maha vihmametsi. Kuidas saab tarbija siin mingit loogikat näha?
Veiselihatootjad ei palu eriprivileege, vaid kõigest võrdseid võimalusi. On äärmiselt tähtis neid toetada - mitte protektsionismiga, vaid hoolitsedes selle eest, et kogu eksport ELi vastaks nendele kehtestatud karmidele normidele. Palun teilt, volinik, tungivalt, et te tegutseksite karmilt, ajaksite selja sirgu, loeksite Toidu- ja Veterinaarameti aruande veel kord läbi ja teeksite midagi ära.
Giovanni La Via
(IT) Lugupeetud juhataja, volinik, austatud kolleegid! Minu arvates on täna arutlusel olev teema vaid väike osa palju suuremast probleemist. Õiglus seoses sisseveetavate toodete kohtlemise ja meie tootjatele kohaldatavate tingimustega ei puuduta ainult liha ja lihaimporti, vaid ka paljusid teisi tootmisharusid.
Nagu te hästi teate, on Euroopa liha import ekspordist suurem. Oma maailmajaos Euroopas toodame ainult 60% oma vajadusest. See tähendab, et me oleme sunnitud importima. Samas tahame kindlustada head tarbimistingimused ja oma tarbijate tervise. Loodetavasti kuuleme täna öeldut ehk seda, et impordile ei ole võimalik kehtestada samu tingimusi, viimast korda, sest selles suunas me kindlasti liikuma ei peaks.
Kuigi meil on toodete jälgitavuse nõuded, mis aitavad tarbijate huvides liidu sees norme karmistada, arvan, et on vaja säilitada neid norme nii meie tootjate kui ka mujalt tuleva impordi suhtes.
Esther de Lange
(NL) Lugupeetud volinik! Püüan ametliku kõnelejate nimekirja viimase kõnelejana selle arutelu kokku võtta. Arvan, et üks võimalus seda teha on kasutada hollandi vanasõna - kõik ühe ordu mungad peavad kandma ühesugust rüüd. Vabandan nende ees, kes peavad nii hilisel tunnil seda tõlkima, aga vaatamata sellele, et meil Hollandis tänapäeval peaaegu üldse enam munki ei ole, kasutame seda vanasõna ikka, kui tahame öelda, et samaväärses olukorras tuleb kasutada samu norme. Seetõttu peavad kõik nõuded, mida kehtestatakse ELi tootjatele, kehtima ka kolmandate riikide tootjatele, kes tahavad meie turule tulla. Vastasel juhul teete konkureerimise meie põllumajandustootjate jaoks võimatuks.
See kehtib veiste identifitseerimise ja registreerimise ning loomataudi ennetamise meetmete kohta Brasiilias. Ent see peaks samamoodi kehtima ka Ameerika Ühendriikidest imporditavate klooriga töödeldud kanade kohta ja veiste kasvuhormoone sisaldava piima kohta, samuti kloonitud loomade ja muu kohta, lugupeetud volinik. Kolleege kuulates jääb mulle mulje, et Euroopa Parlament hindab uut komisjoni just selle järgi, kas nad kohaldavad samu norme samaväärsetes olukordades. Aga nad ei hinda neid nii nagu meie praegu - viis aastat hiljem -, vaid palju enne komisjoni ametisse asumist.
Lugupeetud volinik, te rääkisite ka suu- ja sõrataudist. Olen teiega nõus, et oleme teinud mõne edusammu. Näiteks on selle taudi vastu võitlemisel pööratud rohkem tähelepanu vaktsineerimisele. Jumal tänatud, sest ainuüksi minu kodumaal tuli 26 suu- ja sõrataudijuhtumi pärast hävitada 285 looma. Ent volinik, järgmist komisjoni hinnatakse ka selle järgi, kas me oleme Euroopa Liidus saanud turustada vaktsineeritud loomadest valmistatud tooteid.
Peter Jahr
(DE) Lugupeetud juhataja, austatud kolleegid! Parlamendi põllumajandusasjatundjad on esitanud väga lihtsa nõude. Nad ei taha ei enam ega vähem kui importijatega samu tootmistingimusi kodus, s.t Euroopa Liidus.
Kuulasin huviga volinikku, kes selgitas meile üle kümne minuti, et sisuliselt ei ole see võimalik. Ta oleks võinud vastata lühemalt. Ta oleks võinud lihtsalt öelda: "Jah, parlamendil on õigus ning ma panen selle maksma ja võtan seda edaspidi arvesse.” Sellel, mida minu fraktsioon ja nüüd parlament palub, ei ole mingit pistmist kaubanduspiirangutega. Vastupidi, see on ülioluline nõue õiglase maailmakaubanduse ja vastastikuse kaubavahetuse jaoks. Me tahame ELi ja välisriikide turumajanduses õiglasi eeskirju, ei rohkem ega vähem. Nõuame seda komisjonilt nüüd ja edaspidi, võite selles kindel olla.
Graham Watson
Lugupeetud juhataja! Eelmine arutelu oli näljast. Need kaks arutelu on omavahel seotud. Volinikul on õigus teha kõik, mida ta saab, et tagada Euroopas tarbijate kaitse, ja kolleegidel siin istungisaalis on õigus nõuda temalt aruandmist ja rangeimate normide kehtestamist.
Kuid veiseliha on tulutoov toode. Seda toodetakse nii odavalt, kui see riikides võimalik on. Kahjuks aga kulub ühe kilo veiseliha tootmiseks sada korda rohkem vett kui kilo soja tootmiseks.
Kui me tunneme muret tarbijakaitse pärast maailmas, siis teeme kaht asja. Esiteks aitame kolmandatel riikidel arendada välja selliseid jälgitavuse süsteeme, nagu neil vaja on, ja teiseks võtame kuulda kolleeg Chris Daviese poolt viimases arutelus antud nõu ja julgustame kõiki oma kodanikke lihasöömist lõpetama.
Elisabeth Köstinger
(DE) Lugupeetud juhataja! Meie inimestel on oma toidu ohutuse ja kvaliteedi suhtes suured ootused. See ei puuduta mitte ainult loomade tervist ja toiduohutust, vaid ka keskkonnanorme, tootmist ja loomade heaolu. Jälgitavus ja sellega kaasnev läbipaistvus toiduainete liikumises tootjast tarbijani on tagatud ainult Euroopas. Meie kõigi huvides on hoolitseda selle eest, et tarbijad oleksid kaitstud, et Euroopa põllumajandustooted oleksid konkurentsivõimelised ja seega et ka meie põllumajandus ise oleks konkurentsivõimeline. Sellepärast arvan, et on vaja seda arutelu kiirendada ja kanda hoolt, et oleks loodud vastav poliitiline raamistik, ning meie, Euroopa Parlamendi liikmete kohus on seda teha.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Lugupeetud juhataja ja volinik! Nagu te väga hästi teate, ei ole Rumeenial õigust müüa Euroopa turule sealiha ja sealihatooteid. Vastutasuks on meile antud õigus alates järgmisest aastast sealiha teistest liikmesriikidest sisse vedada ja pärast seda töödelduna välja vedada.
Lisaks peame kuni ühe aasta jooksul rakendama selged, karmid ja kulukad tapaeeskirjad. Olen veendunud, et Rumeenia seakasvatajad oleksid väga õnnelikud, kui need eeskirjad asendataks pealiskaudsete ja valikuliste kontrollide süsteemiga või mõne plakatiga lennujaamades. Muidugi teen ma nalja, aga kui eeskirju kohaldada, peavad need olema ühesugused ja kohustuslikud kõigile.
Michel Dantin
(FR) Lugupeetud juhataja! Austatud volinik, aitäh sõnavõtu eest, mis näitab minu arvates seda märkimisväärset tööd, mida te olete oma ametiajal teinud. Euroopa on valinud toidumudeli, mis kaitseb rahvast. Meie kaaskodanikud on nõus maksma igaüks igal aastal sada eurot, kui me tagame nende toidu kvaliteedi.
Saime mõni päev tagasi parlamendikomisjonis teada Toidu- ja Veterinaarameti aruandest. Pean teile ütlema, et uue parlamendiliikmena olin väga mures, nähes, kui ebamugav oli teie töötajatel, kes ilmselgelt ei suutnud või ei tahtnud meie küsimustele vastata.
Volinik Vassiliou, kas me peaksime häbenema, et meil on oma tarbijate kaitsmiseks ranged eeskirjad? Kas me peaksime häbenema, et kehtestame need eeskirjad neile, kes tahavad toita meie tarbijaid? Kas meil on häbi, kui need samad riigid sunnivad meid lennukite või autode müümiseks asutama selle või tolle tehase või kehtestavad meile selle või tolle tingimuse?
Meie turulepääsu tingimused on tähtsad tingimused, sest need mõjutavad toitu ja meie elanike tervist. Meil ei ole midagi häbeneda.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Lugupeetud juhataja! Me tahame eksportida, aga peame ka importima. Kaubandus kiirendab arengut, see toob kaubavahetuses osalejatele kasu, aga kindlasti kehtestatakse siin vajalikud kvaliteedinõuded ja sobivad normid. See on ilmselge ja ma olen kindel, et te olete sellega nõus. Euroopal on palju erinevaid kontrolle ja auditeid, mis peaksid kaitsma meie turgu sellise toidu sissevoolu eest, mis ei vasta Euroopa normidele või mis võib ohustada meie tervist. Voliniku jutust sain ma aru, et me ei saa oodata sama auditikorda, mida me oma tootjatele kohaldame. Sain ma sellest õigesti aru? Mida see tähendab, kui te ütlesite selgelt, et ainult nende meetmete mõju peab olema sama? Võrdlusena tahaksin küsida, kas näiteks Venemaa või mõni teine riik võib kehtestada ELi toodete sisseveole sellised nõuded, mida meie ei saa kehtestada näiteks Brasiiliast sisse veetavale lihale? Kas siin on ainult mõju tähtis, nagu on näiteks Brasiiliast importimise puhul?
Androulla Vassiliou
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Tuletaksin austatud parlamendiliikmetele meelde, et ma ei öelnud, et me ei saa kolmandatele riikidele eeskirju kehtestada. Mul on kahju, et ka pärast 10-15minutilist sõnavõttu ei suutnud ma selgitada eeskirju, mida me kehtestame impordile kolmandatest riikidest.
Pean teile meelde tuletama, et samal ajal, kui me liha kolmandatest riikidest sisse veame - praegu veame Brasiiliast sisse ainult 5% veiselihast, mida Euroopa Liit vajab -, oleme ka suured kolmandatesse riikidesse - Venemaale ja mujale - väljavedajad. Praegu ekspordime Venemaale miljardi euro eest aastas, peamiselt Iirimaalt. Püüame Venemaad veenda, et me ei saa nõustuda samade eeskirjadega, mida kohaldatakse Venemaal. On olemas rahvusvahelise kaubanduse eeskirjad ja me kohaldame samaväärseid, aga mitte täpselt samu eeskirju, juhul kui me oleme kindlad, et need on meie tarbijate kaitsmiseks piisavalt ranged.
Seda me teeme. Põhjus, miks me kohaldasime Brasiilia puhul ohutuseeskirju, on just see, et Toidu- ja Veterinaarameti kontrollid näitasid, et midagi oli valesti. Me kohaldasime väga karme eeskirju. Esitasin teile arvud.
Viimasel kontrollkäigul Brasiiliasse leiti tõepoolest probleeme, aga vaadake Toidu- ja Veterinaarameti kõiki aruandeid ükskõik millise liikmesriigi kohta ja võrrelge. Te näete, et ka liikmesriikides on väga tõsiseid puudujääke, mida me palume liikmesriikidel ja nende ametiasutustel kõrvaldada. Seda me palusime ka Brasiilialt.
Brasiilias leiti probleeme. Ühes osariigis, kus oli kolmes ettevõttes märkimisväärseid puudusi, rakendasid Brasiilia võimud parandusmeetmeid, võtsid kõik asjaomased ettevõtted nimekirjast maha ja nende auditeerimise eest vastutavad audiitorid võeti vastutusele.
Samuti avastati probleeme kolmes teises ettevõttes, peamiselt seoses loomade liikumisest teavitamisega viivitamisega või andmebaasides olevate andmete ühtsusega. Toidu- ja Veterinaarameti meeskond pidas neid väikesteks probleemideks. Sellegipoolest võtsid Brasiilia võimud kohustuse andmebaas läbi vaadata, et seal ei oleks valeandmeid.
Toidu- ja Veterinaarametil on see meeles, kui nad lähevad. Nad teavad, et leiavad puudujääke. Meie ülesanne on nii liikmesriikides kui ka kolmandates riikides leitud puudujäägid kõrvaldada, sest meil on kohustused oma tarbijate ees. Tahan teile kinnitada, et saadame ka edaspidi Brasiiliasse ja muudesse kolmandatesse riikidesse kontrolle, et tagada puudujääkide avastamine ja kõrvaldamine. Pean teile ka kinnitama, et meie teod on meie ja kolmandate riikide põllumajandustootjate suhtes õiglased.
Siin mainiti Rumeeniat, kus sarnaselt Bulgaariaga ja varem paljude teiste liikmesriikidega oli probleeme sigade klassikalise katkuga. Oleme Rumeeniast ja Bulgaariast palju kuulnud. Pean paluma teil küsida oma valitsustelt, millist abi me oleme pakkunud, et sellest probleemist lahti saada. Olen kindel, et Rumeenia saab liha välja vedada väga varsti ja seda just selle abi pärast, mida me talle ja Bulgaariale sigade klassikalise katku kaotamiseks pakkunud oleme.
Lõpetuseks tahan teile kinnitada, et meil on kohustus eelkõige oma Euroopa tarbijate ees ning me tahame õiglust ja ausust kõigi jaoks. Samuti võite kindlad olla, et meie Toidu- ja Veterinaarameti kontrollid kolmandates riikides on väga karmid. Oleme endiselt valvel ja kui midagi läheb valesti, püüame selle korda seada. Jääme valvsaks ja karmiks. See, kas nimekirja lisandub rohkem põllumajandusettevõtteid või ei, sõltub täiesti Brasiilia võimudest ja sellest, kas nad on valmis kulutama seda raha, mida on vaja, et nende põllumajandusettevõtted saaksid meie normide kohase heakskiidu ja võiksid eksportida. Kui nad seda ei tee, siis nad ei ekspordi.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Béla Glattfelder  
Euroopa Liidu toiduohutuse eeskirjad on maailma kõige karmimad ja kõrgetasemelisemad. Nende eeskirjade järgimine aga nõuab Euroopa põllumajandustootjatelt märkimisväärset lisakulu. Euroopa tooteid ei saa panna kolmandatest riikidest pärinevate toodetega võrreldes ebasoodsasse olukorda lihtsalt selle pärast, et viimased on toodetud leebemate toiduainetööstuse eeskirjade kohaselt. Euroopa tarbijate tervist ei tohi ohustada toodetega, mille kvaliteet on ebapiisav või mis ei ole ohutud. Lihatoodetega, mis ei ole toodetud sobivates tingimustes, võib kaasneda eriti palju ohte tervisele. Seepärast peavad komisjon ja liikmesriigid hoolitsema selle eest, et ELis toodetud ja kolmandatest riikidest pärit lihatoodete suhtes kohaldataks täpselt samu nõudeid.
Wojciech Michał Olejniczak  
Kallid kolleegid! Euroopa Komisjon täheldas hiljuti kolmandatest riikidest, eelkõige Argentinast, Brasiiliast ja Uruguayst pärineva veiseliha sisseveo märkimisväärset kasvu. Ükskõik millise toote, sealhulgas veiseliha sissevedamiseks ELi tuleb täita ühenduse rangeid norme, mille Euroopa Komisjon hiljuti veel karmimaks muutis. Ent väga sageli ei vasta kolmandatest riikidest tulevad tooted neile toiduohutuse normidele. Sellele vaatamata muudab nende madalam hind need turul konkurentsivõimeliseks. See on ka põhjus, miks on meie põllumajandustootjate toetamine ning rangetele normidele vastavate, tervislike ja ohutute Euroopa toodete müügi edendamine praegu oluline küsimus. Meie aruteluteemal on veel üks tahk. Peaksime piimaturul valitsevast kriitilisest olukorrast oma järeldused tegema. Vahest peaksime praegu, kui me ei suuda paljudes ELi liikmesriikides piima ületootmisega toime tulla, mõtlema, kuidas veiseliha tootmine ümber korraldada. Tänan teid tähelepanu eest.
