Izidi Evropskega sveta (Bruselj, 13. in 14. marec 2008) (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o poročilu Evropskega sveta in izjavi Komisije - Izidi Evropskega sveta (Bruselj, 13. in 14. marec 2008).
Janez Janša
predsedujoči Svetu. - Spoštovani gospod predsednik Evropskega parlamenta, spoštovani gospod predsednik Komisije, spoštovane poslanke in poslanci, gospe in gospodje. Marčevsko zasedanje Evropskega sveta smo pričeli z nastopom predsednika Evropskega parlamenta gospoda Hans-Gerta Pötteringa, ki je v svojem govoru ustvaril dobro podlago za razpravo in odločanje o dominantnih temah srečanja. Te so bile tri: nadaljevanje gospodarske rasti in ustvarjanje novih delovnih mest, odgovor na podnebne spremembe in stabilizacija finančnih trgov.
Dosežke zasedanja lahko povzamemo s tremi odločitvami. Zagnali smo ambiciozen, konkreten in modernejši triletni cikel lizbonske strategije, ki nudi boljše ravnotežje med skrbjo za ljudi in okolje na eni strani ter konkurenčnim, na znanje oprtim tržnim gospodarstvom na drugi. Drugič, potrdili smo temeljna načela in časovni okvir za sprejem energetsko-podnebnega svežnja in tretjič, opredelili smo nekatere nadaljnje korake za stabilizacijo finančnih trgov.
V novem ciklu lizbonske strategije je dan poudarek predvsem na izvajanju reform. V zadnjem času smo pogosto priča zmotnim predstavam, da je razlog za naraščanje drobnoprodajnih cen in nestabilne finančne trge v šibkih gospodarskih temeljih Evropske unije. V resnici je ravno obratno. Prav dokaj trdni temelji evropskega gospodarstva so razlog, da imajo negotovosti globalnega finančnega trga, cen nafte in drugih surovin za Evropsko unijo mnogo manjše posledice, kot pa bi jih imele sicer, če bi bili gospodarski temelji Evropske unije slabi.
Poglejmo nekaj gospodarskih kazalnikov. Javnofinančni primanjkljaj se je v Evropski uniji od leta 2005 več kot prepolovil, javni dolg je padel pod 60-odstotno raven, gospodarska rast je v letu 2007 dosegla skoraj 3 odstotke, trg dela danes nudi 6,5 milijona več delovnih mest kot pred dvema letoma. Ti rezultati so v veliki meri zasluga prenovljene lizbonske strategije. So razlog za trezen ponos in večjo samozavest, ne pa tudi že za samozadovoljstvo. V času vse večje nepredvidljivosti svetovnega gospodarstva bi bilo zelo narobe zaspati na lovorikah in ne nadaljevati z reformami.
Ob zagonu drugega cikla lizbonske strategije ali drugega lizbonskega cikla je Evropski svet zato poudaril, da moramo v novem obdobju med leti 2008 in 2010 moči usmeriti predvsem v dosledno izvajanje reform. Oporo imamo v stabilnosti še naprej veljavnih integriranih smernic in v sprejetih specifičnih priporočilih, na podlagi katerih bomo države članice lahko prenovile in še hitreje uresničevale nacionalne programe reform, s tem da prednostna področja ostajajo ista: znanje in inovacije, spodbujanje podjetniškega potenciala, modernizacija trgov dela ter podnebne spremembe in energetika.
Za vsako od teh področij smo določili konkretne ukrepe, utemeljene v spoznanju, ki ga je Francis Bacon že pred štiristo leti povzel z znamenito sintagmo "scientia potentia est". Znanje ima v evropski skupnosti danes isto ali celo večjo vlogo, kot jo je nekoč imel premog. Je katalizator gospodarske rasti, strukturnega prilagajanja in tudi socialne vključenosti.
Na področju znanja in inovacij je Evropski svet zato uvedel "peto svoboščino". Ta peta svoboščina bo odpravila prepreke za prost pretok znanj. Omogočila bo mobilnost naših talentov in odprt dostop do znanja in inovacij, ki bo v ustvarjalne procese pritegnil še več Evropejcev. Nove priložnosti za izkoriščanje evropskega raziskovalnega in razvojnega potenciala nudi tudi ustanovitev Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo, ki jo je Evropski parlament potrdil pred dvema tednoma.
Za krepitev konkurenčnosti podjetij, zlasti malih in srednjih, je Evropski svet predvidel ukrepe za lažje delovanje in hitrejši razvoj na enotnem trgu. Glede na to, da so mala in srednja podjetja največji delodajalec in pomemben motor raziskav in razvoja, je nujno, da jim omogočimo ustrezno zakonodajo, lažji dostop do virov financiranja in predvsem intenzivnejše sodelovanje pri inovacijah.
Socialna dimenzija lizbonske strategije je bila na tem Evropskem svetu močno poudarjena. Mislim, da zagotovo najmočneje doslej. Potrdili smo pomen vlaganja v človeški kapital. Z učenjem in usposabljanjem lahko odpravimo neenakost in revščino, zmanjšamo brezposelnost pri mladih, ustanovimo nova in boljša delovna mesta ter olajšamo prehod v gospodarstvo, temelječe na znanju. Komisijo smo zato pozvali k pripravi pregleda potreb po znanjih v Evropski uniji do leta 2020.
Države članice smo se hkrati zavezale k postopnemu izvajanju skupnih načel prožne varnosti, povečevanju socialne vključenosti in konsistentnemu povezovanju gospodarskih, zaposlovalnih in socialnih politik. V sklepih, ki smo jih sprejeli, se odražajo tako stališča Evropskega parlamenta kot evropskih socialnih partnerjev.
Znanje je ključnega pomena tudi pri soočanju s podnebnimi spremembami. Samo z novimi tehnologijami bomo lahko izpolnili ambiciozne cilje, ki jih je sprejel že lanski spomladanski Evropski svet. Strateški načrt za energetske tehnologije predstavlja osnovo za koordinirane evropske politike na tem področju in te bodo podprle eko in zeleno industrijo. Kot so nam potrdili socialni partnerji na tripartitnem vrhu, ki je potekal ob robu Evropskega sveta, prinašajo podnebne spremembe priložnosti za vse, tako za podjetja kot tudi za zaposlene. Samo ekoindustrija, na primer, letno zraste za pet odstotkov in že danes zagotavlja 3.400.000 delovnih mest.
V energetsko-podnebnem svežnju je bil dosežen dogovor o temeljnih načelih in o časovnem okviru. In to je verjetno tudi najbolj odmeven dosežek tokratnega Evropskega sveta. Potrjene so bile ambicije na področju podnebnih sprememb in energetike. Pomembno je, da smo že manj kot dva meseca po objavi svežnja 23. januarja dosegli soglasje glede dveh ključnih elementov za nadaljnjo obravnavo glede temeljnih načel in časovnega okvira.
Voditelji držav članic smo se zavezali, da bomo dogovor dosegli do konca leta 2008 in s tem omogočili pravočasen sprejem svežnja, vsekakor še pred iztekom sedanjega mandata Evropskega parlamenta. Spoštovane poslanke in poslanci, uspeh je tudi v vaših rokah. Le s pravočasnim sprejemom svežnja bomo upravičili pričakovanja evropskih državljanov in dali pozitiven signal našim partnerjem v svetu, še posebej v luči pogajanj o celovitem post-kjotskem sporazumu naslednje leto v Kopenhagnu. To zadnje še posebej podčrtujem.
Evropski svet je potrdil tri temeljna načela, ki nas bodo vodila pri delitvi nalog in ciljev med državami članicami. Prvič, gospodarsko uspešnost in stroškovno učinkovitost, drugič, solidarnost in pravičnost in tretjič, preglednost. Z veseljem opažam, da države članice na ta proces ne gledajo več zgolj kot na delitev bremen, ampak tudi že kot na novo priložnost za razvoj.
Dosežek Evropskega sveta vidim tudi v dogovoru o oblikovanju enotnega evropskega sistema za omejevanje emisij in trgovanje z njimi, ki bo nadgradil dosedanji sistem nacionalnih limitov. Evropski svet se je soočil tudi z možnostjo, da v primeru neuspeha mednarodnih pogajanj pomaga energetsko intenzivnim panogam v Evropski uniji, saj njihova selitev v države z nižjimi okoljskimi standardi ne predstavlja samo tveganja za izgubo delovnih mest v Evropski uniji, temveč pomeni obenem nevarnost za povečanje emisij toplogrednih plinov nasploh.
Pomembno mesto na agendi je zasedlo tudi vprašanje liberalizacije notranjega energetskega trga. Že ko je Komisija v začetku devetdesetih let objavila prvi predlog direktiv, je bilo jasno, da vzpostavitev enotnega trga ne bo mogoča z eno potezo, ampak da bo to dolgotrajen proces. Sedemnajst let kasneje, s pozivom Evropskega sveta k sprejemu političnega dogovora do junija letos, do junija 2008, se približujemo cilju. Tudi tu bo okrepljeno sodelovanje z Evropskim parlamentom ključ do uspeha.
Stopljeni ledeniki, daljše suše in spremenjeni padavinski vzorci imajo neposreden vpliv tudi na geostrateške in varnostne interese. Poročilo visokega predstavnika Solane in Komisije o varnostnem vidiku podnebnih sprememb realno prikazuje stanje in tveganja za Evropsko unijo. To je prvi tak dokument, ki smo ga obravnavali. Evropski svet je poročilo podprl kot dobro podlago za nadaljnje ukrepanje.
Energetsko-podnebna vprašanja bodo rdeča nit vseh bližajočih se vrhov med Evropsko unijo in tretjimi državami oziroma regijami do konca junija 2008, in sicer z Japonsko, Latinsko Ameriko in Karibi, Rusko federacijo in Združenimi državami Amerike. Da bomo lahko govorili in delovali usklajeno, bo v prihodnjih mesecih potrebno nadaljnje zbliževanje naših stališč.
Finančni trgi. V odziv na krizo na finančnih trgih je Evropski svet soglasno potrdil potrebo po štirih ukrepih: prvič, povečanju preglednosti, drugič, izboljšanju standardov vrednotenja, tretjič, okrepitvi bonitetnega okvira ter četrtič, izboljšanju delovanja trga in strukturnih spodbud.
Pozitivno vlogo pri zagotavljanju kapitala in likvidnosti igrajo tudi v sedanjih negotovih razmerah državni premoženjski skladi. Vendar se ob ne povsem preglednih naložbenih strategijah novih dejavnikov porajajo pomisleki o morebitnih negospodarskih praksah poslovanja. Voditelji držav članic smo se zato dogovorili o pobudi za oblikovanje prostovoljnega kodeksa ravnanja za te sklade.
Veliko pozornosti je na Evropskem svetu požel dogovor o krepitvi barcelonskega procesa. Bistveni dosežek vidim v tem, da smo razpravo, ki je bila prej nekako neformalna in zaprta ali omejena v zaprte kroge in neformalne kanale, umestili v institucionalne okvirje. V barcelonskem procesu, Uniji za Sredozemlje, bodo po dogovoru, doseženem na zadnjem Evropskem svetu, sodelovale vse države članice Evropske unije in ostale sredozemske države. Glede na ustaljene prakse barcelonskega procesa je povsem razumljivo, da bo Evropski parlament, nadvse pomemben dejavnik v Evromediteranski parlamentarni skupščini, ustrezno vključen v razpravo o nadaljnjih korakih.
Ker si slovensko predsedstvo prizadeva za uravnotežen pristop do sosedstva Evropske unije, želimo opozoriti tudi na vzhodno dimenzijo Evropske sosedske politike, ki se mora krepiti vzporedno s sredozemsko dimenzijo. Podrobnejšo razpravo na podlagi konkretnejšega predloga poljskih kolegov pričakujemo na junijskem Evropskem svetu.
Spoštovani poslanke in poslanci, tako na tripartitnem socialnem vrhu kot na Evropskem svetu je prevladalo spoznanje, da noben ukrep sam po sebi ni učinkovit, če ga z ostalimi ukrepi ne povežemo v smiselno celoto. Hkrati pa tudi celota ukrepov, tako lizbonskih kot energetsko-podnebnih, ni dovolj, če vsak izmed nas ne ozavesti njenega pomena in prispeva k njenemu izvajanju. Na dolgi rok pri teh temah ne gre za brezosebne ukrepe, gre za mnogo več, gre za temeljne premike, gre za spreminjanje navad oziroma našega načina življenja.
Konfucij je nekoč dejal: "Če misliš eno leto naprej, posadi seme; če misliš deset let naprej, posadi drevesa; če misliš sto let naprej, uči ljudi." Skupaj se moramo naučiti bolj ustvarjalnega življenja. Naučiti se moramo hitrega kroženja znanja in tudi okolju prijaznih navad. Najučinkovitejše učno sredstvo pa so dobri zgledi. Vlade držav članic smo se zato na Evropskem svetu zavezale, da bomo znižale porabo energije v svojih stavbah in voznih parkih ter do leta 2010 vsem šolam zagotovile hitro internetno povezavo.
Po marčevskem Evropskem svetu lahko rečemo, da je bila vsebina razprav in zaključkov posvečena resnično najbolj perečim vprašanjem evropskega aktualnega trenutka. Za sedmo silo to ni bilo najbolj atraktivno, vendar med uspehe štejem tudi to, da smo se uspeli izogniti nekaterim razpravam, ki so obetale odvračanje pozornosti od ključnih razvojnih problemov, ne bi pa mogli doreči nobenih rešitev. Tudi zaradi tega smo lažje naredili nekaj pomembnih korakov naprej, a čaka nas še veliko dela.
José Manuel Barroso
predsednik Evropske komisije. - Gospod predsednik, v preteklih letih smo imeli več priložnosti za skupno razpravo o pomenu partnerstva. Ambicije Evropske unije so takšne, da potrebujemo sodelovanje Evropejcev na vseh ravneh. Potrebujemo skupno vizijo o prihodnosti naših ciljev. Institucije Evropske unije morajo medsebojno sodelovati, da izpolnijo pričakovanja naših državljanov.
Po spomladanskem zasedanju Evropskega sveta lahko jasno vidimo naloge, ki nas čakajo v preostalem delu leta in še naprej. Poleg tega želim čestitati slovenskemu predsedstvu in predsedniku vlade Janezu Janši za zelo uspešno predsedovanje temu Evropskemu svetu. Menim, da zdaj bolje vidimo, kako bo partnerstvo pripomoglo k napredku, in sicer v smislu praktične izvedbe.
To mora biti resnično odločilno leto za naše ambicije v zvezi z "Evropo rezultatov" - dejanskimi rezultati za naše državljane. Dokazati moramo, da ima Evropa moč in željo, da se zoperstavi globalnim pritiskom in se sooči z globalnimi izzivi. Dokazati moramo, da je Evropska unija prava pot za uveljavljanje potrebnih sprememb.
Spomladansko zasedanje Evropskega sveta je bil trenutek resnice. Ali bi ambicije, in sicer ambicije v zvezi z novo lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta, ter tudi ambicije v smislu naše politike proti podnebnim spremembam in za energetsko politiko; bi te ambicije, ki so bile določene v ugodnejšem gospodarskem obdobju, zdržale, ko bodo nastopili težji časi? Pred zasedanjem Evropskega sveta so številni dvomili o tem. Sam sem govoril o tem, da mora Evropa ohraniti svoje obveze, da lahko delujemo verodostojno. Po zasedanju Evropskega sveta lahko z veseljem rečem, da smo imeli zelo dobro, vsebinsko razpravo, na kateri Evropski svet ni le potrdil, da ostaja v celoti zavezan ciljem, ki jih je določil za energijo in podnebne spremembe, ampak jih tudi podpira s sporazumom o točno določenih rokih. Prav tako je Evropski svet potrdil cilje v zvezi z obnovljeno lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta.
Naj poudarim nekatera od vprašanj, o katerih smo podrobneje razpravljali, zlasti o tem, kako Komisija načrtuje nadaljevanje dela.
Kot je že postala tradicija na spomladanskih zasedanjih je Evropski svet pregledal gospodarski položaj v Evropi.
Pri tem je dobil je mešano sliko: medtem ko ostajajo gospodarski temelji v Evropi trdni, se globalni gospodarski izgledi slabšajo zaradi upočasnitve gospodarske dejavnosti v ZDA. Zaupanje v našo sposobnost, da obravnavamo prihodnost, je zato treba združiti z nadzorom. Zaupanje in nadzor.
To je tudi resnično zaradi stalnih sprememb na mednarodnih finančnih trgih. Sporočilo Evropskega sveta je jasno: vsi organi v Evropski uniji so pripravljeni, da začnejo regulativne in nadzorne ukrepe, če je to potrebno. Zdaj bo moral svet ECOFIN nemoteno in odločno vpeljati načrt, dogovorjen lani jeseni, ki krepi preglednost in delovanje finančnih trgov. Evropska unija mora biti pazljiva - kar mora biti opazno - ko se položaj razvija.
Prav tako sem zadovoljen, da je Evropski svet potrdil dokument Komisije o državnih premoženjskih skladih, pri čemer je podprl potrebo po skupnem evropskem pristopu in cilju sklenitve soglasja na mednarodni ravni o prostovoljnem kodeksu ravnanja za državne premoženjske sklade in opredelitvi načel za države prejemnice na mednarodni ravni.
Evropski svet je prav tako ponovno potrdil svojo zavezo trajnostnim reformnim prizadevanjem prek polnega izvajanja revidirane lizbonske strategije. Soglasje v Evropskem svetu glede te prednostne naloge je bilo resnično impresivno. Lizbonski strategiji smo dali svežo spodbudo z začetkom ambicioznega novega cikla.
Zadovoljen sem bil, da je Evropski svet upošteval naš predlog, da nameni poseben poudarek vlaganju v ljudi in predvsem zmanjševanju števila mladih, ki imajo težave pri branju, in tistih, ki prezgodaj zapustijo šolo.
Ključ je tudi prožna varnost. Graditi moramo na nedavnem, zelo pozitivnem sporazumu med socialnimi partnerji ter spremljati, kako se ta načela v državah članicah Evropske unije pretvarjajo v rezultate.
Drug primer je cilj "pete svoboščine": svoboda do kroženja znanja. Evropski svet je določil ključne ukrepe, ki so potrebni za uresničitev tega cilja. Na primer, hitri internet naj bo do leta 2010 na voljo vsem šolam, prav tako bodo postavljeni ambiciozni cilji za dostop gospodinjstev.
Zdaj moramo nadaljevati s tem za zagotovitev, da se sadovi reform čutijo na vsaki ravni. Cilje - kot so vlaganje v ljudi, odpiranje poslovnih potencialov, spodbujanje delovanja notranjega trga, vlaganje v raziskave in inovacije - je treba podpreti z izboljšavami, ki jih čutijo tako ljudje kot podjetja na tem področju. To je tudi točka, ki ste jo številni poudarili v razpravi, ki je potekala v Parlamentu pred Evropskim svetom. Računam na stalno podporo tega parlamenta za zagotovitev, da ukrepi na evropski in nacionalni ravni pripomorejo k uresničitvi zastavljenih ciljev.
Evropski svet je postavil jasen načrt ter dal novo spodbudo stalnemu zakonodajnemu delu.
Zlasti želim omeniti, kot je pravkar povedal predsednik vlade Janša, dva ključna roka, ki jih je določil Evropski svet, za notranji trg z energijo ter za paket o podnebnih spremembah in obnovljivi energiji. Ti roki ne zadevajo le "čiščenja mize" pred ustavnimi spremembami, ki bodo potekale naslednje leto. Pomembne spremembe prinašajo čim hitreje, tako da lahko Evropska unija postane vodilna v svetu pri tem zelo pomembnem dosjeju.
Glede paketa za notranji trg z energijo moramo doseči sporazum, da pokažemo, da lahko institucije delujejo v interesu državljanov, potrošnikov in podjetij; tu pa smo se zavezali, da bomo poskušali doseči politični sporazum do junija 2008. Komisija ostaja mnenja, da je odprava polnega lastništva najboljši način za napredek, vendar moramo še naprej jasno poudariti, da smo pripravljeni za preučitev drugih možnosti, ki funkcionalno ustrezajo tej. Prav tako bomo nadaljevali s tesnim sodelovanjem s tem parlamentom in Svetom, da pomagamo premostiti preostale vrzeli.
Kar zadeva paket o podnebju in obnovljivih virih bo politični sporazum do konca tega leta najjasnejši možen znak našim mednarodnim partnerjem - znak, da je Evropa resna glede svojih obvez. To bi omogočilo sprejetje predlogov v zakonodajnem mandatu Parlamenta na začetku leta 2009. To je bistveno, ko bomo naslednje leto v Kopenhagnu vstopili v ciljno ravnino sklepanja mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah.
Ta mednarodni sporazum je naša najpomembnejša prednostna naloga ter najboljši način za zmanjšanje emisij v svetu in zagotovitev, da bodo imele naše industrije z veliko porabo energije enakopravne konkurenčne pogoje, ki jih potrebujejo.
V vmesnem času moramo v spremenjenem sistemu za trgovanje z emisijami določiti korake, ki jih bomo izvedli v primeru težav v nekaterih sektorjih ali podsektorjih, ki se srečujejo z nevarnostjo uhajanja ogljika, ker ne morejo pokriti vseh stroškov. Komisija bo skupaj z vsemi interesnimi skupinami in predvsem socialnimi partnerji, pospešila delo za zbiranje podatkov in določitev potrebnih rešitev, ki se bodo v prihodnosti uporabljale v takšnih primerih.
Vem, da Evropski parlament namenja posebno pozornost tema dvema dosjejema. Upam, da se boste lahko Svetu pridružili v postavljenih rokih, da lahko zagotovimo verodostojnost našemu pogajalskemu položaju na svetovni ravni.
Na več področjih je Evropski svet v prihodnjih mesecih pričakoval posebne predloge Komisije. Rad bi vam okvirno predstavil tri področja, na katerih bomo delali v prihodnosti, da pred poletjem pripravimo predloge.
Prvič, obnova našega socialnega programa. Naš cilj je utreti pot obsežnemu evropskemu soglasju o socialni viziji 21. stoletja:
socialni viziji, ki se odziva na nove izzive, kot sta globalizacija in demografske spremembe;
viziji, ki temelji na načelu zagotavljanja "življenjskih priložnosti" za vse prek priložnosti, dostopa in solidarnosti;
viziji, ki je usmerjena k socialnim izzivom za družbo kot celoto, obravnava vprašanja, kot je mladina, izobraževanje, migracije, staranje in medkulturni dialog;
viziji, ki seveda natančneje upošteva težave revščine, s katero se še vedno srečujemo v Evropi.
Gradili bomo na stalnem posvetovanju po določitvi stanja na področju sociale ter predlagali konkretne predloge - prav tako kot smo storili s pregledom notranjega trga lani novembra. Forum o socialnem programu, ki ga pripravljamo maja, je dobra priložnost za vse nas, da preskusimo ta pristop.
Drugič, načrtovan predlog o Obrtnem zakonu. Ključ do našega razmišljanja je potreba po vpogledu v celoten življenjski cikel malih in srednje velikih podjetij. Pomoč pri ustanavljanju malih in srednje velikih podjetij ima le malo vrednost, če se jim nato onemogoča rast.
Poslovni svet je zelo jasno povedal, da mala podjetja ne potrebujejo še ene politične deklaracije, ampak dejanske ukrepe. To pomeni odpravo ovir za rast, poenostavitev uredb, spodbujanje e-vlade, pomoč pri dostopu do javnih razpisov in zmanjševanje nepotrebnih zamud: na splošno, zmanjševanje birokracije. Veselim se razprave s Parlamentom o tem, kako te zamisli prenesti v dejanja.
Tretje področje, na katerem bomo brez težav predlagali predloge je Sredozemska unija. Komisija odločno podpira zavezo svežemu zagonu za našo sredozemsko politiko.
Vesel sem, da smo dosegli soglasje, da bo projekt potekal naprej z vsemi 27 državami članicami, pri čemer se bo barcelonski proces prenesel korak naprej. Zelo sem ponosen na zaupanje, ki ga je Evropski svet izkazal Komisiji, ko jo je prosil, naj mu predloži vse potrebne predolge za opredelitev podrobnosti za to unijo za Sredozemlje. Evropski svet je priznal, da je Komisija v najboljšem položaju, da načrtuje institucionalno arhitekturo, ki je združljiva s pogodbo ter z že obstoječimi dejavnostmi in forumi. Delali bomo hitro, da najdemo pravo institucionalno arhitekturo za izvajanje nove ravni ambicij, ki nam bo pomagala, da hitro in nemoteno napredujemo pri oprijemljivih projektih, ki jih izvajamo skupaj z našimi partnerji ob Sredozemskem morju.
Vendar ne smemo storiti nobene napake: institucije in instrumenti ne bodo delovali sami od sebe. Kar najbolj potrebujemo, da svoje ambicije pretvorimo v ukrepanje, je politična volja - na obeh straneh Sredozemlja. Lahko dobimo predloge za nove institucionalne ureditve, ampak če ni nobene politične volje na obeh straneh, ne bomo dobili nobenih konkretnih rezultatov.
Vem, da to skrbi številne poslance, seveda bomo poskrbeli, da boste v celoti sodelovali pri nadaljnjem delu. Dejansko bom imel priložnost, da nagovorim parlamentarno skupščino Euro-Med pozneje ta teden v Atenah.
Verjamem, da je bil Evropski svet dejansko pomemben korak naprej. Zdaj mora partnerstvo EU pokazati rezultate in leto 2008 postaviti za mejnik v zgodovini EU.
Joseph Daul
v imenu skupine PPE-DE. - (FR) Gospod predsednik, gospod predsednik Evropskega sveta, gospod predsednik Evropske Komisije, gospe in gospodje, nedavni Evropski svet je bil v veliki meri namenjen opredelitvi novega cikla lizbonske strategije ter je potekal v zelo težavnem mednarodnem gospodarskem in finančnem okviru. Vendar so kazalci znotraj Unije nekoliko spodbudni: več delovnih mest, stopnja rasti 2,9 % v letu 2007 ter upadanje proračunskih primanjkljajev.
Ta napredek je predvsem sad prizadevanj za prestrukturiranje podjetij, vendar je tudi rezultat politike reform in dobrega upravljanja s strani večine držav članic. Ta prizadevanja je spodbudila Komisija, čestitam ji za njeno odločenost in vztrajno delo v to smer. Veter, ki piha z druge strani Atlantika, ne pomeni nič dobrega, napovedi rasti za leto 2008 so nižje, kot smo upali.
V takšnem okolju se je zelo mikavno umakniti vase, začasno prekiniti reforme in zaščititi lastne meje, medtem ko čakamo na lepše dni. Zelo mikavno je - naši politični nasprotniki se prepogosto vdajo - porabiti denar, ki ga nimamo, da bi Evropejce prepričali, da se lahko vse nadaljuje tako kot prej. Naša parlamentarna skupina resnično podpira odgovorno politiko, politiko gibanja, reforme in solidarnosti.
Komisijo želim prositi, naj nam predloži njene smernice gospodarske politike ter smernice za zaposlovanje, da jih bo mogoče čim prej sprejeti. Nacionalni organi morajo svojim državljanom jasneje razložiti koristi reform, ki jih predvideva lizbonska strategija. Te reforme se pogosto napačno prikažejo, vendar se ne izvedejo v zadosti meri. Ljudje še vedno ne čutijo njihove prisotnosti. Naša skupina jih bo vseeno še naprej podpirala ter nasprotovala vsem, ki si, zato da bi ugajali volivcem, prizadevajo za njihovo prilagoditev ali odložitev nedoločen čas.
Želimo iti še dlje in evropsko politiko znanja prestaviti v višjo prestavo. Predlagamo spodbujanje prostega gibanja raziskovalcev, študentov in znanstvenikov ter sprejetje enotnega režima o varstvu pravic intelektualne lastnine. Pozivamo k odpravi ovir pri vzajemnem priznavanju kvalifikacij in posodobitvi našim evropskih univerz s finančno podporo iz EU.
Gospe in gospodje, druga naloga Evropskega sveta je bila pojasnitev pogojev, v katerih se bodo izvajali ambiciozni cilji v zvezi s podnebnimi spremembami, sprejeti marca 2007. Te podrobnosti so bistvene, da se zadevnim podjetjem omogoči, da načrtujejo svojo prihodnost. Dejansko velika prizadevanja za "dekarbonizacijo" gospodarstva ne smejo vplivati na konkurenčnost industrij z veliko porabo energije.
Končno, pozdravljam sporazum o Uniji za Sredozemlje, ki ga je Francija predlagala Svetu, ker barcelonski proces ni dal želenih rezultatov. Ta pobuda si prizadeva za spodbujanje Evro-sredozemskih odnosov. Vsi se zavedamo, v kakšni meri nas neposredno zadevajo izzivi razvoja, migracij in politične stabilnosti v teh državah. Zato upamo, da bo ta projekt pomenil prelomno točko v naših odnosih s sredozemskimi državami, ki mora postati bolj konkretno, učinkovitejše in predvsem bolj politično, da se doseže resničen mir na Bližnjem vzhodu.
Martin Schulz
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, gospodarski položaj v Evropski uniji je stabilen, vendar ogrožen. Do takšnega sklepa je prišel ta Evropski svet. Rast je še vedno stabilna, zaposlenost se povečuje, vendar je kljub temu ogrožena. Vprašanje je naslednje: kaj je vir te grožnje? Grožnja izhaja iz upočasnitve gospodarske dejavnosti v ZDA, kar je ena od posledic finančne krize v večjih korporacijskih bankah, z drugimi besedami investicijskih bank v tej državi.
Predsednik Barroso, povedali ste, da Svet kot enega od svojih sklepov navaja, da mora biti Evropska unija pripravljena sprejeti regulativne in nadzorne ukrepe, če je to potrebno, kot odgovor na te dogodke na mednarodnih finančnih trgih. Naj vas vprašam: kdaj, če ne zdaj, naj začnemo s temi ukrepi? Zdaj je čas, da pogledamo natančne mehanizme, s katerimi kapitalizem "divjega zahoda", ki ga izvajajo vlagatelji na mednarodnih finančnih trgih, ogroža evropsko rast. Po mojem mnenju bi moral Evropski svet kot enega od svojih sklepov določiti precej bolj natančno določiti, katere instrumente moramo uporabljati za izvajanje tega nadzora.
(Ploskanje.)
Gospod predsednik, opazili smo, da si ta Svet prizadeva za podrobnejšo obravnavo socialne razsežnosti Evrope. Vendar to izvaja nesistematično namesto, da bi ponudil skladen pristop. Predsednik vlade, gospod Janša, peta svoboščina je na primer del socialne politike. Prav imate, znanje je moč, to je absolutno res. Vendar znanje ustvarja tudi priložnosti za dostop do gospodarskega razvoja v svetu, znanje pa ustvarja priložnosti za uspeh na vse bolj raznolikem trgu dela.
V vseh zaposlitvenih sektorjih so najbolj iskani dobro kvalificirani delavci, ki imajo dostop do znanja in ki so v položaju, ko lahko stalno posodabljajo to znanje. Iz tega razloga dostop do znanja pomeni tudi dostop do socialne pravičnosti. Kadar govorimo o socialni razsežnosti Evrope, za nas to pomeni, da moramo sprejeti celovit pristop. Ne pomeni zgolj občasnega navajanja posameznih pripomb o socialni politiki. Zato z našega stališča - s stališča socialistične skupine - Svet ponovno ni izpolnil pričakovanj v zvezi s socialno razsežnostjo Evrope.
Zato smo pazljivo poslušali, ko ste povedali, da bo Komisija letos poleti opravila skladen pregled stanja socialne razsežnosti na notranjem trgu, socialne razsežnosti Evropske unije, ter nam predstavila rezultate tega procesa. To bomo uporabljali kot merilo za merjenje vaše uspešnosti. Vaš cilj je, da na tem področju napredujete, spremljali vas bomo, da vidimo, kako se boste izkazali. Vendar bomo vašo uspešnost merili tudi v drugem smislu. Ni sprejemljivo, da Svet - pri tem se obračam na vas, predsednik vlade Janša in na vas predsednik Komisije - ne upošteva mnenj Evropskega parlamenta.
Tu imam seznam uradnih dokumentov, predloženih Svetu. Vključuje osem dokumentov, ki so jih predložile različne formacije Sveta, mnenje EESO o zaposlovanju prednostnih kategorij (lizbonska strategija) in resolucijo Odbora regij. Na tem seznamu ni nobenega enotnega dokumenta Evropskega parlamenta, prav tako ni dokumenta, ki smo ga pripravili o lizbonski strategiji. To je po mnenju moje skupine obžalovanja vredno, vendar kaže, da socialne razsežnosti, Evropskega parlamenta samega in njegovega mnenja ne jemljete resno.
(Ploskanje.)
Določen napredek je bil dosežen: to so povedali mojo kolegi, ko smo jih med razpravo v naši skupini vprašali, kaj menijo o podnebni politiki. Da, res je, da so podnebne spremembe ključni izziv, s katerim se soočamo, poleg tega je ta Svet dosegel velik napredek na tem področju, ko je vzpostavil ravnovesje med zahtevami podnebne politike na eni strani in zahtevami industrije na drugi. Doseganje tega ravnovesja je naloga vseh institucij.
Da se izognemo nesporazumom: nekateri lobisti industrije si bodo to razlagali v smislu, da ni dovolj pregledov in pritiska na industrijo, kadar Svet poda tovrstne objave. Dejansko pa je resnica prav nasprotna. Zastavljene podnebne cilje bomo dosegli le, če bo sodelovala tudi industrija. Hkrati pa moram povedati, da bomo naše cilje dosegli le, če industriji dovolimo, da sodeluje. Oba vidika sta bistvena. Če želimo obravnavati podnebne spremembe, moramo to storiti v Evropi, zato mednarodni sporazumi evropski industriji upravičeno dajejo možnost, da sodeluje z industrijo drugje po svetu po enakovrednih konkurenčnih pogojih. Ta sklep je bil pravilen, zato ga pozdravljamo.
Naj na koncu omenim še Sredozemsko unijo, ki je omenjena na strani 19 sklepov, tudi to je še eno sporočilo Sveta. Zadovoljni smo, da je to vprašanje zdaj pojasnjeno, prav imate glede tega, kar ste povedali o sosedski politiki v Sredozemlju. Predsednik vlade Janša je upravičeno poudaril, da mora partnerska politika na tem področju vključevati tudi partnersko politiko na drugih področjih. Moj kolega, gospod Swoboda, bo v imenu naše skupine kmalu spregovoril posebej o vzhodni razsežnosti, ker bomo predložili naš sklop predlogov na to temo.
Naj zaključim s pohvalo. To je bil Svet normalnosti. Vendar na področju socialne politike te oznake ni dosegel: To je žal postalo norma v Evropski uniji, vendar je nekaj, kar lahko obravnavamo. Kar zadeva Sredozemsko unijo, je bilo to "običajno poslovanje". Videli smo, da se pri tem uporablja tako imenovana "helikopterska metoda": "vzdignite veliko prahu in preden se prah poleže, helikopter ponovno vzleti". Prav imate, tu potrebujemo nekaj bolj oprijemljivega. Če želimo zagotoviti te oprijemljive rezultate - ta stavek je namenjen vam, gospod predsednik - jih je treba doseči prek sodelovanja z Evropskim parlamentom. Dejstvo je, da vse, kar se odloči znotraj Sredozemske unije zahteva financiranje s strani Evropskega parlamenta, zato je izjemno pomembno, da je v sklepih navedeno, da bo Evropski parlament celoti sodeloval v prihodnjih strukturah Sredozemske unije.
Najlepša hvala za vašo pozornost. Prav tako se želim zahvaliti neumornim kolegom iz skupine CSU, ki so mi morali toliko prizanašati.
(Ploskanje.)
Adina-Ioana Vălean
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, ena stvar je gotova: brez pritiska kolektivnega ukrepanja in odgovornosti bi državam članicam primanjkovalo volje za ukrepanje na področju podnebnih sprememb, vendar je neprimerna resnica za EU ta, da so sklepi na vrhu EU pogosto zelo dolgi v retoričnem smislu, kar zadeva izvedbo pa so zelo kratki. Trenutno že vidimo znake, da države članice iščejo načine za izvedbo lanskih političnih obveznosti s čim manj truda in stroškov, čeprav Sternovo poročilo iz leta 2006 opozarja, da bodo stroški ukrepanja zdaj veliko nižji kot bi bili pozneje stroški neukrepanja. Nekateri odstavki in slog v končnem poročilu predlagajo, da nujnost in obveznost odziva na podnebne spremembe že upadata. To bi pomenilo katastrofo, tako za naše podnebje kot za našo verodostojnost.
V tej razpravi je nekoliko spregledana energetska učinkovitost, najenostavnejši in najbolj cenovno učinkovit način zmanjševanja naših skupnih emisij. Zgodnji povzetek sklepov Sveta je države članice zavezal k 10 % zmanjšanju uporabe energije v vladnih zgradbah in avtomobilih, zdaj pa se to obravnava le kot "pomemben napredek". To bi bila mala, vendar pomembna gesta, ki kaže, da vlade dajejo vzgled. Davčne instrumente, ki spodbujajo boljše okoljsko vedenje, je resnično treba izkoristiti. Sistem trgovanja z emisijami se je izkazal kot dober in je bil prevzet kot globalni standard za zagotavljanje gospodarskih pobud za zmanjšanje emisij. Zeleni davki, kot so nižje stopnje DDV, imajo lahko podoben učinek, tako da spodbujajo povpraševanje po vozilih in gospodinjskih pripomočkih z manjšo porabo.
Če se usmerimo na gospodarske vidike vrha, sklepi poudarjajo, da ostajajo temelji gospodarstva EU trdni, vendar številni državljani tega navzven ne opazijo, ker morajo plačevati višje račune in so vse bolj zadolženi, kar nas mora svariti pred prevelikim optimizmom.
Pri tem je koristno ponoviti osnovna načela lizbonske strategije: strukturne reforme, davčna disciplina in ciljno usmerjene naložbe na produktivnih področjih, ki bodo zagotovila prihodnjo rast. Države članice EU še vedno - z nekaterimi pohvalnimi izjemami - daleč zaostajajo za njihovo obvezo glede porabe 3 % BDP za raziskave in razvoj. Zdaj govorimo o peti svoboščini za znanje in inovacije, vendar ne smemo pozabiti, da nam še ni uspelo zaključiti prvotne štiri svoboščine, zlasti na področju prostega pretoka delovne sile in storitev po vsej EU.
Končno, podpora za mala in srednje velika podjetja je upravičeno opredeljena kot ključ do gospodarske rasti in inovacij. Omogočiti jim moramo, da v celoti izkoristijo vse prednosti notranjega trga, vendar bi lahko Svet veliko dosegel za evropsko konkurenčnost, tako da pripomore k uspešni rešitvi dolgoletnih sporov glede statusa evropskih patentov in zasebnih podjetij. Sklepi Sveta pazljivo izjavljajo, da je izziv izvajati. Parlament bo to gotovo storil.
Brian Crowley
v imenu skupine UEN. - Gospod predsednik, zahvaljujem se predsedujočemu in predsedniku Komisije za njuna današnja prispevka. Zanimivo je, da se, ko govorimo o grožnjah rasti in gospodarstvu, veliko ljudi vrne v njihov privzet začetni položaj: ste ali za kapitalizem ali proti kapitalizmu. Nikoli ne vidijo vmesne poti kot tudi ne področja, na katerem lahko ukrepate. Na področju naložbene platforme obstaja star pregovor: "Kjer je kri na ulicah, tam je mogoče ustvariti dobiček."
Resničnost je, da prava grožnja oblikovanju novih delovnih mest in gospodarski rasti v Evropski uniji ni drugorazredna tržna kriza v Ameriki, ampak naša nezmožnost ali nepripravljenost, da se soočimo s tveganji in postanemo inovativni pri iskanju priložnosti na teh kriznih področjih.
Zanimivo je, da če se ozrete 100 let v preteklost, opazite, da je bila vsaka stopnja industrijskega razvoja in vsaka stopnja gospodarskega razvoja v ZDA ali v Evropski uniji v središču nastajanja nove industrije, ustvarjanja nove gospodarske rasti, zaradi težav, ki so bile opažene na nekaterih področjih in izkoriščene na drugih.
Eden od uspehov tega Evropskega sveta je, da je Svet opazil obstoj tveganj in nevarnosti - ali so to podnebne spremembe ali dejstvo, da se inovacijske in tehnološke zahteve povečujejo ali pomenijo regulativno obremenitev za mala in srednje velika podjetja - vendar obstajajo tudi priložnosti. Če zdaj sprejmemo ukrepe, lahko upoštevamo dolgoročni vidik, kot je povedal predsednik vlade, ko je uporabil tole Konfucijevo analogijo: ko posadimo drevo, s tem poskrbimo za 10 let v prihodnost.
To je pravi način, kako lahko v kratkoročnem obdobju dosežemo resnično rast in razvoj v Evropski uniji ter postavimo trdne temelje za dolgoročne obdobje, čeprav vam nekateri naslovi v medijih sporočajo negativne stvari. Današnji naslov v enem od časopisov govori o prevzemu družb Jaguar in Land Rover s strani indijske družbe ter kaže primer tega, kako se je gospodarska moč premaknila z zahoda na vzhod. Dejstvo je, da premoženjski skladi družb in državni premoženjski skladi vlagajo v industrijo in v podjetja. Odkriti moramo način za zagotovitev, da ne le zajemamo to premoženje in te sklade, ampak zagotovimo, da se dividende vračajo v naša gospodarstva, tako da ustvarjajo večjo gospodarsko rast in več novih delovnih mest.
Ko govorimo o inovacijah in tehnologiji, je pomembno, da si zapomnimo, da 73 % delovne sile, ki bo v Evropski uniji delala leta 2017, že dela. Vendar danes obstaja le 10 % tehnologije, ki jo bomo uporabljali leta 2017. Zato je zahteva za dodatno vlaganje v izobraževanje naših ljudi, izboljševanje njihovih spretnosti, zagotavljanje novega usposabljanja in znanja za delo v novih gospodarstvih bistvenega pomena.
Zadnja točka, ki jo želim omeniti - dotaknil se jo je že gospod Schulz - je, da uspeh Evropske unije v zadnjih 20 letih temelji na dvotirnem pristopu gospodarske rasti ter socialnega razvoja in varstva. Enega ni mogoče doseči brez drugega. Na vseh stopnjah našega gospodarskega razvoja moramo poskrbeti ne le, da bogati postajajo bogatejši - to se bo zgodilo v vsakem primeru - ampak moramo zagotoviti večjo priložnost, da izkažemo radodarnost in solidarnost med našimi ljudmi - ne le na energetskih trgih, ne le na finančnih trgih - za zagotovitev, da imamo lahko vsi koristi od rasti in novih delovnih mest.
Rebecca Harms
v imenu skupine Verts/ALE. - (PL) Gospod predsednik, predsedujoči Svetu, predsednik Komisije, med to razpravo sem dobila vtis, da govorimo o dveh povsem različnih stvareh. V imenu svoje skupine sem spremljala Svet, vendar iz dogodka nisem dobila nikakršnega vtisa, da si prizadeva na primer za oblikovanje novih, naprednejših in ambicioznih skupnih pobud za podnebne politike.
Kot se morda spomnite je malo pred zasedanjem Sveta, Javier Solana razkril svoj podnebni scenarij iz varnostne perspektive. Če so zeleni objavili nekaj podobnega, kar opisuje, kako bodo podnebne spremembe stopnjevale spore po vsem svetu, kar bo krepilo predvsem pritisk na razviti svet, bi večina verjetno izjavila: "Zeleni so izgubili nit, ko predlagajo takšne apokaliptične scenarije".
Dejansko Solanov dokument vsebuje veliko resnice, presenečen sem, da Svet ni sprejel nobene od dragocenih točk, ki jih predlaga. Dejansko opazimo več nedoslednosti na področjih, kjer bi moral biti bolj dosleden kot lanski dokument. Predvsem naša zvezna kanclerka, Angela Merkel, na katero sem bila lani tako ponosna, je bila tista oseba, ki se je borila za zamudo, upočasnitev in izjeme. Ne smemo se slepiti: če pravila o izjemah pri trgovanju z emisijami za evropsko industrijo določimo za osrednjo točko tega zasedanja Sveta, moramo že na začetku domnevati, da je bil Svet neuspešen. Menim, da preostalemu svetu pošiljamo izjemno negativno sporočilo, če govorimo o izjemah za trgovanje z emisijami za naslednje desetletje. Kako lahko v teh okoliščinah dosežemo ambiciozen cilj, in sicer da preostali svet prepričamo v Poznan ali Kobenhaven?
Po mojem mnenju je to napoved, ki se je izpolnila sama po sebi. To lahko zelo jasno povem v imenu moje skupine. Želimo pravo trgovanje z emisijami in ne izjem. Bolje bi bilo, da bi na naših zunanjih mejah branili trajnostno evropsko industrijo, namesto da si pod pritiskom - v tem ključnem križišču podnebnega procesa - sposojamo iz jeklarske in avtomobilske industrije ter drugih lobistov, ki, kot lahko vidimo iz nedavnega poročila, že imajo neposreden in dejansko prekomeren vpliv na odločitve v Bruslju.
Po mojem mnenju to ni bil ambiciozen vrh, bil je precej medel. Razlog za to ni le nova vloga Angele Merkel, ki ni več kanclerka za podnebje. Je tudi posledica dejstva, da številne države v Evropi k temu pristopajo same. Nekatere države se ločeno pogajajo o vizumskih ureditvah. Druge razpravljajo o lastnem pristopu k raketni obrambi z Američani. Prav tako ni enotnosti glede Kosova ali glede vprašanja varnosti oskrbe z energijo: Nemci sklepajo svoje pogodbe z ruskim Gaspromom, prav tako tudi Italijani in Madžari sklepajo lastne posle. Sredozemska unija je bila dejansko le zamisel gospoda Sarkozyja kot način za zaščito uvoza urana v Francijo v zameno za izvoz orožja in jedrske tehnologije. Menim, da je bil splošen okvir za ta vrh izjemno slab, na njegov izid pa negativno vpliva preveč samostojen pristop in premalo skupnih prizadevanj. Zame je ambiciozen pristop ena stvar, medel pa nekaj drugega, o tem Svetu sem si ustvarila splošen vtis, da je precej medel. To je gotovo ni dobro, še slabše pa je, da danes v tem Parlamentu o tem ne govorimo odkrito.
Dimitrios Papadimoulis
v imenu skupine GUE/NGL. - (EL) Gospod predsednik, predsednik Komisije, predsedujoči Svetu, razumljivo je, da želimo na tej točki rešiti ugled rezultatov vrha. Vendar sem od vas pričakoval več odkritosti in več skromnosti.
Namesto da enostavno čestitamo in pohvalimo drug drugega, bi pričakoval, da spregovorimo tudi o pomanjkljivostih vaše politike in o vaših neuspehih. Prav tako pričakujem, da boste govorili o socialni agendi ter o socialnem neuspehu, ki je bil očiten zaradi njegove odsotnosti na razpravi vrha: 70 milijonov revnih, od tega 20 milijonov otrok.
Namesto, da bi rekli "ustvarili smo delovna mesta", bi morali povedati, da so ta mesta slabo plačana in za določen čas, da je 20 milijonov delavcev v Evropski uniji revnih. Gospod Barroso, morali bi spregovoriti o vašem vmesnem pregledu lizbonskih ciljev: Iz treh stebrov lizbonske strategije (konkurenčnost, okolje, kohezija) ste izločili socialno, regionalno in teritorialno kohezijo, poleg tega ste poslabšali položaj okoljskih vprašanj.
V zvezi z vprašanjem podnebnih sprememb je sam predsedujoči priznal, da so številne države članice, ki se srečujejo v Svetu, od začetka poskušale v imenu konkurenčnosti skrčiti vaš paket predlogov, gospod Barroso. Namesto da bi si prizadevali, da postanejo njihovi cilji bolj ambiciozni in zavezujoči, ko gredo v Kobenhavn, želita Komisija in Svet izvzeti velika sektorja industrije in gospodarstva.
V sklepu želim poudariti, da v času, ko po svetu še najbolj fanatični neoliberalci odkrivajo pomen državne intervencije, v času zlomov borz in kreditnih težav, Svet in Komisija še dopuščata dogmatično enostransko, nenadzorovano Centralno banko, da se ukvarja z inflacijo, pri čemer pozabljata na tveganja, ki jih evropskemu gospodarstvu predstavlja depresija ali nična rast.
(Ploskanje.)
Johannes Blokland
v imenu skupine IND/DEM. - (NL) Na lanskem spomladanskem zasedanju je Evropski svet izrazil svojo željo po ambiciozni okoljski politiki. 23. januarja se je ta pojavila v konkretni obliki prek zakonodajnih predlogov, ki jih je toplo pozdravil ta parlament. Prepričan sem, da moramo za njegovo učinkovitost, zagotoviti, da se doseže konstruktiven sporazum med Svetom in Parlamentom pred srečanjem v Poznanu, poleg tega se moramo izogniti postopkom, zaradi katerih bi bila dosega sporazuma na prvi obravnavi nemogoča. Takšen sporazum zahteva prilagodljivost s strani Parlamenta in gotovo s strani Sveta.
Prizadevanja Evropske unije so dragocena, vendar bi bila še vedno bolj dragocena, če bi se celotna mednarodna skupnost ukvarjala z vprašanjem okolja in podnebja. V Balieduresu je bil sprejet pomemben korak. Vesel sem, da bo Svet nadaljeval z intenzivnimi prizadevanji za dosego sporazuma z vsemi udeleženci v Poznanu.
Na podlagi lanskega spomladanskega vrha se lizbonska strategija intenzivno izvaja. To je dobra novica. Predlagam, da se voditelji držav ali vlad prepričajo o potrebi po socialni razsežnosti. Nam lahko predsednik Sveta, gospod Janša, pove kaj več o tem? Lahko pričakujemo kakršne koli dodatne predloge?
Nazadnje, svoboda izražanja je dobra stvar. Dokazuje odrasel odnos, kar je zelo dobro. Na Nizozemskem parlamentarni poslanec snema sporen film o islamu. Upam, da bo Evropa spregovorila kot eno, če bi to povzročilo nepričakovane motnje.
Roger Helmer
Gospod predsednik, sklepi predsedstva iz zasedanja Evropskega sveta vsebujejo vse običajne klišeje o socialni razsežnosti ter malih in srednje velikih podjetjih ter povsem neuspešno obravnavajo glavne težave evropskih gospodarstev, ki so previsoki davki in prezapletena ureditev, zaradi česar se Evropa ni sposobna soočiti z izzivi globalne konkurenčnosti. Lahko rečem, da je bilo poročilo izjemno tudi zaradi tega, kar je izpustilo. Veliko slišimo o lizbonskem procesu, vendar zelo malo o sami lizbonski pogodbi, ki je, kot vemo, neuspela ustava.
Kljub vsem obljubam evropskim državljanom, smo se odločili, da to pogodbo ratificiramo v večini držav članic brez referendumov. To odločitev smo sprejeli, ker vemo, da bi ljudje zadržali njihovo soglasje. V moji regiji je nedavno glasovanje po pošti pokazalo, da skoraj 90 % ljudi nasprotuje Pogodbi. To je kljubovanje demokraciji.
Pozneje to popoldne bomo razpravljali o vprašaju Tibeta, vendar je morda dobro, da, preden kritika postane preresna, zelo natančno pogledamo, kako smo v preteklosti izpolnjevali našo demokratično odgovornost. V vmesnem času moramo dejansko pogledati vprašanje Tibeta in obsoditi Kitajsko za njeno sramotno vedenje in zatiranje pravic. Menim, da je prišel čas, ko moramo resno razmisliti, ali se lahko svobodni narodi udeležijo proslav v Pekingu v okviru letošnjih olimpijskih iger.
Giles Chichester
Gospod predsednik, s pozdravom sklepov Sveta želim svoje opombe osredotočiti na del z naslovom "Podnebne spremembe in energija". Številni so ta vprašanja določili kot najpomembnejša vprašanja, s katerimi se soočamo v današnjem svetu, dobro je, da EU prevzame vodilno vlogo pri podnebnih spremembah.
Vendar imamo neke vrste seznam sprejemanja zelo ambicioznih ciljev, ki jih je bilo do zdaj težko doseči. Zato pozdravljam opombo glede pazljivosti, ki sem jo opazil v nekaterih delih besedila. Podpiram pozive, da prehod na gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika poteka na način, ki je v skladu s trajnostnim razvojem EU, konkurenčnostjo, varnostjo oskrbe ter dobrimi in trajnostnimi javnimi financami, zlasti kadar to povežemo s priznavanjem tveganj uhajanja ogljika ali zunanjega izvajanja evropskih del ter s pozivom za prilagodljivost pri doseganju nacionalnih ciljev glede obnovljivih virov. Menim, da preveč poudarjamo obnovljive vire energije kot cilj, namesto kot sredstvo za dosego cilja, ker sem povsem prepričan, da obnovljivi viri niso edina rešitev. Zdi se mi, da bi bilo bolje, če razmislimo o naših pravih ciljih, ki so vsaj 60 % znižanje emisij CO2 do leta 2050, ter nato preučimo različne možnosti za njihovo dosego. Spoznali smo že - prek načela delitve bremena - da so različne države članice v zelo različnih položajih na področju energije, zakaj se torej ne omejimo na določitev cilja in državam članicam dopustimo, da se same odločijo, kako to doseči? V tem okviru lahko pohvalim vlado Združenega kraljestva - česar ne storim zlahka - za njene objave glede možnosti za jedrsko energijo.
Hannes Swoboda
Gospod predsednik, obstaja veliko več razlogov in boljši razlogi za podporo britanski vladi, vendar naj se vrnem k moji temi.
(DE) Rad bi poudaril dve točki, za kateri tudi sam verjamem, da so rezultati vrha pod našimi pričakovanji, in sicer zunanja energetska politika in varnost oskrbe z energijo. Gospod predsednik Komisije, ko je bila oblikovana vaša Komisija, smo od dveh dva komisarjev, ki sta odgovorna za zunanje odnose in energijo, zahtevali, da prevzameta zelo dejavno vlogo na tem področju.
Nekaj je prispeval tudi Svet, na tem področju vidim le posplošitve. Ko je Thomas Ilves obiskal Parlament v Strasbourgu, je poudaril, da ima Rusija sosedsko politiko in zunanjo energetsko politiko. Mi ju žal nimamo in to je tudi naša slabost v smislu konkurenčnosti. Čas je, da posplošitve pustimo za sabo in sprejmemo praktične ukrepe. Upam, da bomo do naslednjega vrha v juniju imeli resnične predloge za bolj usklajene ukrepe.
Druga točka, o kateri je že spregovoril Martin Schulz, je povezana z vprašanjem Sredozemske unije in Črnomorske unije. Skrbi me, da naše sodelovanje v Sredozemski regiji in v Črnomorski regiji ni usklajeno. So države, kot so Ukrajina, republika Moldavija, Gruzija in druge, kot so države Južnega Kavkaza, resnično manj pomembne? Imajo manj pravic, so manj upravičene do intenzivnejšega sodelovanja kot sredozemske države? Ne verjamem.
Skupaj z Martinom Schulzem in preostalimi iz moje skupine odločno podpiram Sredozemsko unijo, kot "vsiljeno" barcelonsko unijo ali barcelonski proces. Vendar želim, da Komisija predloži nekatere dokončane predloge ter vse od začetka pojasni, da unija med Evropsko unijo in sredozemskimi državami mora delovati in tudi bo delovala ter da je središče te unije, tako v upravnem kot v političnem smislu, Evropska unija. Tudi za črnomorsko regijo predvidevamo nekaj podobnega, ker vprašanja, kot so energetska varnost, migracije in okolje, vsa zadevajo ne le na sredozemsko regijo, ampak v enaki meri tudi na črnomorsko regijo.
Iz tega razloga, gospod predsedujoči, vam bo naša skupina predložila predloge, tudi vam gospod predsednik Komisije. Upamo, da nam bo vrh v juniju ponudil priložnost za obnovo ravnovesja, ker je pomembno da vi, kot predsednik vlade vaše države in predsedujoči temu Svetu, enkrat za vselej pojasnite, da sta obe skupnosti pomembni. Gospod predsednik Komisije, zelo sem bil presenečen, da ste govorili le o Sredozemski uniji in niste omenili Črnega morja. Menimo, da sta oba elementa pomembna. Podpiramo vzpostavitev sosedske politike na novi kvalitativni podlagi. Naša skupina bo zato v teku dela predstavila sklop predlogov.
Lena Ek
Gospod predsednik, predsedstvu želim čestitati za izid spomladanskega vrha in dejstvo, da podrobnosti novih lizbonskih razprav temeljijo na resnično trajnostni gospodarski rasti, za katero menim, da je nujno potrebna.
Zdaj se moramo soočiti s težavami na finančnih trgih. Soočiti se moramo s težavami s podnebnimi spremembami. Te so pogosto opisane kot težave za Evropsko industrijo; vendar vas želim opozoriti, da je sodobna, energetsko učinkovita, na znanju utemeljena industrija tista oblika industrije, ki bo preživela. Zato moramo več denarja vlagati v inovacije in raziskave ter upati, da boste to upoštevali, ko bomo začeli razprave o proračunu, ter boste v večji meri upoštevali parlamentarno postavko, ki financira inovacije in raziskave.
Prav tako vas želim opozoriti, kje smo: sredi nove inženirske revolucije, kot v čas, ko smo prešli s pare na elektriko. Kje bi bila Evropa, če bi se usedli na tla in rekli, "Glej, ničesar ne bomo storili, dokler elektrika ne bo napeljana po celotnem ozemlju Združenih držav".
Ponovno poudarjam, da bo preživela le sodobna, energetsko učinkovita industrija. Zato smo bili tudi strogi glede podnebnih vprašanj, ker to spodbuja inovativnost, ne le boljše okolje. Poleg tega je tudi enotni trg za energijo izjemno učinkovit.
Vendar obstaja težava tako z energetskim paketom kot s podnebnim paketom, kot je bil predložen; in sicer v kombinaciji z položajem malih in srednje velikih podjetij. Kajti če - zlasti podnebni paket - pogledate z vidika malih in srednje velikih podjetij, nas čaka veliko čiščenja, da ga poenostavimo, da poenostavimo pravila in postopke za prilagoditev podnebja in strpnosti - ter celo za spodbujanje - malih in srednje velikih podjetij v Evropski uniji. Upam, da bomo na naslednjem vrhu videli rezultate tega.
Upanje je zelo dobro za zajtrk, vendar zelo slabo za večerjo, zato pričakujemo rezultate.
Predsednik
Gospa Ek, presenetljivo je, da vašo knjigo znanja vidimo tule v parlamentu.
Mario Borghezio
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, na seznamu 500 vodilnih podjetij na svetu je za evropska značilno, da so za razliko od podjetij v Združenih državah in nastajajočih državah zaostala. Enostavnega financiranja ni na voljo, zlasti ne za mala in srednja podjetja, ki jim posojajo le ljudske banke; morali bi jih podpreti in ne ovirati.
Poleg tega medtem ko v Parlamentu razpravljamo, predsednik tibetanskega parlamenta v izgnanstvu opozarja na pokole, ki se dogajajo med potekom razprav v naši mirni Evropi. V Tibetu, kjer se pobija celoten narod, bodo vaše pametne besede o udeležitvi olimpijskih iger zvenele primerno in pogumno, gospod predsednik. Po drugi strani nam gospod Solana pravi, da se jih bo udeležil. Zanima me, koga bo zastopal: Evropo bank, Evropo podjetij in trgovine; ne pa prebivalcev Evrope.
V Padski nižini podpiramo tibetansko ljudstvo, ki se bori za svobodo ter pravico do samoodločanja, ki jo določata listina ZN o človekovih pravicah in EU.
Ilda Figueiredo
(PT) Medtem ko se družbene razmere v različnih država Evropske unije slabšajo, Svet vztraja pri širjenju uporabe neoliberalnih politik lizbonske strategije ter pakta stabilnosti in prožne varnosti, čeprav se zaveda, da bodo s tem socialne in ozemeljske neenakosti le še narasle.
Pri tem je jasno, da bodo dobički gospodarskih in finančnih skupin ostali na zelo visokih ravneh, medtem ko bodo vse pogostejše priložnostne zaposlitve in nizke plače. Revščina in socialna izključenost, zaradi katerih je zlasti prizadetih desetine milijonov žensk, otrok in starejših oseb, bosta še naprej pogosta pojava. Vendar, kot smo lahko videli, Svet in Komisija glede tega nista posebno zaskrbljena. Za njiju je nekoliko razpravljanja dovolj, čemur lahko le odločno nasprotujemo.
Dejansko je bil potreben odmik od teh politik, da bi se države s šibkejšimi gospodarstvi lahko podprle in bi se povečale javne naložbe, s čimer bi se izboljšale in razširile javne storitve, ključne v boju proti revščini in socialni izključenosti. S tem bi se pripomoglo tudi k ustvarjanju novih delovnih mest in razvoju mikropodjetij ter malih in srednjih podjetij. Finančna kriza v Združenih državah ter visoke cene fosilnih goriv in nekaterih kmetijskih proizvodov bodo zlasti resno vplivale na večjo revščino in socialno izključenost, kar bodo občutile predvsem države s šibkejšimi gospodarstvi. Zato je absolutno nujno, da se takšne politike v Evropski uniji spremenijo ter s tem preprečijo njihove posledice in slabšanje socialnih razmer, ter da se odzove na zaskrbljenost prebivalcev.
Zato moramo opustiti te neoliberalne politike lizbonske strategije, pakt stabilnosti, najvišje obrestne mere Evropske centralne banke in podporo kmetijske proizvodnje biogoriv, ker primanjkuje živil. Sprejeti moramo drugačne politike.
Jens-Peter Bonde
Gospod predsednik, to je eden od mojih zadnjih govorov v Evropskem parlamentu. Odločil sem se, da do 9. maja odidem in prepustim sedež svoji naslednici, ministrici Hanne Dahl, ki bo za dansko Junijsko gibanje pomenila spremembo glede spola in generacije. S svojim političnim delom nameravam nadaljevati. Kot predsednik nadnacionalne stranke, demokratov EU, ne morem prenehati s svojo življenjsko bitko za preglednost, sosedstvo in demokracijo.
Veliko smo dosegli. Notranji telefonski imenik Komisije ni več skrivni dokument. Dnevni redi in zapisniki zasedanj Komisije niso več skrivnost in le v francoščini. Zdaj so na voljo na spletu. 3 000 skritih delovnih skupin Komisije se lahko prenese, na primer z moje spletne strani, za kar gre zahvala predsedniku Komisije Barrosu. Naslednje leto bodo na spletu objavljena tudi imena svetovalcev. Naslednje leto bomo tudi imeli celoten seznam vseh prejemnikov kmetijske porabe. Seznam zmag za preglednost je dolg.
Svet se še vedno ni naučil. Petinosemdeset odstotkov vseh evropskih zakonov se še vedno sprejema za zaprtimi vrati v 300 skritih delovnih skupinah v Svetu. Izvoljeni poslanci tega Parlamenta in nacionalni parlamenti ne morejo spremljati zakonodajnega procesa v Svetu. Majhno število uradnih posvetovanj in javnih glasov ne vključuje javnosti in medijev. Nujno moramo preučiti naš zakonodajni postopek. Noben zakon EU se ne sme sprejeti brez vidne glasovalne večine v tem Parlamentu in tudi v Svetu. Državljani morajo imeti možnost, da zakonodajalcem pripišejo odgovornost. Morajo imeti možnost, da nas na naslednjih volitvah nagradijo ali kaznujejo.
Bistvo demokracije je sposobnost izvedbe volitev, pridobitev nove večine in nato novega zakona. To osnovno demokratično načelo združuje vse nas. Zakaj bi ga torej pozabili, ko si delimo svojo suverenost? Zakaj ne bi dovolili preglednosti zakonodajnega postopka v celoti? Zakaj v Komisiji in Svetu še vedno skrivate večino zakonodajnega postopka, ne glede na t. i. "soodločanje", pri čemer nismo ustrezno obveščeni o vaših posvetovanjih in razhajanjih med državami članicami? Naš skupni boj za preglednost bom nadaljeval od zunaj. Dragi kolegi, upam, da se boste še naprej borili tudi v tem Parlamentu.
Irena Belohorská
(SK) Hvala, gospod predsednik. Gospe in gospodje, pozdravljam izid pomladnega vrha Evropskega Sveta, na katerem je bil poudarek na napredku lizbonske strategije in začetku novega kroga prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta (2008-2010).
Vsak poslanec ve, katera točka te strategije je ključna za državo članico, iz katere prihaja, zato sem tudi jaz izbrala med predstavljenimi ugotovitvami tisto, za katero menim, da je trenutno pomembna za Slovaško: naložbe v znanje in inovacije.
Žalostno dejstvo je, da se morajo naši državljani kljub temu, da smo od leta 2004 polnopravni člani Evropske unije, ki zagotavlja prosto gibanje ljudi, in da smo člani schengenskega območja ter bomo verjetno tudi kmalu postali člani ekonomske in monetarne unije, še vedno spopadati z ovirami in pomanjkanjem preglednosti v zvezi z zaposlovanjem in se večkrat znajdejo na delovnih mestih za katera imajo višjo kvalifikacijo in stopnjo izobrazbe ali delajo v precej slabših finančnih pogojih kot njihovi kolegi.
Težave pri dostopu do zdravstvene oskrbe so drugi problem, ki se je do zdaj zapostavljal: to je pomembno dejstvo, ki vpliva na enakost med zaposlenimi, študenti in znanstveniki. Zato podpiram oblikovanje "pete svoboščine", ki temelji na spodbujanju čezmejne mobilnosti raziskovalcev, pa tudi študentov, znanstvenikov in univerzitetnega učiteljskega osebja. Menim, da bo to spodbudilo kakovost in verodostojnost naših univerz ter da bo v okviru globalizacije tudi Slovaška pripomogla h krepitvi ugleda Evropske unije.
Z odpravljanjem neenakosti med starimi in novimi državami članicami bomo dosegli, kar so predvideli ustanovitelji Evropske unije. Ne pozabimo, da je veriga močna le toliko, kolikor je močan njen najšibkejši člen.
Othmar Karas
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, zdi se mi, kot da nekateri med nami stalno pričakujejo nekakšno čudo. Glede na izhodišče in vprašanja, ki so se obravnavala, to ni bil običajen vrh; bil je precej boljši, kot bi se lahko pričakovalo od nekaterih drugih vrhov. Bil je dober vrh in pozdravljam izide, vendar v resnici državljani želijo dejanja in tudi vprašanje verodostojnosti se mora obravnavati.
Na dan, ko so bili znani izidi tega vrha, me je neka šolarka vprašala, zakaj sem imel zaupanje v te izide, če so jih razvili in sprejeli isti ljudje, ki ne dosegajo kjotskih ciljev ter ciljev lizbonske strategije ne izvajajo v celoti. Zato zdaj poudarjam naslednje: verodostojnost Evropske unije v očeh državljanov je odvisna od tega, ali dejansko izvedemo, kar sprejmemo na papirju. Zdaj moramo namesto nacionalnega prepiranja skupno in konkretno ukrepati v dogovorjenem časovnem okviru.
Izvajanje teh sklepov bo zahtevalo veliko težkega dela. Če bomo delovali pravilno, bo ta vrh okrepil inovativnost in konkurenčnost ter spodbudil rast in zaposlovanje, kar je najboljša oblika socialne politike. Menimo, da je socialna razsežnost sestavni del naše politike. Ne sodi se po tem, kolikokrat se beseda "socialen" pojavi v dokumentu, gospod Schulz, ampak koliko odgovornosti in socialne zavezanosti vsebuje.
Linda McAvan
Gospod predsednik, imam pripombe v zvezi s paketom o podnebnih spremembah.
Skupina PSE trdno podpira sklepe o podnebnih spremembah. Zelo pozdravljamo dejstvo, da se je zdaj priznalo, da je letošnje leto leto rezultatov. Zaveze so se sprejele lani, vendar zdaj cel svet opazuje - kot je poudaril tudi predsednik Komisije - ali bo Evropa izvedla, kar je lani marca podpisala. To pozdravljamo. Kot vi, tudi mi upamo, da nam bo do konca tega parlamentarnega mandata uspelo narediti velik napredek, seveda če bomo lahko sprejeli pravi paket. Temu bomo posvetili ustrezno pozornost.
Poudarjam tri določene točke. Najprej v zvezi z zajemanjem in shranjevanjem ogljika. Prav je, da ste to izpostavili kot izredno pomembno. Vendar nikjer ne omenjate, kako bomo financirali predstavitvene projekte, ki jih mora Evropa izvesti v naslednjih nekaj letih. Upam, da boste vi in Komisija resnično namenili pozornost temu nujnemu vprašanju. Brez finančnih sredstev te tehnologije ne bomo spravili v tek.
Druga točka so biogoriva. Menim, da se zdaj večina strinja z nujnostjo sprejetja trajnostne strategije za biogoriva in v nasprotnem primeru moramo ponovno preučiti cilje, ki smo si jih zastavili.
Tretja točka je sistem trgovanja z emisijami. Zavezali ste se dvema zelo pomembnima načeloma: da obstaja enotna evropska omejitev in da je krivulja gibanj emisij padajoča. Brez teh dveh sestavnih delov sistem trgovanja z emisijami ne more delovati. Vse težave prvega obdobja so nastale, ker teh dveh načel nismo imeli, zato sta zdaj izredno dobrodošli.
Priznali ste tudi problem uhajanja ogljika. Zavedamo se, da to državljane, sindikaliste in zaposlene resnično skrbi, zato moramo to obravnavati. Moja skupina pripisuje velik pomen zagotavljanju še nadaljnje konkurenčnosti in ohranitve delovnih mest v Evropi.
V odstavku 20 obsežno obravnavate tudi prožnost. Omenili ste jo trikrat. Vendar upam, da se vsi jasno zavedamo, o čem govorimo, ko govorimo o prožnosti, ker je ne smemo zamenjati z dejanskim ukrepanjem. Tam zunaj je cela vojska lobistov, ki vsi posebej izpostavljajo svojo dejavnost. Le ena stvar je posebna in to je naš planet. Tega se moramo vsi zavedati. Vsako podjetje, vsaka država in vsak državljan se bo moral pri tem potruditi. Gre za naša skupna prizadevanja in o njih moramo razpravljati, ne o vprašanju, ali bi jih imeli ali ne.
Diana Wallis
Gospod predsednik, naši državljani so zaskrbljeni, nemirni in negotovi glede podnebnih sprememb ter energetske varnosti, kar je seveda jasno in s tem so se ukvarjali že drugi, vendar jih skrbi tudi svoja finančna varnost. In kako jim odgovarjamo? Počakajmo in bomo videli.
V teh sklepih ni veliko navedb pravic naših državljanov kot vlagateljev, upokojencev, potrošnikov. Zaupanje potrošnikov in malih ter srednjih podjetij bi lahko bilo zelo koristno. Lahko bi bilo ključno za večji gospodarski uspeh. Podpiramo nove zamisli, ki jih je v teh sklepih veliko, vendar ostaja vprašanje v zvezi s pomembnimi projekti, ki bi lahko zgradili zaupanje naših potrošnikov ter malih in srednjih podjetij. Ostaja tudi vprašanje evropskega patenta, ki je obtičalo v Svetu. Vprašanje projekta pogodbene zakonodaje, ki je obtičalo v Svetu. Vprašanje mobilnosti bolnikov, ki je prav tako obtičalo v Svetu. Bo Svet sodeloval z nami pri sprejetju statusa evropskih zasebnih podjetij pred koncem tega mandata? To bi bil velik dosežek.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Gospod predsednik, ob tej priložnosti bi rad v tej razpravi opozoril na le dve vprašanji, povezani s tako imenovanimi podnebnimi spremembami.
Prvič, obremenitev v zvezi z bojem proti podnebnim spremembam je v Evropski uniji zelo neenakomerna. Omejitve emisij CO2 so se med posamezne države članice določile brez ustreznega upoštevanja njihove stopnje razvitosti. Zaradi takšnega pristopa so se državam, kot je Poljska, določile nižje omejitve Obenem so morale poljske elektrarne kupiti del svojih omejitev na dražbi že od začetka, kar je povzročilo 10 do 20 % povišanje stroškov elektrike. Če bodo poljske elektrarne morale kupiti vse svoje omejitve na dražbi od leta 2013, se bodo cene elektrike povečale za več ducat odstotnih točk, zaradi česar veliko sektorjev poljskega gospodarstva ne bo več konkurenčnih.
Drugič, v skladu z izračuni Evropske komisije bo izvajanje podnebnega paketa stalo okrog 50 milijard EUR na leto, medtem ko večina držav na svetu, zlasti Združene države, ne naredi ničesar za zmanjšanje globalnega segrevanja. Prav lahko se zgodi, da evropska industrija na svetovnem trgu ne bo več konkurenčna. Zato se morajo uvesti določbe za zaščito evropske industrije, ki jo bremenijo tako visoki dodatni stroški.
Philip Claeys
(NL) Dovolite mi, da ponovno izrazim svoje začudenje, da na zadnjem evropskem vrhu težave v Turčiji sploh niso bile omenjene. Nošenje naglavnih rut na turških univerzah je povzročilo veliko ustavno krizo in ta kriza je bila popolnoma predvidljiva. Zdaj Stranka za pravičnost in razvoj, vodilna islamska stranka, tvega prepoved, ter sta turški predsednik vlade in predsednik države v nevarnosti, da izgubita svoje politične pravice. Kaj takega v državi članici kandidatki še nismo doživeli.
Komisar Rehn pravi, da ta kriza ne bo vplivala na pristopni proces, kar je, milo rečeno, nepremišljena izjava. Kako lahko reče kaj takega, ko niti ne ve, s kom se bo morda kmalu moral pogajati? Kakšno je stališče Sveta o tem vprašanju? Zdi se, kot da težave v Turčiji nikogar več ne zanimajo. Dokler mislimo, da se bodo težave rešile same od sebe in ne rečemo ničesar, se bojim, da nas čaka še veliko neprijetnih presenečenj.
Elmar Brok
(DE) Gospod predsednik, gospod predsednik Komisije, gospod predsedujoči, včasih so teme, ki si na prvi pogled ne zdijo preveč sorodne, v resnici neločljivo povezane. Ko govorimo o podnebnih spremembah, govorimo o preseljevanju in ko govorimo o preseljevanju, prav tako govorimo o Sredozemski uniji. Postane jasno, da so vprašanja pogosto med seboj močno povezana in najti se morajo prave rešitve. Vendar, gospa Harms, to pomeni, da moramo poskušati najti ustrezno ravnovesje na vsakem tematskem področju, ker na primer naši ukrepi v zvezi z vprašanjem podnebnih sprememb ne smejo imeti neželenih učinkov, ki bi lahko imeli socialne posledice. Zato moramo najti ravnovesje tudi v industriji, da bo lahko razvoj potekal racionalno.
Menim, da je Sredozemska unija ključno vprašanje in da je pomembno, da na tem področju v interesu varnosti in gospodarskega razvoja v teh regijah izvedemo večji pritisk. V našem lastnem interesu je, da do Sredozemlja oblikujemo učinkovitejšo in intenzivnejšo politiko. Vendar moramo prav tako okrepiti našo sosedsko politiko do naših vzhodnih evropskih sosedov, kar je navsezadnje temelj za vse te politike. Najti moramo načine za omogočanje tem državam v Sredozemlju in vzhodni Evropi - zlasti, če imajo, kakor Ukrajina, možnost pridružitve Evropski uniji - možnost, da se v celoti razvijejo na domačih področjih, ki so za te države pomembna. Pri tem dodajam, da je tudi v naših varnostnih interesih, če se v teh državah izboljšajo socialni pogoji, poveča demokracija in okrepi pravna država.
Vendar je takšna politika zavezujoča odgovornost za Evropsko unijo kot celoto. Kakor mora Nemčija prevzeti odgovornost za Maroko v sredozemski regiji, mora tudi Španija prevzeti odgovornost za Ukrajino. Zato se ne sme zgoditi, da nekatere države sodelujejo, kot je bilo prvotno predvideno, in druge ne. Za takšno politiko bi si morala prizadevati Evropska unija kot celota. Gospod predsednik Komisije, na srečo ste bili pozvani, da obravnavate podrobnosti na junijskem vrhu. Pri tem mora odgovornost prevzeti celotna Komisija. Tudi Evropski parlament mora sprejeti celotno odgovornost, ker boste v nasprotnem primeru imeli proračunske težave.
Posredovati moramo jasno sporočilo, da si Evropska unija prizadeva za enotno zunanjo in varnostno politiko, pri čemer vas še enkrat pozivam k preverjanju, da predsedstvo Sveta dejansko ravna kot predsedstvo Sveta in ne kot le ločeno rotirajoče telo iz ene države članice. Menim, da je to še vedno ena od slabosti tega koncepta in da se mora za skladno rešitev ponovno preučiti.
Udo Bullmann
- (DE) Gospod predsednik, gospodu Karasu bi rad dejal, naj šolarki, ki jo je omenil, posreduje pozdrave Evropskega parlamenta. Glede na to, kar ste nam povedali o njenem kritičnem razmišljanju, menim, da bi lahko imela zelo uspešno politično kariero, saj je jasno, da njen um še ni skaljen z neskončnimi obravnavami stalno istih besedil, ki so nam predložena, pri čemer se nobena politika ne izvaja tudi v praksi.
V zvezi z resolucijo Evropskega sveta o ključnih temah lizbonske strategije, o gospodarski in socialni politiki, sem se vprašal, kako nam lahko to besedilo pomaga pri napredku, kako lahko njegova vsebina jutri kar koli spremeni v primerjavi s prejšnjimi leti in ali se ustrezno odziva na gospodarski položaj, kot smo ga opredelili. Odgovor je: ne more. Če na ta položaj pogledamo z odkritega gospodarskega vidika, v Združenih državah vlada recesija ali vsaj stagnacija. V Aziji se rast zmanjšuje in akter, ki bi lahko prevzel glavno gonilo, ni določen. V Evropski uniji bomo izkusili trde padce: nič več 3 % rast, za katero smo si prizadevali, niti 2,9 %, ampak 1,3 % ali 1,6 %, morda 1,8 % rast, če bo vse po sreči. To pomeni, da se bo s trendi produktivnosti, ki se bodo verjetno razvili, v večini držav ponovno povečala brezposelnost.
Če pogledam to besedilo, ki so ga pripravile službe Komisije, gospod Barroso, tako, da v resolucijah Sveta ni nič novega, želim vedeti, kakšna je alternativa. Kje je gonilo za naše gospodarstvo? Ali v Evropi to lahko storimo? Ali si lahko ponudimo nekakšno perspektivo? Odgovor je, da, lahko, ker to lahko storijo delavci v Evropi, ker to lahko storijo podjetja, ker mala in srednje velika podjetja od politikov pričakujejo nekakšen začetni mehanizem. Vendar nimamo političnega vodstva, ki bi to omogočilo. Ni mehanizmov prilagodljivosti. Spodobno vozilo ima motor, ki ga poganja, vendar kar nam ponujate, ima namesto motorja le prazen prostor. Niste povezani z javnim vlaganjem in večanjem ravni zasebnega vlaganja, zdi se, da sploh niste povezani z delavci in njihovimi zahtevami, delavci, ki vsaj v večini evropskih držav, ključnih držav, na katerih temelji gospodarska rast, trpijo zaradi pomanjkanja distribucije. Niti besede ni o minimalnih plačah ali socialnih pravicah kot sestavnemu delu kakršnih koli tržnih gospodarskih dejavnosti, da bi se lahko približali blaginji za vse. Menim, da je to zamujena priložnost za lizbonsko strategijo in upam, da lahko skupaj najdemo rešitev za nastalo situacijo. Kot je poudaril že gospod Schulz, prav gotovo ni naključje, da noben dokument Parlamenta ni bil predložen Evropskemu svetu.
Mojca Drčar Murko
(SL) Strinjam se s sklepi Evropskega sveta, da je od zmanjšanja emisij toplogrednih plinov odvisen končni izid boja proti nevarni podnebni resničnosti. Zato je tem bolj nujno izkoristiti vse možnosti, kjer je mogoče varčevati z naravnimi viri, oziroma omejiti izpust plinov, ki jih zajema Kjotski protokol.
Med neizkoriščenimi možnostmi za zmanjšanje izpusta so plini iz odpadkov gospodinjstev, ki so leta 2005 v Evropi znašali kar dva odstotka vseh emisij. Eden od njih, metan, nastaja namreč predvsem na odlagališčih, ki so najslabša možna oblika ravnanja z odpadki. Evropska agencija za okolje je nedavno izračunala, da bi bilo mogoče občutno zmanjšati emisije, če bi ravnanje z odpadki tesneje povezali s politiko boja proti podnebnim spremembam.
To možnost imamo, saj prav zdaj noveliramo dvajset let staro direktivo o odpadkih. Priložnost je mogoče izkoristiti tako s povečanjem obsega recikliranja, kot tudi s termično obdelavo preostanka odpadkov za proizvodnjo električne energije in za ogrevanje. Oboje seveda upoštevajoč najstrožje okoljske norme.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Vsekakor ste v zvezi z velikima zakonodajnima paketoma o energiji in podnebju dosegli stalni napredek. Vse to podpiram. Ta jasni napredek me veseli in zato vas v zvezi z ločevanjem politike ter izvajanja med energetskimi omrežji in proizvajalci podpiram tudi kot član nizozemske delegacije.
Kot koordinator regionalne politike sem vesel, da besedilo programa lizbonske strategije zdaj položaj regij in mest zelo jasno določa. Tam, blizu državljanov, se pojavljajo inovacije in se uporabljajo naši skladi, strukturni in kohezijski skladi ter tudi skladi za raziskave. Te prednostne naloge, ki jih je Parlament določil v svoji resoluciji in o katerih je govoril odbor regij, so zdaj dobro oblikovane.
Imam samo eno pripombo. Prvič se je zgodilo, da lizbonska pogodba vključuje ozemeljsko kohezijo. Tisto, kar manjka in je navedeno le enkrat, je vizija Sveta in Komisije v zvezi s tem. Na začetku je bilo predvideno, da bo pri tem vprašanju tudi Svet naredil napredek; zdaj čaka na belo knjigo, načrtovano za september.
V zvezi s tem imam dodajam naslednje. Kohezija, zlasti kot odziv na globalizacijo, pomeni, da se na eni strani podpre koncentracija raziskav in razvoja ter pomembnih dejavnosti v določenih delih našega ozemlja, na primer v letalski industriji ali nanotehnologiji, vendar je treba na drugi strani imeti tudi vizijo za ostale. To je še pomembneje, če se bo globalizacija nadaljevala, kot pričakujemo. Zato upam, da se bo pred naslednjim Svetom oblikovala vizija in da bodo odločitve na njeni podlagi, vključno s tistimi v Komisiji, pozitivne.
Genowefa Grabowska
(PL) Na splošno je slovensko predsedstvo dokazalo, da se je sposobno osredotočiti na zadeve, ki so pomembne za države in njihove državljane. Za to mu čestitam. Zadnji Svet, ki je obravnaval pomembna vprašanja, kot so lizbonska strategija, gospodarska rast, zaposlovanje, status javnih financ in boj proti podnebnim spremembam, je to sposobnost potrdil.
Vendar me zanima, kaj je Svet dejansko dosegel za povprečnega državljana Evropske unije. Ali so se upoštevale velikanske socialne in gospodarske razlike v Evropi, ko se je razpravljalo o ravnokar navedenih pomembnih vprašanjih? Ali se je upoštevala tudi stalna diskriminacija, skupaj z dejstvom, da med vstopom v 21. stoletje zelo velik del Evrope ostaja v dejanski revščini? Na žalost Svetu ni uspelo odgovoriti na ta vprašanja. Sklepi predsedstva pomanjkljivo navajajo socialno politiko. V bistvu se socialna politika obravnava kvečjemu kot stranski produkt te velike razprave.
Zdi se mi, da evropski državljani ne bodo zadovoljni s takšnim pristopom, ker pomeni, da jim lahko eno leto pred volitvami v Evropski parlament ponudimo le tri točke v teh sklepih. Te točke so: Št. 14, v kateri se Evropski svet veseli prenovljenega socialnega programa, št. 15, v kateri poziva države članice h konkretnim ukrepom, in št 16, ki je zelo dolga in v kateri se predlagajo določene rešitve ter zagovarjajo stari in dobro poznani mehanizmi. Ti predlogi ne bodo dosegli državljanov Evropske unije. Jezik se mora izboljšati. Le predlogi niso dovolj. Potrebna so dejanja, ki se morajo začeti takoj.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Gospod predsednik, ljudi skrbijo podnebne spremembe in njihove posledice. Vendar bo boj proti podnebnim spremembam veliko cenejši, kot je bilo predvideno.
Študije kažejo, da bo zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, kolikor je potrebno za preprečitev najhujših posledic, upočasnil svetovno gospodarsko rast za okrog 1 %. Če se ne bo nič ukrepalo, je lahko izguba v gospodarski rasti tudi desetkrat večja.
Boj proti podnebnim spremembam bo ustvaril velik trg za čisto okoljsko tehnologijo in uporabo te tehnologije v različnih oblikah. Zdaj v Evropski uniji nujno potrebujemo dodatne naložbe v razvoj izdelkov in trženje, da bodo lahko evropska podjetja pridobila jasen vodilni položaj na svetovnem trgu za okoljsko tehnologijo. Ne bo nam koristilo, če bomo počasni in bomo v razvoj izdelkov vložili le skope vsote denarja, ker tehnološki razvoj ves čas poteka izredno hitro, kar se bo zgodilo tudi v drugih državah, če EU ne bo ukrepala.
Avril Doyle
Gospod predsednik, kot ostali tudi jaz pozdravljam možnost, da se podprejo sklepi vrha, zlasti o paketu o podnebnih spremembah. Časovni razpored je ambiciozen in zagotavljam vam, da si bomo v Parlamentu po najboljših močeh prizadevali, da bi ga upoštevali, ker se zelo zavedamo nujnosti - ki nam je bila naložena od zunaj, vendar jo vseeno pozdravljamo - da se pred Poznańom in zlasti Kopenhagnom oblikuje jasno stališče EU o sistemu za trgovanje z emisijami, kot mu zdaj pravimo. Imam odgovornost kot poročevalka Evropskega parlamenta o tem zelo pomembnem delu paketa. To odgovornost pozdravljam in sem jo sposobna sprejeti. Upam, da bom izpolnila, kar se od mene pričakuje in se veselim sodelovanja s poročevalci iz vseh političnih skupin, da bomo čim prej našli skupno stališče.
Danes bi navedla le dve stvari, ki me skrbita. Najprej nepriznavanje sekvestracije ogljika, zlasti pogozditve (za razliko od preprečevanja krčenja gozdov): gozdarstvo in ogljikovi kuponi - pomanjkanje akreditacije na tem področju. Ogromen izpust. Želim izvedeti od predsednika Komisije, ali lahko to popravimo. Vem, da nekje v Komisiji o tem razpravljajo, vendar če želimo izvedeti, kaj kdo kje počne, je kot bi iskali iglo v senu. Ko se omenijo sekvestracija ogljika, zlasti pogozditev in preprečevanje krčenja gozdov, poskušajo zbežati. Vem, da je težko, vendar tega ne smemo izpustiti.
Naslednja točka, na katero želim opozoriti, je, da je Komisija z izjavo, da bo določila, katere energetsko intenzivne industrije bodo vsaj na začetku in brez mednarodnega sporazuma deležne olajšav, ter da se bo do sredine leta 2010 odločila, katere industrije bodo do tega upravičene, in v roku še enega leta podala rešitve za problem uhajanja ogljika, sprožila ostro zahtevo potencialnih energetsko intenzivnih industrij po večji in hitrejši pravni varnosti. Pri tej odločitvi ne želimo več odlašanja, ker bo to zmanjšalo naložbe na tem področju ali njihovo zamrznitev in prenos v druge regije. Prosim za hitro politično usmeritev - takoj, če je mogoče - na tem zelo zapletenem področju.
Péter Olajos
(HU) Najlepša hvala, gospod predsednik. Želim govoriti o dveh temah: podnebne spremembe ter raziskave in razvoj. Gospod Barroso je na začetku dejal, da je bilo spomladansko zasedanje Evropskega sveta trenutek resnice. Predlagam, da nadaljujemo v tej smeri.
Menim, da so cilji, časovni načrti in različne politike, ki so jih v zvezi s tem določile institucije Evropske unije, dobri in ustrezni, ter da so cilji primerno ambiciozni. Težava, ki jo predvidevam, bo bolj verjetno nastala pri njihovem izvajanju. Pripravljenost držav članic izvajati te cilje je različna in v veliko primerih je te pripravljenosti na žalost zelo malo.
Opozarjam vas na nedavno poročilo Evropske agencije za okolje, ki navaja, da se emisije ogljikovega dioksida v Evropi od leta 2000 niso zmanjšale, ampak narasle. Predlagam, da smo v zvezi s tem pošteni. Na žalost odnos in vedenje držav članic še zdaleč nista enotna, kaj šele zaželena.
V praktičnem smislu vzhodna polovica Evrope ne počne ničesar. Deluje na temelju propada svoje industrije po letu 1990 in tako ima še vedno velike rezerve. Zahodna polovica Evrope je kljub svojim kjotskim obljubam namesto zmanjšanja emisij te še povečala. Le nekaj držav - Nemčija, Združeno kraljestvo in Švedska - je izpolnilo svoje kjotske zaveze v zvezi z zmanjšanjem emisij ogljikovega dioksida. Upoštevati moramo naslednje: stanje prožnosti ni enako nedejavnosti.
Poleg tega poročilo Evropske agencije za okolje kaže, da bodo morale države članice Evropske unije plačati 2,9 milijarde EUR za uporabo mehanizma čistega razvoja, ki je instrument kjotskega protokola in se začenja letos.
Evropa tudi vedno bolj zaostaja z raziskavami in razvojem. Cilj dodelitve 3 % deleža BDP raziskavam in razvoju ni več veliko več kot le fantazija. Združene države in Japonska napredujejo, medtem ko veliko držav članic, vključno z mojo državo, komaj dosegajo 1 % BDP. Zbudite se. Ambiciozni načrti so na mestu; zdaj jih moramo še ambiciozno izvesti.
Jerzy Buzek
Gospod predsednik, druga tema vrha, paket o podnebnih spremembah in energiji, ostaja nekoliko v nasprotju s prvo, lizbonsko strategijo, ali konkurenčnostjo EU. Omejitve emisij za manj razvite države EU so izredno nizke in ne upoštevajo prihodnjo stopnjo rasti BDP v teh državah.
Vendar zelo podpiram ta paket. Podpiram ga kljub zavedanju, da je velik korak za naše gospodarstvo in bo stal 60 milijard EUR na leto. Kako lahko potemtakem pomagamo našemu gospodarstvu? Vidim le en način, ki je mogoče najpreprostejši: poceni in učinkovite nove tehnologije z nizkimi emisijami ogljika. Tega kratkoročno ne moremo doseči brez finančne podpore na ravni EU. Skupni evropski skladi za nove tehnologije pomenijo partnerstvo. To ste navajali v svojem govoru, gospod predsednik. Drugič, navajali ste tudi peto svoboščino in pretok znanja. Tretjič, evropska dodana vrednost za inovacije pomeni inovativnejšo Evropo. Četrtič, naj evropska industrija dobi odločen politični signal za začetek sofinanciranja teh tehnologij, da zanje prevzame odgovornost. Takšne nove tehnologije potrebujemo za energetsko učinkovitost, obnovljive vire energije, popolno odpravo emisij, uporabo premoga in jedrsko energijo. Potrebujemo vsaj 2 milijardi EUR na leto. To pomeni 10 milijard EUR od zdaj do leta 2013 - dejansko vnaprej. Na ta način bomo za naše gospodarstvo lahko zmanjšali stroške paketa o podnebnih spremembah in energiji. Poleg tega bomo lahko v prihodnosti tudi ponudili naše tehnologije tretjim državam, da bodo razvile nastajajoča gospodarstva in tudi v resnici, ne le v teoriji, rešili naš planet.
Na koncu dodajam, da verjamem v naše prednostne naloge, ki so energija, boj proti podnebnim spremembam in lizbonska strategija, vendar zanje potrebujemo nekaj denarja EU.
Zita Pleštinská
(SK) Gospod predsednik zahvaljujem se vam za priložnost, da ponovno spregovorim. Delovni obisk odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov na Kitajskem od 16. do 21. marca, v katerem sem bila udeležena, je potrdil moje prepričanje, da je za Evropo skrajni čas, da začne s svojim gospodarstvom, temelječim na znanju, ter spodbudi ustvarjalnost in inovativne sposobnosti malih ter srednje velikih podjetij za prihodnji razvoj evropskega gospodarstva.
Osebno sem izkusila, kako dobro danes deluje kitajsko izvozno gospodarstvo, ker vlaga v raziskave, inovacije in izobrazbo, povečuje osnovna tehnološka znanja delovne sile ter prometno infrastrukturo. Kitajska vlada v velikem obsegu podpira kitajska podjetja.
Zato sem zadovoljna, da letošnji pomladni vrh EU namerava oblikovati "peto svoboščino", ki bo temeljila na čezmejni mobilnosti znanja z glavnim namenom izboljšati njegovo dostopnost ter priznavanje kvalifikacij in diplom. To je edini način za izboljšanje kakovosti življenja naših ljudi in edina priložnost, ki jo imamo, da postanemo konkurenčno gospodarstvo, temelječe na znanju. Hvala.
Evelyne Gebhardt
(DE) Gospod predsedujoči, gospod predsednik Komisije, gospod predsednik Parlamenta, strinjam se z gospodom Karasom, da ne gre za to, kolikokrat je navedena beseda "socialno", ampak za duh besedila samega. Vendar mu tudi nasprotujem. Ravno ta duh je tisti, ki manjka besedilu, čeprav se beseda "socialno" ponavlja. V socialistični skupini Evropskega parlamenta želimo, da se socialna razsežnost poleg tega besedila vključi tudi v politike, ki jih pomagamo oblikovati. Ne moremo še naprej odobravati položaja, v katerem je socialna razsežnost peto kolo, kakor je v besedilu Sveta; socialna unija mora biti gonilna sila evropskih politik. Šele takrat bomo lahko našim državljanom dokazali, da zanje počnemo nekaj koristnega. To je sporočilo, ki ga želimo posredovati.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Gospod predsednik, dejstvo, da smo se izognili slabemu kompromisu glede vprašanja podnebnih sprememb, je zelo pomembno. Gospoda Barrosa želim opozoriti na dejstvo, da bo direktiva, ki se trenutno oblikuje o obnovljivih virih energije in ki naj bi bila gotova jeseni leta 2008, učinkovita le, če bo ustrezno upoštevala potrebo Evrope, da izvede skupne ukrepe za razvoj metod in tehnologij, ker je obnovljiva energija zaenkrat še vedno predraga, v nasprotnem primeru bo 20 % cilj neuresničljiv.
Druga zadeva se nanaša na interoperabilnost in prožnost. Prosim upoštevajte, da so nove države članice odpravile svojo industrijo od leta 1990 naprej, in želimo, da je zmanjšanje emisij za obdobje 1990-2020 vključeno, ker je to pravično. Ne želimo zmanjšati svojih emisij manj kot stare države članice, želimo enako zmanjšanje, vendar je bil položaj v našem primeru drugačen. Hvala za vašo pozornost.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Gospod predsednik sveta, gospod predsednik Komisije, gospod predsednik Parlamenta, ledenik se topi in danes zjutraj nam je gospod Pachauri, predsednik Medvladnega foruma o podnebnih spremembah in Nobelov nagrajenec, povedal o svojih skrbeh. Govoril je o možnem nenadnem dvigu morske gladine in zavedamo se posledic, ki bi sledile. Seveda moramo ukrepati hitro in učinkovito, poleg tega bo imel 10 % cilj biogoriv negativne posledice, medtem ko upamo na najboljše. Gospe in gospodje, preprečiti moramo to slabo odločitev in namesto tega sprejeti pozitiven pristop: odpravimo 10 % cilj.
Na koncu zastavljam vprašanje vam, gospod Barroso: zanima me, zakaj predsedniku Sarkozyju niste povedali, da je Evropska unija že imela evropsko sosedsko politiko in je bilo popolnoma nepotrebno izumljati novo strukturo: takšno, ki bi na koncu bila pisarna z 20 ljudmi, katerih zadolžitev bi bila, da rešijo težave Sredozemlja brez kakršnega koli posvetovanja. Osebno menim, da je dejansko žalitev za naše sredozemske partnerje, da se z njimi ni posvetovalo o uvedbi tega projekta za Unijo - simbolični izraz za nas, ki smo del Evropske unije - za Sredozemlje.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gospod predsednik, veseli me, da je bil eden od posebnih ukrepov za razvoj skozi znanje, ki ga je navedel gospod Barroso, omogočanje internetne povezave za vsako šolo. To je zelo pomembno, ker za vse otroke in mlade zagotavlja enake možnosti. Vendar se pojavlja vprašanje, kako naj se s tem izzivom soočijo revnejše države članice, in kakšno pomoč bo ponudila Unija. Naslednja zadeva, na katero želim opozoriti, je ustanovitev Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo. Menim, da bi bilo dobro sprejeti predlog Wrocława. Wrocław bi dejansko bilo ustrezno mesto za sedež tega inštituta.
Janez Janša
predsedujoči Svetu. - Vsem poslankam in poslancem, ki ste dali pripombe na zaključke zadnjega Evropskega sveta, nekatere, moram reči, zelo tehtne, se zahvaljujem. Še posebej se zahvaljujem gospodu Daulu in ostalim, ki ste podprli nadaljevanje lizbonskih reform. Mislim, da bi bil napačen odgovor na sedanje izzive na finančnih trgih in nasploh pri globalnem gospodarstvu, če bi rekli, da je treba končati ali pa začasno prenehati z reformami in ta podpora drugemu ciklu lizbonske strategije v večini razprav me zelo veseli.
Kar se tiče socialne politike v zaključkih Evropskega sveta, lahko rečem, da sam osebno zdaj četrto leto sodelujem pri delu Evropskega sveta in nikoli doslej nismo toliko govorili o socialni dimenziji lizbonske politike, nikoli doslej. In tudi v zaključkih, ne samo v točki 14, ampak tudi v ostalih točkah, kjer je potrebno, je socialna politika vključena.
Vendar pa je še vedno tako, da za realno rast oziroma za blaginjo v Evropi potrebujemo realno gospodarsko rast. Samo na osnovi realne gospodarske rasti, ki jo bomo dosegli z lizbonskimi reformami, je možno graditi tudi ustrezno socialno politiko. Če ni rasti, če ni sredstev za socialno politiko, potem je seveda vsako zaklinjanje na socialo zastonj. Torej, vrstni red mislim, da je pravilen.
Rad bi dejal tudi to, da je socialna politika vključena v številne ostale projekte. V času slovenskega predsedovanja smo pri nekaterih točkah blizu rešitve. Tako je, recimo, upam, da pred zaključkom direktiva o prenosu pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja, tukaj le še korak do soglasja. Upam, da bomo projekt kmalu končali.
Prizadevamo si tudi, da bi skupaj z Evropskim parlamentom leto 2010 razglasili za Evropsko leto boja proti revščini in socialni izključenosti. Ta okvir bi zagotovo dal nekaterim zaključkom s tokratnega Evropskega sveta, vezanim na socialno politiko, večjo težo.
Glede klimatskih sprememb in nekaterih skeptičnih besed do teh zaključkov naj povem, da tokratni Evropski svet ni spreminjal zavez, ki smo jih sprejeli lani, torej tudi ni mogel biti manj ambiciozen. Šli smo korak naprej, ko smo določili časovni okvir, v katerem bomo sprejeli ta okoljsko-energetski paket in seveda, ko smo se dogovorili za ključne principe, brez tega dogovora ni konkretnih korakov naprej.
Opozoril bi vas tudi na dejstvo, da je lahko uspešen boj proti klimatskim spremembam samo globalen boj. Številke so tukaj zelo jasne: Združene države emisirajo oziroma izpuščajo v ozračje 5817 milijonov ton CO2, Evropska unija 5177 milijonov ton CO2, Kitajska 5059 milijonov ton, Ruska federacija 1543 milijonov ton, Indija 1147 milijonov ton. Tudi če Evropska unija v celoti preneha spuščati toplogredne pline v ozračje, bo svet še vedno soočen z nevarnostmi, ki jih prinašajo klimatske spremembe. Torej so ta razmerja jasna in ključen cilj ni samo, da Evropska unija zmanjša emisije, ključen cilj je, da dosežemo globalni dogovor - brez tega ne bomo dosegli ničesar.
Ko pogledamo številke izpustov CO2 na prebivalca, pa vidimo, da Združene države izpuščajo 20 milijonov ton na prebivalca, Evropska unija 10 milijonov ton, Ruska federacija 10 milijonov ton, Kitajska 3,2 milijona ton in Indija 1,2 milijona ton. Te številke pa nam povejo, da tisti, ki spuščamo več emisij CO2 v ozračje na prebivalca in to že dolgo časa, potrebujemo tukaj večje korake. Evropska unija se je lani zavezala k tem večjim korakom in letos smo naredili nek načrt, kako bomo to dosegli.
Mislim, da je skrb glede tega, da smo stopili korak nazaj, ker smo naslovili tudi skrb energetsko potratnih industrij v Evropi pred selitvijo v okolja z nižjimi standardi, ta bojazen je odveč, kajti selitve energetsko zahtevnih industrij v področja z nižjimi ekološkimi standardi ne pomenijo samo izgubo delovnih mest v Evropi. Pomenijo tudi, da nismo ničesar prispevali k izpustu emisij, ker bodo pač te industrije izpuščale toplogredne pline v ozračje nekje drugje.
Torej, kakor koli stvari obračamo, vidimo, da smo lahko uspešni samo, če smo uspešni na celem planetu. In tukaj je Evropska unija z zavezami, ki jih je sprejela lani, naredila velik korak naprej. V zadnjem letu so se zgodile spremembe v svetu. Recimo Avstralija je pristopila kjotskemu sporazumu. Tudi v Združenih državah je zaslediti pozitivne premike, tudi na Kitajskem, ki bo kmalu presegla Evropo po količini emisij toplogrednih plinov v ozračje, so v zadnjem času prišli pozitivni signali. In to v veliki meri zaradi tega, ker je Evropa naredila prvi korak in Evropska unija mora pri tem voditi še naprej.
Kar se tiče odločitev oziroma zaključka Evropskega sveta in njihovega vpliva na državljanke in državljane Evropske unije mislim, da je malo zaključkov, ki bodo imeli dolgoročno tako velik vpliv na posameznika, kot pa so ravno ti zaključki. Kajti če hočemo biti uspešni, potem moramo spreminjati navade, prilagajati način življenja, to je nekaj najbolj zahtevnega, to je največ, kar lahko razmere od nas zahtevajo. Torej ti zaključki bodo imeli dolgoročni vpliv na vsakega posameznika in jaz mislim, da je na podlagi teh razprav v zadnjih letih o pomembnosti boja proti klimatskim spremembam v Evropski uniji ozračje takšno, da lahko gremo po tej poti.
Ob koncu samo še komentar na pripombe, vezane na Mediteransko unijo. To je bila izjava, sprejeta na Evropskem svetu, ni to zaključek, in tiste, ki ste poslušali predstavitev prioritet slovenskega predsedovanja v januarju, lahko spomnim na to, da je v tej izjavi, okrog katere se je Evropski svet poenotil, vsebovano vse tisto, kar smo postavili kot kriterij zato, da bi bil ta projekt dober.
To pa je, da so vključene vse države članice Evropske unije, da ni podvajanja z dosedanjimi institucijami, zato to ni več Evropska unija, ampak je to barcelonski proces, unija za Sredozemlje, skratka gre za nadgraditev nečesa, kar že obstaja, kar pomeni, da ne bo potrebno podvajati administracije in da to ne bo zahtevalo dodatnih stroškov. In tretjič, Evropska komisija je vključena v nadaljnje priprave, kar seveda zagotavlja, da bo celotna Evropska unija zraven tudi v praksi, operativno. To, kar ste nekateri naslovili kot problem, je bilo prav tako poudarjeno na Evropskem svetu.
Vzhodna dimenzija ali pa tudi črnomorska dimenzija evropske sosedske politike je namreč ravno tako naletela na ustrezno skrb. Naši poljski kolegi so ta projekt oziroma ta del še posebej naslovili s svojim predlogom in zadolžili smo jih, da ga konkretizirajo. Evropski svet bo o tem razpravljal junija na podlagi priprav, ki bodo v tem času izvedene. Tako da mislim, da glede na skrbi in glede na stališča, ki jih je v zvezi s Sredozemsko unijo izražal tukaj Evropski parlament, je Evropski svet v celoti upošteval ta stališča.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije - Gospod predsednik, menim, da je ta razprava na splošno pokazala podporo sklepom Evropskega sveta. Obenem je bilo nekaj jasnih razlik glede ravni ambicij. Odkrito lahko povem, da ne smemo podcenjevati ambicije, ki je bila ravnokar ponovno poudarjena v zvezi s podnebnimi spremembami, obnovljivimi viri energije in, na splošno, našo energetsko politiko. Ne pozabimo, da govorimo o skupni politiki 27 različnih držav članic z različnimi mešanicami energetskih virov, različnimi prednostnimi nalogami, včasih različnimi skrbmi v zvezi z varnostjo oskrbe, tudi, in naj bomo pri tem še bolj odkriti, zelo velikokrat z različnimi ravnmi zavedanja glede problemov podnebnih sprememb in okoljskih zavez.
Zato doseganje skupnega pristopa za skupno energetsko politiko in ambiciozne cilje o podnebnih spremembah v Evropi ni lahka naloga. Ne delamo si usluge s podcenjevanjem, kar se je lani doseglo pod nemškim predsedstvom v Evropskem svetu in kar se je zdaj potrdilo z natančnejšimi cilji v Evropske svetu pod slovenskim predsedstvom.
Prav tako razumem zaskrbljenost, ki sem jo pred Evropskim svetom dejansko izrazil tudi sam, v zvezi z uresničevanjem. Ali bomo ali ne bomo uresničili zaveze? To je resno vprašanje. Vendar svetujem uglednim poslancem tega Parlamenta, naj ne bodo pesimistični, ker veliko temelji na njih. Veliko temelji na vlogi Evropskega parlamenta, ker so zdaj predlogi v njem, in skupaj z Evropskim svetom ste vi zakonodajalci. Zato namesto, da smo skeptični glede naše drznosti, se držimo zavez in pokažimo svoje prizadevanje v konkretnem zakonodajnem delu. Pozdravljam pripombe vseh, ki so navajali zavezanost in pripravljenost doseči ta cilj v določenem roku, kot so gospa Doyle in ostali.
Naj odgovorim na nekatera neposredna vprašanja, najprej vprašanje gospe Doyle v zvezi z energetsko intenzivnimi industrijami: naj bo jasno, da je cilj še vedno mednarodni sporazum, razlogi za katerega so vsem dobro znani. Ne gre le za evropsko segrevanje, gre za globalno segrevanje. Za soočanje z globalnim izzivom potrebujemo globalni sporazum. Medtem ko si prizadevamo za globalni sporazum, bi morala direktiva jasno navesti mehanizme, ki so naklonjeni energetsko intenzivnim industrijam, da bodo v celoti ali delno aktivirani, če mednarodna pogajanja ne bodo potekala po naših pričakovanjih. Glede na povedano bo to, kaj natančno je treba aktivirati in za koga, temeljilo na izidu mednarodnih pogajanj. Zato danes in zdaj še ne moremo natančni ter točno opredeliti konkretne mehanizme za določene sektorje naše industrije.
Vendar želimo omogočiti pravno varnost in to bomo že storili. Razumem bistvo: zadevnim lahko omogočimo pravno varnost in jo tudi omogočamo. Zato bo direktiva, ki jo bomo predlagali, morala zagotoviti popolno pravno varnost energetsko intenzivnim industrijam, ker se bodo že zavedale, da zanje velja ali direktiva ali enakovreden mednarodni sporazum. Namen Komisije je bil vedno takšen.
Osebno sem se skupaj s svojimi kolegi v Komisiji posvetoval z nekaterimi voditelji evropske industrije in na splošno takšno stališče sprejemajo. Želijo zagotovilo, da bodo v primeru odsotnosti sporazuma na voljo nekateri mehanizmi, ki bodo ščitili njihov konkurenčni položaj. Menim, da je to pravično stališče za poslovno skupnost, o kateri sem govoril, in tudi za socialne partnerje. Govorili smo tudi o Evropski zvezi sindikatov.
Glede tega vprašanja smo bili zelo zaskrbljeni in prepričani smo, da je izvedljiva, vendar ne z zmanjšanjem ravni ambicije zdaj. Če zmanjšamo raven ambicije zdaj, ne bomo verodostojni, ko bomo razpravljali s svojimi zunanjimi partnerji, s svojimi ameriškimi partnerji, ali s Kitajci, Indijci in drugimi. Zelo so dejavni in pri sebi ugotavljajo napredek, ki sicer ni velik, vendar obstaja.
Konkretno vprašanje v zvezi s pogozditvijo je zelo pomembno. Kot veste, smo se na Baliju zavezali k spodbujanju pogozdovanja. Pri vprašanju glede kreditov za pogozdovanje kreditom ne nasprotujemo. Nasprotno, načeloma jih podpiramo. Zaenkrat še niso vključeni v sklepe zaradi nekih metodoloških težav. To točko pripravljamo in seveda smo pripravljeni razpravljati o vašem prispevku. Prav tako so dobrodošli prispevki drugih. Smo v procesu posvetovanja s svojimi zainteresiranimi stranmi.
Naslednja točka, na katero ste nekateri opozarjali, in sicer gospod Buzek in drugi, je potreba po večjih vlaganjih v tehnologijo in inovacije. To je res. Zato smo na primer predlagali, da bi se morala prva skupnost znanja in inovacij novega Evropskega inštituta za tehnologijo posvetiti podnebnim spremembam, energiji in okolju prijaznim industrijam, ker je to glavna skrb in zdaj moramo poenostaviti nekatere svoje programe v Evropski uniji, da bodo v skladu z našim proračunom in razpoložljivimi viri, da bo to področje bolj prednostno in poudarjeno.
Seveda bo to zahtevalo veliko napora. Nikoli nismo trdili, da bo ta naloga lahka. Zelo težka bo. Pred nami je zelo zahtevna in kritična naloga, vendar sem prepričan, da jo lahko s pravo zavezanostjo, kakor jo je Parlament že pokazal v preteklosti, uspešno opravimo z inovativnostjo, z večjimi tehnološkimi naložbami in seveda s sodelovanjem z našimi glavnimi partnerji.
Kot je povedal že predsednik vlade Janša, tudi jaz menim, da je v zvezi z drugo točko lizbonske strategije zdaj veliko večje zavedanje o socialni razsežnosti. Opazil sem tudi, kaj je danes povedal gospod Schulz in kar je dejansko že navajal v preteklosti. Zato pripravljamo zelo pomemben paket v zvezi z dostopom, možnostmi in solidarnostjo, ki bo končan pred poletjem. Pri tem želimo sodelovati z vami, z vsemi političnimi silami v Parlamentu.
Vendar bi vas rad opozoril. Prosim, ne zahtevajte od evropskih institucij, kar ne morejo izvesti. Imamo področja odgovornosti, ki jih moramo predvideti, vendar so tudi druga, ki so zlasti v pristojnosti držav članic. Nihče ne želi, da bi bile odgovornosti v zvezi s socialno varnostjo, zaposlovanjem in nacionalnimi zdravstvenimi storitvami na evropski ravni. Lahko izboljšamo nekatere evropske instrumente in dejansko več vložimo vanje, da spodbudimo socialne cilje in tudi delovna mesta, kar počnemo v lizbonski strategiji. Ko govorimo o gospodarski rasti Evrope, seveda mislim na trajno rast. To pomeni rast, ki je trajna s socialnega in okoljskega vidika. Menim, da je to jasno.
Zavedati se moramo, da je razpoložljivost instrumentov na evropski ravni omejena. Spomnite se, da je bilo v času, ko je ta Komisija predlagala nov instrument "sklad za prilagoditev globalizaciji", nekaj argumentov proti temu instrumentu v zvezi s subsidiarnostjo in vprašanj, zakaj se neka stvar, ki se mora opraviti, opravlja samo na ravni Evropske unije. Na koncu smo se uspeli sporazumeti in veseli me, da ta instrument, čeprav skromen, zdaj obstaja in predstavlja neposredni znak naše zavezanosti k skrbi za tiste, ki v globalizaciji niso zmagovalci.
Za tiste, ki so resnično proevropski in podpirajo evropski projekt, menim, da moramo biti previdni in Evropske unije ne smemo postaviti v položaj, v katerem ne izpolnjuje nekaterih zavez, ki jih Evropska unija kot taka ne more uresničiti, če je države članice in naše vlade ne podpirajo. Na nacionalni ravni moramo veliko storiti. Zato je pomembno, da se ob tem, ko opozarjamo na to vprašanje in lahko vi vsekakor predložite predloge ter zakonodajne predloge za naš majski paket, zavedamo, kaj je odgovornost institucij Evropske unije in kaj naših nacionalnih vlad.
V zvezi s Sredozemsko unijo menim, da je lahko ta projekt dober projekt za Evropo, ki obnavlja zavezo Sredozemlju. Res je, da moramo narediti več, pri čemer upam, da Evropske unije ne bomo razdelili, ampak ohranili skupaj. Z navajanjem Evropske unije seveda ne mislim le držav članic, ampak tudi Evropske institucije. Prav gotovo pričakujemo, da bo v tej Sredozemski uniji imel zelo pomembno vlogo tudi Evropski parlament. S tem bosta barcelonski proces in naša sosedska politika ambicioznejša.
(Ploskanje.)
Predsednik
Ta razprava je končana.
Pisne izjave (člen 142)
Jean-Pierre Audy  
v pisni obliki. - (FR) Na začetku se želim zahvaliti predsedujočemu Evropski uniji, odličnemu slovenskemu predsedniku vlade, Janezu Janši, njegovi vladi in administraciji za občudovanja vredno in težavno delo, ki so ga opravili. Kar zadeva rezultate zasedanja Evropskega sveta z dni 13. in 14. marca 2008, pozdravljam politično soglasje o evrosredozemskem vprašanju. Prav tako sem zadovoljen, da napredujemo pri določitvi znanja za peto svoboščino Skupnosti. Glede na trenutne motnje na finančnih trgih obžalujem, da Evropski svet, visoki politični organ Unije, ni imel moči, modrosti ali jasne misli, da bi predlagal politiko, ki bi lahko pomagala urejati finančne trge, vsaj znotraj Evrope, kot je ustanovitev Evropskih regulativnih organov v ključnih sektorjih notranjega trga (energija, poštne storitve, telekomunikacije, presojanje, bančništvo, zavarovanje itd.). Končno, glede na trenutni kaos na denarnih trgih, ne razumem, zakaj se te težave sploh niso preverile oziroma se niso preverile v manjši meri: vse bolj nujno postaja razložiti, kaj dejansko pomeni stabilnost cen, predvidena v mandatu Evropske centralne banke, kot je določeno v členu 105 Pogodbe, ter pozvati mednarodni denarni sklad k sodelovanju v svetovnem monetarnem dialogu.
Titus Corlăţean  
v pisni obliki. - (RO) Sklepi Evropskega sveta z 13. in 14. marca 2008 ter razprave v Evropskem parlamentu z dne 26. marca 2008 poudarjajo pomen sosedske politike EU in odobravajo načelo Sredozemske unije, bolje utemeljen mehanizem sodelovanja med državami članicami EU in državami nečlanicami v južni soseščini Unije.
Verjamem, da morajo biti prednostne naloge EU usmerjene na vzhodno vprašanje sosedske politike: V ta namen poudarjam potrebo po tesnejšem sodelovanju z republiko Moldavijo. Zato podpiram sklenitev novega sporazuma o sodelovanju med EU in republiko Moldavijo, ki se jasno in strogo sklicuje na nujno potreben napredek v Kishinevu na področju demokracije, zvezne države in izvrševanja človekovih pravic.
Pričakovanja EU se morajo osredotočiti na zagotavljanje resnične svobode tiska v Kishinevu. V zadnjem času se je pogosto omenjalo zloglasne primere kršitev svobode tiska, kot je primer novinarjev pri radijski postaji "Voice of Basarabia" (glas Besarabije) ali nekaterih televizijskih postaj ali časopisov v romunščini, ki delujejo ali izhajajo v Kishinevu. Evropski svet in Komisija ne bi smela biti ravnodušna do takšnih poročil.
Resnično upam, da bo bolj dosledna politika EU v vzhodni soseščini postala prednostna naloga za politično ukrepanje Evropskega sveta in Komisije.
Bairbre de Brún  
v pisni obliki. - Potrebna je usklajena dolgoročna politika, ki določa načine za obravnavo podnebnih sprememb po sektorjih. Paket, ki ga je predsednik Barroso predložil Parlamentu je korak naprej, poleg tega je spodbudno, da Svet priznava, da se mora EU strinjati z več politikami pred koncem leta 2008.
Pozdravljam cilj povečanja uporabe obnovljive, trajnostne energije za 20 %, poleg tega je potreben tudi cilj za izboljšanje energetske učinkovitosti.
Paket mora vključevati cilj povečanja ogljikovih emisij za 30 % do leta 2020, poleg tega so na ravni države članice potrebni cilji za vsakoletno zmanjševanje ogljikovih emisij. Te cilje je treba začrtati v zakonodaji. Zdi se, da je takšna zakonodaja edini način za zagotovitev, da vprašanje ogljikovih emisij rešujemo primerno v vsakem vidiku priprave politike in sprejemanja političnih odločitev.
Pazljivi moramo biti, da cilj za motorno gorivo, ki je delno sestavljeno iz biogoriv, ne povzroča škode.
Če se podnebne spremembe ne obravnavajo po vsem svetu, bo prišlo do nesreč. Škodovale bodo našemu okolju, gospodarstvu in družbi.
Pedro Guerreiro  
v pisni obliki. - (PT) Na podlagi odločitev Evropskega sveta imam le eno manjšo pripombo v zvezi s smernicami za politiko zaposlovanja v različnih državah članicah.
Evropski svet je potrdil (kar ni presenetljivo) trenutne smernice EU za zaključitev še ene stopnje liberalizacije trgov dela in krepitve izkoriščanja delavcev z namenom povečanja kapitalskih dobičkov.
Tako je treba razlagati te smernice, ki pod lažno pretvezo prožne varnosti skrivajo cilj povečanja prožnosti na trgih dela, pri organizaciji dela in delovnih razmerjih, vključno s tem, kar zagovarjajo glede sprememb delovnega prava, in sicer s pregledovanjem, kjer je to potrebno, različnih pogodbenih pogojev in določb o delovnem času. Rezultat tega bo daljši delovni čas, hitrejši tempo dela, izguba plač, manj pravic in manj varna delovna mesta za delavce, kar je zgolj v interesu delodajalcev.
Z uporabo tega trojanskega konja domnevne posodobitve trgov dela, mehanizmov za varnost delovnih mest, javne uprave in sistemov socialne varnosti EU potrjuje svoje cilje zmanjševanja in uničevanja gospodarskih in socialnih zmag delavcev.
Glede na te cilje, kako se lahko izognemo nacionalnim referendumom o predlagani pogodbi?
Monica Maria Iacob-Ridzi
v pisni obliki. - (RO) Začetek novega 3-letnega cikla lizbonske strategije je bil v središču tega evropskega vrha. Med predlogi Sveta želim poudariti pomen načela prostega pretoka znanja znotraj Evropske unije.
Uvedbo te svoboščine je treba dopolniti z zakonodajnimi predlogi Komisije, ki bodo predstavljeni v teku tega leta. Opozarjam vas, da je treba vzporedno z lizbonsko strategijo čim prej izvesti tudi bolonjski proces o vzpostavitvi skupnega izobraževalnega prostora do leta 2010. Zato lahko medsebojno priznavanje univerzitetnih diplom ter drugih uradnih in neuradnih kvalifikacij, podaljšanje in ustrezno financiranje evropskih programov mobilnosti, kot so Erasmus, Comenius ali Leonardo, kot tudi uvedba nove generacije izobraževalnih urnikov in institucij, ki jih skupaj pripravijo države članice, prispevajo k izvajanju prostega pretoka znanja.
Za izboljšanje doslednosti tega novega načela zakonodaje Skupnosti moramo izdelati tudi program z dobro vzpostavljenimi roki za odpravo vseh trenutnih ovir prostemu pretoku znanja. Verjamem, da je zaveza za sprejetje listine o pravicah intelektualne lastnine do konca tega leta dober korak v to smer.
Magda Kósáné Kovács  
v pisni obliki. - (HU) Lekcija, ki se jo lahko naučimo iz marčevskega vrha,in sicer da so svetovni finančni trgi ter svetovni tokovi blaga in kapitala uravnoteženi med Scilo in Karibdo, le odgovorno strateško razmišljanje, ki temelji na politiki Skupnosti, lahko pomaga pri preobratu vse večje negotovosti in šoka v gospodarstvu Evropske unije.
Te prelomnice, kot vemo, ne razdirajo le svetovnega gospodarstva. V sklepih predsedstva z zasedanja Sveta je velik poudarek namenjen večplastni razlagi kohezije, ki se bo lahko v določeni meri zanašala na sredstva Skupnosti, poleg tega zahtevane nacionalne politike vključujejo tudi opozorilo za hitrejše zniževanje njihovih primanjkljajev in dolga ter za porabo vseh nepričakovanih presežnih prihodkov iz tega. Z drugimi besedami luknja v proračunu ni le stvar za države članice, je prav tako tudi ovira pri izvajanju kohezijske politike Evropske unije.
Po vseh dobronamernih izjavah je čas za odločitve in zavezujoče uredbe, tudi če te včasih vsebujejo napoved neprijetnih posledic. Po mojem mnenju je prva prednostna naloga nedvomno povečanje znanja mladih ljudi. Povečanje znanja, ki je dosegljivo tudi revnim, Romom in priseljencem. Povečanje znanja, ki je evropsko in široko, kohezijske politike, ki revnejšim državam članicam ne krade njihovega intelektualnega kapitala z begom možganov, ampak s solidarnostjo najde pot za ponovno pripravo vse bolj globalnega in stalnega toka kapitala znanja. Na ta način bodo naložbe v ljudi predstavljale posebno primerjalno prednost na globalnem trgu, gibanje kapitala znanja pa ne bo pomenilo grožnje v zvezi z novo vrsto delokalizacije, ampak vir bogastva na evropski ravni.
Rareş-Lucian Niculescu  
v pisni obliki. - (RO) Rad bi poudaril pet tem med sklepi Sveta, o katerih je danes zjutraj na poti na delo razmišljalo več tisoč Romunov in morda številni drugi Evropejci.
1. Zmanjšanje upravnega bremena v okviru zakonodaje EU. To lekcijo se morajo naučiti vse države članice, na primer Romunija, kjer bi znižanje birokratskih stroškov za 1 % ustvarilo prihranke v višini ene milijarde eurov.
2. Sprejetje obrtnega zakona - pobude o malih in srednje velikih podjetjih - in načela o uzakonitvi, ki upošteva mala podjetja. To je dobra zamisel za Romunijo, kjer mala in srednje velika podjetja predstavljajo 70 % BDP in 60 % delovnih mest zaposlenega prebivalstva.
3. Stopnja brezposelnosti med mladimi ljudmi: Romunija je na drugem mestu na ravni Unije, pri čemer je stopnja brezposelnosti med mladimi 21 %.
4. Zagotovitev kakovostnih, dostopnih struktur za varstvo otrok. V večjih romunskih mestih vrtci pokrivajo manj kot 70 % povpraševanja staršev.
5. Izboljšanje energetske učinkovitosti. Preprost način za dosego tega cilja je termalna rehabilitacija zgradb. V Romuniji je več kot 80 000 stanovanjskih blokov s slabo porabo energije in visokimi stroški. V zadnjih šestih letih so se v romunski prestolnici začela izolacijska dela na dveh tovrstnih stanovanjskih blokih.
Daciana Octavia Sârbu  
v pisni obliki. - (RO) Svet je izrazil svoj namen za sklenitev paketa o podnebnih spremembah in energiji do konca mandata leta 2009, zato si mora Evropska unija prizadevati, da bo upoštevala to obvezo in ostala vodila v boju proti globalnemu segrevanju. Cilj je sklenitev ambicioznega sporazuma o podnebnih spremembah v Kobenhavnu leta 2009 za obdobje po letu 2012, da bo EU ohranila svojo verodostojnost na mednarodni ravni.
Drug pomemben element, o katerem se je razpravljalo v Svetu, je bilo tveganje prenosa emisij CO2, ki jih ustvarjajo energetsko intenzivne industrije, ki so izpostavljene mednarodni konkurenci ter se bodo selile na manj regulirane trge s cenejšo delovno silo. Evropska unija je zavezana varstvu konkurenčnosti evropskih industrij in, implicitno, delovnih mest, ki pri tem nastanejo, ta zadeva bo vključena v mednarodni sporazum o reševanju te težave.
Ambiciozen paket, ki ga je predlagala in predložila Komisija, predstavlja resničen izziv za Evropsko unijo, mi v Evropskem parlamentu pa si bomo prizadevali za zagotovitev, da se ta paket dokonča v letu 2009.
Richard Seeber  
v pisni obliki. - (DE) Lani smo se zavezali čvrstim in ambicioznim okoljskim ciljem, zdaj pa je nastopil čas, da se soočimo z izzivom njihovega uresničevanja. Vendar mora EU nujno uresničiti okoljske cilje, ne da bi pri tem izvedla gospodarski samomor. Ekologije ne moremo izigrati zaradi gospodarstva. Zato pozdravljam kompromis, ki je bil določen na nedavnem vrhu.
Boj proti podnebnim spremembam seveda terja svojo ceno. Vendar bodo stroški nedelovanja v veliki meri presegli stroške blaženja potrebnih ukrepov. Kljub temu je bistveno zagotoviti, da se breme zmanjševanja emisij CO2 enakomerno razdeli med države članice in industrijske sektorje ter tudi po mojem mnenju, za zagotovitev, da se države članice, ki so v boju proti podnebnim spremembam že storile več kot druge, ne znajdejo v slabšem položaju.
Energetsko intenzivni sektorji morajo zagotoviti svoj prispevek tudi k zmanjševanju emisij CO2. Zahtevati moramo, da tudi ti sektorji svoj proizvodni proces preoblikujejo v najnovejše okolju prijazne tehnologije. Vendar moramo v interesu konkurenčnosti evropskega gospodarstva storiti kar največ, da preprečimo kakršno koli selitev sektorjev z veliko emisijami CO2 v države zunaj EU. Če podnebno gibanje v Evropi lahko motivira gospodarstva v razvoju, kot sta Kitajska ali Indija, da odigrajo svojo vlogo, bi bil to dobrodošel korak.
Esko Seppänen  
v pisni obliki. - (FI) Predlog zastopnika predsedujoče države glede povezave med ugodno gospodarsko rastjo EU in lizbonsko strategijo ni verodostojen. Lizbonska strategija nima nobenega od objavljenih meril, ki bi razložili znižanje proračunskih primanjkljajev in državnih dolgov ali nastanek 6,5 milijona novih delovnih mest. Zasluge za to imajo države članice. Pomanjkanje socialne razsežnosti v lizbonski strategiji je očitno iz njihovih gospodarstev.
Fraza, ki se ves čas ponavlja je "prožna varnost". Pomeni, da bi ustvarjanje prožnejših delovnih pogojev moralo biti nagrajeno z varnostjo delovnih mest. Vendar bi trenutno stanje bolje opisala fraza "prožna negotovost". Državljanom EU grozi izguba delovnih mest, če ne pristanejo na vsiljeno prožnost.
Silvia-Adriana Ţicău  
v pisni obliki. - (RO) Evropska unija mora postati vodilna v boju proti podnebnim spremembam. Sprejetje politike za zmanjšanje onesnaževanja bi izboljšalo kakovost življenja 490 milijonom evropskih državljanov.
Države članice morajo razviti politike in ukrepe za energetsko varnost in boj proti podnebnim spremembam, ki vodi k trajnostnemu gospodarskemu razvoju in ustvarjanju novih delovnih mest.
Evropski svet je vzpostavil več smernic: naložbe v raziskave in razvoj, spodbujanje ekološkega prometa, pregled direktive o obdavčevanju energije, povečanje energetske učinkovitosti in predvsem zagotavljanje informacij evropskim državljanom in njihovo sodelovanje v boju proti podnebnim spremembam.
Zasedanje Evropskega sveta marca 2008 je poudarilo pomen izboljševanja energetske varnosti EU. Na zasedanju Evropskega sveta iz leta 2007 so projekt Nabucco razglasili za projekt evropskega interesa za razlikovanje virov energije in energetske varnosti v Uniji. Veselimo se predstavitve, ki bo potekala novembra 2008, o revidirani strateški energetski politiki, ki se bo osredotočala na varnost oskrbe z energijo, medsebojno povezavo in zunanjo politiko Unije na področju energije.
Čestitam Evropskemu svetu za uvedbo pete svoboščine: "prosti pretok znanja". To je velik izziv, na katerega mora Unija odgovoriti z vlaganjem v človeške vire, mala in srednje velika podjetja ter socialno Evropo.
