2. Položaj burmanskih beguncev na Tajskem
Predsednica
Naslednja točka je razprava o šestih predlogih resolucij o položaju burmanskih beguncev na Tajskem.
Erik Meijer
avtor. - (NL) Gospa predsednica, Burma je znana kot nasilna vojaška diktatura, v kateri je lahko kasta dobičkarjev vrsto let obdržala oblast. Zatiranje in revščina sta povzročila, da je veliko ljudi zbežalo iz države ali poskušalo to storiti.
Etnična raznolikost države upravičuje in krepi to diktatorstvo. V velikih območjih prevladujejo manjšinska ljudstva. Prizadevajo si za avtonomijo in organizirajo proteste proti centralni diktaturi. Vojaški poveljniki menijo, da je njihova diktatura potrebna, da lahko trajno obdržijo državo skupaj in si podredijo uporniška ljudstva. Bolj jih zanima ozemlje, kot ljudje, ki živijo na njem. Z izdajanjem pomembnih koncesij za izkoriščanje tujim podjetjem so bistveni viri za dohodek odvzeti domorodnemu prebivalstvu, narava in okolje pa sta v tem procesu resno poškodovana.
Potrebo po begu iz države še bolj krepi dejstvo, da regionalno večinsko prebivalstvo sploh ni upoštevano. Režim rad odstranjuje težavne skupine, bodisi tako, da jih pobija, bodisi tako, da jih prežene iz države. Mnogi pobegnejo po morju v provizoričnih rešilnih čolnih in tvegajo, da se bodo utopili. Burmina soseda Tajska je sprejela veliko beguncev, ki so prečkali mejo. Po nekaterih ocenah je v zadnjih 25 letih pobegnilo kar dva milijona ljudi, več deset tisoč pa je takšnih, ki so jim zavrnili vstop in ostajajo brezdomci na nikogaršnji zemlji ob meji.
Na žalost so v jugovzhodni Aziji občutki sočutja ali solidarnosti z begunci celo manj razviti kakor v Evropi. Begunce zelo pogosto pošljejo domov, tudi če to pomeni gotovo smrt. Javno mnenje kaže malo zanimanja, čeprav vključuje ljudi, ki so njihove vere, kot je bila ladja muslimanskih beguncev iz Burme, ki so končali v Indoneziji.
Vlade prav tako dajejo prednost dobrim odnosom s svojimi kolegi v diktatorskih državah, namesto da bi jih obremenjevale s pritiskom, naj izboljšajo stanje. Nekateri v Evropi se nagibajo celo k sprejetju podobnega stališča in vidimo lahko katastrofalen vpliv, ki ga ima to v Aziji. To je še en razlog, zakaj moramo pozvati azijske države, da najdejo rešitev.
Charles Tannock
avtor. - Gospa predsednica, ta primer osvetljuje stanje manjšine v državi, kjer so manjšine v najboljšem primeru odrinjene, v najslabšem pa se z njimi surovo ravna. Ljudstvo Rohingov že leta trpi zaradi dvojne diskriminacije. Kot muslimani nimajo pravice, da bi svobodno prakticirali vero, pravice, ki jo v Evropi priznavamo kot temeljno, in njihove mošeje so bile poškodovane in oskrunjene. Kot etnični manjšini so Rohingom sistematično odrekali državljanske pravice, ki jih večina preostalega sveta jemlje za samoumevne: pravico do poroke, pravico do svobodnega gibanja, pravico do državljanstva v državi, v kateri živijo, in pravico do ustrezne izobrazbe.
Ko v EU hvalimo lastne napredne dosežke na področju človekovih pravic, radi pozabljamo na dejstvo, da veliko ljudi na svetu nima niti teh osnovnih pravic. V tem parlamentu se dobro zavedamo položaja ljudi v Burmi na splošno, a od nemirov budističnih menihov leta 2007 je ta država nekako zbledela v javni zavesti.
Grozljiva usoda malo znanega ljudstva Rohingov, zlasti ljudi, ki so zbežali z ladjo kot begunci, o katerih govori ta resolucija, je ponovno oživila našo pozornost na nasilni režim v Burmi, državi, ki ima sicer bogat človeški potencial. Brutalnost vojaške hunte je v popolnem nasprotju z ukrepanjem Tajske, ki je po mojem mnenju le delno opravila svojo dolžnost do beguncev Rohingov, ker na žalost domneva, da so večinoma zgolj ekonomski begunci, kar je po mojem prepričanju izredno malo verjetno, in jih je poskušala poslati nazaj. Tajska mora resneje vzeti svojo vlogo sile za stabilnost in humanost v regiji.
V nasprotnem primeru lahko zelo malo pričakujemo od brutalnih burmanskih vojaških poveljnikov, ki so bili vrsto let nepristopni za naše številne prošnje. Upam, da se bo generalski hunti njen prezir do civiliziranega mnenja nekega dne vrnil z obrestmi, po možnosti na mednarodnem kazenskem sodišču, ko bo Burma končno osvobojena tiranije.
Marios Matsakis
avtor. - Gospa predsednica, brutalni režim, ki zdaj že nekaj časa vlada v Burmi, je povzročil, da je na tisoče civilistov zapustilo državo in išče varnejšo prihodnost in boljši življenjski standard v sosednji Tajski ali prek Tajske v drugih severovzhodnih azijskih državah.
Med temi obubožanimi ljudmi je domorodna skupnost Rohingov na zahodu Burme, ki so bili zadnja leta žrtve etničnega čiščenja, ki ga izvaja burmanska vlada. Na žalost tajske oblasti tem beguncem niso dale humanitarne pomoči, ki si jo tako jasno zaslužijo. Namesto tega se govori, da so te ljudi nasilno pregnali. Pozivamo tajsko vlado, da spoštuje človekove pravice burmanskih beguncev in jih obravnava s spoštovanjem, sočutjem, dostojanstvom in humanostjo.
Ta resolucija mi daje tudi priložnost, da obravnavam primer 41-letnega avstralskega pisatelja ciprskega porekla Harryja Nicolaidesa, ki je bil na Tajskem obsojen na tri leta zapora zaradi domnevne razžalitve državne kraljeve družine v romanu, ki ga je napisal leta 2005. Gospod Nicolaides je takrat učil angleščino na tajski univerzi in je v svojem romanu zgolj namignil na neimenovanega člana tajske kraljeve družine, obtoženo delo pa je sicer popolnoma izmišljeno.
Med sodnim procesom so gospoda Nicolaidesa pred mednarodnimi mediji sprehodili v verigah in povedali novinarjem, da je prestal nepopisno trpljenje. Gospod Nicolaides se je opravičil tajski kraljevi družini in zaprosil za kraljevo milost.
Prepričani smo, da so tajske oblasti gospoda Nicolaidesa dovolj kaznovale in trpinčile in da so ta primer vodile silno brezčutno in neprimerno ter jih pozivamo, kakor tudi kraljevo družino, naj takoj izpustijo gospoda Nicolaidesa in ga vrnejo domov v Avstralijo. Če tega ne bodo storile, bo to najbolj nespametno, zaničevanja vredno in škodljivo za Tajsko.
Marcin Libicki
Gospa predsednica, danes govorimo o Šrilanki, Burmi in Tajski. Na drugih zasedanjih smo govorili o drugih državah. A vedno gre za neprestane državljanske vojne, za umore, za kršitve osnovnih človekovih pravic.
Nikoli ne bomo ustavili teh krutih zločinov, če ne bomo prepoznali političnih sil in brezobzirnih zunanjih interesov, ki stojijo za temi vojnami. Te vojne nikoli ne bi mogle tako dolgo trajati v revnih državah, ki si jih sploh ne morejo privoščiti, če ne bi bilo za vsem tem zunanjih interesov.
Zato moramo storiti dve stvari, da preverimo ta proces. Prvič, ugotoviti moramo, kateri so ti interesi in politične sile in jim z uporabo političnih metod naročiti, naj nehajo. Drugič, ustanoviti moramo ekspedicijske, policijske in vojaške korpuse, ki bodo izvedli preventivne ukrepe, kadar ne bodo delovala politična sredstva. Evropska unija je sposobna to storiti.
Catherine Stihler
avtorica. - Gospa predsednica, ob obravnavi in diskriminaciji ljudstva Rohingov smo vsi osupli. Kot muslimanska manjšina v budistični Burmi niso priznani za eno od burmanskih etničnih manjšin. Imajo le malo zakonitih pravic in kot poudarja sprememba 3, ki jo je predložila Glenys Kinnock, se soočajo z namernim spravljanjem v revščino, odrekanjem državljanstva, odrekanjem svobode gibanja, samovoljnim obdavčevanjem, zaplembo zemlje in odrekanjem dovoljenja za poroko.
Nič čudnega, da mnogi poskušajo zapustiti Burmo, saj nimajo nobene druge možnosti. Šokantna poročila, da tisoč Rohingom po 12 dneh na ladji, tajske oblasti, ki so jih odkrile, niso zagotovile varnosti, ampak so jih namesto tega odvlekle v mednarodne vode brez navigacijske opreme, hrane in vode in jih pustile, da si pomagajo sami, se priskutijo vsakomur s kančkom človeške spodobnosti.
Šele včeraj je članek v Guardianu osvetlil druge dogodke. Zadnji primer je vključeval 220 ljudi, ki so jih ribiči odkrili v odprtem plovilu. Ti begunci so trdili, da so jih tajske oblasti za dva meseca pridržale na osamljenem otoku in da so jih pretepli, preden so jih na silo spravile na čolne in prepustile usodi.
Treba je obravnavati zlorabo in pomanjkanje mednarodne koordinirane akcije, da bi pomagali Rohingom. Tudi Tajska mora prevzeti odgovornost. Tajski ministrski predsednik mora ukrepati. Problemi zlorabe v rokah tajskih uradnikov se morajo resno obravnavati. Tajska vlada mora podpisati Konvencijo ZN iz leta 1951 o statusu beguncev in Protokol iz leta 1967. Kot je rekel Joel Chamy, podpredsednik Mednarodne organizacije za pomoč beguncem s sedežem v Washingtonu, potrebujejo Rohingi varstvo in azil.
Tajska je dejala, da tega ni pripravljena odobriti, vendar je to problem, ki ne bo izginil. Obstajajo stalna poročila o ravnanju z burmanskimi begunci, ki vstopajo v Malezijo. Številni od teh ljudi so prodani kot sužnji, ženske in otroke prisilijo v spolno suženjstvo in moške prodajo kot prisilno delovno silo na ribiške ladje. Nekatere od teh rib morda pridejo celo na trg EU. Upam, da lahko danes osvetlimo stanje burmanskih beguncev in zlasti položaj Rohingov.
Raül Romeva i Rueda
avtor. - (ES) Pred dvema tednoma sem imel priložnost obiskati ljudi v Burmi in na meji med Tajsko in Burmo. Tam sem na lastne oči videl krivico, ki jo delamo nekaterim delom sveta v političnem in medijskem smislu.
Vse prepogosto nas ganejo samo novice z naslovnic. Kar smo videli v Burmi in česar zdaj ni več na naslovnicah, je drama, ki ni dosti drugačna od tistega, kar nas je zganilo v številnih drugih primerih.
Imamo zelo jasne primere pregona, mučenja, nezakonitega pridržanja, posilstva in drugih grozodejstev, ki jih je zagrešila burmanska vojaška hunta. Eden od najsramotnejših nedavnih ukrepov je bilo sprejetje tako imenovane ustave, ki krši večino osnovnih demokratičnih načel in jamči skoraj popolno nekaznovanje za vsa dejanja, ki sem jih pravkar omenil.
Povsem razumljivo je, da ljudje bežijo iz tega položaja, kot so to storili pred nekaj leti prebivalci Karene in kakor so to, kot poročamo danes v resoluciji, storili Rohingi, ki so jih prestregli na Tajskem.
V tem pogledu sem med obiskom opazil, da so na Tajskem pa tudi mednarodna skupnost prevzeli moteče stališče poslušnosti hunti. Na primer, številna pravniška združenja, opozicijske stranke, begunci in politični zaporniki so nas opozorili na strašne posledice, ki bi doletele Burmance, če bi mednarodna skupnost in zlasti Evropska unija podprla in potrdila lažne volitve, ki jih je sklicala SPDC za leto 2010. Opozarjajo nas, da bi s tem dali hunti proste roke, da nekaznovano nadaljuje s široko lestvico kaznivih dejanj.
Politične in etnične skupine, ki nasprotujejo hunti, so zelo dobro organizirane in so sestavile alternativno ustavo, ki je veliko bolj usklajena z načeli, za katere pravimo, da jih branimo v Evropski uniji. Če bi jih torej prepustili njihovi usodi, bi bila to napaka, mi pa bi postali bodisi aktivni bodisi pasivni sokrivci za burmansko diktaturo.
Giovanna Corda
v imenu skupine PSE. - (FR) Gospa predsednica, komisarka, gospe in gospodje, včeraj sem videla nekaj slik Rohingov, beguncev iz Burme. To, kar je značilno za življenje na krovu teh provizoričnih ladij, je človeško trpljenje.
Po kratkem obdobju pridržanja jih je tajska vojska odpeljala iz svojih ozemeljskih voda in jih pustila brez vsega. In pri vsem tem se hoče Tajska prikazati kot prijazna do beguncev in prosilcev za azil. Poleg tega kot neposredna soseda Burme Tajska dobro pozna nehumane življenjske razmere, ki jih je ustvarila hunta in ki ženejo mnoge Burmance, da se izseljujejo in pri tem tvegajo življenje ob prečkanju meja, ki bi ga opisala kot smrtno nevarno prečkanje.
Pozivamo Tajsko in druge države ASEAN, da poiščejo trajno rešitev za begunce in predvsem za ljudstvo Rohingov, o katerih se danes pogovarjamo.
Radi bi tudi pozvali Tajsko, naj ratificira Konvencijo Združenih narodov o beguncih iz leta 1951 in Protokol iz leta 1967.
Urszula Krupa
Gospa predsednica, problem kršitev človekovih pravic v Burmi je bil v tem mandatu Evropskega parlamenta že večkrat obravnavan.
Burma, država, znana po svojih čudovitih budističnih templjih, ki se kopljejo v zlatu, je tudi ječa za tisoče Burmancev. Živijo v enem najbolj političnih režimov na svetu, iz katerega poskušajo pobegniti v ZDA, Avstralijo, Kanado in evropske države ter svoje sosede. Po sprejetju resolucij, ki pozivajo k izpustitvi na tisoče političnih zapornikov, vključno s številnimi opozicijskimi voditelji in med njimi predvsem Nobelovega nagrajenca, in po protestih mednarodnih organizacij proti novačenju otrok v Burmi, ki so potem prisiljeni delati in so prikrajšani za primerno oskrbo, danes razpravljamo o problemu kršitev človekovih pravic.
Na begu iz tega burmanskega pekla so na tisoče ljudi, članov muslimanske manjšine, ujeli v njihovih čolnih v tajskih ozemeljskih vodah, jih odvlekli v mednarodne vode in pustili brez navigacijske opreme ali zalog hrane, nekatere pa zaprli v ječo.
Muslimansko etnično manjšino preganja vladajoči vojaški režim v Burmi. To vključuje primere odrekanja državljanskih pravic, zaporno kazen, omejen dostop do izobraževanja, prepreke za poroko, omejitve prostega gibanja in uničevanje mošej, cerkev in drugih bogoslužnih objektov. Čeprav bi morali ceniti dovoljenje, ki so ga dale tajske oblasti za začasno bivanje beguncev pri njih, in tudi izjavo ministrskega predsednika Tajske, v kateri je najavil preiskavo, so nedavni dogodki kljub temu očiten primer kršitev človekovih pravic s strani Tajcev.
Seveda podpiramo resolucijo, vendar ta ne bo spremenila človeških tragedij v regiji, ker ozadje spopadov niso le nehumani vojaški režim in verski spori, temveč tudi interesi različnih sil. Zato je treba učinkoviteje nasprotovati vojaški hunti in separatističnim težnjam skupin, ki preganjajo ljudi drugačne veroizpovedi.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Gospa predsednica, v preteklih letih je na tisoče Burmancev zapustilo svojo državo zaradi strahu pred zatiranjem s strani vladajočega vojaškega režima in zaradi širjenja lakote ter iskalo zatočišče na Tajskem ali v sosednjih državah jugovzhodne Azije. Ta problem se nanaša v glavnem na etnično manjšino Rohingov, ki živijo na zahodnem delu države. Sistematično so jim zavračali državljanstvo, njihova svoboda govora in svoboda gibanja sta omejeni in odrekajo jim druge osnovne človekove pravice.
Problem burmanskih beguncev ima regionalno razsežnost in sosednje države, npr. Indija, Bangladeš in Indonezija, morajo tesneje sodelovati, da bi rešile problem in zagotovile beguncem ustrezno oskrbo in zatočišče. Mednarodne agencije poročajo o primerih nehumanega ravnanja z burmanskimi begunci in o njihovem brutalnem izgonu, ki je sopomenka za obsodbo na gotovo smrt. Ko je tajska obalna straža pognala na odprto morje ladjo s tisoč begunci vendar brez zalog hrane na krovu, je bilo to nehumano dejanje in je vodilo v smrt številnih beguncev.
Poleg tega je treba dejanja burmanskega vojaškega režima in nasilna dejanja proti manjšinskim Rohingom strogo obsoditi in sprožiti pozive, da se jim obnovijo polne državljanske pravice.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Obstajata dve plati teh tragičnih dogodkov na burmansko-tajski meji. Obžalovanja vredno je, da so se tajske oblasti zatekle k neopravičljivim ukrepom, toliko bolj, ker je Tajska znana kot država, ki spoštuje človekove pravice in sprejema številne begunce. Ministrski predsednik je izjavil, da bodo ti dogodki raziskani in da bodo tisti, ki so se neprimerno vedli do burmanskih beguncev z ladje, kaznovani. Upajmo, da bodo te obljube izpolnjene. Po drugi strani pa ni prvič, da razpravljamo o nesramnem in nesprejemljivem vedenju burmanskega režima. Mislim, da bi morala Evropska unija sprejeti strožje ukrepe in vsekakor s strani večjih držav ne pričakujemo zgolj besed, temveč ukrepe. Zlasti Kitajska mora pritisniti na Burmo, da bo spoštovala pravice tamkajšnje opozicije in manjšin.
Tunne Kelam
Gospa predsednica, danes je ta parlament sprejel poročilo o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil. To se mora nanašati tudi na države, kot sta Burma ali Tajska. Zasluga, da smo se danes zavzeli za pravice muslimanske manjšine v Burmi, gre predstavnikom Evropskega parlamenta.
Položaj je postal šokanten in alarmanten, ko so tajski vojaki izgnali te burmanske begunce na ocean v čolnih brez motorjev, in domneva se, da jih je umrlo najmanj 500. Za Tajsko so številke o preživelih pogubne, da ne rečemo kaj hujšega. Poslati begunce nazaj v nevarnost je že tako dovolj slabo, a spoditi jih v smrt je še veliko slabše. Druge so pustili delati na Tajskem kot suženjsko delovno silo.
Ministrski predsednik, za kar mu gre zahvala, je obljubil celovito preiskavo, vendar ga moramo podpreti, saj dela neodvisno od svoje vojske in sledi mednarodnim normam človeškega obnašanja.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gospa predsednica, v tej dvorani smo že velikokrat govorili o položaju v Burmi. Zato nikogar ne preseneča, da potrebujejo ogroženi Burmanci takšne drastične poskuse za pobeg čez Andamensko morje.
S tistimi, ki dosežejo tajsko obalo, pogosto ravnajo nehumano. Spodijo jih na morje z zvezanimi rokami v čolnih brez motorjev. Šestinštirideset članov manjšine Rohingov je tajsko poveljstvo notranje varnosti, potem ko so prišli na otok Phrathong, zaprlo v ječo. Nimajo niti pravne pomoči niti stika z odvetniki za begunske zadeve. Za burmanske begunce je potrebna takojšnja humanitarna pomoč in zatočišče.
Mariann Fischer Boel
članica Komisije. - Gospa predsednica, Evropska komisija spremlja položaj v Mjanmaru in na Tajskem kot prednostno zadevo, vključno z nedavnimi dogodki, ko so begunci iz Bangladeša in Mjanmara nasedli na Tajskem.
Tajska gosti približno 140 000 beguncev v devetih taboriščih ob meji. Več kot en milijon mjanmarskih državljanov pomeni pomemben del delovne sile na Tajskem v kmetijskem sektorju, tekstilni industriji in turizmu. Rohingi z ladje, ujeti na Tajskem, so del večstranske, prisilne ali prostovoljne izselitve iz Mjanmara. Poleg tega mora Tajska urediti tudi druga begunska vprašanja, na primer ljudstvo Hmong iz Laosa.
Zapletenost teh vprašanj zahteva obsežno politično, humanitarno, gospodarsko in socialno rešitev. Komisija vodi v iskanju možnih rešitev intenzivno razpravo z mednarodno skupnostjo in tajsko vlado.
Nedavne politične negotovosti na Tajskem so zmotile dialog z vlado o tem vprašanju, vendar je to začasno. Komisija torej pričakuje, da bo pobuda EU v zvezi z vlado dala konstruktiven pristop.
Dne 29. januarja 2009 je trojka EU na ambasadorski ravni v Bangkoku izrazila tajskim oblastem svojo zaskrbljenost. Pozdravila je namen tajske vlade, da bo v celoti preiskala dogodke in posredovala svoje ugotovitve, in pozvala tajsko vlado, naj begunce na čolnih, ki prihajajo v tajske vode, obravnava v skladu z mednarodnimi humanitarnimi standardi in standardi človekovih pravic.
Komisija pozdravlja namen vlade, da bo omogočila Uradu visokega komisarja ZN za begunce dostop do beguncev z ladij.
Komisija spodbuja tajsko vlado, naj si prizadeva za regionalno sodelovanje, tudi z visokim komisarjem ZN za begunce, ker je za vprašanje Rohingov in druga prej omenjena vprašanja notranje razselitve potreben izčrpen odgovor.
Za konec, trajnostna rešitev ne more biti rezultat kratkoročnih varnostnih okoliščin, ampak mora upoštevati dolgoročna humanitarna, politična in socialnoekonomska vprašanja.
Kljub dejstvu, da Tajska ni podpisnica Konvencije o beguncih iz leta 1951, je kraljeva tajska vlada v preteklosti pokazala veliko mero humanitarne skrbi. Komisija bo še naprej pozivala tajske oblasti, naj dosledno upoštevajo mednarodne standarde človekovih pravic kot predpogoj za vsako rešitev.
Predsednica
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo na koncu razprav.
