Kriza v kmetijskih sektorjih razen v sektorju mleka in mlečnih izdelkov (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je izjava Komisije o krizi v kmetijskih sektorjih razen v sektorju mleka in mlečnih izdelkov.
Mariann Fischer Boel
članica Komisije. - Gospod predsednik, najprej bi se vam želela zahvaliti za priložnost, da lahko danes tukaj pojasnim trenutne gospodarske razmere znotraj kmetijskega sektorja.
Finančna in gospodarska kriza je namreč vplivala tudi na kmetijski sektor. Povpraševanja so upadla, menjalni tečaji se spreminjajo, posojila je težko dobiti - vse to je vplivalo na cene kmetijskih proizvodov pa tudi na prihodek kmetij.
Uradne ocene kmetijskega prihodka bodo na voljo šele konec tega tedna, vendar lahko že zdaj pričakujemo, da bo prihodek v letu 2009 glede na sorazmeren razvoj stroškov proizvodnje in cen na kmetijskem trgu precej manjši v primerjavi s prihodkom lanskega leta.
Po začetnem padcu jeseni 2008, lahko pričakujemo, da bo ta nov padec kmetijskega prihodka več kot izničil izjemne rasti prihodka, ki so jih povzročila povečanja v kmetijskih proizvodih poleti 2007 in potem še eno leto kasneje.
Gospod predsednik, če mi dovolite, bi omenila nekaj različnih sektorjev. Najprej žita. Leta 2008 so cene močno padle, v glavnem zaradi dobre letine. Vendar pa so v zadnjih mesecih zrasle predvsem cene pšenice in koruze. Zaradi tega zdaj ne bi bilo primerno, da bi sprejeli izredne ukrepe, kot je objava razpisa za intervencijo za koruzo, niti da bi posredovali pri izvoznih nadomestilih.
Stanje je nekoliko drugačno pri ječmenu za krmo z zmanjšanim izvozom in nizkimi domačimi cenami, a - kot veste - se je intervencija ravno začela izvajati, kar bi moralo pomagati trgu s krmnimi žiti.
Stanje v sektorju svinjskega mesa je še vedno slabo. Gospodarska kriza ga je prizadela v času, ko si še ni povsem opomogel od težav, ki jih je doživel leta 2007. Cene so letos nižje kot lani, obenem pa - in včasih moramo na to gledati s pozitivne strani - lahko vidimo, da so cene krme veliko stabilnejše, kot so bile leta 2007 in 2008. Čeprav izvoz ne dosega ravni iz leta 2008, kljub temu pričakujemo, da bo precej večji, kot je bil leta 2007.
Gledano v celoti, v tem trenutku ne morem najti ustrezne utemeljitve za uvedbo dodatnega tržnega instrumenta, vendar vam lahko zagotovim, da stanje zelo pozorno spremljamo.
Kar zadeva sadje in zelenjavo, je gospodarska kriza pripeljala do manjše domače porabe, opazili pa smo tudi določeno zmanjšanje na nekaterih izvoznih trgih. To je vplivalo na cene sadja in zelenjave, ki so jih pridelovalci dosegli. A glede na značilnosti sektorja smo se pri zadnji reformi na področju sadja in zelenjave odločili, da bo izzive, s katerimi se sooča sektor, mogoče reševati samo, če bodo organizacije pridelovalcev postale privlačnejše in če bodo prevzele odgovornost za obvladovanje krize.
Organizacije pridelovalcev danes ustvarjajo 40 % skupne pridelave sadja in zelenjave. V gospodarsko močnejše enote se lahko povežejo tudi na prehodni ravni, kar je pomembno, saj današnje krize ne poznajo državnih meja.
V okviru reforme leta 2007 smo organizacijam pridelovalcev za ta namen zagotovili spodbude. Opremili smo jih tudi z novimi orodji za obvladovanje krize, kot sta zelena trgatev ali opustitev spravila sadja in zelenjave, ki dopolnjujejo tradicionalne umike s trga.
Oblikovali smo tudi pravni okvir, ki bo pridelovalcem sadja in zelenjave omogočil, da bodo vplivali na trg in ga stabilizirali, vendar je potrebno še več ukrepanja od spodaj navzgor, za kar pa Komisija ne more sprejeti odgovornosti. Zato spodbujam ustanovitev organizacij pridelovalcev in mislim, da bi si države članice in kmetovalci morali pogledati število organizacij pridelovalcev, ki jih imate v različnih državah članicah. Ni ravno pametno, da imate organizacije pridelovalcev, ki konkurirajo druga drugi, namesto da bi konkurirale maloprodajnemu sektorju.
Cene oljčnega olja so pred štirimi leti zaradi neugodnih podnebnih razmer dosegle rekordno raven. Od takrat so tri zaporedne zadovoljive letine in gospodarska kriza postopoma pripeljale do zelo nizkih cen. Zato je Komisija v začetku tega leta ponovno začela nuditi pomoč za zasebno skladiščenje. Opazili smo, da se je trg na to nemudoma odzval in da so si cene počasi opomogle.
Kljub dobrim napovedim za letino - četrto zapored - so zaloge na začetku letine bile nizke. Kolikor lahko vidimo, se bo popravila tudi poraba.
Če povzamem, opažam neke sramežljive znake obnove. Strinjam se, da je treba razmere pozorno spremljati in da bo na ta način mogoče ukrepati, kjer je to potrebno.
To je kratek pregled kratkoročnih ukrepov, vendar naj vam zagotovim, da preučujemo tudi srednjeročna in dolgoročna vprašanja, predvsem v zvezi z zadevami, kot sta porazdelitev dodane vrednosti v prehranjevalni verigi in tudi kako se soočiti z nihanjem cen. Prepričana sem, da se bomo vrnili tudi k tem pomembnim vprašanjem.
Albert Deß
Gospa predsednica, gospa komisarka, gospe in gospodje, lani in tudi letos so kmetovalci, ki proizvajajo mleko, zelo na glas opozorili na svoje skrbi, tudi v Bruslju. Vtis, ki ga dobite iz medijev, je, da so se v težkih razmerah znašli samo kmetovalci, ki proizvajajo mleko. Dejstvo pa je, da je to prizadelo tudi druge kmetijske sektorje. V nasprotju z našimi kmetovalci, ki proizvajajo mleko, so prašičerejci, rejci perutnine, pridelovalci sadja in zelenjave, vinarji in celo pridelovalci žit vajeni tako dobrih kot slabih let in zato niso tako glasni. Kljub temu mislim, da bi bilo dobro, če bi osvetlili tudi položaj, v katerem so se danes znašli ti kmetovalci.
Gospa komisarka, rekli ste, da je finančna in gospodarska kriza prizadela ves kmetijski sektor in da moramo premisliti, kako se bomo na to odzvali. Ko govorim s samimi kmetovalci, ki jih je to prizadelo, vedno znova slišim isto: večinoma pravijo, da se so nekako kos trgom, razen v razmerah, ko je to izredno težko, kot se je zgodilo lani in kot se letos dogaja kmetovalcem, ki proizvajajo mleko, in drugim. A tisto, česar kmetovalci ne razumejo, je, da jih mi v Evropi obremenjujemo s še več birokracije. Pravijo, da si želijo obdelovati zemljo in krmiti in negovati svoje živali, namesto da zapravljajo ves dan za vodenje računov in evidenc o tem, kaj počnejo.
Naši kmetovalci že stoletja pridelujejo hrano, ne da bi jim bilo treba voditi tolikšnih evidenc. Letina se je povečala, pridelava pri živalih se je izboljšala, mi pa danes kmetovalce zasipavamo z birokracijo. Pred kratkim sem prebral, da kmetijski ministri razpravljajo o zmanjšanju birokracije. Naši kmetovalci v to še komaj upajo verjeti. Upam, da bomo pri tem končno dosegli nek napredek in našim kmetovalcem omogočili, da bodo lahko počeli, kar najbolje znajo, torej pridelovali hrano - zdravo hrano za pol milijarde ljudi. Pri tem jih moramo podpreti in zagotoviti, da bodo to lahko dosegli v prihodnosti.
Paolo De Castro
Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, spet smo tu in ponovno razpravljamo o krizi v kmetijskem sektorju.
V zadnjih mesecih je Parlament večkrat razpravljal o težavah, ki hudo pestijo sektor mleka in mlečnih izdelkov, in od Komisije in Sveta zahteval, da sprejmeta nujne ukrepe. Dosegli smo rezultate, sicer samo delne, a na podlagi teh pobud je bil za reševanje izrednih razmer ustanovljen poseben sklad v višini 300 milijonov EUR.
Vendar pa moramo zdaj upoštevati, da se kriza, ki je prizadela sektor mleka in mlečnih izdelkov, hitro širi na druge sektorje evropskega kmetijstva, najbolj zaskrbljujoč signal pa pošiljajo trgi pšenice, oljčnega olja ter sadja in zelenjave, kot je pravkar povedala gospa Fischer Boel.
Kar zadeva mleko, smo soočeni s cikličnim pojavom, ki sovpada s težkimi gospodarskimi razmerami, ki so neizbežno povzročili padec v povpraševanju in iz tega izhajajočo stagnacijo trgov. Kriza nedvomno dobiva zaskrbljujočo razsežnost, kar so pokazali številni protesti kmetovalcev v mnogih regijah Evrope. Ti so značilni za hude in zaskrbljujoče razmere ter razširjeno skrb za prihodnost sektorja v celoti.
Zato smo se na zadnjem zasedanju Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja 1. decembra soglasno odločili, da povabimo Komisijo v Parlament, kjer nam bo poročala o stanju krize, s katero se sooča naše kmetijstvo, in trendih, ki jih prestajajo različni pridelovalni sektorji. Pri tem predvsem pričakujemo, da bo Komisija izkoristila vse ukrepe, ki jih ima na voljo, da stabilizira trg in spodbudi oživitev porabe, vendar obenem verjamemo, da je treba to priložnost pograbiti tudi zato, da pogledamo v prihodnost in pomagamo zagotoviti, da bo skupna kmetijska politika še naprej pomembna evropska politika, ki bo skrbela za interese vseh državljanov in vseh evropskih regij, od severne Švedske do južnega Cipra.
Kmetovalci pričakujejo takojšnje odgovore in danes smo tukaj, da prevzamemo odgovornost za pospešitev teh stvari, za odločno reševanje krize in za koristno uporabo lekcij iz nedavnih izkušenj, s čimer se bomo izognili zapravljanju časa in hitro popravili razmere, ki jim grozi nevarnost, da se še poslabšajo. V zvezi s tem bi želeli od Komisije slišati odgovor in tudi novice.
Marian Harkin
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, želela bi se zahvaliti gospe komisarki za opis razmer. Vendar pa bi se osredotočila na samo eno področje, kjer lahko ukrepamo, in to je nizka prisotnost nedovoljenih GSO v uvozu krmil ter njen vpliv na industrijo krmil EU, saj je to prevladujoče vprašanje.
Predsedniku Barrosu sem poslala pismo - ki so ga podpisali številni poslanci Evropskega parlamenta - in odgovoril je, da je Komisija hitro ukrepala, da bi potrdila tri gensko spremenjene proizvode, četrti pa še pride na vrsto. A še vedno poskušamo nadoknaditi zamujeno.
Naslednje leto bo problem Brazilija: svoj sistem potrjevanja so racionalizirali na 22 mesecev, problem pa še vztraja. Vsi se zavedamo, da kmetijski sektor pestijo nizke marže, in najmanj, kar po mojem mnenju lahko pričakujejo kmetovalci EU, je, da se stroški surovin ne bodo povečali zaradi neuspeha EU, da bi dovolj hitro ukrepala pri uvajanju dovoljenj. Slabe cene pridelkov so ena stvar, dvakrat hujše pa je, če surovine niso na voljo po cenah, ki veljajo za svetovni trg. Na Irskem je od maja letos dodatni strošek zakasnelih odobritev znašal 23 milijonov EUR.
Vprašanje nizke prisotnosti pa nas bo vedno spremljalo in čeprav bo hitro delovanje sistema potrjevanja te razmere izboljšalo, še vedno potrebujemo strokovno rešitev.
Martin Häusling
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, gospa Fischer Boel, zelo na kratko ste se odzvali na temo krize in nisem slišal, da bi omenili kakršnih koli možnih rešitev njenega reševanja. Res je, kriza ni prizadela samo sektor mleka in mlečnih izdelkov; krizo imamo tudi v sektorju žit, priče smo nadaljnji koncentraciji sektorja zelenjave, v zadnjih desetih letih pa smo izgubili že 50 % naših prašičerejcev. To, gospa komisarka, ni samo posledica dejstva, da nas je doletela gospodarska kriza, temveč tudi dejstva, da je bila usmeritev naše kmetijske politike v zadnjih letih napačna. Dejansko bi morali reči, da liberalizacija ni dosegla uspeha in da pristop s svetovnim trgom ni pravi odgovor za kmetijstvo.
Naslednjih nekaj let bo zelo pomembnih, kajti videli bomo, katero pot je naše kmetijstvo ubralo. Zato smo hvaležni, da je 22 kmetijskih ministrov v Parizu jasno povedalo, katero pot bi moralo ubrati. Tam je bilo povedanega veliko, s čimer se strinjamo. Potrebujemo zanesljivo načrtovanje v kmetijstvu, kmetijska politika pa mora biti trajnostna. To je tudi nekaj, kar smo dolgo časa zagovarjali.
Cene padajo za kmetovalce, vendar ne tudi za potrošnike. To kaže, da naša kmetijska politika v resnici služi samo interesom velikih koncernov. Gospa komisarka, pravilno ste povedali, da moramo v tem smislu okrepiti položaj kmetovalcev, toda nikoli nočete odgovoriti na vprašanje, kako naj bi to dejansko storili. Mi bomo poskušali podati odgovore na to. To bo dejansko ključnega pomena za naslednjih nekaj let. Kmetovalci ne smejo biti samo pridelovalci surovin. Aktivno morajo iskati tržno moč, pri tem pa pridelovalci potrebujejo našo pomoč.
Nenehen pritisk na cene v kmetijskem sektorju bo pripeljal do pridelkov slabe kakovosti. Še več, industrializacija v kmetijskem sektorju bo ustvarila neprekinjene izgube biotske raznovrstnosti, industrializirano kmetijstvo pa bo povečalo tudi emisije CO2 in metana. Govoriti o zaščiti podnebja in nadaljevati po poti, ki vodi k industrializaciji, ne more biti odgovor!
Zato moramo kot Parlament sprejeti svojo nalogo v naslednjih nekaj letih zelo resno. Upamo, da bo naše sodelovanje z novo Komisijo konstruktivno.
James Nicholson
v imenu skupine ECR. - Gospa predsednica, vsi razumemo zaskrbljenost številnih drugih sektorjev v kmetijstvu in skoraj gotovo so si mislili, da preveč pozornosti namenjamo reševanju problemov v sektorju mleka in mlečnih izdelkov. A tisti izmed nas, ki so bili v to vključeni, vedo, da druge možnosti ni bilo, da je probleme tega sektorja treba rešiti in da upamo, da smo zdaj na poti, da rešimo nekaj problemov, s katerimi se je soočil ta del sektorja. Zdaj se moramo osredotočiti na druga področja.
Govorili smo na primer o problemih pridelovalcev žit, ki so prepogosto trpeli najnižje cene - v mojem območju pa to velja tudi za pridelovalce krompirja in jabolk. Lahko vam dam cel seznam drugih področij, ki se spopadajo z resnimi problemi. A eden izmed največjih - in tu bi želel podpreti tisto, kar je rekla gospa Harkin - je zamuda pri potrjevanju novih vrst gensko spremenjenih žit za uvoz v Evropsko unijo.
Zvišujemo cene krme, kar je prizadelo naše prašičerejce, naše rejce perutnine in naše govedorejce, s pospešitvijo teh potrditev pa bi se to stanje lahko v veliki meri izboljšalo. Preti nam velika nevarnost pretirane birokracije, upravnih postopkov in zakonodaje, ki dušijo naše kmetovalce; to boste videli 1. januarja, ko boste uvedli CPID, ki je po mojem mnenju popolna izguba časa.
Vmesni pregled nam je prinesel veliko sprememb in nameravamo jih uvesti še več. Vendar menim, da moramo ponovno preučiti učinek teh sprememb v sektorju. Iz izkušenj v mojem območju vem, da mnogi ovčerejci in rejci krav dojilj preprosto zapuščajo sektor.
To je zelo zaskrbljujoč trend. Moramo si ogledati oba sektorja in videti, kako ju dejansko podpiramo. Lahko storimo še več? Ju lahko ohranimo? Ne smemo namreč pozabiti, da se mnogi izmed teh sektorjev, kot sta sektor ovac in krav dojilj, nahajajo na okoljsko občutljivih področjih, v gorskih regijah in na območjih, kjer ni druge možnosti, zato mislim, da moramo še enkrat preučiti, kakšno podporo dejansko dajemo tem delom sektorja.
Patrick Le Hyaric
Gospa predsednica, gospa komisarka, rekli ste, da je kriza na področju kmetijstva globoka, kar že vemo. Male in srednje velike kmetije temu dejansko niso več kos. Toda, gospa komisarka, to ni posledica tehničnih problemov, temveč politike deregulacije, ki jo vodite vi, in spodkopavanja temeljnih načel skupne kmetijske politike, vaše nepripravljenosti, da bi spet začeli izplačevati minimalne cene za delo, in vašega doslednega pristopa proste trgovine, ki je v nasprotju s samim načelom preferenciala Skupnosti.
Na predvečer novega obdobja za premislek o skupni kmetijski politiki je prišel čas, da kmetijsko delo sprejmemo kot misijo splošnega interesa, ki prispeva k skupnemu javnemu dobru. Nova kmetijska politika mora torej biti tudi prehranska, okoljska in teritorialna politika.
Preden se odločimo o proračunskih vidikih, moramo opredeliti cilje in usmeritev te politike. V vsakem primeru bi to pomenilo plačevanje zajamčene osnovne minimalne cene za opravljeno delo, kar bi vodil k produktivnemu kmetijskemu sektorju, ki dodaja vrednost in zagotavlja delovna mesta, pri tem pa spodbuja kmetijski razvoj, ki spoštuje neodvisnost preskrbe s hrano in premaguje lakoto.
Danes vsi dokazi kažejo na dejstvo, da je socialna, okoljska in zdravstvena učinkovitost odvisna od kmetijstva, ki poteka na ravni človeka, posameznega kmetovalca, in ne na ravni industrije. Če želimo končno odpraviti krizo v kmetijstvu, bi na naših razpravah morali govoriti o tem.
Lorenzo Fontana
Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, trenutna kriza, ki jo prestaja kmetijski svet, je očiten rezultat hitre ozemeljske širitve, ki jo je Evropska unija sprožila v zadnjih letih, in predvsem prehitre globalizacije trgov.
Kmetijski sektor je treba zavarovati in zaščititi z uporabo načel Pogodbe o funkcioniranju Evropske unije, predvsem členov 32 do 38, v zvezi s cilji, ki morajo, da bi se izpolnili, upoštevati posebne pravne predpise. Predpisi, ki v tem sektorju urejajo intervencijo v primeru krize na trgu, nam ne omogočajo, da se v zadostni meri odzovemo na zahteve kmetijskega sektorja s posebno zaščito kmetovalcev v teh izredno težkih časih, ki so prizadeli kmetijstvo v celoti, predvsem pa sektorje sadja in zelenjave, kot sta na primer sektorja jabolk in breskev, ter sektor žit, na primer pšenice in koruze.
Kmetovalcem moramo pomagati, a obenem jim moramo zagotoviti zaščito na trgu, kot določajo temeljna pravila pogodbe. Na žalost se to trenutno dogaja samo na delni ravni. Temu smo bili na primer priče pri krizi z mlekom in pri sedanji krizi s sadjem in zelenjavo.
Čas je, da Evropa sprejme prodornejše odločitve, da bi dali našim kmetovalcem, našim kmetijam in naši zemlji, ki jo žal prepogosto zanemarjamo, zares 100-odstotno podporo. Zato bi bilo bolje, če bi resno premislili o tem, kako se na evropskem trgu spodbujajo naši kmetijski pridelki v primerjavi s tistimi, ki se pridelujejo zunaj Unije, kar predvsem velja, naj ponovim, za sadje in zelenjavo.
Z oblikovanjem posebnih predpisov, ki jih mora spoštovati celotna Evropska unija in za katere moramo zagotoviti, da jih bodo spoštovale tudi tiste tretje države, s katerimi v veliki meri trgujemo s kmetijskimi pridelki, bomo mogoče lahko končno dobili trg, ki bo manj izkrivljen in ki bo lahko bolje zaščitil naše kmetovalce in kmetijske pridelke EU.
Georgios Papastamkos
(EL) Gospa predsednica, sektorji podeželskega gospodarstva zares trpijo: pšenica, oljčno olje, sadje in zelenjava ter bombaž. Morate vedeti, da so pridelovalci breskev v Grčiji polni jeze. Lahko vam samo povem, da zdaj, ko govorimo, stoji neprodanih približno 200 000 ton komposta za breskve.
Razmere v sektorju pšenice so še vedno kritične, zato je treba v državah članica nemudoma aktivirati sredstva za javne intervencije. Podpreti moramo pridelke z zaščiteno označbo porekla in zaščiteno geografsko označbo.
Z ogromno krizo se sooča tudi živinoreja. Omenili smo sektor mleka in mlečnih izdelkov in naša pobuda, da ga zaščitimo, je popolnoma upravičena. Živinorejci v severni Grčiji so postavili blokado na carini na Evzoni, ena izmed njihovih upravičenih zahtev pa je, da se ime kraja porekla vključi na označbe mlečnih izdelkov. Po mojem mnenju takšna vključitev kraja porekla ščiti tako pridelovalce kot potrošnike.
Potrebujemo več ukrepov za podporo kmetijskih pridelkov, tako v Evropski uniji kot zunaj Evrope, v tretjih državah. Trge moramo še bolj racionalizirati in učinkovito spremljati preglednost preskrbovalne verige, obenem pa moramo tudi zmanjšati vse vrzeli med cenami za pridelovalce in potrošnike.
Kot sem povedal v okviru razprave o proračunu za leto 2010, je zlasti pomembno, da ohranimo ustrezno prednost pri kmetijski porabi v okviru proračuna, da bi lahko izpolnili nepredvidene zahteve v drugih kmetijskih sektorjih.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) V krizi se je znašel skoraj celoten kmetijski sektor v Evropi. Tega nista povzročila samo svetovna gospodarska kriza in recesija skupaj s krčenjem domačega in zunanjega trga, temveč tudi skupna kmetijska politika, neoliberalna politika, ki jo je Evropska komisija v preteklih letih ves čas vodila. To je veliko prispevalo k sedanji krizi. Če je kmetijski sektor že zdaj tako močno zaskrbljen zaradi donosnosti, kaj se bo potem zgodilo, če se bo proračun za kmetijstvo po letu 2013 še zmanjšal, kar si želijo mnogi? To bo postavilo varnost oskrbe s hrano v Evropi pod vprašaj.
Trenutne razmere so še posebej zaskrbljujoče za živinorejce, prašičerejce in pridelovalce sadja in zelenjave. Pozdravljam dejstvo, da komisarka želi zagotoviti še več denarja organizacijam pridelovalcev, vendar to še ne zadostuje za rešitev skrbi sektorja. Drugo zaskrbljujoče dejstvo je, da je Evropska unija v zadnjih šestih letih postala neto uvoznica govejega mesa. Zdaj smo prepuščeni na milost in nemilost zunanjim trgom.
Julie Girling
Gospa predsednica, če želite vedeti, kako težko je kmetovalcem, si samo oglejte spremenjen prag nizkih prihodkov vlade Združenega kraljestva. To je stopnja, pod katero je družina obsojena na revščino. Zadnji podatki v Združenem kraljestvu kažejo, da v to kategorijo spada ena četrtina vseh britanskih kmetovalcev.
A pri pomoči za kmetovalce ne gre samo za kmetijsko politiko. Tega bi se morali lotiti bolj celostno. Potrošniki želijo kupovati visoko kakovostna živila, ki so pridelana čim bližje njihovemu domu. Evropski parlament mora prisluhniti zahtevam potrošnikov glede jasnega označevanja države porekla živil, da bi lahko vedeli, od kod živila prihajajo. Že veliko živil smo označili z označbo države porekla, zato ni nobenega razloga, da se obvezno označevanje države porekla ne bi razširilo tudi na preostale sektorje, vključno z glavnimi sestavinami predelanih živil.
To priložnost bomo v tem Parlamentu imeli v začetku naslednjega leta. Poskrbimo, da jo bomo izkoristili.
Ilda Figueiredo
(PT) Več let skupaj z zaporednimi predlogi sprememb skupne kmetijske politike opozarjamo na njene posledice in predložene druge možnosti. Žal ni želel nihče poslušati in zdaj smo se znašli v katastrofalnem stanju, v kakršnem je na primer portugalsko kmetijstvo. Opozarjali smo na posledice liberalizacije mednarodne trgovine s kmetijskimi živili. Rekli smo, da kmetijstva ne moremo obravnavati kot nekakšnega industrijskega blaga in da bi ga morali izvzeti iz razprav Svetovne trgovinske organizacije, da ne bi bilo izpostavljeno borzi in finančnim špekulacijam.
Vedno smo govorili, da morata neodvisna in zanesljiva preskrba s hrano biti na prvem mestu in da je treba ustrezno upoštevati vse tiste, ki obdelujejo zemljo. Zato smo nasprotovali odpravi pomoči za pridelavo in ukinitvi mlečnih kvot. Ves čas smo poudarjali, da ima kmetijstvo v južnih državah EU posebne značilnosti, ki jih je treba spoštovati, če želimo zaščititi njihovo pridelavo visoko kakovostnih živil, vključno z vinom, oljčnim oljem, sadjem in zelenjavo ter rižem, kakor tudi mesom in mlekom, ki se pridelujejo v pogojih, ki se močno razlikujejo od pogojev, ki prevladujejo na drugih območjih.
Zato vztrajamo, da je treba te politike spremeniti, da bi se upoštevali dejavniki, ki zvišujejo ceno pridelave, kot so dizelsko gorivo, elektrika, gnojila, krma, posojila in zavarovanje. Kmetovalcem moramo pomagati s sprejemanjem takšnih politik, ki podpirajo pridelovalce in ustvarjajo delovna mesta na podeželju.
Čas je, da damo prednost družinskemu kmetovanju in podeželju - ki je čedalje bolj zapuščeno - kakor tudi regionalni pridelavi in domorodnim vrstam. Naši kmetovalci si to zaslužijo, saj so prav oni tisti, ki pridelujejo pridelke, ki jih mi potrebujemo za hrano.
John Stuart Agnew
Gospa predsednica, zdi se, kot da sem se začasno pridružil klubu oboževalcev gospe Harkin, s tem ko opozarjam na temeljno krizo na trgu krme za živino, ki je povezana z neznatnimi sledovi gensko spremenjenih organizmov, ki jih je mogoče najti v 60 000 ton težki pošiljki soje.
Če ti sledovi ne prihajajo od vrste, ki je potrjena v EU, se pošiljke ne sme raztovoriti. Stroški prevoznika v takšnem primeru znašajo 2,3 milijona EUR, obstajajo pa tudi hude motnje na celi črti, saj se tovornjaki vračajo prazni v obrate krme, ki se nato spopadejo s problemom iskanja druge beljakovine v zelo kratkem času.
Po velikem pritisku v zvezi s to zadevo je Komisija EU potrdila štiri dodatne vrste gensko spremenjene koruze, ki jo štejejo za varen kontaminant. Za takšno potrditev je potrebnih več let, medtem ko se v Ameriki vrste gensko spremenjene koruze ves čas uvajajo na kmetije. Ta problem bo prišel na površje ponovno čez kakšno leto.
Trenutno obstaja tudi več gensko spremenjenih lanenih in bombažnih pridelkov, ki jih je zlahka mogoče v sledovih nenamerno pomešati v veliko pošiljko soje, kar bo spet pripeljalo do zavrnitve pošiljke.
Nelogično je, da pri enem samem zdravem zrnu koruze ne more biti prav nobenega odstopanja, medtem ko imamo majhna dovoljena odstopanja pri kamnih, tleh, mrtvih insektih, kovinskih opilkih in iveri.
Negotovost, ki jo ustvarja ta politika ničnega odstopanja, povzroča čedalje večje zavarovalniške premije za prevoznike, ki se prenašajo na živinorejce - da preglavic, do katerih pride, ko pridelovalci izvejo, da njihovo naročilo krme ne more biti izvršeno, niti ne omenjam.
To je skrajno nesprejemljivo, s tem pa se ustvarja tudi nepotrebna kriza pri pridelavi mesa in jajc. Komisijo pozivam, da se tega vprašanja loti na bolj praktičen in razumen način in da raven odstopanj za gensko spremenjene primesi prilagodit ravnem, ki veljajo za druge kontaminante.
Giovanni La Via
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, tudi jaz bi se želel zahvaliti komisarki za analizo, vendar želim poudariti, da se v nekateri pridelovalni sektorji danes soočajo s krizo, ki ogroža kmetijstvo v drugih območjih naše velike Evrope.
Predvsem je kriza, ki je v zadnjih nekaj mesecih prizadela sektor pšenice, povzročila znižanje cen do te mere, da so te zdaj prenizke za pokritje stroškov, v mnogih regijah Evrope pa so se zmanjšala tudi območja, ki so posejana za tekoče leto, to zmanjšanje pa je verjetno 30 % zlasti v oddaljenih območjih, ki v imajo omejene možnosti glede alternativne uporabe. Na drugi strani pa je komisarja v zvezi s sadjem in zelenjavo poudarila vidik, ki je značilen za novo skupno organizacijo trga in ki reševanje krize prepušča organizacijam pridelovalcev.
Seveda so sredstva, ki so namenjena temu v okviru delovnih programov, omejena in nikakor niso ustrezna za intervencije v primeru strukturnih kriz, ki so tako razširjene, kot je kriza, s katero se soočamo danes. Mogoče bi lahko izpolnila zahteve, kot ste dejali, bodisi z zeleno trgatvijo ali uničenjem majhnega deleža pridelkov v primeru manjših neravnovesij med povpraševanjem in ponudbo v normalnih letih, vendar nikakor ne v razširjeni krizi, kot je ta, s katero se soočamo danes.
Enako bi lahko rekli tudi za sektor oljčnega olja in druge sektorje, vendar sem prepričana, da je v tem trenutku treba od Komisije zahtevati sveženj predlogov, izčrpen predlog, ki bo zajel vse sektorje, ki, razen sektorja mleka, še vedno niso bili deležni posebnih ukrepov, da bi se spopadli s krizo, s katero se soočajo danes.
Iratxe García Pérez
(ES) Gospa predsednica, kmetijski sektor ni imun na težave, ki pestijo gospodarstvo na splošno. Pred več meseci smo imeli priložnost, da spregovorimo o razmerah proizvajalcev mleka in mlečnih izdelkov, a tudi takrat so mnogi izmed nas rekli, da je kriza prizadela druge sektorje kmetijstva.
Celoten sektor se je znašel v težkih razmerah: z nizkimi cenami večine pridelkov pri samem viru in številnimi kmetijami, katerih številke se začenjajo spuščati pod prag donosnosti. Te razmere so pokazale na neravnovesje znotraj vrednostne verige kmetijskega in živilskega sektorja. Potreba po ustvarjanju preglednosti v sistemu določanja cen in obnovitvi ravnovesja v zmogljivosti pogajanj med zadevnimi stranmi v okviru sedanje zakonodaje, je vprašanje, ki ga je še treba rešiti.
Drugo vprašanje, ki nas skrbi v tem težkem okviru je padec konkurenčnosti naših kmetovalcev, ki se v nasprotju s svojimi konkurenti soočajo z visokimi stroški pridelave. Kar zahtevam, je združitev skupnih ukrepov podpore in to, da se rešitve ne vrtijo okoli zmogljivost odziva vsake posamezne države članice.
Peter Jahr
(DE) Gospa predsednica, najprej bi želel reči, da sem zelo hvaležen, da danes razpravljamo o tej točki, saj mediji ustvarjajo vtis, da se kriza dogaja samo v sektorju mleka in mlečnih izdelkov. To ni bilo in tudi ni res, zato je za prizadete kmetovalce izredno pomembno, da danes v Evropskem parlamentu spregovorimo o njihovem položaju.
Gospodarska kriza je najhuje prizadela kmetovalce. Zadnje finančno leto je bilo eno najslabših v desetletju. Mnoge kmetije so utrpele velike izgube dobička, zato so se mnogi kmetovalci znašli v zelo težkem položaju. Gospodarske krize razkrivajo pomanjkljivosti - pomanjkljivosti, ki jih povzročajo ljudje. Krize se spremenijo v katastrofo samo, če se nič ne ukrepa. In prav zato, ker gospodarske krize razkrivajo človeške napake, lahko o teh napakah govorimo.
V vsaki krizi je tudi priložnost in prav te priložnosti moramo bolje izkoristiti. Da bi to storili, se mora Komisija v primeru kakršnih koli motenj gospodarskega ravnovesja najprej hitreje in bolj dosledno odzvati. Drugič, ustvariti moramo potreben političen okvir, ki bo kmetovalcem omogočil, da sami regulirajo trg. Tretjič, v veliki meri je treba izboljšati pravni položaj organizacij pridelovalcev. Četrtič, z regulacijo trga moramo v veliki meri izboljšati in poenostaviti uporabo surovin za proizvodnjo obnovljive energije. Petič, namesto da samo govorimo o zmanjšanju upravnih postopkov, moramo dejansko poiskati dolgoročno rešitev tega problema.
Zato se moj poziv ponovno glasi: učimo se iz krize in izkoristimo priložnosti, ki nam jih nudi - to dolgujemo sebi in predvsem vsem našim kmetovalcem. Zato od Komisije pričakujem, da bo v začetku leta 2010 predstavila katalog ukrepov, da bi lahko o tem podrobno razpravljali na odboru, ki je zadolžen za to vprašanje.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Gospa komisarka, želel bi se vam zahvaliti, da ste danes ponovno v tej dvorani, kljub temu da je Komisija v prehodni fazi: to je bila stalnica v vsem vašem mandatu. Vendar pa problemi kmetijstva niso naklonjeni mušicam političnega koledarja in kmetovalci pričakujejo, da jim bomo ponudili rešitve za njihove probleme, težave in strahove.
Kot vsi vemo, je gospodarska kriza prizadela tudi kmetijstvo - ne samo sektor mleka in mlečnih izdelkov, v kar nas želijo prepričati mediji, temveč tudi druge sektorje. Sektorji mleka, sadja in zelenjave, žita in oljčnega olja so v zadnjih mesecih utrpeli velike posledice, kot jih je pred tem utrpel sektor pridelave mesa zaradi ogromnega povečanja stroškov pridelave v tistem času.
Razmere v sektorju sadja in zelenjave se bodo verjetno še poslabšale, ko se bo trg še bolj odprl za pridelke iz Maroka na podlagi novega sporazuma, ki se ga pravkar sprejema. Dejstvo je, kot je poudarila komisarka, da so trgi v zadnjih tednih pokazali pozitivne znake, vendar nas to ne sme preveč navdušiti, kajti če pride do porasta, kar si tudi želimo, bo to zagotovo s seboj prineslo tudi zvišanje cen nafte, s tem pa neizogibno zvišanje stroškov kmetijske pridelave.
Zato, gospa komisarka, mora Parlament kljub političnemu koledarju od Komisije zahtevati odgovore na ta vprašanja. Kmetovalci čakajo na političen signal iz Parlamenta in Komisije, zato je čas te razprave, ki jo imamo danes, povsem smiseln v upanju, da bo Komisija lahko dala nek signal in povedala, kakšne podatke ima in kakšne ukrepe predlaga na kratkoročni ravni, da bi se ti problemi ublažili.
Michel Dantin
- (FR) Gospa predsednica, gospa komisarka, še enkrat hvala za vašo pozornost.
Kriza s cenami v obdobju 2007-2008 je poudarila šibek položaj potrošnikov glede na nihanje cen. Kriza v kmetijstvu v letu 2009 ima precej bolj škodljiv učinek na kmetije, kot kažejo indeksi. Zakaj? Zaradi trenda naraščanja kmetijskih cen, ki so ga mnogi opisali kot netrajnostnega, in zato, ker so kmetovalci leta 2008 in na začetku leta 2009 nedvomno vložili veliko preveč - veliko preveč zato, ker se zamude kopičijo že od začetka tega tisočletja.
Gospa komisarka, večkrat ste že izrazili željo, da ne bi več na enak način posegali v regulacijo trga. Ampak, ali smo dejansko v zadnjih 20 letih pozabljali, da so kmetijski proizvodi predvsem živilski proizvodi, pri katerih potrebujemo neko mero stabilnosti cen na obeh koncih verige? Stabilnost cen se na eni strani zahteva na ravni potrošnika, saj zaradi finančnih obveznosti, kot so hipoteke, starševstvo in dejavnosti v prostem času, potrošniku ne ostane več dovolj prihodka, da bi lahko bil kos tem nihanjem cen. Na drugi strani pa se stabilnost cen zahteva na ravni pridelovalca, saj poslovna dejavnost zahteva precejšen kapital, s tem pa visoke naložbe.
Organizacija znotraj sektorjev, ki vključuje vse elemente preskrbovalne verige, kakor tudi nove akterje - s tem mislim na velik gostinski sektor in predelovalna podjetja za hitro zamrznjene ali celo sveže pripravljene proizvode - lahko nedvomno pripelje do uvedbe zasebnih orodij za stabilizacijo cen.
Gospa komisarka, ali menite, da je pri tem mogoče doseči nekakšen napredek, in ali je Komisija pripravljena sodelovati v takšnih razpravah?
Diane Dodds
Gospa predsednica, želela bi se zahvaliti gospe komisarki, ker nas je prišla spet poslušati; rada bi samo poudarila več vprašanj, ki so bila v preteklih mesecih močno v ospredju v kmetijskem sektorju v Severni Irski. Mogoče ste brali, gospa komisarka, da je okrožje Fermanagh v zadnjih nekaj tednih prizadela huda poplava. To je povzročilo hude težave kmetovalcem, ki med drugim niso mogli priti do živine na poljih, saj so bile številne ceste zaradi dežja zaprte in neprehodne. To jim bo tudi onemogočilo raztrositi gnoj, kar so samo splošne izgube, ki so jih utrpeli. Komisijo želim pozvati, naj preuči ta problem in pove, ali kmetovalci v tem sektorju lahko računajo na neposredno pomoč.
Poleg tega želim Komisijo pozvati tudi, da si ogleda sektor pridelave krompirja v Severni Irski. Pred kratkim so mi pisali mnogi pridelovalci krompirja, ki so jih prav tako zelo hudo prizadele visoke količine padavin v zadnjih tednih. Močno so zaskrbljeni, saj ne vedo, ali bodo lahko pobrali krompir iz tal, in ker se z začetkom zimskih mesecev bliža tudi zmrzal, se bojijo, da bodo izgubili ves svoj pridelek. Torej, naj ponovim, to je sektor - in del kmetijskega sektorja v Severni Irski - ki prestaja zelo hude čase.
Pred kratkim sem se srečala tudi s številnimi pridelovalci jajc, ki so sredi prehoda na večje kletke. Od Komisije želijo zagotovila, da jim dalj časa ne bo več treba menjati teh kletk, zato ponovno pozivam Komisijo, da preuči tudi to.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Gospa predsednica, gospa komisarka, gospe in gospodje, kriza, ki jo prestaja kmetijski sektor, je izredno resna, in obstaja nevarnost, da njene škode ne bo mogoče popraviti.
V moji regiji, v Apuliji, je pridelava oljk glavna dejavnost in eden izmed največjih virov prihodka. Letos je cena oljk padla na 30 EUR za 100 kilogramov, veleprodajna cena olja pa je 2,50 EUR na kilogram, zato pri teh cenah pridelovalci delajo z izgubo. Ekstra deviško oljčno olje, zeleno zlato, ki je bilo vedno v ponos moji deželi, je v nevarnosti, da postane državljanska in socialna smrt. Kmetovalci so po vsej regiji postavili cestne zapore in demonstrirajo.
Pravite, da je vse v redu in da cene spet rastejo, vendar vam predstavljam neke druge razmere, ki jih poznam, saj jih gledam vsak dan. Potrebi so nujni ukrepi, zato zahtevam, da se tako kot za mleko, solidarnostni sklad aktivira tudi za pridelavo oljk ter sadje in zelenjavo. Kar zadeva pridelavo oljk, zahtevam dodatne nujne ukrepe, predvsem pa, gospa komisarka, da Uredba Komisije (EGS) št. 2568/91 o značilnostih oljčnega olja kot metodo analize vključi tudi slikanje z jedrsko magnetno resonanco. S tem bi se razkrile nenehne goljufije, ki se dogajajo na policah supermarketov, kjer imajo steklenice oznako "ekstra deviško olje", v resnici pa vsebujejo mešanice prečiščenih in rafiniranih olj.
Elisabeth Köstinger
- (DE) Gospa predsednica, gospa Fischer Boel, hvala za vaše poročilo. To je pomemben signal za naše kmetovalce, ki morajo živeti v teh napetih tržnih razmerah.
V svojem poročilo ste govorili tudi o padcu povpraševanja v kmetijskem sektorju. Prav to je razlog, zakaj moramo ta sektor okrepiti in spodbuditi prodajo. Komisija mora bolj kot kdaj koli prej prepoznati krize že v samem začetku ne glede na pridelovalno panogo, ter hitro in učinkovito ukrepati, da bi jih premagala.
Prepričana sem, da so za tako občutljiv sektor, kot je pridelava živil, tržni instrumenti še posebej potrebni. Dodatne koristi kmetijstva, kot so ohranjanje odprtosti naših kulturnih krajin, skrb za podeželje, biotska raznovrstnost in še veliko drugih stvari, so nenadomestljive. Vse to moramo ohraniti in upoštevati v naših prihodnjih razpravah o novi kmetijski politiki.
Marc Tarabella
(FR) Gospa predsednica, gospa komisarka, želela bi se vam zahvaliti za vaše pojasnilo o razliki v cenah različnih vrst kmetijskih pridelkov. Prišli ste do zaključka, da moramo še naprej spremljati razmere, da bi lahko ukrepali, kjer je potrebno.
S prstom ste dejansko pokazali na nestanovitnost - sovražnico številka ena sodobnega kmetovalca -, zato bi samo rad poudaril potrebo po ponovni vzpostavitvi in ohranitvi javne politike o določanju cen in regulaciji ter potrebo, ki se bo gotovo pojavila v prihodnosti, po vzpostavitvi te javne politike o regulaciji na primer z observatorijem cen in marž, ki bi določal poštene cene za vse, ki so vključeni v pridelavo, bodisi pridelovalce, predelovalna podjetja ali distributerje.
Če bomo danes dovolili, da pridemo na raven, kjer se bodo cene regulirale zasebno, bomo vedno imeli razlike v ceni za distributerje, razlike v ceni za predelovalna podjetja in izgubo za pridelovalce, kar bo lokalnemu kmetijstvu povzročilo velike težave. Nazadnje, gospa predsednica, ne moremo zanemariti niti dejstva, da se moramo biti sposobni tudi pogajati z Združenimi državami - predvsem pri ceni pšenice, ki je fiksna v Chicagu -, saj gre pri tem za svetovno in ne samo evropsko vprašanje.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Gospa predsednica, gospa komisarja, skrbi me, ker pomanjkanje usklajevanja pogosto pomeni, da se v kmetijstvu ne uporablja načelo trajnosti.
Želela bi postaviti dve vprašanji: prvič, zakaj se daje denar za ruvanje oljk in trt v času, ko se soočamo z dezertifikacijo v južni Evropi, ki so jo hudo prizadele podnebne spremembe, in sploh če upoštevamo, da je raba zemljišč najpomembnejša stvar? To pomeni, da Evropa plačuje, da bi imela več puščave! Ali boste to ustavili?
Drugič, sporazum z Marokom: če Evropa izvaja skupno zunanjo politiko, mora braniti interese svojih državljanov in evropske pridelave. Evropa se pogaja o sporazumu z Marokom na kolenih, ne da bi upoštevala načelo vzajemnosti, ne da bi zagotavljala zdravje in ohranitev programov za kakovost insekticidov in živil.
Kako je mogoče, da ta proces ne odpira samo vrat pridelkom, ki so zunaj kvot, temveč da se ogroža tudi kakovost?
Béla Glattfelder
(HU) Nadvse pomembno je, da danes govorimo o krizi, ki je prizadela kmetijske sektorje, saj je na dan pricurljalo več načrtov o tem, kako se bodo kmetijske subvencije po letu 2013 postopno ukinjale. Nikoli ne smemo pozabiti, kako hude so bile posledice liberalnih ukrepov, ki so se izvajali še pred kratkim. Iz teh primerov se moramo učiti, da ne bi več storili enakih napak. Pomen kmetijstva bo v prihodnjih letih močno narasel, saj je število ljudi, ki na našem planetu trpijo zaradi lakote, čedalje večje.
Kar zadeva poenostavitve, je na žalost tako, da kmetovalci opažajo, da se o njih samo govori, dejansko pa se ne zgodijo nikoli. Prilagajati se morajo čedalje bolj zapletenim sistemom. Uvaja se niz novih ukrepov na področju dobrega počutja živali. Vse to povečuje stroške, s katerimi se njihovim konkurentom ni treba spopadati. Poleg tega vsak posamezen nov ukrep na področju dobrega počutja živali zahteva še večjo porabo energije, kar pomeni še večje emisije CO2.
Karin Kadenbach
(DE) Gospod predsednik, v teku razprave o svojih smernicah je gospod Barroso dejal, da bosta trajnost in ohranjanje biotske raznovrstnosti prednostna cilja politike v Evropski uniji v sedanjem parlamentarnem obdobju. Za ta cilja si je torej treba prizadevati na vseh področjih politike in seveda predvsem na področju kmetijstva. Danes vas želim jasno pozvati, da spodbujate in podprete te ukrepe - in samo te ukrepe -, ki prispevajo k ohranjanju biotske raznovrstnosti in k trajnosti.
Seán Kelly
Gospod predsednik, pozdravljam to razpravo. V zvezi z mnogimi problemi, ki so bili omenjeni, ne moremo storiti veliko, vendar pa pri drugih lahko naredimo ogromno. Kolegi so predvsem omenili problem pretirane regulacije; to je nekaj, o čemer govorijo mnogi kmetovalci po vsej Evropski uniji. Ljudje omenjajo tudi gensko spremenjena živila in tu se z njimi v celoti strinjam: na tem področju je treba ukrepati.
Toda eno področje, ki je po mojem mnenju za nas prav tako pomembno, je izvoz živih živali. Obstaja nevarnost, da bomo to tako močno regulirali, da bodo stroški tega večji od koristi, predvsem za kmetovalce in tiste ljudi, ki izvažajo živino iz otoške države, kot je Irska.
Včasih pomislim, da bi bilo na primer zanimivo primerjati časovni razpored potovanj poslancev Evropskega parlamenta, ki so prišli danes v Parlament, s časovnim razporedom živali, ki se izvažajo v čezmorske države: zdi se mi, da je stres, ki ga doživljajo poslanci Evropskega parlamenta, včasih celo večji.
Zato bi morali biti zelo previdni, da ne bi pretirano regulirali trga in ga izgubili zaradi previsokih cen.
Predsednik
Hvala, gospod Kelly. Medtem ko je treba vsakogar spodbujati, da v tej dvorani govori tudi v drugih jezikih, naj pripomnim, da ste svoj govor pričeli z besedami "Merci, Monsieur President". Predvidevam, da me niste prosili za milost (mercy, op.pr.), temveč da ste hoteli reči "hvala" - pa ne v grščini, kar moram dodati, kjer bi se to glasilo "Ευχαριστώ, κύριε Πρόεδρε"!
Gabriel Mato Adrover
(ES) Gospod predsednik, razmere v kmetijskem sektorju niso samo zaskrbljujoče. Rekel bi, da so nevzdržne: prihodki kmetovalcev se zmanjšujejo in vsak dan se večajo razlike med njihovimi prejemki in tržnimi cenami za potrošnike. Generacijski preobrat je že utopija, pridružitveni sporazumi pa se vedno znova kršijo, kot v sramotnem primeru s paradižniki iz Maroka, kar je že priznal Evropski urad za boj proti goljufijam, Komisija pa še ni odločno ukrepala. Predpisi in nadzor na področju zdravstvenega varstva rastlin se uporabljajo v različnem obsegu, kar ustvarja povsem nepravične razmere.
Če k temu dodamo osamljene primere, kot je zmanjšanje dajatev v sektorju banan, kar bo imelo v celoti negativne posledice, ali dejstvo, da si živinorejci nikakor ne morejo privoščiti stroškov pridelave, se boste strinjali z mano, da je prihodnost sektorja najmanj negotova.
Poleg tega prihodnost kmetijstva v najbolj oddaljenih regijah ni samo negotova, temveč nadvse zaskrbljujoča. Kmetovalci želijo nadaljevati s pridelavo, vendar jim je to vsak dan težje. Komisija mora priznati pomen kmetijstva. Pokažite pogum in se s tem sprijaznite!
Herbert Dorfmann
(DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, res je, da je kriza trenutno prizadela veliko kmetijskih sektorjev. Za to nedvomno obstaja več razlogov. Eden izmed teh je verjetno liberalizacija kmetijske politike v zadnjih letih. Če bomo iz skupne kmetijske politike še naprej odstranjevali čedalje več varnostnih mrež, bodo nihanja cen še večja. To našim kmetovalcem povzroča čedalje hujše probleme.
Zato bi moral kratkoročen cilj seveda biti iskanje rešitve za to krizo. Vendar pa moramo predvsem v zvezi s spremembo naše kmetijske politike premisliti, kaj lahko storimo glede teh nihanj cen. Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe je naša dolžnost, dolžnost Parlamenta, da smo aktivni. To, da so se v preteklih dneh kmetijski ministri sestali v Parizu izven Sveta, da bi razpravljali o tem vprašanju, je načeloma seveda dobro. Vendar pa je naša naloga v Parlamentu, da našim kmetovalcem pokažemo to svojo novo vlogo. Poiskati moramo demokratične rešitve za našo prihodnjo kmetijsko politiko.
Mariann Fischer Boel
članica Komisije. - Gospod predsednik, poskusila bom odgovoriti na nekatera postavljena vprašanja, vendar mislim, da današnja razprava jasno kaže na skupno razumevanje težav, s katerim se sooča naš kmetijski sektor.
Najprej naj povem, da sem nekoliko presenečena, ko slišim, da naj bi odstranjevali varnostne mreže za kmetijski sektor. To zagotovo ne drži. V resnici imamo varnostne mreže v vseh tistih razmerah, v katerih kmetovalci potrebujejo podporo. Imamo stalno varnostno mrežo, in sicer neposredna plačila. To zagotovo imamo in kmetovalcem lahko to obrazložimo. Poleg tega imamo različne sisteme intervencij, zasebno skladiščenje, sisteme izvoznih nadomestil, ki bodo začeli veljati, ko bomo videli, da je potrebno uporabiti ta orodja.
Kar zadeva poenostavitev upravnih postopkov, birokracije: v celoti se strinjam z vami, da bi morali našim kmetovalcem čim bolj olajšati položaj, in ravno zato bom na zasedanju Sveta v sredo za namen razprave predstavila nekaj predlogov za deregulacijo.
Svet je predstavil 39 različnih predlogov in veliko jih lahko sprejmemo. Drugi so bolj politične narave in se nanašajo na obdobje po letu 2013, vendar sem prepričana, da se vam bodo predlogi zdeli izredno zanimivi.
Tistim, ki ste odprli vprašanje o GSO, naj povem, da verjetno veste, da tudi sama v celoti razmišljam v tej smeri in mislim, da je pomembno najti rešitev v zvezi s tehničnim podatkom o prisotnosti nepotrjeni GSO. Pričakujem, da bo naslednja Komisija podala takšen predlog.
Res je, da je Evropska unija največja uvoznica kmetijskih pridelkov, vendar je obenem tudi njihova največja izvoznica. To je posledica dejstva, da imamo izredno dobro blagovno znamko: evropski pridelki se na čezmorskih trgih štejejo za visoko kakovostne. Zato bi predlog, da bi morali zdaj zaščititi našo lastno pridelavo, škodil našemu kmetijskemu sektorju.
Še naprej moramo biti torej prisotni na izvoznih trgih in mislim, da bomo v prihodnosti - upam, da bo to v celoti podprl tudi Evropski parlament - potrebovali veliko več denarja za promocijo naših visoko kakovostnih pridelkov na novih razvijajočih se trgih. Mislim, da lahko storimo veliko več, vendar potrebujemo nekaj podpore.
Kar zadeva vprašanje regulativnega okvira - prav tega izraza sicer nisem slišala, vendar mislim, da je to v ozadju pripomb v zvezi s tem vprašanjem. Kmetovalci namreč danes že lahko sklepajo pogodbe s sektorjem, s sektorjem mleka in mlečnih izdelkov, za določeno količino po fiksni ceni. To je že možno. In veste, da v skupini na visoki ravni, ki je zadolžena za sektor mleka in mlečnih izdelkov, že preučujemo neke prostovoljne načine izboljšanja tega sistema.
Biotska raznovrstnost: popolnoma se strinjam, da je ta pomembna, in prav zato smo jo tudi vključili med nove izzive, ko smo se novembra 2008 dogovorili o pregledu stanja skupne kmetijske politike. To je torej pomembna prednostna naloga in popolnoma se strinjam s pripombami spoštovane poslanke.
Kar zadeva ukrepe: dejansko lahko uporabimo vsa orodja, ki jih imamo trenutno na razpolago. Toda prehodna Komisija ne more dajati novih pobud. Prepričana sem, da se zavedate te težave, zato upam, da bomo novo Komisijo lahko čim prej videli pri delu.
Zelo sem vesela, da vidim, da bo Evropski parlament, zahvaljujoč Lizbonski pogodbi, ki uvaja soodločanje, dobil vlogo pomembnega akterja v prihodnosti. To ne bo samo soodločanje o zgolj kmetijskih vprašanjih, temveč tudi o proračunu. Zato boste tukaj imeli velik vpliv na proračunske možnosti v kmetijskem sektorju v obdobju po letu 2013.
Čeprav tega mogoče ne bom spremljala s tega mesta, vam lahko zagotovim, da vas bom opazovala, ko boste prevzeli nase nove dolžnosti na področju kmetijskega sektorja.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Luís Paulo Alves  
Gospodarska in finančna kriza nas je povlekla tudi v kmetijsko in socialno krizo, zato pozdravljam to razpravo v Parlamentu, kljub temu da prihaja nekoliko prepozno. Pridelovalci (žita, svinjine, oljčnega olja, sadja, zelenjave itd.) so se zaradi padca povpraševanja znašli v izredno težkih razmerah, svoje pridelke pa prodajajo po zelo nizkih cenah v primerjavi s stroški pridelave. Tu so tudi težave pri pridobivanju posojila. Ti problemi imajo resne posledice za njihov prihodek. Nestanovitnost cen v kmetijstvu je skrajno zapleteno vprašanje, ki vpliva na načrtovanje in predvidljivost, ki jo kmetovalci potrebujejo, resni vplivi pa se kažejo tudi pri donosnosti in stopnjah naložb. Zato je treba nujno zagotoviti pogoje za trajnost kmetijskih gospodarstev, kakor tudi raven stabilnosti cen, da bi si pridelovalci lahko zagotovili preživetje z izboljšanjem kakovosti pridelkov, kar bo imelo pozitiven vpliv na celotno verigo od pridelovalca do potrošnika.
Spyros Danellis  
v pisni obliki. - (EL) Večkratna zaposlenost v EU je splošen pojav, s katerim se želi zagotoviti dodaten prihodek poleg prihodka iz kmetijstva. Ker so mala kmetijska gospodarstva tista, ki bolj verjetno zaposlijo delavce, ki imajo več služb, so zato danes očitno bolj prizadeta od večjih gospodarstev. Razlogi za to so:
razen z nižjimi kmetijskimi prihodki, ne glede na sektor pridelave, za katerega so specializirana, se morajo spopadati tudi z:
zniževanjem ali odpravo svojega nekmetijskega prihodka, medtem ko:
prihodek, ki ga dobi v obliki neposredne pomoči, absolutno gledano ne zadostuje za dostojen življenjski standard.
Zato ne glede na to, za katerega izmed kmetijskih sektorjev pridelave gre, mala kmetijska gospodarstva potrebujejo horizontalno usmerjeno pomoč, da bi se lahko spopadla s krizo.
