A foglalkoztatással, a munkakörülményekkel és a képzéssel foglalkozó európai ügynökségek hatékonysága (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság nyilatkozata a foglalkoztatással, a munkakörülményekkel és a képzéssel foglalkozó európai ügynökségek hatékonyságáról.
László Andor
a Bizottság tagja. - Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani a Tisztelt Háznak azért, hogy felvette az európai ügynökségek kérdését a napirendre.
A Bizottság nagy fontosságot tulajdonít annak, hogy az Európai Unió ügynökségei hatékonyan működjenek. Ez részben összefügg az irányítási rendszerekkel is, amelyek minden ügynökségre érvényesek. Mint tudják, az ügynökségek működését és irányítását éppen most tárgyalja az az intézményközi munkacsoport, amelyben részt vesz a Bizottság, a Parlament és a Tanács is, és ez a munka többek között a Bizottság számára 2009-ben végzett, több ügynökségre kiterjedő értékelésen alapul. Valóban elérkezett az ideje annak, hogy összességében másképpen szemléljük az európai uniós ügynökségeket, és általában véve javítsuk a koherenciájukat, az eredményességüket, az elszámoltathatóságukat és az átláthatóságukat.
Az intézményközi munkacsoport legfontosabb célja, hogy lépésről lépésre haladva átfogó megállapodást érjen el a három európai uniós intézmény között a különböző aktuális témákban. Reméljük, hogy ezt ez év végére vagy a következő év elejére el tudják majd érni. Eddig nagyon jól együtt tudtunk működni a Parlamenttel, és bízunk benne, hogy a következő lépéseknél is számíthatunk majd a támogatására.
Mint tudják, az Európai Unió ügynökségei jogilag autonóm testületek, amelyeknek az irányítási szabályait az alapító rendeletek határozzák meg. Az ügynökségeket általában igazgatótanácsok vezetik, melyeknek az összetétele eltérő lehet az ügynökségek jellegétől függően. A foglalkoztatás és az oktatás terén például három ügynökség - az Eurofund, az OSHA és a Cedefop - háromoldalú igazgatótanáccsal rendelkezik, melyben az iparág mindkét oldala, a tagállamok és a Bizottság is képviselteti magát.
Szeretném megnyugtatni önöket, hogy a Parlament rengeteg információhoz hozzá tud férni, akár azért, mert az adott információ köztudomású, akár azért, mert a Parlament a költségvetési hatóság részeként meghallgatásokat tart az ügynökségek igazgatóival az éves munkatervről és a költségvetési mentesítésről a Foglalkoztatási és Szociális Ügyek Bizottságában.
Mindegyik ügynökség - az Eurofund, az OSHA, az Európai Képzési Alapítvány és a Cedefop - konkrét szerepet lát el. Az Európai Képzési Alapítvány és a Cedefop például, bár mindkettő a szakképzéssel és az oktatással foglalkozik, eltérő földrajzi hatáskörrel bír. Az első az Unión kívül működik, a második pedig az Unión belül, és különböző célokat kell elérniük. Az Európai Képzési Alapítvány lényegében a szomszédos országokat segíti az oktatási és képzési rendszereik megreformálásában, a Cedefop pedig a tagállamok szakképzési politikájával kapcsolatos információk gyűjtését és kutatását segíti elő. A Bizottság arra törekszik, hogy szinergiákat hozzon létre a két ügynökség között, mégpedig információk cseréjével, közös munkaprogramokkal, konferenciák és szemináriumok közös szervezésével és közös projektekkel.
Ingeborg Gräßle
Elnök úr, Andor úr, hölgyeim és uraim, először is szeretném üdvözölni a weseli körzeti gyűlésből érkezett Kereszténydemokrata Unió (CDU) képviselőcsoport tagjait, akik a galérián foglalnak helyet. Andor úrnak pedig azt szeretném mondani, hogy örömmel halljuk, hogy megköszöni az együttműködésünket az ügynökségek témájában. Szomorú és sajnálatos azonban, hogy a Tanács képviselője megint elhagyta a termet, hiszen az a tény, hogy olyan csekély előrehaladást értünk el az ügynökségekkel foglalkozó intézményközi munkacsoportban, elsősorban a Tanács hibája, amely nem hajlandó velünk együttműködni és újításokat bevezetni ezen a területen. A Bizottságnak tehát tudnia kell, hogy mi az ő oldalán állunk.
Ami az ügynökségeket illeti, nagyobb nyomást kell gyakorolnunk. Pillanatnyilag négy ügynökségről beszélünk, amelyek jól tükrözik az összes ügynökség alapvető problémáit, vagyis a feladataik között fennálló átfedéseket, mint például az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség (OSHA) és az Európai Alapítvány az Élet és Munkakörülmények Javításáért (Eurofound) között, valamint az OSHA és az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség (EMSA), az Európai Vasúti Ügynökség (ERA) és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (EASA) feladatai között. Jelentős átfedést találunk továbbá az Európai Képzési Alapítvány (ETF) és az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ (Cedefop) tevékenysége között is. Tekintettel Európa pénzügyi problémáira, mi lehet az oka annak, hogy nem tudjuk rászánni magunkat arra, hogy megtegyünk bizonyos alapvető intézkedéseket ezen a területen, és összevonjuk azokat az ügynökségeket, amelyek nagyon hasonló feladatokat látnak el, például az Európán belüli és az Európán kívüli szakképzésért felelős ügynökségeket?
E mellett ugyanis számos érvet sorakoztathatnánk fel. Elég arra gondolni, hogy mennyi gondot okoz az ügynökségek mérete, és így nem kielégítő hatékonysága. A felügyelő bizottságoknak nagyobb a létszámuk, mint az ügynökségek dolgozóinak. Ezek mind olyan dolgok, amelyek nap mint nap rontják az Európai Unió hírnevét, mert bárki, aki megnézi a helyzetet, csak a fejét fogja, és azt mondja: "Ezt nem gondolhatják komolyan!”. Ennél is fontosabb azonban, hogy néhány ügynökség nem érte el azt a kritikus tömeget, amely a hatékony működéséhez szükséges lenne. Ezen kívül ez a Ház túl sok pénzt és túl sok munkatársat adott nekik. Egyes ügynökségekben, például az OSHA-ban, 10 év alatt 105%-kal nőtt a költségvetés, a dolgozók létszáma pedig 69%-kal emelkedett. Az Eurofound költségvetése 39%-kal bővült, a dolgozóinak a létszáma pedig 46%-kal. Arra kérem tehát képviselőtársaimat, hogy a következő költségvetési vita során feltétlenül hajtsunk végre bizonyos változtatásokat.
(A felszólaló beleegyezik, hogy az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdése szerinti kékkártyás kérdést intézzenek hozzá)
Sylvana Rapti
(EL) Elnök úr, az előző felszólaló arról beszélt, hogy átfedéseket lát a Dublinban működő Európai Alapítvány az Élet és Munkakörülmények Javításáért és a görögországi Thesszalonikiben működő Európai Szakképzés-fejlesztési Központ hatáskörei és feladatai között. Ha jól emlékszem, mindkét szervezetet 1975-ben alapították. A kérdésem a következő: lehetséges-e, hogy két szervezetet azonos időben azonos célra hoztak létre?
Ingeborg Gräßle
(DE) Elnök úr, Rapti asszony, igen, lehetséges, mert az átfedés természetesen később, a tényleges munka során alakult ki. Egyébként ezt nem én találtam ki. A Bizottság tanulmányából derült erre fény, ott említik az átfedést. Ezenfelül az ügynökségek munkáját igénybevevők körében készített felmérések is sok utalást tartalmaznak az átfedésekre. Innen származik az információ. Ezeket a dokumentumokat szívesen az ön rendelkezésére bocsátom.
Alejandro Cercas
Elnök úr, biztos úr, az elmúlt néhány évben figyelemmel kísértem az ügynökségeink munkáját, különösen a Bilbaóban és a Dublinban működő ügynökségeinkét, és úgy látom, hogy az általuk végzett munka nemcsak elsőrangú, hanem a költségelőnyök szempontjából rendkívül hatékony is. A nagyfokú átláthatóság is előnyös számunkra, és nem kétséges, hogy szorosan együttműködnek a Parlamenttel.
Meglep tehát, hogy kételyek merültek fel a létezésükkel és a munkájukkal kapcsolatban, és megütköztem azon, hogy néhányan - mindenfajta politikai elképzelés hiányában - csakis a költségekre tudnak gondolni, és semmi másra. Való igaz, hogy nagyon fontosak a költségek: tudnunk kell, hogy mennyit költünk, de azzal is tisztában kell lennünk, hogy mit kapunk cserébe, vagyis hogy mennyibe kerül a munkahelyi balesetek megelőzése, és mennyibe kerül az, ha nem előzzük meg azokat. Tudnunk kell, hogy mennyibe kerül az oktatás, és azt is, hogy mennyibe kerül, ha elmulasztjuk azt, vagy nem mérjük fel előre, hogy milyen változásokhoz kell majd alkalmazkodniuk a dolgozóknak és az iparágaknak.
Biztos úr, úgy gondolom, hogy néhány képviselőtársunknak nem az ügynökségekkel, hanem magával Európával van gondja. Önnek, hasonlóan az Ithakába visszatérő Odüsszeuszhoz, nem szabad a szirének énekére figyelnie, mert ők a sziklákra akarják kormányozni a hajót, és azt akarják, hogy Európa hajója elsüllyedjen.
Roger Helmer
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az ECR képviselőcsoport hatékonyabb ellenőrzést követel az Európai Unió költségvetése felett. Az adófizetőink nevében azt követeljük, hogy valódi hozzáadott értéket kapjunk az uniós szinten elköltött pénzekért. A mai nehéz gazdasági helyzetben különösen fontos, hogy általában véve keményebben lépjünk fel a fölösleges költekezés ellen: nem nagyobb, hanem okosabb költekezésre lenne szükség.
Mivel a Foglalkoztatási és Szociális Ügyek Bizottságában is így gondolkodunk, meg kell kérdőjeleznem annak a négy ügynökségnek a hatékonyságát, amelyről szó van: az Eurofund, az Európai Képzési Alapítvány, az OSHA és a valószínűtlen nevű Cedefop hatékonyságát. A közelmúltban magam is meglátogattam az Európai Képzési Alapítványt Torinóban, és ott tartózkodásom alatt meghallgattam a Cedefop egyik előadását is. Ahogyan a korábbi felszólalók is elmondták, jelentős átfedés áll fenn e két szervezet programjai között, és szerintem előnyös lenne, ha legalább az irányításukat és az igazgatóságukat összevonnánk.
A következőket kérdezem tehát. Meghatározott-e a Bizottság hatékonysági és teljesítmény kritériumokat ezen ügynökségek számára? Ha igen, megismerhetnénk-e ezeket a kritériumokat? Másodszor, teljesítik-e az ügynökségek ezeket a követelményeket? A Bizottság tudna-e mutatni a Parlamentnek egy olyan elemzést, amely az ügynökségek teljesítményéről szól? Harmadszor, tekintettel a jelentős funkcionális átfedésre, fontolóra vette-e a Bizottság az ügynökségek összevonását? Sokat hallottunk a szinergiákról, de látni is szeretnénk őket. Ki határozza meg az ügynökségek céljait és stratégiáját? Megismerhetnénk-e ezeket? Még általánosabban, jelentős átfedést látunk a foglalkoztatási ügyek témájában az ügynökségekről a Bizottság, valamint az Európai Parlament Tematikus Osztálya által készített jelentések között. A kérdésünk tehát az, hogy van-e értelme a dupla munkának?
Franz Obermayr
(DE) Elnök úr, az Európai Unió négy olyan ügynökséget működtet, amelyek a foglalkoztatással, a munkakörülményekkel és a szakképzéssel foglalkoznak, ezek a következők: Európai Alapítvány az Élet és Munkakörülmények Javításáért (Eurofound), Európai Szakképzési Alapítvány (ETF), Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség (OSHA), valamint az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ (Cedefop). Ezeknek az éves költségvetése kb. 15-20 millió euró. Megnéztem ennek a négy ügynökségnek a honlapját. Megtudtam, hogy fotópályázatot írtak ki a kockázatmegelőzés témájában, pályázatot hirdetnek gyakorlati megoldásokra - nem tudni, hogy pontosan milyenekre -, és közösen szervezik a Generációk Közötti Szolidaritás Európai Napját. Ezek mind olyan világrengető tevékenységek, amelyeknek valószínűleg semmilyen konkrét hasznuk nincs.
Az ügynökségek által végzett tevékenységek átfedésben állnak egymással. Átfedés áll fenn az ügynökségek és a Bizottság Főigazgatóságai, a Parlament osztályai és a nemzeti intézmények között. Nyilvánvaló, hogy ez így nem mehet tovább. Az ügynökségek összevonásával elejét kell vennünk a kettős munkavégzésnek. A hatékonyságot nélkülöző ügynökségeket be kell zárnunk, mert az adófizetők aligha fogják megérteni, hogy miért pazarolunk több millió eurót fotópályázatokra az elburjánzott ügynökségek égisze alatt.
Véronique Mathieu
(FR) Elnök úr, a négy ügynökség között létrejött szinergiák megkövetelik, hogy közelebbről is megvizsgáljuk a céljaikat. Papíron ugyanis nagyon szépen megfogalmazták a célokat, de a megvalósítás hatékonyságával már nem lehetünk teljesen elégedettek.
A külső ellenőr a gyenge költségvetési tervezéssel, a célok és a költségvetési források közötti egyértelmű kapcsolatok hiányával, valamint jelentős előirányzatok átvitelével és törlésével indokolta a helyzetet. Ha az Eurofound példáját vesszük, a 2009. évi jelentésében a Számvevőszék megállapította, hogy az Alapítvány a költségvetésében nem tüntetett fel külön tételt a célhoz kötött bevételekből finanszírozott különböző programoknak.
Nekem az jelenti a legfőbb problémát, hogy az európai uniós támogatások felhasználásának módját csak akkor tudjuk meg pontosan, amikor két évvel később megvizsgálják az ügynökség mérlegét. A költségvetési tervezés gyengeségei miatt így nem garantálható, hogy konkrét értéket kapunk ettől a négy ügynökségtől.
Ebben a helyzetben át kellene gondolnunk, hogy hogyan tudnánk jobban koordinálni az ügynökségek munkáját. Miért nem hozunk létre például egy közös igazgatótanácsot a négy ügynökség számára? Az intézményközi munkacsoport már évek óta dolgozik ezeken a problémákon. Ők milyen megoldást tudnak javasolni?
Sylvana Rapti
(EL) Elnök úr, örülök a kérdésnek, mert szeretem az értékeléseket és az ellenőrzést. Örömmel veszem azokat a tanulmányokat is, amelyek adatokat szolgáltatnak számunkra az európai intézményekben történő hatékonyabb munkavégzéshez az európai polgárok javára. Most, amikor az európai intézmények már köszönés helyett is hatásvizsgálatot kérnek, nem értem, hogy mi a gondunk ezzel a két ügynökséggel, amelyek 1975 óta működnek, és kutatásokat végeznek és tanulmányokat készítenek a munkáról, az oktatásról és a képzésről? Erre válaszoljon valaki. Lehet, hogy nem is gazdasági vagy pénzügyi, hanem politikai szempontokról van szó. Az ügynökségek kérdése újra és újra felmerül különböző módokon és különböző okok miatt, és az a tény, hogy most ismét felmerült, éppen amikor Európa válsággal küzd, és amikor a dolgozók és az oktatás is nehéz helyzetben van, azt mutatja, hogy ezúttal másról van szó. Rájöttünk, hogy hogyan lehet pofont adni, és most mindenkinek adunk egyet. Görögország szenved? Akkor támadjuk meg az Európai Szakképzés-fejlesztési Központot, mert Thesszalonikiben működik, még akkor is, ha 1975-ben alapították. A következőre kívánok kilyukadni: a hatáskörök között fennálló átfedés egy dolog, és egy másik dolog az együttműködés, különösen az európai ügyek rendbetételére vonatkozó együttműködés.
Anne E. Jensen
(DA) Elnök úr, jól ismerem ezt a négy ügynökséget, és sok éve figyelem a munkájukat. Úgy gondolom, hogy teljesen nyíltan kell megközelítenünk ezt a kérdést. Itt nem csak egyszerűen a feladatok átfedéséről van szó; nyilvánvalóan kialakulnának bizonyos szinergiák köztük, és alkalmuk nyílna színvonalasabb munkát végezni, ha megengednénk, hogy szorosabban együttműködjenek. Görög képviselőtársam, Rapti asszony említette, hogy politikai szándékok is megbújtak az ügynökségek összevonására irányuló igények mögött, és azt is mondta, hogy nem szabad beavatkoznunk a görög ügynökségek munkájába. Az a tény azonban, hogy az ügynökségeink földrajzilag különböző helyeken találhatók Európában, nem lehet akadálya annak, hogy hatékony rendszert alakítsunk ki. A legfontosabb az, hogy az ügynökségek jól működjenek, elvégezzék a rájuk bízott feladatokat, és mindezt a lehető legolcsóbban és leghatékonyabban tegyék. Ezt a célt kellene önnek is maga elé tűznie, Andor úr. Álljon tehát hozzá nyitottan ehhez a kérdéshez.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Elnök úr, az Európát jelenleg is sújtó gazdasági válság közepette a foglalkoztatási kérdésekkel foglalkozó ügynökségek kiemelten fontos szerepet játszanak. Érdemes tehát közelebbről is megvizsgálni az általuk végrehajtott intézkedések hatékonyságát. Nem kétséges, hogy ezeknek az ügynökségeknek az a feladatuk, hogy segítsék az európai polgárokat olyan képzettségek megszerzésében, amelyeket használni tudnak majd a gyorsan változó és egyre erősebb versenyt diktáló munkaerőpiacon. Olyan intézkedéseket kell tehát hoznunk, amelyek először is nagyobb rugalmasságot eredményeznek az európai munkaerőpiacon. Ilyen például a dolgozók szakképesítésének kölcsönös elismerése a tagállamokban. Másodszor, az ügynökségek játsszanak aktív szerepet olyan programok kidolgozásában, amelyek figyelembe veszik az Európai Unió előtt álló gazdasági és társadalmi kihívásokat, beleértve a demográfiai problémát és a nyugdíjrendszerek túlterheltségét is. Végül pedig, végezzünk kutatást annak érdekében, hogy meghatározzuk az európai munkaerőpiac valódi problémáit. Összefoglalva tehát, a foglalkoztatási kérdésekkel foglalkozó ügynökségek által tett intézkedések mindenekelőtt arra irányuljanak, hogy ne csak a gazdasági, hanem a demográfiai válságban is segítséget nyújtsanak az európai polgároknak.
Jutta Steinruck
(DE) Elnök úr, igen sokatmondó, hogy a kérdést feltevő képviselő a vita alatt elhagyta a termet. Az előző felszólalók egy része által felvetett érvek és kérdések ismét rendkívül populista gondolkodásról tanúskodnak. A válság kellős közepében vagyunk, és mint mindig, a dolgozókat érintő területeken hajtunk végre megtakarításokat. Szerintem ez nagyon egyoldalú hozzáállás.
Szeretnék röviden kitérni az Európai Képzési Alapítványra (ETF). Ez a szervezet azért fontos, mert együttműködik a Nemzetközi Munkaügyi Szervezettel (ILO) az Európai Unió partnerországaiban. Lehetővé teszi az európai szociális modell exportálását a csatlakozó országokba, és segítséget nyújt az oktatási, szakképzési és továbbképzési programok fejlesztésében, valamint biztonságos munkahelyek teremtésében. Két héttel ezelőtt Belgrádban jártam, és az oktatási és szakképzési szakemberekkel folytatott megbeszélések során ismét meggyőződtem ennek az ügynökségnek a fontosságáról. Ugyanezt tapasztaltam Törökországban is. Az ETF nagyon fontos szerepet játszik abban, hogy segítse a csatlakozó országok bejutását az Európa Unió munkaerőpiacára.
Ha pedig még messzebbre tekintünk, láthatjuk, hogy az arab tavasz is nagyon fontos. Nem akarjuk, hogy nagyszámú menekült érkezzen Európába, ezért a saját országukban kell támogatnunk ezeket az embereket. Oktatást kell biztosítanunk, és segítséget kell nyújtanunk ezeknek az országoknak abban, hogy kialakítsák a saját oktatási programjaikat és létesítményeiket.
Jan Kozłowski
(PL) Elnök úr, mint a szakképzés terén megvalósított együttműködésről szóló jelentés árnyékelőadója, nagy érdeklődéssel figyeltem az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ tevékenységét. A szakképzésnek a polgárok és a munkaerőpiac igényeihez történő igazítása kulcsfontosságú tényező a foglalkoztatási szint és az Európai Unió versenyképességének növelésében. Nem becsülhetjük tehát alá a Cedefop által játszott szerepet.
A 2010-re vonatkozó jelentés megerősítette a véleményemet a Cedefop hatékonyságával kapcsolatban. Erről tanúskodik többek között az a tény is, hogy folyamatosan emelkedik azoknak a száma, akik igénybe veszik a kiadványaikat és az Europass portált. Úgy gondolom azonban, hogy mindenképpen növelnünk kell a Cedefop részvételét a szakképzésre irányuló szerkezeti intézkedésekben, beleértve egy olyan rendszer bevezetését is, amely felméri az oktatás hatékonyságát. Azt is gondolom, hogy az ügynökség kiváló adottságokkal rendelkezik ahhoz, hogy felvázoljon egy vonzó javaslatot ebben a vonatkozásban.
Ilda Figueiredo
(PT) Elnök úr, nem kívánom megkérdőjelezni a foglalkoztatással, a munkakörülményekkel és a képzéssel foglalkozó négy meglévő európai ügynökség dolgozóinak, szakértőinek és szakembereinek a munkáját és erőfeszítéseit. Mindazonáltal az általuk végzett munkában mindenképpen szükséges és lehetséges lenne a jobb koordináció és szinergia, melyekkel még egyértelműbbé válna, hogy mennyire hasznos feladatokat látnak el.
Olyan fontos tanulmányokat készítenek ugyanis, amelyek jobb betekintést biztosítanak számunkra a munkafeltételekkel, a képzéssel és a munkahelyek minőségével kapcsolatos kérdésekbe, sőt még a munkahelyi demokrácia hiányát illetően is. Arra is szükség lenne azonban, hogy az Európai Bizottság konkrét intézkedésekkel válaszoljon ezekre a problémákra.
Ezt a kihívást állítjuk tehát az Európai Bizottságot elé, biztos úr.
Sylvana Rapti
(EL) Elnök úr, azért kértem szót, mert látom, hogy nem veszem el senkitől a felszólalási időt, így szeretnék három olyan gondolatot felvetni, amelyek szerintem előrevihetik a vitát. Először is azt kérdezem, hogy készült-e tanulmány arról, hogy mennyi pénzt takaríthatnánk meg azzal, ha megszüntetnénk ezt a négy ügynökséget? Ezt természetesen nem a Bizottságtól kérdezem; attól a hiányzó képviselőtől kérdezem, aki feltette a kérdést, majd a válasszal mit sem törődve távozott. A második dolog az, hogy a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) teljes mértékben felhasználja a szóban forgó szervezetek által megadott adatokat, a harmadik gondolatom pedig az, hogy emlékeztetni szeretném a tisztelt Házat arra, hogy pontosan tegnap hagytuk jóvá mind a négy szervezet mentesítését. Ezzel szemben a nagy-britanniai rendőrakadémia mentesítését még nem hagytuk jóvá.
Elnök
Most úgy látom, Rapti asszony, hogy mivel önnel kivételt tettem, mások is fel kívánnak szólalni. Közben viszont túlléptük az időt. Ha valóban fel akar szólalni, meg kell engednem, de kérem, hogy ne azért kérjen szót, hogy kifejezésre juttassa a folyamattal kapcsolatos nemtetszését. Gräßle asszony, ön szót kér egy percre? Ha lényeges mondanivalója van, akkor öné a szó.
Ingeborg Gräßle
(DE) Elnök úr, ha Rapti asszony felszólalásakor is rávilágított volna a következményekre, nagyobb előrehaladást értünk volna el.
Rapti asszony, pontosan ez a hozzáállás idézte elő azt a helyzetet, amiben most vagyunk, és a nem hatékonyan működő ügynökségek problémáját, amelyet sürgősen meg kell oldanunk. Ha meg akarjuk tartani az ügynökségeket, meg kell változtatnunk őket. Csak arra tudom kérni önt, hogy csatlakozzon ehhez a munkához. Nem hagyhatjuk úgy a dolgokat ahogyan vannak, mert az ügynökségek egyáltalán nem hatékonyak, és mindennap pazarolják a pénzt, ahelyett, hogy termelnék azt.
Szeretnék még egyszer rámutatni arra, hogy a tárgyalt négy ügynökség finanszírozása összesen 90 millió euróba kerül. Ez bizony rengeteg pénz. Nem vagyok abban biztos, hogy az ügynökségek által nyújtott szolgáltatások értéke eléri a 90 millió eurót. Ezt szeretném hangsúlyozni. Ezzel tartozunk a polgároknak és az adófizetőknek. Nekem naponta igazolnom kell magam a német adófizetők előtt, és el kell magyaráznom, hogy kapunk is valamit a pénzünkért. Szerintem sok javítani valónk van még.
Hubert Pirker
(DE) Elnök úr, ha megnézzük az európai ügynökségek kialakulását, hamarosan rájövünk, hogy súlyos "ügynökségbajban” szenvedünk. Egyetlen más területen sem működik négy ügynökség egymással párhuzamosan. Mindenhol csak egy ügynökség működik. Ha egészében nézzük a helyzetet, olyan, mintha minden ország saját ügynökséget akarna. Sajnálom, de azt kell mondanom, hogy ezt nem engedhetjük meg.
Nem csak arról kellene beszélnünk, hogy összevonjuk-e az ügynökségeket. Arról is beszélnünk kellene, hogy a Bizottság maga milyen feladatokat tud elvállalni, és hogy egyáltalán szükség van-e ügynökségekre. Ez azt jelenti, hogy fokozatosan inkább azzal kellene foglalkoznunk, hogy milyen ügynökségeket szüntethetnénk meg. Szeretném megkérdezni az előző felszólalót, aki kétszer is szót kért: Hol vannak a konkrét hatékonysági intézkedések? Hány munkahelyet hoztak létre ténylegesen az ügynökségek? Hol van az a forgalom, ami indokolja, hogy folyamatosan kifizessünk 90 millió eurót évente?
Ha megkapom a választ ezekre a kérdésekre, akkor majd támogatni tudom az ügynökségek folyamatos fenntartását. Ha ez nem történik meg, akkor inkább megszüntetném őket.
Piotr Borys
(PL) Elnök úr, szerintem rendkívül fontos, hogy olyan ügynökségeink legyenek, amelyek hatékony intézkedéseket tesznek a munkaerőpiaccal és a foglalkoztatással kapcsolatban, és az is természetes, hogy eredményeik tekintetében el kell számoltatnunk őket.
Ne felejtsük el, hogy a szakmai képesítés minden harmadik európai uniós állampolgárnál hiányzik. A foglalkoztatási ágazat, a munkaerőpiaci helyzet és a szakképzések folyamatos figyelése hatalmas mennyiségű adatot generál, és ezeket az adatokat ma már egyetlen tagállam sem képes maga értékelni. Olyan ügynökségeket kellene tehát működtetnünk, amelyektől számon lehet kérni a munkájuk hatékonyságát, de azt sem szabad elfelejtenünk, hogy ennek a munkának az eredménye hihetetlen hatást gyakorolhat a munkaerőpiacra, mivel összeköti a szakképzést azokkal a munkahelyekkel és foglalkozásokkal, amelyekről már látszik, hogy a jövőben hiány lesz belőlük az Európai Unióban. Már ma is sok dolgozót kell importálnunk más országokból olyan munkakörökbe, amelyek szűk szakosodást igényelnek, például orvosokat és ápolónőket. Ezekkel a problémákkal kell az Európai Uniónak szembenéznie, ezért fel kell mérnünk, hogy mennyire hatékonyak ezeknek az ügynökségeknek az intézkedései.
László Andor
a Bizottság tagja. - Elnök úr, úgy gondolom, hogy az ilyen kérdéseket tabuk nélkül kell megvitatnunk. Ha gyengeségeket vagy pazarlást látunk valahol, azok mellett nem mehetünk el szó nélkül.
Az is nagyon fontos azonban, hogy ne ferdítsük el a valóságot, és ne túlozzuk el a talált gyengeségeket csak azért, hogy legyen egy jó érv a kezünkben.
Sajnálom, hogy néhány felszólaló már távozott, de így is szeretnék nekik nagyon pontos választ adni. Határozottan elutasítom például azt a nézetet, hogy néhány szóban forgó ügynökség kizárólag PR tevékenységet folytat, és fölöttébb komolytalan munkát végez. Valójában nagyon is kézzelfogható elemző és szakpolitikai munkát végeznek, beleértve a tapasztalatok cseréjét is, és segítséget nyújtanak az európai szakpolitikai intézkedések meghozatalában, mely ebben a konkrét esetben a foglalkoztatás és a szociális kérdések területét érinti.
Véleményem szerint ezek az ügynökségek fontos szerepet játszanak az Európa 2020 stratégia megvalósításában, valamint abban is, hogy elérjük a közösen megállapított kiemelt céljainkat. Teljesen egyetértek azzal, hogy a készségek és a szakképzés fejlesztése a legfontosabb feladataink közé tartoznak, ahogyan az a vita során is elhangzott. Ez az egyik legfőbb strukturális oka a munkanélküliségnek az Európai Unióban, és most nagyobb szükségünk van ezeknek az ügynökségeknek a munkájára, mint valaha.
Az is igaz azonban, hogy meg kell vizsgálnunk, hogy a felmerült költségek indokoltak-e vagy sem, és ezt nagyon konkrét módon kell megtennünk.
Az ügynökségek hatékonysági és teljesítmény-kritériumait elvileg az éves munkaprogramjaik határozzák meg, melyek jelzik azt is, hogy hogyan lehet teljesíteni ezeket a kritériumokat. Az ügynökségek éves munkaprogramját jóvá kell hagynia az igazgatótanácsnak, majd benyújtják azt az Európai Parlament megfelelő bizottságának. A Bizottságnak az ügynökségek igazgatótanácsában részt vevő képviselői nagyon komolyan odafigyelnek a mennyiségi és minőségi teljesítménykritériumok meghatározására, és mindent megtesznek annak érdekében, hogy valóban mindenki betartsa ezeket.
Arra a kérdésre, hogy az ügynökségek mennyire teljesítik a meghatározott kritériumokat, azt kell mondanom, hogy az egyes ügynökségek igazgatótanácsainak a feladata, hogy felmérjék az ügynökségeik teljesítményét a kritériumokhoz képest. Az ügynökségek általában külső értékeléseket is készítenek a munkaprogramjukról rendszeres időközönként, és ezekben figyelembe veszik a teljesítménymutatókat is.
A külső értékelések eredményeiről az ügynökségek általában az igazgatók éves tevékenységi jelentésében számolnak be, amelyet benyújtanak a költségvetési hatóságnak. A költségvetési hatóság részeként a Parlament is kérheti az ügynökségeket, hogy adjanak magyarázatot a teljesítményükre. Az ügynökségek munkáját a Számvevőszék is értékeli az éves mentesítési eljárással kapcsolatban, amelynek az eredményeit megvitatják a Költségvetési Ellenőrzési Bizottságban.
Az ügynökségek igazgatótanácsában részt vevő bizottsági képviselők mindent megtesznek annak érdekében, hogy a külső értékelésekből, a Számvevőszéktől és a Bizottság belső könyvvizsgálói szolgálatától származó javaslatokat megfelelően végrehajtsák.
A bevezető felszólalásomban már említettem az Európai Képzési Alapítvány és a Cedefop munkája között fennálló funkcionális átfedés kérdését, de szeretném ismét hangsúlyozni, hogy ezeknek az ügynökségeknek a munkája döntő fontosságú lehet, különösen, ha bővíteni kívánjuk a foglalkoztatást az Európa 2020 stratégiában megfogalmazott célkitűzésekkel összhangban. Az Európai Képzési Alapítvány, különösen a mediterrán térségben a közelmúltban lezajlott változások fényében, nagyon fontos szerepet játszhat abban, hogy fellendülés kezdődjön az Európai Unióval szomszédos régiókban.
Még egy gondolatot szeretnék elmondani azzal kapcsolatban, hogy a Parlament is figyelemmel kísérheti a stratégiák kidolgozását. Az ügynökségek célkitűzéseit a költségvetési rendelet határozza meg, amelyet, mint tudják, az Európai Unió Hivatalos Lapjában hirdetnek ki. Egy ügynökség stratégiáját általában az igazgató fogalmazza meg az igazgatótanáccsal egyetértésben, és ezeket a stratégiákat minden évben benyújtják a Parlamentnek is, és feltüntetik az éves munkaprogramban.
A négy érintett ügynökség ez év januárjának a végén nyújtotta be az éves munkaprogramját a Parlament Foglalkoztatási és Szociális Ügyek Bizottságának.
Végezetül azt szeretném mondani, hogy szerintem is hasznos lenne, ha bevonnánk a Tanács Elnökségét is ezekbe a vitákba. Biztosíthatom önöket, hogy beszélni fogok velük erről, és biztos vagyok benne, hogy ebben a kérdésben is megtaláljuk a közös nyelvet az elnökséggel.
Elnök
A vitát lezárom.
(Az ülést 19.25-kor felfüggesztik, és 21-kor újra megnyitják)
