A szén-dioxid geológiai tárolása (vita) 
Elnök
Következő napirendi pontunk Davies úrnak a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság nevében benyújtott, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a szén-dioxid geológiai tárolásáról szóló, a Tanács 85/337/EGK, 96/61/EK irányelveit, a 2000/60/EK, 2001/80/EK, 2004/35/EK, 2006/12/EK irányelveket, valamint az 1013/2006/EK - C6-0040/2008 - számú rendeletet módosító irányelv-javaslatával foglalkozó jelentése.
Chris Davies
előadó. - Elnök úr, a légköri CO2-kibocsátás drasztikus mérvű csökkentését és mérséklését előmozdítani képes szén-dioxid-megkötési és -tárolási technológiák kidolgozása terén adódó lehetőségeinkkel egyszerűen meg kell barátkoznunk. El kell mondanom, hogy a szén-dioxid végleges föld alatti tárolásának ötlete nekem sem tűnik ideális megoldásnak. Örülnék, ha egyből egy másik korba léphetnénk át. Olyanba, amelyben az energiát megújuló, tiszta, zöld forrásokból nyerjük. Nem hunyhatunk azonban szemet a szén jelentette valóság fölött. Kína energiájának 80%-át szénből nyeri. Halad előre a megújuló forrásokra épülő energiaprogramjaival is, de heti szinten jelentkezik újabb és újabb szénre alapozott erőművekkel.
Hazámban élénk vita folyik arról, hogy épüljön-e új szénerőmű Kingsnorthban. Ennek az egyetlen erőműnek a CO2-kibocsátása megfelel annak, amelyet az országunkban most működő szélerőműparkok bármelyike kivált. Az emberek felteszik majd a kérdést: miért foglalkozzunk ezekkel a megújuló energiákkal, miért foglalkozzunk mindezekkel a problémákkal, ha még mindig szénerőműveket építünk?
Fejlesztenünk kell a széndioxid-leválasztási és tárolási (CLT) technológiákat! A Nemzetközi Energiaügynökség azt állítja, hogy ennek révén 2050-re fel tudná vállalni a gázkibocsátás legfeljebb 50%-os mérséklését, amely egyébként a maga - lassabb - formájában valósulna meg.
Most, e jogszabállyal foglalkozva, figyelmünket elsősorban a biztonságra kell fordítanunk. Bizonyos biztonsági kérdéseket egyszerű eltúlozni. Hiszen a CO2 maga természetes állapotú: be- és kilélegezzük azt. Robbanásveszélyes metánt használunk otthonunkban, amelyet azután meggyújtunk. Ehhez képest tehát a széndioxid jövőjét nem kérdőjelezhetjük meg. A jelentésben azonban megpróbáltunk a szivárgás kérdésével is foglalkozni, egyértelművé téve, hogy számunkra teljesen elfogadhatatlan az emberi egészség kockáztatása.
Igyekeztünk - az ellentmondások kiküszöbölését és az alkalmazási folyamatok felgyorsítását szolgáló - elemek beépítésével javítani a rendeleten. Ugyanakkor kiemeltük, hogy a tagállamok végső soron maguk felelősek sorsukért. Ők döntenek arról, hogy saját területükön engedélyezik-e a széndioxid tárolását vagy sem.
A Bizottság eredeti előterjesztése is jó volt. Remélem, a Tanács, a Bizottság és a Parlament együttesen tovább javította azt. Nincs azonban semmi értelme a szén-dioxid tárolásának - vagy rendelkezni a CO2-tárolásról - főleg akkor, ha nem kötjük meg azt. Az elmúlt hónapokban szembenéztünk e kihívással, és olyan pénzügyi megoldásra tettünk javaslatot, amelynek segítségével felgyorsítható annak a demonstrációs projektnek a megvalósítása, amelyre a kormányfők tavaly ígéretet tettek.
El kell mondanom, hogy esetenként ez sziszifuszi munkának tűnt. Az emberek gyanúsan tekintettek arra a javaslatra, hogy felhasználhassuk a gázkibocsátási kereskedelmi rendszerben az új kibocsátók tartalékából származó kibocsátási egységeket. Végül azonban keresztülverekedtük magunkat az akadályokon, a Tanács pedig a múlt héten döntést hozott 300 millió kibocsátási egység kiosztásáról. Hogy ez mennyit ér majd, azt a szén-dioxid ára dönti el. Nekem azt jelezték, hogy ez 6 és 9 milliárd euró közötti tőkebefektetési támogatást eredményezhet.
Fontos lépést teszünk előre - és ez az eddigi tárgyalások egyik tényleges eredménye. Úgy gondolom, e házbeli képviselőtársaim mindegyikét örömmel töltheti el, hogy az eredeti javaslat a Parlamenttől származott. A téma a Tanács napirendjére került, mivel mi intézkedtünk erről. Az elnökség felkarolta javaslatunkat. Talán nem feltétlenül lelkesen, de legalább elfogadta, hogy megoldást kell találnia egy nagyon is élő problémára.
Lépjünk tovább előre! Lássuk mielőbb e demonstrációs projekt tenderkiírását! Lássuk az építkezés megkezdését! Próbáljuk ki az új technológiát, és imádkozzunk azért, hogy az működőképes legyen!
Jean-Louis Borloo
Elnök úr, hölgyeim és uraim, elsőként is szeretném megköszönni az előadónak, Davies úrnak, hogy állhatatosságával elérte azt, amit én igen egyszerűen sikernek nevezek.
Elmondhatjuk, hogy valóban az Európai Parlament meghatározó közreműködésének vagyunk a tanúi. Igaz, hogy kezdetben a Tanácsban nem alakult ki egyetértés az elvekről, majd később a mértékekről. Az elvet azonban végül a tagállamok egyhangúan elfogadták, és viszonylag széles körű egyetértés mutatkozott a 100 millió tonna vagy azzal egyenértékű, illetve azzal megegyező kiosztás mellett.
Végül is e tárgyban - amelyre vonatkozóan az előadó maga is azt mondta, hogy az nem tekinthető végérvényesen tökéletes vagy ideális megoldásnak, de amelyet a tudomány nyolc kiemelkedő szakértője gyakorlatilag elkerülhetetlennek ítélt - egyetértés született a 300 millió tonnát vagy annak pénzügyi megfelelőjét illetően. Ennek lehetővé kell tennie számunkra egy tucatnyi bemutató projekt létrehozását, amint azt Dimas biztos, de a Bizottság egésze is szorgalmazta. Úgy vélem, hogy eljutottunk az együttdöntés, a nézetek összehangolása, az egyetértés szakaszához.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök úr, a szén-dioxid megkötésével és tárolásával kapcsolatban elért kompromisszumos megállapodás feltétlenül kielégítő. Elmondhatom, hogy javít a Bizottság eredeti javaslatán, miközben megőrzi az abban foglalt összes kulcsfontosságú rendelkezést. A szöveg szigorú kötelezettségeket ír elő a szén-dioxid tárolásával összefüggésben annak érdekében, hogy biztosítsa a környezet és a közegészségügy magas szintű védelmét anélkül, hogy különösebben nehéz adminisztratív vagy pénzügyi terheket róna a vállalatokra.
Az Európai Parlamentet - mint ezt Chris Davis említette - különösen foglalkoztató finanszírozás kérdéséről: a kibocsátási egységek kereskedelmi rendszeréről szóló irányelv alapján 300 millió egységet bocsátunk rendelkezésre az új kibocsátók tartalékából annak érdekében, hogy innovatív szén-dioxid-megkötő és tároló technológiákat fejlesszünk ki, ilyen megújuló energiaforrásokat kutassunk fel. A várakozások szerint ez a mennyiség elegendő lesz az Európai Unióban tervezett 12 szén-dioxid-megkötő és -tároló üzem felépítéséhez és működtetéséhez. A javasolt jogi keretekről és a szén-dioxid-megkötő és -tároló üzemek finanszírozásáról folytatott tárgyalások végeredménye szabad utat enged a környezetvédelmi szempontokból biztonságos technológiáknak, amelyek viszont jelentősen elősegítik a CO2-kibocsátás mérséklését.
Szeretném ismét megköszönni Davies úrnak erőfeszítéseit, amelyek az itt érintett kompromisszumos megoldáshoz vezettek. Felszólítom Önöket, szavazzanak a javaslat mellett! És szeretném még - Davies úr fohászára - válaszként hozzáfűzni, hogy miként az ókori görögök mondták, Isten megsegíti azokat, akik segítenek önmagukon.
Françoise Grossetête
Elnök úr, az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság nevében üdvözlöm az elért kompromisszumot, amely lefekteti a szén-dioxid-leválasztási és -tárolási technológiák kifejlesztésének alapjait, miközben kialakítja a CO2 állandó és biztonságos föld alatti tárolásának jogi feltételeit megteremtő új szabályozási keretet is.
A kísérletezések korát éljük. Minden lehetőséget meg kell tehát ragadnunk, hogy kipróbáljuk ezt a technológiát és bemutassuk megbízhatóságát. Sikerült biztosítanunk a 12 európai demonstrációs projekt felállításához szükséges pénzügyi forrásokat.
Üdvözlöm tehát az elért, 300 milliós kibocsátási egységről szóló megállapodást, és szeretném ezt az alkalmat megragadni, hogy gratuláljak a két előadónak, Davies úrnak és Doyle asszonynak. A köztük kialakult, kiválóan összehangolt munka tette lehetővé, hogy a jelzett sikereket elérjük.
Amennyiben a szén-dioxid-leválasztási és -tárolási technológia kereskedelmi szempontok alapján is életképesnek bizonyul, akkor harmadik országoknak, így Kínának, Indiának és másoknak is javasolható annak átvétele. E technológia révén az is lehetővé válna az Európai Unió számára, hogy globális szinten is vezető szerephez jusson a tiszta, hatékony és alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiák széles körét illetően.
Amennyiben a kísérleti kutatások tekintetében megszerezzük a szükséges ismereteket, akkor módunk nyílik arra is, hogy e technológia alkalmazását kötelezővé tegyük számos erőmű számára.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
a PPE-DE Képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, a szén-dioxid leválasztásáról és tárolásáról (CLT) szóló egész vita és jelentés csupán apró fogaskerék az éghajlat-csomag hatalmas gépezetén belül. Viszont rendkívül fontos és alapvető fogaskerék, hiszen a CLT az elkövetkező 50-80 év átmeneti technológiájaként válhat hasznosíthatóvá. A Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottságban megtartott szavazás eredménye egészében pozitív volt. Chris Davies jó jelentést terjesztett elő, és álláspontunk igen jól érvényesült a háromoldalú tárgyalások folyamán.
Magam azonban kezdetektől fogva elleneztem, hogy már 2015-től kibocsátási minimum-értéket határozzunk meg. Most mégis értelmes döntés született. Ez a CLT kötelező bevezetésével járhatott volna még azt megelőzően, hogy a demonstrációs projektek eredményeit valaki is bemutatta volna. S amennyiben ez megtörtént volna, akkor elmozdulhattunk volna a széntüzelésű erőművektől a gáztüzelésűek irányába.
A CLT-technológia bevezetése, amint hallottunk, a forrásoktól függ. Ezzel összefüggésben Avril Doyle kissé kötekedő hangot ütött meg. Nem kívánom megismételni a számokat, hiszen azokat már többször felidézték. A kérdés természetesen az, mikor láthatunk munkához. Ugyanis a kibocsátás-kereskedelem kezdetének ideje meghatározott, így azzal nem számolhatunk azonnal. Ugyancsak fontosnak tartom, hogy 2016-ig a tagállamok a teljes beruházások 50%-át a CLT-technológiákat alkalmazni képes, magas hatékonyságú üzemek fejlesztésére fordítsák.
A tárolóhelyek bezárását követő felelősségátadás ideje most 20 évben került meghatározásra, amely ugyancsak igen pozitív. Amint éppen most hallottuk, Kína esetében azzal kell számolnunk, hogy - egyes becslések szerint - az elkövetkező 50 évben energiaszükségletének legalább 60%-át szénből tervezi kinyerni. Ami a további technológiai fejlesztéseket illeti, India, Dél-Afrika, Ausztrália, Amerika és Oroszország ugyancsak élni akar ezen technológiák alkalmazásával. Ez lehetővé teszi Európa számára, hogy további beruházásokat és fejlesztéseket eszközöljön a CO2-leválasztás és -tárolás terén.
Evangelia Tzampazi
Elnök úr, Biztos úr, hölgyeim és uraim, a szén-dioxid földtani alakulatokban való leválasztása és tárolása az éghajlatváltozás elleni küzdelem egyik fegyvere. A tárgyalások során az Európai Parlament szocialista képviselőcsoportja arra törekedett, hogy javítsa és kiegészítse a Tanács javaslatait. E tekintetben sikereket értünk el. Célunk az, hogy a környezetvédelmi tekintetben biztonságos szén-dioxid-leválasztási és -tárolási technológiára vonatkozóan olyan koherens törvénykezési környezetet alakítsunk ki, amely kizárja a közegészségügyre és a környezetre nézve kedvezőtlen hatások bekövetkezését. Alapvető politikai prioritásunk az, és az is kell, hogy maradjon, hogy növeljük az energiahatékonyságot és erősítsük a megújuló energiaforrásokat. Mostani megállapodásunk középtávú megoldásként értékelhető. Felszólítom valamennyi képviselőtársunkat, támogassa azt!
A megállapodás alapvető pontjai mindenekelőtt a következők: annak kivizsgálása, hogy van-e mód - már az irányelv első felülvizsgálati szakaszában és valamennyi új erőműre vonatkozóan - széndioxid-kibocsátási küszöb meghatározására; az ellenőrzéssel és a lehetséges károk helyreállításával kapcsolatos költségek finanszírozási mechanizmusának elfogadása; az Európai Bizottság kötelező véleményének benyújtása a tárolási engedélyekre, a kockázatelemzésre, a tiszta energia értékelésére, a tárolóhelyek szigorúbb ellenőrzési követelményeire, a jelentések beterjesztésére, a lehetséges szivárgások kiküszöbölésére, és végül a tárolóhelyek működtetőinek - a telephely működtetésének ideje alatt, a felelősségnek a nemzeti hatóságokra történő átruházásáig fennálló - felelősségét szabályozó egyértelmű keretek kialakítására vonatkozóan. Mi teljesítettük feladatunkat, most Istenen a sor, hogy elvégezze a magáét.
Anne Laperrouze
Elnök úr, amennyire támogatom azt az elképzelést, hogy az Európai Unió bátorítsa a CO2 -leválasztással és -tárolással kapcsolatos demonstrációs üzemek kialakítását, olyannyira kétségeim is vannak e technológiáknak az éghajlatváltozással szembeni küzdelemben történő széleskörű alkalmazhatóságára vonatkozóan. Különösen aggaszt az, hogy jelentős fejlesztések történhetnek a szén-tüzelésű elektromos erőművek terén arra hivatkozva, hogy hosszú távon képesek leszünk a szén-dioxidot megkötni és tárolni.
Úgy gondolom, rendkívül óvatosnak kell lennünk. Aggodalmaimat csak fokozza, hogy lesújtó véleményem van az energia- és éghajlat-változási csomagról. Igen nagyratörő célokat tűztünk magunk elé annak érdekében, hogy megmutassuk az egész világnak, Európa nagy elánnal veti bele magát az éghajlatváltozás elleni küzdelembe. Azonban a tartalmat vizsgálva, más szavakkal, azokat az eszközöket tekintve, amelyek képessé tennének bennünket az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentésére, az az érzésem támad, hogy lehetetlen lesz a 2020-as célkitűzések elérése, például amiatt, hogy nem tudjuk mérsékelni a gépjárművek szén-dioxid-kibocsátását, vagy különösen mivel hiányosak az energiatermelőkre vonatkozó eltérések.
Mi is marad, ami segíthet bennünket a 2020-as célkitűzések elérésében? A szén-dioxid-leválasztás, új, tiszta technológiák kifejlesztése? Az időnk ehhez túl rövid. Szerencsére, ami továbbra is érvényesül, az az európai gazdálkodók és polgárok közreműködése. Ők ugyanis feltétlenül, az őket irányító politikusoknál erőteljesebben elkötelezettek az energiatakarékosság, a zöld energia használata, és az új közlekedési eszközökre való áttérés mellett. Továbbra is biztosítanunk kell számukra az ehhez szükséges eszközöket!
Kathalijne Maria Buitenweg
Elnök úr, képviselőcsoportom nagy lelkesedéssel kezdte a tárgyalásokat, bízva abban, hogy a szén-dioxid-leválasztás és -tárolás kérdésében jó feltételeket biztosíthatunk. Jobb ugyanis, ha a CO2-ot a föld alá szorítjuk, mintha az a légkörben lenne. A kérdés most az, hogy a tárgyalások jelenlegi eredményei haszonnal járnak-e környezetünkre nézve. Úgy gondoljuk, hogy nem.
Sajnálatos, hogy nem Davies úr volt a kibocsátás-kereskedelmi rendszerrel foglalkozó irányelv előadója, mivel a pénzügyi ösztönző intézkedések kérdésében mutatott állhatatosságát ott is kamatoztathatta volna. Amikor rászánta magát arra, hogy a kibocsátási jogok terén zajló sakkjátszmába bekapcsolódjon, úgy tűnt, hajlandó több gyalogot is feláldozni, hogy majd - a végén - saját sakktábláján ezt saját királyával is megtegye.
Ennek megfelelően az új erőművekre vonatkozóan nem került sor semmiféle megállapodásra a CO2-kibocsátás legnagyobb értékét illetően. Elhangzott azonban, hogy az erőműveknek készen kell állniuk a szén-dioxid-leválasztásra. Mit is jelent ez? Mindenekelőtt, pontos meghatározás nélkül is azt, hogy mindössze egy futballpálya nagyságú térre van szüksége az erőműveknek. A jelentés eredményeképpen semmi sem tiltja még több és még erőteljesebben szennyező széntüzelésű erőművek építését, és e tekintetben a futballpálya csak fügefalevelet jelent a távoli jövőre nézve.
Szeretnék azonban az előadónak gratulálni a húszéves felelősségi időszak bevezetéséért, és a bezárt telepek ellenőrzésének további harminc évi finanszírozására szolgáló pénzügyi alap miatt. Ezeket azonban ellensúlyozza az a tény, hogy az irányelv lehetővé teszi a CO2 föld alá pumpálását még több gáz és olaj kitermelése érdekében azzal az eljárással, amelyet úgy ismerünk, hogy kőolajkihozatal-fokozás. Ez az éghajlat-változási csomagnak igen groteszk eleme, hiszen ezzel az eljárással - természetesen - még több CO2 kerül kibocsátásra. Végül is, a Davies-alapnak köszönhetően, az olajtársaságok felhasználhatják a szén-dioxid-leválasztáshoz és tároláshoz (CLT) kapcsolódó ösztönzőket olajmezőik még hosszabb távú kihasználása és kimerítése érdekében.
A Shell elégedett lesz, környezetünk aligha. Ez magyarázza, hogy képviselőcsoportunk miért szavaz "nemmel”!
Bairbre de Brún
Az éghajlatváltozás elleni küzdelem kritikus pontjához érkeztünk. Megszületett egy jogi keret, amely segíti az országokat, hogy a szennyező gazdaságtól elmozduljanak és egy tisztább jövőbe tekinthessenek. Függetlenül attól, hogy milyen hiányosságok is mutatkoznak a csomag egyes elemeiben, az Európai Unió számára elérkezett a cselekvés ideje.
A szén-dioxid-leválasztást és -tárolást nem tekinthetjük csodaszernek, amellyel az éghajlat-változási célok elérhetők. Prioritásként mindenkor a megújuló energiaforrásokat kell kezelnünk. A technológia még nem teljesen kiforrott, de igen nagy valószínűséggel a szén-dioxid-kibocsátás elleni összehangolt fellépésünk során rákényszerülünk alkalmazására.
Üdvözlöm Chris Davies jelentését, és megköszönöm munkáját. Ez a jelentés a Bizottság által javasoltnál bizonyos tekintetben keményebb és egyértelműbb szabályokat fektet le. Ez tény azzal együtt, hogy nem kaptunk meg mindent, amit akartunk.
Elégedett vagyok, hogy az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja nevében társaláíró lehetek, és kérem képviselőtársaimat, szavazzanak a jelentés mellett.
Hanne Dahl
Elnök úr, szégyenletes, hogy a Tanács múlt heti ülését követően az éghajlat-változási tervek ennyire felhígultak. Ami most van, az az ipar vágyálmait testesíti meg. Lehetővé válik ugyanis a jó szándék szimbolikus formában való megjelenítése, miközben a gyakorlatban nagyon kevés történik majd. Az elképzelés, hogy a CO2-ot föld alatt tároljuk, teljesen abszurd. A CO2 szennyező anyag, függetlenül attól, hogy a levegőben vagy a föld alatt jelenik meg. Nem alapozhatjuk az éghajlat védelmét szolgáló erőfeszítéseinket arra, hogy a szennyet az elkövetkező nemzedékek elől eldugjuk. Ráadásul az előttünk fekvő javaslat még egy nem-létező technológián is alapul. Bizonytalan előrejelzések azt sugallják, hogy e technológia legkorábban 2015-re születhet meg, vagy csak 2020-ra. Ráadásul az energiahatékonyságot is csökkenti, ami pedig szöges ellentétben áll az éghajlat-változási tervek általános célkitűzéseivel. A technológiák ilyen összefüggésben való áthidalása azt jelenti, hogy valami olyanba ruházunk be, aminek nincs jövője. Ezt a pénzt inkább a megújuló energiák ágazatának fejlesztésére fordítanánk! Remélem, a jelentés ellen szavazunk!
Norbert Glante
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a CO2 nem mérgező, nem robban. Van azonban egy kedvezőtlen tulajdonsága: amennyiben nagy mennyiségben a légkörbe kerül, megváltoztatja éghajlatunkat. Ezért is tekinthető fontos áthidaló technológiának a szén-dioxid-leválasztás és -tárolás.
Ebben a tekintetben Hoppenstedt úrnak igaza van: áthidaló megoldást jelent az elkövetkező 50-80 évre. Nem tekinthető non plus ultra-nak, de gondjaink megoldásának részét képezi. Úgy vélem, jó kompromisszumot kötöttünk, legalábbis a kibocsátás-kereskedelmi rendszerhez való kapcsolódást illetően. A kibocsátás-kereskedelmi rendszer szavatolja, hogy lesznek források a CLT-hez, miközben a CLT maga is garantálja, hogy előrelépünk a CO2-kibocsátásban, és képesek leszünk elérni célkitűzéseinket.
Úgy vélem, az ipar részéről a demonstrációs üzemek felállítása érdekében tett erőfeszítésekkel párhuzamosan a tagállamoknak is lépniük kell a most kidolgozás alatt álló irányelvnek a nemzeti jogszabályokba való beillesztésével kapcsolatban. Mindenekelőtt, nekünk - mind a közvélemény, mind az ipar felé - egyértelmű, világos politikát kell folytatnunk, hogy feloldjuk az emberek CLT-vel szembeni félelmét. A CLT nem veszélyes, hanem bennünket szolgálni képes technológia.
Jill Evans
Elnök úr, a szén-dioxid-leválasztás és -tárolás képezi jelenlegi, az éghajlatváltozás elleni küzdelemről szóló vitánk központi témáját. Magam egyértelműen támogatom e technológia kutatását és fejlesztését. Amennyiben sikerek születnek, egy napon e technológia fontos szerephez jut majd, és megfelelő jogi keretekkel kell biztosítanunk e kérdéskör megfelelő szabályozását.
Ugyanakkor a CLT-t ne lehessen ürügyként felhasználni további szennyező, még több CO2-ot kibocsátó széntüzelésű erőművek építésére! A CLT-kutatásban való előrelépésnek az előbbieket kizáró egyetlen módja az lehet, ha egyértelmű kibocsátás-teljesítményre vonatkozó normákat fogadunk el. Ezért is nyújtott be a Zöldek/ALE Képviselőcsoport módosítási javaslatot az új szénhidrogén-alapú erőművek kibocsátási szintjének ellenőrzésére vonatkozóan. Más szavakkal, a tüzelőanyaguktól függetlenül, kizárólag a leghatékonyabb erőművek épülhessenek meg. Ennek a feltételnek a beillesztése meghatározó volt ahhoz, hogy képviselőcsoportunk a bizottságban a jelentés mellett szavazzon.
Elégedetlenek vagyunk, hogy számos más jó, a bizottság által beillesztett felvetés kihullott a tárgyalások során. Köztük olyanok is, mint az erőteljesebb felelősség és ellenőrzés, a közlekedés, vagy a kőolajkihozatal-fokozás kizárása.
Rendkívüli nyomást tapasztaltunk e téma lezárása érdekében. Nekünk azonban a megfelelő végeredmény a fontos, és ez számunkra nyilvánvalóan a kibocsátásteljesítmény-norma beépítésével azonosítható.
Adam Gierek
(PL) Elnök úr, az egyforma kibocsátási küszöbök meghatározása a 2015-öt követő időszakra, valamennyi szénhidrogén-alapú erőműre, hiba. Tulajdonképpen a széntüzelésű erőművek esetében az 500 gramm CO2/kWh-s határ elérése technikailag lehetetlen. Ez lényegében egy sui generis moratóriummal ér fel az új széntüzelésű erőművek építését illetően. Lehetséges, hogy éppen ebben áll a jelentés lényege, és ez magyarázza a teljesítményértékelési módszer elvetését? A beruházók türelmetlenek, mivel az erőművek építése éveket vesz igénybe és igen költséges. A széntől leginkább függő országoknak tehát - sürgősen - tapasztalatokat kell szerezniük a szén-dioxid-leválasztás és szén-dioxid-tárolás (CLT) terén.
Ez azonnali pénzügyi támogatást igényel, és ebben a tekintetben - miután a kibocsátás-kereskedelemből származó bevételek túl későn érkeznek - egy kéréssel fordulok Biztos úr felé. Lengyelország területén azonnal jöjjön létre két vagy három kísérleti CLT-projekt. Ezek tevékenysége terjedjen ki a szén integrált átalakítására, a szénnek a szénhidrogének melléktermékként való és egyéb jellegű termeléséhez kapcsolt villamosenergiává alakítására, amelyet - szükség esetén - a CO2 geológiai tárolása követhet. Csakis ebben az esetben érhető el a bölcs 3x20-as célkitűzés.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) A szén-dioxid geológiai tárolását illetően annak lehetőségéről folytatunk eszmecserét, hogy kipróbálható-e ez az új technológia egy kezdeti időszakban.
A kezdeti időszakban a Bizottság 12 kísérleti projektet kíván beindítani. A Tanács 300 millió kibocsátási egység kiosztását javasolta a demonstrációs projektek finanszírozásához. A Parlament azt igényelte, hogy csökkenjen az új technológia alkalmazásával a környezetvédelemmel és a humán egészségüggyel összekapcsolható kockázatok szintje, illetve szülessen szigorú jogi szabályozás a szén-dioxid leválasztásával és geológiai tárolásával kapcsolatos projektekkel való kísérletezésre és fejlesztésre, valamint a demonstrációs projektek finanszírozására.
Úgy gondolom, e telephelyek biztonságának kérdése rendkívül fontos. Hasonlóan fontos a szén-dioxid ezen telephelyekre történő szállításának biztonsága is. Valamennyi tagállam illetékes hatóságainak katasztrófavédelmi kitelepítési tervet kell végrehajtania, ha széndioxid-szivárgás következik be. A telephelyek lezárásakor is különleges intézkedéseket kell elfogadni, illetve finanszírozni.
Avril Doyle
Elnök úr, egyetértek azzal, hogy tudomásul kell vennünk a szénnel kapcsolatos realitásokat, a széntartalékok létét, számos tagország és a világ más államainak, így Oroszországnak, Kínának, Ausztráliának, az Egyesült Államoknak széntől való függését. Miközben a megújítható forrásokhoz kötődő technológiákat ösztönözzük, azzal párhuzamosan a szénmegkötés technológiáját is fejlesztenünk kell.
A Bizottság két évvel ezelőtti, legfeljebb 12 CLT-erőműre vonatkozó javaslata eddig a finanszírozási kérdés rendezésére várt. Nagyon örültem a jelentésemmel kapcsolatos megállapodásnak, miszerint 300 milliónyi kibocsátási egységgel mozdítjuk elő e technológiában rejlő lehetőségek kiaknázását. Eredeti, az új üzemekhez kötött tekintélyes tartalékok felhasználásával kapcsolatos, meglehetősen szerény javaslatomat Davies úr és más képviselők is támogatták, és ezen felbátorodva, jelentésemet jóval magasabb számokkal módosítottam.
Köszönet az elnökségnek, köszönet a Bizottságnak, köszönet Davies úrnak, McAvan asszonynak, és a kollégáknak is a témához nyújtott támogatásukért!
Miután gyorsan kimerítjük bolygónknak a biológiai szénmegkötés révén mutatkozó szén-dioxid-elnyelő tartalékait, saját eszünkre, így az új szénmegkötési technológiákra, s különösen a CLT átalakító technológiájára kell hagyatkoznunk. Feltéve, hogy az ilyen eljárások környezetvédelembe illeszthetősége és kereskedelmi életképessége a 12 projekten keresztül bizonyítást nyer.
Claude Turmes
Elnök úr, fennáll annak kockázata, hogy a szénmegkötés mint valami kísértet ismét elfogadtatja a közvéleménnyel a szennyező szénerőműveket. Miért? Először is, Önök tudatában vannak-e annak, hogy a valaha épített, általunk modernizált CLT-erőmű kibocsátása is megközelíti a 150-200 grammos CO2 értéket? Ez magasabb, mint a működő gázüzemű CHP-erőműveké (kombinált hő- és villamos erőművek), meghaladja a mai gázüzemű CHP-technológiák mértékét. Másodszor - és ezzel, Davies úr, önmagának is el kell számolnia - a parlamenti állásfoglalásban szerepelt egy CO2-kibocsátási plafon, amely kimaradt a jelentésből.
Most tehát úgy állunk, hogy nincs már kibocsátási plafon, és az ETS-rendszer alapján 15%-os támogatást nyújtunk az új szénerőműveknek, például Németországban 2013-2016 között. Ezzel a hagyományos szénerőművek építése és működtetése gazdaságilag elfogadható szinten marad. Most így nem igazán értem, hogy ez miként illeszthető bele az éghajlatváltozás elleni erőteljes fellépésünk politikájába.
Vladimir Urutchev
(BG) Szeretném elismerésemet kifejezni azért a nagyszerű munkáért, melyet az előadók, a tárgyalók és számos más, a színfalak mögött tevékenykedő, az ügyhöz hozzájáruló személy végzett, és amelyeknek köszönhetően ma a végső vitát folytathatjuk az energia- és éghajlat-változási csomagról.
Kétségtelen, hogy ez a csomag nem pusztán az energiaágazatra, hanem az ipar egészére és a szállításra is hatást gyakorol. Ezeknek az ágazatoknak még erőteljesebben alacsony szén-dioxid-kibocsátásúvá kell válniuk, de ehhez kezdünk kiszaladni az időből. A francia elnökségnek köszönhetően sikerült a szükséges kompromisszumokat megkötnünk.
Nem zárhatom felszólalásomat anélkül, hogy nem említem meg, mennyire tisztességesen vették figyelembe a közép- és kelet-európai országok érdekeit. Szeretném azt javasolni a Bizottságnak, hogy a 12 projekt egyike kerüljön Bulgáriába.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr, hatékony és innovatív megoldásokra van szükség az energia- és éghajlat-változási csomagban foglalt ambiciózus célok végrehajtásához.
Úgy vélem, jelenleg a szén-dioxid-leválasztás és -tárolás (CLT) technológiája jelenti a megfelelő megoldást az üvegházhatások viszonylag rövid időn belüli semlegesítésére. Ugyanakkor nem téveszthetjük szem elől a CLT-ben rejlő lehetséges kockázatokat sem. Bizonyítást nyert például, hogy a helytelenül tárolt gáz felrobbanhat. Vagy, amennyiben a tároló tartályok szivárognak, akkor a talaj vízadó rétegei elsavasodnak. Ez pedig fenyegetést jelent az emberi egészségre. Alapvető fontosságú tehát, hogy ilyen jellegű vállalkozásaink tervezésénél és kivitelezésénél kiküszöböljük vagy minimálisra szorítsuk az ilyen természetű veszélyeket.
Úgy hiszem, a geológiai szén-dioxid-leválasztás és -tárolás rendszere - a jelenlegi feltételek között - talán a lehető legjobb megoldás. Ahhoz azonban, hogy ez sikeres legyen, meg kell győznünk a legnagyobb károkozó államokat is, hogy fogadják el ezt a technológiát. Itt például az USA-ra, Kínára, Indiára gondolok. Ezek az országok nemcsak, hogy nem zárják be szénerőműveiket, de riasztó ütemben építenek újakat is.
Rebecca Harms
(DE) Elnök úr, ezen a ponton szeretném a Házat egy, a poznani éghajlat-változási világkonferencián felvetett kérdésre emlékeztetni, miután számomra abszurdnak tűnik, hogy olyan technológia mellett korteskedünk, amely még nem is működik. Ugyanakkor, amennyiben következetesen fellépnénk a déli országokban végbemenő erdőirtásokkal szemben, akkor hatalmas lehetőségeink nyílnának a CO2-leválasztásra. Jóval nagyobbak, mint amit a szén-dioxid-leválasztással és -tárolással (CLT) valaha is elérhetünk. Amennyiben a CO2-befogásnál eredményekre törekszünk, akkor ebben az Európa-központú CLT vitában a mostaninál jóval erőteljesebb elkötelezettséget kellene mutatnunk az esőerdő-irtás és a fakitermelés megállítása irányában.
Chris Davies
előadó. - Elnök úr, amikor a parlamenti előadó feladatkörét megkaptam, úgy döntöttem, túllépek megbízatásomon, és megvizsgálom, valamint felgyorsítom a szén-dioxid-leválasztási és -tárolási technológia fejlesztését. A Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság az ikerpályás megközelítést alkalmazta: az egyik pályán olyan pénzügyi mechanizmus kialakítására törekedtünk, melynek révén a demonstrációs projektek megvalósítását támogathattuk, míg a másikon olyan szabályozó eszköz (azaz a kibocsátásteljesítmény-norma) elfogadására törekedtünk, amelynek segítségével megakadályozhatjuk a legszennyezőbb erőművek megépítését. A Bizottság és a Tanács eredetileg mindkét javaslatot ellenezte.
Most az egyik legfőbb érv a kibocsátásteljesítmény-norma bevezetésével szemben az, hogy a CLT-technológiát elsőként ki kell próbálni és igazolni kell.
Úgy gondolom, a Parlament elégedett lehet, hiszen jelentős lépést tett előre a demonstrációs projektek megvalósítását segítő pénzügyi mechanizmus elfogadásával. Továbbra is meggyőződésem, hogy előbb-utóbb szükségünk lesz a kibocsátásteljesítmény-normára.
Köszönöm Grossetête asszonynak és az árnyékelőadóknak a közösen elért sikerekhez nyújtott segítségüket. A szén-dioxid-leválasztási és -tárolási technológia kritikusainak pedig azt mondom: gondolkodjanak józanul! Nézzék és lássák a világot olyannak, amilyen, azt a hatalmas mennyiségű szenet, amely felhasználásra kerül, és azt a tényt, hogy a Nemzetközi Energiaügynökség előrejelzései szerint az elkövetkező 20 évben 70%-kal emelkedik a szénfelhasználás.
Szükségünk van e technológia fejlesztésére. Nem igazán szeretem ezt, nem tartom ideális megoldásnak, de ki kell fejlesztenünk valamit, amellyel arányaiban megfelelő módon kezelhetjük a CO2-kibocsátást!
A CLT-technológia hatékony eszközt adhat kezünkbe a globális felmelegedés elleni küzdelmünk megnyeréséhez. Tovább kell azt fejlesztenünk! Nem engedhetjük meg, hogy akár egy pillanatra is szem elől tévesszük az abban rejlő lehetőséget!
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. december 17-én, szerdán kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Gyula Hegyi  
A széndioxid geológiai tárolása kétségkívül izgalmas technikai kihívás. Nem szabad azonban elfelejteni, hogy a környezet megmentése és a klímaváltozás mérséklése érdekében végső soron csökkenteni kell az üvegházhatású gázok kibocsátását. Vagyis a fosszilis energia felhasználását kell mérsékelni, s nem pótmegoldásokat kitalálni a kibocsátott gázok föld alatti tárolására. Ez a technológia ráadásul igen drága. Üzemi mértékben eddig csak Norvégiában sikerült megvalósítani, s becslések szerint tonnánként 100 euróba is belekerülhet a tárolás. Ennyi pénzt alighanem hasznosabban is el lehetne költeni, például a megújuló energiák támogatására. Különösen helytelen lenne, ha közösségi pénzeket fordítanának a leggazdagabb tagállamokban folyó kutatások finanszírozására. Ha a széndioxid geológiai tárolása valóban olyan jó megoldás, mint hívei állítják, akkor a piacon, a piaci versenyben is meg kell élnie.
