G 20 valstu augstākā līmeņa sanāksme Pitsburgā (24. un 25. septembris) (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par G20 valstu augstākā līmeņa sanāksmi Pitsburgā, kas norisināsies 2009. gada 24.-25. septembrī.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, man ir liels prieks šodien būt šeit un pārstāvēt Zviedrijas prezidentūru. Zviedrijas prezidentūra un Komisija kopīgi pārstāvēs ES G20 valstu augstākā līmeņa sanāksmē Pitsburgā 24.-25. septembrī. Lai sagatavotu ES kopējo nostāju, rīt Briselē notiks neformāla Eiropadomes sanāksme. Kā jau jūs visi zināt, globālā finanšu krīze ir noteikusi nepieciešamību veikt globālus pasākumus, kuriem nav precedenta.
Pirmkārt, ir runa par steidzamiem un efektīviem finanšu un monetārās politikas pasākumiem, kuru mērķis ir atbalstīt finanšu nozari un reālo ekonomiku. Otrkārt, ir runa par globālo centienu koordināciju un nepieciešamību piešķirt G20 sanāksmei arvien lielāku nozīmi attiecībā uz šo koordināciju, tostarp attiecībā uz pasākumiem, kas saistīti ar finanšu tirgu regulāciju. Finanšu un monetārās politikas pasākumi, kas tika steidzami īstenoti, bija absolūti nepieciešami, lai mēs pārvarētu krīzes smagāko posmu.
Aprēķināts, ka kopējais atbalsts ES ekonomikai šajā un nākamajā gadā ir 5 % no IKP. Centrālās bankas ir reaģējušas uz šo krīzi, turot procentu likmes tuvu nullei. Patlaban ar piesardzīgu optimismu ceram, ka finanšu nozares akūtās problēmas lielā mērā ir pārvarētas, taču ekonomiskā situācija joprojām ir nestabila, un ir liels risks atkal atslīgt atpakaļ. Mēs ļoti labi apzināmies, ka pieaugošais bezdarba līmenis nākotnē būs ļoti aktuāls jautājums. Situācija joprojām ir nedroša, taču varēja būt vēl daudz ļaunāk.
Koordinācija un sadarbība starptautiskā līmenī būs ļoti būtiski priekšnoteikumi, lai mēs varētu nodrošināt plaša mēroga atgūšanos no krīzes un pakāpenisku atgriešanos pie ilgtspējīgas ilgtermiņa izaugsmes, kas balstīta uz stabiliem pamatiem. G20 sanāksmei šajā ziņā ir bijusi un arī turpmāk būs galvenā loma. G20 sadarbosies arī ar tādām starptautiskām finanšu iestādēm kā Starptautiskais Valūtas fonds un Pasaules Banka, lai nodrošinātu, ka tām ir pietiekami daudz līdzekļu un pietiekami efektīva iekšējā organizācija, lai tās varētu veicināt ekonomisko izaugsmi un nodrošināt finansiālo stabilitāti visā pasaulē.
G20 sanāksmes ir devušas šādus būtiskus rezultātus.
Pirmkārt, mēs kopīgi analizējam problēmas, kas skārušas mūsu valstu ekonomiku. Iespējams, tas nav nekāds lielais sasniegums, taču kopīgs viedoklis par finanšu nozari un ar krīzi saistītajām ekonomiskajām problēmām ir būtisks priekšnosacījums, lai mēs varētu īstenot efektīvus pretpasākumus.
Otrkārt, mēs esam guvuši reālus panākumus attiecībā uz pasākumiem, par kuriem vienojāmies Londonā pavasara augstākā līmeņa sanāksmē. Šie pasākumi ir visaptverošs stimulu kopums mūsu valstu ekonomikas atbalstam un sadarbības veicināšana finanšu tirgu pārraudzības un regulēšanas jomā. Turklāt esam nodrošinājuši, ka Starptautiskajam Valūtas fondam ir pietiekami daudz līdzekļu, lai apmierinātu pieprasījumu pēc aizņēmumiem. Esam apņēmušies arī uzlabot starptautisko finanšu iestāžu spēju nākotnē laicīgi brīdināt par līdzīgām problēmām, ja tādas rastos.
Vēl ir daudz darāmā, bet mēs esam guvuši reālus panākumus, kuru sasniegšanā liela nozīme ir bijusi koordinētai starptautiskai sadarbībai. Manuprāt, ES kopā ar pārējām G20 valstīm ir daudz sasniegusi attiecībā uz vairākiem jautājumiem, kuriem ir izšķiroša nozīme, lai mēs varētu stratēģiski reaģēt uz ekonomisko un finanšu krīzi. Mūsu koordinētā ES stratēģija apliecina, ka Eiropa vada debates, nevis seko to gaitai. Tieši mūsu piedāvātie risinājumi tiek ņemti vērā, izstrādājot globālos risinājumus. Tāpēc rītvakar prezidentūra aicina valstu vai valdību vadītājus uz darba vakariņām. Mūsu mērķis ir turpināt darbu, kas veiksmīgi tika aizsākts Ecofin neformālajās pusdienās un G20 valstu finanšu ministru sanāksmē Londonā, lai mēs būtu gatavi Pitsburgas sanāksmei.
Es ceru, ka rītdienas tikšanās un Pitsburgas augstākā līmeņa sanāksme palīdzēs sasniegt turpmākus rezultātus ne tikai attiecībā uz galvenajiem jautājumiem, kurus minēju, bet arī dažādās citās jomās. Vairāki Eiropas finanšu ministri ir asi izteikušies par prēmiju sistēmu nozīmi finansiālās stabilitātes nodrošināšanā. Visi ES finanšu ministri uzskata, ka mums ir jāizvirza prasība izstrādāt efektīvus pasaules mēroga standartus, lai nodrošinātu, ka šādas prēmiju sistēmas nav destabilizējošas un ka prēmiju maksājumi ir saprātīgi attiecībā pret sasniegtajiem rezultātiem. Šie pasākumi ir nozīmīgs elements vispārējā iniciatīvā, kas paredz nodrošināt lielāku finanšu nozares pārredzamību un labāku tās uzraudzību, un tiem ir izšķiroša nozīme, lai mēs spētu nodrošināt stabilitāti nākotnē.
Finanšu stabilitātes padome ir aicināta Pitsburgas augstākā līmeņa sanāksmē uzstāties ar ziņojumu par prēmiju sistēmas principu izstrādi, kuru tā veic. Es ceru, ka šajā ziņojumā būs iekļautas konkrētas stratēģijas, kuras ir iespējams īstenot praksē un kuras nodrošina to, ka finanšu iestādes ievieš saprātīgu un atbildīgu atalgojuma un prēmiju sistēmu. Turklāt es ceru, ka mēs vienosimies arī turpmāk vajadzības gadījumā nodrošināt stimulus, kas nepieciešami mūsu valstu ekonomikām, taču svarīgi ir arī tas, ka mēs atceļam pasākumus, kas vairs nav nepieciešami, lai tad, kad tiks panākta ekonomiskā atveseļošanās, mums atkal būtu līdzsvarotas valsts finanses.
Mēs tikai nesen esam sākuši domāt par šīm izejas stratēģijām. To veids, koordinācija un īstenošanas metodes būs ļoti nozīmīgi priekšnosacījumi, lai mēs panāktu līdzsvarotu ilgtermiņa ekonomisko atveseļošanos. Nodarbinātības jautājums ir vēl viens būtisks izaicinājums. Mums rūpīgi jāizstrādā nepieciešamie pasākumi, vienlaikus saglabājot līdzsvaru starp finanšu politiku un struktūrpolitiku. Esmu pārliecināta, ka mēs vēlreiz uzsvērsim nepieciešamību turpināt cīņu pret protekcionismu un nodrošināt godprātīgu darbību pasaules tirgos. Lai to paveiktu, būs nepieciešama ievērojama koordinācija finanšu regulācijas un uzraudzības jomā, kā arī attiecībā uz to ārkārtas pasākumu atcelšanu, kas veikti finanšu nozares atbalstīšanas nolūkā. Vēl būs jāveic milzīgs darbs gan valstu, gan ES līmenī.
Diskusijas par finanšu iestāžu reformu turpināsies rīt Pitsburgā un visu šo gadu. Mēs vēlamies, lai šīs diskusijas ir pārliecinošas, lai tām ir pietiekami daudz līdzekļu, lai to dalībniekiem ir atbilstošās pilnvaras un lai to politiskās vadības un pārvaldības struktūras korekti atspoguļo diskusiju dalībnieku sastāvu. Šie jautājumi ir sarežģīti un savstarpēji saistīti, bet mums steidzami ir nopietni jāķeras pie to risināšanas, lai finanšu iestādes varētu veikt šo darbu, kas kļūst arvien svarīgāks.
Visbeidzot es vēlētos norādīt, ka mums ļoti nepieciešama politiskā izlēmība, lai diskusijas, kas notiks Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmē par klimata pārmaiņām, būtu veiksmīgas. Zviedrijas prezidentūrai šī ir ļoti svarīga prioritāte. Mēs vēlamies nodrošināt, ka tiek ieviesti atbilstoši veicināšanas pasākumi, kas mudina ikvienu rīkoties, lai ierobežotu globālo sasilšanu un pielāgotu ekonomiskās stratēģijas, veicinot klimatam labvēlīgu attīstību.
Pitsburgas sanāksmē mēs ceram gūt rezultātus attiecībā uz globālo klimata pasākumu finansēšanas pamatnostādnēm. Nevaru apsolīt, ka sasniegsim visus iecerētos mērķus, jo šie jautājumi ir ļoti sarežģīti, taču apsolām, ka prezidentūra ar pilnu atbildību paudīs un aizstāvēs ES viedokli. Es ļoti ceru, ka rītdienas diskusijas ar valstu un valdību vadītājiem būs rezultatīvas un ka Pitsburgas sanāksmē, kas notiks nākamajā nedēļā, tiks sasniegti reāli panākumi, kurus pasaule ar nepacietību gaida.
(Aplausi)
Joaquín Almunia
Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, dāmas un kungi, šī ir pirmā reize, kad uzstājos Parlamentā jaunā sasaukuma laikā. Vispirms vēlos apsveikt visus deputātus, kas ievēlēti pirmo reizi, un arī tos daudzos deputātus, kas ievēlēti atkārtoti. Esmu pārliecināts, ka mēs visi izjūtam atbildību par nepieciešamību rast veidu, kā pārvarēt vienu no mūsu paaudzes lielākajiem politiskajiem izaicinājumiem - šo dziļo ekonomisko un finanšu krīzi. Mūsu uzdevums ir atgūt mūsu iedzīvotāju uzticību un radīt viņiem stabilitātes sajūtu, vienlaikus paplašinot viņu iespējas un nodrošinot ikvienam augstāko iespējamo sociālās kohēzijas līmeni.
Jautājums, kas tiks izskatīts G20 augstākā līmeņa sanāksmē Pitsburgā nākamnedēļ, ir šī izaicinājuma un problēmas pamatā. Esmu pārliecināts, ka šis jautājums būs aktuāls visā šī Parlamenta sasaukuma pilnvaru laikā neatkarīgi no tā, vai tas tiks apspriests G20 sanāksmēs vai Eiropadomes sanāksmēs, jūsu debatēs vai iniciatīvās, ko nākamā Komisija ierosinās Parlamentam.
Šī Pitsburgas sanāksme būs trešā G20 sanāksme, kurā tiekas valstu vai valdību vadītāji, pēc "Lehman Brothers” bankrota, kas notika pirms gada un vienas dienas, un tāda apmēra krīzes sākuma, kāda nebija pieredzēta daudzas desmitgades.
Pirmās divas G20 augstākā līmeņa sanāksmes - Vašingtonas sanāksme pagājušā gada novembrī un Londonas sanāksme šī gada aprīlī - apliecina, ka G20 sanāksmēm ir izšķiroša nozīme mēģinājumos koordinēt globālus pasākumus šīs krīzes pārvarēšanā.
G20 sanāksmes ieguldījumam koordinētu pasākumu izstrādē ir bijusi ļoti svarīga nozīme, lai izvairītos no vēl dziļākas krīzes. Tai bijusi ļoti svarīga nozīme arī tādas ekonomiskās un finanšu sistēmas pamatu izveidē, kura nepieļaus, ka nākotnē atkārtojas tās nesamērības un pārmērības, kas noveda līdz pašreizējai situācijai.
Eiropas Savienība ir aktīvi un apņēmīgi mudinājusi G20 valstis veikt šos pasākumus. Komisijas priekšsēdētājs J. M. Barroso vakar Parlamentā atgādināja, ka pirmā augstākā līmeņa sanāksme Vašingtonā bija Eiropas iniciatīva, ko ierosināja Francijas prezidentūra un prezidents N. Sarkozy kopā ar Komisiju. Eiropas Savienībai bija nozīmīga loma arī, nosakot abu iepriekšējo sanāksmju vērienīgos mērķus un aktīvi piedaloties šīs sanāksmes priekšdarbos, lai nodrošinātu, ka sanāksmēs tiek gūti konkrēti rezultāti un panākti konkrēti kompromisi, nevis tikai pieņemtas principu deklarācijas.
Visiem Eiropas iedzīvotājiem un Eiropas iestādēm būtu jābūt apmierinātām ar šiem sasniegumiem. Mēs pamatoti varam būt apmierināti arī ar koordinācijas līmeni, kāds G20 sanāksmēs ir bijis starp dažādiem Eiropas pārstāvjiem - Eiropas valstīm, kas ir G20 locekles un kas šādā statusā piedalās G20 sanāksmēs, un Eiropas Savienības prezidentūru un Komisiju, kas pārstāv visu eiropiešu viedokli un visu dalībvalstu kopējo nostāju.
Vašingtonas augstākā līmeņa sanāksmē, kas notika pagājušā gada novembrī, pasaules galvenajiem ekonomikas centriem (G20 valstis veido aptuveni 90 % no pasaules IKP) bija iespēja vienoties par stimulu plānu īstenošanu, lai atbalstītu saimniecisko darbību tajā laikā, pagājušā gada rudenī, kad kreditēšanu, starptautisko tirdzniecību un ieguldījumus pēkšņi pārtrauca milzīgs finansiālais šoks, kura pirmās izpausmes bija jūtamas 2007. gada augustā un kas sasniedza neticamus apmērus 2008. gada septembrī.
Dažas dienas pēc Vašingtonas sanāksmes Komisija nāca klajā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu, kas decembrī ieguva Eiropadomes politisko atbalstu. Šis plāns ir izmantots Eiropas pretkrīzes pasākumu pamatā, atbilstoši tam nosakot fiskālo politiku un tos politikas virzienus, kuru mērķis ir veicināt pieprasījumu ar instrumentiem, kas ir valstu valdību un parlamentu rīcībā vai pašu Eiropas iestāžu rīcībā.
Jaunākās prognozes liecina, ka laika posmā no 2009. līdz 2010. gadam šie diskrecionārie fiskālie stimuli un automātisko stabilizatoru darbība, kas ir ļoti būtiski faktori Eiropas valstīs mūsu nodokļu sloga un sociālās labklājības sistēmas dēļ, palielinot kopējo pieprasījumu, palielinās ES IKP par 5,5 %.
Arī jaunā ASV administrācija ir pieņēmusi ļoti nozīmīgu stimulu plānu. ASV nav tik daudz automātisko stabilizatoru kā Eiropā, taču tiešo stimulu un automātisko stabilizatoru kopskaits liecina, ka abās Atlantijas okeāna pusēs tiek nodrošināts līdzīga apmēra atbalsts. Līdzvērtīgus fiskālos stimulus ir pieņēmušas arī Japāna, Ķīna, Kanāda un citas G20 valstis.
Londonas augstākā līmeņa sanāksmē, kas notika aprīļa sākumā, attiecībā uz šo jautājumu tika uzsvērts, ka ir svarīgi šos stimulu plānus pēc iespējas ātrāk ieviest praksē. Sanāksmē tika pausts aicinājums rūpīgi pārraudzīt šos plānus un norādīts, ka nepieciešamības gadījumā tie būtu jāpapildina, pieņemot papildu pasākumus. Patlaban mēs varam apstiprināt, ka šie stimulu plāni kopā ar ļoti svarīgajiem monetārajiem stimuliem, ko pieņēmušas centrālās bankas, un valsts līdzekļu mobilizācija finanšu iestāžu, jo īpaši banku, atbalstam, ir spējuši apturēt ekonomikas brīvo kritienu. Šajā rudenī tie ļauj mums ieraudzīt pirmās stabilizācijas pazīmes, par kurām liecina ekonomiskās prognozes, kuras es pirms divām dienām izklāstīju Briselē. Pirmo reizi divu gadu laikā šīs prognozes nav sliktākas par iepriekšējām prognozēm.
Tomēr patlaban vēl nevaram apgalvot, ka saimnieciskā darbība spētu pati sevi uzturēt, ja nebūtu šo stimulu. Skaidrs ir arī tas, ka, neraugoties uz izmantotajiem stimuliem un ņemot vērā satraucoši lielo bezdarba pieaugumu un līdz šim neatrisinātās finanšu sistēmas problēmas, joprojām pastāv risks no jauna ieslīgt recesijā.
Tāpēc G20 finanšu ministri, tiekoties Londonā šī mēneša sākumā, attiecībā uz Pitsburgas augstākā līmeņa sanāksmi vienojās arī par to, ka patlaban ir jāturpina piemērot pagaidu atbalsta pasākumus, bet vienlaikus ir jāsāk izstrādāt koordinētu krīzes izejas stratēģiju. Savas runas beigās es vēl nedaudz atgriezīšos pie šī jautājuma.
Pirmās divas G20 sanāksmes Vašingtonā un Londonā bija nozīmīgas arī tāpēc, ka tika noteikta globālā politika attiecībā uz reformām finanšu regulācijas un uzraudzības sistēmās. Gandrīz trīsdesmit gadus ir valdījis liberalizācijas modelis un teorijas par finanšu tirgu iespējamo neievainojamību, taču patlaban šajā ziņā piedzīvojam radikālas pārmaiņas.
Vašingtonā G20 valstis izveidoja pamatus un izstrādāja principus politikai, kas paredz piemērot stingrāku un efektīvāku regulāciju un uzraudzību finanšu tirgiem, regulatīvo un uzraudzības iestāžu kontroli attiecinot uz pilnīgi visām jomām, produktiem un finanšu tirgus dalībniekiem. Šīm iestādēm ir ciešāk jāsadarbojas un savstarpēji jākoordinē sava darbība, lai novērstu nacionālo uzraudzības sistēmu acīmredzamo neefektivitāti globalizēto tirgu un to finanšu iestāžu uzraudzības nodrošināšanā, kas darbojas šajos pārrobežu tirgos.
Londonas augstākā līmeņa sanāksmē aprīlī tika paveikts milzīgs darbs, lai sasniegtu konkrētu un ievērojamu progresu šīs reformu politikas īstenošanā. Londonas G20 sanāksmē tika paredzēti gan piesardzīgi uzskaites noteikumi, kas piemērojami finanšu iestādēm, gan stingras prasības nodrošināt pārredzamību valstīs un teritorijās, kas nesadarbojas, proti, nodokļu oāzēs. Tika paredzēta riska ieguldījumu fondu un citu finanšu iestāžu regulēšana, pārredzamu atvasināto tirgu organizācija un tādu noteikumu pieņemšana, kas nosaka finanšu iestāžu augstākā līmeņa vadošo darbinieku un tirgus dalībnieku atalgojumu. Londonas G20 sanāksmes laikā tika veikti galīgie pasākumi ceļā uz reformas īstenošanu.
Tādējādi Eiropas Savienība ir paveikusi ļoti nozīmīgu darbu ne tikai attiecībā uz to, lai G20 līmeņa vienošanās tiktu panāktas, bet arī attiecībā uz to piemērošanu. Pēdējā gada laikā intensīvi ir strādāts regulējuma jomā. Dažus no šiem priekšlikumiem jau ir pieņēmis Parlaments un Padome. Pārējie priekšlikumi pašlaik tiek apspriesti Parlamentā un Padomē. Līdz gada beigām Komisija plāno pieņemt vairākus jaunus priekšlikumus - jau nākamnedēļ, dienu pirms Pitsburgas sanāksmes, mēs nāksim klajā ar priekšlikumu izveidot Eiropas Sistēmisko risku komiteju un trīs Eiropas mikrouzraudzības iestādes, pamatojoties uz ieteikumiem, kas pausti Larosière grupas ziņojumā un kurus gan Padome, gan Komisija ir atbalstījusi.
Arī ASV administrācija ir nākusi klājā ar vērienīgu finansiālo reformu plānu, un prezidents Obama šonedēļ apstiprināja, ka tā būs viena no prioritātēm viņa pilnvaru laikā. Viņš atzina, ka krīze sākās un attīstījās ASV un ka ASV uzņemas atbildību par to.
Pitsburgas augstākā līmeņa sanāksmes mērķi ir noskaidrot, vai ir sasniegts progress attiecībā uz šīm reformām, un nodrošināt nepieciešamo regulatīvo konverģenci abās Atlantijas okeāna pusēs. Jebkuras regulējuma atšķirības investori nākotnē izmantos vai varētu izmantot arbitrāžas stratēģiju īstenošanai, un tas varētu radīt jaunus būtiskus tirgus kropļojumus. Taču Pitsburgas sanāksmē ne tikai jānodrošina, ka tiek ievērotas iepriekš panāktās vienošanās, un jāveicina pieņemto pasākumu īstenošana, bet arī jānodod skaidrs politiskais vēstījums. Ar stingru apņemšanos un pārliecību ir skaidri jāpauž valdību, politisko līderu, iestāžu, mūsu valstu un Eiropas Savienības neapšaubāmā vēlme izveidot stabilu regulatīvo bāzi. Šajā vēstījumā jānorāda, ka "nekādā gadījumā mēs nedrīkstam domāt, ka, pārvarējuši šīs krīzes grūtāko posmu, drīkstam pieļaut to darbību atsākšanos, kuru dēļ krīze radās”.
Sabiedrība vēlas garantijas, ka finanšu iestādēm un to administratīvajiem darbiniekiem būs jāievēro tādi noteikumi, jo īpaši attiecībā uz atalgojumu, kas nepieļaus to, ka vēlreiz tiek apdraudēta finanšu sistēma un reālā ekonomika kopumā. Eiropas Savienībā ir vienota nostāja šajā jautājumā.
Vēl viens jautājums, kas G20 sanāksmēs bijis prioritāšu vidū, ir jautājums par starptautisko finanšu iestāžu reformu, kuru jau pieminēja Malmström kundze.
Es vienīgi vēlētos piebilst, ka Londonā tika sperts nozīmīgs solis attiecībā uz šo iestāžu, jo īpaši Starptautiskā Valūtas fonda (SVF), finansiālajām iespējām. SVF aizdevuma iespējas ir palielinātas vismaz par USD 500 miljardiem, tādējādi SVF darbībām patlaban pieejami kopējie līdzekļi USD 750 miljardu apmērā. Vēl tika panākta vienošanās sadalīt speciālās aizņēmuma tiesības USD 250 miljardu apmērā starp visām SVF dalībvalstīm atbilstoši to kvotām. Tika panākta arī vienošanās palielināt SVF finansiālās iespējas, lai veicinātu izdevīgu aizdevumu izsniegšanu nabadzīgākajām valstīm. Viss minētais jau tiek praktiski īstenots. Sešos mēnešos ir sasniegts daudz lielāks progress nekā daudzos iepriekšējos gados.
Eiropas Savienība, protams, ir piekritusi atbilstoši piedalīties šajā SVF līdzekļu palielināšanā. Atbilstoši jauno mērķu finansēšanas vajadzībām Eiropas Savienības dalībvalstis ir vienojušās palielināt savas ierastās iemaksas par 125 miljardiem eiro.
G20 valstu vadītāji apspriedīs arī jautājumu par nepieciešamību mainīt dažādo valstu pārstāvniecību starptautisko finanšu iestāžu pārvaldes iestādēs. Jaunās tirgus ekonomikas valstis un jaunattīstības valstis tiecas pēc atbilstošākas pārstāvniecības. Eiropas Savienība atbalsta šos centienus, taču tiem jāpārtop konkrētās vienošanās. Tieši tāpēc Eiropas Komisija turpina apgalvot, ka saskaņā ar Parlamenta līdzšinējo viedokli vislabāk būtu, ja Eiropas Savienībai šajās iestādēs būtu viena pārstāvniecība, kaut arī šī nav Eiropas Savienības prezidentūras oficiālā nostāja.
Pitsburgā tiks apspriesti arī citi jautājumi: finansējums klimata pārmaiņu jautājumu risināšanai, gatavojoties Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmei, nepieciešamība rezumēt starptautiskās tirdzniecības sarunas un izskaust protekcionisma tendences, krīzes pārvarēšanai paredzētā atbalsta palielināšana vājākajām un neaizsargātākajām valstīm. Kā jau jūs zināt, Komisija pagājušajā nedēļā pieņēma paziņojumu par finansējumu klimata pārmaiņu jautājumiem.
Nobeigumā vēlos minēt vēlmi, kas tika pausta pēdējā G20 finanšu ministru sanāksmē un kas tiks apspriesta Pitsburgas sanāksmē: ir jāizveido pamats nākotnes modelim, kas nodrošina līdzsvarotāku un ilgtspējīgāku izaugsmi. Lai šo vēlmi piepildītu, vispirms ir jāizstrādā izejas stratēģijas. Tās nav jāpiemēro tūlīt, bet gan vajadzības gadījumā un koordinētā veidā. Šādu stratēģiju izstrāde nav tikai veids, kā nodrošināt ilgtspējīgu izkļūšanu no šīs krīzes, bet arī veids, kā laikā, kad krīze ir tik būtiski ietekmējusi valsts finanses, nodarbinātības līmeni un mūsu valstu ekonomiku izaugsmes spēju, pavērt iespēju nodrošināt vidēji ilgu un ilgtermiņa ilgtspēju.
Corien Wortmann-Kool
Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, Almunia kungs, patlaban piedzīvojam globālu krīzi. Mūsu finanšu nozare darbojas pasaules mērogā, tāpēc iespēju robežās mums ir jācenšas vienoties par saistošiem noteikumiem, kas būtu piemērojami šai nozarei globālā līmenī. Tieši tāpēc Pitsburgas G20 sanāksme ir tik nozīmīga, tomēr arī pašai Eiropas Savienībai, protams, ir aktīvi jārīkojas. Ir jācenšas atjaunot līdzsvaru starp brīvību un atbildību, jāatgriežas pie vērtībām, kas ir sociālās tirgus ekonomikas pamatā, un no jauna jāpievēršas Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) vēlēšanu programmas galvenajiem mērķiem.
Priekšsēdētāja kungs, G20 sanāksme ir nozīmīga sanāksme, kurā nevaram runāt tikai par nākotnes redzējumu. Priecājos, ka arī jūs paudāt šādu viedokli. G20 sanāksmē ir jāpieņem lēmumi. Lēmumi par strukturālajām reformām riska pārvaldības jomā, lēmumi par pārredzamības veicināšanu un labākiem finanšu uzraudzības noteikumiem. Komisār Almunia, jūs minējāt, ka ir izstrādāti priekšlikumi par riska ieguldījumu fondiem. Kādi attiecībā uz šo jautājumu ir jūsu mērķi G20 sanāksmē? Steidzama SVF un Pasaules Bankas reforma arī ir ļoti nepieciešama. Priecājos, ka jūs abi arī to pieminējāt. Ir laicīgi jāsāk izstrādāt koordinētu izejas stratēģiju, citādi atkal parādīsies jaunas problēmas.
Priekšsēdētāja kungs, vissvarīgākais uzdevums ir nodrošināt, ka neatbilstošajai prēmiju kultūrai tiek piemēroti saistoši noteikumi, jo prēmijas, kas tiek maksātas par īstermiņa peļņu, apdraud finanšu iestāžu stabilitāti. Taču ar to vien nepietiks, jo sabiedrībā pamatoti valda liels sašutums. Tāpēc ir ļoti svarīgi, ka mēs parādām savu izlēmību attiecībā uz šo jautājumu.
Priekšsēdētāja kungs, šī sanāksme būs veiksmīga tikai tad, ja tiks panāktas saistošas vienošanās. Es minēju regulējumu finanšu jomā, taču ļoti svarīgi jautājumi, protams, ir arī klimata pārmaiņas, ja vēlamies, lai Kopenhāgenas sanāksme būtu rezultatīva, un protekcionisma apkarošana nodarbinātības interesēs. Jums, Eiropas Savienībai un mums visiem šajā ziņā ir jābūt pamatlicējiem, tāpēc ir svarīgi, lai jūs nodrošinātu visu dalībvalstu sadarbību.
Udo Bullmann
Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi, vispirms es vēlos norādīt, ka pašreizējā ekonomiskajā situācijā mēs nedrīkstam turpināt rīkoties "tāpat kā līdz šim”. Tā būs iespējams panākt tikai lēnu ekonomisko atveseļošanos un mēs arī turpmāk vērosim dramatisku bezdarba līmeņa pieaugumu, arī šeit, Eiropā. Tāpēc jums ir jābūt drosmīgiem. Tā ir svarīgākā ziņa, ko šis Parlaments var nodot Pitsburgas delegātiem. Esiet drosmīgi!
Almunia kungs, es noklausījos jūsu uzmundrinošo runu un vēlos jūs apsveikt ar to. Tagad jums šie vārdi ir jāīsteno praksē. Nav slikta doma sākt ar prēmiju sistēmu, taču ar to vien nepietiek. Ir nepieciešamas pārmaiņas attiecībā uz visiem tiem gadījumiem, kad neadekvātu noteikumu dēļ īstermiņa spekulantiem starptautiskajā finanšu tirgū ir priekšrocības attiecībā pret tiem, kas vēlas veikt ilgtermiņa ieguldījumus darba vietu radīšanā, izcilos ražojumos un savu uzņēmumu veiksmīgas darbības nodrošināšanā ilgtermiņā. Pilnīgi piekrītu, ka visiem riskantajiem tirgus dalībniekiem un visiem riskantajiem finanšu centriem ir jāpiemēro pienācīgs regulējums, tāpēc mums ir jānosaka regulējums ārzonu finanšu centriem, kuri piedāvā apšaubāmus finanšu produktus visā pasaulē. Šis ir būtiskākais uzdevums, ko mums pašiem tagad ir jāapņemas paveikt.
Jums nav jābaidās apspriest arī fiskālās politikas jautājumu, tas nav aizliegts. Diskusijas par globālo finanšu darījumu nodokli, kas būtu izdevīgs ilgtermiņa investoriem, iezīmētu progresu šajās kopējās diskusijās par fiskālo politiku. Mums ir nepieciešama cieša un uzlabota starptautiskās un Eiropas ekonomiskās politikas koordinācija. Piekrītu, ka ir jādomā par izejas stratēģiju, bet vēl svarīgāk patlaban ir domāt par to, kā mēs varam nodrošināt stabilu atbalstu ekonomikai un kā mēs varam uzlabot mūsu ekonomikas politikas koordināciju.
Sylvie Goulard
Priekšsēdētāja kungs, ministres kundze, komisāra kungs, mēs, protams, novērtējam visus tos centienus, par kuriem jūs runājāt un kuri jau ir devuši diezgan būtiskus rezultātus, tomēr mēs vēlamies vēl vairāk. Mēs vēlamies, lai vairāki G20 lēmumi un apņemšanās tiek īstenoti. Jo īpaši es vēlētos vērst uzmanību uz plaisu, kas Eiropas Savienībā pastāv starp diezgan iepriecinošajiem rādītājiem finanšu nozarē un dramatiskajiem bezdarba līmeņa rādītājiem. Ja ilgstoši pastāvēs augsts bezdarba līmenis, mēs piedzīvosim cilvēces traģēdiju, radīsies pārmērīgs slogs valsts finansēm, un nebūs nekādu cerību, ka ekonomikas atveseļošanos nodrošinās patēriņa pieaugums.
Mēs, Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa, ļoti baidāmies no Japānas scenārija atkārtošanās un no kūtras izaugsmes vairāku gadu garumā. Šķiet, ka arī jūsu valstij Zviedrijai, Malmström kundze, diemžēl ir šāda pieredze. Lūdzu, palīdziet mums gūt mācību no tās!
Manuprāt, mums ir trīs būtiski uzdevumi. Pirmkārt, ir jāturpina starptautiskā sadarbība, cīņa pret protekcionismu un tādu globālo iestāžu stiprināšana kā SVF. Mēs nevaram izkļūt no šis situācijas paši saviem spēkiem. Eiropai nemitīgi jāsludina šī tēze.
Otrkārt, mums ir veiksmīgi jāievieš efektīva uzraudzības sistēma un jāizvirza lielākas prasības attiecībā uz banku stabilizāciju. Šajā ziņā mēs nedrīkstam uzķerties uz G20 reklāmas trikiem. Mums ir izpildvara, bet vēl ir daudz darāmā likumdošanas līmenī. Mūsuprāt, Almunia kungs, Komisijas priekšlikumi attiecībā uz uzraudzību ir solis pareizajā virzienā, taču ar tiem vien nepietiek. Visbeidzot mēs vēlamies, lai iestādes būtu eiropeiskākas. Pēc tam, es domāju, mums būs jāsāk apspriest kopējas izejas stratēģijas, kas paredz eiro saglabāšanu, vienlaikus raugoties, lai deficīts nopietni neietekmē kopējo monetāro režīmu.
Nobeigumā es vēlos pateikties komisāram Almunia par viņa pausto atbalstu tam, ka Eiropas Savienībai kā iestādei ir jābūt pārstāvētai starptautiskajās iestādēs, tādējādi aizstāvot Kopienas principus. Mēs paļaujamies uz to, ka jūs nodrošināsiet, ka ne tikai lielās valstis diktē toni, bet ka ir aizstāvētas visas Eiropas Savienības un visa iekšējā tirgus intereses.
Sven Giegold
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos pateikties komisāra kungam par viņa runu. Mūs uztrauc vairāki jautājumi. Pirmkārt, mūsu bažas ir saistītas ar rezolūcijas priekšlikumu, ko izstrādāja Parlamenta Attīstības komiteja. Citēju: Eiropas Parlaments "ar lielām bažām atzīmē, ka krīze jau šobrīd smagi ietekmē cilvēku dzīvi un tai ir graujoša ietekme uz vismazāk aizsargātākajiem iedzīvotājiem nabadzīgākajās valstīs, jo paredzams, ka tikai 2009. gadā vien bezdarbnieku skaits palielināsies par 23 miljoniem, galējā trūkumā dzīvojošo - par 90 miljoniem, medikamentozā ārstēšana dzīvības glābšanai būs nepieciešama līdz pat 1,7 miljoniem apdraudēto cilvēku, bet bērnu mirstības gadījumu skaits palielināsies par vidēji 200 000 līdz 400 000 gadā (laikā no 2009. gada līdz 2015. gadam)”.
Lai gan šo priekšlikumu kopīgi izstrādāja visas šī Parlamenta grupas, tas diemžēl netika pieņemts. Mēs ar dziļu nožēlu secinām un uzskatām par apkaunojumu to, ka, gatavojoties G20 sanāksmei, Parlaments nav spējis izstrādāt rezolūciju par attīstības jautājumiem.
Ļoti būtisks jautājums ir par to, kā finansēt krīzes radītās sekas. Vācijas finanšu ministrs un kanclere ierosināja G20 sanāksmē apspriest iespēju ieviest globālo finanšu darījumu nodokli. Šajā sakarā es vēlos uzdot jautājumu Komisijai un arī Padomes prezidentūrai: vai jūs atbalstāt šo priekšlikumu?
Otrkārt, esam nobažījušies par nodokļu oāžu jautājumu. G20 vēlas risināt šo jautājumu, īstenojot informācijas apmaiņu par katru gadījumu atsevišķi. Mēs esam pārliecināti, ka tas nedarbosies. Attīstības komiteja ierosināja ieviest ziņojumu sniegšanas sistēmu, saskaņā ar kuru starptautiskajiem uzņēmumiem būtu jāsniedz ziņojumi par katru valsti atsevišķi. Mēs ierosinām ieviest automātisku informācijas apmaiņas sistēmu, kura nodrošinās, ka informācijas apmaiņa starp dažādām valstīm patiešām notiek.
Pasaules finanšu sistēmā ir nepieciešama pārredzamība. Mēs vēlamies zināt, kāda ir jūsu nostāja attiecībā uz šiem konkrētajiem priekšlikumiem par to, kā izkļūt no krīzes un segt krīzes radītās izmaksas.
Kay Swinburne
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos pateikties šī rīta runātājiem. Īpaši mani iepriecināja Malmström kundzes vārdi par to, ka Pitsburgas G20 sanāksmes pārstāvjiem ir jārīkojas koordinēti, turpinot atbalstīt stimulēšanas pasākumus un nepieciešamības gadījumā tos atceļot, un ka viņiem ir jāvienojas par mērķtiecīgiem un koordinētiem centieniem attiecībā uz jauno regulējumu.
Tomēr šī augstākā līmeņa sanāksme notiks laikā, kad valstis tērē triljoniem dolāru ekonomikas glābšanas pasākumiem un stimulu kopumu nodrošināšanai, kad divos lielākajos pasaules ekonomikas centros tiek īstenoti atsevišķi protekcionisma pasākumi, jo īpaši attiecībā uz riepām un mājputnu gaļu, un kad divas no sarežģītākajām regulatīvajām struktūrām, proti, ES un ASV, plāno pilnīgi pārveidot savu finanšu sistēmu. Tāpēc es ceru, ka diskusiju galvenais temats būs jautājums par to, kā koordinēt finanšu pakalpojumus, jo īpaši tagad, kad dažās valstīs ir vērojamas pirmās pazīmes, kas liecina, ka negatīvo izaugsmes rādītāju posms ir beidzies, nevis mazāk svarīgākais jautājums par baņķieru prēmiju kontroli.
Galvenā uzmanība šajā sanāksmē jāpievērš jautājumam par to, kā kopēju tiesisko regulējumu ieviest vienotā termiņā, jo mēs nedrīkstam pieļaut, ka atsevišķām valstīm rodas iespēja izmantot konkurences priekšrocības vai spekulatīvajā tirdzniecībā iesaistītajiem dalībniekiem tiek nodrošināta iespēja īstenot regulatīvo arbitrāžu. Finanšu regulējuma jomā individuālistiem nebūs priekšrocību. Globāla un koordinēta pieeja ir vienīgā, kas var palīdzēt palielināt līdzekļus uzņēmumiem, kas darbojas Velsā, ES un citviet pasaulē.
Ja maniem Velsas uzņēmumiem nebūs pieejami ASV līdzekļi, ja bankām, uz kurām tie paļaujas, būs nepieciešams tik liels kapitāls, ka ES nodokļu maksātājiem būs jāuzņemas vēl lielāks risks, neviens mums neteiks paldies par to, ka mēs pirmie aizsākām šo pārāk apgrūtinošo regulācijas procesu. Es lūdzu visos gadījumos pieņemt globālu un koordinētu pieeju un turēties pie tās, lai nodrošinātu, ka nākotnē kapitāls ir pieejams visiem mūsu uzņēmumiem Velsā, ES un citviet pasaulē.
Miguel Portas
Portugālē šī gada pirmajā ceturksnī banku peļņa pieauga par 18 %. Lielāks pieaugums bija vērojams vienīgi bezdarba jomā. Portugāle nav izņēmums, tā ir piemērs, kas apliecina, ka nav piepildījušies G20 dotie solījumi, ka mēs izkļūsim no šīs krīzes, ieviešot jaunu ekonomisko un pasaules kārtību.
Tā nav taisnība. To pierāda bezdarbnieku skaita pieaugums par 50 miljoniem un nabadzīgo iedzīvotāju skaita pieaugums par 200 miljoniem. Tāpēc es, protams, aicinu Komisiju un Malmström kundzi risināt arī prēmiju un riska ieguldījumu fondu jautājumu, taču galvenokārt es aicinu risināt jautājumus, kas vēl netika minēti: ārzonas finanšu centru slēgšana, nodokļu oāzes, finanšu darījumu nodoklis un banku noslēpuma režīma atcelšana. G20 sanāksmei ir jānodrošina redzami rezultāti, ja tā vēlas iemantot cilvēku uzticību.
Mario Borghezio
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kā gan cilvēki var ticēt finanšu tirgus regulācijai, ja to īstenot uzticēts pasaules finanšu tempļu augstajiem priesteriem, piemēram, Mario Draghi?
Amerikas Savienotajās Valstīs patlaban notiek tautas sacelšanās - jauna tautas konservatīvā revolūcija, kas vērsta pret finanšu oligarhijām. Mēs, iedzīvotāji, neticam politikai, kas paredz finanšu varas glābšanu uz nodokļu maksātāju līdzekļu rēķina, neatkarīgi no tā, vai šāda politika tiek īstenota ASV vai Eiropā. Eiropas valstu valdībām drīzāk būtu jāpiešķir pienācīgi līdzekļi reālajai ekonomijai. Tām būtu jārūpējas par ražošanu un darbavietu nodrošināšanu. Mēs redzam, kādi ir G20 sanāksmes rezultāti - tiem nav nekādas saistības ar nodokļu griestiem, prēmijām un nodokļu oāžu izskaušanu!
Īstenoto pasākumu vienīgais mērķis ir glābt tos, kas ir atbildīgi par šo finanšu burbuli: 23 triljoni eiro jau ir iztērēti, 5 triljonus eiro no tiem iztērēja Eiropas Centrālā Banka. Mūsu ekonomiskajā sistēmā nauda ir dāvāta tiem, kas ir atbildīgi par šo finanšu burbuli. Salīdzinot ar 850 miljardiem eiro, kas tika piešķirti bankām, labklājības atbalstam un ražošanas stimulēšanai tika atvēlēti tikai 50 miljardi eiro. Realitāte ir tāda, ka lielie finanšu spēki dod pavēles un politiķi tām paklausa.
Amerikas Savienotajās Valstīs un arī Eiropā politiķi ir tikai pasaules banku varas kalpi. Mosties, Eiropa! Seko ASV iedzīvotāju piemēram! Ir laiks otrajai lielajai revolūcijai - konservatīvajai tautas revolūcijai!
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mums ir nepieciešama demokrātiskā revolūcija. Par to skaidri liecina šis process, kuru, par laimi, ir veicinājis pašreizējais G20 sastāvs. Apvienošanās gan varētu notikt vēl lielākā mērā; varētu iedomāties, piemēram, G3. Kā būtu, ja Padome palīdzētu izveidot demokrātisku kontroles mehānismu, īpaši tāpēc, ka tā mēdz pieņemt vienprātīgus lēmumus? Nav obligāti jāizveido pasaules parlaments, taču ir nepieciešams, lai veicināto procesu kontroli veiktu tādas struktūras ievēlēti locekļi, kas ir lielāka par Eiropas Parlamentu.
Es īpaši vēlētos norādīt, ka sistēmisko risku jautājums ir jārisina pašā saknē. Nepatīkamajai situācijai, kurā joprojām atrodamies un kas aizsākās 1998. gadā ar "LTCM”, "Hypo Real Estate” un, protams, "Lehman” pieredzi un sekojošo atsitiena efektu, būtu jārosina pieņemt tādus noteikumus, kas nepieļauj nonākšanu situācijā, kurā galvenā problēma ir "too big to fail” jeb "pārāk liels, lai ļautu bankrotēt”. To, protams, var panākt, ieviešot tiesību aktus par karteļiem, taču tas noteikti ir arī fundamentāls globāls jautājums.
Runājot par globālo finanšu darījumu nodokli, 1999. gadā šeit, Parlamentā, tika izveidota Tobina nodokļa darba grupa. Labi, ka šajā jomā ir notikusi virzība uz priekšu. Attiecībā uz uzraudzības tiesību aktu kopumu vēlos teikt, ka mums ir steidzami jārīkojas Eiropas mērogā un mēs nedrīkstam ļaut, ka mūs attur tie, kuru mērķis ir nepareizā Eiropa.
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, statistikas rādītāji pakāpeniski uzlabojas. Taču daudzi no krīzes cēloņiem (un nav runa tikai par noteikumu nepilnībām) ne tuvu nav novērsti. Un tāpēc mēs nedrīkstam zaudēt politisko gribu, izlēmību un drosmi, gluži pretēji - tas viss mums ir nepieciešams.
Šodien mēs runājam par G20 procesu. Tas ir labs process. Lai izveidotu globālu ekonomiku un ieviestu finansiālo, sociālo un tiesisko kārtību pasaulē, mums ir nepieciešamas jaunas vai citādākas struktūras, prioritātes un novērtēšanas principi.
Lai to sasniegtu, ir jāizpilda trīs priekšnosacījumi. Pirmkārt, mums ir nepieciešams demokrātisks, parlamentārs leģitimizācijas process. Otrkārt, mums ir jāpalielina ES ietekme Eiropā un Eiropas ietekme pasaulē, ar to saprotot arī to, ka Pamattiesību hartas vērtībām ir jākļūst par mūsu eksporta precēm un mūsu atbildīgajam ekosociālās tirgus ekonomikas modelim ir jākļūst par mūsu globālās kārtības pamatu. Treškārt, ir nepieciešams Eiropas regulējums vairākās jomās, kurās nav panāktas vienošanās G20 darbības robežās.
Mēs atbalstām integrētu un eiropeisku, nevis tikai koordinētu finanšu tirgus uzraudzību atbilstoši Eiropas Centrālās Bankas modelim. Ar de Larosière ziņojumu vien nepietiek. Mēs atbalstām debates par prēmiju maksājumiem, bet izmaksas metožu mainīšana nav pareizais veids, kā risināt šo jautājumu. Ir jāmaina aprēķināšanas principi, un uz visām prēmijām ir jāattiecina arī sankcijas.
Uzskatu, ka debates par procikliskumu nav bijušas pietiekami plašas. 2009. un 2010. gadā mums ir jāizskauž krīzes procikliskās sekas un jāatceļ pašreizējie noteikumi. Mēs nedrīkstam zaudēt politisko gribu. Tieši tāpēc, noklausījušies Padomes priekšsēdētājas un komisāra runu, mēs dosimies uz Pitsburgu optimisma pilni.
Pervenche Berès
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, ir pagājis gads kopš "Lehman Brothers” bankrota, un ir ļoti svarīgi, kādu nostāju Eiropas Savienība paudīs G20 sanāksmē Pitsburgā, ja vien vēlamies, lai pagātnes notikumi neatkārtojas un dinamiskas pārmaiņas arī turpmāk ir viena no mūsu prioritātēm. Šajā sakarā es gribētu minēt četrus novērojumus.
Pirmkārt, G20 sanāksmē Londonā šī gada aprīlī valstu un valdību vadītāji apņēmās palielināt SVF līdzekļus. Tas ir apsveicams solis. Patiešām ir daudz paveikts, lai sasniegtu šo mērķi. Tomēr man ir aizdomas, ka šāda rīcība maskē nevēlēšanos piedalīties tik ļoti nepieciešamo SVF pārvaldības reformu veikšanā.
Otrkārt, mēs nedrīkstam uzķerties uz reklāmas trikiem. Es patiešām negribētu, ka plašās debates par iestāžu vadītāju un tirgotāju prēmijām un atalgojumu, kuras neapšaubāmi ir svarīgas, ja vēlamies izveidot sistēmu, kurā galvenais uzsvars tiek likts uz ilgtermiņa, nevis īstermiņa ieguldījumiem, aizēno tikpat svarīgo cīņu par nodokļu oāžu izskaušanu, kas bija viens no galvenajiem tematiem Londonas sanāksmē.
Treškārt, saistībā ar Bullmann kunga teikto jānorāda, ka šis ir vēsturisks brīdis, kad mums atkal ir jāpievēršas jautājumam par banku ieguldījumu krīzes seku finansēšanā. Tādējādi mēs varēsim atsākt debates par darījumu nodokli, kuram būtu jānodrošina līdzekļi, ko varētu izmantot ilgtermiņa ieguldījumiem. Es vēlreiz gribētu norādīt, ka, ņemot vērā to, kādā veidā bankām tika sniegts atbalsts krīzes pārvarēšanā, banku palīdzība šī brīža ekonomikas finansēšanā būtu tikai pareiza, atbilstoša un efektīva rīcība.
Mans pēdējais novērojums: paraugoties uz nodarbinātības rādītājiem, man šķiet, ka jau no paša sākuma mūsu G20 sanāksmes nav spējušas pietiekami efektīvi risināt makroekonomikas jautājumu, jautājumu par pasaules nodarbinātības paktu un jautājumu par atgriešanos pie stratēģijas, kas nākotnē mums dos iespēju novērst tos globālos līdzsvara traucējumus, kurus radīja šī krīze.
Wolf Klinz
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es atzinīgi vērtēju G20 sanāksmes ātro un izlēmīgo rīcību saistībā ar pasaules finanšu krīzi. Daudz kas ir izdarīts. Liesmas, šķiet, ir apdzēstas, taču mūsu finanšu sistēmas pamati joprojām ir nestabili. Iedzīvotāji ir satraukti. Nopelnītie līdzekļi tiek no jauna ieguldīti akcionāru interesēs, bet zaudējumi tiek uzvelti uz sabiedrības pleciem - tāds ir iedzīvotāju viedoklis par šo situāciju. Arvien vairāk tirgus dalībnieku ir atgriezušies pie "business as usual” jeb ierastās prakses. Tie īsteno vērienīgus pasākumus un nekoncentrējas uz to, kas viņiem kā pakalpojumu sniedzējiem būtu jādara, proti, uz reālās ekonomikas atbalstīšanu. Finansiālā ētika un atbildība, šķiet, daudziem no viņiem ir sveša.
Es ceru, ka G20 sanāksmē tiks panākta vienošanās par konkrētiem un steidzami īstenojamiem pasākumiem. Es ceru, ka ES dalībvalstis sadarbosies šajā ziņā. Papildus jaunai uzraudzības sistēmai mums ir nepieciešamas arī augstākas pašu kapitāla bāzes, kas pieaug līdz ar riska palielināšanos, ilgtermiņa, nevis īstermiņa stimulēšanas sistēmas, koordinēta stratēģija, kas paredz iztikšanu bez valsts atbalsta, protekcionisma ierobežošana, atbilstošs regulējums, nevis regulatīvā arbitrāža, procikliskuma izskaušana un risinājums "too big to fail” jeb "pārāk liels, lai ļautu bankrotēt” problēmai, taču visbūtiskāk ir pieturēties pie izmēģinātām un pārbaudītām sociālās tirgus ekonomikas metodēm.
Cornelis de Jong
Priekšsēdētāja kungs, līdz šim G20 sanāksmēs uzmanība galvenokārt tikusi pievērsta tiem pasākumiem, kas attiecas uz finanšu nozari. Tomēr tiek aizmirsts, ka reālo ekonomiku negatīvi ietekmē arī mantkārība un tieksme pēc īstermiņa peļņas.
Izjūtu dziļu cieņu pret mazajiem uzņēmumiem, kas par spīti visam cenšas izdzīvot. Šie uzņēmumi ir pelnījuši saņemt aizdevumus, uz kuriem tiem ir tiesības. Taču es neizjūtu nekādu cieņu pret dažu to lielāko uzņēmumu vadību, kuru darbībai nav nekāda sakara ar precēm vai pakalpojumiem, ko tās piedāvā, un kuru vienīgais mērķis ir paplašināšanās un spekulācijas.
Tāpēc es aicinu G20 sanāksmē apspriest jautājumu par to, kā padarīt ekonomiku demokrātiskāku un kā nodrošināt to, ka uzņēmumā darbiniekiem un personām, kas pārstāv vispārējās intereses, ir pietiekami lielas tiesības kontrolēt vadību.
Eiropas Savienībā mums vēlreiz vajadzētu pārskatīt Eiropas uzņēmējsabiedrības statūtus. Mums ir jāpanāk, lai akcionāriem un uzņēmumu vadībai nebūtu iespējas iesaistīties spekulatīvās izaugsmes stratēģijās, tādējādi kaitējot pašu uzņēmumu ilgtermiņa interesēm un tiem, kas strādā šajos uzņēmumos.
Krisztina Morvai
Priekšsēdētāja kungs, lielākā daļa eiropiešu nav lielu uzņēmumu vadītāji vai baņķieri, viņi ir ģimenes saimniecību vadītāji, mazie uzņēmēji un valsts darbinieki.
Lielākā daļa Eiropas iedzīvotāju ir vīlusies pašreizējā sistēmā, kurā pasaules starptautiskajiem uzņēmumiem un bankām ir noteicošais vārds. Viņiem vajag un viņi vēlas pilnīgi jaunu sistēmu, kurā būtu paredzēta pāreja no globalizācijas uz lokalizāciju, no lēmumu pieņemšanas, kas vērsta tikai uz peļņas un naudas gūšanu, uz lēmumu pieņemšanu, kas vērsta uz cilvēku un sabiedrības vajadzībām, no PTO noteiktās lauksaimniecības brīvās tirdzniecības apstākļos uz pārtikas suverenitāti, vietējo ražošanu un vietējo lauksaimniecību.
Lūdzu, neaizmirstiet G20 sanāksmē pārstāvēt viedokli, ko pauž lielākā daļa Eiropas iedzīvotāju.
Werner Langen
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Kurš kuru regulēs un kā to darīs? Tas būs viens no strīdīgākajiem jautājumiem G20 sanāksmē. Mēs esam vienojušies par to, ka nedrīkst pieļaut atgriešanos pie nekontrolētas finanšu tirgus darbības, taču joprojām tiek asi diskutēts par to, kā un cik lielā apmērā tā būtu jāregulē. Nebūs grūti panākt vienošanos par pašu kapitāla noteikumiem, kredītreitinga aģentūrām, iespējams, pat par jautājumiem, kas saistīti ar atvasinātajiem instrumentiem un to atļaušanu, taču atšķirīgāki viedokļi būs jautājumā par negodīgu konkurenci, nodokļiem un kontroli. Plaši tiks diskutēts arī par prēmijām un Eiropas prasību ieviest Tobina nodokli.
Mums, eiropiešiem, ir jāveic savi uzdevumi neatkarīgi no tā, kāds ir G20 sanāksmju iznākums, un Komisija pareizi dara, nepaļaudamās tikai uz šo iznākumu. Mūsu moto ir jāskan šādi: nost ar neuzraudzītiem finanšu tirgus dalībniekiem, finanšu produktiem un finanšu centriem nākotnē!
Ir jāizskata arī globālās ekonomikas atveseļošanās jautājums. Mēs nevaram turpināt rīkoties tā, kā iepriekš, un pieļaut līdzsvara traucējumus pasaulē ASV un lielo industriālo valstu interesēs. Mums jādara viss, lai izskaustu nabadzību un badu pasaulē, un G20 sanāksmei ir jādod jauni stimuli šajā sakarā.
Es vēlētos pieminēt vēl vienu aspektu, par kuru līdz šim vēl neviens, izņemot komisāru Almunia, nav runājis. Eiropai būs jāievēro Stabilitātes un izaugsmes pakts, no tā nedrīkst atteikties. Eiropa nezaudēja rīcībspēju tikai tāpēc, ka mums bija šis pakts un ka mēs to pārstrādājām un saglabājām. Eiropas mērķim arī turpmāk ir jābūt šādam: steidzami īstenojama stratēģija, kas paredz izkļūšanu no pārmērīgi lielajiem parādiem, ekonomiskās stabilitātes atjaunošanu un atgriešanos pie mums zināmā Stabilitātes un izaugsmes pakta.
Edward Scicluna
(MT) Priekšsēdētāja kungs, viens no šī brīža populārākajiem tematiem, vismaz saistībā ar G20 sanāksmi, ir prēmiju jautājums. Par šo tematu ir daudz runāts, taču mums ir jāsaprot, ka patiesā problēma ir daudz sarežģītāka. Ja šīs prēmijas apdraud finanšu sistēmu, tad, neapšaubāmi, tās ir jākontrolē. Taču nedrīkstam aizmirst, ka krīzi radīja valstu lielie ārējās tirdzniecības deficīti un citi iekšējie fiskālie deficīti.
Ir jāņem vērā arī nodarbinātība. Mēs zinām, ka ir nepieciešams aptuveni gads, lai nodarbinātības rādītājos atspoguļotos iepriekšējo IKP rādītāju radītā ietekme. Tāpēc attiecībā uz nodarbinātības jautājumiem attiecīgos fiskālo stimulu kopumus ir jāturpina piemērot tik ilgi, līdz sāk parādīties pozitīvi rezultāti. Komisijai ir jānodrošina konsekvence šajā sakarā un jāpieprasa, lai pirms šādas rīcības tiktu fiksēts deficīta samazinājums.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Priekšsēdētāja kungs, G20 sanāksmē, kurā galvenokārt tika apspriests jautājums par prēmiju pārvaldību, ne vismazākajā mērā nav saprasta problēmas būtība, un diemžēl šī sanāksme nav bijusi solis pretī pašreizējās sistēmas uzlabošanai.
Daudzajos priekšlikumos par noteikumu grozīšanu ir analizēti tikai virspusēji jautājumi un nav pievērsta uzmanība sociālajiem mērķiem. Par mērķi ir jāizvirza pilnīga finanšu sistēmas un valsts un sociālās kontroles sistēmas pārveidošana un demokrātiskāka augstākā līmeņa sanāksme, kurā piedalās visas valstis, kurā tiek risināti tādi jautājumi kā paaugstinātais bezdarba līmenis un augošās pamatpreču un degvielas cenas un kurā tiek pieņemti fundamentāli lēmumi iejaukties tirgus darbībā, lai pieliktu punktu nemitīgajai privatizācijai un sociālā stāvokļa graušanai.
Tādas ir iedzīvotāju reālās vajadzības. Iedzīvotāji vēlas vispārējas strukturālas izmaiņas, kurām nav nekāda sakara ar neoliberālu sistēmu, kas noved pie nepietiekamas, nevis stabilas attīstības, un kurām nav nekāda sakara ar nekontrolētajām spekulācijām, kas ir pretrunā iedzīvotāju interesēm.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, es atbalstu jūsu apņēmību.
Eiropa ir sākusi darbu pie efektīva regulējuma ieviešanas, taču nav pieļaujams, ka tā šajā virzienā darbojas viena. Ir nepieciešama cieša starptautiskā sadarbība, un tieši to mēs sagaidām no G20 sanāksmes. Šajā sanāksmē apņēmīgi un aktīvi jāturpina darbs pie reformām, kas tika aizsākts iepriekšējās sanāksmēs. Ir jāpabeidz darbs pie starptautiskā satvara finanšu nozares regulācijas jomā, lai tas palīdzētu veicināt ieguldījumus, izaugsmi un nodarbinātības pieaugumu. Ir jāapstiprina pamatprincipi. Krīze vēl nav beigusies. Mēs nedrīkstam atgriezties pirmskrīzes situācijā un atteikties no pasākumiem, kas nepieciešami, lai iespēju robežās nepieļautu, ka atjaunojas šīs krīzes, kuras īpaši nelabvēlīgi ietekmē reālo ekonomiku, izaugsmi un nodarbinātību.
Uzraudzības un regulējuma stiprināšana ir vienlīdz svarīgi uzdevumi. Nepieciešamībai veikt uzraudzību ir jāatbilst tā sistēmiskā riska līmenim, ko finanšu iestādes šajā nozarē rada. Spekulatīvās darbības, kas saistītas ar ievērojamu risku, ir jāizskauž, palielinot kapitāla prasības un starptautiskā līmenī piemērojot Bāzeles noteikumus.
Attiecībā uz atalgojumu finanšu nozarē mums ir jāiesaka izveidot atalgojuma komitejas, veicināt šo atalgojumu pārredzamību, nosakot stingrākas prasības ievērot atklātību, un pārraudzīt mainīgos atalgojumus, īpaši prēmijas. Noteikti nepieciešama arī pasaules finanšu iestāžu stiprināšana un reformas attiecībā uz SVF pārvaldību un pārstāvniecību tajā.
Komisāra kungs, šie ir daži no aspektiem, ar kuriem iedzīvotāji saista savas cerības attiecībā uz nākamo G20 sanāksmi, kurā Eiropai apņēmīgi un pārliecinoši jāpauž vienota nostāja.
Alejandro Cercas
(ES) Komisār Almunia, Malmström kundze, es aicinu jūs Pitsburgas sanāksmē neaizmirst to, ka mēs piedzīvojam ne tikai nepieredzēti plašu finanšu un ekonomisko krīzi, bet arī vērienīgu sociālo krīzi, kas postoši ietekmē neaizsargātākos iedzīvotājus, tos, kuriem darbavieta ir vienīgais, kas viņiem ir, mazos uzņēmējus un mazāk attīstītos reģionus un valstis. Es ceru, ka Pitsburgas sanāksmē tiks skaidri pateikts, ka ekonomika ir svarīga, taču cilvēki ir svarīgāki, un ekonomika pastāv tāpēc, lai kalpotu cilvēkam, nevis otrādi.
Komisāra kungs, ministres kundze, Pitsburgā, lūdzu, neaizmirstiet par Eiropas eksistenci. Dariet visu, lai jūsu teiktais tiek sadzirdēts. Man rokās ir 3. septembra vēstule no trim Eiropas ministru prezidentiem. Tajā nav neviena vārda par Eiropu. Viņi apgalvo, ka ir svarīgi, lai Eiropa paustu vienotu nostāju, taču uz viņu balsu skaļā fona Eiropas nostāju nav iespējams sadzirdēt.
Jums jārunā skaļāk par viņiem. Jums skaidri jāpasaka, ka Eiropai ir tiesības un pienākumi un ka mūsu sociālās tirgus ekonomikas redzējums ir risinājums šai krīzei un veids, kā nepieļaut tās atkārtošanos.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Dāmas un kungi, es piekrītu daudzām atziņām, kas šodien tika paustas, bet vēlos vērst uzmanību vēl uz citiem aspektiem.
Piekrītu, ka vēl ir par agru ņemt nost pacientam kruķus, taču ir laiks sākt viņu gatavot staigāšanai bez tiem. Mums vēl ir jāiegrožo pārmērīgā likviditāte tirgos, jāatjauno līdzsvars valsts finanšu jomā un jānodrošina, ka atkal tiek ievēroti konkurences noteikumi. Pitsburgā mums ir jāpaveic vairākas lietas, kuras nevaram paveikt vieni: mums ir jāizveido funkcionējoši agrīnas brīdināšanas mehānismi un jāpārstrādā tiesiskais regulējums, jo līdzšinējie brīdināšanas mehānismi un pašreizējais tiesiskais regulējums nav bijuši efektīvi.
Piekrītu, ka ir svarīgi regulēt prēmijas un nodokļu oāzes. Visi šie pasākumi ir nepieciešami, taču tiem tiek piešķirta pārlieku liela nozīme. Manuprāt, daudz svarīgāk ir stiprināt finanšu iestādes, ierobežot parāda apjomu un izveidot rezerves labajos laikos, lai varētu pārciest sliktos laikus. Daudz svarīgāk ir aktīvi darboties uzraudzības jomā.
Komisārs zina, ka es atbalstīju de Larosière ziņojumu, kaut arī man šķita, ka tas nav pilnīgi atbilstošs, jo es būtu vēlējies centralizētāku uzraudzību. Tomēr ir skaidrs, ka Eiropas uzraudzības sistēma nevar funkcionēt bez ciešas sadarbības ar citu pasaules lielo ekonomisko zonu uzraudzības iestādēm. Mums ir jārīkojas arī attiecībā uz tirdzniecību. Ir labi palīdzēt jaunajām tirgus ekonomikas valstīm, bet vēl svarīgāk ir likvidēt šķēršļus, kas joprojām traucē preču tirdzniecību.
Komisāra kungs, mūsu vissvarīgākais uzdevums ir izveidot pamatus stabilai un ilgtspējīgai izaugsmei vienas paaudzes laikā. Lai to sasniegtu, mums ir nepieciešami brīvie tirgi, inovācijām un uzņēmējiem atvērti tirgi un arī tirgi, kas zināmā mērā tiek regulēti.
Es gribētu beigt ar citātu, kas manam tautietim Almunia kungam ir labi zināms; tie ir Dona Kihota vārdi viņa draugam Sančo: "Neizdod daudz ediktu. Ieviešot likumus un dekrētus, raugies, lai tie ir labi un galvenais - lai tiek kārtīgi ievēroti”.
Peter Skinner
Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties komisāra kungam. It īpaši es piekrītu viņam jautājumā par Ilgtspējīgas saimnieciskās darbības hartu. Uzskatu, ka šis viedoklis mums būtu jāpauž G20 sanāksmē, taču nepiekrītu tam, ka mums būtu jāizmanto viss savs kapitāls, lai koncentrētos uz baņķieru prēmiju jautājumu. Lai gan prēmiju jautājums ir jārisina, manuprāt, tas daudzējādā ziņā novērš mūsu uzmanību no svarīgākiem jautājumiem. Turklāt, atklāti runājot, es nedomāju, ka mūsu vēlme atrisināt visas pasaules problēmas piepildīsies.
Finanšu pakalpojumu nozare deg sārtās liesmās. Vispirms mums ir jānodrošina, ka šīs liesmas tiek apdzēstas un ka tās nevar uzliesmot ar jaunu sparu. Lai to izdarītu, mums ir nepieciešama konsekventa pieeja. G20 sanāksme ir vadošs forums, taču mums ir vajadzīgas arī pastāvīgas struktūras, piemēram, Transatlantiskā ekonomiskā padome, lai risinātu tādus jautājumus kā starptautiskie finanšu pārskatu standarti. Ja vēlamies sekmīgi risināt sistēmiskā riska problēmu, mums ir jābeidz skatīties atpakaļskata spogulī un jāsāk koncentrēt skatienu uz priekšu.
Kader Arif
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, krīze, ko patlaban piedzīvojam, ir ļoti dziļa un ilgstoša. Tāpēc ir ļoti būtiski steidzami ieviest nepieciešamos noteikumus un sākt finanšu nozares un banku uzraudzību, lai nepieļautu, ka šī krīze atkārtojas vēl ļaunākā veidā. Finanšu sistēmai ir jādarbojas reālās ekonomikas labā, nevis jāturpina to graut.
Šajā ziņā jau pieminētās Londonas G20 sanāksmes iznākums, saudzīgi izsakoties, bija daļēji priekšlikumi, taču galvenais ir tas, ka vārdi nav pārtapuši darbos un atkal ir vērojams finansiālais dreifs.
Ņemot vērā šo situāciju un to, ka Pitsburgas G20 sanāksme patiešām ir ļoti noderīga, Eiropas Savienībai ir jāaizstāv nepieciešamība ieviest stingrus regulatīvos pasākumus, kuri dod reālus panākumus. Kolēģi runāja par svarīgajiem finanšu nozares uzraudzības pasākumiem, bet es vēl gribētu pieminēt arī tirdzniecības un attīstības jautājumus, jo Pitsburgā tiks runāts arī par Dohas sarunu kārtas atsākšanu. Jā, tas ir nepieciešams, taču nedrīkstam atkal aizmirst šīs sarunu kārtas sākotnējo un galveno mērķi, proti, attīstību. Saprotams, ka mūsu dienvidu partneri nepieļaus, ka netiek piedāvāti risinājumi jautājumiem, kas viņus uztrauc.
Finanšu krīze nebūs vienīgais būtiskais jautājums šajā G20 sanāksmē, tiks runāts arī par pamatu izveidi jaunai globālai pārvaldībai.
Ramon Jauregui Atondo
(ES) Malmström kundze, Almunia kungs, šīs vienas minūtes laikā es sniegšu trīs ierosinājumus.
Pirmkārt, ir nepieciešams akcentēt Eiropas nozīmi. Ņemot vērā globālo situāciju, Eiropai ir jābūt vienotai un stiprai. Ja nespēsim to nodrošināt, ar Eiropu nerēķināsies un to neuzskatīs par līdzvērtīgu partneri.
Otrkārt, ir nepieciešama lielāka valsts loma. Mums ne tikai jāizstrādā jauna pasaules mēroga pārvaldības sistēma, jāievieš jauna regulēšanas un uzraudzības sistēma un jānodrošina labāka starptautiskā koordinācija, bet arī jāizskauž nodokļu oāzes un jāpārskata starptautiskā nodokļu politika. Manuprāt, šis jautājums būtu jāatrisina tuvākajā nākotnē.
Treškārt, ir nepieciešams labāks tirgus. Manuprāt, ir svarīgi nemitīgi atkārtot, ka ir nepieciešams ieviest jaunu uzņēmējdarbības ētiku un jaunu uzņēmumu atbildības kultūru. Domāju, ka tas ir ļoti būtiski. Uzņēmumiem ir jākļūst par sabiedrības daļu, un tiem ir jāuzņemas atbildība par šīm interešu grupām un šīm ieinteresētajām personām.
Rachida Dati
(FR) Priekšsēdētāja kungs, ministres kundze, Almunia kungs, 3. septembrī Vācija, Apvienotā Karaliste un Francija vienojās un kopīgi pauda Eiropas vienprātību jautājumā par tirgus dalībnieku prēmiju uzraudzību.
Rīt 27 Padomes locekļi tiksies, lai gatavotos G20 sanāksmei. Es mudinu jūs aktīvi meklēt kopīgu risinājumu - risinājumu, kas ietver īpaši vērienīgus mērķus attiecībā uz tirgus dalībnieku atalgojuma jautājumu. Iepriekšējā G20 sanāksmē aprīlī pieņemtie noteikumi un lēmumi patiešām nav ievēroti, jo bankas, kuras saņēma arī valsts atbalstu, steidzīgi rezervēja līdzekļus tirgus dalībnieku atlīdzībām.
Eiropas iedzīvotāji nesaprot un nekad nespēs saprast to, ka G20 sanāksmē tika pieņemti pasākumi, bet netika paredzēts sods par šiem pārkāpumiem. Pārkāpumi, kas saistīti ar valsts atbalstu, noteikti ir jāsoda. Tāpēc ir svarīgi, lai Pitsburgā tiek pieņemti konkrēti pasākumi. Konkrēti un kopīgi pasākumi, jo mēs nevaram būt vienīgie morāli pareizie.
Īsi runājot, mums ir jānodrošina labāka algu uzraudzība, piemērojot pārredzamības, pārvaldības un atbildības noteikumus, un jāparedz sankcijas gadījumiem, kad šie noteikumi tiek pārkāpti.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Manuprāt, mērķi, par kuriem jūs šodien runājāt un kurus plānojat paust G20 sanāksmē, ir diezgan vērienīgi. Tomēr esmu noraizējusies par to, kādi secinājumi G20 sanāksmē tiks izdarīti un kāda būs šo pasākumu reālā ietekme uz sabiedrību, jo rezultāti, par kuriem ir runāts ES dalībvalstu līmenī, pagaidām nav redzami.
Malmström kundze minēja, ka ir nepieciešams samērīgs vadītāju atalgojums, taču visi dati liecina par to, ka nesamērīgu atalgojumu saņem tieši to nozaru vadītāji, kuras mēs finansiāli atbalstījām un kuras mēs pasargājām no sabrukuma. Turklāt nekas nav mainījies attiecībā uz ārzonas finanšu centriem, attiecīgais mehānisms vienkārši nav ieviests praksē.
Viss minētais rada bezdarba līmeņa pieaugumu un problēmas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. Manuprāt, turpmāk mums vajadzētu koncentrēties uz mazāku jautājumu loku, vienlaikus nodrošinot to, ka tie pasākumi, uz kuriem mēs koncentrējamies, tiek pilnībā īstenoti.
Pascal Canfin
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes un Komisijas pārstāvji šodien runāja par SVF pārvaldību. Es gribētu jautāt, vai G20 sanāksmē jūs plānojat runāt arī par nosacījumiem, kas tiek izvirzīti attiecībā uz naudu, ko SVF aizdod valstīm. Esam novērojuši, ka nosacījumi, kas iepriekš bija uzskatāmi par ļoti liberāliem, nav mainīti, un jo īpaši tas attiecas uz dažām Eiropas valstīm piešķirtajiem aizdevumiem. Kāds ir jūsu viedoklis šajā jautājumā?
Mans otrs jautājums ir šāds: kāds ir Komisijas un Padomes viedoklis par Ķīnas priekšlikumu finanšu sistēmas regulēšanas nolūkiem dolāra vietā ieviest citu starptautisko valūtas vienību?
Un tagad mans trešais jautājums. G20 sanāksme būs arī gatavošanās Kopenhāgenas sanāksmei. Komisija ir piedāvājusi 2 līdz 15 miljardus eiro, lai palīdzētu dienvidu valstīm pielāgoties klimata pārmaiņām. Kāda ir Padomes nostāja? Kādu naudas summu jūs nosauksiet G20 sanāksmē nākamnedēļ?
Vicky Ford
Priekšsēdētāja kungs, G20 sanāksme ir piedāvājusi daudzus saprātīgus risinājumus: nepieciešamību ieviest izmaiņas finanšu regulācijas un uzraudzības jomā un nepieciešamību rīkoties koordinēti. Mūsu valstu politiķi saka vienu, bet šeit, ES, mēs, šķiet, darām kaut ko citu. Attiecībā uz konkrētiem regulējuma noteikumiem, kurus daži no maniem kolēģiem jau ir sākuši izskatīt, ir vērojamas atšķirības gan ieviešanas termiņu, gan pašu noteikumu ziņā.
Mūsu valstu ekonomika joprojām ir ļoti trausla. Bezdarba līmenis aug, un piekļuve finanšu līdzekļiem ir ļoti apgrūtināta, īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. Vai mēs vēlamies, lai Lielbritānijas vai Eiropas uzņēmumi ir neizdevīgos konkurences apstākļos, kad tiem nepieciešams apgrozāmais kapitāls? Vai mēs vēlamies, lai aizņemšanās no Eiropas bankām ir tik dārga, ka mūsu klienti - mūsu uzņēmumi - dod priekšroku aizņēmumiem Volstrītā un tādējādi sekmē Volstrītas attīstību uz Eiropas banku rēķina?
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Enikő Győri
(HU) Dāmas un kungi, es gribētu runāt par šo jautājumu no aspekta, kas krīzes apstākļos šķiet neizprotams. Ungārijas iedzīvotāji bija šokēti par to, ka laikā, kad valsts eksistenci nodrošina SVF un ES atbalsts un kad septiņus gadus valdībā pie varas ir bijuši sociālisti, Ungārijas banku pusgada peļņa ir sasniegusi divas trešdaļas no pirmskrīzes rādītājiem. Turklāt bankām ir tiesības vienpusēji mainīt līgumu nosacījumus, tādējādi nostādot neaizsargātā pozīcijā iedzīvotājus, kas ir ņēmuši aizņēmumus ārvalstu valūtā, lai iegādātos savu dzīvokli.
Esmu cieši pārliecināta, ka mums ir jācīnās pret šīm tendencēm. Mums ir jānodrošina atbilstoša banku un citu finanšu tirgus dalībnieku uzraudzība. Mums ir jāpieliek punkts postošajai prēmiju kultūrai, kas valdīja pirms šīs krīzes. Mums ir jāievieš stingri profesionālās ētikas noteikumi, jo tagad mēs zinām, kāds ir pārmērīgas liberalizācijas rezultāts. Es aicinu izveidot pasauli, kurā augļus nes pienācīgs darbs, nevis ātras un īslaicīgas peļņas gūšana un pārmērības un kurā sociālā atbildība tiek uzskatīta par pamatvērtību. Mums kopīgi jāizstrādā saprātīgi noteikumi, lai pārliecinātu G20 partnerus.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) No līdzšinējo runātāju teiktā skaidri izriet, ka, lai atgūtu iedzīvotāju uzticību, mums ir jāveic pasākumi pret prēmiju sistēmām un nodokļu oāzēm. Es vēlētos jautāt komisāram Almunia un Malmström kundzei, kad sāks darboties Ungārijas ministru prezidenta ierosinātā Eiropas finanšu uzraudzības iestāde. Vēl es vēlētos norādīt, ka ļoti svarīgs Parlamenta uzdevums, kas nav saistīts ar G20 sanāksmi, ir aizsargāt Eiropas patērētāju un iedzīvotāju intereses.
Iedzīvotāji ir pilnīgi atkarīgi no banku žēlastības, un bankas nesniedz viņiem pietiekami ticamu informāciju. Ungārijā ir izstrādāts ētikas kodekss. Es ierosinu ES līmenī izstrādāt Eiropas ētikas kodeksu, kas reglamentētu iedzīvotāju un banku rīcību, jo esmu cieši pārliecināts, ka daudzi ir kļuvuši par nevainīgiem upuriem - iedzīvotāji neizprot risku, kas ir saistīts ar kredītu ņemšanu. Šis Eiropai ir ļoti svarīgs uzdevums.
Corinne Lepage
(FR) Priekšsēdētāja kungs, ministres kundze, komisāra kungs, vērienīgā programma, par kuru jūs šodien runājāt, ir interesanta, bet vai jums nešķiet, ka būtu jārisina jautājums par joprojām aktuālo vēlmi atbalstīt ļoti īsa termiņa darījumus un ļoti īsa termiņa ienesīgumu, nevis vidēja un ilgtermiņa darījumus un ienesīgumu?
Finansējuma trūkumu mūsu uzņēmumiem, īpaši Eiropā, ir radījusi tieši šī interese par īstermiņa ieguldījumiem. Vai jums nešķiet, ka šo problēmu vajadzētu risināt?
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties visiem deputātiem, kas piedalās šajās debatēs. Man šķiet, ka Parlaments ir ļoti vienots attiecībā uz to, kuri Eiropas nostājas aspekti ir svarīgi un kuriem jautājumiem ir jāpievērš galvenā uzmanība, gatavojoties G20 sanāksmei. Starptautiskajā arēnā ES pauž skaidru un koordinētu viedokli, un es vēlos izteikt lielu pateicību Komisijai un īpaši Joaquín Almunia par darbu, ko viņš ir ieguldījis, lai palīdzētu panākt šo vienprātību.
Daudzi deputāti runāja par jautājumiem, kurus esam aplūkojuši arī mēs ar komisāra kungu. Jā, mums ir nepieciešama labāka finanšu tirgus regulācija un uzraudzība. Mēs ceram, ka uzraudzības sistēmu varēs ieviest praksē pēc iespējas ātrāk. Mēs pamatosimies uz Larosière ziņojumu un raudzīsim, cik ātri šo sistēmu varēs ieviest. Mums ir nepieciešami koordinētāki globālie risinājumi un efektīvas un funkcionējošas starptautiskās iestādes. Ir jāizstrādā skaidri principi attiecībā uz prēmiju sistēmām. Es saistu lielas cerības ar Finanšu stabilitātes padomi un esmu pārliecināta, ka tā nāks klajā ar konkrētiem, praktiski īstenojamiem priekšlikumiem, kurus mēs varēsim apspriest.
Mēs vēlētos aktualizēt arī jautājumu par finansējumu klimata pārmaiņu problēmu risināšanai. Mēs aicināsim visas valstis uzņemties atbildību, bet domāju, ka konkrētu skaitļu apspriešana Pitsburgas sanāksmē nebūs iespējama. Protams, mēs darbosimies šajā virzienā, jo tas būtu lietderīgi.
Mums ir nepieciešami arī globāli risinājumi. Mēs nevaram atdalīt ES risinājumus no kopējās sistēmas, mums ir jānodrošina, ka tiek ieviests pēc iespējas vairāk globālo risinājumu. Bezdarbs, iespējams, ir tas ekonomiskās un finanšu krīzes aspekts, ko Eiropas iedzīvotāji pamana visvairāk. Augsts bezdarba līmenis lielākajā daļā dalībvalstu kādu laiku saglabāsies, un tā ir ļoti, ļoti nopietna problēma. Tā ir problēma, kurai ir nepieciešami risinājumi Eiropas un valstu līmenī. Mums ir jāīsteno stingra darba tirgus politika, jādara viss, lai uzņēmumiem un uzņēmējiem būtu vieglāk uzdrošināties nodarbināt cilvēkus un ieguldīt līdzekļus, un jānodrošina, ka cilvēkus var nodarbināt, ieguldot izglītībā un pētniecībā. Ecofin sanāksmē oktobrī mums būs īpaša diskusija par bezdarba jautājumu.
Mums ir jārunā arī par izejas stratēģijām. Citādi pasākumi, ko esam veikuši, var negatīvi ietekmēt jo īpaši bezdarbu un izaugsmi un radīt deficīta un inflācijas pieaugumu. Pirmie vienmēr cieš neaizsargātākie sabiedrības locekļi. Mēs ļoti labi apzināmies, ka tieši nabadzīgākās valstis ir lielākās zaudētājas šīs starptautiskās krīzes apstākļos. Pasaules nabadzīgākos iedzīvotājus krīze skar ļoti smagi. Mēs jau esam runājuši par iespējām palīdzēt šiem cilvēkiem, un mēs turpinām apspriest šo jautājumu. Svarīgi, lai daudzpusējām attīstības bankām būtu pietiekami daudz līdzekļu, lai varētu izsniegt aizdevumus ar atvieglotiem nosacījumiem. Svarīgi ir arī nodrošināt, lai starptautiskā tirdzniecības sistēma darbojas atbilstoši un lai tajā nepastāv protekcionisms. Dažādām diskusijām par globālajiem nodokļiem un dažādiem Tobina nodokļa veidiem ir nozīme tikai tad, ja tās var īstenot globālā mērogā, taču patlaban tā nav. Tāpēc šīs diskusijas tikai radītu problēmas un nepalīdzētu mūsu valstu ekonomikai.
Daudzi deputāti minēja riska ieguldījumu fondu un jaunā finanšu regulējuma jautājumu. Zviedrijas prezidentūra šos jautājumus ir izvirzījusi par prioritāti. Mēs lemsim par šiem jautājumiem kopā ar jums, un mēs ceram uz ļoti ciešu sadarbību ar Eiropas Parlamentu, lai pēc iespējas drīzāk ieviestu direktīvas par riska ieguldījumu fondiem un finanšu regulējumu. Es apzinos, ka šis darbs būs grūts un sarežģīts un ka būs jāņem vērā daudzi apsvērumi, bet mēs esam gatavi pēc iespējas ciešāk sadarboties ar jums, lai sasniegtu šos mērķus.
Rezumējot vēlos teikt, ka G20 sanāksme, protams, nevar atrisināt visas problēmas, par kurām mēs runājām. Tomēr man ir iemesls cerēt, ka attiecībā uz jautājumiem, kurus apspriedām, sanāksmē tiks gūti būtiski panākumi. Eiropas iedzīvotāji gaida rezultātus, un arī cilvēki citur pasaulē cer, ka mēs uzņemsimies vadību un uzlabosim finanšu sistēmas stabilitāti, ka mēs darīsim visu, kas ir mūsu spēkos, lai izvairītos no šādas krīzes atkārtošanās nākotnē, un ka mēs nodrošināsim to, ka pēc izkļūšanas no krīzes mēs esam stiprāki, nekā bijām iepriekš. ES ir vienota, ES ir stipra, un es varu apliecināt, ka Zviedrijas prezidentūra darīs visu, kas ir tās spēkos, lai paustu un aizstāvētu Eiropas viedokli G20 sanāksmē nākamnedēļ. Liels paldies par ļoti interesantajām debatēm.
Joaquín Almunia
Priekšsēdētāja kungs, šķiet, visi esam vienisprātis par to, ka pašreizējā situācijā, kad mums vēl ir jāatrisina lielas un vērienīgas krīzes radītās problēmas, veiksmīgam Pitsburgas G20 sanāksmes iznākumam un ticībai, ka šī sanāksme palīdzēs mums rast un sākt īstenot risinājumus problēmām un izaicinājumiem, ar kuriem saskaramies, ir ārkārtīgi svarīga nozīme. Daži ekonomiskie rādītāji jau liecina par pirmajām uzlabošanās pazīmēm, jo īpaši starptautiskās tirdzniecības pieauguma un patērētāju un investoru uzticības rādītāji. Tāpēc valstu un valdību vadītājiem būtu jāvienojas par visiem sanāksmes darba kārtībā iekļautajiem jautājumiem un pēc nākamās nedēļas sanāksmes jāsāk pieņemtos lēmumus īstenot, un es ceru, ka tā arī notiks.
Viens no svarīgākajiem jautājumiem, kuru daudzi no jums minēja, ir nepieciešamība pēc skaidrības, pēc skaidras atbildes uz jautājumu, kā pasaules lielākie ekonomiskie centri plāno arī turpmāk nodrošināt koordinētu sadarbību. Nākamais uzdevums ekonomikas politikas koordinācijas jomā ir definēt izejas stratēģiju un pieņemt lēmumu par to, kad un kā šī stratēģija tiks koordinētā veidā īstenota. No 1929. gada krīzes mums ir jāmācās tas, ka stimulēšanas pasākumus nedrīkst pāragri atcelt brīdī, kad, kā jau tika minēts, ekonomikai vēl ir nepieciešami "kruķi”, un, domāju, ka mēs šo mācību jau esam guvuši. Tomēr mēs arī nedrīkstam izmantot šos stimulēšanas pasākumus ilgāk, nekā ir nepieciešams, jo tādā gadījumā mēs atkal nonāktu apstākļos, kuri noveda pie tiem finanšu burbuļiem un ekonomiskā līdzsvara traucējumiem, kuri radīja šo krīzi. Šis ir ļoti svarīgs jautājums, un Pitsburgas sanāksmei ir jāievieš skaidrība attiecībā uz to.
Mēs nedrīkstam atkārtot pagātnes kļūdas ne tikai attiecībā uz makroekonomikas politiku, bet arī attiecībā uz finanšu regulāciju un uzraudzību. Manuprāt, iepriekšējās augstākā līmeņa sanāksmēs šī apņemšanās tika ļoti skaidri pausta. Mums jāturpina attīstīt šī apņemšanās un jāpilda solījumi, kas jau ir doti pasaules līmenī un, mūsu gadījumā - Eiropas līmenī.
Šajā ziņā es piekrītu tiem, kas šī rīta debatēs teica, ka ne jau visu problēmu pamatā ir atalgojuma jautājums. Tomēr es pilnīgi piekrītu arī tiem, kuri uzskata, ka atalgojuma jautājums ir ārkārtīgi svarīgs no ekonomiskā, sociālā, politiskā un ētikas viedokļa. Uzskatu, ka attiecībā uz šo jautājumu, līdzīgi kā attiecībā uz citiem jautājumiem, kas ir izskatīti G20 sanāksmēs, Eiropai ir vadošā loma, kuru realizē gan tās valstu un valdību vadītāji, gan arī pašas Eiropas iestādes, Eiropas Savienības prezidentūra un Komisija.
Mēs nedrīkstam aizmirst, ka šī gada aprīlī Eiropas Komisija sniedza dalībvalstīm ieteikumus par atalgojuma politiku, kuri ir gandrīz tādi paši kā tie, ko patlaban piedāvā visa pasaule. Mums arī turpmāk jāpievērš uzmanība finanšu sistēmas problēmām - kapitāla palielināšanai, pārstrukturizācijas pasākumiem un banku bilanču sakārtošanai - gan Eiropas, gan pasaules līmenī.
Savstarpēji savienotas finanšu sistēmas apstākļos mūsu problēmu atrisināšana Eiropas Savienības robežās neko nedos, ja vienlaicīgi savas problēmas nerisinās arī pārējie. Jūs nebūsiet aizmirsuši, kā pirms gada, dienu pirms "Lehman Brothers” bankrota, mēs joprojām domājām, ka spēsim izvairīties no Amerikas Savienoto Valstu finanšu krīzes lielākajām problēmām. Daudzi no jums pilnīgi pareizi norādīja, ka politiskais mērķis jau nav tikai savest kārtībā vienas bankas bilanci vai pārvērst kapitālā tās pasīvus. Pamatproblēmas ir nodarbinātība, mūsu mazo un vidējo uzņēmumu stāvoklis, sabiedrisko pakalpojumu un sociālās labklājības sistēmu ilgtspējība.
Tomēr bez funkcionējošas finanšu sistēmas nav iespējams nodrošināt arī visu pārējo. Pitsburgas G20 sanāksmē ir jārisina šī problēma, pareizāk sakot, jāturpina to risināt.
Visbeidzot es vēlos komentēt jautājumu, kas tika minēts vairākās runās. Es piekrītu, ka ir jārisina visi jautājumi, kas iekļauti G20 darba kārtībā un kurus daudzi no jums minēja, bet vēlos izteikties tikai par vienu - tas ir jautājums par nodokļu oāzēm un valstīm un teritorijām, kas nesadarbojas.
G20 sanāksmē Londonā tiešām netika rasts risinājums visām problēmām, kas saistītas ar nodokļu oāzēm. Nav viegli vienā dienā pilnīgi atrisināt problēmu, kas pastāvējusi vairākus gadus. Tomēr nevar noliegt, ka sešu mēnešu laikā kopš Londonas sanāksmes aprīlī ir atrisināts daudz vairāk problēmu, nekā tika atrisināts daudzu gadu laikā pirms šīs sanāksmes. Attiecībā uz šo jautājumu ir panākta vienošanās apmainīties ar nepieciešamo informāciju, lai nepieļautu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un to, ka nodokļu oāžu aizsegā no valsts iestādēm tiek slēptas saimnieciskās un finanšu darbības. Tā patiešām ir, ka šajos sešos mēnešos nav atrisinātas visas problēmas. Tomēr šajā laikposmā mēs esam daudz sasnieguši attiecībā uz jautājumu, kuram ir ļoti liela nozīme, lai nepieļautu, ka finanšu darbības, kas tiek slēptas no pārvaldes un uzraudzības iestādēm, atkal rada traucējumus sistēmā. Turklāt šis jautājums ir ļoti svarīgs arī saistībā ar vēstījumu, ko nododam mūsu iedzīvotājiem, attiecībā uz atbildības sadali un centieniem, kas nepieciešami, lai pārvarētu šo krīzi.
Kāds no jums minēja, ka ES ir jārunā tik skaļi, lai tās nostāju varētu sadzirdēt uz G20 Eiropas dalībvalstu teiktā fona. Es varu apliecināt, ka Zviedrijas prezidentūra un Eiropas Komisija ir nodrošinājusi to, ka ES teiktais tiek sadzirdēts. Tajā ļoti uzmanīgi un cieņpilni klausās, jo tieši Eiropas Savienība, nevis tikai viena vai divas Eiropas valstis, bija tā organizācija, kas aizsāka šo globālās koordinācijas procesu. Šis ir skaidrs apliecinājums tam, ka ar patiesas koordinācijas palīdzību var sasniegt daudz efektīvākus rezultātus.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks pirmajā oktobra sesijas sanāksmē.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
András Gyürk
Paredzams, ka gaidāmajā G20 sanāksmē galvenais uzsvars tiks likts uz Kopenhāgenas sarunām par klimata pārmaiņām. Joprojām ir daudz neatrisinātu jautājumu, kuru dēļ nav iespējams noslēgt nolīgumu laikposmam pēc Kioto protokola darbības beigām. Vēlos izklāstīt savu viedokli par šo jautājumu. Pirmkārt, nekonkrētu ilgtermiņa solījumu vietā mums ir nepieciešamas saistošas vidēja termiņa apņemšanās. Tām jābūt reālām, taisnīgām un atbildīgām. Formulējot šīs apņemšanās, līdztekus tādiem aspektiem kā ekonomiskā attīstība un dabas bagātības, ir svarīgi ņemt vērā arī to, cik lielā mērā Kioto protokolā noteiktās saistības ir izpildītas līdz šim.
Otrkārt, mums ir jāatbalsta viedoklis, ka ES ir jāsniedz finansiālais atbalsts jaunattīstības valstīm un jāpalīdz tām sasniegt klimata politikas mērķus. Lai to īstenotu, ir nepieciešamas konkrētas finansiālas apņemšanās. Pārredzamības nodrošināšanas nolūkā arī jaunattīstības valstīm ir jāuzņemas saistošas apņemšanās un jāizstrādā detalizēti rīcības plāni.
Treškārt, elastīguma mehānismi arī turpmāk jāuzskata par nozīmīgiem pasākumiem. Lai veicinātu ieguldījumus, pēc iespējas ātrāk ir jāpanāk vienošanās par to, kā šos mehānismus attiecināt uz sertifikātiem, kas saistīti ar līdz šim īstenotajiem projektiem.
Ceturtkārt, sistēmā, ko īstenos pēc Kioto protokola darbības beigām, ir jāpaplašina tirgus līdzekļu darbības joma. Piemēram, emisiju tirdzniecības sistēmas vai zaļā sertifikāta sistēmas paplašināšana varētu palīdzēt samazināt emisijas par minimālām izmaksām. Uzskatu, ka ekonomiskā krīze netraucēs panākt vienošanos Kopenhāgenas sanāksmē. Atbilstoša vidēja termiņa vienošanās varētu veicināt Eiropas ekonomikas konkurētspēju, vienlaikus mazinot videi radīto kaitējumu.
Edit Herczog  
Pirms pieciem gadiem, pievienojoties ES, visas jaunās dalībvalstis apņēmās ieviest eiro. Četras no šīm valstīm šo mērķi jau ir sasniegušas. Pārējās valstis nav spējušas to izdarīt un šajā ziņā atpaliek dažādu ekonomikas politikas apsvērumu un kļūdu dēļ, turklāt arī ekonomiskā un finanšu krīze ir nostādījusi tās bezspēcīgā stāvoklī. Ekonomikas lejupslīde ir veicinājusi protekcionisma mērķu sasniegšanu, un tas var apdraudēt vienotā tirgus darbību.
Pašreizējā ekonomiskā krīze ir apliecinājusi eiro svarīgo nozīmi ciešajos ekonomiskajos sakaros starp eiro zonas dalībvalstīm, bet valstis, kas tikai plāno ieviest eiro, pārmērīgi ilgo priekšdarbu dēļ ir nonākušas ārkārtīgi nelabvēlīgā situācijā. Daudzi, tostarp es, uzskata, ka kritiskajā situācijā, kas izveidojusies saistībā ar valūtu, labākais risinājums ir paātrināt eiro ieviešanu šajās dalībvalstīs. Šim nolūkam ir jānosaka ekonomikas politikas nosacījumi, taču pat tad, ja šie nosacījumi iepriekš tiktu noteikti, būtu vajadzīgi vairāki gadi, lai eiro ieviestu.
Uzskatu, ka mums ir jāpārliecinās ne tikai par to, ka netiek mainīti konverģences kritēriji, bet arī par to, ka ES pieeja regulējumam, kas nosaka, cik ilgai jābūt valsts dalībai ERM II valūtas maiņas mehānismā, ir elastīgāka nekā patlaban. Manuprāt, ļoti svarīgi ir arī meklēt veidus, kā paātrināt pievienošanos eiro zonai, vienlaikus nodrošinot to nosacījumu izpildi, kurus ir iespējams izpildīt. Šie pasākumi varētu stabilizēt situāciju attiecīgajās valstīs, turklāt tie nodrošinātu arī visa ES iekšējā tirgus aizsardzību. Ja neveiksim šos pasākumus, tad valstis, kas neietilpst eiro zonā, var kļūt starptautiski maksātnespējīgas un ļaunākajā gadījumā nogremdēt sev līdzi arī eiro zonu.
Liisa Jaakonsaari  
Priekšsēdētāja kungs, tirgus ekonomika ir lielisks vergs, bet slikts saimnieks. Pēdējā laikā gan šo lomu sadalījums ir visai neskaidrs. Starptautiskās konferencēs ir ierasts runāt par mazsvarīgām lietām, bet patlaban mums ir nepieciešama rīcība, steidzama rīcība. Pasaulei ir vēsturiska iespēja Pitsburgas G20 sanāksmē vēlreiz vienoties par globālās ekonomikas noteikumiem. Presē plaši ir iztirzāts baņķieru prēmiju jautājums, bet tā ir tikai aisberga redzamā daļa. Globālā ekonomika ir pilnīgi jāpārveido, par galveno mērķi izvirzot pārredzamības nodrošināšanu. Mums jācenšas izskaust riska ekonomiku un jāvirzās pretī reālajai ekonomikai. Tikai saistoši starptautiskie noteikumi var nodrošināt, ka pēdējos gados piedzīvotā kazino ekonomika nekad vairs neatkārtojas. Turpmāk mēs nedrīkstam pieļaut, ka nodokļu maksātājiem ir jāsedz zaudējumi. Ieviešot tādus mehānismus kā īpašuma nodokļi, vienmēr pastāv risks, ka kāds globālās ekonomikas dalībnieks dzīvos uz citu rēķina. Tomēr es uzskatu, ka mums vismaz ir jāizpēta, cik piemēroti šādi mehānismi varētu būt.
Wojciech Michał Olejniczak  
Pitsburgas G20 sanāksme notiks aptuveni gadu pēc "Lehman Brothers” bankas sabrukuma. Pasaules vadošajām personām tas jāņem vērā. Krīzes radītās sekas ir izjutis gandrīz ikviens pasaules iedzīvotājs. Par G20 sanāksmes galveno mērķi jānosaka nepieciešamība līdz minimumam samazināt iespēju, ka finanšu tirgus liberalizācijas radītā krīze varētu atkārtoties. G20 sanāksmes dalībniekiem ir jāvienojas par regulējumu, kas nepieļaus turpmāku spekulatīvo banku rašanos un, tieši izsakoties, miljoniem finanšu iestāžu klientu apkrāpšanu visā pasaulē.
Pēdējo mēnešu laikā mūsu rīcībā ir nonākušas bēdīgās ziņas par uzņēmumu vadītājiem, kuri, iztērējot valsts piešķirto atbalstu, ir noveduši savus uzņēmumus līdz bankrota robežai. Pēdējos gados Eiropā ir pastāvējusi tik liela ienākumu plaisa, kāda Eiropas sociālajā modelī nekad iepriekš nav pieredzēta. Par vienu no G20 grupas uzdevumiem ir jāizvirza ienākumu izlīdzināšana Eiropā un pasaulē. Finanšu nozarē ir jāievieš noteikumi, kas paredz, ka prēmijas ir atkarīgas no investīciju ilgtermiņa ienesīguma, nevis īstermiņa peļņas.
Pitsburgas sanāksmē piedalīsies vairāku Eiropas valstu vadītāji un arī Eiropas Savienības vadošās personas. Eiropai sanāksmē ir jāpauž vienota nostāja. Un es aicinu Eiropas Savienības pārstāvjus neaizmirst, ka Kopienas intereses ir arī to dalībvalstu intereses, kuras sanāksmē nebūs pārstāvētas.
Sirpa Pietikäinen  
Nez vai var uzskatīt par pagodinājumu to, ka šīs nedēļas pirmdienā strādājām gadadienas zīmē: tieši pirms gada bankrotēja "Lehman Brothers” investīciju banka. Tiek uzskatīts, ka šis bankrots veicināja dziļo globālo lejupslīdi un finanšu krīzi, ko patlaban piedzīvojam.
Laikā, kad teju ir apritējusi šī gadadiena un pavisam tuvu ir Pitsburgas G20 sanāksme, ir vērts apstāties un padomāt, ko esam mācījušies no krīzes un ko vēl varam mācīties no tās. Manuprāt, krīze piedāvā kaut ko ļoti nozīmīgu, proti, iespēju pilnīgi pārveidot starptautisko finanšu arhitektūru. Šajā jomā jau ir veikti noteikti pasākumi. G20 sanāksme pavasarī bija lieliska iespēja rīkoties un mēģināt panākt globālu vienošanos par nepieciešamajiem pasākumiem. Amerikas Savienotās Valstis pavisam nesen paziņoja, ka ir pieņēmušas plašu tiesību aktu kopumu finanšu jomā. Eiropas Komisijai nākamnedēļ būtu jānāk klajā ar priekšlikumu par Eiropas finanšu arhitektūras izveidi un tās pārraudzību. Šajā ziņā vissvarīgāk ir ievērot "globālu pieeju”.
Mums ir jāievieš starptautiski saistoši noteikumi par Starptautiskā Valūtas fonda reformu, maksātspējas noteikumi un jauni noteikumi par opciju maksājumiem. Tiesību akti ir jāattiecina uz visiem finanšu produktiem, turklāt tiem ir jābūt elastīgiem, lai tos vienmēr varētu piemērot nozarei, kas ir ļoti mainīga un kurā mēdz parādīties jauni produkti.
Šajā krīzē, kas apdraud cilvēku drošības pamatvajadzības, iztikas līdzekļus un labklājību, ir jādomā arī par jauniem labklājības novērtēšanas veidiem. Komisija, ko nesen izveidoja prezidents Sarkozy, publicēja nobeiguma secinājumus, kuros ieteikts labklājības līmeni vērtēt, pamatojoties uz jaunām metodēm, kurās jo īpaši tiek ņemta vērā sabiedrības ekonomiskā spēja nodrošināt tās iedzīvotāju labklājību un ilgtspējību vides jomā, nevis pamatojies uz IKP.
Catherine Stihler  
rakstiski. - Piekrītu visiem, kuri teica, ka ir nepieciešama globāla un koordinēta pieeja. Tas ir ļoti svarīgi, ja vēlamies mainīt globālās finanšu sistēmas varas struktūras. Ne Komisija, ne Padome nepieminēja darbības izbeigšanas plānus banku nozarē. Šonedēļ aprit gads kopš "Lehman Brothers” sabrukuma. Aprēķināts, ka būs nepieciešami desmit gadi, lai izbeigtu šīs investīciju bankas darbību. Turpretī Dunfermline Building Society bija šāds darbības izbeigšanas plāns, tāpēc tās aktīvus varēja skaidri identificēt. Būtisks priekšnosacījums tam, lai patērētāji atgūtu ticību banku nozarei, ir pārredzamības nodrošināšana.
