Erakorralised ühepoolsed kaubandussoodustused Pakistanile (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Vital Moreira rahvusvahelise kaubanduse komisjoni nimel koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse erakorralised ühepoolsed kaubandussoodustused Pakistanile - C7-0322/2010 -.
Vital Moreira
Austatud juhataja! Tegelikult ei koostanud mina seda raportit. Ma juhtusin olema raportöör, kes asja viimasel hetkel enda peale võttis, sest esialgne raportöör lõpetas töö selle raportiga. Parlamendikomisjoni esimehena võtsin seega kodukorra kohaselt raporti üle. Lisaks sellele, et ma olen vaid juhuslikult raportöör, olen ma seda ka vastumeelselt, sest tegelikult ei hääletanud ma selle raporti poolt ja mul on teravaid vastuväiteid selle sisule. Sellele vaatamata on asjad nii, nagu need on, ja minu kohustus on võtta mulle antud kohustused vapralt enda peale.
Nagu me teame, sai see raport Pakistanile antavate erakorraliste ühepoolsete kaubandussoodustuste kohta alguse Euroopa Ülemkogu otsusega, millega kohustati komisjoni tegema parlamendile ja nõukogule ettepanekut. Kuna tegemist on erakorraliste soodustustega, mis ei ühildu Maailma Kaubandusorganisatsiooni positiivse või negatiivse mittediskrimineerimise reeglitega, on vaja saada enne nende kaubandussoodustuste andmist Maailma Kaubandusorganisatsioonilt vabastus. Kõigest hoolimata esitas komisjon parlamendile ettepaneku ja rahvusvahelise kaubanduse komisjon, mille esimees ma olen, otsustas alustada arutelu ja korralda hääletuse selle raporti üle, mille raportöör ma juhuse tahtel olen. Ja just selle hääletuse tulemuse esitame nüüd siin istungisaalis.
Austatud juhataja, head kolleegid! See teema äratas parlamendi rahvusvahelise kaubanduse komisjonis palju vaidlust selle üle, kas peaksime kasutama kaubandussoodustusi hädaabi andmiseks mõnele konkreetsele riigile, nagu oligi selle komisjoni ettepaneku ajend. Samuti vaieldi nende kaubandussoodustuste kestuse ja pikendamise ning viimaks ka selle üle, millised tingimused kehtestatakse abisaajale ehk siis praegusel juhul Pakistanile.
Kuigi suurem osa parlamendikomisjoni liikmetest andis poolthääle komisjoni ettepanekule kehtestada Pakistanile need erakorralised eelistused, hääletas rahvusvahelise kaubanduse komisjon tegelikult ka mitme muudatusettepaneku poolt, mille eesmärk oli piirata Pakistanile antavate kaubandussoodustuste mõju. Need muudatusettepanekud hõlmasid muu hulgas kaitseklausli vastuvõtmist juhuks, kui import Pakistanist suureneb liiga palju tollimaksude vähendamise või kaotamise tõttu. Muud muudatusettepanekud käsitlesid näiteks nõuet, et Pakistan ei tohi luua või kaotada olemasolevaid piiranguid kaupade ekspordile.
Kokkuvõtteks on tähtis mõelda ka sellele, et meie pingutused võivad osutuda asjatuks, kui Maailma Kaubandusorganisatsioon ei anna vabastust. Me ei tea hetkel veel, millal või kas see antakse. Igatahes, kui meie pingutused osutuvad asjatuks, siis on meil vähemalt hea võimalus, et arutada selle üle, kui mõistlik on kasutada erakorralisi kaubandussoodustusi hädaabi andmiseks - või nagu praegusel juhul, poliitilise tasuna konkreetsele riigile - ning millised on nende kasutuse piirangud.
Seepärast on oht, et loome ohtlikud pretsedendid või - mis veel halvem - kasutame poliitiliseks otstarbeks kaubandussoodustusi, mille puhul tuleks võib olla kasutada palju objektiivsemaid kriteeriume ning mis peaksid olema vähem suvalised ja rohkem kontekstilisemad kui praegu.
Neelie Kroes
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja! Arutame täna seadusandlikku ettepanekut Pakistanile erakorraliste ühepoolsete kaubandussoodustuste kehtestamise kohta. Komisjon tegi selle ettepaneku Euroopa Ülemkogu selgesõnalise taotluse põhjal vahetult pärast seda, kui eelmise aasta suvel tabasid Pakistani üleujutused, millega kaasnesid ulatuslikud kahjustused riigi ja selle kodanike jaoks.
Soovin tänada raportööri ja rahvusvahelise kaubanduse komisjoni raske töö ja selle eest, et nad ettepanekut toetasid. Komisjoni ettepaneku eesmärk on kehtestada ühepoolne ajutine tollimaksuvabastus 75 tooterühmale, mida Pakistan ekspordib. Need kaubandussoodustused vabastaksid tollimaksust ligikaudu veerandi kaupadest, mida EL Pakistanist impordib, need kehtiksid kaks aastat ning võimaluse korral saaks neid veel aastaks pikendada.
Euroopa Liit teab, et sellised kaubandussoodustused võivad avaldada mõju ELi tööstusele eelkõige sellistes tundlikes sektorites nagu tekistiilitööstus, ning selle pärast tegime kõik selleks, et tagada tasakaalu säilimine Pakistani vajaduste ja meie enda tööstuse ja teiste tarnijariikide huvide vahel.
Valitud toodete arv on piiratud. Kehtestasime ülemmäära väga tundlike toodete tollimaksust vabastamisele ning tollimaksust vabastamisel on vaid piiratud kestus. Samal ajal taotlesime ka Maailma Kaubandusorganisatsioonilt vabastust asjaomaste Maailma Kaubandusorganisatsiooni eeskirjade järgimisest, et saaksime neid meetmeid rakendada. Nagu teate, arutame seda teemat ikka veel Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetega, ja ma loodan, et jõuame peagi lahenduseni.
Igaüks ei pruugi enam mäletada pilte inimestest, kes kaotasid kõik oma elatusvahendid, aga me ei tohi unustada, kui suur oli nende laastavate üleujutuste hind nii humanitaarvajaduste kui ka majandusliku kahju seisukohalt. Need kaubandusmeetmed ei ole omaette meetmed, vaid lisanduvad humanitaar- ja arenguabile, mida EL Pakistanile andis, mis moodustab kokku 480 miljonit eurot. Siiski on põhjalikud kaubandusmeetmed Pakistani majanduse jätkuva taastumise jaoks väga tähtsad ning need peaksid moodustama osa abist, mida me keskpikas perspektiivis nende enneolematute loodusõnnetuste tõttu anname. Loodan seetõttu, et parlament toetab seda ettepanekut.
Räägiksin nüüd mõnest esitatud muudatusettepanekust. Ma ei võta neid kõiki üksikasjalikult ette, vaid toon välja kõige tähtsamad. Ma tean, et esitati ettepanekud siduda ühepoolsete kaubandussoodustuste kehtestamine sellega, et Pakistan peab austama teatud aluspõhimõtteid. Mõistan, et see valdkond võib valmistada muret, ja te teate, et inimõiguste küsimused on meie pikaajalistes suhetes Pakistaniga väga olulised. Arvestades tollimaksust vabastamise ajutist iseloomu ning seda, et nende eesmärk on anda abi erakorralises olukorras, on komisjon veendunud, et need tingimused ei oleks asjakohased.
Meie inimõiguste dialoog Pakistaniga sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingu kontekstis on õige foorum, et sellised probleeme Pakistaniga arutada ja neile jätkusuutlikud lahendused leida. Mis puudutab sätteid, mille kohaselt peab Pakistan hoiduma tollimaksude või muude samaväärsete maksude või mis tahes muude piirangute säilitamisest, kehtestamisest või suurendamisest teatud toodete ekspordile või impordile, siis arvan, et sellised tingimused ohustaksid tõsiselt soodustuste kehtestamist ning oleksid vastuolus meie määruse põhimõtete, iseloomu ja eesmärgiga. Lisaks ei saa me keelata selle määrusega Pakistani rakendamast meetmeid, mis on kooskõlas riigi rahvusvaheliste kohustustega.
Teisest küljest võiksime nõustuda mehhanismi kasutuselevõtmisega, mis võimaldab kehtestada Pakistanile tollimaksuvabade toodete impordi puhul tariifikvoodid, kui tollimaksuvabade toodete impordi mahud ületavad teatava taseme. Samuti olen nõus, et soodustused tuleb kaotada toodete suhtes, mis komisjoni uuringu kohaselt põhjustavad või ähvardavad põhjustada suuri probleeme samasuguste või otseselt konkureerivate toodete tootjale liidus. Samuti oleme nõus mehhanismiga kehtestada määrusega hõlmatud impordi suhtes tollijärelevalve, mille kohta tuleb kord kvartalis aruanne esitada. Eelneva järelevalve mehhanism tekitaks põhjendamatu koormuse haldusega seotud litsentsimisnõuete tõttu.
Viimaks veel tähelepanek, et esitati taotlused kehtestada kaubandussoodustuste kehtivusajaks üks aasta alates soodustuste jõustumisest. Minu arvates tekitaks see probleeme.
Komisjoni esialgses ettepanekus oli erakorraliste meetmete kehtivusaeg kolm aastat. Oma kompromissettepanekus, mis kajastus ka Maailma Kaubandusorganisatsioonile vabastuse saamiseks esitatud taotluses, määras nõukogu kehtivusajaks kaks aastat ning võimaluse pikendada seda ühe aasta võrra. Kehtivusaja lühendamine veel ühe aasta võrra vähendaks ühepoolsete kaubandussoodustuste eeliseid ning need muutuksid mõttetuks.
Juhin tähelepanu ka sellele, et kompromiss, mis nõukogus 10. novembril saavutati, võttis aluseks tariifikvootide kehtestamise seitsmele tekstiili- ja riidetootele, mitte täieliku tollimaksust vabastamise. Selle kompromissi alusel esitati seejärel taotlus Maailma Kaubandusorganisatsioonilt vabastuse saamiseks. Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud ei peegelda seda ning Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetega peetud konsultatsiooni tulemusel võib osutuda vajalikuks kehtestada tariifikvoote veel teistelegi toodetele.
Maailma Kaubandusorganisatsiooni antav vabastus hõlmaks maksimaalset arvu soodustusi, mida EL saaks nendel tingimustel Pakistanile kehtestada ning selle tagajärjel peab määrus peegeldama Maailma Kaubandusorganisatsiooni vabastuse sisu, kui Maailma Kaubandusorganisatsioon selle annab. Tahan teile ka kinnitada, et komisjon koostab Pakistanile kehtestatud ühepoolsete kaubandussoodustuste iga-aastase mõju hinnangu ning esitab selle parlamendile ja nõukogule, mis on veel üks põhjus, miks mitte vähendada selle vahendi rakendamise kehtivusaega.
Tänan Euroopa Parlamenti koostöö eest sellel tundlikul teemal! Komisjon on valmis tegema tihedat koostööd parlamendiga, et tagada selle ettepaneku vastuvõtmine ja näidata ELi otsusekindlust, kui on vaja tegutseda vastutustundlikult, et aidata abivajavaid riike.
Cristian Dan Preda
Austatud juhataja! Minu arvates on õige aeg arutada Vital Moreira esitatud raportit. Miks? Seepärast, et ootame praegu, et Maailma Kaubandusorganisatsioon teeks otsuse vabastuse kohta, mida Euroopa Liit arutlemisel oleva teema kontekstis taotles.
Minu isiklik arvamus on, et selles kontekstis on tähtis, et saadame selge sõnumi Euroopa Liidu teistele kaubanduspartneritele. Liit peab jätkuvalt ja sihikindlalt täiendama erakorralist humanitaarabi, mida ta andis lahkelt Pakistanile, kui käimas oli kaubandusmeetmete abil Pakistani majanduse jätkusuutliku taastumise tagamise esialgne etapp. Diplomaatilised läbirääkimised Maailma Kaubandusorganisatsiooniga nõuavad aega, sest arvestada tuleb liidu kaubanduspartnerite muresid. Nende läbirääkimiste tulemus ei ole hetkel veel kindel. Nagu hiljutised sündmused meile aga meelde tuletavad, on selge, et vajame stabiilset ja majanduslikult heal järjel olevat Pakistani, mis ei satuks ebakindlale teele ekstremismi suunas ja mis saaks meid aidata partnerina terrorismivastases võitluses.
Väliskomisjoni arvamuse koostajana soovin tänada oma kolleege rahvusvahelise kaubanduse komisjonist selle eest, et nad võtsid vastu põhipunktid, mida me oma arvamuses edasi arendasime. Tahan neist punktidest esile tõsta kahte. Esimene on väliskomisjoni jaoks kõige tähtsam punkt, mida ka volinik mainis, mis käsitleb nõuet, et kaubandussoodustuste kehtestamisel ei tohi kaotada nõuet inimõiguste, kaasa arvatud töötajate põhiõiguste austamise kohta. Minu arvates erinevad meie arvamused selle punkti kohta. Kuna inimõigused on ELi ja Pakistani vahel sõlmitud kokkuleppe põhiaspektide seas, peavad erakorralised ühepoolsed kaubandussoodustused sõltuma inimõiguste austamisest selles riigis. Teisest küljest ei ole komisjon veel koostanud nende meetmete mõju täielikku eelhinnangut. Minu arvates avaldaksid need suurt mõju eelkõige Pakistani elanikkonnale ja riigi eelarvevahenditele.
Daniel Caspary
Austatud juhataja! Head kolleegid! Peaaegu üheksa kuud pärast laastavaid üleujutusi on olukord Pakistanis ikka veel halb ja Pakistani inimesed vajavad meie abi. Seepärast oli õige ja asjakohane, et Euroopa Liit asus tegutsema ning pani kiiresti kokku mitme miljoni euro suuruse abipaketi, ja on väga tähtis, et see abi jõuab ka tegelikult kohaliku elanikkonnani.
Juba algusest peale ei olnud ma eriti rahul nõukogu survel esitatud komisjoni ettepanekuga kasutada just nimelt väliskaubanduse vahendeid Pakistanile lühiajalise abi andmiseks. Tõstatasin selle probleemi mitmel korral parlamendikomisjonis ja palusin, et Euroopa Liidu välispoliitika eest vastutav isik, nimelt meie kõrge esindaja, tuleks meie parlamendikomisjoni või parlamenti, et selgitada, miks tuleb selle abi jaoks kasutada väliskaubandust. Palusin, et ta esitaks meile üksikasjalikult Euroopa Komisjoni üldise strateegia ja paneks selle üldisesse konteksti, et veenda meid selles - ja ma kordan -, et on tõepoolest mõttekas kasutada väliskaubandust sellise lühiajalise panuse tegemiseks.
Olen väga tänulik, et Mário David ja teised suutsid panna kokku paketi, mida enamik parlamendikomisjoni liikmetest toetas. Siinkohal tahan rõhutada ajapiiranguid, mille kehtestamist me soovime. See on ainus lahendus, millega on võimalik vältida rahaliste vahendite väärkasutamist.
Milline on aga praegune Pakistani olukord? Kuigi Bin Laden sai kõrvaldatud, jääb püsima viimastel päevadel kerkinud küsimus, et kui palju teadsid Pakistani valitsuse esindajad sellest, kes end nende riigis peitis. Paljud kaasparlamendiliikmed, kaasa arvatud mõned minu fraktsiooni liikmed, ei ole selle üle eriti õnnelikud. Lisaks ei tea me veel, mida teised Maailma Kaubandusorganisatsiooni riigid teevad ja kas nad annavad lõpuks nõusoleku. Seepärast oleks hea, kui me ei korraldaks homsel hääletusel muudatusettepanekute üle veel lõpphääletust, vaid saadaksime selle teema tagasi parlamendikomisjonile, et saaksime oodata ära Maailma Kaubandusorganisatsiooni läbirääkimiste tulemuse ja otsustada siis, kas on üldse mõtet sellele paketile nõusolekut anda.
Gianluca Susta
Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, head kolleegid! Kui aus olla, siis me ei mõista hästi, miks enamik rahvusvahelise kaubanduse komisjoni liikmetest tahtis nii järeleandmatult, et seda teemat arutletakse, kuid nõuab nüüd selle tagasisaatmist komisjoni, millega meie nõus ei ole. Mõlemad otsused on valed, kuid muu hulgas selle pärast, et aega on vähe, kavatsen ma keskenduda ainult positiivsetele omadustele. Teen seda siiski alles pärast seda, kui ma olen väljendanud oma täit toetust Vital Moreira sõnavõtule.
Selles keerulises maailmas, kus loodus- ja inimtegevusest tingitud katastroofe esineb tihti ja neid on palju, looksime ohtliku pretsedendi, kui muudaksime iga erakorralise humanitaarabiolukorra kaubanduspoliitika läbivaatamiseks. See on ohtlik tee, mille tagajärjeks võivad olla suured tasakaalustamatused, mis viivad kõige vaesemate riikide ebaausa kohtlemiseni. Ainult tasakaalustatud, alaliste ja objektiivsete eeskirjade abil saavad need riigid kasu kaubanduspoliitikast, mis ei tohi muutuda arengukoostöö asenduseks.
Me teame, et igasugust Pakistanile sihtotstarbeliselt antavat abi ei kasutata selleks, et aidata inimesi, kes peaaegu aasta tagasi toimunud üleujutuste tõttu kannatasid. Sama kindlalt teame, et selle humanitaarabi eest maksab peamiselt - kui mitte täielikult - Euroopa tekstiilisektor. Me ei saa leppida sellise ebaausa ükskõiksusega kaubanduspoliitika eeskirjade vastu, sest teame, et meie aruteludes tuleb võtta arvesse ka teisi tegureid.
Me kõik teame, et lisaks solidaarsuse näitamisele üleujutuste tõttu kannatada saanud Pakistani elanikkonnaga on selle abi andmise teine oluline põhjus otsus toetada Pakistani pingutusi terrorismivastastes võitluses. Viimaste päevade jooksul esile kerkinud nn hallid alad Pakistani ametivõimude suhtumises al-Qaedasse ja Bin Ladeni juhtumisse näitavad seda, kui ebausaldusväärne see riik on. Minu arvates peame pöörama tähelepanu eeskätt sellele ning samuti suurtele inimõiguste probleemidele, mis on viimasel ajal ilmsiks tulnud.
Niccolò Rinaldi
Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, head kolleegid! Midagi on viltu, kui me arutame 2011. aasta mais looduskatastroofi, mis toimus 2010. aasta suvel, jättes 12 miljonit inimest kodutuks ja hävitades riigist 20%.
Ma ei toeta sotsiaaldemokraatide seisukohta, mida Gianluca Susta äsja väljendas. Osaliselt vaevame just selle kõhklemise pärast ikka veel pead sellega, milliseid vahendeid võtta kasutusele Pakistani aktiivseks aitamiseks. Ja lisaks frustratsioonile selle pärast, et me ei ole seda veel saavutanud, oleme teadlikud ka sellest, et meil on vaja kaubanduspoliitikas lähenemisviisi, mis oleks nii poliitika kui ka humanitaarküsimuste vallas küpsem: kaubanduspoliitikast peab saama vahend raskustes olevate inimeste aitamiseks.
Tunnistan, et komisjon tegutses kiirelt ja tõhusalt, esitades meetmete paketi, mida oli vaja loomulikult arutada ja tasakaalustada, et nendega ei karistataks Euroopa sektorit, mida kriis juba palju mõjutanud on. Tänu rahvusvahelise kaubanduse komisjoni tööle, millest osa kajastub ka teatud muudatusettepanekutes, millest Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioon toetab muudatusettepanekut nr 37, saavad kaitseklausli rakendamist taotleda ka ettevõtted. Paistab siiski, et praegu on Pakistani jaoks rasked ajad ja liiga paljud inimesed ei suuda oma kohustusi täita.
Nõuame, et India muudaks oma suhtumist ja pehmendaks eitavat hoiakut Maailma Kaubandusorganisatsioonis, et anda tõeliselt märku heanaaberlikest suhetest. Jah, nende riikide suhted on keerulised ka Mumbai rünnaku ja Pakistani halva koostöö tõttu rünnaku toimepanijate tuvastamisel ja kinnipüüdmisel. Kuid sellest juhtumist võiks saada midagi, mis parandaks lõplikult nende naaberriikide halvad suhted.
Nõuame midagi ka Pakistani ametivõimudelt, nimelt et nad näitaksid üles rohkem otsusekindlust, käsitledes seda probleemi kahepoolsest vaatenurgast nende suhetele Indiaga. Alles toimusid kahepoolsed kohtumised, kuid nendel saavutati vähe, mille põhjuseks võis olla Pakistani uhkuse küsimus. On selge, et nn kriketidiplomaatia, mida rõhutasid Pakistani parlamendi liikmed, kellega me alles paari nädala eest kohtusime, ei ole seni mõttekaid tulemusi andnud.
Viimaks palume ennekõike Maailma Kaubandusorganisatsioonil võtta kiireimas korras kasutusele mehhanismid, mis võimaldaksid kasutada rahvusvahelisi kaubanduseeskirju kiireks ja paindlikuks reageerimiseks erakorralistele olukordadele riigis, mida on tabanud ettenägematud katastroofid. Nii toimisime alles hiljuti parlamentidevahelisel assambleel Genfis. Selline tariifide vähendamine ei pruugi anda mingit tulemust, samas võib see aga anda alguse hoopis uuele ajastule kaubandussuhetes.
Sajjad Karim
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! See oli kõige rängem looduskatastroof, mis on Pakistani kunagi tabanud. Võin uhkusega öelda, et me reageerisime kiiresti. Kohal oli volinik Georgieva ja kui ma peaminister Syed Yousaf Raza Gillaniga kohtusin, sain temaga igatahes ELi reageerimise teemat arutada.
Üks asi oli täiesti selge. Peame mõtlema ebakonventsionaalselt. Peame leidma uue lahenduse abi andmiseks. Vastuseks ei olnud ainult abi, vaid ka kaubandus kui lühiajaline toetusmeede.
Mul on hea meel, et parlamendikomisjon kiitis raporti korraliku arupidamise järel heaks ja kolleegid sellest parlamendikomisjonist rääkisid mulle, kui suure töö nad ära tegid, et leida vastuvõetav lahendus. Aga ma kardan, et mõned muudatusettepanekud, millele komisjon juba viitas, vähendavad meie esialgsete kavatsuste innukust ja meie esialgset reaktsiooni.
Maailma Kaubandusorganisatsiooni tasandil esitati vastuväiteid ELi ettepanekule. Ühest küljest ütleb India, et see ei peaks kuuluma ELi ja India vahelisse vabakaubanduslepingusse. Olen sellega nõus. Seda seost ei tohi olla. See on õige lähenemisviis. Samal ajal aga nõuab India järeleandmisi otse Pakistanist tulevas kaubavahetuses. Selline lähenemisviis on vastuoluline. Ma palun neil ümber mõelda.
Arvan, et täiskogu peab komisjoni seisukohta uuesti kinnitama. Meil on iga-aastaste mõjuhinnangute garantii.
Mõistan kolleegide muret julgeoleku pärast, kuid ma pääsesin Mumbai rünnakutest napilt eluga ja ütlen seega neile kolleegidele, et nüüd ei ole õige aeg, et Pakistanile selg keerada. Kaalul on ELi usaldusväärsus. Toetage komisjoni ettepanekut!
Keith Taylor
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Austatud juhataja! Nagu paljud teisedki täiskogu liikmed, nii olen ka mina mures ning tunnen kaasa inimestele, kes kannatasid Pakistani tabanud üleujutuste tõttu. Nii oli see siis ja nii on see ka praegu. Kuid kui ma vaatan senist poliitilise tahte puudumist ja seda, kuidas ettevõtluse huvid on sekkunud ning kuidas Maailma Kaubandusorganisatsioon on asja edasi lükanud, siis näen ma meie ees ettepanekuid, mis nõrgestavad esialgseid ettepanekuid, mille komisjon nii lühikese ajaga esitas.
Juba mainiti kaubandussoodustuste lühikest ajakava, mis vähendati kolmelt aastalt ühele aastale, ning seda, et Pakistanil ei lubata selle aja jooksul säilitada või suurendada tollimakse või muid samaväärseid makse. Lisaks sellele tehakse ettepanek, et selle üheaastase programmi jaoks on vaja esitada aastaaruanne ja samuti kvartaliaruanded programmi meetmete kohaldamise ning rakendamise kohta. See tähendab kokku väga palju bürokraatiat ainult ühe aasta jaoks.
Seepärast pooldan väga muudatusettepanekut nr 43, mille kohaselt tuleb tekst saata tagasi komisjoni, et saaksime koostada midagi, millega on võimalik anda tõesti seda abi, mida me tahame Pakistanile anda. Lõpetuseks olen arvamusel, et see juhtum viitab suurele vajadusele uurida lähemalt Maailma Kaubandusorganisatsiooni tööd ning muuta see korralikuks demokraatlikuks organiks, mille menetlused on läbipaistvad ja mille liikmed annavad aru.
Helmut Scholz
Austatud juhataja! Lugupeetud volinik, head kolleegid! Peaaegu aasta on möödunud sellest, kui Pakistani rahvast tabasid laastavad üleujutused. Meil kõigil on tihedad sidemed selle kannatada saanud riigi rahvaga.
Skandaalne on aga asjaolu, et läbirääkimised Maailma Kaubandusorganisatsiooniga venivad ikka veel, ja ainuüksi see näitab juba väga hästi, et selline kaubanduse soodustamine ei sobi hädaabimeetmeks. Minu fraktsioon on kutsunud komisjoni korduvalt üles koostama tagavaraplaani Pakistani rahva aitamiseks, et nad saaksid oma riigi kiiresti ja püsivalt uuesti üles ehitada. Alternatiivset lahendust ei ole aga esitatud. Võib olla ei ole komisjonil lihtsalt ideid või ei suuda komisjon tegutseda, sest tunneb, et takistuseks on vastuseis Euroopa Ülemkogus, mis on komisjonile liigagi tuttav. Vastasel juhul jääb mulje, nagu kasutatakse keerulisi läbirääkimisi Maailma Kaubandusorganisatsioonis tegevusetuse väljavabandamiseks.
Teadsite juba enne läbirääkimiste algust sama hästi kui meiegi, et need saavad olema keerulised, ja arvatavasti teadsite seda juba siis, kui Saksamaa ja mõnede teiste liikmesriikide välisministrid teid sellele missioonile saatsid. Lõppude lõpuks ohustaks tekstiili, nahatoodete ja etanooli puhul kaubandussoodustuste andmine, mida te Pakistanile lubada tahate, täiendava soodustuste süsteemi (GSP+) staatust, mille on saanud sellised riigid nagu Bangladesh, kes on kontrastiks Pakistaniga saanud selle staatuse tänu oluliste töötajate õigusi ning keskkonnakaitset käsitlevate ÜRO ja ILO konventsioonide vastuvõtmisele. Just tänu eelisele, mille see staatus annab, saab Bangladesh importida põhisaadusi Pakistanist, et neid töödelda ja siis Euroopasse eksportida. Selle pärast ei ole ime, et see riik nüüd vastupanu osutab.
Ausalt öeldes ei saagi me oodata, et meie soov aidata Pakistani kiidetakse heaks ühe maailma vaeseima riigi kulul. Sellega kahjustame lõpuks ka iseennast ning teeme seda tegelikult vahetult enne seda, kui komisjon esitab uue eelnõu meie kaubandussoodustuste süsteemi läbivaatamiseks.
Seega on mul pakkuda välja probleemile järgmine lahendus. Keskenduge otsetoetuse andmisele riigi taastamiseks üleujutuste järel ning võtke viivitamatult meetmeid, selle asemel et Genfis läbirääkimistel kaotada. Sest iga päevaga, kus me abi ei anna, kaotame meie, eurooplased, eeskätt just Pakistani usaldust ning lõpuks maksame selle eest palju kõrgemat poliitilist hinda.
Claudio Morganti
Austatud juhataja! Head kolleegid! Minu arvates on see raport täiesti vastuvõetamatu. Ma tean, et Pakistani tabasid eelmisel aastal traagilised üleujutused, ja ma arvan, et selle riigi aitamine on õige tegu. Mõistan, et Euroopa Liit on andnud juba 500 miljonit eurot, mis ei ole minu arvates üldsegi tühine summa.
Need uued soodustused on absurdsed, sest need on suunatud tekstiilisektorile, mis on Pakistanis valitsev sektor, kuid Euroopas on selle sektori hävitanud just nimelt Aasia riikide ebaaus konkurents. Kas tahame anda Euroopa tekstiilisektorile nüüd tapva hoobi? Lega Nord seda kindlasti ei taha ning me ei kavatse sellega ka leppida.
Seda, kas need vabastused anda, kui parlament peaks need heaks kiitma, peab lõpuks uurima lähemalt Maailma Kaubandusorganisatsioon. Paistab, et mõned riigid - kaasa arvatud eespool mainitud India, Pakistani kauaaegne vastane - on valmis nõusolekut andma, loomulikult mitte niisama, vaid nõudes vastu samasuguseid soodustingimusi Euroopa Liidult, kus ollakse selliste taotluste heakskiitmise suhtes meelestatud.
Mulle tundub, et ELi kaubanduspoliitika juhindub halvimast võimalikust enesehävituslikust käitumisest, mistõttu loodan, et see meede lükatakse ilma vaidlemata tagasi.
Andreas Mölzer
(DE) Austatud juhataja! Loode-Pakistanis pühkisid 2010. aasta üleujutused minema kõik selle, mida ei olnud mõnedes piirkondades juba hävitanud sõda ja terrorism. Lisaks 415 miljoni euro panustamisele hädaabiks tahab EL nüüd vabastada teatud tootekategooriad tollimaksust. Pakistan saab nüüd peagi erakorraliste tollisoodustustega arengumaa staatuse, mida ta on soovinud juba kaua aega saada.
EL ei tohi aga mingil juhul ette kujutada, et kaubandussoodustuste andmine teeb lõpu islamiäärmuslaste ja terroristide esiletõusule tuumariigis Pakistanis. Vaatamata miljarditele, mis kulutati sõjalise abi andmiseks, ei suutnud Ameerika Ühendriigid seda teha. Sellega on lääneriigid maksnud kallist hinda Pakistani väikese ja pealegi väheneva poliitilise juhtkonna lojaalsuse eest.
Asjaolu, et Ameerika Ühendriigid kõrvaldasid Bin Ladeni, on samuti keerulisi küsimusi tõstatanud. Isegi kui Pakistan teadis, kus asus al-Qaeda juht, kelle jaoks oli väljastatud rahvusvaheline vahistamismäärus, mis oleks kohustanud Pakistani ta välja andma, ei muuda see midagi asjaolus, et tema sihipärase tapmisega rikuti Pakistani suveräänsust. Lääneriigid ei tohi heita kõrvale omaenda põhimõtteid, nagu õigusriigi põhimõte. Terroristid, diktaatorid ja massimõrvarid tuleb tuua kohtu ette, mitte kõrvaldada sihipärase tapmisega.
Paulo Rangel
(PT) Austatud juhataja! Kõigepealt tahan kiita meie kolleegi Mário Davidit Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonist tehtud töö eest! Asendan teda täna, sest ta ei saa mitte mingil juhul siin istungisaalis viibida. Tahan samuti öelda, et meie arvates on Pakistani üleujutuste ohvrite toetamine olnud alati nii eetiliselt kui ka moraalselt tähtis. Seepärast oleme toetanud tugevalt kõiki traditsioonilisi humanitaarabi meetmeid, mis on seni võetud. Usume tõesti, et nii paljude miljonite inimeste olukorra stabiliseerimise nimel on vaja edasi töötada.
Me ei saa aga leppida sellega, et Euroopa Liidu kaubanduspoliitikat tahetakse nüüd kasutada sobiva ja asjakohase vahendina humanitaarabi andmiseks. Sellel on tegelikult väga kahjulikud tagajärjed. Esiteks just Euroopa Liidu lõunapoolsetele riikidele ning nende riikide tekstiili- ja riidetööstusele, mis on praegu väga nõrgad majandus-, sotsiaal- ja finantskriisi tõttu, mille sarnast nad ei ole ELiga ühinemisest saati kogenud. Teiseks rahvusvahelisel tasandil Maailma Kaubandusorganisatsiooni läbirääkimistel, kus Euroopa Liidu kui maailma suurima kaubandusbloki avamine potentsiaalsele impordile Pakistanist võib läbirääkimised tasakaalust täielikult välja viia. Need läbirääkimised ei jooksnud ummikusse ju juhuslikult.
Seetõttu on sellises olukorras ainult loomulik, et peame ütlema pärast kaheksat kuud kestnud raskeid läbirääkimisi selle määruse üle, kus me osalesime ja kus me väga asjalikke ettepanekuid tegime, et ainus seisukoht, mille me nüüd võtta saame, on kahjuks toetada seda muudatusettepanekut, millega nähakse ette selle määruse ettepaneku lõppu selle praegusel kujul. Peame seda nüüd tegema mitte selle pärast, et meil Pakistaniga solidaarsust ei oleks, vaid selle pärast, et meie arvates tuleb humanitaarabi anda õiges kohas ja õigel viisil.
Josefa Andrés Barea
(ES) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Selle Euroopa Parlamendi raporti käsitlemine oli väga keeruline eelkõige selle pärast, et see hõlmab meetmeid, mille jaoks on vaja Maailma Kaubandusorganisatsiooni heakskiitu. Seega erineb esialgne projekt, mille komisjon parlamendile saatis, sellest projektist, mis saadeti Genfi.
Meie arvates on vaja Pakistani aidata. Arvame, et erakoralistes olukordades on võimalik teha mööndusi kaubandussoodustuste kujul, kuid tingimusel, et nende puhul arvestatakse Euroopa tööstuse tundlikkusega, seda eeskätt just tekstiilitööstuse puhul, mis on sellistes piirkondades nagu Valencia kommuun Hispaanias kriisi tagajärjel rängalt kannatanud.
Siiski saime tänu sellele raportile kindlaks teha, et meetmetega, mida on võimalik võtta rahvusvahelise kaubanduse raames, ei ole arvatavasti võimalik tegeleda piisavalt kiiresti ning peame selle õppetunni edaspidiseks meelde jätma.
Jah, aitame Pakistani, aga mitte komisjoni esialgse ettepanekuga, sest selles ei ole arvestatud tundlike toodete rakendamistähtaegade mõjuga Euroopa tööstusele ning see isegi lükkaks nende meetmete rakendamist edasi, sest see ei ole sama tekst, mis Maailma Kaubandusorganisatsiooni heakskiitu ootab - me magaksime tähtaja maha.
Seepärast on see ettepanek meie arvates vastuvõetamatu ja peame arvatavasti selle vastu hääletama.
João Ferreira
(PT) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! See ettepanek määruse vastuvõtmiseks näitab meile taas väga selgelt ja kahetsusväärselt komisjoni silmakirjalikkust. See silmakirjalikkus seisneb selles, et humanitaarabi valdkonda tuuakse sisse sellised asjad, mis kuuluvad ainult väheste, see tähendab ainuüksi ettevõtjate kaubanduslike huvide valdkonda. Selle silmakirjaliku teo puhul kasutatakse Pakistani tabanud looduskatastroofi selleks, et viia ellu plaanid, mida mõned Euroopa Liidus võimu omavad suurettevõtted on juba pikka aega haudunud.
Praegu tuuakse õigustuseks humanitaarabi andmine Pakistanile. Varem oli see terrorismivastase võitluse toetamine. Nii nagu varem, saab ka praegu olla vaid üks tõeline kavatsus: saada kaubandussoodustused, millest on ennekõike kasu suurtele Euroopa ettevõtetele. See on fakt olenemata sellest, kui väga rahvusvahelise kaubanduse komisjon üritab teha asja vastuvõetavamaks kasutute kaitsemeetmetega, mis ei muuda põhimõtteliselt mitte midagi.
Nagu raportis endas tunnistatakse, kahjustavad need kaubandussoodustused Euroopa Liidu tekstiilitööstust ning riike ja piirkondi, mis sellest kõige rohkem sõltuvad. See mõju on ränk selle sektori jaoks, mis on maailmakaubanduse liberaliseerimise ränkade tagajärgede tõttu juba niigi nõrk ja mis on kontsentreerunud piirkondadesse, kus on kõrge töötuse tase, suur vaesus ja marginaliseerumine ning väike majanduslik mitmekesisus. Olukord läheb veelgi keerulisemaks, kui need piirkonnad on sellistes liikmesriikides nagu Portugal, kus on üliränk majandus- ja sotsiaalkriis, mis võib Rahvusvahelise Valuutafondi ja Euroopa Liidu kavandatava ebaseadusliku sekkumise tõttu veelgi rängemaks muutuda.
Ma mäletan, et Portugali parlament võttis ühehäälselt vastu resolutsiooni nende kaubandussoodustuste andmise vastu. Vaja on meetmeid Euroopa tekstiilitööstuse ja sellega seotud töökohtade kaitsmiseks. Komisjon ei ole aga selleks mitte midagi teinud.
Mara Bizzotto
(IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Täna solidaarsuse ettekäändel arutlemisel olev määrus on tegelikult järjekordne reetmine, mille Euroopa oma kodanike vastu toime paneb.
Me ei saa lubada, et EL kahjustab veel rohkem kvaliteetseid sektoreid, nagu tekstiilitööstus Itaalias ja muudes riikides. Peame tegema kõik, et kaitsta neid ebaausa konkurentsi eest sellistest riikidest nagu Hiina, Türgi, India, Vietnam ja Pakistan, kus väga väikest palka saavaid töötajaid ära kasutatakse ning kus puuduvad igasugused miinimumtagatised sotsiaalsete õiguste austamise jaoks. Paljud suured Euroopa ettevõtted on oma tootmise just nendesse riikidesse üle viinud, kaotades sellega töökohti Euroopas.
Lisaks ei saa ma aru, miks ei olnud võimalik oodata ära Maailma Kaubandusorganisatsiooni otsust selle resolutsiooni kohta. Samal ajal aga näitas Euroopa põhimõtteliselt, et on kõigeks valmis, et kahjustada nii praegu kui ka tulevikus oma kodanike ja oma kvaliteetsete tööstussektorite huvisid. Loodan südamest, et see määrus lükatakse hääletusel tagasi.
Georgios Papastamkos
(EL) Austatud juhataja! Loomulikult toetan ka mina seda, et Euroopa Liit peaks andma igal pool ja igal võimalusel humanitaarabi. Mõistan komisjoni kaalutlusi anda Pakistanile abi ühepoolsete kaubandussoodustuste kujul. Ma ei ole aga nõus komisjoni ettepanekutega, milles nõutakse, et kaks Euroopa Liidu tööstussektorit, nimelt tekstiili- ja bioetanooli tööstus, peavad kandma suurema osa sellest koormast.
Juhin tähelepanu asjaolule, et kaubanduse liberaliseerimise tõttu Maailma Kaubandusorganisatsioonis on Euroopa tekstiilitööstus olnud viimastel aastatel suure surve all.
Töötasin neli ametiaega parlamendiliikmena piirkonnas, mille ühes külas, nimelt Naoussas, on töötuse tase üks Euroopa suurimaid, ning selle põhjus on tekstiilitööstuse globaliseerumine. Mis bioetanooli puutub, siis rõhutan, et sellesse uude tööstusesse on ELis tehtud olulisi investeeringuid. Me ei tohi jätta kahe silma vahele asjaolu, et Pakistani pädevus nendes kahes tööstussektoris paistab olevat eriti suur. Lisaks ei kaasne nende soodustustega mingit tingimusklauslit, nagu oleks siis, kui Pakistanile antakse täiendava soodustuste süsteemi (GSP+) staatus. Viimaks tahaksin teada, kas nimetatud soodustustest on kasu nendele Pakistani elanikele, kes üleujutuste tõttu kannatada said? Ma kahtlen selles. Selleks et neid vooruslikke kavatsusi veidi mõõdukamaks muuta, teen vastuettepaneku anda soodustusi teiste tööstustoodete jaoks. Miks valida just tekstiilitooted? Pakistani üleujutuste ohvritel oleks meist sama palju kasu. Igal juhul tuleks piirata nende soodustuste kestust ja ulatust ning kehtestada sätted kaitsemeetmetega, nagu pakkus välja Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon oma muudatusettepanekutega.
Bernd Lange
(DE) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Me kõike usume sellesse, et peame aitama Pakistani rahvast, aga vahend, mida te selleks välja pakute, volinik, on vale kolmel põhjusel.
Esiteks ei ole mingeid tõendeid selle kohta, et kaubanduse soodustamine toob kasu üleujutuste tõttu kannatada saanud inimestele. Hoopis vastupidi: on isegi näha, et Pakistani tekstiilitööstus paikneb teistes piirkondades ja on viimastel aastatel isegi kasvanud. Seega ei avaldanud üleujutused sellele sektorile mingit mõju. Ma ei saa lihtsalt aru, kuidas kavatseme aidata üleujutuste tõttu kannatada saanud inimesi kaubanduse soodustamisega.
Teiseks ei saa ma aru, kuidas saame anda need kaubandussoodustused riigile, mis ei täida kindlasti täiendava soodustuste süsteemi (GSP+) tingimusi sotsiaalsete ja keskkonnastandardite osas, ning saata teistele riikidele, mis need tingimused täidavad, nagu Bangladesh, sõnumi, mis põhimõtteliselt ütleb neile, et nende pingutusi ei ole vaja ja selle staatuse võib saada ka muude vahenditega.
Mu kolmas argument, volinik, on see, et selline lähenemisviis ei põhine solidaarsusel, sest Euroopas kannavad seda koormat ühepoolselt vaid teatud sektorid ja ainult teatud riigid. Kui me tahame midagi teha, siis peame tegema seda solidaarselt kõikide riikidega ja kõiki kaasates. See tähendab, et peame andma üleujutuste ohvritele otsetoetust. See oleks õige lähenemisviis.
Paweł Zalewski
(PL) Austatud juhataja! Tunnen kaasa kõigile selle kohutava katastroofi ohvritele ning seepärast on õige, et Euroopa Liit kiirustas viivitamatult humanitaarabi andma. Pakistani tulevik on maailma ja Euroopa jaoks keskne teema. See on tähtis riik terrorismivastase võitluse kontekstis ning see on ka riik, kust tuleb Euroopa Liitu olulisel hulgal sisserändajaid.
Kahjuks ei ole Euroopa Liidul olnud Pakistani jaoks seni mingit poliitilist kontseptsiooni. Ettepanekul ELi kaubandussoodustuste kehtestamiseks ei ole mingit konkreetset eesmärki. Komisjon ei suutnud õigustada ettepaneku rakendamist ning seda ei suutnud ka rahvusvahelise kaubanduse komisjon oma kohtumisel. Sellest ettepanekust ei ole kasu üleujutuste ohvritele ning see ei avalda olulist mõju riigi arengule. Euroopa Liidul on suhetes Pakistaniga kaks olulist ja väga tähtsat huvi: esiteks terrorismivastane võitlus ja teiseks riigi majanduslik areng, mis peab põhinema õigusriigi põhimõtetel, nagu igal pool mujalgi. Seega peame selle asemel, et teha ettepanekuid, millega midagi ei saavutata, esitama korraliku ulatusliku majandusabi- ja koostööpakkumise, mis sõltub teatud tingimustest.
Kui Pakistan tahab suurendada oma koostööd Euroopa Liiduga, peab ta näitama, et teeb asjalikku koostööd terrorismivastases võitluses ning et riik areneb õigusriigi põhimõtete järgimise alal. Siis oleks mõttekas kasutada ulatuslikku abiprogrammi, mis ei piirduks ainult ühe või kahe majandusharuga. Kordan veel kord, et esitatud ettepanek ei lahenda midagi, mistõttu arvan, et see tuleb tagasi lükata. Kutsun Catherine Ashtonit üles esitama hästi läbimõeldud ning tingimuslikku kontseptsiooni koostööks Pakistaniga.
David Martin
Austatud juhataja! Kaheksa kuud on möödunud sellest, kui nõukogu tegi ettepaneku asjaliku meetmete paketi kohta Pakistani aitamiseks pärast sealseid laastavaid üleujutusi. Mul on kahju, et kaheksa kuud hiljem tegeleme ikka veel selle arutamisega, mitte selle rakendamisega.
Mõtleme sellele, miks meil seda paketti vaja on. Abi ja selle kaubanduspaketi sisu vahel on erinevus. Loomulikult on abi Pakistani jaoks väga tähtis, aga selle kaubanduspaketi mõte oli anda ettevõtjatele stiimul tehaste taasülesehitamiseks ning uute investeeringute tegemiseks tekstiilitööstusesse ja muudesse tööstusharudesse, mis üleujutused sõna otseses mõttes minema pühkisid. See et üleujutused tekstiilitööstust ei mõjutanud, on vale. Jah, tõepoolest, peamine tekstiilitööstuse keskus on mujal, mitte üleujutatud alal, kuid suur osa tekstiilitööstust toetavatest ettevõtetest olid siiski üleujutatud alal nagu ka suur osa tekstiilitööstusest endast.
See oleks stimuleerinud tekstiilitööstuse taasülesehitamist, näidates, et nende toodetele on olemas turg. Kahjuks reageerisime väga ihnelt. Toetan igal juhul kaitseklausli ideed, aga kui me teeme seda vaid ühe aasta, siis oleks parem, kui me üldse midagi ei teeks. Ühest aastast ei piisa vajalike investeeringute tegemiseks.
Samuti on mul kahju, et India ei ole olnud Maailma Kaubandusorganisatsioonis eriti koostööaldis, aga ma loodan, nagu ka Niccolò Rinaldi mainis, et nn kriketidiplomaatia annab tulemusi ja et India mõistab, et nii humanitaarabi kui ka julgeoleku seisukohast on oluline aidata Pakistanil töökohti luua ja tulevikku investeerida.
Anna Záborská
(SK) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Näen, et see teema on täiskogu kahte leeri jaotanud. Sellegipoolest - ja vastupidi mu kolleegide seisukohale - toetan seda, mis nõukogu esitas.
Arengukomisjoni liikmena tahan rõhutada just seda aspekti. Kuigi selliste katastroofide puhul nagu see, mis Pakistani tabas, on kiireloomuline humanitaarabi rahastamise kujul vajalik, on vaja teha palju enamat. Kõige tõhusam võimalus arengu edendamiseks on anda inimestele võimalused iseenda aitamiseks. Seepärast on mul hea meel tollibarjääride kaotamise üle - ükskõik kui ajutine see ka on - ja olen kindel, et sellel üleminekuperioodil saame hinnata protsessi, mille kohta komisjon ettepaneku tegi. Kui selline protsess ja lähenemisviis toimib, siis vaataksin uuesti läbi Euroopa Liidu arenguabi määratluse. Kui mõni riik kujutab endast Euroopa tekstiiliturule suurt ohtu, siis see on Hiina, mitte Pakistan.
George Sabin Cutaş
(RO) Austatud juhataja! Nagu mõned kaasparlamendiliikmed juba ütlesid, olete vast pannud tähele argumenti, et Pakistanile erakorraliste kaubandussoodustuste andmine ei oleks sobiv lahendus üleujutuste ohvrite aitamiseks, sest sellistes erakorralistes olukordades ei ole kaubandus sobilik vastus. Olen nõus, et kaubandussoodustuste andmine ei pruugi otseselt aidata üleujutuste tagajärjel kannatada saanud inimesi. Humanitaarabi kõrval täiendavate meetmete rakendamisega saame aga aidata kaasa Pakistani majanduse taastamisele. Tegelikult ei ole rahvusvaheline kaubandus ja humanitaarabi üldsegi mitte täiesti vastandlikud tegevused. Praktikas on kõikide Euroopa Liidu poliitikmeetmete vahel olemas teatud täiendavus. Kui me pakume arengumaadele kaubandussoodustusi, siis ei tee me seda tegelikult ainult pragmaatilistel ja majanduslikel kaalutlustel, vaid selleks, et näidata nende riikidega solidaarsust.
Charles Tannock
Austatud juhataja! Pildid eelmise aasta üleujutustest Pakistanis olid tõepoolest šokeerivad ja Euroopa Liidul oli õigus võtta meetmeid abi andmiseks, et toetada miljoneid pakistanlasi, kelle elu see kohutav katastroof laastas.
Humanitaarabi andmine ei tohi sõltuda poliitilistest tingimustest. Erakorralised kaubandussoodustused on poliitilisest seisukohast aga vaidlusi tekitav meede nii Pakistani kui ka kogu piirkonna kontekstis. Osama Bin Ladeni viibimine Pakistanis on taas paljastanud Pakistani ambivalentse lähenemisviisi terrorismivastasele võitlusele.
Sel põhjusel olen mures, et need kaubandussoodustused jätavad mulje, et me tasustame Pakistani valitsust selle eest, et ta selle vastu midagi ette ei võtnud. Tunnen muret ka selle pärast, et ilmalik ja demokraatlik Bangladesh, kus valitseb samuti suur üleujutuste oht, kannatab seetõttu ebaausa konkurentsi pärast, ja ka see riik sõltub suurel määral tekstiilitööstusest.
See on heatahtlik meede ja loomulikult olen ma sellega täiesti nõus, aga arvestades kõige sellega, mida ma oma lühikeses sõnavõtus esile tõin, peame selle üle väga põhjalikult järele mõtlema.
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! See projekt on rünnak Euroopa tekstiilitööstuse vastu, selles ei saa kahelda. Tahan aga lisada ka ühe humanitaaraspekti. Laiaulatuslikud tollimaksuvabastused peavad olema seotud absoluutse kohustusega austada inimõigusi. Pean silmas just kristlikke vähemusi ja naiste õigusi. Eriti murettekitav on Pakistani pühaduseteotuse seadus, mille kohaselt määratakse surmanuhtlus kõigile, kes Muhamedi teotavad. Fundamentalism on Pakistanis väga levinud kõikides ühiskonnakihtides ja seda täheldatakse isegi tunnustatud rahvusvahelise islamiülikooli üliõpilaste seas.
Kindlasti ei usu te ka ise argumenti, et kaubandussoodustusi saab kasutada heaolu edendamiseks ja äärmuslikkuse vastu võitlemiseks. EL ei saa anda lihtsalt kaubandussoodustusi seejuures tähtsaid põhiseaduslikke küsimusi ignoreerides või nendest kinnipidamist nõudmata.
Jean Lambert
Austatud juhataja! Võtan sõna muu hulgas ka Pakistani küsimustega tegeleva delegatsiooni esimehena ja pean ütlema, et täna on valanud tõelisi krokodillipisaraid inimesed, kelle väljendatud seisukohad on täiesti vastuolus nende tavapäraste seisukohtadega.
Kui me seda probleemi siin minevikus arutasime, siis kinnitas komisjon meile, et kõne all olevaid artikleid hinnati hoolikalt, et välistada konfliktid ELi ekspordiga. Kas see on muutunud? Esitati küsimus, et miks just Pakistani tekstiilitooted? Vastus on järgmine: tekstiilitooted on nende jaoks oluline eksportartikkel. Ei saa eeldada, et nad midagi paari kuuga välja mõtlevad.
Ka meie kahtlesime selle meetme potentsiaalses mõjus selle üleujutuste tagajärjel kannatanud piirkonna jaoks. Esitasime selle küsimuse, kui me Pakistanis olime ja kuulsime otse kohaliku parlamendi liikmetelt, et see meede tooks kasu tööstusele nende valimisringkondades, mispärast arvan, et peame mõtlema sellele, millise sõnumi me saadame, kui me seda meedet ei toeta.
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Kõigepealt tahan paluda vabandust selle eest, et ma ei olnud arutelu alguses siin, aga ma saabusin alles äsja lennukiga Brüsselist ja te olite - kuidas seda nüüd öelda? -, te olite ajakavast ees, mis on väga kiiduväärt, aga seepärast jäin ma natuke hiljaks.
Kuulasin kõiki sõnavõtte, mis selle raporti kohta tehti. Tahan lihtsalt paari asja rõhutada. Esiteks ei ole arutluse all vabakaubandusleping. Mulle tundub, et paljud sõnavõtud lähtuvad eeldusest, et tegemist on põhimõtteliselt vabakaubanduslepinguga koos kõikide sellega kaasnevate punktidega. Näiteks sotsiaalse tingimuslikkuse probleemi - ehk nagu me ütleme jätkusuutlikkuse probleemi - ei tuleks siin arvesse võtta, sest see on ilmselgelt meede, mis on ajaliselt piiratud.
Teiseks ei aruta me siin ka üldist soodustuste süsteemi. Me teeme seda lähitulevikus ja siis arutatakse ka seda, millised riigid saab kaasata ja millised mitte.
Ei, see on ettepanek, mille Euroopa Komisjon esitas massiivsete üleujutuste tõttu Pakistanis, mille kestus on kaks aastat ning mida on võimalik pikendada vee ühe aasta võrra.
Lubage mul lisada, et muudatusettepanek, mille kohaselt tuleks seda piirata ühe aastaga, ei ole ausalt öeldes minu arvates eriti mõttekas. Teil oleks palju lihtsam see maha hääletada.
Miks ei ole me veel kokkuleppele jõudnud ja miks kasutatakse seda argumenti alles nüüd, kui üleujutustest on möödas peaaegu aasta? Kas see on lihtsalt selle pärast, et esitasime alles nüüd taotluse Maailma Kaubandusorganisatsiooni vabastuse saamiseks, kuid Maailma Kaubandusorganisatsioonis on meil suuri probleeme Pakistani naaberriikidega? Ma vist ei pea neid riike nimetama. Üritasime leida lahendust. Minu arvates liikusime õiges suunas ning tulevate nädalate jooksul peame ootama ja vaatama, milline on Pakistanis viimasel ajal juhtunu võimalik mõju.
See aga, kas me saame vabastuse või mitte, sõltub Maailma Kaubandusorganisatsioonist, sest selleks on vaja Maailma Kaubandusorganisatsioonis täielikku üksmeelt, mistõttu me ei saa seda mõjutada. Ainus, mida me teha saame, on anda endast parim, et see juhtuks.
Soovin samuti öelda, et ma ei räägi krokodillipisaratest, silmakirjalikkusest ja muust taolisest, nagu üks eelmine sõnavõtja ütles. See ei ole küll minu öelda, aga ütleme väga neutraalselt, et see, mida täna õhtul öeldi, ei ole tingimata kookõlas sellega, mida on varem öeldud. Selle pärast, et aega on möödunud ja et me ei ole veel saanud vabastust, ei ole argument ise veel muutunud.
Juba algusest peale on arutletud selle üle, kas sellest on otseselt kasu nendele inimestele, kes üleujutuste tagajärjel kannatasid. Osaliselt on küll. Juba algusest peale on öeldud, et ka humanitaarabi on vaja. Humanitaarabi on antud kuni 480 miljonit eurot ning seepärast ei ole argumendid muutunud ning ma tõesti ei näe, mis kasu oleks sellest, kui me nüüd järsku suunda muudaksime.
Oleme võtnud arvesse probleeme, mis võivad tekkida Euroopa tekstiili- ja etanoolitööstuses. On tehtud ettepanek kaitseklausli kohta, mis on minu arvates piisav selleks, et võimalikke probleeme lahendada, mistõttu see asi on üpris selge, ja te kas olete selle poolt või mitte. Komisjon on selle poolt ja ma arvan, et nii Pakistani majandusliku arengu kui kindlasti ka Pakistaniga seotud julgeolekuküsimuste seisukohalt oleks suur viga, kui Euroopa Parlament ei võtaks endale seda vastutust ja selle maha hääletaks.
Vital Moreira
Austatud juhataja! Tervitan volinik De Guchti, kuigi see tervitus jääb veidi hiljaks, kuid me mõistame seda. Ma siiski arvan, et on piisavalt aega parlamendikomisjoni lõppseisukoha esitamiseks.
Selle raporti juhusliku raportöörina, ning lisan veel kord, et vastu minu tahtmist, tahan teha kaks märkust. Esiteks on arutelu näidanud, et selle teema puhul valitseb sama palju erimeelsusi kui rahvusvahelise kaubanduse komisjonis, kui mitte veel rohkemgi. Teine märkus on seotud rahvusvahelise kaubanduse komisjonis vastu võetud ettepanekute heade külgedega, millest mõned on Euroopa Komisjoni arvates väheveenvad... homsel täiskogu istungil otsustatakse ettepanekute heade külgede ja komisjoni vastuväidete üle.
Kui lubate, siis mul on veel kaks tähelepanekut. On kaks asja, milles parlamenti ja rahvusvahelise kaubanduse komisjoni süüdistada ei saa. Esiteks ei saa neid süüdistada selles, et nad üritasid selle teema käsitlemist takistada vaatamata sellele, et see sõltub Maailma Kaubandusorganisatsiooni vabastusest, ja tegelikult ka sellele, et hääletati teema üle, mis on ilma selle vabastuseta täiesti kasutu. Tegelikult otsustas rahvusvahelise kaubanduse komisjon sellest hoolimata jätkata.
Teiseks võtsime arvesse kõiki komisjoni viimasel minutil esitatud muudatusettepanekuid, sest ainsa organi ja institutsioonina, mis saab õigusakte algatada, esitas komisjon oma ettepaneku, kuid Maailma Kaubandusorganisatsiooni vabastuse saamiseks esitatud taotluse tingimused ei ole samad, mis ettepanekus, mille komisjon parlamendile esitas. Lisaks esitas nõukogu veel oma kompromissi, mis erines samuti komisjoni esialgsest ettepanekust.
Rahvusvahelise kaubanduse komisjoni arvates ei olnud ükski nendest asjadest takistuseks, et seda teemat ise arutada ja selle üle hääletada, ning kõiki komisjoni ja nõukogu viimasel minutil tehtud muudatusettepanekuid võeti arvesse.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval, 10. mail 2011.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Krzysztof Lisek
Pakistaniga seotud küsimused ei ole kunagi täielikult ilma lahkarvamusteta, isegi siis kui tegemist on abi andmisega pärast looduskatastroofi. Pakistanile ühepoolsete kaubandussoodustuste kehtestamise puhul on tähtis sätestada kaitseklausel juhuks, kui tollitariifi kaotamine hakkab kaubandust moonutama. Samuti peame võtma arvesse oma kaubandushuvisid ning hoolitsema nende eest pikemas perspektiivis sellega, et määratleme nende optimaalse kehtivusperioodi ning tingimused, mida Pakistan peab täitma. Katastroofilised üleujutused, mis Pakistani 2010. aasta suvel tabasid, avaldasid laastavat mõju riigi majandusele. EL tahab aidata Pakistani sellega, et panustab riigi majanduse taasülesehitamisse. Arvestades asjaoluga, et Pakistan on oma geostrateegilise asukoha tõttu ebatavaliselt tähtis ELi julgeoleku jaoks, peaksime tegema sealse olukorra stabiliseerimiseks kõik, mis meie võimuses. Sellega saame takistada Pakistani vaadete radikaliseerumist. Stabiilsema majandusega kaasneb alati ka palju demokraatlikum ühiskond ja demokraatiavastaste radikaalsete sotsiaalliikumiste taganemine. Meie otsus saadab Pakistanile ühemõttelise sõnumi, et me tahame riiki aidata ning et Pakistanist saab stabiilne ja jõukas riik, mis ennetab sealsete vaadete radikaliseerumist. Olen kindel, et meie liitlasena aitaks selline Pakistan leida lahenduse ka surnud punkti jõudnud olukorrale Afganistanis.
Tokia Saïfi
Toetan põhimõtet, et Pakistani tuleb aidata, et riik saaks pärast 2010. aasta üleujutusi oma majanduse uuesti üles ehitada, kuid minu arvates ei sobi komisjoni ettepanek selleks mitmel põhjusel. Esiteks ei ole see eriti kiire lahendus, sest peaaegu aasta aega pärast katastroofi ei ole meil ikka veel positiivseid märke vabastusest, mille liit peab saama Maailma Kaubandusorganisatsioonilt enne oma ettepaneku elluviimist. Me ei ole lõpetanud veel tööd õigusloojana ja peame pidama ka veel läbirääkimisi nõukogus. Teiseks ei ole tehtud veel mõjuhinnangut ja me ei tea, mis on nende meetmete mõju Pakistani majandusele või Euroopa majandusele, pidades eelkõige silmas tekstiili- ja etanoolisektorit, mida see ettepanek otseselt mõjutab. Samuti ei tea me, kuidas Pakistan nende meetmete võtmisest saadud sissetulekut jaotab, et nendest oleks tõesti kasu piirkondadele, mida üleujutused mõjutasid. Viimaks tasub märkida ka seda, et need meetmed ei kehtesta Pakistanile mingeid kohustusi inimõiguste valdkonnas. See on vastuolus kõikide viimasel ajal vastu võetud resolutsioonidega ning see peab jääma endiselt erandiks.
