GM/Opel - pašreizējās norises (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par GM/Opel - pašreizējās norises.
Vladimír Špidla
Priekšsēdētājas kundze, godātie deputāti, šīs debates ir par jautājumu, kas ļoti interesē Eiropas sabiedrību, proti, par vienas vai vairāku Eiropas valdību publisko finansējumu Opel/Vauxhall grupas pārstrukturēšanai.
Komisija ir rūpīgi uzraudzījuši šo jautājumu. Komisāre Kroes un es 2009. gada 14. jūlijā izvirzījām jautājumu par Opel/Vauxhall grupu Eiropas Parlamenta debatēs. Komisija ir arī organizējusi vairākas neoficiālas sanāksmes ar Eiropas ministriem, kas atbildīgi par šo jautājumu.
Kā jūs zināt, 2009. gada rudenī General Motors izlēma paturēt Opel/Vauxhall un pārstrukturēt uzņēmumu. General Motors 2009. gada novembrī par konkurenci atbildīgajiem dienestiem iesniedza pārstrukturēšanas plāna kopsavilkumu.
Lai gan Komisijas pienākumos parasti neietilpst iepriekšējs novērtējums attiecībā uz pārstrukturēšanas rūpniecisko un komerciālo pamatojumu, Komisijas dienesti pēc Konkurētspējas padomes pieprasījuma uzņēmās veikt šo novērtējumu, jo dalībvalstis nebija nodrošinājušas informāciju par iespējamo valsts atbalstu saistībā ar šo plānu.
Pamatojoties uz General Motors pārstrukturēšanas plānu un uz Komisijai sniegto informāciju, šķita, ka pārstrukturēšanas plāna pamatā nav ar saimniecisko darbību nesaistīti apsvērumi, kas varētu negatīvi ietekmēt Opel/Vauxhall grupas darbību turpmāko dzīvotspēju Eiropā.
Pašreizējā General Motors plānā ir vairākas iezīmes, kādas ietvertas citos General Motors un citu ieinteresēto ieguldītāju sagatavotajos pārstrukturēšanas plānos, un šīs iezīmes vērojamas konkrētās būtiskās jomās. Plāns atbilst iepriekšējiem General Motors lēmumiem, kas pieņemti pirms krīzes, it sevišķi saistībā ar konkrēta modeļa ražošanu konkrētā ražošanas vietai.
Turklāt General Motors ir sniedzis ekonomisko pamatojumu saviem lēmumiem saistībā ar savu ražošanas rūpnīcu reorganizāciju Eiropā, atsaucoties uz atsevišķu rūpnīcu konkrēto situāciju. Šo lēmumu motivācija, šķiet, ir tādi apsvērumi kā dažādām ražošanas vietām Eiropā paredzētie modeļi, dažādu modeļu attiecīgie dzīves cikli, vairāk nekā vienā ražošanas vietā pašreiz ražota konkrēta modeļa attiecīgie ražošanas apjomi, samērā zemais papildu ieguldījumu līmenis, kas vajadzīgs, lai turpinātu konkrētā modeļa ražošanas centralizāciju, konkrētu augšupēju procesu vērtība rūpnīcai utt.
Cik saprotu, General Motors šo plānu vēl nav apspriedis ar strādājošo pārstāvjiem, no kuriem sagaida būtisku ieguldījumu, lai nodrošinātu ievērojamus izmaksu samazinājumus Eiropā. Komisija turpinās uzmanīgi uzraudzīt šo jautājumu un nodrošinās, ka, ja tiks iesaistīts valsts atbalsts, Opel/Vauxhall pārstrukturēšanas pamatā būs tikai ekonomiski apsvērumi, ka to neietekmēs nekomerciāli nosacījumi, kas saistīti ar valsts finansējumu, un, it īpaši, ka pārstrukturēšanas centienu ģeogrāfiskais sadalījums neietekmēs politiskās vajadzības.
Komisija, protams, turpinās cieši uzraudzīt visus notikumus Opel grupā. Šajā kontekstā jūs noteikti zināt, ka 2010. gada 21. janvārī General Motors oficiāli paziņoja par savu nodomu slēgt Anvers rūpnīcu 2010. gadā. Es labi saprotu bažas, ko izraisījis paziņojums par tūkstošiem darba vietu zaudējumu šajā rūpnīcā.
Ir skumji, ka Opel/Vauxhall grupa uzskata, ka rūpnīcu slēgšana ir nepieciešama. Man jāuzsver, ka šis lēmums bija vienpusējs General Motors lēmums. Komisija nevar un nedrīkst censties noteikt, kurās atrašanas vietās veicama rūpnīcu slēgšana. Komisija nevar no šiem slēgšanas gadījumiem izvairīties, bet var paredzēt to sekas.
Komisija, sadarbojoties ar Beļģijas iestādēm, ir gatava izmantot visus tās rīcībā esošos resursus, lai palīdzētu šiem darba ņēmējiem. Ir apspriesta iespēja Beļģijai pārstāvēt palīdzības pieprasījumu no Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda. Tā noteikti ir viena iespēja, kas jāizskata, un pirmajā mirklī šķiet, ka šis pieprasījums pēc palīdzības, ja tas tiktu apstiprināts, nodrošinātu atbilstību vajadzīgajiem kritērijiem.
Ivo Belet
Jūs sakāt, ka turpināsiet modru uzraudzību, bet, manuprāt, tas nav pietiekami. Mūsuprāt, General Motors nostāja Eiropā ir nepieņemama.
General Motors rēķinās ar valsts atbalsta nodrošināšanu no vairākām Eiropas Savienības valstu un reģionālām valdībām, un viens no šī atbalsta mērķiem ir segt jūsu minētās Antverpenes rūpnīcas slēgšanas sociālos maksājumus. Tas ir nepieņemami, komisār, nepieņemami gan strādājošajiem, gan Eiropai.
Mūsuprāt, šis dokuments ir svarīgs jūsu pārbaudījums, ļoti svarīgs Eiropas Komisijas ticamības pārbaudījums. Mēs nevaram šādas lietas pieļaut, jo tas noteiktu būtisku precedentu citiem turpmākiem dokumentiem. Komisār, šis ir piemērs protekcionismam, kas turpina savu klātbūtni, un tas ir nepieņemami. Tas iedragā ES pamatus, un turklāt tieši mazākās valstis vienmēr cieš, kā tas ir pierādījies arī šajā gadījumā.
Pēdējo dažu mēnešu laikā ES valdības ir pieļāvušas, ka tās sadala kā tādus altārzēnus, ko īsteno General Motors amerikāņu pārstāvji, un ir skaidrs, ka to nevar atkārtot. To var novērst tikai ar kopīgu Eiropas pieeju.
Šodienas Vācijas presē ir rakstīts, ka jūsu kolēģe, konkurences komisāre Neelie Kroes, sacījusi, ka valsts atbalsts autoražošanas nozarei ir iespējams tikai, ja šo atbalstu sniedz inovatīvu un videi nekaitīgu produktu izstrādei. Tam mēs piekrītam, bet ir daudz labāk, ja šādas lietas tiek koordinētas Eiropas līmeni, nevis, kā tas notiek pašlaik, par tām organizējot atsevišķas sarunas starp dažādām Eiropas valstīm un General Motors, jo tas ir ceļš uz nekurieni.
Turklāt vienota, kopīga Eiropas piedāvājuma izteikšana General Motors mūs, protams, nostādītu daudz spēcīgākā pozīcijā un ļautu mums pieprasīt garantijas sociālajā jomā, kas noteikti ir tuva jūsu sirdij, un nodarbinātības jomā. Galu galā - kādēļ nebūtu iespējams piedāvāt jaunas izredzes strādājošajiem no attiecīgās Opel rūpnīcas Antverpenē un, protams, arī strādājošajiem citās skartajās Opel rūpnīcās Eiropā?
Vēl nav par vēlu, komisār Špidla. Mūsuprāt, šādu pārrobežu pārstrukturēšanas darbību gadījumā Eiropas Komisijai ir pašai jāķeras vērsim pie ragiem un jāstrādā pie proaktīvas politikas izveides tā vietā, lai vienkārši noskatītos un nogaidītu. Ko tieši tas nozīmē? Tas nozīmē kopīgas stratēģijas sākšanu, daudz dinamiskākās rīcības īstenošanu un, galvenais, visu mūsu rīcībā esošo Eiropas instrumentu daudz enerģiskāku izmantošanu un to apvienošanu, nevis rīcību sajaukumu, kāds tiek īstenots pašlaik.
Manuprāt, mēs rīcībā attiecībā uz šo dokumentu līdz šim esam bijuši pārāk elastīgi. Eiropas Komisija noskatījās, kā General Motors triumfēja. Tam ir jāmainās strādājošo interešu labā, jo tieši viņus negatīvi ietekmē pašreizējais Eiropas politiskās gribas trūkums.
Man otrs komentārs ir tikpat svarīgs, komisār. Šodien Spānijā tiekas Eiropas rūpniecības ministri, lai sāktu īstenot Eiropas rīcības plānu autoražošanas nozarei. Es domāju, ka mums tas ir steidzami nepieciešams. Eiropas Komisijai jāsaaicina kopā galvenie nozares pārstāvji, lai nodrošinātu, ka arī mūsu autoražošanas nozare netiek pārpludināta ar Ķīnā ražotiem produktiem. Šajā ceturtdienā Eiropas Savienības valstu vai valdību vadītāji tiksies Eiropas ārkārtas samitā Briselē pēc priekšsēdētāja Herman Van Rompuy ierosinājuma un uzaicinājuma. Darba kārtībai ir tikai viens punkts, proti, Eiropas ekonomiskās sadarbības uzlabošana.
Komisār, sāksim ar autoražošanas nozari, jo tā ir un būs mūsu svarīgākā nozare. Tā patiesi nosaka ekonomiskās izaugsmes ātrumu un var būt spēcīgs nodarbinātības dzinējspēks.
Kathleen Van Brempt
Es steidzami pieprasīju, lai šis jautājums tiktu apspriests plenārsēdē vēlreiz ne tikai tādēļ, ka tas skar tūkstošiem darba ņēmēju manā reģionā, Antverpenē, Flandrijā (jūs redzēsiet, ka par šo jautājumu uzstāsies daudzi Eiropas Parlamenta deputāti), bet arī tādēļ, ka tas attiecas uz Eiropas mēroga pārstrukturēšanas darbību, kas saistīta ar vienas rūpnīcas slēgšanu un tūkstošiem citu darba vietu zaudēšanu. Tūkstošiem cilvēku, vīriešu un sieviešu un viņu ģimeņu, nākotnes izredzes ir drūmas.
Manuprāt, šie cilvēki šodien skatās uz Eiropas Savienību ar cerībām un bailēm. Vai viņiem ir pamats cerībām? Iespējams. Vēlos jums, komisār, un Komisijai jautāt, kādi ir jūsu turpmākie plāni, jo es noteikti neslēpšu, ka esmu ārkārtīgi vīlusies komisāres Kroes atkārtotajā šodienas paziņojumā, ka, ja dokuments tiks apspriests, viņa piemēros valsts atbalsta noteikumus.
Esmu arī vīlusies saistībā ar jūsu šodienas atbildi un nostāju. Protams, ka, ja slēgšanu īstenos, mums būs jānodrošina, ka cilvēkiem tiek piedāvāta palīdzība. Tomēr šodien mēs vēlamies redzēt samērā atšķirīgu Eiropas Komisiju; tādu, kas šo dokumentu uztver nopietni un pilda savu politisko pienākumu. Tā var sākt ar to, ka pieprasa Opel Eiropas vadībai beidzot iesniegt uzņēmējdarbības plānu un nodrošināt neierobežotu piekļuvi ekonomiskiem un citiem šī lēmuma pamatojumiem. Visbeidzot, esmu droša, ka jūs zināt, ka Eiropas vadība Antverpenē, piemēram, pēdējo gadu laikā ir saņēmusi lielas summas kā atbalstu un resursus gan no Flandrijas, gan Beļģijas iestādēm, lai tā varētu saglabāt konkurētspēju. Tagad tas viss ir pastumts malā, un nav spēcīgas Eiropas Komisijas, lai rīkotos šajā saistībā.
Mans otrs komentārs arī ir ļoti noteikts pieprasījums Komisijai, proti, es vēlos, lai Komisija nākotnē izvērš daudz skaidrāku rīcību un ir pieņem daudz mazāk kompromisu, kad runa ir par pārstrukturēšanas darbībām. Ja apvienojas divi uzņēmumi, ir jāinformē Eiropas Komisija. Kādēļ tā nevarētu būt arī pārstrukturēšanas gadījumā? Kādēļ Komisija nevar piemērot tos pašus ekonomiskos un sociālos kritērijus pārstrukturēšanas darbībām? Tikai tad pastāvēs skaidrs redzējums gan attiecībā uz rūpniecības politiku, gan sociālu Eiropu. Uz to aicina Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa.
Guy Verhofstadt
Pirmkārt, kā šeit jau ticis sacīts, protams, ka notikumi Antverpenē ir smagi ietekmējuši tūkstošiem ģimeņu, kā arī piegādes uzņēmumos strādājošos. Tomēr man jums, komisār, jāsaka, ka jūsu vārdi mani šokēja.
Pirmkārt un galvenokārt, jūs sacījāt, ka tikai General Motors ir atbildīgs, it kā ne reģionālajām, ne Beļģijas, ne arī Eiropas iestādēm nebūtu nekādas atbildības. Kā sacīju savā iepriekšējā runā, ņemot vērā, ka mēs runājam par pārrobežu jautājumu, kas skar vairākas valstis, un par uzņēmuma pārstrukturēšanu, Komisijai būtu patiesībā jārīkojas, lai uzņemtos šī jautājuma risināšanu un lai nodrošinātu atbilstību Eiropas noteikumiem. Tā to nedarīja, tā vietā to atstājot dalībvalstu - Vācijas - ziņā un pēc tam General Motors vadības ziņā.
Es vēlos mudināt Komisiju turpmākos starptautisku uzņēmumu pārstrukturēšanas gadījumos Eiropā uzņemties šādu dokumentu sagatavošanu saistībā ar tās rūpniecības politiku, nevis vienkārši darboties kā koordinatoram starp dažādiem ekonomikas un finanšu lietu ministriem.
Otrkārt, komisār, biju šokēts, ka sacījāt, ka šis dokuments joprojām nav jūsu rīcībā. Preses izdevumos netrūkst paziņojumu, ka tiks piešķirts valsts atbalsts EUR 2,7 miljardu apmērā, un tagad Komisija mums stāsta, ka tās rīcībā joprojām nav uzņēmējdarbības plāna vai dokumenta. Manuprāt, ir pēdējais laiks, kad Komisijai ne tikai jāsaņem šis dokuments, vienkārši jāiet un tas jāpaņem, bet arī kad tai beidzot ir jāizskata, vai šis nav nelikumīgas rīcības gadījums. Galu galā tas patiesi ir nelikumīgas rīcības gadījums. Valsts atbalstu var sniegt tikai jaunu, inovatīvu produktu izstrādei.
Tomēr šķiet, ka EUR 2,7 miljardi, kas pieprasīti no vairākām ES dalībvalstīm, lai saglabātu to uzņēmumus, tiks vienkārši izmantoti saistībā ar vispārīgu atbalstu, lai saglabātu Eiropas rūpnīcu darbību un darbības Eiropā. Ir laiks Komisijai rīkoties, nevis tikai sniegt paziņojumus, kā esat rīkojušies jūs un Kroes kundze, bet arī uzdot saviem dienestiem iegūt uzņēmējdarbības plānu un izskatīt, vai ir vai nav piešķirts nelikumīgs atbalsts.
Bart Staes
Nezinu, vai jūs to apzināties, bet uz spēles ir likta Eiropas un Eiropas Savienības ticamība tūkstošiem ģimeņu acīs, kas veido lielu Eiropas iedzīvotāju daļu.
Mēs jau pagājušā gada septembrī debatējām par šo jautājumu. Pat tad bija skaidrs, ka Eiropas Komisijas reakcija ir ļoti nepārliecinoša. Komisāre Kroes toreiz gan sacīja, ka viņa pienācīgi izmeklēs jautājumu par atbilstību konkurences noteikumiem, tomēr kopš tā laika maz kas ir noticis, kā norādīja Verhofstadt kungs. Acīmredzami Eiropas Savienībai nav piekļuves uzņēmējdarbības plānam, lai gan, kā mēs visi esam uzzinājuši no publikācijām presē, Opel grasās pieprasīt valsts atbalstu EUR 2,7 miljardu apmērā. Tādējādi mēs, EP deputāti un reģionālo un federālo valdību ministri, uzskatām, ka neesam informēti par faktiem laikus. Tas ir nepieņemami, komisār; šie ir ļoti svarīgi jautājumi.
Man jāsaka, ka, kopš General Motors pārstāvis Reilly kungs mūs informēja par šo lēmumu, esmu saņēmis neskaitāmus e-pastus ar tādiem nosaukumiem kā "nederīgā Eiropa” un "Eiropa var izkūpēt, tā neko nedara savu iedzīvotāju labā”. Tā jūtas cilvēki. Tādēļ man liekas absurdi, komisār, kad dzirdu jūsu kolēģi komisāru De Gucht sakām, ka Komisijai pat nav piekļuves uzņēmējdarbības plānam. Laikā, kad mums drīz būs jāizskata, vai apsolīt valsts atbalstu EUR 2,7 miljardu apmērā ir atļauta rīcība, pamatojoties uz atveseļošanas plānu, neatkarīga konsultanta pētījumu, un kad mēs visi Flandrijā zinām, ka Opel patiesi ir izredzes, man jums, komisār, jāsaka, ka jūs šajā jautājumā esat padevies. Šī ir jūsu pēdējā runa Parlamentā, bet es no jums sagaidu vairāk izlēmības. Es sagaidu vairāk izlēmības no Komisijas. Es arī sagaidu - un šeit piekrītu Belet kungam - taustāmus plānus, lai autoražošanas nozari iebīdītu atpakaļ sliedēs un nodrošinātu tai patiesu nākotni, kas vērsta virzienā, kuru Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa sauc par "zaļu jauno vienošanos”, kas ir mobilizētu resursu apvienojums klimata aizsardzības nolūkos, piemērojot videi nekaitīgu pieeju.
Derk Jan Eppink
Pēc Opel rūpnīcas slēgšanas Antverpenē rodas jautājums, kāda ir rūpniecības politikas darbības joma. General Motors ir uzņēmums, kas zaudējis savu konkurētspēju pārmērīgu pensiju izmaksu dēļ, kuras kategoriski pieprasīja Amerikas arodbiedrības. Amerikas autoražošanas centrs jau ir pārvietots uz ASV dienvidiem, kur arodbiedrības ir vājākas, un tas ietver Vācijas un Japānas automobiļu ražotājus.
General Motors ir piemērs tam, kas notiek, kad darbaspēka izmaksas kļūst pārmērīgi augstas. Flāmu ekonomists Geert Noels nesen ir sacījis, ka darbaspēka izmaksas Beļģijā ir krasi pieaugušas kopš 2000. gada, kas, starp citu, bija šodien klātesošā Verhofstadt kunga valdības laikā. Vācijā darbaspēka izmaksas kopš tā paša perioda ir samazinājušās. Noels kungs uzskata, ka tas ir Opel rūpnīcas Antverpenē slēgšanas iemesls. Rūpniecības politika paredz, ka mums jāsaglabā mūsu konkurētspēja, Staes kungs.
Palūkosimies nākotnē. Kāda ir ķīmiskās rūpniecības situācija Flandrijā? Šajā nozarē tieši ir nodarbināti 64 000 strādājošo un netieši ir nodarbināti simts tūkstoši strādājošo: krietni vairāk par 160 000 cilvēku pelna savu iztiku, strādājot ķīmiskajā rūpniecībā. Tomēr nesen Vācijas ķīmiskās rūpniecības uzņēmums Bayer izlēma pārvietot rūpnīcas no Antverpenes, un tā ir slikta liecība. Autoražošanas nozarei arī jācīnās ar sekām, ko rada pret to vērsta politika, kuru sekmē Zaļie. Nevar pieprasīt pret autoražošanas nozari vērstu politiku, vienlaikus pieprasot, lai tiek saglabātas autoražošanas rūpnīcas. Automobiļus atzīst par pārmērīgi dārgiem, jo cilvēkiem būtu jāizmanto autobusi. Automobiļi kļūst par pārmērīgi dārgiem cilvēkiem ar zemākiem ienākumiem. Rezultātā tiek pārdots mazāk automobiļu un, paskat, kas notika ar Opel rūpnīcu Antverpenē.
Ķīmiskai rūpniecībai jācīnās ar Eiropas klimata aizsardzības politiku. Vai Eiropa rīkosies vienpusēji saistībā ar CO2 emisiju samazināšanu par 20 % līdz 2020. gadam, ņemot vērā nesekmīgo konferenci Kopenhāgenā? Tas Flandrijas ķīmiskajai rūpniecībai izmaksāja tikpat daudz, cik darbaspēka izmaksas izmaksā Opel rūpnīcai Antverpenē. Priekšsēdētāja kundze, Flandrijas ķīmiskās rūpniecības sakāve būtu 54 reizes ietekmīgāka sakāve par Opel rūpnīcas slēgšanu Antverpenē. Ja Flandrijas reģions neņems vērā savu ķīmisko rūpniecību, tas kļūs par Grieķiju pie Ziemeļu jūras, kā sacīja Flandrijas uzņēmējs Thomas Leysen, un es ceru, ka mani draugi no Flandrijas to liks aiz auss.
(Runātājs piekrita atbildēt uz jautājumu, kas uzdots, paceļot zilo kartīti, saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Guy Verhofstadt
(NL) Es vēlos Eppink kungam teikt, ka laikposmā no 2000. gada līdz 2009. gadam mēs nodrošinājām, lai Beļģijā netiek slēgta Ford ražotne, lai netiek slēgta Volkswagen ražotne un lai tur tiktu ražots Audi 1, un ka to panāca ar samazinātām izmaksām, proti, darbaspēka izmaksām, izmantojot darbu maiņās. Rezultātā šie uzņēmumi ir palikuši Beļģijā un veikuši jaunus ieguldījumus.
Tādēļ mana pārliecība ir, un es vēlos jautāt Eppink kungam, vai tā ir arī viņa pārliecība, ka Opel patiesi ir peļņu nesoša rūpnīca, kas varētu palikt Beļģijā, ja mēs turpinātu šīs politikas piemērošanu.
Derk Jan Eppink
(NL) Manuprāt, Opel Antverpenē būtu nākotne, ja nebūtu iestājusies krīze un sabrukusi General Motors koncepcija.
Tomēr Verhofstadt kungs nevar noliegt, ka pēdējos gados autoražošanas nozarē ir bijusi lejupslīde Eiropā un arī Flandrijā, un manis pieminētais ekonomists Noels ir sacījis, ka augstas darbaspēka izmaksas bija viens no iemesliem, kādēļ amerikāņi slēdza Opel ražotni Antverpenē, nevis kādā citā vietā. Opel ražotne Antverpenē bija efektīva rūpnīca, bet to saka arī par Opel rūpnīcu Lūtonā, Apvienotajā Karalistē, un arī par rūpnīcām Vācijā, tādēļ es uzskatu, ka augstas darbaspēka izmaksas vienmēr negatīvi ietekmē rūpniecības politiku, no kā jāizvairās, ja vēlamies saglabāt nodarbinātību.
Patrick Le Hyaric
Priekšsēdētājas kundze, komisār, es uzklausīju jūsu paskaidrojumus un man jums jāsaka, ka esmu nobažījies. Viss, ko esat paveicis, ir General Motors plāna aizstāvība. Ja jūs atbalstītu vispārējās intereses, jūs aizstāvētu strādājošos un kaut nedaudz par tiem runātu. General Motors neslēdz Opel rūpnīcu Beļģijā, jo ir saskāries ar sarežģījumiem. Šis uzņēmums ir guvis peļņu EUR 3,4 miljardu apmērā, bet nekas tam nekavē likvidēt 2600 darba vietas. Un nesakiet, ka tas ir ģeogrāfisku apsvērumu dēļ, jo General Motors likvidē 10 000 darba vietu kopumā.
Patiesībā rūpnīcas slēdz, jo uzņēmums var doties uz Dienvidkoreju un ekspluatēt šīs valsts darba ņēmējus; tāda ir patiesība, komisār, un tik daudz mums būtu jāzina. Vēlos piebilst, ka tas nenotiek Eiropas solidaritātes apstākļos, jo viena dalībvalsts, proti, Vācija, sola Opel papildu atbalstu un pieļauj Anvers rūpnīcas slēgšanu. Citiem vārdiem sakot, starp mums nav solidaritātes. Un jūs atbalstāt šo slēgšanu, jau tagad stāstot mums, ka tiks izmantotas mazas sociālā atbalsta summas, lai mazinātu strādājošo ciešanas, General Motors turpinot gūt peļņu!
Šāda pārvaldība ir antisociāla; tā ir pretrunīga Eiropas Savienības teritorijām un rada lielu nekārtību, kā jau redzam Toyota gadījumā, kad tiek atsaukti simtiem tūkstošu automobiļu. Tas pat apdraud drošu braukšanu. Ir nepieciešamas radikālas izmaiņas. Komisijai ir jārīkojas šī mērķa labā; tai jārīkojas Eiropas iedzīvotāju interešu labā.
Šo iemeslu dēļ es aicināšu jauno Komisiju izstrādāt Eiropas direktīvu, kas nosaka, ka apspriešanās starp darba padomēm un grupas līmeņa darba padomēm ir obligāta, un kas šīm padomēm piešķir pilnvaras uzraudzīt valsts un Eiropas Savienības atbalsta izmantošanu. Šāds atbalsts jāpapildina ar klauzulu, kas paredz nodarbinātību, apmācību un algas, bet tam arī jānodrošina stimuls Eiropas stratēģijai attiecībā uz sadarbību starp autoražotāju grupām pētniecības un jaunu, ekoloģiski tīru transportlīdzekļu jomā.
Šajā nolūkā Eiropas Centrālai bankai ir jāatjauno finansējums valstu bankām, izsniedzot aizdevumu, kas nodrošinātu lielākus ieguvumus, jo tiktu izmantots nodarbinātībai, apmācībai un ieguldījumiem pētniecībā, kā arī jaunas paaudzes videi nekaitīgu transportlīdzekļu attīstībai.
Visbeidzot, mēs ierosinām izstrādāt Eiropas regulu, kas piemēro grupām pienākumu savās atskaitēs ietvert savus finanšu uzņēmumus un visas savas kontrolakciju sabiedrības, lai iestādes un arodbiedrības var gūt vispārēju priekšstatu par grupas ekonomisko situāciju, nevis katrā gadījumā un katras rūpnīcas gadījumā atsevišķi, kad vienīgais mērķis patiesībā ir atņemt strādājošajiem iespējas un nostādīt viņus fakta priekšā.
Paul Nuttall
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, pirmkārt, vēlos sacīt, ka jūtu līdzi strādājošajiem Antverpenes rūpnīcā, bet vēlos norādīt uz vēl dažiem jautājumiem saistībā ar ES un General Motors.
Spyker Cars kļuva par Saab Spyker pēc EUR 400 miljonu darījuma noslēgšanas, bet nešaubieties, ka tas nav parasts komercdarījums, kad viens uzņēmums maksā un otrs uzņēmums saņem maksājumu. Tas ir darījums Komisijas gaumē un ir piemērotāks kundzības ekonomikai. Spyker maksā, bet izmanto Eiropas Investīciju bankas naudu. Citiem vārdiem sakot, Eiropas nodokļu maksātājs maksā, un visu darījumu nodrošina Zviedrijas valdība. Protams, nodrošināts ir tikai risks. General Motors gūs daļu peļņas, un Saab Spyker būs spiests pirkt pilnībā samontētus automobiļus no citas General Motors rūpnīcas, kas atrodas labi zināmajā Eiropas valstī Meksikā.
Kādēļ mēs glābjam darba vietas Meksikā, izmantojot Eiropas nodokļu maksātāju naudu? Vai mēs nevaram Vectra pārvietot uz Elsmīrportas rūpnīcu manā vēlēšanu apgabalā? Jo tieši tik tālu ir samazināts Saab.
Un ir arī vispārzināms, ka General Motors un Eiropas iestādēm ir īpašas attiecības. Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka General Motors darbībās Krievijā un Ukrainā ir iepludinājusi vairāk nekā EUR 160 miljonus, un tai pieder 30 % akciju General Motors ražotnē Sanktpēterburgā.
Tādēļ vēlos Komisijai jautāt, kādēļ ir pieejams šāds izšķērdīgs finansiālais atbalsts tādam valstīm kā Ukraina un Meksika, bet tas nekad nav pieejams Lielbritānijas uzņēmumiem? Rover varēja izglābt par mazu daļiņu no šīs summas, un, visticamāk, darba vietas būtu saglabātas Netherton Merseyside Rolls Royce rūpnīcā manā vēlēšanu apgabalā, taču pašlaik joprojām tiek apdraudētas General Motors nodrošinātās darba vietas Anglijas ziemeļrietumos, tomēr Komisija turpina izmantot manu vēlētāju nodokļu, lai saglabātu General Motors nodrošinātās darba vietas Meksikā un Krievijā.
Philip Claeys
(NL) Opel rūpnīcas slēgšana Antverpenē ir katastrofa ne tikai darba ņēmējiem un piegādātājiem, bet arī tādēļ, ka ir skaidri vērojama tendence, proti, Flandrijā un citur Eiropā tiek samazināta rūpnieciskā ražošana.
Komisija grasās izmeklēt, vai valsts atbalsts, ja to piešķirs, atbilst striktiem nosacījumiem. Tomēr būtu jābūt iespējai piešķirt pagaidu valsts atbalstu tādam uzņēmumam kā Opel Antverpenē ar nosacījumu, ka šis atbalsts paredzēts pārejai uz inovatīvāku ražošanu. Acīmredzot mērķis nevar būt visu rūpniecības nozaru dzīvotspējas mākslīga saglabāšana līdz laika galam, tomēr mums jāpatur prātā, ka Opel Antverpenē ir rentabla rūpnīca ar prasmīgiem strādājošajiem, augstiem ražīguma līmeņiem un modernu aprīkojumu.
Tādēļ es atsakos pieņemt, ka mēs esam saskārušies ar kādu rūpniecisku "dinozauru”, kas lemts izmiršanai tuvākā laikā. Šajās debatēs esam uzklausījuši jaunus aicinājumus jau atkal ātri rīkoties. Daži saka, ka Eiropai būtu jāuzņemas lielākas pilnvaras, pieņemot, ka vairāk Eiropas automātiski nozīmē labāku Eiropu. Tomēr būtu labi, ja ES varētu ieņemt elastīgu, taču konsekventu nostāju saistībā ar tās pašreizējām pilnvarām, piemēram, nodrošinot, ka noteikumus Vācijā piemēro tāpat kā Flandrijā, ka lielākās dalībvalstis netiek cauri sveikā biežāk par mazākajām.
Vēlos beigt runu, dažus vārdus sakot klātesošajām Beļģijas pušu amatpersonām. Jūs esat daļēji atbildīgi par to, ka Beļģija ir kļuvusi par vienu no dārgākajām valstīm rūpnieciskajai ražošanai Eiropā. Jūs ar despotisku nodokļu slogu esat panākuši, ka Flandrijas darba ņēmēji izmaksā būtiski vairāk par darbaspēku citās valstīs un ka vienlaikus viņiem ir mazāk, ar ko to pamatot (arī tas ir faktors), un jums ir laiks par to vairāk padomāt.
Jutta Steinruck
(DE) Komisār Špidla, priekšsēdētājas kundze, Komisijai būtu jāaizsargā Eiropas intereses, un šeit es pievienojos iepriekšējā runātāja sacītajam. Komisijai atkārtoti jāapsver sava pieeja.
No rītdienas General Motors centīsies sagrābt valsts atbalstu EUR 2,7 miljardu apmērā no Eiropas valstīm, neieguldot ne centa savu līdzekļu. Mums skaidri jānorāda, ka Eiropa, t. i., Komisija, nenodrošinās nekādus papildu līdzekļus, ja tas nozīmē, ka tiks slēgtas vēl citas rūpnīcas vai ka ražošanas vietas tiks pārvietotas ārpus Eiropas. Tomēr vienlaikus dalībvalstīm nevajadzētu atbalstīt šādus General Motors plānus un būtu jādomā tikai par savu rūpnīcu glābšanu.
Mums nevajadzētu pieļaut, ka strādājošie tiek nostādīti cits pret citu, kā arī dalībvalstīm nevajadzētu pieļaut, ka tās tiek nostādītas cita pret citu, jo šādas sadalīšanās rezultāts būtu turpmāka rūpnīcu pārvietošana uz ārvalstīm. Eiropas nodokļa maksātājiem un Opel darbiniekiem Eiropā nebūtu jāsedz šīs izmaksas. Neviens to nesapratīs! Cilvēki vēlas saprast, ko Eiropas Savienība dara. Lai kādi būtu General Motors plāni Eiropā, Komisijai būtu jānodrošina, ka tie atbilst Eiropas noteikumiem.
Eiropas Uzņēmumu padome ir ierosinājusi uz solidaritāti pamatotu risinājumu un pamatotu finansiālās atveseļošanas plānu Opel, ar ko visas rūpnīcas tiktu saglabātas Eiropā un ar ko tiktu veikti pielāgojumi visās rūpnīcās, pamatojoties uz solidaritāti. Vadībai nevajadzētu ļaut ignorēt šo plānu, kā arī Reilly kungam un viņa kolēģiem nevajadzētu ļaut neņemt vērā apspriežu procesu ar Eiropas Uzņēmumu padomi un Eiropas darba ņēmēju apspriešanās un dalības tiesības, ko mēs esam nodrošinājuši. Uz solidaritāti pamatots Eiropas risinājums Opel ir iespējams, bet Komisijai ir jāiesaistās.
Frieda Brepoels
(NL) Esmu gandarīta, ka Opel dokuments ir šodienas darba kartībā, lai gan man jāatzīmē, ka Eiropas Komisijas paziņojumā ir maz jaunumu.
Komisār, jūs gari runājāt par neoficiālām sanāksmēm, kas rīkotas saistībā ar plāna kopsavilkumu, bet nedzirdēju jūs neko sakām par reālo uzņēmējdarbības plānu. Jūs arī sacījāt, ka jums neliekas, ka plāna pamatā būtu saimniecisko darbību nesaistīti apsvērumi; es vēlētos, lai jūs mani iepazīstināt ar jūsu pieminētā plāna vai dokumenta elementiem. Jūs sacījāt, ka Komisija nekontrolē to, kur tiek zaudētas darba vietas. Tas tiesa, taču jūs varētu izskatīt jautājumus, jūs varētu pārbaudīt kritērijus attiecībā uz uzņēmējdarbības plānu, jūs varētu pārliecināties, vai tie patiešām atbilst Eiropas tiesību aktiem pārstrukturēšanas un konkurences jomā, tomēr neko par to šodien neesam dzirdējuši.
Taču jūsu kolēģe komisāre Kroes septembra plenārsēdē mums deva skaidrus solījumus. Viņa sacīja, ka Komisija nekad nepieņemtu, ka tiek izmantota nodokļu maksātāju nauda, lai nodrošinātu valstu politiskās intereses. Kad ievēroju, ka, izņemot Belet kungu, šodien nav runājis neviens deputāts no Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupas, noteikti ne Vācijas deputāti, manuprāt, tas par kaut ko liecina. Es domāju, ka Vācija ir guvusi laupījumu, taču sekas Antverpenes Opel strādājošajiem ir ļoti smagas.
Evžen Tošenovský
(CS) Priekšsēdētājas kundze, komisār, Opel gadījums mums parāda, cik tas ir debatējams jautājums, kā ir skaidri parādījušas diskusijas, un cik grūti ir ar politiskiem lēmumiem iejaukties risinājumos attiecībā uz komerciālu uzņēmumu ekonomiska rakstura likstām.
Pirms dažiem mēnešiem mēs diskutējām par Vācijas valdības sniegtu finansiālas palīdzības iespējamību Opel. Mēs visi ļoti labi saprotam šī uzņēmuma svarīgo pozīciju un tās iespējamo sarežģījumu ietekmi, it sevišķi uz tūkstošiem strādājošo, kā arī ar to saistītās sekas piegādātājiem un, protams, arī pieaugošām izmaksām valstu sociālā nodrošinājuma sistēmām, ja notikumu attīstība būs negatīva. Neskatoties uz to, daudzi no mums brīdināja pret politiskiem lēmumiem par lielām subsīdijām no valsts kabatas.
Kā redzam šodien, ne tā sauktās demontēšanas shēmas, ne paprāvās plānotās finanšu subsīdijas nav problēmu atrisinājušas. Tieši otrādi, šķiet, ka tās ir tikai jautājumu novilcinājušas un papildinājušas uzņēmuma ekonomiskā rakstura problēmas, un mēs pat īsti nezinām, vai tās ir reālas problēmas vai uzņēmuma taktika. Pašlaik konkrētu nozari ietekmē krīze, un Antverpenes uzņēmums ir nokļuvis ļoti sarežģītā situācijā. Mēs varam tikai spekulēt par to, kādēļ problēma ietekmē tieši to uzņēmuma daļu, kas neatrodas valstī, kur izvietots mātes uzņēmums.
Opel lieta iegūst vēl vienu dimensiju. Mēs iesaistāmies nepatīkamā starptautiska uzņēmuma risinājumā, kad sākam diskutēt par valstīm, kur atrodas uzņēmuma daļas. Tad uzņēmuma problēma kļūst par dažādu valstu problēmu, un Eiropas līmeņa risinājums kļūst ļoti sarežģīts. Šajā situācijā Eiropas Parlamentam būtu jāsaglabā tādas iestādes pozīcijas, kas pieprasa atbilstību ES dalībvalstu pieņemtajiem noteikumiem tā, lai izvairītos no iejaukšanās konkurences vidē, vienlaikus pieņemot subsidiaritātes principu. Tai pat laikā ir ļoti bīstami, ja šādas liela uzņēmuma sarežģītas ekonomiska rakstura problēmas var starp ES dalībvalstīm sekmēt sāncensību ar protekcionisma iezīmēm konkrētā rūpniecības nozarē.
Evelyn Regner
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es esmu austriete un lūdzu iespēju uzstāties tādēļ, ka tiek pārkāpti Eiropas tiesību akti un ka šis ir aktuāls gadījums, kas kā tāds skar mūs visus. Opel rūpnīcas slēgšana Antverpenē nav pirmām kārtām slēgšana, lai risinātu jaudas pārpalikumu saistībā ar mazāku skaitu pārdoto automobiļu, kā Opel vadība nemitīgi cenšas sabiedrībai iestāstīt. Šeit ir runa par rūpnīcu pārvietošanu uz Dienvidkoreju, kas ir līguma pārkāpums no Opel-Vauxhall vadītāja Reilly puses, strādājošo tiesību pārkāpums un viņu un viņu pārstāvju tiesību uz informāciju, apspriešanos un dalību pārkāpums. Galu galā runa ir par labuma gūšanu, citiem vārdiem sakot, par valsts atbalsta EUR 2,7 miljardu apmērā saņemšanu vai mēģinājumu to saņemt. Reilly kungs piedalījās sarunās ar Eiropas Uzņēmumu padomi par Delta pamatnolīgumu, lai pēc tam to pārkāptu. Automobiļu modeļi, ko bija paredzēts ražot Antverpenē, tagad, visticamāk, tiks ražoti Dienvidkorejā, un Eiropas darba ņēmēji galu galā segs šīs izmaksas ar savu atalgojumu ierobežojumiem.
Vēl man bažas rada vadības papildu izdevumi, ko arī bija paredzēts samazināt par 30 %, taču Reilly kunga izmaksas tiek palielinātas no līgumā noteiktajiem 7 % līdz 21 %. Tas nozīmē, ka netiek ievērotas Vācijas tiesības piedalīties. Tādēļ es aicinu Komisiju, nosakot valsts atbalsta esamību, ņemt vērā ne tikai efektivitāti, kā jūs sacījāt, komisār Špidla, bet galvenokārt tiesību uz informāciju, apspriešanos un dalību ievērošanu.
Olle Ludvigsson
(SV) Priekšsēdētājas kundze, mēs pašlaik saskaramies ar, visticamāk, smagāko ekonomisko krīzi, kādu jebkurš no mums šeit Parlamentā ir jebkad pieredzējis. Autoražošanas nozare ir viena no vissmagāk skartajām nozarēm. Jau atkal mēs saskaramies ar situāciju, kad pastāv Eiropas automobiļu rūpnīcas slēgšanas risks. Tas ietekmē ne tikai automobiļu rūpnīcu, bet arī apakšuzņēmējus un pie viņiem strādājošos. Tā nav tikai personīga traģēdija darbiniekiem, kas zaudēs darba vietas, bet arī liela Eiropas problēma, jo novājina ļoti būtisku nozares jomu.
Globalizācija ieviesīs izmaiņas, un mēs redzam, ka uzņēmumi pārvieto savas ražotnes uz citām pasaules daļām. Kad uzņēmumi pārvieto ražotnes uz citām valstīm, jo strādājošajiem tajās valstīs ir sliktāki apstākļi, sliktāki darba nosacījumi un mazāk arodbiedrību nodrošinātu tiesību, ir iemesls pārskatīt pasākumus, kas paredzēti mūsu tirdzniecības nolīgumos un citos instrumentos.
Mums arī jāapspriež, ko mēs varam kopīgi izdarīt, lai risinātu šo problēmu, proti, konkurenci ar citām valstīm, kas piedāvā strādājošiem sliktākus nosacījumus; tas jādara gan ES, gan trešās valstīs. Mums arī jārīkojas vienoti, lai novērstu, ka uzņēmumi nostāda dalībvalstis citu pret citu. Eiropas plānam autoražošanas nozarei jābūt progresīvam un pamatotam uz zināšanām un attīstību, nevis sliktākiem nosacījumiem.
Inés Ayala Sender
(ES) Priekšsēdētājas kundze, vēlos sākt, paužot absolūtu solidaritāti Opel darbiniekiem un viņu ģimenēm. Mēs arī paužam solidaritāti strādājošajiem, kas nodarbināti Opel piegādes uzņēmumos, un viņu ģimenēm. Šie cilvēki ir pārdzīvojuši vairākus neskaidrības pilnus mēnešus, kuru rezultātā ir izstrādāts plāns, kas pieprasa valsts atbalstu un strādājošo uzupurēšanos.
Šī situācija ietekmēs arī Figueruelas rūpnīcu Spānijā un visus tajā nodarbinātos. Attiecīgi, kā arī lai novērstu līdzīgas situācijas turpmāk, mēs aicinām komisāru un jauno Komisiju izstrādāt jaunu un aktīvu rūpniecības politiku, it īpaši autoražošanas nozarei. Šādā politikā jāparedz uzraudzība un rīcība, lai novērstu ieguldījumu neveikšanu, kas vairākus uzņēmumus, piemēram, General Motors un Opel, ir novedusi drūmā situācijā, kuras sekas izjūt strādājošie.
Komisija nevar būt tikai novērotājs. Tādējādi mēs arī aicinām Komisiju strikti pārbaudīt Opel plāna saturu, jo šķiet, ka tas joprojām ir ļoti neprecīzs attiecībā uz dzīvotspējas jautājumiem. Vienīgās skaidri noteiktās jomas ir saistītas ar uzupurēšanos, ko sagaida no strādājošajiem un vietējām teritorijām.
Mēs arī aicinām Komisiju rīkoties saskaņā ar savām saistībām, lai nodrošinātu, ka jebkādu rīcību attiecībā uz finansiālo dzīvotspēju apstiprina strādājošie un viņu pārstāvji, kas tā nav vienmēr noticis iepriekš. Attiecībā uz Opel nākotnes nodrošināšanu Eiropā mēs atkal aicinām, lai turpmākie projekti atbilst patiesiem Eiropas ekonomiskās un rūpnieciskās dzīvotspējas kritērijiem nolūkā izvairīties no šādu situāciju atkārtošanās un nodrošināt, ka Eiropas autoražošanas nozare kļūst par inovatīvu un ilgtspējīgu nozari, kam ir nākotne.
Pilsoņi, kuri vēro mūsu diskusijas un lēmumus par nākotnes transportlīdzekļiem, joprojām vēlas pārvietoties drošākos, ērtākos un ilgtspējīgākos transportlīdzekļos, kas atbilst Eiropas augstajiem kvalitātes standartiem, pie kuriem viņi ir pieraduši. Attiecīgi viņi arī vēlas, lai Eiropas darba ņēmēji turpina darbu pie šiem automobiļiem arī turpmāk.
Seán Kelly
Priekšsēdētājas kundze, vispirms es gribētu paust izpratni saviem beļģu kolēģiem, jo savā vēlēšanu apgabalā esmu iesaistīts Dell darbinieku lietā, kuri, rūpnīcai pārceļoties uz Poliju, zaudēja savas darba vietas. Es ļoti labi saprotu viņu nostāju. No savas pieredzes es gribētu viņiem norādīt uz dažām lietām.
Pirmkārt, ir ārkārtīgi svarīgi, lai palīdzība tiktu sniegta pēc iespējas ātrāk, jo, laikam ritot, Komisijas rīcības iespējas tiks ierobežotas, kas bez attiecīgiem tiesību aktiem nebūs novēršams, un kādu laiku tas nenotiks, ja notiks vispār.
Otrkārt, ikvienai sniegtajai palīdzībai jābūt vērstai uz strādniekiem, nevis to, lai strādniekus sūtītu kādos iepriekš noteiktos kursos u. c., ko varētu rīkot valsts aģentūras. Tas ir ārkārtīgi svarīgi. Šobrīd es strādāju pie Dell darbinieku lietas un šā konkrētā jautājuma. Tāpēc savam kolēģim Ivo Belet un citiem es gribu teikt, ka varbūt būtu interesanti mums sanākt kopā, apmainīties ar pieredzi un, šim procesam virzoties uz priekšu, turpināt strādāt. Es to pilnībā atbalstu.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Es gribētu sākt ar trim ļoti svarīgiem jautājumiem. Kāda ir Eiropas rūpniecības politikas nākotne? Kādā virzienā attīstās Eiropas ekonomikas konkurētspēja? Visbeidzot, kas notiks ar Eiropas darbaspēku un līdz ar to arī ar Eiropas pilsoņu dzīves kvalitāti?
Šā gada sākumā bezdarba līmenis Eiropas Savienībā sasniedza 10 %. Tādās valstīs kā Latvija un Spānija šis rādītājs ir 20 %. Tieši tāpēc es uzskatu, ka šis ir ļoti svarīgs jautājums. Tas ir arī iemesls tam, kāpēc es domāju, ka gadījumā ar Eiropas daudznacionālo korporāciju, kur notiek pārstrukturēšanas process, ir svarīgi, lai Eiropas Uzņēmumu padomes ietvaros apspriešanas procesā iesaistītos arodbiedrības arī no citām dalībvalstīm, ne tikai no tās valsts, kurā atrodas korporācijas galvenais birojs. Es uzskatu, ka jūs kā nodarbinātības un sociālo lietu komisārs vai arī tas cilvēks, kas ieņems šo amatu, šo pasākumu varētu ieviest.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētājas kundze, Portugāles pilsētā Azambužā uzņēmumam Opel bija liela rūpnīca, kas nodarbināja gandrīz 2000 cilvēku. Tomēr uzņēmums savu darbību pārtrauca, ražošanu Portugālē pameta un pārcēlās uz Spāniju. Tas radīja bezdarbu, kas skāra tūkstošiem darba ņēmēju, kurus tieši vai netieši ietekmēja Opel stratēģija.
Jāatzīmē, ka uzņēmums to nedarīja algu dēļ, kas Portugālē bija zemākas nekā Spānijā. Uzņēmums to darīja tāpēc, lai palielinātu ražošanu, neapsverot šāda lēmuma sociālās sekas. Tāpēc ir jāatceras Opel vēsture un, uzraugot uzņēmuma darbību, jārīkojas efektīvi. Mums jāatceras, ka, runājot par valsts atbalstu daudznacionāliem uzņēmumiem, mums jāatbalsta rūpnieciskā ražošana, darba ņēmēju tiesības un sabiedrības tiesības attiecīgajās teritorijās un jāgarantē arodbiedrībām un citiem darba ņēmēju pārstāvjiem, ka mūsu iejaukšanās būs efektīva.
Krisztina Morvai
Priekšsēdētājas kundze, šķiet, ka globalizētā neoliberālā kapitālisma galvenais likums vai noteikums ir tāds, ka neliela bagātnieku grupa privatizē peļņu, nacionalizē zaudējumus un liek tos segt nodokļu maksātājiem, no kuriem vairums ir nabadzīgie iedzīvotāji.
Kāds tam ir sakars ar taisnīgumu? Kāds tam ir sakars ar morāli? Varbūt šie nav jēdzieni, kurus var lietot ekonomikas kontekstā? Vai tā nav jau pamatos nepareiza sistēma? Vai ar šīs sistēmas struktūru kaut kas nav kārtībā? Vai mums kā Eiropas Parlamentam un Eiropas Savienībai nevajadzētu sākt pārskatīt visu sistēmu - visu sistēmu kā tādu?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētājas kundze, jaunākie paziņojumi par masveida štatu samazināšanu ES dalībvalstīs, ieskaitot koncerna Opel sniegtos, seko plašajam problēmu vilnim, ko ekonomiskās krīzes rezultātā pēdējā laikā piedzīvo autorūpniecības un citas nozares. Autorūpniecības nozares problēmu kontekstā mums sev jāuzdod šāds jautājums: vai ir pieļaujams tas, ka, lai saglabātu darba vietas, autobūves uzņēmumiem vai citiem ražotājiem tiek piešķirtas valsts subsīdijas? Pēdējā gada vai divu laikā mēs esam vērojuši daudz šādu valsts protekcionisma pasākumu attiecībā uz dažādu preču ražotājiem, kā arī dažādas reakcijas un lēmumus no Eiropas Komisijas puses. Sabiedrības viedoklis šajā sakarā ir nenoteikts. No vienas puses, tiek norādīts, ka šādas subsīdijas kropļo konkurenci starptautiskajā tirgū, kamēr, no otras puses, tiek uzsvērts, ka ir jācīnās pret pieaugošo bezdarbu un ka valsts atbalsts tam noteikti palīdz.
Manuprāt, ekonomiskās krīzes laikā šajā jomā ir nepieciešama elastīgāka politika - politika, par ko vienojušās dalībvalstis un Eiropas Komisija un kas attiecībā uz šo un citām nozarēm ir vienāda.
Jutta Steinruck
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es gribētu papildināt savas kolēģes teikto par to, ka šajās debatēs nepiedalās pietiekami daudz EP deputātu no Vācijas. Kaut arī es esmu Vācijas sociāldemokrāte, es piekrītu jūsu kritikai par Ziemeļreinas-Vestfālenes ministru, kurš ir CDU biedrs un izteicās, ka priecājas par to, ka slēgta tiek rūpnīca Antverpenē, nevis Bohumā. Mēs, Vācijas sociāldemokrāti, atbalstām eiropeisku risinājumu jeb, citiem vārdiem, Eiropas Uzņēmumu padomes ierosināto plānu. Atļaujiet man vēlreiz to pateikt ļoti skaidri: man nav ne jausmas, kāpēc Vācijas konservatīvie un liberāļi no šīm debatēm izvairījās.
Vladimír Špidla
Dāmas un kungi, šajās debatēs esam pieskārušies virknei jautājumu, no kuriem daži, manuprāt, ir diskusiju temats nākamai Komisijai. Šīs diskusijas neapšaubāmi būs ļoti plašas, aptverot rūpniecības politikas vispārējo koncepciju, valsts atbalsta vispārējo koncepciju, kā arī citus jautājumus.
Runājot par šo konkrēto gadījumu, Opel gadījumu, tas nav saistīts ar rūpniecības politiku kā tādu. Ir skaidrs, ka Līguma ietvaros Komisijai ir zināma rīcības brīvība. Es domāju, ka ar gandarījumu varu paziņot, ka Komisija līdz šim ir izmantojusi visas saskaņā ar Līgumu tai pieejamās iespējas un ir izmantojusi tās pat diezgan netipiskā veidā. Es varētu minēt abas sanāksmes, ko plānoja mans kolēģis Günter Verheugen un kurās dalībvalstis pārrunāja pašreizējo situāciju, un zināmā mērā tas neapšaubāmi ļāva pieņemt saskaņotu pieeju. Arī plānu novērtēšana ex ante bija tikpat netipiska. Man jāatzīst, ka ES tiesību struktūra nepiedāvā stabilu juridisko pamatu šādām pieejām. Tomēr, ņemot vērā jautājuma nozīmīgumu, tā tika izmantota.
Runājot par valsts atbalsta jautājumu, nekādas sarunas par valsts atbalstu līdz šim nav notikušas, neviena valsts nav izvirzīta, un Komisijai ir jāpieņem galīgais lēmums par to, vai valsts atbalsts tiek sniegts saskaņā ar noteikumiem. Esmu pilnīgi pārliecināts, ka šai procedūrai jābūt cik vien iespējams stingrai, jo mēs nedrīkstam pieļaut, ka šāds nopietns lēmums tiek pamatots ar neekonomiskiem apsvērumiem un rodas situācija, kad tā vietā, lai konkurētu uzņēmumi, konkurē valstis par lielāko subsīdiju piedāvājumu. Raugoties no šā viedokļa, Komisija ļoti stingri izvērtēs valsts atbalsta plānu, kā arī, protams, visus ar valsts atbalstu saistītos apstākļus.
Savā pēdējā runā pirms aptuveni trim mēnešiem es uzsvēru, ka mēs darām visu, lai nodrošinātu atbilstību visiem noteikumiem par apspriešanos ar darba ņēmējiem. To mēs darījām un turpinām darīt. Tai pat laikā mēs nevilcinoties pieņemsim visus pasākumus, ko Eiropas Komisijas juridiskais statuss mums atļauj. Es ticu, ka manu amata pienākumu pārņēmējs šajā jautājumā būs tikpat stingrs.
Dāmas un kungi, es domāju, ka šis gadījums ir izraisījis veselu virkni jautājumu, kas jāapspriež, un tāpat es domāju, ka Komisijas pienākums ir pēc iespējas labāk izmantot visus šajā jomā pieejamos instrumentus.
Vēlos uzsvērt vēl pēdējo lietu, ko pieminēju jau savā ievadrunā. Ja tiks atlaisti darbinieki, un debatēs šeit tika pieminēts, ka General Motors domā par 8000 līdz 10000 darbinieku atlaišanu, tad šādas rīcības sekas neapšaubāmi skars ne tikai Antverpeni. Komisija atkal izmanto un mobilizē visus tās rīcībā esošos instrumentus, kas ir noderīgi šādā gadījumā. Tie ietver Eiropas Sociālo fondu un Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu.
Mēs pieliksim visas pūles, lai nodrošinātu to, ka šis jautājums tiek izlemts pēc iespējas ātrāk. Protams, Parlamentam šajā procesā ir aktīvi jāiesaistās, jo Komisijas iesniegtie priekšlikumi var tikt īstenoti tikai pēc tam, kad tie ir apspriesti Parlamentā.
Dāmas un kungi, visam ES atbalstam vispirms jābūt vērstam uz cilvēkiem, nevis uzņēmumiem, un tas ir arī galvenais visa lēmumu pieņemšanas procesa pamats.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Veronica Lope Fontagné  
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, es tikai vēlos paust solidaritāti visu to cilvēku ģimenēm, kurus skārušas briesmīgās ziņas par Antverpenes rūpnīcas slēgšanu. Mēs domājam ne tikai par tiem, kurus šis notikums skars tieši un kas zaudēs savas darba vietas, bet arī par visiem apakšuzņēmumiem, kas tā rezultātā cietīs. Mums jāatceras arī par tiem. Figueruelas rūpnīca atrodas manā reģionā Aragonā, līdz ar to šis jautājums skar mūs tieši. Tāpēc mēs atbalstām aktīvu politiku autorūpniecības nozarē, kas paredz videi draudzīgākus un inovatīvākus modeļus un nodrošina jaunas darba vietas.
