EU:s förbindelser med Mongoliet (debatt) 
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Paolo Bartolozzi, Vito Bonsignore, Mario Mauro, Gabriele Albertini, Roberta Angelilli, Aldo Patriciello, Lara Comi, Giovanni Collino, Salvatore Iacolino, Raffaele Baldassarre, Cristiana Muscardini, Barbara Matera, Erminia Mazzoni, Sergio Paolo Frances Silvestris, Carlo Fidanza, Iva Zanicchi, Alfredo Pallone, Licia Ronzulli, Antonio Cancian, Alfredo Antoniozzi, Giovanni La Via, Marco Scurria, Sergio Berlato, Amalia Sartori, Elisabetta Gardini, Potito Salatto, Alfreds Rubiks, Bart Staes, Britta Thomsen, Piotr Borys, Joachim Zeller, Niccolò Rinaldi, Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz, Jaromír Kohlíček, Hannes Swoboda, Vilja Savisaar-Toomast, Herbert Dorfmann, Jarosław Kalinowski, Kyriacos Triantaphyllides, Béla Kovács, Inese Vaidere, Elisabeth Jeggle, Ivari Padar, Vilija Blinkevičiūtė, Rolandas Paksas och Ivars Godmanis om EU:s förbindelser med Mongoliet - B7-0410/2011).
Paolo Bartolozzi
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Delegationen för förbindelserna med Centralasien och Mongoliet, som jag har äran att leda, besökte Mongoliet för bara tre veckor sedan med anledning av det åttonde interparlamentariska mötet mellan EU och Mongoliet. Det var en nyttig och intressant erfarenhet. Mongoliet är ett land som förtjänar att bli mer känt och det finns inte många tillfällen här i parlamentet att ge landet den uppmärksamhet som det definitivt förtjänar.
Landet kännetecknas av ett parlamentariskt flerpartisystem, maktdelning, en jämförelsevis oberoende allmän opinion och ett betydande skydd för de mänskliga rättigheterna i jämförelse med situationen i flera andra länder i regionen. Det är också ett land med utvecklingsproblem som brottas med en svår miljömässig situation och en pågående ökenspridning. Landet drabbades också nyligen av extrema väderförhållanden. Samtidigt är Mongoliet mycket rikt på naturresurser - koppar, guld, uran och sällsynta jordartsmetaller - och skulle kunna dra till sig en betydande tillströmning av kapital inom en inte alltför avlägsen framtid.
Av alla dessa skäl anser jag det viktigt att skicka en signal om stöd till Mongoliet när nu landet är inne i ett avgörande utvecklingsskede. Det är också viktigt att främja ett stärkande av demokratin och rättsstatsprincipen samt den parlamentariska kontrollen så att de finansiella resurser som blir tillgängliga för Mongoliet kan användas i framtiden till förmån för landets befolkning.
Vi bör uppmuntra Mongoliet i dess vilja att utveckla närmare förbindelser med EU, och uppmana landet att anta våra standarder och branschspecifika bestämmelser. Vi bör hjälpa Mongoliet i riktning mot en marknadsekonomi och intensivare ekonomiska och handelsmässiga förbindelser, något som kan bli verklighet genom rättslig säkerhet och en utveckling av rättsstatsprincipen. Det partnerskaps- och samarbetsavtal som EU och Mongoliet har ingått kommer att spela en avgörande roll i detta sammanhang.
Av alla dessa anledningar har 45 andra ledamöter och jag själv lagt fram denna muntliga fråga. I denna fråga uppmanar vi kommissionen att tillhandahålla ytterligare detaljer om avtalets viktigaste särdrag samt den beräknade tidsplanen för dess genomförande. Jag vill påpeka att avtalet redan har undertecknats, men att det för närvarande har uppstått en låsning kring undertecknandet. Detta beror uppenbarligen på att en medlemsstat har uttryckt tvivel till den rättsliga grund som tillämpas för vissa av bestämmelserna.
Vi vill dessutom höra oss för med kommissionen om möjligheterna att inrätta en EU-delegation i Ulaanbaatar inom den närmaste framtiden. Ett sådant initiativ skulle i själva verket bidra väsentligt till att ytterligare fördjupa vårt politiska och ekonomiska samarbete med landet.
Štefan Füle
Fru talman! Det gläder mig att få tala inför parlamentet om förbindelserna mellan EU och Mongoliet.
Det är mycket lägligt att diskutera Mongoliet. Som världens nittonde största land utgör Mongoliet en strategisk skiljeväg mellan Kinas och Rysslands snabbväxande marknader. Det är en ung och livfull nation med en lång, stolt tradition och historia. Mongoliet gör positiva framsteg på sin inslagna väg mot demokrati. Jag vill gratulera Mongoliet till landets fredliga val, dess sjudande civilsamhälle och fria medier. Dessa faktorer utgör definitivt milstolpar på Mongoliets väg mot politisk pluralism.
EU välkomnar i synnerhet moratoriet om dödsstraff, som Mongoliets president har kungjort, och som har mötts av invändningar från vissa håll i landet.
Såsom Mongoliet har begärt är EU redo att dela med sig av sina erfarenheter, särskilt när det gäller att anta och främja EU:s principer, normer och standarder. Det gläder mig därför att bekräfta att Mongoliet tagits med som ett pilotland i EU:s demokratistöd. Det innebär att vi kommer att tillhandahålla landet ytterligare finansiellt och tekniskt stöd.
Jag vill också ta tillfället i akt och gratulera Mongoliet till den mongoliska demokratiska rörelsens hundraårsjubileum som infaller i år, samt till landets ordförandeskap i ministerkonferensen Community of Democracies.
Jag ska nu gå över till framtidsutsikterna för Mongoliets ekonomiska utveckling. Mongoliet befinner sig vid en ekonomisk skiljeväg eftersom landet håller på att förändras från ett i hög grad pastoralt och nomadiserande samhälle till en mineralbaserad ekonomi. Stora mineralresurser är bokstavligt talat ett ”gyllene tillfälle” för Mongoliet att skapa mer välstånd och välmående för landets befolkning. Vi hoppas att dessa outnyttjade mineralresurser kommer att visa sig vara en välsignelse snarare än ett gissel, vilket varit fallet för vissa länder.
På området internationella förbindelser uppskattar vi deltagandet av mongoliska trupper inom FN:s fredsbevarande insatser över hela världen. Mongoliska trupper tjänstgör i Sierra Leone, Demokratiska republiken Kongo, Sudan, Västsahara och Tchad. Jag vill understryka att Mongoliets insatser för att bidra till stabiliseringen av Afghanistan är mycket uppskattade.
När det gäller förvaltningen av Mongoliets förbindelser med EU gläder det mig särskilt att partnerskaps- och samarbetsavtalet, som ersätter 1993 års handels- och samarbetsavtal, förhandlades fram under ett års tid och undertecknades den 20 december 2010 i Ulaanbaatar. Genom detta avtal inleds ett strategiskt kapitel i våra förbindelser.
Vice ordföranden/den höga representanten Catherine Ashton välkomnade partnerskaps- och samarbetsavtalet som ytterligare ett steg mot ett ökat politiskt och ekonomiskt engagemang från EU och dess medlemsstater i Mongoliet.
Genom partnerskaps- och samarbetsavtalet kommer vi att samarbeta som jämlika partner inom ett stort antal områden, från politiska frågor, som till exempel bekämpandet av terrorism och främjandet av mänskliga rättigheter, till handel och investeringar på viktiga områden såsom råvaror.
När texten väl har godkänts av medlemsstaterna hoppas vi få välkomna Mongoliets premiärminister till Bryssel för att underteckna avtalet tillsammans med Catherine Ashton.
Mot bakgrund av fördjupandet av vårt politiska och ekonomiska samarbete samt Lissabonfördragets ikraftträdande är inrättandet av en EU-delegation i Ulaanbaatar ett alternativ. Utrikestjänsten håller för närvarande på att undersöka EU:s representationer runt om i världen. Jag hoppas att det blir möjligt att övervinna finansiella och personalrelaterade hinder för att inrätta en fullvärdig EU-delegation i Ulaanbaatar.
Tack så mycket för er uppmärksamhet. Jag ser fram emot att lyssna till era anföranden och kommentarer.
Miroslav Mikolášik
Fru talman! Förbindelserna mellan EU och Mongoliet har utvecklats positivt under de senaste två årtiondena, särskilt när det gäller Mongoliets gradvisa demokratisering och modernisering.
Ett närmare samarbete med EU kräver dock att ett förtroende byggs upp för den mongoliska politiska regimens långsiktiga stabilitet genom ett stärkande av garantierna om mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipens egenskaper. Detta förutsätter givetvis ett välfungerande rättssystem och att korruptionen inom den offentliga sektorn avskaffas.
Utvecklingen mot en genuin marknadsekonomi måste också åtföljas av en fortsatt omstrukturering genom reformer på området för handelsrätt och investeringslagstiftning, och genom att den privata sektorn tar större del i ekonomin. Jag ser det som en positiv utveckling att landet har godkänt en lag om skydd av konkurrensen, i syfte att förhindra att privata eller statligt ägda företag missbrukar sin dominerande ställning eller att kartellavtal ingås till nackdel för andra företag och konsumenter. Jag tror fullt och fast att reformerna kommer att bidra till att locka utländska investerare och senare främja välståndet för Mongoliets invånare, som fortsätter att lida av fattigdom i landsbygdsområden på grund av sitt beroende av jordbruk.
Avslutningsvis vill jag säga att jag kraftfullt stöder inrättandet av en permanent EU-delegation i Mongoliet - och kommissionsledamot Štefan Füle har redan antytt detta i en positiv ton. Jag tror nämligen på möjligheten att utveckla de politiska och handelsmässiga förbindelserna, med tanke på det viktiga faktum att det finns stora reserver av råmaterial i detta land som är strategiskt beläget mellan Kina och Ryssland. Jag anser därför att EU:s och medlemsstaternas politiska och handelsmässiga förbindelser med Mongoliet bör fortsätta att utvecklas.
Kristiina Ojuland
Fru talman, herr kommissionsledamot! Mongoliet är rikt på mineralresurser såsom koppar, kol, tungsten (volfram), tenn och guld. Det gör landet till en ytterst tilltalande ekonomisk partner.
Samtidigt som vi eftersträvar våra ekonomiska intressen, bör vi också utnyttja tillfället till att tillämpa villkorlighet för att uppmuntra Mongoliet att inleda välbehövda reformer. Det förekommer allvarliga problem i Mongoliet med hejdlös korruption, brist på god förvaltning och otillräckligt internationellt samarbete.
Andra brådskande frågor gäller också hanteringen av landets naturresurser. Mongoliets mineralreserver exploateras för närvarande hårt av flera utländska företag, med den mongoliska regeringens delaktighet. Detta har lett till en situation som innebär att den mongoliska befolkningen inte kan dra nytta av landets resurser. De är tvungna att arbeta under mycket svåra förhållanden, och vissa arbetstagare utvinner till exempel guld med hjälp av kvicksilver. Kvicksilverånga orsakar oåterkalleliga skador på hälsan hos dessa arbetare. Och inte bara det. Det föds många barn i Mongoliet med missbildningar och obotliga sjukdomar som en följd av skadliga arbetsplatsförhållanden.
Den mongoliska ekonomin står också inför utmaningar, till följd av både exporttullar och importförbud som Ryssland och Kina har infört, samt på grund av tekniska brister.
Kreatursbesättningar står för omkring 80 procent av Mongoliets jordbruksproduktion, men kött kan inte exporteras eftersom det saknas möjligheter att genomföra kvalitetskontroller.
Om vi åtagit oss att fullfölja ett partnerskaps- och samarbetsavtal bör vi också hjälpa Mongoliet att övervinna de problem som landet står inför för att utveckla socialt, ekonomiskt och ekologiskt hållbara förbindelser.
Béla Kovács
(HU) Fru talman! Jag var också medlem av delegationen till Ulaanbaatar som höll sitt åttonde möte där för tre veckor sedan. Jag hade då möjlighet att med egna ögon se att Mongoliets politiska struktur och samhälle faktiskt har blivit mer demokratiskt. Betydande framsteg har skett när det gäller mänskliga rättigheter. Vi närvarade vid möten med medborgarorganisationer som bekräftade att de redan har erkänts av den mongoliska regeringen och att mediefriheten nu har erkänts, något som i alla händelser bör välkomnas. Undertecknandet av partnerskaps- och samarbetsavtalet är av yttersta betydelse, eftersom det kan medföra att Mongoliet, inom avtalets ramar, inför EU:s standarder. För att förbättra förbindelserna mellan de två länderna är det också absolut nödvändigt att förbättra EU:s representation som i dagsläget fungerar som ett tekniskt kontor.
Joachim Zeller
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag är mycket tacksam mot Paolo Bartolozzi för att han låtit Mongoliet bli en fråga för diskussion i parlamentet genom att ta detta initiativ. Medan flera olika aspekter av Centralasiens före detta Sovjetstater har behandlats i parlamentet har Mongoliet och dess situation fått väldigt lite uppmärksamhet.
Detta är orättvist eftersom Mongoliet, som stat i det tidigare kommunistblocket, utnyttjade sin självständighet vid ett mycket tidigt skede och inledde en demokratisering av samhället. Mongoliet antog en demokratisk författning så tidigt som 1992 och sedan dess har flera val hållits, som enligt bedömare i allmänhet har genomförts demokratiskt och korrekt - något som inte alls är självklart i länderna i denna region.
Under några års tid har den mongoliska regeringen försökt bekämpa korruptionen genom lagstiftning, och 2010 antogs ett moratorium om dödsstraffet, något som till och med vissa större demokratiska stater ännu inte lyckats med. De tre miljoner människor som bor i detta vidsträckta land med extrema klimatförhållanden får inte desto mindre lida konsekvenserna av en förändringsprocess som fortfarande pågår. Landets befolkning, som hittills haft ett till största delen nomadiserande levnadssätt, strömmar till landets få städer som emellertid saknar den infrastruktur som krävs för att klara befolkningstillströmningen.
Landets mineralresurser utvinns inte på ett miljömässigt hållbart sätt. Energiproblemen kan försvåra det civila och ekonomiska livet ytterligare. Eftersom Mongoliet hamnat i kläm mellan de stora grannländerna Ryssland och Kina finns det en risk att landet blir än mer beroende än tidigare av dessa stater. Mongoliets insatser och framsteg - och här anser jag att glaset är halvfullt och inte halvtomt - när det gäller att demokratisera samhället bör erkännas, eftersom landet är ett gott föredöme för den övriga regionen och visar vad som kan uppnås trots ett problematiskt förflutet.
Mongoliet bör fortsätta att motta vårt stöd, men inte bara inom ramen för biståndsprogram, utan EU bör ha en direkt närvaro i den mongoliska huvudstaden genom en separat delegation. Det skulle visa att unionen är angelägen om det som sker i Mongoliet. EU:s intressen kan inte längre skötas av en delegation i Beijing. Jag beklagar verkligen att talmanskonferensen inte var redo att ge ytterligare eftertryck åt detta genom att godkänna en parlamentsresolution.
Niccolò Rinaldi
(IT) Fru talman! Utöver inrättandet av en delegation i Ulaanbaatar - som vi inte längre kan skjuta upp, inte minst på grund av att det av symboliska skäl skulle vara olämpligt att sköta våra förbindelser från Beijing - och utöver det länge väntade partnerskapsavtalet är vi alla medvetna om landets mineraltillgångar. Vi känner också till Mongoliets brister när det gäller social rättvisa, även om landet på sitt eget sätt har utvecklat en form av demokratisk sammanhållning.
Jag vill särskilt fråga kommissionen var Mongoliet skulle placeras ur geostrategisk synvinkel, eftersom landet inte omfattas av strategin för Centralasien. Jag anser emellertid att vissa av åtgärderna i denna strategi möjligen skulle kunna utvidgas till att även gälla Mongoliet, mot bakgrund av landets kulturhistoria som liknar de övriga ländernas. Landet har också för närvarande observatörsstatus inom Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa, och EU håller på att undersöka möjligheten att hjälpa landet att bli fullvärdig medlem, mot bakgrund av de gamla kulturella förbindelser som finns mellan Europa och Mongoliet.
Elena Băsescu
(RO) Fru talman! För det första vill även jag gratulera min kollega Paolo Bartolozzi till detta initiativ. Förbindelserna mellan EU och Mongoliet måste ses över i syfte att ratificera partnerskaps- och samarbetsavtalet. Detta dokument kommer att stärka förbindelserna mellan båda sidor och uppmuntra till ekonomiska reformer.
Mongoliet har betydande möjligheter när det gäller energiresurser och handel. Hittills har förbindelserna med EU endast grundats på bestämmelserna i 1993 års handelsavtal. Därför har siffrorna för handelsvolymer varit relativt låga. På kulturområdet har det förekommit problem med att anordna studentutbyten. Att utvidga program som till exempel Erasmus till denna region skulle också förbättra samarbetet på detta område. Jag anser att en EU-delegation behöver inrättas för att på ett bättre sätt samordna all denna verksamhet. Detta skulle möjliggöra en direktkontakt med myndigheter för att säkerställa ett effektivt genomförande av partnerskaps- och samarbetsavtalet.
Andreas Mölzer
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot! Det inre Mongoliet är känt för att vara rikt på kol och naturgas. Även om det fastslås i den kinesiska lagstiftningen att rätten att exploatera marken tillkommer den mongoliska befolkningen tycks verkligheten vara en annan. Det har framförts kritik mot att kinesiska företag konsumerar stora mängder grundvatten i samband med vattenintensiv kolbrytning, vilket leder till en ökenutbredning av steppen. Det har också framförts kritik mot att betesmarker drabbas till följd av koltransporterna.
De aktuella protesterna från mongolerna innebär ett uppblossande av en annan långvarigt pyrande etnisk konflikt i Kina, som är följden av tibetanernas uppror 2008 och de muslimska uigurernas uppror 2009. Mot bakgrund av den ständiga vattenbristen i Kina och dess enorma efterfrågan på råvaror förväntas den mongoliska konflikten trappas upp ytterligare. Det partnerskap med Mongoliet som har funnits under ett antal år innebär att EU nu också berörs, och unionen bör definitivt fördubbla sina insatser när det gäller mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter.
Štefan Füle
Fru talman! Jag vill tacka ledamöterna för ett värdefullt bidrag till frågan om Mongoliet. Detta har varit en kort, men mycket intressant diskussion om bilaterala förbindelser med denna allt viktigare partner till EU.
Om jag inriktar mig på en eller ett par frågor som togs upp under denna debatt kan jag säga att partnerskaps- och samarbetsavtalet omfattar ett samarbete kring fyra centrala frågor: för det första; viktiga normer och standarder, för det andra; en hållbar utveckling, däribland miljömässig och social utveckling, för det tredje; handel och investeringar med särskild inriktning på råvaror, och slutligen rättvisa och frihet, däribland migrationsfrågan.
När det gäller tidsschemat har den överenskomna texten lagts fram för EU:s medlemsstater som måste enas om ett undertecknande. Det brittiska underhusets ”European Scrutiny Committee” (europeiska kontrollutskott) håller för närvarande på att undersöka Storbritanniens tillval i de rättsliga och inrikes frågor som finns med i ett antal partnerskaps- och samarbetsavtal.
Jag ska inte uttala mig på underhusets vägnar, men förfarandet förväntas ta mellan sex och åtta veckor. Detta skulle således kunna innebära ett eventuellt undertecknande i september vid nästa möte för den gemensamma kommittén EU-Mongoliet.
Även om EU och Mongoliet står långt ifrån varandra och har erfarenhet av olika politiska system delar de traditioner av tolerans, öppenhet och jämlikhet. I och med ikraftträdandet av partnerskaps- och samarbetsavtalet blir EU Mongoliets så kallade tredje granne, inte bara i ord utan också i handling.
Innan jag avslutar vill jag ta upp en annan konkret fråga som jag har glömt att nämna, och jag beklagar detta förbiseende. Under morgondagen kommer ett särskilt möte att hållas i Wien inom ramen för Europeiska säkerhets- och samarbetsorganisationens ständiga råd. Medlemsstaterna kommer att få lyssna till Mongoliets utrikes- och handelsminister. Jag har här ett utkast till EU:s uttalande. Jag kan i dag bara säga att vi välkomnar Mongoliets avsikter att öka förbindelserna med Europeiska säkerhets- och samarbetsorganisationen. Under morgondagen kommer vi att besluta om vi ska ge några ytterligare upplysningar.
Genom att uppfylla sina åtaganden - och låt mig betona detta - har Mongoliet stora möjligheter att bli ett föredöme i sin region.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
