Frågetimme med kommissionens ordförande
Talmannen
Nästa punkt är frågetimmen med kommissionens ordförande.
Manfred Weber
Herr talman, José Manuel Barroso, mina damer och herrar! Under sitt sammanträde i dag godkände kommissionen det nya Swift-avtalet, och man gjorde det med stor majoritet eller till och med enhälligt.
Jag skulle vilja fråga kommissionens ordförande - eftersom jag är säker på att han är medveten om att många av våra medborgare är oroade över de uppgifter som förmedlas - var han ser verkliga framsteg och hur vi kan övertyga medborgarna om nödvändigheten av detta avtal.
José Manuel Barroso
Det är korrekt att det reviderade avtalsförslaget i dag godkändes enhälligt av kommissionen. Vi anser att det omfattas av sträng överensstämmelse med säkerhetsåtgärder för privatlivet och skyddet av personuppgifter. Det säkerställer nödvändighets- och proportionalitetsprincipen och syftet är noga begränsat till förebyggande, undersökning, uppdagande eller åtal för terrorism och finansiering av terrorister.
Avtalet i sin nuvarande form respekterar grundläggande rättigheter och följer de principer som erkänns i synnerhet i stadgan om de grundläggande rättigheterna. Avtalet säkerställer väsentliga säkerhetsåtgärder för uppgifter när de behandlas av leverantören. Det ger även öppenhet vid användningen av uppgifter och tillgång till en process där man kan söka juridisk gottgörelse.
Kommissionen anser därför att detta förslag är förenligt med de grundläggande rättigheterna och kommer att ge lämpliga svar på parlamentets bekymmer som framfördes då man röstade om resolutionen till det preliminära femte avtalet i mars 2010.
Manfred Weber
Herr talman! Jag har bara en kort kompletterande fråga. Den handlar om innehållet i det avtal ni har presenterat. Jag skulle vilja upprepa min tidigare fråga. Vilka är följderna av det här avtalet för de transatlantiska relationerna? Hur viktigt är det för de övriga ämnen som vi måste diskutera med USA? Jag vore tacksam om ni kunde ge oss en uppfattning om detta.
José Manuel Barroso
Det är i själva verket extremt viktigt. Jag kan berätta att vår amerikanska partner anser att detta troligtvis är en av de första prioriteringarna, om inte den första, i de nuvarande diskussionerna med EU. Detta avtal är helt avgörande för EU:s relationer med USA. Sedan den 1 januari 2010 har avsevärda mängder uppgifter som tidigare togs emot av den amerikanska förvaltningen inte varit tillgängliga och detta skapar problem i deras program. Därför anser vi att vi bör lösa det med tanke på hur viktiga de transatlantiska relationerna är. De transatlantiska relationerna är mycket viktiga, men det innebär förstås inte att vi inte följer våra principer om privatliv och dataskydd.
Samtidigt tror jag att vi har träffat ett mycket, mycket bra avtal nu och kommissionsledamot Cecilia Malmström har gjort en mycket viktig insats. Ur en bredare politisk synvinkel anser jag också att det är viktigt att vi träffar ett avtal i den här frågan med vår amerikanska partner.
Martin Schulz
Herr talman, José Manuel Barroso! För att följa upp på frågorna från ledamoten Manfred Weber undrar jag om kommissionsledamot Cecilia Malmström informerade kollegiet om att parlamentet är mycket oroat över förhandlingarnas nuvarande tillstånd?
Är kommissionen medveten om att det man har beslutat i dag otvivelaktigt inte är vad parlamentet anser vara tillräckliga framsteg? Inser ni att ni har godkänt något i dag som om det genomförs på detta sätt kommer att få till följd att människor som är anställda av privata företag såsom Swift har större kontrollrättigheter än EU-tjänstemän? Förklarade Cecilia Malmström detta för er? Om hon gjorde det, hur kunde ni då besluta detta? Om hon inte gjorde det, varför informerade Cecilia Malmström er inte om detta?
José Manuel Barroso
Självklart informerade den ansvariga kommissionsledamoten hela tiden kollegiet om förhandlingsprocessen. I dag har kommissionsledamot Cecilia Malmström informerat oss om det slutliga resultatet från dessa förhandlingar. Dessutom har hon berättat att hon har haft en mycket intensiv dialog med flera av er i Europaparlamentet. Vi är mycket medvetna om den oro som parlamentet uttrycker och hon har berättat för mig att hon har informerat parlamentet regelbundet om förhandlingsprocessen.
Kommissionen har fullgjort sin förhandlingsroll, nu är det upp till parlamentet att godkänna eller förkasta uppgörelsen. Jag rekommenderar på det bestämdaste att ni gör det för det är viktigt även för EU-medborgarnas säkerhet. Vi anser att vi har uppnått en nödvändig skyddsnivå när det handlar om grundläggande rättigheter och dataskydd, men detta är förstås en mycket känslig fråga. Vi anser att vi har tagit hänsyn till parlamentets rättigheter, men vi var tvungna att förhandla för EU och som jag berättade för er godkändes kommissionens beslut i dag enhälligt.
Martin Schulz
Herr talman, José Manuel Barroso! Tack för er hjälpsamma beskrivning av debatten. Men den besvarade dock inte min fråga. Jag ska därför försöka vara lite mer precis den här gången och jag vill be er om att vara precis i ert svar.
Informerade Cecilia Malmström er under debatten i kommissionen innan kollegiet fattade sitt beslut att det fanns risk för att parlamentet skulle avvisa den text som ni nu presenterar som ett avtal? Eller sade Cecilia Malmström till er: ”Vi kommer att få parlamentarisk majoritet för den här texten”? Låt mig upprepa frågan mycket noggrant. Sade Cecilia Malmström: ”Vi kommer att få parlamentarisk majoritet för den här texten” eller sade hon: ”Med den här texten är det osäkert om vi kommer att få parlamentarisk majoritet”? Jag vore tacksam om ni svarade precist.
José Manuel Barroso
Kommissionsledamot Cecilia Malmström kan inte döma på förhand vad parlamentet kommer att rösta. Det är hon fullt medveten om.
Er fråga var om Cecilia Malmström hade berättat för mig eller kollegiet om vad parlamentets omröstning eller reaktion skulle vara: om parlamentet skulle rösta ”ja” eller ”nej”.
Hon hoppas förstås att parlamentet röstar för avtalet. Annars skulle hon inte ha fullbordat förhandlingarna för kommissionen. Efter parlamentets ”nej” i omröstningen för några månader sedan hade vi en mycket viktig diskussion i kommissionen. Jag talade även med kommissionsledamot Cecilia Malmström flera gånger. Vi är medvetna om - och hon är personligen mycket medveten om det, eftersom hon har lagt ner mycket tid på kontakterna med parlamentet - vissa frågor som kan tas upp kring avtalet, men vi vet inte nu hur parlamentet kommer att rösta. Jag kan berätta detta för er nu. Hon kunde inte berätta för mig, men hon berättade för mig att hon fortfarande samråder med parlamentet. Något avtal har inte träffats ännu förrän omröstningen om det föreslagna avtalet har ägt rum.
Detta är vad jag kan berätta för er efter bästa förmåga om den information som den ansvariga kommissionsledamoten gav mig och kollegiet.
Guy Verhofstadt
Herr talman! Ni kan vara säker på att jag inte kommer att ställa frågor om Swift - det kommer vi att tala om senare - men i går höll Angela Merkel och Nicolas Sarkozy sitt möte. De beslutade om en ekonomisk styrningspolitik i unionen och inte i euroområdet. Personligen tror jag inte att det är ett relevant beslut, eftersom det inte handlar om att sätta upp euroområdet mot EU. Vi behöver ekonomisk styrning i EU och vi behöver ekonomisk styrning i euroområdet - vi behöver det i båda områdena. Dessutom behöver vi det än mer i euroområdet än i EU, eftersom vi har en gemensam valuta.
Min fråga till José Manuel Barroso lyder på följande sätt: vad anser ni om detta? Håller ni med oss om att vi behöver lika mycket ekonomisk styrning i euroområdet som i EU? För det andra anser vi att det måste vara kommissionen som har uppsikt över den ekonomiska styrningen. Det är omöjligt för rådet som träffas fyra gånger om året att se till att den ekonomiska styrningen äger rum i EU med alla de problem vi har. Det är nu upp till kommissionen att ta över ansvaret. Jag skulle vilja veta vilken ståndpunkt kommissionen har i den här frågan.
José Manuel Barroso
Herr talman, Guy Verhofstadt! När det gäller de befogenheter som unionen redan har är det förstås kommissionen som ansvarar för EU:s ekonomiska styrning. Det är den enda lösning som är förenlig med fördraget. När det gäller handel, konkurrens och en mycket stor del av budgetövervakningsbefogenheterna är det kommissionen, och jag anser att det ibland är nödvändigt att påminna de regeringar som inte har läst fördraget noga om detta.
Men det innebär inte att kommissionen ensamt kan fullgöra sin uppgift. Vi måste arbeta i samförstånd med rådet som har några mycket viktiga befogenheter och även med Europeiska rådet som ger unionens arbete generell styrning och drivkraft. Jag samtycker även med ert första uttalande. Vi har i själva verket en lösning för euroområdet och för hela EU. Läs bara artikel 136. Artikel 136 i Lissabonfördraget ger oss nu mycket större möjligheter att lägga fram förslag för euroområdet, eftersom det faktiskt har en särskild betydelse inom euroområdet. Fler skyldigheter innebär också fler rättigheter, inte bara för dem som delar valuta, utan även för unionen som helhet. Därför hoppas jag att den ekonomiska styrningen av EU kommer att stärkas, men alltid i enlighet med fördragets och gemenskapsmetodens andemening.
Guy Verhofstadt
Herr talman! Det första testet kommer förstås på torsdag då vi ska besluta om EU 2020-strategin. José Manuel Barroso, jag hoppas i vilket fall som helst att det inte kommer att vara rådet som övervakar och hanterar EU 2020. Kommissionen måste överta ansvaret för det, för jag har aldrig sett statschefer och regeringar straffa och kritisera varandra. Det händer inte mellan jämlikar, och därför anser jag att kommissionen måste försvara sin ståndpunkt i samband med EU 2020 och inom den arbetsgrupp som Herman Van Rompuy just nu leder.
José Manuel Barroso
Herr talman, Guy Verhofstadt! Ni har själv varit ledamot i Europeiska rådet och ni känner till Europeiska rådet mycket väl. Europeiska rådet är verkligen en mycket viktig institution, men den kan inte mikrohantera den ekonomiska politiken. Det vore ett fundamentalt misstag.
Det skulle inte bara strida mot andemeningen i fördragen, utan skulle även vara ett fundamentalt misstag. Europeiska rådet ger förstås styrning och drivkraft - det fastställs i artikel 16 i fördraget - men efteråt är det upp till de olika institutionerna, till kommissionen inom räckvidden för dess befogenheter, och även till rådet inom dess olika grupper att bevisa att politiken genomförs.
Jag vill gärna berätta för er att kommissionen är fast besluten att spela en fullständig roll i övervakningen av hela processen för EU 2020-strategin. Vi räknar nu med att medlemsstaterna stöder strategin. Jag är uppmuntrad av de diskussioner som har ägt rum så här långt. Jag förväntar även stöd från Europaparlamentet. Jag är mycket uppmuntrad över de ståndpunkter som parlamentet har intagit och jag kan berätta för er att kommissionen är redo att spela sin roll fullt ut.
Avslutningsvis vill jag uppriktigt tacka er för den mycket tydliga ståndpunkt som de fyra politiska huvudgrupperna i parlamentet antog under presskonferensen, där gemenskapsmetoden försvarades och andemeningen i Lissabonfördraget respekterades.
Rebecca Harms
Herr talman, José Manuel Barroso! Jag vill gärna byta ämne till Mexikanska golfen. Deepwater Horizon är ett namn som jag antar att människor över hela världen just nu förknippar med tillväxtens begränsningar, den ödeläggande oljeanvändningens begränsningar samt människans och teknikens begränsningar. I det här sammanhanget skulle jag vilja veta hur kommissionen - av försiktighetsskäl - planerar att förbjuda den planerade olje- och gasproduktionen i norra Nordsjön och Arktis i de områden där EU bär ansvaret. Det är något man fortfarande kan fatta beslut om.
För det andra vill jag veta om ni i själva verket anser att de regler vi har i EU om olje- och gasproduktion kommer att skydda oss från att upprepa sådana katastrofer i områden som vi bär ansvaret för.
José Manuel Barroso
Vi vet ännu inte varför olyckan i USA inträffade, eftersom undersökningarna pågår fortfarande. Det är viktigt att veta om orsakerna främst var av teknisk natur eller om de berodde på brister i regelverket eller på branschens överensstämmelse. Därför är det för tidigt att lägga fram bevis för vad som kan eller skulle kunna hända i Europa.
Oljeprospekteringen i Europa äger inte rum under samma extrema villkor som dem i Mexikanska golfen och vi måste därför arbeta med möjligheten för en olycka nära våra kuster. Borrteknikerna liknar varandra även om vattnet är mycket grundare i Nordsjön.
Kommissionen följer utvecklingen noga. Kommissionsledamot Günther Oettinger hade redan sammankallat ett möte i maj med stora oljebolag som verkar i europeiska vatten för att få en exakt bild av situationen i Europa och för att få garantier från industrin om de nuvarande säkerhetsnivåerna.
Kommissionen arbetar med medlemsstaterna för att säkerställa robusta förebyggande system och nödsvarssystem för att skydda EU-medborgarna och miljön.
Rebecca Harms
Herr talman! Jag vill be er att än en gång säga om ni anser att direktivet om miljöansvar för olje- och gasproduktion på havsbotten är tillräckligt. Jag vill veta om ni anser att de icke-enhetliga, relativt låga övre gränserna för ansvarsskyldighet verkligen är det vi behöver mot bakgrund av golfkatastrofen. Jag vill även veta om ni diskuterar brådskande förbättringar av tekniska besiktningar på plattformar. Anser ni verkligen att miljö- och klimatvillkoren i Arktis är tillräckligt gynnsamma för människor och teknik så att vi ska ge oss in i riskerna med oljeproduktion på havsbotten även där? Det är kanske inte lika djupt som i Mexikanska golfen, men villkoren är tuffa.
José Manuel Barroso
Ja, ni har rätt. För det första har vi lagstiftning. Vi har bindande nya standarder och krav som är tillämpliga på offshoreborrning och oljeproduktionsfaciliteter i fråga om utrustningsstandarder, arbetarsäkerhet, miljöhållbarhet, förebyggande av nödsituationer samt beredskap. Dessutom har medlemsstaterna antagit omfattande nationell lagstiftning för att hålla en hög säkerhetsnivå på offshoreverksamhet i Europa.
För det andra har vi ett informationssvarssystem som står redo att bekämpa katastrofer orsakade av oljeutsläpp från tankfartyg eller borr- och produktionsanläggningar. Systemet innehåller verktyg som sköts av Europeiska sjösäkerhetsbyrån och som betonar förebyggande av miljöförstöring och reaktioner på miljöförstöring.
För det tredje finns unionens civilskyddsmekanism som kan reagera på alla större krissituationer. När det gäller er konkreta fråga om ansvarsskyldighet riktar sig de flesta europeiska lagar om säkerhet och miljö inte till särskilda branscher, utan vi kan se att denna lagstiftning kan tillämpas på alla relevanta ekonomiska sektorer. EU-lagstiftningen innehåller lägsta säkerhetsstandarder som varje medlemsstat måste sträva efter att uppfylla i sin lagstiftning. Det överensstämmer med subsidiaritetsprincipen.
Timothy Kirkhope
Kan jag bara för en stund återgå till relationerna mellan EU och USA. Jag vill framföra att jag och min grupp - min grupp är en stor grupp i det här sammanhanget - är mycket nöjda med att höra om framstegen med Swift-avtalet som vi har varit mycket engagerade i.
Kan jag be José Manuel Barroso att kanske tala om för oss vilka nyttiga lärdomar kommissionen har dragit när det gäller Swift-avtalet som kan användas framgångsrikt och med fördel när vi handlägger de mycket viktiga PNR-avtalen som kräver vår uppmärksamhet nu först med USA, men sedan även med Kanada och Australien?
José Manuel Barroso
Det är troligtvis för tidigt att dra alla lärdomar nu, eftersom vi inte har avslutat processen ännu.
Jag ser fram emot att avsluta processen i samstämmighet med Europaparlamentet, eftersom vi inte kan leverera utan ert stöd. Det är uppriktigt sagt viktigt.
Det finns två grundläggande frågor här.
Den ena handlar om säkerheten i fråga om grundläggande rättigheter och dataskydd. Vi är kopplade till den och vi anser att detta avtal i dess nuvarande form svarar mot den oro som parlamentet framförde efter sin första omröstning.
Det finns även en annan mer allmän fråga som ni tog upp och det tackar jag er för. Det är betydelsen av relationerna med USA. USA är en av våra viktigaste partner, om inte den viktigaste, och jag anser att vi även bör försöka nå ett avtal politiskt.
Vicepresident Joe Biden var här och framförde på ett, låt oss säga, passionerat sätt vikten av transatlantiska relationer även på det här området. Kommissionen skulle inte rekommendera omröstningen om vi inte var övertygade om att det var för EU-medborgarnas bästa. Det vill jag understryka. Det handlar om vår säkerhet också. Samtidigt vill vi ha den som en signal för vårt engagemang kring det som är en mycket viktig relation med vår viktigaste partner.
Timothy Kirkhope
Det håller jag helt med om. Jag anser att Europaparlamentets hantering av detta, framför allt på sista tiden, har varit ett bra demokratiskt exempel för alla. Mitt tillägg handlar om frågan om att dela bördan kring kampen mot terrorismen mellan USA och EU. Anser ni att de avtal vi har diskuterat lägger en för stor börda på USA i stället för att låta oss ta över bördan eller dela ansvarigheterna och resurserna när det gäller kampen mot terrorism?
José Manuel Barroso
Jag anser att det är en viktig fråga. Under vårt samtal med amerikanerna talade de i själva verket om för oss att de vill stödja oss om vi vill inrätta ett liknande system på EU-nivå. Det är ett beslut vi måste ta här i Europa.
Genom detta avtal godkänner vi att vissa uppgifter tillhandahålls enligt stränga villkor till amerikanska myndigheter, men vi kan även tänka på vad vi kan göra bättre själva. Amerikanerna berättade för oss att de gärna ville hjälpa oss tekniskt, eftersom de har fler investeringar på det området än vi har. Jag tror att det kan vara något för framtiden, för jag tror att vi alla måste bidra i kampen mot terrorism. Det vore ett stort misstag att tro att kampen mot terrorism är ett amerikanskt ansvar och att vi bara ska stödja dem. Det är ett gemensamt ansvar att bekämpa terrorism och att skydda säkerheten för alla våra medborgare.
Gabriele Zimmer
Herr talman! I dag har Europaparlamentet godkänt Michael Cashmans betänkande om genomförande av millennieutvecklingsmålen. Ett av våra främsta budskap till kommissionen, till er, är att vi självklart vill göra allt vi kan för att slå ihop alla EU:s resurser för att kunna genomföra millennieutvecklingsmålen senast år 2015.
Än så länge har dock EU och dess medlemsstater inte fullgjort sina skyldigheter. Det finns för närvarande ett underskott på 20 miljarder euro i de åtaganden som gjorts bara för att uppnå millennieutvecklingsmålen. Jag vill därför veta vad ni kommer att göra - och framför allt i fråga om det kommande rådsmötet - för att påminna medlemsstaterna om deras åtaganden och att utöva påtryckningar på EU för att tillhandahålla en tydlig, slutlig bild vid FN-konferensen i september och inte tillåta de enskilda medlemsstaterna att gång på gång dra sig undan sitt ansvar med anledning av den växande krisen när en miljard människor just nu lever i fattigdom och hungersnöd.
José Manuel Barroso
Herr talman! Jag instämmer fullt och fast i den oro frågan ger upphov till. Det finns faktiskt nu en risk för att vissa åtaganden inte beaktas i några medlemsstater på grund av budgetåtstramningar.
Kommissionen hade ett möte för några dagar sedan i Addis Abeba med Afrikanska unionens kommission, och en av de frågor som våra partner i Afrika ställde var att de ibland kände att deras åtaganden inte beaktades. Det handlar alltså om trovärdighet och ansvarighet även från vår sida.
Kommissionen kommer helt bestämt att försvara det faktum att vi ska fullfölja våra åtaganden. Det gäller exempelvis åtagandena om snabbstartsfinansiering för kampen mot klimatförändringarna. Jag kommer att gå på högnivåmötet i New York. I dag fick jag ett brev från generalsekreterare Ban Ki-moon, där han betonar vikten av denna agenda och vi delar fullt ut hans oro.
Jag kommer inte bara att ta upp frågan i Europeiska rådet den här veckan, utan även i G20:s och G8:s uppsökande möten veckan därpå i Kanada. Vi är mycket engagerade i det här.
Jag deltog i G8-mötet i Gleneagles för många år sedan och faktum är att de mest utvecklade länderna ännu inte har fullgjort alla sina åtaganden.
Gabriele Zimmer
Herr talman! Jag tvivlar inte det minsta på att kommissionen under de gångna åren upprepade gånger har tagit fram initiativ som handlar om just dessa frågor inom utvecklingspolitiken. För mig är frågan vad man har gjort inom kommissionen för att skapa strukturer, resurser och villkor för genomförandet av exempelvis tolvpunktsplanen som har utarbetats av kommissionen och särskilt av kommissionsledamot Andris Piebalgs. Med andra ord, vad gör kommissionen själv för att skapa villkoren för en konsekvent politik? Varför spelar sådana allvarliga frågor som kampen om att genomföra millennieutvecklingsmålen ingen roll i EU 2020-strategin?
José Manuel Barroso
Kommissionen gör sin del genom gemenskapsbudgeten. Vi har i själva verket vid flera tillfällen föreslagit ytterligare finansiering till medlemsstaterna. Jag kommer till exempel ihåg att jag vid G8-mötet i Japan föreslog att ta ytterligare en miljard euro från de oanvända pengarna för att bistå jordbruksutvecklingen i Afrika och i andra utvecklingsdelar i världen.
För att fullgöra alla åtaganden för EU:s del måste det mesta komma från nationella budgetar. Inom den nuvarande ramen med det nuvarande budgetplanen kan vi inte vara mycket mer flexibla. Vad vi gör är alltså att tala med medlemsstaterna, så att vi kan leverera våra tidigare åtaganden.
Niki Tzavela
Herr talman! Jag vill fortsätta med en fråga om tillväxt mot bakgrund av rådsmötet på torsdag. Den nuvarande ekonomiska krisen och den hotande konjunkturnedgången i Europa måste hanteras främst genom att öka investeringarna. Ett grundläggande orosmoment är därför att garantera de finansiella resurserna.
Min fråga är: överväger ni som politisk ledare för den ekonomiska utvecklingen i Europa och för kommissionen som organ att utreda möjligheten att utfärda europeiska obligationer för att finansiera större europeiska utvecklingsinvesteringar, såsom alleuropeiska höghastighetsmotorvägar, europeisk forskning om klimatförändringarna, e-hälsovård, ett alleuropeiskt navigationssystem eller större investeringar i energi, såsom LNG-terminaler i Europa-Medelhavsområdet, med andra ord större alleuropeiska investeringsprojekt som kan finansieras genom att utfärda obligationer?
José Manuel Barroso
Vi hoppas att dessa frågor kommer att tas upp under de kommande budgetplanerna. Redan i EU 2020-strategin gör vi allt som har med dessa sammanlänkningar att göra till en prioritering för kommande finansiering på EU-nivå, antingen det är på energiområdet, transportområdet eller i andra former av immateriella förbindelser såsom den digitala agendan.
Detta är verkligen en av de sektorer där vi anser att det finns mervärde, där en euro som läggs på EU-nivå gör mer nytta än en som läggs på nationell nivå, eftersom det finns en europeisk grund för den här sortens investeringar.
Hur det ska finansieras måste förstås diskuteras med medlemsstaterna. Detta är en mycket svår tid att diskutera budgetar med våra medlemsstater, men vi anser att vi har goda skäl för starkare sammanlänkningar på EU-nivå.
Niki Tzavela
Herr talman! Jag tror inte att jag fick något svar på min fråga. Anser ni att vi kan hantera risken för konjunkturnedgång med en omedelbar alleuropeiskt samordnad åtgärd genom att utfärda europeiska obligationer?
Glöm inte att vi har att göra med en enormt konkurrenskraftig global marknad i Indien, Kina och USA. Kommer EU att svara med större investeringar på en alleuropeisk skala? Kommer euroobligationer att spela en roll genom att finansiera dessa investeringar? Vad hade ni tänkt er?
José Manuel Barroso
Ärligt talat anser jag inte att det finns en sådan öppenhet bland alla medlemsstater att vi kan överväga euroobligationer för den här typen av utgifter. Nyligen godkände vi ett mycket viktigt och ambitiöst program om en mekanism eller facilitet för att hjälpa länder med skuldproblem. Det är i själva verket ett slags obligation som medlemsstaterna tar till finansmarknader, så jag tror att det kommer att vara extremt svårt att avtala med medlemsstaterna om euroobligationer nu för den här typen av projekt. Icke desto mindre anser jag att det finns vissa möjligheter att använda andra mekanismer. I mitt program talade jag exempelvis om att ha vissa offentligprivata partnerskap. Jag talade om att engagera Europeiska investeringsbanken på ett bättre sätt. Vi undersöker mycket öppet alla möjligheter för att finansiera dessa mycket viktiga projekt. Men om ni vill ha ett ärligt svar är det att det vore svårt, om inte omöjligt att få euroobligationer för ett sådant specifikt ändamål.
Diane Dodds
(EN) José Manuel Barroso! Ni har försvarat Nordirland och de viktiga framsteg som har gjorts för att skapa en stabil och fredlig framtid för vårt folk. I er arbetsgruppsrapport visade ni ert stöd och kommissionens stöd för den lokalt överflyttade förvaltningen och för det arbete som görs för att säkra en fredlig och blomstrande framtid för folket i Nordirland.
I dessa ekonomiskt turbulenta tider är livsmedelsindustrin i Nordirland en av ekonomins viktigaste sektorer. Detta mycket viktiga arbete kan drabbas av de föreslagna straffen för påstådda brott mot systemet med samlat gårdsstöd som har identifierats av kommissionens revisorer.
Håller ni med om att de föreslagna straffen från departementet för jordbruk och landsbygdsutveckling i Nordirland för brott mot systemet med samlat gårdsstöd mellan 2004 och 2006 är oproportionerligt i förhållande till systemets faktiska risk? Kommer ni och generaldirektoratet för jordbruk och landsbygdsutveckling att gå med på att en gång till titta på förslaget om ett femprocentigt enhetligt ogillande, under förutsättning att departementet vidtar stödåtgärder för att se till att systemen är korrekta och att pengarna redan har ersatts i förhållande till de ursprungliga kraven?
José Manuel Barroso
Tack för kommentarerna om det stöd kommissionen har gett Nordirland. Vi är faktiskt mycket nöjda med och stöder utvecklingen i Nordirland. Kommissionen har investerat mycket i den här processen. Jag kommer också ihåg mitt besök i Nordirland och kommer även att göra det framöver.
Jag är medveten om frågan ni har ställt om systemet med samlat gårdsstöd. Kommissionsledamot Dacian Cioloş har angett huvuddragen i vår ståndpunkt om detta, men jag vill påpeka mycket tydligt att avslutningen av räkenskaperna är ett administrativt förfarande. Den aktuella medlemsstaten får möjlighet att framföra sin åsikt, men processens oberoende är helt avgörande.
Kommissionen har ingen handlingsfrihet på justeringsnivån som följer etablerade principer för att garantera likabehandling för alla medlemsstater. Jag är säker på att ni alla här i parlamentet samtycker till behovet av att fullt ut respektera våra bestämmelser om ansvarighet. Det är mycket viktigt. I går hade jag ett mycket intressant möte under flera timmar med kommissionen och revisionsrätten, och jag vill berätta att samtidigt som vi stöder Nordirland väldigt mycket måste vi strikt respektera alla bestämmelser om ansvarighet.
Diane Dodds
(EN) Jag vill utnyttja er tid till en kompletterande fråga om detta.
Det finns viss oro i Nordirland om att den faktiska korrigeringstakten har påförts i liten utsträckning vid sporadiska inspektioner.
Jag vore tacksam om ni kunde se till att kommissionen utför en lämplig utvärdering av de förfaranden som nu används för att se till att systemet förvaltas på rätt sätt.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Jag kan självklart ge er alla garantier från kommissionens sida om att vi ska försöka se till att systemet förvaltas korrekt.
Men åter igen är avslutningen av räkenskaperna en utredning på eget initiativ som omfattar flera steg för att garantera medlemsstaternas rätt till försvar liksom möjlighet till förlikning av ett oberoende organ. Och nu måste vi engagera oss i detta på ett allvarligt, objektivt sätt.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Herr talman! José Manuel Barroso, ni har just gjort ett tydligt uttalande. Europeiska kommissionen är EU:s ekonomiska ledning. I tider då vi försöker stärka den ekonomiska styrningen behöver vi se mer av gemenskapsmetoden. Vi står sida vid sida med er, men i rådets kretsar finns det tankar om att förflyttas mot den mellanstatliga metoden som omfattar stabilitets- och tillväxtpakten.
Vilka är de avgörande faktorerna som har med arbetsgruppen och dess resultat att göra som ni anser bör inkluderas i dessa slutsatser för att uppnå starkare ekonomisk styrning och en starkare stabilitets- och tillväxtpakt med gemenskapsmetoden? Kan ni specificera några av dessa faktorer? Det vore också mycket användbart för en allmän debatt.
José Manuel Barroso
Arbetsgruppen skapades med ett specifikt syfte för att stödja Grekland och som ni vet deltar kommissionen i arbetsgruppen på ett helt konstruktivt och lojalt sätt. Arbetsgruppen inrättades av Europeiska rådets ordförande i samarbete med kommissionen. Kommissionen deltar i arbetsgruppen och jag är glad över det sätt som arbetet framskrider på i arbetsgruppen. Det finns ett samförstånd kring åtgärder mot ekonomisk samordning i Europa och de flesta åtgärderna överensstämmer helt med förslagen i vårt meddelande från den 12 maj. Jag vill hävda att arbetsgruppen utför en viktig uppgift, eftersom den har hanterat viktiga frågor som genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten och den europeiska terminen. Jag ser fram emot rapporten från Europeiska rådets ordförande till Europeiska rådet på torsdag. Kommissionen kommer förstås inte att frånsäga sig rätten till initiativ och kommer att lägga fram ytterligare förslag som också bygger på det samförstånd som skapas i arbetsgruppen.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Vi vet hur svår den ekonomiska situationen är för vissa medlemsstater och vilka följder det har för medborgarnas känslor, och inte bara i dessa länder, och för de beslut som fattas av individuella regeringar.
José Manuel Barroso, ni talade för länge sedan om nödvändigheten av att försvara enigheten i EU och om att bevara EU-integrationen inom ramen för 27 medlemsstater. Jag skulle vilja fråga och få reda på hur ni har för avsikt att försvara detta mål i en situation då påtryckningarna om att ta fram nya metoder ökar, såsom tanken om att skapa ett europeiskt ekonomiskt kontor som skulle leda till närmare ekonomisk samordning på euroområdet. Vilka garantier kan ni ge oss att länder som med avsevärda insatser överbryggar klyftan när det gäller utveckling, inte kommer att förvisas till EU:s andra division?
José Manuel Barroso
För det första har jag flera gånger i parlamentet och vid andra tillfällen konstaterat att vi motsätter oss all form av konkurrerande eller parallella divisioner bland institutionerna inom EU.
Vi har en union, EU, med våra institutioner, med 27 medlemsstater i dag och vi respekterar självklart fördragen fullt ut.
Vi kan inom den nuvarande ramen göra mer som rör ekonomisk samordning och klarering. Vi har nämligen artikel 121 i fördraget som tydligt konstaterar att medlemsstaternas ekonomiska politik är en fråga av gemensamt intresse. Vilken medlemsstat har engagemang i andra medlemsstater. Artikel 121 är en underförstådd uppmaning om samarbete med medlemsstaterna. Vi har artikel 126 som specifikt hanterar budgetpolitik och artikel 136 som gör det möjligt för kommissionen att vidta initiativ för att stärka samordningen både inom euroområdet och inom den generella gemenskapsramen.
Det är viktigt att man förstår den här frågan. Vi kan lägga fram förslag för euroområdet, men alltid inom ramen för EU. Euroområdet är inte separerat från resten av EU. Jag anser att det är mycket viktigt för unionens framgång att det verkligen bygger på solidaritetsprincipen.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Min mening om kommissionens och arbetsgruppens arbete under de senaste månaderna skiljer sig alltid från José Manuel Barrosos uppfattning.
Jag har en mycket tydlig känsla - och ni får gärna bevisa att jag har fel - av att tanken om återhämtningsprocessen och om de nödvändiga åtstramningsåtgärderna som jag också anser är helt avgörande mycket tydligt har vunnit terräng, även i media, men tanken om tillväxt och utveckling, å andra sidan, har minskat avsevärt. Stabilitets- och tillväxtpakten riskerar att bara bli en stabilitetspakt. Om den inte blir det genom sina avsikter, så blir den det åtminstone genom de tillkännagivna åtgärderna.
Jag anser att det är viktigt att vi i stället för att genomföra åtgärder som kan främja tillväxt börjar med att skapa euroobligationer. Jag skulle vilja veta om oron för tillväxten verkligen är en fundamental oro för arbetsgruppen, men än hellre om det är en fundamental oro för kommissionen.
José Manuel Barroso
Arbetsgruppen arbetar med ekonomisk styrning och när jag tidigare uttryckte min generella nöjdhet med arbetet så här långt hänvisade jag till det. Tillväxt är förstås en separat fråga nu. Tillväxt är den viktigaste frågan för EU:s ekonomi. Utan tillväxt kan vi inte ge våra medborgare det de förväntar sig. Vi kommer inte att kunna bevara vår sociala marknadsekonomi. Våra medborgare kommer inte att kunna förverkliga sin fulla potential.
Detta är målet för EU 2020-strategin - tillväxt, tillväxt och tillväxt. Inte vilken tillväxt som helst, utan intelligent tillväxt, hållbar tillväxt och inkluderande tillväxt. Vi tror förstås att vi för att få tillväxt behöver förtroende, och om inte förtroendet återvänder till de finansiella marknaderna i Europa kommer vi inte att kunna uppnå det högre målet om tillväxt och återställa den tillväxtpotential vi hade före krisen. Det är därför budgetmässig konsolidering är så viktig och det är därför reformer är så viktiga, inte som ett syfte i sig, utan som ett medel för att uppnå högre tillväxtnivåer för att öka tillväxtpotentialen i Europa.
Syed Kamall
(EN) Jag tror att vi alla är överens om behovet av en sund ekonomisk styrning. Men vi måste vara ärliga kring det som händer. Det vi har sett är ett skriande förakt mot stabilitets- och tillväxtpaktens bestämmelser i det vi kan kalla, förmodligen ganska eufemistiskt, verksamhet utanför balansräkningen och finansieringslösningar.
Jag är säker på att vi alla kan samtycka till att EU-medlemsstaterna måste följa principerna om en sund monetär politik, budgetansvar och ärlig bokföring. Men ser ni detta som en möjlighet för EU att återfå makten över medlemsstaternas budgetar eller kommer ni att hantera de verkliga problemen i länder som har fifflat med bokföringen och samlat ihop massiva budgetunderskott i stället för att försöka öka makten över medlemsstaternas budgetar?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Uppriktigt sagt betraktar jag inte denna punkt som en kamp om behörighet eller ökad makt. Det är inte problemet. Det vi nu helt klart står inför - artikel 120 i fördraget - är en situation då den ekonomiska politiken i en medlemsstat inte bara är ett nationellt problem. Under denna kris har vi sett att de beslut som har fattats av ett land har en mycket direkt spridningseffekt på andra länder. Därför är det förnuftigt att medlemsstaterna, när de förbereder sin budget, vet vad även andra gör, eftersom andras beslut kommer att inverka på de beslut de själva fattar.
Jag betonar att vi inte alls vill blanda oss i våra nationella parlaments suveräna befogenheter. Det är mycket viktigt att detta respekteras, men det är vettigt att vi, när vi diskuterar den ekonomiska politiken för EU - och vi har sett hur beroende vi är av varandra - är medvetna om de andra ekonomiernas huvudavsikter. Detta är den rätta utgångspunkten. Vilket är mervärdet med att vara tillsammans? Detta är den förnuftiga linje som kommissionen föreslår och vi anser att ett samförstånd nu framkommer enligt dessa linjer.
Enikő Győri
(HU) Mina damer och herrar! Under den pågående krisen har det visat sig att unionen inte har någon tid att förlora. Omedelbar handling krävs när det gäller frågor om den ekonomiska politiken. Vi behöver gemensamma åtgärder inom tre områden: ekonomisk styrning, långsiktig tillväxtstrategi och en reform av de finansiella tjänsterna. Dessutom bör detta ske på ett sätt som gör att vi inte glömmer att integrera den beprövade och testade gemenskapspolitiken, till exempel den gemensamma jordbrukspolitiken eller sammanhållningspolitiken. Detta beror på att EU knappast kan vara framgångsrikt i världen utan inre sammanhållning och en säker livsmedelsproduktion.
Jag frågar därför kommissionens ordförande om han avser att harmonisera EU 2020-strategin med den befintliga gemenskapspolitiken. Jag vill fråga er, som är väktaren av gemenskapsstrategin, vilket jag i hög grad respekterar er för, om ni inom de tre ovan nämnda områdena för EU-politiken önskar bevara principen att alla förändringar endast kan genomföras genom att behandla EU som en enda enhet och genom att ta hänsyn till de intressen som gäller stater utanför euroområdet och att se till att EU:s inre sammanhållning inte berörs.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Ni har helt rätt när ni betonar det jag har kallat helhetsperspektivet för den ekonomiska politiken. Det är ett misstag och jag tror att medlemsstaterna nu är väl medvetna om det.
När vi talar om den ekonomiska politiken i EU handlar det om tillväxt, om man bara tänker på stabilitets- och tillväxtpakten eller bara på reformen av de finansiella tjänsterna. För att få en hållbar tillväxt måste vi naturligtvis ha en sund ekonomisk styrning i EU, vi måste respektera stabilitets- och tillväxtpakten och vi behöver trovärdigheten med sunda offentliga finanser, men vi behöver också nya föreskrifter för tillsynen av finansmarknaden och vi behöver investera i vår tillväxtpotential. Detta är exakt vad EU 2020-strategin handlar om. Den handlar om reformer. Därför insisterar jag på att vi behöver skattemässig konsolidering och strukturreformer.
Naturligtvis måste vi föra den ekonomiska politik som är så viktig för oss i EU, nämligen när det gäller ekonomisk och social sammanhållning - inte bara för 16 - eller 17 länder, eftersom jag hoppas att Estland inom kort kommer att ansluta sig till euroområdet - utan för alla de 27 medlemsstaterna.
Franz Obermayr
(DE) Herr talman, herr Barroso! Herman Van Rompuy, Europeiska rådets ordförande, vill använda arbetsgruppen för att snabbt skapa nya regler för euron i syfte att ta EU ut ur den nuvarande eurokrisen.
Herr kommissionsordförande! Ni har redan flera gånger nämnt artikel 121. Ni talar med rätta om ömsesidigt beroende och om att den ekonomiska politiken naturligtvis inte bara berör enskilda medlemsstater. Jag vill ställa följande fråga till er, herr Barroso: I vilken utsträckning förbereder arbetsgruppen eventuella sanktioner mot stater som upprepade gånger bryter mot budgetbestämmelserna? Kan kommissionen tänka sig att dra tillbaka EU-bidrag eller strukturfonder? Vad anser kommissionen om att, som en möjlig sanktion, tillfälligt dra tillbaka rösträtten? Slutligen, vilken är kommissionens ståndpunkt när det gäller kravet på en enhetlig insolvensbestämmelse för insolventa medlemsstater?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Ni har tagit upp många frågor. Först och främst, vad vi gör nu i arbetsgruppen och även i kommissionen - detta har redan nämnts i ett meddelande den 12 maj - är att undersöka möjligheten att förstärka stabilitets- och tillväxtpakten, inklusive genom att bredda arsenalen av incitament för efterlevnad, som jag föredrar att kalla det.
Jag anser att det är vettigt att ha dessa incitament för efterlevnad - vissa talar om sanktioner - eftersom vi behöver den trovärdighet dessa instrument innebär för att se till att stabilitets- och tillväxtpakten respekteras. Som vi har sett var problemet att vissa medlemsstater inte respekterade det fördrag som de själva hade antagit och ratificerat.
Hur kan vi göra detta? Vi vill göra det på ett rättvist sätt, inte bara genom att straffa de länder som är med i Sammanhållningsfonden. Därför söker vi efter sätt att genomföra dessa incitament för efterlevnad, oberoende av om dessa länder är sammanhållningsländer eller inte. Dessa incitament för efterlevnad kan förstärkas på flera sätt, till exempel mer uppströms, inklusive att använda dem i den preventiva delen av pakten, eller mer konsekvent, exempelvis med en förhöjd grad av automaticitet. Vi undersöker flera sätt och kommissionen kommer att lägga fram några lagstiftningsförslag om detta.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Herr talman, herr Barroso! Jag skulle vilja höra er tala om arbetslösheten när ni specificerar målsättningarna för arbetsgruppen om ekonomisk styrning, eftersom ni vid många tillfällen har talat om strategin som en strategi för en intelligent, hållbar tillväxt som gäller alla.
Den bör dessutom framför allt omfatta de mer än 20 miljoner EU-medborgare som känner sig utestängda, därför att de står utanför arbetsmarknaden på grund av den brutala krisen. Det finns över 20 miljoner arbetslösa som vill ha ett klargörande när vi säger till dem att ekonomisk styrning, stabilitet och tillsyn - det ekonomiska och finansiella tillsynspaketet - kommer att återspeglas genom en strategi som direkt syftar till att få alla de människor som personligen har påverkats av krisen tillbaka i arbete, med ambitioner om ökad produktivitet och, som en följd av detta, ökad konkurrenskraft.
Framför allt vill jag höra er säga hur det kommer att visa sig genom deltagandet av de EU-medlemsstater som kommer att vara delaktiga i denna möjlighet, som inte får slösas bort, och som måste vara väsentlig för utformandet av nya regler för global ekonomisk styrning vid det kommande G20-toppmötet i Toronto.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (PT) Jag anser att Juan Fernando López Aguilar sade något mycket viktigt. Vi måste anlägga en helhetssyn på allt detta. Vi kan inte bara se på vissa regler för styrning som gäller stabilitets- och tillväxtpakten. Vi måste också undersöka vad vi kan göra för tillväxten inom EU, framför allt för att se till att tillväxten är hållbar och att den gäller alla.
Vid många tillfällen har vi sagt att vi inte vill att de svagaste ska bära kostnaderna för detta ändringsförslag, denna justering. De orsakade inte krisen. Av denna anledning anser vi att det måste finnas en bättre fördelning av uppoffringen och även, som Juan Fernando López Aguilar har sagt, en yttre dimension. Därför ska vi bege oss till G20-toppmötet beslutna att föreslå mekanismer för finanssektorns bidrag till reaktionen på krisen, samtidigt som vi också försöker stärka en gemensam europeisk ståndpunkt på världsarenan, framför allt inom G20.
Petru Constantin Luhan
(RO) När det gäller EU 2020-strategin, en ny EU-strategi för att främja sysselsättning och ekonomisk tillväxt, ingår det i dess huvudsyften som den 25 och 26 mars i år godkändes av Europeiska rådet också sådant som handlar om att förbättra villkoren för forskning och utveckling, framför allt så att de sammanlagda nivåerna för offentliga och privata investeringar inom denna sektor kan uppgå till 3 procent av BNP. Det har också nämnts att kommissionen kommer att utforma en indikator som ska återspegla graden av forskning, utveckling och innovation.
Min fråga är: Vilken metod kommer ni att använda för att utforma denna indikator, och har en tidtabell för samrådet redan fastställts?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Ni har rätt. Vi har hänvisat till de tre procenten, men vi har inte bara nämnt forskning och utveckling utan också principen om innovation, eftersom det inte bara är en fråga om grundforskning utan om hur forskning överförs till ekonomisk verksamhet. Hur kan man genom forskning åstadkomma mer tillväxt och mer sysselsättning? Som ni vet finns det ingen väletablerad indikator för innovation, vilket är en teknisk fråga där vissa experter skiljer sig åt.
Jag har till exempel personligen diskuterat detta med OECD. Generalsekreteraren för OECD och några av hans experter kom nyligen till Bryssel och vi samarbetar med dem och andra för att få en innovationsindikator som forskningsvärlden och de som utformar gemenskapspolitiken kan enas om. Detta är vad vi gör, och vi vill verkligen göra det genom offentligt samråd. Därför välkomnar vi alla bidrag till detta. Det är en mycket teknisk fråga men jag anser att det är av avgörande betydelse att vi utvecklar bättre innovationsindikatorer.
Ilda Figueiredo
(PT) Herr talman! Vi vet att den allt allvarligare ekonomiska och sociala situationen är en viktig fråga för många av EU:s medlemsstater. Den ekonomiska tillväxten är fortfarande mycket svag och den räcker inte för att minska arbetslösheten och skapa de arbetstillfällen som EU behöver.
Å andra sidan går de åtgärder som har vidtagits, framför allt den stränga politiken för efterlevandet av stabilitetspakten och dess kriterier, inte bara tvärs emot behovet att skapa arbetstillfällen och ekonomisk tillväxt. Genom dem förvärras också de sociala skillnaderna och fattigdomen. Under själva det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning ser vi en situation då utestängningen, fattigdomen och arbetslösheten ökar.
Därför undrar jag om ni inte anser att det finns ett brådskande behov av att, inom dessa makroekonomiska politikområden prioritera social hållbarhet, snarare än att fortsätta att betona finansiell hållbarhet, vilket undergräver själva den sociala hållbarheten? Anser ni inte att det är dags att ompröva stabilitets- och tillväxtpakten och dess irrationella kriterier och att prioritera sysselsättningen och kampen för social integration?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (PT) Jag anser att vi inte kan ha social hållbarhet utan finansiell hållbarhet. Utan finansiell hållbarhet finns det inget förtroende. Utan förtroende finns det inga investeringar och utan investeringar finns det inga arbetstillfällen. Därför bör ni inte opponera er mot en stabil och sund makroekonomisk politik och omsorgen om de fattiga och mest sårbara.
När det gäller fattigdomen gjorde vi själva bekämpandet av fattigdomen och kampen för social integrering till en av målsättningarna för EU 2020-strategin tillsammans med några konkreta mål och jag håller med om att det nu är större risk för fattigdom i våra samhällen. Vi ser nya fattigdomsfenomen som är mycket oroande. Därför måste regeringarna undersöka hur de kan reagera på denna fråga som en del av sina prioriteringar, men jag måste upprepa att lösningen inte kan ligga i budgetolydnad, därför att om detta är lösningen kommer vi troligen att se situationen förvärras i vissa länder, och i förlängningen, situationen för de mest sårbara i dessa länder.
John Bufton
(EN) Jag undrar om ni kan tala om för mig vem som egentligen tjänar på det grekiska räddningspaketet? Är det grekerna själva eller Greklands rikaste privatbankir, Spiro Latsis, som äger 40 procent av aktierna i Greklands tredje största bank, European Financial Group EFG SA?
Kan er vänskap med Spiro Latsis eventuellt innebära en intressekonflikt?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Det paket som har lagts fram av Grekland och EU-institutionerna är till gagn för det grekiska folket och för den övergripande EU-ekonomin. Om detta inte var fallet skulle det inte ha godkänts av de 27 medlemsstaterna. När det gäller er förtäckta beskyllning anser jag verkligen att den inte förtjänar något svar.
Georgios Papastamkos
(EL) Herr talman! Det verkar som om de tyska och franska regeringarna håller med om att EU inte behöver några nya institutioner. Åtminstone verkar det som om Angela Merkel och Nicolas Sarkozy sade detta förra veckan. Emellertid förefaller det - som vi redan har hört - som om vi håller på att få ett nytt ändringsförslag till stabilitetspakten, som innebär att sanktioner kommer att införas, till exempel tillbakadragande av rösträtten, mot medlemsstater som inte tillämpar någon disciplin inom finanssektorn.
Min fråga är mycket enkel: Anser ni att problemet med styrning i EU kan hanteras med och begränsas till disciplinfrågor när det gäller finansiell justering? Eller att vi mitt under en kris, med det monetära verktyget på gemenskapsnivå och det finansiella verktyget på nationell nivå, kommer att hamna i en återvändsgränd?
Det finns problem som vi upprepade gånger har betonat. Så sent som i går nedgraderade kreditvärderingsinstitutet Moody's, utan något vettigt skäl, än en gång Greklands kreditvärdering. Kommer den frist ni hänvisade till att ge specifika, påtagliga resultat i framtiden?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) EU-institutionerna, tillsammans med medlemsstaterna, kommer att göra sitt bästa för att få något som är mer trovärdigt när det gäller genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten.
Det är helt klart att det fanns problem med medlemsstaternas genomförande och bristande efterlevnad av de bestämmelser som de själva hade kommit överens om.
Redan nu är vissa begränsningar och till och med sanktioner möjliga enligt de nuvarande fördragen och utan nya reformer.
I framtiden vill vi att detta ska gälla på ett objektivt sätt. Vi söker efter sätt att förbättra trovärdigheten för pakten på ett rättvist sätt, så att åtgärderna kan genomföras objektivt, oberoende av landets ställning som en av de rikaste eller fattigaste medlemsstaterna. Jag anser att vi alla har intresse av ett mer trovärdigt sätt att genomföra stabilitets- och tillväxtpakten.
Talmannen
Frågetimmen med Europeiska kommissionens ordförande är härmed avslutad.
