Resultattavlan för den inre marknaden - Konsumentskydd - Solvit (debatt)
Talmannen
Den första punkten är den mycket viktiga gemensamma debatten om tre betänkanden om den inre marknaden och konsumentskydd:
betänkandet av Róża Von Thun Und Hohenstein, för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, om resultattavlan för konsumentskydd (SEK(2009)/1007 -,
betänkandet av Anna Hedh, för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, om konsumentskydd, och
betänkandet av Cristian Silviu Buşoi, för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, om Solvit.
Róża Gräfin Von Thun Und Hohenstein
Jag har nöjet att kunna lägga fram den nittonde resultattavlan för den inre marknaden, som utarbetades i juli förra året. Dokumentet visar att medlemsstaterna blivit allt bättre på att införliva EU-rätten. Ännu en gång har målet uppnåtts - det mål som stats- och regeringschefer uppställde om att den genomsnittliga eftersläpningen i införlivandet inte ska överstiga 1 procent. Trots detta är det alltför många direktiv som ännu inte har införlivats i en eller flera medlemsstater, med andra ord marknadsfragmentering. Det är över 100 direktiv om den inre marknaden. Dessutom hade så många som 22 direktiv inte införlivats två år efter utgången av tidsfristen. Medlemsstaterna måste göra ännu mer för att den inre marknaden ska bli något som alla européer har nytta av.
Just nu när jag presenterar detta betänkande för er har jag i min hand nästa resultattavla, den 20:e utgåvan, som visar ytterligare framsteg i införlivandet av EU-lagstiftningen. Eftersläpningen i införlivandet har sjunkit till 0,7 procent, dvs. betydligt lägre än det uppställda målet. Detta är det bästa resultatet någonsin. Det syns tydligt att Europeiska kommissionens arbete som har lett fram offentliggörandet har en mobiliserande effekt på medlemsstaterna. Vi kan helhjärtat gratulera kommissionen till dess produktiva och hårda arbete.
En annan god nyhet är att marknadsfragmenteringen har sjunkit från 6 till 5 procent. Det finns dock fortfarande 74 direktiv som inte har införlivats i en eller flera medlemsstater i EU. Det innebär att det fortfarande finns hinder, mycket skadliga hinder, för medborgare och företagare på den inre marknaden. Vi måste undanröja dessa hinder tillsammans.
Därför föreslår vi i betänkandet från utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd ett närmare samarbete mellan alla institutioner som är gemensamt ansvariga för införlivandet och berörda parter. Vi föreslår att ett årligt forum ska hållas om den inre marknaden, som sammanför EU-institutionerna men också medlemsstaterna, ledamöter i nationella parlament samt företrädare för företag och konsumenter. Ett forum av detta slag kommer att bli ett tillfälle för utbyte av erfarenhet och bästa praxis när det gäller införlivandet av EU-rätten, men också för utarbetande av strategier för att klara de utmaningar som vi fortfarande har framför oss.
I syfte att undanröja dessa skadliga hinder ber vi Europeiska kommissionen att tillämpa ett ”inre marknadstest” för all ny EU-lagstiftning för att se till nya åtgärder inte undergräver EU:s fyra friheter. Det är också oerhört viktigt att ge medborgarna tydlig information om hur den inre marknaden fungerar, eftersom det var just för dem som den inre marknaden tillkom för 20 år sedan.
För att få en fylligare bild av hur den inre marknaden utvecklas efterlyser utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd att informationen om resultattavlan för den inre marknaden, Solvit-rapporten, rådgivningstjänsten för medborgarna och resultattavlan för konsumentmarknaderna offentliggörs samtidigt.
Till sist vill jag tacka alla som har arbetat med betänkandet och be mina kolleger att rösta för det, eftersom jag är övertygad om att det i framtiden kommer att leda till att EU-lagstiftningen införlivas snabbare och mer korrekt i medlemsstaternas rättsordning. Och tack vare detta kommer européerna att stöta på färre hinder på den inre marknaden. Det är helt klart en fråga av grundläggande betydelse för utvecklingen av vår europeiska ekonomi och även för vår europeiska identitet.
Anna Hedh
föredragande. - Herr talman! Först och främst vill jag börja med att tacka skuggföredraganden och övrig personal för det goda samarbete vi har haft under tiden vi har arbetat med konsumentresultattavlan. Jag är också glad över att vi än en gång har fått fram ett betänkande som stöds av en överväldigande majoritet i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd.
Jag har alltid hävdat att vi behöver trygga och nöjda konsumenter i EU för att den inre marknaden ska fungera fullt ut. Därför var det glädjande att vi 2007 fick en kommissionsledamot med ansvar för just konsumentfrågorna. Meglena Kuneva visade prov på starkt personligt engagemang och stor öppenhet som bidragit till att det har gått framåt med konsumentskyddspolitiken och konsumentfrågorna. Konsumentresultattavlan är också ett av Meglena Kunevas verk.
Trots oron för uppdelningen av ansvaret för konsumentfrågorna mellan två kommissionsledamöter hoppas vi att arbetet kommer att fortsätta att utvecklas och bära frukt och att fokuseringen på konsumenterna inte försvagas av den nya kommissionen. Detta är ett ansvar som faktiskt är större nu, i och med att artikel 12 i Lissabonfördraget säger att konsumentskyddskraven ska beaktas när unionens övriga politik och verksamhet utformas och genomförs. Detta utgör ett viktigt steg för konsumenterna och något som jag inte tänker låta någon glömma i mitt fortsatta arbete som politiker.
Jag välkomnar verkligen den andra utgåvan av resultattavlan för konsumentmarknaden. Resultattavlan är ett av flera verktyg för att förbättra den inre marknaden och jag tycker att just det perspektiv som resultattavlan utgår ifrån är särskilt intressant, eftersom det handlar om medborgarnas förväntningar och problem och eftersom det gör den inre marknaden bättre för just konsumenterna. Resultattavlan har analyserat konsumentmarknaden enligt samma indikatorer som förra gången, nämligen pris, leverantörsbyte, säkerhet, klagomål och kundtillfredsställelse.
Så småningom kommer dessa säkert att behöva utvecklas och förbättras och även nya indikatorer kommer att behöva tas in. I dagsläget anser jag dock att de utgör en tillräcklig grund, utifrån vilken man kan fastställa prioriteringar och dra slutsatser om vilka ytterligare analyser som behöver göras. Det är otroligt viktigt att vi har tålamod och ger resultattavlan tid att utvecklas. Den är fortfarande en nyfödd baby.
I den andra resultattavlan för konsumentmarknaden har vi bland annat sett tydliga indikationer på att konsumenterna har mer problem med tjänster än med varor och att priserna ökar mer sällan i sektorer där konsumenterna ofta byter leverantör. Den gränsöverskridande e-handeln utvecklas också långsammare på grund av gränshinder som gör konsumenterna oroliga och osäkra. Dessutom kan vi se att en effektiv tillämpning av lagstiftningen och faktiska prövningsmöjligheter är av avgörande betydelse för att marknaden ska fungera väl.
Uppgifter visar också att det finns stora skillnader mellan medlemsstaterna och att det finns utrymme för att förbättra prövningsmöjligheterna. Därför uppmanar jag nu kommissionen att följa upp grönboken om en kollektiv prövningsmöjlighet.
En effektiv tillämpning och tillsyn av EU:s konsumentskyddsbestämmelser är en förutsättning för att man ska öka konsumenternas förtroende. Tillsynen i EU är dock långt ifrån enhetlig och enligt statistiken finns det betydande skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller budgeterna för marknadsövervakning och antalet medverkande inspektörer. Såväl kommissionen som de nationella tillsynsmyndigheterna måste därför öka sina ansträngningar för att uppnå målet att åstadkomma ett gott konsumentskydd och se till att konsumenterna känner sig trygga, så att de kan utnyttja alla möjligheter på den inre marknaden.
Det är mycket viktigt att stärka mekanismer för marknadsövervakning och tillsyn för att öka konsumenternas förtroende. Konsumtionen kommer nämligen att vara en avgörande faktor för den ekonomiska återhämtningen i Europa.
Cristian Silviu Buşoi
Jag vill börja med att tacka dem som jag har haft tillfälle att samarbeta med för Solvit-betänkandet, sekretariatet för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, alla skuggföredragande, och mina kolleger som har visat sitt intresse för ämnet och gett viktiga bidrag till slutresultatet.
Solvit är ett nätverk som erbjuder informella lösningar på problem som kan uppkomma på grund av felaktigt införlivande av lagstiftningen om den inre marknaden. Det är en mycket användbar innovation när det gäller att ge konsumenter och företag i EU de fördelar som den europeiska lagstiftningen medför. Vi har ofta problem med att införliva lagstiftningen om EU:s inre marknad. Solvit tycks vara ett gångbart alternativ till rättsliga förfaranden, i synnerhet som domstolarna har fullt upp med andra mål.
Vi får dock inte bortse från att Solvit står inför en allt större ärendebörda. I det avseendet skulle man kunna säga att det är något av ett offer för sin egen framgång. Solvit kan alltså erbjuda medborgare och företag i EU hjälp av hög kvalitet, och de Solvit-centrum som inte har tillräckligt med personal måste få en personalförstärkning.
Denna extra personal måste tillhandahållas på ett förnuftigt och kontrollerat sätt med hänsyn till storleken på landets befolkning och hur många ärenden som centrumet tidigare har handlagt. Denna analys måste göras så att ytterligare personal enbart tilldelas på de platser där det verkligen behövs. Att förse Solvit med ytterligare personal medför givetvis också en del kostnader. I betänkandet uppmanas medlemsstaterna att använda alla tillgängliga resurser för att finansiera ytterligare personal, inklusive alternativa finansieringsmetoder.
Ett annat fokusområde i betänkandet är främjandet av Solvit-nätverket, vilket jag personligen anser är mycket viktigt, och jag tror att ni alla håller med mig om det. Genom att anlita Solvits tjänster kan små och medelstora företag spara stora summor pengar som de kan investera i andra områden som kan generera ekonomisk tillväxt och som är till mer nytta för deras utveckling än den rättsliga hjälp som de skulle kunna behöva för att lösa eventuella problem. När det gäller enskilda konsumenter erbjuder Solvit dem fördelen av att undvika tidsödande och kostsamma rättsliga förfaranden.
För att dra full nytta av de fördelar som Solvit-nätverket erbjuder måste medborgarna och företagen först känna till nätverkets effektivitet. Det är därför som jag anser att vi bör aktivt engagera de nationella myndigheterna, Europeiska kommissionen och Europaparlamentariker i främjandet av Solvit. Det finns många olika sätt som man kan göra det på, alltifrån massmedie- och informationskampanjer som ordnas av medlemsstaterna till inrättandet av en gemensam Solvit-portal. Dessutom kan de offentliga tjänster som är engagerade i genomförandet av EU-lagstiftningen om den inre marknaden utse en ansvarig för Solvit-informationen. Det skulle öka nätverkets effektivitet ännu mer och bidra till att främja det. Som ledamöter av Europaparlamentet kan vi själva ta initiativ till att främja Solvit och göra nätverket mer känt bland våra kolleger i de nationella parlamenten.
Utbytet av praxis mellan medlemsstaterna i fråga om att marknadsföra Solvit och lösa nätverkets verksamhetsproblem är en annan åtgärd som starkt förespråkas i betänkandet. Goda idéer bör spridas och tillämpas på europeisk nivå till nytta för oss alla.
Slutligen får vi inte glömma att Solvit ofta får in ärenden som inte hör till dess ansvarsområde eller ärenden som är särskilt komplicerade och därför behöver lösas med andra metoder. Framställningar till Europaparlamentets utskott för framställningar kan vara en lösning för de fall som är för komplicerade att lösas på Solvit-nivå. Ett av förslagen i betänkandet är därför att sådana ärenden ska vidarebefordras från Solvit-portalen till webbplatsen för Europaparlamentets utskott för framställningar, samt till de nationella parlamentens särskilda utskott.
Detta var ett axplock av de idéer som Solvit-betänkandet bygger på. Jag anser att förslagen kan förbättra nätverkets verksamhet när det gäller att erbjuda konsumenter och företag assistans av hög kvalitet. Solvit har stor potential, och vi måste fortlöpande analysera dess prestationer så att dess potential utnyttjas fullt ut.
Michel Barnier
Herr talman, mina damer och herrar! Först och främst anser jag att det är mycket viktigt att vi ställer upp här tillsammans med min kollega John Dalli och svarar på era frågor och berättar för er om hur dessa olika medel och rättsakter genomförs.
I mitt politiska liv har jag ofta ansett att övervakningseffekten är minst lika viktig som effekten av tillkännagivandet. Därför är det mycket viktigt när man är ett nationellt parlament, eller Europaparlamentet, eller när man sitter i kommissionen, att man förfogar över ett instrument för att kontrollera och utvärdera att de rättsaktar man har röstat om verkligen genomförs i praktiken. För att handla på rätt sätt behöver man också en ordentlig förståelse, och det är just på den punkten som era föredragande har inriktat sig med en hel del skicklighet och uppmärksamhet.
Jag vill tacka Róża Thun Und Hohenstein och Cristian Silviu Buşoi hjärtligt för de frågor som berör mig direkt och Anna Hedh för kvaliteten på deras betänkanden.
Vad talar vi om? Vi talar om den inre marknaden. Jag sade ganska sent i går kväll i kammaren att i denna tid av kris och ekonomiska svårigheter har vi inte råd att avstå från att utnyttja alla möjligheter. Om den inre marknaden, den stora europeiska marknaden, fungerade normalt så som den ska fungera borde vi själva och tillsammans kunna uppnå mellan 0,5 och 1,5 procent ytterligare tillväxt.
För närvarande har vi inte råd att förlora den möjligheten. Den inre marknaden måste därför fungera fullt ut i alla sina aspekter, och det är naturligtvis den uppgiften som ordförande José Manuel Barroso har anförtrott mig under er kontroll. Därför fäster jag stor vikt vid denna resultattavla och Solvit-instrumentet och att de fungerar väl. Jag tror att John Dalli kommer att säga exakt detsamma om den viktiga konsumentfrågan.
Róża Thun Und Hohenstein har just talat om de goda nyheterna och de inte fullt så goda nyheterna om resultattavlan. Vi talar här om 1 521 direktiv eller rättsakter som gör det möjligt för den inre marknaden att fungera, och det är en hel del. För närvarande ligger eftersläpningen i införlivandet precis som ni sade på den lägsta nivån någonsin. Det är goda nyheter, och vi måste tacka alla dem som i medlemsstaterna, och ibland i regionerna, ansvarar för genomförandet av direktiven. I dessa tack vill jag också inbegripa mina kolleger vid generaldirektoratet för den inre marknaden.
Det finns också en nyhet som inte är så bra, och det är att kvaliteten på införlivandet, kvaliteten på genomförandet, är otillfredsställande. Vi måste därför alla arbeta tillsammans med Europaparlamentet, med de nationella parlamenten, med tjänstemännen i varje medlemsstat. Som jag sade när jag frågades ut av parlamentet är detta syftet med de besök som jag kommer att göra från och med nu - jag har redan börjat - i var och en av de 27 huvudstäderna för att personligen träffa de tjänstemän under de behöriga ministrarna som ansvarar för genomförandet av direktiven om den inre marknaden och för att utarbeta punkterna på resultattavlan och få Solvit i funktion, så som Cristian Silviu Buşoi tydligt har sagt.
Det är också därför som jag talade om för Róża Thun Und Hohenstein att jag instämmer med tanken på ett forum. Det är en mycket god idé. Vi behöver föra människor samman, och det ska vi göra, här i parlamentet, med kommissionen, de nationella parlamenten och alla de ansvariga i respektive medlemsstat så att vi kan dela med oss, utvärdera och utbyta god praxis. Jag är övertygad om fördelarna med att sammanföra de ansvariga: överenskommelser i stället för tvångsmedel, överenskommelser först, ömsesidigt förtroende och gemensam personal.
När det gäller Solvit har Cristian Silviu Buşoi framhållit vikten av detta instrument, som börjar fungera väl. För närvarande har vi 1 500 fall som har handlagts genom samarbete, lösningar, medling, framför allt på medborgarnas vägnar, men också för ett stort antal företag. Som Cristian Silviu Buşoi helt riktigt påpekade ger detta möjligheter att spara tid och pengar, och på så sätt återfår medborgare, konsumenter och företag sin plats i centrum av den inre marknaden, i stället för att behöva inleda mycket mödosamma förfaranden för att hitta lösningar på deras problem som kan inbegripas vid genomförandet av den ena eller den andra bestämmelsen om den inre marknaden som gäller dem.
Det är i viss utsträckning samma anda som genomsyrar åtgärdsplanen för stödtjänsterna för inremarknadsfrågor (Single Market Assistance Services - Smas), vars syfte är att ge bättre information och bättre service till medborgare och företag. Framsteg har gjorts även här. Planen har gjort det möjligt att sammanföra olika tjänster och att ha gemensamma online-formulär för Solvit och rådgivningstjänsten för medborgarna.
Så som era fördragande har föreslagit anser jag att vi under John Dallis ledning kan och måste göra en ansträngning att lägga fram alla dessa dokument, alla dessa resultat, alla dessa meddelanden samtidigt, så att vi kan sammanföra och bättre samordna de olika verktyg som beskriver genomförandet av rättsakterna eller direktiven om den inre marknaden.
I alla händelser är jag för denna förbättrade samordning och upprepar mitt personliga åtagande att dra full nytta av dessa olika verktyg för att utvärdera och övervaka de 1 500 direktiv som är knutna till den inre marknadens funktion.
John Dalli
Herr talman! Jag vill kommentera betänkandet om dessa två mycket viktiga politikområden för EU - resultattavlan för konsumentmarknaderna och paketet om konsumentinflytande - som har lagts fram av Anna Hedh, och jag vill tacka Anna Hedh för hennes utmärkta arbete som föredragande.
Konsumentpolitiken är mycket central för de ekonomiska och sociala utmaningar som vi står inför i dag. Det handlar helt om människor. Informerade konsumenter med inflytande driver på innovationstakten och konkurrenskraften. Viktigast av allt är kanske ändå att vi genom att få den inre marknaden att fungera för konsumenterna får ett trumfkort som återknyter till medborgarna. Konsumentpolitikens centrala roll avspeglas i ett antal ansvarsområden för kommissionsledamöterna. Kommissionskollegiet kommer verkligen att samarbeta nära för att se till att de bestämmelser som antas leder till praktiska fördelar för konsumenterna. Att jag är här i dag med min vän Michel Barnier är helt enkelt en indikation om att det är på detta nära sätt som vi kommer att arbeta tillsammans. Det kommer att vara vår arbetspraxis.
Konsumentdimensionen ska utvecklas inom alla kommissionsledamöters ansvarsområden, och riktmärken kommer att antas i hela kommissionen för att mäta framstegen eller bristen på sådana. Konsumentresultattavlan fungerar som ett larmsystem, som talar om för oss när den inre marknaden sviker konsumenterna. Resultattavlan övervakar också framstegen i integrationen på detaljhandelsidan för den inre marknaden för konsumenter, för små och medelstora företag och andra detaljister. Den bidrar också till att visa om medlemsstaterna gör tillräckligt för att utöva tillsyn över ny konsumentlagstiftning och informera, utbilda och ge konsumenterna inflytande.
När det gäller tillsyn är jag glad över att parlamentet delar kommissionens syn på vikten av att i praktiken ge människor de rättigheter de har på papperet. Vi har en lång väg att gå i det avseendet. Syftet med meddelandet från juli 2009 var att hitta sätt att göra genomförandet mer ändamålsenligt, effektivt och konsekvent i Europeiska unionen. Detta behöver nu omsättas i konkret handling. En prioritet kommer att vara att öka insatserna för att göra vårt gränsöverskridande nätverk mer ändamålsenligt och effektivt. Det måste ge handlarna tydliga signaler om att det inte finns någon frizon i EU där de kan slippa undan tillsyn. Samma sak gäller samarbetet med myndigheterna i tredjeländer. För att uppnå detta behöver de nationella tillsynsmyndigheterna personal och resurser. I hårda ekonomiska tider är alla offentliga tjänster pressade, men att skära ned på tillsynen i fråga konsumenträttigheterna skulle bara motverka sitt syfte. Fria, öppna och välkontrollerade marknader främjar kvalitets- och priskonkurrens och driver på konkurrenskraften. Detta är till gagn inte bara för konsumenterna utan även för EU-ekonomin som helhet. Kommissionen och parlamentet bör arbeta tillsammans för att se till att detta budskap hörs högt och tydligt i alla medlemsstater.
Vi tänker också fortsätta det goda arbetet med att upprätta EU-omfattande samordnad tillsyn - s.k. sweeps. Dessa regelbundna, samordnade marknadskontroller visar att det ibland inte räcker att kombinera nationella insatser. Det krävs europeiska lösningar. Jag tar därför gärna emot er inbjudan att undersöka den rättsliga grunden i fördraget med sikte på att stärka konsumentskyddet, i synnerhet förstärka kommissionens möjligheter, men detta kommer att ske och vi kommer att följa den vägen om vi bara först är övertygade om att det kommer att tillföra värde till arbetet på nationell nivå.
När det gäller prövningsmöjligheter håller jag med om att alternativa tvistlösningsmekanismer kan erbjuda konsumenterna billiga, enkla och snabba lösningar samtidigt som företagens anseende vidmakthålls. Ett inslag i strategin gäller hanteringen av kollektiva prövningsmöjligheter. Här tänker jag tillsammans med de båda vice ordförandena Joaquín Almunia och Viviane Reding se till att kommissionen går framåt på ett samordnat sätt.
Slutligen räknar jag med ert stöd för att se till att tillräckliga medel finns tillgängliga efter 2013, när det nuvarande konsumentprogrammet löper ut, för att stödja den ambitiösa konsumentpolitiken, inte minst den fortsatta leveransen av en förbättrad resultattavla. Jag är övertygad om att vi tillsammans kan klara de komplexa utmaningarna i dag och i morgon och arbeta i partnerskap för att se till att den inre marknaden ger sin fulla potential till alla våra medborgare.
Simon Busuttil
Jag har för utskottet för framställningar utarbetat ett yttrande om Solvit-nätverket, som jag stöder helt, eftersom det är ett medel som hjälper medborgare som stöter på svårigheter. Jag vill dock göra ett viktigt påpekande som jag kommer att utveckla: behovet av fullt samarbete mellan alla intressenter som medborgaren kontaktar. Vilka alternativ är tillgängliga för medborgare som råkar utför en svårighet? Konsumenten kan antingen inge en framställning till Europaparlamentet, som har sådana befogenheter enligt artikel 194 i fördraget, inge ett klagomål till Europeiska kommissionen eller ett klagomål till Solvit. Medborgaren kan också få sin sak prövad genom att vända sig till Europeiska ombudsmannen. Detta skapar dock stor förvirring och leder till att medborgarna inte vet exakt var de kan få sin sak prövad och få hjälp. Följaktligen vädjar jag för utskottet för framställningar om ökat samarbete mellan de berörda institutionerna så att medborgarna vet exakt var de kan få sin sak prövad.
Zuzana Roithová
Herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Internettjänsten Solvit har varit i drift i åtta år nu och har lyckats att lösa 83 procent av klagomålen från medborgare och företag om felaktig tillämpning av EU-rätten i medlemsstaterna och har klarat att göra detta inom tio dagar. År 2008 undveks rättstvister och skadestånd till ett värde av 32 miljoner euro tack vare informella lösningar från Solvit.
De problem som avslöjas i våra tre betänkanden finns på två plan: Först och främst dröjsmålet med att införa EU-rätten i nationell praxis i ett antal medlemsstater, med ett underskott på 100 direktiv som inte helt har trätt i kraft på den inre marknaden. Jag vet att det är en liten andel, men det är en viktig andel. För det andra är det problem med det dåliga utnyttjandet av Solvit som praktiskt instrument. I exempelvis Tjeckien är tjänsten välkänd bland yrkesverksamma, men endast 7 procent av de registrerade företagarna känner till den. Läget i Frankrike är ännu sämre. Enligt statistiken sköts Solvit av en enda person som är praktikant.
Jag är glad över att vårt utskott också har stött förslagen som jag lade fram som skuggföredragande, till exempel att man bör förstärka den administrativa personalen i Solvit-nätverket i medlemsstaterna. Det är dock främst en fråga om att främja nätverket bland företagare, utvandrare, olika sammanslutningar, nationella parlament och även här i parlamentet. Jag kan nämna behovet av att koppla Solvit till de enhetliga kontaktpunkter och rådgivningstjänsten för medborgarna som drivs av kommissionen, och naturligtvis är det viktigt att kommissionen informerar alla länder i tid om de problem som har lösts via Solvit-nätverket. Kommissionen bör lägga fram dessa analyser i årsrapporter, och på så sätt kan vi förbättra nyttan av Solvit-nätverket.
Jag är glad över att vårt utskott i så hög grad har stött alla tre betänkandena över hela det politiska spektrumet, och jag hoppas att plenum också kommer att stödja dem. Jag vill tacka alla föredragande för det arbete de har utfört.
Evelyne Gebhardt
Herr talman, kommissionsledamot Barnier, kommissionsledamot Dalli, mina damer och herrar! I dag talar vi om den inre marknaden, konsumentskydd och människors rörlighet inom Europeiska unionen. Det är huvudfrågorna när vi diskuterar de tre instrumenten, och det är dessa frågor som jag särskilt vill ta upp.
Att de tre ämnena sammanförs är en stor fördel för oss i dag, eftersom näringslivet och arbetstagarna inte i sig är motståndare till varandra. De behöver sammanföras. Där behöver vi göra framsteg i framtiden. Därför är det bra att vi har denna gemensamma debatt i dag.
För att förverkliga detta behöver vi framför allt placera tre politiska principer i förgrunden. För det första - och kommissionsledamot Michel Barnier formulerade det mycket bra tidigare - måste vi övervinna protektionismen, som fortfarande är mycket påtaglig i medlemsstaternas nationella regeringar. Det är något som vi behöver göra i vilket fall som helst, och det finns på dagordningen.
Den andra politiska principen är att vi måste garantera en hög nivå av skydd för både konsumenternas och arbetstagarnas rättigheter. Med andra ord innebär den inre marknaden inte avskaffandet av rättigheter, och det innebär inte avreglering. Det innebär att se till att vi bevarar vår mycket höga nivå av gemensamma rättigheter på dessa områden. Därför finns det en punkt i Róża Thun Und Hohensteins betänkande som vi inte instämmer i. Det gäller den så kallade resultattavlan för den inre marknaden eller det inre marknadstestet. Det är fel tillvägagångssätt. Det ger intryck av att det enda viktiga är hur marknaden fungerar. Så är inte fallet. Vi måste fråga vilken effekt EU-lagstiftningen har på arbetstagarnas rättigheter och konsumenternas rättigheter. Vi avvisar därför denna tanke eftersom den är fel.
För det tredje behöver vi god tillsyn över rättigheterna på EU-nivå. För detta ändamål behöver vi ett system för kollektiva prövningsmöjligheter, så att konsumenterna inte står ensamma på den inre marknaden utan verkligen kan hävda sina rättigheter.
Robert Rochefort
Herr talman, mina damer och herrar! För det första, låt mig säga att jag är mycket nöjd med att se att meningsutbytet om den inre marknaden och konsumentskyddet tas upp som en prioriterad debatt denna förmiddag.
Herr Barnier! I samband med den ekonomiska krisen är det den inre marknaden som vi måste utveckla. På den inre marknaden är det förstås konsumtionen som är den viktigaste drivkraften som vi på mycket kort sikt behöver stödja. Dock inte vilken konsumtion som helst. Vi behöver den sortens konsumtion som förbereder för framtiden, som är i linje med kraven på hållbar utveckling, ansvarsfull konsumtion som inte alltid försöker främja lågprisprodukter som antas förbättra köpkraften för familjerna men som i praktiken ofta är av undermålig kvalitet och som är resultatet av den nästan systematiska utflyttningen av produktion utanför unionen. Vi vet vem som är huvudoffret: konsumenterna med den lägsta inkomsten, de mest sårbara konsumenterna.
Med andra ord måste vi återställa förtroendet mellan konsumenter och företag, särskilt distributionsföretag, för att förstärka och främja utvecklingen av vår inre marknad inom EU. Jag vill ge kommissionen ett mycket tydligt budskap. Herr Dalli! Ja, ni får vårt stöd, men vi är oroade över risken med uppdelningen av behörigheten mellan er. Vi fruktar att det kommer att leda till fragmentering av era skyldigheter. Samtidigt ska vi vara mycket vaksamma och se efter att ni verkligen arbetar tillsammans på ett samordnat sätt. Vi förväntar oss att konsumentintresset verkligen beaktas i all EU:s politik i Lissabonfördragets anda.
Jag ska omedelbart ge er ett exempel som inte bara gäller Michel Barnier och John Dalli, utan även Viviane Reding. Det är dags att följa upp grönboken om kollektiva prövningsmöjligheter. Vi förväntar oss att ni ska göra framsteg med den saken. Herr Dalli! Eftersom ni nämnde det skulle jag förresten vilja fråga er om ni redan har en plan för saken. Vi förväntar oss också att ni kommer fram till en ny specifikt europeisk form, så att man i dessa kollektiva prövningsmöjligheter undviker det alltför vanligt förekommande missbruket av det amerikanska systemet. Vi måste komma fram till någonting som kan vara till fördel för alla och som inte ställer den enes intresse mot den andres.
Jag vill gratulera vår kollega Anna Hedh till hennes mycket utförliga betänkande. Jag vill särskilt framhålla hennes betoning av konsumentutbildning i betänkandet. Det är väsentligt och måste fortgå under hela livet eftersom det inte bara är en fråga för barn utan för alla konsumenterna, med tanke på den utsträckning som produkter ändras och att marknadskrafterna blir alltmer sofistikerade.
(Talmannen avbröt talaren.)
Sammanfattningsvis vill jag säga er att indikatorerna, resultattavlorna, är gott och väl - och detta sägs av en tidigare statistiker/ekonom - men de kan inte ersätta den politiska viljan, som är det som verkligen måste sporra oss till handling.
Heide Rühle
Herr talman! Jag fortsätter utifrån det som Michel Barnier sade i början om den inre marknadens betydelse under den rådande krisen. Detta har visats mycket tydligt ännu en gång. Medborgarna måste ha förtroende för den inre marknaden. Först då kommer den att fungera på rätt sätt. Detta saknas fortfarande på många nivåer. I diskussionerna i våra egna länder lägger i synnerhet vi parlamentariker ofta märke till att denna rädsla för den inre marknaden fortfarande är ganska vanlig hos allmänheten och att ämnen som protektionism tyvärr också tas väl emot eftersom det inte bara är regeringar som föreslår sådana saker, utan det stöds även av många medborgare. Därför är det desto viktigare för oss i parlamentet att göra vårt yttersta för att främja förtroendet för den inre marknaden. Konsumentpolitik är givetvis ett viktigt element för att uppnå detta. Konsumentpolitik som ger en hög nivå av konsumentskydd kan öka och trygga människors förtroende för den inre marknaden. Vi behöver därför arbeta hårdare på detta område.
Jag är glad över att båda kommissionsledamöterna är här i dag. Ni vet förstås att även vår grupp var kritisk mot att det inte längre finns en enda kommissionsledamot som ansvarar för konsumentpolitiken, men det besked som Meglena Kuneva gav var mycket positivt. Vi är därför glada över den mycket tydliga signal ni gav oss här om att ni kommer att samarbeta på området. Vi var också oroade över att uppdelningen av ansvaret på olika kommissionsledamöter skulle leda till att konsumentskyddet fick för lite uppmärksamhet. Jag hoppas dock att detta inte är ett udda tillfälle utan att ni kommer att samarbeta mycket nära med oss eftersom vi har några mycket viktiga frågor att ta upp. Exempelvis har vi fortfarande inte slutfört diskussionen om lagen om grupptalan och kollektiva prövningsmöjligheter, och där behöver vi göra framsteg. Självklart kommer detta också att spela en mycket viktig roll för att öka medborgarnas förtroende.
Vi behöver fler instrument som gör det klart att medborgarna är skyddade på den inre marknaden. Solvit är ett mycket viktigt instrument i detta avseende. Vi stöder därför helhjärtat Cristian Silviu Buşois betänkande. Solvit, som ger möjlighet till lösningar utanför domstolen, skapar förtroende på den inre marknaden och ger konsumenterna bättre kunskap om den inre marknaden. Detta är något som mycket ofta saknas när det gäller myndigheterna i medlemsstaterna. Solvit kan ge ett viktigt bidrag i detta avseende. I år är jag föredragande för budgeten, och jag kan försäkra John Dalli om att vi kommer att vaka över budgetfrågorna och tilldelningen av resurser till konsumentpolitiken. Vi har redan kontaktat vårt budgetutskott och framhållit att vi självklart vill att medel ska fortsätta att anslås och att vi vill att tillräckligt med pengar ska användas. Här kan ni räkna med vårt stöd.
Sammanfattningsvis upprepar jag ännu en gång framför allt att dessa betänkanden skickar ut ett mycket viktigt och mycket positivt budskap. Även om vi stöder dem gör vi det dock med en kritisk inställning på en punkt. Det gäller kontrollen av den inre marknaden som vi anser är ganska ensidig. Om vi ska se över direktiven behöver de ses över från olika synpunkter. Hållbarhet är mycket viktigt här, liksom sociala frågor. En översyn, om en sådan måste genomföras, får därför inte inriktas enbart på den inre aspekten av den inre marknaden. Det måste vara en heltäckande översyn. Ämnet subsidiaritet måste också få tillräckligt uppmärksamhet i detta sammanhang. Vi anser därför att det är beklagligt med en ensidig fokusering på den inre marknadskontrollen. I princip stöder vi dock föredragandes uppläggning, även med avseende på kontrollen av den inre marknaden, och vi kommer att rösta för betänkandet.
Adam Bielan
Herr talman! Framstegen i uppbyggnaden av den gemensamma marknaden bygger på fyra friheter - fri rörlighet för personer, varor, kapital och tjänster - och den är fortfarande en oavslutad process, särskilt om vi tänker på den fjärde friheten, den fria rörligheten för tjänster, och vi har fortfarande mycket kvar att göra. Det är en oerhört viktig process, särskilt i tider av stillastående i ekonomin och med hänsyn till den ekonomiska kris som vi drabbats av i Europa. Det är verkligen i en tid av ekonomisk avmattning som vi borde tala om fördelarna med den gemensamma marknaden, och kanske vi då kommer att se den politiska vilja som Robert Rochefort efterlyste.
Därför vill jag berömma Europaparlamentets presidium för att det insåg frågans vikt och beslöt att göra debatten om de tre betänkandena till en prioriterad debatt under detta parlamentssammanträde. Jag är också skyldig Malcolm Harbour, ordförande i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, ett tack och beröm för hans effektiva insatser i detta sammanhang. Jag vill också gratulera de tre föredragandena till dessa viktiga betänkanden. Jag kan dock inte annat än notera en viss absurditet. I plenum i dag diskuterar vi Róża Thun Und Hohensteins betänkande - ett utmärkt betänkande skulle jag vilja tillägga - men det är ett betänkande om resultattavlan för den inre marknaden för 2008. För flera dagar sedan offentliggjorde dock kommissionen resultattavlan för den inre marknaden för 2009. Detta är en annan anledning till att kommissionen i framtiden bör offentliggöra samtliga dessa fyra viktiga rapporter om övervakningen av den inre marknaden samtidigt. Trots allt handlar resultattavlan för den inre marknaden, resultattavlan för konsumentmarknaderna, Solvit-rapporten och rådgivningstjänsten för medborgarna om samma sak, och vi bör få dem samtidigt.
Slutligen vill jag också uttrycka mitt stöd till de båda huvudförslagen i Róża Thun Und Hohensteins betänkande. Jag stöder helt förslaget om att hålla ett årligt forum om den inre marknaden samt det ännu viktigare förslaget om ett obligatoriskt test, det inre marknadstestet, som bör åtfölja alla Europeiska kommissionens förslag i framtiden.
Kyriacos Triantaphyllides
Herr talman! Det finns nu en angelägen uppfattning, som bekräftas i Lissabonfördraget och av den ståndpunkt som kommissionen själv intagit, att konsumentskyddspolitiken behöver inriktas på att värna om en sund marknad där konsumenterna kan handla säkert och tryggt.
Detta resonemang bygger på tanken att om konsumenterna känner sig trygga och har förtroende för marknaden så att den gränsöverskridande handeln främjas kommer konkurrenskraften att öka, och konsumenterna får tillgång till ett större urval av varor och tjänster till mer konkurrenskraftiga priser.
Vi håller inte med om den ståndpunkten och synen att effektivare och flexiblare konsumentmarknader är grundläggande faktorer för konkurrenskraft och medborgarnas välstånd. Den ekonomiska krisen visar att vi behöver vägledas av särskilda villkor i varje stat och inte av en dogmatisk tillämpning av en enda norm, nämligen ren konkurrens. Vi anser att konkurrenskraften inte är förknippad med medborgarnas välstånd. Den tenderar att gynna företagen, eftersom de samlade effekterna av de hittillsvarande prissänkningarna bevisligen inte har varit till konsumenternas fördel.
Vi behöver priskontroller på basvaror, till nytta för de fattigare klasserna och för samhället som helhet. Den enda politik som kan befästa och höja nivån på konsumentskyddet är en politik som kretsar kring människan och människans välstånd, inte kring att öka konkurrensen.
Därför är vi för en resultattavla för att registrera och utvärdera de europeiska konsumenternas nöjdhet med marknadernas friktionsfria funktion, men vi bör dock inte frångå det viktiga och objektiva, vilket inte är något annat än att driva en människocentrerad inre marknad som handlar om människors välstånd, i stället för om siffror. Vi ser konsumentresultattavlan som ett verktyg för att registrera hur nöjda konsumenterna är inom en viss ram och vid en viss tidpunkt. Denna utvärdering och dessa registreringar kan inte ensamma medföra ökat välstånd för medborgarna bara genom att som det verkar ge konsumenterna större självförtroende och trygghet.
Vidare behöver alla utvärderingar göras på grundval av kvantifierbara sociala mål. Vi konstaterar också att om det primära syftet med resultattavlan är att registrera konsumentklagomål behöver särskild betoning ges åt åtgärder för att förebygga ocker.
Oreste Rossi
Herr talman, mina damer och herrar! I dag diskuterar vi tre åtgärder som gäller konsumenternas hälsa och skydd, som vi redan har röstat för i utskottet och som vi kommer att rösta för i plenum.
Vi står på medborgarnas sida, de som ofta skadas av beslut som fattas av europeiska organ: Jag tänker på det beslut som Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna fattat om att förvägra friheten att visa krucifixet, oförmågan att verkligen göra något åt olagliga invandrare, den ändlösa strömmen av människor från tredjeländer som tar arbeten från vårt folk, återhållsamheten i att ge konsumenterna riktig information om vad de köper eller om vilket ursprung livsmedlen har.
I Hedhbetänkandet fäster man stor vikt vid de europeiska medborgarnas perspektiv, vilka upplever fördelarna och nackdelarna med den inre marknaden varje dag. Man framhåller också att det var klokt att 2007 utse en kommissionsledamot för konsumentfrågor. I betänkandet framhålls vidare behovet av att harmonisera medlemsstaternas övervakningssystem samt motsvarande strukturer i tredjeländer.
I Róża Thun Und Hohensteins betänkande kritiserar man vissa ståndpunkter som intagits tidigare och efterlyser att ansvaret delas mellan medlemsstaterna och kommissionen.
Cristian Silviu Buşois betänkande handlar om Solvit-nätverket, som Europeiska kommissionen inrättat för att ge medborgare och företag kostnadsfri hjälp att hävda sina rättigheter inom unionen, särskilt när det gäller tvister. I betänkandet kritiseras även vissa ineffektiviteter i nätverket, och man förespråkar förbättrad information för medborgare och företag, vilka ofta inte känner till att nätverket finns. Som lagstiftare måste vi först och främst ta hänsyn till medborgarna och konsumenterna.
Angelika Werthmann
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Solvit kan och bör ge ett betydande bidrag till ökad öppenhet i tillsynen över och hävdandet av personliga och medborgerliga rättigheter på den inre marknaden. Det elektroniska Solvit-nätverket för problemlösning bygger på ett pragmatiskt tillvägagångssätt som kommer att vara till nytta både för medborgarna och för företagen utan att ge upphov till en massa byråkrati.
Av rapporten från 2009 framgår också att nästan 40 procent av medborgarnas frågor gällde villkoren för vistelse i ett annat EU-land. Detta gör att man kan fråga sig om uppehållsrättigheter fortfarande inte är genomförda på ett tydligt sätt.
Tiziano Motti
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! I dag ska vi rösta om initiativbetänkandet om konsumentskydd, som är ett mycket viktigt instrument och där jag bland annat måste tacka föredraganden Anna Hedh och övriga föredragande för den utmärkta anda i vilken vi har lyckats arbeta tillsammans.
Det var många punkter där vi var helt överens och andra som jag hoppas vi kan arbeta på i framtiden: särskilt den europeiska konsumentresultattavla som stöds av Europeiska kommissionen och som även om det är ett viktigt instrument enligt min mening ännu inte tillhandahåller standardiserade data som gör det möjligt att fatta klara beslut. Om vi vore ett företag och fattade beslut om företagets framtid baserat på data som fortfarande är ofullständiga skulle vi gå i konkurs. Det är därför som jag hoppas att vi i framtiden kan arbeta på en databas som gör det möjligt för människor att fatta klara beslut.
Vi måste överväga att i betänkandet ta upp den stora bördan för konsumenterna. Enligt min mening och på min grupps vägnar anser jag dock att det behövs en bättre balans i framtiden. EU-medborgarna är ju inte bara konsumenter utan även arbetstagare i de företag som är verksamma på den inre marknaden. Vi måste därför alltid tänka på den balans som måste finnas mellan dem som tillhandahåller tjänster och varor och konsumenterna själva, och detta är vårt mål.
En informerad konsument är en fri konsument - alla initiativ för att ge mer information är därför välkomna - men vi sade nej till skolprogram eftersom vi inte ska träda in i konsumenternas ställe när det gäller att utöva deras valfrihet. Vi anser att föräldrarna bör vara den första referenspunkten för yngre barn när det gäller konsumentutbildning. Föräldrarna bör dessutom ha kontroll över sina barns konsumtion, särskilt när de är små.
När det gäller vuxna stämmer det att konsumenter ibland har svårt att skydda sig via de lämpliga rättsliga kanalerna, vilket är anledningen till att vi är för prövningsmöjligheter utanför domstolen. Vi anser dock att en stor ansträngning bör göras särskilt i kristider för att få det som vi redan har att fungera hellre än att öka antalet konsumentombudsmän.
Avslutningsvis vill jag nämna de tjänster som tillhandahålls av offentliga förvaltningar. Jag beklagar att inte tillräckligt mycket eftertanke ägnades åt att offentliga förvaltningar, kommuner, organ, provinser och till och med stater också är referenspunkter för konsumenterna. Jag hoppas att vi i framtiden kan göra mer, eftersom det måste vara möjligt för konsumenterna att få skydd mot dåligt fungerande tjänster som tillhandahålls av offentliga förvaltningar.
Liem Hoang Ngoc
(FR) Herr ordförande, fru talman! Jag tackar Róża Thun Und Hohenstein för hennes plikttrogna arbete och den allmänna kvaliteten på hennes betänkande.
Som skuggföredragande för gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet är jag mycket glad över att omröstningen i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd har gjort det möjligt att i slutbetänkandet ta in ett antal idéer som vi vill få fram.
Den första är att det behövs en mer kvalitativ uppläggning av resultattavlan för den inre marknaden för att göra det möjligt att hitta orsakerna till eftersläpningen i införlivandet av lagstiftningen. Vi underskattar inte nyttan av statistik och den påtryckning som kommer av att sporra EU:s goda och dåliga elever, men enligt vår mening borde kommissionen vara mer ambitiös och försöka göra resultattavlan till ett verktyg för att uppskatta medlemsstaternas svårigheter under införlivandet. Det är i synnerhet fallet eftersom vi alla vet att eftersläpningen i införlivandet ibland inte beror på motvilja i medlemsstaterna utan på den undermåliga kvaliteten på den EU-lagstiftning som ska införlivas.
Den andra aspekten jag fokuserade på är behovet av att förstärka dialogen mellan kommissionen och medlemsstaterna under hela den period då införlivandet pågår. Ju mer informationsutbyte uppåt, desto mer kommer det att vara möjligt att förebygga risken för att införlivandet inte genomförs eller genomförs på fel sätt.
Betänkandet inger dock betänkligheter på en punkt, nämligen punkt 10, som inte ursprungligen fanns med i Róża Thun Und Hohensteins förslag till betänkande. I denna punkt föreslår man att ett inremarknadstest ska införas för all ny lagstiftning som föreslås. Vi är helt emot detta eftersom ett sådant test enligt vår mening i bästa fall skulle vara poänglös och i värsta fall farligt.
Granskningen av eventuella hinder för den inre marknaden sker redan i den konsekvensstudie som Europeiska kommissionen genomför för varje nytt lagförslag. Vi vill inte att detta inremarknadstest ska användas som förevändning för att undergräva framstegen på det sociala området eller miljöområdet. Det kan vi inte under några omständigheter gå med på.
Jürgen Creutzmann
(DE) Herr talman, kommissionsledamot Barnier, kommissionsledamot Dalli! Att vi diskuterar tre initiativbetänkanden om konsumentskydd och den inre marknaden i dag visar att trots alla våra framsteg på dessa områden finns det fortfarande mycket som behöver förbättras. Visst har medlemsstaternas införlivande av direktiven om den inre marknaden i genomsnitt förbättrats mycket, men sju medlemsstater har inte lyckats uppnå det mål som kommissionen fastställt om att minska eftersläpningen i införlivandet av direktiven om den inre marknaden till 1 procent.
Huvudproblemet har dock mer att göra med tillämpningen av EU-rätten än med införlivandet av den. Vid fördragsbrott från medlemsstaternas sida tar det i genomsnitt 18 månader - med andra ord fortfarande alltför lång tid - för dem att följa domstolens avgörande. Detta framgår av den nuvarande resultattavlan för den inre marknaden, och gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa finner detta oacceptabelt. Denna eftersläpning kommer att leda till problem för medborgarna och särskilt för de små och medelstora företagen, som är beroende av harmoniserade regler på den inre marknaden men som möter oväntade, tidsödande och byråkratiska hinder när de vill bedriva verksamhet över gränserna.
Därför är det viktigt att Solvit utvecklas vidare. Solvit är ett elektroniskt nätverk för problemlösning där medlemsstaterna arbetar tillsammans på ett pragmatiskt sätt för att lösa problem som har uppkommit till följd av att offentliga myndigheter tillämpar bestämmelserna om den inre marknaden på fel sätt. Alla medlemsstater måste till sist ge sina Solvit-centrum finansiella resurser och personal med lämplig utbildning. ALDE-gruppen efterlyser starkt att människor görs medvetna om Solvit i medlemsstaterna för att underlätta gränsöverskridande försäljning av produkter och tjänster. Därför är det lika nödvändigt att engagera berörda sammanslutningar i storskaliga informationskampanjer som att det finns en enhetlig, lättbegriplig och lättfunnen Internetportal för mottagande av klagomål av olika slag.
Malcolm Harbour
(EN) Herr talman! Som ordförande för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd är jag mycket glad först och främst över att kunna säga hur mycket vi alla uppskattar att kommissionsledamot Michel Barnier och kommissionsledamot John Dalli båda är här i dag och för det andra över att kunna säga att jag anser att detta är ett enastående tillfälle för parlamentet.
Vi har ett utskott som har sammanställt tre initiativbetänkanden som är inriktade på övervakning och genomförande av viktiga lagstiftningsinstrument, och som ni, kommissionsledamot Barnier, sade kommer en del av er framgång att bedömas inte bara efter antalet lagstiftningsförslag som ni lägger fram utan efter hur väl de fungerar.
Detta är enligt min mening en verkligt betydelsefull utveckling som alla utskott i parlamentet måste engagera sig i. Jag vill särskilt tacka alla samordnare i utskottet som har arbetat tillsammans med mig för att komma framåt i vårt arbete och även för att engagera nationella parlament, för att ha ett forum med nationella parlament.
Jag hoppas verkligen att vi som de båda kommissionsledamöterna angav kommer att få ett bredare forum för den inre marknaden, men vi vill att era rapporter ska sammanföras så att det blir ett årligt tillfälle i parlamentet för detta mycket viktiga ämne.
Om vi ser till EU 2020-förslaget anser jag det vara betydelsefullt att slutförandet av den inre marknaden nu förvisats till ett stycke om saknade länkar och slutförande av nätverk. Jag hoppas att alla mina kolleger är överens om att detta är absolut oacceptabelt. Initiativet till EU 2020-strategin är en uppmaning till medlemsstaterna att bidra, och vi har hört från föredragandena (som jag tackar stort för deras betänkanden) att medlemsstaterna behöver medverka till att slutföra den inre marknaden.
Detta måste bli ett flaggskepp och får inte förvisas på det sätt som man gör i EU 2020-initiativet, och jag hoppas att ni kommer att hjälpa oss att se till att så sker under de närmaste veckorna.
Trevor Colman
(EN) Herr talman! Den första antydan till oenighet denna förmiddag: i betänkandena ges ett helhjärtat stöd till genomförandet av EU-lagarna om konsumentskydd i medlemsstaterna och övervakningen av integreringen av marknaderna, vilket ska redovisas i en årsrapport.
En av huvudrekommendationerna är att inrätta en resultattavla för konsumentmarknaderna om ämnen som klagomål, priser, nöjdhet, byten och säkerhet, plus en mängd andra långsiktiga indikatorer. Kommissionen tänker genomföra djupgående analyser av alla så kallade problemsektorer som identifieras i resultattavlan för konsumentmarknaderna.
Denna byråkratiska väv av sammankopplade tillsynsåtgärder och självalstrande reglering kommer att göra för den småskaliga detaljhandeln i Storbritannien vad den gemensamma fiskeripolitiken har gjort för den brittiska fiskeribranschen: ta kål på den.
Ännu en gång är småföretagaren måltavla och drabbas av byråkratiska ingrepp och överreglering. Hur välmenande dess förslag än må vara - och det är jag säker på att de är - så är detta återigen en EU-lösning som söker efter ett problem.
Andreas Schwab
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag stöder helhjärtat de kloka bidragen från mina kolleger - med undantag av den sista - och jag ska därför gå rakt på de viktigaste punkterna.
Róża Thun Und Hohensteins betänkande är ett mycket lyckat exempel på hur vi från Europaparlamentets sida kan visa att vi menar allvar med att faktiskt genomföra det som vi har beslutat tillsammans med rådet, och detta genomförande är medlemsstaternas uppgift. Vi som parlament måste därför tillsammans med kommissionen under kommande år vara mer uppmärksamma på att se till att genomförandet faktiskt blir framgångsrikt.
Den andra saken som betänkandet visar är att den uppdelning som socialdemokraterna tycks vilja ha, nämligen att de själva ansvarar för de goda handlingarna, för konsumentskyddet och för skyddet av arbetstagarna, samtidigt som kommissionen ska hålla kontroll över den inre marknaden, inte kommer att fungera.
Vår begäran, som tas i upp i betänkandet i form av det inremarknadstestet, är att vi sammanför alla viktiga beståndsdelar som vi värdesätter på den inre marknaden, och som konsumenterna gillar och företagen behöver, och genomför en tydlig utvärdering.
Vi vill inte undergräva arbetstagarnas rättigheter, men vi vill att dessa arbetstagare också ska kunna köpa de produkter som de värdesätter. Vi vill inte orsaka problem för sociala strukturer i medlemsstaterna, men vi vill att dessa sociala strukturer ska anpassa sig till framtiden. Detta kräver en balans, som parlamentet behöver hitta i samarbete med kommissionen. Det får inte bli så att kommissionen ansvarar för problemen medan parlamentet lovar alla goda gärningar.
För det andra visar Anna Hedhs betänkande, som liksom alla betänkanden som vi debatterar här har fått utmärkta bidrag från skuggföredragandena, att vi behöver fästa lika mycket uppmärksamhet vid konsumenternas förtroende som vid företagarnas. Det kommer att vara en uppgift för framtiden, där en lösning endast kan hittas genom att fokusera långsiktigt på målet för den inre marknaden, stoppa splittringen mellan de enskilda direktoratens allmänna och varierande politiska inriktningar, och faktiskt se den inre marknaden som det europeiska projektets stora mål som vi har försummat en del på senare år.
Kommissionsledamöter! Jag är mycket nöjd med att ni båda är här i dag och att ni kommer att ta med drivkraften till kommissionen under de närmaste fem åren.
Catherine Stihler
(EN) Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamöterna och föredragandena. Jag var skuggföredragande för Solvit, som jag därför på min socialdemokratiska grupps vägnar ska koncentrera mig på.
Solvit är en bra idé, och jag anser att kommissionsledamot John Dalli sammanfattade det väl genom att säga att det hela handlar om människor. Det är medborgarinriktat och försöker hjälpa dem som stöter på hinder och problem som skapats av EU och försöker lösa problemet inom tio veckor. Jag vet att vissa personer skyggar inför tanken att ”jag kommer från regeringen, och jag är här för att hjälpa till”, men Solvit är i grunden ett nätverk som sträcker sig över 27 medlemsstater och som finns till för att göra exakt detta: hjälpa till.
Jag vill framföra och få protokollfört mitt beröm till alla dem som arbetar vid medlemsstaternas Solvit-centrum. Så sent som förra året träffade jag den lilla personalstyrka som sköter Solvit-centrumet i Storbritannien. Det sätt som Solvit-centrumet drivs på i Storbritannien är en förebild för bästa praxis, eftersom man där provar och tillämpar en Solvit+-modell, och går längre i att hjälpa företag och enskilda som kontaktar dem med problem. Arbetsgruppen ingår i enheten för EU-lagstiftning inom det brittiska ministeriet för näringsliv och industri. Ett av mina många ändringsförslag hade till syfte att se till alla centrum i hela EU har lämplig personal utan undantag.
Kommissionsledamot Barnier! I december tog jag upp frågan om Solvit i kammaren när ni var närvarande och nämnde att utskottet under hösten fått veta att i er egen medlemsstat sköts Solvit-centrumet av en praktikant. Ledamöterna i utskottet blev förskräckta. Får jag lov att ställa en fråga, precis som jag gjorde i december? Har situationen förändrats? Om ni inte kan ge kammaren denna information, får jag be er att förklara varför? Det är viktigt att Solvit-centrumen får tillräckligt med personal.
Den inre marknaden står i centrum för det som vi har åtagit oss. Det är viktigt att vår lagstiftning är klarare och enklare att tolka för medlemsstaterna, så att den inre marknaden kan fungera på ett smidigare sätt och konsumenterna får de bästa priserna och den högsta kvaliteten.
Och slutligen: Varför finns det inte en Solvit-dag i Europaparlamentet? Varför har vi inte en affisch med reklam för Solvit i alla våra valkretskontor? Vad kan vi göra för att informera alla nationella politiker och deras sekretariat om fördelarna med Solvit? Jag hoppas att vi fortsätter att stödja Solvit och hjälpa de människor som vi är här för att företräda.
Morten Løkkegaard
(DA) Herr talman! Jag är skuggföredragande för betänkandet om resultattavlan för den inre marknaden och ska därför koncentrera mig på den, och i detta avseende är detta en glädjens dag. Det är en dag då vi alla kan enas om att resultattavlorna fungerar oerhört bra. De är en stor framgång på en grundläggande nivå, och därför antar jag att vi helt enkelt kan komma överens om att mer bör göras för att marknadsföra dem. Jag är också glad över att konstatera att det verkar som om socialdemokraterna har kommit fram till att det inte under några omständigheter är någon bra idé att rösta emot detta. I fråga om det beryktade test som har föreslagits stöder vi i gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa naturligtvis förslaget. Dessutom anser vi det lite svårt att förstå vad det en aning defensiva argumentet mot förslaget egentligen handlar om. Vi kan dock komma tillbaka till det. Jag konstaterar enbart som en allmän iakttagelse att det är förträffligt att det finns en bred enighet om förslagen och betänkandet för övrigt.
Jag ska koncentrera mig på det som enligt min mening är bra punkter i betänkandet. För det första har vi lyckats fokusera på behovet av ökade befogenheter för medlemsstaternas förvaltningar, inte enbart nationellt utan även regionalt och lokalt. Jag anser att ett av problemen med resultattavlorna är att det fortfarande saknas vissa befogenheter för att få dem att fungera väl. Det är därför bra att detta har tagits med i betänkandet.
En annan bra sak är fokuseringen på tillsyn. Solvit-centrumen har fått mycket beröm, vilket jag instämmer i. Vi skulle som den föregående talaren nämnde kunna inrätta en Solvit-dag här i parlamentet. Jag anser att Solvits största problem för närvarande är att det inte är tillräckligt känt. Det finns ett stort behov av att uppmärksamma Solvit mer än vad som sker för närvarande - vilket för mig vidare till min sista punkt, som gäller att framhålla att detta är en informationsfråga, vilket också görs klart i betänkandet. Vi måste verkligen se till att vi slår på trumman inför pressen och den övriga allmänheten och ser till att mycket mer uppmärksamhet ges till områden som Solvit och resultattavlorna.
I allmänhet vill jag på min grupps vägnar säga att jag verkligen är nöjd med att kunna ge detta betänkande vårt helhjärtade stöd, och naturligtvis hoppas jag att kommissionen - och jag drar slutsatsen ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Edvard Kožušník
(CS) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill börja med att säga något som inte har sagts här i kammaren, och det är att vi verkligen bör tacka kommissionsledamot Meglena Kuneva. Precis som alla övriga ledamöter är jag glad över att de två kommissionsledamöterna sitter här i dag, både John Dalli och Michel Barnier, som före sin utnämning ingick i vårt utskott.
Jag har personligen träffat den personal som ansvarar för Solvit i Tjeckien. Det måste sägas att det verkligen är ett mycket bra tillfälle för den inre marknaden, men att det också är nödvändigt att nämna skillnaderna i uppläggning i olika länder. Det är självklart viktigt här att ha ett gränsöverskridande element, och jag hoppas att de båda kommissionsledamöterna kommer att bidra till att öppna den gränsöverskridande konsumentmarknaden och särskilt genom att riva ned hindren i form av nationella undantag och att vi därigenom kommer att uppnå full harmonisering av konsumentmarknaden.
Själv anser jag att öppnandet av den gränsöverskridande marknaden kommer att medföra ökad konkurrenskraft och till sist tjäna som ett effektivt instrument för att bekämpa den ekonomiska kris som vi drabbats av för närvarande.
Othmar Karas
(DE) Herr talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Låt oss anta kommissionsledamot Michel Barniers uttalande under utfrågningen av honom och göra den inre marknaden till vår vän. Om vi ska ta denna uppgift på allvar måste vi göra den inre marknaden till en inhemsk marknad. Om vi gör den inre marknaden till en inhemsk marknad gör vi den till en plats där medborgarna i Europeiska unionen kan leva. Vi är Europa. Att göra det till en plats att leva på men inte till ett hemland är en helt annan fråga.
Den inre marknaden är ännu inte fullbordad. Den har fortfarande en stor utvecklingspotential. Kommissionen måste framhålla alla hinder och föreslå åtgärder för att undanröja dem. Euron och den inre marknaden är våra mest framgångsrika svar på globaliseringens utmaningar, både internt och externt. Den inre marknadens starka sidor är kvalificeringen av EU-medborgarna och de små och medelstora företagen, som utgör 90 procent av ekonomin. Vi behöver därför så snart som möjligt införliva småföretagsakten i alla medlemsstater. Låt oss göra den till ett kännemärke för den inre marknaden. Men 80 procent av ekonomin i Europeiska unionen är kreditfinansierad, och endast 20 procent finansieras av kapitalmarknaden. Detta är något som vi måste ha i åtanke när det gäller återreglering av finansmarknaden.
Den tredje styrkan är den konkurrenskraftiga exportekonomin. Vi har också en del spänningar att lösa. Dessa är bland annat spänningar mellan en horisontal och en sektoriell uppläggning, mellan de fyra friheterna och varierande sociala verkligheterna, obalansen i kompetensen, framför allt på skatteområdet, inom utbildning och forskning, samt den än så länge ogenomförda hållbara sociala marknadsekonomin. Vi behöver samla företags- och konsumentskyddsrelaterad information om den inre marknaden på ett ställe.
Forumet för den inre marknaden och den gemensamma debatten om de tre betänkandena på samma dag varje år kommer att ge oss möjlighet att ställa oss själva alla dessa frågor och göra den inre marknaden till en inhemsk marknad för alla medborgare.
Bernadette Vergnaud
(FR) Herr talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Jag är glad över att få tillfälle att under en prioriterad debatt nämna dessa tre betänkanden om medborgarnas vardagsliv. Jag vill också gratulera våra föredragande till deras arbete och särskilt nämna Solvit-nätverket.
Nätverket har nu funnits i åtta år. Det har löst många problem effektivt och är ändå helt okänt. Hur många gånger har jag inte hänvisat människor till nätverket, vars existens de inte ens anade, trots att verktyget kunde förstärka bilden av ett EU som värnar om sina medborgares rättigheter.
Jag måste medge - och jag är mycket glad över att Michel Barnier är här - att jag faktiskt förstår att mitt lands regering inte riktigt främjar nätverket. Det ökande antalet fall kommer därför att vara svårt att hantera för den ensamma praktikant som för närvarande under 2010 ansvarar för Solvit-nätverket i Frankrike, ett land som helt riktigt endast har 60 miljoner invånare och som är den andra medlemsstaten i EU när det gäller antalet ingivna ärenden under 2009.
Lösningsfrekvensen är verkligen enastående, men tidsperioderna är hemska, med i genomsnitt 15 veckor innan ärenden handläggs, vilket är fem veckor mer än vad som är tillåtet.
Jag vill därför be kommissionen och medlemsstaterna att bevilja verkliga finansiella och mänskliga resurser och att genomföra större informationskampanjer riktade mot företagen, som lämnade in lika många fall 2009 som under 2004.
Olle Schmidt
Herr talman, herr kommissionsledamöter! Tack till de ansvariga föredragandena för ett bra arbete. EU:s inre marknad är trots bristerna en stor framgång och Trevor Colmans kritik är svår att förstå sig på. Den inre marknaden ska ge konsumenterna ett brett urval av kvalitativa varor och tjänster till bra priser och samtidigt garantera ett gott konsumentskydd. Jag tycker därför att vi bör sträva efter en full harmonisering av konsumenternas rättigheter på en hög skyddsnivå så att konsumenterna verkligen kan dra nytta av den inre marknadens fördelar. Det här är särskilt viktigt när den gränsöverskridande handeln och e-handeln ökar.
Jag är övertygad om att grupptalan skulle vara ett effektivt sätt för att stärka Europas konsumenter, inte enligt amerikansk modell utan enligt europeisk modell. Här måste vi sluta att dröja och äntligen komma till skott. Jag är glad att kommissionsledamot John Dalli tar upp det här.
Det är inom tjänstesektorn som flest arbeten skapas i dag, det vet vi. Det är därför viktigt att EU får en sann europeisk tjänstesektor där näringsidkare och konsumenter kan agera fritt på den inre marknaden, inte bara nationellt. Vi behöver en fungerande handel med hälso- och sjukvårdstjänster. Det ger bättre vård, större valfrihet och kortare köer. I dag har vi ett närmast rättslöst läge och här litar jag på kommissionsledamot John Dalli.
Ett annat område som behöver större uppmärksamhet är finansiella tjänster, där vi vet att det fortfarande finns problem. Det behövs därför tydliga och trovärdiga regler, inte minst med tanke på den finansiella oron, och det kommer kommissionsledamot Michel Barnier att ta sig an. Balanserade, rimliga och riktiga regler är bra för konsumenterna.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Det är bra att parlamentet har utarbetat ett betänkande om Solvit som innehåller förslag till Europeiska kommissionen och medlemsstaterna.
Som skuggföredragande för betänkandet för Europeiska konservativa och reformister framhöll jag medan betänkandet fortfarande var på utskottsstadiet betydelsen av att marknadsföra Solvit bland EU-medborgarna, särskilt möjligheten för medborgarna och framför allt för företagen att hävda sina rättigheter. Vi är troligen fortfarande överens om att det är viktigt att genomföra en informationskampanj som marknadsför Solvit-nätverket som en alternativ tvistlösningsmekanism. Därigenom skulle information om att Solvit finns nå ut till berörda parter. Här är Internet viktigt, och därför vore det bra om kommissionen lyssnade till parlamentets förslag och skapade en gemensam Internetadress med domännamnet solvit.eu för alla nationella Solvit-centrum och att medlemsstater som ännu inte har gjort det lade upp Internetsidor med nationella domäner länkade till den europeiska Solvit-portalen.
Främjandet är naturligtvis inte allt. Det är också viktigt att öka effektiviteten hos nationella Solvit-centrum genom att tillhandahålla kompetenta tjänstemän och genom att subventionera Solvit på EU-nivå.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Jag vill varmt gratulera alla föredragande eftersom de betänkanden som de ansvarar för har två mycket viktiga egenskaper. För det första försvarar de mycket konsekvent den inre marknaden, framhåller brister i dess synlighet men försvarar den samtidigt mycket konsekvent. Den andra stora kvaliteten hos betänkandena är att de är allmänt accepterade. Jag menar att vi har en situation där hela Europaparlamentet, även de kolleger som varit mycket skeptiska till den fria marknaden, i allmänhet försvarar den inre marknaden och dess värden - det är en mycket stor kvalitet hos dessa betänkanden.
Jag vill ta upp flera särskilda frågor. När det gäller Solvit har vi en paradoxal situation, så som Jacek Olgierd Kurski sade, där det instrument som är tänkt att utjämna dessa skillnader i sig självt fungerar med varierande effektivitet i olika länder. Enligt min mening kräver detta något slags samordning, eftersom det måste vara ett konsekvent system som inte bara fungerar väl, utan fungerar på samma sätt överallt. Något som är mycket viktigt i Róża Thun Und Hohensteins betänkande är de medel som kommissionen måste hitta så att en modell till sist kan utvecklas som garanterar att ingen av de rättsakter som vi antar är oförenlig med den fria inre marknaden. Detta förefaller vara en viktig fråga i betänkandet. Om vi lyckades bygga upp en sådan mekanism skulle vi inte behöva bekymra oss över den nya marknadens framtid.
Barbara Weiler
(DE) Herr talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Den gemensamma debatten denna förmiddag och den höga kvaliteten på samtliga tre betänkanden anger den höga prioritet som ges till den inre marknaden och konsumentpolitiken i Europa. Jag vill tacka alla tre föredragandena och de många skuggfördragande och ledamotskolleger som har utarbetat detta gemensamma verk.
Jag ska koncentrera mig på två viktiga punkter. Den första är att vi, dvs. kommissionen och en del av oss i kammaren, antar att allting löper på relativt friktionsfritt på den inre marknaden och att vi har upplysta konsumenter och renhåriga leverantörer. Så är ofta fallet, men inte alltid. Det finns oansvariga leverantörer som endast ser till sina kortsiktiga vinster, och därför behöver vi en stark marknadsövervakning och tillsyn. Men det finns också okunniga konsumenter. Vi behöver bättre information. Det räcker inte med att broschyren i förpackningen är läsbar. Vi behöver kontinuerlig information.
Någon sade alldeles nyss att vi behöver förtroende. Förtroende kommer dock från kunskap. Jag har hört att i Tyskland förstår endast varannan tonåring i åldern 14-15 år vad inflation betyder. Jag vill inte ens fråga vad enkätresultatet var för ordet deflation. Vi behöver skolor som har bättre kontaktnät och även information om motsättningarna mellan leverantörernas och konsumenternas intresse. Detta nämns i mina kollegers betänkanden ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Det är en grundläggande rättighet på den inre marknaden för EU-medborgarna att när de vill köpa en produkt eller tjänst ska de oavsett i vilken medlemsstat de befinner sig erbjudas samma priser eller avgifter, och om det finns skillnader ska de få en förklaring till varför.
Jag anser att vi behöver fokusera mer på problemen inom sektorn bank- och finanstjänster eftersom det för närvarande finns stora skillnader på den inre marknaden i fråga om de avgifter som betalas för dessa tjänster. Om man t.ex. är i Rumänien och vill använda banktjänster som erbjuds av banker - samma banker som också är verksamma i Rumänien, Frankrike, Italien och Österrike - får man betala högre avgifter i Rumänien och till mycket högre räntor. En sådan situation är fel, och jag anser att medborgarna inte bara i Rumänien utan även i andra medlemsstater har rätt att hoppas att EU-institutionerna ska spela en mer aktiv roll i att klargöra dessa skillnader. Jag vill upprepa att jag talar om avgifter, inte om bankränta.
Tack.
Alan Kelly
(EN) Herr talman! Jag vill bara särskilt gratulera alla mina kolleger i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd som har arbetat på framtiden för resultattavlan för den inre marknaden. Det är en fråga som ligger mig varmt om hjärtat eftersom det är ett utmärkt verktyg för information om hur medlemsstaterna behandlar EU-direktiven.
Det ligger mig också varmt om hjärtat eftersom jag ständigt får höra talas om överambitiös EU-reglering, särskilt i mitt hemland Irland, och detta behöver smältas. En snabbgranskning av resultattavlan visar att Irland har feltillämpat EU-direktiven vid inte mindre än 67 tillfällen och riskerar att missa det överenskomna målet om mindre än 1 procent eftersläpning i införlivandet.
Det väcker frågan: Vem ansvarar för denna förmodade överambitiösa reglering? Om en medlemsstat inte införlivar EU-lagstiftningen korrekt, eller tillför mer reglering i direktiven, är det då EU:s fel eller medlemsstatens? Jag anser att det förmodligen är det senare.
En idé för resultattavlan i framtiden skulle kanske kunna vara att ta upp frågan om överreglering eller gold plating, som det ibland kallas. Det tycker jag skulle vara en bra utveckling.
Seán Kelly
(EN) Herr talman! För det första vill jag ge beröm till den person som kom på namnet Solvit: det är enkelt, det är tydligt och som man säger ”det gör exakt vad som står på burken”.
Sedan Solvit inrättades 2002 har dess arbetsbelastning vuxit exponentiellt år efter år, till den grad att det 2008 var en ökning med 22 procent av antalet inkommande ärenden, vilket ledde till 1 000 ärenden varav 88 procent löstes, vilket sparade in 32,6 miljoner euro. Det är en imponerande statistik. Baksidan av myntet är dock att det tog längre tid att lösa problemet; genomsnittstiden ökade från 53 till 69 dagar. Därmed kommer vi in på vilka lösningar som krävs.
Det råder uppenbart brist på personal. Det måste åtgärdas. De måste ha tillräckliga resurser. Det behövs kontinuerlig utbildning i överensstämmelse med EU 2020-strategin om livslångt lärande och ett utbyte av bästa praxis, och det är viktigt att träffas regelbundet. Eftersom många av problemen är lokala vill jag också föreslå en lokal aspekt för att hantera förfrågningarna på ett tidigt stadium.
Konsumenterna behöver också få ökade kunskaper. Jag anser att en online-adress skulle kunna ge detta och inge ökat förtroende. Det är viktigt, som en föregående talare sade, att vi noga övervakar vad som sker i enskilda stater vid införlivandet av EU:s förordningar.
Slutligen, som svar till den talare som tidigare sade att detta är en ”EU-lösning som desperat söker efter ett problem”, vill jag säga att det är ett EU-problem som framgångsrikt finner en lösning.
Sylvana Rapti
(EL) Herr talman! Mina gratulationer och tack till föredragandena och skuggföredragandena för de tre betänkandena. Att det finns en enighet gör mig optimistisk om framtiden för den inre marknaden.
Jag skulle vilja framhålla två punkter: den första har att göra med punkt 10 i Thunbetänkandet. Jag anser det väsentligt och jag tror att det bästa som kunde hända vore om vi kunde klargöra att arbetstagarnas rättigheter, sociala rättigheter och miljöskydd inte är några hinder för framstegen på den inre marknaden.
Den andra punkten gäller Solvit. Det är en enastående mekanism, men den kräver fortfarande en hel del insatser. Uppriktigt sagt funderar jag på att trycka på min regering i Grekland om att göra något åt detta eftersom vi bara har två anställda. När jag dock hörde att Frankrike endast har en praktikant tänkte jag att jag först skulle vänta på att Michel Barnier utövar påtryckningar på sin regering.
Pascale Gruny
(FR) Herr talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Det nya elektroniska nätverket Solvit för att lösa problem som gäller felaktig tillämpning av lagstiftningen om den inre marknaden är ett mycket framgångsrikt system som klarar att pröva ärenden på ungefär tio veckor.
Nätverket som inrättades 2002 fick se sin arbetsbörda öka med 22 procent under 2008. Även om lösningsfrekvensen på 83 procent fortfarande är ganska hög har antalet lösta fall sjunkit. Åtta år efter inrättandet tycks det vara dags att tänka igenom hur denna institution kan förstärkas genom att ge den medel att fungera effektivt.
Dessa nya åtgärder skulle göra det möjligt att hjälpa europeiska medborgare och företag att hävda sina rättigheter, särskilt när det gäller erkännandet av kvalifikationer och av deras sociala och medborgerliga rättigheter.
Jag stöder därför tanken på att det inte bara bör finnas en större Solvit-personalstyrka i medlemsstaterna utan också att stöd- och utbildningsåtgärder bör vidtas så att personalen kan arbeta så effektivt som möjligt.
För mig är det viktigt att regeringarna och vi själva, som valda företrädare för våra respektive väljarkårer, främjar det Solvit-nätverk som gjorde det möjligt att spara in 32,6 miljoner euro under 2008. Att främja det nya verktyget skulle dessutom begränsa överdriven användning av domstolsprövning. Jag uppmanar därför medlemsstaterna att införliva alla EU-direktiv och göra medborgare och företag medvetna om deras rättigheter på den inre marknaden via nationella medier och informationskampanjer.
Avslutningsvis hoppas jag på min politiska grupps vägnar i utskottet för framställningar att samarbetet mellan Solvit och vårt parlamentsutskott kommer att förstärkas för att underlätta arbetet med dessa båda organ.
Małgorzata Handzlik
(PL) Herr talman! Jag vill gratulera föredragandena till deras utmärkta betänkanden. På senare tid har vi sagt mycket om behovet av att blåsa nytt liv i den inre marknaden. Kommissionsledamoten talade också om det under utfrågningen inför utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. Detta kommer också att vara fallet i professor Mario Montis rapport som vi väntar på. Enligt min mening är det inte tillräckligt att den inre marknaden som sådan finns med i EU:s 2020-strategi. Den inre marknaden är något som vi behöver. Vi behöver dock inte en inre marknad bara till namnet utan en inre marknad som verkligen kan fungera. Det har vi knappast för närvarande. Det finns för många hinder för det fria flödet enligt de fyra friheterna, och de begränsar marknadspotentialen, samtidigt som protektionistisk politik i medlemsstaterna är oförenlig med principerna för den inre marknaden. Vi behöver ett regelrätt genomförande av lagstiftningen från medlemsstaternas sida, och vi behöver stödinstrument som fungerar väl, t.ex. Solvit, men vi behöver också djupare (...).
(Talmannen avbröt talaren.)
Marc Tarabella
(FR) Herr talman! Jag kan inte annat än stödja betänkandet av vår kollega Anna Hedh, särskilt i fråga om behovet av en aktiv konsumentpolitik som är inriktad på att stödja sårbara konsumenter och konsumenter med låga inkomster.
Jag vill också ta upp ett par andra viktiga punkter i denna politik. Resultattavlan för den inre marknaden är ett viktigt statistiskt verktyg, men det är helt otillräckligt eftersom det är inriktat enbart på hur konsumentsektorn fungerar utan några försök att lösa EU-konsumenternas problem på denna marknad.
Resultattavlan för den inre marknaden bör inte enbart vara inriktad på efterfrågan på marknaden, där konsumenterna ses som passiva mottagare i slutet av kedjan. Det blir allt klarare att konsumenterna från och med nu måste spela en ansvarsfull, aktiv roll genom att gå över till en hållbar, etisk, socialt ansvarsfull och miljövänlig konsumtion. Resultattavlan bör därför ses över, och indikatorer bör läggas till för sociala och miljömässiga aspekter av dessa alternativ, som blir allt viktigare.
Slutligen behöver lagarna om energikonsumtion, transport, miljö, digital teknik osv. tas med i översynen av regelverket.
(Talmannen avbröt talaren.)
Franz Obermayr
(DE) Herr talman! Jag vill tala om konsumentskyddsförslagen och vill naturligtvis börja med att nämna de positiva aspekterna: medlen att informera konsumenterna och ge dem inflytande genom att tillhandahålla mer information på alla nivåer, från den kommunala, lokala och regionala ända upp till EU:s gränsöverskridande frågor, främjandet av konsumenten - så som vi gör i Österrike via anti-trustlagstiftning - och givetvis hårdare sanktioner mot vårdslösa banker som beviljar ogenomtänkta krediter. Ett standardiserat kreditformulär skulle vara en oerhört positiv utveckling.
Jag vill också beröra ett par problematiska frågor, nämligen den starka partiskheten i lagen om garantier och orättmätiga kontraktsvillkor, som sanktioneras hårdare bland annat i Österrike. Jag föreslår att förtursprincipen tillämpas så att om nationella bestämmelser ger bättre skydd för konsumenterna ska dessa bestämmelser tillämpas.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Konsumentskydd: vi är alla för det. Svårigheten är att för en del medlemsstater är Solvit ett formellt krav som inte uppfylls i praktiken, vilket andra talare har tagit upp. Solvit behöver ses över för att se till att det finns tillräckligt med personal.
Får jag lov att berätta om några praktiska exempel på konsumentproblem som har rapporterats till mitt kontor? Så sent som i morse fick jag rapport om ett problem som gäller egendomstransaktioner inom Europeiska unionen. Jag vet att EU inte har behörighet på området, men jag vill ändå be de medlemsstater där det finns problem att förhålla sig till medborgarna som om de vore deras egna, och jag anser att det här är ett problem som vi borde ta itu med.
Den andra gäller företagskataloger. European City Guide har orsakat enorma bekymmer i parlamentet, och de fortsätter att bedriva sin verksamhet eftersom de får ett visst skydd inom den medlemsstat där företaget har sitt säte. Detta är något som vi också behöver ta itu med eftersom medborgarnas inställning till den inre marknaden påverkas av deras erfarenhet på dessa områden, även om EU inte har någon behörighet i sammanhanget.
Christel Schaldemose
(DA) Herr talman! Tack för en bra debatt här i dag. Jag glad över att Michel Barnier och John Dalli har instämt i att konsumenterna behöver beaktas på den inre marknaden. Jag vill fästa uppmärksamhet vid en särskild punkt i Anna Hedhs betänkande - nämligen punkt 40, där vi föreslår att ett europeiskt konsumentorgan ska inrättas. Jag kan mycket väl föreställa mig att det är något som ni vill arbeta för. Ett sådant organ skulle kunna bidra till att sammanställa uppgifter, utarbeta studier av konsumentbeteendet och givetvis skulle den fungera som vakthund när det gäller kommissionens arbete och parlamentets i fråga om konsumentfrågor. Jag vill därför gärna höra er synpunkt på tanken om det är något som ni vill arbeta mot - för egen del skulle vi lätt kunna placera ett organ i Malta eller Frankrike om det kunde bidra till framsteg.
Michel Barnier
Herr talman! Christel Schaldemose har just framhållit kvaliteten på debatten särskilt när det gäller frågan om konsumentorganet, som om jag förstått saken rätt redan finns i Kanada, och John Dalli kommer att berätta för oss vad läget är i dag. Jag håller med om att utvärderingen av kvaliteten på debatten och kvaliteten på alla konstruktiva, kritiska anföranden och förslag om genomförandet och utvärderingen, om övervakningen av dessa 1 500 - jag upprepar för alla som lyssnar på oss - 1 500 direktiv eller rättsakter som reglerar den stora EU-marknaden. Jag skulle kunna lägga till att jag inte är säker på om jag hellre talar om den större europeiska marknaden än den inre marknaden, eftersom det skulle vara klarare för medborgarna och konsumenterna.
Under överinseende av ordföranden Malcolm Harbour, som hörde mig säga detta i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, och som svar på Kyriacos Triantaphyllides' inlägg vill jag påminna er om principen bakom de åtgärder som jag kommer att vidta i kommissionen under de kommande fem åren.
Mitt mål, dag efter dag, lag efter lag, är att se till att den europeiska marknaden ännu en gång betjänar de män och kvinnor som lever på vår kontinent. Jag har ett andra mål, och det är att se till att marknaderna - eftersom jag också är ansvarig för reglering och tillsyn - för att sörja för att finansmarknaderna, om vilka mycket har sagts under de senaste månaderna, ännu en gång betjänar realekonomin, att de betjänar män och kvinnor.
Jag vill att medborgarna, konsumenterna och småföretagen ska ta makten över marknaden igen. Detta är det som kommer att vägleda den verksamhet som jag har äran att leda i kommissionskollegiet. Det är en fråga om tillit, om att anta de ord som användes alldeles nyss av Robert Rochefort och Heide Rühle, ömsesidig tillit. Därför tackar jag Róża Thun Und Hohenstein ännu en gång för den höga kvaliteten på hennes betänkande om resultattavlan som offentliggörs av Europeiska kommissionen.
Det finns många idéer i betänkandet, och alla som jag har hört är värda att antas eller undersökas. Adam Bielan har förespråkat idén om indikatorer för tillämpningen av de bestämmelser som ingår i Thun Und Hohensteins betänkande. Evelyne Gebhardt har också nämnt den ekonomiska och sociala utvärderingen av direktiven och konsekvensstudier. På det här stadiet kanske jag kunde svara på den konstruktiva kritiken från Malcolm Harbour om 2020-strategin. Vidare har jag också hört Małgorzata Handzlik säga att vi inte talade tillräckligt om den inre marknaden.
Ärligt talat, när man läser 2020-strategin som kommissionen offentliggjorde i förra veckan finns den inre marknaden där i centrum av uppläggningen och överallt: intelligent tillväxt med patent och andra medel, grön tillväxt med lämplig användning av upphandlingskontrakt, samt allomfattande, jämlik och rättvis tillväxt. Den inre marknaden finns överallt - den måste finnas överallt - men herr Harbour, 2020-texten är inte utformad för att tala om allting. Det sägs till exempel inte något om utrikespolitik och försvarspolitik. Syftet är inte heller att befria kommissionen från dess uppgifter, som är att utöva tillsyn över och övervaka att alla rättsakter genomförs korrekt. Tro mig när jag säger att jag inte känner mig befriad från behovet av att kontrollera och vidta åtgärder, ibland även via överträdelseförfarande, för att se till att den inre marknaden tillämpas på rätt sätt. Jag kommer dock alltid, och jag upprepar detta, prioritera överenskommelser, förtroende och förklaringar framför tvångsmedel.
Det finns andra bra saker i Róża Thun Und Hohensteins betänkande: partnerskapet med medlemsstaterna och inrättandet av forumet för den inre marknaden, vilket jag stöder. Förresten skulle vi kanske samla andra initiativ i dag om en del av de frågor vi täcker med John Dalli, t.ex. genomförande eller belysning och främjande av Solvit-nätverket, och få flera saker uträttade samtidigt.
Jag har talat om att fästa lika stor vikt vid övervakningseffekten som vid effekten av tillkännagivandet. Det är mitt sätt att föra politik, och från den synpunkten anser jag att resultattavlan, utvärderingen, måste göra det möjligt för oss inte bara att göra en kvantitativ utvärdering - hur många direktiv har införlivats - utan också en kvalitativ utvärdering.
Jag tror att Liem Hoang Ngoc nämnde, och även mycket tydligt, kvaliteten på genomförandet av lagarna, kvaliteten på införlivandet och som ni sade kvaliteten på själva lagarna, som för en lagstiftare eller kommissionsledamot är en bra övning i klarhet. Hur som helst är alla dessa idéer värdefulla, som Andreas Schwab och Zuzana Roithová just sade.
I fråga om Solvit, för att avsluta med ett par kommentarer, stöder jag idén - den goda idén - som någon nämnde om att skapa portalen SOLVIT.EU. Den ska sprida information eller hänvisa användaren till nationella webbplatser. Vi kommer att mycket snabbt arbeta för portalen SOLVIT.EU med mina avdelningar i samband med andra projekt som gäller webbportalen Ditt Europa. Som Seán Kelly och ni sade är ordet Solvit åtminstone ett klart och enkelt ord, och jag instämmer i detta positiva omdöme.
Solvit fungerar väl, men skulle kunna fungera ännu bättre. Det finns för många medborgare och företag som fortfarande är okunniga om sina rättigheter och hur de kan hävda dem, och jag stöder Angelika Werthmanns kommentar där hon efterlyste större öppenhet. Jag anser också att ett antal av er, Bernadette Vergnaud, Oreste Rossi, Catherine Stihler, Sylvana Rapti, har hänvisat till de otillräckliga resurser som har gjorts tillgängliga för Solvit, inte bara i Frankrike, förresten, även om jag förstås hörde vad ni sade. Detta är inte en fransk minister som talar till er, även om jag är en f.d. fransk minister, och tro mig när jag säger att jag kommer att mycket noga granska vad som sker i det landet - som jag fortfarande är medborgare i - så att det fungerar på rätt sätt, precis som med alla andra länder.
Vi kräver tillräckliga, nödvändiga resurser, och jag kommer att kontrollera detta under mina besök på plats. Jag upprepar att dessa verktyg är nödvändiga för att verkligen kontrollera att den inre marknaden fungerar. Och denna marknad säger jag i min tur är inte fullbordad. Vi måste göra en nystart och utveckla den vidare - flera personer har nämnt detta, Theodor Dumitru Stolojan, Evelyne Gebhardt, Othmar Karas, Edvard Kožušník - från det gränsöverskridande perspektivet eller till och med inom varje land. Vi måste undanröja hindren, och det är därför, herr Harbour, som det är viktigt att bestämma var de saknade länkarna finns, vilket är något som kanske inte kan framhållas nog, men som trots detta ingår i 2020-strategin. Jag kommer att sträva efter att göra detta tillsammans med mina 12 eller 15 kolleger i kommissionen som på det ena eller andra sättet ansvarar för tillämpningen av direktiven om den inre marknaden.
Jag vill avsluta med att nämna tre särskilda punkter. Ja till nära samarbete - det var Simon Busuttil som tog upp den frågan - mellan Solvit, ombudsmannen och arbetet i utskottet för framställningar. Detta är den uppläggning som jag kommer att följa.
Jag tackar Heide Rühle och andra ledamöter i budgetutskottet för deras villighet att försvara Solvits budget. Jag stöder Pascale Grunys idé om att arrangera samråd och seminarier. Vi har redan haft ett eller två i år - men jag ska kontrollera att detta är tillräckligt - mellan alla organ i medlemsstaterna, ibland även i regionerna, som ansvarar för Solvit-projektet.
Slutligen när det gäller den sak som kritiserats av flera ledamöter i gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet, nämligen det inre marknadstestet, vill jag utan att dramatisera saken påminna er om att alla lagstiftningsförslag måste överensstämma med fördraget. Detta är vad föredraganden menar, med andra ord måste förslaget genomgå ett test av förenligheten med principerna för den inre marknaden. Detta är en sak, och jag kommer också att hålla ett öga på ett antal sociala, miljömässiga och ekonomiska kriterier, eftersom jag är för att utvärdera alla lagar i förväg.
Dessa är de skyldigheter som krävs före och efter all lagstiftning om vi ska försöka bygga det bästa regelverket för att tjäna medborgarna, konsumenterna och företagen som arbetar och bor inom det europeiska territoriet.
John Dalli
Herr talman! Precis som min kollega Michel Barnier finner jag det mycket glädjande att delta i en så livlig debatt och lyssna till så kunniga expertsynpunkter om konsumentfrågor. Det lovar gott för att vi kan arbeta tillsammans i en verklig anda av partnerskap och uppnå vårt mål att sätta konsumenterna främst.
Om jag får lov vill jag upprepa en punkt som jag tog upp i mitt inledande anförande. Förutom de ekonomiska argumenten för en stark och effektiv konsumentpolitik med ordentlig tillsyn bör vi inte tappa ur sikte den centrala roll detta kan spela för att återanknyta EU till dess medborgare - kanske den största vinsten av allt. Jag vet att en av mina huvuduppgifter är att samordna denna insats i kommissionen, och er övervakning kommer att vara mycket välkommen och ett stöd.
Konsumentresultattavlan är ett verktyg som gör det möjligt för oss att upptäcka misslyckanden på marknaden och som gör det möjligt för oss att närmare undersöka hur dessa misslyckanden kan avhjälpas. Jag anser att det är en viktig mekanism som fyller ett mycket påtagligt syfte, och vi kan dra nytta av att utveckla det vidare och förstärka det.
Resultattavlan kommer att vara våra ögon och öron som varnar oss om de punkter där det finns problem. En bättre spegling av konsumentperspektivet inom all EU-politik och vårt gemensamma åtagande om effektiv tillsyn kommer att leda till en starkare EU-konsument med alla ekonomiska fördelar som detta medför.
Efter ett allmänt samråd förra året utvärderar kommissionen kommentarerna om kollektiva prövningsmöjligheter och planerar att hitta en lösning som uppfyller de europeiska konsumenternas behov utan att importera amerikansk praxis. Alternativa metoder för tvistlösning kommer därvid att vara vår viktigaste drivkraft.
Min vän Michel Barnier har redan förklarat den centrala ställning som den inre marknaden har i EU 2020-strategin. Om ni tittar närmare på texten finns det ett tydligt samförstånd också om att konsumenterna ska fortsätta att stå i centrum för den inre marknaden. Konsumenterna är drivkrafter för den inre marknaden, och vi tänker fortsätta att befästa konsumenternas centrala ställning.
Jag ser frågan om konsumentutbildning som mycket avgörande för konsumenternas ställning. Vi undersöker faktiskt hur vårt Dolcetaprogram skulle kunna byggas ut för att täcka nya områden.
När det gäller den sista punkten som togs upp om en europeisk konsumentbyrå måste det framhållas att tillsyn är en skyldighet där medlemsstaterna ensamma är ansvariga, och de måste tillhandahålla tillräckliga resurser för att den ska fungera ordentligt. Fördraget ger dock en rättslig grund för EU att stödja och komplettera insatserna. En noggrann bedömning behöver göras av på vilka områden som EU kan komplettera den nationella offentliga tillsynen och vad som är den rätta institutionella strukturen för det. Kommissionen kommer att utvärdera de olika alternativen noga.
Jag ser mycket fram mot att göra ordentliga och bestående framsteg tillsammans med er under den tid som jag ansvarar för sektorn.
Róża Gräfin Von Thun Und Hohenstein
Framför allt vill jag tacka alla för denna fascinerande debatt, för de engagerade reaktionerna och de genomtänkta synpunkterna. Närvaron av de båda kommissionsledamöterna och deras uttalanden liksom närvaron av en rad kommissionsanställda visar att det nya parlamentet och den nya kommissionen kommer att ha ett nära och bra samarbete om den fortsatta utvecklingen av den gemensamma marknaden.
Den gemensamma marknaden är en av EU:s största bedrifter, och jag vill framföra mitt tack för de positiva reaktionerna på de förslag som jag har tagit med i mitt betänkande. De socialdemokratiska kolleger som är oroade över punkt 10 - det inre marknadstestet vill jag först och främst påminna om att detta inte är någonting nytt. Förslaget antogs av utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd för så länge sedan som 2003 och ingår i strategin för den inre marknaden. Vi bör inte vara rädda för det. Testet hotar inte någon av EU:s sociala landvinningar. För ett ögonblick sedan hörde vi trots allt här av kommissionsledamoten att Europeiska kommissionen utvärderar nya direktiv från social, ekonomisk och ekologisk synpunkt, och därför finns det ingen anledning till panik. Det som vi alla är angelägna om är att den gemensamma marknaden ska fortsätta att utvecklas, och vi är också angelägna om att se till att protektionismen inte smyger in i Europeiska kommissionen.
För att den europeiska integrationen ska kunna fortsätta måste medborgarna vara insatta och aktiva, och de offentliga institutionerna kompetenta, effektiva och medborgartillvända. I betänkandet förslår jag en rad lösningar så att ni - kolleger - verkligen kan engagera er väljarkår på ett bra sätt i den europeiska integrationsprocessen och i det här fallet genom att faktiskt förstärka den gemensamma marknaden, som är EU:s stora bedrift. Vi måste fortsätta att utveckla instrument som ska bidra i utvecklingen av den gemensamma marknaden. Det är viktigt att de fyra betänkandena läggs fram samtidigt, och det är viktigt med bättre samordning och bättre införlivande av lagstiftningen. Vi bör inte reagera negativt på ordet marknad. I den del av världen som jag kommer ifrån kunde vi inte använda marknaden under många decennier, och vi vet vad det ledde till.
Slutligen påminner vi om att medborgarna står i centrum för den gemensamma marknaden och de fyra friheterna, vilket framhålls i mitt betänkande. Det är oerhört viktigt att inte begränsa marknadens friheter, att hjälpa medborgarna att öka och utnyttja dessa friheter fullt ut och utveckla dem, och inte rasera allt som vi har uppnått hittills.
Anna Hedh
föredragande. - Herr talman! Det har varit intressant att lyssna på alla kloka och intressanta inlägg. Jag är också väldigt glad att de båda ansvariga kommissionsledamöterna lovar att gemensamt arbeta för att EU:s konsumentpolitik ska förbättras och utvecklas. Jag skulle vilja tillägga några få saker.
Konsumentorganisationerna har en väldigt viktig roll att spela för att uppmärksamma myndigheterna på konsumenternas vardagsproblem. Därför bör de instrument som står till konsumentorganisationernas förfogande förbättras, så att det blir lättare för dem att agera effektivt på EU-nivå och nationell nivå.
Dessutom måste vi uppmana medlemsstaterna att i så stor utsträckning som möjligt rådfråga konsumentorganisationerna i alla skeden av det beslutsfattande som rör konsumentpolitik. Det gläder mig också att kommissionsledamot John Dalli tog upp frågan om vikten av att medlemsstaterna ser till att det finns tillräcklig finansiering och personal till förfogande för vidareutveckling av resultattavlan.
Slutligen bör resultattavlan inte bara användas för att få till stånd en bättre konsumentpolitik, utan den ska påverka alla politikerområden som är viktiga för konsumenterna och se till att konsumentfrågorna i större utsträckning integreras i all EU-politik. Dessutom bör resultattavlan stimulera en mer allmän diskussion om konsumentpolitiska frågor, både på EU-nivå och nationell nivå. Jag skulle verkligen se fram emot att om ett år återigen ha en debatt här i kammaren om den inre marknaden och konsumentskyddet.
Cristian Silviu Buşoi
Jag vill tacka kommissionsledamot Michel Barnier och de kolleger som har gett positiv respons, inte bara på mitt första betänkande utan också när det gäller själva Solvit-nätverket. Jag anser att Solvit erbjuder konsumenterna en praktisk lösning. Därför tycker jag att det måste förbättras och marknadsföras av oss och medlemsstaterna så att så många EU-medborgare som möjligt blir medvetna om Solvits existens och kan försvara sina rättigheter genom att ta hjälp av Solvit.
Jag tycker att det resultat som vi har uppnått, både i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd och utskottet för framställningar, är tillfredsställande. Solvit är ett nätverk som redan fungerar väl. Vi behöver dock lösningar på ett antal problem som uppstår för både dem som använder Solvits tjänster och dess personal. Betänkandet innehåller en del av dessa lösningar, medan andra har tagits upp till diskussion i denna debatt.
Förutom att antalet anställda vid vissa Solvit-center måste ökas för att garantera Solvits effektivitet måste personalen också ha lämpliga kvalifikationer och få utbildning om bestämmelserna för den inre marknaden. En annan faktor som är lika viktig är att Solvits personal måste kunna få rättslig hjälp, både från tjänstemän som arbetar inom offentliga förvaltningar och från Europeiska kommissionen, med tanke på hur komplicerade de fall som rapporteras till Solvit är. Europeiska kommissionen är ibland sen med att svara på begäran om rättslig hjälp från Solvits personal, vilket leder till förseningar i hela processen med att lösa fall.
Jag vill tacka kommissionsledamot Michel Barnier för att han inför Europaparlamentet har förbundit sig att göra webbplatsen http://www.solvit.eu" tillgänglig så snabbt som möjligt.
Jag är övertygad om att betänkandet utgör ett viktigt steg för att förbättra Solvits verksamhet. Därför ber jag alla grupper att rösta för detta betänkande.
Tack så mycket.
Talmannen
Den gemensamma debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum inom kort.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
John Attard-Montalto  
Det är otroligt att de offentliga strukturerna är helt passiva trots uppenbara överträdelser inom två så viktiga områden som hälsa och konsumentskydd på Malta och Gozo.
På de maltesiska öarna är mediciner mycket dyrare än i ett annat EU-land, nämligen Belgien. Låt mig ge några exempel:
Galvus 50 mg (tabletter för diabetiker)
Pris på Malta för en förpackning med 28 tabletter: 27,84 euro
Pris i Bryssel för en förpackning med 180 tabletter: 135,13 euro
För 180 tabletter är priset på Malta 178,97 euro, jämfört med 135,13 euro i Bryssel.
Tegretol 200 mg
Pris på Malta för en förpackning med 50 tabletter: 17,00 euro
Pris i Bryssel för en förpackning med 50 tabletter: 7,08 euro
Zocord 20 mg
Pris på Malta för en förpackning med 28 tabletter: 34,94 euro
Pris i Bryssel för en förpackning med 84 tabletter: 21,71 euro
För 84 tabletter är priset på Malta 104,82 euro, jämfört med 21,71 euro i Bryssel.
Detta är bara några exempel på en situation som bidrar till de svårigheter som drabbar de flesta maltesiska familjer. EU är stolt över sitt hälso- och konsumentskydd, men på de maltesiska öarna har priset på läkemedel stigit kraftigt utan någon rimlig anledning.
Robert Dušek  
En väl fungerande inre marknad är en förutsättning för att kunna garantera de rättigheter som ges av ett fördrag beträffande fri rörlighet för personer, tjänster, varor och kapital inom gemenskapen. I kristider kan den även bidra till att skapa en stabil och blomstrande ekonomisk miljö. Den inre marknaden kan dock inte uppfylla sin funktion utan korrekt genomförande, tillämpning och efterlevnad av lagstiftningen. Medlemsstaterna har en skyldighet att genomföra lagar i tid, om de har åtagit sig att göra detta inom ramen för ett avtal. Ett genomförandeunderskott på 1 procent kan tyckas lite, men om vi räknar in antalet försenade eller icke-genomförda direktiv får det en betydande inverkan på den inre marknadens funktion. Tvivel har uppstått upprepade gånger när det gäller vissa medlemsstater. Jag stöder tillhandahållandet av mer detaljerad information på kommissionens webbplats om direktiv som ännu inte har genomförts. Denna information bör bidra till en ökad medvetenhet hos den bredare allmänheten och medlemsstaternas konstitutionella organ. Jag ser det som en utmaning för medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder, t.ex. när det gäller tilldelning av resurser för att säkra fungerande gränsöverskridande nätverk av elektroniska informationssystem för snabbt informationsutbyte, särskilt angående farliga icke-livsmedelsprodukter (Rapex) samt livsmedel och foder (RASFF), eller nätverket för konsumentskyddssamarbete. Dessa system fungerar fortfarande inte korrekt, och man kan inte lita på dem i alla medlemsstater. Det är också nödvändigt att lägga särskild vikt vid att direktiven tillämpas korrekt. Detta kan uppnås genom ett effektivt samarbete mellan myndigheter på nationell, regional och lokal nivå.
Louis Grech  
Vi bör ägna stor uppmärksamhet åt befintliga EU-omfattande mekanismer för tvistlösning som Solvit. Denna alternativa möjlighet till gottgörelse används för lite på grund av en bristande kunskap om dess existens hos medborgare, konsumenter och företag, samt på grund av otillräckliga resurser på nationell nivå. De Solvit-centrum som för närvarande finns i varje medlemsstat (liksom i Norge, Island och Liechtenstein) är underbemannade och underfinansierade - utbildningen av personal och finansieringen för att förbättra centrumens administrativa kapacitet måste ökas. Jag uppmanar kommissionen att snarast möjligt slutföra projektet Stödtjänster för inremarknadsfrågor (Smas). Jag föreslår att kommissionen överväger att låta resultattavlan för konsumentmarknaden innehålla en utförlig redogörelse för Solvits framsteg, resultat och brister. För att försöka öka medvetenheten måste medlemsstaterna dessutom marknadsföra Solvit som en ändamålsenlig och lättillgänglig alternativ tvistlösningsmekanism i nationella informationskampanjer. Slutligen måste det ske en markant förbättring från kommissionens och medlemsstaternas sida när det gäller att öka medvetenheten om de möjligheter som den inre marknaden erbjuder för medborgare, konsumenter och företag.
Danuta Jazłowiecka  
Ett samhälle som fritt utnyttjar de möjligheter som den inre marknaden erbjuder utgör grunden för en framgångsrik europeisk integrationsprocess. Vi kommer inte att kunna skapa ett verkligt enat EU om medborgarna inte är övertygade om att hela Europa är deras hem. Detta mål kan framför allt uppnås genom Solvit. Man kan säga att inrättandet av Solvit-systemet 2002 var en av de händelser i Europas historia som enad kontinent som kan verka oansenliga, men som med tiden har lett till oväntade resultat. Idén med systemet går tillbaka på källorna för den europeiska integrationen; med andra ord syftar det främst till att tjäna unionsmedborgarna och inte enskilda medlemsstater eller regeringar.
Kan det finnas något bättre än att ge vanliga människor ett enkelt instrument som gör det möjligt för dem att lösa problem som begränsar deras handlingsfrihet på den inre marknaden? Nästan ett helt decenniums erfarenheter har dock visat att det finns en mängd saker som hindrar personer från att fullt ut utnyttja systemets möjligheter. Vi bör därför instämma med förslagen i betänkandet som har utarbetats av utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. Framför allt bör vi fokusera på att marknadsföra Solvit i medlemsstaterna, bland medborgarna, eftersom de vet mycket lite om det. Att ge större ekonomiska och personella resurser och fortbildning, eller att utse en kontaktperson för Solvit, kommer att vara meningslöst om folk inte vet att de har ett sådant instrument till sitt förfogande. Enligt min mening bör därför alla de åtgärder vi vidtar börja med detta, även om vi inte bör ge upp de andra idéerna.
Ramona Nicole Mănescu  
Herr talman, mina damer och herrar! En väl fungerande inre marknad måste förbli en prioritet för Europaparlamentet, och tjänster som Solvit är väsentliga för att garantera att marknaden fungerar. Föredraganden belyser denna punkt och riktar uppmärksamheten på de problem denna tjänst står inför. Trots att vi alla är medvetna om att aspekter såsom kommunikation och att förbättra Solvit-tjänstens medieprofil är av största vikt, ser vi att dessa saker fortfarande utgör en del av de återkommande problem som tjänsten har konfronterats med ända sedan dess första år. Medlemsstaterna och Europeiska kommissionen måste se till att EU-medborgarna, näringslivet och i synnerhet små och medelstora företag som behöver stöd för att till fullo kunna utnyttja de möjligheter som den inre marknaden erbjuder får tillgång till resurser som kan ge information och en snabb lösning. Dessutom kräver Solvit-centrumen ytterligare resurser. Jag tänker då på kvalificerad personal och fortbildning för personalen. Medlemsstaterna måste inse hur viktiga dessa centrum är och hur avgörande de är för att garantera att den inre marknadens bestämmelser genomförs korrekt. Jag tror att de fördelar som denna tjänst kan erbjuda både medborgarna och näringslivet långt ifrån utnyttjas fullt ut.
Andreas Mölzer  
skriftlig. - (DE) Konsumentskyddet i EU måste utformas på ett sådant sätt att medborgarna kan dra fördel av ett stort urval av produkter och tjänster av hög kvalitet på den inre marknaden, och samtidigt vara övertygade om att deras rättigheter som konsumenter är skyddade och att de kan utöva dem på ett effektivt sätt om det skulle behövas. En förutsättning för detta är självfallet att konsumenterna vederbörligen informeras om sina rättigheter och skyldigheter enligt gällande lagstiftning. De initiativ för att ge förtydliganden och information till EU-medborgare som nämns i betänkandet är därför viktiga och måste genomföras snabbt. Särskilt den ökande komplexiteten i tjänstesektorn utgör ett stort problem, vilket gör det allt svårare för konsumenterna att göra ett informerat val när de köper varor eller tjänster. Både konsumenternas kunskap och deras behov, vilket också har tagits upp av konsumentbarometern, måste beaktas av EU-institutionerna i deras politik och lagstiftning. Vi bör sträva efter en ökad harmonisering av konsumentskyddsbestämmelserna - och med det menar jag en justering uppåt - på grund av den ökande gränsöverskridande användningen av tjänster. I alla våra försök att förbättra den inre marknaden får vi dock inte glömma de många importerna från tredjeländer. I detta avseende behöver vi ett ökat samarbete mellan tullmyndigheterna och konsumentskyddsmyndigheterna i medlemsstaterna för att skydda konsumenterna mot osäkra importer.
Siiri Oviir  
Under årens lopp har omfattningen av EU:s konsumentpolitik ändrats för att återspegla förändringar i människors behov och förväntningar. Med nästan 500 miljoner konsumenter spelar EU:s inre marknad en betydande roll i förverkligandet av målen i handlingsplanen från Lissabon (att öka tillväxten, sysselsättningen och konkurrenskraften), eftersom konsumtionen gör EU rikare. Framför allt på grund av den snabba utvecklingen av e-handeln har den gränsöverskridande dimensionen av konsumentmarknaderna i EU ökat avsevärt, vilket gör det ännu viktigare att ha en hög nivå på konsumentskyddet. Men tyvärr sker inte tillsynen och tillämpningen av EU:s gällande konsumentskyddsbestämmelser i samma utsträckning i alla medlemsstater. Jag anser att en starkare övervakning av marknaden och tillsynssystemen, och en effektiv och övergripande tillämpning av dem, är mycket viktigt för att öka konsumenternas förtroende. På grundval av detta stöder jag föredragandens förslag om att Europeiska kommissionen noggrant bör övervaka antagandet och tillämpningen av EU-konsumenternas rättigheter i medlemsstaterna och hjälpa dem med detta på alla sätt. Jag anser att EU bör överväga att inrätta ett europeiskt kontor för konsumentskydd som kan fungera som ett samordnande centralt kontor där man särskilt ägnar sig åt att lösa gränsöverskridande problem, i syfte att stödja och komplettera de berörda kontoren för konsumentskydd i medlemsstaterna när det gäller tillämpning och tillsyn av EU:s konsumentskyddsbestämmelser. Jag tror inte att EU:s konsumentskyddsbestämmelser kommer att vara till någon större nytta om inte medlemsstaterna införlivar och verkställer dem och ser till att de efterlevs.
