Az egységes piacról szóló jogszabály (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság egységes piaci intézkedéscsomagról szóló nyilatkozata.
Michel Barnier
Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Örömmel tárom e Ház tagjai elé hivatalosan is az egységes piaci intézkedéscsomagról szóló közleményt, amelyet a Bizottság október 27-én fogadott el, és örömmel várom annak Önökkel való megvitatását. Vitánkat valójában már tegnap megkezdtük Harbour úr és Grech úr kezdeményezésére másutt ugyan, de jó néhány száz, európai, nemzeti és regionális szinten tevékenykedő politikai, gazdasági és szociális érdekelttel.
Fontos dokumentum ez. Fontos, hölgyeim és uraim, mert úgy véljük, hogy Európát sok oldalról kérik számon. A külvilágnak kérdései vannak a válságok okairól. Hihetetlenül kemény pénzügyi válságot tapasztaltunk az elmúlt két évben, annak gazdasági, szociális és emberi utóhatásai pedig még mindig érződnek minden országunkban. Itt van a gazdasági válság - általánosságban, aztán más olyan válságok is - mint amilyen például az élelmiszerválság -, amelyeket annak ellenére nem hagyhatunk figyelmen kívül, hogy kevesebb szó esik róluk. Megközelítőleg egymilliárd embert fenyeget az éhenhalás vagy a vízhiány okozta halál veszélye. Ott van aztán a környezeti válság, amely valószínűleg a legrosszabb.
Meg kell válaszolnunk ezeket a kérdéseket, de e kívülről érkező kérdések mellett vannak belső kérdések is, amelyek közül a legfontosabb kétségtelenül az, amelyet az európai polgárok tesznek fel, akik nem értik, akik gyakran aggódnak, és olykor dühösek, akiket nem sikerült még meggyőzni, és akik ezen óriási egységes piaccal kapcsolatban tesznek fel kérdéseket, amely a sarokkövet képezi és képezte az Európai Szén- és Acélközösség 1950-es kezdete óta - ez a hatalmas európai piac, amelyet oly türelmesen építgetünk együtt.
A polgáraink, a kis- és középvállalkozások által feltett kérdés a következő: mit is tud kínálni nekünk ez az egységes piac? Mit tesz értünk Európa? Kedvező választ kell adnunk erre a kérdésre, amit nem mindig teszünk meg.
Erre a következtetésre jutott Mario Monti a Barroso elnök úr megbízásából készült jelentésben, amely jelentésről számos alkalommal vitatkoztak itt Önök és amely jelentés számos hasznos megállapítást tartalmaz. Mario Monti például kijelenti, hogy az egységes piacra egyre nagyobb szükség van és az mégis egyre népszerűtlenebbé válik. Hölgyeim és uraim, saját megbízatással rendelkező politikusok vagyunk, és amikor ilyesfajta következtetéseket hallunk, annak biztosítására kell törekednünk, hogy ami szükséges, az népszerűvé váljon, és - mindenesetre - hogy támogatásra és jobb megértésre tegyen szert.
Ezért van az, hogy mindezen válságok és kérdések ismeretében, valamint megbízatásunknak megfelelően, gyakorlati nyomon követést kívántunk összeállítani Mario Monti ténymegállapításait illetően, és valójában azon következetes ténymegállapításokat illetően, amelyekkel ez a Parlament - Grech úr vezetése mellett, akinek egyúttal köszönetemet is kifejezem - a hatalmas egységes piac tökéletlen, hiányos és olykor csalódást okozó működésével kapcsolatban előállt.
Elnök asszony, hölgyeim és uraim, a ma Önök elé tárt dokumentum ennélfogva eredeti. Nem olyasvalami, amit elfogadhatnak vagy elvethetnek. Jogalkotási javaslat helyett inkább cselekvési tervet tartalmaz, olyan cselekvési tervet, amely jelenleg 50 olyan javaslatból áll, amelyet megvitatásra terjesztünk elő, és amelyek mindegyike az egységes piac működési módjának javítását célozza a kis- és középvállalkozások, a növekedés és a polgárok javára. Ez a piac a növekedés és a társadalmi fejlődés előmozdításának motorja - és nem fordítva, amint azt már oly sokszor elmondtam.
Épp most vitattuk meg a fedezeti alapokról és magántőkéről szóló irányelvet. Hadd mondjam el, hogy igen egyértelmű stratégiám van, amelyet öt évig makacsul szándékozok követni. Amint azt január 13-án Önöknek kifejtettem, azt akarjuk és fogjuk biztosítani, hogy a létfontosságú pénzügyi szolgáltatások és a pénzügyi piacok ismét a reálgazdaságot szolgálják, és nem pedig fordítva! Ennek során biztosítani fogjuk, hogy a reálgazdaság és az annak alapjául szolgáló egységes piac a növekedést és a társadalmi fejlődést szolgálja.
A 2020-as stratégiával összhangban lévő növekedési stratégiánk célja az egységes piac megfelelőbb működésének biztosítása. Ezt a piacot olyan platformnak kell tekinteni, amelyen az európai gazdaság alapul. Meggyőződésünk, hogy ha ez a platform a mainál jobb működésre bírható - ami a cselekvési terv célja -, akkor minden, ami arra épül - magán és állami kezdeményezések, helyi, regionális, nemzeti és európai kezdeményezések, a szövetségek, valamint a piacon belüli más testületek összességének tevékenységei -, szintén jobban fog működni.
Azzal akarjuk megválaszolni ezeket a kérdéseket és kihívásokat, hogy a vállalkozásokkal együtt dolgozunk az erős, fenntartható és igazságos növekedéshez való visszatérésen. Számos, kifejezetten az innovációra és a kis- és középvállalkozásokra összpontosító intézkedést javaslunk.
Az egységes piaci intézkedéscsomag tartalmazza a szabadalom rendkívül lényeges kérdését, amit épp most vitatunk meg - ezért vannak bonyodalmak a programommal, elnök asszony, a versenytanácsban a belga elnökség alatt. Általánosságban az egész szabályozási és adókörnyezetet rugalmasabbá kívánjuk tenni a vállalkozások számára, és meg kívánjuk könnyíteni a befektetéseik támogatásához szükséges finanszírozáshoz való hozzáférést.
Végül, az európai versenyképesség fellendítését illetően: a viszonosság és a kölcsönös előnyök szellemében kívánjuk megerősíteni külső stratégiánkat.
Annak biztosítása érdekében, hogy az európai polgárok álljanak az egységes piac középpontjában, a Bizottság be akarja bizonyítani, hogy a piac nem képezi az általános érdekű szolgáltatások és a nagyobb infrastruktúrák fejlődésének akadályát. Olyan közleményt fogunk kidolgozni, amelyet kétségtelenül támogatnak, fokoznak és javítanak majd a parlamenti felszólalások, ez pedig: az általános érdekű szolgáltatásokról és állami szolgáltatásokról szóló közlemény. Egyértelművé kívánjuk tenni, hogy az egységes piac megőrzi az Alapjogi Chartában szereplő szociális jogokat, hogy új fejlődési lehetőségeket tud kínálni azoknak a társadalmi szempontból innovatív vállalkozásoknak, amelyek az európai munkavállalókat és fogyasztókat egyaránt szolgálják.
Ezzel pedig elérkeztünk az egységes piaci intézkedéscsomag harmadik fejezetéhez. Ennek az átfogó megközelítésnek csak akkor van értelme, ha az - a vállalkozásainkkal és polgártársainkkal folytatott fokozott párbeszéden és partnerségen keresztül, de ugyanakkor az európai intézmények, tagállamok, regionális és helyi hatóságok közötti, jobb szociális párbeszéd révén - a javított kormányzásban kap helyet. Az együttesen elvégzett munkánk egésze során meggyőződésünk, hogy a versenyképesség kihívásával, az európai polgárok által elvárt növekedés véghezvitelének kihívásával való megbirkózáshoz minden egyes polgár és minden egyes vállalkozás segítségére szükség van. Minden egyes közösség segítségére van szükség.
Ez a célja tehát a négy hónapig tartó európai nyilvános vitának, amelyet Önökkel együtt kívánunk elindítani. Sok biztos - 13 - dolgozott az egységes piaci intézkedéscsomagon - amit köszönök nekik -, amely intézkedéscsomagot a Bizottság hosszas, házon belüli viták után hagyott jóvá. Ez a kérdés legfőbb prioritásaink közé tartozik, és erről az 50 javaslatról vitatkozunk most. Nagyon oda fogunk figyelni arra, hogy a különböző intézményeknek és különféle partnereinknek mi mondanivalója van, a konzultációk végeztével pedig - valószínűleg februárban - véglegesíteni fogjuk a kötelezettségvállalások azon listáját, amelyek vonatkozásában a megfelelő biztosok vállalni fogják javaslatok legfeljebb két éven belül történő kidolgozását. Ennek eredményeként 2012-ben - amikor is az egységes piac 20. évfordulóját, a Jacques Delors által tett kötelezettségvállalásoktól és javaslatoktól számított 20 év elteltét fogjuk ünnepelni - az évfordulót nem nosztalgikus és melankolikus hangnem fogja jellemezni - jelenleg nincs is helye nosztalgiának -, hanem az proaktív és dinamikus alkalommal fog szolgálni.
Ezért is végezzük el ma a kezdőrúgást, amint azt tegnap is tettük. Kollégáim és jómagam négy hónapon keresztül kéznél leszünk arra, hogy koordináljuk azt az európai nyilvános vitát, amely ma vette kezdetét az Európai Parlamentben. Arra fogunk törekedni, hogy konstruktív és igen figyelmes szerepet játsszunk ebben.
Andreas Schwab
Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Ezen a héten, az úgynevezett egységes piaci fórum keretében megvitattuk az Európai Bizottság azon javaslatát, amelynek célja, hogy igen versenyképes szociális piacgazdaságot eredményezzen Európában. Mindhárom fogalom - versenyképesség, szociál- és piacgazdaság - fontos számunkra e tekintetben, és kifejezetten üdvözöljük azt, hogy a belső piacért felelős biztos, Michel Barnier sikerrel élesztette újra azt a horizontális - vagy ahogyan azt Grech úr jelentésében jellemezte: holisztikus - megközelítést, amelyet az egységes piac vonatkozásában akartunk. Véleményünk szerint ez hatalmas lépés, ugyanakkor azonban úgy véljük, hogy további kisebb lépésekre is szükség van ahhoz, hogy valóban teljessé váljon e jogalkotási projekt horizontális megközelítése. És itt lép be az Európai Parlament.
Az Európai Parlament részvétele csak akkor lesz sikeres, ha olyan helyzetbe kerülünk, hogy leküzdhessük azokat a technikai, intézményi és politikai különbségeket, amelyekkel egy ilyesfajta jogalkotási projekt jár, mivel csak ekkor leszünk képesek teljes mértékben kiaknázni az e javaslatban rejlő jogalkotási potenciált. Ezt akarjuk tenni!
Biztos vagyok abban, hogy a polgárok és az érdekeltek részvételével zajló nyilvános meghallgatás segíthet mindenkit bevonni ebbe a jogalkotási javaslatba, segíthet továbbá abban, hogy azt az érzetet keltse bennük, hogy képesek szerephez jutni annak eldöntésében, hogy mi lesz végső soron ebből a jogalkotási javaslatból. Barnier biztos úr, a Parlament kiveszi a részét e cél eléréséből. Felül akarjuk vizsgálni az 50 javaslatból álló programot, prioritásokat akarunk meghatározni és segíteni akarunk annak biztosításában, hogy az Európai Parlament valamennyi bizottságának részvételére sor kerüljön, valamint hogy elérjük azt az intézményes konszenzust, amit egy ilyen intézkedéscsomag megkíván.
Végül pedig, hölgyeim és uraim, sikerülnie kell biztosítanunk azt, hogy mindenkinek meglegyen a saját helye az egységes piacon, és hogy mindannyian képesek legyünk arra, hogy közösen részesüljünk az egységes piacon belüli együttműködés előnyeiből. Ezt 2012-ig - az egységes piac 20. évfordulójáig - bizonyítani akarjuk, és keményen fogunk dolgozni ennek eléréséért.
Evelyne Gebhardt
Elnök asszony, köszönöm Barnier biztos úr munkáját. Nem volt könnyű dolga, és magáévá tett néhány olyan dolgot, amit Monti professzor mondott jelentésében, és amit Grech úr dolgozott ki az Európai Parlament számára. Ebből láthatunk valamit ott is, és láthatjuk a holisztikus megközelítés alkalmazására való törekvést is, amely nem úgy sikerült, mint mi gondoltuk, de legalább a helyes irányba halad. Az is nagyon fontos, hogy teljesen egyértelművé tette, hogy kísérletet fog tenni arra, hogy valóra váltsa a polgárok szociális jogait, amelyeknek természetesen az Európai Unió jogalkotásának középpontjában kell állnia. Képviselőcsoportom nevében azonban meg kell mondanom, hogy úgy érezzük, hogy a szövegben néhány dolog túl homályos, túl egyszerű, illetve túl jelentéktelen, vagy egészében hiányzik abból, hiszen az egyik alapvető követelésünk - amellyel Ön is egyetértett - az volt, hogy az európai politika minden lényeges területe foglaljon magában egy szociális záradékot. Nem találjuk ezt a szociális záradékot! Nekünk még egy, a szociális hatásvizsgálat elvégzésére irányuló kötelezettségvállalás is elég lenne. Egy szociális záradék azonban jóval több annál, mint ami a szövegben fellelhető. Arra fogunk törekedni, hogy segítsünk Önnek, hogy ezen előrelépést tegyünk a téren megfelelő irányba, mert ez nagyon fontos nekünk.
Van egy másik dolog is, amelyet igencsak problémásnak tartok, és ami szintén igen fontos volt képviselőcsoportunk számára. Kollektív jogorvoslatra szólítunk fel! Kollektív jogorvoslatot akarunk a polgárok számára, hogy valóban képesek legyenek fogyasztóvédelmi jogaik érvényesítésére. Ön az Európai Bizottság nevében bejelentette, hogy még több tanulmányt fognak folytatni. Ezen a területen már három éve folytatnak tanulmányokat. Szerintem itt az ideje, hogy továbblépjünk, és hogy tényleg már jogalkotási javaslatot kapjunk Öntől, ne csak újabb javaslatot egy még elvégzendő tanulmányra, hogy lássunk, hogy miként léphetünk előre innen.
Mint látja, van néhány dolog, amivel elégedettek vagyunk, de vannak olyanok is, amelyeknek nem örülünk annyira, és Önnel, a Tanáccsal és más képviselőcsoportbeli képviselőtársainkkal keményen fogunk dolgozni annak biztosításán, hogy végül valóban jó szöveghez jussunk.
Jürgen Creutzmann
Elnök asszony, Barnier biztos úr, hölgyeim és uraim! A gazdasági hatalom tekintetében a világ legnagyobb egységes piaca a globalizáció korában kulcsfontosságú helyzeti előnnyé alakult az Európai Unió számára. Ezért olyan fontos kifogásolni a protekcionista tendenciákat és még tovább bővíteni az egységes piacot. A túlságosan eladósodott nemzeti költségvetések tekintetében Európa semmi mást nem tehet, mint hogy strukturális reformokkal erősíti meg gazdaságát. 1992-ben történt létrehozása óta az egységes piac már 1,85%-os növekedést generált. A bejelentett intézkedések végrehajtásával a cél további 2-4%-os növekedés elérése.
A Bizottság egységes piacra irányuló kezdeményezésekre vonatkozó 50 javaslatát három kategóriába sorolhatjuk: először is az egységes piacot mindenképpen a vállalkozások és a polgárok javára fokozó számos konkrét javaslatra. Ezek közé tartozik többek között a teljes mértékben működőképes belső energiapiac megteremtése, amely - Európa mint gazdasági és ipari központ számára - különös jelentőséggel bír. Ott van aztán az Európai Unión belüli mobilitás megkönnyítésére szolgáló európai szakmai kártya és az európai képesítési útlevél, amely egyre fontosabb lesz a jövőben az európai versenyképesség globalizált világban való fenntartása és az elektronikus kereskedelem megerősítése érdekében a szerzői jogok jobb kezelése, valamint - az új munkahelyek megteremtése céljából - a szolgáltatási irányelv hatékony végrehajtására vonatkozó új iránymutatások révén.
Másodsorban azonban számos olyan javaslat van, amelyek megfogalmazása túl homályos ahhoz, hogy azokat máris értékelhessük. Ezért még mindig meg kell várnunk a Bizottság konkrét javaslatait. Itt többek között a közbeszerzésre vonatkozó uniós szabályok felülvizsgálatára, az általános érdekű szolgáltatásokra vonatkozó intézkedésekre, és - Gebhardt asszony - a kollektív jogorvoslatra irányuló európai megközelítéssel kapcsolatos megfontolásokra gondolok. Nem tudom, hogy ugyanabba a téves irányba kell-e elindulnunk, mint az Egyesült Államok.
Harmadsorban, a közlemény olyan javaslatokat is tartalmaz, amelyek - véleményem szerint - az egységes piac megerősítését illetően éppen az ellenkező irányba hatnak, mivel további bürokráciával terhelik a vállalkozásokat. Ezeket a javaslatokat tehát meg kell vitatnunk és erre készen is állunk!
Emilie Turunen
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Olyasvalamit tárgyalunk ma este, amiről úgy vélem, hogy a következő évek során az EU legfontosabb intézkedéscsomagja lesz. Az egységes piac reformjának keretében nyílik valódi alkalmunk arra, hogy Európát szociálisabb és fenntarthatóbb Unióvá alakítsuk, a kérdés tehát a következő: ez a közlemény vajon egy zöldebb és szociálisan igazságosabb belső piac irányába képes-e mutatni?
Véleményem szerint azért itt még nem tartunk. Hadd mondjak két példát: először is a 29. javaslat. Ezen a ponton meg kell Öntől kérdeznem, Barnier úr, hol van a garancia a sztrájkhoz való joghoz? Hol van arra a garancia, hogy az alapvető szociális jogokat nem fogják felborítani a piaci szabadságok? Jól tudom, hogy a Bizottságon belül eltérnek az álláspontok e kérdést illetően, és ezért nagyon egyenesen szeretném feltenni Önnek a kérdést: igaz az, hogy - többek között - a dán, a svéd, a német és a brit biztosok szembeszálltak a szociális záradék bevezetésére irányuló javaslatával? Ha ez így van, biztos úr, úgy tudnia kell, hogy élvezi e Ház támogatását, mert az ilyen garanciák elérése volna az igazi megegyezés.
A másik példa valami olyanra, amit javításra szorul, az a 19. javaslat, a közös konszolidált társasági adóalap bevezetése. Mi, zöldek már régóta kérjük ezt, tehát örülnünk kellene. A probléma azonban a szöveg olvasásakor merül fel. Abban az áll, hogy a közös konszolidált társasági adóalapnak a vállalkozások széttöredezettségének felszámolására kell irányulnia. Figyeljen ide! Szerintem az európai társasági adókkal nem a széttöredezettség a legnagyobb probléma, hanem az egészségtelen és folyamatos lefelé irányuló verseny a tagállamok körében. Ez már 15 éve tart. Nem csoda, hogy most problémáink akadnak jólétünk finanszírozása körül.
Véleményem szerint a közös konszolidált társasági adóalapnak arra kellene irányulnia, hogy véget vessen Európában az egészségtelen versenynek. Ez a valódi probléma! Emellett úgy vélem, hogy tovább kell mennünk a javaslatban a belső piac "kizöldítése” irányába, például a környezetbarát közbeszerzés alkalmazásával. Szerintem itt sokkal többet is elérhetnünk! Így hát, Barnier úr, szerintem van mit tennünk. Alig várom mindezt, és köszönöm, hogy felkért bennünket arra, hogy vegyünk részt ebben a széles körű vitában. Nagyra értékeljük!
Malcolm Harbour
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Szerintem fontos tükrözni azt, hogy az egységes piac megvalósítására - vagyis a megvalósítás irányába tett lépéseinkre, erre a véleményem szerint soha be nem fejeződő feladatra - irányuló, nagyra törő program meglétének elgondolása nem szerepelt az EU 2020 stratégiában. Nem szerepelt továbbá az Ön programjában sem, amikor itt járt a tavalyi meghallgatásán. Véleményem szerint ez tükrözi az egységes piac megvalósításának szükségessége, valamint profiljának fokozása mögött meghúzódó politikai lendületet, amely utóbbit Barroso elnök azon döntése generált, hogy felkérte Mario Montit, hogy vizsgálja azt meg, és felkérje a Louis Grech vezette bizottságunkat, hogy azzal egyidejűleg szintén vizsgálja azt meg.
Tényleg nagyon örülünk, hogy megragadta a kezdeményezést arra, hogy ezt előrébb lendítse. Most ízelítőt kaphatott néhány jövőbeli vitából. Úgy vélem, ezen úgy kellene elgondolkodnunk mint az arra alkalmas lehetőségen, hogy azzal foglalkozzunk, amire Európának oly rendkívül nagy szüksége van. Ezek pedig a gazdasági növekedés, a munkahelyek, a dinamikus kisvállalkozói szektor, még több innováció, hatékonyabb közbeszerzés - ezek azok a dolgok, amelyek alapján polgáraink megítélnek majd minket. Ha többüket juttatjuk vissza a munkába és több társaság tudja megkezdeni működését, az a legnagyobb eredmény, amit ezzel az intézkedéscsomaggal elérhetünk.
Kyriacos Triantaphyllides
Elnök asszony! Véleményem szerint az Európai Bizottságnak az egységes piacról szóló új dokumentuma összhangban van a lisszaboni stratégia filozófiájával, ami - mint azt mindenki elismeri - kudarc. Ahogy mi látjuk, a versenyre szigorú szabályoknak és - amint azt a válság bizonyította - állami beavatkozásnak kell vonatkoznia. A fogyasztókat meg kell óvni a spekulációval szemben, ami lehetővé teszi, hogy a piacokat oligopóliumok ellenőrizzék, és hatékony állami szolgáltatásokkal kell kompenzálni a piaci hibákat.
A bizottsági javaslat úgy dönt, hogy figyelmen kívül hagyja az alapvető szociális védelem hiányát és eltekint attól a helyzettől, amelyben számos európai ország jelenleg találja magát. Miközben az Európai Bizottság kész arra, hogy a társaságok megsegítése érdekében egy sor intézkedést hagyjon jóvá, semmilyen előrelépés nem történik a fogyasztóvédelmi szektorban, amelyre vonatkozóan több alkalommal kerültek szóba korábbi, hatásvizsgálatok elvégzésére irányuló javaslatok. A fogyasztók esetében tehát nem történt előrelépés. Hogyan győzhetjük meg a polgárokat arról, hogy ez az irányelv érinti őket? Mi változott meg a múlthoz képest?
Valamennyi uniós jogalkotási kezdeményezés középpontjában a fogyasztók és a munkavállalók védelmének kell állnia. Különösen az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nem függhetnek a versenyjogtól, a belső piaci jogtól, illetve a támogatásokra vagy a közbeszerzési szerződések liberalizációjára irányadó szabályoktól. A jó minőségű közszolgáltatásokhoz való egyetemes hozzáférésnek kell az alapvető politikai kritériumnak lennie.
Matteo Salvini
Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Szeretnék köszönetet mondani a biztos úrnak, és reményemet fejezem ki azzal kapcsolatban, hogy észben tartja azt, hogy nem az európaiak állnak a piac szolgálatában, hanem a piac áll az európaiak szolgálatában - mindannak ellenére, amit az előttem szólók mondtak -, ezért a piacnak az emberek igényeire kell reagálnia.
Az európai gazdaság négy motorja egyikének, Lombardiának a nevében beszélek. Ahol mi élünk, ott a kis- és középvállalkozások jó néhány millió munkahelyet biztosítanak. Remélem, hogy a Barnier úr által aláírt és általunk olvasott nagyra törő terv nem ütközik néhány biztostársának javaslataival. Itt a Pakisztánból érkező textiltermékekre kivetett vámok eltörlésére gondolok, ami munkahelyek százezreinek elvesztését eredményezné Lombardiában és Európa többi részében egyaránt.
Itt vagyunk, hogy segítsünk mindezt reklámozni, de nem vagyok benne biztos, hogy négy hónap elegendő erre. A jelenleg víz alá került venetói vállalkozásokra gondolok. Nem tudom, hogy mostantól kezdve februárig képesek lesznek-e elégséges mértékben részt venni ebben a mindenesetre ambiciózus tervben, amelynek javításában reményeim szerint mi, a Szabadság és Demokrácia Európája képviselőcsoport és a Lega Nord segíteni tudunk, és amely tervvel egyúttal segíteni tudunk.
Lara Comi
(IT) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Az egységes piac Európa alapvető stratégiai célkitűzését jelenti, amelynek elérésére megújult politikai eltökéltséggel kell törekedni. Az elmúlt években elért célok rendkívüli eredményeket képviselnek, ma azonban határozottan a jövő felé kell tekintenünk. Európa már nem 1985 Európája. A létrejött új körülmények egyértelműen új válaszokat kívánnak.
A kereskedelem globalizációjával, a technológiai fejlődéssel, valamint a világ színterén új szereplők megjelenésével jellemzett jelenlegi európai és nemzetközi háttér minden bizonnyal az egységes piac komoly újbóli beindítását teszi szükségessé, a megfelelő egyensúlyt teremtve meg minden érdekelt - vállalkozások, fogyasztók és munkavállalók - védelme között. Az előterjesztett dokumentum jó kiindulópont, de azt most a lehető legjobban kell reklámozni és terjeszteni.
A dokumentumban szereplő számos célkitűzés közül különösen három aspektus jelentőségét szeretném hangsúlyozni. Először is, teljes mértékben egyetértek azzal, hogy a jövőbeli felülvizsgálatokon keresztül elérendő szabványosítás révén kell megerősíteni a szabályozási keretet. Az európai egységes piac teljes megvalósítása ugyanis szabványosítást tesz szükségessé, ami az elmúlt években döntőnek bizonyult az áruk szabad mozgása tekintetében, és amely hozzájárult a szabad kereskedelem akadályainak felszámolásához.
A nemzeti adópolitikák egy adóalap azonosítása révén történő összehangolása ugyanilyen fontos. A következő hónapok során az lesz a dolgom, hogy a lehető legjobban felhívjam a figyelmet erre a fontos dokumentumra, valamint hogy beszéljek minden érdekelt féllel, hogy ezáltal egy, a vállalkozások és polgáraink szükségleteinek és várakozásainak kielégítésére képes stratégiát lehessen elfogadni.
Louis Grech
Elnök asszony! Az egységes piac újbóli elindításának politikailag támogatottnak, gazdaságilag életképesnek, szociálisan pedig az európai polgárok számára elfogadhatónak kell lennie. Az egységes piac újjáélesztése csak akkor lehet sikeres, ha polgárainkat meggyőzzük arról, hogy az egységes piac valóban az ő érdekeiket képviseli. E tekintetben rendkívül nagyra értékelem Barnier biztos úrnak a polgárok aggályainak és törekvéseinek figyelembe vétele iránti erőteljes elkötelezettségét. Valójában ugyanis Barnier biztos úr megtette azt a pluszlépést, hogy összeegyeztesse az ütköző nézeteket és feszültségeket, valamint hogy elegyítse a különböző érdekeltek eltérő prioritásait.
Az egységes piaci intézkedéscsomag azonban a jelenlegi formájában nem foglalkozik elégségesen azzal a szociális vetülettel, amely biztosíthatná a nyitott gazdaság megfelelő egyensúlyát, ösztönözve a növekedést és a munkahelyteremtést, de egyúttal biztosítaná a folyamatban a fogyasztók védelmét és a polgárok jogait. Nem szabad szem elől tévesztenünk az egységes piac holisztikus megközelítését, de nem is szabad legyőzöttként közelíteni ehhez az intézkedéscsomaghoz, és itt egyetértek Barnier biztos úrral abban, hogy szembe kell szállnunk "az egységes piaccal kapcsolatos fásultsággal”, főleg akkor, ha ez a fásultság az intézményektől ered.
Úgy vélem, hogy az egységes piac nem kapja meg azt a politikai támogatást, amelyre oly sürgősen szükség van annak biztosításához, hogy ne váljon "tavalyi hóvá”. Ha az egységes piac a Bizottság és a Tanács elnökei részéről fokozottabb politikai vezetésben részesülne, úgy nagy lépést lehetne megtenni az életképes egységes piacért, amely pedig a gazdasági helyreállás katalizátoraként szolgálhatna. Bízunk abban, hogy Barnier biztos úr a következő hónapokban tartott komoly tárgyalások során tudomásul veszi aggályainkat. Nem szabad elveszítenünk ezt a politikai lendületet és az egységes piac újraélesztésével kapcsolatos ezen egyedülálló alkalmat. Ismét mondom: a piaci integráció nem visszafordíthatatlan folyamat és azt nem szabad természetesnek venni; egy gyenge és törékeny egységes piac az európai projekt tekintetében sokkal inkább szétforgácsolódást, semmint integrációt eredményezne.
Olle Schmidt
(SV) Elnök asszony! Az EU belső piaca talán a legfontosabb eszköze annak, hogy Európának új lendületet adjunk. Igencsak tévednek azok, akik a globalizációt fenyegetésként próbálják feltüntetni. A globalizáció lehetőséget kínál Európa számára. Ha nem akarjuk, hogy Európa elszigetelt kontinens legyen, akkor továbbra is le kell bontanunk az akadályokat és a határokat. Ebben a munkában teljes támogatásomat és a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért képviselőcsoport támogatását élvezi. Többet kell tennünk az akadályok felszámolásáért. Ez mindannyiunk közös felelőssége!
Szerettem volna, ha továbbmegy, és ha a munka közelebb került volna ahhoz, amit Monti úr ismertetett itt a minap. Igen részletesen taglalta, hogy Európa mit tehetne. A Bizottságnak merészebbnek kell lennie, de nekünk is itt, az Európai Parlamentben. Tisztán kell látnunk. Európa felülemelkedhet a válságon, de nem úgy, hogy csak állunk nyugodtan és várunk ott, ahol most vagyunk.
Edvard Kožušník
(CS) Harbour úr ambícióról beszélt; én a bátorságról szeretnék szólni. Amikor Monti úr kidolgozta ezt a nagyszerű jelentést - legalább is én annak hívom -, megkérdeztem, hogy mit gondol, lesz-e a politikusoknak elég merszük ahhoz, hogy ajánlásait európai szinten és a tagállamokban is végrehajtsák? Nagyon bölcsen válaszolt, mivel bölcs politikus: ez Önökön múlik - mondta -, Ön politikus. Szeretnék az Európa számára szerintem fontos dolgok előmozdításával kapcsolatos bátorságról is beszélni, mert a belső piac az egyik legfontosabb eszköze a versenyképesség megteremtésének, de egyúttal a munkahelyek megőrzésének is Európa egészében. Ekként egyszerűen azt kérném a biztos úrtól, hogy legyen bátorsága akkor, amikor a tagállamokkal, a nemzeti parlamentekkel és velünk foglalkozik, mert ez a vita semmiképp nem lesz egyszerű. Minden bizonnyal vannak olyan kérdések, amelyekben egy véleményen leszünk és egyet tudunk érteni, de lesznek olyanok is, amelyekkel kapcsolatban igen élénk vitákra fog sor kerülni.
Anna Maria Corazza Bildt
Elnök úr! Angela Merkel német kancellár tegnap a Financial Times-nak a következőt mondta: "a bennünket fenyegető legfőbb veszély a protekcionizmus”. Ezzel összefüggésben a Bizottság kezdeményezése épp jókor jön: akkor, amikor figyelmünket ismét arra kell fordítanunk, hogy a reálgazdaság kijöjjön a válságból.
Az egységes piaci intézkedéscsomag történelmi kezdeményezés. Véleményem szerint ugyanolyan státuszban kellene kezelnünk, mint amilyet 20 éve a Delors-féle fehér könyv kapott. Őszintén remélem, hogy a legnagyobb politikai figyelmet fogja kapni a Bizottságban, a Tanácsban és a tagállamokban.
Hálás vagyok a belga elnökségnek, amely tegnap magáévá tette az EPP nevében általam vállalt ígéretet, hogy miniszteri szinten összehívja a Versenyképességi Tanácsot és elfogadja az egységes piaci intézkedéscsomagot. Gratulálok Barnier biztos úrnak is a polgárközpontú piac kialakításával kapcsolatos elgondolásáért. Ez partnerséget és közös felelősséget igényel. E tekintetben számíthat ránk, itt az EPP-ben, a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottságban. Ez valamennyi uniós intézmény részéről partnerséget kíván meg.
A vállalkozói közösség elkötelezettsége ugyanilyen fontos, amely esetében a siker kulcsa az önszabályozás. A nyilvános vitában előttünk álló négy hónapot a politikai támogatás kiépítésére és arra kell felhasználni, hogy a polgárokkal és érdekeltekkel együtt kidolgozzuk az egységes piaci intézkedéscsomag keretében az 50 javaslatos vázlatot.
Itt az ideje a cselekvésnek! Nagyon szeretném ma mindannyiunkra rányomni a sürgősségérzetet. A munkanélküliek nem várhatnak tovább a munkahelyekre, a polgárok a jobb döntésre és az alacsonyabb költségekre, a vállalkozások pedig a jobb versenyre. A hatékonyabb és tisztességesebb kiskereskedelmi piaccal kapcsolatos előadóként azt kívánom hangsúlyozni, hogy a kiskereskedelem képezi az egységes piac és polgáraink élete javításának pillérét.
Még mindig vannak olyan nemzeti szabályok, amelyek akadályozzák a szabad mozgást; a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok és a piaci hozzáférés korlátozásai még mindig fennállnak; vannak olyan játékok, amelyeket még mindig be kell vizsgálni újból, holott egy másik tagállamban már minősítették. E tekintetben szeretnék köszönetet mondani a belga elnökségnek az átültetés iránti elkötelezettségéért. A fény az alagút végén bizony nem a protekcionizmus, hanem a szabad mozgás, az új egységes piaci intézkedéscsomagban pedig megvan az a lehetőség, hogy Európát eszközökkel lássa el ahhoz, hogy globális szerepét eljátszhassa.
Stephen Hughes
Elnök úr! Barroso elnök a Monti professzorhoz intézett tavalyi megbízólevélben arra kérte a professzort, hogy "vessen újból pillantást arra, hogy az integrált európai gazdaság piaci és szociális vetületei miként erősíthetők meg kölcsönösen”. Jelentésében Monti professzor erőteljesen felszólított a politikai konszenzusra, mondván: "a konszenzus kialakítása [...] tehát az egységes piacra vonatkozó új stratégia létfontosságú alkotóeleme lesz. A konszenzus kialakítására irányuló erőfeszítésnek a mai egységes piacot övező fő aggályok tekintetében teljes körű tudatosságot kell tükröznie”.
Számunkra ez azt jelenti, hogy e konszenzus elérése a belső piaci stratégia szociális és gazdasági pillérjei közötti új egyensúlyt tesz szükségessé. Már tudom, Barnier biztos úr, hogy Ön valóban rájött erre és csak dicsérni tudom az említett kiegyensúlyozott konszenzus elérésére tett személyes erőfeszítéseit. Sajnos azonban a testületben mások nem jöttek rá erre, így - miközben a közleményben vannak megfelelő tényezők -, amint kollegáim elmondták, nem hisszük, hogy jelenleg ez a konszenzus alapját képezheti. Remélem, hogy az ebben a Házban helyet foglaló képviselőcsoportjaink hatékonyan tudnak együttműködni azért, hogy megteremtsék a megfelelő egyensúlyt és konszenzusra jussanak, remélem továbbá, hogy a konzultációs időszak végeztével a biztosok testülete ezt tudomásul veszi és kiegyensúlyozott, konszenzusra épülő csomagot fog kidolgozni.
Nagyon szívesen látnám, biztos úr, a 29. és 30. javaslattal kapcsolatos korrektúrázott szöveget; úgy vélem, érdekes lenne meglátni, hogy ki a felelős a változtatásokért és az ott használt igen különös nyelvezetért. Néhány képviselő utalt a szociális záradékra - 29. javaslat -, és véleményem szerint a 30. javaslat is igen fontos. Látom ott jogalkotási egy olyan javaslatszükségességére való hivatkozást, amelynek "része lesz vagy ezt ki fogja egészíteni annak egyértelműsítése, hogy a szociális alapjogok hogyan gyakorolhatók a gazdasági jogokkal és az egységes piaccal összefüggésben.” Ennek egyik olvasata, biztos úr, hogy ez a Monti II. névvel illetett szabályozásra vonatkozik. Remélem, hogy így is van, mert akkor ez közvetlenül kezelné a szociális záradékra vonatkozó aggályunkat. Együtt fogunk Önnel dolgozni ezen a következő hónapok során.
Kay Swinburne
Elnök úr! A Bizottság az egységes piaci intézkedéscsomagról szóló közleményben szereplő 50 célja közül 13 olyat számoltam össze, amelyek érintik a Parlament Gazdasági és Monetáris Bizottságában végzett munkámat, azonban mind az 50 érinti választókörzetemet és azokat az embereket, akiknek képviseletére megválasztottak. Alapvetően, helyes megvalósításuk esetén ezen uniós tervek közül soknak lesz jelentősen pozitív hatása valamennyi walesi választómra nézve. Különösen a kkv-k játszanak kulcsfontosságú szerepet mind a walesi gazdaságban, mind pedig Európa egészében. Ennélfogva üdvözlöm mind a tőkepiacokon keresztül a finanszírozáshoz való hozzáférés, mind pedig az annak biztosítása tekintetében tett javaslatokat, hogy a bármely tagállamban létrehozott kockázatitőke-alapok az EU-ban szabadon működhessenek és fektethessenek be társaságokba.
Mario Monti legutóbbi munkájában egyértelműen hangot adott annak, hogy az egységes piac elakadt. Új lendületet kell adnunk a folyamatnak, ily módon pedig emlékeztetnünk kell választópolgárainkat, hogy az EU nemcsak szabályozást és bürokráciát hoz magával óriási költségek mellett, hanem hogy annak a vállalkozások és a kereskedelem, valamint a fogyasztók és a magánszemélyek számára kézzelfogható előnyöket is kell eredményeznie és ezt meg is tudja ténylegesen tenni. Ebben rejlik az EU valódi hozzáadott értéke.
Sandra Kalniete
Elnök úr! Az EPP képviselőcsoport mindig is erőteljesen támogatta az egységes piacot, és bizton állíthatom, hogy minden tőlünk telhetőt meg fogunk tenni azért, hogy ez a kezdeményezés életre keljen, hogy ezáltal 2012-ben büszkén és ne sajnálkozva tudjuk megülni az egységes piac évfordulóját.
Szeretném megismételni, amit Monti professzor mondott tegnap az első egységes piaci fórumon. Kijelentette, hogy az egységes piac nem zászlóshajó-kezdeményezés, mert az se nem zászló, se nem hajó. Tenger és szél, ami lehetővé teszi, hogy bármely hajó kifuthasson. Biztos vagyok abban, hogy a Parlament az egységes piaci intézkedéscsomagról szóló jelentésében annak szociális vetülete, valamint a vállalkozások és a növekedés előmozdítása közötti megfelelő egyensúlyra fog törekedni.
Az EPP képviselőcsoport különös figyelmet fog fordítani a kis- és középvállalkozások vállalkozási környezetére és hozzá fog járulni az egységes piac irányításával kapcsolatos pontos elgondolások kidolgozásához. Köszönetet mondok Barnier biztos úrnak ezért az igen időszerű kezdeményezésért és éleslátásáért. Minden eszközzel támogatjuk.
Małgorzata Handzlik
(PL) Az egységes piaci intézkedéscsomag jó hír a belső piac számára, egyszersmind pedig a vállalkozások, fogyasztók és polgárok számára. Örömmel vettem, hogy a Bizottság ilyen nagyra törő programot terjesztett elő a közös piac kialakításának befejezésére. A tegnapi belső piaci fórumon - ahol is a biztos úr első alkalommal ismertette az 50 javaslatból álló programot - vélemények egész sorának adtak hangot az intézkedéscsomaggal kapcsolatban. E vélemények körében a legfőbb vonal a közös piac kiépítésére irányuló holisztikus megközelítés szükségességére vonatkozott, hogy be lehessen fejezni ezt a több mint 20 évvel ezelőtt megkezdődött projektet. Fontos egy olyan, valóban egységes, polgárbarát piac létrehozása ahol az emberek nem tapasztalnak nehézségeket a bankszámlanyitáskor, az autók nyilvántartásba vételekor, ahol elismerik képesítéseiket, át tudják vinni nyugdíjjogosultságaikat, illetve más tagállamokból árut és szolgáltatásokat tudnak rendelni az internet segítségével.
Számomra azonban továbbra is a szolgáltatások szabad mozgása jelenti a prioritást, ez viszont a szolgáltatási irányelv végrehajtásával kapcsolatos további munkát igényel. Egyet kell azonban értenem a tegnap Mario Monti professzor által tett kijelentéssel. Azt mondta, hogy az egységes piaci intézkedéscsomagban szereplő kezdeményezések közül már sokat ismerünk, úgyhogy ezek nem új problémák, de nem is új megoldások. Ezért arra kérem az Európai Bizottságot, a tagállamokat és az Európai Parlamentben helyet foglaló képviselőtársaimat, hogy gyorsítsák fel a folyamatot és hajtsák végre ezt a polgárok, a fogyasztók és a vállalkozások számára elengedhetetlen jogszabályt.
Regina Bastos
(PT) Azzal szeretném kezdeni, hogy gratulálok Barnier biztos úrnak e fontos dokumentum ismertetéséért. A dokumentumban szereplő diagnózisnak megfelelően az általunk jelenleg tapasztalt válság hatása társadalmunk és gazdaságunk valamennyi szektorában érezhető, rémületet és bizalmatlanságot keltve a lakosság körében az egységes piaccal kapcsolatban.
Viszont éppen ez az egységes piac Európa legnagyobb fegyvere a jelenlegi válság elleni küzdelemben. Ezért melegen üdvözöljük ezt a közleményt, amely új törekvést mutat az egységes piaci politikák irányába, amely lehetővé teszi számunkra, hogy helyreállítsuk a szociális piacgazdasági modellünkbe vetett bizalmat. A mostani helyzetben az Európai Uniónak különös figyelmet kell fordítania 20 millió kis- és középvállalkozására. Emiatt az EU egyik prioritásának annak kell lennie, hogy olyan mechanizmusokat hozzon létre, amelyek megoldják az e társaságok hitelhez való hozzáférésével kapcsolatos problémát.
Szeretnénk a Bizottság azon javaslatát is kiemelni, hogy a kisvállalkozói intézkedéscsomagot (Small Business Act) 2010-ig értékelni kell, hogy - különösen a bürokrácia és az adóügyek egyszerűsítésével, valamint a társadalmi felelősség fokozottabb hangsúlyozásával - az élet könnyebbé váljon e társaságok számára. Reméljük, hogy az itt előterjesztett 50 intézkedés hozzájárulhat a belső piac további kialakításához és annak teljes körű kihasználásához, mivel az az európai gazdaság esetében a további növekedés forrásának bizonyulhat.
Sophie Auconie
(FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Olyankor, amikor az európai polgároknak minden eddiginél jobban egy szolidaritásról és ambícióról tanúbizonyságot tévő Európára van szükségük, amikor egy szociális, ugyanakkor dinamikus Európára van szükségük, szeretnék tisztelettel adózni Barnier úr megközelítése előtt. Ez a megközelítés - az egységes piaci intézkedéscsomag - az egységes piacra vonatkozó átfogó, általános megközelítés kollektív megközelítés. Barnier úr, Ön képes volt arra, hogy a tárgyalóasztal köré ültessen sok európai biztost, akiket érdekel az egész dokumentum és a nyílt megközelítés, hiszen ma azért van itt, hogy megnyissa a dokumentumról szóló vitát, hogy közülünk mindenki javíthasson azon a saját gondolatai révén; ugyanakkor polgári megközelítés ez, hiszen Ön a polgárokat és a vállalkozásokat kívánja a belső piac középpontjába visszahelyezni, jómagam pedig úgy vélem, hogy valójában ez lesz a következő hónapok és évek legfőbb kihívása.
Ráadásul ez a megközelítés politikai alapú, és én úgy vélem, hogy Európának legelsősorban több politikára van szüksége, ez pedig minden bizonnyal Parlamentünk egyik feladata is. A tartalmat illetően, Barnier úr, az általános érdekű szolgáltatásokkal foglalkozó pontra szeretnék összpontosítani. Önhöz hasonlóan én is úgy vélem, hogy sokkal inkább van jogbiztonságra szükségünk, mint jogalkotási keretre. A Gazdasági és Monetáris Bizottság véleményében - amelyet nekem kell ismertetnem - a szervezésért felelős hatóságokra vonatkozó ütemtervről beszélek; Ön eszköztárról szól. Máris közelítünk, noha - szemantikai értelemben - még mindkettőnknek meg kell tennünk egy-egy lépést. Úgy vélem, hogy kifejezetten ezen a valódi kihívást jelentő eszköztáron kell dolgoznunk, de az általános érdekű szolgáltatásokat igénybe vevők és nyújtani próbálók számára biztosítandó átláthatóságon is dolgoznunk kell.
Damien Abad
(FR) Elnök úr! Európa fordulóponthoz érkezett, és kötelessége, hogy nagyra törően és proaktívan kezelje az európai polgárokat oly nagy mértékben érintő gazdasági és pénzügyi válságot. Szeretném üdvözölni Barnier biztos úr kezdeményezését; megérdemli a gratulációt az általa alkalmazott módszerért, amelyet a következő évek során kíván kigöngyölíteni. Üdvözlöm továbbá a Bizottság belső piaci megközelítésében végbement változást. Az ember célirányosságot érez, e nagyszerű projekt - a belső piac - sikeréért való együttműködési hajlandóságot.
Ami a tartalmat illeti, örömmel látom, hogy végre fontolóra vették belső piacunk külső vetületét, mint iparunk előmozdítása, mind pedig polgáraink megóvása tekintetében. Csak akkor leszünk képesek külsőleg befolyásolni a dolgokat, ha belülről erősek vagyunk. Látja, én magam - Önhöz hasonlóan - szilárdan hiszek a belső piacban, de nem egy régi belső piacban; és ezért is fejezem be Jacques Delors szavaival, aki a következőket mondta: "Elvetem a lélek, lelkiismeret, politikai akarat és szociális dimenzió nélküli Európát, ami pusztán piac, szabadkereskedelmi térség.” Ezzel az egységes piaci intézkedéscsomaggal megvan ez a politikai akarat, és megvan a lélek is.
Marc Tarabella
(FR) Elnök úr, biztos úr! Hadd üdvözöljem ezt az egységes piaci intézkedéscsomagot, és különösen a szociális és szociálgazdasági fogalmak abban való feltüntetését. Gondolom, ez nem volt nehézségektől mentes a jelenlegi Bizottságban ülők számára. Engedjék meg azonban, hogy három olyan példát idézzek, amelyekkel kapcsolatban még mindig teli vagyok elvárásokkal, és amelyek jelenleg még mindig hiányérzetet hagynak bennem.
Először is, és ezt már Gebhardt asszony említette: a kollektív jogorvoslat. 20 éve tanácskozunk. Már Van Miert biztos úr kezdeményezése óta tanácskozik a Bizottság. Természetesen azt remélem, hogy egy nap rendeződik a kérdés.
A másik példám az utasokra vonatkozik. Ahhoz, hogy végre módosítsák a légi utasokról szóló rendeletet, az izlandi vulkánkitörésre hivatkoznak, mi azonban már 10 éve szólítunk fel valamennyi utas jogainak átfogó szabályozására. Mikor lesz ez meg? Szerintem e tekintetben jogos türelmetlenség kezd megmutatkozni.
Az általános érdekű szolgáltatások kérdéséről pedig ne is beszéljünk! Keretirányelvre várunk. Mit fogunk kapni? Ön azt mondja, hogy közlemény születik majd, és intézkedéseket fognak tenni.
Biztos úr! Én Önre, mint gyakorlatias emberre hagyatkozom, hogy ezt az egységes piaci intézkedéscsomagot olyasvalamivé alakítja, ami több a jó szándékok puszta katalógusánál.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein
(PL) Szeretném megosztani Önnel azt az élményemet, amit az egységes piaci intézkedéscsomaggal kapcsolatos tegnapi meghallgatásról ma egy fiatal újságíróval lezajlott találkozón szereztem. Az újságírót igencsak lenyűgözte a dokumentum, és hatalmas meglepetéssel beszélt arról. Azt mondta, hogy ez szenzációs és forradalmi dokumentum, és azt kérdezte, hogy miért nem beszélnek arról tágabb körben, és miért nem ez képezi az európai vita középpontját?
Valójában nekünk kell a biztos úr által előterjesztett közös piaci dokumentum 50 pontját a Parlamentünkben, más intézményekben, a tagállamokban és a médiában zajló európai vita középpontjába állítani. A dokumentum igen lényeges és nagyon specifikus. Mindannyian tudjuk, hogy a legfontosabb kérdések közé a béke, a demokrácia és az emberi jogok tartoznak, de mindannyiunk számára a közös piac az, ami közvetlenebb relevanciával bír, ami megkönnyíti mindennapjainkat. Mondják, hogy ez zászlóshajó program. Azonban, amint azt Monti professzor mondta: se nem zászló, se nem hajó, hanem tenger és víz. Mi vagyunk azok, akiknek polgárainkat segítenünk kell úgy, hogy a szelet és vizet az ő malmukra hajtjuk.
Bernadette Vergnaud
(FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Monti professzor a polgárorientált belső piac szükségszerű visszaállítására felszólító jelentése után pár hónappal üdvözlöm a Bizottság válaszát. Ami engem különösen megragadott, az a szakképesítések javított elismerése, a kkv-k számára nyújtott támogatás, a közbeszerzésekre és szolgáltatási koncessziókra vonatkozó új jogszabály, valamint a jogbiztonság a szociálgazdaság tekintetében. Üdvözlöm tehát ezt a törekvést.
Sajnálom viszont, hogy az 50 javaslatban nem határozzák meg egyértelműen a prioritásokat. Aggódom a különféle főigazgatóságok és biztosok széttöredezett stratégiája miatt, és felszólítom Barroso urat, hogy az egymásnak ellentmondó javaslatok elkerülése érdekében vegyen még jobban részt a folyamatban.
Végezetül sajnálom az általános érdekű szolgáltatásokkal kapcsolatos valódi elkötelezettség hiányát, mivel évekig kértünk védelmező jogszabályt, ami immár lehetséges a Lisszaboni Szerződés alapján. Emiatt, Barnier úr, várom, hogy a végleges szövegeket elolvashassam, mielőtt végleg döntök és támogatom Önt ebben az Európa jövője és valamennyi polgára számára igen jelentős kihívásban.
Pablo Arias Echeverría
(ES) Biztos úr! Szeretném megragadni ezt az alkalmat arra, hogy üdvözöljem az Ön által elénk terjesztett közleményt. Véleményem szerinti ez egy jó kezdeményezés arra, hogy tovább dolgozzunk az egységes európai piac javításán. Úgy vélem, elengedhetetlen, hogy a beszédében említett 50 javaslatról vitát folytassunk. Remélem, hogy a Parlament keretében én is aktív szerepet játszhatok Európában az elektronikus kereskedelem előtt álló akadályok leküzdésének elősegítésében.
Az elektronikus kereskedelem előtt álló jelenlegi akadályok közül sokat már azonosítottak, és ráadásul léteznek az ezek leküzdésére irányuló konkrét javaslatok. Mondhatnánk, hogy a politikai akaratra támaszkodunk ezen akadályok leküzdése érdekében. Szerintem ez a közlemény jó kezdet, és ezért úgy vélem, hogy aktív szerepvállalással kell azt támogatnunk.
Michel Barnier
Elnök úr! Köszönöm üzenetét! Megpróbálok válaszolni anélkül, hogy minden feltett kérdésre részletesen kíséreljek meg választ adni. Biztos vagyok benne, hogy lesz még alkalmunk találkozni. Azzal kezdem válaszom, amit az első felszólaló, Schwab úr mondott, amikor rámutatott arra, hogy az első törekvésnek annak kell lennie, hogy újjáélesszük a szociális piacgazdaságot és hűek maradjunk ahhoz. Hozzáfűzte - én pedig egyetértek vele -, hogy a következő két szót igen nagyra becsüljük: szociális piacgazdaság. Ez fontos, a Lisszaboni Szerződés pedig természetesen tartalmazza ezt a két szót, és azokat az igen erős versenyképesség iránti törekvéssel egészíti ki.
Tisztelt képviselők! Valójában az ambíció az, ami ennek az egységes piaci intézkedéscsomagnak, az erőteljesen versenyképes szociális piacgazdaságnak az alapját képezi, ennek eléréséhez pedig meggyőződésünk, különösen az én meggyőződésem, hogy - ismét mondom - a versenyképesség és a növekedés eléréséhez minden polgár, vállalkozás és közösség segítségére szükség van.
Ez nem fog csak úgy az ölünkbe hullani; még akkor is, ha a jogszabályalkotás és a keretek létrehozása a mi dolgunk, a polgárok, vállalkozások és közösségek feladata lesz a belső piacból eredő esélyek és a belső piac adta lehetőségek kiaknázása. Ez az ambíció. Természetesen Schwab úrnak és Önök közül sokaknak azt mondanám, hogy a vita végén mindenképpen fontosabb, illetve konkrétabb prioritásokról fogunk dönteni azoknál, amelyeket eleddig meg tudtunk határozni, jóllehet az 50 közül már 29 vagy 30 fő prioritást már meghatároztunk. Ehhez hozzátenném, hogy Mario Monti jelentése még mindig sokkal-sokkal több elgondolást rejt magában.
Szeretnék ugyanakkor hangot adni annak, hogy egyetértek azzal, amit Creutzmann úr és Corazza Bildt asszony mondott korábban. Ők - némileg tükrözve a beszédemben elvégzett fejtegetést - azt mondták, hogy meg kellene néznünk, hogy sok országunkban mi történik a válság miatt, a megértés hiánya miatt, és a következő kérdés miatt: "Mit is kínál nekünk a piac?”, amely kérdésre a következő a válasz: "Nem sokat...”. Ez félelemérzetet és értetlenséget szül, mindemögött pedig a populizmus és a protekcionizmus feléledését tapasztaljuk.
A protekcionizmus első áldozata ugyanis az egységes piac lenne. Ezért kell intézkedéseken, dinamizmuson és kezdeményezéseken keresztül szembemennünk e protekcionista kísérletekkel és kísértésekkel.
Harbour úr jelezte, hogy ez új kötelezettségvállalás. Elnök úr! Emlékszem, hogy január 13-i meghallgatásomon kifejezetten elmondtam, hogy abban az öt évben, amit együtt fogunk tölteni, vállalni fogom, hogy - néhány kollegámmal együtt, hiszen nem én vagyok az egyetlen biztos, valószínűleg 15-16 olyan biztos van, aki felettébb nagyarányú jogszabálycsomagot kapott örökül - 1500 szöveget egyeztetek össze, amelyeket alkalmazni kell és intelligensen kell alkalmazni a piacra.
Ezerötszáz szöveg! Azonban, Harbour úr, azt is említettem, hogy szándékomban áll azon dolgozni, hogy a polgárokat és vállalkozásokat összehangoljuk ezzel a belső piaccal, Ön pedig jogosan hangsúlyozza azt az alkalmat, amelyet ezzel a vitával, valamint - hogy Grech úr biztató szavait átvegyem - az átfogó és holisztikus cselekvési tervről szóló bizottsági javaslatokkal saját magunk számára teremtünk.
Harbour úr említette a versenyképesség növekedését. Ebben az egységes piaci intézkedéscsomagban számos olyan gyakorlati javaslatot fognak találni, amelyeken a vállalkozások - és különösen a kisvállalkozások - esetében jogi és adóügyi környezetben fogunk dolgozni: a számviteli irányelvek 2011-es felülvizsgálata, egy közös konszolidált adóalap a társasági adóalap tekintetében - ezen kollegám, Šemeta úr dolgozik -, új héa-stratégiák, valamint a cégnyilvántartások összekapcsolása.
Ez számos olyan gyakorlati javaslat, amelynek célja a kis- és középvállalkozások szabályozási, adó- és pénzügyi környezetének egyszerűsítése. Mindemellett létezik a digitális menetrend, amelyen kollegámmal, Neelie Kroesszal dolgozunk, aki óriási eltökéltséggel működik ezen. Ott van még a kiskereskedelmi szektor és sok más olyan elgondolás is, amelyet Handzlik asszony korábban említett.
Szeretnék valami még pontosabbat elmondani a szociális dimenzióval kapcsolatos kérdésekről, amelyek iránt szintén elkötelezett vagyok. Triantaphyllides úr és Hughes úr ezeket a vita legelején említette, csakúgy mint Gebhardt asszony és Turunen asszony. Turunen asszony, e témában tartottunk vitákat és olyan álláspontokat fogadtunk el, amelyek - hadd jegyezzem meg - nem szükségszerűen azonosak az újságokban ismertetettekkel. Véleményem szerint a testületen belüli ilyen vita normális, teljesen normális. Valójában épp az ellenkezője lenne abnormális.
Hiszen 27-en vagyunk, különböző nézetekkel, hagyományokkal és állampolgársággal, és azzal, hogy együtt dolgozunk, egyesülünk javaslatainkban. Azért dolgozunk, hogy megtaláljuk az európai általános érdek súlypontját azon javaslatok esetében, amelyeket utána Önök itt, a Parlamentben és a Miniszterek Tanácsában fognak megvitatni azért, hogy kiegészítsék vagy javítsák azokat.
Voltak tehát vitáink - ami rendjén is van - azért, hogy megtaláljuk a megfelelő egyensúlyt a Szerződésekben megállapított gazdasági szabadságok, a mozgás szabadsága, valamint a szociális partnerek jogos szabadságai és jogai között, különös tekintettel a kollektív fellépésekre.
Úgy vélem, teljesen helyénvaló, hogy a munkavállalók - a vállalkozásokhoz hasonlóan - egyértelmű és megbízható munkaügyi kerettel rendelkezzenek.
Ez a szellem fogja tehát áthatni a bizottsági intézkedések koordinációját. Az Alapjogi Charta végrehajtására irányuló új stratégia alapján biztosítani fogjuk a Chartában biztosított jogok - köztük a kollektív keresetek benyújtásához való jog - figyelembe vételét. A Bizottság a Szerződés 9. cikkében megállapított horizontális szociális záradékot szó szerint fogja végrehajtani oly módon, hogy elvégzi az egységes piacról szóló összes jogalkotási javaslat szociális hatásainak előzetes mélyreható elemzését. Mindenesetre továbbra is támogatom a szövegek - szükség esetén - egy olyan rendelkezéssel történő kiegészítését, amely meghatározza, hogy az új jogszabályokkal összefüggésben miként garantálják majd a kollektív jogokat.
Vagyis ez egy ilyen záradék szükségességének eseti alapon történő értékelését fogja maga után vonni. Ez olyan téma, amelyről a következő pár hónapban azért fogunk Önökkel tárgyalni, hogy ha lehet, még tovább javítsuk a Bizottság javaslatait. Ez lesz a helyzet, Vergnaud asszony és Auconie asszony azon minőségi keret esetében is, amely iránt Barroso elnök úr kötelezettséget vállalt az általános érdekű szolgáltatások tekintetében.
Azt is szeretném elmondani Grech úrnak, hogy a fogyasztókra vonatkozó javaslatok még kiegészítésre szorulnak; ezen dolgozunk Dalli úrral. Grech úr, Ön jogosan figyelmeztetett a belső piac törékenységére: semmi nincs kőbe vésve. Ezért van szükségünk erre a felelősségvállalásra, a polgárok támogatására, hogy a belső piacot tartósan tudjuk megszilárdítani, mert abban lehetőség rejlik; annak sokkal inkább a lehetőségek terének, semmint a korlátok térségének kell lennie.
Gebhardt asszony és Tarabella úr, Önök érintették a kollektív jogorvoslatot. Nem fogjuk elhanyagolni ezt a kérdést. Megérdemli, hogy valóban körüljárjuk, amint azt a Parlamentben és a Bizottságban végbement számos vita is bizonyította. Három kollégám, Dalli úr, Reding asszony és Almunia úr dolgozik ezen, és amikor ott lesz az ideje, azonnal le fogják vonni a következtetéseket abból a konzultációból, amelyet most indítottunk el a kollektív jogorvoslat bevezetéséről.
Szeretném azt is elmondani Comi asszonynak, hogy egyetértek vele abban a kapocsban, amelyet az egységes piaci intézkedéscsomag és Tajani úr iparpolitikáról szóló közleménye között kell megteremtenünk. Ezen együtt dolgozunk, különösen a szabványosítás területén.
Salvini úr említette a régiókat és különösen saját régióját. Szeretnék azonban hangot adni abbéli szilárd meggyőződésemnek, hogy rendes esetben Önöknek kell átvinniük a régiókba azt a vitát, amelyet itt most elkezdtünk. Az Önök minden egyes országában, minden nemzeti szinten megválasztott képviselőnek meg fogom küldeni ezt a dokumentumot az Unió 23 nyelvén. Elküldjük a régióknak, a szakszervezeteknek, a szakmai és vállalkozói szervezeteknek, éppen azért, hogy a vita a lehető legnagyobb mértékben decentralizált lehessen. Miközben Salvini urat hallgattam, visszaemlékeztem a Delors elnök által éppen az egységes piac létrehozásakor tett egyik legnagyobb kötelezettségvállalásra. A belső piacon a regionális egyenlőtlenségek megelőzése érdekében a kohéziós politika iránti kötelezettségvállalás volt ez, amelynek továbbra is réges-régi szószólója maradok. Ezek a dolgok tehát együtt járnak.
Thun Und Hohenstein asszony említette ezt a vitát; szívébe zárta azt, különösen a fórum elgondolását, ami miatt hálával tartozunk neki. Minden évben meg fogjuk szervezni ezt a belső piaci fórumot, és naprakésszé tesszük a "top 20-at”, tehát azt a húsz évet, amelyek során valódi előrehaladás történt. Remélem, hogy nem mindig ugyanazokról lesz majd mindig szó öt éven át, hogy ezek változni fognak, valamint hogy néhányat kizárhatunk, és hogy előre is tudunk haladni, de mindenesetre meg fogjuk szervezni ezt a fórumot.
Szeretném azt is újból elmondani, ami Abad úrtól hangzott el a külső dimenziót illetően. Nem fér kétség ahhoz, hogy erősnek kell lennünk belül és erősnek kell lennünk ahhoz, hogy más piacokat is meghódíthassunk, hogy a világ többi részének igényeit kielégíthessük, naivitás nélkül és a nyitottság és viszonosság igényével. Kollégám, De Gucht úr szintén mondott egy-két erőteljes dolgot tegnap - amelyekkel egyetértek - a viszonosság követelményével kapcsolatban, amellyel rendelkeznünk kell az Európai Unió nagyobb partnerrégióival és -országaival folytatott tárgyalásaink során.
Végül még egy szó, hogy elismételjem, amit Kožušník úr mondott korábban, amikor arra kért minket, hogy legyünk bátrak. Igen, Kožušník úr, minden erőmet latba vetve fogom vezetni ezt a vitát, de nem vezethetem egyedül mindenütt, minden országban. Holnap az Ön hazájában vezetem, hiszen együtt leszünk Prágában, és képességeimhez mérten a legjobb módon vezetem azt minden országban. Nem lehetünk sikeresek egyedül: ez az együttműködésről szól. Az a 13 biztos, aki februárban fog kötelezettséget vállalni e javaslatok kidolgozása iránt, szintén részt fog venni velünk és a többiekkel együtt mindebben. A Parlamentet, a régiókat, a gazdasági és szociális partnereket, valamint a nemzeti szinten megválasztott képviselőket is be kell vonni ebbe a vitába.
Ez a dokumentum nem olyasvalami, amit elfogadhatnak, vagy elvethetnek, hölgyeim és uraim. Még javítható. Azon a véleményen vagyunk, hogy javíthatunk rajta, megállapíthatjuk a prioritásait, és mindenekfelett Önökkel együtt valósíthatjuk meg, mert sürgősen helyre kell állítanunk a növekedést és a versenyképességet, a polgárokkal és vállalkozásokkal együtt.
Elnök
A vitát lezárom.
António Fernando Correia De Campos
1. Nagy benyomást keltett az az erőfeszítés, hogy 1500 széttagolt jogszabályt egyesítsünk. 2. A közlemény az egységes piac kiépítésére szolgáló 50 eszközről nyújt áttekintést, amely eszközöket eleddig csapongóan és széttöredezetten alkalmaztak. Ez az első alkalom, hogy tudomásul veszünk minden, a rendelkezésünk álló eszközt. 3. A megszerzett tapasztalatnak kell meghatároznia a jövőt. Néhány intézkedés igen sikeres volt, míg mások még csak félúton járnak, vagy akár csak a kezdőlépéseknél. Vannak olyan intézkedések, amelyeket kudarcnak lehet tekinteni célkitűzéseikhez képest. Minden eddiginél jobban használhatjuk ki most azt, amit a tudományban "természeti kísérletnek” hívnak. 4. Nem panaszkodhatunk a technológiai források hiányára: elektronikus kereskedelem, elektronikus közbeszerzés, és az európai digitális menetrenddel és a digitális egységes piaccal kapcsolatban minden eszközt képez, amelyeket egyre nagyobb arányban használnak. A technológia és a technológia iránti szükségesség is létezik. Mindössze a kezdeményezés hiányzik. 5. Ez az ügy egyedi: az Európa 2020 stratégia, mutatóival és céljaival együtt. Jól kell ezt használni. A válság súlyosbodik, a belső piac megerősítése pedig segíthet a megoldás felé eljutni. 6. Ez egy igen nagyra törő projekt. Készen áll a Bizottság arra, hogy a legtöbbet ragadja meg ebből a mozzanatból? Készen áll elismerni, hogy ennek a projektnek úgy kell továbbmennie, ahogy van, toldalékszálak nélkül?
João Ferreira
Több szempontból is tanulságosak és felvilágosultak azok a feltételek, amelyek mellett Barnier biztos úr elindította ezt a vitát. A nap végén a piac lesz ugyanis az európai integráció folyamatának fő oka és végső célja, amint erre emlékeztetett bennünket. Az az elgondolás, amit itt ennyire szókimondóan és egyértelműen hangoztattak, igencsak kivillantja a Lisszaboni Szerződés által intézményesített és megerősített integrációs folyamat kapitalista jellegét. Olyankor, amikor az európaiak az EU és politikái segítségével megvalósult kapitalista válság hatásaitól szenvednek, ideáll a Bizottság és a válság megoldásaként azt tárja elénk, hogy ugyanazon az ösvényen fogunk haladni, ami ebbe a méltatlan helyzetbe vitt minket. A belső piac megerősítése, az európai hatalmak nagyobb gazdasági és pénzügyi csoportjai számára még nagyobb nyereségek biztosítása - ezek képezik az EU-n belül, a tagállamok között és az egyes államokon belül fokozódó egyenlőtlenségek gyökerét. A leginkább sérülékeny gazdaságok folyamatos gyengülését, a kulcsfontosságú gazdasági ágazatok privatizálását, a társadalmi élet még több területének áruba bocsátását, valamint az állami szolgáltatások elleni támadást eredményezi. A "business as usual” (változatlan ügymenet) az uralkodó jelszó az EU-ban. A "kohézió” egyre inkább mindenféle gyakorlati jelentéstartalmat nélkülöző, puszta szlogenné válik.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Az Európai Bizottság "Az egységes piaci intézkedéscsomag felé” című, Monti professzor jelentése alapján elkészített közleménye rendkívül fontos dokumentum, amely azokat az intézkedéseket határozza meg, amelyeket az EU-nak a belső piac területén a következő 10-15 év során kell megtennie. A Bizottság által előterjesztett kezdeményezések közül különösen a "digitális” belső piac létrehozásával kapcsolatosakra kívánom felhívni a figyelmet, mivel úgy vélem, hogy ez képezi az európai gazdaság jövőjét. Anélkül, hogy ócsárolni akarnám a Bizottság jó szándékait, az a benyomásom, hogy sokkal inkább összpontosítottak a kreativitás "védelmére”, semmint az interneten zajló kereskedelmi szolgáltatások fejlődése előtt álló akadályok felszámolására. Erre jó példa a tervbe vett jogi projektek száma. A közlemény nem kevesebb mint 50 kezdeményezést tartalmaz, amelyek a legtágabb értelemben vett belső piacot ölelik fel, mégsem találtam sehol említést arra a kérdésre, amelyen már jó néhány éve dolgozom, ez pedig a közös piacon a médiaszolgáltatásokhoz való hozzáférés egységes feltételeinek megteremtése. A televíziós műsorok feliratainak uniós szintű előmozdításáról beszélek, ami jelentősen megkönnyítené a siket emberek számára a médiához való hozzáférést, és ami megkönnyítené a nyelvtanulást. Remélem, hogy az Európai Bizottság figyelmet szentel majd ennek a kérdésnek a közeljövőben.
Othmar Karas
Tény: az egységes piaci intézkedéscsomag forradalom. Ez ennek a Bizottságnak a leginkább kézzelfogható munkaprogramja. Harmadik legnagyobb projektünk ez az euró bevezetése és az EU bővítése után. Nagyobb fokú dinamizmusra, eltökéltségre, merészségre és európai gondolkodásmódra van szükségünk ahhoz, hogy az 50 javaslatot végrehajtsuk. Az egységes piacnak 500 millió ember hazai piacává kell válnia, mert ez képviseli növekedési, foglalkoztatási és versenyképességi kapacitásunkat. Sok kincs maradt még kiaknázatlanul. Az egységes piac továbbá az ún. nettó befizetőket - mint amilyen Ausztria és Németország - nagy nettó kedvezményezetté is fogja tenni. A potenciális eszközök felhasználása egyet jelent azzal, hogy kiszabadítjuk az egységes piacot béklyóiból, leküzdjük a protekcionizmust és a nacionalizmust, és úgy döntünk, hogy az EU-t kontinensként fogjuk föl. Hogy ez sikerül-e, az elsősorban rajtunk, politikusokon múlik. Vágjunk hát bele!
Alajos Mészáros
Mindannyian egyet tudunk érteni azzal, amit az Európai Bizottság akar - versenyképes szociális piacgazdaságot. A Bizottság jelentéseiben az egységes piac megerősítése érdekében konkrét javaslatok állnak - bízunk a megvalósulásukban. Barnier biztos szerint az eddig kiaknázatlan lehetőségeket kell kihasználnunk az egységes piacon. Valójában sok olyan eredményt sorolhatnánk fel, amely az Unión belüli életünket egyszerűbbé tette. A világban zajló változások további lépéseket kívánnak. Az egységes piac még egységesebbé tehető. Értékelem az elképzelést, hogy a piacoknak egyszerre kell a gazdaságot és az uniós polgárokat szolgálniuk. Külön dokumentum foglalkozik az állampolgárok jogaival és egy másik a gazdasági kérdésekkel, remélhetőleg pont azért, hogy e két piaci pólust egyensúlyba hozza. Vitathatatlan az Unió kezdeményező és koordinációs szerepe az egységes piac megerősítésében. Mindemellett jó szociális rendszerről, színvonalas oktatásról és versenyképes munkahelyekről a tagállamok végrehajtási elkötelezettsége nélkül még sokáig nem beszélhetünk. Bár néhányan megkérdőjelezik a nyilvános konzultáció fontosságát, én úgy látom, meg kell adni minden érdekeltnek a lehetőséget a véleménynyilvánításra. Hasonlóképpen pozitívan látom azt a kezdeményezést is, hogy éves fórum keretében lehessen megvitatni az egységes piacot érintő ügyeket. Ennek résztvevői értelemszerűen az intézmények, a tagállamok, a vállalkozások és a polgárok, vagyis az egységes piac résztvevői. A fórumnak köszönhetően még inkább tudatosíthatjuk, hogy az egységes piac a mindennapjaink része.
Alfredo Pallone
Teljes mértékben támogatom a kisvállalkozói intézkedéscsomag (Small Business Act) tartalmát és menetrendjét. Az egységes piac a közös piac legintegráltabb formája, mivel az jobban összpontosít a tagállamok között meglévő akadályok - fizikai akadályok (határok), műszaki akadályok (szabványok) és fiskális akadályok - felszámolására. Ez a kulcsa az európai integrációnak és a fenntartható növekedésnek. A mostani gazdasági válság ismét hangsúlyozta az egységes piac fontosságát az európai projekt sikerre vitele tekintetében. Felszólítunk arra is, hogy megújult politikai akaratra van szükség a gazdasági nacionalizmus kísértéseinek való ellenálláshoz, valamint mindenki teljes potenciáljának kiaknázáshoz. A válság fokozta a legjelentősebb nemzeti cégek megsegítésére irányuló állami támogatások visszaélésszerű használatának kockázatát. A teljes európai gazdaság újjáélesztésével kapcsolatos probléma megoldása azonban ehelyett (és ez az egységes piac megoldása) az áruk, személyek és szolgáltatások szabad mozgása, valamint az EU egészében a gazdasági szereplőkkel és polgárokkal szembeni egyenlő bánásmód előtti, tartósan fennálló akadályok felszámolását vonja maga után.
Olga Sehnalová
Az egységes piaci intézkedéscsomag olyan kezdeményezés, amelyet erőteljesen üdvözlök és támogatok. Szeretnék azonban említést tenni egy problémáról, amelyet itt észlelek, és amely nem elhanyagolható. A nemcsak az ezzel a dokumentummal, hanem általánosságban véve az egységes piaccal kapcsolatos hosszú távú kommunikációs stratégiáról beszélek. A jelentés 48. pontjában a Bizottság kijelenti, hogy fokozta a civil társadalommal folytatott konzultációt és párbeszédet, miközben különös figyelmet fog fordítani annak biztosítására, hogy a fogyasztók véleményét is figyelembe vegyék. Ha a Bizottság tényleg ki akar állni az átlagfogyasztó véleménye mellett, akkor a korábbiaknál sokkal többet kell tennie azért, hogy ezt a jelentést a médiában reklámozza. Csehországban és Szlovákiában például ezen alapvető fontosságú dokumentum bevezetése sajnálatos módon teljesen kimaradt a médiából. Úgy tűnik, hogy itt ez nem figyelemreméltó téma. Az egységes belső piac előnyeiről szóló tájékoztató kampánynak ezért nemcsak az európai intézmények szintjén kell lezajlania, hanem arra decentralizáltabb módon mind nemzeti, mind pedig regionális szinten is sort kell keríteni. A figyelmet főleg az egységes piac nyújtotta előnyökre, valamint a belső piaci fogyasztók mindennapos - többek között a banki díjakkal, az áruk árainak összehasonlításával stb. kapcsolatos - problémáinak megoldására kell összpontosítani. Felkérném ezért a Bizottságot, hogy javítsa a végfelhasználók felé irányuló kommunikációs stratégiáját, hogy a polgárok még tájékozottabbak legyenek az egységes piac előnyeit illetően.
