
(1) 
Randzio-Plath (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kameraryhmä ahdisti minut eilen nurkkaukseen, kun olin siirtymässä parlamentista ryhmäni kokoukseen, ja esti minua jatkamasta matkaani. Loukkasin siinä samalla selkäni. Pyydän teitä kiireellisesti varmistamaan, etteivät tiedotusvälineiden edustajat häiritse parlamentin jäsenten työntekoa. 
Puhemies.
   Pyydän yksiköitä tarkistamaan asian ja varmistamaan, että parlamentti voi jatkaa työtään niin kuin sen kuuluu. 
Kinnock, Glenys (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tiedätte varmastikin, että ensi keskiviikkona vietetään Ruandan kansanmurhan kymmenettä muistopäivää. Lähes miljoona ihmistä tapettiin, ja kansainvälinen yhteisö puuttui asiaan vasta liian myöhään. Yhä voidaan miettiä, onko meillä poliittista tahtoa toteuttaa toimenpiteitä, joilla tämän laajuisilta kärsimyksiltä voitaisiin välttyä tulevaisuudessa.
Tiedän, että tekin olette sitä mieltä, ettei "seuraavaa kertaa" saa koskaan tulla, ja siksi pyydän, että muistamme huomenna kymmenen vuoden takaisia Ruandan tapahtumia ja vietämme minuutin hiljaisuuden osoittaaksemme, ettei meidän koskaan pidä jättäytyä syrjään. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Kinnock, otan tämän huomioon huomista istuntoa avattaessa. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Eurooppa-neuvostosta ja turvallisuudesta:
- Eurooppa-neuvoston selonteko ja komission julkilausuma – Eurooppa-neuvoston kokous (Brysselissä 25.–26. maaliskuuta 2004) ja
- neuvoston ja komission julkilausumat – Euroopan kansalaisten turvallisuus Madridin terrori-iskujen jälkeen. 
Ahern, Bertie,
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, olen todella tyytyväinen, että saan olla täällä tänään kertomassa teille viime viikolla pidetyn kevään Eurooppa-neuvoston tuloksista. Kun minulla viimeksi tammikuussa oli kunnia kertoa parlamentille Irlannin puheenjohtajakauden ensisijaisista tavoitteista, sanoin, että puheenjohtajavaltion ensisijaisena tavoitteena on taata Euroopan kansalaisten elämään myönteisesti vaikuttavia tuloksia. Mielestäni viime viikolla kokoontunut Eurooppa-neuvosto antoi erittäin konkreettisen panoksen myönteisiin tuloksiin pääsemistä varten. Euroopan unioni on jälleen kerran osoittanut, että se pystyy vastaamaan uusiin haasteisiin. Se on osoittanut, että yhteistyötä tekemällä voimme merkittävällä tavalla vaikuttaa kansalaisten jokapäiväiseen elämään.
Viime viikolla saavutettu huomattava edistys Eurooppa-neuvostossa oli monen tekijän summa. Olen varma, että yksi merkittävä tekijä on neuvoston, Euroopan komission ja Euroopan parlamentin välille syntynyt loistava yhteistyösuhde. Irlannin puheenjohtajakauden teemana on "Eurooppalaiset yhteistyössä", ja Eurooppa-neuvosto on selkeästi osoittanut, kuinka paljon voimme saavuttaa, kun onnistumme tässä.
Eurooppa-neuvosto antoi, kuten hyvät jäsenet tietävät, julkilausuman terrorismin torjunnasta. Sovimme jatkavamme neuvottelujamme hallitustenvälisessä konferenssissa ja pääsevämme yhteisymmärrykseen viimeistään kesäkuun Eurooppa-neuvostossa. Esittelimme, mitä käytännön toimia tarvitaan kestävän kasvun edistämiseksi ja uusien työpaikkojen luomiseksi. Keskustelimme erilaisista ulkopoliittisista asioista kuten Lähi-idästä, Afganistanista, Irakista, Balkanin maista ja Venäjästä.
Valitettavasti tiedämme kaikki liiankin hyvin, että viime viikon Eurooppa-neuvoston kokousta varjosti hirvittävä Madridiin 11. maaliskuuta tehty isku. Haluan vielä kerran ilmaista osanottoni uhrien perheille. Kaikki paikalla olevat varmasti yhtyvät siihen, että isku kyseenalaisti vakavalla tavalla kaiken sen, mitä Euroopan unioni edustaa. Eurooppa-neuvosto mietti, millaisia toimia tämä uhka edellyttäisi, sillä se halusi varmistaa, että kaikki mahdollinen tehdään kansalaistemme suojelemiseksi terrorismin aiheuttamilta kärsimyksiltä. Samalla on turvattava demokratioissamme kunnioitettavat perusluonteiset ihmisoikeudet.
Eurooppa-neuvoston antama julkilausuma terrorismin torjunnasta on mielestäni asiallinen. Siinä korostetaan nykyisiä yhteisiä toimiamme sekä pyritään lisäämään ja painottamaan tarvetta toteuttaa toimet, joista olemme sopineet. Olen iloinen todetessani, että julkilausumassa hyväksytään Euroopan parlamentin jäsenten ehdotus, jonka mukaan 11. maaliskuuta julistetaan eurooppalaiseksi terrorismin uhrien muistopäiväksi.
Julkilausumassa esitetään useita erityisiä toiminta-aloja. Näihin kuuluvat toimenpiteet tiedustelutietojen jakamiseksi, rajatarkastusten ja matkustusasiakirjojen luotettavuuden vahvistamiseksi, liikennejärjestelmiemme turvallisuuden tehostamiseksi sekä terrorismin rahoituksen torjumiseksi. Lisäksi siinä sitoudutaan tekemään tehokasta yhteistyötä kolmansien maiden kanssa ja muiden kansainvälisten järjestöjen, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien, kanssa.
De Vries on nimitetty terrorismin torjunnan koordinaattoriksi. Toimen perustaminen on osoitus siitä, että Euroopan unionissa tarvitaan koordinoituja toimia. Eurooppa-neuvosto tarkastelee toimintasuunnitelmaa uudelleen kesäkuussa, ja sovimme kaikki yhdessä tärkeimmistä toimista ja toimien toteuttamisen määräajoista.
Eurooppa-neuvosto sopi myös julkilausumasta, joka koskee yhteisvastuuta terrorismin torjunnassa. Jäsenvaltiot sitoutuvat siinä toimimaan yhdessä ja yhteisvastuun hengessä, jos jokin valtioista joutuu terrorihyökkäyksen kohteeksi. Julkilausuma on tärkeä poliittinen viesti yhteisvastuullisuudestamme terrorismin torjunnassa.
Arvostan todella paljon sitä, että puhemies Cox osallistui terrorismia käsitelleen kokouksemme ensimmäiseen istuntoon. Euroopan unionin toimielinten osoittama yhteisvastuullisuus oli tärkeä viesti. Terrorismi uhkaa turvallisuuttamme, demokratioitamme ja elämäämme Euroopan unionissa. Teemme kaiken minkä voimme suojellaksemme kansalaisiamme tältä uhalta.
Erityisen tyytyväinen olen hallitustenvälisen konferenssin merkittävästä edistyksestä. Eurooppa-neuvosto pyysi raporttini nojalla puheenjohtajavaltiota jatkamaan kuulemiskierrostaan. Lisäksi se pyysi puheenjohtajavaltiota huolehtimaan siitä, että virallisia HVK-neuvotteluja jatketaan mahdollisimman pian. Se päätti, että uudesta perustuslakisopimuksesta olisi päästävä yhteisymmärrykseen viimeistään kesäkuun Eurooppa-neuvostossa.
Puhuessani täällä tammikuussa tein selväksi, että olen sitoutunut harkitsemaan kaikkia vaihtoehtoja HVK-neuvottelujen edistämiseksi ja mikäli mahdollista, saamaan neuvottelut päätökseen puheenjohtajakaudellamme. Tuolloin ei kuitenkaan ollut selvää, kuten ei itse asiassa ollut ennen Eurooppa-neuvostonkaan kokousta, kuinka pitkälle voisimme mennä. Emme olleet varmoja, voitaisiinko HVK-neuvotteluja jatkaa, vaikka toivoimmekin sitä hartaasti. Itse asiassa monet sanoivat minulle puheenjohtajakautemme alussa, ettei toivoa juuri ole.
Yhteisymmärrykseen ei olisi päästy ennen HVK-neuvottelujen päättymistä ilman Eurooppa-neuvostossa toimivien kollegoitteni poliittista sitoutumista. Viime viikolla omistauduimme kaikki jälleen perustuslakisopimukselle ja myönsimme sen merkityksen ja tärkeyden. Mitä nopeammin se saadaan valmiiksi, sen parempi. Myönsimme myös, että vaikka viimeiset neuvottelut ovat vaikeita, ei pidä luulla, että ne helpottuisivat ajan myötä. Kokouksessa näytettiin olevan yleisesti sitä mieltä, että viivytyksestä aiheutuisi jopa lisäongelmia. Kaikki osapuolet tuntuivat myös ymmärtävän joustavuuden ja kompromissien tarpeellisuuden. Myönteisen ja rakentavan hengen ansiosta päätimme, että nyt olisi aika toimia.
Kyse on melkoisesta edistysaskeleesta, ja suuri osa kunniasta kuuluu tälle parlamentille. Olette johdonmukaisesti kehottaneet jäsenvaltioita edistämään yhdessä neuvotteluja. Puheenjohtajavaltion strategialle antamaanne myönteistä tukea on arvostettu suuresti, ja odotan innolla yhteistyön jatkamista tulevalla kaudella teidän ja edustajienne kanssa.
Kuultuamme kaikkia valtuuskuntia voimme vahvistaa, että suurimmasta osasta valmistelukunnan tekstiä ollaan yksimielisiä. Varmistuimme myös siitä, että osapuolet olisivat voineet hyväksyä monet puheenjohtajavaltio Italian tekemistä lisäehdotuksista kokonaisratkaisun yhteydessä.
Ratkaisemattomia kysymyksiä on edelleen monia, ja ne ovat hyvin eri tavoin monimutkaisia ja arkaluonteisia. Olemme kuitenkin keksineet joitakin mahdollisia etenemiskeinoja ja uskomme, että kaikki kysymykset voidaan ratkaista. Tämä ei ole helppoa, ja se vaatii myönnytyksiä kaikilta osapuolilta. Mielestäni olennaisin asia – poliittinen tahto yhteisymmärryksen saavuttamiseksi – on nyt kunnossa.
Parlamentin edustajat ja kaikkien muidenkin valtuuskuntien jäsenet ovat tehneet meille selväksi, mitkä asiat ovat teille erityisen tärkeitä. En voi sanoa, että kaikki valtuuskunnat voivat mennä takuuseen jokaisesta esille tuomastaan kohdasta. Voin kuitenkin vakuuttaa teille – kuten kaikille muillekin – että puheenjohtajavaltio on kaikissa suhteissaan avoin ja tasapuolinen. Voin luvata, ettei teitä sivuuteta tai unohdeta neuvotteluissa. Haluan lopputuloksen olevan sellainen, että kaikki osapuolet voivat suositella sitä Euroopan kansalaisille oikeudenmukaisena, tasapainoisena ja myönteisenä.
Kuten raportissani totesin, vaikeimpia kysymyksiä ovat edelleen komission koko ja kokoonpano sekä määräenemmistöpäätösten määrittely ja soveltamisala. Näistä asioista ei keskusteltu yksityiskohtaisesti viime viikon kokouksessa, enkä yrittänyt tehdä niistä päätelmiä. Ilmaisin kuitenkin yleiskäsitykseni siitä, mitkä etenemistavat olisivat tuottoisimpia kompromissin saavuttamisen kannalta.
Myönnän, että komission on oltava tehokas ja että sillä on oltava valtuutus tehtäväänsä. Mielestäni nämä kaksi näkökohtaa on sovitettava yhteen siten, että tietty ajanjakso jatketaan sellaisella komissiolla, jossa on yksi jäsen jokaisesta jäsenvaltiosta, ja myöhemmin siirrytään supistettuun kokoonpanoon, jolloin paikkoja kierrätetään tasapuolisesti.
Ainoastaan kaksoisenemmistöön perustuvalla päätöksentekojärjestelmällä voidaan päästä konsensukseen. Tehokkuuden lisäämistä on myös tärkeä tavoitella, ja samalla on otettava asianmukaisesti huomioon jäsenvaltioiden välinen tasapaino ja jäsenvaltioiden erityishuolet. Asia olisi ratkaistava siten, että kaikkien huolet otetaan huomioon. Käsittääkseni tämä järjestyisi muuttamalla hieman väestön ja jäsenvaltioiden osuuksia ja valmistelemalla kaksoisenemmistöön siirtymistä. On tietenkin selvää, että yksityiskohtia on vielä hiottava.
Määräenemmistöpäätösten soveltamisalaa halutaan yleisesti laajentaa, jotta päätöksenteko olisi tehokasta laajentuneessa Euroopan unionissa. Tiedän parlamentin olevan tästä samaa mieltä. Samalla on otettava huomioon jäsenvaltioiden erityishuolet tietyistä aiheista. Uskon, että löydämme yleisesti tyydyttävän ratkaisun, jonka perusteella määräenemmistöpäätöksellä ja yhteispäätösmenettelyllä päätettävien aihealueiden määrä lisääntyy verrattuna siihen, mitä nykyisissä perussopimuksissa määrätään.
Näihin kysymyksiin tuskin saadaan lopullista vastausta kuin vasta neuvottelujen loppupuolella. Seuraavaksi on välttämätöntä päästä yhteisymmärrykseen mahdollisimman monesta asiasta ja minimoida ratkaisemattomien kysymysten määrä. Puheenjohtajavaltio aikoo käyttää tätä prosessia varten erilaisia kanavia, kuten kahdenvälisiä kokouksia ja virallisia keskustelutilaisuuksia. HVK toteutetaan tietenkin poliittisella tasolla, ja aion pyytää ulkoministereitä edistämään useiden asioiden käsittelyä valtion ja hallitusten päämiesten lopullisissa neuvotteluissa.
Toivon teidän tapaanne, että HVK saataisiin päätökseen mahdollisimman pian. On kuitenkin monia tekijöitä, joita on otettava huomioon. Näihin lukeutuu esimerkiksi uusien hallitusten muodostaminen joissakin valtioissa ja lukuisat ratkaisemattomat asiat. Vakuutan teille, että jos neuvottelut on mahdollista saada päätökseen ennen kesäkuuta, toimimme sen mukaisesti. Meidän ei pitäisi aliarvioida aikaansaamamme edistystä. Muutama viikko sitten vain harvat olisivat uskoneet, että voisimme saada neuvottelut päätökseen kesäkuuhun mennessä. Puheenjohtajavaltio on tähän mennessä pyrkinyt pitämään toiveet kohtuullisella tasolla mutta päämäärät korkealla. Korkeimpana päämääränä on yhteinen perustuslakisopimus, joka on kansalaistemme odotusten mukainen ja auttaa Euroopan unionia toimimaan tehokkaamman sekä sisäisesti että kansainvälisellä tasolla. Toivon, että teidän avullanne saavutamme tämän tavoitteen.
Kun puhuin täällä parlamentissa tammikuussa, asetin puheenjohtajavaltio Irlannin ensisijaiseksi tavoitteeksi Lissabonin toimintaohjelman ja ilmaisin vakaan päätöksemme siitä, että kevään Eurooppa-neuvoston tehtävänä olisi elvyttää ja nopeuttaa Lissabonin prosessia. Euroopan parlamentin reaktiot ehdotuksiimme kannustivat minua tuolloin suuresti.
Voin ilokseni kertoa, että Eurooppa-neuvostossa käytiin viime viikolla antoisa keskustelu. Keskityimme tärkeimpiin aiheisiin, jotka edellyttävät välitöntä toimintaa, jos Lissabonin strategiaan halutaan uutta puhtia. Kollegani hyväksyivät keskustelujen aiheeksi kaksi ehdottamaani toisiinsa liittyvää aihetta – kestävän kasvun ja työllisyyden – sillä tärkeimpiä kysymyksiä on käsiteltävä mahdollisimman pian.
Eurooppa-neuvosto oli samaa mieltä siitä, että tarvitsemme tasapainoisen lähestymistavan varmistaaksemme, että kasvu on tulevaisuudessa kestävää. Makrotalouspolitiikka on pidettävä vakaana ja samanaikaisesti on edistettävä kilpailukykyä ja innovaatioita. Sosiaalinen yhteenkuuluvuus on myös säilytettävä toimiemme keskipisteenä. Jotta kasvu olisi tulevaisuudessa kestävää, sen on oltava myös ympäristön kannalta järkevää.
Euroopan parlamentti on rakentavalla yhteistyöllään neuvoston kanssa edistänyt merkittävällä tavalla Euroopan unionin toimia kaikilla aloilla, eikä vähiten suoraan Lissabonin strategiaan liittyvän lainsäädännön alalla. Viime viikkoina on hyväksytty niin rahoituspalveluihin ja rautatieliikennemarkkinoiden avaamiseen kuin teollis- ja tekijänoikeuksiin ja ympäristövastuuseen liittyviä lakeja. Odotan lisää tuloksia heti seuraavilta viikoilta. Meidän on tärkeä saavuttaa tavoitteemme, jotta Lissabonin strategia säilyttää uskottavuutensa. Tässä yhteydessä totean olevani iloinen siitä, että hyväksyitte eilen kaksi tärkeää lainsäädäntöehdotusta – rahoitusvälineiden markkinoita koskevan direktiivin ja avoimuutta koskevan direktiivin.
Eurooppa-neuvosto asetti suurimmaksi haasteeksi palvelusektorin, jolla markkinat ovat edelleen erittäin hajanaiset. Eurooppalaisten kuluttajien kannalta olisi todella hyödyllistä, jos tälle alalle saataisiin todelliset sisämarkkinat. Palvelusektorin osuus viimeisten kymmenen vuoden aikana luoduista työpaikoista ja saavutetusta kasvusta on 70 prosenttia. Voin ilokseni kertoa, että Eurooppa-neuvosto ymmärtää alan laajentumismahdollisuudet, ja katsoo siksi, että parhaillaan neuvoston käsittelyssä olevaa palveluja koskevaa direktiiviehdotusta on pidettävä erittäin tärkeänä.
Sääntelyä parantamalla tehostetaan kilpailukykyä ja tuottavuutta. Eurooppa-neuvosto pitää myönteisenä neljän puheenjohtajavaltion – Irlannin, Alankomaiden, Luxemburgin, Yhdistyneen kuningaskunnan – aloitetta, jonka ansiosta sääntelyn parantamista pidetään ensisijaisena tavoitteena seuraavien kahden vuoden aikana. Sääntelyn parantamiseen palataan marraskuun 2004 Eurooppa-neuvostossa.
Jos todella aiomme edistää kilpailukykyä, innovointia ja yrittäjyyttä kaikkialla Euroopassa, tarvitsemme vahvan tieteellisen kapasiteetin ja tutkimuskapasiteetin. Tutkimuksen alan kehitys on oleellinen osa Lissabonin toimintaohjelmaa. Meidän on varmistettava, että tutkijat pysyvät Euroopassa ja että työskentely Euroopassa on houkuttelevaa. Eurooppa-neuvoston mielestä ensimmäiseksi olisi yksinkertaistettava Euroopan yhteisön tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmaa, jotta sitä olisi helpompi käyttää. Näin voitaisiin lisätä pk-yritysten ja uusien yritysten osallistumista T[amp]K-investointeihin. Eurooppa-neuvosto korosti myös, että perustutkimukseen on investoitava, sillä perustutkimus on tärkeää innovoinnin ja kilpailukyvyn kannalta.
Kasvun on oltava kestävää niin talouden kuin ympäristönkin kannalta. Tältä osin ympäristöteknologiat muodostavat yhden mielenkiintoisimmista uusista aloista. Eurooppa-neuvosto myöntää, että yritysten on tärkeä pystyä hyödyntämään uusia teknologioita, ja toivoo, että ympäristöteknologioita koskeva toimintasuunnitelma pannaan nopeasti täytäntöön. Lisäksi olemme pyytäneet komissiota ja Euroopan investointipankkia selvittämään, kuinka erilaisia rahoitusvälineitä voitaisiin käyttää tällaisten teknologioiden edistämiseksi. Komissio laatii edistymisestä selvityksen ensi vuoden Eurooppa-neuvostolle.
Kasvu ja kilpailukyky eivät tietenkään ole itsessään tavoitteita. Niiden avulla voidaan pitää yllä ja kehittää Euroopan sosiaalista mallia, jossa painotetaan kestävyyttä ja osallisuutta. Yhteiskuntamme heikoimpien jäsenten suojeleminen on olennainen osa Lissabonin toimintaohjelmaa.
Eurooppa-neuvosto asetti esityslistansa tärkeimmäksi asiaksi työllisyyden. Uusien ja parempien työpaikkojen luominen on kiireellisimpiä tulevana vuonna käsiteltäviä kysymyksiä. Eurooppa-neuvoston mielestä jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä kiireellisesti huomiota yhteisessä työllisyysraportissa mainittuihin neljään työllisyystyöryhmän havaitsemaan rakenteelliseen haasteeseen. Näitä ovat yritysten ja työntekijöiden sopeutumiskyvyn lisääminen, työmarkkinoiden houkuttavuuden lisääminen uusien ihmisten saamiseksi työelämään, työllisyyden laadun parantaminen ja inhimilliseen pääomaan kohdistuvien investointien kannustaminen. Työllisyysmahdollisuuksien maksimoinnista voisi olla nyt todellista hyötyä. Korkea työllisyysaste aikaansaa kasvua, ja se on myös paras tapa torjua köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä.
Ensi vuoden kevään Eurooppa-neuvostossa tarkastellaan vuoden aikana alalla tapahtunutta kehitystä. Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, missä määrin kansalliset toimet ovat edistäneet Lissabonin työllisyystavoitteiden saavuttamista. Neuvostoa ja komissiota on pyydetty valmistelemaan yhdessä yhteisen työllisyysraportin pohjalta tiivis yhteenveto tätä keskustelua varten.
Kuten jo aiemmin mainitsin, parlamentti on auttanut meitä ratkaisevasti edistymään Lissabonin toimintaohjelman täytäntöönpanossa. Toivomme, että seuraavien viikkojen aikana saadaan edistettyä muun muassa liikkuvuuspakettia, jonka tavoitteena on helpottaa työntekijöiden liikkumista jäsenvaltiosta toiseen. Olemme yhteistyössä työstäneet asetusta (ETY) N:o 1408/71, ja kun se saadaan hyväksyttyä, siitä on merkittävää hyötyä, sillä sen tarkoituksena on parantaa sosiaaliturvajärjestelmien koordinointia ja helpottaa tukioikeuksien saantia. Toivottavasti saamme asiakirjan yhdessä valmiiksi ennen tämän toimikauden loppua.
Toivon myös, että asiaan liittyvien Europass-todistusta koskevien asiakirjojen ja ammattipätevyyksien keskinäistä tunnustamista koskevan direktiivin työstämisessä tehdään hedelmällistä yhteistyötä. Niillä on tarkoitus helpottaa tutkintotodistusten tunnustamista muissa jäsenvaltioissa.
Hallitukset eivät pysty yksinään aikaansaamaan muutoksia, joita Lissabonin tavoitteet edellyttävät. Kaikilla sidosryhmillä on mahdollisuus vaikuttaa ratkaisevasti muutoksen edistämiseen ja helpottamiseen. Tukeakseen muutosta Eurooppa-neuvosto hyväksyi puheenjohtajavaltion ehdotuksen, jonka mukaan jokainen jäsenvaltio muodostaa uudistuksiin tähtääviä kumppanuuksia, joihin työmarkkinaosapuolet, kansalaisyhteiskunta ja viranomaiset osallistuvat kansallisten järjestelyjen ja perinteiden mukaisesti. Kumppanuudet ovat järkevä keino lisätä sitoutuneisuutta muutokseen ja uudistukseen.
Ymmärrämme kaikki, että Lissabonin strategian täytäntöönpano alkuperäisen aikataulun mukaisesti edellyttää paljon lisätoimia. Ensi vuonna tehtävä väliarviointi tarjoaa hyvän mahdollisuuden arvioida, mitä muutoksia täytäntöönpanoprosessin nopeuttaminen edellyttää. Väliarviointiin on valmistauduttava huolellisesti. Tämän vuoksi valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet pyysivät komissiota perustamaan korkean tason työryhmän, jonka puheenjohtajana toimii Wim Kok ja jonka tehtävänä on toteuttaa riippumaton arviointi tehtävän edistämiseksi. Wim Kokin nimitys tehtävään luo jatkumon työllisyystyöryhmän aikaisemmalle työlle. Hän antaa vertaansa vailla olevalla kokemuksellaan merkittävän ja korvaamattoman panoksen väliarviointiin. Olemme pyytäneet korkean tason työryhmää toimittamaan raporttinsa 1. marraskuuta 2004 mennessä, jotta komissio voi antaa omat suosituksensa seuraavan kevään Eurooppa-neuvostolle.
Eurooppa-neuvosto tarkasteli useita kansainvälisiä asioita ja antoi päätöslauselmat Lähi-idän rauhanprosessista, Irakista, strategisesta kumppanuudesta Välimeren maiden ja Lähi-idän maiden kanssa, Venäjästä, Afganistanista ja Norsunluurannikosta. Lisäksi käsittelimme Kyproksen asiaa.
Eurooppa-neuvosto tarkasteli, miten viimeaikaiset etnisiin syihin perustuvat väkivaltaisuudet olivat vaikuttaneet Kosovon tilanteeseen. Tilanne näyttää vakiintuneen, mutta ilmapiiri on edelleen kireä. On tärkeä varmistaa, että poliittinen prosessi asetetaan etusijalle ja että paikalliset poliittiset johtajat ottavat vastuun tilanteesta. Euroopan unioni pyrkii edelleen painokkaasti siihen, että Kosovolle voidaan varmistaa turvallinen ja demokraattinen sekä hyvinvointiin ja monietnisyyteen perustuva tulevaisuus. Lisäksi Euroopan unioni antaa jatkossakin vankan tuen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erityisedustajalle Harri Holkerille ja "ei statusta ilman standardeja" -prosessille.
Neuvostossa keskusteltiin myös Lähi-idän tilanteesta, joka on todella huolestuttava. Puheenjohtajavaltio on tiiviissä yhteydessä tärkeimpien arabimaiden johtajiin, jotta rauhanprosessi ei pysähdy. Ulkoministeri Cowen on vieraillut viimeisten kahden päivän aikana Kairossa ja Damaskoksessa, ja hän on korostanut, että konfliktiin on löydettävä oikeudenmukainen ratkaisu, jotta voimme yhdessä edistää alueella rauhan ja turvallisuuden tavoitteitamme.
Eurooppa-neuvosto odottaa innokkaasti Afganistania koskevaa kansainvälistä konferenssia, joka pidetään tänään Berliinissä. Euroopan unioni on edelleen vahvasti sitoutunut Afganistanin jälleenrakentamiseen. Euroopan unionia edustavat tässä tärkeässä konferenssissa ulkoministeri Brian Cowen sekä Javier Solana ja komission jäsen Patten.
Kyproksen asiasta käydään viimeisiä neuvotteluja tämänpäiväisen istuntomme aikana. Euroopan unioni kannattaa edelleen vahvasti sitä, että Euroopan unioniin liittyy 1. toukokuuta yhdistynyt Kypros. Eurooppa-neuvoston päätelmissä toistetaan, että Euroopan unioni tukee Yhdistyneiden Kansakuntien johtamia neuvotteluja, ja vahvistetaan valmius muuttaa sopimusehtoja niiden periaatteiden mukaisesti, joille Euroopan unioni on rakennettu.
Eurooppa-neuvoston kokous pidettiin Euroopan historian kannalta äärimmäisen tärkeänä ajankohtana. Kuten totesimme puheenjohtajakauden ohjelmassamme, vuoden 2004 alkupuolisko on Euroopan unionille suurien muutosten ja haasteiden aikaa mutta myös suurten toiveiden ja mahdollisuuksien aikaa. Euroopan sodanjälkeinen jako päättyy 1. toukokuuta, ja tämä antaa meille mahdollisuuden luoda yhdessä Euroopasta parempi ja osallisuutta edistävä. Sellaiset tapahtumat, joita koimme esimerkiksi 11. maaliskuuta, saavat meidät vain entistä päättäväisemmin laatimaan yhdessä sopimuksia, joilla Euroopasta tehdään kaikin tavoin toimiva.
Odotan innolla yhteistyön jatkamista Euroopan parlamentin ja komission kanssa. Tänään haluan kiittää teitä kaikkia erityisesti viime kuukausien yhteistyöstä. Nyt laajentumisen kynnyksellä voimme jälleen osoittaa, että uusi yhteistyötä tekevä Eurooppa haluaa ja on päättänyt saada aikaan kansalaistemme ansaitsemia myönteisiä tuloksia ja päätöksiä.
Prodi,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan yhdentymishankkeen alkuperäisenä tavoitteena oli rauhan säilyttäminen. Rauhaan liittyvät tavoitteet ovat kehittyneet ja vakiintuneet viimeisen puolen vuosisadan aikana, ja kaikilla niillä, jotka ovat mukana yhdentyneessä Euroopassa, on eräitä yhteisiä periaatteita. Euroopan unioniin kuuluminen näet merkitsee yksilön perusoikeuksien kunnioittamista, yhteiskuntaelämän sääntelemistä demokratian periaatteiden mukaisesti ja eurooppalaisen poliittisen mallin sekä talous- ja yhteiskuntamallin kehittämistä ja suojelemista. Nämä periaatteet ovat viime aikoina olleet useasti mielessäni, kun olen miettinyt Euroopan unionin sisäisiä ja ulkoisia haasteita. Pääasiassa myös siksi, että kohdatessamme yhä pelottavampia terrorismin uhkakuvia pyrimme hakemaan elämäämme yhteisiä kiinnekohtia.
Brysselissä viime lauantaina päättyneessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa oli kyse juuri tästä. Kuten tiedätte, kevään Eurooppa-neuvostossa on käsitelty ennen muuta talouskysymyksiä, mutta kokouksen esityslistaan tehtiin suuria muutoksia viimeaikaisten tapahtumien vuoksi. Pääasiassa Madridin terrori-iskut 11. maaliskuuta saivat neuvoston hyväksymään joukon toimenpiteitä, joiden avulla pyritään takaamaan Euroopan turvallisuus terrorismin uhkaa vastaan. Hyökkäykset kohdistuivat jälleen kerran viattomiin ihmisiin, ja jälleen kerran meidän on ajateltava uhreja ja heidän perheitään. Iskujen jälkiseuraukset ovat järkyttäneet kaikkia eurooppalaisia: ne koskettavat meitä henkilökohtaisella tasolla ja ne vaikuttavat myös yhteiskunnallisiin ja poliittisiin instituutioihimme. Terrorismi on vakavin haaste, joka Eurooppaa on kohdannut toisen maailmansodan jälkeen, sillä se kohdistuu yhteiskuntaelämäämme sääteleviin demokraattisiin periaatteisiin ja uhkaa yhteiskuntiamme, jotka perustuvat ihmisoikeuksien kunnioittamiseen.
Olenkin tyytyväinen voidessani kertoa parlamentille, että neuvosto on päättänyt torjua tätä uhkaa kaikin mahdollisin voimin. Brysselin Eurooppa-neuvoston antamassa julistuksessa ei jätetä mitään epäselväksi: Euroopan unionin jäsenvaltiot muodostavat yhteisen rintaman, jonka yhteisenä tavoitteena on hävittää terrorismi maailmasta. Siksi olen erittäin tyytyväinen viime viikonloppuna hyväksyttyihin toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on koordinoida ja yhdenmukaistaa tiedustelu-, poliisi- ja turvajärjestelmiä. Tässä historiallisessa vaiheessa tämä on pisimmälle viety koordinointimahdollisuus, sillä emme voineet perustaa yhteistä eurooppalaista turvallisuusvirastoa. Viraston perustaminen olisi ehkä ollut loistava ratkaisu, mutta se ei ollut käytännössä mahdollista. Olen kuitenkin varma, että tämä on vasta ensimmäinen askel kohti yhä tiiviimpää yhdentymistä. Tulevaisuudessa tavoitteena on yhteisten operatiivisten rakenteiden käyttöön ottaminen unionin tasolla. Nyt tärkeintä kuitenkin on, että eurooppalaiset ovat ymmärtäneet, että voima ei yksin riitä terrorismin voittamiseen. Voiman lisäksi tarvitaan tietoa, jotta voimme ymmärtää tämän ilmiön taustalla olevat syyt ja vaikuttaa niihin.
Sotilaallisten tukahduttamistoimien ohella on jatkettava yhtä päättäväisesti myös poliittisia toimia. Kumpaakin vaihtoehtoa on toteutettava yhteisin voimin, sillä yksipuoliset toimet eivät enää riitä. Kuten Eurooppa-neuvoston antamassa julistuksessa todetaan, tämä edellyttää ensinnäkin sitä, että Euroopan ja Yhdysvaltojen välisiä tiiviitä keskinäisen luottamuksen ja lojaalisuuden siteitä vahvistetaan entisestään. Ilman tätä voimakasta kumppanuutta ei ole toivoa pysyvän rauhan luomisesta maailmaan. Yhtä tärkeää on varmistaa, että Yhdistyneillä Kansakunnilla on keskeinen rooli ja työn edellyttämä uskottavuus. YK:n on osallistuttava aktiivisesti sekä kentällä suoritettaviin operaatioihin että kaikkiin poliittisiin hankkeisiin, joiden avulla olot kriisialueilla pyritään vakauttamaan. Euroopan unionilla puolestaan on mahdollisuus hyödyntää kokemustaan rauhan ja vuoropuhelun vakiinnuttamisesta, jonka se on hankkinut puolivuosisataisen historiansa aikana. Meidän tavoitteenamme olkoon koota yhteen ja panna liikkeelle kaikkien maiden resurssit, jotta terroristiryhmät voidaan eristää. Tavoitteena on poistaa terrorismilta toimintaedellytykset estämällä jäsenten värvääminen ja tukahduttamalla sen tekninen ja logistinen tuki sekä rahoitus.
Terrorismilla on myös ideologinen tausta, niin vääristynyt kuin se onkin, ja poliittisia tavoitteita. Siksi on puututtava kriisitilanteisiin, joiden jakolinjat järkyttävät maailmantilanteen vakautta. Ensimmäiseksi olisi – ja voin ilokseni yhtyä siihen, mitä Ahern juuri sanoi – löydettävä ratkaisu Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin. Se on tavoitteista ehdottomasti ensimmäinen. Kansainvälisen terrorismin vastaisen strategian onnistuminen riippuu tosiasiassa rauhan saamisesta Lähi-itään. Lisäksi on etsittävä ratkaisua Irakin tilanteeseen. Yhdistyneillä Kansakunnilla on oltava keskeinen asema laadittaessa ja toteutettaessa Lähi-itää ja Irakia koskevia aloitteita. Tavoitteena on tietenkin vallan palauttaminen irakilaisille niin pian kuin suinkin, niin että turvallisuus, itsenäisyys ja demokraattinen ilmaisunvapaus on turvattu mahdollisimman hyvin.
Hyvät parlamentin jäsenet, kuten jo totesin, kevään Eurooppa-neuvostossa on ollut tapana käsitellä Euroopan unionin hallintoon liittyviä kysymyksiä, ja talouskysymyksiä koskeva kokous vahvisti jälleen tätä Eurooppa-neuvoston roolia. Euroopan talous on kuitenkin ollut vaikeuksissa jo muutaman vuoden, ja tämä horjuttaa yhtä sen peruspilareista, talous- ja yhteiskuntamalliamme. Neljä vuotta sitten Euroopan unioni päätti Lissabonissa, että tämän talous- ja yhteiskuntamallin säilyttämiseksi ja kehittämiseksi unionissa on toteutettava perusteellinen talousjärjestelmien uudistus. Eurooppa-neuvoston päätelmät osoittavat, että olemme komission viime tammikuussa esittämän kertomuksen pohjalta hyvin pitkälle yhtä mieltä siitä, mitä on tehtävä.
Olemme yhtä mieltä esikuva-analyysista (), koordinoinnista ja siitä, millaisten toimien avulla kasvua ja kilpailukykyä ensisijaisesti olisi tuettava. Jo vuosia on toistettu, että meidän on investoitava tutkimukseen, kehittämiseen ja henkilöstöresursseihin. Yksimielisyys tavoitteista ei kuitenkaan vielä riitä, vaan tarvitaan vakavaa paneutumista työhön ja välineet toimien toteuttamiseksi. Kumpaakaan ei kuitenkaan ole. Ikävä kyllä vieläkään ei ole päästy sanoista tekoihin. Valtaosa tehdyistä päätöksistä on jäänyt pelkäksi puheeksi; niiden perusteella ei ole toteutettu konkreettisia toimia jäsenvaltioissa, eikä varoja ole osoitettu odotusten mukaisesti niihin investointeihin, joiden tärkeydestä olemme kaikki – toistan, kaikki – olleet yhtä mieltä.
Nämä epävarmuustekijät ja käytettävissä olevien varojen vähäisyys ovat osoitus kahdesta perustavanlaatuisesta yhteisön talouspoliittisen hallintomallin ongelmasta. Yhtäältä Lissabonin prosessilta puuttuu yhteisön tasolla toimiva voimakas auktoriteetti, joka huolehtisi toimien koordinoinnista. Toisaalta on otettava huomioon nykyaikaisten poliittisten organisaatioiden toimintapuitteet. Vaikka me kaikki pidämme investoimista henkilöstöresursseihin ja osaamiseen välttämättömänä, siitä saadaan tuloksia vasta hyvin pitkän ajan kuluttua. Politiikan suuntaukset sen sijaan suosivat yhä voimakkaammin sellaisia toimenpiteitä, joista saadaan näkyvää hyötyä jo ennen vaalikauden päättymistä, mikä on paljon lyhyempi ajanjakso. Tasapuolisuuden nimissä on myönnettävä, että eräät jäsenvaltiot ovat käynnistäneet erittäin merkittäviä ja vaikeitakin uudistuksia ja osoittaneet siten vastuullisuutta, kaukokatseisuutta ja poliittista rohkeutta.
Neuvosto on jälleen vahvistanut, että näitä toimia on jatkettava, sillä olemme yhtä mieltä siitä, että panoksena on koko Euroopan tulevaisuus. Toivon, että alkuun päässeet uudistukset voidaan tällä kertaa saattaa päätökseen ja että niitä voidaan laajentaa myös osaamisen, koulutuksen ja tutkimuksen alalle. Tällä hetkellä näyttäisi siltä, että poliittista tahtoa Euroopan kasvualoitteen toteuttamiseksi nopeasti on olemassa. Aloite muodostuu erilaisista nopeasti toteutettavista hankkeista tutkimuksen ja kehityksen, liikenteen, energian ja tietotekniikan aloilla. Kyseessä ovat selkeästi määritellyt ja Eurooppa-neuvostossa jo hyväksytyt toimet, joiden toteuttaminen voidaan käynnistää nopeasti. Konkreettisiin toimiin on ryhdyttävä jo tänä vuonna, sillä ensi vuoteen mennessä on kurottava kiinni viivästys Lissabonissa hyväksyttyjen direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Olen pahoillani, että joudun huomauttamaan näistä asioista, mutta mielestäni huomautus on vain paikallaan.
Hyvät parlamentin jäsenet, käsittelen puheeni lopuksi lyhyesti Euroopan perustuslakisopimusta, jota käsitteli puheensa alussa. Olemme nähneet, että yhteisen Eurooppamme tukipilareita horjuttavat ulkoiset ja sisäiset haasteet. Tällaisina vaikeina hetkinä meidän on pantava erimielisyydet syrjään ja annettava Euroopan unionille keinot, joiden avulla se voi rakentaa vankemmat puitteet yhteistyölle, niin että pystymme tekemään yhteisiä päätöksiä ja hyödyntämään yhteisiä voimavarojamme. Totuutta on katsottava silmästä silmään: unioni voi voittaa nykyiset haasteet vain jos se on yhtenäinen. Yhdelläkään Euroopan valtiolla, oli se miten suuri ja voimakas hyvänsä, ei ole riittäviä voimavaroja onnistua tässä tehtävässä yksin.
Kevään Eurooppa-neuvostolla olikin tästä aiheesta hyviä uutisia, joihin minulla on ilo päättää tämä puheeni – näin saan tilaisuuden kasvattaa mainettani parantumattomana optimistina. En lopulta ole ollut väärässä, kun olen viime vuosina suhtautunut asiaan optimistisesti. Brysselin kokouksessa luotiin edellytykset sille, että neuvotteluja Euroopan perustuslakia koskevasta sopimuksesta voidaan jatkaa lähitulevaisuudessa ja että neuvottelut voidaan saada päätökseen ennen Irlannin puheenjohtajakauden päättymistä. Kunnia tästä kuuluu puheenjohtajavaltion erinomaiselle sovittelutyölle, josta haluan lausua lämpimät kiitokseni.
Viime viikkoina oli jo saatu eri hallituksilta myönteisiä viestejä siitä, että ne olisivat valmiit kompromissiratkaisuun. Eurooppa-neuvoston kokouksessa vahvistui, että tässä asiassa ollaan lopulta menossa oikeaan suuntaan – niin psykologiselta kuin inhimilliseltäkin kannalta ajatellen. Ongelmista vaikein on edelleen sama, johon neuvottelut viimeksi jumittuivat, eli määräenemmistön määrittely. Tässä ei tietenkään ole kysymys pelkistä prosenttiosuuksista, vaan tekijästä, joka määrää koko Euroopan yhdentymisprosessin tulevaisuuden. Laajentuneen unionin on kyettävä tekemään päätöksiä. Jos kynnys enemmistöpäätöksen tekemiseksi asetetaan liian korkealle, Euroopan unioni ei pysty tekemän päätöksiä, koskivat ne sitten terrorismin torjuntaa, talouden kehittämistä tai jotain muuta asiaa, sillä pienikin joukko maita pystyy torjumaan minkä tahansa ehdotuksen. Tämä on asian ydin yksinkertaisuudessaan, ja tähän mennessä on keskusteltu tämän päätösten torjuntaan kykenevän vähemmistön koosta.
Pyydän teitä kaikkia miettimään tarkkaan sitä tosiseikkaa, että institutionaalista keskustelua ei voida käydä, jos samanaikaisesti mietimme, mitä keinoja jäsenvaltioilla on käytössään ehdotusten torjumiseksi. Päinvastoin keskusteluissa olisi mietittävä, mitkä ovat parhaat keinot tehdä päätöksiä, ei miten ehdotuksia torjutaan. Viimeaikaisen kehityksen perusteella näyttää siltä, että pääsemme tämän ongelman yli. Näyttää siis todennäköiseltä, että kauan kaivattu perustuslaki voidaan pian vahvistaa. Vetoan vielä osapuoliin, jotta kompromissiratkaisusta tulisi hyvä, niin että 25 jäsenvaltion laajentunut Euroopan unioni voi toimia tehokkaasti.
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, Brysselin huippukokouksessa keskityttiin ensisijaisesti Madridissa 11. maaliskuuta 2004 koettuihin hirvittäviin tapahtumiin, ja oli hyvä, että asiasta tehtiin tarvittavat päätelmät. Muistan vielä kuinka Yhdysvaltojen presidentti John F. Kennedy sanoi jakautuneessa Berliinissä: "", ja mielestäni meidän eurooppalaisten olisi suhtauduttava samalla tavoin espanjalaisiin kumppaneihimme ja ystäviimme. Meidän on osoitettava, että Madridiin tehty isku ei kohdistunut ainoastaan Espanjaa vaan koko Eurooppaa, koko länsimaista yhteiskuntaa ja koko maailmaa vastaan. Meidän on siis myötätunnosta ja solidaarisuudesta Espanjaa kohtaan toteutettava toimia sekä toimittava selkeästi ja vahvistettava Euroopan unionin asemaa ja Euroopan yhtenäisyyttä. Tämä on meidän keinomme vastata terrorismiin. Haluan tässä vaiheessa esittää suuren kiitoksen neuvoston puheenjohtajalle, jonka johdolla olemme onnistuneet välittämään tämän viestin Brysselistä. Nyt Eurooppa tarttuu toimeen! Eurooppa haluaa olla yhtenäinen ja luoda tulevaisuutta yhdessä.
Huippukokous teki oikein hyväksyessään perustuslakiehdotuksen yhteisvastuulausekkeen, joka liittyy terrorismin torjuntaan. Euroopan on kuitenkin aina toimittava yhteisvastuullisesti ulkoisen uhan edessä, ja nyt ymmärrämme paremmin kuin koskaan, että sisä- ja ulkopoliittiset toimet muodostavan kokonaisuuden, jonka osia ei voida erottaa toisistaan. Olemme tyytyväisiä myös siihen, että sisäisten turvallisuusasioiden käsittelyä varten perustettiin koordinaattorin toimi, ja entinen parlamentin jäsen Gijs de Vries on erinomainen henkilö tähän tehtävään. Odotan innolla yhteistyötä sisäisiä turvallisuusasioita käsittelevän koordinaattorin kanssa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan kuitenkin todeta – ja tästä varmasti puhutaan tämän puheenvuoron jälkeenkin – että olisimme olleet tyytyväisiä, jos turvallisuuskoordinaattorin virka olisi komission ehdotuksen mukaisesti perustettu ulkopolitiikan ja hallitustenvälisen yhteistyön sijasta yhteisön toimielinten yhteyteen, jolloin toimi olisi myös parlamentaarisen ja lainsäädännöllisen valvonnan kohteena. En mitenkään halua kyseenalaistaa toimen perustamista, mutta emme myöskään saa ajatella, että toimen perustaminen oikeuttaa meidät ilmoittamaan, että olemme toteuttaneet riittävästi toimia tällä alalla. Nyt tarvitaan erityistoimenpiteitä sisäisen turvallisuuden takaamiseksi.
Tämän vuoksi olen todella harmissani siitä, ettei eurooppalaista pidätysmääräystä ole vielä saatu käyttöön, ja pyydämme niitä viittä jäsenvaltiota, jotka eivät vielä ole ratifioineet sitä, tekemään niin. Europolin asemaa olisi myös vahvistettava, sillä se toimisi paljon tehokkaammin, jos Euroopan unionin jäsenvaltioiden ei tarvitsisi käydä vaikeita rahoitusneuvotteluita aina, kun Europolille halutaan myöntää varoja. Emmekö voisi soveltaa Europoliinkin yhteisömetodia? Tällöin sille voitaisiin myöntää varoja yhteisön talousarviosta, ja kaikki olisi paljon helpompaa. Mielestäni yhteisömetodia olisi sovellettava tälläkin alalla.
Sisäisestä turvallisuudesta ja terrorismista käytävässä keskustelussa olisi mielestäni tärkeintä, että kertoisimme arabivaltioille, ettemme yhdistä terrorismia niihin tai islaminuskoon. Saksalaisena haluaisin kertoa, että muistan vuoden 1945 jälkeen käydyt keskustelut, joissa aiheena oli saksalaisten kollektiivinen syyllisyys. Tällainen ajatus hylättiin, mikä olikin oikein, sillä eivät kaikki olleet vastuussa kansallissosialismin rikoksista. Emme siis saisi nytkään tehdä sitä virhettä, että rinnastamme terrorismin kaikkiin arabimaihin ja koko islamilaiseen maailmaan. Haluamme tehdä yhteistyötä. Haluamme tehdä yhteistyötä arabimaiden ja islamilaisen maailman kanssa. Tästäkin syystä olen ehdottomasti samaa mieltä komission puheenjohtajan Prodin kanssa, joka sanoi – kuten tekin arvoisa neuvoston puheenjohtaja – että Lähi-itään saatava rauha, jolla taataan kaikille Israelin ja Palestiinan kansalaisille turvallinen ja ihmisarvoinen elämä, on ehdoton edellytys maailmanrauhalle ja Euroopan ja Lähi-idän sekä koko arabimaailman rauhanomaisille suhteille. Meidän on torjuttava ihmisyyden halveksuntaa kunnioittamalla ihmisarvoa, puolustettava elämää kunnioittavia periaatteitamme heidän kuolemaa kunnioittavia periaatteitaan vastaan ja vastattava vihamielisyyteen yhteistyöhalukkuudella. Meidän on nyt viestittävä, että olemme laatimassa – ja tästä kiitän teitä lämpimästi – perustuslakisopimusta, jolle ryhmämme antaa täyden tukensa ja jonka koko Euroopan kansanpuolueen ryhmä on asettanut tärkeimmäksi tavoitteeksi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mielestämme olisi loistava saavutus, jos onnistuisitte saamaan perustuslakisopimuksen valmiiksi puheenjohtajakautenne aikana – ja toiveemme mukaan ennen Euroopan parlamentin vaaleja. Toivotamme teille menestystä ja annamme teille tukemme. Maailmalle on viestittävä, että Eurooppa toimii tässä asiassa päättäväisesti ja yhtenäisesti.
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, madridilaisena ja kotimaani kansalaisten edustajana täällä parlamentissa haluan ennen kaikkea kiittää siitä tuesta, solidaarisuudesta ja osanotosta, jota meille on osoitettu Euroopassa ja myös kaikkialla maailmassa.
Erityisesti haluan kiittää puhemies Coxia, sillä hänen parlamentin puolesta antamaansa julistusta arvostettiin suuresti Madridissa ja Espanjassa, ja se sopi hyvin dramaattiseen tilanteeseemme. Olemme osoittaneet, että Euroopan rakentamista jatketaan näiden hiljaisten hetkien jälkeen, joita kaikki eurooppalaiset viettivät Madridin murheellisten tapahtumien vuoksi.
Mikäli , jolla on itseni ja muidenkin tavoin valitettavasti pitkä kokemus terrorismin torjunnasta, sallii, haluaisin kiittää näistä eleistä Atlantin molempia puolia ja huomauttaa, ettei meidän pidä sekoittaa stoalaisuutta ja vastarintaa pelkuruuteen ja lepyttelyyn. Terrorismia ei pidä torjua ainoastaan tankein, lentokonein ja miehityksin. Siihen on vastattava ihmisarvoa kunnioittaen, vastarintaa tehden, asianmukaisesti koordinoimalla tiedustelupalveluita sekä lainsäädännöllä, jota Euroopan unioni on pyrkinyt laatimaan 11. syyskuuta lähtien.
Neuvostolle haluan tältä osin todeta, että parlamentti teki todella nopeaa työtä ja että neuvosto edisti asiaa nimittämällä virkaan jäsen de Vriesin. Yhdyn jäsen Poetteringin esittämään kritiikkiin nimityksen olosuhteista. On kuitenkin tärkeä huomata, että yhteisössä on vielä viisi maata, jotka eivät ole saattaneet pidätysmääräystä osaksi kansallista lainsäädäntöään, ja että etenkin rahanpesun torjuntatoimenpiteiden toteuttamiseen liittyy yhä ongelmia. Tämä osoittaa sen, ettemme tee vakavissamme töitä terrorismin torjumiseksi ja että meidän on ryhdyttävä tositoimiin. Tunnemme kyllä yhteisvastuullisuutta, mutta uhka kohdistuu meihin kaikkiin.
Arvoisa puhemies, tämän sanottuani haluaisin siirtyä käsittelemään seuraavaa aihetta, eli perustuslakisopimusta. Mielestäni meidän pitäisi olla tyytyväisiä puheenjohtajavaltio Irlannin ottamaan askeleeseen ja uskoisin, että Zapateron asettuminen ehdolle Espanjan pääministeriksi edesauttaa merkittävästi tilanteen ratkaisemista. Hän on sanonut, että espanjalaisten ja Espanjan hallituksen mielestä meidän on palautettava asemamme Euroopassa ja omaksuttava lähestymistapa, jota oman poliittisen suuntaukseni hallitukset ovat aina noudattaneet. Tässä yhteydessä haluaisin huomauttaa eräästä erittäin tärkeästä seikasta, eli määräenemmistöpäätöksistä ja yhteispäätöksistä, jotka ovat ratkaisevia eurooppalaisen demokratian kannalta.
Komission puheenjohtajalle haluaisin vielä todeta, että tilanne, johon hän on joutunut, johtaa siihen, että meidän on mietittävä yhtä tärkeää asiaa, eli komission asemaa.
Puheenjohtaja Prodin komissiossa on viisaita jäseniä, ja hän joutuu lähes aina toimikauden lopussa Medusan lautalle. Jo nyt komission jäsenistä vähintään kolme tai neljä on palaamassa kotimaahansa, mikä osoittaa sen, että Euroopan unionin jälkeenkin on elämää. Tämä on kuitenkin muodostumassa vakavaksi ongelmaksi: emme voi jatkaa niin, että komission jäsen toimii virassaan vain kymmenen kuukautta. Tällainen toiminta ei ole kestävää.
Haluan myös kiinnittää huomion siihen, että Kreikkaa edustava komission jäsen Dimas puhui täysistunnossa ennen kuin häntä kuultiin asianmukaisessa valiokunnassa. En kuitenkaan usko, että hän on tästä vastuussa. Meidän on kaikkien yritettävä noudattaa toimintatapoja, sillä se on olennaista demokratialle.
Arvoisa puhemies, perustuslakisopimuksesta puhuttaessa haluaisin kiittää myös Rooman entistä pormestaria Rutellia hänen tekemästään solidaarisesta ja arvokkaasta tarkistusehdotuksesta, ja toivon, että parlamentti hyväksyy sen tänään. Ehdotuksen mukaan tälle sopimukselle, Euroopan perustuslaille, joka meidän on hyväksyttävä, annetaan nimeksi Madridin perustuslaki. Mielestäni voimme kaikki olla ylpeitä tästä ehdotuksesta, ja aion tietenkin kannattaa sitä.
Ryhmäni puolesta haluan lopuksi mainita tärkeästä Kyproksen asiasta sen, että Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerillä on ehdoton tukemme, kun hän yrittää löytää ratkaisua Kyproksen asiaan ja näin edistämään laajentumisen onnistumista. Mielestäni meidän on pyydettävä molempia osapuolia tarttumaan tähän historialliseen mahdollisuuteen ja yhdistämään maa, jonka jakautuneisuus on kestänyt 40 vuotta. Näin saataisiin poistettua viimeinenkin muuri Euroopasta. 
Watson (ELDR ).
   –Arvoisa puhemies, siitä onkin jo jonkin aikaa, kun kaikki ovat poistuneet Eurooppa-neuvostosta tyytyväisinä. Kiitän puheenjohtajavaltiota tavoitteellisesta huippukokouksesta, joka vastasi monilta osin odotuksia. Huippukokous antoi ymmärtää, että on olemassa sellainenkin Eurooppa, joka todella saa asioita tehdyksi.
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on tyytyväinen, että Euroopan perustuslaista pyritään jälleen sopimaan kesäkuun Eurooppa-neuvostoon mennessä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sopimuksen tekemistä ovat viitoittaneet erilaiset tapahtumat ja taitava politikointi. Kuten irlantilaisessa siunauksessa sanotaan: tulkoon tie teitä vastaan.
Parlamentti haluaa kovasti saada sopimuksen valmiiksi, mutta ehtomme eivät ole muuttuneet eivätkä muutukaan. Odotamme sopimuksen perustuvan pitkälti valmistelukunnan tekstiin. Neuvostolta odotamme, että se kunnioittaa parlamentin toimivaltuuksia talousarvioasioissa ja lisää Euroopan unionin demokraattisuutta määräenemmistöpäätöksillä ja useammin sovellettavalla yhteispäätösmenettelyllä. Odotamme myös, että neuvosto tekee tarvittavat vaikeat kompromissit vilpittömällä mielellä ja hyväksyttää ne myöhemmin jäsenvaltioissa. Näytelmä ei ole ohitse kesäkuussa, ja edessä on vielä vaikea ratifiointi.
Huippukokouksessa tehtiin päättäväisiä ratkaisuja eurooppalaisten suojelemiseksi terrorismilta. Ryhmäni on tyytyväinen siihen, että jäsen Gijs de Vries nimitettiin terrorismin torjunnan koordinaattoriksi, ja vaatii, että hänen valtuutensa määritellään selkeästi, jotta hän voi suoriutua työstään. Seuraavaksi on lisättävä Europolin voimavaroja ja saatava se toimimaan. Näin vältymme uudelta byrokratialta, päällekkäisyydeltä ja yhteistyöstä kieltäytyvien eurooppalaisten tiedustelupalvelujen vitkastelulta. Jos näistä toimista ei muodosteta terrorismintorjuntamme etulinjaa, pelaamme vain ala-arvoista uhkapeliä eurooppalaisten turvallisuudella.
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän mielestä olisi myös sitouduttava vahvasti nykyisten välineiden, kuten eurooppalaisen pidätysmääräyksen, ratifiointiin. Olemme ehdottaneet, että laadittaisiin täytäntöönpanotaulukko, josta selviäisi, mitkä valtiot suhtautuvat kevyesti kansalaistensa turvallisuuteen. Viikonloppuna osoitettu päättäväisyys on muutettava toiminnaksi. Meidän on ilmaistava selkeästi, että suhtaudumme asiaan päättäväisesti. On pidettävä mielessä eurooppalaisten – madridilaisten – kärsimykset. Parlamentti vaati yhtenäisempiä toimia terrorismin torjumiseksi jo ennen 11. syyskuuta 2001. Muistaakseni kun komissio pyysi viime vuonna terrorismin torjuntaa koskevaa tiedustelutoimintaa varten 15 miljoonaa euroa, neuvosto tarjosi miljoonaa euroa.
Eurooppalaiset ansaitsevat parempaa. Paniikissa keksityt terrorisminvastaiset toimet johtavat aivan liian todennäköisesti yksityisyyden loukkaamiseen ja julkisten vapauksien rajoittamiseen. Vaarana on, että käyttöön otetaan biometriset tiedot ja aletaan jakaa matkustajatietoja.
Ryhmäni haluaa muistuttaa neuvostoa siitä, että se on jälleen kerran sivuuttanut parlamentin esittämän selkeän pyynnön siitä, että neuvosto keskustelisi vankien pitämisestä Guantanamo Bayssa ilman oikeudenkäyntiä ja lupaisi keskustella asiasta Yhdysvaltojen kanssa Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisessä huippukokouksessa. Ne eurooppalaiset hallitukset, jotka laskevat sen varaan, että asia unohdetaan, eivät ole varautuneet parlamentin tahdonvoimaan.
Ryhmäni mielestä on hyvä, että neuvosto on sitoutunut nopeuttamaan Lissabonin toimintaohjelman mukaisia uudistuksia. Muistuttaisimme neuvostoa siitä, että jäsenvaltioilla on vielä panematta täytäntöön 40 prosenttia yhtenäismarkkinoita koskevista direktiiveistä. Lisäksi huomauttaisimme neuvostolle, että vakaus- ja kasvusopimusta on elvytettävä tänä vuonna, jotta eurooppalaiset voivat luottaa siihen, että Euroopan taloudenhoito on vakaalla pohjalla. Saksassa ja Ranskassa käydyn julkisen keskustelun sävystä voidaan päätellä, että huolimatta siitä, mitä eurooppalaisten hallitusten edustajat sanovat Brysselissä, hallitukset eivät ole edistäneet uudistuksia asianmukaisesti kotimaissaan.
Ennen huippukokousta pyysin pikaista toimintaa kolmella alalla: terrorismin, hallitustenvälisen konferenssin ja talousuudistuksen alalla. W. B. Yeatsia mukaillen totean, että riidellessämme toisten kanssa kehitämme puhetaitojamme, mutta riidellessämme keskenämme kehitämme köyhyyttä. Huippukokouksessa kävi ilmi, että Euroopan asioita halutaan jälleen edistää. Kaikkien kannalta olisi toivottavaa, että poliittinen tahto kestää ja vauhtia pidetään yllä.
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tämän kevään huippukokouksen päätelmien perusteella voidaan sanoa, että hallitusten päämiehet jatkavat itsepintaisesti toimintalinjaa, jossa suhtaudutaan välinpitämättömästi talouden ja yhteiskunnan heikkenevään tilaan, ei luoda silmäystäkään työttömyyden, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen korkeaan tasoon tai sosiaalisen eriarvoisuuden lisääntymiseen ja suljetaan korvat vastalauseilta, joita esittävät monikansallisten yritysten uudelleensijoitusten ja uudelleenjärjestelyjen kohteiksi joutuvat työntekijät. Juuri eilen saimme tästä esimerkin. Kanadan monikansallinen yritys aikoo sulkea monia tuotantoyksiköitään muun muassa Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ruotsissa ja Portugalissa. Kotimaassani se on ainoa yritys, jonka tuotantoon kuuluu liikkuvaa kalustoa ja junavaunuja.
Niin kutsuttu Lissabonin strategia, joka hyväksyttiin Portugalin puheenjohtajakaudella, on pitänyt toiveita yllä neljän vuoden ajan. Nyt on selvää, että sosioekonominen tilanne on selvästi huonontunut eikä yhtäkään sosiaalialan tavoitteista ole saavutettu. Uusi sosiaaliasioista vastaava komission jäsen todisti tämän tunnustaessaan, että Lissabonin strategian tavoitteista on saavutettu vain 10 prosenttia. Tämä ei kuitenkaan ole estänyt neuvostoa laatimasta samanlaisia tavoitteita, vaikka jo alle kahden kuukauden kuluttua unioniin liittyy kymmenen uutta valtiota, joiden taloudellinen ja sosiaalinen tilanne ei ole kovin ruusuinen. Neuvoston reseptinä menestyksen takaamiseksi on yhä sitoutuminen "kilpailukyvyn" parantamiseen, yrityskulttuurina pitämänsä ilmapiirin edistämiseen, työn joustavuuden ja epävarmuuden lisäämiseen, työvoimakustannusten alentamiseen, maltilliseen palkkakehitykseen sekä julkisten palvelujen supistamiseen. Toisin sanoen sitoudutaan talous- ja finanssiryhmittymien uusliberalistiseen toimintaohjelmaan ja jätetään huomiotta ihmisten elin- ja työolot, kestävä kehitys, taloudellisen ja sosiaalisen koheesion lisääminen sekä uusien kannustimien luominen julkisen ja sosiaalisen alan investointeihin etenkin rautateiden, terveyden, ympäristön, koulutuksen ja tutkimuksen aloilla.
Neuvoston mielestä ensisijaisena tavoitteena olisi pidettävä työllisyys-, sosiaaliturva- ja terveysalan uudistusten nopeuttamista, vaikka kansalaiset vastustavat yhä enenevässä määrin toimenpiteitä, jotka joissakin yhteisön maissa uhkaavat sosiaalisia perusoikeuksia. Neuvosto sitä vastoin lupaa tukevansa useiden alojen vapauttamis- ja yksityistämisprosesseja jatkossakin. Tämä on selvä osoitus siitä, kuinka ennakkoluuloisesti julkiseen sektoriin suhtaudutaan.
Alaan ei pidä jatkuvasti puuttua, sillä silloin horjutetaan laadukkaita julkisia palveluja ja työllisyyttä, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä, jos haluamme torjua köyhyyttä sekä varmistaa sosiaalisen osallisuuden ja korkean elintason koko väestölle.
Jotta etusijalle voidaan asettaa sosiaaliset kriteerit kuten työllisyys, ammatillinen ja yleissivistävä koulutus sekä tutkimus, jotka ovat kaikki ratkaisevan tärkeitä aloja Euroopan kestävän kehityksen kannalta, on tarkistettava talous- ja rahapolitiikkaa, luovuttava vapauttamisista ja tarkasteltava uudelleen vakaussopimusta. Tarvitsemme tehokkaita toimenpiteitä, jotta voimme estää monikansallisia yrityksiä siirtymästä muualle ja antaa eurooppalaisille työntekijäjärjestöille lykkäystä koskevan veto-oikeuden. Työntekijöitä on kohdeltava kunnioittavasti, ja hyvinvointi ja sosiaalinen kehitys on asetettava etusijalle yhteisön toimissa. 
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, tästä Eurooppa-neuvoston kokouksesta on sanottu, että siellä löydettiin uudenlainen yhtenäisyys Madridin murheellisten tapahtumien jälkeen. Näiden tapahtumien vuoksi voimme olla varmoja, että voimme kaikki joutua niiden umpimähkäisten terroritekojen uhreiksi, joissa uskontoa pilkkaavat rikolliset käyttävät suurta uskontoa hyväkseen ja ajavat omia verisiä aatteitaan. Toivottavasti tuo yhtenäisyys oli aitoa. Luettuani kokouksen päätelmät ja kuunneltuani neuvoston puheenjohtajaa sekä etenkin kun havaitsin, millaisia toimenpiteitä jäsenvaltiot ovat toteuttaneet ja millaisia ehdotuksia komissio on tehnyt turvapaikka-asioiden alalla ja kansalaisten henkilötietojen suojaamiseksi, minun on kuitenkin todettava, että olemme todella huolestuneita. Pyydämme komission puheenjohtajaa Prodia ja neuvostoa ottamaan huomioon aihetta koskevan päätöslauselman, jonka parlamentti tänään antaa. Hyvät herrat, sen sävy on hyvin erilainen teidän puheisiinne verrattuna.
Eurooppa voi ja sen täytyy torjua terrorismia eri tavoin kuin Yhdysvallat, jonka keinoina ovat valheet, kilpavarustelu, ennaltaehkäisevät hyökkäykset ja Guantánamo Bay. Meidän on toimittava vakauttaaksemme demokratiaa, kunnioittaaksemme ihmisoikeuksia ja osoittaaksemme, ettemme hyväksy sitä, että kansainvälisten toimien ja sisäistä turvallisuutta koskevan yhteistyön ehtona pidetään hätätoimenpiteitä. Miten tällä hetkellä sitten toimitaan? Kuten Javier Solana totesi, jäsenvaltioiden hallitukset ovat surkean kykenemättömiä yhteistyöhön ja ne salailevat tietoja toisiltaan. Komissio tekee hätkähdyttäviä ja kestämättömiä turvapaikka-alan ehdotuksia, jotka selvästi rikkovat kansainvälisiä yleissopimuksia, ja ehdottaa, että kansalaisten henkilötietoja luovutettaisiin salaperäisille yhdysvaltalaisille hallintoelimille. De Vries on ties kuinka mones hyvä mies, joka on nimitetty väljästi määritellyn ja jälleen täysin hallitustenvälisen työryhmän johtoon, mutta yhteisiin ja demokraattisesti hyväksyttyihin sääntöihin perustuvasta toimintasuunnitelmasta ei ole esitetty yhtäkään selkeää ehdotusta.
Nyt on täysin selvää, ettemme oikeastaan halua, että poliisijoukkomme ja salaiset palvelumme tekevät yhteistyötä terrorismin torjumiseksi, mutta haluamme perustaa yleisiä matkustajien ja kansalaisten valvontajärjestelmiä, joilla kuviteltaisiin valvottavan kaikkea. Sitä, kuinka vakavasti suhtaudumme terrorismin torjuntaan, voidaan mitata myös tarkastelemalla Euroopan unionin kykyä laatia itselleen perustuslaki. Kuten kaikki ovat tänään sanoneet, tarvitaan perustuslaki, joka ylläpitää odotetusti tehokkuutta ja demokratiaa. Vaikka kevään Eurooppa-neuvoston tulokset olivat myönteisiä, se ei häivytä huoltamme. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Ahern, huolemme lisääntyi tänään, kun käsittelitte monitulkintaisesti puheenjohtajavaltio Italian kuuluisaa tai pikemminkin surullisen kuuluisaa 82 kohdan luetteloa, joka aika ajoin otetaan neuvottelujen perustaksi ja unohdetaan saman tien. Jos tilanne on tämä – ja kertokaa minulle, jos on – uusi perustuslakisopimus on vain heikko ja kestämätön kopio Nizzan sopimuksesta.
Eurooppa-neuvostossa keskusteltiin paljon taloudesta ja kasvusta. Samanlaista sanatulvaa on havaittavissa myös päätelmissä, sillä niissä luetellaan niin monia äärimmäisen tärkeitä asioita, että todellisia ensisijaisia tavoitteita ei oikeastaan pysty hahmottamaan. Selväksi käy ainoastaan se, että ympäristö ei ole ensisijainen tavoite, ja tämä on mielestäni suuri takaisku. Siksi ei olekaan yllättävää, että tässä pattitilanteessa, kun todellisia käytännön toimintasuunnitelmia ja oikeata poliittista johtajuutta ei ole, päädyttiin tyypilliseen sosialistiseen ratkaisuun – vaikka hallitukset ovat nykyään useimmiten keskusta–oikeisto-hallituksia – ja perustettiin uusi työryhmä. Sen johtoon nimettiin jälleen yksi hieno mies, Wim Kok. Valinta ei siis koskaan kohdistu naiseen, vaikka se voisikin olla hyvä idea.
Itse asiassa – tämä minun on huomautettava – meillä on sama tavoite. On ryhdyttävä toimiin, jotta Euroopan talous saadaan irti matalan kasvun ja korkean työttömyyden noidankehästä. Tässäkin asiassa suhtaudumme epäilevästi kevään Eurooppa-neuvoston tukemaan lähestymistapaan. Sen perusteella kilpailukyvystä tehdään todellinen dogmi, ja valitettavasti myös Euroopan parlamentti tukee ajatusta päätöslauselmassaan.
Mihin verrattuna meidän pitäisi olla kilpailukykyisiä? Kysykää tätä äänestäjiltä, jotka ovat juuri äänestäneet Ranskassa ja Espanjassa; kysykää heiltä, mitä mieltä he ovat työjärjestelyistä ja työolosuhteista tai Yhdysvaltojen ja kehitysmaiden hyvinvointitilanteesta. Huomaatte, että tarvitsemme hyvin erilaisen strategian. Tarvitsemme strategian, jonka Euroopan unioni pystyy hyvin hallitsemaan. Tämä olisi tietenkin mahdollista, jos luopuisimme vakaussopimuksesta, joka on nykyään tehoton mutta usein esillä poliittisissa puheissa. Laiminlyömme edelleen mahdollisia kestävän kasvun muotoja, vaikka niitä olisi käytettävä hyödyksi. Investointeja olisi suunnattava tulevaisuuden aloihin, kuten tutkimukseen, puhtaaseen energiaan, ekomatkailuun ja julkiseen liikenteeseen. Tätä me teiltä pyydämme. Nämä ovat toimia, joilla toivomme teidän edistävän kasvua. Emme kaipaa siltoja ja moottoriteitä! 
Collins (UEN ).
    Arvoisa puhemies, yhdyn edellisiin puhujiin siltä osin, että Euroopan unionin päämiesten huippukokous oli menestyksekäs monien alojen kannalta. Ensinnä on mainittava, että Euroopan unionin päämiehet ovat selvästi halukkaita pääsemään sopimukseen uudesta Euroopan unionin sopimuksesta, ja haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa, Bertie Ahernia erittäin myönteisestä työstä, jota hän on viime aikoina tehnyt neuvottelujen edistämiseksi.
 on todellakin saanut vauhditettua muiden Euroopan unionin hallitusten kanssa käytäviä kahdenvälisiä neuvotteluja Euroopan unionin uuden sopimuksen määräyksistä, mutta kuten itse sanoi tammikuussa Strasbourgissa, kukaan ei selviydy tästä työstä yksinään. Onnistuminen edellyttää hyväntahtoisuutta ja tukea Euroopan unionin useilta jäsenvaltioilta, niin pieniltä kuin suuriltakin.
Hallitustenvälinen konferenssi etenee tällä hetkellä hurjaa vauhtia. Nyt on vahvistettava konferenssin hyväntahtoisuutta, päästävä yksimielisyyteen ratkaisevista kysymyksistä ja yritettävä kaikin keinoin päästä sopimukseen uudesta Euroopan perussopimuksesta ennen 17. kesäkuuta. Ymmärrän ja uskon kyllä, ettei tehtävä ole helppo, mutta emme saa aliarvioida edessämme olevia haasteita.
Erääseen asiaan on suhtauduttava realistisesti. Jos uudesta Euroopan perussopimuksesta ei päästä yksimielisyyteen siihen mennessä, kun Euroopan unionin päämiehet kokoontuvat seuraavaan Eurooppa-neuvostoon, siitä voi olla vaikea päästä sopimukseen keskipitkällä aikavälillä. Tähän on ensisijaisesti syynä se, että yhteisön toimielimissä tapahtuu muutoksia. Euroopan komissio saa uuden puheenjohtajan, noin puolet komission jäsenistä vaihtuu ja Euroopan parlamentin kokoonpano muuttuu tämän vuoden heinäkuussa. Tämä voi tarkoittaa sitä, että läsnä olevista parlamentin jäsenistä vaihtuu kaksi kolmasosaa.
Kehottaisin Euroopan unionin hallituksia ponnistelemaan, jotta ne saisivat aikaan sopimuksen, jolla varmistetaan Euroopan unionin tehokas toiminta vuosiksi eteenpäin. Kuten komission puheenjohtaja Prodi sanoi aamupäivällä, Euroopan unionin on kyettävä tekemään päätöksiä. Hän sanoi, ettei minkäänlaisella pienellä maaryhmällä pitäisi olla mahdollisuutta estää päätöksentekoa, ja hän on oikeassa. Tarvitsemme perussopimuksen, jolla taataan, että Euroopan unionin toimielinten päätöksentekomenetelmät ovat yksikertaisia ja tehokkaita vielä monien vuosien ajan.
Euroopan unioni on tehnyt viime vuosien aikana liian monia sopimuksia. Niitä tehtiin yhdessä vaiheessa todellakin niin nopeassa tahdissa, että ne unohdettiin, ennen kuin ne pantiin täytäntöön. Nyt odotamme innolla 1. toukokuuta tapahtuvaa historiallista laajentumista, mutta meidän on muutettava päätöksentekotapaamme sellaiseksi, että Euroopan unionista tulee poliittisesti ja taloudellisesti vahvempi.
Kansainvälistä terrorismia on myös torjuttava toden teolla, ja yhdyn täysin edellisten puhujien esittämiin kantoihin ja kommentteihin. Olen tyytyväinen, että Euroopan unionin hallitukset tukevat vahvasti yhteistyön tiivistämistä oikeus- ja sisäasioiden alalla. On hyvä, että yhteisölle nimitetään avainhenkilöt, jotka vastaavat kansainvälisen terrorismin torjunnasta Euroopassa, mutta on muistettava, että demokratia on haavoittuvaista, ja tarvitsemme järeitä toimenpiteitä oikeusvaltion periaatteen edistämiseksi ja demokraattisten toimielinten suojelemiseksi.
Al Qaida on barbaarisen pahuuden ilmentymä. Al Qaida ei kunnioita ihmiselämää millään tavoin. Tämän vuoksi on Al Qaidan etujen mukaista mitä enemmän se saa heikennettyä länsimaiden demokratiaa tappamalla ihmisiä. Al Qaida on pommittanut Amerikkaa, Afrikkaa, Aasiaa ja Lähi-itää, ja nyt on vuorossa Eurooppa. Haluan kuitenkin toistaa, mitä jäsen Poettering ja muut puhujat ovat sanoneet: emme saa missään tapauksessa ajatella, että kaikki arabit ovat terroristeja. Niin ei asia ole, emmekä voi sallia tällaisia väitteitä. Terrorismin ikeestä päästään vain yhteistyöllä, ja suhtaudun myönteisesti eurooppalaisten hallitusten viimeaikaisiin toimiin alalla.
Abitbol (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan parlamentin vaalit pidetään, kuten tiedätte, 10.–13. kesäkuuta, mutta se, että noin 300 miljoonaa äänestäjää 25 maasta kutsutaan koolle, on oikea demokratian irvikuva. Tosiasiassa heiltä salataan tarkasti todelliset panokset.
Entä perustuslaki? Siirtykää eteenpäin, täällä ei ole mitään nähtävää! Paljastamme sen teille kun vaaleista on kulunut useita päiviä. Näin osoitamme, kuinka ylenkatsomme maailmanlaajuisia kärsimyksiä tai pikemmin, millaista pelkoa ne meissä herättävät. Kyllä tosiaan voidaan sanoa, että tämän entistä demokraattisemman, avoimemman ja lähempänä kansalaisiaan olevan Eurooppanne kehityssuunta on hyvä – kohti salailua.
Entä Turkin liittyminen? Se muuttaisi Eurooppa-hankkeen luonnetta kokonaan. Siirtykää eteenpäin, täällä ei ole mitään nähtävää. Kerromme teille päätöksestämme vaalien jälkeen, ja monet heistä, jotka valmistelevat Turkin liittymistä lokakuussa, vannovat aivan varmasti kesäkuussa Jumalan nimeen vastustavansa maan jäsenyyttä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teillä on tänään suuri vastuu harteillanne: teidän on aikaistettava kesäkuun neuvostoa, jotta se pidetään ennen Euroopan parlamentin vaaleja – viikkoa ennen varmasti riittää. Näin voidaan varmistaa, että laajentuneen unionin ensimmäiset parlamentin vaalit eivät olisi vain pelkkää huijausta. Arvoisa puhemies, voitte uskoa, että jos huijaus olisi näin laajaa, vastareaktio olisi samanlainen kuin jos Euroopan demokratiaa loukattaisiin. 
Cappato (NI ).
   – Arvoisa puhemies, terrorismin torjunnan koordinaattorista haluaisin sanoa, että mielestäni on turha luulla, että voimme käyttää oikotietä saadaksemme jäsenvaltioiden virkamiehet tekemään yhteistyötä ilman minkäänlaista demokraattista tai oikeudellista valvontaa. Vaikka yksilön oikeudet ja vapaudet ovatkin vakavia asioita, Eurojustissa ja Europolissa ei ole kyse ainoastaan niistä, vaan myös tehokkuudesta. Ette tosiaankaan ole onnistunut antamaan terrorismin torjunnasta vastaavalle koordinaattorille todellisia valtuuksia. Tämä ei sovi henkilölle, joka kannattaa tehokkaampia terrorismin vastaisia toimia ja nopeampia toimintamahdollisuuksia ja joka ei halua heikentää demokratiaa – mikä on kaikkien viranomaisten haave – vaan lisätä demokratiaa ja vahvistaa oikeusvaltiota. Jos terrorismin torjunnan koordinaattorin nimittäminen kuvastaa haluamaamme uutta perustuslakisopimusta, emme kannata valtuuksien vähäistäkään lisäämistä, jos samalla joudutaan luopumaan demokratiasta ja oikeusvaltion periaatteista.
Lopuksi muutama sana Irakista. Euroopan unioni kutsuu YK:ta apuun, mutta se kutsuu YK:ta peittämään omaa kyvyttömyyttään. Terroristien poliittisella esityslistalla, poliittisena tavoitteena, on Euroopan – tai sen mitä Euroopasta on jäljellä – vetäytyminen Irakista. Meidän mielestämme olisi ollut hyvä, jos Euroopan unionilla olisi ollut rohkeutta valita ja tehdä toisin kuin terroristit haluavat. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Madridiin kohdistunut terroristi-isku oli isku kaikkia meitä demokratiaan uskovia vastaan. Suhtaudun myönteisesti kevään huippukokouksessa tehtyyn päätökseen terrorismin torjunnan koordinaattorin nimittämisestä. Kaikkien jäsenvaltioiden on tehtävä tiiviistä yhteistyöstä, jotta kansalaisiimme kohdistuvat uhat saadaan mahdollisimman vähäisiksi.
Ryhmäni johtaja Poettering on oikeassa: emme saa rinnastaa terrorismia arabimaailmaan. Meidän on tehtävä kaikkemme voidaksemme tehdä yhteistyötä arabimaailman lukuisten johtajien ja edustajien kanssa, jotka suhtautuvat yhtä ankarasti näihin hirmutekoihin kuin mekin.
Tärkeintä on tietenkin löytää ratkaisu hankalaan Lähi-idän ongelmaan. Koskaan ei pidä unohtaa, että terrorismi juontaa juurensa köyhyydestä ja sosiaalisesta syrjäytymisestä, ja kun keskustelemme kevään huippukokouksessa Euroopan unionin taloushallinnosta, meidän on ymmärrettävä, että talouskasvumme riippuu rauhasta ja vakaudesta, ja nämä puolestaan riippuvat siitä, kuinka tehokkaasti toimimme talouden vakauden ja kasvun varmistamiseksi sellaisilla alueilla maailmassa, joilla köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen ovat arkipäivää miljoonille nuorille miehille ja naisille. Terrorismin torjunta tarkoittaa laajassa merkityksessään köyhyyden torjuntaa.
Lissabonin toimintaohjelmasta haluaisin todeta , ettemme taaskaan ole onnistuneet edistämään paljon puhuttua tavoitettamme siitä, että Euroopan unionista kehittyisi vuoteen 2010 mennessä maailman kilpailukykyisin tietopohjainen talous. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sananne hedelmällisistä keskusteluista, keskittymisestä tärkeimpiin aiheisiin, työllisyyden kestävästä kasvusta ja niin edelleen, ja niin edelleen, ja niin edelleen, voisivat hyvin olla peräisin keneltä tahansa viimeisten neljän vuoden aikana neuvoston puheenjohtajana toimineelta: he ovat kaikki sanoneet aivan samaa. Emme valitettavasti ole saaneet mitään käytännön täytäntöönpanotoimia toteutettua jäsenvaltioissamme. Ajatellaanpa sitäkin, että 400 000 EU:ssa koulutettua tutkijaa työskentelee nykyään Yhdysvalloissa. Me annamme heille koulutuksen ja tiedot, ja sitten he lähtevät. Muualla maailmassa hyödytään heidän tiedoistaan.
Arvoisa puhemies, miksi puheenjohtajavaltio Irlanti päätti solmia diplomaattisuhteet Burman sotilasdiktatuurin kanssa? Miksi nyt? Olemme vältelleet suhteita hyvästä syystä monien vuosien ajan. Toivon teiltä vastausta, mutta älkää vastatko minulle, että neuvoston puheenjohtajana teillä ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin neuvotella EU:n puolesta. Vastustan suuresti, kuten varmasti monet Irlannin kansalaiset ja kollegani täällä, sitä, että Irlanti käynnistää diplomaattisuhteet sellaisen sotilasdiktatuurin kanssa, joka hallitsee burmalaisia kansalaistensa tahdon vastaisesti.
Lopuksi haluaisin toistaa kollega Watsonin sanat ja sanoa "tulkoon tie teitä vastaan" – "". Kaikille Irlannin puheenjohtajakaudesta vastaaville haluan sanoa toivovani, että onnistutte saamaan perustuslakisopimuksen allekirjoitetuksi kesäkuussa. Toivomme teille kaikille parhainta onnea. Kiitos kuulemisten tähänastisesta edistymisestä. Teen kuten Enda Kenny äskettäin Irlannin parlamentin alahuoneessa, ja kiitän pysyvää edustustoa ja kaikkia virkamiehiä, jotka taustatyöllään ovat tehneet tästä puheenjohtajakaudesta teknisesti erinomaisen.
Hänsch (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa , jokainen täällä on tyytyväinen siihen, että olette onnistunut elvyttämään perustuslakiprosessin. Vaikka tämä ei olekaan mikään läpimurto, saavutuksenne on todella melkoinen edistysaskel. Voitte luottaa siihen, että tuemme teitä jokaisessa perustuslakiprosessin vaiheessa.
Meitä huolestuttaa vielä erityisesti kolme asiaa. Yksi niistä on määräenemmistö. Olemme panneet tyytyväisinä merkille, että kaksoisenemmistöjärjestelmän periaate näyttää saaneen hyväksynnän. Tätä kaksoisenemmistön järjestelmää laadittaessa tärkeintä ei ole vahvistaa päätösten torjuntaan kykenevän vähemmistön asemaa tai helpottaa Euroopan unionin päätöksenteon estämistä vaan parantaa sen kykyä tehdä päätöksiä. Älkää vain hyväksykö kehnoja kompromisseja tässä asiassa.
Toinen huolestuttava asia koskee määräenemmistön soveltamista sisäpolitiikassa ja oikeuspolitiikassa. Arvoisa , kun pidetään mielessä, että meidän olisi kyettävä torjumaan kansainvälisen terrorismin uhkaa, tavoitteena ei voi olla yksimielisyysperiaatteen laajentaminen, vaan on pyrittävä ottamaan määräenemmistöpäätökset käyttöön myös sisäpolitiikan ja oikeuspolitiikan aloilla. Tämä on välttämätöntä myös – mutta ei ainoastaan – terrorismintorjunnan tehostamisen kannalta.
Kolmanneksi olette varmasti huomannut varautuneisuutemme, huolestuneisuutemme ja vaatimuksemme Euroopan parlamentin budjettisääntöjen osalta. Haluan muistuttaa teitä tästä asiasta, sillä valmistelukunnan tulos tai sen laatima ehdotus on itsessään kompromissi, joka ei ole saanut parlamentilta suurta kannatusta. Nyt haluan kuitenkin huomauttaa, että Euroopan parlamentti ei voi hyväksyä perustuslakisopimusta, jolla pyritään vähentämään parlamentin luontaisia oikeuksia, erityisesti budjettioikeuksia.
Arvoisa , haluan lopuksi esittää erityiskommentin Irlannin puheenjohtajakaudesta. Seuraavien kolmen kuukauden ajan tehtäväänne kuvaa parhaiten irlantilainen harppu, koska kaikki Euroopan kansat ovat kuin harpun kieliä: jokaisella on oma sointinsa, mutta niitä kaikkia on näppäiltävä, jos halutaan saada aikaiseksi musiikkia. Arvoisa , tarttukaa näihin kieliin, pankaa hallitusten päämieskolleganne värähtelemään ja laulakaa! Päättäkää kautenne kesäkuussa kaikkien eurooppalaisten odottamiin säveliin; Beethovenin Oodiin ilolle: ""!
Puhemies.
   Apilanlehtidiplomatiaa yllättävältä taholta! 
Malmström (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, on tietenkin hyvin surullista, että tarvitaan Madridissa koetun terrorin kaltaisia tapauksia ennen kuin Euroopan johtajat ryhtyvät toimiin. Vaikka terrorismista on saatu tuta useissa jäsenvaltioissa aikaisemminkin, olemme olleet naiiveja ja olleet hyvin pitkään sitä mieltä, ettemme voisi koskaan joutua tällaisen vakavan iskun kohteeksi. Nyt alamme ymmärtää, että terrorismia on torjuttava maailmanlaajuisesti mutta että yhteistyötä on tiivistettävä Euroopassakin. Siksi olikin hyvä, että viikonlopun huippukokouksessa otettiin useita merkittäviä askeleita, vaikka ne eivät olekaan riittäviä. Tiedustelupalvelujen koordinoinnille on luotava paljon nykyistä paremmat edellytykset, ja Eurooppaan on perustettava aikanaan toimiva FBI:n kaltainen laitos. Jos roistot ja rikolliset toimivat yli rajojen, myös lain kouran on ulotuttava rajojen yli.
Terrorismin vastaisessa työssä on kuitenkin tärkeintä rauhan ja kehityksen edistäminen, ja tällä alalla EU voi tehdä paljon. Työn onnistumisen kannalta on tärkeää, että ulkopolitiikka on yhtenäistä. On siis todella tärkeää, että aihetta koskevat valmistelukunnan ehdotukset hyväksytään. Haluan kiittää puheenjohtajavaltiota toimista, joita se tällä alalla toteuttaa. 
Marset Campos (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, olemme liikuttuneina ottaneet vastaan ja jakaneet solidaarisuuden, jota neuvosto, komissio ja erityisesti te, arvoisa puhemies Cox, olette osoittanut 11. maaliskuuta tapahtuneen terrori-iskun uhreja kohtaan. Tuemme myös ehdotusta, jonka mukaan tuo päivämäärä omistetaan vuosittaiseksi terrorismin uhrien muistopäiväksi.
Poliisi- ja oikeusyhteistyötä sekä tietojen vaihtoa koskevat toimenpiteet sekä Euroopan terrorismin torjunnasta vastaavan viran perustaminen ovat myönteisiä tapoja torjua terrorismia, mutta emme saa joutua samanlaisen hysteerisen valvonnan ja epäluulon pauloihin kuin Yhdysvallat on joutunut hyväksyessään Patriot Actin, jonka nojalla on toteutettu ihmisoikeuksia sekä demokratian ja vapauden periaatteita rikkovia toimenpiteitä.
Itse asiassa terroristeilla on kauhun lietsomisen lisäksi tavoitteenaan juuri demokratian heikentäminen. Siksi emme kannata ehdotuksia biometrisia tai vastaavia tietoja edellyttävästä poliisivalvonnasta. Espanja ja Eurooppa toimivat nyt hyvin eri tavalla kuin Yhdysvallat 11:nnen syyskuuta jälkeen, mutta mielestämme me reagoimme asiaan oikein. Emme turvaudu väkivaltaan, sotilaallisiin toimiin ja vapauksien rajoittamiseen tai maiden miehityksiin vaan olemme asettaneet etusijalle poliisitutkimukset, jotta rikolliset saataisiin oikeuden eteen.
Eurooppa voi ja sen täytyykin toimia oikeudenmukaisemman ja yhteistyökykyisemmän maailman puolesta kansainvälisellä tasolla. Sen on puolustettava maailmaa, jossa ei ole köyhyyttä tai eriarvoisuutta ja jossa demokratiaa ja vapautta vastaan hyökkäävien toiminta on aina tuomittavaa eikä millään tavoin oikeutettua. Lähestymistapa on täysin erilainen kuin Yhdysvalloilla, ja Euroopan unioni pyrkii toimillaan muun muassa päättämään Irakin laittoman ja epäoikeudenmukaisen miehityksen sekä saamaan tunnustuksen Palestiinan valtiolle, jotta toinen yhtä kauhea miehitystilanne – Israelin joukkojen miehittämässä Palestiinassa – saataisiin päättymään.
YK:n olisi järjestettävä kansainvälinen terrorismin vastainen konferenssi, jossa voitaisiin käsitellä erilaisia toimenpiteitä, kuten poliisien yhteistyötä. Lisäksi pitäisi käsitellä köyhyyden, velkojen ja eriarvoisuuden kaltaisia rakenteellisia ongelmia, rahoituslaitosten ja erilaisten kaupallisten toimijoiden asemaa sekä veroparatiisien ja rahanpesun torjuntaa. Myös jäsen Doyle mainitsi nämä asiat.
Lopuksi toteaisin Euroopan perustuslain mahdollisesta ja toivotusta muuttamisesta ja loppuunsaattamisesta – jota on jälleen jatkettu sen jälkeen, kun Zapatero nimitettiin Espanjan pääministeriehdokkaaksi, ja Euroopan muiden tapahtumien jälkeen – että tilaisuutta olisi tärkeä käyttää hyväksi. Tarvittavat uudistukset päätöksentekomenettelyihin olisi tehtävä parlamentin mielipidettä ja kansalaisten suvereeniutta kunnioittaen, jotta Euroopan perustuslaista saadaan demokraattisempi ja solidaarisempi. Myös vakaussopimusta olisi muutettava, sillä se vaikuttaa myönteisesti koko Euroopassa. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kaikki parlamentin jäsenet tulivat maaliskuun 11. päivänä parlamenttiin järkyttyneinä uutisista, jotka koskivat Madridissa aamulla kello 7.30 tapahtunutta terroristien hirmutekoa.
Haluan aluksi ilmaista surunvalitteluni ja osanottoni uhreille ja heidän perheilleen sekä ilmoittaa paheksuvani kaikenlaisia terroritekoja.
Kaiken sen verenvuodatuksen ja hädän keskellä olin tuona aamuna erityisen ahdistunut, sillä tajusin, että iskun takana olisivat voineet olla ETA:n äärimmäisen radikaalit baskikiihkoilijat. Aamupäivällä Belgian televisiokanavalla ilmoitettiin, että iskun takana saattoivat olla islamilaiset terroristit. Keskipäivällä parlamentille esitettiin suullinen tarkistus, jossa 11. maaliskuuta julistettiin Euroopan terrorismin torjunnan päiväksi, ja tarkistuksen esittänyt parlamentin jäsen syytti iskusta ETA:a. Tuolloin poliisi oli jo vastaanottanut aikaisessa vaiheessa tulleen silminnäkijäpuhelun henkilöltä, joka oli nähnyt kolme huppuihin sonnustautunutta miestä Alcalá de Henaresissa. Myös pakettiauto, jossa oli sytyttimiä ja otteita koraanista, oli jo löydetty. Batasunan edustaja oli myös antanut lausuntoja, joissa isku tuomittiin ja joissa hän kiisti ETA:n osallistuneen siihen. Vaikka jo tiedettiin, ettei iskua ollut tehnyt ETA, siihen kohdistettiin paineita, ja maininta ETA:n osallistumisesta iskuun säilytettiin keinotekoisesti Euroopan parlamentin ja Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostonkin päätöslauselmissa.
Kaikki nämä seikat saivat minut uskomaan, että Aznarin kansanpuolueen johtama Espanjan hallitus yritti vältellä vastuuta siitä, että se oli osallistunut Irakin miehitykseen espanjalaisten ja YK:n tahdon sekä kansainvälisen oikeuden vastaisesti. Hallitus käytti jälleen kerran tilaisuutta hyväkseen ja syytti ETA:a ja nationalisteja ongelmista, joita autoritaarisuus ja suvaitsemattomuus, joihin hallituskin on sortunut, ovat synnyttäneet Euroopassa ja maailmalla.
Hallitus ei muuttanut kantaansa siitäkään huolimatta, että löytyi reppu, jonka sisällä oli sytyttimiä ja islamistien käytössä ollut matkapuhelin; ei vaikka jatkuvasti saatiin ilmoituksia, joiden mukaan Al Qaida on vastuussa iskuista. Kansanpuolue syytti edelleen ETA:aa, ja Aznar tuki tätä kantaa soittamalla suurimpiin päivälehtiin ja ulkoministeri soittamalla suurlähettiläille. Ministeri Acebes puolestaan piti kansalle sanoin kuvaamattomia puheita.
Vielä pahempaa oli se, että sosialistihallitus huijasi härskisti miljoonia Euroopan kansalaisia ja Euroopan muiden valtioiden hallituksia, sillä hallitus ei piitannut vähääkään uusien iskujen vaarasta ja mahdollisista seuraavista uhreista muissa kaupungeissa. Tämä edellytti sitä, että Espanjan kansalaiset vasta sunnuntaina 14. päivänä pidettyjen vaalien jälkeen saivat tietää, että Madridin hirmuteko oli seurausta epäoikeudenmukaisesta ja laittomasta Irakin sodasta.
Onneksi Espanjan kansalaiset vaativat saada tietää totuuden ja pääsivät eroon hallituksesta, joka yritti pettää heitä. Toivokaamme, että saamme itsemme pian vakuuttuneiksi siitä, että paras tapa torjua terrorismia on poistaa epäoikeudenmukaisuudet ja köyhyys, jotka ovat niin yleisiä kaikkialla maailmassa. Silloin voimme elää rauhassa. 
Bonde (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, 25 maata on nyt sopinut Euroopan unionin perustuslakisopimuksen valmistelusta 17. kesäkuuta mennessä. Kompromisseista on jo neuvoteltu kulisseissa, ja kaksoisenemmistöperiaate, jonka mukaan väkiluku on ratkaisevassa asemassa, on periaatteessa hyväksytty. Nyt neuvotellaan maiden ja kansalaisten prosenttiosuuksista. Neuvotteluja käydään myös siitä, että vuodesta 2014 alkaen komissio olisi pienempi eikä jokaisella maalla enää olisi omaa komission jäsentä. Asiat, joista nyt ei päästä yhteisymmärrykseen, voidaan ratkaista myöhemmin määräenemmistöpäätöksillä.
Me sitä vastoin ehdotamme, että jokainen maa saisi pitää yhden komission jäsenen ja että demokratian periaatteen ylläpitämiseksi komission jäsenen valitsisivat kansalliset parlamentit, joille jäsenet myös vastaisivat. Ehdotamme myös, että määräenemmistöksi edellytetään 75:tä prosenttia maista, mikä vastaisi samalla 50:tä prosenttia väestöstä. Lisäksi haluamme, että EU:ta kevennetään, suurin osa 100 000 sivusta EU:n lainsäädäntöä heitetään romukoppaan ja että jäsenvaltioille annetaan lainsäädäntävalta kaikissa sellaisissa asioissa, jotka eivät ole luonteeltaan rajat ylittäviä. EU:n olisi näiden sijasta keskityttävä sellaisiin asioihin, joita varten maat eivät todellakaan pysty itse säätämään lakeja. Jos emme voi itse toimia, meillä ei ole demokratiaa, jonka voisimme menettää, mutta sen sijaan voimme saada yhteistä vaikutusvaltaa asioissa, joissa olisimme muutoin voimattomia.
Eurooppa-valmistelukunnan vähemmistön ehdotuksille saatetaan nauraa täällä parlamentissa. Ryhmävierailuista ja ryhmien kokouksista saamieni kokemusten perusteella vähemmistön esittämät viisitoista kohtaa vastaavat luultua paremmin äänestäjien enemmistön kantaa. Kaikki, jotka epäilevät tätä, voivat seurata Ranskan aluevaaleja, joissa Eurooppa-valmistelukunnan suuresta johtajasta ja aurinkokuninkaasta tehdään pian erään neuvoston entinen puheenjohtaja. Hyvästi Giscard d'Estaing. Nähdään Euroopan unionin perustuslaista järjestettävissä kansanäänestyksissä.
Lopuksi haluan kiittää Bertie Ahernia kollegamme Gijs de Vriesin nimittämisestä terrorismin torjunnan koordinaattoriksi. Hän on aina puolustanut avoimuutta ja kansalaisten oikeuksia. Luotan häneen toisin kuin OLAFin johtajaan, joka varastaa tietokoneita sekä puhelin- ja osoitemuistioita paljastaakseen toimittajien lähteitä.
Claeys (NI ).
    Arvoisa puhemies, koska myönnetty puheaika on lyhyt, keskityn yhteen näkökohtaan eli siihen, kuinka vaikeaa terrorismiongelman määrittely on monille eurooppalaisille. Terrorismi ei ole vain erillään oleva ongelma, vaan useimmiten olisi nähtävä sen yhteys ääri-islamilaisuuteen. Kyseessä on maailmanlaajuinen ilmiö, mutta minun ei tarvinne mainita tästä äskettäin nähtyjä esimerkkejä.
Meidän on opittava hyväksymään tämä asia, ja se on otettava huomioon, kun suunnittelemme terrorismin vastaisia strategioita. Aivan ensin olisi pysäytettävä ääri-islamilaisuuden leviäminen Euroopan unionin sisällä. Esimerkiksi Belgiassa valtion turvallisuuspalvelu valittaa, ettei sillä ole tarvittavia keinoja äärimuslimien valvomiseksi. Belgian hallitus nimitti hiljattain kahdeksan tunnettua fundamentalistia islaminuskoisten toimeenpanoelimeen, jonka jäsenistöstä heitä on puolet. Samaan aikaan moskeijoissa, kuten kaikkialla muuallakin Euroopassa, julistetaan uskonsotaa.
Parlamentille on juuri tänään esitelty EUMC:n, Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen, raportti antisemitismistä. Tekstiä on kaunisteltu, sillä alkuperäisessä tekstissä todettiin, että antisemitismiä esiintyy pääasiassa islamilaisten maahanmuuttajien keskuudessa. Tämän vuoksi olemme alkaneet sensuroida omia mietintöjämme. Niin kauan kun jatkamme tätä poliittisesti korrektia välinpitämättömyyttä, emme pysty laatimaan tehokasta strategiaa meitä uhkaavaa terrorismia vastaan. 
Galeote Quecedo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan esittää PPE-DE-ryhmää edustavien Euroopan parlamentin jäsenten puolesta kiitokset osoittamastanne runsaasta solidaarisuudesta ja kiittää teitä henkilökohtaisesti tuestanne ja läheisyydestänne näinä hädän hetkinä.
Uhrit ja heidän perheensä ovat luonnollisesti jatkuvasti ajatuksissamme. Siksi me kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsenet esitimme yhdessä muiden kollegojen kanssa Euroopan unionille aloitteen siitä, että se perustaisi uhreille muistopäivän. Täysistunnossa päätettiin, että päiväksi valitaan 11. maaliskuuta. Olen iloinen siitä, että neuvosto päätti lähes yksimielisesti ehdotuksen ratifioinnista. Jäsen Ortuondo ei tukenut ehdotusta, ja hän tietää ja kertonee miksi ei niin tehnyt.
Yhteisön toimielinten on kuitenkin annettava uhreille moraalisen tuen lisäksi myös aineellista tukea. Jotta näin voitaisiin tehdä, ryhmäni pyysi, että vuoden 2004 talousarvioon sisällytettäisiin ensimmäistä kertaa miljoonan euron budjettikohta terrorismin uhreja ja heidän perheitään tukevan pilottiohjelman luomista varten. Tapahtumat ovat valitettavasti osoittaneet, että lisätoimia tarvitaan. En halua mitenkään vähätellä toimenpiteitä, jotka neuvosto on hyväksynyt uhrien auttamiseksi, mutta ilmoitan meidän haluavan, että uhrien auttamiseksi laaditulle pilottihankkeelle myönnettyjä varoja lisätään huomattavasti, jotta hanke saisi laajan yhteisötoimen aseman. Arvoisa puhemies, PPE-DE-ryhmä on sitoutunut tähän, ja hanke on yksi seuraavan toimikauden ensisijaisista tavoitteista. Hankkeen tarkoituksena on myös perustaa eurooppalainen rahasto terrorismin uhreille maksettavia korvauksia varten.
Hyvät kuulijat, 11. syyskuuta tapahtumien jälkeen hyväksyttiin terrorismin torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma, mutta 11. maaliskuuta 2004 mennessä kaikkia määrättyjä toimenpiteitä ei kuitenkaan ollut saatettu osaksi kansallisia lainsäädäntöjä. Toistan usean kollegan esittämän pyynnön, sillä jäsenvaltioiden on äärimmäisen tärkeä osoittaa yhteistyökykyisyytensä ja sisällyttää lainsäädäntöönsä kolmannen pilarin osana hyväksytyt toimenpiteet. Euroopan torjunta-alan turvallisuuden lisääminen on erittäin tärkeää.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi huomauttaa kotimaani kokemusten perusteella, ettei terrorismia ole helppo nujertaa. Se edellyttää sinnikkyyttä ja sitkeyttä. Terrorismin torjunta on kuitenkin väistämätön haaste kaikille eurooppalaisille, jos haluamme elää vapaissa ja demokraattisissa yhteiskunnissa. Kukaan ei ole turvassa tältä uhalta, ja on surullista, jos jotkut yrittävät sivuuttaa asian katsomalla toisaalle. Selviämme uhasta, jos kohtaamme sen yhdessä demokratiaan ja oikeusvaltion voimaan turvaten. 
Terrón i Cusí (PSE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentti toimi 11. syyskuuta tapahtumien jälkeen nopeasti ja tosissaan. Parlamentti antoi tukensa komissiolle ja pyysi neuvostolta toimenpidepakettia terrorismiin vastaamista varten.
Euroopan unionin toimielimet tekivät tiukasti töitä laatiakseen yhteisen määritelmän terroririkokselle sekä perustaakseen ja pannakseen täytäntöön eurooppalaisen pidätysmääräyksen.
Tässä ja muissakin yhteisön toimielimissä pidettiin suuria puheita poliisiyhteistyön parantamisesta, johtavien poliisiviranomaisten työryhmän vahvistamisesta ja tehokkaan oikeudellisen valvonnan alaisena toimivasta Europolista. Lisäksi yritettiin asettaa vähimmäisvaatimukset oikeudellisille takuille ja varmistaa, että voimme toimia turvallisemmin ja nopeammin sen kaltaisessa tilanteessa, johon Yhdysvalloissa jouduttiin.
Tilanne syntyi samaan aikaan, kun käytiin keskusteluja uudesta perustuslaista, jonka tarkoituksena oli luoda puitteet poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön huomattaville parannusmahdollisuuksille sekä asettaa yhteistyö parlamentin valvonnan alaiseksi. Tätä pidettiin tärkeänä. Arvoisa puhemies, tilanne meni kuitenkin ohitse, ja ehdotettujen toimenpiteiden kanssa vain vitkasteltiin, emmekä ole sillä vauhdilla edistyneet vielä lainkaan.
Vaadittiin äskettäinen kauhukokemus, jotta asiaa käsitellään tässä keskiviikkoaamun virallisessa istunnossa. Arvoisa puhemies, meillä kaikilla oli surullinen tehtävä 11. maaliskuuta. Kansalaiset odottivat meiltä ainakin yhtä asiaa, eli sitä, että tekisimme yhteistyötä, jotta voimme tarjota turvallisuutta. Me kuitenkin toimimme ja otimme vastuuta täysin epäjohdonmukaisesti. Tähän oli monia syitä.
Euroopan komissio on oikeassa siinä, ettemme tarvitse uusia ideoita. Meidän on vain toteutettava käsiteltävänä olevat ideat, jotka jo nyt tuntuvat pitkästyttäviltä ja kuluneilta. Tästä huolimatta olemme sortuneet uuteen houkutukseen ja perustaneet terrorismintorjujan viran. En ymmärrä, mitä hän voi tehdä, jos emme saa lisättyä yleistä keskinäistä luottamusta.
Eurooppa voi ja sen täytyy toimia omalla tavallaan. Emme tarvitse eurooppalaista Patriot Actia. Turvallisuutta voidaan lisätä ja onkin lisättävä vahvistamalla keskinäistä luottamusta ja tekemällä tiivistä yhteistyötä, mutta samalla on kunnioitettava tarkasti niitä vapauksia ja oikeuksia, joita terrorismilla pyritään nujertamaan.
Toivottavasti kyyneleemme ovat kuivuneet, kun seuraavan kerran keskustelemme aiheesta, ja toivottavasti meillä on silloin luja tahto kohdata nykymaailma. Tässä maailmassa Eurooppa pyrkii tiivistämään yhteistyötä, ja se voi myös näyttää esimerkkiä ja antaa neuvoja – Yhdistyneiden Kansakuntien ja monenvälisten toimien puitteissa – siitä, kuinka kohtaamistamme suurista uhista selvitään. 
Duff (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, totesi, että hänen mielestään kaksoisenemmistöön perustuva järjestelmä on nyt hyväksytty. Mielestäni sitä ei ole kuitenkaan käytännössä hyväksytty, sillä monet ministerit yrittävät täydentää kaksoisenemmistöjärjestelmää täsmentävillä lisälausekkeilla, joiden avulla tietty määrä jäsenvaltioita voisi muodostaa päätösten torjuntaan kykenevän vähemmistön. Neuvoisin vahvasti puheenjohtajavaltiota hylkäämään tällaiset ylimääräisiä vaikeuksia aiheuttavat ehdotukset. Olisi paljon parempi, jos järjestelmästä tehtäisiin yksinkertainen, vaikka 55/55-periaatteella. Tällöin kolmas osatekijä jäisi tarpeettomaksi. Euroopan perustana ei voida pitää matemaattisia kaavoja vaan poliittista luottamusta. 
Kaufmann (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Madridiin kohdistuneet rikolliset iskut ovat selvä osoitus siitä, että Euroopasta on tullut kansainvälisen terrorismin suora kohde. Tämä muuttaa Euroopan unionin asemaa, ja se on otettava huomioon sekä lyhyen että pitkän aikavälin poliittisissa toimissa. Valtioiden ja hallitusten päämiehet valitettavasti keskittyvät vain lyhyen aikavälin toimiin ja liioiteltuun aktivismiin, mikä loppujen lopuksi saa aikaan vain illuusion turvallisuudesta eikä todellista turvallisuutta. Vaarana on myös, että luomme orwellilaisen valtion, jota isoveli valvoo ja jossa kansalaisten perusoikeuksista tingitään entistä enemmän. Tarkoitus ei ole – kuten Saksassa nyt on tapana – että joka päivä runnotaan läpi uusi turvallisuuspoliittinen idea. Yhdysvaltojen perustuslain isä Benjamin Franklin oli oikeassa, kun hän sanoi, että henkilö, joka on valmis luopumaan vapaudestaan turvallisuuden vuoksi, menettää molemmat. Terrori-iskuja ei voida estää sotilaallisin keinoin, toisin sanoen sodalla.
Arvostelen Eurooppa-neuvoston päätelmiä eniten siitä, ettei niissä oteta huomioon sitä perustotuutta, että terrorismin torjunta on yksi Euroopan unionin strategisista tehtävistä. Terrorismin ja rikollisuuden torjuntahan onnistuu vain, jos niiden syihin puututaan toteuttamalla poliittisia toimia vihaa ja väkivaltaa lietsovien tahojen synnyinsijoilla. Köyhyys, hyväksikäyttö, epätoivo, oikeuksien menetys sekä uskonnollisuuden ja kulttuuriperinteiden halveksunta yllyttävät terrorismiin ja väkivaltaisuuksiin. Mielestäni paras torjuntakeino ja paras tapa suojautua terrorilta, väkivallalta ja sodalta on yksinkertaisesti kansainvälinen järjestys. Euroopan on laadittava siis vakuuttava politiikka, jonka tavoitteena on luoda rauhanomainen ja oikeudenmukainen tasapaino rikkaan pohjoisen ja eteläisen pallonpuoliskon etujen välille sekä lopettaa niin kutsutun kolmannen maailman rosvous.
Välittöminä toimenpiteinä voidaan pitää Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten vetäytymistä Irakista, rauhanomaisen ratkaisun löytämistä Lähi-idän konfliktiin sekä Euroopan aseviennin kieltämistä. Nämä ovat pitkän aikavälin strategisia toimenpiteitä, joita Euroopan unionin on toteutettava torjuessaan terrorismia. 
Booth (EDD ).
    Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Irlannille annettiin viime viikolla Brysselissä pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa valtuudet saattaa perustuslakisopimusta koskevat neuvottelut päätökseen ennen 17. kesäkuuta pidettävää seuraavaa huippukokousta. Puolueeni – UK Independence Party – mielestä muuttumista 15 jäsenvaltion – pian 25 jäsenvaltion – unionista yhdeksi valtiolliseksi oikeussubjektiksi, jonka lait menevät jäsenvaltioiden lakien edelle, voidaan pitää askeleena, jota ei pitäisi ottaa kansalaisten voimatta ilmaista tahtoaan kansanäänestyksessä.
Westminsterissä kokoontuneet poliitikkomme äänestivät eilen sillä tuloksella, että brittiäänestäjiltä evätään tämä oikeus. Päätös herättää varmasti yleistä tyytymättömyyttä. Jatkamme hallituksemme painostamista, jotta se suostuisi kansanäänestykseen. Mielipidemittausten mukaan britit äänestäisivät perustuslakisopimusta vastaan, jos heille annettaisiin siihen mahdollisuus. Puolueeni on yksiselitteisesti sitä mieltä, että Britannian kannalta olisi parempi, jos se irtautuisi EU:sta, ja ensimmäinen askel tämän kannan ilmaisemiseksi olisi evätä Blairilta valtuudet allekirjoittaa perustuslakisopimus. Jos hän sitoutuu perustuslakisopimukseen, yksi asia on selvä: se tarkoittaa itsemääräämisoikeutemme menettämistä. 
Raschhofer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tänään on jo useasti todettu, huippukokousta varjostivat Madridiin tehdyt iskut. Myönteistä on se, että terrorismin torjuntaa varten on nimitetty koordinaattori ja että perustuslakiluonnoksen yhteisvastuulauseke on otettu käsittelyyn. Nämä ovat merkkejä välttämättömästä eurooppalaisesta yhteistyöstä, ja kokouksen saavutuksiin. Totean kuitenkin käsi sydämellä, ettei ole mitenkään uutta, että poliisivoimien ja turvallisuuspalvelujen on tehtävä yhteistyötä ja että tutkimustuloksia on vaihdettava yli rajojen.
Syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen on kuultu paljon puhetta, mutta toimintaa ei juuri ole nähty. Eurooppa etenee hitaasti, kuten Robert Schuman on kerran sanonut. Kuinka totta se onkaan! Vuonna 2000 laadittuun Lissabonin strategiaan sisältyy kunnianhimoinen tavoite, että Euroopan unionista tehdään maailman vahvin talousalue. Odotamme edelleen tuloksia. Laekenin kokous oli lähtölaukaus perustuslaille, mutta Puola ja Espanja tai Ranska ja Saksakaan eivät toimineet ansiokkaasti Brysselin huippukokouksessa. Tähänkö päättyy näköpiirissä ollut päätösten estäminen? Tämä toivomus ei ole aiheeton. Puheenjohtajavaltio Irlanti on tähän mennessä tehnyt hyvää työtä, mutta olen kuitenkin realisti ja mielestäni perustuslakiluonnoksessa on yhä useita kiistanalaisia kappaleita: kysymys siitä, kuinka monta komission jäsentä kullakin maalla pitäisi olla sekä vuorotteluperiaate ja äänten painottaminen. On tietenkin selvää, että laajentuneen yhteisön on pystyttävä toimimaan – edes vaikka vain antamalla tyhjiä lupauksia. Toivon, että näemme toimenpiteitä! 
Evans, Jonathan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa puolueeni ja sen 37:n Euroopan parlamentin jäsenen yhtyvän neuvoston julkilausumaan, jossa ilmaistaan myötätuntoa ja solidaarisuutta Madridin terroristi-iskun uhreille, heidän perheilleen ja Espanjan kansalaisille.
Lissabonin strategian osalta olen tyytyväinen useisiin neuvoston julkilausuman näkökohtiin: tarvitsemme perinpohjaista rakenneuudistusta, sisämarkkinoiden loppuunsaattamista, parempaa sääntelyä ja parhaiden käytäntöjen jakamista. Unionin nykyiset kansantaloudet ovat kuitenkin edelleen niin säänneltyjä ja joustamattomia, että edistystä on vaikea saavuttaa. On pakko sanoa, että vaikenemme edelleen visusti kykenemättömyydestämme rajoittaa sääntelytulvaa, joka vahingoittaa pahoin kilpailukykyämme ja hävittää työpaikkoja. Hyvät aikeet eivät valitettavasti korvaa käytännön toimenpiteitä.
Perustuslaista toteaisin, että jäsen Watsonin ja jäsen Duffin puolueen johtaja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on asettunut yhdessä oman puolueeni kanssa vaatimaan, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestetään kansanäänestys perustuslaista. Maanantaina hän totesi alahuoneessa, että perustuslakia tarvitaan määrittelemään ja selvittämään EU:n toimivallan rajat. Hänen mukaansa on kysyttävä, onko tällä perustuslailla vaikutuksia jäsenvaltioiden perustuslakeihin, ja hänen mielestään vastaus kysymykseen on yksiselitteisesti myönteinen.
Arvoisa , olette todennut, että jäsenvaltioiden hallitusten on osoitettava kaikin puolin joustavuutta ja sovittelutahtoa – panin sananne merkille. Tuossa samaisessa keskustelussa pääministeri Blair kuitenkin totesi, että verokysymykset, sosiaaliturva-asiat, Yhdistyneen kuningaskunnan hyvitys, ulkopolitiikka, puolustus ja rikosoikeus kuuluvat kaikki suvereniteettiimme ja aiomme pitää niistä kiinni. Tämä herättääkin kaksi lisäkysymystä. Ensinnäkin pääministeri Blair vakuutti tuossa keskustelussa Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille, että on täydellistä hölynpölyä esittää, että EU:lla olisi mitään sananvaltaa päätettäessä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikassa sovellettavista menettelytavoista tai alan lainsäädännöstä. Perusoikeuskirjaa käsitellessään hän vakuutti Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille, ettei yhteisöjen tuomioistuimella olisi kerrassaan minkäänlaista lainkäyttövaltaa tämän perusoikeuskirjan tai siinä ilmaistujen oikeuksien täytäntöön panemiseksi. Mielestäni oikeudellinen tilanne on melko lailla toisenlainen, ja kuulisinkin mielelläni näkemyksenne.
Ei liene mikään yllätys, että kansalaisten on vaikea luottaa pääministeriimme, kun hän sanoo, ettei EU:n perustuslaki vaikuta perustuslakiimme mitenkään. Tämän vuoksi puolueeni katsoo, että meidän olisi luotettava kansalaisiin ja järjestettävä kansanäänestys. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Irlantia, , ministeri Rochea ja ministeri Cowenia siitä, miten he ovat vieneet perustuslakia eteenpäin. Minulla on harvoin tilaisuus todeta olevani tyytyväinen tämän hallituksen työskentelyyn, mutta kun se on ansaittua, teen niin kernaasti.(2)
Kun nyt kiitin puheenjohtajavaltio Irlantia, haluaisin osoittaa kiitokseni myös Irlannin vastuuntuntoisille ja asiantunteville virkamiehille ja diplomaateille. Ilman heidän tukeaan edistys ei olisi ollut mahdollista. Olemme ottaneet valtavan askelen eteenpäin, mutta meidän on vielä tehtävä päätös tekstistä. Olin yksi niistä Euroopan joka kolkkaa edustaneista 200 parlamentaarikosta, jotka valmistelivat tämän tekstin avoimella foorumilla, ja voin todeta, että käsillä oleva sopimusehdotus poikkeaa ominaisuuksiltaan kaikista muista sopimuksista, joita Euroopan kansalaisille on esitetty. Tämän vuoksi on tärkeää, että kaikki jatkoneuvottelut käydään ja vaikeiden kompromissien muutosehdotukset käsitellään mahdollisimman avoimella foorumilla. Mielestäni parlamentti ja Euroopan kansalaiset eivät voi hyväksyä sitä, että suljettujen ovien takana tehdään sopimuksia, jotka vahingoittavat pahoin tämänhetkisestä tekstistä ilmenevää yhtenäisyyttä, arvoja, tavoitteita ja toimintamahdollisuuksia. Jotta sopimus saadaan ratifioitua kaikissa 25 jäsenvaltiossa, puheenjohtajavaltion on tärkeää varmistaa, että myös kansalaiset saadaan mukaan tähän prosessiin, johon se on sitoutunut.
Terrorismista sanoisin, että on aivan oikein korostettu sitä, että tiedustelu on avain terrorismin lyömiseen. Mielestäni meidän pitäisi ymmärtää "tiedustelu" mahdollisimman laajasti. Tiedonkeruu on tärkeää Madridissa tapahtuneiden kaltaisten karmeuksien ehkäisemiseksi. Tiedustelua on kuitenkin käytettävä myös korjaamaan sitä vieraantumisen ja epäoikeudenmukaisuuden tunnetta, josta monet tällaisia julmuuksia tekemään palkatut henkilöt kärsivät. Ei riitä, että vain pyrimme parantamaan valmiuksiamme pidättää, vangita, syyttää ja panna vankilaan, niin tärkeitä kuin ne ovatkin. Meidän on suojeltava kansalaisia toimilta, jotka heikentävät niitä samoja oikeuksia, joita haluamme puolustaa. Meidän on varmistettava, että parannamme myös tiedusteluvalmiuksiamme saadaksemme selville ja ymmärtääksemme, mikä tarkkaan ottaen synnyttää tämän terrorismin uuden muodon. Kyseessä ei ole sama terrorismi, jota olemme nähneet Ranskassa, Irlannissa, Espanjassa ja muualla ja jonka takana ovat ETA ja muut terroristijärjestöt. Meidän on tarkasteltava tilannetta vakavasti ja pyrittävä keskusteluyhteyteen niiden Euroopan väestöryhmien kanssa, jotka ovat vieraantumisen tähden sortumassa murhiin ja terroritekoihin. 
Schmid, Herman (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tarkoituksena on aina ollut, että jokavuotisessa kevätkokouksessa käsiteltäisiin ennen kaikkea talous- ja sosiaalikysymyksiä, kasvua ja kehitystä. Tänä vuonna näitä aiheita käsiteltiin kovin vähän. En halua kieltää, etteivätkö keskustelunaiheet olisi olleet sinänsä tärkeitä, mutta haluan ilmaista vastalauseeni sille, että taloudellinen ja sosiaalinen kehitys sivuutettiin käytännössä täysin. Lissabonin prosessi ei toimi lainkaan siten, kuin oli tarkoitus, ja ongelmat ovat suuria. Työttömiä on paljon, investointeja ei ole tehty tarpeeksi ja niin edelleen.
Jäsenvaltioilta tarvittaisiin toki voimakasta poliittista panosta, koska käytännön talouspolitiikkaa on laadittava nimenomaan jäsenvaltioissa. Sen sijaan ainoa unionista tuleva tosiasiassa vaikuttava linjaus on vakaus- ja kasvusopimus, joka vaikuttaa päinvastaisesti ja pukee jäsenvaltiot pakkopaitaan. Olen täysin samaa mieltä Romano Prodin kanssa siitä, että vakaus- ja kasvusopimus on typerä. Sille on aika tehdä jotakin ja huolehtia siitä, että Euroopan talouskehityksestä saadaan hiukan vireämpää.
Lissabonin prosessin sosiaalinenkaan puoli ei toimi niin kuin pitäisi. Kaikki puhuvat elinikäisestä oppimisesta, mutta tosiasiassa jäsenvaltiot eivät panosta koulutukseen lainkaan. Koulutusmäärärahoja päinvastoin leikataan. Jotain on todellakin tehtävä, ja valitsijat reagoivat. Olemme nähneet sekä Saksassa että Ranskassa, miten valitsijat ovat reagoineet talous- ja sosiaalipolitiikkaan, joka on jätetty oman onnensa nojaan. 
Berthu (NI ).
    Arvoisa puhemies, Madridin isku järkytti meitä kaikkia syvästi, ja mielestäni on todella hienoa, että 25. maaliskuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto reagoi iskuun aikaistamalla solidaarisuuslausekkeen soveltamista. Tätä solidaarisuusperiaatetta meidän kaikkien on kannatettava, vaikka menettelyistä voidaan toki keskustella.
Lisäksi neuvosto päätti, että neuvottelut ehdotuksesta Euroopan perustuslaiksi on saatava päätökseen viimeistään 17. kesäkuuta. Tämä päätös on vaikeampi kuin miltä näyttää, koska joissakin olennaisissa kysymyksissä ei ole vieläkään löydetty kompromisseja. Nähdäkseni päätöksen tarkoituksena on ennen kaikkea painostaa vastahakoisia maita. Näyttää myös siltä, ettei päätös juurikaan kunnioita yleistä äänioikeutta. Paljonkaan merkitystä ei itse asiassa ole sillä, ilmoitetaanko sopimuksesta Euroopan parlamentin vaalien jälkeisenä päivänä vai päästäänkö siihen kaksi viikkoa aikaisemmin. Kävi miten kävi, tämän vuoksi todellista keskustelua ei ehditä käydä. Arvoisa puhemies, tämä menettelytapa puhuu jälleen kerran omaa kieltään siitä, millaiseen unioniin tämä perustuslaki johtaa. 
Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Eurooppa-neuvoston päätelmissä haluaisin kiinnittää huomiota kolmeen näkökohtaan. Madridin tragedian vuoksi vaadimme määrätietoisuutta ja tehokkuutta terrorismin torjuntaan. Olemme tyytyväisiä terrorismin torjunnan koordinaattorin nimittämiseen, mutta hänen olisi myös kyettävä toimimaan tehokkaasti. Kysynkin, millaiset toimivaltuudet hänelle aiotaan antaa. Vaadimme lisää tehokkuutta Europolille ja Eurojustille, ja voimme vain valitella sitä, etteivät jotkin maat ole vielä ilmaisseet näkemystään eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tilanteen korjaamiseksi tämä ongelma on ratkaistava, koska Madridin isku ei ollut hyökkäys Espanjaa vaan koko Eurooppaa kohtaan. Näiden tapahtumien johdosta kysymmekin: millaisen me unionista haluamme? Haluammeko vain markkina-alueen, vapaakauppa-alueen vai todellisen, solidaarista politiikkaa harjoittavan unionin? Unioni on etenevä hanke, eikä sitä rakenneta pelon vaan kunnianhimoisten tavoitteiden ja tahdon varaan. Epäröinnin aika on ohi. Tarvitsemme vahvemman unionin, tarvitsemme perustuslain mahdollisimman pian, koska eurooppalaisten on voitava luottaa unioniin.
Poliittisen toimintamme on lisäksi oltava johdonmukaista, tehokasta ja kestävää. Talous- ja sosiaalikysymyksille on annettava etusija. Meidän on saatava takaisin taloudellinen vaurautemme, jotta voimme ratkaista sosiaalikysymyksen. Taloudellisen vaurauden on oltava välitön tavoitteemme, koska se on edellytys työllisyydelle ja sosiaalisen edistyksen ainoa lähde. Vaurautta ei voida keksiä eikä sitä saada aikaan määräyksillä, vaan sen syntyminen riippuu siitä, millainen liikkumavara sitä luoville tekijöille annetaan. Yrittäjyyttä ei saa koskaan lannistaa: siinä kaiken politiikkamme johtoajatus. Meidän on siis pyrittävä poistamaan ajattelutavan muutosta haittaavat esteet entistäkin määrätietoisemmin. Taloudellisen vaurauden elvyttäminen kasvattamalla yrittämisen vapautta on ensisijainen tavoite, mutta se tarvitsee kuitenkin välttämättä tuekseen uuden yhteiskuntasopimuksen, jossa tukeudutaan selkeisiin yhteistyökumppanuuksiin ja moderniin ammattiyhdistystoimintaan, jossa korostuu pikemminkin uudistusmielisyys kuin sen oman aseman lujittaminen ja saavutettujen oikeuksien puolustaminen. Jotkut kansalaisemme ovat hämmentyneitä, joten uudistustoimet hyväksytään ainoastaan, jos niistä on hyötyä mahdollisimman monille ja jos niillä voidaan poistaa epäoikeudenmukaisuus. Näin saamme kansalaisemme mukaan unionihankkeeseen. 

Berès (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, unioni etenee reaktioidensa myötä, ja Madridin sekä New Yorkin murhenäytelmien johdosta olemme edenneet terrorismin torjunnassa, ja etenemme vastakin. New Yorkin iskun jälkeen kävimme pitkät ja vaikeat neuvottelut eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä. Europolin ja Eurojustin tapauksessa edistys oli saatu vakiinnutettua. Kulissien takana täytäntöönpano on kansalaistemme näkökulmasta kuitenkin lohduttoman hidasta, joten meidän on löydettävä muita keinoja, joilla vastahakoiset valtion ja hallitusten päämiehet saadaan toimimaan. Annettuaan suostumuksensa neuvostolle he ovat nimittäin unohtaneet panna sopimuksen täytäntöön kotimaissaan. Katsokaapa vaikka eurooppalaista pidätysmääräystä: on väärin, että niin monet valtiot eivät vieläkään ole noudattaneet New Yorkin iskun jälkeen esittämäämme vaatimusta ja ratifioineet tätä välttämätöntä välinettä.
Madridin iskun jälkeen entinen kollegamme de Vries on nyt nimitetty terrorismin torjunnan koordinaattoriksi. Kaikki ovat tästä hyvillään, koska kaikki ovat tietoisia hänen määrätietoisuudesta näissä asioissa ja kaikki tietävät, miten määrätietoisesti hän tekee töitä Euroopan yleisen syyttäjän viran perustamiseksi. Jollei hänellä kuitenkaan ole tarvittavia keinoja eikä selkeää toimeksiantoa, jäämme jälleen voimattomiksi. Koordinaattori nimitettiin tapahtumien aiheuttamien paineiden alla, vaikka pohjimmiltaan kyse on ajatuksesta, näkemyksestä, joka antoi meille valmistelukunnan jäsenille paljon intoa. Tämän näkemyksen mukaan niissä kysymyksissä, joissa valtion ja hallitusten päämiehillä on sananvaltaa ja jotka edellyttävät tehokasta yhteistyötä komission käsissä olevien ja eurooppalaista näkemystä ilmentävien välineiden kanssa, tarvitaan parempaa koordinointia eurooppalaisten viranomaisten välillä. Olemme selvillä siitä, että sama, mitä teimme ulkoasiainministerin viralle, meidän on tietyllä tapaa tehtävä oikeuteen, turvallisuuteen ja vapauteen perustuvalle alueelle. Kyseinen koordinaattoria on pohjimmiltaan esimakua siitä, mitä jonakin päivänä on epäilemättä pantava täytäntöön. Tällä hetkellä hänellä ei kuitenkaan ole mitään suhdetta tai kytköstä komissioon. Mielestäni meidän on pohdittava tätä, jos haluamme koordinoida terrorismin torjunnan voimavaroja tehokkaasti.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tässä mielessä Euroopan perustuslain tulevaisuus on teidän käsissänne, koska nyt teillä on täsmällinen toimeksianto ja hiukan hankala aikataulu, joka on toki hyvä asia siltä kannalta, että sen ansiosta vihdoin 1. toukokuuta jälleen yhdistyvälle suurelle Euroopalle saadaan nopeasti perustuslaki, mutta joka on kuitenkin hiukan hankala Euroopan parlamentin vaalien vuoksi. Haluaisin vain kiinnittää huomionne parlamentin mielestä keskeisiin näkökohtiin. Jo aiemmin on mainittu Euroopan parlamentin talousarviovaltuudet. Siitä huolimatta mielestäni on kuitenkin olemassa vaara, että taannumme valmistelukunnassa sovitusta: tarkoitan Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista, tarkoitan määräenemmistöäänestyksiä niillä aloilla, joille se on saatu, nimittäin vero- ja sosiaalialalla, vaikka tämä ei riitäkään. Pelkään, että tehostetun yhteistyön ja siirtymäväylälausekkeiden alalla on edessä taantuma. Kysymys perustuslain tarkistamisesta uhkaa jäädä käsittelemättä, mikä olisi erittäin vakavaa.
Arvoisa puheenjohtaja, myös komission kokoonpanoon liittyy vakavia ongelmia. Olen tietoinen pyrkimyksistä antaa kullekin jäsenvaltiolle oma komission jäsen. Haluaisin kuitenkin kiinnittää uudelleen huomionne esitettyyn ehdotukseen, jonka mukaan komission jäsenten lukumäärää ei määrättäisi perustuslaissa, vaan komission puheenjohtajalle annettaisiin vapaus yhdessä Eurooppa-neuvoston kanssa määritellä komissiolle tasapainoinen kokoonpano, ainoana rajoituksena se, että kullakin jäsenvaltiolla olisi korkeintaan yksi jäsen komissiossa. Voi olla, että tämän vuoksi meillä on jonkin aikaa 25 jäsenen komissio, jonka on järjestäydyttävä, mutta ainakin antaisimme...
Borghezio (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Eurooppa on herännyt huomaamaan terrorismin uhan, vaikka onkin karvain mielin huomautettava, että tämä tapahtui vasta sen jälkeen, kun al-Qaidan teurastajat olivat murhanneet työläisiä, lapsia ja tavallista kansaa Madridissa.
Yllättävää on kuitenkin, ettei tämän aamun puheenvuoroissa eikä myöskään 18-sivuisessa solidaarisuusjulkilausumassa terrorismin torjunnasta ole viitattu selkeästi tähän iskuun. Vasta flaamijäsen Claeys uskalsi ottaa esiin vaaran, jonka taustalla ovat islam ja fundamentalismi sekä niistä kumpuava terrorismi.
Teen vain kaksi huomautusta, joista ensimmäinen on moraalinen velvoite. Jos haluamme kunnioittaa näiden terrorismin uhrien muistoa ja säilyttää näin kasvomme, meidän on puututtava ongelmaan, joka koskee Euroopan unionin palestiinalaishallinnolle myöntämää tukea ja tämän tuen määränpäätä, ja varmistettava, ettei tällä tuella rahoiteta terroristeja, itsemurhapommituksia eikä yhteiskunnalliseksi väitettyä toimintaa, kuten valmennusleirejä, joissa tosiasiassa koulutetaan fundamentalismiin ja ääriuskonnollisuuteen. Meidän on puututtava myös Euroopan moskeijoissa meneillään olevaan toimintaan. Viime päivinä Roomassa ja kaikkialla muuallakin Euroopassa sadat elleivät tuhannet moskeijat ovat pitäneet rukoustilaisuuksia kunnioittaakseen itsemurhapommitukset ja terroristimurhat suunnitelleen teoreetikon, seikki Ahmed Jassinin, muistoa. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, on ilmeistä, että kevään Eurooppa-neuvoston päätelmiä leimaavat Madridin terroristi-iskut, jotka ovat johtaneet paitsi poliittisiin seurauksiin myös ilmeisiin talousvaikutuksiin, kun otetaan huomioon se suuri epävarmuus, epävakaus ja turvattomuus, jonka terrorismi ilmiönä ylipäätään aiheuttaa. Tämän tietävät hyvin madridilaiset, jotka ovat kärsineet tästä järkyttävästä iskusta, ja Baskimaassa asuvat Espanjan kansalaiset. Tätä maata on jo yli kahdenkymmenen vuoden ajan hallinnut kansallismielinen puolue, joka ei ole pystynyt koko tänä aikana turvaamaan sen enempää turvallisuutta kuin alkeellisimpia kansalaisoikeuksiakaan, ja sen presidentti oli muuten Espanjan ensimmäinen poliitikko, joka yhdisti nämä iskut terroristijärjestö ETAan.
Arvoisa puhemies, perustuslakikysymyksestä haluaisin sanoa, etten yhdy niihin näkemyksiin, joita parlamentissa on tänä aamuna esitetty ja joiden mukaan tämä uusi ilmapiiri on seurausta Espanjan hallituksen vaihdoksesta. Uusi ilmapiiri on itse asiassa tulosta asenteesta, jonka jäsenvaltiot – myös vastahakoisimmat – ovat omaksuneet uusien olosuhteiden johdosta, ja haluan korostaa, että Espanja on aina ollut valmis neuvotteluihin ehtojensa joustavoittamiseksi. Eurooppa haluaa ja tarvitsee perustuslain, mutta sen on oltava sellainen, jonka kaikki Euroopan kansalaiset voivat tuntea omakseen.
Arvoisa puhemies, on tärkeää todeta, ettei Euroopan unionissa tällä hetkellä vallitseva ilmapiiri ole kovinkaan toiveikas. Tämä johtuu paitsi terrorismi-ilmiöstä myös vakaus- ja kasvusopimuksen kriisistä, euron kurssista sekä laajentumisen tarjoamista haasteista ja tilaisuuksista.
Lehdet ovat kirjoittaneet, että viimeisten kymmenen vuoden aikana Eurooppa on menettänyt kilpailuetunsa suhteessa Yhdysvaltoihin ja että nykyisin Euroopan unionin kansalaisten keskimääräinen varallisuustaso on 30 prosenttia yhdysvaltalaisen keskivertokansalaisen varallisuustasoa alhaisempi. Mitä tarvitsemme päästäksemme jälleen kestävään kasvuun ja saadaksemme työpaikat takaisin?
Arvoisa puhemies, Lissabonin strategian edellyttämien rakenneuudistusten ohella Eurooppa tarvitsee ennen kaikkea laadullista harppausta, jolla saadaan unionihanke uudelleen vauhtiin. Tavoitteena ei ole pelkästään rahaliitto eivätkä pelkät yhtenäismarkkinat vaan todellinen poliittinen hanke, ja tässä me luotamme neuvoston puheenjohtajavaltioon ja ennen kaikkea Euroopan komission puheenjohtajaan. 
Randzio-Plath (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yhdessä suhteessa tämä kevätkokous on antanut meille uutta toivoa. Voimme sanoa: "Irrottakaa köydet ja täyttä höyryä eteenpäin mainiolla aluksella nimeltä Euroopan perustuslaki". Toivon kovasti, että löydämme hyvän ratkaisun niihin kriittisiin kysymyksiin, jotka täällä on tänään jo mainittu. Mehän tarvitsemme tämän Euroopan perustuslain osoittaaksemme, ettei Euroopan unioni ole vain markkina-alue, ettei se ole vain talous- ja rahaliitto ja että yhtenäisvaluutan lisäksi haluamme esiintyä yhtenäisenä arvojen ja oikeuksien yhteisönä.
Yhtenäisyyttä tarvitaan toisellakin alalla, jolla näkemyseroja on aivan liikaa. Lissabonin strategiaa ei ole vielä menetetty. Kestävä kasvu, täystyöllisyys ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus kiinnostavat meitä edelleen. Itsellemme asettamamme tavoitteet ovat kuitenkin kaukana: talouden kevät ei ole vielä koittanut, meillä on huolenamme massatyöttömyys ja 14 miljoonaa työtöntä, 55 miljoonaa kansalaista elää köyhyyden partaalla, ja investointien osalta Euroopassa voidaan toden totta puhua keskeytymisestä. Myöskään sisäinen kysyntä ei ole piristynyt, ja se, ettei eurooppalaisten kulutuskysyntä lähimainkaan vastaa toivottua, ei todellakaan johdu vain globalisaation aiheuttamasta epävarmuuden tunteesta tai Euroopan epävarmasta etenemisestä vaan myös terroristi-iskujen pelosta. Myös välttämättömät pontimet tuotannon todelliseksi kasvattamiseksi puuttuvat, ja kasvua voidaan saada aikaan ainoastaan parantamalla ostovoimaa eli vähentämällä Euroopan unionissa vallitsevaa työttömyyttä. Euroopan unioni tarvitsee uutta dynaamisuutta. Nyt ei riittäisi enää sekään, jos Euroopan keskuspankki huomenna päättäisi matalan inflaatioasteen ja rahamäärän vaimean kasvun vuoksi käyttää liikkumavaraansa ja alentaa korkoa. Tarvitsemme uusia poliittisia toimenpiteitä. Tämä ei tarkoita huippukokouksissa pidettäviä puheita tai niissä tehtäviä sopimuksia. Se tarkoittaa täytäntöönpanotoimia jäsenvaltioissa. Jos tälle ongelmalle ei tehdä mitään, jäämme häviölle ja menetämme uskottavuutemme.
Arvoisa puhemies, Eurooppa tarvitsee lisää sellaisia hankkeita kuin Airbus, joka osoitti että julkinen ja yksityinen sektori, erilaiset maat, erilaiset työntekijät, erilaiset yritykset kykenevät tekemään yhteistyötä. Miksei Euroopassa voitaisi luoda näiden samojen arvojen varaan muita menestyksekkäitä hankkeita, jotka antaisivat todellista toivoa, synnyttäisivät todellisia työpaikkoja ja ennen kaikkea tukisivat Euroopan johtoasemaa tulevaisuuden erityistekniikan alalla? Tässä suhteessa investointeja edistävä Quickstart-pikakäynnistysohjelma on eittämättä askel oikeaan suuntaan, mutta se ei riitä; se on kerta kaikkiaan liian vähän. Meidän jatkettava ponnisteluja uudistusten hyväksi, meidän on purettava kaupan ja erityispalvelujen tarjonnan esteet, mutta meidän on kohdistettava huomiomme myös investointeihin. Tässä yhteydessä vapaus- ja kasvusopimus ei saa olla hankaloittava tekijä.
Tutkimus- ja kehittämistoiminnan edistäjiä lannistaa niin ikään se, ettei yhteisöpatenttia ole vieläkään olemassa. Vaikka valtion ja hallitusten päämiehet ovat nyt painokkaasti luvanneet, että se toteutuu, se ei silti voi toteutua tänä vuonna. Ainoastaan näkyvät ja konkreettiset tulokset voivat saada Euroopan kansalaiset vakuuttuneiksi unionin tuomista eduista ja lisäarvosta. Eurooppa on jälleen kerran tullut tienhaaraan. Meidän on lisättävä ostovoimaa, lujitettava optimismia ja dynaamisuutta sekä kitkettävä työttömyys, koska muussa tapauksessa Euroopan yhdentymisprosessin uskottavuus alkaa horjua. 
Corbett (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää puheenjohtajavaltio Irlantia tavasta, jolla se on hoitanut HVK-neuvottelut. viittasi juuri äskettäin siihen, miten tärkeää vastavuoroisuus on näissä neuvotteluissa. Palaan vastavuoroisuuskysymykseen yhden erityisnäkökohdan eli Euroopan parlamentin talousarviovaltuuksien osalta.
Valmistelukunnan laatimassa tekstissä tätä vastavuoroisuutta oli jonkin verran. Me parlamentissa olemme päättäneet yhteisesti luopua oikeudestamme päättää toimielintenvälisen sopimuksen mukaisesti yhdessä neuvoston kanssa rahoitusnäkymistä. Sen sijaan parlamentti yksinkertaisesti hyväksyy kyseiset näkymät. Vastavuoroisesti saamme oikeuden sanoa näiden enimmäismäärien ja liikkumavaran rajoissa viimeisen sanan kustakin kuluerästä – jako pakollisiin ja ei-pakollisiin menoihin siis poistuu. Kyseessä on tasapainoinen ja reilu vastavuoroisuuteen perustuva paketti.
Muutamat valtiovarainministerit esittävät vain vaatimuksia eivätkä tarjoa mitään vastineeksi. He haluaisivat, että parlamentti antaisi rahoitusnäkymistä vain lausunnon, ja lisäksi he haluaisivat rajoittaa talousarviovaltuuksiamme muiltakin osin. Tätä Euroopan parlamentti ei suoraan sanottuna voi hyväksyä. Siitä tulisi yksi ehdottomista vaatimuksistamme – aivan, niitä voi olla meilläkin.
Kommentoisin sitä, mitä "Harry Pottering" sanoi PPE-DE-ryhmän puolesta. Hän totesi koko ryhmän kannattavan perustuslakia. On ilo saada kuulla, että hänen ryhmänsä brittikonservatiivit kannattavat perustuslakia, koska alahuoneen eilisessä keskustelussa muutamat heistä sanoivat toista samoin kuin Jonathan Evans keskustellessaan kanssani televisiossa BBC:llä viime perjantaina. He aikovat vastustaa perustuslakia, ja alahuoneessa he vieläpä ilmoittivat hyödyntävänsä kaikki mahdolliset parlamentaariset keinot kaataakseen sen. He myös kehittelevät kauhukuvia perustuslaista. He väittävät, että se luo keskusjohtoisen supervaltion, jossa kaikki valta on luovutettu Brysseliin ja jossa Bryssel voi syrjäyttää kansallisen politiikan kaikilla hallinnon aloilla. Me täällä parlamentissa tiedämme, ettei tuo ole totta. He kertovat hätävalheita ja yrittävät lietsoa vaalimenestyksensä varmistamiseksi euroskeptisismiä, joka kytee laajalti brittilehdistössä ja kansalaisten mielissä. Tätä me emme voi katsoa läpi sormien.
Keskustelumme on perustuttava faktoihin eikä myytteihin. Toivon, että "Harry Pottering" saa ryhmänsä ruotuun – ehkäpä taikasauvaansa heilauttaen – ja pyytää näitä jäseniä, jotka ilmiselvästi haluavat kuulua tähän vahvasti federalismia kannattavaan Euroopan parlamentin ryhmään, tekemään siitä päätelmänsä. Parlamentin työjärjestyksen mukaan poliittiseen ryhmään liitytään poliittisen samanmielisyyden perusteella. Ihmettelen, mitä samanmielisyyttä brittikonservatiivien ja PPE-ryhmän muiden jäsenten välillä on tässä peruskysymyksessä. Näköjään ei mitään, ja kehottaisinkin PPE-DE-ryhmää käymään omassa piirissä vilkasta keskustelua tästä asiasta. 
Hernández Mollar (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, en voi aloittaa puheenvuoroani ilmaisematta kiitollisuuttani espanjalaisena sekä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä sisä- ja oikeusasioiden valiokunnan puheenjohtajana siitä, että Eurooppa-neuvosto on asettunut tukemaan parlamentin ehdotusta julistaa 11. maaliskuuta eurooppalaiseksi terrorismin uhrien muistopäiväksi.
Äskettäiset tapahtumat ovat saaneet meidän tyrmistyneiksi ja ahdistuneiksi sekä – kuten me kotimaassani valitettavasti olemme jo pitkään olleet – tietoisiksi siitä, että sivistynyttä maailmaa uhkaa uudenlainen, vaikeasti hahmotettava vihollinen: terrorismi. Tämä vitsaus ulottaa vaikutuksensa kaikkialle sekä tappaa säälimättömällä ja brutaalilla tavalla, mutta se ei hyödynnä sodankäynnissä tavanomaisia eikä perinteisiä keinoja, vaan – eikä tästä ole epäilystäkään – käynnissä on epäoikeudenmukainen ja rikollinen sota vapauden ja demokratian kaltaisille periaatteille rakentuvia yhteiskunta vastaan.
Euroopan unionin on yhdistettävä voimansa ja ryhdyttävä torjumaan terrorismia kiireesti kaikin lainsäädännöllisin, rahoituksellisin ja inhimillisin keinoin. Näistä syistä parlamentilla on mielestäni velvollisuus ilmaista tukensa Eurooppa-neuvoston 25. maaliskuuta hyväksymille toimenpiteille, jotka sisältyvät sen julkilausumaan terrorismin torjunnasta. Lisäksi meillä on Euroopan kansalaisten valtuutettuina edustajina velvollisuus kertoa heille, ettemme voi sietää enää hetkeäkään kauempaa tämänhetkistä asiantilaa, jossa jäsenvaltioilta puuttuu poliittinen tahto panna nämä toimenpiteet täytäntöön. Mainitsen vain pari ilmeisintä esimerkkiä, kuten eurooppalaisen pidätysmääräyksen ja terrorismin torjuntaa koskevan puitepäätöksen. Tätäkin mahdottomampaa on hyväksyä sitä, että terrorismin torjunnan tehokkaimmat välineet aiotaan purkaa yksinomaan talousarvioon liittyvistä tai menettelyllisistä syistä. Tämä koskee muun muassa Europolin alaisuuteen syyskuun 11. päivän tapahtumien johdosta perustettua terrorisminvastaista yksikköä.
Hyvät kollegat, lisäksi todellisuus osoittaa, että Euroopan unionin on usein kovin vaikea saada päätöksiä aikaan, ja pelkään, että 25 jäsenvaltion unionissa tämä johtaa monien päätösten todelliseen jumiutumiseen. Miksi emme ottaisi mallia Eurooppa-neuvostosta, joka viime kokouksessaan käytti vielä luonnosasteella olevan perustuslakisopimuksen solidaarisuuslauseketta, ja aikaistaisi tulevan perustuslakimme tekstiin sisältyvän määräenemmistöpäätöksiin perustuvan järjestelmän käyttöönottoa?
Hyvät kollegat, uskon – ja tähän lopetan – että näin meidän olisi helpompia torjua terrorismia, joka on osoittautunut oikeusvaltion periaatteisiin perustuvien demokraattisten yhteiskuntien suurimmaksi vaaratekijäksi. Hyvät kollegat, kansalaisemme ovat sen arvoisia. 
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia huomaavaisuudestanne. Ryhmässäni ovat käsillä tärkeät hetket, joten meidän oli oltava paikalla.
Haluaisin esittää mitä lämpimimmät kiitokset neuvoston puheenjohtajavaltiolle Irlannille. Näinä päivinä saamme todistaa, miten historiaa tehdään, ja historiaa tekee nimenomaan puheenjohtajavaltio Irlanti. Puheenjohtajavaltio on ohjannut neuvotteluita taitavasti ja harkiten mutta samalla tavoitellut rohkeasti päämääräänsä, ja näin perustuslakiehdotus on saatu uudelleen käsittelyyn. Haluaisin kiittää puheenjohtajavaltiota tästä lämpimästi. Nähdäkseni muutamissa kohdin tarvitaan vielä huomattavia neuvotteluita. Tämän on tehnyt selväksi myös neuvoston puheenjohtaja, – ensimmäisessä ryhmässä on kuusi kohtaa ja sitten vielä 22.
Haluaisin jälleen kerran tehdä monien muiden puhujien tavoin selväksi, että budjettivalta ja siihen liittyvät rahoitusnäkymät ovat minkä tahansa parlamentin etuoikeus. Toivon mukaan tämä muistetaan neuvotteluissa.
Mielestämme perustuslakia tarvitaan myös turvaamaan laajentuneen EU:n toimintakyky. Kaksinkertaisen enemmistön olemme saaneet periaatteessa hyväksytyksi, mutta nyt meidän on sen sijaan päätettävä myös kaksinkertaiseen enemmistöön liittyvistä äänimääristä laajemman päätösvallan takaamiseksi.
Kolmanneksi olen nimenomaan neuvoston määräenemmistöäänestysten osalta sitä mieltä, että meidän on ehdottomasti pidettävä kiinni enemmistöäänestyksistä ennen kaikkea sisä- ja oikeusasioiden kaltaisilla aloilla, joilla kansalaisemme ovat terroristi-iskujen tähden suuressa vaarassa. Tässä mainitsin vain kolme tärkeää alaa.
Haluaisin kuitenkin myös huomauttaa, että tämän parlamentin ja komission pitäisi tukea puheenjohtajavaltio Irlannin työtä yhteisvoimin. Jos komission jäsen Barnier valitaan Ranskan ulkoministeriksi – mikä minusta olisi hyvä uutinen – olisin iloinen, että hänen tärkeä paikkansa hallitustenvälisessä konferenssissa annettaisiin puheenjohtaja Prodille seuraavien kuukausien aikana. Näin voitaisiin osoittaa, että myös komissio tukee prosessia täysin rinnoin. 

Cederschiöld (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Madridin terroristi-iskut ovat nostaneet rikosten ja terrorismin torjunnan unionin asialistan kärkipäähän. Unionin on nyt yhdistettävä voimansa aivan ennennäkemättömällä tavalla. Unionin päättäjien olisi pitänyt tajuta jo paljon aiemmin – ennen Madridin iskuja ja mieluiten ennen Amsterdamin sopimusta – että yksi heidän tärkeimmistä poliittisista tehtävistään on taata unionin ulkoinen ja sisäinen turvallisuus.
Riittävän tehokkaat ja monipuoliset toimenpiteet edellyttävät perusoikeuksien kunnioittamista mutta myös demokraattista avoimuutta ja valvontaa. Muussa tapauksessa on vaara, että kansalaisiin välittömästi vaikuttavat toimenpiteet jäävät liian heiveröisiksi ja vaille tarvittavaa kannatusta. Tämä koskee ennen kaikkea tiedustelua. EU:n päättäjien olisi pitänyt antaa EU:lle paremmat todelliset valmiudet torjua terrorismia ja rajatylittävää rikollisuutta jo paljon aiemmin eikä vasta nyt, kun on pakko ryhtyä paniikkitoimiin. Vuosien toimettomuus paljastuu puheenjohtajavaltio Irlannin meille nyt esittelemässä esimerkillisessä ohjelmassa. Nämä kysymykset vaatisivat kuitenkin kaukonäköistä käsittelyä.
Synkkä todellisuus osoittaa, että EU:n johtajien olisi pitänyt osoittaa eurooppalaista johtamistaitoa jo paljon aiemmin. Terrorismin torjunnasta vastaava henkilö toki tarvitaan, mutta komissiolla pitäisi olla keskeinen rooli. Luonnollisinta olisi rakentaa komission nykyisen toimivallan varaan ja täydentää sitä nimittämällä komissioon jäsen, joka täyttäisi sen aukon, jonka kiihtynyt terrorismin torjunta uhkaa synnyttää kansalaisten perusturvaan ja ennen kaikkea yksityisyyden suojaan. Terrorismin torjuntaan ei riitä pelkkä kriisipaketti, vaan tarvitaan yhteisön toimivaltaan perustuvia kauaskantoisia toimenpiteitä. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kansainvälisen terrorismin torjunta on EU:n suurin haaste. Vaalipiirissäni Lontoossa Yhdistyneen kuningaskunnan poliisi pidätti eilen kahdeksan pakistanilaista alkuperää olevaa Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista, joilla oli hallussaan puoli tonnia pomminvalmistustarvikkeita. Terrorismin vitsauksen kitkemiseksi tarvitaan paljon nykyistä lujempia toimia, ja puolueeni, brittikonservatiivit, hyväksyy myös terrorismin torjunnan koordinaattorin nimittämisen, jos tämän voidaan osoittaa parantavan turvallisuutta.
Kannatan myös täysin yhteistyötä lainvalvontaviranomaisten, oikeusviranomaisten sekä tiedusteluyksikköjen ja tiedusteluvirastojen kesken. Yhteistyötä ei myöskään pidä tehdä vain EU:ssa vaan koko maailmassa Yhdysvaltojen sekä muiden valtioiden, kuten Venäjän ja Kiinan kanssa. Näillä mailla on omat sisäpoliittiset ongelmansa Tšetšenian islamistien ja uiguurivähemmistön sekä al-Qaidaan kytköksissä olevien terroristien kanssa.
Brittikonservatiivit torjuvat eurooppalaisen pidätysmääräyksen, ja mielestämme tällä ongelmalla ei ole mitään tekemistä kolmannen maailman köyhyyden kanssa, koska monet terroristit edustavat koulutettua ja varakasta keskiluokkaa. Maailman köyhimmät alueet, kuten Afrikka, ovat nimittäin itse joutuneet ulkomailta tulevan terrorismin kohteiksi, kuten näimme Kenian suurlähetystön pommi-iskuissa. Rahanpesun torjunnasta ja terroristitoiminnan rahoituksen jäädyttämisestä annetun lainsäädännön noudattamista on valvottava tiukasti, ja pankkitilien valvontaa koskeva keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa tehty yleissopimus on ratifioitava.
Europolin terrorisminvastaista yksikköä on vahvistettava, mutta eurooppalaista syyttäjäviranomaista me emme tarvitse, ja Yhdistynyt kuningaskunta toimii viisaasti, kun se pitäytyy Schengen-alueen ulkopuolella ja valvoo omia rajojaan. Euroopan kansalaiset hyväksyvät täysin sen, että turvallisuus on ensiarvoisen tärkeää ja että heille tärkeitä vapauksia ja myös yksityisyyden suojaa joudutaan tässä taistelussa kaventamaan.
Toivoisin lisäksi, että muslimiyhteisöjen johtajat tuomitsisivat terrorismin tiukemmin ja torjuisivat yhteisöissään ilmenevän kiihkoilun. Erityisen levottomaksi minut teki tieto siitä, että 13 prosenttia brittimuslimeista kannattaa itsemurhapommituksia. Olinkin tyytyväinen eilen antamaan lausuntoon, jossa kaikkia neuvoston moskeijoiden johtajia kehotettiin torjumaan terrorismi ja toimimaan täysipainoisessa yhteistyössä Yhdistyneen kuningaskunnan poliisivoimien ja viranomaisten kanssa, jotta äskettäisistä väkivallanteon yrityksistä vastuussa olevat saadaan selville. 
Kauppi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen voi pitkästä aikaa olla tyytyväinen. Irlannille voi antaa tunnustusta siitä, että monien vaikeiden kysymysten kanssa on päästy eteenpäin. Vihdoin näyttää siltä, että HVK voisi päästä sopimukseen uudesta perustuslaista. Hyvä pohja peruslailliselle sopimukselle on valmistelukunnan esitys, joka on tasapainoinen ja ottaa huomioon koko Euroopan edut.
Paljon on vettä virrannut Tonavassa sen jälkeen, kun Lissabonin toimintasuunnitelma hyväksyttiin. Valitettavasti neljän vuoden virtaukset eivät kuitenkaan ole vieneet unionia lähemmäksi tuota kuulua tavoitetta, joka kunnianhimoisuudessaan ja viime vuosien kehitys huomioituna on epärealistisuudessaan jo lähellä Brezhnevin viisivuotissuunnitelmia. Päinvastoin, vähäinenkin usko EU:n jäsenvaltioiden kykyyn tehdä riittävät rakenteelliset uudistukset on virran mukana vesittynyt.
Mitä sitten ovat paljon puhutut rakenteelliset uudistukset? Työvoiman vapaa liikkuvuus on turvattava. Uusille jäsenvaltioille määrätyt siirtymäajat ovat virhe, joka tulisi mitä pikimmin korjata. EU:n budjettia ei pidä karsia tulevalla budjettikaudella, vaan painopisteet on kohdennettava kilpailukykyä ja kasvua tukevaan toimintaan. Sisämarkkinalainsäädännön toimeenpanoa jäsenvaltioissa on tehostettava. Lisäksi meidän on varottava liian yksityiskohtaista ja tiukkaa sääntelyä. Usein käy niin, että ylisääntelemme ja alitoteutamme. Kilpailukyvyn parantamisen kannalta harmilliseksi voi osoittautua muun muassa uusi kemikaalilainsäädäntö. Suomen kauppa- ja teollisuusministeriön mukaan ehdotus johtaisi vuosina 2007–2017 yhteensä lähes kahden prosentin vähentävään vaikutukseen BKT:ssa sekä Suomessa että muissa EU-maissa. Onko tämä järkevää?
Madridin raukkamaiset terrori-iskut koskettivat syvästi koko Espanjan kansan lisäksi kaikkia meitä eurooppalaisia. Valitettavasti terroristit saavuttivat tavoitteensa. Näin ei saa enää tapahtua. Terrorisminvastaisessa taistelussa on edelleen ongelmia. Emmekö todenneet jo syyskuun 11. päivän järkyttävien iskujen jälkeen lisäävämme tiedustelutietojen vaihtoa jäsenvaltioiden välillä? Ero poliitikkojen puheiden ja todellisten tekojen välillä on suuri. Meidän on otettava tästä opiksemme. Terrorisminvastaisen taistelun yhteydessä on kuitenkin huolehdittava siitä, ettei kansalaisten perusoikeuksia ja kansalaisvapauksia kavenneta tarpeettomasti. Lainkuuliaisilla kansalaisilla ei ole syytä pelätä Euroopassa. 
Nassauer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Madridin iskussa kuoli monia, mutta lisäksi isku heikensi eurooppalaisen valtion suvereniteettia. Voitte toki vääristellä tilannetta miten tahdotte, mutta tosiasia kuitenkin on, että terroristit ilmiselvästi onnistuivat vaikuttamaan Espanjan suvereenin valitsijakunnan päätöksiin. Ennen kaikkea näillä keinoin terroristit ovat sekaantuneet unionin toimintaan. Mietin vain, ovatko eurooppalaiset ymmärtäneet tämän uhan oikein ja ovatko he valmiita kohtaamaan sen.
Toistaiseksi vastatoimet ovat olleet melko heiveröisiä. Olemme herättäneet henkiin ohjelmia, jotka meillä on ollut vuoden 2001 syyskuun 11. päivästä alkaen mutta jotka on pantu täytäntöön puutteellisesti. On esitetty visionäärisiä ideoita, kuten eurooppalaisen salaisen palvelun perustamista, jota ehkä voitaisiin harkita tulevaisuudessa mutta jolla ei todellakaan voida puuttua todelliseen uhkaan. On vaadittu, että ongelmaa käsittelemään pitäisi nimittää joku henkilö – tämähän on miltei vakiovastaus eurooppalaisiin ongelmiin – ja on itse asiassa nimitettykin. Gijs de Vries on arvostettu henkilö ja tämän parlamentin entinen jäsen. Tärkeää ei kuitenkaan ole se, että hänet on valittu, vaan pikemminkin se, millaiset toimivaltuudet hänelle on myönnetty. Tähän kysymykseen ei juuri ole saatu vastauksia.
Tämän hetken tarpeena näyttää olevan ennaltaehkäisy, jota varten Euroopassa saatavilla olevat tiedot esimerkiksi terroristeista olisi koottava yhteen. Kansallisilla yksiköillä on hallussaan valtavasti tietoa, mutta sitä ei juuri haluta jakaa Euroopan laajuisesti. Jos Eurooppaa tekee tällä alalla aiempaa tiiviimpää ja luotettavampaa yhteistyötä, se saa tilaisuuden puolustaa itseään terroristeja vastaan pitkällä aikavälillä ja tuntuvin vaikutuksin. 
Ahern, Bertie,
   .  Haluan kiittää kaikkia jäseniä rakentavista kommenteista. Keskustelussa on tuotu esiin monia näkökohtia, ja puheenjohtajavaltio Irlanti on ottanut ne ja muutamat toistuvat teemat tarkoin huomioon.
Jäsen Poettering, jäsen Barón Crespo, jäsen Watson ja monet muut ottivat aluksi esiin terrorismin ja meitä uhkaavan vaaran. Olemme kaikki sitoutuneet terrorismin torjuntaan niiden perustavien periaatteiden mukaisesti, joille unioni rakentuu. Voin vakuuttaa jokaiselle, että terrorismia torjuessamme noudatamme ihmisoikeuksia ja perusvapauksia. Tästä meidän on ehdottomasti pidettävä kiinni.
Välittömänä ensisijaisena tavoitteena on Euroopan unionin kansalaisten turvallisuuden takaaminen. Meidän on kuitenkin tarkasteltava myös terrorismiin yllyttäviä laajempia vaikuttimia. Tässä ei etsitä oikeutusta terrorismille, vaan pikemminkin kyse on sen torjunnan olennaisesta osasta. Viime viikkoina monet ovat täällä todenneet, että meidän on pyrittävä ymmärtämään terrorismin perimmäisiä syitä. Irlantia edustava jäsen De Rossa huomautti, että nykyinen terrorismi on kovin toisenlaista kuin valtaosa siitä terrorismista, jota olemme viime vuosikymmeninä nähneet. Eurooppa-neuvostolle on hyvin selvää, että vaikka emme millään tavoin etsi oikeutusta yhdellekään näistä teoista, meidän on yritettävä ymmärtää niitä, jotta saamme selville, miten voimme puuttua niihin. Tämä ei tarkoita puhumista terrorismiin sekaantuneille henkilöille, koska he eivät kuuntele ketään, mutta meidän on ymmärrettävä perimmäiset syyt ja tutkittava niitä.
Olen täysin samaa mieltä jäsen Poetteringin ja jäsen Doylen kanssa siitä, ettei mitään väestöryhmää tai kansaa voida pitää yksin syypäänä terrorismin vitsaukseen. Me emme saa leimata arabeja syyllisiksi. Olen tästä täysin samaa mieltä. Uskon lujasti, että pääsemme tiiviiseen yhteistyöhön arabimaailman johtajien kanssa. Kuten totesin, juuri näin puheenjohtajavaltio tekeekin. Terrorismia vastaan taisteltaessa olisi täysin väärin ja mahdotonta hyväksyä, että milloinkaan ajateltaisiin arabimaailman jotenkin yleisesti sekaantuneen terrorismiin tai olevan siitä kollektiivisessa vastuussa.
Terrorismin torjunnasta annetussa julkilausumassa korostetaan sitä, että Euroopan unioni arvioi terrorismista aiheutuvaa uhkaa yhteisvoimin. Myös tarmokkuutemme tuon uhan nujertamiseksi on yksimielistä. Raportoimme saavutetusta edistyksestä neuvoston kesäkuun kokouksessa, jossa käsitellään näiden toimenpiteiden toteuttamista ja jossa esitellään myös Euroopan unionin tarkistettu toimintasuunnitelma terrorismin torjumiseksi. Odotan innokkaana tiivistä yhteistyötä komission, Euroopan parlamentin, neuvoston sihteeristön ja vasta nimitetyn terrorismin torjunnan koordinaattorin de Vriesin kanssa. Sen avulla alan toimia viedään eteenpäin.
Toimiamme sävyttää todellinen ripeys. Monet ovat korostaneet, että Eurooppa-neuvoston julistuksen ja muun työskentelyn on johdettava jatkotoimiin. Eilen sisä- ja oikeusasioiden neuvoston kokouksessa pyysimme de Vriesiä mukaan keskusteluun jatkotoimistamme, ja tämä keskustelu osoittautui erittäin hyödylliseksi ja käytännönläheiseksi. Neuvosto on myös toiminut määrätietoisesti noudattaakseen ensimmäistä julistuksessa asetettua määräaikaa – eli määräaikaa rikoksen uhreille maksettavia korvauksia koskevalle direktiiviluonnokselle, joka on jo jonkin aikaa ollut jumissa oikeusperustakiistojen vuoksi. Eurooppa-neuvosto asetti määräajaksi 1. toukokuuta, ja puheenjohtajavaltio pyrki varmistamaan erityistoimin, että eilisessä sisä- ja oikeusasioiden neuvoston kokouksessa päästäisiin poliittiseen sopimukseen. Mainitsen tämän korostaakseni sitä määrätietoisuutta, jolla julistus pyritään muuntamaan käytännön toimiksi. Lähtölaukauksen annoimme eilen, ja teemme kaiken voitavamme, jotta edistys jatkuu koko jäljellä olevan puheenjohtajakautemme ajan.
Viime viikolla korostin myös sitä, että neuvostossa kaikkien meidän on varmistettava, että toimenpiteet, joista olemme sopineet syyskuun 11. päivän jälkeen, pannaan täytäntöön mahdollisimman pian. Julistuksessa on asetettu määräajat. Valtaosa toimista on saatava päätökseen tänä vuonna, joko kesäkuussa tai joulukuussa.
Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen teille ja kaikille jäsenille siitä jatkuvasta vahvasta tuesta, jota olette antaneet HVK:n loppuun saattamiseksi, kuten jäsen Poettering, jäsen Barón Crespo, jäsen Watson ja monet muut totesivat. Tämä tuki on osaltaan synnyttänyt poliittisen ilmapiirin, jossa ollaan valmiita sitoutumaan siihen, että sopu löytyy kesäkuuhun mennessä. Kuten kollegani Collins sanoi, sopuun on vaikeampi päästä, jos emme etene nyt. Politiikan tai hallinnon kannalta ei olisi mitään mieltä pitkittää neuvotteluja vuodella – ne vain mutkistuvat. Minustakin olisi parasta, jos sopu löytyisi mahdollisimman pian ja parhaassa tapauksessa ennen vaaleja. Tätä toivoin viime viikolla.
Kuten puheenvuoroni aluksi totesin, monenlaiset seikat voivat kuitenkin hankaloittaa tavoitteeseen pääsyä, ja meidän on katsottava rauhassa, millaista edistystä saavutetaan. Eurooppa-neuvostossa on tapahtunut viime viikkoina monia muutoksia, ja monien hallitusten – ei vain Espanjan – näkemykset muuttuvat, mikä aiheuttaa joitakin vaikeuksia. Tämän vuoksi teemme parhaamme, jotta saisimme vietyä hanketta eteenpäin ja saavuttaisimme mahdollisimman paljon edistystä.
Haluan, että mahdollisimman monet kysymykset ratkaistaan nopeasti. Meidän pitäisi pystyä selvittämään monet kysymyksistä tavalla tai toisella ennen Euroopan parlamentin vaaleja. Näin ne saadaan näkyviksi kansalaisille, vaikka muutamat jäljellä olevat kysymykset eivät olekaan mukana. Minusta tähän ei liity mitään suuria vaikeuksia. Kannatan jäsen De Rossan ja muiden vaatimusta siitä, että meidän on tehtävä tämä mahdollisimman avoimesti, ja näin aion tehdä. Pyrin selittämään muutoksia sitä mukaa kuin teemme niitä, aivan kuin olen tehnyt viime kuukausienkin ajan. Kaksinkertainen enemmistö oli arvatenkin tärkeä kysymys – kaikkien asettuminen ratkaisun taakse antaa lähtökohdan edistysponnisteluillemme. Tämä päätös antaa kuitenkin joustovaraa muille aloille. Mainitsin joitakin niistä tänä aamuna. Olen sitä mieltä, että voimme siirtyä tässä keskustelussa eteenpäin eikä meidän tarvitse odottaa, että keskustelu päättyy.
Jäsen Frassoni otti esiin kysymyksen siitä, miten monta kysymystä hallitustenvälisen konferenssin ratkaistavaksi vielä jää. Tänä aamuna mainittiin luku 82. Onneksi se ei ole 82, mutta yhdessä vaiheessa kysymyksiä oli noin 22. Puheenvuorossani mainitsin joitakin tärkeimmistä kysymyksistä. Niitä ovat tietenkin komission kokoonpano ja myös äänestykset neuvostossa sekä Euroopan parlamentin paikkajako – ennen kaikkea pienten jäsenvaltioiden ja myös uusien jäsenvaltioiden osalta. Lisäksi uuden perustuslain mukaisten määräenemmistöäänestysten käyttöalan laajuudesta on päästävä tasapainoiseen ratkaisuun, ja panin merkille sen, mitä jotkin jäsenet tästä sanoivat.
On monia muitakin kysymyksiä, ja monet niistä olivat Italian puheenjohtajakaudella Napolin huippukokouksessa tehtyjen ehdotusten aiheina. Niistä ei koskaan päästy sopuun, koska niistä ei keskusteltu neuvoston joulukuun kokouksessa. Ehdotuksille on perusta, mutta kuten aina, näkemyksissä on hienoisia eroja, ja viimeisten kolmen kuukauden aikana olen yrittänyt päästä niissä sopuun. Mielestäni ne eivät kaada sopimusta, ja niistä voidaan päättää lyhyehkön keskustelun jälkeen. Olemme tähän päivään mennessä tutkineet kaikkiin kysymyksiin liittyviä vaihtoehtoja neuvotteluissamme yhteistyökumppaneidemme kanssa. He ovat tietoisia näkemyksestäni ja aloista, joilla voimme päästä kompromissiin. Kuten aina, mistään ei ole sovittu ennen kuin kaikesta on sovittu, mutta toivoisin, että etenemme kohti sopua monissa kysymyksissä. Uskommekin, että kaikissa näistä kysymyksistä pitäisi olla mahdollista päästä tyydyttävään lopputulokseen, ja sen jälkeen otamme käsittelyyn vaikeat kysymykset, joita on vain vähän.
Vaikeita kysymyksiä on edelleen ratkaisematta, joten sopimukseen pääsy edellyttää lisää joustavuutta ja kompromissihalua. Jos kuitenkin otetaan huomioon kokonaistilanne – perustuslaki, joka auttaa unionia yhdentymään tiiviimmin ja tekemään enemmän – uskon vakaasti, että voimme onnistua. Olen samaa mieltä erityisesti jäsen Watsonin kanssa siitä, ettei tavoitteenamme ole ainoastaan sopia perustuslaista, vaan meidän on myös pyrittävä saamaan kansanedustuslaitokset ja kansalaiset sen taakse. Toivon, että tämä lopettaa meneillään olevan keskustelun hetkeksi, koska kuten on aivan oikein todettu, jatkuva siirtyminen yhdestä keskustelusta toiseen – Maastrichtista Amsterdamiin, Nizzaan ja niin edelleen – aiheuttaa monia ongelmia ja hankaluuksia.
Jäsenet Barón Crespo, Watson ja muut vaativat Lissabonin strategialle uutta vauhtia. Kuten totesin aiemmin, Eurooppa-neuvosto sopi luottamuksen ja määrätietoisuuden viestistä, jolla osoitetaan, että Euroopalla on tahtoa ja kykyä päästä eteenpäin Lissabonin strategiassa. Meidän on keskityttävä siihen, miten teemme tavoitteistamme totta.
Muutamat puhujat kiinnittivät huomiota siihen, että Lissabonin strategian toteuttamisessa on jatkuvasti ongelmia. Olen täysin samaa mieltä. Juuri tätä näkökohtaa korostin painokkaimmin puhuessani kollegoilleni Eurooppa-neuvostossa. Tätä näkökohtaa käsitellään ensimmäisenä Eurooppa-neuvoston päätelmissä. Puheenjohtaja Prodi ja minä otimme sen esiin viime viikolla lehdistötilaisuudessamme. Itse otin sen esiin tavatessani työmarkkinaosapuolet.
Kuten kaikki tiedämme, Lissabonin strategian toteuttaminen on enimmäkseen kiinni kansallisista toimista. Huippukokouksessa yritimme pikemminkin kohdistaa huomiomme tarkemmin kuin jatkaa loputtomia keskusteluja joka puolella annetuista lukemattomista päätelmistä ja mittapuista. Yritimme kohdentaa strategiaa paremmin ja voimistaa vertaispainostusta tukeaksemme parhaiden toimintatapojen vaihtoa. Lisäksi otimme yhdessä ne uudet askeleet, joita kuvasin alkupuheenvuorossani.
Lissabonin strategian toteuttamiseksi ei kuitenkaan ole mitään taikakeinoja. Tarvitsemme tarkoin kohdennettuja toimia, määrätietoisuutta ja päättäväisyyttä, ja yksityiskohtaisia toimenpiteitä on toteutettava jatkuvasti. Uskon vilpittömästi, että kevään Eurooppa-neuvosto voimisti yksilöllistä ja yhteistä päättäväisyyttämme. Tästä on ollut hyötyä. Tässä yhteydessä teillä on kriittinen ja ratkaiseva rooli välttämättömien uudistusten toteutuksen tukijoina. Toivon, että me – neuvosto, parlamentti ja komissio – voimme työskennellä rakentavasti yhdessä varmistaaksemme sen, että saatamme päätökseen mahdollisimman monta Lissabonin strategiaan liittyvää hanketta ennen kuin vaalikautenne päättyy. Arvostan sitä, mitä olette jo tehneet, ja kiitän teitä siitä.
Edessämme olevat haasteet saattavat olla merkittäviä, mutta niin ikään merkittäviä ovat ne hyödyt, jotka niistä koituvat kansalaisillemme Euroopassa. Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka korostivat, että Lissabonin strategian on ilmettävä kansalaistemme arkipäivässä todellisina parannuksina.
Jäsen Barón Crespo mainitsi Kyproksen, ja tänäänhän on se päivä, jolloin toivomme Kofi Annanin johtamien neuvottelujen päätyvän tulokseen. Vaikeaa siitä kyllä tulee, mutta osapuolet aikovat noudattaa täksi päiväksi asetettua määräaikaa. He ovat työskennelleet uutterasti viimeiset kymmenen päivää ja pitempäänkin, ja tekevät näin vastakin. Eurooppa-neuvosto keskusteli tästä ajankohtana, joka on ratkaisevan sen kannalta, saadaanko Kyproksen ongelmaan ratkaisu Yhdistyneiden Kansakuntien johtamissa neuvotteluissa. Olen ollut yhteydessä kaikkiin osapuoliin viime kuukausien aikana. Kuluneen vuoden aikana olen tavannut useaan otteeseen pääministeri Erdoganin, presidentti Papadopoulosin sekä keskusteluissa mukana ollutta Yhdistyneiden Kansakuntien henkilöstöä. Eurooppa-neuvostossa toimme jälleen kerran esiin vahvan kannatuksemme yhdistyneen Kyproksen liittymiselle ensi kuussa. Olemme antaneet täyden tukemme pääsihteeri Annanin ponnisteluille, jotta osapuolet tarttuisivat tähän historialliseen tilaisuuteen ja pääsisivät kokonaisvaltaiseen ratkaisuun. Kehotimme kaikkia osapuolia noudattamaan sitoumustaan toimivan ratkaisun löytämiseksi. Osapuolten kesken viime kuussa New Yorkissa saavutetun yhteisymmärryksen mukaisesti pääsihteeri Annan on todennut pyrkivänsä määrätietoisesti saattamaan Sveitsissä käytävät neuvottelut tänä iltana päätökseen, joten toivon neuvottelijoille kaikkea hyvää. Kofi Annan toivoo, että osapuolet allekirjoittavat lopullisen version yhdistymissuunnitelmasta ja että takaajavaltiot allekirjoittavat sen tänä iltana, niin että se voidaan esitellä neuvoteltuna asiakirjana Kyproksen kansalaisille huhtikuussa tapahtuvaa hyväksyntää varten. Tämänaamuisesta keskustelusta kävi selkeästi ilmi, että tämä on meidän kaikkien yhteinen toive.
Jotkin jäsenet ottivat esiin talousarviokysymyksen. Näkökohdat olivat perusteltuja. Saavutetusta kompromissista esitettiin kommentteja. Niitä korostamme keskusteluissa. Vastaukseksi jäsen Hänschille ja muille toteaisin olevani täysin tietoinen siitä, että unionin talousarviota koskevat sopimusmenettelyt ovat erityisen arka asia parlamentille. Otan tämän kattavasti huomioon. Puheenjohtajavaltio kiinnittää erityistä huomiota siihen, että varmistetaan tasapainoinen ratkaisu, jonka kaikki, myös parlamentti, voivat hyväksyä. Välitän ensi sijassa Ecofin-neuvostolle osoitetut huomautukset sen puheenjohtajalle, kollegalleni McCreevylle.
Vastaukseksi jäsen Doylen tärkeään kommenttiin Burmasta toteaisin, että teimme päätöksen diplomaattisuhteiden solmimisesta Burman/Myanmarin kanssa unionin puheenjohtajavaltiona ja että siihen vaikutti Irlannin tarve päästä EU:n puheenjohtajavaltiona suoraan kontaktiin Burman viranomaisten kanssa, mikä ei muutoin olisi ollut mahdollista. Ennen suhteiden solmimista – joiden tarpeen ymmärsimme – kuulimme asiasta Aung San Suu Kyita, joka antoi hyväksyntänsä päätöksellemme, koska hän ymmärsi, että meidän tarvitsee hoitaa tehtävämme ja että myös hoidamme sen. Niinpä tarkistimme tämän, ja hän suostui siihen. Euroopan unionin puheenjohtajavaltiona meillä on sekä mahdollisuus että velvollisuus puhua Burman viranomaisille Euroopan unionin puolesta. Olisimme toki voineet olla tekemättä mitään. Tavoitteenamme on kuitenkin edelleen demokratian palauttaminen Burmaan, ihmisoikeusloukkausten lopettaminen sekä rauhan ja vaurauden takaaminen pitkään kärsineelle Burman kansalle, mitä me kaikki tahdomme. Uskomme, että Burman-suurlähettilään nimittäminen laajentaa sitä pohjaa, jolta voimme tähdätä näihin Euroopan unionin ja kansainvälisen yhteisön tavoitteisiin. Kaikki jäsenvaltiot Luxemburgia lukuun ottamatta säilyttävät diplomaattisuhteet Burmaan.
Lopuksi haluaisin kiittää kaikkia puhujia esitetyistä kommenteista. Kiitän myös ryhmien johtajia yhteistyöstä ja jatkuvasta yhteydenpidosta puheenjohtajavaltioon ja HVK-ryhmän jäseniin, joiden kanssa minulla on ollut tilaisuus keskustella moneen otteeseen – niinkin hiljattain kuin aiemmin tällä viikolla Dublinissa, jossa he osallistuivat ulkoasiainvaliokuntien puheenjohtajien ryhmän kokoukseen. Olen täysin tietoinen siitä, että parlamentti kannattaa johdonmukaisesti kaikenlaisia asialistallamme olevia kysymyksiä. Toivon, että tukenne jatkuu myös tulevina kuukausina. Puhun tietenkin uudelle parlamentille kesäkuun Eurooppa-neuvoston jälkeen, mutta voin vakuuttaa teille, että aiomme luoda jonkinlaisen mekanismin, jonka avulla pysymme myös välikaudella ajan tasalla kaikkien kysymysten osalta. Teen kaiken voitavani pitääkseni tämän yhteyden yllä ja pitääkseni teidät ja kolleganne ajan tasalla siitä, miten hankkeet tarkkaan ottaen etenevät huhtikuussa ja toukokuussa.
Prodi,
   . – Puhun hyvin lyhyesti, koska annan täyden tukeni puheenjohtaja Ahernin vastauksille ja kaikille määrätietoisille toimille, joita on suunniteltu Eurooppa-neuvoston käsittelemille aloille.
Haluaisin esittää yhden huomautuksen siitä, mitä jäsen Barón Crespo totesi puheenvuorossaan. Hän totesi olevansa kovasti huolissaan siitä, miten jotkut komission jäsenet ovat jättäneet virkansa ottaakseen vastaan tärkeitä valtion virkoja. Myönnän toki, että tämä saattaa aiheuttaa tiettyjä ongelmia, ja myönnän, että nyt on tehtävä pikaisia päätöksiä, jotta voidaan varmistaa diplomatiataitoja vaativan komission työskentelyn tehokkuus ja jatkuvuus sen virkakauden viimeisinä kuukausina.
Ensimmäinen, vilpittömin ja vahvin reaktioni on suuri tyytyväisyys. Se, että jäsenvaltioiden hallitukset jälleen kerran rekrytoivat komission jäseniä selviytyäkseen hankalista ajoista tai valmistautuakseen uudelleenvalintaan, on selkeä ja virallinen tunnustus siitä suuresta poliittisesta roolista, jota tämä toimielin on kantanut koko virkakautensa ajan. Olen aina ollut sitä mieltä, että komissio on poliittinen elin, ja olen aina johdonmukaisesti pyytänyt komission jäseniä kantamaan oman poliittisen vastuunsa sanomisistaan ja tekemisistään. Kun näette, miten entinen komission jäsen Anna Diamantopoulou omaksuu johtoaseman Kreikan poliittisessa kampanjassa, miten Pedro Solbes Mira hyvin todennäköisesti saa johtaakseen Espanjan talouden ja miten Michel Barnier todennäköisesti saa vastattavakseen Ranskan ulkopolitiikan, ymmärrätte, millainen rooli komissiolla on ollut viiden viime vuoden ajan.
Kun ensimmäinen vaihdos tapahtui, komission jäsen Dimas esiteltiin nopeasti ja tehokkaasti, ja hän työskentelee jo erinomaisesti. Itse aion toimia aivan yhtä ripeästi välttääkseni keskeyttämästä komission työtä, ja otan täyden vastuun siitä, että nämä siirtymäkaudet jäävät mahdollisimman lyhyiksi. Sama koskee kahta muuta tapausta, jotka lähestyvät, ja kaikkia muita tulevia tapauksia, sillä niitä todennäköisesti tulee: jotkut komission jäsenet asettuvat ehdolle Euroopan parlamentin vaaleissa, mikä on mielestäni erittäin myönteinen merkki. Toivon vain, että prosessi osoittautuu kaksisuuntaiseksi ja että tässä parlamentissa on jäseniä, jotka voivat liittyä seuraavaan komissioon. Tässä on nimittäin kyse demokratian säännöistä, tavasta, jolla parlamentti ja komissio lujittavat toinen toistaan. Puheenvuoroni on toki kovin yleisluonteinen mutta vakava ja tuiki tarpeellinen, ja puheet byrokraattisesta ja teknokraattisesta elimestä kuuluvat menneisyyteen: tosiseikat osoittavat todellisen asiaintilan.
Oma komissioni jatkaa toimintaansa kollegiaalisuuden, tehokkuuden ja jatkuvuuden periaatteita noudattaen, ja takaan tämän jatkuvuuden toimikautemme loppuun eli 31. lokakuuta ja 1. marraskuuta väliseen yöhön asti. Hyvä jäsen Doyle, ilmoittaisitteko tämän myös ystävällemme jäsen Poetteringille? Hän tulee varmasti tästä iloiseksi.
Puhemies.
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron, koska tässä keskustelussa viitattiin siihen, että 11. maaliskuuta toimitetussa äänestyksessä äänestin tyhjää suullisesta tarkistuksesta, jossa ehdotettiin, että julistaisimme maaliskuun 11. päivän Euroopan terrorisminvastaiseksi päiväksi.
Haluan selventää, etten vastusta ajatusta kansainvälisestä terrorisminvastaisesta päivästä enkä ajatusta Euroopan terrorisminvastaisesta päivästä. Jos näin olisi ollut, olisin äänestänyt ehdotusta vastaan, mutta äänestin tyhjää, koska julistuksen perusteluissa esitetään valheellisia ja manipuloivia näkemyksiä sekä annetaan Euroopan kansalaisille väärää tietoa näiden murheellisten ja järkyttävien iskujen tekijöistä.
Julistuksessa viitataan myös siihen, ettei Baskimaan hallitus ole kahdenkymmenen vuoden aikana onnistunut tekemään terrorismista loppua. Tässä haluan muistuttaa, että pääministeri Aznarin johtama ja kansanpuolueen vetämä hallitus lupasi kitkeä terrorismin viidessä vuodessa. Nyt tuosta hetkestä on kulunut kahdeksan vuotta, mutta yhden terrorismin muodon sijasta niitä onkin nyt kaksi.
Meidän on koetettava ymmärtää, ettei terrorismia vastaan voida taistella yksinomaan poliisi- ja oikeusviranomaisten keinoin. Keskeistä on puuttua epäoikeudenmukaisuuteen ja köyhyyteen. Keskeistä on kunnioittaa muiden identiteettiä, kulttuuria ja uskontoa, ja keskeistä on sellainen kansainvälinen oikeudenmukainen oikeussäännöstö, jota me kaikki noudatamme aina emmekä vain silloin, kun se on yksittäisten etujen mukaista. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Ortuondo ei maininnut minua henkilökohtaisesti, mutta viittasi muutamiin asioihin, joita sanoin keskustelun aikana. Mielestäni minulla on työjärjestyksen 122 artiklan nojalla oikeus vastata näihin vihjauksiin, joissa hän siteerasi minua miltei sanatarkasti.
Tapanani ei ole ryhtyä tällaisiin likaisiin väittelyihin, koska mielestäni likapyykki pitää pestä kotona. Totuus on kuitenkin totuus – sanoipa sen sitten Agamemnon tai hänen sikopaimenensa – ja jäsen Ortuondon olisi syytä vilkaista omia nurkkiaan ennen kuin hän ryhtyy esittämään väitteitä ja neuvomaan muita, koska ainoa vastuussa oleva poliitikko on hänen omaa puoluettaan edustava autonomisen hallituksen pääministeri – ja kun tässä yhteydessä käytän ilmaisua "vastuussa oleva", kohdistan vahvoja epäilyksiä henkilöön, joka on ryhtynyt Espanjan perustuslain vastaiseen hankkeeseen romuttaakseen Espanjan yhtenäisyyden.
Näin ollen totean seisovani kaiken sanomani takana enkä peru yhtäkään sanoistani. 
Puhemies.
   Jäsen Ortuondo Larrea, olen pahoillani, mutta en voi sallia enää uusia vastauksia. Teidän on selvitettävä tämä asia muualla. Teillä kummallakin on ollut mahdollisuus käyttää 122 artiklaa kertaalleen. Ette saa tilaisuutta käyttää sitä kahdesti.
Kiitän kaikkia keskusteluun osallistuneita: , puheenjohtaja Prodia ja kaikkia kollegoitamme.
Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(3).
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Maaten (ELDR ),
   .  Siinä missä puheenjohtajavaltio Italia ei onnistunut saamaan aikaan Euroopan perustuslakia, Irlanti vaikuttaa nyt onnistuvan. Meillä on nyt odottamatta ainutlaatuinen mahdollisuus saada kaikki eurooppalaiset mukaan tähän menettelyyn. Meidän on selvennettävä asioita äänestäjille, ennen kuin he antavat äänensä 10.–13. toukokuuta. Neuvoston on tämän vuoksi annettava teksti etuajassa jo toukokuussa, mikä on aivan mahdollista.
Kuinka päättäväinen neuvosto oikeastaan on? Kuinka voimakas on esimerkiksi sen tahto todella puuttua tehokkaasti terrorismiin? Vaikka terrorismin vastaisen toiminnan uusi koordinaattori de Vries on epäilemättä oikea mies tehtävään, hänen tehtävänsä on mahdoton, jos kansalliset turvallisuuspalvelut kieltäytyvät yhteistyöstä.
Halusimme neuvostolta myös lopullisia päätöksiä Euroopan talouden piristämiseksi. Innovaatioita on edistettävä, työmarkkinoita on joustavoitettava ja tarpeettomat säännöt on poistettava. Saimme jälleen selkeän päätöksen uuden komitean perustamisesta. Koska neuvosto aikoo lopultakin kantaa vastuunsa? Epäilen vielä Kokin johtaman talouskasvua käsittelevän komitean laatiman raportin mahdollisuuksia. Viime kädessä valtioiden on itse toteutettava rakennemuutoksensa. 


Puhemies.
   – Arvoisat parlamentin jäsenet, minulla on ilo toivottaa tervetulleiksi viralliselle lehterille saapuneet EU:n ja Venäjän välisessä parlamentaarisessa yhteistyövaliokunnassa olevan Venäjän duuman valtuuskunnan puheenjohtaja ja duuman varapuhemies Oleg Morozov sekä liittoneuvoston jäsenet Alexander Belousov ja Gennadi Gorbunov. Valtuuskunta osallistuu Strasbourgissa useisiin tapaamisiin parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan valtuuskuntamme kanssa. Toivotan heidät parlamentin puolesta tervetulleiksi. Olemme iloisia heidän läsnäolostaan.
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Koska parlamentissa vierailee tänään korkean tason valtuuskunta Venäjän duumasta, haluan ilmaista – ja uskoakseni tämä on myös muidenkin kanta – närkästykseni ja suuttumukseni Venäjän hallituksen Tšetšeniassa harjoittaman politiikan johdosta.
Schulz (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyydän saada käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron esittääkseni teille puhemiehenä pyynnön, jonka toimitin viime maanantaina parlamentin puhemiehelle ja jonka nyt haluan toistaa. Se koskee seuraavaa: eräs parlamentin jäsen on esittänyt erilaisia syytöksiä muita jäseniä kohtaan. Syytökset koskevat henkilökohtaisesti minua ja monia muitakin kotimaani edustajia täällä parlamentissa. Minusta nämä syytökset olisi tutkittava.
Arvoisa puhemies, esitän pyyntöni henkilökohtaisesti, mutta myös kaikkien muiden PSE-ryhmän 34 saksalaisjäsenen puolesta ja tiedän, että myös muiden ryhmien jäsenillä – vihreillä, PDS- ja CDU/CSU-ryhmillä – on varmasti jotain sanottavaa tähän. Tämän vuoksi pyydän omasta puolestani ja kaikkien muiden kollegojeni puolesta, että toimivaltaiset tahot, erityisesti oikeudellinen yksikkö ja kvestorikollegio, tutkisivat jokaisen yksittäisen esitetyn syytöksen tiiviissä yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen ja OLAF:n kanssa – joka ikisen esitetyistä syytöksistä!
Arvoisa puhemies, pyydän samalla, että näitä väitteitä koskevien tutkimusten tulokset esitetään ennen parlamentin istuntokauden päättymistä – toisin sanoen toukokuuhun mennessä – parlamentissa ja julkisesti.
Arvoisa puhemies, emme voi hyväksyä tällaisten syytösten esittämistä, joiden vuoksi koko toimielin joutuu puolustautumaan. Vaadin, että oikeudellinen yksikkö, kvestorit, tilintarkastustuomioistuin ja OLAF tutkivat huolellisesti jokaisen esitetyn syytöksen ja että tutkimuksen tulokset julkaistaan. Vaadin tätä omasta puolestani ja kaikkien muiden jäsenten puolesta, joita asia koskee.
Puhemies.
   – Hyvä jäsen Schulz, uskon koko parlamentin hyväksyvän ehdotuksenne. Olemme mitä suurimmassa määrin samaa mieltä kanssanne. Puhemies on tietoinen asiasta, sillä hän puhui siitä teille istunnon alussa, joten olen varma, että toimenpiteisiin ryhdytään. 
Nassauer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan kiinnittää huomionne jäsen Schulzin kuvaamiin seikkoihin ja kannatan hänen vaatimustaan syytösten välittömästä tutkimisesta ja tutkimuksen tulosten esittämisestä parlamentissa ja julkisesti. Noin 50–60:tä saksalaista parlamentin jäsentä on ilkeämielisesti syytetty päivärahoihin liittyvistä väärinkäytöksistä. Kiistän painokkaasti nämä syytökset! Päiväraha ei ole korvaus istuntoihin osallistumisesta. Istuntoihin osallistumisen lisäksi meillä kaikilla on lukemattomia muita tehtäviä suoritettavanamme. Nämä tehtävät eivät sisälly mihinkään esityslistoihin, ja päivärahoja tarvitaan kulujen kattamiseksi, jotta näitä tehtäviä voidaan suorittaa Brysselissä tai Strasbourgissa. Emme tämän vuoksi voi hyväksyä tällaista häpäisyä. Kiistän vielä kerran nämä syytökset. Parlamentin jäsen käyttää hyväkseen parlamentaarisia oikeuksiaan vakoillakseen kollegojaan mitä arvottomimmalla ja vastenmielisimmällä tavalla.
Arvoisa puhemies, myös tästä syystä vaadin, että syytökset tutkitaan ja että tuloksista kerrotaan – kuten jo sanoin – julkisesti ja meille itsellemme.
Lehne (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kolmen viikon ajan parlamenttia ovat riivanneet nimettömät syytökset, joiden mukaan parlamentin jäsenet ovat väärentäneet nimiä läsnäololistoihin. Eilisillasta lähtien huhumylly on kertonut, että hallinto on saanut selvityksensä päätökseen käsialatutkijoiden avulla ja todennut, ettei väärennöksiä ole tehty. Minusta ei ole hyväksyttävää, että tänään keskiviikkona, kun tutkimukset on saatettu päätökseen, tietoa ei ole julkisesti esitetty täysistunnolle eikä lehdistölle.
Odotan parlamentin puhemieheltä – en teiltä, vaan itseltään puhemieheltä – että tutkimustulokset julkaistaan vielä tänään.
Rühle (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ilmaista kannatukseni aiempien puhujien huomautuksille. Parhaillaan on käynnissä Euroopan parlamentin vastainen kampanja, joka meidän on mielestäni torjuttava. Tästä seuraa, että meidän on selvitettävä asiat perusteellisesti mahdollisimman pian, sillä pelkään, että sen seurauksena seuraavissa vaaleissa äänestysinnokkuus jää hyvin laimeaksi. Jos haluamme voittaa takaisin kansalaisten luottamuksen, meidän on selvitettävä asia. Kehotamme kaikkia toimielimiä ottamaan osaa tämän asia selvittämiseen mahdollisimman pikaisesti ja lopulta tämän kampanjan lopettamiseen.
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron pyytääkseni puhemiestä olemaan yhteydessä arvoisaan jäseneen Hans-Peter Martiniin ja pyytämään tätä suostumaan samaan menettelyyn, kuin mihin jäsen Schulz ja muut saksalaiset kollegat ovat suostuneet heitä kohtaan erityisesti Itävallan lehdistössä esitettyjen syytösten osalta.
Puhemies.
   – Hyvä Barón Crespo, kaikki nämä pyynnöt välitetään tarkkaan Pat Coxille. 
Kaufmann (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, kannatan varauksetta edellisten puhujien ehdotuksia. Järjestimme eilen parlamentissa lehdistötilaisuuden, johon osallistuivat kaikki poliittiset ryhmät. Kirjoitimme avoimen kirjeen erääseen saksalaiseen sanomalehteen ja esitimme siinä näkemyksemme näistä syytöksistä. Voimme yhdessä palauttaa kansan luottamuksen parlamenttiin ainoastaan, jos jokainen yksittäinen syytös kumotaan erityisesti; uhattuna on sekä joka ikisen parlamentin jäsenen asema että Euroopan parlamentin asema ja yhtenäisyys. Pyydän tämän vuoksi, että jokainen syytös todella tutkitaan erikseen, kuten jäsen Schulz ehdotti. 
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin edustajana minulla on kunnia osallistua hallituksen konferenssiin. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puheenjohtajana olen käynyt tiiviitä keskusteluja – neuvostossa, komissiossa ja suurlähetystöissä – muiden valtioiden edustajien, myös tulevien jäsenvaltioiden edustajien kanssa. Pyydän teiltä tukea ja suojaa, jottei jäsen Martin voi julkisesti herjata tätä mandaattiini kuuluvaa toimintaa.
Atkins (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron ja pyydän parlamentin puheenjohtajistoa pohtimaan tarkkaan, mitä sääntöjä sovelletaan kameroiden käyttöön jäsenten työskentelyn kuvaamiseksi ja miten näitä sääntöjä valvotaan. Jokaisessa lainsäädäntöelimessä ja neuvostossa, jossa olen toiminut, on olemassa selvät säännöt siitä, mitä voidaan tehdä ja mitä ei. Meillä on näyttöä siitä, että on tapahtunut paljon sellaista, mitä ei pitäisi tapahtua, ja sellainen on lopetettava. Voitteko vakuuttaa meille, että näin tapahtuu?
Puhemies.
   – Arvoisat parlamentin jäsenet, välitän kaikki täällä esitetyt huomautukset puhemies Pat Coxille. Henkilökohtaisesti hyväksyn niistä suuren osan ja olen varma, että asia selvitetään. 

Randzio-Plath (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, sallinette minun kommentoida valiokunnan puolesta mietintöä, jonka olemme nyt yksimielisesti hyväksyneet, sillä tämä liittyy Lamfalussyn prosessin laajentamiseen. Tämä tarkoittaa sitä, ettei Euroopan parlamentin lainsäädäntöoikeuksia vähennetä ilman Euroopan perustuslain säännöstä, toistaiseksi tällainen säännös on esitetty pelkästään perustuslakiluonnoksen 35 artiklassa. Asian ydin on se, että jos delegoimme lainsäädäntötyötä asiantuntijakomiteoille ja viranomaisille, meidän on joka tapauksessa säilytettävä tarkistusoikeus siten, että toimielinten välisen tasapainon yhteydessä parlamenttia kohdellaan aivan samalla tavalla kuin neuvostoa. Tästä on seurannut valtavia ongelmia arvopaperialan lainsäädännössä, mutta olemme todenneet, että parlamentti on pystynyt valvomaan lainsäädäntömenettelyä, säilyttämään riippumattoman määrittelyn ja tekemään selkeän eron teknisten ja poliittisten ongelmien välille. Näin kansalaisten valitsema riippumaton Euroopan parlamentti on tosiasiassa säilynyt toisena lainsäätäjänä.
Nyt on kyseessä menettelyn laajentaminen pankki- ja vakuutusalalle. Nyt lainsäädäntövaltaa käyttävät toimielimet, Eurooppa-neuvosto ja komissio, joilla on ehdotusoikeus, ovat vakuuttaneet meille kunnioittavansa Euroopan parlamentin oikeuksia lainsäädäntömenettelyyn osallistuvana toimielimenä ja antavat myös molemmat tätä koskevan julkilausuman, joten yksikään lainsäädäntöelin ei ole toista paremmassa asemassa.
Olemme valmistautuneet hyväksymään menettelyn, sillä lainsäädännöstä tulee yhä monimutkaisempaa, mikä näkyy myös televiestinnän alalla, mutta emme voi delegoida lainsäädännön määrittelyoikeutta ja poliittista päätöksentekoa asiantuntijoille tai virkamiehille. Komission ja neuvoston takeet saatuamme äänestämme mietinnöstäni – joka sallii laajentamisen, mutta jossa samalla tehdään selväksi, että parlamentti osallistuu edelleen lainsäädäntömenettelyyn. Tästä ei ollut säädetty näin selkeästi ennen perustuslakiluonnosta, mutta nyt meillä on toimielinten välinen sopimus, ja katson, että tämä merkitsee Euroopan parlamentille merkittävää edistysaskelta. 
Roche,
     Arvoisa puhemies, haluan esittää lausunnon ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi uuden rahoituspalvelualan komiteajärjestelmän perustamisesta. Haluan erityisesti saattaa parlamentin tietoon Ecofin-neuvoston puheenjohtajan ministeri Charlie McCreevyn 24. maaliskuuta talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtajalle Randzio-Plathille lähettämän kirjeen sisällön. Kirjeen sisältö oli seuraava:
"Haluan selventää joitakin neuvoston ja Euroopan parlamentin välisessä yhteydenpidossa esiin nousseita seikkoja, jotka koskevat komission 5. marraskuuta 2003 esittämää ehdotusta direktiiviksi uuden rahoituspalvelualan komiteajärjestelmän perustamisesta. Kun Tukholmassa maaliskuussa 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti soveltaa Lamfalussyn lähestymistapaa arvopaperialalla, puheenjohtajan päätelmiin sisällytettiin seuraava kohta: "Eurooppa-neuvosto panee merkille, että komissio on tasapuoliseen ratkaisuun pääsemiseksi niissä tapauksissa, joissa arvopaperimarkkina-alan täytäntöönpanotoimenpiteiden on keskustelujen perusteella tunnustettu olevan erittäin arkaluontoisia, sitoutunut komiteamenettelystä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn päätöksen puitteissa välttämään toimia, jotka olisivat vastoin tällaisten toimenpiteiden aiheellisuutta koskevaa neuvoston enemmistön mielipidettä. Tämä sitoumus ei muodosta ennakkotapausta."
"Neuvosto ottaa huomioon, että komission sitoumus ei muodosta ennakkotapausta, ja Lamfalussyn lähestymistavan merkityksen arvopaperialalla, eikä pyydä komissiota tekemään samanlaista sitoumusta laajennettaessa Lamfalussyn lähestymistapaa pankki- ja vakuutusalalle.
Mitä tulee toimielinten väliseen tasapainoon, muistanette neuvostossa 9. joulukuuta 2002 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien lausunnon, jossa he ilmoittivat päättäneensä kiinnittää valtioiden ja hallitusten päämiesten huomion EY:n perustamissopimuksen 202 artiklan tarkistamisen merkitykseen ja kehottaa näitä tarkastelemaan asiaa hallitustenvälistä konferenssia valmisteltaessa. Nyt hallitustenvälisen konferenssin käsiteltävänä on luonnos perustuslailliseksi sopimukseksi, jossa säännellään delegoitujen säännösten täytäntöönpanovallan siirtämistä komissiolle. Perustuslaillista sopimusta ei ole vielä hyväksytty, mutta voin vakuuttaa teille, että neuvostossa kokoontuvat jäsenvaltioiden hallitusten edustajat kannattavat perustuslakiluonnoksen I osan 35 artiklassa esitettyjen periaatteiden mukaista ajatusta tasapainoisesta lainsäädäntöjärjestelmästä."
Bolkestein,
   .  Arvoisa puhemies, nyt käsiteltävänä oleva direktiiviehdotus, joka tosin on hyvin tekninen, on hyvin merkittävä Euroopan rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen menestyksen kannalta. Olemme muutaman viimeksi kuluneen vuoden aikana siirtyneet täysin uudenlaiseen arvopaperimarkkinoiden sääntelyä koskevaan lähestymistapaan, jonka tarkoituksena on varmistaa, että Eurooppa voi reagoida nopeasti ja tehokkaasti markkinoiden kehitykseen ja niiden tarjoamiin mahdollisuuksiin. Tämän vuoksi komissio esitti ehdotuksen, jonka tarkoituksena on luoda johdonmukainen ja tehokas sääntelyjärjestelmä, joka kattaa koko rahoituspalvelujen alan. Ehdotusta laatiessamme otimme huomioon parlamentin varauksellisen suhtautumisen ja erityisesti huolenne, jotka koskevat toimielinten välistä tasapainoa parlamentin ja neuvoston kesken.
Tämän vuoksi minun onkin kiitettävä siitä, miten yhteistyöhaluisesti parlamentin jäsenet ja neuvosto sekä erityisesti puheenjohtajavaltio Irlanti ovat osallistuneet ratkaisun etsimiseen. Tämän vuoksi haluan nyt esittää Euroopan komission puolesta virallisen julkilausuman. 

Rahoituspalvelumarkkinoiden yhdentyminen on ratkaisevan tärkeää Euroopan talouden vahvistamiseksi, kuten Lissabonissa ja Tukholmassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi. Rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpano neuvoston päätelmissä esitetyn määräajan kuluessa, toisin sanoen vuoteen 2005 mennessä, on erittäin tärkeää tavoitteen saavuttamiseksi.
Komissio on hyvin tyytyväinen yhteisön toimielinten väliseen tiiviiseen yhteistyöhön ja suhtautuu luottavaisesti yhteistyön jatkumiseen komission ehdotusten täytäntöönpanossa Lamfalussyn johtaman asiantuntijakomitean suositusten mukaisesti. Komissio huomauttaa, että toimielinten välisen Lamfalussyn menetelmän seurantaryhmän toisessa väliraportissa todettiin Lamfalussyn prosessin olevan toteuttamiskelpoinen väline Euroopan unionin rahoitusmarkkinoita koskevan lainsäädännön ja sääntelyn tehokkuuden ja nopeuden parantamiseksi.
Yleisesti ottaen komissio ilmoitti hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassaan, että sen toimeenpanovastuu on määritettävä entistä selkeämmin ja että neuvoston ja parlamentin on osallistuttava tasavertaisesti komission tehtävien toteuttamista koskevaan valvontaan. Komissio korostaa sitoumustaan siihen, että parlamentti ja neuvosto ovat tasavertaisessa asemassa sille yhteisellä päätöksellä siirretyn toimeenpanovallan valvonnassa. Tässä yhteydessä komissio toteaa, että puheenjohtaja Romano Prodin 5. helmikuuta 2002 pidetyssä täysistunnossa esittämän lausunnon jälkeen se on tehnyt konkreettisia ehdotuksia 202 artiklan tarkistamisesta ja uuden perustuslaillisen sopimuksen mahdollista hyväksymistä odoteltaessa vuoden 1999 komitologiapäätöksen muuttamisesta ja osoittanut näin, että sen tavoitteena on tasapainoisen ratkaisun löytäminen.
Odoteltaessa perustuslakiluonnoksen mahdollista hyväksymistä ja voimaantuloa rahoituspalvelujen alalla on kuitenkin tarve löytää joustavat sääntelymekanismit ilman että näin luotaisiin ennakkotapausta, vaikka toimielinten välinen tasapaino onkin kokonaisuudessaan säilytettävä. Tämän vuoksi, mitä tulee arvopaperialaan, asiasta vastaava komission jäsen lähetti 2. lokakuuta 2001 kirjeen talous- ja raha-asioiden valtuuskunnan puheenjohtajalle. Kirjeen jälkeen 5. helmikuuta 2002 järjestetyssä parlamentin täysistunnossa annettiin virallinen lausuma. Lähestymistavan laajentamisesta pankki- ja vakuutusalalle sekä ammatillisiin eläkejärjestelmiin ja sijoitusyhtiömalleihin komissio toteaa, että se ottaa huomioon parlamentin aikomuksen rajata komission uusien täytäntöönpanovaltuuksien keston neljään vuoteen...
...tarkasteltavana olevien direktiivien voimaantulosta alkaen, edellyttäen että täytäntöönpanovaltuuksia jatketaan komission ehdotuksen mukaisesti ja että neuvosto ja parlamentti hyväksyvät sen. Komissio voi hyväksyä parlamentin vastaisuudessa tätä koskevat tarkistukset. Se voi varmistaa, että parlamentille annetaan täytäntöönpanotoimenpiteiden tarkastelua ja niitä koskevan lausunnon antamista varten kolmen kuukauden pituinen määräaika, joka lasketaan siitä, kun ehdotetut toimenpiteet on toimitettu sille ensimmäisen kerran. Tätä ajanjaksoa voidaan kuitenkin lyhentää asianmukaisesti perustelluissa kiireellisissä tapauksissa. Komissio takaa täydellisen avoimuuden suhteessa parlamenttiin koko täytäntöönpanovaltuuksien soveltamismenettelyn ajan ja huolehtii myös laajasta julkisesta kuulemisesta ennen täytäntöönpanotoimia koskevien luonnosten laatimista.
Komissio olisi tyytyväinen markkinaosapuolten ryhmän perustamiseen Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komitean, Euroopan vakuutus- ja työeläkevalvontaviranomaisten komitean sekä Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komitean kesken. Komissio toistaa poliittisen tahtonsa huolehtia siitä, että parlamenttia kohdellaan tasavertaisesti. Komissio toistaa antamansa sitoumuksen huolehtia toimielinten välisestä tehokkaasta yhteistyöstä ja ottaa tiukasti huomioon parlamentin kanta ja sen mahdollisesti antamat päätöslauselmat sellaisten täytäntöönpanovaltuuksien noudattamisesta, jotka ylittävät perussäädösten toimivaltuudet, ja se pyrkii näissä tapauksissa saavuttamaan tasapainoisen ratkaisun.



Böge (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, viittaan työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohtaan. Mietintö uusia naapuruussuhteita koskevasta politiikasta koskee Euroopan investointipankin lainanantopalvelujen uudelleenjärjestämistä. Kuultuani koordinaattoreiden enemmistöä pyydän, että äänestys toimitetaan vain tarkistuksista ja että äänestystä luonnoksesta lainsäädäntöpäätöslauselmaksi lykätään, jotta meillä olisi jälleen mahdollisuus neuvotella komission ja neuvoston kanssa tarkistuksistamme ja jotta myös ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan näkemykset voidaan ottaa huomioon, koska neuvotteluissa olisi päätettävä uusista ensisijaisista tavoitteista suhteissa Venäjään ja uusiin itsenäisiin valtioihin. 

Nielson,
   .  Arvoisa puhemies, komissio uskoo, että parlamentilla, neuvostolla ja komissiolla on hyvät edellytykset päästä sopimukseen tästä kehitysyhteistyötä Etelä-Afrikan kanssa koskevasta muutetusta asetuksesta. Tarkistus 3 on ainoa este komission ja – huomautan – myös neuvoston hyväksynnälle. 
Maes (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä selvityksestä. Näissä olosuhteissa voimme perua tarkistuksen 3 ja ilmoittaa, että tarkistus 2 korvataan tarkistuksella 4. 


Hazan (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, ehdotan mietinnössä yhteisten lentojen järjestämistä kahden tai useamman jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi koskevan Italian aloitteen hylkäämistä kahdesta syystä. Ensinnäkin mietinnössäni pyritään ensisijaisesti korostamaan, että Euroopan valtiot eivät voi vain suosia turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan rankaisutoimia ja samanaikaisesti suhtautua välinpitämättömästi laillista maahanmuuttoa ja valtioissamme laillisesti asuvien kehitysmaiden kansalaisten kotouttamista koskeviin politiikan osa-alueisiin. Italian esittämä aloite ei myöskään tuo mitään lisäarvoa yhteisön toimille tällä alalla.
Haluan virallisesti lausua, että joukkomaastapoistaminen on valitettava käytäntö...
…johon ei pitäisi turvautua kuin erikoistapauksissa, kun taas tällä aloitteella pyritään tekemään toimenpiteestä yleisempi ja arkisempi. Lisäksi on mielestäni todella pahoiteltavaa, että ainoat lentoteitse tapahtuvan maastapoistamisen yhteydessä noudatettavat turvallisuusmääräykset esitetään vain liitteessä, jolloin niitä ei tulkita luonteeltaan velvoittaviksi. Tämä paljastaa erityisesti neuvoston aikomuksen rakentaa Eurooppa-linnoitusta.
Lopuksi neuvosto ei saa jättää huomiotta, kuten se on tehnyt, parlamentin kantaa asiassa, joka koskee useita perusvapauksia. Parlamentin neuvoa-antavasta asemasta, joka nytkin on pelkkä muodollisuus tällä alalla, tulisi täysin merkityksetön tämän kaltaisissa ehdotuksissa. Tämä on todiste – jos sellaisia vielä tarvitaan – tarpeesta uudistaa toimielimiämme, joiden uhreja ovat ensisijaisesti edustamamme kansalaiset.
Hyvät kollegat, pyydän teitä näistä syistä hylkäämään aloitteen.

Hazan (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa kannattavani aloitteen palauttamista valiokuntaan. 

Cappato (NI ).
    Arvoisa puhemies, tässä asiassa Euroopan komissio on valinnut laittoman toimintatavan, joka on riistänyt Euroopan parlamentilta sen toimivallan ja todella uhrannut Euroopan riippumattomuuden Amerikan yhdysvalloille. Tämän vuoksi kysyn komissiolta tässä vaiheessa, eikö sen mielestä olisi parempi antaa asia kokonaan sen demokraattisen toimielimen ratkaistavaksi, jolla on tässä asiassa päätösvaltaa, toisin sanoen Yhdysvaltojen kongressille sen sijaan, että joudumme äänestämään. 

Nicholson of Winterbourne (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, olette oikeassa siinä, että meidän on tutkittava avoimuutta ja tilivelvollisuutta. Voimmeko tarkastella myös sitä, noudatammeko työllisyyslainsäädäntöä? Minua on jatkuvasti huolestuttanut avustajien puutteellinen asema. Eikö tämä tarjoa meille mahdollisuuden tarkistaa ja varmistaa, että noudatamme työllisyyslainsäädäntöä? 
Zimmerling (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olen yksi jäsen Hans-Peter Martinin kunnianloukkausten uhreista, enkä enää aio sietää tällaista. Pyydän tämän vuoksi – ja toivon merkittäväksi pöytäkirjaan – että jäsen Hans-Peter Martinin parlamentaarinen koskemattomuus pidätetään. Käynnistän rikosoikeudellisen menettelyn kyseistä jäsentä vastaan herjauksesta, kunnianloukkauksesta, loukkaavasta kielenkäytöstä, vahingon tuottamisesta ja muista mahdollisista rikkomuksista. Pyydän hänen parlamentaarisen koskemattomuutensa pidättämistä näiden syytteiden nostamiseksi. 


Figueiredo (GUE/NGL ),
   . On pantava merkille, että Euroopan parlamentti hyväksyi Lamfalussyn prosessina tunnetun menettelyn rahoitusmarkkinoita koskevan lainsäädännön antamiseksi, mikä tarkoittaa sitä, että menettelyyn liittyvät perustavaa laatua olevat poliittiset valinnat tehdään yhteispäätöksellä ja että komissio hyväksyy sen täytäntöönpanoon liittyvät tekniset toimenpiteet.
Prosessin pääasiallisena tavoitteena on nopeuttaa rahoitusmarkkinoita koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa yhtenäismarkkinoiden, yhdennettyjen pääomamarkkinoiden luomiseksi vuoteen 2005 mennessä. Prosessista olisi hyötyä markkinoiden pääasiallisille toimijoille, sillä se antaisi näille merkittävän vaikutusvallan lainsäädännössä ja edistäisi pääoman ja rahoitusvälineiden liikkuvuutta ahneiden keinottelijoiden ruokkimiseksi. Euroopan parlamentti hyväksyi prosessin, koska se hyväksyi sen tavoitteet ja antoi näin ollen lainsäädäntövallan muille. Emme näin ollen voi valittaa tai kutsua prosessia pelkäksi komiteamenettelyksi.
Luomalla uuden organisaatiorakenteen rahoituspalvelualan komiteoille Euroopan komissio pyrkii soveltamaan Lamfalussyn prosessia pankkialaan, vakuutusalaan ja yhteissijoitusyrityksiin. Euroopan parlamentti suhtautuu jälleen kriittisesti, mutta jälleen kerran se hyväksyy prosessin, sillä se hyväksyy jälleen kerran esitetyn tavoitteen. Tämä on hyvä opetus niille, jotka niin äänekkäästi puolustavat yhteispäätösmenettelyä. 

Queiró (UEN ),
   . Assosiaatiosopimuksen – jonka tavoitteena on parantaa EU:n ja Keski-Amerikan välisiä suhteita – laatimisen taustalla on se, että tekemällä Keski-Amerikan ja Andien yhteisön valtioiden kanssa assosiaatiosopimukset, jotka vastaavat täysin Meksikon ja Chilen kanssa jo tehtyjä sopimuksia ja Mercosurin kanssa parhaillaan neuvoteltavaa sopimusta, haluamme luoda perustan yleiselle alueiden väliselle sopimukselle, joka helpottaa EU:n ja Latinalaisen Amerikan välisen assosiaatiosopimuksen tekemistä vapaakauppa-alue mukaan luettuna. Tavoitteena on näin ollen lisätä EU:n vaikutusvaltaa alueella tarjoamalla vastapainoa Yhdysvaltojen alueella jo käyttämän voimakkaalle vaikutusvallalle. Alueen maat siirsivät huomionsa kokonaan Yhdysvaltojen ja Keski-Amerikan suunniteltuun vapaakauppa-alueeseen (CAFTA) ja laajemmin Amerikan vapaakauppa-alueen (FTAA) perustamisaikeiden kiihdyttämiseen. Vaikka olenkin tietoinen tästä kehityksestä, katson, että kilpailu on aina myönteinen asia ja että kaikki näiden maiden kanssa luotavat suhteet ovat molemmin puolin hyödyllisiä sekä jäsenvaltioille ja koko EU:lle että mannertenvälisten sosioekonomisten ja geostrategisten suhteiden tasapainolle. Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . On selvästikin olemassa tarve sille, että EU:n ja Latinalaisen Amerikan välisessä kolmannessa huippukokouksessa Meksikossa vahvistetaan päivämäärä assosiaatiosopimuksia koskevien neuvottelujen aloittamiseksi Keski-Amerikan ja Andien yhteisön valtioiden kanssa. Sopimukset on tehtävä samanlaisin ehdoin kuin Meksikon ja Chilen kanssa tehdyt sopimukset ja Mercosurin kanssa parhaillaan neuvoteltavat sopimukset, tarvittavin muutoksin.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tällaisilla sopimuksilla olisi olennainen merkitys myöhemmin tehtävälle kokonaisvaltaiselle alueiden väliselle sopimukselle, jolla perustettaisiin EU:n ja Latinalaisen Amerikan kumppanuus viimeistään vuonna 2010, niin että siihen sisältyisi vapaakauppa, aivan kuten Euroopan parlamentti pyysi 15. marraskuuta2001 antamassaan päätöslauselmassa.
Uuden sopimuksen pääasiallinen tavoite on vahvistaa EU:n ja Keski-Amerikan välisiä suhteita kehittämällä poliittista vuoropuhelua ja vahvistamalla yhteistyötä sekä luoda edellytykset sille, että Dohan kehitysohjelman tulosten pohjalta EU:n ja Keski-Amerikan sekä EU:n ja Andien yhteisön välillä voidaan neuvotella toteuttamiskelpoiset ja molempia hyödyttävät assosiaatiosopimukset siten, että niihin sisältyy vapaakauppa.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Queiró (UEN ),
   . Obiols i Germàn mietinnön yhteydessä esittämäni äänestysselitykset pätevät myös tämän mietinnön osalta, toisin sanoen: assosiaatiosopimuksella luodaan perusta yleiselle alueiden väliselle sopimukselle, joka helpottaa EU:n ja Latinalaisen Amerikan välisen assosiaatiosopimusten tekemistä vapaakauppa-alue mukaan luettuna, ja näin lisätään EU:n vaikutusvaltaa alueella ja tarjotaan vastapaino Yhdysvaltojen nykyiselle tai sen tavoittelemalle vaikutusvallalle. Jos assosiaatiota ei saada aikaan, alueen maiden huomio keskittyy ensinnäkin Yhdysvaltojen ja Keski-Amerikan suunniteltuun vapaakauppa-alueeseen (CAFTA) ja laajemmin Amerikan vapaakauppa-alueeseen. Meidän on tämän vuoksi kehitettävä kyseisten valtioiden kanssa suhteet, jotka ovat molemmin puolin hyödyllisiä sekä asianomaisille valtioille, koko EU:lle että mannertenvälisten sosioekonomisten ja geostrategisten suhteiden tasapainolle. Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Jaan esittelijän ilmaiseman huolen, joka koskee Euroopan unionin strategista tarvetta tiivistää yhteistyötä koko Latinalaisen Amerikan kanssa. Tämän on oltava Euroopan ensisijainen geostrateginen tavoite.
Pahoittelen sitä, ettei komissio ole onnistunut edistämään tai parantamaan suhteita maanosaan, jolla on samat arvot ja menneisyys kuin Euroopalla. Sitä parlamentti on vaatinut.
Tältä kannalta suhtaudun myönteisesti ehdotettuun uuteen poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä koskevaan sopimukseen, jonka tarkoituksena on vahvistaa unionin ja Andien yhteisön välisiä suhteita kehittämällä poliittista vuoropuhelua ja vahvistamalla yhteistyötä sekä luoda edellytykset sille, että EU:n ja Keski-Amerikan sekä EU:n ja Andien yhteisön välillä voidaan neuvotella toteuttamiskelpoisista ja molempia hyödyttävistä assosiaatiosopimuksista siten, että niihin sisältyy vapaakauppa.
Olen erityisesti huolestunut Venezuelan poliittisen ja yhteiskunnallisen tilanteen heikkenemisestä ja katson, että sopimus antaa Euroopan unionille enemmän valtaa toimia demokratian ja yhteiskunnallisen vakauden edistämiseksi kyseisessä valtiossa.
Tuleva Guadalajaran huippukokous voi olla hyvä tilaisuus edistää näitä suhteita, asettaa realistinen aikataulu todellisen assosiaatiosopimuksen tekemiseksi Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan kesken.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Flemming, Karas, Pirker, Rack, Rübig, Schierhuber ja Stenzel (PPE-DE ),
   . Ehdotuksesta neuvoston asetukseksi takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 2728/94 muuttamisesta (KOM(2003) 604) laaditun mietinnön tarkistuksen 1 yhteydessä haluan korostaa selvästi, että "uusiin" ydinvoimaloihin kuuluvat myös "loppuunsaatettavat" ydinvoimalat (kuten Romanian Cernavoda). Haluan vielä kerran korostaa, että "uudet" ydinvoimalat on ymmärrettävä siten, että niillä tarkoitetaan myös jo olemassa olevien "loppuunsaattamista". 
Queiró (UEN ),
   . Mietinnössä käsitellään takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 2728/94 muuttamista uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin 1. toukokuuta 2004.
Takuurahasto kattaa kolmansille maille myönnetyt taatut lainat ja näiden takaukset. Kymmenen uuden valtion liittyessä pian EU:hun vuonna 2004, rahastoon vaikuttaa se seikka, että useat valtiot ovat saaneet Euroopan investointipankin (EIP) lainaa, joka on taattu EU:n talousarviosta, mikä tarkoittaa sitä, että ne katetaan liittymishetkellä tavoitesummalla. Takuuta ei keskeytetä, mutta lainoihin liittyvät luotonantoriskit siirretään nyt rahastosta suoraan EU:n talousarvioon. Muutosehdotuksessa esitetään säännöt kaikkien tästä syntyvien tilanteiden käsittelemiseksi ja varmistetaan vastuiden asianmukainen siirto rahastosta talousarvioon. Taloudellisten vaikutusten kannalta toimenpide on poikkeuksellinen ja välttämätön, sillä se liittyy laajentumisprosessiin. Äänestin tämän vuoksi mietinnön puolesta. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Takuurahasto perustettiin alunperin EU:n talousarvion suojelemiseksi lisääntyvän ulkoisen lainanannon mahdollisilta riskeiltä. Takuurahastojärjestelmästä katetaan kolme erilaista lainajärjestelyä kolmansille maille: takaukset Euroopan investointipankin lainoille, EU:n makrotaloudellisen rahoitusavun lainoille ja Euratomin ulkoisille lainoille.
Tässä yhteydessä takuurahasto on myös merkittävä väline kolmansia maita koskevassa yhteistyöpolitiikassamme. Ehdotuksen tavoitteena on poistaa uusilta jäsenvaltioilta rahaston takaukset, sillä edellytyksellä, että ne todella liittyvät unioniin, sekä luoda pohjaa tuleville laajentumisille. Emme vastusta tätä.
Olemme kuitenkin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että rahaston tekniset parametrit olisi arvioitava tarkemmin, sillä niitä voidaan pitää liian varovaisina.
Ehdotettujen tarkistusten osalta katsomme, että rahoitusosuutta voitaisiin hieman laskea, mutta se ei ehkä ole realistista ennen nykyisten rahoitusnäkymien voimassaolon päättymistä. Kuten esittelijä toteaa, komission olisi arvioitava varovaisesti rahaston taloudellisia parametrejä ja tehtävä ehdotuksia, jotka vastaavat paremmin todellisia riskejä vuoden 2006 jälkeen. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Asetusehdotus perustuu tarpeeseen muuttaa takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille annettua asetusta (EY, Euratom) N:o 2728/94 uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin 1. toukokuuta ja niiden aseman muuttuessa. Takuurahasto kattaa kolmansille maille taatut lainat ja niiden takaukset.
Takuurahastojärjestelmä perustettiin alunperin vuosille 1993–1999 annettujen rahoitusnäkymien yhteydessä EU:n talousarvion suojelemiseksi lisääntyvän ulkoisen lainanannon mahdollisilta riskeiltä, joten rahasto kattaa ainoastaan kolmansia maita koskevat laina- ja takuuriskit.
Komissio esitti yhdessä ehdotuksensa kanssa takuurahaston toiminnasta yleisen kertomuksen, jossa todetaan rahaston saavuttaneen päätavoitteensa ajanjaksolla 1998-2002.
Äänestin tämän vuoksi ehdotuksen puolesta, sillä teknisenä talousarviota koskevana välineenä se noudattaa toimintatapaa, jonka hyväksyn ja jolla pyritään varmistamaan, että Euroopan unionin ulkoiset toimet ovat vakaita, tukemaan kehitystä ja edistämään Euroopan rajojen ulkopuolisten kansojen ja kansakuntien hyvinvointia. 

Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Komissio ehdottaa muutoksia Euroopan investointipankin (EIP) valtuutukseen myöntää lainoja yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin (takuujärjestelmän kautta myönnetty takuu) laajemman Euroopan sekä uusia naapuruussuhteita koskevan Euroopan unionin politiikan huomioon ottamiseksi. Tämä politiikka sisältyy sen poliittisiin ja rahoituskehystä koskeviin ehdotuksiin vuosiksi 2007–2013.
Tarkastellessamme lainojen enimmäismäärää, joka on 20,260 miljoonaa euroa, voimme pikaisesti päätellä, että lainsäädäntöehdotuksen mukana esitetty kertomus ei juuri tuo mitään uutta taustalla oleviin geopoliittisiin pohdintoihin ja tavoitteisiin, erityisesti sellaisen yleiseurooppalaisen Välimeren alueen vapaakauppa-alueen luomiseksi, jolla Euroopan unionilla olisi poliittista, taloudellista ja sotilaallista vaikutusvaltaa alueellisella tasolla.
Uusia naapuruussuhteita koskevaan politiikkaan sisältyy ensisijaisena kohteena Venäjä, jonka osuutta esittelijä ehdottaa lisättäväksi 500 miljoonalla eurolla, sekä Välimeren valtiot. Lainat edistäisivät varmasti Euroopan unionin vaikutusta, omien etujen tavoittelua sekä alueellista puuttumista. Tuomitsemme tämän tavoitteen.
Kuitenkin sitäkin huolestuttavampaa on, että tätä hyviä naapuruussuhteita koskevaa politiikkaa ajetaan nyt AKT-valtioita, Latinalaista Amerikkaa ja Aasiaa koskevan EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan kustannuksella. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Ehdotus koskee muutoksia jäljellä olevan takuukauden jälkeen EIP:n lainoille takuujärjestelmästä myönnettyyn takaukseen, jonka tarkoituksena on kattaa pankin kolmansille maille myöntämät, yhteisön omiin varoihin perustuvat lainat.
Unionin 1. toukokuuta 2004 toteutuva laajentuminen lisää EIP:n lainanantokykyä lisäämättä lainanantovaltuutuksen mukaisten lainojen kokonaismäärää, mikä on hyvin myönteistä ajankohtana, jolloin Euroopan unioni lisää yhteistyötä mahdollisten ehdokasvaltioiden kanssa Länsi-Balkanilla ja valmistautuu laajentamaan asteittain suhteitaan muihin naapurimaihin etelässä ja idässä.
EIP:n pankkitoimintasuunnitelman (Banking Activities Plan, BAP) mukaan eri alueiden käyttöön loppukaudeksi suunniteltu kokonaislainamäärä on suurempi kuin vahvistettu kokonaismäärä.
Näiden laskelmien perusteella komissio on ehdottanut lainanantovaltuutuksen kokonaismäärän uutta maantieteellistä jakautumista säilyttäen nykyisen enimmäismäärän 19,46 miljoonaa euroa.
Koska unionin suhteita sen lähimpiin naapureihin on parannettava, äänestin esitettyjen tarkistusten puolesta. 

Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Käsiteltävänä oleva mietintö on luonteeltaan teoreettinen, käsitteellinen ja jopa ideologinen.
Perustelujen lukeminen antaa käsityksen, jonka mukaan elämme idyllisessä maailmassa. Maailma voidaan jakaa "avunantajiin" sekä avunantajien hyväntekeväisyyden kohteena oleviin edunsaajiin. Avunantajien on kuitenkin oltava tilivelvollisia veronmaksajilleen, mikä edellyttää – aivan perustellusti – ehtoja niiden kyvylle antaa apua.
Tämän vuoksi todellisessa maailmassa on tarve varmistaa, ettei apua käytetä väärin ja tämän vuoksi Maailmanpankki otti vuonna 1991 käyttöön hyvän hallinnoinnin käsitteen ja määritteli sen pääasialliset piirteet.
Sekä komission tiedonannossa että mietinnössä esitetyssä kriittisessä arviossa (jossa "toimittajaksi" mielletyn valtion asemesta painopiste on "kansalaisyhteiskunnassa") katsotaan "hyvä hallinnointi" terminologiseksi käsitteeksi, joka on pragmaattisempi kuin esimerkiksi demokratian käsite, ja että tämän käsitteen olisi pönkitettävä EU:n kehityspolitiikkaa.
Todellinen maailma on kuitenkin kaukana idyllistä. Vastakkaiset intressit ovat keskenään ristiriidassa eikä mikään "hyvä hallinnointi" voi peittää sitä, että kaikessa yhteisön politiikassa kehitysyhteistyötä pidetään merkitykseltään vähäisenä, että kaikenlainen solidaarisuus loistaa poissaolollaan, "erilaisuutta" ei kunnioiteta, ja että kaikessa on läsnä ehdollisuus, joka määrää taloudellisista ja yhteiskunnallisista malleista.
Katsomme siten, että mietintö on vaarallinen, sillä se kuvaa maailmaa sellaisena kuin hyvässä tarkoituksessa toimivat toivoisivat sen olevan, ei sellaisena kuin se on. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Äänestin mietinnön puolesta, sillä katson, että Euroopan unionin on jatkettava ja nopeutettava pyrkimyksiään edistää demokratiaa kehitysyhteistyöpolitiikkansa merkittävänä tekijänä.
Aidosti demokraattisen hallinnon edistäminen paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla on kiistatta ensisijaisen tärkeää, eikä sitä voida korostaa liikaa, sillä ilman sitä emme tule näkemään toivottua julkisen hallinnon yhteensopivuutta. Tästä syystä haluan korostaa ehdotonta tarvetta kansalaisyhteiskunnan entistä laajempaan osallistumiseen, joka antaa mahdollisuuden toteuttaa meneillään olevat vaalitapaa ja parlamentarismia koskevat uudistukset. Näin voidaan varmistaa, että poliittisen toiminnan perusta on laajempi ja tehokkaampi. Tässä yhteydessä kannatan esittelijän lausuntoa rankaisemattomuuden poistamisesta, joka toteutuu vain, jos perustetaan riippumattomat oikeusjärjestelmät tai vahvistetaan niitä ja kunnioitetaan täysimääräisesti kansalaisvapauksia ja poliittisia vapauksia.
Yksittäisten valtioiden suurempaa tai pienempää kykyä aliarvioimatta haluan lopuksi kannattaa ajatusta siitä, että avunannon lopettaminen on rajattava tapauksiin, joissa hallitukset eivät piittaa tai ovat vastuussa jatkuvista miesten, naisten ja lasten perusoikeuksien loukkauksista. Tämän ei tietenkään pidä estää vuoropuhelun jatkumista eikä humanitaarisen avun ja ruoka-avun antamista. 

De Rossa (PSE ),
   . Haluan ilmaista tukeni mietinnölle, joka on merkittävä askel eteenpäin saastuttaja maksaa –periaatteen soveltamisen edistämisessä. Ympäristövahinkojen syntyessä ensimmäinen kysymys on aina: kuka maksaa. Mietintö antaa mahdollisuuden saastuttaja maksaa –periaatteen soveltamiselle, ja tätä periaatetta on sovellettava johdonmukaisesti ja tehokkaasti.
Komissiolle esitetty vaatimus laatia kertomus kuuden vuoden kuluessa antaa meille myös mahdollisuuden tarkastella tätä merkittävää alaa uudelleen ja arvioida asianmukaisesti käytännön vaikutuksia.
Ihanteellisessa maailmassa olettaisin, että kansalaisia suojellaan kaikilta ympäristövahinkojen riskeiltä – ja nyt me onneksi edistymme hieman todellisten ehkäisevien toimenpiteiden alalla. Valitettavasti ympäristövahinkoja tapahtuu edelleen aivan liian paljon, ja me tarvitsemme tiukkoja toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että vahinkojen aiheuttajat maksavat kustannukset. Mietinnössä esitetyt toimenpiteet takaavat myös, että saastuttajia koskevat samat vaatimukset ja rangaistukset kaikkialla Euroopan unionissa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Menettely on nyt edennyt kolmanteen ja viimeiseen vaiheeseen Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisissä neuvotteluissa. Menettelyä on leimannut suuryritysten harjoittama painostus – tästä ovat esimerkkinä Euroopan työnantajien liiton UNICE:n lausunnot – jotta ne voisivat välttää vastuunsa ympäristövahinkojen yhteydessä, ja joidenkin EU:n jäsenvaltioiden hallitukset ovat puolustaneet suuryritysten etuja direktiiviä koskevissa neuvotteluissa.
Huolimatta siitä, että sopimukseen ei sisälly eräitä Euroopan parlamentin esittämiä ehdotuksia ja erityisesti ryhmäni esittämiä ehdotuksia – ja puuttumatta yksityiskohtaisesti sen käsittelemiin perustavaa laatua oleviin seikkoihin, siinä käytettyihin käsitteisiin, sen asianmukaiseen täytäntöönpanoon ja kaikkiin sen erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuviin seurauksiin kyseessä on kompromissi, joka saattaa auttaa meitä torjumaan entistä paremmin ympäristövahinkoja, sillä siinä kiinnitetään erityistä huomiota suuryritysten aiheuttamiin vahinkoihin.
Kuten olen tuonut esille, ympäristön ja luonnonvarojen suojelupolitiikka on meidän kaikkien tulevaisuuden kannalta ratkaisevan tärkeää. Ensisijaisiksi on katsottava aktiivinen toiminta ja toimenpiteet, joilla pyritään ehkäisemään vahinkoja, sekä tutkimus ja tekniikan saatavuus, ja erityisesti on korostettava mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten ongelmia ja tarpeita. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten totesin ensimmäisessä käsittelyssä, kun äänestimme tästä direktiiviehdotuksesta (14. toukokuuta 2003), on hyvin tärkeää, että hyväksymme ympäristövahinkojen ehkäisemistä ja korjaamista koskevan yleisen järjestelmän. Järjestelmään sisältyvät vesien saastuminen, biologiselle monimuotoisuudelle aiheutettu vahinko ja maaperän saastuminen, jotka ovat vakavia riskejä ihmisten terveydelle. Useita vuosia kestäneen keskustelun ja useiden ympäristökatastrofien jälkeen olemme saavuttaneet vedenjakajan siinä mielessä, että nyt olemme todella ryhtyneet ehkäisemään ja korjaamaan ympäristövahinkoja.
Kannatan sovittelumenettelyssä aikaan saatua sopimusta taloudellisista vakuuksista (neuvoston kanssa aikaansaadussa kompromississa säädetään, että kuuden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta komissio esittää kertomuksen rahavakuutta koskevien järjestelyiden tilanteesta). Kannatan myös vaiheittaista lähestymistapaa sekä vähäisten riskien toiminnan jättämistä soveltamisalan ulkopuolelle.
Tulevassa suunnitellussa tarkistuksessa Euroopan komission on erityisesti kiinnitettävä huomiota vastuutason eroihin eri jäsenvaltioissa väheksymättä myöskään tarvetta noudattaa tiukasti toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita jäsenvaltioiden toimien osalta.
Yhteinen kanta parantaa ympäristön suojelun lainsäädäntökehystä.
Tämän vuoksi äänestin sen puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Rehujen saastumisella voi olla vaikutusta ihmisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden laadun heikentymiseen. BSE-tauti on tästä hyvä esimerkki, jossa eläinperäisen rehun käyttö johti yhteen kaikkien aikojen vakavimmista elintarvikekriiseistä Euroopan unionissa. Samaa voidaan sanoa nitrofuraaneista, dioksiineista, medroksiprogesteroniasetaatti-hormonista tai antibiooteista, joilla on ravintoketjussa vaikutusta ihmisten terveyteen. Nyt kohtaamme äärimmäisen tapauksen geneettisesti muunnettujen organismien muodossa, sillä merkintä- ja jäljitettävyysmenettelyt eivät koske GMO:ta sisältävällä rehulla ruokitun karjan lihaa tai maitoa.
Katson, että päävastuu elintarvikesäädösten noudattamisesta ja elintarviketurvallisuuden takaamisesta on rehualan yrityksillä. Jäljitettävyyden lisäksi tämä periaate voi mahdollistaa nopean toiminnan, jolla voidaan poistaa ihmisten ja eläinten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvat riskit. On kuitenkin ratkaisevaa, kuinka varmistamme niiden toimijoiden taloudellisen vastuun, joiden toiminnasta aiheutuu taloudellista vahinkoa rehualalle, ottaen huomioon, että näitä toimijoita usein tuetaan julkisin varoin.
Komissio ehdottaa taloudellisia vakuuksia, tässä tapauksessa vakuutusta, vaikka me suhtaudummekin tähän varauksella, sillä ensin on toteutettava arviointi toimenpiteen sosioekonomisista vaikutuksista, sillä se ei saa mitätöidä tehokasta taloudellisten vakuuksien järjestelmää. Tarvitaan seurantaa ja lainsäädäntöä on valvottava. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Yhteisön asetusehdotuksen on vastattava elintarviketurvallisuutta koskevan valkoisen kirjan sitoumuksia, sillä siinä esitetään kaikkien rehualan yritysten täydellistä rekisteröintijärjestelmää ja rehun tuotantoa koskevat vaatimukset.
Ehdotuksessa esitetään rehuhygieniaa koskevat vaatimukset kaikilla rehun käytön, tuotannon, jalostuksen ja jakelun tasoilla ja säädetään tiettyjä kolmansista maista peräisin olevaa tuontia koskevista vaatimuksista, joiden mukaan näiden valtioiden on sovellettava vähintään asetuksessa esitettyjä vaatimuksia vastaavia vaatimuksia (toimenpiteet, jotka pannaan täytäntöön komiteamenettelyssä).
Elintarviketurvallisuuden merkitystä lainkaan vähättelemättä meidän on nähdäkseni vältettävä toimenpiteitä, jotka ovat liian rajoittavia tai haitallisia rehun tuottajille tai jotka ovat kohtuuttomasti ankarampia kuin ihmisravinnon tuottajiin sovellettavat toimenpiteet.
Näistä syistä äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Asetuksella on tarkoituksena päivittää elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaaleja koskevaa lainsäädäntöä laatimalla puiteasetus, jossa asetetaan säännökset, joilla pakkaukset ja materiaalit olisi katettava, tavoiteltavat turvallisuusnormit sekä materiaaleja ja menetelmiä koskeva hyväksyntämenettely. Siihen sisältyy myös uusia aktiivisia ja älykkäitä elintarvikepakkausmateriaaleja koskevat säännökset. Asetus on osa elintarviketurvallisuuden parantamista koskevaa kokonaisuutta.
Pakkauksella on suuri merkitys elintarviketurvallisuuden kannalta, sillä se suojaa elintarviketta valolta, mikro-organismeilta ja ilmalta. Tehokas pakkaus voi myös auttaa elintarvikkeen maun ja tuoreuden säilyttämisessä. On siis suhtauduttava erityisen huolellisesti elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuviin materiaaleihin sekä näiden materiaalien toimintaan.
Koska peruslähtökohta on kuitenkin, että kaikkien pakkausten on oltava yhteisön elintarvikelainsäädännön mukaisia eivätkä ne saa johtaa kuluttajaa harhaan, suhtaudumme suurin varauksin aktiivisten pakkausmateriaalien käsitteeseen. Aktiiviset pakkausmateriaalit merkitsevät elintarvikkeiden kunnon muuttamista; aromien lisäämistä, hajujen poistamista tai säilöntäaineiden lisäämistä tuotteiden myyntiajan pidentämiseksi. Näin voidaan peittää elintarvikkeen todellinen kunto. Hyväksymme tämän vuoksi tarkistuksen 6, mutta katsomme, että tällaisten pakkausten ja niiden aktiivisten materiaalien käyttöä olisi tutkittava tarkemmin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Olemme nyt todenneet aktiivisina ja älykkäinä tunnettujen pakkausmateriaalien ilmaantumisen elintarvikkeiden säilyttämiseen, mutta yhteisön lainsäädäntö ei aina ole pysynyt mukana alan vauhdikkaassa kehityksessä.
Kyseessä on pyrkimys suojata entistä paremmin kuluttajien terveyttä sekä helpottaa tavaroiden vapaata liikkuvuutta laatimalla tekniselle kehitykselle oikeudellinen kehys. Näistä asioista säädetään tällä hetkellä jo vuonna 1989 annetulla direktiivillä, jota parhaillaan tarkistetaan.
Luonnoksessa "aktiivinen" pakkaus määritellään siten, että se on kehitetty olemaan vuorovaikutuksessa elintarvikkeen kanssa sen laadun parantamiseksi ja elintarvikkeen myyntiajan pidentämiseksi. "Älykkäällä" pakkauksella tarkoitetaan pakkausta, joka antaa tietoa elintarvikkeen kunnosta. Luonnoksessa otetaan huomioon myös uusimmat materiaalit ja valmisteet.
Yhdessä ehdotettujen jäljitettävyyttä koskevien erityistoimenpiteiden kanssa näillä elintarviketurvallisuutta koskevilla toimenpiteillä parannetaan merkittävästi elintarvikkeiden laatua, lisätään eurooppalaisten kuluttajien luottamusta ja luonnollisesti edistetään entistä tiukempia turvallisuusvaatimuksia.
Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   . – Mietinnön perusteluissa tuomitaan perustellusti yhteiskunnallinen apartheid-politiikka, joka jatkaa varsinaista rotuerottelua, ja siinä vaaditaan toimia köyhien ja rikkaiden välisen kuilun kaventamiseksi.
Jos tämä olisi vähimmässäkään määrin totta, äänestäisimme mietinnön puolesta, mutta epäilemme asiaa, sillä suurin ala, jolle on tarkoitus myöntää 15 miljoonan euron tuki, on Etelä-Afrikan viini- ja alkoholijuoma-alan rakenneuudistus. On epätodennäköistä, että tällainen apu saavuttaa mustien asuinalueet, köyhien asuttamat rähjäiset ja ahtaat asuinalueet.
Mietinnön perusteella ei ole myöskään mahdollista sulkea pois sitä, etteikö kyseisiin viinintuottajiin rikkaiden eteläafrikkalaisten lisäksi kuuluisi suuria länsimaisia yhtiöitä.
Mikään ei myöskään mahdollista sen tarkistamista, että "suora talousarviotuki" todella ohjataan sosiaalipoliittiseen talousarvioon tai julkisiin palveluihin eikä esimerkiksi asehankintoihin tai köyhiä vastaan käytettäviin asevoimien tai poliisin varusteisiin.
Tämän vuoksi katsomme parhaaksi pidättyä äänestämästä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Olen seurannut pitkän aikaa Etelä-Afrikan sosiaalipoliittisen tilanteen kehitystä ja katson, että yhteistyön lujittaminen eteläisen Afrikan suurimpien valtioiden kanssa voisi edistää kehitystä ja vahvistaa demokratiaa alueella.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että kauppaa ja kehitysyhteistyöpolitiikkaa on suunnattava köyhyyden torjumiseen, työllisyyden ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden edistämiseen, hyvinvoinnin luomiseen, tulojen oikeudenmukaiseen jakautumiseen sekä yleiseen taloudelliseen, sosiaaliseen ja kulttuuriseen kehitykseen.
On kuitenkin ratkaisevaa, että valtiota tällä hetkellä vaivaaman turvattomuuden yhteiskunnallisten syiden torjunnassa ei ylenkatsota väkivallan kierteen pysäyttämiseksi toteutettavia tehokkaita toimia, sillä tällä väkivaltakierteellä on lukemattomia viattomia uhreja, myös monia Portugalin kansalaisia tai portugalilaista syntyperää olevia.
Katson, että myönnettäessä 15 miljoonan euron rakenneuudistustukea viini- ja alkoholijuoma-alalle on otettava huomioon perinteisten eurooppalaisten viininimien laittomaan käyttöön perustuvat teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaukset, esimerkiksi eteläafrikkalaisten tuottajien portviini.
Äänestin mietinnön puolesta, sillä haluan vakaasti, että EU:n ja eteläisen Afrikan välisellä yhteistyöllä edistetään paikallista kehitystä ja demokratiaa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Euroopan kansalaiset ovat onneksi kiinnittäneet aiempaa enemmän huomiota ilmastonmuutokseen, mikä on auttanut parantamaan tutkimusedellytyksiä. Näin voimme tulevaisuudessa hyväksyä entistä parempia teknisiä ja teknologisia ratkaisuja, joilla turvataan sekä ihmisen toimien kehittyminen että kestävä kehitys.
Alan asiantuntijoiden mukaan asetusehdotus on ratkaisevan tärkeä eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman (ECCP) ensimmäisen vaiheen kannalta. Tarkoituksena on luoda lainsäädännöllinen kehys Kioton sopimuksen kattamien voimakkaiden kasvihuonekaasujen fluorihiilivetyjen (HFC-yhdisteiden), perfluorihiilivetyjen (PFC) ja rikkiheksafluoridien (SF6) vähentämiselle.
Tällä hetkellä kaikista Euroopan unionin kasvihuonekaasupäästöistä kaksi prosenttia on fluorattuja kaasuja. Niiden vaikutus ilmaston lämpenemiseen on kuitenkin merkittävä, sillä niiden elinikä ilmakehässä on pitkä (jopa 15 vuotta). Ehdotuksella on tehtävä mahdolliseksi se, että fluorattujen kaasujen päästöjä voidaan vähentää päästöennusteiden mukaisesti vuoteen 2010 mennessä ja myöhemmin vielä enemmän.
Alalla toteutetaan lukuisia tutkimuksia ja Euroopan unionin on luonnollisesti tuettava niitä asianmukaisesti, erityisesti taloudellisesti, jotta voidaan täyttää Johannesburgin huippukokouksessa vuonna 2002 asetetut velvoitteet: johdonmukainen politiikka, kestävä luonnonvarojen hallinta ja sellaisten kulutusmenetelmien edistäminen...

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Euroopan yhteisö ja sen viisitoista jäsenvaltiota allekirjoittivat vuonna 1998 tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan niin kutsutun Århusin yleissopimuksen, jonka keskeinen tavoite on antaa yleisölle paremmat mahdollisuudet osallistua ympäristöasioiden käsittelyyn ja vaikuttaa aktiivisesti ympäristön säilyttämiseen ja suojeluun sekä ympäristön tilan parantamiseen. Århusin yleissopimuksen allekirjoittaminen edellyttää Euroopan yhteisön toimielimiä oikeudellisesti sitovien toimenpiteiden hyväksymistä, ja tällä asetuksella tehdään näin erityisesti Århusin yleissopimuksen sisältämien kolmen pilarin osalta: tiedon saanti, yleisön osallistumisoikeus päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ympäristöasioissa.
Korkealaatuisen tiedon saanti (mieluiten julkisten tietokantojen kautta) on nykyaikana katsottava kansalaisten perusoikeudeksi. Vain laatimalla tiedon saantia koskevia sääntöjä voimme osaltamme tehokkaasti huolehtia meitä kaikkia koskevan alan julkisesta valvonnasta. Näin luodaan todelliset kansalaisoikeudet ympäristöalalla, yhteisötason muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ympäristöasioissa mukaan luettuna. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Ehdotus esitettiin kahden muun aloitteen vanavedessä, jotka koskivat tiedon saantia ympäristöasioissa sekä yleisön osallistumista tiettyjen ympäristöalan suunnitelmien ja ohjelmien laadintaan ja joiden tavoitteena on edistää osaltaan tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen täytäntöönpanoa.
Euroopan parlamentin mietintöön sisältyy joitakin näkökohtia, joita kannatan. Tällaisia ovat erityisesti "oikeutetun yksikön" määritelmän laajentaminen (kattamaan erityisesti paikallisviranomaiset), mahdollisuus ottaa mukaan yksityisiä järjestöjä "koska perinteisesti julkisia tehtäviä on yksityistetty yhä useammin", kuten mietinnössä todetaan tai takeet sellaisten elinten osallistumisesta, joilla ei ole taloudellisia mahdollisuuksia vastata kustannuksista.
Tämä väline on viimeinen keino, jolla voidaan vahvistaa yhteisöjen muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta niiden elinolojen ja elinympäristön suojelemiseksi. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Mietintö on nähtävä osana sen taustalla olevaa ympäristöä koskevaa merkittävää lainsäädäntöpakettia ja erityisesti sitä, että Euroopan unioni sisällyttää oikeusjärjestelmäänsä tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen (kolme pilaria). Sillä pyritään myös korjaamaan monia puutteita ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon seurannassa.
Direktiiviehdotuksessa asetetaan ympäristöasioihin liittyvää siviili- tai rikosoikeudellista muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta koskevat vähimmäisvaatimukset ja esitetään selkeästi edellytykset, joilla voidaan taata ympäristölainsäädännön parempi saattaminen osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä mahdollisimman vähäisin vaikutuksin. Kuten totesin erityisesti Korholan mietintöä koskevassa äänestysselityksessäni, julkisen valvonnan on oltava tehokasta alalla, joka koskee meitä kaikkia – tarvitaan todellista "kansalaisvalvontaa" ympäristöperintömme suojelemiseksi. Ehdotuksessa esitetään pätevässä muodossa tapa, jolla valvontaa voidaan toteuttaa demokraattisesti.
Äänestin kuitenkin tyhjää lopullisessa äänestyksessä, koska mietinnössä ei esitetä selkeää kantaa yleissopimukseen, jonka jäsenvaltiot ovat jo allekirjoittaneet, ja tämä sai minut varautuneeksi. 

Caudron (GUE/NGL ),
    Olen hyvin tyytyväinen Euroopan komission ehdotukseen. Tähän mennessä erityistä kaivannaisteollisuuteen sovellettavaa lainsäädäntöä ei itse asiassa ole ollut. Alaan sovellettiin olemassa olevia direktiivejä, erityisesti jätteitä koskevaa puitedirektiiviä sekä kaatopaikkadirektiiviä. Tämä ei ole ollut tyydyttävää, erityisesti koska kaivannaisteollisuus tuottaa suuria määriä jätettä. On helppo kuvitella huonosta hallinnosta aiheutuva haitallisten ympäristövaikutusten ketju. Oli siis korkea aika säännellä tätä toimintaa ja täyttää alan erityistarpeet.
Yleisesti ottaen kaivannaisteollisuus suhtautuu ehdotukseen myönteisesti. Tiedän, että joitain poikkeavia mielipiteitä on esitetty jätteen luokittelusta. Tärkeintä on laatia kriteerit sille, mikä katsotaan haitalliseksi jätteeksi ja mitä ei. On tärkeää myös ajatella tulevaisuutta ja kannustaa kestävämpää ja vähemmän jätettä tuottavaa tuotantoa koskevaa tutkimusta. Kannatan myös taloudellisten vakuuksien luomista kattamaan paikan kunnostamisen käytöstä poistamisen jälkeen. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Komission annettua tiedonantonsa, joka koski muun muassa kaivannaisteollisuuden jätehallintoa, ja jossa otettiin huomioon kaivosten erityisluonne ja kaivannaisteollisuuden eri alasektoreiden huomattavat keskinäiset eroavuudet, yhteisön ympäristöpolitiikkaa on arvioitu uudelleen hiljattain esimerkiksi Romanian Baie Maressa ja Espanjan Aznacollarissa tapahtuneiden kaivosonnettomuuksien vuoksi.
Kannatan tietenkin ehdotusta, koska siinä asetetaan vähimmäisvaatimukset kaivannaisteollisuuden jätehallinnon parantamiseksi, mukaan luettuna erityisesti jätteiden käsittelystä ja hävittämisestä ihmisille ja ympäristölle syntyvät riskit.
Lisäksi ehdotuksessa kannatettu jätteen hyödyntämismuoto tähtää resurssien säilyttämiseen ja vähentää painetta ottaa käyttöön koskemattomia luonnonmateriaaleja.
Direktiivin säännöksillä pyritään siis kattamaan alat, jotka aiheuttavat ympäristölle ja terveydelle vakavia riskejä tai joihin liittyy vakavien onnettomuuksien vaaroja. Tästä syystä siinä kiinnitetään erityistä huomiota ympäristöpolitiikan rakenteellisiin näkökohtiin, sillä politiikan olisi Euroopan unionin ehdotuksen mukaan oltava kestävää.
Lopuksi haluan korostaa joitakin merkittäviä tarkistuksia, joita on esitetty pienten louhosten etujen ajamiseksi, sillä niidenkin on täytettävä direktiivin vaatimukset.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Täyttääkseen kansainväliset sitoumuksensa Euroopan unionin on virallisesti hyväksyttävä päätös Århusin yleissopimuksen tekemisestä tehdystä päätöksestä.
Tanskassa Århusissa 25. kesäkuuta 1998 "Euroopan ympäristö" –ministerikokouksessa hyväksytyn yleissopimuksen tavoitteena on helpottaa ympäristöä koskevan tiedon saantia sekä lisätä yleisön osallistumista sellaisten päätösten tekoon, joilla voi olla vaikutuksia ympäristöön. Tähän voidaan lisätä vielä "kolmas pilari": muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ympäristöasioissa.
Ihmisen elinympäristöä koskevassa, 16. kesäkuuta 1972 annetussa Tukholman julistuksessa todetaan, että jokaisella on oikeus elää arvokkaan elämän ja hyvinvoinnin mahdollistavassa laadukkaassa ympäristössä. Maastrichtin sopimuksessa unioni sitoutui sisällyttämään ympäristönäkökohdat kaikkeen politiikkaansa.
Toimenpide on näin ollen EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan 4 kohdan mukainen, jossa säädetään selkeästi, että jäsenvaltioiden on huolehdittava ympäristöpolitiikan täytäntöönpanosta, ja kyseessä on myös merkittävä askel kohti toivottua kestävää kehitystä Euroopan unionissa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Ehdotuksella neuvoston asetukseksi eurooppalaisen satelliittinavigointiohjelman hallintorakenteista pyritään luomaan mahdollisimman tehokas ja luotettava hallintorakenne. Komissio ehdottaa, että tätä varten luodaan kaksi viranomaista, johtokunta ja turvallisuuskeskus. Ehdotetun valvontaviranomaisen on määrä olla komission elin, joka toimii Galileo-infrastruktuurin omistajana ja siten myös valvoo satelliittinavigointijärjestelmää. Suunnitellun turvallisuuskeskuksen tehtävänä on taata järjestelmän operatiivinen ja ulkoinen turvallisuus.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että olemassa olevien rakenteiden taitotieto olisi sisällytettävä nyt luotaviin elimiin, erityisesti siirtämällä ohjelmaan tiiviisti osallistuneen Euroopan avaruusjärjestön (ESA) asiantuntemusta valvontaviranomaisille.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa myös siitä, että valvontaviranomaisen riippumattomuuden ja avoimen henkilöstön valintamenettelyn kesken on luotava tasapaino. Erityisesti kannatan ajatusta, jonka mukaan viranomaisjohdon Euroopan parlamentille vuosittain esittämä toimintakertomus ei sellaisenaan riitä takaamaan vaadittua avoimuutta.
Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

Coelho (PPE-DE ),
   . Kannatan toimenpidettä, sillä se on askel eteenpäin rakennettaessa oikeudellisen yhteistyön ja poliisityön järjestelmää, joka tarvitaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi.
Puitepäätöksellä on tarkoitus korvata pelkkä yhteistyö rikosasioissa soveltamalla vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta. Sen on mahdollistettava myös entistä nopeampi ja tehokkaampi yhteistyö ja samalla tehtävä eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä entistä tehokkaampi väline. Ehdotuksessa puitepäätökseksi määrätään mahdollisuudesta antaa eurooppalainen todisteiden luovuttamismääräys esineiden, asiakirjojen ja tietojen hankkimiseksi rikosoikeudenkäyntejä varten, sillä edellytyksellä, että ne ovat jo sellaisenaan saatavilla täytäntöönpanovaltiossa.
Eurooppalainen pidätysmääräys ja todisteiden luovuttamismääräys ovat kuitenkin tehokkaita toimenpiteitä vain, jos niitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa. Voimme näin ollen vain pahoitella sitä, ettei puitepäätöstä eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ole pantu täytäntöön kaikkialla EU:ssa 1. tammikuuta 2004 mennessä. Vain kahdeksan jäsenvaltiota on pannut sen täytäntöön.
Tämän vuoksi suhtaudun myönteisesti siihen, että hiljattain kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti kesäkuulle määräpäivän, johon mennessä jo hyväksytyt terrorismin vastaiset toimet, myös eurooppalainen pidätysmääräys, on pantava täytäntöön. Toivon, että tällä kertaa vuoden 2001 syyskuun 11. päivän jälkeen hyväksytyt toimenpiteet lopultakin saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pannaan täytäntöön. Kaikki riippuu poliittisesta tahdosta, ja sitä näyttää löytyvän! 
Crowley (UEN ),
   . Kuten muutkin parlamentin jäsenet, minäkin ymmärrän täysin toiveen kaikkien jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten entistä tiiviimmästä yhteistyöstä. Erityisesti toivon päätösten ja oikeudellisten prosessien vastavuoroista tunnustamista ja kunnioittamista. Tampereen huippukokouksesta alkaen, Yhdysvaltain syyskuun 11. päivän ja Madridin maaliskuun 11 päivän kauhistuttavien tapahtumien jälkeen on ymmärrettävää toivoa toimia rikollisia ja terroristeja vastaan.
Kaikkien näiden aloitteiden on kuitenkin perustuttava kansalaisoikeuksien ja perusvapauksien suojelemisen periaatteeseen. Olen hyvin huolissani siitä, että näiden perusperiaatteiden suojaa ei vaalita riittävästi tässä ehdotuksessa.
Minulla on monta huolta, joihin sisältyy myös oikeusperustaa koskeva vahva epäily; vakavia kysymyksiä suojelun ja takeiden puutteesta, erityisesti valvontatoimenpiteiden ja pakkokeinojen käyttö; sellaisen todistusaineiston hyväksyminen, jota ei hyväksyttäisi irlantilaisessa tuomioistuimessa; Irlannin perustuslain mukaisen vastaajan suojelun vaarantaminen; syytteen vaaraan joutumisen mahdollistaminen.
Parlamentilla ei ole rikosoikeudellista lainsäädäntövaltaa, sillä siitä tehtävät päätökset tehdään kansallisella tasolla. Näistä ja monista muista syistä äänestin mietintöä vastaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . On valitettavaa, ettei Euroopan parlamentti ole hyväksynyt oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntansa kantaa ja hylännyt tätä Euroopan komission ehdotusta.
Ehdotus noudattaa federalistista lähestymistapaa, jolla pyritään siirtämään perustoimivaltaa pois jäsenvaltioilta, joiden riippumattomuuden ytimen se muodostaa. Tämä vaarantaa jäsenvaltioiden kansalaisten oikeudet, takeet ja vapaudet.
Eurooppalainen todisteiden luovuttamismääräys on sukua eurooppalaiselle pidätysmääräykselle, joka hyväksyttiin, muistettakoon tämä, käyttäen verukkeena terrorismin torjumista.
Kuten on todettu, Euroopan komission pääasiallisena tavoitteena on korvata nykyinen oikeudellisen yhteistyön järjestelmä, joka perustuu kansainvälisiin yleissopimuksiin, vastavuoroisen tunnustamisen järjestelmällä, jonka mukaan yhdessä jäsenvaltiossa annettu tuomio on tunnustettava sellaisenaan ilman tarvetta tehdä asiasta kansallista päätöstä.
Kuten täällä on todettu, prosessi etenee ilman minkäänlaisia takeita siitä, että jokaisen valtion kansalaisten oikeuksia suojataan, sillä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön mahdollisuudet vaarannetaan, ja vaarassa ovat myös tämän tason takeet.
On myös valitettavaa, että tarkistukset, joilla pyrittiin takaamaan jokaisen valtion jokaisen kansalaisen itsenäisyyteen liittyvien oikeuksien, takeiden ja vapauksien noudattaminen, hylättiin. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Mietintö koskee ehdotusta, jonka tavoitteena on antaa jäsenvaltiolle mahdollisuus sellaisen eurooppalaisen todisteiden luovuttamismääräyksen antamiseen, joka voidaan panna täytäntöön toisissa jäsenvaltioissa. Kyseessä on toisin sanoen EU:n jäsenvaltion antama toisen jäsenvaltion alueella täytäntöön pantavaksi tarkoitettu oikeudellinen määräys, esineiden ja tietojen hankkimiseksi rikosoikeudenkäyntejä varten, ilman että sitä on tarpeen muuttaa kansalliseksi päätökseksi kyseisessä jäsenvaltiossa.
Nyt ehdotetussa muodossa eurooppalainen todisteiden luovuttamismääräys mahdollistaa toisessa jäsenvaltiossa jo käytettävissä olevan todistusaineiston hankkimisen. Sillä ei voida kuitenkaan käynnistää toimia tai vaatia tutkimuksia todisteiden hankkimiseksi seuraavissa muodoissa: todistajanlausunnot, muut lausunnot, telekuuntelu tai -valvonta, henkilöiden valvonta tai tarkkailu jne.
Yleisesti ottaen kannatan mietintöä niiltä osin kuin siinä käsitellään eurooppalaista todisteiden luovuttamismääräystä. Suhtaudun kuitenkin kielteisesti tarkistuksissa 5 ja 7 esitettyihin viittauksiin menettelyllisiin takeisiin. Mietintö koskee eurooppalaista todisteiden luovuttamismääräystä eikä asiakirja tämän vuoksi ole oikea yhteys menettelyllisten takeiden käsittelemiseen. Näin ollen minulla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin äänestää mietintöä vastaan. 
Turco (NI ),
    Lista Boninon radikaalit parlamentin jäsenet katsovat, että ehdotus neuvoston puitepäätökseksi eurooppalaisesta todisteiden luovuttamismääräyksestä esineiden, asiakirjojen ja tietojen hankkimiseksi rikosoikeudenkäyntejä varten on ennenaikainen. Aivan kuten eurooppalaisen pidätysmääräyksenkin yhteydessä katsomme, ettemme yksinkertaisesti voi yhdentää rikoslainsäädäntöä ja soveltaa rikosoikeudellisten toimenpiteiden ja päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta jäsenvaltioiden kesken ilman että samanaikaisesti edistetään puolustautumisoikeuksia ja takeita Euroopassa.
Komissio oli luvannut esittää puitepäätöksen epäiltyjen ja vastaajien oikeuksien turvaamisesta Euroopan unionissa. Parlamentti on toistuvasti vaatinut sitä, mutta ehdotus on tällä hetkellä jäissä. Tämän tilanteen vuoksi olisimme kannattaneet päätöstä hylätä kyseinen ehdotus tai asettaa sen hyväksymisen ehdoksi takeita koskevan puitepäätöksen hyväksymisen menettelyllisten takeiden täysimääräisen kunnioittamisen varmistamiseksi, sillä ne ovat ratkaiseva tekijä Euroopan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelemisessa. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
    Äänestimme luonnollisesti tätä Italian hallituksen aloitetta vastaan. Aloitteen mukaan useat Euroopan valtiot voisivat järjestää yhteisiä lentoja palauttaakseen "laittomasti oleskelevat henkilöt" kotimaahansa. Tämä ei raakuudessaan pelkästään vahvista "Eurooppa-linnoituksen" käsitettä, vaan tuomitsemme myös erityisesti koko ajatuksen piikkilangan rajaamasta Eurooppa-linnoituksesta, joka käyttää sotavoimia ei-toivottujen maahanmuuttajien karkottamiseen.
Haluamme Euroopan, jossa ei ole esteitä liikkuvuudelle tai oleskelulle ja joka on avoin ja vastaanottavainen muulle maailmalle. Tämä merkitsee muun muassa virallisten oleskeluasiakirjojen myöntämistä niille, joilta se on evätty, olivatpa he missä päin Euroopan unionia tahansa. 
Boudjenah (GUE/NGL ),
    Italian hallituksen aloitteella pyritään järjestämään kolmansien maiden kansalaisten ryhmäpalautuksia eurooppalaisilla yhteislennoilla. Eurooppa-neuvosto hyväksyi aloitteen jo ennen parlamentin kannan kuulemista. Komissio on ilmoittanut 30 miljoonan euron määrärahoista: tätä menettelytapaa ei voida hyväksyä. Nimenomaan aloitteen ydinajatus on tuomittava, kuten sadat järjestöt ja tuhannet Euroopan kansalaiset ovat oikeutetusti vaatineet.
Tällaisen palauttamismenettelyn syrjivä, nöyryyttävä ja alentava luonne on Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen ja perusoikeuskirjan hengen vastaista. Laajemmin tarkasteltuna liian turvallisuuspainotteinen ja ankara maahanmuuttopolitiikka on uhka maahanmuuttajille, kansainvälisille suhteille ja Euroopalle itselleen. Kuten Kofi Annan hiljattain muistutti, emme voi sulkea oviamme ja silmiämme meitä ympäröivältä maailmalta. Päinvastoin, Euroopan on oltava avoin niille, jotka ovat valmiita vaarantamaan kaiken paetakseen sotaa, köyhyyttä ja toisinaan kuolemaa. Eurooppa tarvitsee kunnianhimoista, inhimillistä ja kannustavaa yhteistä politiikkaa, ja tämä merkitsee pikemminkin maahanmuuttajien mieltämistä kehityksen osatekijäksi. Tämän vuoksi meidän on hylättävä kiireesti Eurooppa-linnoituksen puolustaminen ja ohjattava riittävästi rahaa aidon yhteistyön ja molemmin puolin hyödyllisen kehityksen tukemiseen. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
    Tuomitsemme Italian tasavallan aloitteen "eurooppalaisten tilauslentojen" järjestämisestä, sillä ne ovat Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen vastaisia vaikka niihin hienovaraisesti viitataan "yhteisinä lentoina". Olemme raivoissamme siitä määrätietoisuudesta, jolla Euroopan unioni yleisesti ja Ranskan, Saksan ja Italian kaltaiset jäsenvaltiot erityisesti pyrkivät järjestelyihin kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi yhteisillä lennoilla mihin hintaan tahansa. Meistä on pöyristyttävää, että komissio ja neuvosto ovat ehdottaneet 30 miljoonan euron määrärahaa tällaisen toiminnan rahoittamiseksi. Tällainen Eurooppa-linnoitusta koskeva toiminta on häpeällistä.
Toivoisimme vastaavan määrätietoisuuden ja vaivannäön osoittamista työttömyyden, eriarvoisuuden ja köyhyyden poistamiseksi EU:ssa. Tämä ei kuitenkaan vaikuta viidentoista jäsenvaltion ensisijaiselta tavoitteelta. Ne katsovat tärkeämmäksi ruokkia äänestäjien populistisia ja muukalaisvihamielisiä asenteita kuvaamalla maahanmuuttajat yhteiskuntiemme suurimmaksi ongelmaksi.
Toistamme kuitenkin tässä yhteydessä ihmisoikeusjärjestöjen ja rasismin vastaisten järjestöjen kanssa näkemyksemme siitä, että Euroopassa on omaksuttava toisenlainen maahanmuuttopolitiikka. Politiikan on perustuttava avoimiin rajoihin, turvapaikkaoikeuden ja yhtäläisten oikeuksien tunnustamiseen. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   Meillä ei ole mitään sitä vastaan, että ammatillista koulutusta kehitetään Euroopan tason yhdenmukaistamistoimilla. Ammatilliseen koulutukseen on kuitenkin kuuluttava laaja yleissivistys, kieltenopetus ja niin edelleen, mikä merkitsee sitä, että suuryritysten ei pidä osallistua koulutuksen toteutukseen, hallintoon tai edes sen suunnitteluun. Muutoin me pelkästään tuotamme työvoimaa pomojen vaihtuviin tarpeisiin emmekä nuorison etujen hyväksi. 
De Rossa (PSE ),
   . Kannatan mielelläni tätä mietintöä, jossa tunnustetaan, että Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen tähän mennessä aikaansaamat saavutukset osoittavat sen kyvyn osallistua merkittävällä tavalla yhteisön ammatillista koulutusta koskevan politiikan kehittämiseen.
Vuonna 1975 perustettu kehittämiskeskus tarjoaa loistavia palveluja Euroopan komissiolle, Euroopan unionin jäsenvaltioille ja työmarkkinaosapuolille sekä assosioituneille valtioille Norjalle ja Islannille. Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus tarjoaa poliittisille päättäjille, tutkijoille ja ammatinharjoittajille tietoa selkeämmän käsityksen antamiseksi ammatillisen koulutuksen kehittämisestä, ja antaa heille näin mahdollisuuden tehdä tietoon perustuvia päätöksiä tulevaisuuden toimista.
Katson, että ehdotetuilla tarkistuksilla parannetaan Cedefopin hallinnollisten menettelyjen tehokkuutta, ja olen erityisen iloinen siitä, että ne johtavat miesten ja naisten tasapainoiseen edustukseen, koska se otetaan huomioon koko nimittämis- ja valintamenettelyssä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten useat ulkopuoliset arvioinnit ovat osoittaneet, Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop), vuonna 1975 perustettu EU:n virasto, on vuosien kuluessa antanut merkittävän panoksensa yhteisön ammatillista koulutusta koskevan politiikan kehittämiseen.
Cedefopin hallintoneuvoston kolmikantainen kokoonpano, hallitusten, työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen edustajien sekä neljännen osapuolen, komission osallistuminen, antaa sen lausunnoille laajan legitiimiyden ja tarjoaa mahdollisuuden paremmin tietoon perustuvien ja tehokkaiden päätösten tekemiseen.
Ehdotetuilla tarkistuksilla Cedefopia koskevaan perusasetukseen on tarkoitus lisätä sen toimintakykyä lähestyvän laajentumisen yhteydessä sekä tarjota entistä tehokkaampi ja joustavampi institutionaalinen kehys.
Kannatan koko sydämestäni sitä, että kaikkia työmarkkinaosapuolia kuullaan yhteiskunnallisessa hankkeessa, joka johtaa ammatillisen pätevyyden ja työpaikkojen lisääntymiseen, joka puolestaan parantaa työn laatua. Jotta näin tapahtuisi, katson että olisi korostettava entistä enemmän Euroopan kansalaisille suunnattua tiedotusta tämän ja muiden virastojen toiminnasta sekä jatkuvan ammatillisen koulutuksen myötä saatavasta yksilöllisestä ja kollektiivisesta rikastuttamisesta. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Kokoomuspuolueen valtuuskunta on päättänyt pidättyä äänestämästä nyt käsiteltävänä olevasta asiasta.
Terrorismin torjunta ja yksityisyyden suojeleminen eivät ole toistensa vastakohtia. Tehokas ja laaja-alainen terrorismin torjunta edellyttää perusoikeuksien kunnioittamista.
Yhdysvaltojen vaatimus on asettanut lentoyhtiöt mahdottomaan tilanteeseen, sillä vaatimukset ovat EU:n yksilönsuojan vastaisia tai sitten ne estävät lentoliikenteen. Komissio on pyrkinyt esimerkillisellä tavalla löytämään ratkaisun. Emme tämän vuoksi kannata päätöslauselmassa esitettyä vaatimusta, jonka mukaan komission olisi peruutettava luonnoksensa. Luonnos merkitsee parannusta nykytilanteeseen, mutta siinä on edelleen vakavia puutteita.
Jäsenvaltioiden ja EU:n tietosuojavaltuutetut ja direktiivin 29 artiklassa tarkoitettu tietosuojatyöryhmä korostavat huolestuttavaa tietosuojan puutetta. Luonnos tarvitsee huolellisen oikeudellisen tarkistuksen ja kannatamme tämän vuoksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsittelyä. PULL-järjestelmä on pikaisesti korvattava PUSH-järjestelmällä tietosuojan puutteen korjaamiseksi. Tyydyttävän sopimuksen ennakkoedellytys on, että matkustajat saavat tietoa Yhdysvaltojen viranomaisille toimitettavista tiedoista ja että matkustajilla on käytännössä mahdollisuus antaa suostumuksensa henkilökohtaisten ja taloudellisten tietojen toimittamiseen sekä tarkistaa rekisteröidyt tiedot. 
Atkins, Callanan, Dover, Hannan, Kirkhope ja Stockton (PPE-DE ),
   . Euroopan parlamentin konservatiivijäsenet kannattavat täysin terrorismin torjuntaa ja kaikkia siihen sovellettavia keinoja.
Olemme tietoisia laaja-alaisista neuvotteluista, joita käydään Euroopan komission ja Yhdysvaltojen viranomaisten kesken matkustajatiedoista. Olemme tyytyväisiä siihen, että aikaan saadussa sopimuksessa luodaan asianmukainen tasapaino yksityisyyden suojan sekä henkemme ja vapautemme suojelemisen kesken.
Ymmärrämme, että matkustajat voivat kokea tämän toisinaan hankalaksi, mutta viimeaikaiset tapahtumat ovat osoittaneet, että meidän on kaikkien pysyttävä valppaina ja varuillamme. Terrorismin vastainen taistelu koskee meitä kaikkia. 
Berthu (NI ),
    Kieltäytyessään tunnustamasta komission työtä sen neuvoteltua Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen, joka antaa tälle mahdollisuuden tutustua Atlantin ylittäviä lentoja lentävien lentoyhtiöiden matkustajatietoihin terrorismin torjumiseksi, parlamentti teki päätöksen, jota voidaan kritisoida kahdesta syystä.
Ensinnäkin se aiheuttaa vain hämmennystä kumppaneissamme, jotka nyt epäilevät määrätietoisuuttamme terrorismin torjunnassa, vaikka Eurooppa-neuvosto vasta viime perjantaina hyväksyi ilmeisen päättäväisen julkilausuman terrorismin torjunnasta. Toiseksi se liioittelee matkustajatietoihin liittyvän ongelman merkitystä, koska nämä tiedot tuskin ovat luottamuksellisia, varsinkaan kun niitä tarkastelee juuri kyseisten matkustajien hengen suojelemisesta vastaava poliisiviranomainen.
Euroopan parlamentti teki väärän liikkeen, koska se haluaa korostaa omaa merkitystään ja hankkia vapauden puolustajan imagon. Kyse voi olla myös amerikanvastaisuudesta ja viime kädessä komission provosoinnista, koska tämä on ylittänyt toimivaltuutensa. Kaiken huipuksi kansalliset parlamentit on syrjäytetty täysin. On syntynyt valtava sotku alun perin selkeältä vaikuttaneessa asiassa. 
Cappato (NI ),
   . Lista Boninon radikaalijäsenet ovat hyvin tyytyväisiä siihen, että Euroopan parlamentti hyväksyi tänään Boogerd-Quaakin laatiman päätöslauselman matkustajatietojen luovuttamisesta Yhdysvaltojen viranomaisille. Päätöslauselmassa todellakin katsotaan vääräksi komission päätös, jossa katsottiin asianmukaiseksi Yhdysvaltojen yksityisyyden suojaa koskeva järjestelmä sekä Euroopan alueella kerättyjen matkustajatietojen luovuttaminen. Päätöslauselmassa väitetään myös komission ylittäneen toimivaltansa ja vaaditaan sitä peruuttamaan päätöksensä. Lisäksi päätöslauselmassa todetaan, että parlamentti voisi pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta lausuntoa Yhdysvaltojen kanssa tehdyn kansainvälisen sopimusluonnoksen laillisuudesta. Katsomme, että huolimatta komission, kansallisten hallitusten ja Yhdysvaltojen voimakkaasta painostuksesta Euroopan parlamentti on rohkeasti ja täysimääräisesti täyttänyt tehtävänsä Euroopan kansalaisten edustajana ja näiden oikeuksien ja vapauksien, demokratian sekä oikeusvaltion puolustajana. 
De Rossa (PSE ),
   . Äänestin sopimuksen hylkäämisen puolesta, sillä näin estetään liiallinen matkustajatietojen toimittaminen Yhdysvaltojen viranomaisille.
Vaikka kannatankin mahdollisimman suurta valppautta terrorismin torjumiseksi, teemme terroristeista voittajia jos uhraamme kansalaisvapaudet ja ihmisoikeudet turvallisuuden takaamisen verukkeella.
Nykyinen sopimusluonnos mahdollistaa liian laajojen henkilötietojen toimittamisen: se mahdollistaa myös rajattoman pääsyn tällaisiin tietoihin ja niiden säilyttämisen. Se estää matkustajia korjaamasta virheellisiä tietoja tai vetoamasta riippumattomaan viranomaiseen, jos pääsy Yhdysvaltoihin evätään.
Olen hyvin pahoillani siitä, että Irlanti äänesti sopimuksen puolesta ja näytti näin vihreää valoa tarpeettomalle puuttumiselle irlantilaisten matkustajien yksityisyyteen.
Komission on muutettava sopimusluonnoksensa tekstiä sen varmistamiseksi, että Euroopan kansalaisten tietosuojaoikeuksia suojellaan. Irlantilaisilla ja eurooppalaisilla matkustajilla on oikeus tietää, että heidän perustavaa laatua olevia kansalaisvapauksiaan ei uhrata terrorismin vastaisessa taistelussa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Komissio ylitti toimivaltansa tehdessään joulukuussa 2003 Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen lentomatkustajien tietojen toimittamisesta. Se esitti päätösluonnoksensa vasta myöhemmin neuvostolle ja parlamentille.
Kuten olemme jo aiemmin todenneet, vastustamme kiihkeästi sopimusta.
Terrorismin torjunnan verukkeella Yhdysvalloille toimitetaan henkilötietoja, jotka kattavat 34 kohtaa – puhelinnumerot, luottokorttitiedot, poliittiset mielipiteet, perhetausta, uskonnollinen vakaumus ja terveydentila mukaan luettuina – ilman mitään takeita tai tehokasta seurantaa. Tilanne osoittaa vain sen, että niin kutsuttua terrorismin vastaista taistelua käytetään kansalaisoikeuksien, -vapauksien ja takeiden vaarantamiseen.
Kuten olemme aiemmin todenneet, sopimus on laiton, sitä on mahdoton hyväksyä ja se on eurooppalaisen tietosuojadirektiivin vastainen. Vastuu kansalaisten matkustajatietojen suojelemisesta on nykyisin yksittäisillä valtioilla, mutta sopimuksella pyritään poistamaan yksittäisten valtioiden vastuu estää tehokkaasti tietojen toimittaminen kansalaisten oikeuksien turvaamiseksi.
Tämän vuoksi olemme yhtä mieltä päätöslauselman pääsisällöstä, ja kannatamme erityisesti komissiolle esitettyä kehotusta lopettaa nykyinen tietojen toimittamisjärjestelmä sekä peruuttaa päätösluonnoksensa. 
Korakas (GUE/NGL ),
   .– Päätöslauselmassa tunnustetaan, että perusoikeuksien vaalijaksi ilmoittautunut Euroopan unioni sallii räikeät yksityiselämän suojaan kohdistuvat rikkomukset toimittaessaan arkaluontoisia henkilötietoja lentoyhtiöiltä Yhdysvalloille, mitä myös Kreikan kommunistipuolue on arvostellut. Siinä todetaan myös komission ja kansallisten viranomaisten yksityiselämän suojaa koskevien lakien selkeät rikkomukset, sillä ne eivät vielä ole käynnistäneet oikeudellisia menettelyjä estääkseen lentoyhtiöitä toimittamasta näitä tietoja. Päätöslauselmassa myös kehotetaan komissiota peruuttamaan päätösluonnoksensa, jossa periaatteessa alistetaan EU Yhdysvaltojen vaatimuksille, joita se esitti muutama kuukausi sitten neuvottelujen jälkeen.
Sen sijaan, että päätöslauselmassa ehdotettaisiin henkilötietojen toimittamisen täydellistä kieltämistä, siinä kuitenkin katsotaan, että on olemassa aukko lainsäädännössä ja ehdotetaan yksinkertaisesti sellaisen uuden sopimuksen tekemistä Yhdysvaltojen kanssa, jossa annettavat tiedot ovat suppeampia, niiden säilytysaika lyhyempi ja henkilöille annetaan oikeus korjata heitä koskevat virheelliset tiedot. Siinä kehotetaan välittömästi hankkimaan matkustajien suostumus 39-kohtaisten tietojen luovuttamiseen. Kieltäytyminen merkitsisi luonnollisesti, että matkustajat eivät pääsisi Yhdysvaltoihin.
Riippumatta kirjoittajien aikomuksista päätöslauselma osoittaa jälleen kerran, että Euroopan parlamentti hyväksyy Yhdysvaltojen sanelemat ehdot kuin apulaissheriffi.
Näistä syistä Kreikan kommunistipuolueen jäsenet äänestivät tyhjää. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Terrorismin vastainen taistelu on turvallisuutemme kannalta ratkaisevaa ja tuemme sitä täysin. Terrorismia on torjuttava maailmanlaajuisesti ja ehkäisevästi, mutta torjuntaa on aina punnittava myös yksityisyyden suojan kannalta.
Euroopan parlamentti on tänään äänestänyt EU:n ja Yhdysvaltojen välisestä sopimuksesta, joka koskee kaupallisista matkustajaluetteloista epäselvin perustein valittujen tietojen luovuttamista Yhdysvaltain tulli- ja rajavalvontaviranomaisille.
Vastustamme muun muassa Yhdysvaltojen vaatimiin matkustajaluetteloihin (PNR – Passenger Name Record) sisältyvien henkilötietojen määrää, niiden elinten määrää, joiden saatavilla nämä tiedot ovat, tietojen suunniteltua käyttöä, niiden henkilöiden vetoomusoikeuden puuttumista, joilta matkustajatietojen nojalla evätään pääsy Yhdysvaltoihin sekä sitä, että Yhdysvalloilla on suora pääsy näihin tietoihin ilman tarvetta pyytää niitä.
EU:ssa ei tällä hetkellä ole oikeusperustaa, joka sallisi kaupallisten matkustajatietojen käyttämisen yleisen turvallisuuden suojaamiseksi. Ehdotamme tämän vuoksi sellaisen todellisen kansainvälisen sopimuksen tekemistä EU:n ja Yhdysvaltojen välillä, jossa selkeästi määrätään toiminnan tarkoituksesta, annettavista tiedoista, takeista ja vastuusta.
Nykyisessä muodossaan sopimus uhkaa vaarantaa oikeusjärjestyksen. Kannatamme tämän vuoksi Boogerd-Quaakin mietintöä ja äänestämme tätä Yhdysvaltojen kanssa tehtyä sopimusta vastaan. 
Sacrédeus ja Wijkman (PPE-DE ),
    Terrorismi on yksi pahimmista aikamme vitsauksista, ja sitä on torjuttava valppaasti ja tehokkaasti sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla. Ollakseen tehokasta terrorismin torjunnan alalla tehtävän kansainvälisen yhteistyön on ulotuttava henkilötietoihin, erityisesti lentoliikenteessä.
Kannatamme lentomatkustajien tietojen keräämistä ja luovuttamista Yhdysvaltojen viranomaisille, mutta tämän on tapahduttava oikeusjärjestelmän sääntöjen mukaisesti (niin Yhdysvalloissa kuin Euroopassakin), sen on oltava tavoitteeseen nähden oikeasuhtaista ja on määrättävä selkeästi, mitä tietoja kerätään. Toiminnan ei pidä olla automaattista (PULL-järjestelmä). On tehtävä selväksi, millä viranomaisilla on oikeus saada tietoja ja on määrättävä selvästi, kuinka kauan tietoja voidaan säilyttää. On määrättävä lentoyhtiöiden vastuusta matkustajille, ja matkustajilla on oltava mahdollisuus vedota riippumattomaan viranomaiseen.
On valitettavaa, että eurooppalaisten matkustajien henkilötietoja luovutetaan Yhdysvalloille ilman oikeusperustaa, sillä se merkitsee välinpitämättömyyttä yksityisyyden suojan kannalta. Näitä rikkomuksia on tarkasteltava. Komission on tämän vuoksi peruutettava luonnoksensa ja esitettävä uusi lainsäädäntöehdotus, jossa otetaan huomioon edellä mainitut seikat. Vain tämän kaltaisella lainsäädännöllä voidaan sovittaa yhteen sekä terrorismin torjunta että yksityisyyden ja perusoikeuksien kunnioittaminen.
Äänestimme päätöslauselman kohtien 1 ja 10 puolesta (joista ensimmäinen hyväksyttiin äänin 226 puolesta ja 203 vastaan sekä jälkimmäinen äänin 233 puolesta ja 207 vastaan), sekä koko päätöslauselman puolesta (joka hyväksyttiin äänin 229 puolesta, 202 vastaan ja 19 tyhjää). 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Mielestämme kansanterveyden alalla rajaviivat on mahdollisuuksien mukaan tehtävä kansallisella tai paikallisella tasolla, jos ihmiset eivät kykene itse tekemään päätöksiä.
Me kokoomuspuolueen edustajat äänestimme mietintöä vastaan, sillä mielestämme paikallista ympäristöä koskevia asioita – esimerkiksi tässä tapauksessa sisäilmaa ja passiivista tupakointia – ei pidä käsitellä EU:n tasolla.
Toissijaisuusperiaatetta olisi sovellettava myös paikallisten vesivarojen suojelua koskeviin päätöksiin. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Komission aloite ja parlamentin sitä koskeva mietintö herättävät paljon kysymyksiä.
Suhtaudumme myönteisesti pyrkimyksiin saada entistä parempi käsitys ihmisten terveyteen kohdistuvista ympäristöuhkista, jotta voidaan määrittää ympäristötekijöistä aiheutuvien sairauksien osuus EU:ssa ja suunnitella toimenpiteitä esille nousevien ongelmien ratkaisemiseksi.
Ihmettelen kuitenkin, eikö olisi mielekkäämpää arvioida ja esittää näyttöä EU:n tasolla nykyisin voimassa olevien toimintatapojen vaikutuksista, esimerkiksi yhteisen maatalouspolitiikan vaikutuksista suuriin maatalousyrityksiin; olennaisten julkisten palvelujen, kuten veden saannin, yksityistämistä kannustavan, (harvoille ohjautuvaan) tuottoon keskittyvän liberalisointipolitiikan vaikutuksista; tai esimerkiksi Kioton sopimuksen tavoitteiden vesittämisen vaikutuksista, kun luodaan saastepäästöjen markkinat, joilla etuasemassa ovat suuryritysten edut. On toki muitakin esimerkkejä. Tämän vuoksi onkin sääli, että mietinnössä vain lyhyesti viitataan "alojen väliset rajat ylittävän lähestymistavan" tarpeeseen.
Mietinnössä korostetaan myös tarvetta soveltaa ennalta varautumisen periaatetta, jota on sovellettava silloin, kun tieteellistä näyttöä ei ole mutta on olemassa potentiaalisesti vakava tai peruuttamaton uhka terveydelle tai ympäristölle, erityisesti keskusteltaessa geneettisesti muunnelluista organismeista (GMO). 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tarkasteltavana olevan strategian tavoitteena on vähentää ympäristötekijöiden aiheuttamia sairauksia. Euroopan ympäristökeskuksen hiljattain julkaisemasta raportista käy itse asiassa ilmi, että Euroopan suurissa kaupungeissa noin 60 000 kuolemantapausta vuosittain saattaa olla yhteydessä pilaantuneelle ilmalle altistumiselle. Lasten riskit ovat suurempia kuin aikuisten.
Komission ehdottaman Euroopan ympäristöterveysstrategian mukaisesti neuvosto hyväksyi päätelmiä, jotka on tarkoitus panna täytäntöön SCALE-aloitteen yhteydessä. Ajanjaksolla 2004–2010 SCALE-aloitteessa keskitytään neljään kansanterveysalan suurimpaan ongelmaan – lapsuusajan hengityselimistön sairauksiin, astmaan ja allergioihin; neurologisiin kehityshäiriöihin; lapsuusajan syöpään ja hormonaalisiin haittavaikutuksiin – sekä strategian kolmeen perimmäiseen tavoitteeseen, joita ovat ympäristötekijöistä aiheutuvien sairauksien vähentäminen, ympäristötekijöistä aiheutuvien terveysuhkien selvittäminen ja uusien terveysuhkien ehkäiseminen sekä EU:n päätöksentekokyvyn vahvistaminen tällä alalla.
Komissio aikoo tämän vuoksi luoda yhtenäisen ympäristöterveyden seuranta- ja reagointijärjestelmän. Järjestelmällä luodaan synergiaa ja helpotetaan tietojen ja työskentelytapojen jakamista, jotta voidaan paremmin ymmärtää...
Puhemies.
   Tähän päättyivät äänestykset.

Puhemies.
   Ennen kuin palaamme parlamentissa esityslistan mukaiseen päiväjärjestykseen, haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja vastata virallisesti kutsuun, joka esitettiin tänään aikaisemmin poissa ollessani, kun osallistuin lehdistötilaisuuteen puheenjohtajavaltio Irlannin ja puheenjohtaja Prodin kanssa, ja kommentoida parlamentin puolesta joitakin kysymyksiä, jotka ovat viime aikoina saaneet joidenkin jäsenvaltioiden lehdistössä suurta huomiota.
Tämän parlamentin puhemiehenä minulla on kaksoisvelvollisuus: minulla ja meillä on vastuuvelvollisuus valitsijakuntaamme ja kansalaisiamme kohtaan, ja minulla on tätä parlamenttia kohtaan velvollisuus oikeudenmukaisuuteen. Koetan täyttää molemmat velvollisuuteni parhaan kykyni mukaan.
Viime päivinä ja viikkoina sensaatiolehdistö on kiristänyt ilmapiiriä ennen kaikkea Saksassa mutta myös muualla. Haluaisin esittää yhden yleishuomautuksen. Tämän parlamentin puhemiehenä kieltäydyn hyväksymästä sitä, että meidän tämän parlamentin valittuina jäseninä pitäisi kantaa jonkinlaista kollektiivista syyllisyyttä. Meitä ei saisi pitää syyllisinä, vaikka emme yksitellen osoita syyttömyyttämme.
Haluan tehdä tämän selväksi ennen kaikkea niille muutamille Saksan bulevardilehdille, jotka ovat johtaneet tätä ajojahtia. Euroopan kaikista lehdistöistä Saksan lehdistön pitäisi sisimmässään tietää, ettei kollektiivista syyllisyyttä voida langettaa kenellekään henkilölle eikä millekään instituutiolle.
Teidän kauttanne haluan esittää laajemmalle vastaanottajakunnalle selkeän vakuutuksen siitä, että reagoimme kaikkiin todisteisiin ja perusteltuihin syytöksiin, jotka tulevat tietoomme, mutta niiden on perustuttava näyttöön eikä ennakkoluuloihin.
Tänään haluaisin vielä kerran todeta, että tämän parlamentin merkittävin uudistushanke – hanke, jonka tavoitteena oli luoda meille säännöt, joka kesti niin monta vuotta ja joka sai taakseen tämän parlamentin enemmistön – epäonnistui hallitusten, ei meidän tahtomme vuoksi. Vastuu kuuluu nyt niille, jotka pettivät meidät.
Otan esiin yhden yksittäistapauksen. Hiljattain kahdesta unioniin liittyvän valtion tarkkailijasta esitettiin nimetön väite. Kuten niin monet muutkin väitteet, tämä väite pääsi alun perin julkisuuteen tietenkin lehdistön kautta. Kun tulimme siitä tietoisiksi, päätimme, että koska joidenkin tarkkailijoiden allekirjoitusten aitoudesta muka oli ollut kiistaa, pyytäisimme lausunnon ulkopuoliselta, riippumattomalta ja tunnustetulta grafologilta.
Sattumalta tämä raportti tuli eteeni vasta tällä lounastauolla. Asiantuntija toteaa, että kaikki analysoitaviksi annetut 27 allekirjoitusta ovat aitoja – toisin sanoen jokaisen allekirjoituksen on tehnyt sama henkilö, jonka nimi näkyy allekirjoituksen vieressä.
Haluan tehdä tämän varsin selväksi. Ulkopuolisen riippumattoman asiantuntijan esittämän näytön perusteella tässä erityistapauksessa petosta tai sääntöjenvastaisuutta ei voida epäillä ilmeisen perustellusti. Toimielimellä on itse asiassa erityisvelvollisuus huolehtia siitä, ettei jäljelle jää vähäisimpiäkään epäilyksiä kyseisten henkilöiden syyttömyydestä.
Tässä yksittäistapauksessa voin ainoastaan murheellisena todeta, että nämä syytökset, jotka osoittautuivat perusteettomiksi, tehtiin pahoin aikein.
Tämän parlamentin puhemiehenä kieltäydyn hyväksymästä sitä, että työtämme yritetään tärvellä ilkein tai perusteettomin huhuin tai ennakkoluuloin, olivatpa se sitten lähtöisin parlamentin omasta piiristä tai sen ulkopuolelta.
Niille, jotka eivät tätä tiedä – en nyt kohdista sanojani niinkään parlamentille vaan niille teistä, jotka seuraatte istuntoamme tällä hetkellä – että tämän parlamentin käytäntö on varmistaa, että jäsen kirjoittaa nimensä läsnäololuetteloon kaikkina niinä päivinä, jolloin hän on läsnä. Näin toimitaan täysistunnossa, näin toimitaan, kun tapaamme ryhmiemme kesken, ja näin toimitaan, kun tapaamme valiokunnissa. Halutessamme kirjaukset voidaan tehdä keskusrekisteriin.
Kun jäsen kirjoittaa nimensä kyseiseen rekisteriin täysistunnossa, se ei velvoita häntä istumaan koko päivää täysistunnossa eikä ryhmänsä parissa, jos hän kirjautuu ryhmään, ei valiokunnassa, eikä se etenkään velvoita häntä istumaan koko päivää keskusrekisterissä, jos hän on kirjautunut sinne.
Allekirjoitusten vaatiminen läsnäolon todisteeksi ei ole jäsenvaltioiden parlamenteissa yleinen käytäntö. Haluaisin huomauttaa, että tässä suhteessa vaadimme tässä parlamentissa enemmän kuin monet niistä unioniin kuuluvien valtioiden parlamenteista, joiden perustana on parlamentaarinen demokratia.
Haluan sanoa ystävillemme täällä parlamentissa ja muualla, että jos äskettäisistä sanoistani huolimatta täällä on näyttöä petoksista, osoittakaa se, niin me puutumme siihen samalla tavoin kuin puutuimme aiemmin mainitsemaani näyttöön.
Haluan teidän tässä parlamentissa tietävän – ja kansalaisten tietävän tämän parlamentin välityksellä – että käsittelemme kutakin tapausta pelotta ja tasapuolisesti. Kaikkia pidetään kuitenkin syyttöminä niin kauan kuin päinvastaisesta on selkeää näyttöä. Toimintaamme ohjaa vain näyttö. Meitä eivät ohjaa ennakkoluulot, emmekä suostu siihen, että bulevardilehdet sanelevat tulevaisuutemme.

(1)

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Alexandros Baltasin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0206/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle Kroatian Euroopan unionin jäsenhakemuksesta. 
Baltas (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, 21. helmikuuta 2003 Kroatia jätti hakemuksen Euroopan unioniin liittymiseksi ja suoritti kaikki vaaditut muodollisuudet ja tehtävät. Komissio antaa lausuntonsa hakemuksesta huhtikuun loppuun mennessä. Mietintöni välityksellä Euroopan parlamentti laati työjärjestyksen 49 artiklan 1 kohdan perusteella ehdotuksen suositukseksi neuvostolle Kroatian jäsenyyshakemuksesta, ja mietintö hyväksyttiin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa. Mietinnön laadinnassa tarvittiin erityistä tarkkaavaisuutta, jotta se olisi tasapainoinen ja asianmukaisesti perusteltu ja jotta näin ollen neuvosto harkitsisi Euroopan parlamentin aloitetta neuvostolle osoitettavaksi suositukseksi asianmukaisesti ja jotta mietintö ilmentäisi kaikkien osapuolten näkemyksiä ja vaatimuksia esimerkillisellä tavalla. Kiitän arvoisia kollegoitani avusta, joka teki tämän mahdolliseksi.
Lyhyesti sanottuna mietinnön pääkohdat, joihin Kroatian on kiinnitettävä asianmukaisesti huomiota, ovat seuraavat: ensinnäkin entisen Jugoslavian alueen kansainvälinen rikostuomioistuin. Mietinnössä todetaan, että tämän kansainvälisen tuomioistuimen kanssa tehtävässä yhteistyössä sekä muissa ratkaisemattomissa kysymyksissä on saavutettu edistystä ennen kaikkea nyt, kun kenraali Gotovina on luovutettu tuomioistuimelle.
Toisena pääkohtana on pakolaisten ja kotiseudultaan siirtymään joutuneiden paluu. Parlamentti katsoo, että tämän lupauksen pitäminen on erityisen tärkeää ja perusedellytys Kroatian liittymiselle Euroopan unioniin. Parlamentti on tyytyväinen siihen, että Kroatian parlamenttiin on valittu vähemmistöjen edustajia, mutta odottaa, että Kroatia tekee enemmän turvatakseen kaikki edellytykset pakolaisten ja kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden paluulle. Näitä ovat muun muassa oikeussuoja, asuntojen saanti, sovittelu ja näiden henkilöiden sujuva kotouttaminen Kroatian yhteiskuntaan ilman syrjintää ja pelkoa.
Kolmantena pääkohtana ovat hyvät naapuruussuhteet ja alueyhteistyö. Ne kehittyvät oikeaan suuntaan, ja mietinnössä korostetaan, että tämä on keskeinen edellytys itse Kroatian demokratian kehitykselle samoin kuin osoitus rauhan, vakauden ja talouskehityksen turvaamisesta koko alueella.
Neljäntenä pääkohtana ovat oikeusjärjestelmä ja hallintorakenteet. Mietinnössä pannaan merkille ne oikeusjärjestelmän uudistukset ja mukautukset, joilla se pyritään saattamaan Euroopan unionissa vallitsevan järjestelmän kaltaiseksi. Lainsäädännön tulkinta samoin kuin tuomareiden määräysvallan lujittaminen edellyttävät kuitenkin esimerkillistä soveltamista ja kiistatonta sosiaalista hyväksyntää. Myös nykyaikainen hallintorakenne on yhteisön myöntäminen varojen moitteettoman hallinnoinnin välttämätön ehto, ja erityistä huomiota on kiinnitettävä korruption kokonaisvaltaiseen torjuntaan ja kansalaisille tarjottavien viranomaispalvelujen joutuisuuteen.
Viidenneksi Kroatian, Italian ja Slovenian kolmenvälistä vuoropuhelua on jatkettava nykyisessä hyvässä ilmapiirissä, jotta kaikki erimielisyydet ja avoimet kysymykset voidaan ratkaista.
Kuudentena pääkohtana ovat ilmaisunvapaus ja tiedotusvälineiden riippumattomuus. Ne ovat toimivan demokratian perusedellytyksiä, eikä minkäänlaista ilmaisunvapauden kaventamista valtion taholta voida pitää perusteltuna.
Seitsemäs pääkohta on vapaa markkinatalous. Mietinnössä pannaan merkille, että Kroatia on saavuttanut edistystä toimivien vapaiden markkinoiden luomisessa, onnistunut viime vuosina kasvattamaan vuotuista bruttokansantuotettaan sekä hillitsemään inflaatiovauhtiaan, joka on lähellä Euroopan unionin keskiarvoa.
Kahdeksantena pääkohtana ovat uusi hallitus ja suuntautuminen kohti Eurooppaa. On myönteistä, että uusi hallitus jatkaa määrätietoisesti aiemman hallituksen Eurooppa-myönteisellä linjalla. Erityisen hienoa on se, että uusi hallitus on halukas edistämään kaikkia tarvittavia uudistuksia, jotta Kroatia pystyy etenemään nopeasti kohti Euroopan unionin jäsenyyttä, mitä se myös haluaa.
Pyydämme parlamenttia äänestämään tämän mietinnön puolesta ja hyväksymään myös Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämän tarkistuksen, jota kannatan.
Nielson,
     Arvoisa puhemies, komissio on hyvin tyytyväinen jäsen Baltasin mietintöön. Olemme tutkineet sitä huolellisesti ja pidämme sitä hyvin kiinnostavana, ja minulla on ilo esittää siitä muutamia alustavia huomautuksia.
Jäsen Baltas tekee arvion tärkeistä poliittisista ja taloudellisista kysymyksistä, kuten vähemmistöjen oikeuksista, pakolaisten paluusta, yhteistyöstä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, oikeusjärjestelmän uudistamisesta, tiedotusvälineiden vapaudesta, alueyhteistyöstä, talous- ja rakenneuudistuksista. Nämä kysymykset ovat aina asialistan kärkipäässä, kun tapaamme Kroatian viranomaisia. Vaikka mietintö on osoitettu neuvostolle, komissio on tarkastellut sitä erittäin kiinnostuneena, ja se haluaa tässä yhteydessä kiittää jäsen Baltasia ja Euroopan parlamenttia tästä Kroatiaa koskevasta mielenkiintoisesta arviosta.
Komissio valmistelee edelleen lausuntoaan Kroatian jäsenyyshakemuksesta, ja toivomme, että se voidaan antaa tulevina viikkoina. Jäsenyyshakemuksesta annettava lausunto perustuu Kroatian hallituksen toimittamaan yli 10 000 sivun aineistoon. Arvioimme maata täsmälleen samoin kriteerein kuin kaikkia aiempiakin hakijamaita. Kaikkien muiden tapausten tavoin poliittisilla kriteereillä on tässäkin keskeinen sija, ja Kroatian on täytettävä ne, ennen kuin neuvottelut voivat alkaa.
Tämän vuoksi komissiolla ei ole tänään mahdollisuutta kommentoida yksityiskohtaisesti kaikkia Baltasin mietinnössä käsiteltyjä aiheita. Parlamentti saa kopion komission lausunnosta sitten, kun se on annettu, ja lausuntoon sisältyy komission arvio siitä, täyttääkö Kroatia Kööpenhaminan kriteerit, sekä suositus neuvostolle siitä, pitääkö jäsenyysneuvottelut aloittaa.
Euroopan unioni on yhteisiin arvoihin perustuva yhteisö. Maan on osoitettava, että se noudattaa niitä, ennen kuin se voi aloittaa jäsenyysneuvottelut. Tämän vuoksi komission lausuntoon sisältyvässä arviossa päähuomio kohdistetaan siihen, noudattaako Kroatia kyseisiä demokratian, oikeusvaltion periaatteiden noudattamisen sekä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisen arvoja, jotka muodostavat unionin jäsenyydelle asetettavat poliittiset kriteerit.
Euroopan komissio on täysin tietoinen edistyksestä, jota Kroatia on saavuttanut viime vuosina. Maan poliittinen tilanne on vakaa, ja demokratian edistys on saatu vakiinnutetuksi. Alueyhteistyötä on voimistettu. Talouden tila paranee: kasvunäkymät ovat hyvät, ja talousennuste on yleisestikin edelleen myönteinen. Kroatia on jo aloittanut tehokkaat toimenpiteet saattaakseen lainsäädäntönsä yhteisön lainsäädännön mukaiseksi.
Edelleen on kuitenkin muutamia tärkeitä kysymyksiä, joita on tarkasteltava huolellisesti ja joita komissio seuraa parhaillaan hyvin tarkkaan. Näitä ovat esimerkiksi yhteistyö entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, pakolaisten paluu, vähemmistöjen oikeuksien kunnioittaminen, oikeusjärjestelmän uudistus ja alueyhteistyö.
Kroatian jäsenyysnäkymät ovat kaikkien Kaakkois-Euroopan maiden tapaan selkeät. Sen on kuitenkin täytettävä Kööpenhaminan kriteerit. Jos se täyttää ne selkeästi ja yksiselitteisesti, se voi odottaa etenevänsä lähemmäs kohti jäsenyyttä eurooppalaisessa perheessä. 
Pack (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vuosi sitten Kroatia haki Euroopan unionin jäsenyyttä, ja hakemusta tukivat kaikki maan poliittiset puolueet. Meidän pitää muistaa, että Kroatia olisi voinut olla liittymässä unioniin 1. toukokuuta yhdessä Slovenian kanssa ilman sitä järkyttävää sotaa, jota se joutui naapurinsa Bosnia ja Hertsegovinan kanssa kestämään vuosia, ja ilman sitä neljä vuotta kestänyttä miehitystä, jossa serbit pitivät hallussaan kolmannesta sen alueesta ja joka johti tämän riippumattoman nuoren demokratian monille väärille urille. Viiden viime vuoden aikana Kroatia on suuntautunut selkeästi kohti Eurooppaa ja luonut edellytykset liittymiselle. Voin kertoa komissiolle, että sillä on hyvät suhteet naapureihinsa ja että alueyhteistyö toimii. Maan talouden uudistaminen on meneillään, ja taloustiedot antavat aihetta toiveikkuuteen. Olen samaa mieltä kanssanne siitä, että oikeuslaitoksen uudistus on viivästynyt. Myös hallintovalmiuksia voitaisiin parantaa. Kaikkea ei kuitenkaan voida tehdä hetkessä. Kroatia on oikealla tiellä, ja se on päättänyt seurata tätä tietä määrätietoisesti. Uuden hallituksen tavoitteita ovat pakolaisten paluu ja omaisuuden palautus. Tänä vuonna nämä kunnianhimoiset tavoitteet on jo ehditty ottaa mukaan hallituksen ja serbivähemmistön väliseen sopimukseen.
Olisi hienoa, jos Euroopan unioni voisi viimeinkin suostutella Bosnia ja Hertsegovinan serbitasavallan ottamaan vastaan Kroatian pakolaiset Kroatiasta. Näin saataisiin asuntoja niille serbeille, jotka haluavat palata. Työmahdollisuuksien puute ennen kaikkea serbien perinteisillä asuinseuduilla Kroatiassa on serbien paluun kannalta suuri este, ja toivon, että CARDS-ohjelmasta voisi olla apua tässäkin.
Kroatia tekee hyvää yhteistyötä Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa, jolle maan hallitus avasi viime vuonna jopa arkistonsa. Niin ikään viime vuonna Kroatia tuomitsi itse kolme sotarikoksista syytettyä kroaattia pitkiin vankeusrangaistuksiin. Kolme viikkoa sitten kaksi kansainvälisen rikostuomioistuimen syytteeseen asettamaa kenraalia ilmoittautuivat vapaaehtoisesti tuomioistuimelle. Unionin ei pitäisi tarkastella Kroatian yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa yksinomaan Ante Gotovinan tapauksen perusteella. Hän on Ranskan muukalaislegioonan jäsen, hänen väitetään kantavan Ranskan passia, ja hän saattaa hyvinkin lekotella auringossa Cannesissa tai Korsikassa taikka missä hyvänsä. Hän ei ole Kroatiassa, koska siinä tapauksessa hänet olisi jo saatu kiinni. Se, että Kroatiaa arvostellaan vain Gotovinan tapauksen perusteella, on epäoikeudenmukaista eikä tee oikeutta sille edistykselle, jota maa on kiistatta saavuttanut.
Baltasin mietinnössä mainitaan myös Kroatian ja Slovenian välistä rajaa koskeva ongelma. Nähdäkseni näissä ongelmissa on päästy lähelle ratkaisua. Haluaisin kommentoida ainoastaan maan yksipuolista ilmoitusta Adrianmeren kalastussuojavyöhykkeestä. Se oli tyhmä teko. Teko oli täysin laillinen, mutta mielestäni uusi hallitus tekee oikein, kun se nyt yrittää sovittaa sen paremmin Slovenian ja Italian kanssa tehtävään alueyhteistyöhön. Se, miten komissio suhtautuu Kroatian edistykseen ja arvioi sitä, lähettää viestin koko alueelle. Kaikki poliitikot, joita olen Bosnia ja Hertsegovinassa ja Serbiassa tavannut, odottavat tuloksia innokkaasti. Sitten he voivat nähdä, ovatko ne valtavat ponnistelut, joita me heiltä vaadimme maan kansalaisten etujen tähden, todella kannattaneet. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ensiksi kiittää vilpittömästi esittelijä Baltasia erittäin tasapainoisesta mietinnöstä. Sekä kotimaani että poliittinen ryhmäni suhtautuvat Kroatiaan hyvin myönteisesti, mutta tämä ei tarkoita sitä, että maan valmiutta liittymiseen ei arvioitaisi kaikilta osin huolellisesti. Toivon vain, että komissio ymmärtäisi, miten tärkeää Kroatialle olisi saada meiltä myönteinen lausunto, ja tältä osin olen edellisen puhujan kanssa täysin samaa mieltä. Tällainen lausunto lähettäisi myös viestin kaikille Kroatian naapurimaille siitä, että tie Eurooppaan on avoinna myös niille, jos ja kun ne päättävät ottaa askeleen Eurooppaa kohti. Näin pitkälle ei mikään Balkanin maa valitettavasti ole edennyt. 
Onko ongelmat jo ratkaistu? Ei ole. Vaikka Kroatialla on periaatteessa hyvät suhteet naapureihinsa, nähdäkseni Slovenian kanssa ongelmia on edelleen selvittämättä. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että Kroatialla on hyvät suhteet naapuriinsa Bosnia ja Hertsegovinaan, mutta ennen kaikkea siihen, että niin edellinen kuin nykyinenkin hallitus ovat osoittaneet Kroatian olevan kiinnostunut yhteisestä Bosnia ja Hertsegovinasta eikä vain maan kroatiankielisen vähemmistön hyvinvoinnista.
Sotarikollisten tilanteesta sanoisin, että nähdäkseni Kroatia on ponnistellut viime vuosina ja kuukausina kovasti saavuttaakseen edistystä. Mielestäni meidän pitää tarkastella tätäkin seikkaa oikeudenmukaisesti ja puolueettomasti. Joskus tuntuu siltä, että monet maat, jotka ovat itse tarvinneet enemmän aikaa myöntääkseen menneisyytensä ja omat rikoksensa sekä kohdatakseen ne, asettavat nyt Kroatialle tiukempia vaatimuksia. Kroatian pitää toki tietää, että kysymys on ratkaiseva, joten sen on osoitettava olevansa erittäin yhteistyöhalukas.
Pakolaisten paluu on aina ollut meille tärkeä aihe niin keskusteluissa Kroatian edustajien kanssa kuin myös Euroopan parlamentissa. Mielestäni Kroatian on tehostettava toimiaan kaikkien pakolaisten palauttamiseksi, ja tähän kuuluvat luonnollisesti vaihdot naapurimaiden kanssa. Arvoisa puhemies, näiden näkökohtien nojalla meidän pitäisi mielestäni ottaa jäsen Baltasin mietintö myönteisesti vastaan, ja niiden perusteella pyydän myös komissiota suhtautumaan Kroatiaan hyvin myönteisesti. 
Väyrynen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä kannattaa Kroatian jäsenyyttä Euroopan unionissa. Se osoittaa tietä jäsenyyteen myös muille Länsi-Balkanin maille. Makedoniakin on jo jättänyt hakemuksensa. Liberaaliryhmä tukee Kroatiaa sen ponnisteluissa valmistautua EU-jäsenyyteen ja suoriutua jäsenyysneuvotteluissa. Samalla toteamme, että edellytämme Kroatialta tähänastista parempaa yhteistyötä Haagin tuomioistuimen kanssa.
Ryhmämme pyytää erillistä äänestystä kappaleesta 1 q), jossa kehotetaan jäsenvaltioita ratifioimaan EU:n ja Kroatian välinen vakaus- ja assosiaatiosopimus. Jotkut jäsenvaltiot ovat lykänneet ratifiointia nimenomaan sen vuoksi, että ne ovat olleet tyytymättömiä Kroatian yhteistyöhön Haagin tuomioistuimen kanssa. Ryhmämme katsoo, että niiden on voitava itse harkita, milloin sopimus ratifioidaan.
Kroatian jäsenyys on jälleen uusi askel Euroopan unionin laajentumisessa. Kun Bulgaria, Romania, Turkki ja viisi Länsi-Balkanin maata liittyvät unioniin, jäsenmäärä nousee jo 33:een. Ensimmäisen askeleensa kohti jäsenyyttä ovat ottaneet myös Moldavia ja Ukraina, jotka on kutsuttu mukaan Eurooppa-konferenssiin. Laajentumisen lähtökohtana on, että kaikki jäsenyysehdot täyttävät Euroopan maat voivat liittyä unioniin. Laajentumisen edetessä EU:n laajemman Euroopan politiikka ja naapuruuspolitiikka tulevat yhä tärkeämmiksi. Niihin Euroopan parlamentinkin tulee tähänastista enemmän paneutua. Toisaalta voimakkaasti laajentuvan unionin tulee eriytyä sisäisesti tiiviimmän yhteistyön menetelmää soveltaen. Sisäisen eriytymisen ja laajemman Euroopan politiikan kautta luomme vähitellen samankeskisten kehien Eurooppaa. Lopuksi kiitän kollega Baltasia hyvästä työstä tämän mietinnön laatimisessa.
Belder (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, jäsen Baltas on laatinut hyvin tasapainoisen suosituksen neuvostolle Kroatian EU:n jäsenyyshakemuksesta. Siinä nimetään melko suorasanaisesti ne alat, joiden EU:n katsoo aiheuttavan jatkuvaa huolta, ja ne ovat naapuruussuhteet, pakolaiskysymys ja yhteistyö entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa. Esittelijä ei ole myöskään unohtanut niitä suuria vaikeuksia, joita maan hallituksella on näiden tavoitteiden saavuttamisessa, eikä sen ponnistuksia niihin pääsemiseksi. Hän mainitsee aivan oikein, miten Kroatian naapurimaat ovat myötävaikuttaneet välttämättömällä tavalla keskinäisen luottamuksen ja turvallisuuden ilmapiirin syntymiseen alueella, kuten myös jäsen Pack puheenvuorossaan totesi. Kaiken kaikkiaan jäsen Baltasin mietintö on mielestäni "kauhean" hyvä, ja käytän sanaa "kauhea" syystä, jonka kohta ymmärrätte.
Sitäkin kiintoisampia olivat mielestäni muutamat varsin kriittiset reaktiot, joita suositusehdotus herätti joissakin Kroatian akateemisia piirejä edustaneissa osallistujissa. Heidän kommenttinsa oli kautta linjan, että "Euroopan unioni pyytää meiltä joka käänteessä paljon, mutta mitä itse asiassa tavallinen Kroatian kansalainen tästä kostuu?" Arkisia huolia heillä on riittämiin – mainittakoon työttömyys, koulutus, terveydenhuolto ja asuntomahdollisuudet – mutta näitä kysymyksiä Baltasin muutoin sinänsä perusteellisessa mietinnössä ei käsitellä. Turhaan hän ei pyydä mietinnön 1 kohdan s alakohdassa neuvostoa harkitsemaan Kroatialle myönnettävän avun lisäämistä, jotta maa onnistuisi ratkaisemaan pitkään jatkuneet vaikeutensa matkallaan kohti unionia. Tälle pyynnölle antaa lisäpontta Kroatiassa tällä viikolla järjestetyn mielipidekyselyn tulos. Kyselyn mukaan peräti 82 prosenttia haastatelluista vastustaa Kroatian mahdollista liittymistä Euroopan unioniin. Toivoa sopii, että tämä on vain nopeasti ohimenevä ilmiö.
Joka tapauksessa pääministeri Sanaderin Eurooppa-myönteiseen menettelytapaan kohdistuu paineita, joten hän tarvitsisi todellista tukea unionilta. Toisaalta Kroatian hallitus on ilmeisen innokas yhdentymään euroatlanttiseen yhteisöön. Onkin siis unionin toimielinten tehtävänä tarjota Kroatialle tiivis transatlanttinen suhde. 
Ebner (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni siihen, että Kroatian Euroopan unionin jäsenyyshakemuksen käsittelyssä on nyt päästy eteenpäin ja että neuvottelujen käynnistäminen vaikuttaa todennäköiseltä. En voi kuin yhtyä jäsen Packin sanoihin ja vakuuttaa, että Kroatia ponnistelee päästäkseen lähemmäksi Euroopan unionia.
Olen tarkkaillut Kroatian kehitystä vuodesta 1995 alkaen, ensin valtuuskunnan puheenjohtajana ja sittemmin EU:n ja Slovenian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan puheenjohtajana, ja olen havainnut oikeansuuntaisten ponnistelujen voimistuneen. Toki alkuvaiheessa edistys oli hyvin haparoivaa ja vaivalloista, mutta sittemmin päästiin vauhtiin. Uusi Ivo Sanaderin johtama hallitus on toden totta edennyt harppauksin eritoten vähemmistöjen kohtelun ja etnisten ryhmien rinnakkaiselon suhteen. Tämän sanon vähemmistön edustajana. Uuden hallituksen ja erityisesti pääministerin omaksuma lähestymistapa herättää suurta ihailua. Muut unioniin haluavat maat voisivat ottaa siitä mallia, ja sen voidaan katsoa edistäneen esimerkillisesti valtaväestön ja kaikenlaisten vähemmistöjen välistä uutta liikkuvuutta ja avoimuutta.
Myös rajakiistojen ja Piraninlahden rajaa koskevien näkemyserojen kansainvälisessä sovittelussa yleissävy on ollut myönteinen. Mielestäni tämä on oikea tapa menetellä, kun kummallakin valtiolla on perusteltuja etuja, ja tämän vuoksi kysymyksen ei tarvitse enää olla kompastuskivenä. Haluaisinkin kiittää jäsen Baltasia tästä hyvästä mietinnöstä, ja toivon, että komissio tekee kaiken voitavansa saadakseen neuvottelut käyntiin. 
Volcic (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen Baltasin mietintö on enimmäkseen varsin tasapainoinen ja johdonmukainen. Viime aikoina maan tilanne on rauhoittunut huomattavasti, mikä on tällä alueella erittäin tärkeää. Vieraillessaan Belgradissa presidentti Mesic pyysi anteeksi niiltä, joille Kroatian kansalaiset olivat aiheuttaneet kipua tai vahinkoja. Serbian presidentti vuorostaan pyysi anteeksi hirmutekoja, joita Serbian kansalaiset olivat suunnanneet kroaatteja vastaan.
Näiden eleiden ansiosta sovintoon on helpompi päästä, vaikka kansojen välisestä katkerasta ja raskaasta sodasta on kulunut vain pari vuotta. Pääministeri Sanader vieraili serbivähemmistön luona sen joululoman aikana ja puhui sen jälkeen italialaisvähemmistölle italiaksi – mikään tällainen ei muutama vuosi sitten olisi tullut kysymykseen. Edes tunnusomaista katkeruutta Sloveniaa kohtaan ei enää ole. Tämä ilmapiiri auttaa ratkaisemaan pidätysmääräyksiä ja pakolaisten paluuta koskevat kiistat.
Jos siis ilmapiiri on tämä, on niin ikään mahdollista, että Kroatia järkiintyisi suhteessa yksipuoliseen päätökseensä julistaa osa rannikkoviivastaan ekologiseksi ja biologiseksi vyöhykkeeksi. Mietinnössään jäsen Baltas toteaa, että tämä Kroatian tekemä yksipuolinen päätös haittaa vuoropuhelu- ja neuvottelukäytäntöä, joka on keskeisessä asemassa ratkaistaessa ongelmia, joilla on alueellisia vaikutuksia.
Toki on muistettava myös, että Kroatian hallituksella on vaikeuksia panna taloudellisia ja poliittisia uudistuksia täytäntöön. Meidän pitää muistaa, että inflaatio vuosina 2000–2002 putosi 7,4:stä 2,3 prosenttiin, ja me tiedämme, mitä tämä tarkoittaa. julkaistu taulukko, jossa mitattiin tänä vuonna ja lähivuosina unioniin liittyvien maiden saavuttamia tuloksia, osoittaa kuitenkin, että Euroopan unioniin toukokuussa ensimmäisenä liittyvien maiden kokonaistulos on 80 prosenttia, kun taas Kroatia jää 50 prosenttiin. Sillä on vielä pitkä matka edessään.
Nähdäkseni on olemassa vaara, että jotkut pettyvät, kuten hetki sitten todettiin. He saattavat pettyä, koska Kroatia ei liity unioniin välittömästi. Jäsen Baltas kuitenkin muistuttaa meitä siitä, että Kroatia tarvitsee runsaasti sitkeyttä ja aikaa luodakseen välineet, joita tarvitaan oikeusvaltion periaatteiden ja demokratian lujittamiseen. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, jäsen Volcic.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Boumediene-Thieryn laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0207/2004) perusoikeuksien tilasta Euroopan unionissa (2003). 
Boumediene-Thiery (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää kaikkia tähän työhön osallistuneita ja sitä kartuttaneita henkilöitä. Euroopan unionin perusoikeuskirja on ollut hyväksymisestään lähtien Euroopan parlamentille vertailukohtana sen laatiessa perusoikeuksien tilaa käsittelevää vuotuista mietintöään, joka on olennainen osa parlamentaarista työtämme. Perusoikeuskirjaa pidetään käytännössä ohjenuorana. Olemme kuitenkin omaksuneet vuotta 2003 varten hieman poikkeavan lähestymistavan ja tarkastelleet ainoastaan muutamia perusoikeuskirjan artikloja verraten niitä todellisuudesta ja käytännöistä tekemiimme havaintoihin.
Ensimmäisenä voi tulla mieleen kysymys, miksi Euroopan parlamentti on kiinnostunut perusoikeuksista. Vastaukseni on: siksi, että tämä parlamentti ilmentää kansojen suvereniteettia ja joutuu näin ollen ottamaan avoimesti kantaa kansalaisia suoraan koskettaviin asioihin, erityisesti heidän ihmisarvoonsa liittyviin kysymyksiin, koska parlamentin päätehtävä on edustaa heitä ja puolustaa heidän etujaan.
Kansalaisvapaudet ja perusoikeudet on vahvistettu valtiosäännöissämme sekä kansallisessa ja Euroopan unionin lainsäädännössä. Perusoikeuskirja sisältyy jopa Euroopan perustuslakiluonnoksen johdantoon. Euroopan parlamentin legitimiteettiä perusoikeuksia koskevissa asioissa on vahvistettu 7 artiklassa. Parlamentti voi ilmoittaa perustellussa ehdotuksessaan neuvostolle virallisesti tilanteista, joissa on selvä vaara, että jokin jäsenvaltio loukkaa vakavasti 6 artiklassa mainittuja arvoja. Tältä osin tällä mietinnöllä voidaan vahvistaa Euroopan parlamentin valmiuksia hoitaa tehtävänsä perusoikeuksien valvojana EU:ssa.
Mietintö on järjestyksessään neljäs. Kuten tiedätte, sen laatii vuosittain aina eri poliittinen ryhmä. Tänä vuonna minulla oli ilo toimia sen laatijana. Olemme pyrkineet mittaamaan tässä mietinnössä perusoikeuskirjaan kirjattujen oikeuksien toteutumista, niiden toteutumista kaikkien ihmisten kohdalla riippumatta heidän sukupuolestaan, etnisestä tai kulttuurisesta alkuperästään, sukupuolisesta suuntautumisestaan, uskonnostaan, vammastaan tai asemastaan. Erityisesti 11. syyskuuta 2001 jälkeen olemme nähneet valtavan määrän sekä EU:n että jäsenvaltioiden toimenpiteitä terrorismin, valtioiden rajat ylittävän rikollisuuden ja laittoman maahanmuuton torjumiseksi.
Kansalaisvapauksia ja perusoikeuksia rajoitetaan nykyisin EU:n turvallisuuden nimissä. Lukuisat toimenpiteet vaikuttavat suoraan tai epäsuorasti moniin muita heikommassa asemassa oleviin ryhmiin ja kansalaisliikkeisiin. Niin perusteltua kuin rikollisuuden, turvattomuuden ja terrorismin torjunta onkin, sen ei missään olosuhteissa pidä antaa heikentää perusoikeuksia ja demokraattisia vapauksia, koska tällainen vaarantaisi koko Euroopan unionin perustan.
Valitsimme näin ollen mietinnön johtolangaksi kansalaisliikkeiden ja muita heikommassa asemassa olevien ryhmien kriminalisoinnin tarkastelun. Erittelemiimme kohderyhmiin kuuluvat muun muassa ammattijärjestöt, ihmisoikeuksia edistävät ja puolustavat ryhmät, maahanmuuttajat ja pakolaiset, ihmiskaupan uhrit, romanit, toimittajat, naiset, lapset ja liikuntaesteiset.
Huomioni on kiintynyt erityisesti kolmeen seikkaan, jotka haluan esitellä teille pääpiirteissään. Lehdistönvapaudesta voidaan todeta, että riippumattomat moniarvoiset tiedotusvälineet vahvistavat demokratian periaatteita. Olemme juuri äänestäneet jäsen Boogerd-Quaakin mietinnöstä tiedotusvälineiden moniarvoisuuden loukkauksista Euroopan unionissa ja erityisesti Italiassa. En näin ollen palaa aiheeseen enää vaan muistutan ainoastaan, että hänen mietinnössään käsitellään tiedon tarjontaa EU:n kansalaisille sekä tiedotusvälineiden ja instituutioiden velvollisuutta kunnioittaa kansalaisen oikeutta täydelliseen ja puolueettomaan tietoon. Oikeus puolueettomaan tietoon on alttiina tiedon poliittiselle muokkaamiselle. Olemme todenneet valitettavia esimerkkejä tästä Yhdistyneessä kuningaskunnassa Irakin sodan aikana ja Ranskassa helleaallon yhteydessä.
Mietinnöstä käy ilmi muun muassa se, että eräillä hallituksilla on käytännössä monopoliasema ja että eräissä maissa televisio, yksityinen sektori ja lehdistö ovat voimakkaasti keskittyneet. Valitettavan usein lehdistönvapauden ja meidänkin oikeuksiemme uhkana on juuri tämä tiedotusvälineiden keskittyminen ja paine, jolle jotkut journalistit altistuvat tietoja välittäessään poliittisten tai ideologisten siteittensä vuoksi. Direktiiviä onkin tarkistettava niin, että jäsenvaltiot velvoitetaan suojelemaan tiedotusvälineiden moniarvoisuutta ja vahvistamaan luottamuksellisten lähteiden lähdesuojaa.
Käsittelen seuraavaksi turvapaikkaoikeutta. Eurooppalaista humanistista turvapaikkaoikeusperinnettä korvataan parhaillaan rajat sulkevalla turvallisuuspolitiikalla. Lainsäädäntöä ei ole vielä yhdenmukaistettu, ja monenlaisia kansallisia lakeja käytetään usein rajoittamaan turvapaikkaoikeutta. Myös kohtelu ja elinolosuhteet vastaanottokeskuksissa ovat kaikkea muuta kuin ihanteelliset.
Meidän on tietysti pystyttävä takaamaan oikeus terveyteen ja varmistettava, että jokainen kansalainen pystyy nauttimaan tästä oikeudesta. Kaikki tämän kaltaiset oikeudet liittyvät kansalaisuuteen, ja tiedämme hyvin, ettei Euroopan unionin kansalaisuutta voida luoda ilman niitä nykyisessä Euroopassa. Siksi pyydän teitä huolehtimaan erityisen valppaina siitä, että oikeutemme, jotka ovat entistä suuremmassa vaarassa, pidetään vastakin ainoana toimintaamme ohjaavana perustana.
Puheenvuoroni lopuksi totean vielä, että jos Euroopan unioni haluaa olla uskottava, jos se aikoo kunnioittaa oikeuksia ja ansaita kunnioituksensa, sen on pantava omat asiansa järjestykseen eikä se saa pelätä puuttua asioihin, kun loukkauksia esiintyy. 
Roche,
   . Arvoisa puhemies, toteaisin alkuun, että entisenä Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustarkkailijana ja vieläpä entisenä Irlannin oikeus- ja rauhankomission puheenjohtajana olen erityisen iloinen voidessani puhua täällä tänään tästä mietinnöstä. Kiitän mahdollisuudesta osallistua keskusteluun tästä unionille ratkaisevan tärkeästä ja perustavasta mietinnöstä. Mietintöä kannattaa tarkastella huolellisesti. Kuten esittelijä totesi, Euroopan unionin on oltava valmis tutkimaan omaa toimintaansa ja suoriuduttava laadukkaasti, jos se aikoo asettaa suuria vaatimuksia ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi. Mietinnön laaja-alaisuuden ja luonteen vuoksi en pysty käsittelemään kaikkia esiin otettuja huolestuttavia seikkoja, mutta pyrin puhumaan muutamista keskeisistä aiheista.
Viime viikkoina olemme joutuneet kauhistumaan Madridin järkyttäviä tapahtumia ja ilmaisseet syvimmän osanottomme uhreille, heidän perheilleen ja koko Espanjan kansalle. Kuten pääministeri Ahern jo totesi, Eurooppa-neuvosto on antanut julkilausuman terrorismin torjunnasta ja laatinut joukon toimenpiteitä tarkoituksena parantaa Euroopan unionin valmiuksia vastata terrorismin uhkaan. Terrorismin torjuntatoimenpiteitä toteuttaessamme pidämme mielessä myös velvollisuutemme kunnioittaa ihmisoikeuksia ja perusvapauksia. Näitä perusarvoja koskevia kompromisseja ei voi olla eikä niistä neuvotella. Terrorismin tehokas tukahduttaminen edellyttää asianmukaisten prosessien ja oikeusvaltioperiaatteen noudattamista. Julkilausuma velvoittaa meidät torjumaan terrorismia niiden perusperiaatteiden mukaisesti, joiden varaan unioni on perustettu.
Eurooppa-neuvosto päätti myös, että neuvotteluja uudesta perustuslaista on jatkettava. Kuten parlamentin jäsenet tietänevät, perusoikeuskirja, josta keskusteltiin laajalti Eurooppa-valmistelukunnassa ja josta vallitsi ylivoimainen yksimielisyys, aiotaan sisällyttää uuteen sopimukseen perustuslaista – ja se on meille kaikille tyytyväisyyden aihe.
Tampereen Eurooppa-neuvostossa vuonna 1999 päätettiin pyrkiä kohti yhteistä Euroopan unionin turvapaikkajärjestelmää, joka perustuu Geneven yleissopimuksen täysimääräiseen ja kattavaan soveltamiseen. Olemme tyytyväisiä siihen, että turvapaikkaoikeutta käsittelevä direktiivi edistyi eilisessä oikeus- ja sisäasioita käsittelevässä neuvoston istunnossa. Ensisijaisena tavoitteenamme on saattaa sen käsittely päätökseen ja päästä sopimukseen menettelyjä koskevasta direktiivistä osana Euroopan unionin yhteisen turvapaikkajärjestelmän ensimmäisen vaiheen loppuun saattamista.
Toisena aiheena käsittelen ihmiskauppaa, joka on kauhistuttavaa, ihmisiä riistävää rikollista toimintaa. Ihmiskaupan ehkäisemistä ja torjuntaa koskeva Brysselin julistus, jota neuvosto tuki viime toukokuussa, tarjoaa pohjan kokonaisvaltaiselle viisivuotiselle ohjelmalle, jota me valmistelemme parhaillaan ahkerasti. Neuvosto on niin ikään päättänyt toimista, joilla autetaan ihmiskaupan uhreja tarjoamalla lyhytaikaisia oleskelulupia niille, jotka suostuvat yhteistyöhön toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Palautan tässä yhteydessä mieleen puitepäätöksen lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta. Se hyväksyttiin viime vuonna ja kuuluu sellaisenaan osana ihmisoikeuksien puolustamisen välineistöön.
Lissabonin asialistan puitteissa hyväksytyissä solidaarisuutta ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumista koskevissa jäsenvaltioiden kansallisissa toimintasuunnitelmissa hahmotellaan toimia sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi. Kaikissa jäsenvaltioissa laadittiin viime vuonna järjestyksessään toiset suunnitelmat sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvien eturyhmien kuulemisen jälkeen. Eurooppa-neuvosto päätti, että sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korkea taso on keskeinen Lissabonin asialistaan liittyvä tekijä ja että strategioita, jotka vaikuttavat merkittävällä tavalla sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden poistamiseen, on vahvistettava. Se tähdensi erityisesti sosiaalisen suojelun järjestelmien nykyaikaistamisen merkittäviä mahdollisuuksia asiassa.
Mielestämme työllistyminen on ensisijainen väylä ulos köyhyydestä ja sosiaalisesta syrjäytyneisyydestä – työllistyminen hyvin palkatuissa töissä, joiden avulla kansalaisten vauraus kasvaa kaikkialla unionissa. Eurooppa-neuvosto myönsi, että kiireellisimpänä tehtävänämme on luoda enemmän ja parempia työpaikkoja.
On välttämätöntä, että yhä useammat saadaan kuulumaan työvoimaan. Naisten ja ikääntyneiden entistä laajemman työmarkkinoille osallistumisen uskotaan auttavan torjumaan sosiaalista syrjäytymistä ja vähentämään näihin ryhmiin kohdistuvaa yhä suurempaa köyhyysriskiä. On joka tapauksessa myös yhteisön edun mukaista toimia näin.
Mietinnössä mainituista tasa-arvoasioista toteaisin, että Euroopan unionin kolmen tasa-arvodirektiivin yleisenä ansiona jäsenvaltioilta edellytetään välittömän syrjinnän, välillisen syrjinnän ja häirinnän kieltämistä sukupuolen, rodun tai etnisen alkuperän, vammaisuuden, iän tai sukupuolisen suuntautumisen vuoksi työssä, itsenäisen toiminnan harjoittamisessa tai ammatillisessa koulutuksessa. Myös vastatoimenpiteet on kielletty. Tässä vaiheessa on tärkeää ryhtyä käyttämään täysimääräisesti näitä elintärkeitä suojakeinoja yhteiskunnassamme muita heikommassa asemassa olevien ryhmien auttamiseksi.
Puheenjohtajavaltio Irlanti on omaksunut tärkeäksi ensisijaiseksi tavoitteeksi viedä eteenpäin tällä alalla merkittävää direktiiviluonnosta naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla.
Brysselin Eurooppa-neuvostossa 13. joulukuuta 2003 kokoontuneet jäsenvaltioiden edustajat totesivat, että ihmisoikeuksia koskevien tietojen kerääminen ja analysointi ovat tärkeitä välineitä politiikkaa laadittaessa. He sopivat Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen toimeksiannon laajentamisesta Euroopan ihmisoikeusvirastoksi, ja komissio valmistelee ehdotusta, jolla Eurooppa-neuvoston päätös pannaan täytäntöön.
Vapaasta liikkuvuudesta unionissa haluan muistuttaa, että pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta annettiin direktiivi. Sen perusteella pitkään oleskelleen henkilön asema myönnetään viiden vuoden laillisen oleskelun jälkeen ja taataan tasavertainen kohtelu monilla talous- ja yhteiskuntaelämän aloilla. Tämä kehitys on erittäin myönteistä, kun otetaan huomioon esittelijän mainitsemat tiedotusvälineissä esiintyneet hurjahkot väitteet vapaaseen liikkuvuuteen liittyvistä aiheista. Henkilökohtaisesti haluaisin mainita erityisesti, että 155 kohdassa viitataan kohtuulliseen aikaan tuomioistuinkäsittelyssä. Minun on myönnettävä esittelijälle, että olen erittäin vaikuttunut Irlannin tilanteen mainitsemisesta tässä yhteydessä, sillä kyseinen irlantilaistapaus koski myös minua ja siinä käsittelyaika oli mielestäni luvattoman pitkä.
Olen pannut kiinnostuneena merkille kysymyksen, joka koskee demokratiavajetta ja osallistumista Euroopan parlamentin vaaleihin ja kunnallisvaaleihin. Koska Euroopan parlamentin vaalit lähestyvät, on meidän kaikkien edun mukaista kannustaa ja kehottaa kaikkia äänioikeutettuja äänestäjiä vaaliuurnille. Osallistuminen on demokratian keskeinen tekijä.
Valitettavasti mielipidekyselyistä, Euroopan parlamentin vaalien heikosta äänestysprosentista ja tiedotusvälineiden raporteista on käynyt selväksi, että monet eurooppalaiset tuntevat itsensä etääntyneiksi Euroopan unionista ja katsovat, etteivät he saa siitä riittävästi tietoa. Tästä syystä puheenjohtajavaltio on päättänyt kutsua koolle ensi viikolla järjestettävän, Eurooppa-viestintää käsittelevän "Communicating Europe" -ministerikonferenssin. Konferenssilla on kaksi päätavoitetta: keskustella siitä, kuinka kansalaistiedotusta Euroopan unionista voidaan parantaa, ja arvioida, miten kaikki Euroopan unionin kansalaiset saadaan osallistumaan päätöksiin unionin tulevasta kehityksestä ja suunnasta.
Haluan kiittää vielä kerran siitä, että sain osallistua tähän keskusteluun, ja onnitella esittelijää henkilökohtaisesti mietinnöstä, jonka katson erinomaiseksi ja erittäin merkittäväksi asiakirjaksi. 
Vitorino,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aivan aluksi osoittaa erityiset kiitokseni jäsen Boumediene-Thierylle ja kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle erinomaisesta mietinnöstä, joka on selkeä osoitus siitä, että Euroopan parlamentti haluaa edelleen luoda Euroopan unioniin aidon perusoikeuksia koskevan politiikan. Tähän työhön mekin haluamme osallistua. Asiakirja perustuu entiseen tapaan Euroopan unionin perusoikeuskirjaan, vaikka esittelijä onkin päättänyt käsitellä kirjaa aihealueittain selvittäen kansalaisliikkeiden ja muita heikommassa asemassa olevien ryhmien kriminalisointia.
Meidän on varmistettava perusoikeuksien ja kansalaisvapauksien kunnioittaminen terrorismin torjunnan yhteydessä, joka on jälleen valitettavan ajankohtainen ja meitä kaikkia syvästi koskettava aihe. Voin vakuuttaa, että tämä periaate on minulle tärkeä. Toivon, että Madridissa 11. maaliskuuta sattuneiden järkyttävien tapahtumien jälkeenkin me kykenemme voittamaan osan aiemmin kohtaamistamme vaikeuksista ja hyväksymään yksilöiden suojelua koskevat oikeussäännöt, joihin kuuluvat myös rikosoikeudenkäynneissä noudatettavat yleiset menettelylliset takuut, jotka ovat keskeisiä vastavuoroisen luottamuksen syntymiseksi ja oikeuden päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamiseksi. Toiminnassa, jolla demokratiaa ja oikeusvaltioperiaatetta suojellaan Euroopassa kaikenlaista rikollisuutta ja terrorismia vastaan, on saatava aikaan selkeä tasapaino perusoikeuksien kunnioittamisen – jossa otetaan huomion erityisesti kaksi erottamattomasti toisiinsa liittyvää oikeutta eli oikeus turvallisuuteen ja oikeus vapauteen – ja toisaalta sosiaalisen suojelun toimien välillä. Euroopan unioni on ilmiselvästi tullut perusoikeuksien suojelun kannalta erittäin tärkeään vaiheeseen. Laajennuttuaan ja laadittuaan perustuslailliset säännöksensä sekä kehitettyään vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen se määrittelee nyt todellista identiteettiään. Mietintönne ajaa erittäin tärkeää asiaa seuraamalla perusoikeuksien noudattamista jäsenvaltioissa, mikä on jo sinällään keskeinen seikka, sekä Euroopan unionin toimielimissä. Mietintö auttaa myös edistämään perusoikeuksia, ja tämä on tulevaisuuden kannalta keskeinen seikka. Kaikki suosituksenne komissiolle tutkitaan erittäin tarkoin, jotta voidaan varmistaa, että niihin reagoidaan soveliaimmalla tavalla. Käsittelen seuraavassa muutamaa kohtaa yksityiskohtaisesti.
Ensinnäkin perusoikeuksia käsittelevien riippumattomien asiantuntijoiden verkosto on saanut äskettäin valmiiksi vuotta 2003 koskevan raporttinsa. Komissio on juuri vastaanottanut raportin lopullisen version, joka toimitetaan teille virallisesti mahdollisimman pian. Haluan korostaa, että vastauksena parlamentin viime vuonna esittämään pyyntöön verkosto on toimittanut meille tänä vuonna 25 kansallista raporttia, joihin koko verkostoa koskeva tiivistelmäraportti perustuu. Verkoston ensimmäisen raportin tapaan vuotta 2003 koskevassa raportissa, jossa ilmaistut mielipiteet ovat ainoastaan riippumattomien asiantuntijoiden verkoston mielipiteitä eivätkä komission, paneudutaan moniin perusoikeuksien kunnioittamiseen liittyvien huolenaiheiden ohella myös myönteisiin seikkoihin, erityisesti eräiden jäsenvaltioiden kehittämiin hyviin käytäntöihin, jotka voivat innoittaa muita samankaltaisiin ratkaisuihin. Asiantuntijoiden verkosto haluaa ehdottomasti säilyttää yhteydet vertailukohtana käytettävän Euroopan perusoikeuskirjan ja kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön yleisten kehityssuuntien välillä. Erityisesti tämä koskee Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen muutoksia.
Asiantuntijoiden raportti kattaa erittäin monta aihealuetta. Verkosto tähdentää EU:n mahdollisuuksia vaikuttaa perusoikeuksien suojeluun monilla eri osa-alueilla käyttämällä sille rikosasioissa annettua toimivaltaa, esimerkiksi rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi, ihmiskaupan torjumiseksi ja kansainvälisen lainsäädännön mukaan rangaistavien vakavien rikosten rankaisemattomuuden poistamiseksi. Verkosto esittää arvokkaita huomioita turvapaikkapolitiikan kehittymisestä jäsenvaltioissa ja EU:n välineissä. Tähän liittyen neuvoston puheenjohtaja Roche totesi juuri, että oikeus- ja sisäasioita käsittelevä neuvosto pääsi eilen sopimukseen keskeisestä direktiivistä, jolla saatetaan pakolaisen määritelmä Geneven vuoden 1951 yleissopimuksen mukaiseksi, lähennetään toissijaista suojelua koskevia järjestelmiä kaikissa unionin jäsenvaltioissa ja järjestetään ratkaiseva ja arkaluontoinen kysymys, joka liittyy muiden kuin valtiollisten toimijoiden aiheuttamaan vainoon. Verkoston raportissa ilmaistaan huolestuminen niin ikään siitä, että Euroopan unionin lainsäädäntö mukautuu hitaasti joidenkin jäsenvaltioiden laeissa tehtyihin perheen määritelmän muutoksiin.
Käsittelen seuraavaksi ihmisoikeusvirastoa. Kuten neuvoston puheenjohtaja Roche juuri muistutti, joulukuun Eurooppa-neuvosto päätti laajentaa Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen toimeksiantoa niin, että keskuksesta muodostetaan Euroopan ihmisoikeusvirasto. Myös täällä parlamentissa on vaadittu ihmisoikeusviraston perustamista, esimerkiksi jäsen Swiebelin mietinnössä perusoikeuksista Euroopan unionissa vuonna 2001. Komissio oli jo ryhtynyt harkitsemaan, olisiko tällaisen viraston perustaminen aiheellista. Ajatus tuotiin julki myös komission tiedonannossa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklasta. Se esiteltiin parlamentille viime lokakuussa. Heinäkuun paikkeilla komissio esittelee keskusteluasiakirjan, jotta ajatusta ihmisoikeusviraston perustamisesta voidaan käsitellä laaja-alaisessa julkisessa keskustelussa. Katsomme, että ennen viraston perustamista olisi käytävä laaja keskustelu sen tavoitteista ja toimintatavoista. Jotta seuraava parlamentti pystyy osallistumaan keskusteluun, vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan kanssa jatketaan lokakuulle asti ja se päätetään komission järjestämään julkiseen kuulemistilaisuuteen, jonka perusteella aiomme esittää luonnoksen uutta virastoa koskevaksi asetukseksi keväällä 2005.
En voi henkilökohtaisesti sanoa tässä vaiheessa asetuksen sisällöstä mitään, mutta voin vakuuttaa, ettei viraston perustaminen millään muotoa vaaranna rasismia ja muukalaisvihaa koskevaa tutkimusta. Sitä jatketaan viraston toiminnan ja poliittisen näkyvyyden tärkeänä tukipylväänä. Muuta vaihtoehtoa ei ole, nyt kun Euroopassa on alettu uudelleen pelätä lisääntyvää rasismia ja muukalaisvihaa, kuten Wienin seurantatutkimuksen työstä ja erityisesti sen parlamentille tänään esiteltävistä antisemitismiä koskevista raporteista käy ilmi. On lisäksi selvää, ettei viraston perustaminen saa muuttaa nykyistä toimielinten välistä tasapainoa. Tarkoituksenamme ei myöskään ole laajentaa viraston toimivaltuuksia toistaiseksi Euroopan unionin alueen ulkopuolelle.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionin perusoikeuspolitiikka on hahmottumaisillaan. Vuonna 2000 Euroopan unionin perusoikeuskirjasta annettiin juhlallinen julistus, ja Euroopan parlamentin suosituksen jälkeen perustimme vuonna 2002 aiemmin mainitsemani asiantuntijoiden verkoston. Nizzan sopimuksen voimaantulo oli merkittävä virstanpylväs EY:n perussopimuksen 6 ja 7 artiklan soveltamisen kannalta. Uuden perustuslakia koskevan sopimuksen myötä perusoikeuskirjasta tulee oikeudellisesti sitova ja unioni pystyy liittymään Euroopan ihmisoikeusyleissopimukseen.
Tiedonannossaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklasta komissio esitti yleisen selvityksen kyseisen artiklan tulevista soveltamisedellytyksistä ja korosti ennalta ehkäisyn merkitystä. Tällä tarkoitetaan muun muassa toimielinten välistä yhteistyötä, niiden yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa sekä vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan kanssa. Euroopan tuleva yhdentyminen riippuu yhteisistä arvoista, joita ovat perusoikeudet, oikeusvaltioperiaate ja demokraattiset toimielimet. Kaikki oikeus- ja sisäasioiden alan toiminta on perustettava näihin yhteisiin arvoihin.
Meidän on mietittävä, kuinka ihmisoikeuksien ulkoista ja sisäistä ulottuvuutta voidaan käsitellä johdonmukaisesti. Olen täysin vakuuttunut siitä, että perustuslailla muutamme perusteellisesti unionin oikeudellista ja poliittista ympäristöä. Toivon, että komissio ja parlamentti yhdessä valitsevat oikean tien kohti Euroopan unionin aitoa perusoikeuspolitiikkaa. 

Stockton (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää jäsen Boumediene-Thieryä hänen kauaskantoisesta mietinnöstään.
Haluan huomauttaa, ettei puolueeni ole eri syistä täysin tyytyväinen perusoikeuskirjaan sellaisena kuin siitä tuli, varsinkaan kun otetaan huomioon, mitä juuri kuulimme neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen kertovan. Pelkäämme, että siitä tulee jälleen uusi sääntelyn ja virkavaltaisuuden viitekehys, vaikka terveen järjen ja hyvien käytöstapojen tulisi antaa toimia omalla painollaan.
Vaalien lähestyessä olemme kaikki tietoisia siitä, että Euroopan suurin puolue on nykyisin nukkuvien puolue. Tiedämme varsin hyvin, että kesäkuuksi ennustetut äänestysprosentit jäävät entistäkin alhaisemmiksi. Seuraavan parlamentin keskeisenä tehtävänä onkin kasvattaa uuden Euroopan kansalaisten ymmärrystä toimielinten toiminnasta ja osallistumista siihen. Kysehän on toimielimistään, ei . Kansalaiset voivat saada äänensä kuuluville monin eri keinoin. He voivat ottaa yhteyttä suoraan vaaleilla valittuihin kansallisiin hallituksiinsa, jotka muodostavat neuvoston, ja he voivat ottaa yhteyttä valitsemiensa hallitusten valitsemiin komission jäseniin, meihin eli valittuihin edustajiinsa, Euroopan oikeusasiamieheen sekä tämän parlamentin vetoomusvaliokuntaan. Olen jättänyt mietintöä koskevan lausunnon juuri kyseisen valiokunnan puolesta.
Olemme vetoomusvaliokunnassa huomanneet, kuinka usein onnistumme järjestämään asioita, jotka olisi pitänyt järjestää kansallisella ja joskus jopa alueellisella tasolla. Se, että vetoomusvaliokunta edelleen on olemassa, tarjoaa kuitenkin erittäin käyttökelpoisen varaventtiilin ja hätävaran, ja ainoana parlamentin valiokunnista se jatkaa työtään väliajan yli, uuden parlamentin kaudelle.
Jotkut teistä ovat voineet huomata taideteoksen – ainakin oletan sen sellaiseksi – tornirakennuksen pihan keskellä: lasipallon, jonka halkaisija on parisen metriä. Kaukaa se näyttää yksinkertaiselta ja läpinäkyvältä, mutta mitä lähemmäs tulee, sitä monimutkaisemmalta sen rakenne näyttää ja sitä sameammalta sen pinta. Se on oiva mutta ironinen symboli sekä tälle parlamentille että Euroopan unionille.
Ehdotan näin ollen uuden parlamentin ja uuden komission tehtäväksi saada nykyiset toimielimet toimimaan ja yksinkertaistaa niiden suhdetta kansalaisiin. Näin saavutettaisiin monia neuvoston puheenjohtajan asettamista tavoitteista ja varmistettaisiin, että meillä on kansalaisten tuki takanamme, sikäli kuin meidät valitaan uudelleen. 
Swiebel (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi esittelijä Boumediene-Thieryä tästä mietinnöstä, joka vahvistaa nykyisen parlamenttimme neljässä edellisessä mietinnössä todettujen ihmisoikeusloukkausten ja ihmisoikeusongelmien tilan. Valtion henkilöstön ja poliisivirkailijoiden virkavirheet, vankilaolosuhteet, epäoikeudenmukainen kohtelu, rasismi, muukalaisviha, antisemitismi ja erityisesti viime aikoina yhä suuremmaksi uhaksi kasvanut kansalaisoikeuksien kaventaminen, esimerkkeinä epäiltyjen oikeudet ja syyttömyysolettama, yksityisyyden suojaa unohtamatta – kaikki tämä tapahtuu terrorismin torjunnan varjolla. Kollega Karamanou kertoo tästä hetken kuluttua lisää.
Kaiken kaikkiaan nämä ihmisoikeusmietinnöt ja ennen muuta kollega Boumediene-Thieryn laatima uusin mietintö saavat meidät miettimään uudelleen, miten Euroopan unionin toimielinten tulisi reagoida asiaan poliittisesti. Siksi olen erittäin iloinen puheenjohtajavaltion Irlannin edustajana läsnä olevan ministeri Rochen todettua selvin sanoin, että Euroopan unionin on oltava valmis etsimään omaa sydäntään. Arvostan tätä sanomaa hyvin paljon. Muut puheenjohtajavaltiot ovat vältelleet aihetta tai jättäneet kokonaan osallistumatta tämän kaltaisiin keskusteluihin. Mielestäni näin suurta rehellisyyttä on arvostettava syvästi, mistä siis kaikki kunnia ministeri Rochelle.
Meidän on silti pohdittava, voidaanko EU:lla katsoa nykyisin olevan täysimittainen ihmisoikeuspolitiikka. Tosiasiassa sillä ei ole. Menemme oikeaan suuntaan, mutta nykyisellään meillä on vain ihmisoikeuspolitiikan palasia, rakennuspalikoita. Varsin lyhyessä ajassa eli viiden viime vuoden aikana merkittäviä normatiivisia ja institutionaalisia parametreja on muutettu. Kuten monet puhujat ovat todenneet, kaikella tällä toiminnalla ei kuitenkaan ole vielä päästy johdonmukaiseen ihmisoikeuspolitiikkaan, vaikka muutosta onkin saatu aikaan. Saanen hahmotella eri näkökohtia jäljellä olevan puheaikani puitteissa.
Ensimmäisenä seikkana totean, että Euroopan unionin perusoikeuskirjassa luetellaan nimenomaisesti jäsenvaltioiden ihmisoikeusvelvoitteet. Tämä on todella hieno asia.
Toiseksi: Euroopan parlamentti käyttää perusoikeuskirjaa pohjana ihmisoikeusmietinnöilleen. Tämäkin on kiitettävä asia, sillä sen ansiosta prosessista tulee järjestelmällinen ja se voidaan varmistaa.
Kolmanneksi: komission jäsenen aivan oikein mainitsema verkosto on muuttanut sekä raportointia että analysointia ja neuvontaa huomattavasti ammattimaisemmaksi. Meidän on todellakin jatkettava samaa linjaa, sillä tämä on suuri saavutus.
Neljänneksi: Euroopan unionin perustamisesta tehdyssä sopimuksessa on 7 artikla, johon Nizzan Eurooppa-neuvosto lisäsi varoitusmekanismin. Sekin on valtava edistysaskel, koska suoraan sanottuna sodan käymiseen tarvitaan muutakin kuin atomipommi.
Viidenneksi: olemme vastaanottaneet komission lokakuussa 2003 julkaiseman kertomuksen, jossa selvitettiin käytännössä kyseistä tarkistettua 7 artiklaa. Sen ansiosta tiedämme, miten komissio toivoo asiaa käsiteltävän, vaikka odotammekin edelleen neuvoston kantaa tähän komission tiedonantoon. Oletan, että parlamentissa keskustellaan siitä seuraavalla istuntokaudella.
Kuten komission jäsen jo totesi, kuudes rakennuspalikka on ihmisoikeusvirasto, jota koskevan päätöksen neuvosto teki joulukuussa. Olen tyytyväinen, että juuri se osoitti ensimmäisenä päätöksentekoprosessin suunnan. Osallistun siihen myös itse niiltä osin kuin voin.
Seitsemänneksi otan esiin seikan, joka sekin on jo mainittu: saammehan pian perustuslain, jonka arvoja koskevaa artiklaa vahvistetaan ja johon perusoikeuskirja sisällytetään. Nämä kaikki asiat ovat loistavia, mutta ne ovat vain rakennuspalikoita eivätkä vielä muodosta johdonmukaista kokonaisuutta.
Tarvitsemme todellakin johdonmukaisen ihmisoikeuspolitiikan, joka kattaa kaikki päämäärät, toimielimet, välineet ja koko rahoituksen. Lisäksi haluaisin mielelläni selvyyttä siihen, missä määrin yhden valtion ihmisoikeusongelmat kuuluvat nykyisin koko Euroopan unionille, jotta maat ja jäsenvaltiot sekä mekin uskallamme puhua asioista toisillemme rehellisemmin kuin tähän mennessä. Haluan vielä kerran sanoa, kuinka ilahtunut olen puheenjohtajavaltion nimissä puhuneen ministeri Rochen ja komission jäsenen Vitorinon puheenvuoroista. 
Schmidt, Olle (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Roche, haluan aluksi kiittää jäsen Boumediene-Thieryä hyvästä työstä tämän tärkeän mietinnön eteen. Mikä tilanne on 15 jäsenvaltion EU:ssa, kaikkien ihmisten yhtäläiseen arvoon, humanismiin, suvaitsevaisuuteen ja ihmisarvoon perustuvassa unionissa? Uskon, että valtaosa meistä näkee EU:n julkisivuun tulleet halkeamat. Tervetuloa meidän unioniimme: siellä pakolaisia solvataan, heidät eristetään kaikesta, ja he vaarantavat henkensä matkalla parempaan elämään Euroopassa. Saavutimme eilen tärkeän kehitysvaiheen matkalla kohti yhteistä pakolaispolitiikkaa, kuten ministeri totesi, mutta pääsy tähän vaiheeseen kesti kauan, eikä ehdotuksissa mennä tarpeeksi pitkälle.
Vastenmielisessä seksikaupassa myydään ja ostetaan 800 000 naista ja lasta kuin tavaraa ikään. Naisten sukuelimiä silvotaan, pakkoavioliitot ja päivittäiset pahoinpitelyt ovat heidän uhkanaan pelkästään siksi, että he ovat naisia. Tiedotusvälineiden vapautta ja sananvapautta rajoitetaan. Homoseksuaaleja syrjitään. Antisemitismi lisääntyy, ja juutalaiset saavat kuulla samoja iskulauseita, jotka kaikuivat 1930-luvulla kautta Euroopan. Tänään esiteltyyn mietintöön sisältyy todisteita vihasta ja väkivallasta. Rasismi ja säälimättömyys maahanmuuttajia kohtaan lisääntyy. Miljoonat maahanmuuttajat jätetään yhteiskunnan ulkopuolelle. Muslimeja vainotaan. Islamilainen fundamentalismi lisääntyy voimakkaasti esikaupungeissamme. Tässä meidän unionissamme 190 tuiki tavallista espanjalaista menetti henkensä matkallaan töihin aivan tavallisena päivänä.
Toki voidaan sanoa, ettei vapaus ole koskaan ollut vahvemmilla kuin tänä keväänä, kun Eurooppa yhdistyy ja vanhat haavat umpeutuvat. Samaan aikaan tiedämme, että vanha 15 jäsenvaltion muodostama EU:mme vie monia puutteistaan uuteen EU:hun 1. toukokuuta 2004.
Haluan päättää puheenvuoroni toteamalla, kuinka valitettavaa on, että lähestulkoon kaikki jäsenvaltiot ottavat parhaillaan käyttöön uusia jäsenvaltioita koskevia rajoituksia. Euroopan johtajien olisi pitänyt pystyä estämään tämä yhdessä valmistautumalla hyvin ja mukauttamalla yhteisön säännöstöä ajoissa. Monet uusista jäsenistämme ovat oikeutetusti pettyneitä tilanteeseen. Totean päätteeksi, että Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä toivoo tämän parlamentin tukevan kahta tarkistusta, jotka koskevat eurooppalaista pidätysmääräystä ja Ranskan huivikieltoa. 
Kaufmann (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, tämä mietintö perusoikeuksien tilasta Euroopan unionissa sisältää viittauksia moniin väärinkäytöksiin eri aloilla. Oikeus- ja sisäasiainministereiden hiljattaisen kokouksen ja heidän antamiensa viestien perusteella aion keskittyä pakolaisten suojeluun, jota käsitellään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 18 artiklassa (Oikeus turvapaikkaan) ja 19 artiklassa (Suoja palauttamis-, karkottamis- ja luovuttamistapauksissa).
Mietinnössä, josta vilpittömästi kiitän esittelijää, syytetään jäsenvaltioita siitä, etteivät ne ole vieläkään päässeet sopimukseen turvapaikkamenettelyjä ja pakolaisten asemaa koskevasta direktiivistä. Sisäasiainministerit pääsivät yksimielisyyteen asiasta juuri tällä viikolla. On hyvä, että uudessa direktiivissä annetaan tunnustettu asema kaikissa EU:n jäsenvaltioissa ihmisille, jotka ovat paenneet kotimaastaan siitä syystä, että muut kuin valtiolliset toimijat vainoavat heitä. Siihen allekirjoittanut sekä monet kansalaisjärjestöt ja kansalaiset ovat pyrkineet. Valitettavasti hallitukseni tahdosta pakolaiset – muut kuin poliittisen vainon uhrit – joutuvat muita heikompaan asemaan työmarkkinoille pyrkiessään. Minusta siihen ei ole mitään objektiivista perustetta, ja tilanne on mielestäni myös taloudellisesti nurinkurinen, koska niin sanottua toissijaista suojelua saavien pakolaisten on pakko tehdä elääkseen laitonta työtä.
Niiden, jotka puhuvat suureen ääneen perus- ja ihmisoikeuksista ulkopuoliselle maailmalle, on ensin katsottava omaan napaansa eikä aina pyrittävä etsimään, missä naapurilla olisi parantamisen varaa. Tämä on oikea tapa, ja olen iloinen, että myös neuvoston puheenjohtaja on asiasta samaa mieltä.
Euroopan unionin oma maahanmuutto- ja turvapaikka-asioiden tila on mielestäni kerta kaikkiaan hävettävä, kuten mietinnöstä selvästi käy ilmi. Haluan erityisesti kiinnittää huomiota siihen, että ihmisillä, joiden elämä on nyt täällä Euroopan unionissa, ei vieläkään ole äänioikeutta, vaikka Euroopan parlamentti on vaatinut sitä monissa yhteyksissä. Haluan ottaa esiin myös sen, että turvallisen kolmannen valtion käsite tekee pakolaisten laillisen tulon Euroopan unioniin tulevaisuudessa käytännössä mahdottomaksi. Ainut tapa saada turvapaikka on hypätä Euroopan ylle laskuvarjo selässä. Siksi toivoisin, että meillä Euroopassa olisi rohkeutta muuttaa politiikkaamme niin, ettei meille taas tarvitse esitellä mietintöä, jossa Euroopan unionia arvostellaan yhtä monista vakavista ihmisoikeusrikkomuksista. 
Turco (NI ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää kollegaani Boumediene-Thieryä hänen työstään, joka on ollut erittäin tärkeää myös sitä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa seuranneen keskustelun kannalta.
Minun on omasta mielestäni pakko korostaa yhtä seikkaa: vuosi toisensa jälkeen nämä vuotuiset mietinnöt ovat alkaneet muistuttaa toisiaan yhä enemmän. Samoja oikeuksia loukataan alituiseen, aina käydään sama keskustelu, mutta emme koskaan pääse kollega Swiebelin esiin ottamaan keskeiseen kysymykseen: haluavatko komissio ja neuvosto tehdä perustavien ihmisoikeuksien noudattamisesta oikean politiikan? Tähän me odotamme vastausta. Jos vastaus on, että meillähän on jo Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artikla, on aika ymmärtää jo tässä vaiheessa, että vastaus on väärä. Vaikka täytäntöönpanon edellytykset ovatkin olemassa, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklaa ei ole koskaan pantu täytäntöön eikä panna vastakaan sellaisessa institutionaalisessa ympäristössä, jossa Euroopan komissiosta ei päivänselvistä syistä koskaan tule niin voimakasta elintä, että se voi nousta jotain jäsenvaltiota vastaan. Niinpä mietinnöissä arvosteltujen toistuvien rikkomusten ja niiden rankaisemattomuuden vuoksi tilanne väistämättä huononee entisestään ensi vuonna.
Tähän kaikkeen olisi lisättävä vielä niin sanotut terrorisminvastaiset aloitteet. Viime aikoina ainut käytännön seuraus niistä aloitteista, joita neuvosto on tehnyt tai joita se haluaisi tehdä, on ollut kansalaisten vapauksien karsiminen, vaikka aloitteiden tarkoitukseksi väitetään terrorismin torjunta.
Mitä tulee siihen ainoaan todella hyödylliseen aloitteeseen, joka koskee Euroopan unionin tiedustelutoiminnan henkiin herättämistä, olemme saaneet lukea Italian sisäasiainministerin lausunnot, joissa hän toteaa, ettei sellainen ole mahdollista, koska kaikki kansalliset virastot varjelevat mustasukkaisesti omia tietojaan. Jos Euroopan unioni suojelee kansalaisiaan terrorismilta tällä tavalla, kuinka siitä koskaan voi tulla niin vahva, että se kykenee suojelemaan kansalaisiaan jäsenvaltioiden heitä kohtaan tekemiltä rikkomuksilta? 
Evans, Robert J.E. (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi toistaa ministeri Rochen johdannossaan esiin ottaman seikan, jonka mukaan Euroopan unionille on valtavan myönteistä, että pystymme laatimaan kriittisen itsearvion, jollainen EU:n sisäisiä ihmisoikeuksia koskeva mietintö on. On kovin helppo arvostella muita maailman maita mutta paljon vaikeampaa käydä tarkastelemaan asioita Euroopan unionin sisällä, minkä me onneksemme pystymme tekemään Euroopan parlamentin, Euroopan komission ja hallituksen pyrkiessä yhdessä demokraattisempaan instituutioon – josta hyvälläkään mielikuvituksella ei olla tekemässä pelottavaa ylivaltiota, toisin kuin lehdistä olemme kenties lukeneet. Komission jäsen Vitorino totesi aivan oikein, että voimme poimia tästä esiin monia myönteisiä seikkoja ja viedä hyviä käytäntöjä maasta toiseen.
Olen yhtä mieltä hänen ja ministeri Rochen kanssa siitä, että meidän on kehitettävä nykyaikainen tulkinta Geneven pakolaisyleissopimuksesta. Tilanne on nykyisin toinen kuin sodanjälkeisenä aikana vuonna 1951. Silti haasteet voivat olla samat, vaikka käytännön seikat poikkeavat. Meidän kaikkien on tehtävä yhteistyötä, jotta voimme toteuttaa yleissopimuksen periaatteita.
On erittäin tärkeää, että 25 jäsenvaltion EU:lla on yhteinen eurooppalainen maahanmuuttopolitiikka ja siitä erillinen mutta sen rinnalla kehitettävä yhteinen eurooppalainen turvapaikkapolitiikka. Esittelijä on viitannut tähän tarpeeseen, ja kiitän hänen työpanostaan. Kuten esittelijä toteaa, meidän ei pidä perustaa politiikkaa pienimmän yhteisen nimittäjän varaan vaan kehittää järjestelmä, jota kunnioitetaan mahdollisimman laajalti ja jota arvostellaan mahdollisimman vähän. Sellainen perustuu mahdollisimman ankariin vaatimuksiin ja kunnioittaa perheitä ja ihmisoikeuksia. 
Boudjenah (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, minäkin olen samaa mieltä monista jäsen Boumediene-Thieryn toteamuksista ja ehdotuksista. Lyhyyden vuoksi keskityn tässä niihin huoliin, jotka liittyvät uusimman Eurooppa-neuvoston juuri vahvistamaan yltiömäisen turvallisuuspainotteiseen lähestymistapaan. Tämä amerikkalaista mallia jäljittelevä suhtautuminen on vaarallinen ja uhkaava eikä se tehoa terrorismin syntysyihin. Tämän kirouksen torjumisen varjolla jäsenvaltioissamme säädetään lakeja lakien perään, mikä lisää uusia ihmisoikeusrikkomuksia. Tässä tulevat mieleen esimerkiksi Saksan niin sanotut ennakoivat toimenpiteet viisumien myöntämisessä, toimenpiteet, joilla Alankomaista lähestulkoon pakkosiirretään ulkomaille 26 000 ihmistä, ja Ranskan toimenpiteet, jotka ovat lisänneet maastakarkotusten lukumäärää yli kolmanneksella vuoden 2003 alusta.
Euroopan kanta loittonee yhä kauemmaksi turvapaikan ja solidaarisuuden universaaleista periaatteista. Eivätkö valtioiden päämiehet juuri pitäneet pilkkanaan näitä periaatteita sallimalla käytännössä vuodesta 2005 alkaen järjestelmällisen rekisterien pidon kaikista Euroopassa elävistä ihmisistä? Sama asenne on vallalla myös direktiiviluonnoksissa, joilla pyritään yhdenmukaistamaan turvapaikkapolitiikka. Eikö meidän pitäisi huolestua, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettu äskettäin totesi, turvallisten kolmansien maiden käsitteestä, koska pakolaiset voidaan työntää takaisin niihin vailla minkäänlaista varmuutta heidän turvallisuudestaan? Samaa voidaan sanoa Euroopan unionin yhteisistä palautuslennoista, joita koskevan ehdotuksen parlamenttimme juuri onneksi hylkäsi. Ihmisoikeuksien tulevaisuus Euroopassa on kaikkea muuta: siihen liittyy aito vastaanottopolitiikka, oikeuksien yhtäläisyys, myös jokaisen oikeus äänestää ja tulla valituksi kaikissa vaaleissa, sekä täydellinen ilmaisuvapauden kunnioitus, joka kattaa myös yhdistymisvapauden. 
Dillen (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentti on keskustelut lukemattoman monista perustuslaillisia oikeuksia koskevista mietinnöistä ja kertomuksista. Joka kerta pistää silmään, kuinka jokainen esittelijä onnistuu ylittämään edeltäjänsä kriminalisoimalla miljoonat eurooppalaiset, jotka saavat tuta hallitsemattoman maahanmuuton järkyttävät seuraukset. Ei käy päinsä, että niitä harvoja poliitikkoja ja hallituksia, jotka pyrkivät arastellen puuttumaan turvapaikkaoikeuden väärinkäytön suunnattomiin seurauksiin, aina syytetään solidaarisuuden puutteesta. On älyllistä epärehellisyyttä aina järjestelmällisesti kohdistaa moitteet rasismista ja muukalaisvihasta niihin poliitikkoihin, jotka uskovat, etteivät taajaan asutut yhteiskuntamme enää kestä uusia maahanmuuttoaaltoja ilman katastrofaalisia yhteiskunnallisia vaikutuksia. Vajaat kaksi viikkoa sitten maahanmuuttajanuorten jengit aiheuttivat suunnatonta tuhoa monille yksityiskiinteistöille, kuten heillä on jo vuosia ollut tapana joulun aikaan. Ehkäpä joku esittelijä osaisi sisällyttää mietintöönsä perustuslaillisista oikeuksista kappaleen kaupunkiemme laitamilla elävien eurooppalaisten oikeuksista – oikeuksista fyysiseen koskemattomuuteen, turvallisuuteen ja omistukseen. Se olisi hyödyllisempää kuin tämä ties kuinka mones ontto ja merkityksetön asiakirja siitä, kuinka huonosti me eurooppalaiset kohtelemme muita kansalaisia. 
Santini (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, on totta, että mietintö perusoikeuksista Euroopan unionissa on vaarassa muuttua melkein rutiinitapahtumaksi. Jotten toistaisi sellaista, mitä täällä on jo sanottu toisissa yhteyksissä tai toisilla suilla, keskityn puheenvuorossani eritoten kolmeen aiheeseen. Niistä ensimmäinen on väistämättä perhe. En puhu vain omasta puolestani vaan Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien nimissä, kun torjun lujasti 102 ja 103 kohdan, joissa jälleen kerran ja yhä uudelleen vaaditaan tunnustamaan oikeudellisesti parisuhteet myös samaa sukupuolta olevien kesken. Hylkäämme myös tarkistuksen 157, jossa tähän lisätään vielä vaatimus oikeudesta adoptoida lapsia tavalliseen tapaan. Näyttää siltä, etteivät kaikki koskaan opi vanhaa läksyä, jonka mukaan tässä asiassa on tarpeetonta viitata sopimukseen Euroopan unionista, sillä siinä annetaan jäsenvaltioille selvästi valtuudet, toimivalta ja suvereniteetti päättää tästä arkaluontoisesta asiasta.
Toisena aiheena käsittelen lehdistönvapautta ja moniarvoisuutta, josta vasta eilen käytiin kiihkeä keskustelu kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa. Jälleen kerran 63 kohdassa väitetään tälle parlamentille täysin sopimatonta sanamuotoa käyttäen, että Italiassa moniarvoisuuden käsitettä kohdellaan kaltoin täysin kyynisesti. Kuulkaahan nyt, kollega Boumediene-Thiery, tuollainen lause kuuluu vaaliohjelman julistukseen, ei Euroopan parlamentin keskusteluun. Näin ollen hylkäämme ehdottomasti tarkistukset 84, 85 ja 86, joissa tämä väärinkäsitys toistetaan ja loppujen lopuksi ainoastaan Italia asetetaan tulilinjalle aivan itsestään, ikään kuin kaikki tiedotusvälineiden ongelmat olisivat keskittyneet maahamme.
Lähtökohtana ovat tosin olettamukset, joihin me kaikki voimme yhtyä, kuten lehdistön moniarvoisuus, vapaus ja kaikkien mahdollisuus käyttää sitä, mutta päätelmät ovat niin suppeasti Italian yksittäistapausta koskevia, että ne saattavat jalot alkuolettamatkin huonoon valoon. Olette juuri lukeneet Toimittajat ilman rajoja -järjestön kertomuksen. Järjestön jäsenet eivät varmastikaan ole lyöttäytyneet Italian pääministerin organisaatioon, sillä he ovat vasemmistolaisia toimittajia, kuten hyvin tiedetään. He tekivät tutkimuksia Italiassa huhtikuussa 2003 ja julkaisivat ne myöhemmin, ja he tulivat varsin toisenlaisiin tuloksiin kuin tämänpäiväisessä kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan uskomattomassa mietinnössä ja sen vielä uskomattomammissa tarkistuksissa. Italiassa on, myönnettäköön, eturistiriita, mutta sitä ratkaistaan parhaillaan – etten sanoisi juuri tällä hetkellä – Italian parlamentissa, jossa ainoana foorumina voidaan keskustella tästä asiasta vakavasti. Tulossa on uudistus, jollaista Italian vasemmisto ei seitsemän hallitusvuotensa aikana edes uskaltanut esittää tai kyennyt esittämään.
Toimittajat ilman rajoja toteaa, että Italiassa – lainaan heitä suoraan, en keksi tätä omasta päästäni – on "vapaa ja moniarvoinen, joskin television ylivallan heikentämä lehdistö". Toisin kuin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta eilen, he eivät puhu sensuurista tai sortovallasta tiedotusvälineissä. Sekä julkisten että yksityisten televisiouutisten poliittisesta suuntautumisesta he toteavat, että uutiset ovat "olennaisilta osin tasapainossa". Ainoa kritiikki kohdistuu sellaisten julkisuuden hahmojen kuin herrojen Biagi, Santoro ja Luttazzi kuvaruudusta poissaoloon. Siltä varalta ettette tunne heitä, voin vakuuttaa, ettei kukaan heitä Italiassa sinne kaipaa, heidän palkkansa maksavia poliittisia johtajia kenties lukuun ottamatta.
Monen kielteisen sanan jälkeen esitän tähän loppuun myönteisen kehotuksen: kehotan hyväksymään tarkistuksen 199, jonka kollega Borghezio ja allekirjoittanut ovat esittäneet, korvauksesta Italian armeijan pakkotyövangeille heidän Saksassa vuodesta 1943 vuoteen 1945 tekemästään työstä. Vain italialaiset eivät ole saaneet pakkotyöstä korvausta. Kehotamme Saksaa maksamaan korvaukset niille Italian kansalaisille, jotka tekivät vastoin tahtoaan rankkaa työtä tehtaissa ja työleireillä, vaikka ajankohta onkin todella myöhäinen. Pyydän liittokansleri Schröderiä toimimaan nopeasti, koska nuorin näistä henkilöistä on 80-vuotias, ja heistä kuolee 10 prosenttia joka vuosi. 
Karamanou (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vuotuinen mietintö perusoikeuksista osuu huonoon aikaan, jota leimaavat äskeiset Espanjan terrori-iskut sekä loukkaukset kymmenien syyttömien ihmisten oikeuteen elää. Äskettäisessä Eurooppa-neuvostossa keskityttiin keskusteluissa ja päätöksissä valitettavasti jälkivaikutuksiin eikä puututtu sen uuden tilanteen olemukseen ja syihin, joka on syntyisin tästä sodasta demokratiaa vastaan, kuten puhemies Pat Cox terrorismia nimitti.
Olen varma, että nyt edistettävillä torjuntatoimilla ei pystytä vaikuttamaan terrorismin perussyihin, joita ovat suunnaton eriarvoisuus ja syrjintä nykymaailmassa, ja että niillä samalla uhataan hävittää perusvapaudet ja demokraattiset oikeudet, millä tavallaan edistetään terrorismin päämääriä. Toisin sanoen meitä ajetaan matemaattisen tarkasti valitettavaan tilanteeseen, jossa henkilötietojen suojelua ei enää ole ja isoveli valvoo yksityisyyttä tarkasti. Terrorismia käytetään tekosyynä turvallisuusmenojen kasvattamiselle ja nykyaikaisten demokratioiden muuttamiselle itsevaltaisiksi poliisivaltioiksi, joissa jokaista kansalaista kohdellaan potentiaalisena terroristina.
Samaan aikaan, kun terrorismirintamalla tapahtuu näin, päivittäin tehdään toisenlainen suuri rikos tuhansia naisia ja lapsia vastaan nykyajan orjakaupassa, joka on hiljattain lisätty poliittiselle asialistallemme. Perusoikeudet ja demokraattiset vapaudet ovat Euroopan unionissa todellakin vakavasti uhattuina. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tässä vuotuisessa mietinnössä ihmisoikeuspolitiikasta kiinnitetään huomiota EU:ssa tapahtuvien rikkomusten lisääntymiseen ja esitetään konkreettisia ehdotuksia tilanteen ratkaisemiseksi. Mietinnössä otetaan esiin monia päteviä asioita, joista haluaisin korostaa viittausta siihen, ettei monilla naisilla EU:ssa ole edelleenkään oikeutta aborttiin, esimerkiksi nykyisin Portugalissa, jossa naisia edelleen syytetään rikosoikeudessa sen vuoksi.
Kiitän esittelijää, koska hän vaatii jäsenvaltioita takaamaan kaikille naisille, erityisesti nuorille, köyhille ja maahanmuuttajille, oikeuden turvalliseen ja lailliseen aborttiin, hätäehkäisyyn, edullisiin lisääntymisterveys- ja seksuaaliterveyspalveluihin sekä seksuaalikasvatukseen. Toivon, että Portugalin hallitus – ja maassani vallitseva poliittinen ilmasto – vihdoinkin ottavat tämän ehdotuksen onkeensa.
Haluan korostaa myös sitä, että tässä mietinnössä tuomitaan kaikenlainen väkivalta naisia kohtaan ja kehotetaan jäsenvaltioita ehkäisemään ja poistamaan naisiin ja lapsiin Euroopassa kohdistuva väkivalta. 
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää hänen jatkuvasta sitoutumisestaan ihmisoikeusasioihin. Mietinnössä ei kuitenkaan tunnusteta yhtä ratkaisevan tärkeää ja kiireellistä asiaa: poliittisten baskivankien kidutusta.
Eilen nuori tyttö nimeltään Ainara Gorostiaga vapautettiin espanjalaisen tuomarin Baltasar Garzónin määräyksestä kahden vankilavuoden jälkeen. Häntä oli pidetty eristyksissä helmikuusta 2002. Ainara Gorostiaga myönsi kaikki häntä vastaan nostetut syytteet mutta perui myöhemmin lausuntonsa todeten, että se oli saatu kiduttamalla. Tuomari Baltasar Garzón katsoo nyt, ettei Gorostiaga ole syyllinen. Kolme muuta nuorta oli vapautettu jo aiemmin, koska heitäkään vastaan ei ollut todisteita. Kahden vuoden eristettynä ole kidutuksen takia! Hyvät kollegat, kuinka kauan tämä saa jatkua? 
Krarup (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, jos hyvät aikomukset ja rehelliset sanat voisivat muuttaa maailmaa, esittelijä Boumedienne-Thieryn miellyttävä mietintö aiheuttaisi vallankumouksen. Mutta kun luin kaikista näistä oikeuksista ja suurista sanoista, tulin ajatelleeksi erästä tanskalaista poliitikkoa, joka valittiin omassa tuulisessa maassani edustajaksi, koska hänen vaaliohjelmassaan vaadittiin myötätuulta pyöräteille. Sama loitsu on perustana tälle mietinnölle – nimittäin käsitys, että oikeudet on johdettu sanoista. Tosiasiassa oikeudet ovat lähtöisin sosiaalisista käytännöistä, taistelusta ja poliittisesta toiminnasta.
Tässä mietinnössä tekee vaikutuksen myös se, miten tarkasti siinä kunnioitetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjaa. Minulla ei ole mitään oikeuksia vastaan – päinvastoin – mutta miksi Euroopan unioni ei sellaisenaan voi liittyä Euroopan ihmisoikeussopimukseen? Näin olisi päästy samaan tulokseen. Syynä on, että eräässä toisessa asialistassa nämä oikeudet on liitetty viimeistä piirtoaan myöden nykyiseen yhdentymisprosessiin, ja juuri tämä asialistojen kaksinaisuus on tämän huomautukseni syynä
Schröder, Ilka (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tekopyhyydellä ei ole rajaa, kun tämä parlamentti puhuu perusoikeuksista, varsinkin sen oikea laita. Neuvosto ja hallitukset panevat alulle yhä useampia uusia valvontaohjelmia, joilla tuhannet maahanmuuttajat sysätään silkkaan epätoivoon niiden ajamalla Euroopan linnoittautumispolitiikalla. Maahanmuuttajat pysäytetään rajoille ja heidän annetaan hukkua mereen. Harvat EU:hun selvinneet internoidaan, jotta heidät voidaan taas ajaa sen alueelta pois ensi tilaisuuden tullen. Samaan aikaan Euroopan parlamentti, joka väittää olevansa perus- ja ihmisoikeuksien valvoja, osoittaa suorastaan suosiotaan. Valitettavasti todellisuus on varsin toisen näköinen niille, joilla ei ole kaikkein perustavimpiakaan kansalaisoikeuksia. Valtio, poliisi ja rasistinen väkivalta ovat Euroopan unionin kapitalistisen yhteiskunnan arkipäivää. Se, että lukuisat poliitikot ja oikeus- ja poliisilaitoksen edustajat häpeämättä puolustivat kidutuksen käyttöä Saksassa vuonna 2003, on erityinen esimerkki tästä. Valitettavasti kyseisen kidutuksen puolustamisen tuomitsevan päätöslauselmaesitykseni hylkääminen kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa oli niiden ryhmien syytä, jotka nyt puolustavat omia poliittisia ystäviään. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, keskustelu oli erittäin mielenkiintoinen. Olen samaa mieltä monien kanssa siitä, että unionimme perustana on yhteinen sitoutuminen vapauteen, ihmisoikeuteen, demokraattisiin toimielimiin ja oikeusvaltioperiaatteeseen. Unionimme on oltava esimerkillinen kaikilla näillä aloilla, muutoin syyllistymme tekopyhyyteen.
Totesin, että Tampereen ohjelmassa neuvosto vahvisti uudelleen, että unioni ja jäsenvaltiot pitävät tärkeänä monen jäsenen mainitsemaa rajoittamatonta oikeutta hakea turvapaikkaa. Neuvosto sopi pyrkivänsä Euroopan unionin yhteisen turvapaikkajärjestelmän perustamiseen. Tämä on erittäin tärkeää ja ehdottoman oikein. Jäsen Evans muun muassa totesi, että perustettavan järjestelmän on oltava selkeä. Siinä hän on ehdottoman oikeassa. Koska monissa jäsenvaltioissa on käyty kiivasta keskustelua aiheesta, haluan sivuta muuttoliikettä, jonka myös monet parlamentin jäsenet ottivat esiin. Muukalaisvihamieliset mielipiteenilmaisut ovat lisääntyneet hälyttävästi, erityisesti joissain populaarimedioissa. Eurooppa on avoin muuttoliikkeelle. Muutto Eurooppaan on sekä tarpeen että suotavaa, samoin muuttaminen Euroopassa. Yhteisen EU:n muuttoliikepolitiikan kehittäminen on näin ollen erityisen tärkeä asia. Niin jäsen Evans kuin jäsen Kaufmannkin käsittelivät tätä. On tärkeää, että meillä on selkeästi määritelty politiikka laillisesta maahanmuutosta, jotta pystymme lopettamaan osan häiritsevästä ja hysteerisestä keskustelusta.
Puheenjohtajavaltio Irlanti tukee jatkossakin komission aloitetta ihmiskaupan torjumiseksi ja pitää mielessään erityisesti asiantuntijatyöryhmän asiaa koskevan työn ja Brysselin julistuksen.
Varsin monet puhujat viittasivat Euroopan unionin perusoikeuskirjaan perustuslakia koskevassa sopimusluonnoksessa. Minusta vaikuttaa selvästi siltä, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan kohdat ovat perustuslakia koskevan sopimusluonnoksen keskeisiä pilareita. Perusoikeuskirja tarjoaa unionin kansalaisille lisätakuut heidän asioidessaan unionin toimielinten tai jäsenvaltioiden toimielinten kanssa silloin, kun nämä soveltavat unionin lainsäädäntöä. En voi ymmärtää, miten tämä voidaan nähdä minään muuna kuin myönteisenä kehityksenä. Olin siksi yllättynyt jäsen Stocktonin puheenvuorosta tältä osin. Minusta ei ole oikein nähdä perusoikeuskirjaa kielteisenä ilmiönä, se on myönteinen kaikilta osiltaan.
Jäsen Stockton totesi, että terve järki ja hyvät käytöstavat ovat paras suojautumiskeino. Hän olisi kenties oikeassa, jos eläisimme ihannemaailmassa. Emme kuitenkaan elä. Maailmamme on epätäydellinen. Henkilökohtaisten kokemusteni mukaan terve järki ja hyvät käytöstavat ovat jättäneet meidät pulaan kerran jos toisenkin.
Monet parlamentin jäsenet viittasivat lehdistönvapauden merkitykseen kansalaisoikeuksien suojelussa. Vapaa lehdistö on kansalaisvapauksien suojelun perusedellytys. Samat jäsenet kuitenkin ilmaisivat huolensa liiasta keskittymisestä. Keskittyminen on arkipäivän tosiseikka kaikkialla unionissa, mutta sikäli kuin se rajoittaa mielipiteenilmaisun vapauden käyttöä tai haittaa vapaan lehdistön valmiuksia suojella kaikkia kansalaisvapauksia, keskittyminen antaa aihetta huoleen.
Kiitän parlamentin jäseniä erittäin kiintoisasta ja virikkeitä antaneesta keskustelusta. Haluan kiittää parlamentin jäseniä myös niistä ystävällisistä sanoista, jotka he osoittivat puheenjohtajavaltio Irlannille. Vakuutan, että viedessään eteenpäin neuvoston työtä puheenjohtajavaltio huomioi tarkasti täällä tänään esitetyt näkökannat.
Kiitän myös esittelijää tästä mietinnöstä. Emme ehkä ole täysin samaa mieltä sen joka ikisestä sanasta ja kaikista huomioista, mutta on ehdottoman tärkeää, että asetumme aika ajoin peilin eteen ja katsomme, täytämmekö omat tiukat vaatimuksemme. Tämä mietintö varmasti auttaa siinä. 
Vitorino,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tämä mietintö ja siitä käyty keskustelu osoittavat, perusoikeuksia valitettavasti edelleenkin loukataan EU:ssa. Mielestäni maksaa silti vaivan muistuttaa tämän parlamentin jäsenille, jotka pian joutuvat valitsijakuntansa eteen EU:n tulevaisuuden kannalta erityisen tärkeissä vaaleissa, että viimeisten viiden vuoden aikana ihmisoikeuksien alalla aikaansaaduista tavattomista saavutuksista kannattaa olla ylpeä ja että ne todellakin saattavat innostaa kansalaisia äänestämään vaaleissa sillä perusteella, että näköpiirissä on Euroopan unionin perusoikeuspolitiikan perustaminen lähitulevaisuudessa.
Euroopan unionin perusoikeuskirjan hyväksynyt valmistelukunta, parlamentin vuotuinen tehtävä perusoikeuksia koskevien ongelmien esiin tuojana – mistä on aika ajoin aiheutunut ideologiapainotteinen mutta aina silti ajankohtainen keskustelu – Nizzan sopimuksen 7 artiklan muutos, perusoikeusviraston perustaminen ja, kuten neuvoston puheenjohtaja Dick Roche juuri totesi, perusoikeuskirjan keskeinen asema perustuslakia koskevassa sopimusluonnoksessa ovat mielestäni kaikki seikkoja, jotka ovat osoittavat kansalaisille tämän heidän suoraan valitsemansa toimielimen pitäneen perusoikeudet aina poliittisen keskustelun ja toiminnan etulinjassa.
Toinen huomautukseni koskee viittauksia turvapaikkapolitiikkaan. Emme voi kieltää sitä tosiasiaa, että jäsenvaltioissa on eroja, joita on joskus vaikea ohittaa, ja että aika ajoin hinta, joka erojen yhteensovittamisesta on maksettava, on pienimpään yhteiseen nimittäjään perustuva sopimus. Olemme aina pitäneet tällaisia sopimuksia osana yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan asteittaista määrittelemistä. Vaikka emme voikaan ummistaa silmiämme tältä, meidän ei pidä maalailla piruja seinille. Minun on tunnustettava, vaikka se tuntuukin minusta pahalta, että tänään, päivä sen jälkeen kun Euroopan unionin neuvosto lopultakin hyväksyi direktiivin pakolaisen aseman määrittelemisestä, toissijaisen suojelun järjestelmien yhtenäistämisestä ja siitä, että pakolaisasema voidaan myöntää muidenkin kuin valtion toimijoiden harjoittaman vainon perusteella, suhtaudumme direktiiviin myönteisesti, koska siihen sisältyy erinomaisia ehdotuksia kansainvälisestä suojelusta, ja se on merkittävä askel Euroopan unionin turvapaikkakäsitteen määrittelyssä. Älkäämme ainakaan tänään luoko tappiomielialaa vaan tunnustakaamme tähänastisen kehityksen myönteiset puolet.
Kolmas huomautukseni koskee yksityisyyden suojaa ja perusoikeuksia terrorisminvastaisessa sodassa. Emme luo nyt orwellilaista maailmaa. Sitä ei käy kieltäminen, että meihin kohdistuu uhka ja että suojellaksemme avointa elämäntapaamme meidän on torjuttava terrorismia ja suojeltava kansalaisiamme. Tähän meidän on käytettävä teknologiaa, joka osoittautuu tehokkaimmaksi.
Emme saa hyökätä tuulimyllyjä vastaan emmekä torjua teknologiaa vain sen itsensä vuoksi. Meidän on varmistettava, että teknologiaa käytetään lain ja vaadittavien suojatoimenpiteiden mukaisesti suhteessa yksityisyyteen ja perusoikeuksia koskeviin takuihin. Tämä haaste meillä on edessämme, ja parlamentin olisi sen mukaisesti osallistuttava niiden oikeussääntöjen määrittelyyn, jotka koskevat biometristen tunnisteiden käyttöönottoa passeissa ja viisumeissa ja tietojen yhdistelemistä turvallisuuteen liittyen.
Lopuksi totean, että perusoikeuksien suojelutoimien keskeinen viitekehys EU:ssa on perusoikeuskirja, mutta meidän ei pidä rajoittua pelkästään siihen. Emme halua irrottautua perusoikeuksien yleisestä kehityksestä koko Euroopassa, varsinkaan neuvoston toiminta-alalla. Ei siis ole ristiriitaista, että annamme Euroopan unionin perusoikeuskirjalle perustuslain aseman ja samalla ajamme EU:n liittymistä Euroopan ihmisoikeusyleissopimukseen. Tuleva Euroopan perustuslaki tähtää juuri tähän. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavina neuvoston ja komission julkilausumat Maailmanpankin kaivannaisteollisuudesta pyytämästä selvityksestä. 
Roche,
   . Arvoisa puhemies, tämä on mielenkiintoinen keskustelu, koska keskustelemme Maailmanpankin raportista. Maailmanpankin vuonna 2001 käynnistämä selvitys kaivannaisteollisuudesta ohjaa pankin toimintaa öljy-, kaasu- ja kaivannaisaloilla. Kuulemisprosessi on merkittävä osa Maailmanpankkiryhmän kokonaisselvityksiä sen toiminnassa tällä alalla.
On tärkeää huomata, että aloitteen tulokset – tohtori Salimin johtaman arviointiryhmän tuottama kattava kuulemisasiakirja – on parhaillaan Maailmanpankin tutkittavana, ja sen vastausta selvitykseen odotetaan näinä päivinä. Keskustelemme siis tavallaan keskeneräisestä työstä. Prosessin on annettava edetä omaa tahtiaan, ennen kuin annamme merkittäviä suosituksia selvityksestä.
Valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet vahvistivat syyskuussa 2002 Johannesburgissa pidetyssä kestävän kehityksen maailmanlaajuisessa huippukokouksessa taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen perustana olevien luonnonvarojen suojelemisen ja hallinnan merkityksen. Raaka-aineet, kuten mineraalit ja öljy, muodostavat talouskasvun ja hyvinvoinnin perustan sekä teollisuudelle että meidän jokapäiväiselle elämällemme. Ne ovat olennaisen tärkeitä tavaroiden valmistuksessa, kuljetusalalla, lämmityksessä ja muussakin toiminnassa, ja ne ovat ennen kaikkea olennaisen tärkeitä maissa, joissa harjoitetaan kyseistä kaivannaisteollisuutta.
Vaikka mineraalien louhinta vaikuttaa toisaalta merkittävästi talouskehitykseen, sen tuottoja on tasapainotettava toimilla, joilla tuetaan kestävän kehityksen ympäristönsuojelullisia ja yhteiskunnallisia pilareita hyvän hallintotavan avulla. Tämä on varmasti parlamentin jäsenten erityinen huolenaihe, koska hyvää hallintotapaa ei aina ole noudatettu. Koska nämä vaatimukset on sovitettava toisiinsa, sovittiin toimista, joilla luonnonvaroja hallinnoidaan kestävän kehityksen mukaisesti ja kokonaisvaltaisesti.
Maailmanpankki ei ole ainut taho, joka tunnustaa, että kestävän kehityksen kaikki osatekijät on otettava huomioon. Tämä selvitys on monilla tavoin samansuuntainen kuin Euroopan unionin viime vuosina tekemä työ, esimerkiksi kaivosteollisuuden tukeminen muun muassa Seveso-direktiiviä tarkistamalla ja ehdottamalla uutta direktiiviä kaivannaisteollisuuden jätehuollosta, josta kannetaan huolta kaikkialla unionissa. Lisäksi Euroopan unioni edistää kestävän kehityksen politiikkaa eri aloitteilla, joista voidaan mainita sen suunnittelema luonnonvarojen kestävää käyttöä koskeva aihekohtainen strategia. Neuvostossa 2. maaliskuuta kokoontuneet ympäristöministerit esittivät laajat poliittiset suuntaviivat aihekohtaisen strategian kehittämiseksi tulevaisuudessa.
Kaivannaisteollisuutta koskevassa selvityksessä tunnustetaan kaivosten ja öljyn mahdolliset vaikutukset Maailmanpankin perustavoitteeseen eli köyhyyden torjuntaan ja ehdotetaan huomattavan monia asiaan liittyviä toimia. Niitä kannattaa käsitellä osin yksityiskohtaisestikin.
Panen myös merkille, että Maailmanpankki on tukenut Johannesburgin huippukokouksessa aloitettua erityisen tärkeää avoimuusaloitetta. Sekin on aiheena erittäin monitahoinen, ja on aiheellista selvittää, kuinka kulut ja palkkiot näistä toiminnoista jaetaan. Lisäksi on todennäköisesti arvioitava, jakautuvatko ne asianmukaisesti tai tarkoituksenmukaisesti – mutta tämäkin kysymys jääköön toiseen kertaan.
Kaivannaisteollisuutta koskevassa selvityksessä mainittuihin yksityiskohtaisiin ympäristönsuojelutoimiin kuuluvat esimerkiksi ehdotukset sulkemissuunnitelmiksi ja ohjeet kaivannaisteollisuuden rikastusjätteiden käsittelyä varten. Nämä vastaavat monilta kohdin niitä aiheita, joita mekin olemme käsitelleet. Kaivosjätevesiä varten parhaita käytettävissä olevia tekniikoita koskevan Euroopan unionin viiteasiakirjan laadinnassa ollaan jo pitkällä. Asiakirjassa vahvistetaan alan hyvät käytännöt. Monet paikalliset tekijät, muun muassa ilmasto-olosuhteet, vaikuttavat siihen, mitkä ovat kulloinkin tarkoituksenmukaisimmat tavat ehkäistä mahdollisia haittavaikutuksia. Silti meidän Euroopan unionissa tekemämme työ edistää osaltaan kaivosjätehuollon parempia ympäristökäytänteitä ja standardeja, samoin eri kohderyhmien kuulemisen ja osallistumisen pohjalta YK:n ympäristöohjelmassa kehitetty syanidia koskeva käyttäytymissäännöstö.
Kannatamme Johannesburgin huippukokouksen päätelmiä ja täytäntöönpanosuunnitelmaa, myös erityissitoumuksia kaivos-, mineraali-, metalli- ja energia-aloilla. Kannatamme lisäksi yritysten vastuun ja tilintekovelvollisuuden edistämistä sekä kestävään kehitykseen liittyvien hyvien käytäntöjen vaihtoa. Kantamme näihin aiheisiin on selvä ja olettaakseni kaikkien eturyhmien, myös Maailmanpankin, tiedossa. Meidän intressimme ja huolenaiheemme näillä aloilla ovat korostamisen ja toistamisen arvoiset.
Ilmastonmuutos kuuluu edelleen unionin suurimpiin ympäristöhuoliin. Unioni on täysin sitoutunut Kioton pöytäkirjan tavoitteen saavuttamiseen. Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen sopimuspuolina ja Kioton pöytäkirjan ratifioijina Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot haluavat ilman muuta varmistaa, että Maailmanpankin toiminta on sopusoinnussa Euroopan unionin tavoitteen kanssa vakiinnuttaa kasvihuonekaasujen päästöt ilmakehään turvalliselle tasolle.
Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin raportin mukaan kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjä maapallolla on vähennettävä huomattavasti tämän vuosisadan kuluessa, jotta tavoitteeseen päästään. Kaivannaisteollisuutta koskevan selvityksen suositukset vastaavat tältä osin jo tunnustettua tarvetta siirtyä vähemmän hiiltä sisältäviin energianlähteisiin. Puhtaampien ja vähän kasvihuonekaasupäästöjä aiheuttavien energianlähteiden suosiminen kehitysmaissa ja erityinen panostaminen uusiutuvien energianlähteiden käytön edistämiseen ovat sopusoinnussa EU:n pitkän aikavälin ilmastonmuutostavoitteiden saavuttamisen kanssa.
Loppuun totean, että odotamme malttamattomina Maailmanpankin vastausta tähän selvitykseen. Kuten totesin, sitä ei ole vielä saatu. Suhtaudumme myönteisesti prosessissa hyödynnettyyn laaja-alaiseen ja avoimeen kuulemiseen ja arvostamme sitä, että Maailmanpankissa tehtävässä työssä otetaan nyt asianmukaisesti huomioon tohtori Salimin raportti. Euroopan unionin asteittainen lähestymistapa kestävään kehitykseen on laajalti tunnettu, ja oletamme Maailmanpankin vastauksen olevan johdonmukainen sen yleisen tavoitteen kanssa, erityisesti köyhyyden vähentämisen ja kestävän kehityksen edistämisen osalta. 
Vitorino,
   . Arvoisa puhemies, Maailmanpankin pyytämä selvitys kaivannaisteollisuudesta on merkittävä raportti, ja sen suosituksia olisi tutkittava tarkasti Euroopan investointipankissa, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankissa ja komissiossa.
Komissio keskittyy rahoittajana köyhyyden torjuntaan. Kaivannaisteollisuuden tukeminen Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöohjelmasta on käytännössä loppunut. Kaivosalan erityisväline Sysmin lakkautettiin Cotonoun sopimuksen puitteissa. Yhdeksännen Euroopan kehitysrahaston aikana jäsenvaltiot ovat itse määritelleet mahdolliset kaivosalaa koskevat ohjelmansa maiden oman vastuun periaatteen mukaisesti. Alle 6 prosenttia kansallisten viiteohjelmien varoista on kohdennettu kaivostoimintaan. Lisäksi Euroopan unionin kasvanut huoli ympäristökysymyksistä on lisännyt ympäristövaikutusarviointien tekoa 1990-luvulta alkaen. Tämä koskee myös yhteistyötä Euroopan investointipankin ja Maailmanpankin kaltaisten rahoituslaitosten kanssa.
OECD:ssä keskustellaan ohjeista virallisesti tuettuja vientiluottoja varten. Järjestö ilmoitti äskettäin päässeensä sopimukseen yhteisen lähestymistavan tehostamisesta OECD-maiden hallitusten vientiluottolaitosten tukemien perusrakennehankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnissa, jotta hankkeet varmasti täyttävät vakiintuneet kansainväliset standardit.
Kuten parlamentti tietää, Euroopan unioni käynnisti Johannesburgin kestävän kehityksen maailmanlaajuisessa huippukokouksessa syyskuussa 2002 Euroopan unionin energia-aloitteen köyhyyden poistamiseksi ja kestävän kehityksen edistämiseksi. Komissio hoitaa aloitteen sihteeristön tehtäviä. Aloitteen tarkoituksena on vastata juuri parlamentin esiin ottamiin kysymyksiin pyrkimällä edistämään mahdollisuuksia YK:n vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen tarvittavan energian saantiin. Tavoite saavutetaan aloitteeseen osallistuvien kehitysmaiden toiminnan avulla tarjoamalla riittäviä, kohtuuhintaisia, kestävän kehityksen mukaisia energiapalveluja.
Vaikka aloitteessa ei keskitytäkään tekniikkaan, sen tarkoituksena on tarjota kohtuuhintaisia ja kestävän kehityksen mukaisia energiapalveluja. Tällä tavoin sillä halutaan suosia taloudellisten, yhteiskunnallisten ja ympäristöön kohdistuvien vaikutusten kannalta kokonaistaloudellisimpien vaihtoehtojen valintaa. Tähän sisältyy myös nykyistä puhtaampien ja tehokkaampien fossiilisten polttoaineiden hyödyntämistekniikoiden edistäminen.
Komissiossa toimii myös Johannesburgin huippukokouksen uusiutuvia energianlähteitä koskevan aloitteen sihteeristö. Tämän aloitteen tavoitteena on lisätä uusiutuvan energian käyttöä kehitysmaissa.
Saanen lopuksi vakuuttaa parlamentin jäsenille, että komissio kannattaa niiden kaivannaisteollisuutta koskevaan selvitykseen sisältyvien suositusten täytäntöönpanoa kokonaisuudessaan, jotka liittyvät kestävän kehityksen mukaisiin investointeihin, hyvän hallintotavan edistämiseen, toiminnan yleiseen hyväksyntään, yhteiskunnallisten vaikutusten ja ympäristövaikutusten arviointiin sekä ihmisoikeuksien ja perustyönormien kunnioittamiseen. 
Wijkman (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään toista kertaa kaivoksista ja louhoksista. Aamulla käsittelimme Sjöstedtin mietintöä ja nyt tätä päätöslauselmaa, joka liittyy välillisesti kaivos- ja louhosteollisuuteen. Olen yhtä mieltä sekä ministeri Rochen että komission jäsenen Vitorinon kanssa siitä, että energia-, kaivos- ja louhosteollisuus ovat merkittäviä monien köyhien maiden taloudelle. Toisaalta kuitenkin tiedämme, että tällainen teollinen toiminta saa usein muotoja, jotka eivät suoraan hyödytä köyhää enemmistöä ja jotka ovat usein aiheuttaneet vakavia ympäristövahinkoja ja valitettavasti johtaneet myös myönnetyistä toimiluvista saatujen tulojen päätymiseen pääosin pikemminkin lukuisten ministerien taskuihin kuin valtion kassaan, jossa ne olisivat voineet edistää kehitystä näissä maissa.
Tutkimus, johon täällä tänään viitataan, on kiintoisa ja merkittävä. Siinä tuodaan esiin näiden alojen mahdollisuudet samoin kuin vaara siitä, ettei toiminta tapahdu yhteiskunnallisten, ympäristöllisten ja ihmisoikeuksia koskevien kriteerien mukaisesti. Seurauksena on usein köyhyyden lisääntyminen ja ympäristön tuhoutuminen. Tapasimme tohtori Salimin noin viikko sitten hänen ollessaan ohikulkumatkalla. Hän esitti lukuisia esimerkkejä paikallisen väestön ongelmista monien hankkeiden toteutusalueilla: pakkosiirroista, ympäristövahingoista ynnä muista.
On tärkeää, että Maailmanpankissa pidetään mielessä tutkimuksessa esitetty kritiikki. Panin merkille, että niin neuvoston puheenjohtaja kuin komissiokin yhtyvät moniin tutkimuksen suosituksiin. On erittäin tärkeää, että EU:n jäsenvaltiot, joiden hallitukset muodostavat suuren osan pankin hallintoneuvostosta, koordinoivat toimintansa tällä alalla ja varmistavat, että pankki ottaa suositukset huomioon. Mielestäni puheenjohtajavaltiolla voi olla tässä erittäin merkittävä asema.
Nyt on tärkeää, että Maailmanpankki harkitsee asioita uudelleen, ja tietenkin yhtä tärkeää, että monet muut rahoituslaitokset tekevät samoin. Komission jäsen Vitorino ilmoitti, että vientiluottolaitosten toiminnasta on päästy osin yhteisymmärrykseen. Näin voi toki olla, mutta kovin hatara tämä yhteisymmärrys on. Tarvitsemme paljon tiukemmat kriteerit niiden toiminnalle, ennen kaikkea sosiaalisia vaikutuksia sekä ympäristöön ja ilmastoon kohdistuvia vaikutuksia ajatellen.
Otetaanpa esimerkki: vuodesta 1994 vuoteen 2000 meidän OECD-maittemme vientiluottolaitokset takasivat investointeja uuteen energiantuotantoon noin 100 miljardin Yhdysvaltojen dollarin arvosta. Kyseinen tuotanto perustui kokonaisuudessaan fossiilisiin polttoaineisiin; yhtäkään prosenttia ei käytetty energiatehokkuuden tai uusiutuvan energian investointeihin.
Asiassa tarvitaan paljon toimia. Pitämättä tätä selvitystä ja tutkimusta ehdottomana totuutena meidän on joka tapauksessa todettava, että ne ovat hyvä perusta pyrkiä eteenpäin ja tiukentaa toimintaa, joka tähtää köyhyyden torjumiseen ja kestävään kehitykseen. 
Van den Berg (PSE ).
    "En epäile hetkeäkään, että Shellin Nigerjoen suistossa käymä taloudellinen sota enemmin tai myöhemmin paljastuu ja että tämän sodan aikana tehdyistä rikoksista rangaistaan." Arvoisa puhemies, nämä olivat ogonijohtaja Ken Saro-Wiwan sanat kymmenen vuotta sitten. Saro-Wiwa on länsimaailmassa nykyisin, kymmenen vuotta myöhemmin, edelleen tunnetuin kaivannaisteollisuuden arvostelija. Shell on sittemmin parantanut politiikkaansa osittain, ja kaivannaisteollisuutta koskevassa selvityksessä keskitytään pääasiassa kansallisen teollisuuden hankkeisiin.
Tästä kaivannaisteollisuuden analyysista näkyy, että paljon on vielä tehtävä, ennen kuin Maailmapankki voi toimia tehokkaasti tällä sektorilla. Ogonikansan taistelu Nigeriassa symboloi yhtä Maailmanpankin osallistumisen perusedellytystä eli sen takaamista, että alkuperäiskansoilla on mahdollisuus pakottamatta ja riittävien tietojen perusteella antaa etukäteen suostumuksensa Maailmanpankin rahoittamiin hankkeisiin.
Raaka-aineet ovat monille kehitysmailla pääasiallinen tulonlähde, mutta vaikka niiden maaperässä on nestemäistä tai kiinteää kultaa, kyseisten maiden alkuperäiskansoille ei niistä paljon tuloja kerry. Köyhyys, korkea kuolleisuus, sisällissodat, korruptio ja totalitarismi estävät usein näiden maiden kehittymistä. Alkuperäiskansojen lisäksi myös ympäristö jää usein toiseksi raaka-aineiden tuottamien nopeiden voittojen rinnalla. Äsken mainitsemani Ken Saro-Wiwa huomautti myös, että Nigerin suiston kalat maistuvat öljyltä. Tämän vuoksi Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä pitää erittäin tärkeänä, että Eurooppa-neuvosto ja komissio keskustelevat raportista ja asettavat tiukat ehdot Maailmanpankin osallistumiselle ja kaivannaisteollisuushankkeille, niin että nämä toteutetaan vain silloin, kun niissä noudatetaan raaka-aineiden hankinnan yhteiskunnallisiin, taloudellisiin ja ympäristöllisiin seurauksiin liittyviä perusvaatimuksia.
Ensiarvoisen tärkeää on, että hankkeita koskevissa päätöksissä noudatetaan hyvän hallintotavan vaatimuksia. Vain tällä tavoin nämä maat, joilla on paljon raaka-aineita maaperässään, voivat kehittyä kokonaisuutena. Tähän päästään myös tukemalla -aloitetta, jolla saadaan selvä käsitys maksuista ja tuloista, ja alkuperäiskansat saavat takuun siitä, etteivät tuotot häviä pelkästään rikkaiden taskuun vaan hyödyttävät todella alkuperäiskansoja. Tähän päästään myös kieltäytymällä rahoittamasta hankkeita konfliktialueilla sekä vahvistamalla nykyistä luonnonvaraisia asuinalueita koskevaa politiikkaa niin, ettei investoida suojelluilla luonnonvaraisten eläinten asuinalueilla toteutettaviin hankkeisiin vaan myönteisellä tavalla uusiutuviin energianlähteisiin. 
Rod (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Kongon tilannetta käsitelleen YK:n raportin ja maapallon lämpenemistä koskevan Yhdysvaltojen hallituksen raportin jälkeen Maailmanpankin itsensä pyytämässä raportissa on nyt vahvistettu vihreiden jo jonkin aikaa ilmaisemat pelot. Maailmanpankki on nimittäin teettänyt tutkimuksen kaivannaisteollisuudesta, ja siitä on kansalaisyhteiskunnan, hallitusten ja yritysten kaksi vuotta kestäneen kuulemisen jälkeen tuotettu raportti, joka on langettava todiste sen harjoittamasta kehitysyhteistyöpolitiikasta.
Raportissa tuodaan ilmi Maailmanpankin politiikan puutteet ja kielteiset vaikutukset maissa, joissa on paljon luonnonrikkauksia. Tutkimuksen sanoin: Maailmanpankki on houkuttanut puoleensa liian monia investoijia pyrkimättä varsinaisesti auttamaan maita kehittämään valmiuksiaan käyttää luonnonrikkauksiaan köyhyyden torjumisen välineenä.
Komissio korostaa samaan tapaan Maailmanpankin toiminnan puutteita ympäristövalvonnassa ja yhteiskunnallisessa valvonnassa. Tältä osin tutkimuksessa todetaan, että jos markkinavoimien annetaan jyllätä täysin vapaasti ilman tukevia puitteita, tuloksena oleva tuho voi olla erittäin vakavaa. Vastenmielisestä rahoituksesta on lukuisia esimerkkejä. Perulainen Yanacochan kultakaivos on myrkytysmurhenäytelmän prototyyppi. Amerikkalaisen yhtiön hallinnoima kaivos on pannut tasaiseksi viisi vuorta, siirtänyt asuinsijoiltaan tuhansia ihmisiä ja saastuttanut syanidilla koko alueen vedet.
Maailmanpankki on tukenut myös Tšadin ja Kamerunin välistä öljyputkea, jota ainoastaan me vastustimme ja jonka yhteiskunnalliset ja ympäristölliset vaikutukset ovat olleet tuhoisat: valtava muuttoliike, ruokatoimitusten epävarmuuden lisääntyminen ja prostituution yleistyminen ja siitä johtuva aidsin suurempi esiintyvyys. Voidaanko tässä yhteydessä todellakaan puhua kehitysyhteistyöpolitiikasta? Öljyn, kaasun tai kaivosten riistäminen ei välttämättä merkitse köyhyyden vähentymistä.
Maailmanpankki ei tee mitään kestävän kehityksen kannustamiseksi maissa, joissa myös korruptoituneisuus on suurta, joissa lainsäädäntöpuitteet ovat edelleen epäluotettavia ja demokratia epävarmaa. Päinvastoin: monissa maissa, kuten Burmassa kaivannaisteollisuus on yhdistetty ihmisoikeusrikkomuksiin ja sisäisiin konflikteihin. Vielä pahempaa on, että yli 80 prosenttia Maailmanpankin öljyrahoituksesta päätyy tosiasiassa pohjoisiin eikä köyhiin valtioihin. Tämän sokean avokätisen rahoituksen seurauksena heikosti kehittyviä valtioita on enemmän kuin olennaisesti edistyviä maita.
Vihreät kannattavat tutkimuksen suositusten mukaisesti öljyhankkeiden lykkäämistä vuoteen 2008, kivihiilikaivosten rahoittamisen keskeyttämistä kasvihuonekaasujen vähentämiseksi sekä puhtaan ja uusiutuvan energian suosimista energiatehokkuuden ohella. Euroopan unionilla on merkittävä tehtävä vaatia jäsenvaltioidensa välityksellä, että Maailmanpankki ottaa huomioon tutkimuksen suositukset. Maailmanpankki on ollut liian pitkään väärällä raiteella, ja sen on aika muuttaa suuntansa sellaiseksi, että kehitysyhteistyöpolitiikka vihdoinkin hyödyttää apua eniten tarvitsevia. 
Frassoni (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, emme pyytäneet tätä keskustelua pelkästään kertoaksemme Maailmanpankille, mitä sen tulee tehdä. Haluamme nimittäin tietää myös neuvoston kannan. Neuvostossa ovat edustettuina 15 jäsenvaltiota – ja kaikilla niillä on hyvin tärkeä asema Maailmanpankin päätöksenteossa. Haluamme kysyä neuvostolta, minkä kannan se ottaa tähän kaivannaisteollisuutta käsittelevään raporttiin ja aikooko se mahdollisesti sovittaa yhteen jäsenvaltioiden kannat tältä osin.
Neuvoston puheenjohtajan Rochen kiintoisista huomautuksista en saanut vastausta tähän kysymykseen, joka on tämän keskustelun järjestämisen perimmäinen syy. Olemme vakuuttuneita, että Maailmanpankin tekemisiä on valvottava parlamentaarisesti ja että meidän on Euroopan unionin toimielimenä tiedettävä, mitä jäsenvaltiot tekevät Maailmanpankissa edustaessaan. Maailmanpankki ei siis sijaitse tämän toimielimen tai puheenjohtaja Rochen toimielimen ulottumattomissa.
Komission jäsen Vitorino totesi erittäin selkeästi, että hänestä ja komission mielestä kaikkein tärkeintä suositusta on kannatettava. Toistan haluavani tietää neuvoston kannan, mikäli sellaista on, ja aiotaanko tätä kohtaa käsitellä.
Meidän mielestämme tämän asian käsittely neuvostossa on ratkaisevan tärkeää kahdesta syystä. Ensinnäkin siksi, että raportin päätelmissä todetaan erittäin selvästi, ettei investoiminen öljy-, kaivos- ja kaasualoille sinällään vähennä köyhyyttä. Kuten raportissa todetaan, se on joskus haitallista, ja tälläkin on merkitystä Euroopan unionille. Toiseksi on otettava huomioon Maailmanpankin tavoite eli köyhyyden vähentäminen ja alkuperäisväestön ja köyhien syrjäytymisen estäminen: emme varmasti voi jatkaa tukeamme sellaisille hankkeiden rahoitusmenetelmille, jotka haittaavat tavoitteen toteutumista. Näin ollen pyydän teitä, puheenjohtaja Roche, kertomaan, mitä aiotte tehdä. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, näin lainsäädäntökauden lähestyessä loppuaan meidän tulisi olla erittäin kohteliaita toisillemme, ja minusta on erittäin hyvä ajatus keskustella Maailmanpankin pyytämästä selvityksestä. Tiedämme myös, että joukossamme on asiantuntija, koska Monica Frassoni on jäsenenä Maailmanpankin parlamentaarisessa verkostossa. On siis aivan oikein, että me keskustelemme aiheesta ja yritämme koordinoida EU:n jäsenvaltioiden suhtautumista.
Yleisesti Maailmanpankista puhuaksemme näyttää valitettavasti siltä, että se hallinnoi kehitysyhteistyöhankkeita joiltain osin erityisen huonosti. Kun vierailin noin kuukausi sitten Nigerissä, kaikki nigeriläiset osapuolet näyttivät keskittäneen toimintansa -hankkeeseen – paitsi Maailmanpankki. Sen hallinto on niin keskittynyttä, ettei se toimi. Toivon, että Monica Frassoni voi ottaa tämänkin asian esille työssään muiden Maailmanpankin parlamentaarisen verkoston jäsenten kanssa.
Tiedämme, että Maailmanpankissa on kokemusta tältä alalta, koska se ilmoitti jo kauan sitten, että yhä useammat konfliktit syntyvät juuri oikeudesta käyttää näitä luonnonvaroja. Meidän on siis suhtauduttava vakavasti Maailmanpankin suosituksiin. Niiden on oltava meidän ohjenuoranamme, kun myönnämme varoja hankkeisiin ja päätämme kannastamme eri kansakuntiin ja siihen, kuinka paljolti aiomme auttaa niitä. 
Roche,
   . Arvoisa puhemies, tämä oli lyhyt mutta kiinnostava keskustelu. Haluan aivan aluksi sanoa, ettei tarkoitukseni ollut aiheuttaa jäsen Frassonille pettymystä. Mainitsin omassa puheenvuorossani toki muutamia seikkoja tähän mennessä toteutetuista toimista. Sen sijaan hyväksyn täysin pätevänä hänen esittämänsä huomion siitä, että me emme ole täysin erillämme Maailmanpankista.
Jäsen Wijkman käsitteli puheenvuorossaan uhanalaisten maiden ja yhteisöjen suojelua ja suojelua erityisesti siellä, missä houkutus korruptioon on suuri. Tämä on tietenkin perusteltua, ja hyvän hallintotavan osalta Maailmanpankin vastuulla on varmistaa asia. Tiedämme täällä mainittujen tapausten perusteella, mitä parhaillaan tapahtuu. Tunnemme ne ympäristövahingot, joista erityisesti valtaa vailla olevat alkuperäiskansat saavat kärsiä.
Jäsen van den Berg puhui hyvin vaikuttavasti siitä, mitä hän kutsui hiljaiseksi ja salaiseksi ekologiseksi sodankäynniksi. Toinenkin jäsen viittasi kullankaivuuseen ja sen aiheuttamiin vahinkoihin. Tämä on aivan oikein. Näillä asioilla pitää olla merkitystä Maailmanpankille ja kansainväliselle yhteisölle.
Jäsen van den Berg puhui aivan oikein kehityksen tasapainottamisesta: on otettava huomioon alkuperäiskansojen oikeudet ja toisaalta yhtä tärkeänä tekijänä varmistettava hyödyntämis- ja kaivannaisteollisuuden tuottojen osoittaminen alueen kansojen hyväksi, minkä myös jäsen Rod mainitsi.
Haluaisin huomauttaa, että tämä on suhteellisen uusi ala neuvoston toiminnassa. Neuvosto varmistaa siitä huolimatta, että Euroopan unioni esiintyy vastakin maailman keskustelufoorumeilla kestävää kehitystä edistävänä johtavana kumppanina. Tämä on kaikkein tärkein asia. Kestävä kehitys kattaa käsitteenä kaikki edellä käsitellyt aiheet esimerkiksi alkuperäiskansoihin kohdistuvista vaikutuksista ympäristövaikutuksiin, ja siihen sisältyy myös tällaisen kehitystoiminnan tuottojen katoaminen korruption vaikutuksesta.
Neuvosto toisti 2. maaliskuuta pitämässään istunnossa, että Johannesburgin kestävän kehityksen maailmanlaajuisessa huippukokouksessa tehtyjen sitoumusten täytäntöönpanon on vastakin oltava ensisijainen tavoite ja että se on sisällytettävä Euroopan unionin kaikkeen asiaan liittyvään sisäiseen ja ulkoiseen toimintaan. Esitän tämän kannan erityisesti jäsen Frassonin huomautuksen perusteella. Neuvosto odottaa, että kaikki jäsenvaltiot puolustavat näitä yhteisiä näkemyksiä kaikilla kansainvälisillä keskustelufoorumeilla, myös Maailmanpankissa. Jos aiempi puheenvuoroni oli teille pettymys, toivottavasti olen pystynyt korjaamaan asian nyt. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavina neuvoston ja komission julkilausumat kansainvälisestä laittomasta elinten kaupasta.
Annan puheenvuoron ministeri Rochelle, joka edustaa neuvostoa. 
Roche,
   . Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että huomioni kiinnittyi äsken muualle: jäsen Frassoni flirttaili minulle. Tämä on vain osoitus siitä, että Euroopan parlamentti voi joskus olla huomattavasti miellyttävämpi paikka kuin Irlannin parlamentin alahuone. Vastaavaa en olekaan ennen kokenut!
Siirrymme nyt huumorista aivan toisenlaiseen, kauhistuttavaan aiheeseen – oman aikamme versioon Burken ja Haren tarinasta eli ihmisen elimillä käytävästä kaupasta.
Elinsiirtojen alalla tapahtuneen lääketieteellisen kehityksen seurauksena elimiä tarvitaan yhä enemmän, mistä aiheutuu ihmisen elimillä käytävän kaupan ongelma. Tämä kaupankäynti on kauhistuttavaa ja vastenmielistä toimintaa, jossa ihmisarvoa ja ihmisen fyysistä koskemattomuutta loukataan vakavasti. Sillä on huomattavia vaikutuksia myös järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan: järjestäytynyt rikollisuus on onnistunut leviämään myös tälle nimenomaiselle alalle. Olemme tietoisia rikollisliigojen osallistumisesta tähän varsin poikkeukselliseen toimintaan.
Tiedän, että tämä kysymys on aiheuttanut huolestuneisuutta ja keskustelua parlamentissa. Haluan itse asiassa kiittää parlamenttia, sillä olette kannattaneet erittäin voimakkaasti tämän toiminnan tuomitsemista. Elinten kauppa huolestuttaa myös neuvostoa, ja on tärkeää, että käsittelemme sitä asianmukaisesti ja teemme selväksi ongelman laajuuden. Kyse on vaikeasta ja moniulotteisesta kysymyksestä, joka edellyttää huolellista pohdintaa.
Puheenjohtajavaltio Kreikka esitti helmikuussa 2003 oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa ehdotuksen neuvoston puitepäätökseksi ihmisen elinten ja kudosten laittoman kaupan ehkäisystä ja torjunnasta. Tämän ehdotuksen tarkoituksena oli edistää toimia, joilla torjutaan järjestäytyneen rikollisuuden muodoksi katsottavaa ihmisen elinten ja kudosten laitonta kauppaa.
Puitepäätösluonnoksen sisältämien ehdotusten mukaan jäsenvaltioita olisi kehotettava varmistamaan, että niissä pidetään rikoksena elimen irrottamista luovuttajalta voimankäytön, uhkaamisen tai petoksen avulla sekä elimen irrottamista luovuttajalta, joka on suostunut irrottamiseen maksusta. Rikoksena on pidettävä myös henkilön värväystä, kuljettamista tai kätkemistä, jos elimen tai kudoksen irrottaminen perustuu voimankäyttöön, uhkaamiseen tai rahan antamiseen. Puitepäätösluonnoksessa ehdotetaan niin ikään, että rikollisena pidettäisiin lääkäreiden ja sairaanhoitajien osallistumista sellaisen elimen siirtoon, jonka irrottamisen he tietävät perustuneen edellä mainittuihin keinoihin. Puiteasiakirjan sisältämät esitykset ovat varsin laajamittaisia.
Ehdotuksesta on keskusteltu useaan otteeseen asiasta vastaavissa neuvoston elimissä. Näissä keskusteluissa monet jäsenvaltiot ovat kysyneet, tarvitaanko tällaista välinettä. On myös käynyt ilmi, ettei jäsenvaltioilla ole tarkkaa tietoa ongelman laajuudesta Euroopan unionin sisällä eikä myöskään käsitystä unionista elinten kaupan kohdealueena. Tältä osin odotamme mielenkiinnolla tuloksia Falcone-ohjelmasta, jonka yhteydessä tilanne tutkitaan 13 jäsenvaltion osalta. Puheenjohtajavaltio Irlanti tarkkailee edelleen jäsenvaltioiden näkemyksiä tämänkaltaisen toimenpiteen käyttökelpoisuudesta EU:n tasolla voidakseen todeta, voidaanko toimenpiteen avulla saavuttaa edistymistä.
Siirtyäkseni laitonta elinten kauppaa sivuavaan aiheeseen eli elinten lailliseen käyttöön elinsiirroissa totean, että elinten riittämättömästä määrästä aiheutuu aivan erityisiä kysymyksiä. Meidän on varmistettava korkeat laatu- ja turvallisuusvaatimukset. Komissio on ilmoittanut tekevänsä perusteellisen tieteellisen arvion elinsiirtoja koskevasta tilanteesta. Arvioinnin tulokset on luvattu esitellä mahdollisimman nopeasti, ja odotammekin innolla kyseisen raportin valmistumista.
Tiivistäen voin todeta, että olemme nyt ottamassa ensimmäisiä askeleita prosessissa, jossa edes jonkinlaisten lopputulosten saavuttaminen saattaa kestää pitkään. Käymämme keskustelu on kuitenkin osoitus siitä, että asiasta ollaan tietoisia ja huolestuneita. 
Vitorino,
   . Arvoisa puhemies, komissio pitää myönteisenä tämänpäiväistä keskustelua ongelmasta, joka antaa aihetta vakavaan huolestuneisuuteen – ihmisen elinten kaupasta.
Tämänkaltaisen rikollisuuden uhrit ovat erityisen haavoittuvia ihmisiä, esimerkiksi lapsia. Laiton elinten kauppa voi johtaa huomattaviin terveysriskeihin, jotka koskevat sekä luovuttajia että vastaanottajia. Ihmisen elinten kaupalla rikotaan hävyttömällä tavalla oikeutta fyysiseen koskemattomuuteen ja kaikkein järkyttävimmissä tapauksissa myös oikeutta elämään. Nämä oikeudet on määritelty Euroopan unionin perusoikeuskirjassa.
Komissio on saanut viime aikoina yhä enemmän tietoa väitetystä laittomasta ihmisen elinten kaupasta Mosambikissa ja Albaniassa, ja näistä tiedoista on kiittäminen muun muassa jäsen Ribeiro e Castron ja jäsen Karamanoun hiljattain esittämiä kirjallisia kysymyksiä. Komission tarkkaavaisuus on lisääntynyt tiedotusvälineissä leviävien huhujen vuoksi. Nämä elinten kauppaan liittyvät väitetyt tapahtumat ovat erittäin huolestuttavia, ja komissio seuraa niitä hyvin tiiviisti sekä kyseisillä alueilla toimivien valtuuskuntiensa avulla että käymällä jäsenvaltioiden kanssa paikallisesti läheistä vuoropuhelua. Tämä koskee erityisesti mainittujen maiden kanssa käytävää poliittista keskustelua.
Mosambikin tilanteen osalta komissio on ottanut yhteyttä valtion yleisen syyttäjän toimistoon, josta on vakuutettu tutkimusten olevan käynnissä. Komissio toi huolestuneisuutensa esiin myös tavatessaan Mosambikin suurlähettilään Brysselissä.
Todellisuus osoittaa, että ihmisen elinten kaupalla on taipumus suuntautua etelästä pohjoiseen ja köyhistä maista rikkaisiin. On kuitenkin otettava huomioon myös alueiden sisäiset suuntaukset. Alueellinen ja kansainvälinen yhteistyö on välttämätöntä tämän ilmiön onnistuneen torjunnan kannalta. Tämänkaltaiseen toimintaan keskittyneet rikolliset hyötyvät paikallisten poliisivoimien heikkoudesta, jota lisää usein myös korruptio ja jonka vuoksi rajatylittävää laitonta elinten kauppaa ei kyetä estämään. Rikolliset hyötyvät myös tehottomista oikeusjärjestelmistä.
On syytä mainita komission korostaneen, että Albanian on tärkeää toteuttaa tarvittavat toimet saadakseen aikaan sopimuksen Europolin kanssa. Kuten aiemmin mainitsin, Albania on yksi maista, joissa väitetään käytävän kauppaa lasten elimillä, ja näiden elinten väitetään päätyvän Euroopan unioniin. Kun pyritään torjumaan ihmisen elinten laitonta tuontia Euroopan unioniin, toimet jäsenvaltioiden poliisipalveluja ja tullihallintoa koskevan yhteistyön sekä ulkorajojen valvonnan tehostamiseksi ovat erittäin tärkeitä.
Tämän rikollisuuden lajin torjumiseksi tarkoitetut erityistoimet vaikuttavat tällä hetkellä kuitenkin riittämättömiltä. Tätä silmällä pitäen Kreikka esitti puheenjohtajakaudellaan aloitteen neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi ihmisen elinten ja kudosten laittoman kaupan ehkäisystä ja torjunnasta. Kuten neuvoston puheenjohtaja jo totesi, tämän aloitteen tarkoituksena oli yhtäältä määritellä, mitkä menettelytavat olisi saatettava rangaistaviksi kaikissa jäsenvaltioissa, ja toisaalta vahvistaa säännökset, jotka koskevat kyseisistä rikoksista langetettavia vähimmäisrangaistuksia.
Komissio kannatti tätä aloitetta suurelta osin mutta tunnusti, että on välttämätöntä jatkaa asian lainopillista ja tosiasioihin pohjautuvaa perusteellista tarkastelua sekä tilannetta koskevan tietouden lisäämistä jäsenvaltioissa. Kun otetaan huomioon ne heikkoudet, jotka havaittiin yritettäessä edistää Kreikan aloitetta, tässä yhteydessä on tärkeää huomauttaa, että Europolin toimivaltaa laajennettiin tammikuussa 2002 koskemaan ihmisen elinten ja kudosten laitonta kauppaa. Europol tutkii parhaillaan tätä ilmiötä ja kerää merkityksellistä tietoa ihmisen elinten kaupan laillisista ja laittomista näkökohdista. Europol voi todellakin tuoda suurta lisäarvoa näihin yhteisiin torjuntatoimiin.
Tiedonkeruun osalta viittaan myös siihen, että Euroopan neuvosto on hiljattain käsitellyt ihmisen elinten kauppaa ja laatinut joulukuussa 2003 raportin, joka sisältää hyödyllisen katsauksen Euroopan nykytilanteeseen tämän ilmiön osalta. Myös komission Agis-rahoitusohjelma, joka koskee poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa, mahdollistaa hankkeiden tukemisen tällä erityisen arkaluonteisella rikollisuuden alalla, jota ei ole edelleenkään tutkittu perusteellisesti.
Lisäksi on tärkeää korostaa komission tunnustavan, että vakava puute elinten luovuttajista on edelleen suuri este elinsiirtopalvelujen kehittymiselle ja että se rajoittaa huomattavasti niiden potilaiden määrää, jotka voivat hyötyä tästä hoitomuodosta. Tämä elinten puute voi lisätä laitonta kauppaa.
Komissio on täysin tietoinen seurauksista, joita elinten puutteesta aiheutuu. Yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman 2003–2008 täytäntöönpanoa koskevassa vuoden 2004 työohjelmassa komissio onkin asettanut tärkeimmäksi tavoitteeksi strategian laatimisen Euroopan unionille, jotta voimme yhtäältä lisätä tietoisuutta asiasta ja toisaalta parantaa elinsiirroissa käytettävien elinten saatavuutta. Komissio on todellakin jo tutkinut nykyisiä käytäntöjä ja lainsäädännöllisiä vaatimuksia, jotka liittyvät elinsiirtoihin nykyisissä ja uusissa jäsenvaltioissa, ja tutkimuksen tuloksia arvioidaan parhaillaan. Päätelmät saatetaan Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden tietoon heti, kun ne ovat valmistuneet.
Lopuksi totean, että ihmisen elinten laittoman kaupan torjumiseksi on tehty useita aloitteita ja että komissio tukee jatkossakin aloitteita, jotka ovat käyttökelpoisia torjuttaessa tätä ilmiötä, jota on mahdotonta hyväksyä. 
Coelho (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ihmisen elinten laiton kauppa on yksi lisääntyvän kansainvälisen rikollisuuden vastenmielisimmistä ilmenemismuodoista, ja lapsilla käytävä kauppa on vielä tätäkin vastenmielisempää. Lasten kauppaaminen elinten irrottamiseksi on tämän moraalittoman ja kuvottavan liiketoiminnan kammottavin muoto.
Eettisistä syistä minua ei kiinnosta keskustella tämän rikollisuuden takana piilevistä tarkoitusperistä – oli kyse sitten noituudesta, elinten kaupasta tai mistä hyvänsä. Monet ihmiset tarvitsevat tukeamme ja suojeluamme, sillä he menettävät elimiään tai jopa henkensä tämän kaupankäynnin vuoksi.
Viime aikoina on tuotu esiin tietoja, joiden mukaan tämänkaltaista rikollisuutta on harjoitettu jo pitkään Mosambikissa. Meidän on luonnollisesti syytä olla tästä erittäin huolissamme. Näihin tapahtumiin liittyvän inhimillisen ulottuvuuden lisäksi meillä portugalilaisilla on kyseiseen maahan myös kielellisiä ja kulttuurisia siteitä. Siksi olenkin tyytyväinen sekä nyt käymäämme keskusteluun että siihen keskusteluun, joka käytiin eilen Portugalin parlamentissa ja jota koskevan aloitteen oli tehnyt Portugalin parlamentin jäsen Morais. Olen tyytyväinen myös siihen, että Portugalin pääministeri Durão Barroso otti kysymyksen esiin keskustellessaan Mosambikin presidentin kanssa maahan tekemänsä, edelleen meneillään olevan valtiovierailun aikana.
Haluan esittää käsittelemästämme asiasta kolme huomiota. Ensinnäkin meidän on torjuttava tätä rikollisuutta kaikkialla, missä sitä ilmenee. En usko, että voimme omaksua mitään muuta kantaa. Ihmisillä ja etenkin lapsilla käytävä kauppa elinten irrottamiseksi on viheliäistä kaupankäyntiä, jota on torjuttava, sillä se on yksi lisääntyvän kansainvälisen rikollisuuden vastenmielisimmistä ilmenemismuodoista. Kaikki asiantuntijat ovat yhtä mieltä siitä, että kaikkein järjestäytyneimmät verkostot ovat kansainvälisiä, ja kuten muutkin rikollisuuden lajit, tämä kaupankäynti ylittää kansalliset rajat. Meidän on tiivistettävä kansainvälistä yhteistyötä, mikäli haluamme torjua rikollisuutta tehokkaasti, tunnistaa rikolliset ja suojella uhreja. Tästä voinkin siirtyä toiseen huomiooni. Emme saa hävetä kehityksemme tasoa. Olen lukenut, että joidenkin maiden haluttomuus tunnustaa tämänkaltaisen rikollisuuden ulottuvan niidenkin alueelle johtuu ahdaskatseisesta käsityksestä, jonka mukaan kyseistä toimintaa tapahtuisi ainoastaan kehitysmaissa. Totuus on, että tätä kauhistuttavaa toimintaa tapahtuu kaikkialla, kun otetaan huomioon, että ihmisen elinten ostaminen on rikos siinä missä niiden myyminenkin ja että kansainvälinen rikollisuus tuntee yhä vähemmän rajoja.
Parlamentti keskusteli viime vuonna 23. lokakuuta ehdotuksesta puitepäätökseksi ihmisen elinten ja kudosten laittoman kaupan ehkäisystä ja torjunnasta. Sekä neuvoston puheenjohtaja että komission jäsen Vitorino viittasivatkin kyseiseen ehdotukseen. Tuolloin ilmaisin huolemme tämän ilmiön syntymisestä ja mainitsin ihmisryöstöjen hälyttävästä määrästä Brasiliassa ja Guatemalassa sekä yhtä huolestuttavista uutisista, joita oli saatu uusista jäsenvaltioista, kuten Unkarista ja Tšekin tasavallasta. Vaadin yhteisöä omaksumaan yhtenäisen lähestymistavan sekä yhdenmukaistamaan niin ihmisen elinten ja kudosten kaupan alalla tehtävien rikosten määritelmät kuin rikoksista langetettavat rangaistuksetkin.
Kolmantena ja viimeisenä huomiona totean, ettemme saa pelätä avun antamista. Meillä on velvollisuus avun antamiseen sekä kannattamistamme humaanisista syistä että niiden – varmasti yhteisten – etujen vuoksi, jotka liittyvät tämän järkyttävän kaupan lopettamiseen ja olemassa olevien kansainvälisten verkostojen hajottamiseen. Siksi toteamme komissiolle ja neuvostolle selvin sanoin, että meillä on velvollisuus auttaa. Panemme merkille komission jäsenen Nielsonin taannoin antaman lausunnon, jonka mukaan Mosambikin viranomaiset eivät olleet toistaiseksi pyytäneet apuamme. Siksi haluamme todeta kyseisten maiden hallituksille, oikeuslaitoksille ja poliisivoimille, ettei näiden rikosten torjumiseksi annettavassa kansainvälisessä avussa ole mitään pelättävää. Jos teemme näin, emme suinkaan heikennä vaan vahvistamme välineitä ja voimavaroja, joita tarvitaan tämän yhteisen vihollisen nujertamiseksi. 
Lage (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olemme tyytyväisiä voidessamme todeta, että esiin nostamamme kysymys kaupasta, jota Mosambikissa käydään ihmisillä ja erityisesti lapsilla, on saanut aikaan laajempaa keskustelua ihmisen elinten ja kudosten laittomasta kaupasta. Näin ei ole käynyt ainoastaan EU:n sisällä vaan myös laajemmaltikin. Ei ole todellakaan mitään inhottavampaa kuin kajoaminen ihmiskehoon ja sen muuttaminen esineeksi, josta voidaan etsiä elimiä siirrettäväksi toiseen ihmiseen. Ihmiskehonhan pitäisi olla rikkomaton kokonaisuus, jonka koskemattomuutta ja arvokkuutta on suojeltava. Keskustelumme kohteena oleva käytäntö on niin kammottava, että EU:n pitäisi olla todellisessa hälytystilassa. Meidän onkin parlamenttina, komissiona ja neuvostona tehtävä kaikki mahdollinen estääksemme tätä kaupankäyntiä leviämästä yhtään laajemmalle ja kasvamasta mittakaavaltaan yhtään suuremmaksi. Meidän on estettävä muutamien häikäilemättömien ihmisten ja heidän verkostojensa rikastuminen.
Käsittelen seuraavaksi Mosambikia, missä paikallista Nampulan maakuntaa verhoaa salamyhkäisyys. Alueella esiintyy lapsikauppaa: 50 lapsen tiedetään kadonneen. Heidät on luultavasti kidnapattu ja uhrattu elinten irrottamiseksi noituutta, taikarituaaleja tai paholaisen palvontaa varten, seksiorjiksi tai elinten myymiseksi jollekin kansainväliselle verkostolle. Salamyhkäisyys verhoaa myös lapsikauppaan erikoistuneen kansainvälisen verkoston mahdollista toimintaa Mosambikissa.
Mosambikin kirkon mukaan epäilykset ovat perusteltuja ja verkoston pelätään todella toimivan aktiivisesti. Mosambikin viranomaiset ovat kuitenkin antaneet asiasta ristiriitaisia lausuntoja. Jotkin lausunnoista on tarkoitettu ihmisten pelkojen lieventämiseksi: niissä kiistetään, että kyseisestä kaupankäynnistä olisi todisteita. Toisissa lausunnoissa taas todetaan, että verkoston olemassaolosta on kuin onkin merkkejä. Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, pyydän teitä kehottamaan Mosambikin viranomaisia selkeyttämään tilannetta. Tilanteesta on saatava selvyys, ja meidän on autettava Nampulan asukkaita ja lapsia sekä koko Mosambikin kansaa, jotta he voivat elää rauhassa. 

Calò (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, kauhistuttavat raportit Mosambikista ja erityisesti Nampulan alueelta, missä lasten selittämättömän katoamisen taustalla on moraaliton ihmisen elinten kauppa, saattavat vaikuttaa uskomattomilta, sillä ne ovat niin vastenmielisiä kenelle tahansa ihmiselle. Juutalaisten kansanmurhakin saattoi vaikuttaa uskomattomalta, mutta valitettavasti sekin tapahtui, eikä se häirinnyt niiden yöunta, joilla oli kyllä mahdollisuus saada tietää tapahtumista ja puuttua niihin mutta jotka eivät kuitenkaan tehneet niin.
Näiden menneisyyden järkyttävien tapahtumien jälkeen meidän on sitouduttava tänään torjumaan keskustelumme kohteena olevaa moraalitonta kauppaa kaikin keinoin, jotka kansainvälisellä yhteisöllä on käytettävissään. Meidän on korotettava äänemme niin yksityishenkilöinä kuin tämän parlamentin jäseninäkin vastustaaksemme niitä, jotka edistävät kauppaa tai eivät vastusta sitä riittävän määrätietoisesti, ja puolustaaksemme niitä, jotka vaarantavat ja jopa menettävät henkensä pyrkiessään antamaan ilmi ja lopettamaan tämän omana aikanamme tapahtuvan viattomien ihmisten joukkomurhan. Uskonnollisen yhteisön lisäksi myös kansalaisyhteiskunnan ja poliitikkojen on puututtava tähän ongelmaan.
Kysymyksiä on jo esitetty, mutta ne eivät vielä riitä. Kaikilla maailman valtaapitävillä, joilla on mahdollisuus vaikuttaa lukemattomien ihmisten kohtaloon, on eettinen velvollisuus ryhtyä viipymättä käytännön toimiin, joilla taataan lasten ja heitä suojelevien ihmisten turvallisuus. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, ihmisen elinten laiton kauppa on meidän aikamme merirosvoutta, joka on luonteeltaan äärimmäisen häpeällistä ja raakamaista. Se voi johtaa vainoihin, ihmisryöstöihin ja jopa murhiin. Sen maaperänä on ahneus, eivätkä tunnontuskat ole sen esteenä. Tämän ilmiön torjunnan on oltava päättäväistä, pitkäjänteistä ja järkähtämätöntä. Kaikissa tapauksissa näin ei kuitenkaan ole. On tapauksia, joissa viranomaiset ummistavat silmänsä elinten kaupalle ja joissa henkilö voi myydä vaikkapa oman munuaisensa kourallisesta dollareita. Näissä tapauksissa vapaaehtoisuus on näennäistä ja toiminta todellisuudessa edelleen häpeällistä merirosvousta, jossa käytetään hyväksi köyhien, onnettomien luovuttajien avuttomuutta.
Sen lisäksi, että tällä moraalittomalla kaupalla loukataan ihmisarvoa ja koskemattomuutta, sillä myös tuetaan kauhistuttavia markkinoita sekä edistetään äärimmäisen vaarallista rikollista toimintaa ja kansainvälisten mafiaverkostojen kehittymistä. Kun myytävänä on liian vähän elimiä ja näiden kauhistuttavien markkinoiden annetaan toimia, kylmäveriset rikolliset täyttävät tarjonnassa olevan aukon ryöstämällä ja jopa tappamalla ihmisiä.
Vapaaehtoisen elinten luovutuksen periaate on eräs sivistyneen maailman perusperiaatteista, samoin ihmisarvoa, turvallisuutta ja vapautta koskeva perustava vaatimus. Ellei elinten luovutus ole vapaaehtoista, meistä kaikista voi teoriassa tulla tämän ihmiskehoon suunnatun perinpohjaisen hyökkäyksen uhreja. EU:n on sovellettava vapaaehtoisen luovutuksen periaatetta kaikkialla alueellaan, toteutettava jatkuvia toimia periaatteen suojaamiseksi lainsäädännöllä sekä varmistettava, että periaatetta noudatetaan kaikkialla maailmassa. Jos elinten luovutus ei ole jossakin vapaaehtoista, rikollisuuden muodostama uhka kasvaa – tai rikolliset ovat jo ehkä aloittaneet toimintansa. EU:n on myös otettava ohjat käsiinsä torjuttaessa tätä vitsausta kansainvälisellä tasolla, sillä kyseessä on eräs aikamme kansainvälisen rikollisuuden vastenmielisimmistä ilmenemismuodoista. Puheenjohtajavaltio Kreikan ehdottama puitepäätös on hyväksyttävä viipymättä, jotta voimme varmistaa, että jäsenvaltiot voivat toimittajina, vastaanottajina tai toiminnan kohdealueina lopettaa tämän kaupan. Meidän on toimittava ripeästi ja tehokkaasti aina ja kaikkialla, missä tätä rikollisuutta ilmenee.
Viime aikoina huomio on keskittynyt tiettyihin alueisiin Itä-Afrikassa sijaitsevassa Mosambikissa. Tapahtumien todenperäisyyttä ei ole vielä selvitetty, mutta juuri tästä syystä meidän on jatkettava toimiamme, kunnes avoimuus on täydellistä ja kunnes ihmisten mieli saadaan rauhoitettua. Meidän on suhtauduttava myönteisesti rohkeuteen ja sinnikkyyteen, jota uskonnolliset tahot ja ihmisoikeusaktivistit ovat osoittaneet, sillä he ovat kiinnittäneet huomiota kymmenien lasten ja nuorten selittämättömiin katoamisiin. Jotkut näistä uhreista on löydetty myöhemmin kuolleina ja silvottuina. Emme saa pidättyä toimimasta vain väärin kohdistuneiden huolenaiheiden tai täydellisen avoimuuden puutteen vuoksi. On mahdollista, ettei Nampulassa ole esiintynyt vain yhtä vaan useampia järkyttäviä tapauksia, joissa on saattanut olla kyse ihmisten ja erityisesti lasten kaupasta, elinten kaupasta noituutta tai muuta ei-lääketieteellistä käyttöä varten tai elinten kaupasta kansainvälisten verkostojen tukemiseksi. Emme voi olla varmoja, mutta emme voi myöskään lopettaa toimiamme vain siksi, ettei meillä ole täydellisiä tietoja tilanteesta. Meidän on työskenneltävä taukoamatta torjuaksemme rikollisuutta, joka on halveksittavaa kaikissa muodoissaan.
Näitä järkyttäviä rikoksia todistavat viranomaiset vaikuttavat joskus kiusaantuneilta: he epäröivät tai alkavat väittää vastaan, kun tapauksia tulee päivänvaloon. Kukaan ei halua nähdä maansa nimeä yhdistettynä kansainvälisellä tasolla tähän tilanteeseen. Meidän on ymmärrettävä tämä ja kohdeltava kunnioittavasti kaikkia asianosaisia maita. Juuri tämän vuoksi meidän on kuitenkin saatava kärsivällisten ja pitkäjänteisten toimien avulla kaikki näkemään, ettei ongelmana ole kiusaantuneisuus vaan laiton kauppa ja rikollisuus. Jokaisen ihmisen kaikkialla maailmassa on tehtävä yhteistyötä tutkittaessa ja torjuttaessa tätä kavalaa merirosvoutta, jolla ei ole alkuperämaata. Uhka on kansainvälinen, ja se koskettaa meitä kaikkia.
Tiedämme, millaisissa oloissa tätä kauppaa tapahtuu – oli kyse sitten Israelista tai Etelä-Afrikasta, Aasiasta, Euroopasta tai Amerikasta, ja olivat kaupan juuret sitten Mosambikissa tai Brasilian köyhimmillä alueilla, Moldovassa tai Albaniassa, pirstaloituneella Balkanilla, suuressa Afrikassa, laman vaivaamassa Keski-Aasiassa tai Aasian tai Latinalaisen Amerikan kaupunkien laita-alueilla. Tämä ihmiskehon perinpohjainen loukkaus kohdistuu korppikotkan hyökkäyksen lailla alueille, joilla vallitsee inhimillinen köyhyys ja joilla valtion vaikutusvalta on heikko. Se on sellaisten alueiden vitsaus, joilla ihmiset ja yhteisöt ovat heikoimmillaan: rikolliset löytävät yhteisön heikoimmat ja köyhimmät jäsenet ja hyökkäävät heidän kimppuunsa. Juuri näillä alueilla meidän on toimittava yhdessä toimivaltaisten viranomaisten kanssa lisätäksemme tietoisuutta, tarjotaksemme rohkaisua ja käytännön apua, arvioidaksemme ja vaihtaaksemme tietoja, saadaksemme totuuden esiin, rauhoittaaksemme ihmisten mieltä ja lakkauttaaksemme kaikki verkostot. Komission ja neuvoston on työskenneltävä lujasti, ja haluaisin nähdä neuvoston toimivan yhtä uutterasti kuin komissio on jo täällä osoittanut työskentelevänsä – sijoittuvatpa tapahtumat sitten Mosambikiin tai mihin tahansa muualle maailmassa. 
Evans, Robert J.E. (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämän keskustelun ja erityisesti ministeri Rochen puheenvuoron kuunteleminen on ollut jokseenkin epätodellinen kokemus. Keskustelun edetessä olen joutunut yhä enemmän ymmälleni. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Roche, päätitte puheenvuoronne toteamalla, että prosessi on vasta alussa. Tämä herättää kysymyksen siitä, millä tolalla Euroopan unionin puheenjohtajavaltioiden välinen koordinaatio on. Viittasitte puiteasiakirjaan, jonka Kreikan hallitus laati helmikuussa 2003; kysehän oli Kreikan aloitteesta. Toimin tämän parlamentin esittelijänä tämän puiteasiakirjan osalta, ja Kreikan hallitus oli hyvin halukas saamaan asiakirjan läpi omalla puheenjohtajakaudellaan viime vuoden ensimmäisellä puoliskolla.
Prosessi on kaikkea muuta kuin alussa. Itse asiassa toivoimme viime vuonna tähän aikaan, että se olisi jo lähellä päätöstään. Jotkin hallitukset – kenties Italian ja Irlannin hallitukset ja epäilemättä jotkin Pohjoismaiden hallituksista – panivat kuitenkin kapuloita rattaisiin ja pitkittivät prosessia. Euroopan parlamentti hyväksyi mietintöni äänin 420 puolesta ja 0 vastaan. Oletteko tietoinen kyseisestä mietinnöstä, jonka aiheena on ihmisen elinten kauppa? Oletteko lukenut sen? Jäsen Coelho viittasi siihen aiemmin. Mietintöni sisältää todellakin vastauksia joihinkin niistä ongelmista, jotka nostitte esiin. Voisin kertoa teille varsin paljon vallitsevasta tilanteesta: yli tuhannen Euroopan unionin kansalaisen väitetään matkustavan vuosittain maailman köyhimpiin maihin etsimään ihmisen elimiä – kyse voi olla Intiasta, Pakistanista, Albaniasta tai muista maista, joihin tässä yhteydessä on viitattu.
Saatavilla on jo paljon tietoa: emme ole aloittamassa tyhjästä. Mitä mahdollisuuksia meillä on todellisen edistyksen saavuttamiseksi? Todellakin, mikä on tämän keskustelun tarkoituksena? Minkä tutkimuksen olette ottanut huomioon julkilausumassanne, ellette ole ottanut huomioon kaikkea sitä, mitä tässä parlamentissa on jo käsitelty, ja ellette ole lukenut perusteellisesti tässä parlamentissa tehtyä työtä ja täällä laadittuja mietintöjä, jotka perustuvat yhteistyöhön komission ja hallitusten kanssa? Vaarana on, että kaikki hyvä työ ja kaikki ne hyvät ajatukset, joista kollegani ovat puhuneet tässä parlamentissa, valuvat hukkaan, jos puheenjohtajavaltio toisensa jälkeen jättää perustamatta toimiaan aiemmille saavutuksille. 
Roche,
   . Arvoisa puhemies, käymme mielenkiintoista keskustelua. Ei ole mitään mieltä pyrkiä muuttamaan vastakkainasetteluksi keskustelua, jossa olemme olleet yksimielisiä. Viittasin siihen, että laadituissa erinomaisissa asiakirjoissa todetaan tästä alasta tarvittavan vielä paljon tietoa. En kiistä sitä, etteikö Kreikan puheenjohtajakaudella olisi aloitettu erinomaista työtä. Henkilökohtaisen näkemykseni mukaan on kuitenkin vahinko, ettei tähän päivään mennessä ole toteutettu konkreettisempia toimia.
Tämä on hämmästyttävä keskustelu. Komission jäsen Vitorino viittasi perustellusti huolestuneisuuteen, joka liittyy siihen, että elinten kauppaa saattaa esiintyä missä tahansa sivistyneessä yhteisössä. Hän hahmotteli huomattavan yksityiskohtaisesti toimia, jotka on toteutettu. Jäsen Coelho korosti, että unionin on edettävä johdonmukaisesti käsitellessään näitä toimia, mistä olin hyvin vaikuttunut. Jäsenet Lage ja Calò esittivät samankaltaisia huomioita. Olen samaa mieltä jäsen Ribeiro e Castron esittämästä huomiosta, jonka mukaan emme saa pidättyä toimimasta vain väärin kohdistuneiden huolenaiheiden perusteella. Loppujen lopuksi on todettava, ettei unioni ole edistynyt tässä asiassa, jonka puheenjohtajavaltio Kreikka esitteli ja saattoi unionin käsiteltäväksi. Edistymisen toteutumatta jäämiselle on syynsä, mutten ole mitenkään vakuuttunut siitä, että jotkin jäsenvaltiot olisivat panneet kapuloita rattaisiin. Jos ne ovat toimineet näin, ne ovat varmasti katsoneet, että siihen on ollut hyvät ja painavat perusteet.
Lukuun ottamatta viimeistä, ärtyisää puheenvuoroa tämä oli hyvä keskustelu. Sen ansiosta voimme korostaa unionin yhteisten toimien tarpeellisuutta. Se myös osoittaa, että toimiessaan yhtenäisellä tavalla unioni voi lopettaa tämän täysin moraalittoman kaupan. 
Vitorino,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, toistan aluksi, että komissio aikoo jatkaa mainittujen Mosambikiin ja Albaniaan liittyvien tapausten tiivistä tarkkailua, pysyä valppaana ja tehdä läheistä yhteistyötä jäsenvaltioiden lähetystöjen kanssa näissä maissa.
Toiseksi minun on huomautettava, että lainsäädännölliseltä kannalta tarkasteltuna Kreikan puheenjohtajakaudellaan tekemän aloitteen myötä nousee esiin tiettyjä kysymyksiä, jotka edellyttävät poliittista keskustelua. Tutkimuksemme ovat osoittaneet, ettei laitonta elinten kauppaa itse asiassa ole kriminalisoitu kaikissa jäsenvaltioissa. Käytettävissämme olevat tiedot osoittavat, että rikosten asianmukaisessa luokittelussa esiintyy merkittäviä epäjohdonmukaisuuksia.
Kolmanneksi rikosoikeudellisten toimien täytäntöönpanoon liittyy tiettyä monimutkaisuutta, kun otetaan huomioon, että vaikka elimet ovatkin peräisin kolmansista maista, laittomasti saaduista elimistä hyötyvät potilaat ovat useimmiten eurooppalaisia – kuten tiedämme. Tästä seuraa kysymys rangaistuksen määrittelystä sillä kansallisella alueella vallitsevien periaatteiden mukaisesti, jolla rikos on tapahtunut. Nämä kysymykset nousivatkin esiin esiteltäessä ja käsiteltäessä ensimmäistä kertaa Kreikan aloitetta puitepäätöksen tekemiseksi laittomasta elinten kaupasta. Falcone-ohjelman yhteydessä toteutettiin tutkimus, jonka tarkoituksena oli määritellä, mitkä ovat tarkkaan ottaen ne perustavat kysymykset, jotka edellyttävät lainsäädännöllistä käsittelyä Euroopan tasolla.
Kuten tiedätte ja kuten juuri mainitsin, kyse ei ollut komission aloitteesta. Tietyllä tavalla tämän keskustelun ytimenä onkin jatkuvuuden puute jäsenvaltioiden aloitteissa. Aloitteethan saavat tiettyä vauhtia, kun kyseinen maa toimii puheenjohtajavaltiona, mutta niiden jatkuvuudesta ei ole takeita puheenjohtajakauden päätyttyä. Omalta osaltamme olemme laatineet tämän tutkimuksen, ja Kreikan aloitteeseen verraten olemme nyt paremmin ja perusteellisemmin varustautuneita määrittelemään ne tämän alan keskeiset näkökohdat, joiden suhteen on toteutettava lainsäädännöllisiä toimia. 
Puhemies.
   –Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.(1)

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Miguélez Ramosin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0060/2004) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan talousyhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välisessä kalastussopimuksessa määrätyistä kalastusta koskevista edellytyksistä tehtyä neljättä pöytäkirjaa muuttavan pöytäkirjan tekemisestä. 
Miguélez Ramos (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, tästä Grönlannin kanssa tehdystä kalastussopimuksesta on kenties syytä muistaa päällimmäisenä, että se on Euroopan unionin allekirjoittamista sopimuksista toiseksi kallein heti Mauritanian kanssa tehdyn sopimuksen jälkeen. Lisäksi on huomattava, että mainitsemissani kahdessa sopimuksessa on ero, jota kutsumme eroksi pohjoisten ja eteläisten sopimusten välillä. Monet pohjoisten sopimusten ominaisuuksista eroavat eteläisistä sopimuksista. Käsittelen näitä ominaisuuksia puheenvuorossani.
Tästä Grönlannin kanssa tehdystä kalastussopimuksesta on puhuttu paljon. Kaikenlaista on sanottu, ja lähes kaikki sanottu on totta. Esimerkiksi tilintarkastustuomioistuin on korostanut, ettei Grönlannin kanssa tehdyssä kalastussopimuksessa noudateta tiettyjä talousarviota koskevia perusmääräyksiä, kuten kalastusmahdollisuuksia. Tämä sopimus maksaa meille 42,8 miljoonaa euroa, mutta tästä summasta käytetään kalastusmahdollisuuksiin ainoastaan 28 miljoonaa. Viimeksi mainittuun määrään sisältyy lisäksi paperikala eli kalat, joista on maksettu mutta joita ei enää esiinny Grönlannin vesillä, koska ne ovat kadonneet niiltä jo kauan sitten.
Kalastuskiintiöiden käyttöaste on erittäin alhainen eikä vastaa lähimainkaan kalastusmahdollisuuksia koskevaa odotusarvoa. Lisäksi vain neljä jäsenvaltiota sai ja saa kalastaa tämän sopimuksen sallimissa rajoissa: Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa, Ranska ja Tanska. Muut jäsenvaltiot on suljettu ja suljetaan edelleen pois näiltä vesiltä.
On syytä huomauttaa, että tämä poissulkeminen ja maksettujen kalastuskiintiöiden käyttämättä jääminen on aiheuttanut ja aiheuttaa edelleen vääristymiä, kuten tilanteen, jossa tietyt jäsenvaltiot ovat hyötyneet sopimuksesta yritettyään jälleenmyydä käyttämättömiä kiintiöitä. Nämä kiintiöt eivät nimittäin herätä kiinnostusta kyseisten jäsenvaltioiden kuluttajamarkkinoilla, mutta muissa jäsenvaltioissa ne ovat kysyttyjä. Tämän vääristymän – pyrkimyksen myydä uudelleen jotakin, josta on jo maksettu – lisäksi on esiintynyt ja esiintyy yhä käyttämättömiin kiintiöihin liittyvää kalastusta aluksilla, jotka kyllä purjehtivat kyseisten jäsenvaltioiden lipun alla mutta jotka eivät todellisuudessa kuulu näille eivätkä millekään muillekaan jäsenvaltiolle vaan kolmansille maille.
Todellinen tilanne on se, että tietyt tämän sopimuksen edunsaajiin kuulumattomat jäsenvaltiot tai Espanjan ja Portugalin kaltaisten maiden – jotka jätettiin sopimuksen ulkopuolelle liittyessämme Euroopan yhteisöön –laivastot haluavat saada nämä käyttämättömät kiintiöt käyttöönsä tai ainakin aloittaa kalastuksen edes kokeilumielessä vesillä, joilla olemme kalastaneet vuosisatojen ajan.
Komissio tunnusti asiakirjassaan kaikki nämä vääristymät ja ehdotti järjestelyä, jonka mukaan komissio voisi siirtää käyttämättömiä kalastusmahdollisuuksia tilapäisesti toiselle jäsenvaltiolle tiettynä vuonna ilman, että tämä vaikuttaisi kiintiöiden myöntämiseen seuraavina vuosina.
Pidimme tätä hyvänä järjestelyä ennen kaikkea siksi, että se oli kokeiluluonteinen ja että sen toimintaa olisi mahdollista arvioida ajan mittaan. Kalatalousvaliokunta kuitenkin hyväksyi tiettyjen jäsenvaltioiden edustajien esittämän tarkistuksen, jonka mukaan komissio voisi kyllä edistää neuvottelumenettelyjä jäsenvaltioiden välillä mutta jäsenvaltiot, joilla on kiintiöitä, voisivat itse määritellä tai päättää kiintiöiden jakamisesta tai myöntämisestä jäsenvaltioille, jotka eivät ole edunsaajia mutta jotka ovat kiinnostuneita kalastuksesta kyseisillä vesillä.
Mielestäni keskeinen kysymys tässä asiassa onkin todellisuudessa se, tyytyykö komissio vain edistämään tapahtumia vai – puhummehan yhteisön kalastussopimuksesta – onko sen syytä varmistaa, että käytämme parhaalla mahdollisella tavalla kalastusmahdollisuuksia, jotka – kuten olen todennut – yhteisö on hankkinut Grönlannilta kalastussopimuksessa sovittua maksua vastaan.
Katson, ettemme keskustele pohjimmiltaan kansallisista kysymyksistä. Yleensähän kansalliset näkökohdat ovat kalastussopimuksissa etusijalla ja aiheuttavat monia jännitteitä, kuten läsnäolijat hyvin tietävät. Kansallisten kysymysten sijaan kyse on hyvän varainhoidon periaatteesta, joka on tämän asian Gordionin solmu. Kyse on siitä, että määrittelemme tämän periaatteen suhteessa taloudellisuuden ja tehokkuuden periaatteisiin, sekä siitä, että varmistamme periaatteen noudattamisen tarkkailemalla tehokkuutta koskevia indikaattoreita, jotka perustuvat toimintaan ja ovat mitattavissa niin, että saavutettuja tuloksia voidaan arvioida.
Sanon tämän, sillä olen työskennellyt tämän sopimuksen parissa kauan ja uskon tuntevani sen läpikotaisin. Lisäksi Grönlanti kannattaa täysin lähestymistapaa, jota juuri kuvailin – itse asiassa se on päässyt asiasta jo sopimukseen komission kanssa – ja joka olisi uskoakseni hyvä viesti lähetettäväksi meiltä kahdelle yhteisön kalastuslaivastolle. Antakaamme niiden kalastaa näillä vesillä – ei kaikkea mutta edes vähän. 
Vitorino,
   .  Arvoisapuhemies, haluan kiittää parlamentin jäsentä hänen mietinnöstään ehdotuksesta neuvoston asetukseksi EU:n ja Grönlannin välistä neljättä kalastuspöytäkirjaa muuttavan pöytäkirjan tekemisestä.
Olen tyytyväinen voidessani todeta, että esittelijä kannattaa kyseistä ehdotusta. Grönlannin pöytäkirjaa on arvosteltu ajan mittaan voimakkaasti. Uskon, että pöytäkirjan muutettu versio on merkittävä askel oikeaan suuntaan. Neuvoston 24. helmikuuta 2003 antaman toimeksiannon, komission yksiköiden laatiman arviointiraportin ja Euroopan parlamentin 2. syyskuuta 2003 hyväksymän mietinnön perusteella komissio parafoi muutetun neljännen pöytäkirjan Ateenassa 18. kesäkuuta 2003. Haluan nostaa esiin tärkeimpiä uusista näkökohdista.
Kiintiöitä on mukautettu merkittävästi muun muassa paperiturskan hävittämiseksi ja kalastusmahdollisuuksien yhdistämiseksi tieteelliseen näyttöön: ei enää turskaa, punasimppua eikä mustakitaturskaa läntisillä vesillä eikä enää paperikalaa Euroopan unionin kalastuskapasiteetissa. Lisenssimaksut on otettu käyttöön, jotta rasite jakaantuisi yhteisön ja laivanvarustajien kesken. Tämä on johdonmukaista yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen kannalta ja saattaa sopimuksen vastaamaan myös muita kolmansien maiden kanssa tehtyjä sopimuksia. Viimeisenä mutta ei vähäisimpänä huomiona totean, että muutos mahdollistaa komissiolle pyyntiponnistuksen valvonnan.
Vastauksena avoimuuden puutteeseen on otettu käyttöön budjettitukea koskeva ohjelma, ja Grönlannin maakuntahallitus on sitoutunut uudistamaan kalastuspolitiikkaansa. Grönlannin viranomaiset ovat sitoutuneet järjestämään uudelleen kalastusalansa edistämällä yksityistämistä ja vähentämällä tukia. He ovat sitoutuneet myös kasvattamaan huomattavasti Grönlannin luonnonvaraininstituutin (Greenland Institute for Natural Resources) talousarviota, jotta instituutti voi lisätä tieteellistä kapasiteettiaan.
Koekalastusta edistetään, ja siihen sisällytetään myös pääjalkaiset ja venussimpukat. Onnistuessaan koekalastus voi olla ratkaisu sekä Grönlannin kalastusalan kaivattuun monipuolistumiseen että uusien lajien sisällyttämiseen seuraavaan Euroopan yhteisön ja Grönlannin väliseen sopimukseen.
Kalastusmahdollisuuksien matalan käyttöasteen ja yhteisön varojen haaskauksen muodostaman ongelman ratkaisemiseksi on otettu käyttöön kalastusmahdollisuuksien siirtämistä koskeva vakiolauseke, jonka perusteella komissio voi siirtää käyttämättömiä kalastusmahdollisuuksia muille vanhoille jäsenvaltioille, joilla ei ole kiintiöitä. Tämä on täysin yhdenmukaista suhteellisen vakauden periaatteen ja perusasetuksen 20 artiklan 5 kohdan kanssa. Kyseessä on ratkaiseva uusi näkökohta, joka takaa yhtäältä komissiolle mahdollisuuden varmistaa yhteisön varojen asianmukainen hallinta ja veronmaksajien rahojen paras mahdollinen käyttö ja saattaa toisaalta Grönlannin kanssa tehdyn sopimuksen vastaamaan muita kolmansien maiden kanssa tehtyjä sopimuksia, joissa määrätään taloudellisista korvauksista. 
Langenhagen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Grönlannin kanssa tehty sopimus on tärkeä monessakin mielessä. Näin meille on kerrottu, emmekä voi kuin yhtyä tähän näkemykseen.
Ensinnäkin totean, että pyyntisaaliiden ja taloudellisen korvauksen osalta tämä sopimus on eräs tärkeimmistä EU:n koskaan tekemistä sopimuksista. Toiseksi se on erinomainen esimerkki kestävyydestä ja tasapainosta Pohjois-Atlantin vesillä. Parannusta on todellakin tapahtunut. Kolmanneksi se on myös osoitus erityisestä suhteesta EY:n entisen jäsenen Grönlannin ja EU:n välillä. Teille ei luonnollisestikaan tule uutena tietona se, että Euroopan kalastuspolitiikka kaikkine sisältöineen on aitoa yhteisön politiikkaa. Yhteisön oikeusperustat ja periaatteet ovat sitovia. Hyvä jäsen Miguélez Ramos, niihin kuuluu myös suhteellisen vakauden periaate, joka kuitenkin vahvistettiin vasta hiljattain osana yhteisen kalastuspolitiikan laajamittaista uudistusta. Mielestäni on erittäin kyseenalaista ja aivan hyödytöntä pyrkiä ujuttamaan tarkistusta mukaan takaoven kautta – näin minä asian näen – ja edistää alueellisia hyötynäkökohtia, mikä monilla parlamentin jäsenillä näyttää olevan ilmeisenä tavoitteena Grönlannin kysymyksessä.
EU:n kalastusvaltiot, jotka kuuluvat Grönlannin kanssa tehtyyn sopimukseen, ovat sitoutuneet kestävään ja vastuulliseen kalastukseen. Muutoin tätä sopimusta ei olisi koskaan saatu aikaan. Valtioille on annettu kiintiöt, joita ne voivat joko käyttää itse tai vaihtaa. Tätä seikkaa ei voida muuttaa. Emme voi poistaa näitä kiintiöitä nyt pakkokeinoin, jotka vaikuttaisivat jäsenvaltioiden olennaisiin oikeuksiin. Kuvitelkaapa tilannetta, jossa jalkapallojoukkue ei käyttäisi ottelussa lainkaan vaihtopelaajia eikä siksi saisi käyttää vaihtopelaajia myöskään seuraavassa ottelussa mutta saisi sen sijaan laittaa kentälle kaksinkertaisen määrän pelaajia. Tämähän olisi lyhyesti sanottuna järjetöntä. Näitä toimia ei voida perustella myöskään viittaamalla näennäisen taloudellisiin ja oikeudenmukaisiin perusteisiin. Emme kaipaa tyrkytettyä uudelleenjakoa vaan kumppanuutta ja yhteistyötä. Kaikki asianosaiset ovat vakuuttaneet meille toistuvasti, että he haluavat käyttää kiintiöt mahdollisimman tehokkaasti, ja me uskomme heitä. Kuten olemme voineet todeta, kotimaani Saksa on toiminut viime vuosina esimerkillisesti yhteistyön osalta – olen tyytyväinen voidessani todeta tämän – sillä se on siirtänyt osan hyväkuntoisia kalakantoja koskevista kiintiöistään muille jäsenvaltioille. Näin edistetään kestävää kalastuspolitiikkaa.
Tulevaisuutta tarkasteltaessa voin tunnustaa kannattavani aiempaa tiiviimpää yhteistyötä kiintiöiden alalla, mutta jäsenvaltioiden ja komission toimivalta on säilytettävä ennallaan. Kannatan vilpittömästi myös jäsenvaltioiden neuvottelumenettelyjen parantamista, kun pyritään edistämään kolmansien maiden kanssa tehdyistä sopimuksista saatujen kiintiöiden vaihtamista. Kehotan kollegoitanikin kannattamaan tätä menettelyä. 
Lage (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, neljännessä pöytäkirjassa määritellään EU:n ja Grönlannin väliset ehdot kalastukselle, ja sen muuttaminen on askel oikeaan suuntaan. Pöytäkirjan keskeisiä periaatteitahan ovat totuudenmukaisuus, avoimuus ja vastavuoroisuus. Arvoisa komission jäsen, kuten olette todennut, enää ei tarvitse puhua paperikalasta ja todellisesta kalasta. Näin ollen voimme muodostaa suhteen EU:n taloudellisten korvausten ja sen kalamäärän välille, joka todella voidaan kalastaa, sillä kalastettavaa kalaa on olemassa.
Olenkin tyytyväinen tähän muutokseen ja jäsen Miguélez Ramosin mietintöön, joka on tarkoituksenmukainen ja hyvin jäsennelty. Olen tyytyväinen myös esittelijän puheenvuoroon, jonka ansiosta voimme keskittyä nyt pelissä olevaan keskeiseen poliittiseen kysymykseen. Olen niin ikään tyytyväinen komission jäsenen Vitorinon puheenvuoroon. Komission jäsenen tietous kalastuksesta ei yllätä minua, sillä monien lahjojensa ansiosta hän voi puhua kalastuksesta huomattavan asiantuntevasti. Ja minä kun ajattelin, ettei hän tiedä kalasta muuta kuin sen, mitä näkee lautasellaan. Vakavasti puhuen toivon, että komission jäsen Vitorino voisi kertoa meille myös hiukkasfysiikasta ja molekyylibiologiasta (); hänen lahjansa ja älykkyytensä mahdollistavat kyllä tämänkin.
Palatakseni kuitenkin jäsen Miguélez Ramosin esiin nostamaan poliittiseen kysymykseen totean, että Espanjan ja Portugalin sulkeminen pois Grönlannin kalastusalueilta on sekä epäoikeudenmukaista että historian vastaista. Nyt kun ilmaus "historian kohtalo" ei ole enää muodissa, sallinette minun käyttää ilmausta "historian vastainen". Jos espanjalaiset ja portugalilaiset keksivät ensimmäisinä kalastusreitit kaikkialla maailmassa, heidän on täytynyt keksiä kalastus myös Grönlannin vesillä, joilta heidät on nyt suljettu pois. Meillä on nyt mahdollisuus korjata tämä vääryys, ja tämän vääryyden korjaaminen merkitsee sitä, että Portugalille ja Espanjalle annetaan mahdollisuus käyttää kiintiöitä, jotka jäävät käyttämättä niihin oikeutetuilta jäsenvaltioilta. Tämä ei kuitenkaan saa merkitä, että nämä kaksi maata alistetaan kiintiömaiden määräysvaltaan. Kyse ei saa olla eräänlaisesta nykyajan feodaalilaista, joka mahdollistaa tietylle maalle osoitetun kiintiön siirtämisen tai siirtämättä jättämisen EU:n jäsenvaltiolle, joka haluaa käyttää kiintiötä yhteisön politiikan sallimissa rajoissa.
Kannatankin täydestä sydämestäni jäsen Miguélez Ramosin kantaa, jonka mukaan Euroopan unioni ja komissio voivat siirtää käyttämättömiä kiintiöitä Portugalin ja Espanjan kaltaisille maille, jotka haluavat käyttää niitä. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, ryhmäni on tyytyväinen joihinkin tässä mietinnössä esitettyihin muutoksiin, kunhan teemme eron kalastusoikeuksiin tarkoitettujen varojen ja kehitykseen tarkoitettujen varojen välillä. Tämän on koskettava kaikkia kalastussopimuksia eikä ainoastaan tätä yksittäistä sopimusta. Mielestämme meidän on tehtävä selvä ero varojen käyttökohteiden välille.
Kehityksen osalta varat on käytettävä esimerkiksi valvontaan ja tieteellisiin arviointeihin, ja olisi myös oltava mahdollista tarkastaa, miten varoja käytetään. Nykyään tässä suhteessa on olemassa valtava tyhjiö: eurooppalaisten veronmaksajien rahat menevät kalastussopimusten rahoittamiseen ilman, että olisi mahdollista tarkastaa, miten varoja käytetään, ja tämä koskee erityisesti kehitystä ja valvontaa. Me ja Euroopan kansalaiset haluamme takeet siitä, että varat todella käytetään asianmukaisesti, sillä emme halua uskoa kaikkea, mitä meille väitetään. Uskon, ettei meillä ole useinkaan mitään takeita siitä, että varat todella menevät sinne, mihin oletamme niiden menevän.
Suurin osa tässä sopimuksessa määritellyistä kalastusmahdollisuuksista koskee pohjoisia maita, ja komission ehdotuksessa todetaan, että kalastusmahdollisuudet voidaan jakaa uudelleen. Valiokunnan jäsenet halusivat sanamuodoksi "jaetaan uudelleen". Pidän kuitenkin huonona ajatuksena sitä, että kalastusmahdollisuudet on jaettava uudelleen muille maille, jos niitä ei käytetä kokonaan. Meidän on nimittäin aivan ensimmäiseksi pohdittava, miten voimme pyrkiä vähentämään kapasiteettia, sillä kalastusmahdollisuuksien käyttämättä jättäminen voi olla erittäin perusteltua. Voi esimerkiksi olla, ettei kalaa ole tarpeeksi. Miksi meidän olisi siis sanottava, että kalastusmahdollisuudet on jaettava uudelleen riippumatta syistä, jotka niiden käyttämättä jäämisen taustalla ovat?
Meidän olisi pyrittävä vähentämään pyyntiponnistusta, sillä tiedämme, etteivät valtameret pysty vastaamaan paineisiin, jotka aiheutuvat Euroopan unionin ja muiden alueiden kalastustoiminnasta. 
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minun on valitettavasti aloitettava tämänkertainen puheenvuoroni kiittämättä esittelijää tämän mietinnöstä.
Jäsen Miguélez Ramosin mietintö on tänään täysistunnolle esitetyssä muodossaan huonompi kuin komission ehdotus. Siksi äänestimme sitä vastaan valiokunnassa – samoin kuin itse esittelijäkin.
Uskon vilpittömästi, että komission ehdotus oli hyvä ja riittävä, ja mielestäni se olisi pitänyt hyväksyä kalatalousvaliokunnassa suurella enemmistöllä. Siinä tapauksessa ei olisi ollut tarpeen esittää tarkistuksia 3 artiklaan. Komissiohan reagoi nyt ensimmäistä kertaa parlamentin PPE-DE-ryhmän ja Espanjan hallituksen pitkään jatkuneisiin toimiin, joiden tavoitteena on ollut yhtäältä samojen vertailuperusteiden soveltaminen Grönlannin kanssa tehtyyn kalastussopimukseen kuin niin sanottuihin eteläisiin sopimuksiinkin ja toisaalta käyttämättömistä kalastusmahdollisuuksista maksamisen lopettaminen. Näin komissio voi jakaa käyttämättömät kalastusmahdollisuudet pyynnöstä suoraan muille jäsenvaltioille.
Arvoisa komission jäsen Vitorino, pyydän teitä kehottamaan komission jäsentä Fischleriä jatkamaan työtä ehdotuksensa pohjalta, sillä tämä ehdotus on perusteltu, oikeudenmukainen ja tasapuolinen sekä hyvän hallintotavan periaatteiden mukainen. Tilintarkastustuomioistuinhan vaati tätä voimakkaasti, ja se piti tärkeinä Grönlannin ja Euroopan unionin molemminpuolisia etuja. Ennen kaikkea ehdotus on kuitenkin eurooppalaismielinen, sillä siinä suojellaan yhteiseurooppalaisia etuja – toisin kuin jäsen Miguélez Ramosin mietinnössä, joka on yhteisön vastainen. Siinä nimittäin estetään komissiota jakamasta käyttämättömiä kiintiöitä uudelleen ja puolustamasta näin suoraan kaikkien jäsenvaltioiden yhteisiä etuja, ja lisäksi komissio velvoitetaan siinä antamaan periksi tietyille jäsenvaltioille, jotka haluavat neuvotella käyttämättömistä kiintiöistään kahdenvälisesti.
Tämän vuoksi pidämme mietintöä askeleena taaksepäin ja äänestämme jälleen sitä vastaan, ellei uutta tarkistusta 5 hyväksytä, sillä tämä tarkistus on parempi kuin jäsen Miguélez Ramosin mietinnön sisältämä tarkistus 2. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan neljää ensimmäistä tarkistusta mutta vastustan tarkistusta 5. Uskoakseni tämä tarkistus hylättiin alun perin valiokunnassa, mutta nyt se on esitetty uudelleen. Vastustan tätä tarkistusta yksinkertaisesti siksi, että sillä heikennetään suhteellisen vakauden periaatetta. Tämä periaate on skotlantilaisessa ja brittiläisessä kalastuspolitiikassa keskeinen, ja uskon tilanteen olevan sama myös muissa pohjoisissa jäsenvaltioissa. En voi kannattaa mitään toimia, jotka uhkaavat tätä periaatetta tai vaarantavat sen toteutumisen. Suhteellisen vakauden käsite on elintärkeä Skotlannin kalastuslaivastolle, sillä sen avulla taataan historialliset oikeudet. Tämä vaarannetaan tarkistuksella 5.
Tarkistuksella 5 myös siirretään kiintiöiden vaihtoa koskeva toimivalta komissiolle, mikä on mielestäni ristiriidassa YKP:tä koskevan perusasetuksen kanssa. Toimivallan pitäisi olla jäsenvaltioilla, mikä mahdollistaisi uusien maiden osallistumisen nykyiseen kalatalouteen ja johtaisi paineisiin jakaa nykyiset kiintiöosuudet uudelleen. Tarkistuksessa 5 sivuutetaan myös olennaiset erot, jotka vallitsevat eteläisten ja pohjoisten sopimusten välillä: eteläisissä sopimuksissahan on kyse kalastusluvista ja pohjoisissa sopimuksissa kiintiöistä.
Mielestäni on kiintoisaa, että jotkut henkilöt haluavat lisätä komission vastuuta kalataloudesta, mutta kun kyse on tietyistä komission vastuualueeseen kuuluvista ehdotuksista, he haluavat torjua ne kauttaaltaan. Tarkistus 5 on vaaraksi pohjoisten kalastajien eduille, ja se on YKP:tä koskevan asetuksen vastainen. Lisäksi sen vuoksi saatetaan joutua pienentämään Grönlannin kiintiöitä, joita voidaan vaihtaa Norjan kiintiöitä vastaan. Yhdistyneen kuningaskunnan kalataloushan on erittäin riippuvainen juuri Norjasta. Olen tällä kertaa valitettavasti eri mieltä esittelijän kanssa. 
Hudghton (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsen Fischler ei näköjään voi olla luonamme tänään. Toivon tämän johtuvan siitä, että hän yrittää kuumeisesti ratkaista ongelmia, joita Skotlannille on aiheutunut joulukuussa Brysselissä kokoontuneen kalastusneuvoston takia.
Olen varma, että monet skotlantilaisten kalastusyhteisöjen jäsenet kadehtivat nykyään Grönlantia, joka on YKP:n ulkopuolella. Vaikkei Skotlanti pääse edelleenkään eroon YKP:stä, on ehdottoman tärkeää, ettei kaiken perustana olevaa suhteellisen vakauden periaatetta loukata millään tavoin. Meidän on täysin mahdotonta hyväksyä tätä mietintöä ja sen sisältämää ehdotusta, jonka mukaan kiintiöt olisi jaettava uudelleen eri jäsenvaltioille ja jakajana olisi nimenomaan komissio. Tämä olisi erittäin vaarallinen ennakkotapaus, jota voitaisiin käyttää ja käytettäisiinkin suhteellisen vakauden horjuttamiseen.
Asiaa ei auta lainkaan se, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus sekä työväenpuolueesta ja liberaaleista koostuva Skotlannin hallitus kannattivat joulukuussa 2002 YKP:n uudistusta, joka merkitsee yhtäläistä pääsyä kalastusvyöhykkeille ja yhtäläistä vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta. Jos komission jäsen Fischler olisi täällä, pyytäisin häntä kertomaan, miten suhteellinen vakaus voi toteutua, jos toteutamme yhtäläisen pääsyn kalastusvyöhykkeille ja yhtäläisen vesiluonnonvarojen käyttöoikeuden. Nämä näkökohdat ovat ristiriidassa keskenään, ja toivon vain, että pääsemme eroon YKP:stä, ennen kuin suhteellisen vakauden periaatetta tarkistetaan tai se perutaan. 
Stevenson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minun on syytä varoa sanojani jäsen Miguélez Ramosin suhteen, sillä hänestä saattaa tulla Espanjan seuraava kalastusministeri. Olenkin hänelle tästä lähtien ystävällinen.
Kuulimme kalatalousvaliokunnassa hiljattain arvovaltaista tiedemiestä Chris Reidiä, joka edustaa Plymouthin yliopiston Sir Alistair Hardy -säätiötä. Hän kertoi kalatalousvaliokunnalle ilmaston maailmanlaajuisen lämpenemisen nostaneen Pohjanmeren lämpötilaa huomattavasti viimeisten 20 vuoden aikana. Tästä johtuu, että plankton, jota turska käyttää ravintonaan, on ajautunut kohti pohjoista. Näin ei olekaan yllättävää, että Pohjanmeren turskakannat ovat romahtamassa. Tämän romahduksen seurauksena erityisesti Skotlannin kalastuslaivasto on kriisissä ja komissio on pannut täytäntöön turskakannan elvytyssuunnitelman.
Kun tarkastellaan Grönlannin sopimuksen muutetussa neljännessä pöytäkirjassa ehdotettuja kalastusmahdollisuuksia, huomataan kuitenkin, että kalastusmahdollisuuksia on vähennetty. Esimerkiksi turskan osalta kalastusmahdollisuuksia on vähennetty huomattavasti, mistä aiheutuu kenties kysymyksiä sen tieteenalan suuntaan, josta tiedemies Chris Reid valiokunnallemme kertoi. Ainakin tämä osoittaa, ettei meillä ole Grönlannin aluevesillä niin suuria kalamääriä kuin aiemmin on annettu ymmärtää.
Hyvää tässä neljänteen pöytäkirjaan tehdyssä muutoksessa on se, ettei meillä ole nyt ainakaan paperikalaa vaan maksamme todellisista kalastusmahdollisuuksista. Suhteutamme Euroopan unionin maksaman rahan todella olemassa oleviin kalastusmahdollisuuksiin. Jos näitä kalastusmahdollisuuksia on olemassa, niitä vaativat itselleen innokkaimmin juuri ne vaikeuksissa olevat kalastuslaivastot, jotka toimivat nykyään Pohjanmerellä.
Tämän vuoksi minun on valitettavasti todettava tänä iltapäivänä puhuneiden kollegojeni tapaan olevani sitä mieltä, ettemme voi kannattaa tarkistusta 5. Kuten jäsenet Stihler ja Hudghton vakuuttavasti selittivät, tällä tarkistuksella horjutetaan suhteellisen vakauden periaatetta, ja lisäksi se merkitsee potentiaalisten kalastusmahdollisuuksien siirtämistä Pohjanmerellä toimivalta kalastuslaivastolta Pohjanmeren ulkopuolisille laivastoille, mitä Yhdistyneen kuningaskunnan kalastajat eivät voisi hyväksyä. 
Kindermann (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jäsen Miguélez Ramosin ansiokas mietintö Grönlannin kanssa tehdyn kalastussopimuksen pöytäkirjan muuttamisesta osoittaa jälleen kerran, että pöytäkirjan sisältöä ja soveltamistapaa voidaan arvostella perustellusti. Arvostelua ei ole esittänyt ainoastaan kalatalousvaliokunnan esittelijä vaan myös budjettivaliokunta.
Olen samaa mieltä esittelijän kanssa hänen vaatiessaan, että tähän sopimukseen suunnatut menot on suhteutettava todelliseen tilanteeseen. Kannatan täysin myös esittelijän vaatimusta yleisestä arviointikertomuksesta, johon sisältyy kustannushyötyanalyysi. Parlamentti on vaatinut tätä jo kauan kolmansien maiden kanssa tehtyjen kalastussopimusten osalta.
En voi kuitenkaan kannattaa esittelijän vaatimusta siitä, että komission on jaettava käyttämättömät kalastusmahdollisuudet uudelleen toiselle jäsenvaltiolle tämän sitä pyytäessä, vaikka uudelleenjako koskisi vain yhtä kalastushanketta. Nähdäkseni tällä olisi erittäin vakavia vaikutuksia yhteisessä kalastuspolitiikassa sovellettuun suhteellisen vakauden periaatteeseen.
Myönnettyjen kalastuskiintiöiden siirtämistä tai vaihtamista koskevan mahdollisuuden on kuuluttava jatkossakin jäsenvaltioiden toimivaltaan. Loppujen lopuksihan kalastusmahdollisuuksien käyttämättä jääminen edistää kalakantojen kestävää hyödyntämistä. Mikäli osia myönnetyistä kiintiöistä jää käyttämättä erityisten, ennustettavissa olevien olosuhteiden takia, jäsenvaltioiden kahdenväliset sopimusjärjestelyt ovat edelleen tarkoituksenmukainen tapa asian hoitamiseksi. Komissiolle voidaan antaa mahdollisuus vaikuttaa näihin toimiin sääntelijänä, mutta pidemmälle meneminen horjuttaisi vakavasti yhteisen kalastuspolitiikan perustaa.
Tämän vuoksi kehotan teitä kannattamaan huomisessa äänestyksessä tarkistusta 2 mutta äänestämään tarkistusta 5 vastaan. 
Vitorino,
   . Arvoisa puhemies, aloitan tekemällä selväksi, että olen saanut tietoni tässä asiassa kollegaltani komission jäseneltä Fischleriltä, joka ei valitettavasti voi olla täällä tänään. Panen kuitenkin tyytyväisenä merkille kaiken, mitä keskustelussa on todettu, ja pyrin käsittelemään esitettyjä näkökantoja mahdollisimman perusteellisesti.
Ensinnäkin yritän ilmaista selkeästi komission kannan esitettyihin tarkistuksiin. Aloitan tarkistuksesta 1. Sopimuksessa tarkoitettu taloudellinen korvaus on yksi yhtenäinen korvaus sekä pääsystä kalastusvyöhykkeille että niistä vaikutuksista, joita Euroopan unionin alusten toiminnasta aiheutuu kolmansien maiden vesialueille. Se, että kolmas maa suostuu kalastusalasta käytävän keskustelun yhteydessä suuntaamaan osan taloudellisesta korvauksesta toimiin, joilla edistetään maan oman kalastuspolitiikan uudistusta, ei riitä perusteeksi sille, että korvaus jaetaan kahteen erilliseen kirjekuoreen. Taloudellisen korvauksen erittely johtaisi siihen, että kolmas maa kieltäytyisi sitoutumasta kalastuspolitiikkansa uudistamiseen. Siksi komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 1.
Mikäli olen ymmärtänyt oikein, tarkistus 2 liittyy tietyssä määrin tarkistukseen 5, kun otetaan huomioon, että komissio on vastuussa yhteisön varojen asianmukaisesta hoidosta. Tarkistusta 2 ei voida hyväksyä. Budjettivallan käyttäjän on todellakin annettava komissiolle välineet ja oikeusperusta, joiden avulla komissio voi varmistaa asianmukaisen varainhoidon tämän sopimuksen suhteen. Vaikka kiintiöitä hallussaan pitävät jäsenvaltiot tekivätkin joitakin siirtoja vuonna 2003, kokemus osoittaa, etteivät siirrot olleet riittäviä kalastusmahdollisuuksien optimaaliseksi hyödyntämiseksi ja asianmukaisen varainhoidon takaamiseksi. Esitetyn perustelun sisällöstä voidaan kysyä, miten voimme taata, että suhteellisen vakauden periaatetta ja perusasetuksen 20 artiklan 5 kohtaa noudatetaan. Haluan korostaa, että komission suorittama kalastusmahdollisuuksien tilapäinensiirtäminen jäsenvaltiolta toiselle ole ristiriidassa suhteellisen vakauden periaatteen kanssa, sillä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 1 kohdan – jossa käsitellään kalastusmahdollisuuksien jakamista jäsenvaltioiden kesken – mukaan tällaisella siirrolla ei tulevaisuudessa ole vaikutusta Grönlannin aluevesiä koskevien kalastusmahdollisuuksien jakamiseen jäsenvaltioiden kesken.
Kalastusmahdollisuuksien jakamista säädellään jatkossakin nykyisten jakoperusteiden pohjalta. Tilapäisestä siirrosta hyötyvät jäsenvaltiot eivät voi käyttää pyyntisaaliitaan perusteena, kun myöhempiä kalastusmahdollisuuksia jaetaan, vaan kalastusmahdollisuudet määritellään tieteellisten raporttien perusteella. Eräs tätä sopimusta koskevista uudistuksista on nimenomaan se, että kaikki kiintiöt tarkistetaan nyt vuosittain, mikäli tieteellinen näyttö tätä edellyttää.
En voi myöskään hyväksyä ajatusta, jonka mukaan olisimme tämän järjestelyn myötä muodostamassa ennakkotapausta. Siirtolauseke on sisällytetty kaikkiin muihin kolmansien maiden kanssa tehtyihin sopimuksiin, eikä se ole aiheuttanut minkäänlaisia ongelmia. Ainoa sopimus, jossa ei ole tällaista artiklaa, on juuri Grönlannin kanssa tehty sopimus. Tähän haluamme nyt muutoksen.
Haluan todeta, että vuonna 2003 pyyntisaaliiden kaupallinen kokonaisarvo oli 50 miljoonaa euroa. Tähän summaan sisältyvät Norjalle, Islannille ja Färsaarille tehdyistä siirroista seuranneet todelliset saaliit. Tilanteeseen ei voida olla tyytyväisiä, kun summaa verrataan nykyiseen taloudelliseen korvaukseen, jonka arvo on 42,82 miljoonaa euroa. Taloudellista korvausta koskevan sopimuksen yhteydessä on mahdotonta hyväksyä, ettei komissiolla ole mahdollisuuksia varmistaa, ettei yhteisön varoja haaskata. Näin ollen komissio pitää myönteisenä viimeistä tarkistusta eli tarkistusta 5. Olemme vastuussa yhteisön varojen asianmukaisen hoidon varmistamisesta. Tarkistus 5 osoittaa, että budjettivallan käyttäjä on valmis tarjoamaan komissiolle oikeusperustan, jonka avulla komissio voi varmistaa asianmukaisen varainhoidon kajoamatta suhteelliseen vakauteen, kuten olen aiemmin todennut.
Olemme tyytyväisiä tarkistuksen 3 henkeen mutta katsomme, että komissio siirtää jo kyseisen kaltaista tietoa ja noudattaa näin sekä toimielinten välisiä nykyisiä järjestelyjä että erityisesti komission ja Euroopan parlamentin välistä puitesopimusta. Tämän vuoksi tarkistus 3 ei ole tarpeellinen.
Lopuksi totean, ettemme voi hyväksyä tarkistusta 4. Tässä yhteydessä muistutan vakiintuneesta periaatteesta, joka liittyy kalastussopimuksen pöytäkirjan luonteeseen: kun otetaan huomioon, että kyseessä on puitesopimuksen liite, pöytäkirjan kausittainen uusiminen ei edellytä uutta valtuutusta. 
Puhemies. –
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Vuonna 2003 Grönlannin kanssa sovittiin uudesta pöytäkirjasta, joka kattaa 1 päivän tammikuuta 2004 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisen ajan. Sopimus liittyy neljännen pöytäkirjan välitarkistukseen: kyseisessä pöytäkirjassa vahvistetaan Grönlannin ja Euroopan unionin välisessä kalastussopimuksessa määritellyt edellytykset.
Muutetussa pöytäkirjassa ehdotetaan monia muutoksia, mutta taloudellisen korvauksen tasoa ei ole muutettu, vaan se säilyy 42 820 000 eurona vuodessa. Muutetussa pöytäkirjassa kuitenkin erotetaan aiempaa selvemmin toisistaan kalastusmahdollisuuksien korvauksena maksettava summa ja rakenneuudistusta varten maksettava budjettituki. Olemme tyytyväisiä pallaskiintiöiden lisäämiseen. Tämä merkitsee sitä, että kansalliset kalastuslaivastot voivat pyytää nyt 800 tonnia grönlanninpallasta. On kuitenkin huomattava, että päätöstä tehtäessä Portugali oli suljettuna sopimuksen ulkopuolelle huolimatta maan historiallisista kalastusoikeuksista kyseisellä alueella.
Kun otetaan huomioon, missä märin kiintiöitä jää käyttämättä, meidän on varmistettava, että asianmukaisen varainhoidon periaatetta noudatetaan. Toisin sanoen on varmistettava, että kansainvälisten kalastussopimusten takaamat kalastusmahdollisuudet käytetään tehokkaasti mutta horjuttamatta suhteellisen vakauden periaatetta. Mietinnössä ja komission ehdotuksessa nostetaan esiin mahdollisuus jakaa uudelleen kiintiöt, joita ei ole käytetty kokonaan tiettynä vuonna. Katsomme kuitenkin, että tarkistuksen 5 sanamuoto on hyväksyttävämpi ja että tämä tarkistus olisi näin ollen hyväksyttävä täysistunnossa. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Schmittin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0211/2004) Espanjan kuningaskunnan aloitteesta neuvoston direktiivin antamiseksi liikenteenharjoittajien velvollisuudesta toimittaa tietoja kuljetetuista henkilöistä. 
Schmitt (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tänään käsittelemämme mietintö ja tämä esityslistan kohta ovat kuuluneet omalta osaltani raskaimpiin koko kuluneella lainsäädäntökaudella. Tämä ei johdu mietinnön laajuudesta vaan siitä, että menettely on osoittautunut äärimmäisen vaikeaksi. Siitä lähtien, kun Espanjan kuningaskunta esitti aloitteen liikenteenharjoittajien velvollisuudesta toimittaa tietoja kuljetetuista henkilöistä – eli kun ensimmäinen asiakirja ilmestyi viime vuoden alkupuolella – olemme saaneet kuukausittain uusia epävirallisia versioita ja lupauksia, joiden mukaan virallinen versio ilmestyisi tuota pikaa. Tämä jatkui todellakin tämän vuoden alkuun saakka, ja koska olemme lähestymässä lainsäädäntökauden loppua, esittelin helmikuun alussa mietinnön, joka perustui vanhaan ehdotukseen. Helmikuun puolivälissä neuvosto laati yllättäen uuden asiakirjan, jonka pohjalta minun oli sitten valmisteltava aivan uusi mietintö.
Siirtyäkseni itse asiaan totean ryhmäni kannattavan lähtökohtaisesti näkemystä, jonka mukaan saattaa olla järkevää velvoittaa liikenteenharjoittajat toimittamaan toimivaltaisille rajavalvontaviranomaisille etukäteen tietoja henkilöistä, jotka saapuvat EU:n alueelle kolmansista maista. Neuvoston tuotos on kuitenkin teknisesti kaikkea muuta kuin vakuuttava, kuten on osoitettu. Pitää paikkansa, että neuvosto on korjannut omia näkemyksiään monelta osin. Alun perin se halusi esimerkiksi, että lentoyhtiöillä olisi velvollisuus ilmoittaa viranomaisille jokaisesta henkilöstä, joka ei käytä paluulippuaan 48 tunnin sisällä suunnitellusta ajankohdasta. Tämä merkitsisi, että jokaisen meistä voitaisiin epäillä jäävän jonnekin, missä meillä ei ole oikeutta olla, vain koska emme ole käyttäneet lippuamme suunniteltuna ajankohtana. Joissakin kysymyksissä neuvosto on huomannut olevansa väärillä raiteilla, mutta mielestäni se ei ole saanut vieläkään aikaan tarvittavaa välinettä. Tähän päivään mennessä ei ole esimerkiksi keskusteltu lainkaan asianosaisten liikenteenharjoittajien kanssa siitä, miten toimet voitaisiin toteuttaa teknisesti, mitä ne maksaisivat ja kuka kustannuksista viime kädessä vastaisi. Voin ainoastaan muistuttaa, että torjuttaessa laitonta maahanmuuttoa kyse on pääasiassa kolmansista maista, jotka eivät ole erityisen varakkaita. Näiden maiden osalta tiedetään myös, että lähtöselvitys suoritetaan niissä vielä usein manuaalisesti, eli tarkistuskorttia ei tulosteta tietokoneelta vaan matkustajalle annetaan valmiiksi painettu kortti, johon istumapaikan numero on liimattu. Näissä tapauksissa lentoyhtiöille aiheutuisi huomattavia kustannuksia. Jos meillä on mainitun kaltaisia odotuksia, meidän on mielestäni pyrittävä keskustelemaan liikenteenharjoittajien kanssa siitä, miten tavoitteeseen voidaan päästä yhdessä.
Toiseksi ei ole selvitetty lähimainkaan vakuuttavasti, pystyvätkö rajavalvontaviranomaiset todellisuudessa tekemään toimitetuilla tiedoilla mitään hyödyllistä. Toisin sanoen voidaan kysyä, helpottavatko ja tehostavatko nämä tiedot todella valvontaa. Tätä kysymystä ei ole käsitelty lainkaan valiokunnan kokouksissa eikä asiakirjassa. Asiakirja ei sisällä myöskään minkäänlaisia perusteluja, sillä neuvoston aloite on perusteeton. Yksittäisille artikloille ei ole olemassa sen paremmin yleisiä kuin yksityiskohtaisiakaan perusteita.
En ole vielä saanut tyydyttävää vastausta erittäin keskeiseen kysymykseen siitä, voidaanko kerätyillä tiedoilla todella tehostaa rajavalvontaa maassa, johon kulloinenkin matka suuntautuu. Sekä mietintöni että sen aiheena oleva aloite hylättiin valiokunnassa. Ryhmäni pidättyykin äänestämästä huomisessa äänestyksessä, sillä katsomme, että ajatus on pohjimmiltaan kiinnostava ja siitä voi olla apua mutta että sen tekninen puoli on työstettävä asianmukaisesti. Toistaiseksi näin ei ole tehty neuvoston aloitteen osalta, enkä pidä siksi enää tarkoituksenmukaisena jatkaa tätä menettelyä. Toivon vilpittömästi, että toimitamme tästä aloitteesta huomenna lopullisen äänestyksen emmekä palauta aloitetta enää valiokunnalle. En missään tapauksessa ehdota sitä huomenna. Mielestäni meidän olisi meneteltävä yhdessä siten, että komissio esittää perusteellisen ehdotuksen – tähän komissio viittasikin jo valiokunnan kokouksessa – joka perustuu neuvoston alkuperäiseen asiakirjaan, ja että keskustelemme aiheesta tämän jälkeen asianmukaisesti ja päädymme sen jälkeen järkevään ratkaisuun. 
Vitorino,
   . Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijä Schmittiä työstä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön ja päätöslauselmaesityksen laatimiseksi. Totesitte, että aloitteen sisältö on muuttunut useaan otteeseen, ja uskon, että puheenvuoroni jälkeen toteatte sen muuttuneen viime metreillä vielä kerran.
Selkeyden nimissä totean, että komissio pitää itse asiassa myönteisinä Espanjan aloitteessa selvästi määriteltyjä tavoitteita, jotka liittyvät valvonnan tehostamiseen ulkorajoilla ja laittoman maahanmuuton torjumiseen. Kyse on käytäntöjen yhdenmukaistamisesta, jota on jo tapahtunut useissa jäsenvaltioissa ja joka on liittynyt APIS-tietojen toimittamiseen. Näitä tietoja ei pidä sekoittaa PNR-tietoihin. Kyseiset henkilötiedot rajoittuvat itse asiassa tietoihin, jotka sisältyvät kaikkien matkustajien matkustusasiakirjoihin, jotka heidän on näytettävä joka tapauksessa ylittäessään ulkorajoja.
Tekstissä, josta parlamenttia juuri kuullaan, ehdotetaan lisäksi tasoltaan riittävää tietosuojaa, jonka myös 29 artiklan mukainen komitea on hyväksynyt. Eilisessä oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksessa päästiin kuitenkin poliittiseen yksimielisyyteen direktiiviluonnoksesta, johon sisällytettiin Yhdistyneen kuningaskunnan esittämät tarkistukset tietojen säilyttämisajan pidentämiseksi aloitteessa alun perin määritellystä 24 tunnista sekä tietojen käyttämiseksi laajempiin tarkoituksiin. Näillä tarkistuksilla muutetaan direktiivin soveltamisalaa, ja ne herättivät komissiossa epäilyksiä, jotka ilmaistaan lopulliseen tekstiin liitetyssä lausunnossa. Tässä lausunnossa komissio korostaa, että direktiiviä on tulkittava sille asetettujen tavoitteiden pohjalta. Tavoitteethan liittyvät rajavalvonnan tehostamiseen ja laittoman maahanmuuton torjuntaan.
Lausunnossaan komissio myös pahoittelee, ettei direktiiviin Yhdistyneen kuningaskunnan vaatimuksesta lisättyjä säännöksiä ole voitu tarkastella osana toimia, jotka komissio on toteuttanut ja jotka esitellään kesäkuussa 2004. Nämä toimet koskevat tietosuojaa ja lainvalvontaviranomaisten välistä tietojen vaihtoa erityisesti Eurooppa-neuvoston hyväksymän, terrorismin torjuntaa koskevan julkilausuman pohjalta.
Komissio myös ymmärtää niiden liikenteenharjoittajien huolen, joita on kehotettu osallistumaan näihin yhteisiin toimiin. On kuitenkin tärkeää, ettei niitä logistisia ja taloudellisia seurauksia liioitella, joita saattaa aiheutua tässä ehdotuksessa esitettyjen toimien täytäntöönpanosta. Sen lisäksi, että kyseessä olevat henkilötiedot rajoittuvat matkustajien matkustusasiakirjoissa mainittuihin tietoihin, jotka liikenteenharjoittajat joutuvat jo nyt tarkastamaan lähtöselvityksessä, on huomattava, että direktiivin sisältämien säännösten mukaan nämä tiedot toimitetaan ainoastaan toimivaltaisen kansallisen viranomaisen sitä pyytäessä. Komissio on joka tapauksessa valmis keskustelemaan asiasta liikenteenharjoittajien kanssa. 
Roure (PSE ).
   Arvoisa puhemies, aikana, jolloin muuttovirtojen hallinta ja laittoman maahanmuuton torjunta muuttuvat yhä mutkikkaammiksi, meidän on hyvin vaikea hyväksyä tätä Espanjan aloitetta sen paremmin sisällöllisesti kuin muodollisestikaan. Muodon osalta tämän aloitteen hyväksyminen merkitsisi, että hyväksyisimme neuvoston työskentelytavan, joka perustuu parlamentille ehdotettujen tekstien jatkuvaan tarkistamiseen. Kiitän esittelijää ja hänen ihailtavaa johdonmukaisuuttaan. Hänelle todella annettiin uusia versioita vielä mietinnön laatimisen jälkeenkin, jolloin aiemmasta tekstistä tuli mitätön. Tätä ei voida hyväksyä. Haaskatusta energiasta ja ajasta puhumattakaan tällainen asenne paljastaa, että neuvoston sisäisessä koordinaatiossa on puutteita ja että neuvostossa halveksitaan parlamenttia ja Euroopan kansalaisten edustajia. Tämä antaa meille aihetta tyrmistykseen.
Myös saavutettu tulos voidaan asettaa kyseenalaiseksi. Johtaako se todella tehokkuuteen? Luettaessa Espanjan aloitteen viimeistä virallista versiota törmätään käytännöllisesti katsoen jokaisessa lauseessa sanoihin velvollisuus ja rangaistus. Tavoite on määritelty selkeästi: kyse on laittoman maahanmuuton torjunnasta. Tämän perusteellahan rangaistusten pitäisi koskea ennen kaikkea salakuljettajia ja laittomia maahanmuuttajia. Näin ei kuitenkaan ole, vaan rangaistukset ja velvoitteet koskevat lentoyhtiöitä. Emme voi hyväksyä, että valtioiden olisi hylättävä velvollisuutensa, siirrettävä ne tällä tavoin yksityisyrityksille ja rangaistava näitä yrityksiä sitten, jos työtä ei tehdä asianmukaisesti. Jos yksityisyritykset velvoitetaan keräämään tietoja laittoman maahanmuuton hallitsemiseksi, liikenteenharjoittajia vaaditaan itse asiassa ottamaan vastuulleen valtioille kuuluvia velvoitteita.
Laittoman maahanmuuton vähentämistä koskeva tavoite on perusteltu, mutta miten ehdotettu teksti voisi olla tehokas? Sen todellista käyttökelpoisuutta ei ole osoitettu, ja pelkkien lentoyhtiöiden sisällyttäminen siihen on jo heikentänyt mahdollisuuksia saavuttaa tavoite. Mikäli tämä teksti hyväksytään nykyisessä muodossaan, häiritsemme perinpohjaisesti lentoyhtiöiden työtä, sillä pakollinen tietojen toimittaminen aiheuttaa näille yhtiöille huomattavia kustannuksia. Joissakin maissa passeja ei voida lukea koneellisesti ja toisissa maissa kyseisiä laitteita ei ole vielä saatavilla, mutta jäsenvaltioilla ei ole minkäänlaista korvausjärjestelmää näiden puutteiden korjaamiseksi. Myös ehdotettu rangaistusjärjestelmä on äärimmäisen ankara, eikä siinä oteta huomioon rangaistujen yhtiöiden toimia velvoitteiden saavuttamiseksi.
Lopuksi totean, että laitonta maahanmuuttoa on luonnollisesti torjuttava mutta että siihen on mielestäni monia muitakin tapoja. Tämän vuoksi hylkäämme tämän aloitteen ja toivomme komission esittävän meille vastaisuudessa johdonmukaisen ehdotuksen, jossa otetaan huomioon toimivaltaan liittyvät näkökohdat sekä kansalaisten oikeudet ja velvollisuudet. Uskomme, että komissio pystyy tähän. 
Kaufmann (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentin on syytä tukea kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintöä, jossa suhtaudutaan kielteisesti Espanjan eroavan hallituksen aloitteeseen – olemmehan jo tehneet tänään puoliltapäivin kaksi tärkeää päätöstä. Parlamentti on jo torjunut perustellusti ja selkeästi matkustajatietojen toimittamisen Yhdysvaltojen rajavalvonta- ja turvallisuusviranomaisille, ja – luojan kiitos – se on torjunut myös ajatuksen kollektiivisesta maastapoistamisesta yhteisiä eurooppalaisia lentoja järjestämällä.
Sallinette minun kysyä, miksi tietosuojan kannalta niin huolestuttavan asian pitäisi muuttua ongelmattomaksi heti, kun se koskee "vain" Euroopan unionia. Vai oletetaanko kaikkien keinojen olevan sallittuja, kun torjutaan niin kutsuttua laitonta maahanmuuttoa? Eivätkö perusoikeudet paina enää mitään?
Henkilön perusoikeus päättää itse, mitä hänen henkilötiedoillaan tehdään, on arvokas pääoma, jota emme saa käsitellä kevytmielisesti. Se perustuu selkeästi paitsi jäsenvaltioiden kansallisiin perustuslakeihin myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklaan. Yhteisön tietosuojadirektiivissä asetetaan henkilötietojen toimittamiselle tiukat normit. Espanjan aloitteessa kuitenkin asetetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi laittoman maahanmuuton torjunta tiukkojen valvontatoimien avulla, ja valitettavasti esittelijä kannattaa tätä. Kuten kaikki kokemukset kuitenkin osoittavat – ja tämä on tehtävä erittäin selväksi – laitonta maahanmuuttoa ei voida torjua poliisin tukahduttamistoimilla vaan yksinomaan saamalla aikaan rauhanomaiset ja ihmisarvoiset olosuhteet muualle Eurooppaan ja maailmaan.
Ajatus siitä, että matkustajatietojen kerääminen ja toimittaminen lentoyhtiöille sallitaan, on äärimmäisen ongelmallinen monestakin syystä. Yksityisyrityksille taattaisiin näin valtaoikeuksia, jotka on tähän saakka varattu jäsenvaltioissa ainoastaan viranomaisille. Tilanne olisi valtaoikeuksien suhteen sama myös esimerkiksi vaaran uhatessa tai muissa erityistapauksissa. Mielestäni Euroopassa ei ole syytä tavoitella tilannetta, jossa miljoonien ihmisten liikkeitä vakoillaan. Mitä tapahtuukaan, jos tietoja käytetään väärin? Älkäämme edes miettikö sitä.
Myöskään väite siitä, että nämä toimet on tarkoitettu laittoman maahanmuuton torjumiseksi, ei ole uskottava. Mielestäni on aivan järjetöntä olettaa, että kaikkein köyhimmät Eurooppaan tulijat saapuisivat tänne yleensä lentokoneella, joka on kulkuvälineistä kallein. Todellinen tilanne on aivan toinen: niiden ihmisten päivittäinen lukumäärä, jotka hukkuvat yrittäessään ylittää Välimerta, kertoo aivan toisenlaisesta todellisuudesta.
Mielestäni on tärkeää lopettaa vihdoin viranomaisten tiedonkeruuvimma, joka on riistäytymässä hallinnasta. Emme saa lähteä linjalle, jota kaikki kansalaisoikeusjärjestöt perustellusti arvostelevat Yhdysvalloissa. Euroopassa ei tarvita matkustajien ja rajojen aukotonta valvontaa, vaan jokaisen täällä oleskelevan ihmisen perusoikeudet on turvattava tehokkaasti. 
Van Dam (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on parempi pysähtyä puolitiehen kuin hyväksyä tapahtunut virhe. Näin ajattelen käsittelemästämme kysymyksestä. Espanjan alkuperäinen ehdotus laittomien maahanmuuttajien pääsyn estämisestä mantereellemme ei ollut niinkään tarkoituksenmukainen kuin nyt ehdotettu suunnitelma. Yhteistä asiakirjoille on kuitenkin se, että liikenteenharjoittajille ollaan asettamassa edelleen tiukkoja vaatimuksia, jotka eivät ole oikeutettuja. Loppujen lopuksi ei voi olla tarkoituksena, että tullivirastojen velvollisuudet siirretään yksinkertaisesti liikenteenharjoittajille ilman asianmukaista keskustelua ja valtuutusta. Jos näin kuitenkin käy, on huolehdittava siitä, että muutos aiheuttaa mahdollisimman vähän vaivaa ja taloudellista vahinkoa. Tätä ei otettu huomioon myöskään viimeisessä ehdotuksessa.
Vieläkin tärkeämpää on kuitenkin, että liikenteenharjoittajien on tiedettävä asemansa ja se, mitä lainsäädäntöä niiden on noudatettava. Lainsäätäjän vastuulla on tehdä tämä selväksi ja poistaa kaikki päällekkäisyydet ja ristiriitaisuudet. Tämä on ratkaiseva kysymys keskusteltaessa vaatimuksista, joita Yhdysvaltojen viranomaiset ovat esittämässä liikenteenharjoittajille. Tällä hetkellä vaikuttaa siltä, että Yhdysvaltoihin liikennöivät lentoyhtiöt toimivat lainsäädännöllisellä miinakentällä. Yhdelläkin harha-askeleella voi olla epämieluisia ja kauaskantoisia vaikutuksia. Lentoyhtiöiden asemaa ei helpoteta, jos niille esitetään uusia vaatimuksia tietojen toimittamisesta. Tämän vuoksi emme olekaan pahoillamme Espanjan aloitteen hylkäämisestä. Sen hylkäämisellä ei välttämättä selkeytetä lentoyhtiöiden tilannetta mutta voidaan estää erilaisten velvoitteiden kasautuminen. Vastuussa olevien viranomaisten tehtävänä on laatia selkeät ja yhtenäiset vaatimukset siitä, mitä tietoja lentoyhtiöiden on ilmoitettava toimiakseen kaikkien osapuolten etujen mukaisesti niin valtameren tällä kuin tuollakin puolen. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Coelhon laatimasta kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0205/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn yleissopimuksen tarkistamisesta siltä osin, mikä koskee ajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten pääsyä Schengenin tietojärjestelmään. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää esittelijä Coelhoa hänen laatimastaan mietinnöstä. Tämä ehdotus asetukseksi noudattaa sitä aloitetta, joka esitettiin vuonna 1999 ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista annetussa direktiivissä, jonka tavoitteena oli torjua varastetuilla ajoneuvoilla harjoitettavaa laillista liikennöintiä. Ehdotetulla asetuksella on tarkoitus parantaa sisämarkkinoiden toimintaa tarjoamalla ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaaville viranomaisille entistä paremmat pääsyoikeudet Euroopan suurimpaan varastettuja ajoneuvoja koskevaan tietokantaan, eli Schengenin tietojärjestelmään.
Kuten kaikki tiedämme, nyt on valvottava eräitä hyvin tärkeitä taloudellisia etuja, koska joka vuosi unionin valtioissa rekisteröidään miljoonia ajoneuvoja, ja tuhansia niistä varastetaan. Ehdotuksen ansiosta saamme käyttöön entistä tehokkaampia välineitä ajoneuvovarkauksien estämiseksi, ja siten ehdotus vaikuttaa myös kansalaisten turvallisuuteen ja sitä kautta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen perustamiseen.
Ehdotus tarjoaa erityisesti rekisteröinnistä vastaaville kansallisille viranomaisille mahdollisuuden tutustua ennen ajoneuvon rekisteröintiä tietyin ehdoin varastettuja ajoneuvoja koskevaan SIS-tietokantaan ja asiakirjoihin sekä tarkistaa, onko kyseessä oleva ajoneuvo jo rekisteröity toisessa Schengenin sopimuksen allekirjoittaneessa valtiossa. Tämän tiedon ansiosta varkaiden on entistä vaikeampaa myydä varastettuja ajoneuvoja toiseen Schengen-valtioon, ja samanaikaisesti tieto lisää rikosten uhrien mahdollisuuksia saada varastettu ajoneuvonsa takaisin.
Viranomaisilla on nykyään niukalti resursseja, joiden avulla tarkistaa joka vuosi vähintään miljoonan rekisteröidyn ajoneuvon alkuperä. Nyt keskusteltavana oleva ehdotus mahdollistaa järjestelmällisen pääsyn tietokantaan, ja näin ollen ajoneuvojen ja rekisteröintiasiakirjojen etsinnässä ja tietokantaan pääsyssä on noudatettava eräitä yhteisiä avoimuussääntöjä ja eräitä tietosuojaan liittyviä periaatteita.
Näiden sääntöjen noudattamista seurataan samalla tavalla kuin muidenkin samaan SIS-tietokantaan tehtävien etsintöjen osalta tehdään. Tietosuojan vuoksi on ehdotettu, että ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaaville julkisille viranomaisille ja yksityisille toimijoille annetaan erilainen pääsyoikeus. Asiasta vastaavilla julkisilla viranomaisilla pitäisi olla oikeus tutkia Schengenin tietokantaa suoraan, kun taas näistä toiminnoista vastaaville yksityisille rekisteröintiviranomaisille pitäisi antaa rajoitettu pääsy poliisin kautta muiden nykyisten ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaavien tahojen tavoin, vaikka ne hoitavatkin julkisten viranomaisten tehtäviä.
Haluaisin vielä kerran kiittää mietinnön esittelijää ja parlamenttia työstä, jonka olette tehneet. 
Coelho (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, meidän on torjuttava petoksia ja varastetuilla ajoneuvoilla käytävää laitonta kauppaa, ja tämä on ehdotuksen tavoite.
Autovarkauksien vuosittainen määrä jäsenvaltioissa on kasvanut 1 200 000:een. Tämä luku on tosiasiassa kasvanut viime vuosina, mikä on aiheuttanut merkittäviä tappioita, joiden määrä on yhteensä 15 miljoonaa euroa. Sen vuoksi on välttämätöntä, että torjumme tämänkaltaisia rikoksia, jotka aiheuttavat paitsi taloudellisia menetyksiä, myös fyysisiä ja psyykkisiä vaurioita, kun ajatellaan niitä erilaisia väkivallan muotoja, joita autovarkauksiin liittyy. Arvoisa komission jäsen, kuten juuri totesitte, tämä vaikuttaa myös kansalaisten oikeustajuun ja turvallisuudentunteeseen.
Joka päivä varastetaan yli 3 300 ajoneuvoa, mikä tarkoittaa keskimäärin yhtä varkautta joka 25. sekunti. Sen jälkeen, kun aloitin tämän puheen, todennäköisesti kaksi ajoneuvoa on varastettu, ja toivon, ettei kumpikaan niistä kuulu kenellekään täällä läsnä olevalle jäsenelle. Schengenin sopimuksen muuttamisen tarkoitus on antaa julkisille rekisteröintiviranomaisille suora pääsy eräisiin Schengenin tietojärjestelmän (SIS) sisältämiin tietokategorioihin. Ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaaville yksityisille rekisteröintiviranomaisille myönnetään vain epäsuora pääsy sellaisen viranomaisen kautta, jolla on pääsy SIS-tietojärjestelmään.
Näin ollen SIS-tietojärjestelmä muodostuu entistäkin tärkeämmäksi välineeksi rikosten torjunnassa, koska se antaa viranomaisille mahdollisuuden tarkistaa nopeasti ja tehokkaasti, onko ajoneuvo, joka halutaan rekisteröidä, varastettu, kavallettu tai muutoin kadonnut. Tällä tavoin sisämarkkinoiden toiminta paranee, kun tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen noudattamista tiukennetaan, ja tämä vuorostaan edesauttaa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen perustamista sekä yhteisen liikennepolitiikan täytäntöönpanoa.
Miksi pitäisi sallia suora pääsy? Jotta voitaisiin hyvissä ajoin estää se, että jossakin maassa varastetut ajoneuvot rekisteröidään ja siten laillistetaan jossakin toisessa maassa. On arvioitu, että 30–40 prosenttia kyseisten autojen varkauksista on rikollisjärjestöjen tekemiä. Varastettuaan ajoneuvon järjestöt tekevät ajoneuvoihin muutoksia ja vievät ne muihin maihin sekä EU:n sisällä että sen ulkopuolella. Koko operaatio kestää yleensä alle 48 tuntia.
Ehdotusta puoltaa kaksi tärkeää seikkaa, joista ensimmäinen on tehokkuus. EU:ssa rekisteröidään useita miljoonia autoja. Poliisilta vaadittaisiin liikoja, jos sen tehtävänä olisi tarkistaa järjestelmällisesti kaikki nämä autot SIS-tietokannasta. Vuodessa esitetään rekisteröitäväksi noin 15 miljoonaa ajoneuvoa. Niinpä suora pääsy nopeuttaa ja helpottaa ajoneuvon laillisuuden tarkistamista, mikä tuo entistä enemmän tehokkuutta. Toinen puoltava seikka on avoimuus. Kaikki jäsenvaltiot ovat nyt kehittäneet jonkinlaisen tavan, jolla ne voivat rekisteröimishetkellä tarkistaa, onko auto varastettu. Heidän saamansa tieto on kohtuullisen luotettavaa, mutta silti nämä menetelmät ovat melko vaikeaselkoisia ja monimutkaisia. Yhden artiklan sisällyttäminen Schengenin yleissopimukseen toisi entistä enemmän avoimuutta koko prosessiin.
Minkälaisesta tiedosta sitten puhumme? Pääsyoikeus pitäisi antaa ainoastaan sellaisiin tietoihin, jotka koskevat sylinteritilavuudeltaan yli 50 cc:n moottoriajoneuvoja sekä lastittomalta painoltaan yli 750 kg:n perävaunuja ja asuntovaunuja. On ehdotettu, että sellaisten tietojen saatavuutta lisättäisiin, jotka eivät vielä sisälly SIS-tietojärjestelmään, eli kyse on tiedoista, jotka koskevat ajoneuvojen rekisteröintitodistuksia ja ajoneuvojen rekisterikilpiä, jotka on varastettu, kavallettu tai jotka ovat muutoin kadonneet. Tämä on ainoa tapa, jolla toivotut tavoitteet voidaan saavuttaa.
Espanja on tehnyt aloitteita SIS-tietojärjestelmän uusista toiminnoista erityisesti terrorismin torjunnan alalla, ja olemme tyytyväisiä näihin aloitteisiin. Niissä on jo ehdotettu näiden tietojen ilmoittamista SIS-tietojärjestelmään, mutta aloitteita ei ole vielä hyväksytty Tanskan parlamentissa esittämien varaumien vuoksi. Luotamme siihen, että aloitteet hyväksytään mahdollisimman pian. Ehdotan kuitenkin, että Schengenin yhteisen valvontaviranomaisen antaman neuvon mukaisesti poistamme ehdotuksen pääsystä tietoihin, jotka koskevat annettuja henkilöllisyysasiakirjoja, ja samaa ehdotan virallisia blankoasiakirjoja koskevien tietojen osalta. Tällainen käytäntö olisi liian laaja ja epämääräinen.
Tiedot, joihin ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaavilla viranomaisilla on pääsy, on siis selkeästi määritelty ja rajoituksena on niiden saannin välttämättömyys ja asianmukaisuus. Näin ollen pääsy sellaisiin tietoihin, joita pidettiin liian luottamuksellisina, poistetaan ja rajoitetaan koskemaan pelkkiä esineitä, toisin sanoen itse ajoneuvoja. Pyydän parlamenttia hyväksymään tämän aloitteen ja hylkäämään sosialistiryhmään kuuluvan varjoesittelijän Paciottin käsiteltäväksi jättämän ehdotuksen, jossa puolletaan sitä, että nykyinen suoran pääsyn järjestelmä säilytettäisiin. Mikäli kyseinen ehdotus hyväksytään, mikään ei muutu, emmekä siten edisty millään tavoin näiden rikosten torjunnassa.
Uskon tuoneeni asian selkeästi esiin esittämällä lukuja, jotka osoittavat selvästi, että meidän on kehitettävä uusia keinoja autovarkauksien torjumiseksi. Tilanteen ei voi antaa jatkua sellaisena kuin se nyt on. Jäsen Paciotti pelkää, että antamalla suoran pääsyoikeuden lisäämme riskiä henkilötietojen väärinkäytöstä. Olen aina puoltanut sitä, että kansalaistemme perusoikeuksia suojellaan mahdollisimman tiukasti, ja näihin oikeuksiin sisältyy myös oikeus henkilötietojen suojaan. Kun otetaan huomioon ne komission alkuperäiseen ehdotukseen esittämäni tarkistukset, jotka kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on hyväksynyt kokonaisuudessaan, en usko, että henkilötietojen suoja vaarantuu. Ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaaville julkisille viranomaisille annettava pääsy määritellään selkeästi ja rajoitetaan koskemaan tarpeellisia ja asianmukaisia tietoja, toisin sanoen pelkästään esineitä, siis ajoneuvoja koskevia tietoja, jotta he voivat varmistaa järjestelmästä, onko kyseinen ajoneuvo varastettu vai ei.
Arvoisa puhemies, ehdotuksen hylkääminen olisi mielestäni huono päätös, koska näin olisimme edelleen tehottomia pyrkiessämme torjumaan tämänkaltaisia rikoksia. Lisäksi lähettäisimme vääränlaisen viestin kansalaisille, jotka haluavat varmuuden siitä, että rikollisuuden torjunnassa tehdään entistä tiiviimpää ja entistä tehokkaampaa yhteistyötä ja siitä, että heidän turvallisuudestaan pidetään huolta. 
Paciotti (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission edustajaa ja mietinnön esittelijää, jotka toivat näkemyksensä esiin hyvin selkeästi.
On mahdotonta välttyä siltä, että kun laaditaan tietokantoja, joihin tallennetaan lukuisia eri tietoja, voi olla houkuttelevaa käyttää tietoja hyvin erilaisiin tarkoituksiin. Tämä voi olla hyödyllistä ja oikeutettua tietyin ehdoin, erityisesti sillä ehdolla, että kansalaisten perusoikeutta henkilötietojen suojaan kunnioitetaan, kuten Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklassa on vahvistettu.
Jotta voidaan varmistaa, että rekisteröitäväksi esitetyt ajoneuvot eivät ole varastettuja ja että rekisteröintitodistuksen hakijoiden henkilöllisyysasiakirjat ovat aidot, ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaaville viranomaisille haluttaisiin nyt antaa oikeus päästä kaikkiin Schengenin tietojärjestelmään koottuihin tietoihin. Esittelijän mukaan vaikuttaa siltä, että oikeusperustaan liittyvät ongelmat voivat estää käyttämästä henkilöllisyysasiakirjojen sisältämiä tietoja, joten tietojen käytön on rajoituttava moottoriajoneuvoja koskeviin tietoihin. Näistä rajoituksista huolimatta asetusluonnos on edelleen hyödyllinen.
En sen sijaan kannata sitä, että tietoja eivät luovuttaisikaan Schengen-tietojärjestelmän sisältämien tietojen säilyttämisestä ja käsittelystä vastaavat poliisi- ja tulliviranomaiset, vaan ne hankittaisiin suoraan rekisteröinnistä vastaavilta julkisilta viranomaisilta, joilla on suora pääsy SIS-tietokannan tietoihin. Jos tällainen pääsyoikeus annettaisiin niille lukuisille viranomaisille, jotka vastaavat ajoneuvojen rekisteröinnistä 25 jäsenvaltiossa, Schengen-järjestelmään syötettyjen henkilötietojen suoja vaarantuisi pahoin.
Kansalaisten turvallisuudesta vastaavien yksityisten tahojen toiminnan laatu, niihin sovellettavat säännöt ja valvonta sekä tarkoitukset, joita varten ne voivat käyttää saamiaan tietoja, ovat hyvin erilaiset ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaavien sekä julkisten että muiden hallintoelinten osalta. En myöskään ymmärrä, miksi on kiire sallia suora pääsy Schengenin tietoihin, kun eri maiden sääntöjen mukaan sitä ei sallita yksityisille rekisteröintivirastoille vaan julkisille virastoille. Tämä johtaisi eriarvoisiin sääntöihin, mikä lisäisi sekavuutta sen sijaan, että menettelyn tehokkuus paranisi. Olisi siis parempi, että rekisteröintiviranomaisille myönnettävää Schengen-tietojen käyttöoikeutta säänneltäisiin siten, että niille kaikille annettaisiin samanlainen epäsuora pääsyoikeus, mikä estäisi väärinkäytön vaaran ja olisi suhteellisuusperiaatteen mukaista. 
Krarup (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, mietinnön mukaan tämän vaatimattoman ehdotuksen tarkoituksena on tietenkin torjua petoksia ja varastetuilla ajoneuvoilla käytävää kauppaa, ja keinoksi tarjotaan pääsyoikeuksien lisäämistä Schengenin tietojärjestelmään. Lainaan otetta mietinnöstä: "(Ehdotuksen ansiosta) SIS-tietojärjestelmästä tulee entistä tärkeämpi väline rikosten torjunnassa... (edistää) vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen asteittaista luomista." Tästä huolimatta ehdotuksen oikeusperusta on liikennepolitiikka – johon palaan kohta – tarkemmin sanottuna 71 artikla. Arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Coelho, minusta on ikävää sanoa näin, mutta tämä on oikeudellinen ja juridis-poliittinen farssi. Rajoitan huomioni kolmeen seikkaan.
Ensimmäinen huomautukseni koskee yleisesti Schengen-hanketta, joka on tietenkin valvonnan ja poliittisen ja yhteiskunnallisen tarkkailun maailmanhistoriassa kaikkein laajakantoisin järjestelmä. Vuosikertomusten ja tutkimusten perusteella tiedämme, että vuonna 2001 Schengenin tietojärjestelmä sisälsi yli kymmenen miljoonaa yksittäistä tietoa. Tämä viimeisin julkistettu luku on epäilemättä nyt paljon suurempi. Kuka tahansa, jolla on vähäinenkin oikeudentaju, pohtii seuraavia kysymyksiä: Kuka saa tallentaa ja mitä? Kuka saa hankkia mitä tietoa, ja miten tätä tietoa voidaan käyttää? Tekstejä lukemalla ei pysty saamaan mitään varmoja vastauksia. Ehdot ovat niin joustavat, että rajojen määrittelystä vastaavat loppujen lopuksi järjestelmän monet käyttäjät, ja niiden monien käyttäjien määrä tarkoittaa noin 125 000 Strasbourgin keskustietokantaan liitettyä päätettä. Mitä tarkoitetaan esimerkiksi 96 artiklalla, jossa erään ehdon mukaan ihmisten läsnäolon oletetaan muodostavan uhan yleiselle järjestykselle? Tällainen kyseenalainen vaatimus edellyttää perusteellista valvontaa, mutta järjestelmä ei tarjoa minkäänlaisia konkreettisia valvontamenetelmiä.
Niin kutsuttu yhteinen valvontaviranomainen on monissa vuosikertomuksissa ilmaissut kykenemättömyytensä työskennellä riippumattomasti. Työskentelyolot ovat niin puutteelliset, että valvontaviranomainen on ilmoittanut, että valvontatehtävät ovat peruste poliisin toimintavälineiden käyttöön. Valvontaviranomaisella ei ole riippumatonta asemaa eikä tarvittavia voimavaroja sen varmistamiseksi, että järjestelmä toimii tehokkaasti, ja se voi tarjota ainoastaan vaatimattomia takeita, jotka liittyvät SIS-järjestelmässä ja vielä kehittyneemmässä SIRNE-järjestelmässä tapahtuvaan tietojen keruuseen ja vaihtoon. Tämä on ehdotuksen yleinen tausta, ja ehdotus on Schengenin yhteistyön jatke.
Siirryn nyt kahteen ylimääräiseen kysymykseen, jotka esitän väliaikaiselle komission jäsenelle. Oikeusperusta, josta mainitsin aikaisemmin, täydentää tätä farssia. Kyseessä on 71 artikla, jossa käsitellään liikennepolitiikkaa. Tämä on järjetöntä huolimatta niistä oikeudellisista muotoseikoista, joihin komissio viittasi.
Lopuksi haluan sanoa, että pienessä kotimaassani Tanskassa meillä on erityissäännöt, jotka koskevat Schengenin yhteistyön tai Schengenin sääntöjen laajentamista. Arvoisa komission jäsen, kysyn, miten Tanskan protokolla toimii tässä asiassa? Tuo mysteerinen oikeusperusta on ehkä selitys sille, miksi Tanskan neuvoston edustaja, jonka kanssa keskustelin tänään, ilmoitti yksinkertaisesti, ettei hän ole perehtynyt ehdotukseen. Ei siis ole myöskään ihme, että ehdotus on naamioitu liikennepolitiikan taakse.
Evans, Robert J.E. (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiitää jäsen Coelhoa hänen työstään, kun hän toi tämän mietinnön parlamentin käsiteltäväksi. Olen varma, että hän on minun laillani hyvin otettu siitä valtavasta tuesta, jota hän on saanut PPE-DE-ryhmää edustavilta kollegoiltaan ja siltä puolelta parlamenttia, jolta tänään on käytetty puheenvuoroja.
Tämä on kuitenkin tärkeä asia. Jäsen Coelho kertoi meille juuri, että Euroopan unionissa on varastettu noin 1,2 miljoonaa ajoneuvoa. Jokaisessa maassa on tietenkin tietty määrä rikollisia, jotka eivät noudata lakeja ja sääntöjä. Arvatenkin – jäsen Coelho saattaa tietää tämän paremmin kuin minä – näillä varkailla on erilaiset motiivit rikoksiinsa. Meidän on muistettava, että murto-osalla – joskin hyvin pienellä – näistä autovarkaista on muita hyvin vakavia motiiveja. Riippumatta siitä, ovatko he ovat tekemisissä laittomien huumeiden kanssa, hankkivatko he laittomia aseita tai ovat osallisina kansainvälisessä terrorismissa, nämä ovat Euroopan rajat ylittäviä kansainvälisiä kysymyksiä.
Eräät kollegat ovat ilmaisseet olevansa huolissaan tietosuojasta ja siitä, ovatko Schengenin sopimuksen sisältämät turvalausekkeet riittävän tehokkaat. Kun asiaa tarkastelee Yhdistyneen kuningaskunnan kannalta, tämä tarkoittaa, että nyt saadaan pääsy sellaisiin kansainvälisiin tietoihin, joiden avulla voidaan torjua rajatylittävää kansainvälistä rikollisuutta, johon me kaikki suhtaudumme hyvin vakavasti.
Jotkut ovat myös huolissaan siitä ajatuksesta, että tietoon olisi suora pääsy ja siitä, voidaanko tietosuoja ja kansalaisten suojeleminen taata riittävän hyvin ja onko edessämme vaarallinen ennakkotapaus. Olen yhtä lailla huolissani näistä asioista ja ymmärrän tuon huolestuneisuuden. Koska me olemme vastuullisia kansalaisia ja kansan valitsemia edustajia, meidän on kuitenkin tehtävä kaikkemme tämän vakavan rikollisuuden torjumiseksi. Ajoneuvojen varastaminen on tietenkin tärkeä kysymys, mutta meidän on keskityttävä siihen, mihin varkaus voi johtaa, ja kaikkiin siihen liittyviin seikkoihin. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Marinhon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0144/2004) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Kohti helpommin lähestyttäviä, oikeudenmukaisempia ja paremmin hallinnoituja turvapaikkajärjestelmiä. 
Marinho (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, minä tiedän, kuten me kaikki tiedämme, että perinteistä eurooppalaista turvapaikan myöntämistä koskevaa järjestelmää vaivaavat nykyisin vakavat ongelmat. Maailmasta, jonka vauraita, rauhallisia ja hyvinvoivia alueita ympäröivät köyhyys, sodat ja hätä, on tulossa parempien viestintämenetelmien ansiosta yhä tiiviimpi ja yhtenäisempi, ja epäsuotuisemmilta alueilta kohdistuu väistämättä kovia muuttopaineita maailman vauraammille alueille. Nämä suuret joukot muuttavat useimmiten taloudellisista syistä ja vaarantavat turvapaikkajärjestelmän, koska monet elintasomuuttajat, joilla ei ole muuta laillista keinoa päästä rikkaisiin maihin, pyrkivät käyttämään turvapaikkamenettelyä päästäkseen EU:n alueelle. 
Olen näin ollen tyytyväinen komission kahteen tiedonantoon. Meidän on perustettava Tampereen Eurooppa-neuvostossa vaadittu turvapaikkajärjestelmä. Uusia toimintatapoja on kuitenkin kehitettävä, jotta voidaan ottaa huomioon uudet tosiasiat, kuten pakolaisten ja elintasomuuttajien muuttovirrat, jotka ovat huomattavasti suurempia kuin Tampereen Eurooppa-neuvoston aikaan. Turvapaikanhakijoita saapuu tietenkin edelleen sankoin joukoin EU:n ulkorajoille, ja nykyinen Tampereen järjestelmä onkin suunniteltu lähinnä juuri heitä varten. Keskeistä onkin, että yhteisön säännöstö säilytetään nykyisellään ja neuvoston hyväksyntää yhä vailla olevat direktiivit annetaan, jotta Tampereella laadittu pakolaisten asemaa ja turvapaikkamenettelyjä koskeva ensimmäinen vaihe saadaan päätökseen ja jotta voidaan siten siirtyä toiseen kehitysvaiheeseen. 
Neuvostoa on sen vuoksi vaadittava hyväksymään mahdollisimman pian direktiivit, joihin juuri viittasin ja joita vaadittiin toistuvasti Laekenin, Sevillan ja Thessalonikin Eurooppa-neuvostoissa. Nykyisessä järjestelmässä on selvät puutteensa. Monet turvapaikanhakijat eivät edes tarvitse turvapaikkaa. Itse asiassa suurin osa turvapaikkaa todella tarvitsevista jää lähtöalueilleen tai rajaseuduille ja joutuu siellä vainon, kärsimyksen, nöyryytyksen, nälän ja kuoleman kohteeksi. 
Tuen sen vuoksi komission kantaa, jonka mukaan meidän on etsittävä uusia turvapaikkamenettelyjä, jotka sopivat paremmin todelliseen tilanteeseen. On luotava uudenlainen politiikka turvapaikanhakijoiden hakemusten käsittelemiseksi heidän saapuessaan EU:hun, ja tämä tapahtuu yhteisön laajuisten uudelleensijoittamista koskevien järjestelyjen ja suojattua maahantuloa koskevien menettelyjen avulla. Turvapaikka ja maahanmuutto ovat erillisiä mutta toisiinsa luontaisesti liittyvää asiaa, ja niitä on käsiteltävä yhdessä.
Haluan toistaa, että vaadimme varauksetta taloudellisen tuen lisäämistä muuttovirtojen lähtöalueille. Tavoitteenamme on vähentää muuttovirtoja ja edistää yhteisvastuuta köyhimmistä maista ja hädänalaisimmista kansoista. Sen vuoksi pyydän EU:ta luomaan laillista maahanmuuttoa koskevan politiikan, jonka mukaan ainoa keino päästä laillisesti EU:n alueelle turvapaikan anominen, koska muuten koko järjestelmän olemassaolo vaarantuu. Arvoisa puhemies, Eurooppa on turvapaikkojen luvattu maa, ja järjestelmää on suojattava, mikäli haluamme jatkaa tätä humanitaarista perinnettä. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ennen kaikkea kiittää parlamenttia tästä mahdollisuudesta keskustella näistä tärkeistä asioista. 
Kuten tiedätte, Thessalonikin Eurooppa-neuvosto valtuutti komission selvittämään edellisen tiedonantonsa mukaisesti kaikki seikat, joiden avulla voitaisiin varmistaa turvapaikan tarjoamaa kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden hallittu ja ohjattu tulo Euroopan unioniin, pohtimaan keinoja tehostaa suojeluvalmiuksia lähtöalueilla ja esittämään neuvostolle selvityksen kesäkuuhun 2004 mennessä. 
Luonnollisesti nämä kaksi tiedonantoa – turvapaikkaa koskeva tiedonanto vuodelta 2003 ja komission seuraava tiedonanto – liittyvät selvästi toisiinsa, ja teidän mietintönne ja tämänpäiväiset keskustelut edistävät merkittävästi komissiossa toteutettavanamme olevia hankkeita, jotka pian esittelemme. 
Haluan ensin todeta olevani tyytyväinen siihen, että mietinnössä vahvistetaan erittely nykyisen turvapaikkajärjestelmän puutteista, jotka heikentävät järjestelmän uskottavuutta, eheyttä ja julkista tukea. Tässä yhteydessä on tärkeää päästä sopuun turvapaikkamenettelyjä koskevasta direktiivistä, joka todellisuudessa on ainoa vielä ratkaisematon erityistoimenpide. 
Haluan käyttää tätä tilaisuutta korostaakseni, että uusi lähestymistapa, jota tarkastelemme mietintönne aiheena olevassa tiedonannossa, osoittaa painopisteen muuttuneen. Hakemusten määrän vähentämisen sijaan pyrimme ennemminkin selvittämään, miten voimme parantaa toimintaamme suojellaksemme paremmin pakolaisia – joiden määrän oletamme lisääntyvän maailmanlaajuisesti – ja löytämään uusia keinoja tehdäksemme kansainvälisestä suojelujärjestelmästä helpommin lähestyttävän, oikeudenmukaisemman ja paremmin hallinnoidun. Kyse on siis myös käytettävissämme olevien varojen ja talousarvioiden tehokkaammasta käytöstä. 
Haluan tässä yhteydessä kiittää vilpittömästi esittelijää ja Euroopan parlamenttia erittäin rakentavista toimista Aeneas-ohjelman edistämiseksi. Ohjelman avulla autetaan vastaanottavia kolmansia maita tarjoamalla niille taloudellista ja teknistä tukea, jotta ne selviytyvät pitkään kestäneen pakolaistyön aiheuttamista paineista. 
Taloudellinen ja tekninen tuki ei silti yksinään riitä. Rasitukset ja vastuu on jaettava, mikäli Euroopan unioni haluaa osoittaa haluavansa aidosti oikeudenmukaistaa kansainvälistä suojelua. Tässä yhteydessä voisimme tarjoutua lievittämään osaa vastaanottavien maiden paineista tarjoamalla pakolaisten uudelleensijoituspaikkoja Euroopan unionissa. 
Seuraavassa tiedonannossa tarkastellaan yksityiskohtaisemmin erittelyä ja siihen sisältyviä perusteluja sekä Euroopan unionin mahdolliseen uudelleensijoitussuunnitelmaan liittyviä seikkoja. On selvää, että nämä näkökohdat on otettava huomioon maailmanlaajuisesti, ja tässä UNHCR:llä (YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulla) on ilmeisen tärkeä tehtävä, koska asia liittyy nykyiseen maailmanlaajuiseen keskusteluun uudelleensijoittamisen strategisesta soveltamisesta. 
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää teitä parlamentin laatimasta mietinnöstä, ja tietenkin – ja osoitan tämän erityisesti esittelijälle – se otetaan huomioon komission seuraavassa tiedonannossa. 
Sauquillo Pérez del Arco (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, meidän on turvapaikoista keskustellessamme kiinnitettävä huomiota siihen, että kyse on jokaisen oikeudesta saada apua pelätessään perustellusti joutuvansa vainotuksi, ja siihen että Euroopan unionilla ja sen jäsenvaltioilla on kansainvälisen oikeuden sekä yhteisön ja jäsenvaltioiden lainsäädännön mukainen lakisääteinen velvollisuus kunnioittaa tätä oikeutta. Lisäksi on tärkeää, ettei turvapaikkajärjestelmän tämänhetkinen, mahdollisesti sen väärinkäytöstä johtuva kriisi vaikuta oikeuteen saada turvapaikka.
Haluan kiittää toimielimiä, koska viisi vuotta Tampereen Eurooppa-neuvoston jälkeen olemme lopultakin luomassa eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, jossa määritellään turvapaikanhakijoiden vastaanottoa, hakemusten käsittelyä ja avustamista koskevat yhteiset vaatimukset.
Euroopan unionin olisi ensinnäkin mukautettava turvapaikanhakijoiden nykyiset vastaanotto-olot eurooppalaisten vaatimusten mukaisiksi yksilön oikeuksien ja takeiden sekä terveyden ja hyvinvoinnin osalta. Meidän on myös tartuttava tilaisuuteen ja sopeuduttava vallitsevaan todellisuuteen siten, että takaamme turvapaikan niille naisille ja lapsille, joita uhkaa sukuelinten silpominen tai lapsisotilaaksi ja uudenlaisten orjuuden muotojen uhriksi joutuminen. 
Kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelijana olen tyytyväinen siihen, ettei turvapaikkajärjestelmän parantamista ja yhteisen eurooppalaisen järjestelmän mahdollista perustamista toteuteta järjestyksenpidon näkökulmasta vaan että niissä otetaan huomioon myös poliittiset näkökulmat, kehitys ja ihmisoikeusongelmat, joista sekä turvapaikkahakemukset että toisinaan turvapaikanhaulta näyttävä, elintasosyistä tapahtuva laajamittainen maahanmuutto johtuvat. 
Komission lähestymistapaan olisi sisällyttävä toimia sellaisten vapauksiin perustuvien järjestelmien luomiseksi, joissa kunnioitetaan ihmisoikeuksia lähtömaissa, ja keskeisten turvallisuusvaatimusten määrittelemiseksi naapurivaltioissa. Näin vähennettäisiin todellisten turvapaikanhakijoiden aiheuttamia paineita Euroopan rajoilla. 
Perusteettomasti turvapaikkaa hakevien elintasopakolaisten yritykset väärinkäyttää turvapaikkajärjestelmää voidaan lopettaa ainoastaan rahoittamalla yhteistyöhankkeita kehitysnäkymiltään lupaavissa lähtömaissa. Sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on pitkään tukenut yhteisiä kehitysyhteistyötoimia eli siirtolaisten lähtöalueiden erityistä kehittämistä paluun helpottamiseksi ja maahanmuuton tai turvapaikkajärjestelmän väärinkäytön estämiseksi. 
Toivon, että seuraavalla parlamentilla on mahdollisuus ottaa kantaa yhteisen turvapaikkajärjestelmän lopullisesta perustamisesta. 
Coelho (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, kuten esittelijä Marinho huomautti, ihmiset ovat aina etsineet ja etsivät edelleen – yhä suurempina joukkoina – parempia tilaisuuksia tai parempaa suojelua kotimaansa ulkopuolelta pyrkiessään pakenemaan vainoa, sotaa, ihmisoikeusrikkomuksia tai vain köyhyyttä ja työttömyyttä. 
Olemme toteuttaneet Amsterdamin ja Nizzan sopimusten sekä Tampereen huippukokouksen tulosten mukaisesti useita lainsäädännöllisiä toimia ja luoneet välineitä, jotka koskevat kolmea ryhmää eli turvapaikanhakijoita, väliaikaisesti kotiseuduiltaan siirtymään joutuneita ihmisiä ja elintasomuuttajia. Kuten esittelijä totesi, turvapaikkajärjestelmä aiheuttaa jäsenvaltioille tällä hetkellä suuria ongelmia, mikä johtuu monien menettelyjen väärinkäytöstä ja eri ryhmistä muodostuvien maahanmuuttovirtojen kasvusta. Salakuljetusverkostojen toiminta pahentaa usein ongelmaa. Ilmiön ikävät seuraukset ovat ilmenneet yleisenä levottomuutena. 
Meidän on näin ollen tärkeää luoda politiikka, jonka kolme pääasiaa ovat seuraavat: Geneven yleissopimuksen noudattaminen, kolmansien maiden kansalaisten oikeutetut pyrkimykset parempien elinolojen etsimiseen ja jokaisen jäsenvaltion ja koko EU:n kyky vastaanottaa pakolaisia. Tämän tasapainoisen politiikan perustana on aina oltava Tampereella yksityiskohtaisen tarkastelun perusteella laaditut asianmukaisia toimia koskevat yhteiset puitteet. Meidän on myös määriteltävä yhteensopivat, avoimet, tehokkaat ja nopeat menettelyt.
Komissio on laatinut ehdotukset ja kuullut parlamenttia kaikissa turvapaikkapolitiikkaa koskevissa asioissa, joihin Tampereen päätelmissä viitattiin. Neuvosto puolestaan on ylittänyt Tampereen, Laekenin, Sevillan ja Thessalonikin Eurooppa-neuvostoissa asetetut määräajat, ja viiden vuoden jälkeenkin odotamme yhä sen päätöksiä. Thessalonikin Eurooppa-neuvosto muistutti neuvostoa siitä, että turvapaikkojen ja maahanmuuton vähimmäisvaatimuksia koskevat, edelleen keskeneräiset direktiiviehdotukset on hyväksyttävä mahdollisimman pian. Komissiota pyydettiin selvittämään kaikki seikat, joiden avulla varmistetaan kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden hallittu ja ohjattu pääsy EU:hun, ja tutkimaan, miten näiden henkilöiden turvallisuus voitaisiin paremmin taata lähtöalueilla. 
Tämänpäiväisessä keskustelussa käsitellään esittelijä Marinhon mietintöä. Haluan kiittää esittelijää hänen laadukkaasta työstään. Mietintö perustuu kahteen komission tiedonantoon, joissa kummassakin käsitellään, vaikkakin eri näkökohdista käsin, lähtökohtia ja perustavoitteita, joiden avulla voitaisiin luoda helpommin lähestyttäviä, oikeudenmukaisempia ja paremmin hallinnoituja turvapaikkajärjestelmiä. Tiedonannoissa tarkastellaan myös uusia keinoja, joilla täydennetään Tampereella laadittua edistyksellistä lähestymistapaa. 
Arvoisa puhemies, mielestäni EU:n yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevan kokonaisvaltaisen lähestymistavan hyväksyminen edellyttää seuraavia asioita: keinoja lailliseen maahanmuuttoon, kotouttamispolitiikkaa, siirtolaisvirtojen yhteistä hallintaa, tiukempia tarkastuksia ulkorajoilla, eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, neuvotteluja takaisinottosopimuksista, palauttamista koskevaa yhteistä politiikkaa, ihmissalakuljetuksen ja laittoman maahanmuuton tehokasta torjuntaa sekä tällaisten rikosten uhrien tukemista. 
Berthu (NI ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen Marinhon Euroopan turvapaikkajärjestelmiä koskevasta mietinnöstä puuttuu asian ydin. Mistä itse asiassa oli kysymys? Kyse oli ennen kaikkea siitä, miten olisi vastattava Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen Euroopan neuvostolle viime keväänä esittämään raporttiin, jonka otsikkona oli "Uusia kansainvälisiä lähestymistapoja turvapaikkahakemusten käsittelyyn ja suojeluun". Tässä hyvin järkevässä raportissa esitettiin tärkeä kysymys, joka koski tarvetta ottaa turvapaikkajärjestelmät uudelleen hallintaan, koska ne parhaillaan natisevat liitoksistaan valtavien maahanmuuttajavirtojen paineen alla. Sen jälkeen annetussa komission tiedonannossa yksinkertaisista kysymyksistä tehtiin monimutkaisia ja asiasta sekavampi otsikolla "Kohti helpommin lähestyttäviä, oikeudenmukaisempia ja paremmin hallinnoituja turvapaikkajärjestelmiä", joka vääristää täysin Yhdistyneen kuningaskunnan raportin merkityksen. On huomattava, että tänään tarkasteltavana olevassa Euroopan parlamentin mietinnössä viitataan usein komission tiedonantoon, mutta lainauksissa ei edes mainita Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen raporttia. Tällainen ylenkatse jäsenvaltiota kohtaan on mielestäni sietämätöntä. Sen vuoksi omat huomautukseni perustuvat tähän raporttiin. 
Raportissa esitetään neljä tärkeää seikkaa. Ensinnäkin pakolaisille myönnetty taloudellinen tuki jaetaan epätasaisesti. Toiseksi nykyisestä turvapaikkajärjestelmästä ei ole hyötyä suurimmalle osalle heikoimmassa asemassa olevista pakolaisista, jotka ovat edelleen kotimaissaan ilman kunnollista suojelua. Kolmanneksi Euroopan unionista turvapaikkaa hakevista hyvin suuri osa ei täytä niitä tunnusmerkkejä, jotka pakolaisaseman tai täydentävän suojelun saamiseksi tarvitaan. Neljänneksi ne, joilta oikeus turvapaikkaan on evätty, jäävät yleensä tänne laittomasti ilman, että heitä lähetetään takaisin lähtömaihinsa. 
Näiden haasteiden ratkaisemiseksi Yhdistyneen kuningaskunnan raportissa pyydetään erityisesti, että lähtöalueille perustettaisiin suojavyöhykkeitä helppopääsyisen turvapaikan tarjoamiseksi ja EU:n ulkopuolelle kauttakulkukeskuksia, joiden kautta hyväksytyt pakolaiset pääsisivät järjestelmässä mukana oleviin maihin, ja muut lähetettäisiin takaisin lähtömaihinsa. Tänään saamassamme mietinnössä vain vältellään näihin kysymyksiin ja ehdotuksiin vastaamista. Etenkin 16 kohdassa hylätään ajatus EU:n ulkopuolella sijaitsevista suojavyöhykkeistä tai kauttakulkukeskuksista sillä perusteella, etteivät ne tarjoa riittävää suojaa, ja vastaukseksi väärien turvapaikkahakemusten määrän moninkertaistumiseen 8 kohdassa ehdotetaan laillisen maahanmuuton mahdollisuuksien lisäämistä, mikä – kuten jäsen Marinho juuri huomautti – olisi itse asiassa jopa huonompi ratkaisu.
Arvoisa puhemies, yleisesti ottaen vaikuttaa siltä, ettei tässä mietinnössä ole otettu huomioon yhteiskuntiemme kohtalokasta ongelmaa, vaikka kyse on niiden olemassaolon perustasta, eikä sitä, että turvapaikkamenettelyjämme on tarkistettava perinpohjaisesti ja on toimittava kiireesti politiikan vakauttamiseksi sekä talouden kehittämiseksi niissä maissa, joista nämä epätoivoiset ihmiset on ajettu pois. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Scarbonchin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0143/2004) Euroopan kehitysrahaston (EKR) budjetoinnista. 
Scarbonchi (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, EKR:nä tunnetun hallitusten rahoittaman rahaston tarkoituksena on vuodesta 1959 ollut rahoittaa Euroopan unionin ja AKT-maiden välillä tehtävää yhteistyötä. EKR:t sovitaan viisivuotiskausiksi Cotonoun sopimuksen mukaisesti, ja rahasto toimii jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien ja jakoperusteiden pohjalta. Ranskan ja Saksan rahoitusosuus on tällä hetkellä lähes 42 prosenttia kokonaisrahoituksesta. Rahaston hallinnoinnista vastaa komissio, mutta osa hallinnosta on siirretty edunsaajavaltioihin. 
Kaudelle 2003--–2007 on käytettävissä yli 15 miljardia euroa uusiin maksusitoumuksiin ja yli 10 miljardia maksuihin. Järkyttyneenä on pantava merkille, että käytettävissä on 11 miljardin euron ylijäämä, koska sen verran on jäänyt käyttämättä kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen EKR:n aikana. Lukuisten turhien yritystensä jälkeen komissio katsoi, että oli aika keskustella toisen kerran EKR:n sisällyttämisestä talousarvioon, koska yhdeksännen EKR:n oli määrä päättyä vuonna 2007 EU:n jo laajennuttua ja vuoden 2006 jälkeisen kauden rahoituskehystä koskevan keskustelun jo alettua. Komissio yhtyy sen vuoksi siihen alituiseen huolenaiheeseen, jonka talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta tietoinen parlamentti on vuosien ajan tuonut esiin. Huoli koskee varojen nopeaa ja tehokasta käyttöä sekä yhteispäätösmenettelyä, josta parlamentti pääsisi osalliseksi talousarvioon sisällyttämisen myötä, kun otetaan huomioon, että tällä hetkellä sen asema tällä alalla on olematon eikä se yksinkertaisesti voi toteuttaa talousarvion valvontatehtäväänsä. 
Kun otetaan huomioon järjestelmän nykyiset ongelmat, mitä hyötyä talousarvioon sisällyttämisestä olisi? Ensinnäkin EKR:n rahoituksen saattaminen parlamentin valvontaan toisi demokraattista oikeutuksen. Lisäksi kömpelöt menettelyt lopetettaisiin, niitä järkeistettäisiin ja yksinkertaistettaisiin, ne tuotaisiin lähemmäs avun saajia, tukirahojen liikkuvuutta nopeutettaisiin ja tuen tehokkuutta parannettaisiin. Talousarvioon sisällyttäminen toisi myös avoimuutta. Nykyisen järjestelmän monimutkaisuuden vuoksi varojen käytöstä on vaikea saada selvää. Ajateltaessa maksamatta jääneitä, aiemmin mainitsemiani 11 miljardia dollaria, budjettiin sisällyttäminen saattaisi parantaa tätäkin tilannetta tuntuvasti. Lisäksi toimenpiteellä varmistettaisiin kaikkien maiden rahoitusosuus. Kuten tiedätte, jos EKR jää talousarvion ulkopuolelle, kymmenennen EKR:n kokonaisarvo on vaarassa laskea Euroopan unionin kymmenen uuden jäsenvaltion alhaisten rahoitusosuuksien vuoksi. Mikäli EKR sen sijaan sisällytetään talousarvioon, jäsenvaltioiden osuudet määräytyisivät talousarviosääntöjen mukaisesti. Lisäksi saataisiin estettyä EKR:n voimaantulon viivästyminen, mikä on johtunut siitä, että jäsenvaltioiden ja AKT-maiden on pitänyt ratifioida Cotonoun sopimuksen rahoituspöytäkirja. Mikäli EKR sisällytetään talousarvioon, ratifointi jää pois, ja siten EKR:n varojen käytössä säästetään aikaa.
Tietenkin riskejä on, ja AKT-maat, kuten jotkut unionin jäsenvaltiotkin, ovat erityisen alttiita tällaisille riskeille. Riskejä ovat kiinteän rahoitustason varmistaminen sekä pelko AKT-maille osoitettujen varojen ottamisesta muuhun käyttöön tai siirtämisestä muihin tarkoituksiin, kuten tapahtui Irakin tai Afganistanin tapauksissa ja kuten voi tapahtua valtioiden jälleenrakentamistapauksissa. Tämä huoli on aiheellinen, mutta huomattakoon, että talousarvion avulla EKR:lle myönnetyt varat voidaan teknisesti turvata. Rahoitusnäkymissä otsakkeille asetetaan enimmäismäärät useiksi vuosiksi, ja sen vuoksi tällä hetkellä otsakkeissa 1 ja 7 olevan kaltaisen alaotsakkeen luominen riittäisi tämän riskin estämiseksi ja pienentämiseksi. 
Seuraavaksi käsittelen monivuotiseen suunnitteluun liittyviä ongelmia. EKR kattaa viisi vuotta. Viiden vuoden aikana nämä varat voidaan käyttää tai siirtää muuhun tarkoitukseen. AKT-maat pelkäävät menettävänsä käyttämättömät varat vuoden jälkeen, mikäli talousarvioon sisällyttäminen toteutuu. Tämän vuoksi pyydämme komission suostumuksella, että laadittaisiin asetus, jossa otetaan huomioon EKR:n monivuotinen luonne ja sallitaan varojen käyttö sellaisten teknisten perusteiden mukaisesti, jotka ovat käytännössä jo nyt olemassa. Tämä on tärkeää, koska näin voidaan rauhoitella AKT-maita, jotka pelkäävät paitsi EKR:n kokonaismäärän laskua myös menettävänsä suuren osan niille etukäteen myönnetyistä varoista. 
AKT-maat on lisäksi otettava mukaan Euroopan kehitysrahastojen hallinnointiin, tämä on tärkeää paitsi psykologisesti eli inhimilliseltä kannalta myös poliittisesti ja teknisesti. Miten se tehdään? Esitämme 11 kohdassa, että se tehdään yksinkertaisesti antamalla AKT:n parlamentaariselle edustajakokoukselle ja AKT-maille mahdollisuus kyseenalaistaa ja arvioida näiden varojen käyttöä sekä esittää vastalause niiden käytöstä, ja tämä tapahtuu Euroopan parlamentin valvonnassa ja yhteispäätösmenettelyssä komission kanssa. 
Haluan esitellä teille lyhyesti tähän liittyviä seikkoja. Kaikki tuntevat hyvin tämän asiakirjan. Olisi todella mullistavaa, mikäli se hyväksyttäisiin huomenna ja ennen kaikkea mikäli jäsenvaltiot hyväksyisivät sen myöhemmin, mikä tuleekin olemaan vaikea tehtävä samoin kuin AKT-maiden hyväksynnän saaminen, koska hyväksyminen merkitsisi kolmannen talousarvioon sisältymättömän EU:n politiikan ottamista lopultakin talousarvion piiriin. Uskomme tästä olevan hyötyä meille, AKT-maille ja etenkin kehityspolitiikalle, jossa tätä varmasti tarvitaan. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, haluan ensin todeta, että komissio arvostaa parlamentin mietintöä. Haluan myös kiittää esittelijää, jäsen Scarbonchia, hänen tekemästään erinomaisesta työstä.
Haluan todeta, että EKR:n budjetoinnilla voidaan parantaa kehitysapumme tehokkuutta ja joustavuutta köyhyyden poistamiseksi. Sen avulla saadaan päätökseen erikoinen tilanne, jossa näille maille tarkoitettuja avustuksia hallinnoidaan kahden eri järjestelmän kautta, ja voimme siten parantaa näiden rahastojen tehokkuutta. Pystymme budjetoinnin avulla myös normalisoimaan tilanteen poliittisella ja budjetointitasolla ja yksinkertaistamaan sekä yhdenmukaistamaan menettelyjä. Budjetointi tarjoaa meille myös mahdollisuuden vahvistaa demokraattista vastuuta antamalla Euroopan parlamentin toteuttaa täysimääräisesti tehtävänsä budjettivallan käyttäjänä tällä tärkeällä alalla. 
Budjetointi ei vaaranna Cotonoun sopimuksen laadullisia saavutuksia. Ymmärrämme kuitenkin AKT-maiden huolen budjetointiin ja etenkin tulevien avustusten määrään liittyvistä riskeistä. 
Olemme täysin samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, ettei AKT-maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön tarkoitettuja varoja saa vähentää. Komission tiedonannossa vaaditaankin selkeästi, että näiden maiden avustukset on säilytettävä vähintään nykyisellä tasolla ja että niitä on lisäksi mukautettava koko otsakkeen ja ainakin Euroopan unionin bruttokansantuotteen mukaisesti.
Olemme samaa mieltä parlamentin kanssa myös siitä, että meidän on suojeltava AKT-maita estääksemme niiden käyttöön tarkoitettujen varojen käytön muihin tarkoituksiin. Uskomme, että tämä ongelma saadaan parhaiten ratkaistua parlamentin ja neuvoston yhteisellä lainsäädännöllä ja vuosittaisella viitesummalla. 
Budjetointia koskeva komission tiedonanto on herättänyt kiivasta keskustelua useissa toimielimissä, AKT-maissa, Euroopan unionin jäsenvaltioissa, parlamentissa sekä AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa. Se on myös tuonut AKT-maiden kanssa tehtävän yhteistyön etualalle poliittisessa keskustelussa hetkellä, jolloin keskustelut kauden rahoitusnäkymistä ovat käynnissä. 
Neuvosto ei ole vielä omaksunut lopullista kantaa asiasta, ja päätös EKR:n budjetoinnista on yhä tekemättä. Yhteisön muodostettava budjetointia koskeva kantansa tämän vuoden aikana, koska neuvottelut Cotonoun sopimuksen tarkistamisesta käydään todennäköisesti toukokuun 2004 ja helmikuun 2005 välisenä aikana. 
Haluan vielä kerran kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä ja vakuuttaa komission olevan sitä mieltä, että AKT-maiden avustusten määrän on säilyttävä ennallaan ja että mikäli muille maille myönnetään uutta tukea tai mikäli komission toimia lisätään muilla maantieteellisillä alueilla kuin AKT-maiden alueella, se ei saa tapahtua AKT-maiden kustannuksella vaan yksinkertaisesti lisäämällä näihin äärimmäisen tärkeisiin Euroopan unionin politiikkoihin tarkoitettujen varojen kokonaismäärää. 
Virrankoski (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää ja onnitella esittelijää hyvästä mietinnöstä ja myös siitä, että pääosa budjettivaliokunnan esittämistä tarkistuksista on sisällytetty tähän mietintöön.
Euroopan kehitysrahasto on syntynyt jäsenvaltioiden halusta auttaa Aasian, Karibian ja Tyynenmeren alueita kehittymään. Tällä hetkellä kaikki EU:n jäsenvaltiot osallistuvat rahoitukseen, joskin hiukan eri suhteessa kuin Euroopan unionin budjettiin. Euroopan kehitysrahaston hallinto on sekavaa. Rahastoa koskeva sopimus on ratifioitava kaikissa EU-maissa ja kahdessa kolmasosassa vastaanottajamaita. Tämä vaatii yleensä vuosia. Tästä on ollut seurauksena toteutuksen viivästyminen ja rahoituksen aaltoliikemäinen vaihtelu. EU:n komissio hallinnoi varoja, mutta AKT-viranomaiset toteuttavat projekteja. Ongelmana on vastaanottajamaiden heikko hallintokapasiteetti. Parlamentaarinen valvonta on heikkoa. Euroopan parlamentti myöntää vastuuvapauden, mutta hallinnon ja tilien selvittely on hankalaa. Sekavasta hallinnosta seuraa, että toiminta ei ole tehokasta.
Koska jokainen kehitysrahasto on tarkoitus käyttää kokonaan, seurauksena on, että edellisten rahastojen rippeitä siirtyy seuraaviin rahastoihin. Samalla maksamattomat sitoumukset ovat kasvaneet, ne ovat nyt jo 11 miljardia euroa. Samaan aikaan samojen maiden kehitystä tuetaan suoraan EU:n budjettivaroin, esimerkiksi vuonna 2002 noin 700 miljoonalla eurolla. Näitä varoja hallinnoidaan EU:n varainhoitoasetuksen mukaisesti. Ne annetaan käyttöön budjettiprosessissa, käytetään komission toimesta ja vastuulla, ja tilinpäätöstä tarkastellaan vastuuvapausmenettelyssä.
EU:n kehitysyhteistyön kannalta ja AKT-maiden oman edun vuoksi olisi tärkeää, että Euroopan kehitysrahaston hallintoa voidaan yksinkertaistaa ja tehostaa. Siksi komission aloite Euroopan kehitysrahaston sisällyttämiseksi EU:n budjettiin on oikea. Sillä menettelyllä yksinkertaistettaisiin ja tehostettaisiin hallintoa, vakautettaisiin rahoitus ja yhdenmukaistettaisiin EU:n kautta tuleva rahoitus yhdeksi kokonaisuudeksi. Siksi budjettivaliokunta tukee asiaa koskevaa komission esitystä. 
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, parlamentti ei vaadi ensimmäistä kertaa Euroopan kehitysrahaston sisällyttämistä EU:n talousarvioon. Asia on ollut esityslistalla kellon tarkkuudella viimeisten yli 25 vuoden ajan. Kun kuitenkin otetaan huomioon tämänhetkinen tilanteemme, Eurooppa ei saa eikä voi antaa periksi. Asia ei ole kiinni meistä täällä parlamentissa. Mikäli neuvosto noudattaa parlamentin neuvoa, Euroopan unioni on askelen lähempänä todella demokraattista ja avointa politiikkaa.
Olisi jo aika, että EKR:n kuuluisi budjettivallan käyttäjän vallan piiriin. Lisäksi olisi jo aika, että parlamentilla on sananvaltaa rahoituksen määrän, suunnittelun tai jokaiselle maalle, alueelle tai alalle myönnettävien avustusten suhteen. Kyseessä on sentään puolet EU:n koko kehitysavun talousarviosta! Tällä hetkellä EKR välttää parlamentaarisen valvontamme lähes kokonaan, eikä tätä valvonnan puutetta korvaa Euroopan parlamentin ainoa valta EKR:n vastuuvapauden myöntäjänä. 
Tämän demokratiavajeen lisäksi toinenkin seikka eli EKR:n vuosittaisissa talousarvioissa ilmenneet päällekkäisyydet ovat pitäneet EKR:n talousarvion ulkopuolella. Elintarvikeapu, humanitaarinen apu ja aihekohtaiset toiminnot AKT-maissa (Afrikan, Karibian ja Tyynimeren valtiot) rahoitetaan usein yhteisön talousarviosta. Tämän päällekkäisyyden vuoksi tuen toimittamiseksi käytetään kahta eri menettelyä, vaikka kyseessä on sama antaja ja samat saajat. Tämän pitäisi todellakin vakuuttaa neuvosto. Se on myös ristiriidassa komission ulkosuhteiden alalla joitakin vuosia sitten aloitettujen uudistusten kanssa.
EKR:n budjetointi edellyttää muutosta hallintomenettelyissä ja ajattelutavassa. Pyydän Euroopan komissiota ja komission jäsentä nimenomaisesti takaamaan, että tämä hoidetaan huolella siten, että myös budjetoitu EKR toimii Cotonoun sopimuksen puitteissa, jottemme menetä nykyisen järjestelmän etuja, esimerkiksi AKT-maiden ja Euroopan vastavuoroista osallistumista tai talousarvion monivuotista suunnittelua. Tämä ei saa kuitenkaan estää tarttumasta tähän tilaisuuteen, kun otetaan huomioon EKR:n talousarvioon sisällyttämisen tuomat edut. 
EKR:n sisällyttäminen yhteisön talousarvioon merkitsee, että parlamentti todellakin voi työskennellä tehokkaasti vuosituhannen tavoitteiden saavuttamiseksi. Toistan, että EKR muodostaa puolet koko talousarviostamme. AKT-maiden talousarvioissa on vaadittava, että vähintään 35 prosenttia varoista käytetään sosiaaliturvaan, ja siitä 20 prosenttia opetukseen ja terveydenhuoltoon. Meidän on silti varmistettava, että perustana ovat edelleen erityiset maa- ja aluekohtaiset määrärahat ja että investointeja siirretään ainoastaan AKT-maita kuullen. 
Haluan lopuksi huomauttaa, että sisällytettäessä EKR talousarvioon on ehdottomasti noudatettava johdonmukaisuuden periaatetta, jotta vastustetaan sekä avustuksin että ihmisvoimin. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä komission ehdotus on erityisen sopiva koko Euroopan yleisiksi toimiksi köyhimpien maiden ja AKT-maiden hyväksi. Se on nykyistä järjestelmää erittäin paljon tehokkaampi, varteenotettavampi ja demokraattisemmin valvottu. Annamme teille tukemme, ja toivon, että ehdotuksenne saa neuvoston hyväksynnän. Toivon kaikkien maiden ymmärtävän ne edut, jotka täällä luettelin. 
Rod (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Scarbonchin mietinnössä esitetään monia hyviä kysymyksiä. Me vihreät olemme vuosien ajan pyrkineet edistämään parlamentaarista valvontaa ja avoimuutta, jotka takaavat demokratian. Varat on luonnollisesti myönnettävä ja käytettävä kaikkia osapuolia edustavan demokraattisen elimen valvonnassa – eikä EKR ole totta puhuen tällaisia ominaisuuksia vielä ilmentänyt. 
Talousarvioon sisällyttäminen on yksi tapa varmistaa ohjelman valvonta. Siitä aiheutuu kuitenkin uusia ongelmia. Miten voidaan estää varojen siirtäminen otsakkeesta toiseen, ellei varojen kohdentamisesta ole minkäänlaista asetusta? Miten parlamentin vuosittainen talousarvio voidaan yhdistää EKR:n viisivuotiseen talousarvioon? On ikävää, ettei mietinnössä tarjota riittävästi ratkaisuja, sillä nämä puutteet heikentävät valvonnan tehokkuutta. 
EKR:stä puhuttaessa on otettava huomioon myös väärinymmärrysten vaara. Miten voimme estää sen, että tällä pelkästään Euroopan unionin toimielinten valvomalla ohjelmalla suosittaisiin esimerkiksi AKT-maissa sijaitsevia eurooppalaisia yrityksiä? Miten voimme estää sen, että laajojen hankkeiden kehittämisessä suosittaisiin vahvoja valtioita sellaisten hankkeiden kustannuksella, jotka koskisivat vähemmän vaikutusvaltaisia maita tai olisivat pieniä ja jotka vastaisivat paremmin kansalaisten tarpeisiin? Mikä pahinta, miten voimme taata, ettei ohjelman avulla rahoiteta epäsuorasti armeijoita rauhanturvaamisen verukkeella? Kaikki tällainen etäännyttää EKR:ää sen kehityksellisestä tarkoituksesta. 
Järkevämpää on sitä vastoin käyttää EKR:ää toimiin, joiden tavoitteena on esimerkiksi kansanterveyden tai ympäristönsuojelupolitiikan edistäminen. Kehitysyhteistyön valvonta olisi itse asiassa johdonmukaisempaa antaa AKT:n ja EU:n yhteiselle parlamentaarisen edustajakokouksen tehtäväksi. Tästä olisi meille paljon hyötyä, sillä näin varmistettaisiin todellinen demokraattinen valvonta. Mikä taho itse asiassa pystyisikään paremmin päättämään avustusten myöntämisestä ja käytöstä niin poliittisen legitiimiyden kuin poliittisten valmiuksienkin perusteella kuin parlamentaarinen edustajakokous? Sille on vielä annettava välineet ja vastuualat. Kaikki puheenvuoron käyttäneet parlamentin jäsenet ovat todenneet, kuinka tärkeitä demokratian periaatteet heille ovat. Demokratian periaatteiden puolustamisen ja niiden tehokkaan toteutumisen varmistamiseksi emme voi tyytyä pelkästään parlamentin valvontaan. Tuemme kuitenkin tätä mietintöä, sillä pidämme sitä merkkinä ensimmäisestä ja ratkaisevasta edistysaskelesta, vaikkei se tietenkään vielä riitä. 
Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että tästä asiasta keskustellaan, kun AKT-maat vielä muodostavat kantaansa budjetoinnista. Tämä antaa vääränlaisen käsityksen, jonka mukaan budjetointipäätökset tehdään keskustelematta kunnolla kumppaneidemme kanssa, etenkin koska ei ole selvää, miten kumppanuus jatkuu EKR:n budjetoinnin jälkeen. On ratkaisevan tärkeää käsitellä näitä huolenaiheita avoimesti ja rakentavasti keskusteluissa AKT-kumppaneidemme kanssa ja tutkia huolellisesti kaikki vaihtoehdot ennen päätöksen tekemistä.
Jäsen Scarbonchi ja komission edustaja mainitsivatkin jo, mitä selviä etuja budjetoinnista olisi EU:lle. En ole AKT-maille koituvista, esimerkiksi rahoituksen määrää ja varojen ennustettavuutta ja monivuotisuutta koskevista hyödyistä aivan yhtä varma kuin komissio. Mikä on AKT-maiden ja EU:n välisen kumppanuuden tulevaisuus budjetoinnin toteutuessa?
Kehitysrahaston erottamiseksi EU:n talousarvion muista menoista on esitetty useita tapoja, jotka kaikki edellyttävät erityisiä talousarviomenettelyjä ja EU:n varainhoitoasetuksen sekä talousarvion periaatteiden tarkistamista. Miten voimme taata, että varojen riittävään suojaamiseen tarvittavat muutokset toteutetaan? Miksi komission tiedonannossa ei eritellä täsmällisesti budjetoinnin mahdollisia vaikutuksia sitoumusten tai suoritettavien maksujen määrään tulevaisuudessa?
Varojen siirtäminen ja kohdentaminen uudelleen otsakkeesta toiseen on EY:n perustamissopimuksen 274 artiklan mukaan mahdollista. Aikooko budjettivallan käyttäjä suojella EKR:ää talousarvioon sisällyttämisen jälkeen vai ryhtyykö se käsittelemään EU:n uusia huolenaiheita, kuten viimeisessä terrorismin torjuntaa koskevassa julkilausumassa esitettyjä uusia tavoitteita?
Tässä muutamia kysymyksiä, joihin haluaisin vastauksen ennen kuin voin päättää tästä tärkeästä asiasta. Kuten totesin, haluan tätä keskustelua käytävän tietoisina AKT-maiden kannasta. 
Kinnock, Glenys (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan onnitella ja kiittää esittelijää. Kenenkään ei pitäisi täällä tänä iltana ainakaan väittää, että budjetointi on AKT-maiden patenttiratkaisu päästä osalliseksi EKR:stä. Aluksi on kuitenkin todettava, että budjetoinnin myötä satoja miljoonia euroja ei enää jäisi käyttämättä, kuten EKR:ssä tapahtui, kun maat eivät eri syistä käyttäneet tehokkaasti niille myönnettyjä varoja. Meidän ei pidä aliarvioida AKT-maiden huolenaiheita, kuten jäsen Sandbæk totesi, mutta hän oli väärässä todetessaan, ettei budjetoinnista keskustella. Keskustelua käydään, AKT-maat valmistelevat asiakirjoja, ja keskustelu on selvästi käynnissä. 
Joidenkin esiin otettujen asioiden osalta on taattava, että AKT-maiden määrärahat säilytetään ennallaan tai että niitä lisätään. Tämä tarkoittaa, että viiden vuoden rahoituspuitteista on sovittava yhdessä näiden maiden kanssa. Voimme nyt oikeutetusti olettaa, että parlamentti, komissio ja AKT-maat ovat samaa mieltä siitä, että viiden vuoden rahoituspuitteissa menot on erotettava muista menoista. Taannoinen ehdotukseni alaotsakkeen perustamisesta ei ole saanut kannatusta. Voisimme vielä pyrkiä vaikuttamaan komissioon tässä asiassa, mutta menojen erottamisesta olemme varmasti yhtä mieltä. 
Uskoakseni AKT-maat pystyvät nykyään pitämään talousarviossa puolensa, koska ne suoriutuvat verrattain hyvin muihin ulkosuhteiden alalla käsittelemiimme alueisiin verrattuna. On varsin aliarvioitua olettaa tai vihjata, etteivätkö AKT-maat selviytyisi siitä talousarvion piirissäkin.
Hankkeiden monivuotinen rahoitus on aiheuttanut huolta. Tällä hetkellä talousarviossa sovelletaan niin sanottua raukeamislauseketta (sunset clause), ja AKT-maille aiheutuu epäilemättä paineita saada määrärahat käytettyä kolmen vuoden kuluessa. Henkilökohtaisesti en pidä kolmen vuoden ajanjaksoa ongelmana. Olen hyvin usein ollut sanomattoman huolissani hankkeista, joiden voimassaolo päättyi ja jotka oli keskeytettävä ja lopetettava, joten kolmen vuoden jaksoissa meidän on vielä varsin helppo työskennellä. 
AKT-maat ovat huolissaan yhteishallinnoinnin tehokkuudesta ja kansallisten tulojen ja menojen hyväksyjien roolista. Mielestäni näyttää siltä, ettei AKT-maiden päähuolenaiheena ole pelkästään se, miten ne pystyvät huolehtimaan AKT-tukien hallinnoinnista vaan se, miten ne saavat pidettyä kiinni omista tavoitteistaan ja kehitysstrategioistaan. Komission valtuuskunnalla ei pitäisi olla perustavanlaatuisia esteitä sopimusten allekirjoittamiselle – miksi se olisikaan ongelma, koska siten hanke varmasti edistyisi nopeammin? Olen nähnyt aivan liian monen kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän hukkuvan tarjouksiin ja sopimuksiin. Heidän kannaltaan on paljon parempi, että heillä on käytössään varoja kehitystavoitteidensa toteuttamiseksi. 
Haluan todeta lopuksi, että kumppanuusperiaate on Cotonoun sopimuksen tärkeimpiä asioita. Haluamme AKT-maiden olevan keskustelujemme pääaiheena ja, kuten muut jo totesivatkin, yhteisellä edustajakokouksella on merkittävä rooli ja se auttaa meitä kohdistamaan komission huomion AKT--maiden näkemyksiin ja AKT-maista tuleviin parlamentin jäseniin. 
Maes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen voidessani omalta osaltani onnitella ja kiittää esittelijää hänen mietinnöstään, koska Euroopan kehitysrahaston sisällyttämistä talousarvioon on toivottu pitkään, eikä vain siksi, että avoimuus on puutteellista niin päätöksenteossa kuin täytäntöönpanossakin. Meidän on myönnettävä, että menettelyt ovat olleet erittäin kömpelöitä, ja olemme saaneet selville, että sen vuoksi on tapahtunut mahdottomia viivytyksiä itse asiassa jopa siinä määrin, että myönnetyistä maksamattomista määrärahoista on muodostunut 11 miljardin euron rästikertymä. Kansalaiset ovat erityisen järkyttyneitä huomatessaan, että vaikka kehitysmaat köyhtyvät koko ajan, varojen kanavoimiseen ja tarvittavien hankkeiden suoraan ja tehokkaaseen tukemiseen ei ole olemassa tehokasta keinoa. 
Pidämme budjetointia on erittäin toivottavana, vaikka tiedämmekin, ettei se ole mikään taikakeino. Tähän mennessä osallistuminen on ollut vapaaehtoista, ja voidaankin kysyä, voimmeko taata varojen määrän pysyvän ennallaan. Komission jäsen on todellakin luvannut meille, että näin tapahtuu, mutta vielä on laadittava säädös asiaankuuluvista välineistä. Varojen määrä on ensinnäkin taattava, mutta toinen asia on varmistaa, että meillä todella on nyt sananvaltaa arvioida, otetaanko vuosituhannen tavoitteet vakavasti. 
Mielestäni tässä mielessä kysymys ei ole lainkaan AKT-maiden toimivallan vähentämisestä. Toimiin on kuitenkin ryhdyttävä yhdessä sovitun maakohtaisen strategia-asiakirjan ja yhteisön toimintasuunnitelman mukaisesti, ja näissä toimissa AKT-maiden osallistumiseen on suhtauduttava vakavasti. Ymmärrän AKT-kumppaneidemme levottomuuden osittain, mutta olisi silti pettymys, jos budjetoinnilla edistettäisiin avoimuutta muttei tehostettaisi varojen käyttöä. Sen vuoksi toivon, että onnistumme sekä säilyttämään varojen määrän että parantamaan tehokkuutta ja avoimuutta. 
Junker (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen ollut parlamentin jäsen viisitoista vuotta, ja ryhmäni on viidentoista vuoden ajan vaatinut EKR:n budjetointia. On kestämätön tilanne, ettei kokonaisbudjetiltaan tämänkokoiseen rahastoon sovelleta minkäänlaista demokraattista parlamentaarista valvontaa. Mielestäni rahastojen demokraattisen valvonnan järjestäminen on keskeistä. Jäsen Scarbonchin mietinnössä eritellään riittävästi vaihtoehtoja tällaisen valvonnan turvaamiseksi tuottamatta vahinkoa AKT-maille, koska erityistä huomiota on kieltämättä kiinnitettävä sen varmistamiseen, etteivät AKT-maat joudu epäedulliseen asemaan. 
Tähän asti neuvosto on tavallaan pelannut uhkapeliä tässä asiassa, ja sen vuoksi yhdeksännen EKR:n voimaantulo viivästyi vuoteen 2003. On ehdottoman tärkeää, että parlamentti pystyy käyttämään vaikutusvaltaansa sen ja yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen välisessä kumppanuudessa ja yhteistyössä. Cotonoun sopimuksessa määriteltyjen tavoitteiden toteuttamisen on luonnollisesti oltava etusijalla, mutta Euroopan parlamentti voi olla tilivelvollinen myös kansalaisille, mitä ei ole tapahtunut aiemmin. 
Haluan esittää yhteenvedon joistakin mietinnössä esitetyistä, välttämättömistä vaatimuksista. Ensinnäkin yhteisön ja AKT-maiden välisen kumppanuuden periaatteita on suojeltava, mikä on mielestäni itsestään selvää. Toiseksi on varmistettava oikeusvarmuus ja toimien ennustettavuus etenkin kaikkein köyhimmille eli vähiten kehittyneille maille, jotka ovat – melko oikeutetusti – huolissaan siitä, että ne saattavat jäädä ilman tukea. 
Tehtävämme on helpottaa keskipitkän aikavälin rahoitussuunnittelua eikä takertua vuotuisuusperiaatteeseen, mikä tekisi pidemmän aikavälin kehitysyhteistyön mahdottomaksi. Ennen kaikkea on tietenkin taattava AKT-maiden kehitysrahoituksen taso, kuten useat puhujat jo totesivatkin. Sitäkin tärkeämpää on kuitenkin estää näiden varojen osoittaminen muihin tarkoituksiin. Sen sijaan varat on todellakin sidottava AKT-maihin ja niiden oltava näiden maiden käytettävissä, ja varojen käytöstä on sovittava niiden kanssa kumppanuussuhteen perusteella. Mikäli nämä vaatimukset toteutuvat, uskon meidän pystyvän peittoamaan kaikki ennakkokäsitykset ja epäilykset. Jotta näin tapahtuisi, toivomme saavamme tukea paitsi komissiolta myös ennen kaikkea neuvostolta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Maesin laatimasta Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietinnöstä (A5-0125/2004) hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuudesta. 
Maes (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme saaneet valmiiksi direktiivin, joka on ollut työn alla jo vuosia ja joka on oikeastaan aina ollut katastrofien riepottelema. Toivon, ettei näin käy tulevaisuudessa ja lopullisen tuloksen kohdalla.
Komissio esitti ensimmäisen kerran vuonna 1996 ehdotuksen direktiiviksi, jonka tarkoituksena oli parantaa ilmailun turvallisuutta yhteisön alueella ja sisällyttää kolmansien maiden ilma-alukset direktiiviin. Tuolloin menettelyä ei saatu tyydyttävään päätökseen Yhdistyneen kuningaskunnan ja Espanjan välisen Gibraltaria koskevan kiistan vuoksi. Sen vuoksi vasta 11. syyskuuta 2001 tapahtunut katastrofi sai aikaan kriisin yhteisön ilmailualalla, ja kaikki myönsivät sen, että heidän olisi ryhdyttävä työhön turvallisuuden varmistamiseksi ja kansalaisten rauhoittamiseksi.
Sen jälkeen teimme työtä mahdollisimman ripeästi, ja parlamentissa 3. syyskuuta 2002 läpikäydyn ensimmäisen käsittelyn jälkeen komissio esitteli 26. marraskuuta tarkistetun ehdotuksen, joka sisälsi 13 parlamentin 19 hyväksymästä tarkistuksesta, mikä ei ollut ollenkaan huono tulos. Neuvosto vahvisti asiaa koskevan yhteisen kantansa kesäkuussa, ja parlamentti sai päätökseen toisen käsittelyn 9. lokakuuta, jolloin se oli hyväksyi viisi tarkistusta. Esimerkkeinä mainittakoon vuosikertomusta koskevien vaatimusten osalta komission oikeus säätää jäsenvaltion määräämistä toimista, kuten jollekin yhtiölle asetettavasta maahantulokiellosta tai toiminnallisista ehdoista, ja oikeus laajentaa nämä koskemaan koko yhteisöä sekä nopeuttaa täytäntöönpanomenettelyjä.
Sitten sattui toinen katastrofi, joka pani asioihin vauhtia. Tällä kertaa oli kyse Flash Airlinesin onnettomuudesta, joka aiheutti 149 ihmisen kuoleman Sharm el-Sheikhissa. Kykenimme silloin hyvin nopeasti järjestämään kolmikantaneuvottelut, joissa keskusteltiin erityisesti avoimuudesta, josta oli alettu keskustella kaikissa yhteyksissä ja kansalaisten keskuudessa. Tämän jälkeen saimme aikaan kompromissin neuvoston ehdotuksesta sillä ehdolla, että ehdotukseen tehtäisiin vielä muutama muutos. Neuvosto ei alun perin ollut tästä niin innostunut, mutta me kuitenkin kykenimme saamaan prosessin onnistuneeseen päätökseen, mistä olemme iloisia.
Tarkoitus on julkistaa vuosittain yhdistelmäraportti, joka sisältää kaiken tiedon. Parlamentin vaatimuksesta raportti on myös siitä kiinnostuneiden asianomaisten tahojen saatavilla. Sen on myös oltava selkeä ja helposti ymmärrettävä, ja siitä on myös käytävä ilmi, onko lentomatkustajien turvallisuusriski mahdollisesti kohonnut. Me korostimme voimakkaasti tätä tärkeää seikkaa. Sen vuoksi olen tyytyväinen siihen, että komission valtuuksia lisätään siltä varalta, että valtiot tai lentoliikenteen harjoittajat eivät noudata kansainvälisiä turvallisuusnormeja. Neuvoston yhteisen kannan mukaan tämän olisi pitänyt olla vain suositus. Olemme nyt kuitenkin onnistuneet huomattavasti lisäämään komission valtuuksia tässä asiassa. Olemme tyytyväisiä siihen menettelyyn, jota tässä noudatetaan, koska juuri menettely antaa meille varmuuden siitä, että meillä on mahdollisuus työskennellä hyvin selkeästi, avoimesti ja julkisesti.
Me myös tiedämme varsin hyvin, että prosessi ei todellakaan ole vielä täydellinen. Haluaisin muistuttaa komission jäsentä niistä sanoista, jotka hän itse lausui tilauslentoyhtiöistä. Usein emme tiedä, kuka tarjoaa lentomatkan matkustajille, joille on muuten kerrottu kaikki heidän matkaansa liittyvät yksityiskohdat. Tässä tarvitaan uusi aloite. Mielestäni meidän pitäisi myös ottaa huomioon niiden ihmisten kommentit, jotka ovat toteuttamassa SAFA-menettelyä. Kommentit löytyvät raportista, joka koskee SAFA-menettelyjen mukaisesti suoritettuja Belgian ilmailutarkastuksia. Raportissa todetaan, että meidän ei pidä odottaa tarkastuksilta liikoja, koska aikaa on todellakin liian vähän perinpohjaisille ja säännöllisille tarkastuksille.
Sen vuoksi olen sitä mieltä, että tämän menettelyn ja direktiivin täytäntöönpano ja myös se tapa, jolla kansalaiset ja asianomaiset henkilöt eri lentoasemilla pidetään asioista ajan tasalla niin, että he voivat tehdä osuutensa kasvavassa vaaratilanteessa, saa aikaan sen, että menettelyjä parannetaan. Toivon, että muut mukautettavat direktiivit sisältävät samat takeet niin, että tällä direktiivillä voidaan varmasti taata, että kaikki lentokoneeseen nousevat matkustajat, olivatpa he sitten kolmannesta maasta tai unionin jäsenvaltiosta, saavat saman varmuuden turvallisuudestaan. Tähän tarvitaan poliittista tahtoa, eikä toivon mukaan enää uutta katastrofia. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensimmäiseksi kiittää jäsen Maesia siitä hienosta työstä, jota hän on tehnyt koko tämän ajan toimiessaan mietinnön esittelijänä sen direktiivin osalta, joka alun perin esitettiin vuonna 1997, mutta joka jäi panematta täytäntöön Yhdistyneen kuningaskunnan ja Espanjan välisten Gibraltaria koskevien erimielisyyksien vuoksi.
Hyvä jäsen Maes, Yhdistyneet Kansakunnat on hyvin selkeästi tuonut esiin, että Gibraltar on siirtokunta. On aika tyrmistyttävää, että Euroopassa, Euroopan maaperällä on edelleen olemassa siirtokunta, mutta kun Yhdistyneet Kansakunnat sanoo niin, asia on sitten näin. Joka tapauksessa tarkoitukseni on sanoa, että meidän on ymmärrettävä ne ongelmat, jotka kätkeytyvät toisten sellaisten ongelmien taakse, joihin aika ajoin törmäämme.
Nyt kykenemme purkamaan tämän tilanteen; onneksi ei enää kuitenkaan 11. syyskuuta 2001 aiheuttaman ongelman vaan pikemmin sen vuoksi, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Espanja siirtävät jälleen kerran sivuun tämän asian ja hyväksyvät ratkaisun, jolla ei tuomita mitään, eikä puolusteta jotakin tiettyä maata, vaan sen vuoksi kahden maan välinen kiista yksinkertaisesti jäädytetään huolimatta siitä edistyksestä, jota Euroopan unionissa ja muissa maissa on saavutettu, myös näissä kahdessa mainitussa.
Tämä asia vaikuttaa paitsi tähän ehdotukseen myös koko joukkoon muita ehdotuksia, jotka liittyvät ilmailualaan. Kun saavuin tänne, ehdotuksia oli kymmenen tai yhdeksän ja sitten luotiin kokonainen "yhtenäinen ilmatila", mutta lopulta vuonna 2000 onnistuimme purkamaan tilanteen, ja olemme kyenneet viemään asioita eteenpäin.
Tämä kysymys tuli uudelleen esiin 3. tammikuuta ja jälleen kerran hyvin raa'alla tavalla, kun lukuisia kuolonuhreja vaatinut Flash Airlinesin onnettomuus sattui.
Jälleen kerran ymmärsimme, että meidän olisi toimittava ripeämmin, mutta nyt olemme lopultakin tehneet näin. Siinä vaiheessa olimme keskellä sovitteluprosessia, olimme edistyneet paljon, ja kieltämättä prosessi helpotti sovittelua. Haluaisin nyt kiittää Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskuntaa ja neuvostoa niiden tekemästä työstä, jonka ansiosta sovittelu on mielestäni onnistunut hyvin.
Tämä sovittelu antaa tarkastajille, kansallisille viranomaisille ja komissiolle niiden tarvitsemat voimavarat sellaisten ulkomaisten liikenteenharjoittajien tunnistamiseksi, jotka eivät noudata kansainvälisiä turvallisuussääntöjä, ja voidakseen kieltää näiltä tarvittaessa pääsyn yhteisön lentoasemille, kun ne lentävät Euroopan ilmatilan yli.
Haluaisin sanoa, että direktiivi vaikuttaa asioihin jo ennen kuin se hyväksytään. Tarkemmin sanottuna muutama viikko sitten yksi Euroopan unionin maista havaitsi nyt Euroopan siviili-ilmailukonferenssiin ECACiin kuuluvan SAFA-ohjelman yhteydessä vakavia puutteita eräässä yhteisön ulkopuolisessa lentoyhtiössä.
Tästä toimesta on ilmoitettu meille, lentoturvallisuusvirastolle ja komissiolle, ja me olemme myös ilmoittaneet siitä unionin maille, ja lisäksi neljä muuta maata on seurannut kyseisen maan esimerkkiä päätöksestä olla päästämättä kyseistä lentoyhtiötä maansa alueelle.
Haluaisin vastata jäsen Maesille, ja sanoa, että ennen tämän komission toimikauden päättymistä ja ennen kuin itse jätän tehtäväni, toivon pystyväni esittelemään muutoksen, jolla lentoyhtiöille voidaan tehdä selväksi, mitkä tilauslennot voidaan hoitaa, ja mahdollisesti minkä tahansa muun muutoksen, joka voisi tarjota takeita ja oikeuksia kuluttajille.
Haluaisin kiittää parlamentin jäseniä ja neuvostoa heidän tekemästään työstä, ja toivon, että voitte huomenna antaa tukenne tälle sovittelutulokselle, jonka soveltaminen – tätä haluan painottaa – on hyvin tärkeää Pelkkä nykyinen muodollinen soveltaminen ei riitä, koska niin sitä jo sovelletaan, vaan sitä on sovellettava täydellisesti, jotta sen vaikutukset olisivat mahdollisimman tehokkaat. 
Stockmann (PSE ).
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aloittaa kiittämällä mietinnön esittelijää hyvästä yhteistyöstä. Turvallisuus on lentomatkustamisessa avainasia, aivan kuten muillakin aloilla, mutta näin on erityisesti lentomatkustamisessa, eikä näin ole pelkästään Sharm-el-Sheikin traagisen onnettomuuden jälkeen. Koska lentomatkustaminen on maailmanlaajuista, yhä useammin kolmansien maiden lentokoneet käyttävät EU-maiden lentoasemia. Yksi musta lammas riittää heikentämään turvallisuuden. Direktiivi, jonka hyväksymme huomenna, on sen vuoksi erittäin tärkeä liikennepolitiikan kannalta ja varsinkin kansalaisten silmissä.
Luomme vihdoinkin yhtenäiset koko Euroopan kattavat menettelyt kolmansien maiden ilma-alusten turvatarkastuksia varten, ja takaamme näin korkeatasoisen turvallisuuden. Mielestäni seuraavat seikat ovat tärkeitä: ensinnäkin on tärkeää suorittaa asematasotarkastuksia sellaisten lentokoneiden kohdalla, joiden osalta on erityisiä epäilyjä, sekä paikan päällä suoritettavia tarkastuksia sellaisten lentokoneiden kohdalla, joissa on jo aikaisemmin useaan otteeseen havaittu puutteita, sekä kaikkien muiden osalta. Toiseksi on tärkeää kerätä ja jakaa kaikenlaista asiaan liittyvää turvallisuustietoa sekä tietoa tietyistä tapauksista ja toteutetuista toimenpiteistä. Tämän avoimuuden ansiosta saadaan "mustia listoja" ja ennen pitkään "valkoisia listoja". Toivoisin tietenkin ennemmin valkoisia listoja, joita Ranskan hallitus kerran ehdotti eräänlaisena laatusinettinä turvallisille lentoyhtiöille ja myös pakettimatkojen järjestäjille, mistä olisi hyötyä kaikille matkustajille, ja ne takaisivat entistä paremman avoimuuden. Kolmanneksi, jäsenvaltioissa käyttöön otetut toimet, kuten lentokiellot ja muut sellaiset, voidaan laajentaa koskemaan kaikkia jäsenvaltioita asiaa koskevan menettelyn mukaisesti. Kun ottaa huomioon, että lentoliikenteen määrä kasvaa koko ajan, mielestäni nämä yhdenmukaistamiseen tähtäävät ponnistelut osuvat oikeaan aikaan. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0217/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lähtö- ja saapumisaikojen jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhteisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 95/93 muuttamisesta (Esittelijä: Stockmann). 
Stockmann (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, EU:n liikenneministerit pääsivät vihdoinkin viime vuoden lopussa sopimukseen yhteisestä kannasta, joka koskee lähtö- ja saapumisaikojen jakamista koskevan asetuksen muuttamista. Sanon "vihdoinkin", koska parlamentti oli odottanut tätä yli puolitoista vuotta. Kaikesta huolimatta yhteisessä kannassa otetaan huomioon monta parlamentin tarkistusta, vaikkakaan ei kaikkia. Haluan antaa teille muutaman esimerkin.
Ensinnäkin koordinaattorin riippumattomuus säilyy entisellään. Tässä yhteydessä katsoimme, että on tärkeää varmistaa koordinaattoreiden ja yksittäisten tahojen pitäminen erillään koordinaattorin taloudellisen riippumattomuuden varmistamiseksi ja ennen kaikkea koordinaattoreiden suojaamiseksi vahingonkorvausvaatimuksilta. Neuvosto otti tämän asian esille. Koordinaattoreita suojellaan vahingonkorvausvaatimuksilta, paitsi tapauksissa, joissa on kysymys törkeästä huolimattomuudesta tai tahallisesta laiminlyönnistä. Näin taataan heidän riippumattomuutensa, ja tämä tarkoittaa, ettei heihin kohdistu kohtuutonta taloudellista painetta.
Samanaikaisesti on lisätty koordinaattoreiden valtuuksia määrätä rangaistuksia lähtö- ja saapumisaikojen väärinkäyttötapauksissa. Tulevaisuuden kannalta tärkein edistysaskel on tietenkin se, että liikenneministerit tunnustivat lähtö- ja saapumisaikojen uudeksi määritelmäksi käyttöoikeudet. Tämä muutos järjestelmässä on ensiarvoisen tärkeä, ja minun mielestäni muutos on tärkeä myös lähtö- ja saapumisaikoja koskevan asetuksen toisen vaiheen kannalta.
Neuvosto myös noudatti päätöstämme ja on säilyttänyt lentoyhtiöiden tarvitseman joustavuuden ja varmuuden suunnittelusta. Esimerkiksi aiemmin saavutettuja oikeuksia koskevien aikojen muuttaminen on edelleen mahdollista joko toiminnallisista syistä tai jos lähtö- ja saapumisaikojen sarjan aikojen muuttamisen jälkeen lentoliikenteen harjoittajien ajat vastaavat paremmin niiden alun perin pyytämiä lähtö- ja saapumisaikoja. Tässä kohdin komissio asetti mielestäni liikaa rajoituksia. Lisäksi on lisätty "käytä tai menetä" -säännön kohdalla sovellettavien poikkeuksien määrää. Odottamattomat tapahtumat, kuten syyskuun 11. päivän isku, ja väistämättömät seikat, joita lentoyhtiö ei kykene valvomaan, eivät johda siihen, että lähtö- ja saapumisajat peruutetaan.
Nämä muutamat esimerkit osoittavat, että parlamentin näkökulmasta ja meidän näkökulmastamme olemme saavuttaneet paljon. Sen vuoksi aiomme ja meidän pitäisi äänestää yhteisen kannan puolesta ilman tarkistuksia niin, että asetus voidaan vihdoinkin vahvistaa.
Pidän hyvin tärkeänä erästä seikkaa, ja se on kuuluisa asetuksen 8a artikla, jossa käsitellään lähtö- ja saapumisaikojen siirtoa ja vaihtoa. Liikenneministerit poistivat tästä kohtaa kiellon käydä kauppaa lähtö- ja saapumisajoilla. Tämä tarkoittaa, että asetuksessa on edelleen musta aukko, johon lähtö- ja saapumisajat häviävät. Tämä tarkoittaa, että lähtö- ja saapumisajoilla käydään jatkossakin kauppaa epäavoimella ja epäoikeudenmukaisella tavalla, eikä tämä koske vain Heathrow'n lentoasemaa. Tämä on sisämarkkinoiden kannalta kestämätön tilanne, ja sen vuoksi kehotan komissiota esittämään uuden ehdotuksen vuoden loppuun mennessä. Kyseisellä ehdotuksella on luotava selkeät ja avoimet Euroopan laajuiset säännöt lähtö- ja saapumisajoilla käytävää kauppaa varten. Vasta sitten lähtö- ja saapumisaikojen jakojärjestelmän uudistus on oikeasti täydellinen.
Haluan kiittää kaikkia kollegoitani heidän hyvästä yhteistyöstään. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olemme mielestäni edistyneet paljon ehdottaessamme lähtö- ja saapumisaikojen jakamista koskevien yhteisön nykyisten sääntöjen tarkistamista. Haluaisin myös sanoa, että olen aikaisemmin ilmaissut tyytyväisyyteni siitä käytännöllisestä lähestymistavasta, jolla parlamentti on aina käsitellyt tätä asiaa, ja haluaisin onnitella esittelijä Stockmannia siitä erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt.
Minäkään en pidä kaikesta neuvoston yhteisen kannan sisällöstä – parlamentin jäsen tietää tämän varsin hyvin – ja erityisesti en pidä siitä, ettei neuvosto ole hyväksynyt niitä pieniä seikkoja, jotka on lisätty kysymykseen lähtö- ja saapumisaikojen kaupasta ja jotka selvensivät nykytilannetta. Jos en kuitenkaan olisi tuonut esiin tätäkään käytännön seikkaa, olisimme valitettavasti edelleenkin umpikujassa.
Kuten parlamentin jäsen aivan oikein sanoi, ja kuten me kaikki tiedämme, asiakirjassa on tekniseltä kannalta hyvin myönteisiä seikkoja, ja sen vuoksi kannattaa varmistaa, että asia etenee. Kaikkein tärkein asia on, että tiedämme lopultakin, mitä lähtö- ja saapumisajat tarkoittavat, koska tähän asti emme tienneet, mikä niiden oikeudellinen tausta oli. Emme olleet aivan varmoja, millä asialla oli niin suuri merkitys, ja tämä on tullut ilmi, kun lentoyhtiöitä on myyty, ostettu tai kun ne ovat menneet konkurssiin. Niitä kutsuttiin aiemmin saavutetuiksi oikeuksiksi, mutta emme tienneet minkä tyyppisistä oikeuksista oli kyse. Nyt tiedämme, minkälaisista oikeuksista on kyse. Jäsen Stockmann, lähtö- ja saapumisaikojen laillisen taustan selventäminen antaa meille mahdollisuuden ottaa seuraava askel, jonka toivon voivani esittää asiakirjan vuoden loppuun mennessä. Haluan lisätä, että annoin asiasta lausunnon neuvoston kokouksessa, kun se hyväksyi yhteisen kantansa, jonka hyväksyin sillä ehdolla, että vuoden loppuun mennessä esittelemme lainsäädäntöehdotuksen, jolla selvennetään ja säännellään näillä oikeuksilla käytävää kauppaa, niiden keskinäistä vaihtamista ja niistä käytäviä neuvotteluja.
Tänään hyväksymme kyseisten oikeuksien olemuksen. Tällä ehdotuksella ja myös nykyisellä järjestelmällä, joka ei teoriassa salli minkäänlaisia neuvotteluja kyseisistä oikeuksista, kykenemme selventämään, miten kyseisistä oikeuksista voidaan neuvotella avoimen järjestelmän mukaisesti ja pitää samalla mielessä, että lähtö- ja saapumisaikojen käyttöön eri lentoasemilla liittyy julkisia palveluja koskevia näkökohtia.
Tältä osin olemme jo joka tapauksessa aloittaneet valmistelevan työn, ja kuulemme parhaillamme unionin jäsenvaltioita sekä muita osapuolia. Teimme näin ennen tämän ehdotuksen esittämistä. Vastaukset, jotka tuolloin saimme, eivät olleet riittävän asianmukaisia. Toivon, että saamme ne nyt ja että voimme esitellä asiakirjan ennen vuoden loppua. Hyvä jäsen Stockmann, teille haluan sanoa, että joka tapauksessa se askel eteenpäin, jonka tänään otamme, on erittäin tärkeä ja että se parantaa suuresti sekä asian oikeudellista että teknistä puolta. Vihdoinkin voimme sanoa, mitä lähtö- ja saapumisajat tarkoittavat, eikä tämä ole pieni asia, kun ottaa huomioon niiden tämänhetkisen taloudellisen merkityksen. 
Jarzembowski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja, hyvä jäsen Maes, jäsen Stockmann, hyvä komission henkilöstö, hyvät kuulijat, olemme tosiaankin herttainen asiantuntijoiden joukkio.
Ryhmäni hyväksyy esittelijän suosituksen neuvoston yhteisen kannan hyväksymisestä. Haluaisimme myös kiittää mietinnön esittelijää työstä, jonka hän teki samalla, kun neuvosto pysytteli kulissien takana. On tärkeää, että tämä asia saadaan päätökseen. Arvoisa komission jäsen, arvoisa varapuheenjohtaja, mielestäni on ensiarvoisen tärkeää, että kun uudistamme lähtö- ja saapumisaikoja koskevan asetuksen, pääsemme yksimielisyyteen lähtö- ja saapumisaikojen uudesta määrittelystä käyttöoikeuksina. Lähtö- ja saapumisajat vain antavat lentoliikenteen harjoittajalle oikeuden käyttää lentoasemapalveluja lentoon lähdössä ja laskeutumisessa tiettyinä päivinä ja aikoina. Nämä käyttöoikeudet eivät anna minkäänlaista omaisuusoikeutta lentoasemille sen enempää kuin lentoliikenteen harjoittajille. Lähtö- ja saapumisajat ovat yleinen etu, ja tämä on keskeisin asia.
Arvoisa varapuheenjohtaja, olen teille hyvin kiitollinen siitä, että ilmoititte pyrkivänänne esittelemään tarkistetun version uudesta asetuksesta marraskuuhun mennessä. Itse uskon – noudatan tältä osin sitä linjaa, jota mietinnön esittelijä noudatti mietinnössään – että on hyvin tärkeää tehdä selväksi, että lähtö- ja saapumisajat eivät kuulu lentoasemille eivätkä lentoyhtiöille, mikä tarkoittaa, ettei niistä voi käydä kauppaa. Voimme suunnitella kaikenlaisia kauppasääntöjä ja tarkistuksia, mutta sallikaa minun sanoa tämä: British Airwaysin lähtö- ja saapumisajat Heathrow'n lentoasemalla eivät ole British Airwaysin omaisuutta, josta voidaan käydä kauppaa suurista summista rahaa. Lähtö- ja saapumisajat ovat yleinen etu niin Frankfurtissa, Pariisissa kuin millä tahansa muulla lentoasemalla. Olen hyvin kiitollinen siitä, että neuvosto, parlamentti ja komissio ovat sopineet lujittavansa koordinaattoreiden asemaa ja riippumattomuutta, koska koordinaattoreiden tehtävä on varmistaa, että lentoasemia ja ilmatilaa käytetään tehokkaasti yleisen edun mukaisesti, eikä lentoyhtiöille tai lentoasemille luoda etuja tai haittoja. Tavoitteena on oltava sen varmistaminen, että lentoasemia käytetään mahdollisimman hyvin lentoyhtiöiden ja matkustajien kannalta ottamalla huomioon taloudelliset näkökohdat ja ympäristönäkökohdat. Sen vuoksi olen kiitollinen jäsen Stockmannille siitä, että hän saattoi tämän asian päätökseen menestyksekkäästi ennen kuluvan lainsäädäntökauden loppua. Meidän kaikkien pitäisi äänestää huomenna tämän mietinnön puolesta. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Jarzembowski, olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että lähtö- ja saapumisajat ovat julkista omaisuutta. Keskustelemme nyt järjestelmästä tuon julkisen omaisuuden jakamiseksi – mistä me Espanjassa käytämme sanaa (myöntäminen). Kyse on oikeudesta käyttää julkista omaisuutta, jota jaetaan tietyissä yhteyksissä ja oloissa. Kunhan olemme määritelleet, mistä kyseiset oikeudet muodostuvat, kykenemme ehkä vahvistamaan, että oikeuden haltija neuvottelee kyseisestä julkisesta omaisuudesta tai oikeudesta määrittelemättömän tai rajoittamattoman ajan. Tällaisessa tilanteessa olemme nyt. Tämä on parhaillaan epävirallisena käytäntönä joillakin Euroopan lentoasemilla.
Seuraavan ehdotuksen tavoitteena on tuoda näihin vaihtoihin tai neuvotteluihin avoimuutta mutta säilyttää aina julkisen omaisuuden status. Koska lähtö- ja saapumisaikoja pidetään julkisena omaisuutena, julkisilla viranomaisilla on aina etuoikeuksia, jotka säilytetään kaikissa tapauksissa. Niihin sisältyy oikeus säännellä, miten vaihdot toteutetaan, minkälaisin ehdoin ja niin edelleen. Nämä asiat meidän on ratkaistava seuraavan aloitteen yhteydessä.
Mikäli en erehdy, mielestäni nämä kaksi aloitetta, joista olemme tänään keskustelleet – sovittelu yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuudesta ja suositus toiseen käsittelyyn lähtö- ja saapumisaikojen jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhteisistä säännöistä – ovat viimeiset kaksi ilmailualaa koskevaa aloitetta, jotka hyväksymme tämän parlamentin toimikautena.
Vain kolme parlamentin aina kovasti ahkeroivista henkilöistä on nyt paikalla – yleensä samat ihmiset keskustelevat näistä asioista – mutta nämä kolme ovat hyvin tärkeitä henkilöitä, joiden kanssa olen tehnyt erinomaisen hyvää työtä ja yhteistyötä näinä vuosina pannessamme todellista vauhtia Euroopan ilmailualaan liittyviin kysymyksiin. Näitä ovat olleet muun muassa yhtenäinen ilmatila, eräät turvallisuuskysymykset, lentoturvallisuusjärjestö, matkustajien oikeudet sekä lähtö- ja saapumisajat. Haluaisin esittää heille erityiskiitokseni.
Haluan kiittää heitä heidän tekemästään työstä ja heidän koko tänä aikana tekemästään hyvin myönteisestä yhteistyöstä. Lisäksi haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää komission yksiköitä siitä loistavasta työstä, joka on mahdollistanut ja helpottanut tätä yhteistyötä, ja tietenkin haluan kiittää myös neuvostoa, joka on mahdollistanut sen, että olemme kyenneet viemään asioita eteenpäin.
Ennen kuin tämän parlamentin toimikausi päättyy, saatamme sitä ennen saada hyviä uutisia Yhdysvaltojen kanssa käytävistä neuvotteluista, jotka koskevat transatlanttista yhteistä ilmatilaa, tai ainakin ensimmäisistä toimista. Tiedän, että liikenneministeri Minetta aikoo tulla puhumaan parlamentille, ja uskon tämänkin edistävän keskusteluja. 
Puhemies.
   Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00.
Olemme käyneet esityslistan läpi. Jäsen Jarzembowski, voitte käyttää puheenvuoron. 
Jarzembowski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, koska aikaa on vielä jäljellä, sallinette minun esittää kaksi kommenttia. Arvoisa varapuheenjohtaja, aluksi haluan sanoa, että te olette aivan oikeassa. Aiemmin saavutetut oikeudet on otettava huomioon lähtö- ja saapumisaikojen yhteydessä, mutta tämän ei pidä johtaa siihen, että lähtö- ja saapumisoikeuksia ostetaan ja myydään.
Toiseksi, olemme hyvin iloisia siitä, että ministeri Minetta tulee vierailulle, ja olemme iloisia siitä, että keskustelut yhteisestä ilmatilasta edistyvät, mutta haluaisin muistuttaa teitä eräästä opettavaisesta sananlaskusta, jossa kehotetaan varomaan kreikkalaisia, jotka kantavat lahjoja. Tämä pätee myös amerikkalaisiin. Yhtenä tässä parlamentissa pisimpään työskennelleenä haluan sanoa, että oli miellyttävää työskennellä kanssanne näin pitkän ajan, erityisesti lentomatkustamiseen liittyvissä asioissa. Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia. 
Puhemies.
   Kiitos, jäsen Jarzembowski.
Seuraava istunto pidetään huomenna torstaina(1).

