Stroskotania emigrantov pri pobreží Líbye (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom je vyhlásenie Komisie, týkajúce sa stroskotania emigrantov pri pobreží Líbye.
Jacques Barrot
Vážená pani predsedajúca, Európska komisia s hrôzou prijala správu o stroskotaní lode v nedeľu večer v Stredozemnom mori pri pobreží Líbye s emigrantmi smerujúcimi do Európy. Podľa niektorých zdrojov bolo na palube 257 osôb, pričom veľká väčšina z nich je nezvestná.
Komisia by chcela vyjadriť sústrasť obetiam tejto ľudskej katastrofy, ako aj hnev nad touto tragédiou. Nepochybne bola spôsobená mnohými faktormi, ale hlavnú zodpovednosť nesú zločinecké organizácie, ktoré organizujú túto vražednú nezákonnú prepravu z pobrežia Líbye a ktoré bohatnú na úkor ľudského nešťastia. Podľa Komisie nemožno tolerovať tento jav, ktorý v posledných rokoch zrejme naberá na intenzite a neustále rastie. Komisia vyzýva všetky dotknuté strany, aby zmobilizovali úsilie a skoncovali s tým.
Zásadnú úlohu tu musí zohrať Líbya. Musí prijať pevnejší a účinnejší záväzok bojovať proti obchodníkom s ľuďmi, ktorí pôsobia na jej území, zabrániť nezákonným odchodom z jej pobrežia, vyhľadávať a zachraňovať lode v núdzi, nachádzajúce sa vo vodách pod jej kontrolou, a ponúknuť medzinárodnú ochranu emigrantom, ktorí ju potrebujú, v súlade s jej záväzkami v rámci Dohovoru Organizácie africkej jednoty (OAJ) z roku 1969 o ochrane utečencov, ktorý Líbya podpísala.
V priebehu posledných niekoľkých rokov Európska komisia viackrát požiadala líbyjské úrady, aby si plnili povinnosti a zaviedli účinné opatrenia v spolupráci s Európskou úniou a jej členskými štátmi. Musím povedať, že Líbyi sme ponúkli vyššiu finančnú pomoc, a je evidentné, že líbyjské orgány musia túto pomoc použiť na zlepšenie boja proti obchodovaniu s emigrantmi a inými ľuďmi na jej území a na posilnenie kontrol na južnej hranici. Líbyjské orgány musia zároveň vypracovať systém prijímania emigrantov, ktorý bude v súlade s medzinárodným právom.
Je pravda, že Európska únia je pripravená spolupracovať a podieľať sa na zachytávaní a v prípade potreby aj na záchrane lodí v Stredozemí. Spustenie dvoch námorných operácií Nautilus a Hermes v nadchádzajúcich mesiacoch, ktoré organizuje a financuje Frontex, európska agentúra pre vonkajšie hranice, bude stáť okolo 24 miliónov EUR. Komisia vyzýva všetky členské štáty Európskej únie na spoluprácu pri realizácii týchto dvoch opatrení. Členské štáty musia zároveň v praxi prejaviť solidaritu s Talianskom a Maltou, ktoré sú hlavným cieľom prílivu emigrantov z Líbye. Okrem toho aj Líbya si musí plniť povinnosti, čo sa týka readmisie nelegálnych emigrantov, ktorí prekročili jej územie.
Zaznamenali sme, že talianske úrady sa domnievajú, že od 15. mája bude možné začať v líbyjských výsostných vodách spoločné hliadkovanie s líbyjským námorníctvom s cieľom zachytávať alebo zachraňovať nelegálne plavidlá. Vítame podporu talianskych úradov v rozvoji líbyjských námorných kapacít na tento účel.
Komisia sa však domnieva, že okrem týchto núdzových opatrení treba zaviesť aj prioritné opatrenia týkajúce sa celej ľudskej dimenzie týchto problémov. Migranti, ktorí zveria svoj život bezohľadným obchodníkom s ľuďmi, sú vo väčšine prípadov ľudia utekajúci pred vojnou alebo prenasledovaním. Dúfame, že udalosti z nedávnych dní vyburcujú vo všetkých členských štátoch povedomie o závažnosti tohto problému a že spolu s členskými štátmi a podporou Európskeho parlamentu budeme môcť pripraviť Štokholmský program, ktorého veľká časť priorít sa venuje tomuto globálnemu prístupu k migrácii. Globálny prístup je potrebný na vypracovanie dlhodobej stratégie riadenia migračných tokov, v ktorej sa budú vo väčšej miere zohľadňovať okolnosti a požiadavky krajín pôvodu.
Táto stratégia nám navyše musí umožniť prehĺbiť dialóg s africkými partnermi, najmä v rámci rabatského procesu v rámci vzťahu medzi Európskou úniou a Africkou úniou. Spolu musíme nájsť spoločné odpovede na tento problém a súčasne využiť príležitosť, ktorú prináša zákonná migrácia, ktorá môže byť vlastne príležitosťou pre Európu aj pre krajiny pôvodu. Táto stratégia musí mobilizovať aj ďalšie zdroje zvýšením spolupráce s krajinami pôvodu a tranzitu s cieľom posilniť ich možnosti rozložiť organizácie obchodníkov s ľuďmi a zaobchádzať s migrantmi dôstojným spôsobom, pri ktorom sa dodržiavajú ich ľudské práva.
Táto stratégia nám napokon musí umožniť účinnejšie riadiť a organizovať príchod legitímnych žiadateľov o azyl na územie členských štátov formou ďalšieho začlenenia rozvoja kapacít na ochranu utečencov do našej spolupráce s tretími krajinami.
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, pred dvoma týždňami som bol v Lampeduse a na Malte. Musím povedať, že sám som videl a vypočul si tragédie tých ľudí, ktorých povzbudzujú bezohľadní pašeráci, aby prechodom cez morské oblasti riskovali životy. Myslím, že v súvislosti s najnovším incidentom môžem konštatovať, že tieto problémy musíme brať veľmi vážne a že v každom členskom štáte musíme prebudiť základné povedomie o závažnosti aj náraste týchto javov, pri ktorých ľudia v otrasných podmienkach riskujú životy.
Preto by som sa rád poďakoval Európskemu parlamentu za to, že si od Komisie vyžiadal toto vyjadrenie. Urobil som ho podľa svojho najlepšieho vedomia a svedomia a znova pred Parlamentom opakujem svoj osobný záväzok, aby v budúcich mesiacoch už nedochádzalo k takýmto tragédiám.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
Vážená pani predsedajúca, dnes spolu prežívame smútok a žiaľ za smrť toľkých prisťahovalcov, ktorí boli plní nádeje, zúfalí a možno aj oklamaní. Boli to nevinné obete situácie, ktorú si nevybrali, obete okolností, ktoré im boli nanútené. Tento problém poznám dobre. Stredozemie a atlantické pobrežie Kanárskych ostrovov sa stali cestou k neexistujúcemu eldorádu pre mnohých ľudí, ktorí nemajú nič, cestou plnou rizík pri preprave, plnou frustrácií a trestov pri príchode.
Európska únia a členské štáty musia byť vnímavejšie, aby sa takýmto tragédiám vyhýbali. Robíme toho veľa, ale nedosahuje sa tým nič. Ako sme videli na pobrežiach Líbye, výsledky sú mimoriadne bezútešné a musia nás donútiť k tomu, aby sme zvážili obmedzenú účinnosť našich politík.
Neexistujú žiadne čarovné recepty na nájdenie účinných riešení takýchto tragédií, ale existujú vytrvalé a odhodlané politiky. Musíme podporovať pevné politiky spolupráce s krajinami pôvodu a tranzitnými krajinami, súčinnosť a spolupráca musia byť dve strany tej istej mince. Potrebujeme lepšie organizovať a spojeným úsilím propagovať prínosy zákonného prisťahovalectva, dokonca aj v čase krízy. Musíme spolupracovať s krajinami pôvodu a tranzitnými krajinami, pokiaľ ide o kontrolu hraníc na základe detailných dohôd. Musíme takisto vypátrať zločinných obchodníkov z ich sietí spravodajských a špecializovaných služieb a zároveň sprísniť trestné právo v krajinách určenia. Potrebujeme lepšie zabezpečiť Fond pre vonkajšie hranice; 1,82 miliardy za sedem rokov je aj v tých najbláznivejších predstavách jednoznačne nedostatočná suma.
Takisto musíme úspešne posilniť systém Frontex a zabezpečiť, že katalóg vybavenia CRATE (Centralizovaný register dostupného technického vybavenia) nie je vyhlásením nejakého zámeru, ale skôr účinným nástrojom koordinovanej kontroly a dozoru nad dôležitými tlakovými bodmi nelegálnej činnosti.
Vážený pán komisár, Nautilus, Hermes a 24 miliónov EUR znamenajú väčšie záväzky a viac vybavenia. Mali by sme prestať hovoriť "my musíme" a vziať teda na seba túto veľkú zodpovednosť, či už s globálnou dohodou, alebo bez nej.
Pasqualina Napoletano
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, hovoríme o strate viac ako 500 životov: najväčšia námorná tragédia od druhej svetovej vojny. Tieto počty sú šokujúce a Európa a jej vlády sa napriek tomu tvária zmätene. Niektoré krajiny vrátane Talianska si mysleli, že sa sami ochránia podpísaním dvojstranných dohôd, ako bola napríklad nedávna zmluva s Líbyou. To sa však nestalo. Táto dohoda spája veľmi rôznorodé záležitosti, ako napríklad uznanie zločinov spáchaných počas koloniálneho obdobia či prisľúbenie investícií výmenou za záväzky na kontrolu migrácie. Dnes sa zdá, že samotná vidina talianskych investícií v Líbyi priťahuje tisícky mladých ľudí zo západnej Afriky. Je jednoduché predvídať, že ak nepríde sľúbených 5 miliárd USD, tak prídu ľudia.
Čo môžeme potom povedať o francúzskych záujmoch v Nigeri, spojených so zásobami uránu, ktoré podnecujú vojnu medzi Tuaregmi, a tak podporujú obchodníkov s ľuďmi? Je to o to horšie, že sa to deje za denného svetla a dokumentujú to novinári.
Znamená to, že určité európske vlády sa zahrávajú s ohňom. Ak sa to celé nezmení, a to rýchlo, ak sa Európa nerozhodne konať prostredníctvom pozitívnych politík a zachovávania našich hodnôt, nebude stačiť umlčať správy tak, ako to robíme v súčasnosti. Stredozemie sa stáva masovým hrobom, veľmi vzdialeným od krasorečníckych obrazov, ktorými sa opisuje. Zapamätajme si teda, že toto more je spojené s osudom samotnej Európy.
Gérard Deprez
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, v mene svojej skupiny by som chcel takisto vzdať úctu týmto obetiam chudoby, zločinného zneužívania a štátneho cynizmu. Súcit však nestačí. Potrebujeme vidieť veci také, aké skutočne sú.
Faktom je, vážený pán predsedajúci, že skutočné južné hranice už neležia v Európe, ale sú teraz na africkom kontinente. Keď už raz lode opustia africké pobrežia, nešťastní pasažieri si už nemôžu vybrať, odvážim sa povedať, medzi smrťou v prípade nepriaznivých podmienok alebo štatútom nelegálneho prisťahovalca s chudobou, ktorá je s tým spojená, ak sa náhodou dostanú k európskym brehom skôr, ako ich vo väčšine prípadov deportujú.
Tieto opakované tragédie sa neskončia, kým nebude mať Európska únia moc a ochotu dosiahnuť skutočné dohody o partnerstve s krajinami pôvodu a tranzitnými krajinami, ktoré zahŕňajú minimálne tri zložky: spoľahlivé hraničné kontroly, ale aj, a to predovšetkým, dostatočný prísun zákonného prisťahovalectva a značný podiel spoločného rozvoja. Bez týchto dohôd, vážený pán predsedajúci, sa morské cintoríny budú ešte dlho zapĺňať napriek našim nepresvedčivým a bezmocným záchvatom súcitu.
Hélène Flautre
v mene skupiny Verts/ALE. - (FR) Vážený pán predsedajúci, kto boli tí ľudia? Koľko ich bolo? Odkiaľ pochádzali? Boli to deti, ženy, utečenci? Prerušila pobrežná hliadka plavbu tejto lode? Skrížili im cestu rybári? Toľko nezodpovedaných otázok. Cena za ľudské životy tejto tragédie nie je známa, ale zomreli ich stovky, a tak sa pridali k tisíckam migrantov, ktorí sa utopili v Stredozemnom mori.
Majme aspoň toľko slušnosti ako dnes večer a neobviňujme z toho počasie. Stovky migrantov sa vydali na cestu do exilu v neľudských a veľmi nebezpečných podmienkach. Prečo je to tak? Pretože utekajú zo spustošených oblastí, pretože menej nebezpečné cesty sú pre nich uzavreté a pretože sa nevzdali nádeje na život.
Áno, skutočnou príčinou sú protiprisťahovalecké mechanizmy, ktoré povzbudzujú migrantov, aby sa vydávali čoraz riskantnejšími cestami, aby utiekli pred ničením svojich krajín. Nebolo to avizované vyhlásenie o spoločných hliadkach v Taliansku a v Líbyi, ktoré v posledných týždňoch urýchlilo odchod lodí do Európy?
Áno, posadnutosť Európy podopieraním svojich hraníc a jej odhodlanie zamerať väčšinu svojho dozoru na tretie krajiny, ktoré ničia slobodu, je smrtonosné. Prílišný dôraz na právo a poriadok, hliadky a ostnaté drôty nepremôže ich túžbu po úteku.
Otázka teda znie: je Európa pripravená prevziať zodpovednosť za následky takejto voľby? Nie, nie je a práve preto žiadam Komisiu a členské štáty:
po prvé, aby urobili všetko, čo bude v ich moci, aby našli, a ak je to možné, zachránili ľudí, ktorí sa stratili na mori a aby preskúmali okolnosti tohto stroskotania;
po druhé, aby znovu zdôraznili medzinárodné námorné právo, ktoré zaväzuje poskytnúť pomoc každému v núdzi, kým je sedem tuniských rybárov ešte pred súdom;
po tretie, aby zastavili všetky rokovania o otázkach migrácie s krajinami, ktoré neposkytujú žiadne záruky rešpektovania ľudských práv;
po štvrté, aby rešpektovali právo každého človeka odísť z krajiny a požiadať o medzinárodnú ochranu v akejkoľvek krajine. Máte pravdu, ľudia, ktorí sa stratili na mori, nie sú nelegálni migranti;
po piate, aby ukončili reštriktívnu vízovú politiku, ktorá je často svojvoľná a nespravodlivá;
a nakoniec, aby bližšie preskúmali všetky politiky Európskej únie z pohľadu rozvoja v tretích krajinách vrátane plienenia banských zdrojov, poľnohospodárskeho dumpingu, dohôd o voľnom obchode, obchode so zbraňami a zhovievavej spolupráce s autokratmi.
Giusto Catania
v mene skupiny GUE/NGL. - (IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, to, čo sa nedávno stalo, je len poslednou v dlhom zozname poburujúcich tragédií, ktoré nabrali gigantické rozmery. Smrť emigrantov na mori, ktorí sa snažili dostať k našim pobrežiam, je bez tieňa pochybností tým najväčším znesvätením života, aké sa kedy stalo v civilizovanej Európe. Tieto tragédie názorne ukazujú desivú podobu našej pevnosti. Možno by sme mali začať premýšľať o našej zodpovednosti za smrť mužov a žien, ktorých jedinou ambíciou bolo nájsť lepší život a utiecť pred hladom a vojnou.
Preto by sme možno mali analyzovať skutočnosť, že tí, ktorí stroskotali v Stredozemnom mori, nie sú anomáliou mechanizmu, ktorý vytvára nezákonné prisťahovalectvo; sú skôr predvídateľnými následkami prisťahovaleckej politiky Európskej únie a jej členských štátov. Masaker v Stredozemnom mori je zapríčinený filozofiou represie, politikou vracania ľudí späť na more, virtuálnym ostnatým drôtom pozdĺž našich pobreží, prohibičnými praktikami uplatňovanými v prisťahovaleckej politike Európskej únie a jej členských štátov vrátane Talianska a Malty. Neexistuje iný spôsob, ako preniknúť do Európy; neexistujú žiadne legálne postupy, ako sa dostať na európsky pracovný trh alebo získať uznanie nedotknuteľného práva na azyl. Nádej je zverená do rozbúrených vĺn Stredozemného mora; práva sú vložené do rúk bezohľadných majiteľov lodí, ktorí sa stali jediným prostriedkom alebo prinajmenšom najdostupnejším prostriedkom, ako preniknúť do Európskej únie. Toto je skutočná príčina smrti pri pobreží Líbye spred pár dní. Toto je dôvod, prečo za posledných 20 rokov zomreli desiatky tisícov migrantov pri pokuse dostať sa do Európy; anonymní a neznámi muži a ženy, ktorí sa zmenili na potravu pre ryby.
Požiadal som pána predsedu Pötteringa, aby otvoril dnešné zasadnutie minútou ticha na znak smútku ako prejav uznania týmto obetiam. Ďakujem za splnenie tejto žiadosti. Myslím si, že to bolo našou povinnosťou, ale určite to nestačí. Dávame tým najavo svoje rozhorčenie, ale musíme sa snažiť, aby sme v tomto Parlamente vytvorili takú politiku, konkrétnu politiku, ktorá začne hovoriť o tom, že už nikdy, nikdy viac nesmie v Stredozemnom mori dôjsť k úmrtiam.
Jacques Barrot
podpredseda Komisie. - (FR) Vážený pán predsedajúci, budem stručný. Je dôležité začať konať a opakujem to, čo povedal pán Deprez. Potrebujeme s týmto globálnym prístupom prejsť k partnerským dohodám, pretože nebudeme úspešní, ak budeme tieto problémy riešiť jednostranne. Celkom rád priznávam, ako ste už povedali, že ako Európania máme zodpovednosti. Takisto pokiaľ ide o zákonnú migráciu, potrebujeme preukázať otvoreného ducha. Potrebujeme si aj splniť povinnosť prijať ľudí, ktorí sú na úteku pred prenasledovaním a vojnou.
Po tom, čo som už uviedol, mi však dovoľte povedať a pripomenúť Parlamentu, že zodpovednosť leží aj na niekoľkých tretích krajinách, s ktorými je rokovanie veľmi zložité. Znamená to, že by sme sa mali vzdať rokovaní? Nie! Potrebujeme napríklad zabezpečiť, aby mala Líbya konečne azylový systém. Potrebujeme zabezpečiť, aby nám Líbya mohla pomôcť zastaviť mnohých pašerákov, ktorí nútia týchto úbohých ľudí zbytočne riskovať. Osobne som počul, ako maltské orgány tvrdili, že Líbya umožnila odísť viacerým lodiam v otrasných podmienkach a že následne bolo maltské námorníctvo nútené vyplávať na more, nájsť a zachrániť úbohých ľudí, ktorých zneužívali pašeráci. Potrebujeme teda na seba prevziať zodpovednosť, ale zároveň aj preukázať určitý stupeň neústupnosti pri rokovaniach s mnohými štátmi, ktoré nedodržiavajú medzinárodné záväzky.
Myslím si, že stačí, aby sme všetci spolupracovali s cieľom zabrániť tomu, aby sa takéto tragické udalosti opakovali.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
