Závery konferencie OSN o rasizme (DURBAN II - Ženeva) (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu sú vyhlásenia Rady a Komisie o záveroch konferencie Organizácie Spojených národov o rasizme (Durban II - Ženeva).
Jan Kohout
úradujúci predseda Rady. - Vážená pani predsedajúca, na začiatok by som vám rád poďakoval za túto príležitosť venovať sa Durbanskej hodnotiacej konferencii, ktorú, ako viem, podrobne sledovali mnohí poslanci, ktorí sú tu dnes prítomní.
Proces prípravy, ktorý viedol ku konferencii, bol mimoriadne zložitý. Veľký počet krajín mal totiž vzhľadom na udalosti z roku 2001 o procese vážne pochybnosti. Pre ich obavy, že konferencia bude slúžiť ako platforma na prejavy nenávisti a najkrajnejších podôb neznášanlivosti, sa viacero členských štátov vrátane nášho rozhodlo na konferencii nezúčastniť. Tieto obavy potvrdil prejav jedného z členov OSN na úplnom začiatku konferencie. Nielenže sme to považovali za úplne neprijateľné, no bolo to aj v priamom rozpore so samotným duchom a účelom konferencie.
Je poľutovaniahodné, hoci to asi bolo nevyhnutné, že tento incident a následný odchod všetkých členských štátov, ako aj ďalších členov OSN, sa objavil v titulkoch správ a zatienil konsenzuálne prijatie záverečného dokumentu. Zároveň si myslím, že je potrebné plne oceniť to, ako veľmi konštruktívne a akou významnou mierou sa EÚ podieľala na fáze prípravy konferencie. Platí to najmä vo vzťahu k príprave záverečného dokumentu, v ktorej EÚ zohrala mimoriadne dôležitú úlohu. Napriek už spomenutým udalostiam, ktoré pritiahli pozornosť, predstavuje skutočnosť, že definitívny záverečný dokument konferencie rešpektuje všetky tzv. červené čiary EÚ, významný úspech.
Záverečný dokument je v úplnom súlade s existujúcim rámcom pre ľudské práva, predovšetkým čo sa týka slobody prejavu, a spĺňa mnohé naše požiadavky, napríklad potrebu vyhnúť sa akejkoľvek zmienke o hanobení náboženstiev a diferenciácii Izraela. Navyše bol v texte zachovaný odsek o pripomínaní si holokaustu.
Teraz sa musíme zamyslieť nad dôsledkami samotnej konferencie i záverečného dokumentu pre EÚ. Predovšetkým bude potrebné definovať spôsob podpory plnenia prijatých záväzkov. Rada je naďalej mimoriadne znepokojená fenoménmi rasizmu a xenofóbie, ktoré v súčasnosti podľa nášho názoru patria medzi najvýznamnejšie problémy v oblasti ľudských práv.
Viem, že Parlament úplne súhlasí s týmito obavami a že ste prispeli k vytvoreniu veľkej časti právneho základu a praktických nástrojov určených na boj proti tejto pliage. Boj proti rasizmu a xenofóbii je trvalý proces, ktorý si vyžaduje politické i praktické opatrenia v neposlednom rade v oblasti vzdelávania. Je tiež potrebné neustále posilňovať dialóg a vzájomné porozumenie a podporovať toleranciu.
Existujú síce signály pozitívneho vplyvu protidiskriminačných právnych predpisov EÚ, no celkový svetový pokrok v boji proti týmto javom je i naďalej žalostne pomalý. V mnohých krajinách je trend v skutočnosti dokonca negatívny. Boli sme svedkami prípadov, keď sa súčasná hospodárska kríza stala živnou pôdou pre rasistickú a xenofóbnu neznášanlivosť po celom svete. Vzhľadom na hospodársku krízu je silná politika proti rasizmu dôležitejšia než kedykoľvek predtým. V Európe i za jej hranicami čelíme nárastu násilných útokov namierených proti migrantom, utečencom a žiadateľom o azyl, ako aj menšinám, napríklad rómskej.
EÚ má silné acquis v oblasti boja proti rasizmu a xenofóbii. Ani jeden z týchto javov nie je zlučiteľný so zásadami, na ktorých je EÚ založená. EÚ opakovane odmietla a odsúdila všetky prejavy rasizmu a bude to robiť i naďalej. V rámci právomocí ustanovených Zmluvami bude EÚ pokračovať v boji proti rasizmu a xenofóbii jednak vo vnútri samotnej Únie a jednak v rámci vonkajších opatrení.
Vo vnútri Únie sme prijali právne predpisy, ktoré zakazujú priamu a nepriamu diskrimináciu na základe rasového alebo etnického pôvodu v práci, v škole a v súvislosti s prístupom k tovarom a službám. Predpisy zakazujú aj diskrimináciu na základe iných dôvodov vrátane náboženského vyznania, veku, sexuálnej orientácie a zdravotného postihnutia predovšetkým na pracovisku. EÚ prijala aj právne predpisy, ktoré zakazujú prejavy neznášanlivosti zo strany televíznych staníc a kriminalizujú "verejné podnecovanie násilia alebo nenávisti voči skupine osôb alebo voči členovi takejto skupiny, ktoré je definované na základe rasy, farby pleti, náboženského vyznania, sociálneho alebo národného či etnického pôvodu". Ten istý predpis ustanovuje, že verejné ospravedlňovanie, popieranie alebo zľahčovanie zločinov genocídy, zločinov proti ľudskosti a vojnových zločinov je trestným činom.
Čo sa týka vonkajších vzťahov, EÚ pravidelne nastoľuje otázky súvisiace s rasizmom a xenofóbiou v bilaterálnom politickom dialógu a dialógu týkajúcom sa ľudských práv s tretími krajinami, ako sú Rusko a Čína. Zabezpečili sme aj to, aby boli otázky rasizmu a xenofóbie začlenené medzi hlavné myšlienky našich stratégií spolupráce, napríklad akčných plánov európskej politiky susedstva. Veľa vecí sa deje v rámci rozličných mnohostranných fór. V rámci OBSE členské štáty koordinujú svoju činnosť tak, aby zabezpečili dodržiavanie a plnenie záväzkov 56 zúčastnených krajín OBSE v tejto oblasti. Rovnako je to v rámci Rady Európy a v širšom rámci OSN.
Tieto príklady sú dôkazom nášho kolektívneho záväzku pracovať na tomto probléme jednak v rámci Únie a jednak v širšom kontexte s partnermi na celom svete. Durbanská hodnotiaca konferencia bola súčasťou tohto širšieho úsilia. Nebola bez problémov a takmer jednoznačne ju zmarili tí, ktorí mali v úmysle použiť výsledky konferencie pre vlastné malicherné politické ciele. Napriek tomuto všetkému by sme však mali privítať skutočnosť, že konferencia napokon upriamila pozornosť na pretrvávajúcu potrebu bojovať proti rasizmu a xenofóbii a na záväzok odstrániť túto pliagu, ktorý sme si dali a s ktorým súhlasia aj mnohí ďalší.
Jacques Barrot
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, som rád, že mám príležitosť zúčastniť sa na tejto rozprave. Európska komisia podrobne sledovala prípravu Durbanskej konferencie a hľadanie spoločnej pozície Európskej únie, pokiaľ ide o účasť na tejto konferencii.
V tomto smere sme zohľadnili výzvu Parlamentu - vášho Parlamentu - ktorá Európsku úniu zaväzuje k aktívnej účasti na prehodnotení Durbanskej konferencie v rámci uznesenia o pokroku dosiahnutom v Rade OSN pre ľudské práva - najmä čo sa týka úlohy Únie - uznesenia, ktoré ste prijali 19. januára.
Ako viete, päť členských štátov sa rozhodlo nezúčastniť na tejto konferencii. Komisia sa rozhodla potvrdiť svoju účasť v úlohe pozorovateľa a súhlasí s názorom väčšiny členských štátov, že dokument prijatý na konferencii rešpektuje tzv. červené čiary Európskej únie.
Prijatý záverečný dokument, ktorý je výsledkom kompromisu, nie je ideálnym textom. Neobsahuje však hanobenie antisemitského charakteru, hanobenie žiadnej konkrétnej krajiny či regiónu sveta ani žiadneho náboženstva.
Konsenzuálne prijatie záverečného dokumentu 182 členskými štátmi Organizácie Spojených národov je potvrdením záväzku medzinárodného spoločenstva bojovať proti rasizmu a diskriminácii. Je to reakcia na poľutovaniahodné pokusy istých osôb o zmanipulovanie konferencie na antisemitské účely - pokusy, na ktoré Európska komisia jednoznačne reagovala.
Udalosti z hodnotiacej konferencie v žiadnom prípade nijako nezmenšujú dlhodobý záväzok Komisie urobiť čo najviac pre boj proti všetkým formám prejavov rasizmu a xenofóbie. Komisia je naďalej rozhodnutá pokračovať v politike boja proti rasizmu, xenofóbii a antisemitizmu - a to v rámci Európskej únie i mimo nej - v plnom rozsahu právomocí, ktoré jej vyplývajú zo Zmlúv.
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, musím povedať, že budem osobne veľmi podrobne sledovať vykonanie rámcového rozhodnutia o rasizme a xenofóbii v jednotlivých členských štátoch. Osobne sa zaviažem monitorovať transpozíciu rámcového rozhodnutia a musím zdôrazniť, že naša Agentúra pre základné práva nám bude odteraz slúžiť ako nástroj na pozorovanie všetkých týchto javov, ktoré si z našej strany vyžadujú vysoký stupeň rozhodnosti.
Je pravdou, že môžeme dúfať, že najbližšia konferencia Organizácie Spojených národov o rasizme už nebude poškvrnená neprijateľnými prejavmi, ktoré vyslovene podnecujú k neznášanlivosti a rasizmu. Pravdou je aj to, že záverečný kompromis konferencie je náznakom jasnejšej budúcnosti.
Charles Tannock
v mene skupiny PPE-DE. - Vážená pani predsedajúca, iránsky prezident Ahmadínedžád prednedávnom v Ženeve na konferencii OSN o rasizme tvrdil, že Izrael je rasistická krajina. Je lákavé odmietnuť ho ako populistického demagóga, ktorý sa usiluje o publicitu, no v minulosti predniesol škandalóznu výzvu o vymazanie Izraela z mapy a Izrael by bol nepochybne prvým terčom jadrovej zbrane, ktorú chce tak veľmi skonštruovať. Na jeho prejav by sme sa preto mali pozerať z hľadiska jeho nezmieriteľného nepriateľstva voči židovskému štátu, ktorý je z môjho pohľadu naozajstným spojencom a silným partnerom EÚ.
Čo sa týka obvinenia z rasizmu, ťažko by sme našli etnicky rôznorodejšiu a menej rasistickú krajinu ako Izrael, v ktorého spoločnosti žije arabská, arménska, drúzska menšina a ďalšie. Ešte stále mám v živej pamäti obraz leteckého presunu etiópskych Židov do Izraela v 80. rokoch.
Samozrejme, na základe svojho štatútu vlasti pre Židov z celého sveta vedie Izrael stále otvorenú prisťahovaleckú politiku. Mali by sme však vziať do úvahy aj postavenie izraelských Arabov v spoločnosti. Majú demokratické práva a životnú úroveň, ktorú arabské krajiny málokedy poskytujú vlastným občanom. Mám podozrenie, že prezident Ahmadínedžád sa v skutočnosti usiluje odvrátiť pozornosť od strašnej a desivej situácie v oblasti ľudských práv v Iránskej islamskej republike.
Novinári, ktorí si dovolia kritizovať režim, sú v Iráne zatváraní, no Izrael má slobodnú tlač. Cudzoložníci, homosexuáli a mladiství sa v Iráne popravujú, niekedy dokonca ukameňovaním, zatiaľ čo v Izraeli sú gejovia a lesbičky plne chránení zákonom. V Iráne sú menšiny ako kresťania alebo bahaisti pravidelne prenasledované, no Izrael si menšiny váži a dodržiava ich práva.
Napriek všetkým týmto dôkazom by však mnohí poslanci tohto Parlamentu skôr kritizovali nášho demokratického spojenca Izrael, než by odsúdili barbarský a potenciálne skazonosný režim v Teheráne.
Izrael by mal vedieť, že má v tomto Parlamente priateľov, priateľov ako ja, ktorým sú drahé ľudské práva a ktorí odmietajú fanatizmus. Úprimne si myslím, že je hanbou, že členské štáty EÚ vyslali svoje delegácie na Durban II, hoci veľmi dobre vedeli, že prezident Ahmadínedžád tam bude prítomný a vystúpi s týmito škandalóznymi vyjadreniami.
Ana Maria Gomes
Niektorí považujú Durbanskú hodnotiacu konferenciu za úspech. Pravdou je, že záverečný dokument rešpektuje päť tzv. červených čiar, ktoré stanovila Európska únia, a na rozdiel od predchádzajúcich znení, ktoré viedli k takým početným a intenzívnym diskusiám, odráža skutočný všeobecný konsenzus.
Do pamäti účastníkov z celého sveta na rokovaniach v Ženeve sa však, žiaľ, nevryje tento dokument. V prvom rade si budú pamätať na hlboké nezhody, ktoré vyvolala konferencia venovaná problematike s celosvetovou pôsobnosťou, a to boju proti rasizmu, a ktoré pritiahli pozornosť sveta.
Európa opäť raz ukázala, aká je európska jednota krehká v otázkach, ktoré najviac rozdeľujú politickú scénu. Na tejto konferencii to bolo naozaj zjavné.
Nič by nemalo väčšiu symbolickú hodnotu než hromadný odchod všetkých krajín EÚ z konferenčnej sály v reakcii na provokatívne a neprijateľné návrhy iránskeho prezidenta, ktorý napriek tomu, že Washington zmenil tón, svoju krajinu naďalej stavia do protizápadnej pozície. Žiaľ, niektoré európske krajiny v konferenčnej sále ani neboli zastúpené, a tak nemohli vyjadriť svoj nesúhlas s prejavom, ktorého jediným cieľom, ako zdôraznil generálny tajomník OSN, bolo obviňovanie, vyvolávanie rozporov a dokonca podnecovanie neznášanlivosti.
V jednote je sila a Európska únia ukázala svoju slabosť, keď predstavila svoju nejednotnú tvár. Boj proti rasizmu a proti podnecovaniu neznášanlivosti zo strany prezidenta Ahmadínedžáda a ďalších si zaslúžil rozhodnejší postoj.
Sophia in 't Veld
v mene skupiny ALDE. - Vážená pani predsedajúca, chcela by som začať všeobecnou poznámkou. Krajiny nie sú rasistické: rasistickí sú ľudia. Som si istá, že v Iráne je veľa ľudí, ktorí nesúhlasia s názormi svojho prezidenta, a myslím, že Európa vlastne premeškala príležitosť tým, že bola slabá, tichá, rozdelená a neprítomná, neprehovorila v mene týchto iránskych ľudí a prenechala priestor niekomu ako pán Ahmadínedžád, aby predniesol svoju rasistickú reč.
Osobne som bola proti bojkotovaniu konferencie, no myslím, že ešte horšie bolo to, že Európa nemala vlastnú stratégiu. Prečo bola Európa rozdelená? Prečo? Chcela by som, aby Rada vysvetlila - a s týmto cieľom som predložila pozmeňujúci a doplňujúci návrh k správe pána Obiolsa i Germu, o ktorej budeme diskutovať neskôr - prečo Európa nemala vlastnú stratégiu. Prečo 27 európskych krajín nie je schopných dohodnúť sa na stratégii? Ak a keď Lisabonská zmluva vstúpi do platnosti, čo Rada podporuje, bude sa 27 krajín musieť viac usilovať o spoločnú stratégiu.
Čo sa týka problematiky hanobenia náboženstva, mimoriadne ma znepokojuje skutočnosť, že orgán OSN môže prijímať rezolúcie požadujúce úplný zákaz hanobenia náboženstva alebo urážky náboženstva. Chápem, že v záverečnej rezolúcii to bolo zmiernené, no napriek tomu je podľa mňa znepokojivé, že niečo takéto môže vyjsť z OSN. Podľa mňa je však iróniou skutočnosť, že aj v tomto Parlamente je stále veľmi ťažké čo len kritizovať - nie urážať, ale kritizovať - náboženstvá a predovšetkým jedno hlavné európske náboženstvo. Spolu s kolegom Cappatom som predložila ďalší pozmeňujúci a doplňujúci návrh k správe pána Obiolsa i Germu, v ktorom kritizujeme Vatikán za jeho postoj ku kondómom v boji proti AIDS. Ešte raz by som chcela Radu požiadať, aby vysvetlila, čo sa urobilo s cieľom dospieť k európskej stratégii.
Laima Liucija Andrikien
Vážená pani predsedajúca, chcela by som ešte raz zdôrazniť, že záverečný dokument Durbanskej hodnotiacej konferencie bol prijatý konsenzuálne. Hoci text nie je ideálny, keďže predstavuje výsledok zložitých rokovaní, ja novú pozíciu chápem tak, že je dôležité pokračovať v rokovaniach o novom dokumente a často diskutovaných otázkach, ako sú rasová diskriminácia, xenofóbia, stigmatizácia a vytváranie stereotypov o ľuďoch na základe náboženského presvedčenia alebo viery.
Mali by sme začať ďalšie rokovania, ktoré nebudú konfrontačné, ale zároveň budú intenzívne reagovať na neprijateľné vyhlásenia a pokusy využiť durbanský proces na prejavy rasistickej ideológie. Pevne verím, že bez silnej pozície Európskej únie v oblasti ochrany ľudských práv a boja proti rasizmu a xenofóbii by durbanský proces mohol pokračovať nesprávnym smerom.
Hélène Flautre
(FR) Vážená pani predsedajúca, je jednoznačne škoda, že Durbanská konferencia sa nesústredila na obete rasizmu a diskriminácie. Bolo to, samozrejme, spôsobené škandalóznym zneužitím konferencie zo strany iránskeho prezidenta, ktoré bolo - a z toho som naozaj zdesená - pascou, do ktorej spadli viaceré členské štáty EÚ. V tom bol problém.
Ja osobne by som chcela poďakovať členským štátom Európskej únie, ktoré napriek tomu prijali záväzky a plnia ich. Máme závery, ktoré si zasluhujú najvyššiu úctu, hoci nie sú dokonalé. Bola by som tiež rada, keby sa predsedníctvo vyjadrilo k úsiliu, ktoré jednotlivé členské štáty vynaložili alebo nevynaložili na zabezpečenie toho, aby sa Európska únia na tejto konferencii neprezentovala ako rozdrobená, čo bolo obzvlášť poľutovaniahodné.
Jan Kohout
úradujúci predseda Rady. - Vážená pani predsedajúca, EÚ sa plne zapojila aj do prípravy konferencie a aktívne prispela k vypracovaniu záverečného dokumentu s cieľom zabezpečiť, aby bol čo najvyváženejší a aby dodržiaval existujúce normy ľudských práv, najmä čo sa týka slobody prejavu.
EÚ sa podarilo zabezpečiť aj to, aby Izrael nebol v texte diferencovaný. Text, ktorý rešpektuje naše tzv. červené čiary, sa nám podarilo vypracovať do veľkej miery vďaka zjednotenému úsiliu EÚ, a to nezávisle od skutočnosti, že niektoré členské štáty EÚ sa na základe vnútroštátnej právomoci rozhodli na konferencii nezúčastniť.
Je tiež potrebné dodať, že krajiny, ktoré sa na konferencii nezúčastnili, nebránili Európskej únii ako takej vystúpiť na nej. Predsedníctvo pokračovalo vo vnútornej koordinácii účasti EÚ vrátane prípravy dvoch vyhlásení v mene všetkých členských štátov EÚ, ktoré prednieslo Švédsko, budúca predsednícka krajina. Záverečné vyhlásenie bolo prednesené v mene 22 štátov.
EÚ bude analyzovať spôsob pokračovania v podpore durbanského programu po Durbanskej konferencii. Samotná skutočnosť, že päť z 27 členských štátov sa nakoniec rozhodlo na konferencii nezúčastniť, v žiadnom prípade nespochybňuje záväzok EÚ bojovať proti rasizmu a diskriminácii v budúcnosti. V tomto smere máme silné acquis, na ktorom budeme i naďalej stavať. Ako bolo správne zdôraznené - a beriem to ako istý druh kritiky - na záver prípravy konferencie sme naozaj neboli schopní nájsť spoločnú reč. Nenašli sme spoločnú reč a EÚ teda pred konferenciou nemala spoločnú pozíciu. Konsenzuálne sa rozhodlo, že máme národné pozície, a delegácie teda opustili miestnosť v mene jednotlivých krajín.
Opakujem, že ministri o tejto záležitosti hovorili na svojom poslednom zasadnutí a zoberú si z nej ponaučenie. Musíme uvažovať a znovu o tom hovoriť, pretože EÚ sa na konferencii nezachovala hrdinsky. Na to nesmieme zabúdať.
Jacques Barrot
Ďakujem vám za všetky prejavy. Pani komisárka Ferrerová-Waldnerová v pondelok dostala list od pani Pillayovej, vysokej komisárky OSN pre ľudské práva, ktorý dostali aj všetci ministri zahraničných vecí členských štátov EÚ.
Pani Pillayová v tomto liste zopakovala, čo už 8. októbra vyhlásila v Bruseli na konferencii o ochrane aktivistov v oblasti ľudských práv zorganizovanej v spolupráci s Európskym parlamentom. Podľa pani Pillayovej je dôležité znovu nájsť istú jednotu vo vzťahu k ochrane a presadzovaniu ľudských práv vo svete, najmä čo sa týka boja proti rasizmu. Vyzýva všetky členské štáty Organizácie Spojených národov na spoločnú realizáciu programu OSN v oblasti boja proti rasizmu predovšetkým v zmysle znenia záverečného dokumentu Durbanskej konferencie.
Myslím, že Európska únia musí uvažovať nad tým, ako bude na túto výzvu reagovať. V každom prípade Európska únia prijala politiku aktívneho boja proti rasizmu. Únia musí naďalej dbať na to a usilovať sa o to, aby bolo medzinárodné úsilie v tomto smere stále preukázateľne účinné. Ja osobne súhlasím s názorom, ktorý tu bol vyjadrený: Európa, ktorá má stratégiu a nekoná neorganizovane, by určite bola schopná reálne využiť túto príležitosť na jednomyseľné vyjadrenie svojho nesúhlasu s neprijateľnými prejavmi. Zoberme si z toho ponaučenie. Ďakujem predsedníctvu za vyjadrenie, že by nám to malo poslúžiť ako lekcia a že - verím, že posilnení ratifikáciou Lisabonskej zmluvy - musíme byť schopní zvýšiť účinnosť vonkajšej politiky EÚ v oblasti ľudských práv, a teda aj európskych opatrení v rámci mnohostranných orgánov. V tomto smere sa môžem len pripojiť k vyjadreniam viacerých poslancov, ktorým ďakujem. Ešte raz opakujem, že nás to musí podporiť v úvahách zameraných na prípravu účinnejších stratégií v budúcnosti.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
