Livsmedelshygien (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Horst Schnellhardt, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning nr 11 om avskaffande av diskriminering såvitt avser fraktsatser och befordringsvillkor enligt artikel 79.3 i fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen och av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 om livsmedelshygien - C6-0211/2007 -.
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Vi talar i dag om ett projekt som fungerar som spjutspets för ett av de största och viktigaste policyprogram som denna kommission har tagit initiativ till, nämligen det som syftar till att befria små och medelstora företag från onödiga administrativa bördor. Det handlar med andra ord om att rensa upp i byråkratin. I dag talar vi inte om problem med veterinärlagstiftningen, låt mig klargöra det. Gjorde vi det skulle inte jag vara här.
Detta handlar om att minska de administrativa bördorna på ett sätt som stärker den europeiska ekonomin och därmed bidrar till att skapa arbetstillfällen. Kommissionen är fullt medveten om att en minskning av de administrativa kostnaderna aldrig får leda till att säkerheten för medborgarna försämras, och därför handlar detta inte om att sänka kraven. Det handlar om att tillämpa kraven på ett sådant sätt att onödiga byråkratiska hinder för våra företag kan undanröjas. Vi kommer att vara mycket noga med att tillämpa den grundläggande principen även i detta fall.
Låt mig betona att kommissionen inte har minsta tanke på att förändra bestämmelserna om livsmedelshygien i sak. Att identifiera risker och ange olika åtgärdsnivåer i produktionsprocessen så att riskerna kan undanröjas är fortfarande en central fråga för oss. Det är inte alls så att vi mjukar upp befintliga livsmedelsnormer, utan vi vill i stället skapa större tydlighet. Vi vill se till att de nuvarande flexibla bestämmelserna om registerhållning tillämpas mer effektivt. Det kommer inte att leda till mer krångel för de berörda myndigheterna i medlemsstaterna, eftersom ansvaret för efterlevnaden av bestämmelserna redan nu ligger hos livsmedelsproducenterna och inte hos myndigheterna.
Vi vill införa en bestämmelse för mikroföretag som gör att de undantas från vissa krav i den befintliga förordningen. Vi talar om mycket små familjeföretag: bagerier, små livsmedelsaffärer, marknadsstånd, kaféer och barer, bensinmacksaffärer och servicebutiker. Ni kanske undrar varför vi kräver att dessa små familjeföretag, som inte har någonting med den inre marknaden att göra, ska underkastas samma byråkratiska förfaranden som stora livsmedelskedjor? Det är en bra fråga, och det är den frågan vi i dag har samlats för att diskutera.
Jag vill betona att bestämmelserna gäller samtliga livsmedelsproducenter och företag som är inblandade i produktion, bearbetning och försäljning av livsmedel, oavsett storlek. Bestämmelserna omfattar inte livsmedel för privat konsumtion i hemmet, och inte producenter av små mängder obearbetade produkter till lokala återförsäljare, såsom odling, jakt och fiske. I de nuvarande flexibla bestämmelserna om registerhållning görs ingen åtskillnad mellan företag av olika storlek. Låt mig för tydlighetens skull förklara detta. Den lilla mataffären på hörnan där ni kan handla här i Bryssel klockan tio på kvällen är skyldig att följa exakt samma regler som den gigantiska matvarukedjan. Min fråga är följande: kan detta vara rimligt?
Med tanke på arten av deras affärsverksamhet säger det sig självt att det är lätt för de större företagen att hantera dessa mycket komplicerade och omfattande bestämmelser, men inte för mikroföretagen. När det gäller den formella tillämpningen av HACCP-systemet måste livsmedelsproducenterna göra en riskanalys. Det kan vara en komplicerad och krävande uppgift som fordrar experthjälp. För att minska bördorna i samband med den typen av analyser är det enligt förordningen redan nu möjligt för små livsmedelsproducenter att använda sig av de riktlinjer för bra praxis som har utformats för sektorn i fråga. De finns redan i fråga om bagerier, bryggerier, slakteriaffärer och restauranger i olika medlemsstater, men de finns inte överallt.
Ett mål i kommissionens förslag är att se till att bestämmelserna om möjliga undantag, som i princip redan har slagits fast i förordningen och dithörande riktlinjer, används effektivt. Vad innebär detta i praktiken? Här har vi faktiskt själva kärnfrågan. Om ett livsmedelsföretag under det första skedet av HACCP-förfarandet kan bevisa att det antingen inte föreligger några risker som måste förebyggas, elimineras eller reduceras till en acceptabel nivå, eller att de identifierade riskerna kontrolleras tillräckligt och regelbundet genom att allmänna och särskilda livsmedelshygieniska krav iakttas, så bör företaget undantas från alla övriga krav i HACCP-direktivet. Låt mig uttrycka det rakt på sak: den här flexibiliteten är redan nu möjlig enligt det nuvarande direktivet, men den tillämpas inte av alla medlemsstater. Kommissionens förslag presenteras därför som en ”fast track action” inom ramen för vårt åtgärdsprogram för minskning av administrativa bördor i Europeiska unionen. Förslaget har stött på en del motstånd i rådet och vissa medlemsstater. Jag är medveten om det. Dessa medlemsstater verkar inte fästa så mycket vikt vid frågan om att minska de administrativa bördorna och skära ner på utgifterna för byråkratin - i synnerhet för sina små och medelstora företag - som kommissionen och Europaparlamentet gör.
Det intryck vi har fått är emellertid att den här diskussionen hittills endast har förts mellan tjänstemän i medlemsstaterna, och det verkar som om politikerna ännu inte har tagit i tu med frågan. Enligt min uppfattning kan politikerna i medlemsstater där tjänstemännen har varit så negativa till förslaget inte rimligen förklara för allmänheten varför deras land motsätter sig ett förslag från kommissionen som skulle förenkla tillvaron för hundratals eller tusentals av deras mikroföretag och småföretag. I det läget skulle den allmänt förekommande smutskastningen av Bryssel - detta ”byråkratiska monster” som påstås vara fast beslutet att reglera och kontrollera minsta aspekt av människors liv - avslöjas som ren och skär propaganda och falla samman, och det skulle bli uppenbart vem som i själva verket bär ansvaret för den överdrivna byråkratin.
Ur den här kommissionens synvinkel är detta motstånd beklagligt, eftersom förslaget utgör en väsentlig och symboliskt viktig del av vårt åtgärdsprogram för minskning av administrativa bördor i Europeiska unionen. Jag är Horst Schnellhardt mycket tacksam för hans betänkande och aktiva stöd. Jag vill uppmana er att stödja det, eftersom jag är övertygad om att ett tydligt politiskt budskap från Europaparlamentet av det slag som vi i dag kan sända ut kommer att ge även rådet den politiska drivkraft som behövs för att få igenom det här förslaget.
Horst Schnellhardt
föredragande. - (DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Med detta betänkande kan vi bidra till att minska byråkratin. Vi har lyckats klargöra att det är, och bör vara, möjligt att minska bördorna i samband med genomförandet av HACCP-kriterierna, särskilt för småföretag, utan att tumma på eller äventyra våra höga livsmedelshygieniska krav.
Som kommissionsledamoten har påpekat är det en prioriterad fråga att minska bördorna i samband med registerhållning. Jag vill erinra om att dessa möjligheter redan finns tillgängliga genom EU:s hygienpaket som trädde i kraft 2006. Vi har emellertid konstaterat att det efter detta paradigmskifte inom livsmedelshygienens område har uppstått svårigheter vad gäller genomförandet.
Det har alltid varit parlamentets och kommissionens uttalade mål att bevara livsmedelsproduktionens mångfald i ett EU med 27 medlemsstater. Det är inte mer än rätt och rimligt att även små slakteriaffärer ska kunna fortsätta sin verksamhet i framtiden. Enligt de uppgifter vi har fått från olika länder tycker emellertid en del småföretag i vissa regioner att det har blivit allt svårare för dem att överleva. Därför är det viktigt att uppmärksamma den flexibilitet som finns inbyggd i förordningarna och se till att den tillämpas i praktiken. Det är detta och ingenting annat som vi klart och entydigt har betonat i betänkandet.
Att bibehålla flexibiliteten innebär att vi bara nämner inriktningen på små och medelstora företag i skälen i ingressen. Härigenom möjliggörs exempelvis för företag som har elva i stället för tio anställda att komma i åtnjutande av förmånsbehandlingen så att även de kan ansöka om en minskning av administrativa bördor, självklart under förutsättning att de kan bevisa att det antingen inte föreligger några risker eller att de identifierade riskerna kontrolleras tillräckligt och regelbundet. I betänkandet betonas också att det är livsmedelsföretagens ansvar att lägga fram bevis för att det antingen inte föreligger några risker som måste förebyggas, elimineras eller reduceras till en acceptabel nivå, eller att identifierade risker kontrolleras tillräckligt och regelbundet genom att allmänna och specifika hygienkrav uppfylls.
År 2006 antog vi ett hygienpaket som i nuläget är tillämpligt inom EU-27. Därför lyckas jag inte begripa de ändringsförslag som lagts fram av Dorette Corbey, där det sägs att det bör vara medlemsstaternas sak att avgöra om man vill minska några bördor vid genomförandet av HACCP-förfarandet. Detta skulle leda till nya subsidiaritetssituationer, som vi i själva verket försökte undvika med förordningen, med andra ord vill vi inte se någon snedvridning av konkurrensen. Om Dorette Corbeys ändringsförslag antogs skulle det också strida mot förordningens intentioner, med följd att förordningen skulle motsäga sig själv. Detta är knappast något vi eftersträvar!
Texten som antogs i utskottet är förvisso godtagbar, men den begränsar uttryckligen möjligheten att minska bördorna för små och medelstora företag. Myndigheternas framträdande roll innebär också ett avsteg från principerna i förordningen. I förordningarna sägs det mycket tydligt att livsmedelsföretagen har ett ansvar för att upprätthålla god hygien och att de måste kunna bevisa att de kontrollerar alla risker.
Det har rests olika invändningar som går ut på att den planerade översynen av förordningarna under 2009 gör att det inte behövs några nya åtgärder nu. Jag är av en annan uppfattning. Till 2009 måste alla livsmedelsproducerande företag ha tillstånd. Det kommer troligtvis att uppstå problem i samband med tillståndsgivningen. Det kommer att ge upphov till en diskussion som hotar överlevnaden för exempelvis de små slakteriaffärer jag nämnde. Detta var i själva verket utgångspunkten för kommissionens beslut att lägga fram det här förslaget. Därför är det mycket viktigt att Europaparlamentet sänder en tydlig signal om avsikten med den relevanta förordningen. Denna signal sänds i första hand ut till livsmedelsföretag och tillsynsmyndigheter.
Europaparlamentet har tidigare visat goda resultat när det gäller att minska byråkratin, och bör göra det igen genom att godkänna dessa föreskrifter.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Herr talman! Jag vågar påstå att jag inte kommer att använda mina två minuter. Jag vill bara påpeka att utskottet för rättsliga frågor vid sin granskning av rättsliga principer ansåg att artikel 95 var den rättsliga grunden för första delen och artikel 175 för den andra delen.
Yttrandet från utskottet för rättsliga frågor kommer att beaktas när beslutet ska godkännas.
Péter Olajos
för PPE-DE-gruppen. - (HU) Tack så mycket, herr ordförande. För europeiska medborgare i det 21:a århundradet har hälsa och konsumtion av livsmedel av hög kvalitet en avgörande betydelse. Det är vår uppgift som parlamentsledamöter att gå i god för detta, men för att kunna göra det och tillvarata konsumenternas intressen behöver vi lagstiftning och förfaranden som HACCP-förfarandet.
Det är emellertid precis lika viktigt att vi inte överdriver och överreglerar våra liv, för om vi gör det främjar vi inte livskvalitet utan bara byråkrati. Enligt min uppfattning går det föreliggande kompromissförslaget i rätt riktning. Erfarenheten har hittills visat att de nu gällande HACCP-bestämmelserna i många fall är omotiverat strikta. Dessutom kan de inte alltid tillämpas i turism- och hotellsektorn, eftersom de bygger på de villkor och arbetsmetoder som används i livsmedelsindustrin.
Trots det har de nya medlemsstaterna, däribland Ungern, genomfört HACCP-bestämmelserna fullt ut och mer därtill. Våra företag har blivit lidande, många har gett upp traditioner och metoder som har använts i hundratals år, men detta kan inte vara vårt mål och därför måste vi göra förändringar.
För det första är det viktigt att framhålla att restauranger inte är livsmedelsfabriker och därför inte ska avkrävas att uppfylla samma bestämmelser, eftersom det underminerar kvalitet och traditioner. Låt oss inte glömma att Michelin-stjärnorna är äldre än HACCP-förfarandet. Vi måste minska den överdrivna mängden administrativa plikter. Jag stöder tanken att undantag från HACCP-bestämmelserna endast ska gälla mikroföretag och små och medelstora företag som kan kontrollera livsmedelshygienen.
Jag beklagar det faktum att mikroföretagen omnämns, medan undantaget för små och medelstora företag är dolt i texten. Det är viktigt att redovisa detta tydligt. Slutligen måste systemet vara mer flexibelt än vad som nu är fallet. Den behöriga nationella myndigheten bör i ett givet fall kunna fatta beslut i enlighet med sunt förnuft. Jag vill lyckönska föredraganden till hans betänkande.
Dorette Corbey
Herr talman, kommissionsledamöter, mina damer och herrar! Vem vill inte ha bättre bestämmelser? Vår grupp uppskattar verkligen de ansträngningar kommissionsledamot Günther Verheugen har gjort för att minska onödig byråkrati. Vi måste göra allt som står i vår makt för att hjälpa små och medelstora företag. Jag har inlett arbetet med hans förslag om livsmedelshygien och jag har hört mig för i Nederländerna. Mina kolleger har gjort samma sak i sina respektive hemländer. Hur går det för bagarna, slakteriaffärerna och de små livsmedelsaffärerna på olika håll i Europa?
Från Sverige har vi redan hört talas om problemen med servering av kaffebröd i församlingslokaler. Det har kommit klagomål från Nederländerna angående de regler som teatrar och biografer tvingas följa. I båda dessa länder har det emellertid visat sig att det inte var hygienlagstiftningen som var problemet. Vi har också fått andra budskap, exempelvis från småbutiker i Storbritannien som de senaste två åren har gjort stora ansträngningar för att tillämpa HACCP-principerna och var stolta över att ha klarat av det hela. Ska parlamentet nu tala om för dem att alltihop varit förgäves?
Det leder oss in på nästa sak jag vill säga. Under vår förra mandatperiod lade vi ner mycket arbete på reformen av den allmänna livsmedelslagstiftningen. Vi var tvungna till detta på grund av den bristande livsmedelssäkerheten och ett antal stora livsmedelsskandaler. Kärnan i livsmedelslagstiftningen är att ansvaret för livsmedelssäkerheten åvilar producenten. De offentliga myndigheterna har en kontrollfunktion. Vi går på tvärs mot den rollfördelningen om företag beviljas undantag utifrån en riskanalys, eftersom det innebär att regeringarna åter påtar sig ansvaret, och det vore i själva verket ett steg bakåt. Det är också ett onödigt steg, eftersom det under tiden har visat sig att genomförandet faktiskt avlöper mycket väl i flertalet medlemsstater. Småföretagen i EU:s medlemsstater har redan skapat ordning och reda i sina rörelser och de arbetar nu med praktiskt genomförbara hygienbestämmelser.
Vi bör hålla två saker i minnet. För det första ersatte den allmänna livsmedelslagstiftning som vi i dag hoppas kunna ändra en hel rad av bestämmelser. Även 2004 argumenterade parlamentet och särskilt PSE-gruppen för att bekämpa onödig byråkrati. Småföretag kan redan nu ansöka om flexibilitet enligt gällande bestämmelser. Vidare planeras en reform så snart som 2009. Om det finns några allvarliga problem kan de lösas 2009, det vill säga nästa år. Vår grupp är med andra ord inte övertygad om behovet av att snabbt hasta igenom förändringar utan en grundlig utvärdering.
Men samtidigt vill vi inte svika småföretagen och vi har därför lagt fram ett ändringsförslag som innebär att beslutet överlämnas åt medlemsstaterna. Om det uppstår akuta problem i någon av medlemsstaterna kan det landet självt besluta om man vill bevilja undantag. Herr Schnellhardt, detta ligger helt i linje med förordningen, och är dessutom mycket pragmatiskt och enkelt. Jag uppmanar er därför att stödja ändringsförslag 12.
Marios Matsakis
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Även jag vill gratulera föredraganden till hans stora arbetsinsats med betänkandet.
Förslaget syftar till att minska de administrativa bördorna för livsmedelsföretag. Mer konkret är det uttalade målet att undanta mikroföretag från de grundläggande skyldigheterna enligt HACCP-förfarandet, självklart utan att på något vis kompromissa med livsmedelshygienen och konsumenternas hälsa. Detta bedömdes vara nödvändigt eftersom företag med färre än tio anställda, vars verksamhet i huvudsak består av livsmedelsförsäljning direkt till slutkonsumenten, drabbas hårt av de betungande byråkratiska kraven i HACCP-förfarandet och det i en utsträckning som i många fall oundvikligen leder till konkurs.
Ett sådant syfte ligger helt i linje med vår uttalade önskan att stödja småföretag i deras i många fall ojämlika kamp för överlevnad mot stora företag. I vissa skeden av våra förhandlingar framkom det att detta syfte inte delades av vare sig föredraganden eller rådet. Jag drog slutsatsen att de föredrog en linje som var, och uppenbarligen fortfarande är, att undantag och flexibilitet ska beviljas i samma utsträckning för alla företag, små som stora. Det kanske vid första påseendet verkar rimligt i teorin, men i praktiken är det grovt orättvist mot små företag och strider klart mot det som var lagstiftningens ursprungliga syfte, vilket självklart var att hjälpa mikroföretagen.
Somliga kanske hävdar att det är detsamma som förmånsbehandling och orättvis konkurrens. Ur en strikt laglig och renodlat teoretisk synpunkt kanske de har rätt, men sett till vad som är rättvist och långsiktigt genomförbart är det som om man skulle sätta en två meter lång tungviktschampion i boxningsringen tillsammans med ett barn som är hälften så långt och låta dem slåss på lika villkor. Vår inställning är att de små och svaga under vissa omständigheter behöver lite extra hjälp. I annat fall förvandlas vår inre marknad till en dödsbringande damm där de stora fiskarna äter upp de små och därefter troligen varandra. Vi kommer att rösta i enlighet med den inställningen. Jag uppmanar er att rösta för att skydda Europas småföretag.
Leopold Józef Rutowicz
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! Horst Schnellhardts betänkande innehåller en rad viktiga ändringsförslag i förhållande till kommissionens förslag. Vissa av ändringsförslagen handlar om skillnaderna mellan Europaparlamentets och rådets förordning nr 852 om livsmedelshygien och förordning nr 11. Förslaget syftar till ökad flexibilitet från de berörda organens sida i fråga om livsmedelshygien och till att förenkla förfarandena. Båda dessa frågor är synnerligen viktiga för småföretag som är verksamma på lokala och regionala marknader.
Genomförandet av förordningen kommer att kräva samarbete mellan tillsynsorgan på olika nivåer av marknaden, fortlöpande marknadskontroll och lämpligt stöd från kommissionen, exempelvis när det gäller utbyte av bästa praxis. Om föredragandens ändringsförslag antas kommer denna förordning att få en gynnsam effekt på marknaden, och därför stöder vi den.
Kartika Tamara Liotard
för GUE/NGL-gruppen. - (NL) Herr talman! EU:s medborgare har rätt till säkra livsmedel. Det menar jag alltid bör vara det huvudsakliga budskapet i debatter som denna och den huvudsakliga underförstådda förutsättningen för EU:s politik. Självklart är det också viktigt att se till att medborgarna hindras av så få byråkratiska regler som möjligt, men gällande bestämmelser medger redan nu att mikroföretag undantas från de mest komplicerade administrativa hygienkraven. Kaffeservering på gemenskapscentra eller läskförsäljning i stall är inte hotade och andra företag måste bara se till att de iakttar god hygien. Det är därför inte nödvändigt att bevilja nya undantag, bortsett från de som omfattar små mikroföretag, och det är inte alls förnuftigt att utöka antalet undantagsfall eller göra bestämmelserna mer otydliga, vilket föredraganden tycks vilja göra på vissa punkter. I likhet med konsumentorganisationerna vill jag starkt avråda från detta.
Irena Belohorská
(SK) Jag vill tacka föredraganden Horst Schnellhardt för hans betänkande, som tar upp två olika frågor som omfattas av olika förfaranden. Eftersom livsmedelshygien faller under medbeslutandeförfarandet kommer detta förfarande oundvikligen att bli ett hinder inom området för priser och transportvillkor, eftersom endast samrådsförfarandet krävs där. Jag håller med om att livsmedelssäkerhetskraven i enskilda medlemsstater måste vara desamma över hela linjen, eller åtminstone inte väsentligen bör skilja sig åt. Här kommer vi emellertid in på frågan om EU-importen från tredje länder där livsmedlen är fulla av bekämpningsmedel. Vi har en förorenad miljö som har en negativ inverkan på människors hälsa. Vi måste följaktligen göra allt vi kan för att förhindra att ohälsosamma livsmedel skadar vår hälsa.
Vi måste börja testa livsmedel, deras sammansättning och råvaror av animaliskt eller vegetabiliskt ursprung, med avseende på hälsorisker, acceptabel hygiennivå och biologiska värden. Vi måste inrikta oss på spårning och eventuell förfalskning. Vi måste genomföra tester för att upptäcka främmande ämnen i livsmedel och koncentrera oss på vardagsanvändningen. Exempelvis ska vi inte enbart testa ftalater i leksaker, som inte används av alla till vardags. Slovakiska producenter kritiseras ofta när det gäller livsmedelshygien. Jag måste emellertid påpeka att Slovakien har mycket hårdare livsmedelsstandarder än de 15 gamla medlemsstaterna.
Frieda Brepoels
- (NL) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka föredraganden för hans utmärkta samarbete. Vid första anblicken ser ärendet okomplicerat ut, men när vi lyssnar till ledamöterna hör vi att så alls inte är fallet. Det bör vara uppenbart för alla att alla företag faktiskt måste sträva efter att garantera en så bra livsmedelshygien som möjligt, men självklart behöver inte alla företag uppnå detta mål på exakt samma sätt. Jag tror att det är avgörande att behöriga myndigheter i medlemsstaterna verkligen använder sig av den flexibilitet som den nuvarande förordningen redan nu innehåller, och undantar vissa livsmedelsföretag från det som när allt kommer omkring är ett mycket komplicerat HACCP-förfarande, självklart på villkor att samma normer för livsmedelssäkerhet kan uppvisas och garanteras. Jag anser att det är fullt möjligt att göra detta genom att iaktta god hygienpraxis baserad på branschvisa riktlinjer, likt de som redan har utformats i vissa länder.
Jag vill ändå be kommissionsledamoten - om han vill lyssna på mig en stund, eftersom jag ser att han pratar med föredraganden - att förtydliga sig på vissa punkter. Han har sagt att alla livsmedelsföretag ska omfattas oavsett storlek. Jag vill ändå höra honom säga om han verkligen tror att detta betänkande erbjuder större flexibilitet till ett bredare spektrum av livsmedelsföretag, och inte bara mikroföretag.
För det andra har kommissionsledamoten just sagt att medlemsstaterna inte ska påläggas ytterligare bördor men att det kan bli extra bördor för företagen. Det jag verkligen skulle vilja höra är därför om det är möjligt att utgå från de sektorsvisa riktlinjerna för de bevis företagen måste leverera, så att de inte förorsakas ytterligare byråkratiskt krångel.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) I betänkandet pekas på behovet av att minska byråkratin inom två områden.
Enligt förordning nr 11 om avskaffande av diskriminering såvitt avser fraktsatser och befordringsvillkor måste transportföretag upprätta en transporthandling som bland annat ska innehålla transportsträckor, färdvägar och gränsövergångar. När det gäller transporter syftar förslaget till att minska vissa skyldigheter att tillhandahålla statistik på transportområdet.
Vad beträffar förordning (EG) nr 852/2004 om livsmedelshygien vill jag stödja det ändringsförslag som har lagts fram av den europeiska socialistgruppen, där behöriga organ tillåts undanta näringsidkare i livsmedelsbranschen från genomförandet av en eller flera av de obligatoriska åtgärderna, förutsatt att dessa organ kan visa att det inte föreligger någon risk som måste undvikas eller att alla identifierade risker kontrolleras tillräckligt och regelbundet genom tillämpningen av de allmänna och särskilda hygienkraven för livsmedel. Det handlar i huvudsak om bagerier, slakteriaffärer, frukt- och grönsaksbutiker samt marknadsstånd.
Holger Krahmer
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Livsmedel och hygien hör ihop, därom råder ingen tvekan. Alla har vi någon gång i vårt liv ätit någonting ”dåligt”. Å andra sidan ger oss inte överdriven försiktighet och överdrivet sträng lagstiftning något överflöd av livsmedel som till punkt och pricka uppfyller hygiennormerna. Det är mer troligt att en liten producent lägger ner sin affär eftersom han inte har råd att betala för den extra personal som krävs för att fylla i papper i stället för att baka bröd. Min värd, som bakar frukostbröden, behöver inte föra bok över huruvida han har torkat av bakbordet eller diskat. Om han hade missat dessa grundläggande försiktighetsåtgärder skulle han när allt kommer omkring ändå inte ha några kunder. Det som händer är att vi håller på att glida över från en ansvarsfull lagstiftning till ett regelrytteri som gör mer skada än nytta. Därför är jag klart positiv till att lätta de administrativa bördorna för företagen och i synnerhet mikroföretagen, som har svårare att hantera dessa bördor än de större företagen.
Jag vill att den ökade medvetenheten om konsekvenserna för mikroföretagen överförs till andra lagstiftningsområden som vi diskuterar här i kammaren, särskilt när det gäller miljö och konsumentfrågor.
Andreas Mölzer
(DE) Herr talman! Vi har röstat för ett system där varje företag som producerar, bearbetar eller säljer livsmedel fortlöpande och konsekvent måste kontrollera och dokumentera varje etapp i sitt arbete.
Medan vi sitter här och diskuterar om livsmedelshygienen kan garanteras, undermineras emellertid konsumenternas förtroende av galna ko-sjukan och skandaler som bland annat handlar om ruttet kött, utspädd olivolja och glycerinhaltigt vin. Det faktum att allt fler genmodifierade livsmedel kommer in i EU, trots att de förkastas av 70 procent av befolkningen, bidrar knappast heller till att stärka förtroendet. Därför måste vi ta dagens beslut under noga beaktande och vi måste se till att medborgarnas hälsa inte offras i vår kohandel med livsmedelsföretagen inför toppmötet mellan EU och USA.
Vi kan inte kräva att våra egna producenter ska följa strängare bestämmelser samtidigt som vi tillåter import av livsmedel som inte framställs i enlighet med samma strikta normer, med tanke på att det när allt kommer omkring ger dem fördelar ur pris- och konkurrenssynpunkt. I något skede kommer även våra inhemska producenter att börja kräva undantag, med all rätt.
Avril Doyle
(EN) Herr talman! Syftet med detta förslag är att minska de administrativa bördorna för småföretag. Förslaget kom från generaldirektoratet för näringsliv och industri och ingick i initiativet ”bättre bestämmelser”. Även om jag är mycket positiv till tanken på att minska de administrativa bördorna för småföretag menar jag att förslaget tyvärr var oklart utformat redan från början (Horst Schnellhardts ändringsförslag är ytterst värdefulla) eftersom vissa företag, såsom ambulerande matförsäljare och försäljare av livsmedel i anslutning till bilverkstäder - två kategorier av företag som verkligen behöver omfattas av hygienbestämmelserna - inte behöver tillämpa alla hygienbestämmelser.
Hygienlagstiftningen medger att företag som inte behöver tillämpa hela HACCP-förfarandet beviljas undantag efter godkännande av behöriga myndigheter. Problemet visar sig vara att myndigheterna i vissa medlemsstater inte använder sitt utrymme för fri bedömning, och i vissa regioner av EU uppmanas små godisbutiker och rentav kyrkor att tillämpa hela HACCP-förfarandet.
Jag menar att det är tillämpningen av den ursprungliga lagstiftningen som är problemet och inte lagstiftningen i sig.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Jag anser att Günther Verheugens ansträngningar för att hjälpa små och medelstora företag förtjänar helhjärtat stöd och jag vill även tacka Horst Schnellhardt. Livsmedelssäkerheten har avgörande betydelse i Europeiska unionen, men vi bör enbart reglera och kontrollera den förnuftigt och rationellt.
Folk har ofta en känsla av att överdriven reglering från EU:s sida hjälper multinationella företag och inte små och medelstora företag. Günther Verheugen har rätt i att nationella tillsynsmyndigheter fortsätter att förvärra situationen, med följd att små och medelstora livsmedelsföretag inspekteras i onödan även i Ungern, och bestämmelserna följs på ett överdrivet och forcerat sätt, samtidigt som man inte vågar vidta några verkliga åtgärder mot multinationella företag som har en större lobbymakt.
Tyvärr kommer detta betänkande inte att vara till hjälp för de små byslakterier och bagare som redan har tvingats lägga ner verksamheten till följd av obegripliga överregleringar, men jag anser att betänkandet bör stödjas förbehållslöst.
Ewa Tomaszewska
(PL) Herr talman! Jag stöder kommissionens förslag. Genom att minska de byråkratiska bördorna för småföretag, små affärer och tjänsteleverantörer kommer många fler sådana företag att kunna överleva. Därför är det av intresse för småföretagarna, deras anställda och för konsumenterna. Förutsatt att HACCP-förfarandets kriterier inte åsidosätts och förutsatt att hygienen upprätthålls i livsmedels- och tjänsteproduktionen inom detta område är det följaktligen värt att hjälpa små bagerier, konfektyraffärer, slakteriaffärer, grönsakshandlare och små kaféer - företag som i många fall är familjedrivna. Effekterna av dessa lagförändringar bör emellertid kontrolleras i efterhand. Jag gratulerar föredraganden.
Christa Klaß
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Vi pratar inte om huruvida vi vill ha mer hygien eller mindre. Vi pratar om att minska bördor och minska byråkratin för små och medelstora företag. Den fråga vi än en gång måste ställa oss är den följande: är HACCP-förfarandet lämpligt och nödvändigt i alla situationer och i alla företag, stora som små och oavsett vem som är ansvarig?
När det gäller företag som i första hand arbetar med direktförsäljning av livsmedel till slutkonsumenten - exempelvis bagerier, slakteriaffärer, små livsmedelsaffärer, och marknadsstånd samt kaffeserveringar på bondgårdar, vinbarer, och de säsongsöppna vintavernor som drivs av vingårdar där ägaren är känd av kunden och i de flesta fall personligen står till dennes förfogande - måste vi tveklöst tillämpa andra kriterier än de som omfattar stora företag.
Det här handlar om att avveckla byråkratin och det handlar om ansvarsskyldighet. Jag anser att vi visst ska utnyttja subsidiaritetsprincipen här, men inte genom att begära att vi ska ges möjlighet att införa väsentligt olika krav i enskilda medlemsstater. Vi måste ha en rättvis spelplan ur konkurrenssynpunkt. Jag stöder därför kommissionens förslag och Horst Schnellhardts betänkande.
Pierre Pribetich
(FR) Herr talman! Ingen förnekar att vi måste upprätta ett förfarande som bygger på principerna om riskanalys och kritiska kontrollpunkter. Alla välkomnar det faktum att EU på gemenskapsnivå föreslår nydanande lagstiftning om livsmedel för att garantera våra medborgare högsta möjliga livsmedelssäkerhet. Vi måste emellertid minska mängden meningslös byråkrati, särskilt för små företag och mikroföretag, och slå vakt om effektiviteten utan att tumma på målsättningarna på livsmedelsområdet.
Måste vi drabbas av hälso- och regleringsfobi och tappa all sans? Självklart inte.
Som vald företrädare för Bourgogne-Franche Comté i parlamentet är jag bekant med de metoder som små företag och mikroföretag använder sig av vid framställningen av de många olika ostsorterna i min region. Vid ostframställning krävs det bakterier. Genom att de tillsätts i pastöriserad mjölk - detta gäller vissa ostar - uppfyller dessa produkter högt ställda livsmedelsnormer. Ökar vi på mängden kontrollförfaranden försvagar vi de små företagen och mikroföretagen.
Därför uppmanar jag parlamentet att godkänna ändringsförslag 12, som underlättar denna flexibilitet. När det gäller respekten för kulturell mångfald och dialog anser jag att det är viktigt att...
(Talmannen avbröt talaren.)
Günter Verheugen
ledamot av kommissionen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Låt mig än en gång göra några förtydliganden. Det här handlar inte om att förändra den nuvarande lagstiftningen om livsmedelshygien. De bestämmelserna kommer inte att ändras det minsta, och det kommer inte att beviljas undantag av något slag. I framtiden, precis som nu, kommer alla att vara skyldiga att följa våra bestämmelser om livsmedelshygien. Vad vi i dag talar om är något helt annat. Vi talar om huruvida dagens ytterst komplicerade och byråkratiska bestämmelser bör tillämpas på alla företag om de i förfarandets första skede kan bevisa att det absolut inte föreligger någon risk eller att kontrollen av risken är tillräcklig. Det är syftet med detta förslag.
Till svar på min fråga: förslaget berör endast de företag som i ett första skede kan visa att det inte föreligger några risker med avseende på livsmedelshygien, eller att kontrollen av sådana risker är tillräcklig. Denna bestämmelse kommer självklart att särskilt påverka små och medelstora företag och i synnerhet mikroföretag, som kommer att upptäcka att det är enkelt att lägga fram nödvändiga bevis. Förslaget kommer inte att leda till ytterligare bördor för myndigheterna, såvida inte Richard Corbetts extra ändringsförslag antas, eftersom det skulle medföra att myndigheterna måste vidta åtgärder i varje skede av förfarandet. I så fall skulle den administrativa bördan öka.
Jag uppmanar er att stödja föredragandens förslag. Han har verkligen förbättrat kommissionens ursprungliga förslag. Vad vi försöker uppnå är ganska okomplicerat: den befintliga lagstiftningen tillämpas för närvarande på ett sätt som inte överensstämmer med lagstiftarens ursprungliga intentioner. Med dagens ändrade förslag vill vi försäkra oss om att lagstiftningen tillämpas enligt lagstiftarens ursprungliga intentioner.
(EN) Bilaga - Kommissionens ståndpunkt
Kommissionen betonar att ändringen av HACCP-förordningen inte försvagar befintliga livsmedelshygieniska krav. Det syftar endast till att skapa större klarhet och därigenom främja en mer effektiv användning av gällande flexibilitetsbestämmelser i förordningen vad avser rapporteringsskyldighet.
I de gällande bestämmelserna om flexibilitet vad avser rapporteringsskyldighet skiljer man inte mellan företag av olika storlek. Med tanke på arten av de stora livsmedelsföretagens verksamhet, är det mindre troligt att dessa bestämmelser kommer att tillämpas på stora företag. Ändringen kommer därför troligtvis att främst gynna små och medelstora företag. I ett föreslaget nytt skäl utsägs detta tydligt.
Det ändrade förslaget skapar inga ytterligare administrativa bördor för behöriga myndigheter eftersom ansvaret att visa att reglerna följs fortsätter att uteslutande åvila livsmedelsföretagen.
Syftet med ändringen är att minska företagens administrativa bördor genom en mer effektiv tillämpning av de befintliga bestämmelserna om flexibel rapporteringsskyldighet.
Horst Schnellhardt
föredragande. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är mycket tacksam för de olika bidragen till debatten. Jag tror att så gott som samtliga bidrag har klargjort en sak, nämligen att vi har viljan att minska byråkratin, och att vi har viljan att minska bördorna för små och medelstora företag i Europa vid genomförandet av HACCP-bestämmelserna.
Nu är det upp till oss att ge uttryck åt denna vilja genom att rösta för rätt ändringsförslag, det vill säga ändringsförslag 10, som vi har enats om tillsammans med kommissionen och företrädarna för rådets ordförandeskap. Detta ändringsförslag förklarar klart och entydigt vad vi vill uppnå.
På så vis kan vi gripa oss an arbetet resolut, och utgå från de förordningar som antogs 2006. Vi vill förse myndigheterna, och självklart livsmedelsföretagen, med ett förfarande som ger dem möjlighet att reagera snabbt. Som jag påpekade i mitt anförande tidigare i dag kommer svårigheterna att uppstå i samband med tillståndsgivningen för företag fram till 2009.
Här måste vi sända ut ett tydligt budskap. Vi vill minska byråkratin och vi vill upprätthålla hygienkraven. De vattnas inte ur med detta förslag. Jag menar att det är ett budskap som förmedlar det parlamentet vill.
Talmannen
Mina gratulationer till ett utmärkt arbete, herr Schnellhardt.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum kl. 11.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Gyula Hegyi  
skriftlig. - (HU) Myndigheternas inspektioner i Ungern, som inträffar under sommaren, visar att det ofta förekommer vissa hygienproblem med tillfälliga handlare, fast food-försäljning och marknadsstånd. Detta är också ett välkänt fenomen i andra länder. Jag håller med om att vi måste minska den onödiga byråkratin, framför allt om bestämmelserna gör det omöjligt för små företag att bedriva verksamhet. Att vi begränsar lagstiftningens räckvidd får dock inte innebära att livsmedelssäkerheten undermineras.
Till skillnad mot andra kontinenter håller livsmedelsbestämmelserna inom EU en unik och mycket hög nivå. Det må finnas brister i genomförandet, men dessa problem måste inte nödvändigtvis lösas genom att reglerna försvagas. Av det skälet kan vi bara bevilja undantag från HACCP-förfarandet och unionens hygienkontroll i de fall där vi är fullständigt säkra på att vi inte därigenom orsakar någon skada. Som vi brukar säga i Ungern är det bättre att vara rädd än att bli förskräckt.
