Elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster - Europeisk myndighet för marknaden för elektronisk kommunikation - Maximal nytta av den digitala utdelningen i Europa: Ett gemensamt sätt att hantera det spektrum som frigörs i samband med övergången till digitala sändningar - Elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, integritetsskydd och konsumentskydd (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatten om
betänkandet av Catherine Trautmann, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, direktiv 2002/19/EG om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter och direktiv 2002/20/EG om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster - C6-0427/2007 -,
betänkandet av Pilar del Castillo Vera, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk myndighet för marknaden för elektronisk kommunikation - C6-0428/2007 -,
betänkandet av Patrizia Toia, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, om maximal nytta av den digitala utdelningen i Europa: Ett gemensamt sätt att hantera det spektrum som frigörs i samband med övergången till digitala sändningar, och
betänkandet av Malcolm Harbour, för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2002/22/EG om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, direktiv 2002/58/EG om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation och förordning (EG) nr 2006/2004 om konsumentskyddssamarbete - C6-0420/2007 -.
Luc Chatel
rådets ordförande. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Ni behöver bara titta på några siffror för att se hur strategiskt viktiga telekommunikationer och den nya informationstekniken är för Europa: telekomtekniken svarar i sig för en fjärdedel av EU:s tillväxt och för 40 procent av våra produktivitetsvinster. Om ni går till en rad studier som har genomförts kan ni se att 50 procent av tillväxtgapet mellan USA och Europa de senaste tolv åren hänger samman med skillnader i utvecklingen inom området för informations- och kommunikationsteknik. Europa måste därför investera långsiktigt i denna sektor. En snabb översyn av EU:s regelverk för elektronisk kommunikation har således avgörande betydelse för att främja konkurrenskraft och tillväxt i den europeiska ekonomin.
Som jag sa vid utfrågningen i utskottet för industrifrågor, forskning och energi är det franska ordförandeskapets mål att nå en politisk överenskommelse vid telekommunikationsministrarnas möte i rådet den 27 november, som i sak givetvis så långt som möjligt måste grunda sig på de ståndpunkter som antagits i Europaparlamentet. För att nå dithän har rådet planerat att hålla 15 arbetsmöten under andra halvåret 2008. Jag vill därför ägna en liten stund åt att informera er om rådets huvudlinje i de centrala frågor som behandlas av de tre föredragandena Catherine Trautmann, Pilar del Castillo och Malcolm Harbour. Min kollega Éric Besson kommer att ta upp Patrizia Toias betänkande om digital utdelning.
Jag vill berömma den ansenliga mängd arbete som dessa tre föredragande har uträttat i frågor som jag alldeles strax ska komma in på. Som jag ser det bidrar deras arbete till att klargöra situationen och skapar en ny grund för att inleda diskussionerna med rådet, och jag vill betona att det finns en stor samsyn mellan våra båda institutioner - parlamentet och rådet.
Jag vill börja med att gratulera Catherine Trautmann till det arbete hon hittills har uträttat som föredragande för direktivet om ändring av ramdirektiven om ”tillträde” och ”auktorisation”. Jag vill berömma henne för att hon är beredd att möta den utmaning vi ställs inför genom utvecklingen av nästa generations nätverk, en viktig fråga för alla aktörer inom sektorn och för medlemsstaterna.
Fru Trautmann! I ert betänkande betonar ni behovet av att fortsätta främja konkurrens, i synnerhet infrastrukturbaserad sådan, och det är också rådets uppfattning. I betänkandet föreslår ni att man i ökad utsträckning ska använda sig av geografisk segmentering av marknaden för att på förhand undanröja regelkrav där det finns en effektiv konkurrens. Denna fråga debatteras för närvarande i rådet.
Jag vill nu övergå till regleringen av marknaderna, i synnerhet den föreslagna utvidgningen av kommissionens vetorätt mot åtgärder som föreslås av tillsynsmyndigheter. Catherine Trautmann betonar i sitt betänkande att kommissionen ska spela en medlande snarare än en dömande roll. Hon föreslår därför en samregleringsmekanism varigenom en fråga ska kunna hänskjutas till den nya gruppen av tillsynsmyndigheter, exempelvis när en åtgärd som har föreslagits av en tillsynsmyndighet ifrågasätts av kommissionen. Parlamentets föredragande försöker därför hitta en kompromiss mellan status quo och den vetorätt som ursprungligen föreslogs av kommissionen, vilken som ni vet har mött motstånd från medlemsstaterna. Detta innebär ett verkligt framsteg i förhållande till den ursprungliga texten i vad som är en mycket känslig fråga för rådet, som i det här skedet inte verkar vara berett att ge kommissionen så stora befogenheter.
En annan fråga som har varit föremål för hetsiga diskussioner är funktionell delning. Catherine Trautmann föreslår i sitt betänkande att funktionell delning ska behållas som en exceptionell åtgärd för nationella tillsynsmyndigheter. Den exceptionella åtgärdens genomförande omgärdas med restriktioner, eftersom det ska krävas både ett förhandsgodkännande från kommissionen och ett positivt yttrande från organet för europeiska tillsynsmyndigheter inom telekommunikation (BERT). Den strategi som valts av föredraganden förefaller över lag överensstämma med den kompromiss som håller på att ta form i rådet i den här frågan, nämligen att man behåller denna åtgärd, dock utan att den tillåts användas i någon större omfattning.
En annan viktig fråga i dessa förhandlingar är förvaltningen av radiofrekvenser. Parlamentets föredragande förordar liksom rådet en strategi med gradvis förändring av spektrumhanteringen för att hitta en balans mellan neutralitetsprincipen, som åberopas av kommissionen, och svårigheten att förvalta denna knappa resurs. I det betänkande som slutligen antogs av industriutskottet introduceras också en ny komponent genom att man föreslår att det ska inrättas en ny kommitté för radiospektrumpolitik (RSPC), som ska bistå Europaparlamentet, rådet och kommissionen i frågor som rör radiospektrumpolitik. Kommittén ska få till uppgift att lägga fram ett lagstiftningsförslag om användning av radiospektrum. I denna fråga menar jag att rådet har beaktat Europaparlamentets legitima krav på att bli mer delaktigt i arbetet med att ta fram övergripande riktlinjer för förvaltningen av radiofrekvenser, men som ni vet vill rådet också undvika en situation där det finns alltför många organ som ansvarar för denna resurs och bevara den flexibilitet som krävs för dessa marknader och radiofrekvenser, som en strategisk resurs för innovation.
Jag vill berömma kvaliteten på Pilar del Castillos betänkande om inrättande av en europeisk myndighet för marknaden för elektronisk kommunikation. Jag vill påpeka att det är en mycket känslig fråga som behandlas, en fråga som också är föremål för en bred konsensusöverenskommelse mellan parlamentet och rådet. Fru del Castillo! I betänkandet drar ni slutsatsen att den europeiska myndigheten, i den form som ursprungligen föreslogs, inte är rätt lösning för att stärka samarbetet mellan tillsynsmyndigheter och främja en harmonisering av praxis. Det är även rådets ståndpunkt. Ni motsätter er inrättandet av en europeisk supertillsynsmyndighet och föreslår att det ska inrättas ett organ - BERT - som står närmare tillsynsmyndigheterna och åtnjuter större självständighet i förhållande till Europeiska kommissionen, och som har en mycket enklare struktur och styrning än vad som ursprungligen föreslogs. Rådet är medvetet om alla dessa argument, men som ni ju vet har en majoritet av medlemsstaterna fortfarande vissa invändningar mot tanken på att inrätta ett gemenskapsorgan. De kommande veckorna måste rådet därför försöka hitta en balans mellan två olika alternativ: en institutionalisering av ett privaträttsligt organ som omfattar europeiska tillsynsmyndigheter eller inrättandet av ett organ vars oberoende måste garanteras.
Mina avslutande synpunkter handlar om Malcolm Harbours betänkande. Jag vill tacka honom för hans gedigna arbete, och välkomnar särskilt att grundläggande konsumenträttigheter beaktas. Både parlamentet och rådet stöder de åtgärder kommissionen har föreslagit i syfte att stärka konsumentskyddet, en fråga som nyligen har aktualiserats till följd av kommunikationstjänsternas ökade påverkan på medborgarnas dagliga liv.
De främsta förslagen i Malcolm Harbours betänkande är att man bör fastställa vilka uppgifter som ska finnas med i konsumentavtal, att medlemsstaternas åtgärder för funktionshindrade ska stärkas och att väntetiderna för nummerportabilitet ska kortas i syfte att förbättra konkurrensen. Rådet stöder helhjärtat alla dessa åtgärder.
Jag anser att frågan om skydd av privatlivet, som togs upp under det fördjupade samarbetsförfarandet tillsammans med Alexander Alvaro i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, också är en viktig fråga som behöver hanteras och det gläder mig exempelvis att oönskade SMS-meddelanden har tagits upp.
När det gäller copyrightfrågan föreslår Malcolm Harbour i sitt betänkande att man behåller kravet på att nätoperatörer för elektroniska kommunikationstjänster ska förse kunderna med all information de kan behöva om olaglig användning av nät och tjänster. Man föreslår också att samarbetet mellan alla berörda parter ska stärkas för att främja spridning av lagliga erbjudanden. Detta tycks vara balanserade åtgärder, men vi måste ta i beaktande att frågan är mycket känslig, både för parlamentet och för rådet.
För att sammanfatta det jag har att säga om mina ansvarsområden, innan jag lämnar ordet till min kollega Éric Besson som ska ta upp frågan om digital utdelning, så anser vi att parlamentet och rådet till stor del är överens i dessa frågor, även om det är riktigt att åsikterna om hur detaljerat direktivet bör vara går lite isär. Vi ska självklart göra vårt yttersta för att fortsätta vårt nära samarbete med parlamentet och kommissionen så att vi så snart som möjligt kan få till stånd en kompromiss mellan de tre institutionerna.
Talmannen
Tack, herr Chatel. Luc Chatel är statssekreterare med ansvar för industri- och konsumentfrågor.
Vi bryter i dag ny mark genom att fråga ut en andra företrädare för rådet, nämligen Éric Besson, statssekreterare från premiärministerns kansli.
Éric Besson
rådets ordförande. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Precis som min kollega Luc Chatel just har sagt faller det på mig att ta upp den mycket viktiga frågan om digital utdelning.
Den 12 juni 2008 antog rådet sina slutsatser om kommissionens meddelande med titeln ”Maximal nytta av den digitala utdelningen i Europa: Ett gemensamt sätt att hantera det spektrum som frigörs i samband med övergången till digitala sändningar.” Genom övergången från analoga radiosändningar kommer spektrum att frigöras i UHF-banden, vilket är särskilt attraktivt på grund av UHF-radiovågornas signalspridningskapacitet. Övergången till digitala sändningar innebär helt nya möjligheter som vi måste utnyttja maximalt. Det är syftet med Patrizia Toias betänkande, som ni kommer att yttra er om, och här skulle jag vilja berömma det högklassiga arbete hon har utfört.
Som Patrizia Toia visar i sitt betänkande uppgår det sammanlagda värdet av de marknader för elektroniska kommunikationstjänster som är beroende av radiospektrum i EU till drygt 250 miljarder euro, motsvarande 2,2 procent av EU:s årliga BNP. En god spektrumförvaltning kan avsevärt bidra till uppfyllandet av Lissabonmålen om konkurrenskraft och ekonomisk tillväxt och tillgodose en rad olika sociala, kulturella och ekonomiska behov hos EU:s medborgare. Konkret kommer en klok och förnuftig användning av digital utdelning att bidra till att minska den digitala klyftan, särskilt i mindre gynnade områden, randområden och landsbygdsområden. Som er föredragande helt riktigt påpekar måste radiospektrum som frigörs tack vare övergången till digitala sändningar omfördelas så snart som möjligt.
Jag kan nu berätta att rådet i huvudsak instämmer i föredragandens uppfattning att man med hjälp av en samordnad strategi för spektrumanvändningen på europeisk nivå kan se till att den digitala utdelningen utnyttjas optimalt. Genom att identifiera ett harmoniserat delband för nya elektroniska kommunikationstjänster kommer operatörer och tillverkare av utrustning att kunna verka på en tillräckligt stor marknad. Detta är en strategisk fråga för den industriella och politiska utvecklingen i Europa.
Om Europa lyckas samordna sina åtgärder inom området för digital utdelning, som man gjorde med GSM, kommer man att få en historisk möjlighet att under de närmaste 20 åren lansera en central politik som främjar EU:s industri och konsumenter. Rådet anser dock, vilket ministrarna betonade i juni, att vi bör iaktta principen om att garantera en flexibel användning av digital utdelning, trots de begränsningar som krävs för att undvika skadliga störningar eller främja mål kopplade till allmänintresset, exempelvis bred tillgänglighet för en tjänst, mediernas mångfald och den kulturella och språkliga mångfalden. Diskussionen om spektrumtilldelning måste utan dröjsmål fortgå i medlemsstaterna, men om gemenskapens strategi ska bli framgångsrik måste den vara samordnad med de nationella beslut som för närvarande fattas om återanvändning av frekvenser.
Jag vill avsluta med att säga att rådet därför uppmanar kommissionen att inleda de utredningar och samråd som krävs för att utarbeta en gemensam grund för en samordnad spektrumanvändning - och jag vet att den redan har gjort detta. Kommissionen uppmanas också att stödja och bistå medlemsstaterna för att uppnå detta mål. Rådet ser därför med stort intresse fram emot den rapport som kommissionen ska presentera i december 2008 om resultatet av denna process och om de vidare åtgärder som krävs.
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill börja med att tacka föredragandena, Catherine Trautmann, Pilar del Castillo Vera, Patrizia Toia och Malcolm Harbour, för deras arbete med en mycket komplicerad fråga och för deras mycket konstruktiva förslag. Jag vill också tacka parlamentet i stort, för det har varit ett hårt arbete, och jag vet att det har inneburit ett mycket grundligt och omfattande förarbete - utfrågningar med berörda parter och granskningar av betydelsen i hundratals ändringsförslag - och jag vet att arbetet också har varit en kamp mot klockan, men det är ofta under sådana omständigheter som man når de bästa resultaten, och det är förvisso giltigt här.
Oavsett hur gediget det befintliga regelverket är i många avseenden, är alla överens om att det finns ett stort behov av att förbättra det. Varför? Vi måste förstärka skyddet för konsumenterna genom att se till att de kan göra välunderbyggda val bland ett brett utbud av konkurrerande produkter och tjänster. Vi måste se till att medlemsstaterna i förvaltningen av sitt nationella spektrum - vilket som jag tidigare nämnt är en mycket värdefull resurs - skapar sociala och ekonomiska fördelar tack vare att deras förvaltning är effektiv, genomblickbar och flexibel och tack vare att samordningen på EU-nivå har förbättrats. Vi måste försäkra oss om att vårt regelsystem underlättar och inte förhindrar investeringar i nästa generations nätverk, så att Europa bevarar sin konkurrenskraft i det 21:a århundradet.
Till syvende och sist - och det ligger bakom alla våra ansträngningar - måste vi stärka den inre marknaden. Detta är inte bara tomma ord, utan det handlar om att förse EU med en konkurrenskraftig inre marknad som ger stordriftsfördelar inte bara inom sektorn för elektronisk kommunikation utan även för medborgarna och ekonomin ur ett större perspektiv. Det är EU:s ekonomi i stort som gynnas och som måste stärkas. Låt oss dra nytta av vår europeiska kontinent, låt oss undanröja de hinder som leder till en fragmentarisering och till minskad ekonomisk och samhällelig effektivitet.
Alla dessa fyra grundläggande områden - konsumentskydd, spektrum, investeringar och den inre marknaden - är mycket viktiga, och det har parlamentet förstått. Jag måste gratulera parlamentet till att ha identifierat de underliggande problemen och ställt rätt diagnos för att kunna lägga fram verkliga lösningar.
Låt mig nu övergå till att tala om mekanismer på den inre marknaden. Det är där mest saker står på spel och det är där diskussionen med rådet fortfarande ser ut att bli mycket besvärlig. Jag säger detta trots att ministrarna själva mot slutet av det slovenska ordförandeskapet konstaterade att vi måste göra den inre marknaden för elektronisk kommunikation mer enhetlig.
Att konstatera är utmärkt, men var finns lösningarna? Parlamentet har med fog insett att detta är en diskussion - och inte två - om myndigheten och om mekanismerna för att förbättra den inre marknadens funktionssätt, särskilt artikel 7-förfarandet om anmälningar vid översyn av nationella marknader. Det är två sidor av samma inremarknadsmynt, och de hör ihop.
Vi vet alla att de befintliga samarbetsformerna mellan nationella tillsynsmyndigheter inom gemenskapens ram - exempelvis Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter (ERG) - måste förbättras om de ska vara meningsfulla. Av det skälet välkomnar kommissionen de ändringsförslag som kompletterar kommissionens förslag i riktning mot en mer genomblickbar, ansvarig och effektiv form av samarbete.
Framför allt välkomnar kommissionen parlamentets förslag om en gemenskapsmyndighet. En sådan gemenskapsmyndighet måste med allt vad det innebär vara avpassad för sitt ändamål. Den måste arbeta på ett sådant sätt att den är effektiv, opartisk och tillförlitlig, och även vara höjd över misstanken om att den kanske står en viss tillsynsmyndighet närmare än en annan. Om vi ska vara konsekventa betyder det också att vi måste vara konsekventa med finansieringen. En nationell finansiering kommer oavsett omfattning att leda till att myndighetens tillförlitlighet ifrågasätts och bana väg för administrativ och rättslig osäkerhet.
Vi vet av erfarenhet att blandfinansiering skapar problem, och därför måste vi undvika att skapa sådana problem. I det sammanhanget vill jag varna parlamentet och uppmana det att vara på sin vakt mot vad jag kallar den belgiska fotbollsklubbsstrategin, ett uttryck jag måste förklara. Som ni vet inrättades Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter av kommissionen i syfte att agera rådgivare åt kommissionen. Nyligen inrättade de nationella tillsynsmyndigheterna enligt belgisk lag ett privaträttsligt organ som ska fungera som ett kansli åt den internationella gruppen av oberoende regleringsmyndigheter, IRG. IRG verkar utanför gemenskapens ram - organet omfattar fler än EU:s 27 medlemsstater - och i praktiken är det ingen som vet var gränsen går mellan IRG och ERG. Kommissionen ville få ett slut på denna förvirring genom att inrätta en tydligt definierad och ansvarig myndighet. Vi vill verkligen inte att ett belgiskt privaträttsligt organ, som är främmande för gemenskapens strategi och de garantier den ger, ska bli inblandat i EU:s beslutsfattande.
Därför finns det fortfarande ett behov av att ytterligare överväga ett antal rättsliga och internationella aspekter rörande inrättandet av ett sådant organ, i synnerhet dess styrningsstruktur. Vi måste hitta rätt verktyg för att värna de nationella tillsynsmyndigheternas oberoende på ett sätt som garanterar ett gemenskapsbaserat upplägg.
Men framför allt vill jag betona att myndigheten är ett medel för att nå ett mål och inte ett mål i sig. Myndigheten är blott och bart ett instrument för att göra regleringen mer konsekvent. Därför är den andra sidan av ”inremarknadsmyntet” så viktig och därför gör Europaparlamentet helt rätt i att förstärka artikel 7-förfarandet för anmälan av nationella marknadsöversyner. Där kommer för övrigt myndigheten att ha en roll.
Parlamentets nya tvistlösningsförfarande i artikel 7a visar att kommissionen och parlamentet inser att det finns ett behov av samordnande operativa mekanismer som verkligen ger resultat.
Parlamentets lösning är att ge kommissionen möjlighet att gripa in och kräva att de nationella tillsynsmyndigheterna ändrar sitt förfaringssätt om det efter en inbördes utvärdering av myndigheten visar sig föreligga problem. Vi måste fortsätta diskutera detaljerna i parlamentets metod så att den institutionella balansen upprätthålls enligt fördraget, men det jag finner helt riktigt är grundtanken i den valda strategin, nämligen att hitta en balans mellan subisidaritetsintresset och den inre marknadens intresse, och därefter dra tydliga applicerbara slutsatser.
Tack vare den inbördes utvärdering som myndigheten ska genomföra finns det ett sätt att utnyttja de nationella tillsynsansvarigas samlade erfarenheter, och deras känsla för vad som är legitima lokala variationer. Utan tvekan känns det rimligt att det får konsekvenser om myndigheten signalerar att det finns ett problem för den inre marknaden, i kombination med att kommissionens farhågor i egenskap av fördragens väktare vägs in.
I den inre marknadens och i rättsäkerhetens intresse (som även inbegriper näringslivet) måste kommissionen ha befogenheter att kräva att den anmälande nationella tillsynsmyndigheten ändrar tillvägagångssätt i ett sådant fall, eftersom vi inte kan acceptera att den nationella tillsynsmyndigheten, efter att ha avverkat en översyn enligt det mycket utdragna artikel 7-förfarandet, endast säger ”tack så mycket för era synpunkter, men vi föredrar att göra så här” och sedan bara låtsas som ingenting.
Därför gratulerar jag parlamentet, som har rätt i att hela denna process helt enkelt inte får sluta med platt fall. Industrin, konsumenterna och skattebetalarna kommer inte att uppskatta att vi organiserar sofistikerade och tidskrävande regleringssystem utan att det ger resultat. Därför måste det finnas en säkerhetsventil, som består i att vi i sista hand kan få ett tvingande beslut av kommissionen.
Jag nämnde tidigare hur viktigt det är att skapa en regleringsram som gynnar nya investeringar. Därför nöjde sig inte kommissionen i sitt förslag med att bibehålla sitt konkurrensbaserade angreppssätt i förhållande till regleringar, utan förstärkte det dessutom eftersom konkurrenskraftiga marknader genererar nya investeringar. Därför är kommissionen också tacksam över att utskottet för industrifrågor, forskning och energi försöker göra telekomreglerna mer investeringsvänliga, i synnerhet när det gäller de stora investeringar som krävs för att modernisera gamla kopparkablar genom att ersätta dem med snabba optiska fibernät.
De föråldrade accessnäten - som omfattar en majoritet av de europeiska hushåll och småföretag som är beroende av en Internetanslutning - utgör en flaskhals för snabb Internettjänst och den punkt där datamotorvägen smalnar av till en krypfil. Därför välkomnar jag parlamentets initiativ för att uppmuntra till infrastrukturkonkurrens om nästa generations accessnät genom att aktivt främja gemensamt utnyttjande av rören för ny fiber, och riskdelning för nya faciliteter. Dessa insatser är välkomna och ligger i linje med den rekommendation jag för närvarande utarbetar till vägledning för nationella tillsynsmyndigheter i dessa frågor.
Uppgraderingen av flaskhalsarna i den snabba Internettjänsten får dock inte bli en nytt och långvarigt konkurrenshinder i framtiden, och vi har gott om bevis för att övergången till fiber kommer att göra affärssituationen för alternativa investerare mycket svårare, eftersom uppdelning av fiber för närvarande varken är tekniskt eller ekonomiskt möjlig, vilket innebär att alternativa operatörer måste investera i egen fiber eller använda en bitströmtjänst som tillhandahålls av den etablerade operatören.
Vi får inte blunda för fakta. I många geografiska områden, där det visar sig att infrastrukturkonkurrens inte är genomförbar, kommer lämpliga regleringar att vara enda sättet att hålla konkurrensen vid liv. Konkurrens innebär lägre priser, bättre tjänster och större utbud, så det är konsumenterna som är de verkliga vinnarna.
Men jag gör mig inga illusioner. Jag förstår att parlamentet också månar om detta. Det måste finnas verkliga valmöjligheter; konsumenterna måste bli starka nog att dra fördel av konkurrensen, och för att bli starka måste de bli upplysta. Det är därför den utökade möjligheten att byta operatör är så viktig. Jag välkomnar att parlamentet stöder förslaget att vi måste se till att nummerportering kan slutföras inom en dag. Kan man klara det inom två timmar i Australien så borde en dag vara fullt genomförbart i Europa.
Jag välkomnar också att parlamentet har förtydligat texten genom sina ändringsförslag om förbättrad konsumentinformation, så att konsumenterna verkligen kan veta vilka tjänster de får från sina operatörer och kan göra adekvata jämförelser. Denna ökade genomblickbarhet tjänar också till att stödja Internets öppna struktur, som vi vill ha och som vi försvarar - låt oss betona det. Om det finns några begränsningar i tillträdet till Internet är det av största vikt att konsumenterna tydligt informeras om vilka de begränsningarna är, och det gläder mig att både kommissionen och parlamentet är eniga i detta.
Vad jag däremot har svårt att förstå är varför parlamentet har ändrat texten på ett sådant sätt att abonnenter inte får samma möjligheter och information när det gäller skydd av personuppgifter. Jag vet att parlamentet tar konsumentskydd och medborgarnas fri- och rättigheter på största allvar och det är därför jag finner det så förvånande att kraven på anmälningar för överträdelse i kommissionens förslag vattnas ur genom de framlagda ändringsförslagen.
Det normala bör vara att abonnenter informeras om säkerhetsöverträdelser som rör deras personuppgifter så att de kan vidta försiktighetsåtgärder, och det kan inte överlåtas åt tjänsteleverantören att avgöra om en sådan överträdelse kan antas orsaka abonnenten skada - det är abonnenten och dennes egna uppgifter som måste skyddas. Hur ska exempelvis en tjänsteleverantör kunna veta hur känsliga uppgifterna är i ett enskilt fall? Jag vill därför enträget uppmana parlamentet att ompröva sin hållning i denna fråga.
Slutligen, när det gäller spektrum behövde jag aldrig övertyga parlamentet om hur viktig den frågan är. Därför välkomnar kommissionen politiseringen av debatten kring spektrumfrågan. Denna debatt handlar om så mycket mer än den tekniska aspekten. Även om radiospektrumkommittén kan ta åt sig mycket av äran för debatten, tack vare sitt hårda arbete och de lösningar den har tagit fram, har mycket åstadkommits tack vare radiospektrumbeslutet. Det bör vi bevara. Men parlamentet har rätt: för fortsatta framsteg krävs att en politisk dimension förs in i processen, så att vi ordentligt kan diskutera vad som står på spel. En mer effektiv - det vill säga samordnad - strategi från medlemsstaterna gör att vi kan se en win-win-situation framför oss som gör det lättare för oss att uppfylla sociala och kulturella mål samtidigt som Europas ekonomi gynnas.
Viktiga framsteg när det gäller att maximera den digitala utdelningen och andra frågor i anslutning till det kan endast uppnås genom den strategi och de viktiga politiska beslut som Europaparlamentet och rådet har enats om. Därför stöder kommissionen parlamentets legitima mål om ökad delaktighet i utarbetandet av spektrumpolitiken, och accepterar i princip de förändringar som parlamentet föreslår.
Rådet ska självfallet säga sitt. Jag vill påpeka att kommissionen kommer att stödja parlamentet i denna debatt och hjälpa rådet att nå en överenskommelse med parlamentet.
Catherine Trautmann
föredragande. - (FR) Fru talman, fru kommissionsledamot, herrar ministrar, mina damer och herrar! För att den reform av regelverket som vi nu diskuterar ska kunna motiveras måste den medföra konkreta förbättringar, både för konsumenterna i fråga om priser, tillträde och anslutningshastighet, och för företagen i fråga om utsikterna till sund konkurrens, nya investeringar och konkurrenskraft.
Att det är så många aktörer inblandade betyder att det finns olika och rentav motstridiga intressen som står på spel. För egen del var jag redan i ett mycket tidigt skede noga med att lyssna till argumenten från alla håll och även med att sända ett snabbt och tillförlitligt budskap till företag och konsumenter i syfte att vinna eller återvinna deras förtroende.
Elektronisk kommunikation innebär stora möjligheter till europeisk tillväxt. Sektorn utgör 3 procent av EU:s BNP. Vi måste se till att få maximal avkastning av denna potential inom EU i form av investeringar och utvecklade tjänster. Till det krävs konkurrens, men inte enbart konkurrens. Åtgärder måste vidtas för att skapa förutsättningar för en ansvarsfull och hållbar utveckling - med andra ord bygga upp ett ekosystem för den sortens kunskapsekonomi som vi alla vill se.
Vi måste hädanefter se informations- och kommunikationstekniken som en resurs. Denna fråga är därför av intresse både för den offentliga och den privata sektorn, och kräver att vi främjar flexibla regler och alla aktörers ansvarighet genom ett samarbete mellan tillsynsmyndigheter och kommissionen, på samma sätt som operatörer och kunder samarbetar utifrån ett avtal.
Det finns fyra nyckelområden som vi vill förstärka. För det första gäller det konsumentservice, både i fråga om tillträde - genom att nätutbyggnaden får större geografisk spridning - bra priser och kvalitet. För det andra handlar det om att hålla i gång industrin i syfte att stimulera skapande av sysselsättning och innovation, eftersom den tekniska utvecklingen också effektivt pressar ner priserna. Det tredje området är konkurrenskraften för små och stora företag, för att garantera en hållbar konkurrens i EU:s medlemsstater och nödvändiga investeringar, särskilt i fiberoptik, som ger oss möjlighet att konkurrera mer effektivt på den globala marknaden. För det fjärde gäller det rättssäkerhet och behovet av att se till att systemet är tillförlitligt genom att ge berörda parter ansvar och uppmuntra till ömsesidigt samarbete, särskilt mellan tillsynsmyndigheter, men även mellan tillsynsmyndigheter och kommissionen.
Det gläder mig att utskottet för industrifrågor, forskning och energi utifrån denna utgångspunkt godkände mina kompromissförslag - i många fall med bred majoritet - och jag vill tacka mina kolleger för att de så beredvilligt ställt upp trots att tidsfristerna ibland varit rätt snäva, men tack vare det har vi kunna hålla tidsplanen och siktar på att uppfylla målsättningen att ändra den här förordningen innan den nuvarande mandatperioden i Europaparlamentet löper ut. Detta är resultatet av en kollektiv arbetsinsats.
Personligen upplever jag att sektorn överlag har reagerat mycket positivt på dessa riktlinjer, och jag hoppas att våra samarbetspartner i rådet kommer att göra detsamma. Jag har uppmärksamt lyssnat till Luc Chatel och Éric Besson och deras synpunkter, liksom på kommissionsledamot Viviane Reding, och jag vill tacka dem för deras initierade och genomgående positiva uppfattningar.
För att återvända till de frågor som fortfarande är föremål för diskussion vill jag ta upp frågan om korrigerande åtgärder.
Utan att inkräkta på de nationella tillsynsmyndigheternas befogenheter har det växt fram en konsensus kring behovet av en mer enhetlig tillämpning av korrigerande åtgärder på EU-nivå. Kommissionens förslag om att den ska få vetorätt när det gäller korrigerande åtgärder har emellertid förkastats enhälligt, eller i det närmaste enhälligt. Enligt den mekanism som föreslås i mitt betänkande har varje organ sin rättmätiga plats: kommissionen kan ha invändningar mot en korrigerande åtgärd, men kan inte helt förkasta den såvida inte även organet för europeiska tillsynsmyndigheter inom telekommunikation (BERT) avger ett negativt yttrande. Omvänt krävs det att både kommissionen och BERT ger sitt godkännande för att besluta om funktionsseparering som korrigerande åtgärd. Med en begränsning av detta slag kan en sådan separering fortfarande användas som ett konkret hot, men får inte sättas in utan starka skäl.
När det gäller radiospektrum är våra förslag inriktade mot en mer flexibel förvaltning av denna knappa resurs, men det ska ske återhållsamt och proportionerligt samtidigt som åtgärder införs i syfte att optimera spektrumförvaltningen. Som vi ser det är den första byggstenen en gedigen europeisk spektrumpolitik som så snart paketet har godkänts kan läggas fram i samband med en stor konferens under början av nästa mandatperiod.
Vad beträffar nya nät så lyste dessa med sin frånvaro i kommissionens förslag eller behandlades styvmoderligt i ett skede när det redan pågår en teknisk revolution i Europa. Vi ansåg att det var viktigt att omedelbart förse medlemsstaterna och tillsynsmyndigheterna med de riktlinjer och verktyg de behöver för att uppmuntra investeringar och där så krävs förvalta utbyggnaden av nät. Därför kontrollerades våra förslag av en panel bestående av ansedda experter före sommaruppehållet.
En sista fråga har kommit upp i ett sent skede, nämligen skyddet av immateriell äganderätt. Det är olyckligt att denna diskussion blossar upp i denna fas av översynen av telekompaketet. Jag anser inte att det är rätt tillfälle att här diskutera mekanismerna för att se till att den immateriella äganderätten får ett fullgott skydd.
Jag vill bara säga att jag hoppas att vi ska kunna slutföra översynen av paketet utan otillbörliga påtryckningar och utan att tidsplanen spricker på grund av den här frågan, även om den är viktig, med tanke på att kommissionens meddelande handlar om kreativt innehåll. Jag kommer att ta upp återstående frågor under mitt slutanförande på två minuter.
Pilar del Castillo Vera
föredragande. - (ES) Fru talman! Jag vill inleda med att betona vad Luc Chatel sa: sektorn för elektronisk kommunikation står för 25 procent av EU:s tillväxt och för 40 procent av produktiviteten. Kort sagt bekräftar dessa siffror Lissabonagendans uttalanden om behovet av att utveckla en kunskapsbaserad europeisk ekonomi, där den stora utvecklingsmotorn faktiskt är elektronisk kommunikation.
Kommissionen har visat att man har den kunskapen och den medvetenheten genom att föreslå en uppsättning åtgärder som innebär en omarbetning av regelverket från 2002. Flera marknader har blivit avreglerade och det finns fortfarande några som väntar på att avregleras i syfte att ge konkurrenskraften på den inre marknaden en ordentlig skjuts framåt.
Jag ska emellertid koncentrera mig på Europaparlamentets ståndpunkt. Det är en ståndpunkt som har en gemensam nämnare, något som i mina ögon gör den till en utomordentligt enhetlig, konsekvent och kraftfull ståndpunkt. Och den gemensamma nämnaren i de betänkanden som har utarbetats av parlamentet och godkänts av de ansvariga utskotten är helt enkelt idén om delat ansvar.
Catherine Trautmanns betänkande bygger på delat ansvar. Förslaget om att inrätta en myndighet för nationella tillsynsmyndigheter grundar sig på delat ansvar. I båda fallen har vi hört att delat ansvar är det verktyg som i dag fortfarande behövs på den europeiska telekommunikationsmarknaden, och alla förslag som har lagts härrör från idén om delat ansvar, vare sig det handlar om samspelet kring ett gemensamt regelverk mellan kommissionen och organet för europeiska tillsynsmyndigheter, som går under namnet BERT, eller om organiserandet och finansieringen av BERT.
Eftersom det är ont om tid och diskussionerna redan har dragit ut på tiden och kommer att göra det framöver också, ska jag bara ta upp frågan om BERT. Det är ett förslag som stämmer väl överens med tanken om delat ansvar och utvecklingen av en i huvudsak framgångsrik marknad, som fortfarande behöver visst understöd för att anpassas fullt ut till konkurrensreglerna, i form av ett organ som bygger på samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna, representerade av deras tillsynsmyndigheter. I det perspektivet och med tanke på den rådande situationen klargörs organets uppgifter bättre, liksom dess struktur, befogenheter, ansvarighet och finansiering.
För det ändamålet vill jag hävda att det är av största vikt att vi upprätthåller samstämmighet och konsekvens. Den medfinansiering jag har föreslagit och som jag förordar för organet, är förenlig med den idé om delat ansvar som utgör kärnan i alla förslag som parlamentet har lagt fram, både i Catherine Trautmanns betänkande och i mitt eget.
Vad som däremot inte skulle vara konsekvent och samstämmigt vore om en finansieringsmekanism, som strikt grundar sig på gemenskapsmedel, smögs in bakvägen. Det skulle inte stå i samklang med resten av förslaget och därmed innebära ett grundskott mot hela tanken och resonemanget bakom den reform som parlamentet föreslår.
Jag är övertygad om att både parlamentet och kommissionen, och för den delen även rådet, strävar efter att uppnå samma mål, vilket vi har bevisat, och jag vädjar om att den jämvikt och goda förståelse vi hittills har haft ska fortsätta så att vi kan fullfölja detta arbete. Det är den sektor vi diskuterar värd.
Patrizia Toia
föredragande. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! I telekomvärlden är varje medium som kan användas för överföring av röster, data och bilder en värdefull resurs. Framtidsperspektivet att det inom några få år kommer att finnas en omfattande, för att inte säga massiv, volym av radiospektrum tillgänglig, med andra ord nya frekvenser tillgängliga för nya användningsområden, innebär därför sociala och kulturella möjligheter, liksom ekonomiska och kommersiella möjligheter. Någon har faktiskt redan försökt beräkna det kommersiella värdet av den digitala utdelningen.
Vi behöver därför en lämplig europeisk politik, som klarar att utnyttja den här resursen maximalt, och som förvandlar Europa till en motor och inte bara ett paraply för medlemsstaternas nationella politik. Som vi alla vet används denna resurs redan nu mycket effektivt på andra håll i världen, exempelvis Japan och USA, där företagen får en konkurrensfördel.
Vi har därmed en del tid på oss att fastställa ett datum som bör följas strikt - i varje fall måste vi snabbt börja tillämpa det - och det även om den digitala övergången slutförs 2012, och vi måste nu utan dröjsmål koncentrera oss på radiospektrumreformen och på digital utdelning.
Radiospektrumet är en naturlig resurs, och därmed en offentlig resurs. Dess värde måste utnyttjas, förvisso ekonomiskt, men spektrumet har också ett socialt värde som måste komma allmänheten till del, exempelvis genom att alla medborgare - även i missgynnade områden - garanteras bred tillgänglighet genom att bredbandstjänster byggs ut i de mest avlägsna delarna av vårt land för att därigenom överbrygga den digitala klyfta som fortfarande präglar stora delar av Europa, och då tänker jag inte bara på landsbygdsområden utan även på stadsområden och industriregioner.
Jag sa just att det brådskar med den digitala fördelningen och jag menar att vi måste använda denna sista del av parlamentets mandatperiod till att tillsammans göra vissa framsteg, både i medlemsstaterna och EU. Till kommissionen och rådet vill jag säga: ta gemensamma steg i riktning mot en mer positiv inställning till behovet av en harmonisering, en inställning som alltså kommer att göra det möjligt för oss att optimera och även effektivisera användningen av den digitala fördelningen. Vi hoppas på ett starkt samarbete på EU-nivå och på att vi ska kunna agera samfällt i de internationella förhandlingar som jag tror har inletts i Genève.
Vi lyfter fram olika saker i vårt betänkande och jag ska bara välja ut ett par saker. Dels gäller det behovet av en win-win-strategi, som kommissionsledamoten påpekade, med andra ord en resursanvändning som tillfredsställer audiovisuella operatörer och medieoperatörer - som redan finns på plats inom området för att slå vakt om kulturell pluralism och försvara kulturella identiteter - och samtidigt svarar mot telekommunikationssektorernas behov och ger dem tillräckligt med utrymme, eftersom de har ett behov av att utveckla nya tjänster och ett brett teknikutbud för att möta de nya kraven från dagens konsumenter. Det innebär att medier och telekomföretag kan arbeta tillsammans i kollegial anda och på lika villkor.
Det finns emellertid en tredje part som jag skulle vilja se som vinnare likaväl som de andra två: nämligen de användare, även olicensierade sådana, som utgörs av välgörenhetsorganisationer, lokala förvaltningar, små civila sammanslutningar och allmännyttiga organisationer. En annan fråga, som jag ska nämna avslutningsvis, är en fråga där det som rådets företrädare också påpekade finns olika uppfattningar både i parlamentet och mellan olika medlemsstater, och det påverkar graden av samarbete mellan olika myndigheter inom detta område.
Jag menar - och på den punkten är parlamentet överens - att vi måste respektera medlemsstaternas ansvar för frekvenstilldelning, men vi måste också gemensamt bedöma var det finns ett starkt behov av harmonisering, eftersom vi alla måste vara på det klara med att om vi misslyckas med att harmonisera, om vi misslyckas med att samordna och fatta gemensamma beslut så kommer spektrumets ekonomiska och sociala värde att minska. Själv tänker jag på den framgångsrika och lyckosamma utgången med GSM.
Utifrån en lönsamhetsanalys som måste genomföras i de olika länderna inom ramen för deras nationella projekt för den fördelning som eftersträvas i vårt betänkande och utifrån en så bred debatt som möjligt i medlemsstaterna, där både operatörer och allmänheten medverkar, tror jag att vi alla i slutänden med en god portion politisk vilja på EU-nivå måste nå fram till ett erkännande av mervärdet i en Europaomfattande förvaltning av denna resurs, som jag menar kommer att innebära en utmaning för Europa både socialt och ekonomiskt.
Malcolm Harbour
föredragande. - (EN) Fru talman! Det är ett privilegium för mig att för andra gången vara tillbaka i kammaren som föredragande, eftersom jag var föredragande för detta direktiv 2001. Likaså har det varit ett privilegium för mig att samarbeta med mina kolleger Catherine Trautmann och Pilar del Castillo, för detta har varit ett lagarbete. Det handlar ju om ett paket.
Som kommissionsledamoten sa har vi nått mycket goda resultat. Därför vill vi reformera och förbättra konsumenternas rättigheter, så att de kan hålla sig informerade och dra fördel av de erbjudanden som finns tillgängliga och som kan uppmuntra innovation.
Vi behöver givetvis en struktur som fungerar, och jag vill påminna kommissionsledamoten om att det var parlamentet som förordade kommissionens roll enligt artikel 7. Vi stödde det förslaget, den gången mot rådet. Ingen är mer medveten än parlamentet om hur viktigt det är att hitta rätt balans, men när jag ser på vår samlade ståndpunkt skulle jag nästan säga att det är dags för tillsynsmyndigheterna att inte nöja sig med att acceptera sitt ansvar för att genomförandet av regelverket är enhetligt på nationell nivå, utan också att delta i gemenskapens policyskapande arbete. Enligt min uppfattning kommer det vi i slutänden enas om, vad det nu blir, bara att fungera om tillsynsmyndigheterna får ett ord med i laget - jag överlåter åt er att avgöra vad jag menar med det!
Jag vill berömma alla som deltagit i den arbetsgrupp som tillsammans med mig ägnat sig åt att förbättra direktivet. Jag tackar både ministern och kommissionsledamoten för deras vänliga ord om de förbättringar vi har föreslagit. Det är en kombination av åtgärder rörande användarrättigheter och direktivet om skydd för privatlivet.
Här i parlamentet faller ansvaret för dataskydd och övrig expertis på utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. Som jag ser det var det ett misstag att låta båda områdena ingå i paketet, men jag tror att vi har lyckats hantera den svårigheten. Min kollega Alexander Alvaro ska få svara för de delarna, och kommissionsledamoten bör tacka honom för att han faktiskt fört in detaljerade uppgifter om hur anmälan av dataintrång fungerar, eftersom det var fullständigt oacceptabelt att kommissionen skickade ett förslag till oss där alla genomförandedetaljer delegerades till ett utskott. Det handlar om stora politiska beslut. Jag håller med om att det fortfarande återstår en del arbete, men först och främst bör ni absolut tacka honom för att han gjort det jobbet åt er.
Vad min del av arbetet beträffar är jag besviken över att hela den aspekt som rör samhällsomfattande tjänster ska behandlas senare. Vi gör det här i två steg. Vi väntar på er rapport, som kommer inom kort. Jag har gjort mesta möjliga av användarrättighetsaspekten, men det återstår fortfarande saker att göra. Med det menar jag att vi vill att dessa starka och upplysta konsumenter ska fatta sina beslut utifrån en så tydlig information som möjligt om pris, vad tjänsten omfattar, om det finns några begränsningar, och om kostnaden för ett headset ingår om man väljer en längre bindningstid. Vi vill att det ska vara enkelt för konsumenterna att handla och att de snabbt ska kunna portera sitt telefonnummer, och det gläder mig att ni stöder oss på den punkten. Vi vill också att de ska kunna se hur länge avtalet gäller och att avtalslängden inte används som en begränsning när de försöker byta operatör.
Vi vill också titta på konsumenternas rättigheter. De har rätt till dataskydd. De har rätt till säkra och tillgängliga nät. De har rätt till nät där operatörerna inte blockerar visst innehåll eller vissa tjänster för att inskränka konkurrensen. Vi stöder er idé om en ny obligatorisk kvalitetsgaranti för tjänster, och menar att vi har gjort framsteg på den punkten. Detta är en mycket viktig rättighet. Konsumenterna har rätt till allomfattande larmtjänster och lokaliseringstjänster av god kvalitet. Funktionshindrade användare i synnerhet har rätt till sådana tjänster, och till bättre tjänster.
Jag anser emellertid också att konsumenterna har rätt att upplysas om en del problem de kan stöta på. Det kan röra sig om risken för copyrightintrång, risken för otillåten användning och risken för att exempelvis köpa produkter som kan skada deras hälsa, som förfalskade läkemedel. Varför skulle vi inte kräva att leverantörer av elektroniska tjänster förmedlar samhällsinformation på samma sätt som tv-kanaler gör för närvarande? Kära kolleger! Det är detta vi talar om. Vi talar inte om en mekanism för att förstärka copyrighten, som är de nationella regeringarnas ansvar, utan vi talar om att underlätta och förbättra tillvaron för konsumenterna.
Fru kommissionsledamot! Vi har en del arbete framför oss, men jag är glad över att kunna säga att vi är överens om ett brett paket med kompromissförslag och jag litar på att de kommer att godkännas. Jag ser fram emot att tillsammans med det franska ordförandeskapet försöka hålla den ambitiösa tidsplanen, för det är viktigt för Europa att vi gör det.
Jutta Haug
fördragande för yttrandet från budgetutskottet. - (DE) Fru talman! Budgetutskottets intresse för lagstiftningen om elektronisk kommunikation, det så kallade telekompaketet, är naturligtvis fokuserat på den del som inbegriper konsekvenser för EU-budgeten. Med andra ord är vi intresserade av den nya myndigheten - den europeiska myndigheten för marknaden för elektronisk telekommunikation - som föreslagits av kommissionen och som våra kolleger i specialistutskottet döper om till organet för europeiska tillsynsmyndigheter inom telekommunikation (BERT).
Rent ut sagt har vi i dagsläget inte tillräckligt med pengar under budgetpost 1a för den här myndigheten i någon av formerna. Därför är vi mycket glada att det ansvariga utskottet har tagit med våra ändringar i sitt betänkande och föreslagit en organisation som belastar budgeten mindre. Vi måste dock alla samarbeta för att göra BERT till en EU-myndighet och se till att vi i Europaparlamentet behåller kontrollen över den. Jag måste också påminna ledamöterna om att parlamentet och rådet enligt artikel 47 i det interinstitutionella avtalet måste enas om finansieringen av BERT.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (DE) Fru talman! Som föredragande för yttrandet om den första delen - bättre lagstiftning - i utskottet för ekonomi och valutafrågor hänvisar jag ledamöterna till mitt skriftliga yttrande, men jag vill särskilt framhålla tre punkter. Den första gäller främjande och utveckling av fiberoptiska nät, nästa generationens nät. För att främja utvecklingen av dessa måste vi tänka på riskfördelning vid finansieringen av nya infrastrukturer och på delning av ledningarna. Inte bara telekomföretagen utan också den offentliga infrastrukturen bör beaktas när det gäller delning av ledningarna.
Min andra punkt - som vi redan varit inne på - är att vi måste stå emot kommissionens strävan mot centralisering, som tar sig uttryck i inrättandet av en myndighet, vetorätt och kommittéförfarande. För det tredje bör inte frekvenstilldelningen spikas innan vi har fått svar på flera viktiga frågor. Ligger ansvaret hos EU? För vilka aspekter har unionen befogenheter? Hur stor är egentligen den digitala utdelningen? Och vilka effekter får de olika fördelningsmodellerna?
Sekundära tjänster som system för trådlösa mikrofoner får inte riskeras, eftersom det är den typen av system som används vid sändningar av stora evenemang som exempelvis OS. Resultaten av de aktuella specialistundersökningarna måste därför beaktas i den politiska beslutsprocessen kring fördelningen av frekvensspektrumet.
Jag hoppas att vi på så sätt tillsammans ska kunna skapa ett europeiskt mervärde för alla berörda parter.
Gunnar Hökmark
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (EN) Fru talman! Europas förmåga att vara ledande inom telekommunikationer och mobilt Internet hänger på vår förmåga att öppna marknaden för innovationer och nya tjänster.
Ur der perspektivet vore det farligt att försöka försvara gamla strukturer och gamla aktörer. Vi behöver vara öppna och det är därför det är så viktigt att utnyttja den digitala utdelningen på ett sätt som frigör hela spektrumet för nya tjänster och nya möjligheter, samtidigt som vi slår vakt om de gamla sändningsföretagen och de tjänster de erbjuder i dag.
Vi måste öppna för möjligheten att utveckla olika tjänster i alla delar av spektrumet. På de områden där infrastrukturen ännu inte är konkurrensutsatt måste vi se till att införa riktig konkurrens genom en funktionell uppdelning.
Robert Goebbels
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (DE) Fru talman! Låt mig bara kort, på min kollega Bernard Rapkays vägnar, lämna några synpunkter. I synnerhet för oss socialdemokrater har inrättandet av en välfungerande inre marknad för telekommunikationer en väldigt hög prioritering. Vi välkomnar kommissionens aktiva roll på detta område. I synnerhet måste konsumenterna skyddas mot de stora operatörernas uppenbara maktmissbruk. Det finns helt klart fortfarande gott om utrymme för avgiftssänkningar. Kommissionens initiativ om roaming visar att det krävs att man ingriper i prissättningen även i en marknadsekonomi. Vi vill hellre se kommissionens synliga hand än känna marknadens osynliga, som ofta är ficktjuvens hand i konsumenternas fickor och plånböcker.
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (FR) Jag vill avsluta med att tacka alla föredragandena och särskilt Catherine Trautmann som har gjort ett fantastiskt jobb. Tack vare det kan vi förvänta oss en stor majoritet vid omröstningen i morgon.
Sophia in 't Veld
föredragande för yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor. - (NL) Fru talman! Paketet i sig innehåller förnuftiga förslag för att skydda konsumenternas rättigheter och privatliv. Tyvärr saknar det dock konsekvens och skapar därför rättsosäkerhet för både företag och konsumenter, genom att räckvidden är så oklar.
Jag har en känsla av att kommissionen har låtit sig ledas mer av interna institutionella strukturer och rättslig grund än av reella fakta, för vad är det egentligen vi talar om här? Telefonsystem? Det är ju helt föråldrat! Eller handlar det om mobiltelefoner? Men vad är Skype då? Vad är betalningstjänster via telefon? Är det också telekommunikation? Och RFID-nät? Det är här oklart. Varför finns det regler om att anmäla överträdelser som begås av telekom- och Internetoperatörer, men inte av exempelvis banker, försäkringsbolag, och myndigheter, som ofta använder samma uppgifter? Tänk om personuppgifter som samlas in av ett företag används av någon annan, som en statlig myndighet, polisen eller rättsväsendet, enligt dataskyddsdirektivet? Vem ansvarar då för uppgifterna? Vad har medborgarna för nytta av det? Vem kan jag som medborgare vända mig till?
Slutligen anser jag att vi snarast tillsammans med Förenta staterna bör titta närmare på gemensamma och internationella normer på detta område.
Reino Paasilinna
föredragande för yttrandet från utskottet för industrifrågor, forskning och energi. - (FI) Fru talman, ärade ministrar, ärade kommissionsledamöter och särskilt Catherine Trautmann! Nu måste vi tänka i faktiska termer på de mänskliga rättigheterna i informationssamhället, som vi håller på att förbättra med demokrati och goda affärsmetoder som främsta mål. Det krävs förbättringar och vi håller också på att förbättra skyddet för personuppgifter och säkerheten, till exempel i fråga om skräppost. Vi håller hårt på att principen om tillträdesrätt har en roll att spela och vi lagstiftar om tillgång till tjänster, som inte är en obetydlig fråga - avgifterna måste vara låga och exempelvis bredband för alla är en medborgerlig rättighet. Vi har nu stärkt särskilt de äldres och funktionshindrades ställning, och jag anser att det är ett medmänskligt och riktigt mål.
För det andra måste näten vara konkurrenskraftiga och vi måste hindra operatörerna från att begränsa konkurrensen. Konkurrensen behöver i stället stimuleras och det borde vara förbjudet att tillverka terminalutrustning som bara fungerar med en operatör. Det är lika dumt som att ha en radio som bara kan spela en radiostation.
Programföretagen bör nu och framgent kunna garanteras sina egna frekvenser, eftersom de aldrig har råd att delta i några auktioner. Detta är faktiskt en av informationssamhällets grunder, och vi måste slå vakt om den. Men samtidigt behöver vi plats för 3G, och det håller på att ordnas. Vi måste också se till att det finns plats för ny teknik och innovation.
Jag har en sak till att säga. Ju mer rättvist och tekniskt avancerat EU blir desto bättre kommer vi att klara oss, både som en demokratisk kraft i informationssamhället och som ett samhälle som uppfyller Lissabonmålen, som för närvarande ter sig avlägsna. Nu är det upp till oss - detta lagstiftningspaket är ett steg i rätt riktning.
Marian Zlotea
föredragande för yttrandet från utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. - (RO) Fru talman, ärade kolleger, fru kommissionsledamot, ärade ministrar! Jag vill gratulera alla föredragande som har varit delaktiga i arbetet med telekompaketet.
Jag anser att Catherine Trautmanns betänkande är balanserat och jag stödjer de föreslagna kompromissändringsförslagen. Jag är också glad att vissa ändringsförslag har antagits, särskilt de som gäller harmoniseringen av spektrumet och vissa åtgärder beträffande globala telekommunikationstjänster.
EU:s ekonomiska tillväxt är, liksom konsumenternas välfärd, beroende av en dynamisk och konkurrenskraftig telekommunikationssektor. Konkurrenskraftiga marknader har tillgång till bredband och nykomlingarna på marknaden har fört med sig ökade hastigheter och innovativa tjänster.
Telekompaketets ramdirektiv bör vara fokuserat på att öka investeringarna. Vi måste också ta hänsyn till nästa generations nät och till att konsumentens alternativ måste bli mer diversifierade, vilket leder till lägre kostnader och bättre tjänster för konsumenterna.
Slutligen vill jag framhålla att jag tror på de ändringar vi ämnar göra av telekompaketet. De kommer att gynna konsumenterna och skapa ett brett utbud av billigare och mer diversifierade tjänster.
Edit Herczog
föredragande för yttrandet från utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. - (HU) Tack fru talman! Vi kan lugnt säga att unionen kan ta åt sig äran för de senaste tio årens framgångar på telekommunikationsområdet. Det finns dock fortfarande en del gränsöverskridande problem och orättvisor när det gäller tillgången till bredband, det digitala samhällets utbredning och tjänsterna. Om det verkligen är en gemensam marknad vi vill ha så måste vi också skapa villkoren för den.
Till följd av de senaste månadernas debatter röstade vi för att inrätta BERT, som skulle underlätta samarbetet mellan de nationella tillsynsmyndigheterna och garantera faktiskt deltagande. Vi anser fortfarande att BERT borde ha ansvarsskyldighet och vara öppet gentemot EU-institutionerna. Ett villkor för detta är dock gemenskapsfinansiering. Man kan tro att medlemsstaternas medfinansiering skulle garantera ett större oberoende och effektivitet, men så är inte fallet - i stället skulle det dra undan organisationen från EU:s och Europaparlamentets kontroll. Detta kan vi inte bidra till. Vi måste fortsätta kämpa, tillsammans med kommissionen, för att skydda konsumenternas intressen. De ska bara behöva bära kostnaderna för den ständiga utvecklingen av ny teknik när detta verkligen nödvändigt och, liksom när det gäller roaming, ska de också slippa bli svindlade via fakturorna. Tack.
Manolis Mavrommatis
Fru talman! Som föredragande för yttrandet från utskottet för kultur och utbildning vill jag påpeka att det är oerhört viktigt att upphovsrätten behandlas likadant som de grundläggande rättigheterna.
Vi bör alla, och i synnerhet lagstiftarna, hålla i minnet att om upphovsrätten inte skyddas och om upphovsmannens lagliga rättigheter kränks på grund av personskyddet, så kommer det att leda till en begränsning av det konstnärliga innehåll som görs tillgängligt för användarna.
Piratkopiering och olaglig distribution av musik och filmer på Internet är en ovedersäglig realitet. Teknikens baksida är dock att detta drabbar upphovsmännen. Antingen vi gillar det eller inte så är det de som är upphovet till det material som bjuds ut.
På kulturutskottets vägnar uppmanar jag därför alla ledamöter i alla utskott och politiska grupper att slå vakt om kreativiteten i Europa och därmed skydda det konstnärliga innehåll som sprids via de nya medierna.
Cornelis Visser
föredragande för yttrandet från utskottet för kultur och utbildning. - (NL) Fru talman! Kommissionsledamot Viviane Reding har än en gång visat prov på sin beslutsamhet med detta telekompaket. När det gäller kommissionens förslag om den digitala utdelningen har jag för utskottet för kultur och utbildning samarbetat med Patrizia Toia på ett mycket konstruktivt sätt. Jag vill också på utskottets vägnar tacka ordföranden för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, Angelika Niebler, för ett utmärkt samarbete.
Utskottet för kultur och utbildning ser radio och tv som centrala medier för spridning av kultur och språk. I och med övergången från analog till digital television finns det nu ledigt utrymme i spektrumet. Mobiltelefonoperatörer och bredbandsleverantörer är mycket intresserade av dessa frekvenser. Utskottet för kultur och utbildning motsätter sig inte den tekniska utvecklingen, men vi är angelägna om att skydda de nuvarande användarna, både offentliga och kommersiella, och försvara deras rättigheter. Sändningarnas kulturella och språkliga mångfald måste garanteras till fullo och konsumenternas intressen och investeringar i tv-utrustning måste skyddas.
Gyula Hegyi
föredragande för yttrandet från utskottet för kultur och utbildning. - (EN) Fru talman! Det är viktigt att understryka att telekomutvecklingen inte bara handlar om teknik och ekonomi, utan också är en social och kulturell process. Vi bör bevara och stödja EU:s ledande ställning i denna process.
Två aspekter är särskilt viktiga i detta sammanhang. Det rör sig dels om den allmänna och demokratiska tillgången till elektroniska kommunikationstjänster, vilket innebär att alla ska ha tillgång till tjänsterna, dels om principen att kulturarvet och utbildningsarvet ska föras vidare och respekteras. Kulturutskottet har försökt hitta en balans mellan dessa båda intressen.
Som kulturutskottets föredragande i fråga om organet för europeiska tillsynsmyndigheter inom telekommunikation (BERT), har jag bara inriktat mig på de aspekter som faller under kulturutskottets ansvarsområde. BERT bör vara öppet för kontakter med såväl näringslivet som konsumenterna, och dessutom med kulturella intressegrupper, eftersom dessa kan ge användbar och tillförlitlig information om kulturella aspekter.
Jag menar att om vi använder telekomutvecklingen på rätt sätt så kan hela processen bidra till att göra Europa till världens ledande kunskapssamhälle - vilket är vårt främsta mål.
Ignasi Guardans Cambó
föredragande för yttrandet från utskottet för kultur och utbildning. - (FR) Fru talman! Jag vill börja med att gratulera föredragandena till ett gott arbete.
Utskottet för kultur och utbildning har ända från starten tagit denna fråga på största allvar. Vi kan inte längre hålla på att lagstifta om elektroniska nät eller radiospektrum medan vi ignorerar det innehåll som sänds ut. Detta kan inte göras enbart på grundval av rent tekniska eller ens ekonomiska kriterier som inte tar hänsyn till de kulturpolitiska målen eller skyddet av mångfalden. Den digitala världens realiteter kräver att vi samarbetar med programsändningsföretagen och de företag som tillhandahåller elektroniska tjänster och att vi lagstiftar för en inre telekommarknad som inte längre kan särskiljas från den audiovisuella marknaden.
Vi behöver också ett balanserat svar på problemet med olagligt innehåll på Internet som tvingar var och en av oss att ta vårt eget ansvar i en kamp som måste angå oss alla om våra barn och den kultur vi känner till ska kunna skyddas.
Jag stöder därför alla dessa texter i deras nuvarande form och hoppas att vår debatt och den slutliga omröstningen inte kommer att störas av externa påtryckningar från dåligt informerade källor.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
föredragande för yttrandet från utskottet för rättsliga frågor. - (PL) Fru talman! EU:s ramlagstiftning om telekommunikationer antogs på 1990-talet och frigjorde i praktiken de nationella marknaderna från de statliga monopolen. Detta ledde till betydande prissänkningar på telefoni, som kunde erbjudas av konkurrerande aktörer. Under de senaste åren har vi sett omvälvande förändringar av telekommunikationstekniken - mobiltelefoner och utvecklingen av Internet och trådlösa nät har drastiskt ändrat vårt sätt att se på telekommunikation. EU-lagstiftningen måste spegla dessa förändringar, inklusive de effekter de har på samhället.
Omkring 15 procent av befolkningen i EU har någon typ av funktionshinder och 2020 kommer 25 procent av befolkningen att bestå av gamla människor. Det är just dessa grupper med särskilda behov som bör få lättare tillgång till telekommunikationstjänster. Vi måste se till att unionens befolkning utan kostnad kan nå ett gemensamt larmnummer, 112, även via Internettelefoni och andra elektroniska tjänster för röstkommunikation. Dessutom måste kunderna ha rätt att få full information både om de lagliga förpliktelser som uppstår vid användning av en viss tjänst, exempelvis beträffande upphovsrätten, och om de rättsliga restriktionerna. Framför allt är nyckeln till ett bättre konsumentskydd en exakt definition av de nationella tillsynsmyndigheternas ansvarsområden när det gäller konsumenternas rättigheter i vardagen.
Manuel Medina Ortega
föredragande för yttrandet från utskottet för rättsliga frågor - (ES) Fru talman! Föredraganden Catherine Trautmann har sagt att upphovsrättsliga frågor inte ska behandlas i denna debatt. Jag håller med henne eftersom jag anser att skyddet för upphovsrätten, liksom skydd för personuppgifter och andra rättsliga begrepp, redan är definierade i andra rättsliga ramverk.
Det bör dock påpekas att det upphovsrättsliga skyddet fortfarande är viktigt när det gäller uppdatering av innehåll. Telekommunikationerna har beskrivits som breda motorvägar där man kan röra sig fritt - men om man begår ett brott på motorvägen griper polisen in. Man kan inte stjäla en bil, köra den på motorvägen och sedan, när man blir tagen av polisen, hävda att det råder fri rörlighet på motorvägen.
Jag anser att det ur parlamentets synvinkel är viktigt att åter hävda vikten av att skydda upphovsrätten, att hävda skyddet för personuppgifter, och till och med människors rätt till sitt privatliv, vilken för tillfället kränks av de stora telekommunikationsföretagen.
Alexander Alvaro
föredragande för yttrandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. - (DE) Fru talman! Om ni ger mig lika mycket talartid som de tre föregående talarna är jag nöjd. Jag vill bara i förbigående påpeka att jag hade fått intrycket att jag skulle få två och en halv minut.
Så jag ska inte slösa någon tid, utan bara snabbt tacka Malcolm Harbour, Catherine Trautmann och Pilar del Castillo Vera för ett fantastiskt samarbete, vilket Malcolm redan har nämnt. Vi har hanterat denna fråga friktionsfritt, i en anda av ömsesidigt förtroende och nära samarbete. Tyvärr är det nu för sent att rätta till det strukturella misstaget att slå ihop de två direktiven.
Men låt mig ändå utnyttja min korta tid till att framhålla att jag är mycket nöjd med att kommissionen tog upp den allmänna fråga om skydd av uppgifter, om än relativt ytligt. Faktum är, fru kommissionsledamot, att ni antagligen inte skulle ge mig era kontokortsuppgifter, ert telefonnummer och er adress även om jag frågade snällt. Problemet är att när man är ute på nätet kan mycket av den informationen redan finnas där, på ställen man inte har en aning om och där man verkligen inte skulle vilja ha den. Jag är därför glad att jag i samarbete med andra grupper och ledamöter kunnat bidra till att konsumenternas rätt till konfidentiell behandling av personuppgifter och skydd för personliga system kommer att tas med i paketet.
Jag ser att tiden rinner ut, men jag hoppas att vi får fler tillfällen att diskutera vissa av frågorna mer ingående. Jag vill därför än en gång tacka för ett konstruktivt samarbete och uttrycka min förhoppning om att vi kanske ska kunna utveckla dataskyddet i EU till konsumenternas fördel.
Angelika Niebler
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Fru talman, fru kommissionsledamot, herr rådsordförande, mina damer och herrar! Jag vill också inleda med att tacka våra föredragande Catherine Trautmann, Malcolm Harbour, Pilar del Castillo Vera och Patrizia Toia, samt alla skuggföredragande, både för det goda arbete de utfört och för det fruktsamma samarbetet med dem som inte var lika direkt inblandade i ärendet.
Den senaste rättsliga ramen för liberalisering av marknaden är från 2002. Hur viktig denna marknad är har redan framhållits i dag. Låt mig påminna er om statistiken - när allt kommer omkring har telekommunikationssektorn bara i EU en omsättning på över 300 miljarder euro. Tusentals arbetstillfällen är beroende av denna marknad och det är därför viktigt att vi fortsätter att utveckla den rättsliga ram som bestått provet sedan 2002 på ett sätt som gjort det möjligt att skriva nya kapitel i denna europeiska framgångssaga. För att kunna göra det måste vi naturligtvis först och främst anpassa vår lagstiftning till den nya tekniska utvecklingen.
Låt mig på den korta tid som även jag har fått mig tilldelad framhålla två punkter som är viktiga för mig personligen. Den första är investeringar i högteknologisk infrastruktur i EU. Vi står inför den enorma utmaningen att investera så mycket som möjligt så fort som möjligt i de nya näten för höghastighetsbredband. Det är en av nycklarna till ett konkurrenskraftigt EU. Vi måste skapa de rättsliga villkor som kan få dessa investeringar att bära frukt. Å andra sidan får vi inte skapa nya monopol och slutna marknader.
I utskottet såg vi till att de risker som är förknippade med att bygga upp de nya näten skulle bli rättvist fördelade och att lagstiftarna måste ta hänsyn till denna riskfördelning i framtiden.
Dessutom ägnade vi mycket uppmärksamhet åt frekvenspolitiken. Vi är för en mer flexibel frekvenspolitik i Europa. Jag tror att man kan hitta ett bra sätt att fördela den digitala utdelningen så att man tar hänsyn till sändningsföretagens legitima intressen, samtidigt som man skapar maximal flexibilitet för de nya tjänsterna.
Erika Mann
för PSE-gruppen. - (DE) Fru talman! Jag vill bara ta upp två punkter. Jag börjar med ett område där vi fortfarande har en eller två saker att reda ut med Pilar del Castillo Vera. Jag tänker på frågan om hur en framtida liten myndighet kan garanteras oberoende och självständighet och vilket som är det bästa sättet att finansiera den. Det finns vitt skilda åsikter om den saken. Jag vill mycket gärna få höra hur rådets diskussioner i denna fråga artar sig och hur rådet vill att man garanterar inrättandet av sekretariatet, eller BERT - eller vad myndigheten nu kommer att kallas - samt vad rådet har tänkt sig för finansieringsmetod. I det avseendet anser jag att kommissionsledamoten hade helt rätt i att vi vill ha en EU-struktur och inte vill skapa strukturer som inte passar in i EU:s rättsliga system.
Som ni vet diskuteras för närvarande två finansieringsmetoder. Den första är den blandade finansiering som föreslås av föredraganden och den andra är mitt förslag, som min grupp stödjer, att myndigheten ska finansieras genom gemenskapsbudgeten. Hur det än blir vore det intressant att höra rådets - som naturligtvis har haft heta diskussioner om detta - och naturligtvis de nationella lagstiftarnas ståndpunkter kring finansieringsfrågan.
Min andra fråga, som också ställs till rådet, gäller finansiering av de nya näten. Även kring detta har vi antagit flera ändringsförslag, bland annat ett som jag lade fram i utskottet för industrifrågor, forskning och energi och som gick lite mer detaljerat in på möjliga former för ett riskfördelningssystem om företagen gör de nödvändiga investeringarna och konkurrenterna får tillgång till näten från början. Så vitt jag har hört tycker rådet annorlunda och vill inte gå in på sådana detaljer eller ge företagen garantier för någon form av riskfördelning. Jag vill gärna höra era kommentarer kring dessa punkter.
Patrizia Toia
för ALDE-gruppen. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Svackan i Europas produktion och ekonomi är också kännbar inom telekommunikationssektorn, som för närvarande skakas av flera kriser. Det är en sektor som kräver investeringar, som drivs av forskning och innovation och som också behöver tid på sig för att fatta sina egna beslut. Jag anser därför att vi behöver ge sektorn allt tänkbart stöd och att vårt översynspaket om den rättsliga ramen kan ge ny fart åt sektorn genom att tillhandahålla en stabil, solid och effektiv rättslig ram.
Jag menar att detta är syftet med vårt arbete i parlamentet och i utskottet för industrifrågor, forskning och energi. Vi har arbetat med detta mål för ögonen för att, som Catherine Trautmann sa, skapa en ram som är enklare, tydligare och effektivare än den förra, med övertygelsen om att vi ibland inte behöver fler regler eller lagar utan i stället tillförlitliga och effektiva verktyg för att genomföra de regler som redan finns och ibland till och med montera ned det nuvarande regelverket.
Vi har ansträngt oss för att skapa en öppen och konkurrenskraftig marknad, försökt lösa den eviga klyftan mellan de gamla, för att inte säga historiska, och tidigare monopolistiska operatörerna och de nya, genom att säga att det kan finnas plats för alla inom ett balanserat ramverk så länge man har sinne för affärer och utvecklingsexpertis, och så länge det finns resurser att tillgå.
Slutligen tycker jag - och detta är en mycket viktig punkt - att vi har lyckats framhålla den viktiga roll som regleringen, de olika ansvarsområdena och ansvarskedjan får i en flexiblare och mer avreglerad ram. Jag håller med om det som kommissionsledamoten just sa om att det är viktigt att de olika organen som ansvarar för olika regleringsuppgifter har tydligt definierade roller och ansvarsområden.
En sista punkt, som tagits upp av flera kolleger utöver föredraganden, vars arbete vi alla lovordat, är konsumentens roll. Konsumenten hänvisas ofta till bakgrunden, men vi vill gärna framhäva konsumenterna och sätta ljuset på dem. Det är ju de som, tillsammans med branschen, är den verkliga drivkraften på marknaden.
Roberts Zīle
Tack fru talman! Jag vill börja med att tacka alla telekompaketets föredragande för deras arbete, från organiseringen av samråd till utarbetandet av själva betänkandena. Jag vill också tacka kommissionsledamot Viviane Reding för hennes tillförlitliga och aktiva arbete inom området för elektronisk kommunikation, både när det gäller roaming och detta paket. Samtidigt är jag inte övertygad om att alla ändringar som de olika utskotten föreslagit i de utkast som kommissionen lagt fram kommer att leda till ett bättre utnyttjande av resurser, konkurrens inom den gemensamma EU-marknaden och effektivitet för konsumenterna. Jag ska nämna några av orsakerna till min tveksamhet.
För det första är det möjligt att den gemensamma organisation som bildas av de nationella tillsynsmyndigheterna, BERT, kommer att blir en mer demokratisk tillsynsorganisation än den myndighet som föreslagits av kommissionen, men det kan också bli så att BERT kommer att fungera enligt de sämsta samarbetsprinciperna och försvaga kommissionens kapacitet att fatta myndighetsbeslut. Ett annat exempel är den funktionella fördelningen av telekommunikationsföretag, som skiljer tillträdet till näten från andra produkter, vilket var ett djärvt förslag från kommissionens sida. Det verkar dock som om detta krav på separation som undantagsåtgärd, som ska tillämpas av den nationella myndigheten, i själva verket aldrig kommer att användas på många av marknaderna. Det är ingen hemlighet att tillsynsmyndigheternas makt att anta sådana undantagsåtgärder mot de stora bolagen kommer att bli mycket begränsad i de mindre EU-medlemsstaterna, och jag är därför inte övertygad om att parlamentet i detta fall bidrar till att stärka den inre europeiska marknaden genom att ändra i kommissionens förslag.
Rebecca Harms
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Fru talman! Jag vill foga ett alldeles eget särskilt tack till de många lovord vi har hört i dag. Jag ansvarade för ramdirektivet i utskottet för industrifrågor, forskning och energi, och det är tack vare Catherine Trautmanns politiska insikter i mediefrågor och hennes förmåga att arbeta mycket strukturerat och systematiskt som vi i parlamentet kanske har lyckats förhindra en missriktad mediepolitik i betänkandet om ramdirektivet. Vi får se.
Fru kommissionsledamot! Som jag ser det har parlamentet gjort viktiga ändringar av förslaget till ramdirektiv i fråga om konkurrenslagstiftning men också, och mer konkret, i fråga om handeln med frekvenser. Jag ansåg att era ursprungliga förslag i ramdirektivet var helt marknadsinriktade och överskattade den digitala utdelningen rejält. Tack och lov tilltalade dessa förslag varken ledamöterna i utskottet för kultur och utbildning eller ledamöterna i utskottet för industrifrågor, forskning och energi. Tvärtom satte de allmänhetens kulturella och politiska intressen och allmänhetens bästa främst, och jag tror att detta återspeglas bäst i följande aspekter av Catherine Trautmanns betänkande:
Radiofrekvenser definieras som allmännyttiga och kommer också att förbli medlemsstaternas ansvar. Radio- och tv-sändningar kommer att prioriteras i första hand, men också opinionsbildande tjänster. Ert försök att tvinga radio- och tv-sändning på defensiven har misslyckats, fru kommissionsledamot. Det kommer att bli lättare att införa alleuropeiska tjänster - vilket jag är säker på att ni håller med om är en bra sak. Medlemsstaterna kommer också att ha huvudansvaret för ytterligare harmonisering av frekvenser. Om det uppstår problem kommer inte besluten att fattas av kommissionen ensam - parlamentet kommer att få säga sitt. BERT kommer att spela en viktig roll. Det är för mig självklart att finansieringen måste vara europeisk. Jag hoppas vi kan se till att det blir så.
Förutom ramdirektivet och punkten om frekvenser vill jag också säga något om de två andra betänkandena, och jag börjar med Malcolm Harbours betänkande. I det betänkandet finns en hel del bestämmelser som är bra för konsumenterna och konsumenternas intressen. Mer hänsyn kommer i framtiden att tas till exempelvis de funktionshindrades intressen. Jag tror också att ni till och med bidrar till mediernas mångfald genom era föreslagna regler om obligatoriska tjänster.
Min grupp ställer sig dock inte bakom det försök som görs i betänkandet att också reglera upphovsrätten. Det tycker vi inte alls om. Vi stödjer varken den franska modellen - och detta säger jag också till rådets ordförandeskap - eller ”treslagsmodellen”, tvärtom. Detta försök dämpar inte på något sätt våra farhågor kring upphovsrättsfrågorna eller skyddet för privatuppgifter på Internet.
Låt mig avsluta med några ord om Alexander Alvaros betänkande. Ni har än en gång talat med stor övertygelse om skydd för privata uppgifter. Jag tycker, som ni har sagt i era anföranden, att det ännu inte finns någon sammanhållen linje i frågor som skydd av IP-adresser. Våra erfarenheter av telekomskandaler och handel med adresser genom teletjänstcentraler har visat att IP-adresserna måste skyddas maximalt, och jag hoppas att vi ska kunna nå en överenskommelse om detta inom de närmaste två veckorna.
Eva-Britt Svensson
för GUE/NGL-gruppen. - Fru talman! Jag hoppas att många av våra medborgare följer den här debatten och engagerar sig före omröstningen eftersom det rör så stora förändringar, bland annat när det gäller Internettjänster.
För Europeiska enade vänstern är det framför allt tre områden vi särskilt vill lyfta fram:
För det första är GUE/NGL-gruppen emot förslaget att etablera en ny europeisk myndighet på området. Det blir dyrare och krångligare. Det är onödigt att inrätta ytterligare en europeisk myndighet.
För det andra måste större vikt läggas vid geografiska skillnader och olika infrastruktur när det gäller elektroniska tjänster. Vi måste vara tydligare med att tillgången för konsumenterna måste vara lika så att inte fler klyftor byggs in i våra samhällen. Det får inte förekomma några skillnader när det gäller tillgången till elektroniska tjänster för dem som bor i större städer och ekonomiskt starkare regioner och dem som bor i ekonomiskt svaga regioner och glesbygd. När inte samhället/staten utan privata aktörer ska ta över så viktiga infrastrukturinvesteringar är risken uppenbar att inte alla medborgare får samma tillgång till samma kostnader.
För det tredje reagerar vänstergruppen mot det stora inflytande olika industrilobbygrupper har haft. Telekomförslagen ska inte påverka upphovsrätten, men det har speciellt lobbyindustrin ändå fått gehör för i förslaget. Lobbygruppernas förslag vilka accepterats av alla grupper utom Europeiska enade vänstern - vilken som enda grupp röstade emot i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd - öppnar möjligheter till kontroll av nedladdning och fri tillgång till exempelvis webbplatserna myspace och youtube.
Ändringsförslagen kom in sent bakvägen och utan att det har varit någon större debatt bland medborgarna om de här stora förändringarna. I t.ex. Sverige har vi haft en omfattande debatt om fildelning. Jag arbetar mot beslut om att förbjuda fildelning på nationell nivå och jag gör det också på EU-nivå. Risken att man nu tar beslut på EU-nivå är större än när det gäller nationella beslut eftersom lobbygrupperna har haft stort inflytande och påverkan i EU-systemet och eftersom många medborgare saknar tillräcklig information när vi diskuterar frågorna på EU-nivå. Jag hoppas på en stark medborgerlig opinion för att garantera yttranderätten och tillgången på Internettjänster!
Nils Lundgren
för IND/DEM-gruppen. - Fru talman! Mitt andra namn är Sisyfos. Jag är vald av 15 procent av svenska folket för att här i Europaparlamentet göra motstånd mot att EU ger sig in på ständigt nya områden och därmed fortsätter att centralisera och byråkratisera det europeiska samhället. Detta är ett sisyfosarbete.
Telekom är ett av de områden där EU har en viktig funktion att fylla och jag ser med tillfredsställelse förslaget till telekompaket som handlar om förbättrad konkurrens och stärkt integritetsskydd, men det tycks oundvikligt att vi också får centralisering och byråkratisering. Här finns framför allt två inslag som jag vänder mig emot. För det första så föreslås att spektrum som frigörs genom digitalisering ska fördelas enligt EU-regler. För det andra föreslås en ny europeisk myndighet för elektronisk kommunikation.
Jag uppmanar kammaren att avvisa båda dessa förslag. Frigjort spektrum ska fördelas av medlemsländerna och den naturliga lösningen är att utveckla de organ för europeiska tillsynsmyndigheter på telekommunikationsområdet som redan finns.
Desislav Chukolov
(BG) Fru talman, mina damer och herrar! Jag förundras över det som sagts här i dag i kammaren och över att ingen har framhållit vikten av att sekretessbelägga uppgifter. Jag vill uppmana er att inte följa Förenta staternas exempel när en sådan viktig fråga diskuteras.
Ni vet att den överstatliga oligarkin under förevändningen att ”bekämpa terrorism och piratverksamhet” försöker få så många medborgare som möjligt under en kontroll som är total, ovillkorlig och omöjlig att kontrollera för det civila samhället. Våra personliga uppgifter måste skyddas till varje pris. Jag upprepar - till varje pris!
För närvarande kontrolleras alla samtal i Bulgarien. Från och med nästa år vill makthavarna i mitt land ha fullständig och ovillkorlig tillgång till alla loggfiler och utväxlade elektroniska meddelanden från varenda dator. Detta görs inte på grund av hjälplöshet. I Bulgarien finns, liksom i övriga EU, tillräckligt med välutbildade och kunniga specialister för att bekämpa all slags databrottslighet. Detta görs, jag säger det igen, i syfte att få total kontroll över medborgarna.
Rätten till frihet garanterar också vår rätt till mänsklig värdighet. Envar som försöker beröva oss vår värdighet bör anklagas och pekas ut, och inte få mediestöd för att klara sig undan med dessa intentioner på det sätt som sker.
För en tid sedan hölls i Bulgarien en lam diskussion om medborgerliga rättigheter i den elektroniska världen. Den enda slutsats som drogs var att oavsett vad medborgarna vill får de leva med det som har bestämts för dem. Jag garanterar alla Bulgariens medborgare att Ataka-partiet redan från början av sin regeringsperiod nästa år kommer att upphäva varje överträdelse mot den fria korrespondensen och varje försök att övervaka Internet.
Sammanfattningsvis vill jag hävda att om vår rätt till privat korrespondens begränsas en gång kommer det att förbli så för evigt. Även om terroristerna börjar kommunicera med hjälp av brevduvor. Den som väljer säkerheten framför friheten förtjänar varken frihet eller säkerhet. Tack för ordet.
Paul Rübig
(DE) Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först vill jag be att få gratulera kommissionen. Vi har nu kommit till det andra stadiet i processen med att minska avgifterna för roaming av rösttelefoni. Jag anser att denna förordning har visat sig mycket effektiv i praktiken. Inte desto mindre kommer många konsumenter att efter semestern än en gång drabbas av skyhöga räkningar, eftersom det i sanningens namn har gjorts för lite framsteg när det gäller sms och särskilt när det gäller roaming av dataöverföring.
Jag uppmanar därför kommissionen att agera i denna fråga och skapa en gemensam EU-marknad för unionens konsumenter. Vi kan ju bara konstatera att denna del av den inre marknaden ännu inte fungerar och att det finns ett akut behov av att etablera en gemensam marknad på detta område, särskilt genom att gradvis införa en gemensam flexibel plan för frekvenstilldelning. Det är mycket viktigt att denna begränsade resurs förvaltas effektivt.
Den digitala utdelningen är en historisk möjlighet. Det kommer också att bli viktigt för tv-bolagen att kunna sända sina program i tredje generationens mobiltelefoner så att vi kan få ett gemensamt område för medier i EU. Den digitala utdelningen skapar också nya möjligheter för kommunikationerna inom unionen.
Jag vill vidare framhålla hur viktigt det är att tillämpa detta synsätt vid genomförandet av besluten från World Radio Conference, och uppmana kommissionen - eftersom det inte finns några bestämmelser om att BERT ska hantera dessa frågor - att inrätta en egen myndighet eller grupp för att granska dessa frågor och utveckla styrande riktlinjer för samarbetet.
Jag anser också att BERT helt och hållet bör finansieras med gemenskapsmedel, eftersom vi helt enkelt behöver en myndighet eller institution som ägnar sig åt den inre EU-marknaden och eftersom de nationella tillsynsmyndigheterna skulle få mer rättigheter i de övriga medlemsstaterna.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ärade kolleger! Informationssamhällets utveckling är beroende av den elektroniska kommunikationens nät och tjänster.
Övergången från analog till digital television före 2012 kommer att frigöra ett betydande frekvensområde på EU-nivå, vilket möjliggör utveckling av ny teknik och nyskapande lösningar som kan stimulera EU:s konkurrenskraft inom sektorn. För att EU fullt ut ska kunna dra nytta av den digitala utdelningen stöder Europaparlamentet ett gemensamt, flexibelt och balanserat tillvägagångssätt, som å ena sidan låter programföretagen fortsätta att tillhandahålla och utöka sina tjänster och å andra sidan gör det möjligt för aktörerna inom elektronisk kommunikation att använda resurserna för att tillhandahålla nya tjänster inom viktiga sociala och ekonomiska användningsområden. Parlamentet framhåller också att den digitala utdelningen ska fördelas enligt principen om teknisk neutralitet.
Utnyttjandet av den digitala utdelningen kan bidra till att uppfylla målen i Lissabonstrategin genom förbättring av interaktiva samhällstjänster som e-myndighetsservice, e-hälsovård och e-utbildning, särskilt för människor som bor i mindre gynnade eller isolerade områden, och på landsbygden.
Vi erkänner medlemsstaternas rätt att bestämma hur den digitala utdelningen ska användas, men menar också att ett samordnat synsätt på EU-nivå i hög grad skulle stärka utdelningens värde. Det är också det effektivaste sättet att undvika skadliga störningar mellan medlemsstaterna samt mellan medlemsstaterna och tredjeländer och att garantera att de som utnyttjar spektrumet kan dra nytta av alla den inre marknadens fördelar.
Konsumenternas förtroende för informationssamhällets tjänster är beroende av kvaliteten på kommunikationstjänsterna, deras säkerhet och skyddet av personuppgifter. Det är mycket viktigt att de nationella tillsynsmyndigheterna rådgör med alla leverantörer av elektroniska kommunikationstjänster innan de antar specifika åtgärder inom området för säkerhet och integritet i näten för elektronisk kommunikation. Jag anser också att medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att främja en marknad för produkter och tjänster som är tillgängliga i stor skala, där man också inkluderar utrustning avsedd för användare med funktionshinder.
Alexander Alvaro
(DE) Fru talman! Detta ger mig ett oväntat tillfälle att besvara Rebecca Harms inlägg, vilket jag gör med största glädje, då jag menar att skillnaden mellan förslag och fakta ändå är mycket tydlig i betänkandet. Vi har i stort sett införlivat ett beslut av den federala konstitutionsdomstolen, som skapat en ny grundläggande rättighet. Rätten till sekretess och integritet i IT-system var den första som stadfästes i denna rättsakt. Därmed har vi agerat snabbare än någon av medlemsstaterna, särskilt min egen. Offentligt tillgängliga privata nätverk har också inkluderats, tjänster som Facebook, Bebo osv. som hittills legat helt utanför direktivets räckvidd. Hur är det med cookies och liknande programvara eller applikationer som skickar tillbaka uppgifter till servern utan konsumentens samtycke - kommer de att tillhöra det förgångna? Konsumenterna har i princip gett sitt samtycke till att allt i deras datorer, mobiler och annan utrustning tillhör, och till och med är tillgängligt för, tredje part. I framtiden kan lokaliseringsinformation bara tas upp anonymt eller med konsumentens samtycke. Direktivet kommer att förhindra oönskad reklam, irriterande textmeddelanden, idiotiska e-postmeddelanden och liknande. Anmälan till dataskyddsmyndigheterna kommer i framtiden att bli obligatoriskt när en myndighet söker efter någons personliga uppgifter.
Sist men inte minst har vi skapat en tydligare ram för anmälningskravet vid säkerhetsöverträdelser och förlust av uppgifter än vad som funnits tidigare. Eftersom vi talade om förslag innan, vill jag inte förbigå att vi överväger hur vi ska göra med IP-adresser, eftersom IP-adresser - vi får inte förväxla saker och ting - inte är de uppgifter som det handlas med, utan det är personliga uppgifter, kreditkortsuppgifter osv. Även om man nu handlade med IP-adresser så - för att förklara detta kort - är en IP-adress inte nödvändigtvis en personlig uppgift, i alla fall inte när det handlar om att ditt kylskåp skickar ett meddelande till din dator.
(Talmannen avbröt talaren.)
Seán Ó Neachtain
(GA) Fru talman! Det är absolut nödvändigt att människor, var de än bor - i små byar eller större samhällen, på landet eller i städer, har tillgång bredband och modern teknik. Företag som etablerar sig i ett visst område förlitar sig på en snabb Internetanslutning. Om inte bredbandstjänster finns tillgängliga inom vissa områden kan man inte locka dit investeringar och företagsetableringar.
Regeringarna måste ta itu med de ojämlikheter som råder mellan landsbygden och städerna när det gäller digitala tjänster och bredband, om konkurrenskraften och investeringarna i dessa områden ska kunna garanteras. Detta är särskilt påtagligt på Irland, där det råder obalans på grund av att ett privat företag, Eircom, kontrollerar Internettjänsterna. Resultatet har blivit stora skillnader mellan landsbygd och stadsområden. Jag skulle gärna vilja att kommissionsledamoten undersökte situationen, eftersom det verkar som om varken den nationella tillsynsmyndigheten eller regeringen klarar av att göra det.
David Hammerstein
(ES) Uppenbarligen finns det bara en blek skugga kvar av det ambitiösa projekt som Europeiska kommissionen lade fram för ett år sedan. Detta är synd, på många sätt, eftersom konsumenterna behöver en oberoende europeisk förvaltning och inte en klubb bestående av nationella tillsynsmyndigheter som är starkt påverkade av nationella intressen.
De gröna motsätter sig att Europeiska myndigheten för marknaden för elektronisk kommunikation bara skulle bli en klubb för tillsynsmyndigheter som finansieras av dem, utan öppenhet och utan att Europeiska kommissionen får tillräcklig kontroll eller vetorätt. Den nya myndighetens oberoende kan ifrågasättas.
Det är också synd att påtryckningar från de stora telekommunikationsföretagen har lett till att nya, innovativa företag inte får tillträde till de stora telekommunikationsinfrastrukturerna och att man måste dubblera infrastrukturen.
De gröna förespråkar teknisk neutralitet och funktionell åtskillnad för att få slut på de statliga telekomjättarnas dominans. Europaparlamentet har dock varit för svagt och påverkat av lobbyister och inte sett till de nya, mer innovativa företagens intressen, trots att det är dessa företag som tillhandahåller de flesta trådlösa tjänsterna i Europa och erbjuder konsumenterna fördelar.
Tyvärr har vi överlag missat en möjlighet att skapa ett mycket större europeiskt mervärde på telekommunikationsmarknaden. Vi är särskilt oroade över en del farliga förslag i Malcolm Harbours betänkande som helt klart bryter mot principen om neutraliteten på nätet som kommunikationsmedel, inkräktar på användarnas privatliv, hotar Internets frihet och framför allt helt klart överträder telekompaketets rättsliga tillämpningsområde i fråga om innehåll, i fråga om vad som är tillåtet och förbjudet, lagligt och olagligt inom immaterialrätt och i fråga om informationsfilter.
Detta paket handlar om marknadens infrastruktur och om konsumenterna, inte om att göra Internetföretagen till digitala poliser.
Hanne Dahl
(DA) Herr talman! Telekompaketet innehåller i sin nuvarande form många bra åtgärder. Vanliga konsumenter får bättre tillgång och det kommer att bli billigare, samtidigt som öppenheten inom marknaden ökar. Paketet innehåller dock en del mycket olyckliga aspekter som föregående talare också tog upp. Problemet med att definiera vad som är tillåtet och förbjudet innehåll på webbsidor öppnar dörren för övervakning, registrering och kontroll av all vår kommunikation och handel på Internet, till en grad som vore värdig länder som vi normalt inte skulle kalla demokratier!
Vi kan inte tillåta registrering, lika lite som vi kan tillåta att tjänsteleverantörerna godtyckligt blockerar trafik som någon anser vara skadlig. Det skulle vara som om vi anställde en armé av kontrollanter på Europas postkontor för att plocka bort brev som de ansåg vara skadlig läsning för mottagaren. Vem ska ha rätt att läsa mina kärleksbrev? Vi måste se till att den framtida lagstiftningen inte blir en elektronisk tvångströja, utan ett ramverk inom vilket framtidens kultur, samhällsdebatt och interaktiva liv kan utvecklas.
Jerzy Buzek
(PL) Fru talman! Jag vill börja med att gratulera kommissionsledamot Viviane Reding. Bara ett år efter förordningarna om roaming har vi nu nästa paket, som är mycket viktigt särskilt för konsumenterna. Jag vill också gratulera föredragandena. De har varit tvungna att samordna inte mindre än fyra betänkanden, och det verkar som om samordningen blivit mycket lyckad.
Det konsumentskydd man hänvisar till i de förordningar som diskuteras i Malcolm Harbours betänkande hänger mycket nära samman med en riktig fördelning av den digitala utdelningen, vilken konsumenterna väntar på. Det kommer att bli viktigt att - som Viviane Reding föreslog - optimera utnyttjandet av spektrumet genom en samordning på EU-nivå. Television och mobiltelefoni har nämnts som de största intressenterna i samband med den digitala utdelningen, men jag vill understryka betydelsen av trådlösa Internetanslutningar. I många delar av EU och för miljontals medborgare är det enda sättet att få tillgång till Internet, särskilt på landsbygden och i avlägsna trakter. Om den ekonomiska tillväxten i den sektor vi diskuterar är särskilt stark bör därför en betydande del av utdelningen tilldelas trådlösa bredbandsanslutningar.
Forskning om optimering och fördelning av utdelningen är en annan viktig fråga. Forskningen skulle kunna utföras av det gemensamma forskningscentret och jag vill fråga kommissionsledamoten om man verkligen överväger detta. De tre viktigaste kraven är alltså dessa: konsumenterna måste kunna välja, förordningarna måste främja investeringar och konkurrenskraft och den inre marknaden måste stärkas. Som jag ser det krävs det lobbyverksamhet inte bara inom parlamentet utan också på rådets område, dvs. i varje medlemsstat, för att åstadkomma detta.
Éric Besson
rådets ordförande. - (FR) Fru talman! Tack för att jag får ordet redan nu. Jag ber om ursäkt för att jag måste lämna er snart för att åka tillbaka till Paris.
Min kollega Luc Chatel kommer att besvara många av de frågor som har ställts under debatten. Låt mig bara säga några ord som svar på Malcolm Harbours kommentarer om brist på debatt om omfattningen av samhällsomfattande tjänster. Jag vill först och främst instämma med föredraganden om att tillgång till bredband är en viktig fråga för våra samhällen, antingen sig det rör sig om tillgång till kunskap eller basala tjänster. Som Malcolm Harbour påpekade omfattas tillgång till bredband för närvarande inte av definitionen av samhällsomfattande tjänster. Det franska ordförandeskapet vill bara inleda debatten om hur vi ska kunna se till att hela EU får tillgång till bredband.
När man lyssnar på de olika medlemsstaternas synpunkter får man klart för sig att det finns flera tänkbara scenarier. Det första alternativet vore att utvidga räckvidden för direktivet om samhällsomfattande tjänster så att dessa även omfattar bredbandstjänster. Det andra skulle omfatta en valfrihet, så att bara de medlemsstater som så önskar skulle låta bredband ingå i de samhällsomfattande tjänsterna. Slutligen finns det en medelväg som innebär att bredband som samhällsomfattande tjänst blir obligatoriskt i de medlemsstater där bredbandstekniken är tillräckligt mogen. Vi har alltså fått möjligheten att under det franska ordförandeskapet inleda denna debatt och försöka jämka samman ståndpunkterna. Detta är också vad kommissionen hoppas åstadkomma.
Så några ord till Rebecca Harms: för oss handlar det inte om att ställa utvecklingen av Internet mot det upphovsrättsliga skyddet. Vi lever i en övergångstid då det är viktigt att utveckla såväl medier som kanaler och innehåll, och vi måste gynna kreativiteten och upphovsmännen. Som ni påpekade fäster Frankrike stor vikt vid upphovsrätten, men det franska ordförandeskapet försöker inte tvinga på andra länder den franska modellen, som grundas på förebyggande åtgärder och gradvisa sanktioner, som vi i Frankrike kallar för lagen om upphovsrätt och Internet.
Vi är som ni påpekade mycket medvetna om behovet att skydda både privatlivet och personliga uppgifter. Vi menar att detta inte på något sätt är oförenligt med andra angelägna frågor.
Bernadette Vergnaud
(FR) Fru talman, ärade ministrar, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Efter flera månaders diskussioner, som fortfarande inte är avslutade, kan jag nog säga att vi tack vare Malcolm Harbours och skuggföredragandens arbete har kommit fram till kompromisser som ser till konsumentens bästa. En större konkurrens bör därför stimuleras genom åtgärder som bland annat syftar till att tvinga operatörerna att erbjuda avtalsvillkor med acceptabla bindningstider och att införa nummerportabilitet med en dags frist vid byte av operatör.
När det gäller skydd måste de allmänna reglerna om konsumentskydd tillämpas också inom telekomsektorn. Mekanismer för kostnadskontroll har övervägts liksom förbättringar av tvistlösningsförfaranden utanför domstol.
En annan mycket viktig fråga är tillgången till larmtjänster och lokalisering av samtalet, som måste göras tillgängliga på ett tillförlitligt sätt oavsett vilken teknik som används.
Privatlivets helgd har också prioriterats, liksom skydd av barn: operatörerna måste ge konsumenterna gratis programvara för föräldraskydd.
All denna utveckling måste också kunna nå så många som möjligt. Många åtgärder gäller därför lika tillgång för användare med funktionshinder och låginkomsttagare. De små och medelstora företagens behov har också beaktats. I betänkandet understryks vidare behovet att utöka räckvidden av de samhällsomfattande tjänsterna, särskilt till att omfatta bredband. Det är mycket positivt att det franska ordförandeskapet har prioriterat denna fråga.
Och så till frågan om innehåll och upphovsrätt, som haft en tendens att överskugga de övriga förbättringarna av texten. Vårt mål har alltid varit att ge konsumenterna allmän information om brott mot upphovsrätten, i linje med kommissionens ursprungliga förslag. Ända fram till slutomröstningen kommer vi att arbeta för att förbättra kompromisserna, genom att se till att principen om neutralitet vid tillhandahållande av innehåll upprätthålls. En del ändringar i direktivet om privatliv är dock problematiska och vi ska se till att de stryks.
Jag vill än en gång tacka mina kolleger och jag ser fram emot mer specifika förslag från ordförandeskapet för att kunna göra ytterligare förbättringar av texten före nästa sammanträde.
Cristian Silviu Buşoi
(EN) Fru talman! Telekompaketet är ett viktigt steg mot modernisering och harmonisering av telekommunikationerna i EU. Jag har arbetat med direktivet om de medborgerliga rättigheterna och tillsammans med föredraganden Malcolm Harbour har vi åstadkommit en del och nått konsensus i många frågor.
Direktivet kommer att ge konsumenterna ett bättre skydd i samband med elektronisk kommunikation. Andra förbättringar som det för med sig är exempelvis nummerportabilitet, skydd för privatlivet och säkerhet vid telekommunikation.
Vi har haft en mycket delikat diskussion om neutralitet i näten. Min åsikt är att extrem nätneutralitet, som vi såg i en del ändringsförslag, kommer att skapa flaskhalsar i näten, göra dem långsammare, mindre effektiva och dyrare. Det krävs förvaltning av näten för att driva effektiva och intelligenta nät och för att maximera erfarenheten och värdet för användarna. Jag är mycket nöjd med att vi lyckades enas om ändringarna angående larmnumret 112. När direktivet väl antagits kommer medlemsstaterna att göra ytterligare ansträngningar för att informera allmänheten om hur 112 ska användas. Larmnumret ska kunna nås från hela EU-området och medlemsstaterna ska se till att det går att få information om varifrån samtalet kommer.
Dessutom får tillträdet till larmtjänster via 112 spärras för användare som missbrukat det upprepade gånger och 112 ska göras lättare tillgängligt för personer med funktionshinder.
Jag hoppas också att ändringen om inrättande av ett EU-omfattande system för tidig varning kommer att antas. Denna ändring kräver inte att det inrättas någon myndighet i Bryssel utan bara att de relevanta myndigheterna i medlemsstaterna tillsammans fastställer gemensamma normer för varningssystemet. Varningen ska naturligtvis utfärdas på lokal nivå, men på grundval av gemensamma normer som innebär att alla EU-medborgare som kan tänkas bli påverkade kan få och förstå meddelandet och agera på ett sätt som kan rädda deras liv.
Jag är säker på att telekompaketet kommer att ge stöd åt företagen i deras arbete med att förbättra prestandan och investera i ny teknik och att det samtidigt kommer att stärka EU-medborgarnas konsumenträttigheter.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Fru talman! Det europeiska samhället och världen i stort blir allt mer beroende av elektroniska kommunikationer. De har blivit ekonomins nervsystem. De används inom utbildning, förvaltning, hälsovård, media och för det livslånga lärandet. Men vid sidan av de enorma fördelarna medför de elektroniska kommunikationerna också ett antal direkta hot mot medborgarna, institutionerna och näringslivet.
Förväntningarna hos medborgarna, som är de som använder systemet minst intensivt, innefattar tillgång till ett brett utbud av tjänster till lägsta möjliga pris, t.ex. för roaming av samtal mellan EU-medlemsstaterna och undanröjande av de hot mot användarna som tas upp bland annat i Malcolm Harbours betänkande. Vi måste uppfylla dessa förväntningar med hjälp av modern teknik och konkurrenskraft och med ekonomiskt stöd från EU, särskilt på landsbygden och i bergsområden. Med tanke på interaktiviteten och sambandet mellan dessa krav och regleringsmekanismerna, och med hänsyn till öppenheten, bör vi fundera över om det vore klokt att samla de bestämmelser vi diskuterar här i ett gemensamt direktiv. Jag tackar alla föredragandena för det arbete de har lagt ner på detta.
Kathy Sinnott
(EN) Fru talman! Kommunikationskanaler är av avgörande vikt för våra liv nuförtiden. Tillgången till bredband måste garanteras, särskilt för personer i avlägset belägna områden och för personer med funktionshinder, som t.ex. synskadade. Samtidigt som vi åtnjuter den frihet som Internet erbjuder måste vi inse att denna frihet medför skyldigheter.
Jag är en hängiven förespråkare av nätneutralitet. Allteftersom världen blir allt mer globaliserad är det av största vikt att människor kan kommunicera fritt. Denna frihet, som är mycket värd, måste dock användas med respekt. Det måste erkännas att utan denna respekt kan Internet missbrukas.
Vi har vidtagit åtgärder mot några av de värsta typerna av missbruk på Internet, som t.ex. pedofili. Men annat missbruk måste också hanteras. Internetleverantörerna måste göra sitt när det gäller att förhindra att deras plattform används för destruktiva syften som förtal, hat och exploatering. Jag vill säga till kommissionsledamoten att vi måste göra allt i vår makt för att skydda friheten och samtidigt främja ansvarstagande på Internet.
Jacques Toubon
(FR) Fru talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Detta har varit ett lysande arbete. Våra utskott har nått ett balanserat resultat och det är helt rätt av er, herr rådsordförande, att vilja beakta det fullt ut. Jag vill bara gratulera mina kolleger, Catherine Trautmann, Pilar del Castillo och Malcolm Harbour, till deras arbete.
Däremot har jag inga problem med att tala om för Catherine Trautmann att jag inte håller med henne om att vi borde utesluta alla hänvisningar till immateriella rättigheter helt och hållet. Förutom de plattformar och kanaler som vi diskuterar, särskilt i hennes betänkande, är det viktigaste för oss alla vad dessa plattformar och kanaler ger oss tillgång till, med andra ord, innehållet. Ignasi Guardans Cambò, Manuel Medina Ortega och Manolis Mavrommatis har verkligen påpekat detta mycket tydligt, och jag håller med dem.
I kommissionens text har två hänvisningar gjorts till denna fråga, och det hade varit bättre att behålla dem. Debatten handlar nu om en hänvisning till 2001 och 2004 års direktiv om upphovsrätt och om samarbete mellan de olika aktörerna. I vilket syfte? För att främja lagliga erbjudanden - med andra ord innehåll som kommer att tillåta vår industri och vår kulturella mångfald att blomstra. Den kritik som har riktats mot dessa texter - av vilken jag har hört delar upprepas också här i parlamentet - har till exempel handlat om likheten med Olivennes-avtalet. Den modell som vi borde följa är dock den avsiktsförklaring som antogs av den brittiska regeringen, Ofcom och de olika aktörerna den 24 juli. Såvitt jag vet stöder dessa aktörer inte byråkrati eller Internetdiktatur.
Poängen är inte att förhindra att lagarna genomförs i medlemsstaterna, utan att garantera deras förenlighet med de grundläggande rättigheterna. Poängen är inte heller att hindra den nya tekniken och den nya ekonomin från att gynna vår kulturella mångfald, våra spjutspetsindustrier och EU-medborgarnas intelligens och talang, eftersom dessa är våra viktigaste vapen och våra största tillgångar i den globala konkurrensen.
Evelyne Gebhardt
(DE) Fru talman! Liksom Bernadette Vergnaud välkomnar jag den enda del i Malcolm Harbours betänkande som handlar om konsumentskydd och som innehåller många mycket bra beslut. Allmän tillgång till dessa tjänster är en mycket viktig princip, och det kan inte betonas nog. Jag kan återigen försäkra er, herr Harbour, om att denna del av betänkandet också har min grupps fulla stöd.
Vissa delar måste dock omarbetas. Ni har helt rätt, fru Reding. I era inledande kommentarer uttryckte ni er förvåning över att Europaparlamentet försöker försvaga skyddet av personuppgifter. Jag vill säga till er att detta inte är parlamentets åsikt, eftersom parlamentet inte ska rösta om frågan förrän om ytterligare två veckor, och inte förrän då får vi se vilken ståndpunkt parlamentet intar i dessa frågor. Fram till dess kommer vi att reda ut alla de frågor som fortfarande är oklara. Jag lovar er att min grupp inte kommer att stödja någon försvagning av uppgiftsskyddet. Om inga tillfredsställande överenskommelser nås i parlamentet om uppgiftsskydd, nättillgång och nätneutralitet, kommer min grupp inte att kunna rösta för paketet, och då får vi se hur vi ska gå vidare.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Fru talman, fru kommissionsledamot! Jag vill gratulera er till ert engagemang och jag vill naturligtvis gratulera föredragandena och särskilt Catherine Trautmann, som arbetat oerhört hårt för att nå detta samförstånd, som hon ville skulle vara neutralt och sakna sektorsindelning. När det gäller rätten till spektrumanvändning bör det dock noteras att investerings- och värdeminskningscyklerna skiljer sig åt mellan olika sektorer. Bestämmelserna i texten om tilldelning och harmonisering av frekvenser och tillstånd placerar dock satellitoperatörerna i en rättsligt oviss situation, med tanke på den specifika karaktären hos deras sektor. I den nya artikel 8a, som föreslagits av föredraganden, föreskrivs vissa garantier men ordalydelsen i denna bestämmelse måste skärpas i enlighet med subsidiaritetsprincipen och ITU-reglerna. Ett antal frågor om innehållet i och räckvidden för kommissionens förhandlingsmandat saknar också fortfarande en lösning.
Angående Malcolm Harbours betänkande vill jag ta upp frågan om definitionen av en ”allmänt tillgänglig telefonitjänst” i artikel 1.2 b. Denna definition skulle endast gälla dubbelriktade tjänster, i enlighet med definitionen i direktivet om integritet. Förfarandet om Internettelefoni (VoIP) och spelkonsoler är inte på något sätt jämförbara med traditionella telefonitjänster. Deras införlivande som sådana skulle skapa ett regelverk som hämmar innovation och ger okunniga användare verktyg som de inte uppfattar som avsedda för särskilda användningsområden, till exempel möjligheten att ringa ett nödsamtal från en spelkonsol som kan upprätta envägskommunikation. Det är därför viktigt att begränsa definitionen till dubbelriktade tjänster.
Angående upphovsrätt vill jag stödja kommentarerna från alla de kolleger som tagit upp denna fråga.
Francisca Pleguezuelos Aguilar
(ES) Jag vill börja med att gratulera föredragandena till deras utmärkta arbete. Denna reform innebär att de uppställda målen nås och att en anpassning sker till nya tider och nya utmaningar, för såväl företagen som konsumenterna.
Låt mig dock dröja kvar vid en särskild fråga i Harbourbetänkandet. Det stämmer att föredraganden har gjort ett utmärkt arbete, men jag anser inte att vi borde införa de slutliga ändringsförslagen om innehåll på Internet här i detta direktiv, eftersom dessa ändringsförslag i korthet tillåter tjänsteleverantörer som fungerar som mellanhänder att filtrera och blockera innehåll på Internet varvid konsumenterna i slutänden kommer att förlora sin anonymitet.
Denna hållning strider mot artikel 12 i e-handelsdirektivet, i vilket det redan anges att tjänsteleverantörer som fungerar som mellanhänder måste agera som neutrala mellanhänder när de överför elektronisk information.
I en stat som styrs av rättsstatsprincipen kan vi inte hantera Internet annorlunda än andra kommunikationsformer. Därför ber jag Malcolm Harbour att dra tillbaka dessa ändringsförslag, så att balansen mellan upphovsrätt och Internetanvändarnas rättigheter återupprättas.
Zita Pleštinská
(SK) Jag vill börja med att tacka föredraganden för ett utmärkt betänkande. Lagstiftningspaket är aldrig enkla att utarbeta, och jag välkomnar paketets slagkraft.
Också jag vill betona att det främsta målet med detta paket är att ge konsumenterna bättre kommunikationstjänster vid användning av mobiltelefoner och bredbandsinternet eller kabel-tv-anslutningar. Jag tror att konsumenterna kommer att få bättre och snabbare information, tack vare föredraganden Malcolm Harbour.
Om konsumenterna bestämmer sig för att byta leverantör finns det sällan jämförbara erbjudanden, och processen med nummeröverföring tar fortfarande alldeles för lång tid. Jag välkomnar därför Malcolm Harbours betänkande, som innebär att leverantörerna måste erbjuda konsumenterna öppna och framför allt jämförbara priser och att byte av leverantör utan att byta befintliga nummer kommer att bli möjligt på bara en dag.
Trots att jag aldrig vill att någon ska behöva ringa 112 i ett nödfall, bör det betonas att tack vare detta direktiv kommer larmtjänsterna att få tillgång till information om var den som ringer befinner sig, vilket gör det möjligt för dem att ge snabbare och mer effektiv hjälp.
Övergången till digitala sändningar kommer att frigöra spektrum, vilket i framtiden borde kunna möjliggöra Internetanslutningar via bredband också i EU:s mest avlägsna områden. Fru kommissionsledamot! Jag tror att kommissionen kommer att garantera den mest effektiva användningen av denna ”digitala utdelning” i alla konsumenters intresse.
Stavros Lambrinidis
(EL) Fru talman, mina damer och herrar! Vi lever i en värld där alla, såväl regeringar och privata företag som brottslingar, vill ha största möjliga tillgång till våra elektroniska uppgifter, så obegränsat som möjligt.
Därför måste alla ändringar av direktivet om integritet och elektronisk kommunikation göra exakt vad titeln antyder: garantera bästa möjliga skydd av våra personuppgifter och vårt privatliv.
Jag motsätter mig därför alla försök att försvaga definitionen av personuppgifter om EU-medborgare, då dessa uppgifter skyddas enligt lag eftersom de är personliga. De undantag som eftersträvas, särskilt för IP-adresser, går i det dolda emot den befintliga EU-lagstiftningen.
Vidare anser jag inte att Internettjänsteleverantörerna själva bör få avgöra vilka överträdelser av deras nätverkssäkerhet som skadar deras användare och vilka som inte gör det. De bör inte själva få besluta när de ska informera användarna och myndigheterna också vid uppenbara fall av försummelse.
Jag respekterar de privata företagens roll och bidrag, men de stora Internetföretagens ekonomiska intressen får inte tillåtas diktera vilka lagar som antas inom EU för att skydda EU-medborgarnas grundläggande rättigheter.
Ruth Hieronymi
(DE) Fru talman! Jag vill tacka alla föredragande varmt för deras verkligt utmärkta arbete. Låt mig dock ta upp två specifika frågor. Europeiska unionen är inte bara en ekonomisk gemenskap, utan den är också förpliktigad att upprätthålla gemensamma värderingar, och därför är skyddet av personuppgifter av avgörande betydelse. Men samtidigt får tekniska framsteg och skyddet av kulturella och kreativa verk inte betraktas som motstridiga mål. Båda kommer att vara centrala faktorer för vår framtida konkurrenskraft. Därför vädjar jag, tillsammans med många andra ledamöter som har talat i parlamentet i dag, innerligt om en förstärkning av rättighetsinnehavarnas position, med andra ord de personer som vill skydda sin upphovsrätt. Ingen annan behöver detta skydd, därav införandet av modeller för samarbete med Internettjänsteleverantörerna. Ett steg i denna riktning skulle innebära en teknisk konvergens samt en konvergens i fråga om skärpt upphovsrätt.
Katerina Batzeli
(EL) Fru talman, fru kommissionsledamot! När vi hanterar och fördelar radiospektrumet måste vi garantera alla medborgare fullt och effektivt tillträde till denna offentliga tillgång.
Förslagen i Catherine Trautmanns och Patrizia Toias betänkanden om radiospektrumet och den digitala utdelningen ger frågan en stark ställning från första början. I förslagen framhålls först och främst den sociala, kulturella och demokratiska betydelsen, och de nya möjligheterna med den digitala utdelning som vi borde erbjuda EU-medborgarna.
Debatten om den digitala utdelningen borde inte reduceras till ett svartvitt val mellan kommersialisering och sociala vinster. Att utarbeta en betydelsefull strategi på nationell nivå - vilket skulle tillåta varje medlemsstat att ställa upp mål för det allmänna intresset, som de fullföljer och samordnar - det är de helt och hållet genomförbara åtgärder som vi kan vidta på gemenskapsnivå.
Kommissionen tycks dock i sin nya strategi för större harmonisering på EU-nivå, när det gäller radiospektrumets fördelning, bortse från radiospektrumets offentliga karaktär och tycks gynna den kommersiella aspekten, utifrån gemensamma förvaltningskriterier, som exempelvis principen om neutrala tjänster och utvidgningen av principen med ett allmänt tillstånd.
Därför anser jag att vi måste motsätta oss detta och att vi måste hålla fast vid de förslag som våra föredragande lagt fram.
Dumitru Oprea
(RO) Tack vare det betänkande som vi diskuterar finns ett tillfälle att stimulera en mer omfattande användning av bredbandsteknik i landsbygdsområden, isolerade eller missgynnade områden, genom att göra det bästa av den digitala utdelningen, med tanke på att det fortfarande finns många platser där digital teknik saknas helt eller där tillgång till digitala tjänster inte är möjlig på grund av avsaknaden av infrastruktur.
Jag stöder ett snabbt utarbetande av nationella strategier för digital utdelning för de medlemsstater som inte har hängt med, däribland Rumänien, strategier som ska omfatta åtgärder för att möjliggöra snabbare och enklare tillgång för medborgarna till driftskompatibla sociala tjänster, i synnerhet tjänster som ger tillgång till systemen för utbildning, yrkesutbildning och hälso- och sjukvård.
Vi uppmärksammar att det är nödvändigt att noga garantera största möjliga öppenhet när det gäller omfördelningen av frekvenser som frigjorts och investeringarna i nästa generations infrastruktur, så att alla EU-länder får tillgång till dessa.
Arlene McCarthy
(EN) Fru talman! Jag vill som ordförande för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd ta tillfället i akt att tacka Malcolm Harbour och skuggföredragandena för att de utarbetat vad jag hoppas att detta parlament ska uppfatta som ett balanserat och fungerande förslag om samhällsomfattande tjänster.
Jag vill uppmärksamma parlamentet på en bestämmelse - nämligen ett ändringsförslag som jag lagt fram och som fått stöd i utskottet - om att göra införandet av telejournumret 116 000 för försvunna barn till en rättslig skyldighet för alla medlemsstater. Kommissionsledamoten känner säkert till att det i en aktuell rapport framgår att 18 månader efter dess införande 2007 har endast sju medlemsstater tagit telejournumret för försvunna barn i bruk. Den frivilliga strategin fungerar uppenbarligen inte. Över hela Europa försvinner varje år ungefär 130 000 barn.
Denna statistik visar att detta är ett område där EU kan hjälpa till och där EU måste agera och identifiera, spåra upp och återföra försvunna barn. Därför uppmanar jag Europeiska kommissionen och medlemsstaterna att stödja denna bestämmelse, påskynda genomförandet av telejournumret för försvunna barn och verkligen öka ansträngningarna inom EU för att införa ett EU-omfattande ”Amber alert”-varningssystem för försvunna barn.
Pierre Pribetich
(FR) Fru talman! Jag vill gratulera Catherine Trautmann, Pilar del Castillo, Patrizia Toia och Malcolm Harbour till ett väl utfört arbete.
Hur kan vi fullt ut utnyttja fördelarna med den digitala utdelningen? Det är frågan. De digitala sändningarna frigör och kommer att frigöra frekvenser. Jag använder medvetet både presens och futurum av verbet frigöra för att betona att denna förändring inte kommer att ske över natten, genom en fingerknäppning, och det är något som många aktörer tycks ha glömt bort när de pläderar för sin sak. Dessutom kommer investeringarnas storlek förmodligen att skrämma bort många investerare innan de ens hinner tänka på hur de kan kompensera denna försynens oväntade belopp på 250 miljarder euro. Fördelningen av dessa restriktioner måste därför räknas med i vår politik.
Jag vill använda denna tämligen korta talartid för att betona det tvingande behovet att inrätta en europeisk frekvenspolitik, i vilken parlamentet skulle delta som en viktig aktör. Som en sådan aktör måste parlamentet vara medvetet om begränsningarna till följd av de elektromagnetiska vågornas fysik, uppmärksamma behovet av hantering av frekvensspektrumet och visa vederbörlig hänsyn för standardiseringsorganens roll när det gäller att använda denna knappa resurs på bästa sätt, samtidigt som det aldrig får glömma bort våra EU-medborgares allmänna intresse.
Jag vill också påminna kommissionsledamoten om att utbyggnaden av fiberoptiska nätverk, för att parafrasera Jean Cocteau, visserligen behöver stora kärleksförklaringar men också påtagliga kärlekshandlingar, i kombination med de EU-medel som införts i budgeten för genomförandet av nätverken, så att dessa bredbandsnät kan inrättas och så att den digitala klyftan i Europa kan minskas.
Luc Chatel
rådets ordförande. - (FR) Fru talman! Så här i slutet av denna debatt vill jag börja med att tacka er, mina damer och herrar, eftersom jag tycker att såväl kvaliteten i era överläggningar som era kommentarer om detta ämne framhåller vikten av telekommunikationer i de nuvarande EU-debatterna. I dagens EU eftersträvar vi ekonomiskt strategiska frågor som har betydelse för våra medborgare. Det är tydligt att telekommunikationer är en stor strategisk utmaning - ni har säkert noterat deras möjliga inverkan på EU:s tillväxt - men samtidigt berörs frågor som påverkar våra medborgares dagliga liv, och det är just den typ av fråga som EU behöver. Det är trots allt telekommunikationerna som i viss mån ger EU ett mänskligt ansikte.
Jag vill berömma den mycket breda enighet som jag iakttagit under denna debatt mellan parlamentet och rådet, särskilt när det gäller att förbättra spektrumhanteringen, stärka konsumentskyddet och begränsa användningen av funktionssepareringen för att hindra den från att bli utbredd, vilket är en fråga som tagits upp flera gånger. Jag noterar dock att våra institutioner kommer att behöva arbeta vidare med ett antal frågor för att nå en kompromiss. Jag tänker naturligtvis på införandet av kommissionens vetorätt för hjälpåtgärder och också på den rättsliga formen för och finansieringen av alternativet till den europeiska tillsynsmyndigheten, eftersom dess roll och dess behörighetsområde tycks delas av parlamentet och rådet.
Jag vill kort återkomma till tre frågor: den första rör just frågan om hur detta nya organ, som har nämnts av flera talare, ska finansieras. Som ni känner till har medlemsstaterna ännu inte antagit någon tydlig ståndpunkt i denna fråga, och det är självklart att finansieringsmetoden först och främst kommer att bero på detta organs rättsliga form och behörighetsområde. Liksom ni vet - och detta nämnde jag tidigare - har en majoritet av medlemsstaterna fortfarande vissa förbehåll när det gäller idén att inrätta ytterligare ett organ. Rådet måste därför nå en balans mellan de olika alternativ som har nämnts här i eftermiddag.
När det gäller nästa generations nät, som var en annan fråga som togs upp, anser jag att för att främja nya nät - nästa generations nät - är vår viktigaste uppgift att fortsätta att främja konkurrensen, särskilt konkurrensen i fråga om infrastrukturen, vilket ger investerarna ett incitament och främjar riskdelning mellan de olika operatörerna, vilket Catherine Trautmann med rätta påpekade. Som ni känner till äger diskussioner för närvarande rum i rådet. Det finns dock ett brådskande behov av att ta itu med dessa frågor som kräver ytterligare åtgärder och fler åtgärder på kort sikt. Som ni vet har kommissionen offentliggjort ett utkast till rekommendation om denna fråga, och kommissionsledamoten kanske kan tänka sig att fördjupa sig i detta.
Den tredje fråga som jag vill ta upp, som också nämndes av flera talare, är naturligtvis frågan om skydd av personuppgifter, och mer allmänt, frågor om innehåll, snarare än vilken kanal som används för att förmedla innehållet. Éric Besson har redan sagt ett par ord om detta ämne, och jag tror inte att det franska ordförandeskapets mål är att ställa en fråga mot en annan eller att införa en särskild modell, men jag uppskattade kommentarerna från ett antal talare här i eftermiddag som sa att samtidigt som vi uppenbarligen bygger denna framtida ekonomi, denna framtida källa till tillväxt, till förmån för EU:s ekonomi, måste vi också göra det för att tillåta vår kultur och våra kulturella aktörer att stärka sin närvaro på den globala arenan. Därför anser jag inte att vi kan skilja de två frågorna åt, även om jag vet att andra berörda parter också genomför viktiga debatter om ämnet. Vi måste komma ihåg att alla ansträngningar för att modernisera denna infrastruktur också måste inriktas på att främja spridningen av vårt innehåll och skyddet av upphovsrätten i syfte att bevara den kreativa processen inom EU.
Detta avslutar de kommentarer som jag ville göra för att avrunda denna debatt.
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (FR) Fru talman! Vad vill vi uppnå? Vi vill garantera att alla medborgare, oavsett var de bor och vart de reser, har snabb tillgång till en mångfald av säkra och prisöverkomliga tjänster. Vi vill att alla medborgare ska ha tillgång till ett omfattande innehåll som återspeglar EU:s kulturella mångfald.
Vi vill att strategiskt viktiga företag ska bidra till den ekonomiska tillväxten och till sysselsättningsskapandet genom att utveckla ny infrastruktur och ett omfattande innehåll. Vi vill att en ohämmad inre marknad ska skapas som gör det möjligt för Europa som kontinent att ta ledningen när det gäller anslutningsmöjligheter, kommunikationer och ny teknik, men vi hoppas också att EU kommer att spela en ledande roll för skyddet av konsumenternas rättigheter och medborgarnas integritet. Det är vad vi alla här vill lyckas med, och jag tror att de många och skiftande åsikter som förts fram här i parlamentet går i denna riktning och omfattar ett krav på att vi ska anta balanserade beslut för att vi ska kunna nå samförstånd.
Inget av detta hade naturligtvis varit möjligt utan föredragandenas arbete. Jag vill berömma dem, eftersom de till stor del har lyckats med det omöjliga. Detta är en anmärkningsvärd bedrift av våra föredragande, men också av parlamentets utskott och samordnarna.
Under de kommande veckorna måste vi alla - om det så är kommissionen, rådet eller parlamentet - försöka genomföra detta projekt, ett projekt som kan föra vår kontinent framåt och skapa ett samförstånd mellan rådet och Europaparlamentet. Vad mig själv och mina kolleger i kommissionen beträffar kommer vi att försöka agera som uppriktiga medlare för att möjliggöra detta.
Catherine Trautmann
föredragande. - (FR) Fru talman! Så här i slutet av denna debatt vill jag tacka rådet och kommissionen för att de lyssnat så noga på vad vi ville säga. Detta har gjort att de kunnat se att det finns ett tämligen stort samförstånd och en omfattande enighet i parlamentet om telekompaketet.
Inget är vanligare i våra dagliga liv än en mobiltelefon, en tv-apparat eller möjligheten att kunna kommunicera. Genom Europeiska enhetsakten infördes rörlighet för personer och varor som en grundläggande rättighet och frihet. Liksom Reino Paasilinna sa tidigare är kommunikationer också en grundläggande rättighet och ett sätt att ge EU en själ, hålla unionen vid liv och göra dess medborgare uppkopplade. Vi måste därför ha den oumbärliga strävan att lyckas med detta telekompaket.
Jag uppmanar därför rådet att inte gå vidare med en kompromiss eller en beredvillighet att kompromissa som kan komma att rubba balansen hos de olika frågor som vi har lyckats enas om. Tillsammans har vi, med hjälp av mina kolleger, Malcolm Harbour, Pilar del Castillo, Alexander Alvaro och andra - det vore omöjligt att nämna dem alla - redan åstadkommit en hel del genom sunt förnuft och en gemensam beslutsamhet.
Som svar på Jacques Toubons tidigare kommentarer till mig vill jag också säga att jag man inte kan kritisera mig för att inte vilja beakta nödvändigheten att stödja den kreativa processen inom EU. Jag anser att den kreativa processen är en stark drivkraft för innovation, såväl när det gäller dess mångfald som dess intellektuella värde, vilket är absolut avgörande nuförtiden.
Vi måste dock också beakta den frihet som måste garanteras i våra texter - vi har antagit oerhört viktiga texter om skydd av personuppgifter, och vi är hittills de enda i världen som har gjort det. Vi måste förena dessa båda aspekter. Det finns ingen konflikt mellan de två: målet är detsamma, nämligen att skydda både den kreativa friheten och varje enskild individs frihet. Det är i denna anda som vi kommer att fortsätta arbetet med att förbättra våra förslag.
Pilar del Castillo Vera
föredragande. - (ES) Fru talman! I detta avslutande anförande vill jag tacka rådet för dess förstående inställning, som återigen har gjort sig gällande i dag. Jag vill också tacka kommissionen så mycket, och särskilt kommissionsledamoten för hennes ständiga uppmärksamhet i vad jag skulle kalla hennes mycket beslutsamma arbete för en mer konkurrenskraftig marknad för elektroniska kommunikationer och konsumentskydd. Jag vill också framföra mitt tack till alla mina kolleger som, här i dag och så många gånger tidigare, har visat hur medvetna de är om denna sektors betydelse för EU:s ekonomiska tillväxt och därmed för alla EU-medborgares sysselsättning och välfärd.
Jag vill nu bara be rådet, i detta slutskede och fram till slutet av det nuvarande ordförandeskapet, att ge detta telekompaket åtminstone samma prioritet som energipaketet fått - jag vet att energi är mycket viktigt, men detta paket är inte mindre viktigt - så att vi kan gå vidare från den balanserade punkt vi har nått, vilket min kollega Catherine Trautmann just nämnde.
Parlamentet erbjuder ett antal förslag som enligt min åsikt i allmänhet är tämligen välbalanserade, och som kommer att leda till ett tillfredsställande resultat vid förhandlingarna med rådet och kommissionen. Tack så mycket. Vi har höga förväntningar på ordförandeskapet i det hänseendet.
Patrizia Toia
föredragande. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Också jag vill tacka alla skuggföredragande och jag vill bara uppmärksamma två frågor. Någon här i parlamentet sa att vi har antagit ett positivt tillvägagångssätt och jag tror att det är ett drag som utmärker allt vårt arbete med de överenskommelser vi har nått och med de överenskommelser vi har framför oss.
Ett positivt tillvägagångssätt innebär att vi har tagit en realistisk titt på de intressen som står på spel, på industriernas värde, på det arbete som arbetstagarna inom denna sektor utför och därmed på sektorns betydelse för EU:s ekonomi i stort, men också på medborgarnas och konsumenternas roll, med utgångspunkt hos de minst gynnade medborgarna som kommer att dra nytta av den digitala övergången om de får hjälp med att göra den. Jag vet att vissa länder, däribland Frankrike, genomför informations- och stödkampanjer i detta syfte, men om de inte följs upp kan dessa medborgare mycket väl få problem.
Vi närmade oss därför frågan ur konsumentens eller användarens synvinkel och tittade på möjligheten att införa nya tjänster, till och med telekommunikationstjänster, som är bättre lämpade för de nya kraven och för behovet av bättre information och en större integration i det stora sammanhanget med informationsnät. Jag tror att när EU antar denna typ av tillvägagångssätt, och när också marknaden gör det i förhållande till konsumenterna, så kommer unionen närmare sina medborgare, och jag tror att initiativet med roamingavgifter skapade en positiv bild av EU för många medborgare och unga människor som kanske inte fullt ut förstod vilken roll unionen kan spela i specifika beslut som påverkar deras liv, deras finanser och faktiskt deras privatekonomi.
Den andra punkten rör en balanserad strategi. Jag anser att detta är en strategi som balanserar de många intressen som står på spel, också de motstridiga intressen som Catherine Trautmann nämnde, och också många av de berörda sektorerna, och då tänker jag på den digitala utdelningen. Att vi sagt att de många aktörerna inom allt från telekommunikationssektorn till den audiovisuella sektorn ryms i ett sammanhang, där ett möte mellan företrädarna för utskottet för kultur och utskottet för industrifrågor, forskning och energi ägt rum, innebär enligt min åsikt att vi har försökt anta en balanserad strategi och att vi förhoppningsvis har lyckats.
Jag vill slutligen ha en stark EU-strategi. Det vore fullständigt oförståeligt om de behöriga subsidiaritetsmyndigheterna, medlemsstaternas oförytterliga myndigheter, skulle förhindra utnyttjandet av det mervärde som EU absolut måste lyckas utnyttja. Jag uppmanar kommissionen och rådet att framhålla denna förmåga att samordna, harmonisera och enligt min åsikt agera som EU:s politiska guide.
Malcolm Harbour
föredragande. - (EN) Fru talman! Jag befinner mig i den ovanliga positionen att få sista ordet i denna omfattande debatt, så jag kanske kommer att göra ett par omfattande kommentarer som avslutning.
Först av allt vill jag när det gäller mitt eget betänkande tacka de många kolleger som har bidragit till arbetet och som har stärkt vårt utskotts beslutsamhet att genomföra och utveckla dessa förbättringar. Jag vill försäkra mina kolleger om att vi under de kommande veckorna kommer att arbeta för att genomföra dessa ytterligare förbättringar, särskilt på området för uppgiftsskydd, om vilket vi hade ett mycket framgångsrikt möte i förmiddags. Jag tror att vi kan nå en överenskommelse i den här frågan. Angående frågan om anmälan av säkerhetsöverträdelser i fråga om personuppgifter är det kanske inte förvånande att vi måste arbeta vidare med den, eftersom detta var första gången som vi tog oss an den. Jag uppmanar varmt kommissionen, som redan har varit delaktig, att hjälpa oss att slutföra arbetet med frågan, för när allt kommer omkring fanns den inte med i deras ursprungliga förslag.
Den andra punkt jag vill ta upp riktar sig till Rebecca Harms, eftersom hon är gruppen De grönas enda företrädare här. Jag blev helt förbluffad över att höra att hennes kollega David Hammerstein Mintz - som jag kommer mycket bra överens med - anser att mitt betänkande är skadligt för nätneutraliteten. Vi har arbetat mycket med att utarbeta ett nytt förslag för att faktiskt tillåta tillsynsmyndigheterna att ingripa om de upptäcker att nätneutraliteten överträds. Ändå kommer David Hammerstein Mintz hit till parlamentet utan att prata med mig först och utan att lägga fram något alternativ, och säger att mitt betänkande är skadligt. Allt jag vill säga till Rebecca Harms är att om gruppen De gröna fortsätter med denna typ av panikspridning och svartmålning av vårt betänkande kommer det att vara skadligt för konsumenterna, eftersom det kommer att äventyra allt annat. Jag uppmanar dem hjärtligt att komma till oss och tala om varför vårt betänkande är skadligt. Sedan får vi se om vi kan stilla deras oro. Många av er kanske också får hans dagliga e-postmeddelanden. Jag fick ett där det stod att detta betänkande är en fara för nätneutraliteten. Allt jag kan säga till er är att vår avsikt är den rakt motsatta.
Sammanfattningsvis har vi nu alla ett enormt ansvar för att hjälpa det franska ordförandeskapet att nå en överenskommelse. Det vill jag betona. Det finns en hel del osäkerhet i den verkliga världen, bland de människor som är beredda att göra de stora investeringarna - nästa generations nät - och som vill att detta paket ska antas snarast möjligt. Vi kan bidra till detta genom att arbeta tillsammans, så som vi med framgång gjort. Detta är ett verkligt stort ansvar. Jag lovar från vårt håll - och jag vet att mina kolleger är med mig i fråga om detta - att vi kommer att göra vårt yttersta i vårt samarbete med det franska ordförandeskapet. Jag vill särskilt berömma Luc Chatel och Éric Besson för deras djupa engagemang i hela denna process och deras verkliga kunskap om frågorna. Tillsammans är jag säker på att vi kan anta detta paket snarast möjligt.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum under nästa sammanträdesperiod.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Ivo Belet  
skriftlig. - (NL) Den nya telekomlagstiftning som vi i dag diskuterar har långtgående konsekvenser för alla oss Internet- och telekomanvändare.
Vår integritet på Internet ska skyddas bättre. Personuppgifter som lagras på datorer eller som sänds via Internet (däribland din surfprofil) kan inte användas (missbrukas) om ni inte uttryckligen gett ert samtycke på förhand.
Samarbete mellan innehållsindustrin (främst musik och film) och teleoperatörerna uppmuntras för att hantera problemet med piratkopiering (olaglig nedladdning). Det är viktigt att konsumenterna är välinformerade om vad som kan och inte kan göras på nätet, men tillgången till Internet får under inga omständigheter nekas.
Det kommer att bli enklare för människor att flytta med sina telefonnummer när de byter operatör. Det borde inte ta mer än en dag att föra över ett nummer, beroende på vilka åtgärder som vidtas för att förhindra missbruk.
Förhoppningen är att vi snabbt ska kunna enas om detta och att abonnenterna kan åtnjuta fördelarna med dessa förbättringar snarast möjligt.
Bairbre de Brún  
skriftlig. - (GA) I dagens utpräglat uppkopplade och globaliserade värld borde den personliga integriteten och uppgiftsskydd vara prioriteringar för oss alla. Integriteten får inte äventyras så som skedde i fallet med Harbour-betänkandet. Det är inte upp till ett nationellt eller europeiskt organ att på ett inkräktande sätt övervaka hur människor använder Internet.
Europaparlamentet måste agera för att upphäva några av de mer bakåtsträvande inslagen i detta direktiv. I det nuvarande läget skulle företagens och de statliga organens insyn i hur människor använder Internet privat kunna öka genom detta direktiv. Skyddet av immateriella rättigheter kan inte användas som en ursäkt för att tillåta oansvariga organ att få tillgång till personliga och privata uppgifter.
András Gyürk  
skriftlig. - (HU) Att förbättra det lagstiftningspaket som står på vår dagordning är ett viktigt steg framåt för att göra det möjligt för bredbandstekniken att vinna mark. Det är av avgörande vikt att denna teknik sprider sig, så att EU i enlighet med våra mål verkligen kan bli en av de mest konkurrenskraftiga regionerna. Vi måste nu bara öka våra ansträngningar för att garantera en effektiv tillsyn av telekommunikationer, eftersom utvecklingen av denna sektor i hög grad kan bidra till en ökad sysselsättning.
Öppnandet av telekommunikationsmarknaden har tagit fart sedan andra hälften av 1990-talet, vilket framför allt förbättrat de tjänster som erbjuds. Vi anser dock att det fortfarande finns en hel del arbete att göra när det gäller att stärka konkurrenskraften och följaktligen sänka konsumentpriserna. Dessutom behövs en översyn av den nuvarande lagstiftningen till följd av uppkomsten av ny teknik.
Vi tycker att det är en mycket positiv utveckling att en betydande del av den nya ramförordningen utgörs av en översyn av det hittillsvarande förfarandet för frekvensfördelning. Principen om teknisk neutralitet måste enligt vår åsikt råda i denna fråga, för att öka konkurrenskraften. Det är även ett viktigt resultat att det också kommer att finnas ett nytt regelverk för samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheterna i framtiden.
Vi borde välkomna att den nya förordningen också har en lagstiftande effekt på konsumentskyddet som på intet sätt är obetydlig. Genom förordningen skapas mer insynsvänliga villkor för prissättning och friheten att byta leverantör ökar. Vi anser att den ramförordning som ska antas är viktig eftersom den kommer att öka marknadskonkurrensen och samtidigt upprätthålla en lämplig konsumentskyddsnivå.
