Frågestund (frågor till rådet)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B6-0003/2007).
Följande frågor har ställts till rådet.
Den första frågan kommer från Pedro Guerreiro, som i kväll företräds av Ilda Figueiredo.
Angående: Översyn av Europeiska centralbankens stadgar och mål
Arbetar rådet på någon form av analys eller förslag för att under nästa ordförandeskap ta upp den nödvändiga och angelägna översynen av Europeiska centralbankens roll? Bland annat bör bankens mål ses över, så att sysselsättning och hållbar ekonomisk tillväxt prioriteras. Det behövs även en översyn av bankens beslutsprocesser och befogenheter, så att de inte är överordnade de beslut som nationella regeringar och parlament fattar.
Günter Gloser
Fru talman! Jag kan svara på frågan så här: Målen för Europeiska centralbankssystemet (ECBS) fastställs i artikel 105 i EG-fördraget. Det främsta syftet med denna bestämmelse är att skapa prisstabilitet. Vid sidan av detta mål stödjer ECBS gemenskapens allmänna ekonomiska politik för att bidra till att gemenskapens mål i enlighet med artikel 2 i EG-fördraget uppfylls. ECBS agerar i enlighet med principerna om marknadsekonomi och fri konkurrens. Detta omfattar framför allt en effektiv fördelning av resurser i enlighet med principerna i EG-fördraget. Bestämmelserna i artikel 107.5 i EG-fördraget får ändras av rådet med kvalificerad majoritet, det vill säga antingen genom ett beslut som fattas med kvalificerad majoritet efter en rekommendation från Europeiska centralbanken (ECB) och efter samråd med kommissionen, eller genom ett enhälligt beslut på grundval av ett förslag från kommissionen och efter samråd med ECB. I båda fallen krävs Europaparlamentets godkännande. Men eftersom artikel 105 i EG-fördraget, som nämndes tidigare, inte ingår i de bestämmelser som anges i artikel 107.5, kan denna artikel endast ändras genom det allmänna ändringsförfarandet för fördraget, i enlighet med artikel 48 i EU-fördraget. Rådet behandlar för närvarande inte några sådana förslag.
Ilda Figueiredo 
Herr rådsordförande! Hur förklarar ni att Europeiska centralbanken hotar med ytterligare räntehöjningar, efter att ha nästan fördubblat dem under det senaste året? Detta har haft allvarliga negativa konsekvenser för ekonomin, mikroföretag, små och medelstora företag och familjer, särskilt i länder som Portugal, som har svagast ekonomi.
Är detta ett exempel på den solidaritet och ekonomiska och sociala sammanhållning i gemenskapen som ni förespråkar? Om så är fallet, varför inte ändra Europeiska centralbankens mål och arbetsmetoder?
Günter Gloser
När Europeiska centralbanken inrättades fastställde vi en viktig princip: den om centralbankens oberoende. Centralbankens uppdrag är att med utgångspunkt i olika indikatorer bedöma hur valutamarknaden ska regleras, bland annat genom räntehöjningar. Detta betyder att det inte finns någon möjlighet för rådet eller en medlemsstat att påverka valutapolitiken.
DanutBudreikait
(LT) Europeiska centralbanken har sin egen indikator för stabil inflation, som just börjar närma sig två procent. Men när Maastrichtkriterierna tillämpas tas ingen hänsyn till detta. Enligt Maastrichtkriterierna beräknas inflationsindikatorn med en helt annan metod, som inte på något sätt korrelerar till ECB:s inflationsindikator. Borde inte dessa indikatorer samordnas, så att det kan stå klart för alla vad en stabil inflation egentligen är?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Fru Budreikaitė! Jag känner inte till att det används olika underlag för att beräkna inflationstakten. Jag kan bara konstatera att en av ECB:s främsta uppgifter är att arbeta för att skapa prisstabilitet eftersom även detta är viktigt för det ämne vi diskuterade senast här i detta parlament, nämligen ekonomisk utveckling.
Angående: Möte på ministernivå mellan EU och Afrika
Kan rådet utvärdera resultatet från det migrationsmöte på ministernivå som nyligen hölls i Tripoli mellan EU och Afrika?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Den ministerkonferens mellan EU och Afrika som hölls den 22-23 november 2006 i Tripoli var en mycket viktig händelse som för första gången sammanförde alla EU-medlemsstater och - jag vill betona detta mycket klart - alla afrikanska länder, nämligen medlemmarna i Afrikanska unionen plus Marocko, för att diskutera migrations- och utvecklingsfrågor. Syftet med konferensen var att stärka samarbetet i en anda av partnerskap inom dessa områden, som är oerhört viktiga för båda sidor, och även för att besluta om gemensamma åtgärder.
Ministerkonferensen avslutades genom att en politisk deklaration antogs, med en uppräkning av en rad områden där åtgärder krävs, från utvecklingsfrågor till lagliga invandringsmöjligheter och kampen mot olaglig invandring. Dessutom antogs en handlingsplan för att bekämpa människohandel, särskilt handel med kvinnor och barn. Dessa båda instrument förväntas börja tillämpas under de närmaste månaderna.
Manuel Medina Ortega
(ES) Som ni vet håller kommissionen just nu på att lägga fram ett antal förslag för att reglera den lagliga invandringen, genom en överenskommelse med ursprungsländerna, särskilt länderna i Afrika. Jag undrar om rådet i samband med denna konferens i Tripoli kommer att kunna stödja kommissionens förslag i detta avseende.
Günter Gloser
Herr Medina Ortega! Det diskuterades ett helt paket av åtgärder vid konferensen i Tripoli, eftersom vi anser att migrationsproblemet inte kan lösas genom ett enda förslag eller en enda lösning, utan att det krävs en rad åtgärder. Frågan om laglig invandring diskuterades också, däribland olika sätt att hantera denna fråga. På konferensen tog man även upp möjligheten för afrikaner som bor i EU - i diasporan, som de ser det - att återvända till sina hemländer under en viss period för att till exempel hjälpa till att utveckla utbildningssystem och skapa arbetstillfällen. Vid konferensen diskuterades också möjligheten att minska kostnaderna för pengaöverföringar till dessa länder. Det kan till exempel förekomma att av 1 000 euro som översänds till ett land är det endast 800 euro som når mottagaren, eftersom avgifterna är så höga. Ett helt paket av åtgärder diskuterades alltså med länderna i Afrikanska unionen plus Marocko. Dessutom fortsätter diskussionerna om vilka möjligheter EU och de afrikanska länderna skulle kunna skapa för tillfälliga anställningar i EU, till exempel.
Hubert Pirker
(DE) Fru talman, herr rådsordförande! Ett annat mål för denna konferens var säkert att diskutera metoder för att minska orsakerna till migrationen, det vill säga att vidta lämpliga förebyggande åtgärder. Det finns goda exempel på mycket effektiva sådana åtgärder, till exempel i Demokratiska republiken Kongo. Där har polisenheter från EU gett bistånd inom juridisk utbildning och inom det militära området, vilket har inneburit att rättssäkerheten har utvecklats för att skapa större stabilitet och öppna för ekonomiska investeringar.
Är vi beredda att sprida denna modell till andra afrikanska länder också, eftersom vi vet att migrationsflödena inte bara kommer från Nordafrika utan även från centrala och södra Afrika där läget är instabilt?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Herr Pirker! I juli hölls en konferens i Rabat, inte en EU-Afrika-konferens, utan en konferens på initiativ av Marocko, Spanien och Frankrike. Där togs den västafrikanska migrationsrutten upp. Vid konferensen i Tripoli blev det emellertid uppenbart att det finns ytterligare en afrikansk rutt, den öst-västliga, som vi också bör uppmärksamma.
För att återgå till er specifika fråga, så finns det verkligen exempel på lyckade åtgärder. En annan viktig sak som denna konferens behövde lyfta fram var att ett sätt att ta itu med orsakerna är genom ett gott styre av regeringen, som måste välja en styrelseform som ger medborgarna chans att delta i utvinning och försäljning av råmaterial och i utbildning.
EU:s och därmed medlemsstaternas skyldighet att erbjuda stöd inom administration, polis- och rättsväsende, när sådant stöd efterfrågas, betonades också. För några år sedan diskuterades ”bästa metoder” under olika diskussioner i EU - det vill säga att titta på vad ens grannar är bra på - och detta koncept skulle säkert kunna överföras till vissa afrikanska länder. Denna omfattande metod diskuterades och nu är det upp till oss att besluta vilka åtgärder vi ska vidta inom de olika områdena - men jag måste säga att alla åtgärder inte är nödvändiga i alla fall, eftersom vissa länder redan har gjort stora framsteg tack vare den inhemska utvecklingen. EU gav dock försäkringar om sitt stöd och sin solidaritet i detta.
DanutBudreikait
(LT) Fru talman! Malta är det land som har drabbats hårdast av den olagliga invandringen från Afrika. Flera nationer, däribland min, har för att visa solidaritet med Malta bjudit in olagliga invandrare till våra länder och samtidigt legaliserat deras status. Anser ministern att detta kommer att ha en positiv inverkan, eller kommer det att ha en negativ effekt på den olagliga invandringen?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Det viktiga är - precis som Hubert Pirker nyss påpekade - att ta itu med orsakerna till migrationen. Vi måste hitta lösningar på dem. Migration kommer alltid att finnas av olika skäl, men i många områden orsakas den av bristen på framtidsutsikter. Därför måste vi ta itu med den första punkten, det vill säga undandröja orsakerna till migrationen i dessa länder. Det finns flera andra områden också, som nyss nämndes: till exempel att undersöka hur de som vill arbeta i EU under en bestämd period ska kunna göra det lagligt, och hur de kan börja sitt arbete. Slutligen måste vi titta på hur vi ska integrera människor som söker arbete eller försöker försörja sig här. Men det allra viktigaste, det första vi ska göra, är att minska behovet av flykt på grund av ekonomiska påfrestningar eller kränkningar av de mänskliga rättigheterna, vilket ibland är fallet.
Angående: Den demografiska utvecklingen i Europa
Mot bakgrund av de demografiska förändringarna i Europa och det ökade intresse som EU uttalat för att lösa det demografiska problemet undrar jag: Tänker det tyska ordförandeskapet inrätta en europeisk pakt för kvalitet i familjelivet i likhet med de europeiska pakterna för ungdomsfrågor (22-23 mars 2005) och för jämställdhet (23-24 mars 2006)?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Demografiska förändringar i EU berör alla EU-medlemsstater. En viktig aspekt är de låga eller till och med minskande födelsetalen i hela EU. Nationernas ändrade demografi innebär att det krävs omfattande strukturförändringar som ett led i en långsiktig strategi om den sociala sammanhållningen mellan generationerna och konkurrenskraften i EU:s ekonomi ska bevaras.
I sitt meddelande ”Europas demografiska framtid - en utmaning som öppnar möjligheter” av den 12 oktober 2006 konstaterar Europeiska kommissionen att EU aldrig tidigare i sin historia har upplevt ekonomisk tillväxt utan befolkningstillväxt. Mot denna bakgrund är det extra viktigt att ta itu med den demografiska utmaningen med hjälp av den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning.
En prioriterad fråga i detta avseende för rådets tyska ordförandeskap är att göra det möjligt för män och kvinnor som vill bilda familj att göra detta med hjälp av en familjevänlig politik. Erfarenheten i ett antal medlemsstater har visat att politiska åtgärder är både möjliga och nödvändiga. Det borde finnas en europeisk ”allians för familjen” som kan fungera som en plattform för utbyte av åsikter och erfarenheter mellan medlemsstaterna. Alliansens behörighetsområde skulle omfatta viktiga uppgifter i fråga om hanteringen av demografisk förändring.
Alliansen borde också aktivt arbeta tillsammans med arbetsmarknadens parter, det civila samhället och företrädare för vetenskap och näringsliv. Det viktigaste målet för alliansen skulle vara att erbjuda medlemsstaterna stöd genom detta kontinuerliga utbyte. Avsikten är att det vid utgången av det tyska ordförandeskapet inte bara kommer att ha givits en politisk startsignal, utan också att de första konkreta stegen ska ha tagits för att bilda en sådan allians. Tanken med detta är att utnyttja befintliga resurser och strukturer, och de europeiska demografiska diskussionsgrupper som kommissionen lanserar i sitt meddelande kommer att vara särskilt viktiga referenspunkter i detta.
Europeiska kommissionen har redan inrättat en högnivågrupp för demografi och familjen. Alliansen kommer att komplettera de omfattande initiativen på EU-nivå för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män, särskilt Europeiska jämställdhetspakten och kommissionens färdplan för jämställdhet 2006-2010.
Det är bara genom förbättrade möjligheter att kombinera familj och yrkesliv som män och kvinnor kan bestämma sig för att skaffa fler barn utan att ge upp sina karriärer. Medlemsstaterna måste arbeta tillsammans med arbetsmarknadens parter och enskilda företag för att minska löneskillnaderna och stödja föräldrarna under småbarnsperioden.
Förbättrade möjligheter att kombinera familj och yrkesliv är trots allt också ett viktigt mål för Europeiska ungdomspakten, som syftar till att ge ungdomar möjlighet att integreras i yrkeslivet och i samhället.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Herr rådsordförande! Tack för ert svar.
Jag undrar dock vilka konkreta åtgärder ni tänker vidta när det gäller Europeiska ungdomspakten? Med hänsyn till att familjepolitiken är nationell och att varje medlemsstat alltså har sin egen politik, vilka gemensamma åtgärder kan ni tänka er för att förverkliga er avsikt att hjälpa familjerna?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Under vår debatt för en liten stund sedan diskuterade vi sysselsättningsfrågan och det faktum att olika länder har olika strukturer och utveckling. Det finns områden som sammanfaller, där vi ser samma trender i olika medlemsstater. Också här gäller det främst att göra en inventering och se vilka konkreta svar som går att hitta.
I mitt svar alldeles nyss nämnde jag flera områden som vi vill utveckla för att ytterligare fästa uppmärksamheten på denna fråga, och flera av de områdena berör ungdomar. Under Europeiska året för lika möjligheter för alla väcks följande frågor. Hur ser vi till att ungdomar får yrkesutbildning eller ett arbete? Vilka fördomar finns det i samhället, till exempel mot ungdomar med invandrarbakgrund? Vi hoppas kunna diskutera alla dessa frågor under olika konferenser i år.
Jörg Leichtfried
(DE) Fru talman, herr rådsordförande! Om vi vill ha en vettig demografisk utveckling i EU måste vi i alla fall göra oss av med våra ideologiskt snedvridna, hycklande skygglappar och drömmar om en livsstil som kanske fanns för 200 år sedan. Barn kommer inte bara till världen i traditionella familjer utan också inom andra livsstilar. Vi har ett exempel på en god demografisk utveckling här i EU - i Frankrike - där barnomsorgen är tillräckligt utbyggd och billig. Jag vill gärna höra vad rådsordföranden planerar i detta sammanhang.
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Herr Leichtfried! Tack så mycket för er följdfråga. Också här kan vi ta upp tråden från tidigare diskussioner vid vårmötena, där man har talat om investeringar i medlemsstaterna för att göra det möjligt att kombinera familj och yrkesliv. Det finns ett antal aspekter som måste beaktas här. Men en viktig poäng är att man har pekat ut Frankrike och andra medlemsstater som har haft vissa framgångar. Jag kommer från ett land där läget är otillfredsställande, men där det görs försök att hitta en lösning. Det är viktigt att inte lägga fram en centraliserad lösning, utan att vägledas av principen om att titta på de grannar som lyckas och se hur vi kan följa deras exempel hemmavid. Det är så vi kan nå andra resultat än i dag.
Justas Vincas Paleckis
(DE) Min fråga gäller de gemensamma åtgärder som kan hjälpa oss. Vad anser rådsordföranden om förslaget att det tyska ordförandeskapet - tillsammans med Europeiska kommissionen, förstås - ska välja ut och rekommendera de bästa exemplen i EU? Han har nämnt Frankrike, men det finns andra goda exempel också. Detta skulle vara särskilt värdefullt för de nya medlemsstaterna.
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Jag tar gärna upp det förslaget igen. Det är en vettig idé. I stället för att tiga om exemplen på positiv utveckling i EU där vi har nått positiva resultat borde vi ta reda på om de kan fungera även i vårt eget land med tanke på våra snarlika strukturer. Jag tar gärna med mig idén hem och lägger fram den för mitt lands minister, Ursula von der Leyen, som ju är sittande ordförande med ansvar för familje-, äldre-, kvinno- och ungdomsfrågor.
Talmannen
Tack så mycket. Jag har fått förfrågningar om kompletterande uppgifter när det gäller detta, men vi måste beklagligtvis beakta såväl tiden som den politiska balansen och vilka som redan har haft ordet, och jag måste därför tyvärr göra er besviken.
Angående: Romers rättigheter
Vilken prioritet ger rådet, under det ”Europeiska år för lika möjligheter för alla”, den akuta människorättskris i Europa som leder till diskriminering av och trakasserier och våld mot de 8 miljoner romer som lever inom unionen (det dubbla antalet i hela Europa) och problemet med det oroväckande ökande antalet tvångsutvisningar och det enorma antalet kränkningar och fördomar?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Beslutet att göra år 2007 till Europeiska året för lika möjligheter för alla antogs av Europaparlamentet och rådet 2006. Rådet var enigt om att alla former av diskriminering enligt artikel 13 i EG-fördraget ska omfattas och tas upp på likvärdigt sätt för alla berörda grupper genom de olika åtgärder som ska vidtas på europeisk och nationell nivå.
I förhandlingarna med parlamentet gick rådet med på att den romska befolkningen uttryckligen nämns i beslutet om Europeiska året för lika möjligheter för alla. Texten innehåller ett skäl där detaljerna kring romernas situation i Europa beskrivs och där parlamentet fäster uppmärksamheten på antiromska stämningar och deras diskriminerande effekt på möjligheter i form av sysselsättning, utbildning och sociala tjänster för EU:s mest missgynnade etniska minoritetsgrupp.
Men man ska komma ihåg att det arbete som ingår i Europeiska året för lika möjligheter för alla bygger på principerna om personligt ansvar och subsidiaritet. Därför svarar varje medlemsstat för beslut om vilka åtgärder som ska vidtas de kommande månaderna.
Sarah Ludford
(EN) Herr minister! Ett problem består i att lokala och regionala myndigheter ofta har överseende med eller till och med uppmanar till utvisningar och segregering, och de centrala myndigheterna har inte tagit itu med dem ordentligt. Kommer ordförandeskapet att uppmana samtliga medlemsstater att göra detta?
För det andra är jag en aning bekymrad över att ni hänvisar till subsidiariteten. Antidiskrimineringslagstiftningen räcker inte för att komma tillrätta med den systematiska diskrimineringen. Det krävs konkret handling och aktiva åtgärder. I vissa medlemsstater har de offentliga myndigheterna en uttalad skyldighet att främja jämställdheten. Ni kan säkert uppmana samtliga medlemsstater att göra detta med hjälp av systemet med kollegial granskning.
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Fru Ludford! När det gäller subsidiariteten har medlemsstaterna mycket riktigt ett ansvar. I det stora antalet framstegsrapporter som togs fram i samband med de östeuropeiska medlemsstaternas anslutning ingick en granskning av minoritetsfrågan från många synvinklar, särskilt alla aspekter av romernas situation. Detta är alltid viktigt att komma ihåg. Men det finns också utrymme att inrätta program för att främja integrationen av den romska befolkningen, bl.a. med hjälp av Världsbanken. Det är en fråga som varje medlemsstat inte kan lösa ensam och integrationen av dessa delar av befolkningen kräver hjälp av andra.
Jörg Leichtfried
(DE) Herr rådsordförande! Jag har en fråga. Vi är ense om att icke-diskriminering är en tidsfråga. I mitt hemland strävar myndigheterna på lägre nivå än den nationella just nu efter att t.ex. införa förbud mot tiggeri. De tror att detta kommer att lösa åtminstone förekomsten av några fenomen. Jag menar att det är fel sätt. Vad anser rådet?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Herr Leichtfried! Alla åtgärder som vidtas lokalt hör till den berörda medlemsstatens behörighet. Rådet har inga förutsättningar att införa några krav. Det finns förstås vissa områden - t.ex. med avseende på direktivet mot diskriminering - där vissa åtgärder kan vidtas, men det är i slutändan medlemsstatens beslut och inte något man kan uttala sig om på EU-nivå.
Angående: Handel med utsläppsrätter
Vad anser rådet om de aktuella framstegen med att uppfylla målen för det europeiska systemet för handel med utsläppsrätter? Gör medlemsstaterna verkliga framsteg när det gäller att minska koldioxidutsläppen?
Vilka åtgärder kommer det nuvarande ordförandelandet att vidta för att främja insatser i medlemsstaterna?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) EU:s system för utsläppshandel är ett av de viktigaste politiska instrument som unionen och medlemsstaterna har för att nå Kyoto-målen på det mest kostnadseffektiva sättet. Som ledamöterna väl vet åläggs medlemsstaterna genom direktiv 2003/87/EG att offentliggöra sina nationella fördelningsplaner. Dessa ska anmälas till kommissionen och de andra medlemsstaterna senast 18 månader före inledningen av Kyotoprotokollets första åtagandeperiod, nämligen 2008-2012. Kommissionen har utvärderat medlemsstaternas nationella fördelningsplaner. Ordförandeskapet ska fortsätta revidera systemet om utsläppsrätter på grundval av kommissionens meddelande där de prioriterade frågorna identifieras. Ordförandeskapet ska också följa upp förslaget om att låta luftfarten omfattas av systemet. Ordförandeskapet arbetar för att se till att systemet för utsläppsrätter ger det väntade bidraget till att Kyoto-målen nås och arbetar för att förbättra och utöka detta EU-system i syfte att inrätta en global kolmarknad som leder till de utsläppsminskningar som krävs för att hantera klimatförändringarna.
Claude Moraes
(EN) Ingen tvivlar på rådets beslutsamhet när det gäller frågan om handel med utsläppsrätter. Ingen ifrågasätter de goda nyheter som vi nyligen har fått del av. Den fråga som EU-medborgarna emellertid ställer sig är vad det finns för stimuleringsmekanismer för att detta verkligen ska fungera. Detta är ett synnerligen omfattande projekt, och hur långt kan det tyska ordförandeskapet tänka sig att gå när det gäller ytterligare incitament för att motivera medlemsstaterna att uppnå målen och faktiskt tvinga dem att uppfylla dessa mål nu när EU-medborgarna verkligen har uppfattningen att något är på gång här och att något mycket positivt händer?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Herr Moraes! Detta instrument används i praktiken och jag håller med er om att det finns utrymme för att öka systemets effektivitet och att incitament kanske också ska användas för att förvalta det. Ordförandeskapet ska ta hand om detta också. Som ni vet är detta dock alltid en långsiktig process och frågan kan inte heller lösas med en enkel knapptryckning. Ordförandeskapet ska titta även på denna fråga.
Alexander Stubb
(EN) Jag har en kort fråga. Kommissionen lade fram sitt förslag om energi och klimatförändring för några veckor sedan. Förslaget innebär att nivån för bilarnas koldioxidutsläpp höjs från 120 g/km till 130 g/km. Anser ordförandeskapet att detta är till fördel eller nackdel för utsläppsfrågan?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Som ni vet har kommissionen lagt fram ett förslag. Detta förslag granskas nu och diskuteras i medlemsstaterna och svaren kommer att presenteras. Jag är säker på att en godtagbar lösning kommer att hittas när energihandlingsplanen diskuteras i vår, en lösning som omfattar de olika berörda transportsätten och utsläppskällorna.
David Martin
(EN) Handeln med utsläppsrätter fungerar utan tvekan bra med hänsyn till dess nuvarande räckvidd, och det gladde mig att rådets ordförande åtog sig att försöka utvidga den till att innefatta luftfarten. Är han emellertid införstådd med att klimatet - och detta är inte menat som ett skämt - nu är gynnsamt för att inleda förhandlingar med länderna utanför EU, exempelvis Förenta staterna, och göra detta till ett i ordets rätta bemärkelse globalt handelssystem, något som givetvis skulle få en mycket större inverkan på miljön?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Herr Martin! Det vore inte tillräckligt att begränsa våra ansträngningar till EU. Som vi vet är Tyskland ordförande även för G8 och det framgår allt mer att områdena energi, miljöskydd och kampen mot klimatförändringarna också blir viktiga frågor i diskussionerna där, t.ex. med Kina och Förenta staterna som förbrukar stora mängder.
Men detta betyder inte att vi sitter och väntar på att en överenskommelse kanske nås där. Vi behöver föregå med gott exempel för de nyligen industrialiserade länderna samtidigt som vi förhandlar med förbrukarländerna.
Angående: Utsändning av rådets överläggningar på Internet
Hur har man bedömt effekterna av en utsändning av rådets överläggningar på Internet i enlighet med önskemålet att göra EU:s förfaranden mer öppna och genomblickbara?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Ordförandeskapet vill svara på Chris Davies fråga genom att hänvisa till rapporten om genomförandet av den övergripande politiken för öppenhet och analysen av dess konsekvenser för effektiviteten i rådets arbete - jag vet att rubriken är väldigt lång - som ordförandeskapet lade fram för rådet den 11 december 2006. Utöver en preliminär analys av konsekvenserna av det ökande antalet offentliga debatter och diskussioner om effektiviteten i rådets arbete innehåller rapporten uppgifter om antalet besök på rådets nya webbplats med direktuppspelningar och på webbplatsen som ger åtkomst till rådsdokument om offentliga diskussioner eller debatter. Bara under de första fyra och en halv månaderna med de nya åtgärderna för öppenhet registrerades över 28 000 besök till dessa nya funktioner på rådets webbplats. Siffrorna visar allmänhetens och mediernas positiva respons på de nya åtgärderna för öppenhet. Videouppspelningarna på Internet och åtkomsten online till dokument om offentliga sammanträden har alltså avsevärt ökat möjligheterna att följa debatterna och beslutsprocesserna i rådet. Rådet strävar kontinuerligt efter att förbättra funktionerna. När det gäller inverkan av dessa åtgärder för öppenhet på effektiviteten i rådets arbete ska man komma ihåg en sak. När den inledande utvärderingen ägde rum, som Europeiska rådet begärde i juni 2006, hade de nya reglerna gällt i mindre än sex månader, inklusive augusti månad. Detta betyder att det var och fortfarande är för tidigt att göra en definitiv utvärdering.
Marian Harkin 
suppleant för frågeställaren. - (EN) Fru talman! Även jag gläder mig åt att få tilltala er i denna funktion.
Jag är oerhört glad över att 28 000 besök registrerades och att människorna kan följa debatterna på Internet. Vi talar mycket om demokrati och om plan D som i dialog, och nu har medborgarna möjlighet att se hur den fungerar i praktiken. Jag anser att detta är ett avgörande steg mot större insyn och öppenhet. Ni sa emellertid att rådet lägger ned mycket arbete på att förbättra detta, och jag vill veta om ni anser att det fungerar tillfredsställande. Planerar ni att stödja detta eller sprida kännedom om det till en större publik? Har ni några särskilda förslag till förbättringar, trots att utsändningarna endast har varit i gång en kortare tid?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Som jag redan har förklarat har åtgärderna gällt i bara några månader och det räcker inte för en slutlig analys i det här skedet. Men jag tror att siffrorna antyder det intresse som visats. Vi har talat en hel del om öppenhet och insyn och att informera om EU-politiken i dag och även om att fatta beslut nära medborgaren. Det fortsätter att vara en uppgift för många aktörer i EU att finna sätt att skapa mer öppenhet och insyn inom dessa politikområden. Efter ett tag när vi har tillförlitliga uppgifter ska vi överväga var ytterligare förbättringar kan göras och hur man kan locka en bredare krets av användare bland allmänheten. Jag ber om en smula tålamod tills vi har mer tillförlitliga siffror.
Alexander Stubb
(EN) Herr rådsordförande! Som före detta statstjänsteman har jag vid flera tillfällen fört protokoll i rådsförsamlingar, och jag vet därför att dessa möten inte nödvändigtvis är världens mest spännande, och 28 000 människor som tittar - jag tror jag förstår varför!
Jag vill lägga fram ett praktiskt förslag och höra vad ni tycker. I stället för att sitta i en ring i rådet med den ständige representanten bredvid er, varför sitter ni inte i en halvcirkel utan någon bisittare över huvud taget? Detta skulle kanske göra debatten intressantare och ge några fler träffar på webbplatsen. Vad anser ni?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Jag vet inte vilket intryck ni har fått av att arbeta som tjänsteman i EU rent allmänt, men jag vill dock betona att tanken var att skapa mer öppenhet och insyn. Allt beror på ämnet, och de frågor som behöver diskuteras kan förefalla teknokratiska för en utomstående. Det handlar som sagt om att öka öppenheten och insynen och vi har redan tagit ett steg i den riktningen. Jag känner väl till att detta inte räcker och är säker på att det finns fler möjligheter. När det gäller de assistenter ni nämner så handlar det inte om så många.
Angående: Kosovos status
Hur bedömer det tyska ordförandeskapet förutsättningarna för ett förestående beslut om Kosovos status och avser EU att öka sitt engagemang i fråga om detta lands förvaltning och säkerhet?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Herr Posselt! Mitt svar på frågan är följande. Martti Ahtisaaris strävanden har EU:s odelade stöd. Det strategiska målet är fortfarande att nå en varaktig lösning för Kosovo utan att äventyra demokratin i Serbien eller stabiliteten i regionen som helhet. EU arbetar just nu med planer för tre projekt. Dessa är det internationella civila uppdraget (ICM), ett rättsstatsuppdrag samt program för fortsatt stöd till ekonomisk utveckling och förbättring av Kosovos utsikter till EU-medlemskap. Planerna utformas i alla tre fall i nära samarbete med de lokala myndigheterna och andra internationella aktörer, särskilt Förenta staterna och Nato.
Den grupp som förbereder det internationella civila uppdraget började sitt arbete i Priština den 9 oktober 2006. Den har den kombinerade uppgiften att planera strukturen och bemanningen för uppdraget och fastställa infrastrukturkraven och att, tillsammans med UNMIK och de behöriga myndigheterna i Kosovo, förbereda den eventuella överföringen av befogenheter still både ICM och de lokala myndigheterna.
Planeringsgruppen har varit i Kosovo sedan i maj 2006 för att förbereda ett eventuellt rättsstatsuppdrag inom ramen för EU:s säkerhets- och försvarspolitik (ESFP). Det planerade uppdraget är tänkt att spela en allmän roll inom utbildning, kontroll och rådgivning i frågor som rör rättsstatsprincipen. Det ska även omfatta verkställande behörigheter på vissa områden som gäller polis, rättsväsende och tull. Mandatets exakta omfattning ska fastställas efter det att frågan om status har lösts. Uppdraget, som skulle inledas efter avslutandet av statusprocessen och en övergångsperiod då samarbete ska ske tillsammans med UNMIK, blir i så fall det största civila ESFP-uppdraget hittills.
Statusprocessen som leds av Martti Ahtisaari behöver slutföras lyckosamt, inte bara för att ge folket i Kosovo klara framtidsutsikter utan också för att stabilitet ska råda i hela regionen. Processens slutförande markerar slutet på upplösningen av det tidigare Jugoslavien.
Bernd Posselt
(DE) Herr rådsordförande! Tack så mycket för det utmärkta och exakta svaret. Ju längre statusfrågans utredning försenas desto större är risken för instabilitet i Kosovo. Detta kan i sin tur användas för att trots allt åstadkomma en delning av Kosovo, även bakvägen. Jag har en specifik fråga: Kan man tänka sig en mer intensiv internationell närvaro och EU-närvaro - både i fråga om civila och militära styrkor - för t.ex. möjliga krisregioner som Mitrovica, en närvaro som är mycket mer omfattande än dagens och jämförbar med den vi hade i Vukovar?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Herr Posselt! Ni talar om förseningar och de eventuella risker dessa kan innebära. Det är mycket viktigt att vi uttalat att en lösning behövs, och rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) diskuterade detta mycket intensivt på måndagen.
Det finns inget i rådets slutsatser som antyder att saker skjuts på obestämd framtid. Tvärtom har vi tagit fasta på de ståndpunkter som uttalats - även på trojkamötet i Belgrad - som en möjlighet att säga att ett nytt parlament uppstår ur de demokratiska krafterna och att en ny regering ska bildas. Vi måste ge dessa krafter lite mera tid så att en förhandlingsgrupp kan utses som kan medverka i förhandlingarna. Men rådet har vetat att vi inte kan starta om hela processen från början eftersom timingen är av stor betydelse om vi ska kunna undvika den instabilitet ni nämner. Därför vill jag inte spekulera mer just nu i andra saker som kanske inträffar eller kanske inte.
Sarah Ludford
(EN) Herr minister! Ni påstår att EU:s utrikesministrar vill undvika onödigt dröjsmål, men det råder viss oro över att Martti Ahtisaaris uppdrag om Kosovos status riskerar att dra ut en del på tiden. Betyder inte förra lördagens beklagliga dödsfall under en demonstration, som enligt vad vi hört samlade 3 000 människor - jag säger faktiskt ”endast” 3 000 människor - att sakkunskapen och kompetensen hos dem som upprätthåller ordningen vid demonstrationer måste ifrågasättas och att en bättre hantering av situationen omgående krävs för att förhindra att saker och ting går överstyr?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Jag vill upprepa att vi just nu är inne i ett väldigt viktigt skede i statusprocessen. Men man måste också ta hänsyn till utvecklingen i Serbien. Den snäva tidsram som nu har satts är viktig för att processen ska kunna fortsätta. Som vi vet är det inte bara EU som beslutar. Generalsekreterarens särskilde representant måste förstås lägga fram förslag för FN för att nödvändiga steg ska kunna tas.
Bart Staes
(NL) Fru talman, herr Gloser! Arbetet med att ge Kosovo verklig självständighet kommer att bli en av det internationella samfundets största utmaningar de kommande få månaderna, där även EU behöver spela en viktig roll. Ni talade själv om det internationella civila uppdraget, den civila delen av EU:s försvars- och säkerhetspolitik. Siffrorna som bollas fram och tillbaka gör gällande att 71 tjänstemän ska medverka i det internationella civila uppdraget och drygt tusen av EU:s medarbetare ska arbeta med EU:s försvars- och säkerhetspolitik. Har ni någon uppfattning om hur mycket detta är i budgetära termer? Har rådet vidtagit åtgärder för en eventuell ändring av budgeten?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) De personalsiffror ni nämner är i vilket fall som helst större än de verkliga. Däremot blir detta det största civila uppdraget på det rättsliga och polisiära området. Men jag meddelar gärna de specifika siffror som föreslagits för detta uppdrag och förklarar vad dessa betyder i praktiken. De erforderliga resurserna för uppdraget är avsevärda och tar en stor del av vår budget i anspråk.
Angående: Brittiska överhusets femtionde rapport: ”Ekonomisk förvaltning och bedrägerier i Europeiska unionen: Uppfattningar, fakta och förslag”, publicerad den 13 november 2006
I rapporten ”Financial Management and Fraud in the European union: Perceptions, facts and proposals” gör överhuset på sidan 47 (nr 172) följande konstaterande: ”Vi anser att rådet (budget) borde vara minst lika angeläget om unionens räkenskaper som det är att utarbeta budgeten. Vi anser därför att rådet (budget) bör utarbeta en rapport om revisionsrättens årliga granskning och revisionsförklaring. Denna rapport skulle debatteras i Europaparlamentet vid samma tillfälle som revisionsrättens rapport.”
Vad anser rådet om detta förslag från det brittiska överhuset om en rapport?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Rådet fäster stor vikt vid revisionsrättens årsrapport och revisionsförklaring och har upprepade gånger bekräftat sitt odelade stöd för en sund ekonomisk förvaltning i EU.
Efter en detaljgranskning av revisionsrättens årsrapport av rådets lämpliga instanser skickar rådet en rekommendation till parlamentet om beviljande av ansvarsfrihet enligt artikel 276.1 i EG-fördraget för varje budgetår. Denna rekommendation om ansvarsfrihet innehåller rådets fullständiga slutsatser om revisionsrättens årsrapport där rådet i detalj tar upp revisionsrättens iakttagelser och kommissionens ståndpunkt om dessa.
Slutsatserna innehåller även rekommendationer till kommissionen och medlemsstaterna för att åtgärda de brister och svagheter som har konstaterats. Parlamentet debatterar rådets slutsatser samtidigt med revisionsrättens årsrapport som en del av förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet. Det förefaller inte lämpligt att införa ännu en rådsrapport - som med nödvändighet i stora drag skulle ha samma innehåll - utöver dessa detaljerade slutsatser.
Ingeborg Gräßle
(DE) Låt mig ställa en fråga. Problemet med revisionsförklaringen ligger i den delade förvaltningen. En rapport som denna kan vara en möjlighet till en positiv revisionsförklaring för den delade förvaltningen. Varför är inte rådet redo att införa en sådan?
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Jag kan ge ett ganska kort svar på det. Det finns ingen majoritet bland medlemsstaterna som stöder en sådan förändring.
Richard Corbett
(EN) Herr rådsordförande! Håller ni med om att medlemsstaterna måste ta ett reellt ansvar? Åttio procent av EU:s utgifter tas för EU:s räkning i anspråk av de nationella regeringarna, och här återfinns de flesta felaktigheter som revisionsrätten upptäcker - lyckligtvis handlar det varken om bedrägeri eller felaktig förvaltning - men det är här de finns, och om medlemsstaterna inte tar sitt ansvar kommer vi antagligen år efter år att ställas inför samma problem, vilket innebär att EU:s anseende tillfogas mycket stor skada.
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Denna fråga är inte ny och påtalas av många experter. Jag vill dock upprepa att när det finns budgetkontroll så handlar det inte nödvändigtvis om en begäran av revisionsrätten utan snarare om följande. Hur kan vi göra reglerna, däribland budgetreglerna, mer effektiva, öppna och enhetliga så att den nödvändiga kontrollen kan uppnås? Den majoritet som behövs bland medlemsstaterna finns inte för att stödja en förändring.
Bart Staes
(NL) Fru talman, herr Gloser! Ni har sagt vid två tillfällen att förordningen inte fått någon majoritet i rådets omröstning. Kan ni öppet tala om vilka medlemsstater som är redo att anta en förordning av det här slaget och vilka som inte är det? Detta kunde skapa förutsättningar för stora demokratiska påtryckningar på de medlemsstater som inte är redo och inte vill stå till svars för de anslag som de förbrukar.
Günter Gloser
rådets ordförande. (DE) Jag vet faktiskt inte vilka medlemsstater vi talar om. Men jag kan försäkra er om att det är det stora flertalet. Det tjänar ingenting till att sålla ut några särskilda medlemsstater just nu. Men andra förslag har lagts fram, bland annat av kommissionen, t.ex. om inrättandet av en integrerad kontrollram. Den nationella revisionsförklaringen ingår dock inte heller här. Det finns många andra element, t.ex. inom ramen för personligt ansvar, som kan bidra till att budgetkontrollen verkligen utövas korrekt i slutändan. Oavsett frågan om den politiska viljan omfattar inte EG-fördraget det område ni nämner. Men jag tror att de andra möjligheter att förenkla förfarandena jag just nämnde utgör viktiga element.
Talmannen
Tack, herr rådsordförande.
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden är härmed avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 19.00 och återupptogs kl. 21.00.)
