Översyn av fördragen - Övergångsåtgärder avseende Europaparlamentets sammansättning - Beslut att inte sammankalla något konvent för en översyn av fördragen beträffande övergångsåtgärder avseende Europaparlamentets sammansättning (debatt) 
Talmannen
Nästa punkt är gemensam debatt om
ett betänkande av Íñigo Méndez de Vigo, för utskottet för konstitutionella frågor, om utkastet till protokoll om ändring av protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser rörande Europaparlamentets sammansättning under återstoden av valperioden 2009-2014: Europaparlamentets yttrande (artikel 48.3 i EU-fördraget) (17196/2009 - C7-0001/2010 - 2009/0813(NLE)), och
ett betänkande av Íñigo Méndez de Vigo, för utskottet för konstitutionella frågor, om rekommendation om Europeiska rådets förslag att inte sammankalla något konvent för en översyn av fördragen när det gäller övergångsbestämmelser avseende Europaparlamentets sammansättning (17196/2009 - C7-0002/2010 - 2009/0814(NLE)) (A7--0116/2010).
Íñigo Méndez de Vigo
Herr talman! Jag ska inleda mitt anförande med ett Rilkecitat: Herr, es ist Zeit. Der Sommer war sehr groß ... . Rilke var vår nyligen avlidne kollega Dimitris Tsatsos favoritpoet. För en tid sedan, den 19 november 1997, hade Dimitris Tsatsos och jag äran att lägga fram betänkandet om Amsterdamfördraget för kammaren.
Det var i betänkandet om Amsterdamfördraget vi föreslog att förslag till ändringar av fördragen skulle beredas av ett konvent.
Vi kallade det gemenskapsmetoden. Det var denna konventmetod som användes när stadgan om grundläggande rättigheter och framför allt konstitutionsfördraget utarbetades.
I dag tänker jag särskilt på Dimitris Tsatsos eftersom vi är på väg att genomföra den första reformeringen av Lissabonfördraget, som i grund och botten är det konstitutionsfördrag som vi kämpade så hårt för.
Skälet till denna första reformering, som kommer att bestå av en ändring av protokoll nr 36 till Lissabonfördraget, är en anomali, eftersom Lissabonfördraget på grund av de turer som vi alla känner till ännu inte hade trätt i kraft när parlamentsvalet hölls i juni förra året.
Således hölls det senaste parlamentsvalet i enlighet med Nicefördraget, som gällde vid den tidpunkten, och enligt Nicefördraget ska det finnas 736 ledamöter, inte 751 som enligt Lissabonfördraget.
För att komplicera det hela ännu mer stadgar 1976 års akt att parlamentsledamöternas mandatperiod ska vara fem år. Det betyder att vi nu inte bara kan tillämpa det antal som fastställs i Lissabonfördraget, nämligen 751, eftersom Lissabonfördraget innebär att ett visst land blir av med tre ledamöter som har valts och därför inte kan lämna parlamentet under den här valperioden.
Därför måste protokoll nr 36 ändras så att Lissabonöverenskommelserna kan träda i kraft, och under den här valperioden, 2009-2014, när ändringen av protokoll nr 36 träder i kraft, kommer parlamentet undantagsvis att ha 754 ledamöter.
Av detta skäl tillställde Europeiska rådet er en skrivelse, herr talman, med anhållan om att parlamentet i enlighet med artikel 48.2 i fördraget skulle yttra sig om två frågor.
Den första frågan är om det behövs ett konvent som bereder ändringen av protokoll nr 36. Den andra är om stats- och regeringscheferna kan sammankalla en regeringskonferens för att ändra protokoll nr 36.
Dessa båda frågor hänger samman, även om de behandlas i två olika betänkanden. Jag ska börja med sammankallandet av en regeringskonferens. Som jag har sagt är det det politiska resultatet av tillämpningen av Lissabonfördraget som vi har att förhålla oss till, liksom en tillfällig övergångslösning som bara kommer att vara under den här valperioden. Således kommer denna regeringskonferens att begränsa sig till någonting som redan har beslutats: hur dessa 18 ledamöter ska fördelas mellan 12 länder.
Det finns alltså ingenting att diskutera. Jag tror att regeringskonferensen kan sammankallas mycket snabbt och till och med lösa frågan på en förmiddag, under förutsättning att det politiska beslutet redan har fattats.
Därför kommer jag att be er att säga ja till en regeringskonferens, och jag anser inte att något konvent behöver sammankallas för en fråga som redan är löst. Vi är för sammankallande av en regeringskonferens; vi är emot sammankallande av ett konvent.
Diego López Garrido
Herr talman! Det gläder mig att Europaparlamentet, under ledning av min käre kollega och vän Íñigo Méndez de Vigo, delar Europeiska rådets ståndpunkt i den meningen att något konvent inte behöver sammankallas för att göra den föreslagna ändringen i protokoll nr 36 till Lissabonfördraget. Det handlar om en mindre förändring, som emellertid är viktig för att det antal ledamöter som skulle ha funnits här om Lissabonfördraget hade varit i kraft ska kunna inta sina platser i parlamentet före nästa val.
Det här är ett paradoxalt fall, för både Íñigo Méndez de Vigo och jag själv ingick i det konvent som utarbetade EU:s konstitution. I det här fallet är syftet att försöka undvika detta förfarande, med tanke på att det gäller en mycket liten ändring - faktiskt bara en formsak - av Lissabonfördraget.
Det gläder mig att ytterligare 18 ledamöter från 12 länder - Storbritannien, Slovenien, Polen, Nederländerna, Malta, Bulgarien, Sverige, Frankrike, Österrike och Spanien - kan ansluta sig till oss så snart som möjligt om parlamentet stöder Íñigo Méndez de Vigos betänkande, och efter det att en regeringskonferens har avhållits och ratifikationsförfarandena har genomförts i de 27 parlamenten i Europeiska unionens medlemsstater.
Därigenom kommer medborgarna i de här länderna att bli ännu bättre företrädda i Europaparlamentet. Det gläder mig alltså att Íñigo Méndez de Vigo har utarbetat det här betänkandet och att utskottet för konstitutionella frågor antog det i den form han föreslog. Jag hoppas också att vi får en bred uppslutning här under plenarsammanträdet och att vi ska kunna få hit dessa 18 ledamöter som saknas så snart som möjligt, så att vi följer Lissabonfördraget.
Maroš Šefčovič
Herr talman! Jag vill tacka Íñigo Méndez de Vigo för ett utmärkt betänkande. Det gläder mig också att kunna informera Europaparlamentet om att kommissionen har antagit ett positivt yttrande om öppnandet av den regeringskonferens som ska granska vilka ändringar som behöver göras av fördraget för att ytterligare 18 ledamöter ska kunna inkallas.
Europeiska rådet bad om kommissionens yttrande i enlighet med ett förslag från Spaniens regering, och eftersom detta förslag återspeglar den politiska överenskommelse som finns sedan lång tid tillbaka att de 18 ledamöterna ska inta sina platser utan dröjsmål rekommenderar kommissionen att en regeringskonferens sammankallas så snart som möjligt.
I linje med det spanska förslaget betonade kommissionen också i sitt yttrande att regeringskonferensen endast bör ta upp frågan om de tillkommande ledamöterna. Det var mycket roligt att se att Íñigo Méndez de Vigos betänkande fick ett starkt stöd i utskottet för konstitutionella frågor, och vi hoppas att detsamma sker under parlamentets sammanträde i morgon.
Jag vill också framföra att det är kommissionens förhoppning att de begränsade fördragsändringar som ska diskuteras vid denna regeringskonferens kan godkännas snabbt och att medlemsstaterna sedan ratificerar beslutet så att de 18 ledamöterna kan tillträda så snart som möjligt.
Carlo Casini
Herr talman, mina damer och herrar! Jag ska fatta mig mycket kort eftersom det utskott som jag är ordförande för fattade ett mycket heltäckande beslut, i linje med det som redan har sagts, så det finns ingen anledning att dra ut på debatten i onödan.
Det problem som uppkom och som diskuterades i utskottet gällde framför allt att ledamöterna av parlamentet enligt både 1976 års valakt och Lissabonfördraget ska vara direktvalda av människorna i de olika länderna. Detta blir ett problem när det valsystem enligt vilket ledamöter har valts för denna valperiod inte tillåter att kandidater som inte fick tillräckligt många röster för ett mandat, men som fick tillräckligt många röster för att komma in vid en senare tidpunkt, kommer in i parlamentet.
En del valsystem tillåter detta, men tydligen inte andra. Därför bör vi ha tillgång till övergångssystem för tillsättningar i undantagsfall, som rådet föreslår, om vi inte vill fördröja ledamöternas intåg i parlamentet betydligt.
Efter långa diskussioner kom mitt utskott fram till att detta är rätt och riktigt. Därför stöder vi det som redan har sagts. Jag måste säga att jag själv lade fram ett ändringsförslag enligt vilket observatörer skulle tillsättas under en övergångsperiod innan nya parlamentsledamöter väljs. Även om detta ändringsförslag fortfarande diskuteras måste vi rösta emot det - trots att det är mitt ändringsförslag - eftersom kompromissändringsförslaget innebär att ledamöterna snabbt och omedelbart kan införlivas med parlamentet.
Ramón Jáuregui Atondo
Herr talman! Jag ska börja med att säga att det inte är något enkelt beslut som vi fattar i det här fallet. För det första reviderar vi fördraget. Kort efter det att det trädde i kraft föreslår vi för första gången en ändring av fördraget. Det är ingenting som ska tas lättvindigt.
För det andra återställer vi och bekräftar den rätt som 18 ledamöter skulle ha haft att inta sina platser om fördraget hade antagits före valet, och ser till att de kan utöva denna rättighet. Dessutom ger vi 12 länder som har rätt att förändra sin situation här i parlamentet, på grund av att de har en överenskommelse med hela Europeiska unionen om att de ska ha större representation än nu, möjlighet att utöva denna rättighet. Det är detta det handlar om, men det är en viktig fråga.
Icke desto mindre krävs det i fördraget att ett konvent ska sammankallas för att se över fördraget. Nu ställer rådet den mycket rimliga frågan om ett konvent behöver sammankallas för att ratificera en överenskommelse mellan alla EU:s medlemsstater. Parlamentet svarar att det inte behövs. Den här gången behövs det inte.
Därför ger parlamentet rådet mandat att sammankalla en regeringskonferens och se över fördraget, så att 27 länder sedan kan ratificera ändringarna med påföljd att de 18 ledamöterna kan komma hit och de 12 berörda länderna få fullständig parlamentarisk representation.
Det är detta det handlar om, men det finns ett problem. Till att börja med vill jag framhålla att vi hade vissa svårigheter med att fastställa om de som kommer hit nödvändigtvis måste vara direktvalda till dessa platser, eller om de kan väljas på något annat sätt.
Jag anser att detta problem som kom upp, och som måste analyseras och presenteras på ett realistiskt sätt, har fått en tillfredsställande lösning. Jag vill tacka föredraganden för betänkandet, Íñigo Méndez de Vigo, men också Andrew Duff för att vi har lyckats komma fram till något som jag tycker är en mycket viktig överenskommelse mellan de tre grupperna.
Vi säger att fördraget bör ses över, men utan något konvent, så att rätten till denna bekräftelse kan inträda. Samtidigt bör kammaren dock påminna de nationella parlamenten om att de måste skicka ledamöter som är direktvalda till Europaparlamentet och att vi här i parlamentet har för avsikt att genomföra en översyn av det europeiska valsystemet för att se till att vi får ett enhetligt, övernationellt system för val av ledamöter i den europeiska valmodellen.
Det gläder mig att vi har kunnat finna en balans på dessa båda punkter, så att frågan kan tas upp igen.
Andrew Duff
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Det förslag som vi diskuterar lades självfallet fram innan fördraget trädde i kraft. Om fördraget hade trätt i kraft innan ett sådant förslag hade lagts fram hade vi inte godkänt det.
Parlamentet skulle inte kunna godkänna att Frankrike utser två företrädare för nationalförsamlingen till ledamöter. Och om vi hade godkänt detta efter det att fördraget hade trätt i kraft - om det här förslaget inte hade lagts fram innan det trädde i kraft - så skulle vi också ha brutit mot fördraget eftersom det här förslaget inte bygger på principen om degressiv proportionalitet.
Vi accepterar en övergångslösning, men debatten har belyst problemen med parlamentets sammansättning och valförfarandet. Det gläder mig att alla våra grupper nu är överens om att det behövs en omfattande reformering av valförfarandet. Parlamentet kommer snart att lägga fram förslag som innebär att en regeringskonferens måste sammankallas, vilken till fullo och som sig bör kommer att förberedas av ett konvent bestående av företrädare för nationella parlament. Detta kommer att vara rådgivande och inbegripa nationella politiska partier så att den här frågan kan lösas inför 2014.
Jag är oerhört tacksam mot mina kolleger och de andra gruppernas samordnare för de konstruktiva förhandlingar som har genomförts med den fasta avsikten att reformera parlamentets valförfarande.
Gerald Häfner
Herr talman, mina damer och herrar! Vi har ett brett samförstånd i den här frågan. Vi ser fram emot en utvidgning av parlamentet och att få 18 nya ledamöter. Vi vill skapa förutsättningar för detta nu, så att de kan komma hit och arbeta tillsammans med oss.
Det finns bara en liten åsiktsskillnad, som sanningen att säga faktiskt är mycket stor, eftersom det handlar om grunden för vårt arbete, däribland vår tolkning av demokratiprincipen och vår syn på parlamentet som sådant. Det handlar om vem som ska bestämma vilka dessa nya ledamöter ska vara. Det är ingen sekundär fråga för oss; det är en central fråga. Enligt fördraget ska Europaparlamentets ledamöter ”väljas genom allmänna, direkta, fria och hemliga val för en period av fem år”. Det är medborgarna som väljer, och så var det i 11 av 12 länder.
Nu säger ett land att det inte går och att de kommer att skicka hit ledamöter som deras medborgare har utsett till ett helt annat uppdrag. Vi tycker inte att det är ett tillfredsställande sätt att behandla parlamentet eller medborgarnas rösträtt och demokratiprincipen på.
Vi skulle kunna klara oss utan ett konvent om detta bara hade varit en teknisk fråga, med andra ord om vi hade varit överens om principen om efterlevnad av fördragen. I det här läget riskerar vi emellertid att fördraget kollapsar. Vi bör insistera på att sammankalla ett konvent, vilket är ett underbart sätt att nå samförstånd bortom regeringsnivå i EU om just den här typen av frågor.
Ashley Fox
Herr talman! Jag välkomnar det här betänkandet och slutsatsen att det inte behövs något författningskonvent. Ett sådant konvent skulle bara vara ett slöseri med tid och skattebetalarnas pengar. Mina väljare längtar inte efter ett konvent som utan tvivel skulle diskutera fortsatt politisk integration. Den allmänna åsikten i Storbritannien är att den politiska unionen redan har gått för långt.
Jag välkomnar de åtgärder som innebär att de 18 nya ledamöterna kan inta sina platser, men jag anser inte att de ska få observatörsstatus tills övergångsbestämmelserna träder i kraft. En sådan åtgärd skulle ge dem rätt till löner och kostnadsersättningar innan de har rätt att rösta, och det anser jag vara principiellt fel.
Vid en tidpunkt då stora nedskärningar av de offentliga utgifterna väntas komma i nästan varenda medlemsstat bör parlamentet föregå med gott exempel. Vi bör alltid vara försiktiga med offentliga medel. Min grupp kommer att rösta emot det här betänkandet eftersom denna viktiga princip inte följs.
Søren Bo Søndergaard
Herr talman! Vi har olika åsikter om mycket i EU-sammanhang. Utan tvivel har vi också olika åsikter om mycket som rör Europaparlamentet. Jag tror dock att det finns ett brett samförstånd om att det som ger Europaparlamentet legitimitet är att det är tillsatt av medborgarna genom demokratiska och direkta val. Och så står vi här i dag med ett förslag som tvingar oss att inse att detta kan ändras. Det har lagts fram ett förslag som skulle kunna medföra att vi hamnar i ett läge där saker och ting kan beslutas i parlamentet av människor som inte är demokratiskt valda, utan snarare tillsatta, under de kommande fyra åren. Det tycker jag är en mycket dålig utveckling. Jag tycker också att det är en mycket olycklig utveckling.
Givetvis strider det mot fördraget, och således skulle vi behöva revidera fördraget. Det strider emellertid också mot vad vi gör i praktiken. Sade vi åt Rumänien och Bulgarien att de inte behövde hålla val när de gick med i Europeiska unionen 2007? Sade vi att ledamöterna från de här länderna kunde sitta i två och ett halvt år utan att några val hölls? Nej, vi uppmanade dem att hålla val, och det är vad vi bör göra när det gäller nya ledamöter. Så bör det vara också om val bara ska hållas i ett land, till exempel Frankrike.
Morten Messerschmidt
Herr talman! Den situation som vi befinner oss i just nu har vissa bisarra drag. I åratal har vi fått höra att Lissabonfördraget skulle vara det instrument som skulle borga för demokrati, öppenhet och medborgarinflytande i fråga om lagstiftningen i EU. Sedan är en av de första åtgärderna som Europaparlamentet vidtar efter att i åratal ha sagt detta till medborgarna att säga nej till direkta val, nej till att sammankalla ett konvent och nej till alla de instrument som vi tidigare har använt för att övertyga medborgarna om att detta fördrag behövdes. Det är ganska underligt.
Det naturliga vore självfallet att vi tog de löften vi ger väljarna på allvar, att vi tog det faktum att parlamentet bör bestå av människor med direkta mandat från folket på allvar, och att vi tog det faktum att det inte är regeringar utan valda företrädare som ändrar fördragen på allvar. Båda dessa grundläggande beståndsdelar - och händelsevis grundläggande löften - kommer att omintetgöras om de här två betänkandena antas. Hela grundtanken, alla argumenten för att införa Lissabonfördraget - allt det som skulle övertyga medborgarna om varför de skulle ge EU ännu mer makt - är just det som vi vänder ryggen i dag nu när vi har fått det vi ville. I likhet med föregående talare måste jag därför säga att min grupp inte kan stödja de här betänkandena.
Bruno Gollnisch
(FR) Herr talman! Jag ska komma till saken direkt. I punkt 2 i Íñigo Méndez de Vigos betänkande understryks med rätta att ett av rådets förslag helt strider emot andan i 1976 års akt. Det gäller de nationella parlamentens utseende av ledamöter i Europaparlamentet, vilka enligt 1976 års akt måste väljas i direkta och allmänna val.
Med all respekt för föredraganden beklagar jag att han inte har tagit större hänsyn till detta och behandlat det på ett striktare, tydligare och mer principfast sätt i punkt 5. Det är inte alls omöjligt att hålla fast vid att val ska hållas. Om medlemsstaterna inte vill hålla fyllnadsval kan de helt enkelt utgå ifrån resultatet av valet 2009 och fördela antalet nya ledamöter som de har tilldelats proportionellt mot detta.
Alla andra lösningar är odemokratiska, särskilt i mitt land, Frankrike, där det nationella parlamentet inte utses med hjälp av någon proportionalitetsregel. Det skulle vara en slags regeringsutnämningar som strider emot andan i fördragen.
Mario Mauro
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Det är fortfarande ett mysterium att rådet kunde ta så lätt på en sådan här fråga. Jag hoppas att detta missöde inte kommer att leda till problem och att våra institutioners och vårt projekts trovärdighet inte kommer att undermineras. Låt mig ta ett konkret exempel: Italien ska utse en parlamentsledamot i ett eventuellt fyllnadsval, men bör vi vara mer bekymrade över att vi kommer att få ett val med högst 5 procents valdeltagande eller över att vi skulle hänvisa till utgången av 2009 års val för att bekräfta att en Europaparlamentariker hade valts i direkta allmänna val?
Hur som helst får vi inte göra situationen värre: det har aldrig varit viktigare för EU att undvika institutionella hinder och förseningar i integrationsprocessen. Jag vill också framhålla hur viktigt det är att alla de 18 ledamöterna intar sina platser i Europaparlamentet samtidigt, så att vi inte rubbar den ömtåliga balansen mellan de nationer som är företrädda i kammaren. Jag upprepar att den här frågan måste lösas omedelbart. Det är otänkbart att de nya ledamöterna inte väljs in i parlamentet för återstoden av perioden 2009-2014.
Därför måste vi omgående anta rekommendationen och betänkandet i fråga så att ändringen av protokoll nr 36 till Lissabonfördraget kan göras, utan att sammankalla ett konvent, med bara en direkt sammankallad regeringskonferens, som föredraganden föreslår. Vi måste ta den snabbaste vägen, för i det här skedet finns det inte mycket att diskutera. Vi måste vända blad och göra en ny, konstruktiv start efter någonting som tyvärr har varit ett mycket negativt mellanspel.
Matthias Groote
(DE) Fru talman! För det första vill jag tacka föredraganden, Íñigo Méndez de Vigo. Jag tycker inte att något konvent behöver sammankallas. Det är en detaljfråga som ska klargöras. Sedan 1979 har Europaparlamentet utsetts genom direkta och hemliga val, och så ska det vara också i framtiden. Vi och rådet bör ta upp den här frågan vid en regeringskonferens så snart som möjligt, för 16 av de 18 ledamöterna befinner sig i ett tillstånd av ovisshet, vilket är rätt oacceptabelt. Så det är rådet som har bollen igen. Jag vill be rådet att inte ge vika på den här punkten på grund av att en medlemsstat inte har kunnat finna några tydliga regler eftersom den förväntade sig att Lissabonfördraget skulle träda i kraft tidigare. Jag tycker att det är bra att vi har det här fördraget nu, men nu måste vi göra vår hemläxa.
Méndez de Vigo-betänkandet är en bra grund för att förstärka processen. Rådet bör dock inte ge efter för frestelsen att gå med på att ledamöter skickas hit från ett nationellt parlament. Det vore att skapa prejudikat, och det vill jag inte vara med om. Så föredraganden har mitt fulla stöd, med förbehållet att inga ledamöter ska skickas hit från nationella parlament.
Sandrine Bélier
(FR) Fru talman! Frankrike är den enda medlemsstaten som inte förutsåg att Lissabonfördraget skulle träda i kraft och som vägrar att följa resultatet av Europavalet i juni 2009. Genom att gå med på det tredje alternativet - det franska undantaget - att utse två nya ledamöter ombeds vi godkänna ett allvarligt brott mot unionens primärlagstiftning: principen att Europaparlamentets ledamöter väljs i direkta allmänna val, på vilken vår legitimitet bygger sedan 31 år.
Ska vi följa rådets beslut, som visar prov på en viss brist på aktning för unionen och de europeiska medborgarna, efter påtryckningar från en medlemsstat? Vårt parlament får inte sanktionera detta allvarliga brott mot den europeiska demokratiprincipen. Vi måste vägra att underminera vår legitimitet och trovärdighet som valda företrädare för den europeiska allmänheten. Det är de europeiska medborgarna som väljer vilka som ska företräda dem i Europaparlamentet, inte medlemsstaternas regeringar.
Detta franska undantag gör att vårt krav på att parlamentet ska vara delaktigt om ett konvent sammankallas för att se över fördragen och att en regeringskonferens ska tillbakavisas är motiverat.
Trevor Colman
(EN) Fru talman! Genom att ratificeringen av Lissabonfördraget fördröjdes utsågs 736 ledamöter i stället för de 751 som nu ska finnas. Detta högre antal ska uppnås genom att 18 platser fördelas mellan 12 medlemsstater och Tyskland blir av med tre platser, men det låter sig inte göras eftersom det är olagligt att dra in de tre tyska ledamöternas mandat.
Ytterligare en komplikation är att fördraget stadgar att antalet ledamöter inte ska överstiga 751. Om vi tar in de 18 nya ledamöterna utan att Tyskland förlorar sina tre platser måste vi göra en ändring i protokoll nr 36 till Lissabonfördraget. Denna ska åstadkommas genom att ett konvent lägger fram förslag om att införliva detta med fördraget som ändringar, vilka medlemsstaterna sedan ska godkänna. Om detta inte sker blir alla beslut som parlamentet fattar med 754 ledamöter - tre fler än den övre gränsen 751 - olagliga.
Det förslag som kammaren har att ta ställning till innebär att problemet hanteras av en regeringskonferens, men detta är en betydande revidering och ändring av Lissabonfördraget som måste ratificeras av alla medlemsstaterna, med möjlighet att hålla enskilda nationella folkomröstningar. Jag uppmanar kammaren att tillbakavisa det här förslaget.
Rafał Trzaskowski
(EN) Fru talman! Jag håller inte alls med föregående talare. Kammaren hade att besvara frågan om vi bör sammankalla ett konvent för att avgöra den här frågan eller inte, och vi har beslutat att inte göra det, men det gjorde vi av respekt för det här instrumentet - för det här nya instrumentet, som faktiskt ger alla beslut som vi fattar större legitimitet. Det innebär givetvis inte att vi skapar något prejudikat, för alla de verkligt viktiga frågorna som har att göra med ändringar i fördragen, som till exempel valförfarandet, kräver att ett konvent sammankallas.
Jag tackar Íñigo och samordnarna för att de fattade detta beslut. Det var inte lätt. Vi hade problem med att utse 18 nya parlamentsledamöter eftersom en del medlemsstater inte planerade för ett förfarande, men vi kom fram till att representativiteten är viktigast, att det är den principen som ska vara vägledande och att kammaren så snart som möjligt bör få en balanserad representation. Det var därför som vi valde en pragmatisk lösning och uppmanade medlemsstaterna att genomföra sina valförfaranden så snabbt som möjligt, självfallet med förutsättningen att alla de parlamentariker som kommer hit till oss är direktvalda.
Sylvie Guillaume
(FR) Fru talman, mina damer och herrar! Frågan om att utse nya ledamöter är inte någon ny fråga. Vi bör komma ihåg att kollegerna Adrian Severin och Alain Lamassoure arbetade med detta redan under förra valperioden. Kan man då bli annat än förvånad över att ett land - som råkar vara mitt land, Frankrike - är helt oförberett på att det ska utse två nya ledamöter? Vore det inte rimligt att anta att Lissabonfördraget skulle träda i kraft en dag och att frågan om nya ledamöter skulle komma upp? Hur kan man då förklara en sådan brist på förutseende, en sådan nonchalans?
Faktum är att vi genom att ge Frankrike möjlighet att, i enlighet med förslaget till protokoll nr 36, låta det nationella parlamentet utse ledamöter - och därigenom rädda ansiktet till en låg kostnad - riskerar att bryta mot den grundläggande regeln som säger att Europaparlamentets ledamöter ska väljas i direkta allmänna val. Detta strider emot andan i 1976 års akt om allmänna direkta val av företrädare i Europaparlamentet och skulle underminera Europaparlamentets legitimitet och trovärdighet.
Å andra sidan ska inte de valda företrädarna för de 11 andra medlemsstaterna som har valts i laga ordning betala priset för denna amatörmässighet. Den här situationen har helt enkelt blivit för utdragen, för dem och för deras länder, och det är inte mer än rätt att dessa valda företrädare får möjlighet att komma hit och börja arbeta så snart som möjligt. Därför anser vi att den här frågan bör lösas via en regeringskonferens som snabbt kan godkänna utseendet av dessa ledamöter.
Vi måste dock insistera på att Frankrike fullgör sina skyldigheter precis som dess europeiska partner har gjort. Det är inte acceptabelt med arrangemang av den här typen i hjärtat av den kammare där det europeiska folkets företrädare möts. Trots allt kommer den här debatten att föra det goda med sig att göra det uppenbart att vi i framtiden måste införa ett enhetligt system för att välja parlamentsledamöter i direkta allmänna val. Den reformen måste genomföras med hjälp av ett konvent. Än en gång: det är folkens röst som ska väga tungt i den här plenisalen, inte regeringarnas.
Zita Gurmai
(EN) Fru talman! Jag vill tacka Íñigo för ett bra jobb och alla de kolleger som deltog för deras samarbete. Efter många års arbete och mycket allvarliga ratificeringsproblem har Lissabonfördraget äntligen trätt i kraft. Därigenom har Europaparlamentets roll förstärkts, vilket var välbehövligt.
Vi måste ta denna möjlighet på allvar och basera våra åtgärder på dessa institutionella reformer som vi har genomfört. Vi måste koncentrera oss på progressivt beslutsfattande till fromma för alla europeiska medborgare. Vi bör inte lägga så mycket tid på administrativa frågor. Jag är snabb och effektiv till sättet, men en bra beslutsfattare. De europeiska medborgarna förväntar sig med rätta att vi ska göra vårt arbete på ett effektivt och genomblickbart sätt.
Jag respekterar balansen och det goda samarbetet mellan EU-institutionerna till fullo, men är övertygad om att den föreslagna kompromissen är en gångbar lösning. På så sätt kan vi sköta vårt jobb effektivare. Vi förstärker Europaparlamentet och gör de europeiska medborgarna en stor tjänst.
Sist men inte minst känner jag några av de redan valda framtida kollegerna personligen, och ju förr de kan börja arbeta desto bättre. Jag är fast övertygad om att deras sakkunskap kommer att tillföra våra institutioner mervärde.
Constance Le Grip
(FR) Fru talman! Jag vill också göra som andra talare och tacka vår kollega Íñigo Méndez de Vigo. Han har gjort ett enastående jobb i en situation som ibland har varit hetsig och alltid spännande. Debatterna i utskottet för konstitutionella frågor pågick under lång tid. De visade vilken utmaning detta är och att ledamöterna med rätta fäster mycket stor vikt vid en stor fråga som påverkar dem omedelbart, nämligen vårt parlaments sammansättning och hur dess ledamöter utses.
Än en gång har föredraganden lyckats förena ibland skilda åsikter och inlägg och sammanfatta dem till en oerhört balanserad text, tycker jag. Jag vill tacka honom för det. Jag anser att de rekommendationer som görs i de här båda betänkandena, både i betänkandet om sammankallande av en regeringskonferens och i betänkandet om övergångsåtgärder avseende Europaparlamentets sammansättning, kännetecknas av realism, pragmatism och effektivitet. På det stora hela tror jag att det är detta som medborgarna förväntar sig av EU, i den här frågan och i andra.
Karin Kadenbach
(DE) Fru talman! Jag vill också framföra mitt uppriktiga tack till föredraganden och till alla skuggföredragandena. Parlamentet bör sända ut en tydlig signal i dag om att vi verkligen ser fram emot att få hit de nya ledamöterna och att rådet verkligen är senfärdigt. Det bör än en gång framhållas här att vi har den mycket tydliga uppgiften att finna en lösning så snart som möjligt, så att ledamöter utsedda i fria val - 18 stycken faktiskt - kan börja arbeta så snart som möjligt.
Parlamentet har inte bara den mycket generella uppgiften att företräda folket på bästa möjliga sätt; vi ska också arbeta så effektivt och ändamålsenligt som möjligt i utskotten, och för att kunna göra det förväntar vi oss också att kunna utnyttja den expertis och de kunskaper som de ledamöter som till stor del redan har valts i fria och regelrätta val besitter. Jag som är österrikare ser väldigt mycket fram emot att få se Joe Weidenholzer här, och jag hoppas att vi ska kunna välkomna honom här som parlamentsledamot så snart som möjligt.
Franz Obermayr
(DE) Fru talman! Bläcket på det misslyckade Lissabonfördraget hann knappt torka förrän nya ändringsförslag lades fram, och kaoset kring våra nya ledamöter - det talas om fantomledamöter - är verkligen perfekt. Orsaken är förstås bland annat att vi har olika valsystem, vilket leder till demokratirelaterade problem. I Frankrike till exempel, där man kandiderar på regional nivå och det inte finns några listor, är det inte så svårt att låta ledamöter flytta upp. Vi bör uttala oss klart för val och inte utseende av ett parlament.
För det andra skulle det också vara alldeles rimligt om vi tillhandahöll specifik information om ledamöternas verksamhet och inkomster under observatörsperioden - och det förväntar sig medborgarna. Denna ”fantomsituation” kommer verkligen inte att öka medborgarnas förtroende för EU. Vi måste också så snart som möjligt klargöra när de nya ledamöterna ska komma och vilken ställning de ska ha. Dessutom är det fortfarande inte klart om Lissabonfördraget ska ses över igen - vilket vore önskvärt - och hur läget är i fråga om Kroatiens anslutning. Medborgarna förväntar sig att rådet löser den här frågan snabbt.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Bestämmelserna i Lissabonfördraget har medfört att Europaparlamentets sammansättning har förändrats. Trots att det trädde i kraft för sex månader sedan har ännu ingen regeringskonferens sammankallats för att genomföra dessa förändringar. Medlemsstaterna måste ratificera ett särskilt protokoll om det antal ledamöter av Europaparlamentet som tillkommer. Detta är en stor sak, men det förändrar inte det faktum att fördraget måste genomföras fullt ut och utan dröjsmål. Jag delar föredragandens ståndpunkt i den här frågan.
Man bör komma ihåg att det ligger i intresset för de medlemsstater som får större nationella delegationer enligt bestämmelserna i fördraget att deras nya ledamöter kan företräda väljarna så snart som möjligt. Detta överensstämmer med de grundläggande demokratiska principer som unionen bygger på. Det är viktigt att de nya ledamöterna kommer in i parlamentet samtidigt, så att vår institution inte anklagas för att inte fungera som den ska.
Milan Zver
(SL) Jag vill också sälla mig till dem som vill understryka att Europaparlamentet måste bli fullständigt representativt och arbeta med en full uppsättning ledamöter så snart som möjligt. Med tanke på ändringen av Lissabonfördraget, som är vår konstitution, anser jag fortfarande inte att vi är fullständigt representativa. Jag anser också att en regeringskonferens vore rätt väg att gå, och den snabbaste vägen, så att vi kan konsolidera vår rättsliga grund och göra Europaparlamentet fullständigt representativt. Jag vill gratulera föredraganden Íñigo Méndez de Vigo, som har utforskat rättsliga grunder, och anser att de kommer till bra uttryck i dagens resolution. Dessutom hör jag till dem som ser fram emot att välkomna nya ledamöter av Europaparlamentet, eftersom jag anser att vi behöver dem. Till dem av er som inte i era egna val, det senaste Europavalet, förutsåg att det skulle bli nödvändigt att utse, eller snarare välja, fler ledamöter, till er säger jag att parlamentet inte kommer att förlora i legitimitet bara för att två ledamöter har utsetts av nationella parlament.
Seán Kelly
(EN) Fru talman! I likhet med andra kolleger anser jag att personer som väljs till Europaparlamentet har rätt att inta sina platser på precis samma sätt som de 736 ledamöterna har gjort under det senaste året. Detta är ett kortsiktigt problem som kräver en kortsiktig lösning, för om fyra år kommer allt att ha ordnat sig och fungera normalt.
Jag tycker också att det är fel att klandra medlemsstater för att de inte vidtog förebyggande åtgärder för ett år sedan, eftersom det då fanns en stor möjlighet att Lissabonfördraget inte skulle komma att ratificeras. Det var någonting som många i mitt land och i andra länder upplevde. Men nu när allt har ratificerats är det viktigt att de valda får inta sina platser så att de kan bidra till parlamentet och vi kan klara oss fram till nästa val om fyra år, när allt som de säger kommer att vara toppen.
Diego López Garrido
Fru talman! Jag vill bara tillägga att jag håller med de ledamöter som säger att det är viktigt att lösa denna återstående fråga som har med Lissabonfördraget att göra, nämligen fallet med de 18 ledamöter som ännu inte har tagit plats i parlamentet eftersom det senaste valet hölls strax innan Lissabonfördraget trädde i kraft.
Därför är denna revidering av protokoll nr 36 mödan värd. Jag håller också helt med dem som anser att den bör genomföras snarast möjligt och att vi så snart som möjligt måste se till att få hit de 18 parlamentsledamöter som företräder medborgarna i 12 medlemsstater. Därför håller jag när det kommer till kritan med Íñigo Méndez de Vigo, som inte anser att det behövs något konvent, att en regeringskonferens bör sammankallas så snart som möjligt och att de 27 medlemsstaternas parlament bör ratificera beslutet snarast så att de 18 ledamöterna i fråga därigenom kan komma hit till parlamentet, som de borde ha gjort vid valperiodens början.
Maroš Šefčovič
Fru talman! Jag tycker att den här debatten tydligt har visat att vi försöker lösa en exceptionell situation, att vi söker en praktisk lösning och att detta är en övergångslösning. Därför välkomnar jag verkligen Íñigo Méndez de Vigos pragmatiska tillvägagångssätt och det betänkande som han har tagit fram, vilket efter vad jag förstår av debatten också har ett mycket starkt stöd här i kammaren. Jag tycker att det står mycket klart att vårt gemensamma mål är att få 18 nya ledamöter så snart som möjligt.
För att återgå till kommissionens ståndpunkt anser jag att vi har fått mycket rättframma frågor om hur denna förändring bör hanteras och med hjälp av vilket instrument. Kommissionen har mycket klart uttalat sig för en regeringskonferens, på grund av den räckvidd och natur den fråga som ska diskuteras har.
När det gäller sätten att utse de nya ledamöterna är jag säker på att dessa kommer att tas upp inom regeringskonferensens ram, men jag vill tillägga att när Europeiska rådet behandlade den här frågan så tycker jag att det stod helt klart att rådet sökte en balans, en balans mellan den naturliga önskan att de tillkommande ledamöterna ska utses på ett sätt som så mycket som möjligt liknar valet till Europaparlamentet och respekt för nationella konstitutionella bestämmelser. Detta är upphovet till de tre alternativa lösningarna på dagens reella situation, vilken naturligtvis kommer att rättas till vid nästa val.
Avslutningsvis välkomnar jag också Europaparlamentets interna funderingar om möjliga framtida förändringar av Europavalen, men jag anser att vi måste understryka att dessa frågor är och bör förbli åtskilda. I dag diskuterar vi hur vi ska få in 18 nya ledamöter i Europaparlamentet. Nästa gång kommer vi att diskutera eventuella förändringar av valsystemet.
Íñigo Méndez de Vigo
Fru talman! När människor med så olika och väsensskilda utgångspunkter som Mario Mauro, Bruno Gollnisch och Trevor Colman kommer fram till att det finns problem med valförfarandet och systemen för att utse ledamöter av Europaparlamentet betyder det att vi behöver ett enhetligt valförfarande.
Detta mandat fanns redan i Romfördragen. Därför har vi samordnare - och jag vill ta tillfället i akt att tacka dem alla, särskilt Ramón Jáuregui och Andrew Duff - kommit överens om ändringsförslag 2, som vi ska rösta om i morgon. Jag hoppas att kammaren kommer att stödja detta ändringsförslag, särskilt så att vi snabbt kan lösa den här frågan om ett enhetligt förfarande för val till Europaparlamentet. Därigenom anser jag att vi skulle slippa sådana här tveksamma situationer.
Rafal Trzaskowski talade om att parlamentet måste vara representativt, vilket större delen av talarna och vice ordförande Maroš Šefčovič med flera har understrukit.
Jag håller med. Det är just det vi säger i punkt 1 i betänkandet, nämligen att de 18 ledamöterna ska komma in samtidigt, annars tappar vi i representativitet.
För att de ska kunna komma in samtidigt, för att vi ska följa denna akt om politisk rättvisa som Lissabonfördraget är, måste vi vara praktiska, för en övergående och exceptionell situation kräver också övergående och exceptionella situationer och lösningar.
Därför anser jag inte att ledamöter som inte valdes 2009 ska komma in i parlamentet. Det säger jag helt öppet, och jag skriver det också tydligt i punkt 2 i betänkandet. Men om jag måste välja mellan det och att de 18 ledamöterna inte kan ta plats i parlamentet eller att finna en praktisk lösning och få in de 18, en lösning som innebär att vi följer Lissabonfördraget, ber jag kammaren att välja denna lösning - vilket jag redan har gjort i betänkandet. Det är en pragmatisk övergångslösning, men framför allt en rättvis lösning.
Jag vill tacka alla för deras samarbete och intressanta bidrag till detta betänkande.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag den 6 maj 2010 kl. 11.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
John Attard-Montalto  
Jag tycker inte att det är rätt att de länder som har tilldelats fler platser i Europaparlamentet ännu inte är representerade. Jag talar inte bara om Malta, som har fått ett sjätte mandat, utan också om alla de andra länder som är i samma situation. Det är riktigt att det finns rättsliga och konstitutionella hinder som måste undanröjas innan de nya Europaparlamentarikerna kan inta sina rättmätiga platser. Å andra sidan visar den tid som har gått sedan valet till Europaparlamentet i juni 2009 att EU har blivit en ohanterlig institution som tar månader, om inte år, på sig för att aktivera delar av Lissabonfördraget, som äntligen antogs för mindre än ett halvår sedan. Vid sidan av representativitetsunderskottet för de berörda länderna finns det en annan faktor som enligt min mening kräver omedelbar uppmärksamhet. Jag syftar på den mänskliga faktorn. Arton blivande parlamentariker måste gå igenom en mycket besvärlig period i sina liv, särskilt från psykologisk synpunkt. Jag är säker på att det inte finns en enda Europaparlamentariker här som inte förstår vilket svårt läge dessa arton politiker befinner sig i.
Krzysztof Lisek  
Jag anser att Europaparlamentet har skyldighet att så snabbt som möjligt fatta beslut i den här frågan, så att våra framtida kolleger, som är demokratiskt valda, kan inta sina platser. Detta är oerhört viktigt, inte bara för dem själva, utan främst av respekt för de beslut som deras väljare har fattat. Vi får inte tvinga dem att vänta längre.
Alla våra nya kolleger bör utses i demokratiska val. Jag är medveten om att det för närvarande finns betydande skillnader mellan valreglerna i olika medlemsstater. Därför vill jag framföra förhoppningen att dagens situation motiverar oss att inleda en dialog om harmonisering av valförfarandena i EU:s medlemsstater.
Indrek Tarand  
Vi vill tacka föredraganden för ett utmärkt jobb. Vi är emellertid besvikna på Frankrikes beslut att förvränga den europeiska valmanskårens ursprungliga vilja genom att utse nya ledamöter av Europaparlamentet från nationalförsamlingen. För övrigt vill jag påtala att Frankrike har beslutat att sälja ett krigsfartyg i Mistralklassen till Ryssland. Vi tror att landet kommer att få anledning att uppriktigt beklaga sitt agerande.
