Udvidelsesstrategien 2009 vedrørende det vestlige Balkan, Island og Tyrkiet (forhandling) 
Formanden
Det næste punkt er redegørelserne fra Rådet og Kommissionen om udvidelsesstrategien 2009 vedrørende det vestlige Balkan, Island og Tyrkiet.
Carl Bildt
formand for Rådet. - (EN) Hr. formand, mine damer og herrer! Dette er virkelig en væsentlig forhandling om et emne af virkelig stor betydning. Hvis jeg ville, kunne jeg dog begrænse dette indlæg til at sige, at formandskabet er fuldstændig enigt i det beslutningsforslag, som Gabriele Albertini har fremsat for Udenrigsudvalget. Det er vigtigt, at Parlamentet og Rådet samt Kommissionen står sammen om et emne af så afgørende betydning som dette.
Når vi ser tilbage, er den vigtigste af alle bestemmelserne i den traktat, der blev undertegnet på Capitolium i Rom for over et halvt århundrede siden, måske den artikel, der i dag er artikel 49 i Lissabontraktaten: Enhver europæisk stat, som respekterer vores værdier og forpligter sig til at fremme dem, kan ansøge om at blive medlem af Unionen.
Denne bestemmelse er baggrunden for, at 19 af EU's nuværende medlemsstater er blevet medlem og deltager i det historiske samarbejde, som EU er. Denne artikel har gjort det muligt for os at fremme fred og velstand og ydermere retsstatsprincipperne og et repræsentativt styre i en endnu større del af denne engang så konfliktramte verdensdel.
Nogle gange er det nødvendigt at tage til andre dele af verden, hvilket jeg er forpligtet til at gøre forholdsvis ofte, for at blive mindet om, hvor enorm denne bedrift faktisk er.
I mere end et halvt århundrede eksporterede det Europa, vi kender i dag, krige og totalitære ideologier til resten af verden. To verdenskrige, to totalitære ideologier, stridigheder og lidelser.
I dag eksporterer vi i stedet filosofien om fredelig forsoning, om integration på tværs af tidligere grænser og om fælles bestemmelser og forskrifter som det redskab, vi i fællesskab benytter for at opnå en bedre forvaltningspraksis. Hvis man oven i dette lægger alt det, der er blevet opnået med artikel 49, får EU en fremtrædende position i verden.
Et Europa med 6, 9, 12, 15 eller sågar 25 medlemsstater ville på enhver måde have været mindre målt på ambitioner, omdømme, muligheder og respekt verden over.
Parlamentet har helt ret i, at udvidelsen, som anført i beslutningsforslaget - og jeg citerer - "har vist sig at være en af de mest succesrige EU-politikker". Dette må siges at være en underdrivelse.
Vi er alle klar over, at det ikke har været en helt nem proces. Jeg kan huske, at jeg tidligere, da jeg bestred en anden post, ankom til Parlamentet i en anden parlamentsperiode som repræsentant for et land, der ansøgte om medlemskab, og også mødte dem, der frygtede, at der ville være risiko for, at endnu en udvidelse fra den daværende skare på 12 medlemsstater ville udvande EU's politiske ambitioner.
De nye medlemsstater har haft vanskeligt ved at gennemføre EU's stadigt stigende antal politikker og regelsæt, og vi har haft vanskeligt ved at tilpasse os vores egen succes omsat i nye medlemmer, men når vi ser tilbage, er det let at se, at udvidelsesperioderne ligeledes har været de perioder, hvor vores samarbejde er blevet tættere.
I løbet af de seneste tyve år har vi mere end fordoblet antallet af medlemsstater, og traktaterne, der blev undertegnet i Maastricht, Amsterdam, Nice og Lissabon, kom som perler på en snor. I løbet af de 30 år, der gik forud, var det ikke engang lykkedes at gennemføre Romtraktaten fuldt ud.
Jeg vil hævde, at artikel 49 er lige så vigtig for vores fremtid, som den har været for vores fortid. Vi er stadig i besiddelse af en magnetisk tiltrækningskraft. I løbet af sidste år modtog vi nye ansøgninger om medlemskab fra Montenegro, Albanien og Island, og vi er alle velvidende om, at der er andre, som er lige så opsatte på at nå derhen, hvor det er muligt at indgive en ansøgning.
Efter den seneste udvidelse, der tilførte EU ca. 100 mio. nye borgere, har vi nu rettet vores blik mod landene i Sydøsteuropa, og her vil det måske også komme til at dreje sig om op mod 100 mio. borgere.
Det kommer ikke til at gå stærkt, og det vil heller ikke blive nemt. De forskellige udfordringer, vi står over for i de forskellige lande på det vestlige Balkan, står lysende klare, og vi er også bevidste om omfanget af forvandlingen af Tyrkiet.
Vi er alle klar over, at der er nogle i de respektive landes offentlige mening, som ville foretrække, at vi blot smækkede døren i for næsen af alle disse lande i håbet om, at problemerne ville forsvinde af sig selv, og som er tilhængere af et mere lukket EU.
Jeg hører til dem, der er overbevist om, at dette ville være en fejl af historiske dimensioner, hvis konsekvenser ville hjemsøge Europa i mange år frem.
Vejen for disse lande til EU's dør kan i nogle tilfælde være endog meget lang. Nogle af dem vil skulle bevæge sig ad en lang og vanskelig vej, der er brolagt med reformer, men hvis døren blev smækket i, ville andre døre straks blive åbnet for andre kræfter, og vi ville måske da komme til at opleve, at disse dele af Europa bevægede sig i retninger, der med tiden ville få negative følger for os alle.
Derfor spiller artikel 49 fortsat en så afgørende rolle. Den er det pejlemærke for reformer og forsoning, der også fungerer som inspiration og retningsviser for de regioner i Europa, som endnu ikke er medlem af EU.
Kommissær Olli Rehn vil redegøre grundigere for Kommissionens vurdering af fremskridtet i alle de berørte lande, og formandskabet tilslutter sig Kommissionens vurdering.
Det er fortsat vores ambition at rykke alle landene på det vestlige Balkan frem i tiltrædelsesprocessen, vel vidende at de befinder sig i meget forskellige faser heri. Som noget, der på en måde hænger sammen med dette, venter vi, at der vil blive truffet en afgørelse om, at der med virkning fra den 19. december vil være visumfri adgang til EU for borgerne i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Montenegro og Serbien. Dette vil være et stort og særdeles vigtigt skridt i den rigtige retning.
I lighed med Parlamentet håber vi, at Albanien og Bosnien vil indhente det forsømte og også blive i stand til at tage dette særdeles vigtige skridt så snart som muligt.
Hindringerne for Kroatiens tiltrædelsesproces er blevet fjernet, og processen er nu på vej fremad. Dette er af stor betydning for Kroatien og for regionen som helhed. Kommissionen har udarbejdet en meget positiv rapport om Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, og jeg håber, at Rådet i december vil kunne konkretisere de videre skridt i landets tiltrædelsesproces.
Montenegros og Albaniens ansøgninger er blevet fremsendt til Kommissionen, og jeg tror, at vi kan forvente en udtalelse fra Kommissionen inden for cirka et års tid.
Med hensyn til Bosnien håber vi, at de politiske ledere vil kunne blive enige om de reformer, der er nødvendige for at gøre det muligt for også dette land at tage en ansøgning om medlemskab op til overvejelse. Indirekte drøftelser, der er sat i værk af EU og USA i tæt samarbejde, er undervejs.
Serbien har gjort gode fremskridt med hensyn til den ensidige gennemførelse af interimsaftalen, og vi vil naturligvis være meget opmærksomme på den kommende rapport, der udarbejdes af chefanklageren i ICTY vedrørende samarbejdet med Serbien. Vi håber, at chefanklageren er tilfreds med den nuværende indsats, selv om det naturligvis er af afgørende betydning, at denne indsats opretholdes.
For så vidt angår et land længere mod sydøst, ønsker jeg at anerkende de grundlæggende reformer, der er på vej i Tyrkiet om det kurdiske spørgsmål. Hvis disse reformer kommer i hus, vil dette være ensbetydende med en væsentlig tilnærmelse til vores europæiske standarder på områder af afgørende betydning.
Der er adskillige andre områder, som jeg tror, at kommissæren vil komme ind på. Noget, som ikke hænger direkte sammen med dette, men som også er af indlysende betydning i denne forbindelse, er de igangværende drøftelser mellem præsident Dimitris Christofias og Mehmet Ali Talat om en genforening af Cypern. Vi kan kun opfordre dem kraftigt til at arbejde sig frem mod en omfattende løsning, som skal baseres på en føderation bestående af to kommuner og to zoner, der tillægges lige stor politisk vægt i overensstemmelse med de relevante beslutninger fra FN's Sikkerhedsråd. Det er næppe muligt at overdrive betydningen heraf.
Vi vil enten bevæge os i retning af en ny æra med forsoning og samarbejde i denne del af Europa og hele den østlige Middelhavsregion eller mod en situation, hvor det er let at gennemskue, at problemerne hurtigt vil tårne sig op.
En stor del af vores opmærksomhed er rettet mod udfordringerne i Sydøsteuropa, men Islands ansøgning er endnu en begrundelse for at rette en større del af vores opmærksomhed mod alle de spørgsmål, der vedrører Arktis og de øvrige områder højt mod nord. Dette er et område, hvor EU også skal være mere til stede og engagere sig fremover. Alle de væsentlige, globale aktører er i stigende grad begyndt at blive bevidste om betydningen heraf, og Islands ansøgning bør også ses i lyset af dette.
Islands demokratiske tradition går ca. tusind år tilbage, og i kraft af landets medlemskab af det indre marked via EØS er det indlysende, at Island allerede har bevæget sig et godt stykke ad vejen mod et medlemskab, selv om vi skal foretage en vurdering af det videre fremskridt, når vi modtager Kommissionens meddelelse.
Hr. formand! Dette er, hvad det svenske formandskab indtil videre har formået at opnå inden for det væsentlige område, som udvidelsesprocessen udgør. Tilbage er stadig nogle vigtige uger, hvori jeg forventer yderligere fremskridt, men lad mig afslutningsvis sige, at jeg ikke mener, at vi har færdigbygget vores EU. Jeg mener, at vi fortsat skal have et åbent EU, og at vi fortsat skal være forpligtet til at lede en udvidelsesproces, der tilfører stadig større dele af Europa god forvaltningspraksis, retsstatsprincipper, forsoning, fred og velstand.
Det er klart, at dette er af afgørende betydning for disse lande, men vi bør anerkende, at det også er af afgørende betydning for os, og lad os ikke glemme, at det også vil gøre det muligt for os at indtage en mere fremtrædende position i verden og at lade vores stemme kræve endnu mere lydhørhed i fremtiden.
Olli Rehn
Hr. formand! Jeg ønsker først og fremmest at takke Udenrigsudvalgets medlemmer og dets formand, Gabriele Albertini, for en afbalanceret og omfattende beslutning. Desuden ønsker jeg at takke alle de medlemmer, der er til stede i dag, for det fremragende samarbejde gennem de seneste fem år. Parlamentet har ydet et stort bidrag til udformningen af vores udvidelsespolitik og er gået foran med et godt eksempel på demokratisk ansvarlighed. Jeg ser frem til et fortsat fortrinligt samarbejde fremover, uanset min portefølje.
EU vil tage et længe ventet skridt fremad næste uge, når Lissabontraktaten træder i kraft. Dette vil markere begyndelsen på en ny æra i EU's udenrigspolitik. Det vil også indirekte cementere EU's fornyede enighed om udvidelsen, der er baseret på de tre K'er, nemlig konsolidering, konditionalitet og kommunikation, kombineret med en anerkendt evne til at integrere nye medlemmer. Dette vil gøre det muligt for os at fortsætte vores gradvise og nøje styrede tiltrædelsesproces.
Som illustreret i Parlamentets forslag til beslutning er udvidelser et af EU's mest effektive udenrigspolitiske redskaber i dag. Dette var også pointen i Carl Bildts budskab, og jeg er enig i dette budskab, der er baseret på empirisk viden, som er opnået i forbindelse med det svenske formandskab og i løbet af årene og tiårene. Det forholder sig også sådan, at EU's troværdighed som en global aktør står og falder med vores evne til at forme vores eget nabolag. Det er inden for dette område, vi har opnået vores mest bemærkelsesværdige succeser gennem de seneste 20 års forvandling af Europa i form af genforeningen af øst og vest og således opbygningen af et stærkere EU.
Udvidelserne har været en af de vigtigste drivkræfter for denne proces og resulterer fortsat i forandringer af Sydøsteuropa i dag. Albaniens og Montenegros ansøgninger om EU-medlemskab understreger EU's fortsatte tiltrækningskraft. Islands ansøgning tilfører vores udvidelsesdagsorden en ny politisk og geoøkonomisk dimension. Både Bosnien-Hercegovina og Serbien overvejer at indgive en ansøgning. Alle disse lande kunne sagtens have rettet blikket mod den hjemlige scene i lyset af den økonomiske krise. De fortsatte i stedet arbejdet med at fremme den europæiske dimension med alle de vanskelige valg og modige reformer, dette indebærer. Kroatien nærmer sig målstregen efter fire års intensive tiltrædelsesforhandlinger. Den kroatiske regering mangler nu kun at intensivere sin reformindsats, herunder især i retssystemet og med hensyn til bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet, for at forhandlingerne kan afsluttes. Et samarbejde med ICTY er stadig et ufravigeligt krav.
Der er også sket stabil fremskridt i Tyrkiet. Tyrkiet spiller en vigtig rolle med hensyn til energiforsyningssikkerheden og i dialogen mellem civilisationer. Den tyrkiske regerings forpligtelse til at normalisere forholdet til Armenien er historisk, og det samme gælder den demokratiske åbning i forhold til at finde en løsning på det kurdiske spørgsmål, men Tyrkiet har stadig lang vej igen. Ud over reformer forventer vi, at Tyrkiet fuldt ud vil sikre gennemførelse af Ankaraprotokollen og gøre fremskridt i retning af en normalisering af forholdet til Cypern.
Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien har for nylig gjort overbevisende fremskridt og har i betydeligt omfang taget fat på de nøgleprioriteter, der er opstillet for reformerne. Landet opfylder de politiske Københavnskriterier i tilstrækkelig grad. Disse faktorer gjorde det muligt for Kommissionen at anbefale, at der blev indledt tiltrædelsesforhandlinger. Jeg har indtryk af, at regeringen i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien med rette har opfattet vores anbefaling som en tilskyndelse til omsider at finde en løsning på navneproblemet i samarbejde med Grækenland. Der foreligger nu en ny sammenhæng, en ny debat og en ny mulighed, som jeg har tillid til, at både Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Grækenland vil udnytte til fulde.
Serbien har også leveret gode nyheder. Den serbiske regering har vist sit engagement med hensyn til at blive integreret i EU, hvilket ikke mindst afspejler sig i den ensidige gennemførelse af interimsaftalen med EU, og jeg formoder, at ICTY nu er tilfreds med Serbiens indsats. Jeg er enig med Parlamentet i dets forslag til beslutning om at fjerne hindringerne for aftalen. Det er på høje tid, at Serbien får lov til at bevæge sig mod den næste destination på sin europæiske rejse.
Bosnien-Hercegovina står selv over for meget store udfordringer, som til dels skyldes fortidens krige, men lad mig her slå fast, at der ikke gives indrømmelser i forbindelse med udvidelsen af EU. EU kan kun tage stilling til en ansøgning om EU-medlemskab fra Bosnien, når Den Høje Repræsentants kontor er lukket. Det er ligeledes nødvendigt, at Bosnien gennemfører forfatningsmæssige ændringer for til dels at opfylde den europæiske menneskerettighedskonvention. Overholdelsen af menneskerettighederne er et grundlæggende princip i EU. I samarbejde med formandskabet og USA har vi foreslået en reformpakke for at nå dette mål. For borgernes og hele regionens skyld håber jeg, at de bosniske ledere vil benytte lejligheden til at indgå en aftale. EU og USA deltager på højeste niveau, fordi vi ønsker, at Bosnien får heldet med sig, og jeg er af den opfattelse, at det kan lykkes.
For så vidt angår Kosovo, er stabiliteten blevet opretholdt, men er stadig skrøbelig. Kommissionen har fremlagt en analyse af metoder til at fremme Kosovos socioøkonomiske udvikling og forankre denne i Europa. Vi har foreslået, at man eventuelt lemper visumkravene og handelsbetingelserne, når Kosovo har opfyldt betingelserne.
Afslutningsvis ønsker jeg at fastslå, at vi sammen udarbejdede en ambitiøs, men set i bakspejlet realistisk dagsorden for fem år siden, da jeg tiltrådte mit hverv som kommissær for udvidelsen. Under mine høringer har jeg fortalt Parlamentet, at vi inden 2009 ønskede at se et EU med 27 medlemsstater, som omfattede Bulgarien og Rumænien, Kroatiens tiltrædelsesproces i afslutningsfasen, den øvrige del af det vestlige Balkan forankret i EU gennem associeringsaftaler, Tyrkiet tydeligt inde i den europæiske kølvandsstribe, Kosovos status fastlagt og Cypern genforenet. Jeg er glad og stolt over, at næsten alle vores ambitioner, med Cypern som en vigtig undtagelse, idet forligsdrøftelserne stadig er i gang, er blevet indfriet. Vi har samarbejdet om at nå disse meget agtværdige mål, og sammen har vi gjort en forskel. Der kan sågar nå at blive fundet en løsning på Cypernspørgsmålet, hvilket vil være til gavn for alle de cypriotiske borgere og EU.
Desuden turde jeg for fem år siden ikke spå om en lempelse af visumkravene, selv om jeg krydsede fingre for det. Ikke desto mindre står vi her i dag og er blot en måned fra at gøre borgerne i Serbien, Montenegro og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens drøm til virkelighed. Vi håber at kunne gøre det samme for Albanien og Bosnien-Hercegovina næste år, når de opfylder betingelserne.
Det er derfor en meget vigtig påmindelse til alle os, der er beskæftiget med Sydøsteuropa, at den europæiske drøm er så attraktiv for millioner af borgere i de lande, der ligger tættest på EU. Lad os holde liv i denne drøm og gøre den til virkelighed i tide.
Gabriele Albertini
for PPE-Gruppen. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Afstemningen mandag i Udenrigsudvalget var endnu et bevis på, hvor vanskeligt det er, og samtidig hvilke fordele der er forbundet med at udvide de geografiske og politiske grænser for det nuværende EU.
Takket være ordførernes arbejde og indsats og de bidrag, som individuelle politiske grupper har ydet, har vi opnået en tekst, der bygger videre på den oprindelige, og hvori mange aspekter, der oprindelig blot blev nævnt i forbifarten, er blevet uddybet.
Forhandlingerne i udvalget og ligeledes internt i grupperne var præget af uenigheder, der nogle gange kom livligt til udtryk, hvilket er kendetegnende for en generel konfrontation, der går på tværs af de respektive politiske holdninger. Alle nationernes interne historiske begivenheder og den aktuelle status i deres indbyrdes forhold kolliderede med ansøgningerne fra ansøgerlandene eller fra lande, der ønsker at ansøge om medlemskab.
På under et år blev der indgivet endnu tre ansøgninger om indledning af forhandlinger om medlemskab, nemlig fra Montenegro i december 2008, Albanien i april 2009 og fra Island i juli 2009. Dette er et tegn på, at det europæiske projekt stadig kan bryste sig af at have en stor tiltrækningskraft og anses for en væsentlig faktor med hensyn til stabilitet, især efter finansmarkedernes nedsmeltning.
Den tekst, der blev opnået som følge af afstemningerne i Udenrigsudvalget, er en mere kraftfuld markering af, at det er nødvendigt, at de lande, der ønsker at indtræde i EU, bevidst ser denne overgang i øjnene og er klar over de forpligtelser og konsekvenser, som denne proces indebærer.
Hvis et land ønsker at tiltræde EU, forudsættes det, at det handler i overensstemmelse med de europæiske parametre, det være sig såvel økonomiske og politiske som kulturelle, sociale og juridiske parametre, for at sikre, at slutresultatet er mere end den blotte sum af delene.
Jeg håber, at den tekst, som bliver sat til afstemning på plenarmødet i morgen, indeholder en mere afbalanceret og præcis redegørelse for alle aspekter af den generelle strategi for udvidelsen. Det er indlysende, at det vil være en fordel med specifikke beslutninger om hvert enkelt land.
Kristian Vigenin
Hr. formand! Strategidokumentet om udvidelsen og den beslutning, som vi vedtager i morgen, viser vores stærke engagement i udvidelsespolitikken, der har vist sig at være en af EU's mest succesrige politikker og har været til fordel for både nuværende og nye medlemsstater.
Udvidelserne har medført en hidtil uset udvidelse af et område med fred, sikkerhed og fremgang i Europa, og nu forbereder vi en yderligere udvidelse af dette område, således at det i de kommende år også kommer til at omfatte det vestlige Balkan, Island og Tyrkiet.
Gruppen for det Progressive Forbund af Socialdemokrater er fortsat en af de stærkeste tilhængere af udvidelsen her i Parlamentet, idet vi dog understreger, at der på ingen måde kan indgås kompromiser om opfyldelsen af Københavnskriterierne og alle de vigtige benchmarks, der lægges til grund for en vurdering af, om kandidaterne er parate.
Vi håber, at forhandlingerne med Kroatien afsluttes hurtigst muligt næste år. Vi forventer, at Rådet bekræfter Kommissionens forslag om at indlede forhandlinger med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien næste år, således at processen kan begynde næste år. Vi håber på en ny dynamik i forhandlingsprocessen med Tyrkiet, herunder en åbning af energikapitlet. Vi tror ligeledes, at EU kan udnytte fremdriften og styrke den positive udvikling i alle udvidelseslandene. Lempelsen af visumkravene er et glimrende tiltag, der viser befolkningen på det vestlige Balkan, at den er på rette vej.
Lad mig ligeledes udtrykke håb om, at Lissabontraktatens ikrafttræden yderligere vil forøge EU's muligheder for at optage nye medlemmer og afslutte de institutionelle reformer i EU.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
Hr. formand! I min egenskab af formand for Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa har jeg venner, bekendte og kammerater i alle de lande, der er omhandlet i den rapport, vi drøfter i dag.
Jeg ønsker indledningsvis at ønske kommissær Olli Rehn al mulig held og lykke med det, han har arbejdet på i de forgangne fem år, og især takke ham for den indsats, han har ydet i forbindelse hermed. Han fortjener vores ubetingede anerkendelse. Som jeg før nævnte, har jeg venner og bekendte i alle disse lande, og jeg kan med en vis stolthed sige, at vi, så vidt jeg ved, er den eneste store politiske familie, der har indgået en aftale om statutten for Kosovo. Vi vedtog en enstemmig holdning herom så tidligt som i 2006 og har fastholdt denne lige siden. Nu skal man ikke foranlediges til at tro, at dette udelukkende var et tilfælde, da det var noget, som vi lagde virkelig mange kræfter i.
Man kan derfor forestille sig, hvor skuffet jeg er over at måtte konstatere, for det første, at Kosovo ikke er omfattet af visumlempelsesaftalen. Det forekommer mig, at kosovarerne straffes for, at en række EU-medlemsstater endnu ikke har kunnet forlige sig med det forhold, at Kosovo nu er en selvstændig stat. Efter min mening er dette en stor skam. Jeg ønsker også at tage et par spørgsmål op om, hvad der lader til at være den aktuelle situation i Bosnien-Hercegovina. Jeg frygter, at jeg er mindre optimistisk med hensyn til at opnå et positivt resultat inden for en række områder, end Parlamentet er, da det er muligt, at borgerne i disse lande kan få indtryk af, at alt lige pludselig skal gå utrolig hurtigt, og at der ikke er tid til en relevant høring, i hvert fald ikke med politiske partier ud over de største partier, som man har kontakt til.
På vegne af min gruppe ønsker jeg endelig at gøre det klart, at vi absolut fastholder, at ansøgerlandene skal opfylde alle Københavnskriterierne uden nogen undtagelse for nogen overhovedet. Man må heller ikke tro, at vi er ligeglade med EU's optagelsesevne. Det, som vi imidlertid ikke bryder os om, er det forhold, at nogle af parlamentsmedlemmerne tilsyneladende ønsker at bruge dette begreb, "optagelsesevne", til at udskyde tiltrædelsen af nye lande på ubestemt tid. Dette støtter vi ikke.
Afslutningsvis ønsker jeg at sige til kommissæren, at jeg så afgjort mener, at de seneste fem år har været en succes. Jeg ønsker kommissæren alt mulig held og lykke fremover. Jeg er sikker på, at vi vil mødes i dette forum igen, selv om det måtte være i en anden position, men mange tak alligevel.
Ulrike Lunacek
for Verts/ALE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! På vegne af Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance må jeg sige, at det glæder mig meget, at det i denne fælles beslutning igen anføres, at Parlamentet er stærkt engageret i udvidelsen, og at udvidelsen, som vi drøftede i Udenrigsudvalget, skal fortsætte med uformindsket styrke.
Dette gør sig navnlig gældende for Sydøsteuropa. Jeg håber, at fortidens væbnede konflikter og grusomheder, der trodser enhver beskrivelse, i den del af Europa er ovre en gang for alle, og jeg tror, at EU spiller en afgørende rolle i denne henseende. Også i den forbindelse glæder jeg mig over, at det stærke engagement bliver opretholdt med denne beslutning.
Som tidligere nævnt er der sket fremskridt inden for mange områder. Der er sket fremskridt med hensyn til nogle af de konflikter, der er i dette område, og som ordfører for Kosovo glæder jeg mig over, at det spanske formandskab i sin formandskabsperiode meddelte, at det vil indbyde Kosovo til at deltage i konferencen om det vestlige Balkan, som jeg håber vil være en mulighed for fremskridt inden for statusspørgsmålet.
Der er en ting, som vedrører Kosovo, og som taleren før mig allerede har nævnt. Jeg ville have foretrukket, at Kosovo var blevet en del af aftalen, men vi har i det mindste sørget for, at der vil blive indledt en visumdialog med henblik på visumlempelse.
Jeg har en bemærkning til et ændringsforslag, som vi vil stille med hensyn til i morgen. Det vedrører et af de mindretal, som befinder sig i en meget vanskelig situation i mange regioner i Sydøsteuropa og ligeledes i andre dele af Europa, men især i Kosovo, nemlig romamindretallet. På nuværende tidspunkt er det planen at tilbagesende omtrent 12 000 romaer fra medlemsstater til hovedsagelig Kosovo, hvor vi ved, at vilkårene gør det umuligt for disse personer at skabe sig en menneskelig tilværelse. Jeg anmoder derfor medlemmerne om i morgen at stemme for det ændringsforslag, som vi stiller, om i det mindste i vinterperioden at stoppe tilbagesendelserne af romaer til Kosovo, og om at hjælpe Kosovo med at skabe tålelige vilkår for romamindretallene i Kosovo og her.
På den internationale dag for afskaffelse af vold mod kvinder glæder jeg mig ligeledes over, at vi har vedtaget ændringsforslag til denne tekst, hvori det præciseres, at forskelsbehandling af kvinder og vold mod kvinder også er noget, som både regionens regeringer og ligeledes EU skal modarbejde.
Som det sidste punkt mener jeg, at punktet om øvrige etniske mindretal og seksuelle mindretal er et væsentligt skridt på vejen mod demokratisering.
Charles Tannock
Hr. formand! ECR-Gruppen støtter kraftigt udvidelsen af EU. Ved at udbrede fordelene ved et EU-medlemskab til de lande, der opfylder betingelserne i henhold til artikel 49, håber vi at se udvikling i retning af et mere løst og mere fleksibelt Europa, som vores gruppe er tilhænger af.
Jeg er samtidig den faste ordfører for Montenegro, der er en god nyhedshistorie, når vi taler om fremskridtet mod medlemskab, og landet har indgivet sin ansøgning om medlemskab for relativ kort tid siden. Ikke desto mindre vil jeg også snart besøge Montenegro for selv at danne mig et indtryk og foretage en uafhængig vurdering.
Jeg glæder mig ligeledes over, at Island måske snart indtræder i rækken af ansøgere. På Balkan må Kroatiens bilaterale grænsetvist med Slovenien imidlertid ikke komme til at udgøre en hindring for et medlemskab af EU, og jeg håber, at også Makedonien snart vil indlede forhandlinger.
For så vidt angår Tyrkiet, er der fortsat mange bekymringer med hensyn til menneskerettighederne, den fortsatte blokade af Armenien, religionsfriheden og afvisningen af at tillade cypriotiske skibe i tyrkiske havne. Det var efter min mening også beklageligt, at Tyrkiet for nylig indbød Sudans præsident Bashir til OIC-topmødet i Istanbul, da Den Internationale Straffedomstol har rejst tiltale mod ham for rædslerne i Darfur.
Selv om Ukraine ikke er direkte omfattet af disse forhandlinger, håber jeg afslutningsvis også, at EU uanset udfaldet af det kommende præsidentvalg i Ukraine fortsat vil holde døren åben for Ukraines eventuelle medlemskab af EU, hvis der ikke hersker tvivl om, at det er flertallet i den ukrainske befolknings ønske. Sådan set bør det samme gælde for Moldova og med tiden Hviderusland, hvis det bliver et demokratisk land.
Nikolaos Chountis
Hr. formand, hr. medlem af Kommissionen, hr. formand for Rådet! Indledningsvis vil jeg, for så vidt angår udvidelsesstrategien, sige, at jeg synes, at EU's politik at bedømme ud fra de hidtidige udvidelser og den måde, vi omgås nye ansøgerlande på, ikke altid bidrager til at afhjælpe de økonomiske og sociale problemer, som arbejdstagerne og de samfund, der er tiltrådt eller vil tiltræde, har, og at den økonomiske og andre former for bistand enten er utilstrækkelig eller sendes i den forkerte retning, samt at de regionale og sociale uligheder enten videreføres eller udvides.
Jeg vil i den forbindelse gerne nævne Tyrkiet. Tyrkiet bliver nødt til at blive presset til at holde sine løfter og indfri sine forpligtelser, herunder især Ankaraprotokollen om anerkendelse af Republikken Cypern, hvis rettigheder i henhold til international ret udgør en udfordring. Jeg ønsker at erindre Parlamentet om, at der stadig er problemer med hensyn til respekten for de demokratiske rettigheder og fagforeningsfriheden i Tyrkiet, hvilket blev fremhævet i sagsanlægget og retssagen mod tyrkiske fagforeningsmedlemmer for nylig i Izmir.
Jeg vil også gerne nævne Kosovo, hvor den anvendte fremgangsmåde skal være i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution nr. 1244/99. Der er fortsat problemer, såsom serbernes status i Kosovo, da serberne her lever isoleret, og den manglende overholdelse af aftaler om genetablering af eksistensmulighederne for flygtninge.
Med hensyn til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien skal navneproblemet endelig behandles inden for rammerne af FN og inden for rammerne af en bilateral aftale om fastlæggelse af de geografiske grænser. Jeg vil gerne spørge kommissæren og rådsformanden, hvad Deres holdning er til det seneste initiativ, som Grækenlands nyvalgte premierminister har taget til at mødes med premierministrene fra Albanien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien?
Nikolaos Salavrakos
Hr. formand! Efter min mening er Romtraktatens artikel 49 ikke en romantisk opfordring til medlemsstaterne om at deltage i udvidelsen af et forenet Europa. Det er en realistisk ambition om, at så mange europæiske lande som muligt skal vedtage de principper, som EU bygger på. Først når dette er tilfældet vil de grundlæggende forudsætninger finde anvendelse på de tre K'er: konsolidering, konditionalitet og kommunikation.
I morgen vil Rådet behandle Gabriele Albertinis forslag til beslutning, hvoraf det udtrykkeligt fremgår, at der stadig er lang vej med hensyn til såvel menneskerettigheder, ytringsfrihed og religionsfrihed samt Tyrkiets generelle politiske adfærd i retssystemet osv., selv om Tyrkiet har gjort visse fremskridt for at opfylde de politiske Københavnskriterier.
Det er imidlertid tydeligt, at Tyrkiet for nylig har gjort en indsats for at hævde sig i det mellemøstlige område og Kaukasus på en måde, der er i strid med EU's standardprincipper. Et andet eksempel er Tyrkiets adfærd i Iran-spørgsmålet, som er i direkte uoverensstemmelse med EU's udenrigspolitik og med Tyrkiets forpligtelser i henhold til Ankaraprotokollen. Der er stadig otte kapitler, som skal drøftes med Tyrkiet, og jeg er således af den opfattelse, at Tyrkiet i lyset heraf endnu ikke er klar til at få en startdato for forhandlingerne.
Med hensyn til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien har jeg to kommentarer, nemlig at vi har bemærket, at landets premierministers nylige tiltag og erklæringer forårsager problemer i nabolandene, og at vi ønsker, at denne adfærd bliver nedtonet.
Barry Madlener
- (NL) Hr. formand! Herman Van Rompuy havde naturligvis helt ret i 2004, da han bemærkede, at Tyrkiet ikke er en del af Europa og aldrig vil blive det.
Med den bemærkning fremhævede Herman Van Rompuy Europas grundlæggende værdier, som Tyrkiet efter hans mening ville underminere. Herman Van Rompuy har således i princippet gjort indsigelse mod et tyrkisk medlemskab. Vi i det hollandske Frihedsparti er fuldstændig enige med ham. Selvfølgelig kan han ikke tage disse principielle udtalelser tilbage, ej heller for at sikre sig den eftertragtede post som EU-præsident. Tyrkiet har sågar udvist foragt for demokratiet og ytringsfriheden ved at kalde lederen af mit parti, Geert Wilders, der er en demokratisk, folkevalgt repræsentant, for fascist og racist. Dette er en fuldstændig skandaløs sammenligning uden hold i virkeligheden! Vi bør ikke nægtes muligheden for at kritisere islam. Det forholder sig imidlertid sådan, at Tyrkiet her viser sit sande jeg.
Jeg vil gerne spørge Olli Rehn, hvad Deres reaktion er på denne skandaløse udmelding fra Tyrkiet. Der er naturligvis kun et muligt svar, nemlig at alle forhandlinger med Tyrkiet øjeblikkeligt må indstilles. Lad os melde klart ud over for Tyrkiet. Lad os melde klart ud over for Tyrkiet, som Angela Merkel og Nicolas Sarkozy har gjort det, og som deres nære ven, Herman van Rompuy, også har gjort det. Indstil alle forhandlinger med Tyrkiet og andre islamiske lande.
(Taleren indvilligede i at besvare et spørgsmål, jf. proceduren med blåt kort i henhold til forretningsordenens artikel 149, stk. 8).
William
(EN) Hr. formand! Hr. Van Rompuy har tilsyneladende gjort et stort indtryk med sin udtalelse. Tror De ikke, at det vil gøre et større indtryk på de fleste mennesker, at kun 3 % af Tyrkiets landmasse tilhører Europas kontinent? Således er forslaget om, at Tyrkiet skal være fuldgyldigt medlem af EU, helt bizart af geografiske årsager.
Barry Madlener
(EN) Hr. formand! Jeg hørte ikke et reelt spørgsmål, men vi er naturligvis enige i, at der er mange begrundelser for at sige nej til Tyrkiet. Jeg nævnte selv et par begrundelser, men dette er endnu en god grund til at sige nej, så mange tak for det.
Elmar Brok
(DE) Hr. formand, hr. Bildt, hr. kommissær! Dette er muligvis den sidste forhandling om udvidelsen sammen med Dem, hr. Rehn. Jeg ønsker at takke Dem for de mange gode forhandlinger, som vi har haft siden 2004.
Jeg har et par kommentarer. Det er efter min opfattelse på tide hurtigst muligt at få løst de problemer, som skabes for Kroatien udefra, så vi i løbet af næste år kan træffe en hurtig beslutning i forbindelse med Kroatien, afslutte forhandlingerne og ratificere tiltrædelsestraktaten. Efter min opfattelse skal de bilaterale spørgsmål, som gælder for en række andre lande, herunder Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Grækenland, og de foranstaltninger, der kontinuerligt træffes over for Serbien, som efter min opfattelse er et uhyre vigtigt land i forhold til regionernes stabilitet, afklares hurtigt.
Det skal understreges, at ethvert land skal bedømmes efter kvalifikationer, og at det løfte, der blev afgivet i Thessaloniki, især vedrørende Vestbalkan, skal indfries. Hvert enkelt land skal evalueres på grundlag af kvalifikationer, og processen skal tilpasses derefter.
Det er dog også vigtigt at fastslå, at Københavnskriterierne fortsat er gældende. Jeg beklager, at Socialdemokraterne, De Grønne og andre har nægtet at nævne Københavnskriterierne på udvalgsmøderne. Jeg håber, at det vil blive taget op på plenarmødet. Vi vil sende det helt forkerte budskab til kandidatlandene på samme måde, som hvis vi havde undladt at nævne EU's absorptionskapacitet.
Det europæiske perspektiv skal være korrekt, inden der indledes interne reformprocesser. Det er imidlertid også vigtigt, at de nødvendige betingelser opfyldes, så der ikke skabes falske forventninger.
Derfor skal vi med hensyn til Københavnskriterierne i forhold til Tyrkiet også slå fast, at de politiske betingelser om ytringsfrihed, demokrati, retsstatsprincippet og religionsfrihed er en forudsætning for tiltrædelse, og at der ikke kan være tale om kompromiser i denne sammenhæng.
Adrian Severin
(EN) Hr. formand! Den vigtigste erfaring fra den tidligere udvidelse er måske, at vi har bragt lande, markeder, institutioner og industrielle aktiver ind i EU, men at vi ikke har taget højde for borgernes ønsker og synspunkter. Vi skal efter min opfattelse prøve at undgå at begå den samme fejl i fremtiden.
Derudover skal vi ikke blot forberede tiltrædelseslandene, men også de eksisterende medlemsstater. Den berømte udvidelsestræthed siger mere om manglende forberedelse i de eksisterende medlemsstater - de gamle medlemsstater, der er uforberedte på at leve sammen med de nye medlemsstater - end om de nye medlemsstaters omstillingsevne.
Dernæst mener jeg, at vi, når vi taler om kandidatlandene, skal undgå enhver betingelse, der ikke er direkte forbundet med landenes evne til at tilpasse sig EU ud fra et retligt, forfatningsmæssigt, politisk og kulturelt synspunkt og konkurrere med os på det indre marked i den bredere betydning af konceptet. Vi bør ikke stille betingelser, som ikke er forbundet med disse kriterier. Vi skal huske, at udvidelse handler om en bedre fremtid, ikke om en bedre fortid. Vi tænker for meget på fortiden.
Derudover skal hvert enkelt land helt klart tiltræde på grundlag af berettigelse. Men vi skal også i forbindelse med tiltrædelse vurdere landenes evner til at bidrage til en forbedring af situationen i de pågældende regioner og til større stabilitet og integration på regionalt plan.
Håndtering af forventninger er også uhyre vigtig, og jeg mener, at vi i fremtiden skal være lidt mere åbne over for en form for gradvis integration af et land, for hvilket fuld integration ikke kan forventes på kort sigt.
Min sidste kommentar er, at vi bør tage det problematiske spørgsmål om vores identitet - vores kulturelle og geopolitiske identitet - op til behandling endnu en gang for at vide nøjagtig, hvor vores grænser for udvidelsen ligger.
Ivo Vajgl
(SL) Hr. formand! Vi er i dag næsten klar til at vedtage en beslutning, som imødeses med stor interesse og forventning i mange lande i Sydøsteuropa.
I denne beslutning rejses der meget anderledes spørgsmål end de spørgsmål, der blev rejst i forbindelse med Sydøsteuropa for bare et par år siden. Det er faktisk disse spørgsmål, som har været grundlaget for forhandlingen i dag. Det er efter min opfattelse vigtigt, at vi på grundlag af udtalelserne fra hr. Bildt, formanden for Rådet, og kommissær Rehn på den ene side og udtalelserne fra hr. Albertini, formanden for Udenrigsudvalget, som har sikret, at vi kan vedtage en så dybdegående og betydningsfuld beslutning, på den anden side drager den konklusion, at vi støtter udsigten til medlemskab for alle de pågældende lande. I denne sammenhæng vil jeg især fremhæve Tyrkiet.
Det er kun, når vi tilbyder alle de pågældende lande muligheden for udvidelse og integration, at nogle af spørgsmålene i denne region, f.eks. tendensen til yderligere fragmentering af nogle af det tidligere Jugoslaviens efterfølgerstater, grænsespørgsmål og lejlighedsvise hændelser, der involverer religiøs eller lignende intolerance, forekommer mindre farlige for den bredere region.
Vi kan derfor konkludere, at projektet til opnåelse af fred og fremgang i det, der en gang var en ustabil del af Europa, nu kan bringes et skridt videre.
Hélène Flautre
(FR) Hr. formand! Jeg er ligesom resten af Gruppen De Grønne enig i, at udvidelsespolitikken er en af EU's mest produktive og overbevisende politikker.
Jeg er derfor lidt bekymret for hr. Rehns fremtid, da jeg ikke er helt sikker på, hvordan han vil kunne finde en portefølje inden for den kommende kommission, der er mere interessant end porteføljen for udvidelsen.
Det er fuldstændig forbløffende at se, hvad udsigterne til medlemskab kan medføre af ændringer og opbygning af demokrati i et land som Tyrkiet. Der er naturligvis stadig mange betingelser, som skal opfyldes: retsvæsenets uafhængighed, hærens rolle og ytringsfrihed, og så skal der naturligvis findes en løsning på alle aspekter af det kurdiske spørgsmål én gang for alle.
Imidlertid er det efter min opfattelse vigtigt at understrege, at EU's udvidelsesstrategi ikke udelukkende er til fordel for de lande, som gennemgår tiltrædelsesprocessen. Det er også til vores og de europæiske beslutningstageres fordel.
Det er uansvarligt at afskrive indsatsen med henblik på gennemførelse af ændringer i et land som f.eks. Tyrkiet ved fortsat at tvivle på resultatet af forhandlingsprocessen. Resultatet af forhandlingsprocessen vil være Tyrkiets tiltrædelse af EU, og det må vi sørge for at understrege.
Ryszard Antoni Legutko
(PL) Hr. formand! Udvidelsen af EU er ikke kun af interesse for tiltrædelseslandene og de lande, der håber på at tiltræde EU, men også for alle os andre. Udvidelsen medfører nemlig øget integration og sikkerhed. Det er derfor med glæde, at vi bemærker Vestbalkans og Tyrkiets fremgang og Islands ansøgning om medlemskab. Der er noget, som kaldes udvidelsestræthed, men vi skal huske, at ethvert demokratisk land i Europa, der opfylder meget nøjagtigt specificerede kriterier, kan ansøge om EU-medlemskab. Vi skal ikke glemme disse kriterier, men vi skal heller ikke lukke døren for kandidaterne. Vi skal ikke lukke døren for vores østlige partnere. Vi skal tilbyde Ukraine en klar mulighed for medlemskab.
Der er også et andet punkt. Ordet "solidaritet" anvendes meget ofte i EU. Det er et ord, som tiltrækker andre europæiske lande til vores union, og som samtidig forpligter os til at udvide EU yderligere. I mange tilfælde udviser EU desværre ikke solidaritet internt. Et oplagt eksempel er det nordlige gasrørledningsprojekt, der er direkte rettet imod transitlandene og Polen især, hvorimod South Stream er Moskvas reaktion på planerne om energidiversificering i forbindelse med Nabucco. Det er meget bekymrende at opleve, hvor mange lande der har ladet Rusland manipulere med sig. Derfor fører realiseringen af bilaterale interesser mellem EU-medlemsstater og Rusland til interne konflikter og svækker vores position - EU's position. Det er i strid med solidaritetsprincippet. Udvidelse giver mening, men der skal være overensstemmelse mellem teori og praksis.
Charalampos Angourakis
. - (EL) Hr. formand! Lissabontraktaten skaber et endnu mere negativt grundlag for borgerne i EU-medlemsstaterne og udvidelseslandene. Desværre befinder befolkningen i Balkan sig i en drastisk situation på grund af konsekvenserne af NATO-konflikten, omstruktureringen af investeringer, aftaler med EU, udenlandske militærenheder i området, investeringskrisen og konkurrencen mellem stærke kræfter i relation til energi. Tiltrædelsen af disse lande er fremmende for store erhvervsplaner og imperialistiske planer, som endda omfatter en ny aftale om grænsedragning i de lande, der er i området. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens tiltrædelse af NATO og EU vil skærpe de interne konflikter, og samtidig vil landets suveræne magt i sin opvejede form blive opretholdt. Tyrkiet udnytter sin geostrategiske beliggenhed og opretholder besættelsen af en stor del af Cypern og gør krav i Det Ægæiske Hav. Endvidere tilbageholdes mange tusinde fagforeningsmedlemmer, kurdere, journalister og andre personer. I Island er myten om et økonomisk mirakel afdækket, og der lægges pres på regeringen om at tilslutte sig de europæiske imperialister. Det græske kommunistparti er modstander af udvidelsen af EU, da partiet er modstander af selve EU, og modstander af Grækenlands tiltrædelse og fortsatte medlemskab af EU. Vi kæmper sammen med borgerne i Europa for fred og social retfærdighed og imod imperialistiske unioner.
Fiorello Provera
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Udvidelsen af EU kan betragtes som en mulighed eller et problem, men det er under alle omstændigheder en meget stor udfordring.
Muligheden består i, at de nye medlemsstater kan yde et håndgribeligt bidrag til indførelsen af EU-politikker. Men hvis dette skal lykkes, er det ikke tilstrækkeligt at opfylde Københavnskriterierne og blot bekræfte dem formelt. Det er uhyre vigtigt at styrke den europæiske bevidsthed i kandidatlandene gennem bevidstgørelseskampagner, der skal involvere politikere, intellektuelle og medier.
Europa kan ikke længere blot betragtes som en enorm pulje med økonomiske midler til løsning af økonomiske og sociale problemer og infrastrukturproblemer, men som en institution, hvortil alle skal yde et originalt bidrag for at indføre en politik, der bygger på fælles værdier.
Der er ikke stor støtte til udvidelsen i medlemsstaterne, især ikke i forhold til visse lande. Ønsker vi at lukke vores øjne for denne situation, eller ønsker vi at involvere vores medborgere og høre deres synspunkter? En folkeafstemning er efter min opfattelse den bedste måde at gribe situationen an på, for det er den mest direkte form for demokrati, som vil bringe Europa tættere på borgerne og deres valgfrihed.
Philip Claeys
(NL) Hr. formand! Vi skal sætte en stopper for det store hykleri, hvad angår Tyrkiets tiltrædelse. Vi skal holde op med at skjule og minimere problemerne. Vi skal alle have modet til at se realiteterne i øjnene. Vi har allerede haft tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet i fem år, og hvad er resultatet? Tyrkiet fører i stigende grad en antieuropæisk og antivestlig udenrigspolitik. Under hr. Erdogans og præsident Güls lederskab bliver Tyrkiet mere og mere islamistisk. Tyrkiet nægter fortsat at anerkende alle de eksisterende EU-medlemsstater og at opfylde de forpligtelser, som landet er forpligtet til inden for toldunionens rammer. Tyrkiet besætter fortsat et område i en af EU-medlemsstaternes territorium. Og jeg har ikke en gang nævnt det strukturelle og vedvarende problem med Tyrkiets manglende respekt for ytringsfriheden endnu.
Hr. Bildt har netop udtalt, at han afviser tanken om et lukket Europa. Der er, så vidt jeg ved, ingen af os, som går ind for et lukket Europa, men der er nogle af medlemmerne, og jeg er en af dem, som går ind for et europæisk Europa. Jeg vil tilslutte mig ordene fra Herman van Rompuy, den udpegede formand for Det Europæiske Råd, som har udtalt, at Tyrkiet ikke er og aldrig vil være en del af Europa.
Cristian Dan Preda
(RO) Fru formand! Vi taler om udvidelse af EU i forhold til Vestbalkan, Island og Tyrkiet, som er meget forskellige tilfælde. For det første er der landene i Vestbalkan, som langt fra opfylder de økonomiske og politiske kriterier, som EU forventer. Imidlertid støtter den offentlige opinion og de politiske ledere i disse lande integrationsmålsætningen og er meget optimistiske med hensyn til tiltrædelse.
For det andet er der Island, som opfylder mange af de økonomiske og politiske kriterier, men hvor den offentlige opinion og de politiske ledere er meget splittet omkring tiltrædelsen af EU. Det, der tilsyneladende forbinder landene i Vestbalkan og Island lige nu, er den omstændighed, at den store økonomiske krise giver dem modet til at tiltræde EU.
Endelig er der Tyrkiet, hvis ønsker om tiltrædelse af EU ikke er forbundet med nogen form for økonomisk cyklus. Det er et af de lande, som har de mest dynamiske økonomiske aktiviteter, og hvor der er stor debat om tiltrædelsen. Indtil for nylig støttede 45 % af den tyrkiske befolkning denne målsætning.
Jeg ønsker, at vi skal differentiere mellem disse tre tilfælde, idet Vestbalkan, Island og Tyrkiet repræsenterer tre forskellige scenarier ud fra et integrationsperspektiv. På den anden side er det også en god idé at undlade at håndtere disse situationer med bilateral politisk logik.
Forskellene mellem medlemsstaterne og de potentielle kandidatlande kan efter min opfattelse ikke anvendes af medlemsstater eller tredjelande til at blokere for skridt i retning af europæisk integration. Hvert lands kvalifikationer og offentlige konsensus er efter min mening blot kriterier til fastlæggelse af de skridt, der skal tages i retning af europæisk integration.
Maria Eleni Koppa
(EL) Fru formand! Udvidelsespolitikken har trods nogen skepsis skabt stabilitet, fred og fremgang i Europa. Vi opfordres i dag til at fortsætte forhandlingerne med kandidatlandene - Vestbalkan, Island og Tyrkiet. Integrationen af Vestbalkan er uden tvivl den største udfordring. Med integrationen af disse lande vil perioden med konflikter, der startede i 1990, være slut ligesom det, der kunne udvikle sig til et sort kapitel i Europas historie. Kroatien vil være rede til integration om et par måneder, og de øvrige lande gør store fremskridt. Især med hensyn til Serbien skal vi anerkende landets fremskridt og støtte de positive resultater ved at fremme tilnærmelsen til Europa. Der er naturligvis udestående spørgsmål. Den uafklarede status for Kosovo, den vanskelige situation i Bosnien og disputten om navnet på Den Tidligere Jugoslaviske Republik er meget følsomme emner på dette område. Hvad angår Grækenland yder den nye regering en indsats for at finde en løsning på problemet. Efter 17 års spændinger er det endelig på tide at finde en løsning, der kan accepteres af begge parter. Der er generelt udvist godt naboskab, som - uanset om vi bryder os om det eller ej - er forudsætningen for integration. Så lad os udnytte denne mulighed.
Alexander Graf Lambsdorff
- (DE) Fru formand! Hr. Bildt har fremlagt sagen klart og tydeligt. Udtalelserne om EU som en geopolitisk stabiliserende faktor og udviklingspolitikken som et redskab er alle korrekte.
Jeg mener dog, at det ikke er intellektuelt eller politisk tilfredsstillende at lade som om, at der ikke er nogen konflikt om målsætninger mellem den tiltagende udvidede union og den tiltagende lukkede union. Dette er et spørgsmål, som helt sikkert ikke er afklaret. Det er korrekt, når det hævdes, at et større EU vil have mere indflydelse, men det vil også være mere kompliceret og have konsekvenser for vores muligheder for at handle. Vi skal derfor indlede en ny dialog om udvidelsen, som hr. Severin fra Socialdemokraterne har foreslået, der omhandler gradvis integration og nye former for medlemskab for at forene disse to legitime målsætninger.
Der er brug for forfatningsreformer. Jeg kan f.eks. ikke forklare borgerne i Tyskland, hvorfor jeg står ved Thessalonikidagsordenen, og hvorfor de jugoslaviske efterfølgerstater en dag vil have flere kommissærer end alle de grundlæggende EU-medlemsstater tilsammen. Det er ikke rimeligt. Vi skal være ærlige omkring vores udvidelsespolitik, således at vi endnu en gang kan få borgernes støtte på dette vigtige politikområde.
Peter van Dalen
(NL) Fru formand! Ifølge en undersøgelse fra Eurobarometer har de europæiske borgere givet udtryk for deres holdning til Tyrkiets tiltrædelse. 28 % stemmer for og 59 % imod. Disse tal taler for sig selv, og det er der ingen politikere, som kan eller skal nægte. Hvis vi ikke forholder os til denne situation, vil afgrunden mellem borgere og politikere blive endnu større.
Tyrkiet er ikke geografisk en del af Europa og heller ikke en del af den europæiske historie, hvis religiøse, kulturelle og politiske landskaber er defineret af kristendommen, renæssancen, oplysningstiden og den demokratiske nationalstat. På den anden side vil en form for privilegeret partnerskab kunne kombinere det bedste fra begge verdener. Ud over de mange økonomiske fordele vil et sådant partnerskab skabe et mere afslappet forhold for Europa og Tyrkiet og frigøre os fra det ubarmhjertige pres i forbindelse med tiltrædelsen. Det er derfor på tide at finde en løsning. Lad os afslutte tiltrædelsesforhandlingerne og indlede processen med at forhandle et privilegeret partnerskab. Det skal være vores udvidelsesstrategi for 2010.
Helmut Scholz
(DE) Fru formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær! Jeg og mange af mine kolleger i GUE/NGL-Gruppen har altid opfattet udvidelsen som et af EU's vigtigste projekter, og vi har altid støttet projektet. Trods al vores berettigede kritik af de forskellige aspekter af udvidelsen har det været et af de mest vellykkede kapitler i EU's eksterne udvikling, og det er en kompliceret langsigtet opgave for både kandidatlandene og EU. Vi har allerede drøftet denne situation i mødesalen i dag.
Vi skal spørge os selv, om det er relevant med yderligere udvidelsesprocesser. Hvad angår Sydøsteuropa især og Sydøsteuropas langvarige historie med opløsning af stater og riger er det kun rimeligt, at borgerne i disse lande, der er en del af en problemfyldt region, får mulighed for EU-medlemskab. Det forhold, at nogle politikere i EU-medlemsstaterne har distanceret sig selv fra dette løfte under påskud af, at styrkelsen af EU's identitet og institutioner er vigtigere end yderligere udvidelser, har ikke blot øget mistilliden i kandidatlandene, men også haft en hæmmende virkning på den demokratiske opinionsdannende proces og reformprocesserne i regionen.
Bastiaan Belder
(NL) Fru formand! Jeg husker stadig tydeligt, at hr. Rehn på et af vores seneste møder har udtalt, at man skal være optimist for at være kommissær for udvidelsen.
Jeg må indrømme, at denne udtalelse passer godt på ham, men en optimistisk indstilling hører efter min opfattelse ikke sammen med rollen som kommissær for udvidelsen. Min personlige opfattelse er, at en optimistisk indstilling bør være sekundær i forhold til en realistisk indstilling inden for politik, herunder europæisk politik. Det er ganske enkelt chokerende, at Parlamentet har accepteret denne rosenrøde indstilling. Hvorfor var det nødvendigt at nedtone det klare signal, der blev sendt til Tyrkiet og Bosnien i den første version af hr. Albertinis beslutningsforslag? Hvorfor var vi nødt til at rose Tyrkiet? Hvorfor ydede vi en desperat indsats for at finde et positivt åbningsbudskab til Bosnien?
Har Parlamentet ikke fuldt ud forstået, at vi er forpligtet til at repræsentere borgerne i EU's medlemsstater? Oplysningskampagner vil ikke bidrage til gennemførelsen af en udvidelsesproces, der støttes af borgerne. Vi vil kun opnå støtte med en ærlig og realistisk vurdering af disse landes opfyldelse af Københavnskriterierne.
Franz Obermayr
(DE) Fru formand! Det er rystende at se, hvor tydeligt EU's demokratiske underskud er i forhold til Tyrkiets tiltrædelse. Størstedelen af befolkningen i EU er helt klart imod Tyrkiets tiltrædelse af EU. Processen med hvidvaskning, vurdering og forhandling foregår hen over hovedet på borgerne.
Det er uærligt at lade som om, at vi ikke tager skridt i retning af fuldt medlemskab. Som tiltrædelseskandidat modtager Tyrkiet allerede 2,26 mia. EUR over en periode fra 2007-2010. Dette beløb betales af de lande, der er nettobidragydere, og hvis borgere ikke ønsker, at Tyrkiet tiltræder EU.
Det drejer sig helt klart om amerikanske interesser. Det vil være muligt at løse mange ikke-europæiske konflikter efter Tyrkiets tiltrædelse. Trods Tyrkiets deltagelse i Det Europæiske Melodi Grand Prix er jeg af samme opfattelse som den højt respekterede tidligere tyske præsident, Theodor Heuss, som gav en klar definition af Europa. Ifølge hr. Heuss er Europa bygget på tre høje: Akropolis i Athen for den græske humanisme, Kapitol i Rom for den europæiske stat og Golgatha for den kristne vestlige verden.
Doris Pack
(DE) Fru formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær, mine damer og herrer! Beslutningen om at udvide EU til at omfatte Vestbalkan har været truffet siden Thessaloniki. Tiltrædelsen af disse lande, når de har opfyldt kravene, er ikke en godgørende handling, men ganske enkelt en nødvendighed på grund af deres geografiske beliggenhed midt i EU.
Vores stabilitet afgøres af deres stabilitet, som vi desværre erfarede i 1990'erne. Alle landene skal naturligvis opfylde Københavnskriterierne, og da landene var tidligere fjender, skal de endvidere deltage i de regionale samarbejdsprogrammer. Det gælder også for de lande, der er nabolande til tiltrædelseskandidaterne. Jeg forventer, at Slovenien og Grækenland hjælper tiltrædelseskandidaterne med at opfylde deres målsætninger hurtigt og let.
Bosnien-Hercegovina befinder sig i en meget vanskelig situation, og jeg tror ikke, at jeg kan klarlægge situationen på halvandet minut, selv om jeg er ordfører for regionen. Jeg vil ikke en gang forsøge. Med henvisning til hr. Bildt og hr. Rehn ønsker jeg blot, at forhandlingerne dér kan foregå tæt på borgerne og ikke blive dikteret udefra.
Alle landene i regionen har forskellige afstande, de skal dække, og vi skal hjælpe dem med at løse deres problemer. Til hr. Lambsdorff vil jeg sige, at argumentet om, at tiltrædelseskandidaterne vil have flere kommissærer end de grundlæggende medlemsstater, er et ret patetisk argument. Det er faktisk slet ikke et argument, det er et knockout-argument. Problemet kan løses, men befolkningen i de pågældende lande skal ikke tilsidesættes, blot fordi De ikke ønsker at løse problemet.
Zoran Thaler
(SL) Fru formand! Jeg ønsker at takke både hr. Rehn og formanden for Rådet, hr. Bildt, for deres konstruktive og positive indledende bemærkninger.
Som ordfører for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien glæder det mig især at bemærke, at landet har gjort fremskridt i 2009, og at Kommissionen har anbefalet, at Rådet fastsætter en dato for indledning af forhandlinger. Vi har endvidere noteret os, at premierminister Papandreou og Gruevski er begyndt at kommunikere direkte.
Jeg ønsker at opfordre hr. Bildt og kommissær Rehn samt regeringerne i alle de medlemsstater, som har interesse i dette spørgsmål, til at tage telefonen og kontakte premierminister Papandreou og premierminister Gruevski inden topmødet i december for at vise solidaritet og opfordre til, at der ydes en målrettet indsats for at finde en løsning på denne konflikt, der har varet i 20 år.
Det er den eneste måde, hvorpå Grækenland som langvarigt medlem af EU kan opfylde sine ambitioner og leve op til det ansvar, som Grækenland har over for denne region.
Jelko Kacin
(SL) Fru formand! Serbien har gjort fremskridt i de seneste par måneder og har med opfyldelsen af kriterierne for visumliberalisering vist både over for sig selv og Europa, at landet er i stand til at opnå og yde mere end hidtil. Serbien fortjener anerkendelse for denne succes.
Serbien har et skjult potentiale, der skal realiseres i indsatsen for at opnå EU-medlemskab, og som skal gennemføres i Serbiens egen interesse og nabostaternes, hele regionens og EU's interesse. På grund af landets størrelse og strategiske position kan Serbien være en drivkraft, som bringer regionen tættere sammen. Det er på tide, at Serbien erkender denne rolle, og at landet gør mere for udvidelsen end hidtil.
Lederskabet i Beograd skal fokusere systematisk på målrettet politisk og økonomisk reform og samarbejde med alle nabostater. Det er ikke tilstrækkeligt blot at samarbejde fuldt ud med Den Internationale Straffedomstol i Haag, da denne skal afvikles fornuftigt. Serbien skal fremme sin politiske kultur, da den hidtidige præstation på det område kan være en hindring for tiltrædelsesprocessen. Der skal være gennemsigtighed, og der skal opnås så bred en offentlig konsensus som muligt, og splittelsen mellem den regerende koalition og oppositionen skal nedbrydes i forbindelse med vigtige EU-spørgsmål. De to vigtigste forudsætninger for yderligere fremskridt er imidlertid opnåelse af mediefrihed og -uafhængighed og eliminering af mediemanipulation.
Geoffrey Van Orden
(EN) Fru formand! Alt, hvad jeg ønsker, er mere ærlighed i vores drøftelser med Tyrkiet og en korrekt og retfærdig fortolkning af begivenheder, især i forbindelse med Cypern, hvor der nu verserer en fordrejet version af de seneste begivenheder.
Der er en reel mulighed inden præsidentvalget i det nordlige Cypern i april, som skal udnyttes, og det gælder alle parter. Vi må aldrig glemme, at tyrkisk-cyprioterne accepterede FN's genforeningsplan i april 2004. Planen blev forkastet af den sydlige del. Vi skal endvidere huske EU's løfte fra maj 2004 om at sætte en stopper for isoleringen af den nordlige del af Cypern, et løfte der aldrig blev indfriet. EU har en moralsk forpligtelse i denne sammenhæng. Hvis vi fortsat behandler tyrkiske interesser på denne måde, risikerer vi at miste en vigtig allieret i et strategisk område af stor betydning og fremme alle de forkerte tendenser i selve Tyrkiet.
Mange af os er naturligvis meget bekymret over indvandringsproblemerne i forhold til vores lande. Dette er et aspekt af vores forhandlinger med Tyrkiet, der skal håndteres på en særlig og målrettet måde.
Hvis jeg havde tid, ville jeg henvise til Kroatien og andre lande i Sydøsteuropa, som har stærkt brug for at træffe foranstaltninger til bekæmpelse af korruption, organiseret kriminalitet og misbrug af visse private ejendomsrettigheder, inden der tages yderligere skridt i retning af tiltrædelse eller opnåelse af kandidatstatus.
William
- (EN) Fru formand! De lande, der er kandidater til EU-medlemskab, er relativt fattige. Kommissæren udtalte, at deres europæiske drøm er at modtage støtte. Det er, hvad det handler om. Faktum er, at rige lande, f.eks. Norge og Schweiz, ganske enkelt ikke ønsker at tiltræde EU. Island havde ingen interesse i at tiltræde EU, da det var et land med en stærk økonomi. Nu, hvor Island trist nok er gået konkurs, vil den islandske regering meget gerne tiltræde EU. EU's San Andreas Fault er kløften mellem de syv medlemsstater, der er store nettobidragydere, og de øvrige medlemsstater.
Situationen er ustabil og uholdbar. Man tror, at man udvider det europæiske rige med denne mangelfuldt gennemtænkte politik. Men man skaber rent faktisk økonomisk kaos i fremtiden.
Francisco José Millán Mon
(ES) Fru formand! Udvidelsesprocessen har været en tordnende succes. Den seneste udvidelse har gjort det muligt at blive forenet med de lande i Central- og Østeuropa, der på uretfærdig vis blev nægtet frihed og fremgang efter Anden Verdenskrig. Udvidelsen er på nuværende tidspunkt fokuseret omkring Vestbalkan, Tyrkiet og Island.
Jeg bifalder de idéer, som vi har identificeret som de vejledende principper for udvidelsesprocessen i de senere år. Jeg tænker her på konsolidering, konditionalitet og kommunikation. Det vil sige, at vi skal opfylde vores forpligtelser, men ikke afgive forhastede løfter om fremtidige udvidelser.
Derudover skal fremskridt i de forskellige tiltrædelsesprocesser være fuldt ud i overensstemmelse med betingelserne. Kandidatlandene skal yde en målrettet indsats for at foretage de nødvendige reformer. Endelig skal vi alle yde en indsats for at kommunikere med borgerne. Det beslutningsforslag, som vi skal stemme om i morgen, fremhæver det meget vigtige spørgsmål om kommunikation.
Jeg ønsker i denne sammenhæng at gentage det brede forslag, jeg har stillet ved tidligere lejligheder, nemlig at det vil være relevant også at øge de unge EU-borgeres viden om EU ved at gøre dette emne obligatorisk i pensum på gymnasiale og erhvervsfaglige ungdomsuddannelser.
En anden relevant idé i beslutningsforslaget er integrationskapaciteten. Udvidelse kræver, at de eksisterende EU-medlemsstater træffer visse foranstaltninger. Hvad angår økonomien, så kræver en udvidelse f.eks. tilstrækkelige økonomiske midler for at sikre, at de vigtige fællesskabspolitikker såsom den fælles landbrugspolitik eller samhørighedspolitikken ikke bringes i fare.
Jeg ønsker at slutte af med at pointere, at Kosovo, som alle ved, er et særligt tilfælde. Imidlertid er der desværre afsnit i beslutningsforslaget, hvor der ikke er taget tilstrækkelig højde herfor.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Det beslutningsforslag, som vi drøfter i dag i Parlamentet, er efter min opfattelse positivt hele vejen igennem.
Jeg vil dvæle lidt ved dette og understrege, at spørgsmålet om udvidelsen af EU i forhold til Vestbalkan efter min opfattelse er - og skal fortsat være - et af de vigtigste punkter i forbindelse med europæiske aktioner i de kommende måneder.
Jeg ønsker at takke det svenske formandskab og især kommissær Rehn for deres indsats. Vi skal ikke desto mindre være mere involveret i udvidelsesprocessen.
Nogle lande skal utvivlsomt optrappe deres indsats på det retlige område med hensyn til bekæmpelsen af kriminalitet og gennemførelsen af reformer. Dog må vi ikke glemme det politiske mål, som er at konsolidere demokratiet i de pågældende lande og sikre, at de følger den europæiske plan på det økonomiske, sociale og infrastrukturelle område.
Jeg tænker f.eks. på lande som Kosovo - og jeg kan i denne sammenhæng tilslutte mig fru Lunaceks ændringsforslag om spørgsmålet om romanibefolkningen - der er et land, som vi ikke blot kan tilsidesætte, fordi fem europæiske lande endnu ikke har anerkendt landets uafhængighed.
Som opsummering kan man sige, at vi skal have det nødvendige mod og fastlægge en langsigtet politik, der kan imødegå de udfordringer, som udvidelsesprocessen skaber for os alle.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Fru formand, hr. formand for Rådet! Som formand for delegationen for Den Tidligere Republik Makedonien ønsker jeg at koncentrere mig om Makedonien. Jeg ønsker især at takke hr. Rehn for hans engagement. Hans redegørelse og positive indstilling til dette land er et modigt skridt, som har sat skub i processen. Samtidig er der afholdt folketingsvalg i Grækenland, og der er en ny regering i Athen, som skaber et nyt grundlag og en mulighed for at opnå resultater. Jeg vil imidlertid gerne opfordre mine kolleger til at slå koldt vand i blodet. Der er et møde på fredag mellem hr. Papandreou og premierminister Gruevski, og hvis vi har for store forventninger, risikerer vi at øge presset så meget, at det hele falder til jorden, og det ønsker vi ikke.
Vi skal opfordre alle parter til fortsat at yde en venskabelig indsats i forbindelse med den rute, der allerede er udstukket. Jeg ønsker at takke ordføreren, hr. Thaler, for at have beskrevet ruten så nøjagtigt. Jeg ønsker endvidere min ven, hr. Rehn, en god fremtid i Kommissionen.
(Taleren accepterede et spørgsmål, jf. proceduren med blåt kort i henhold til artikel 149, stk. 8)
Alexander Graf Lambsdorff
- (DE) Fru formand! Jeg har et spørgsmål til hr. Chatzimarkakis, hvis han vil acceptere det. Fru Pack hørte det tydeligvis ikke, da jeg sagde, at vi står ved Thessalonikidagsordenen. Det vil jeg blot lige gentage.
Jeg ønsker at spørge hr. Chatzimarkakis om, hvad han opfatter som de vigtigste skridt, som Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien skal tage for at opnå fremskridt i disputten om landets navn og for at sikre, at de forhandlinger, der befinder sig på det indledende stadie, bliver så vellykkede som muligt.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Fru formand! Mange tak for spørgsmålet. Efter min opfattelse skal begge parter være positivt indstillet, og det er tydeligt, at begge parter er villige til at tage et skridt fremad. Vi forventer nu en varig løsning. Derfor regner jeg med, at spørgsmålet om landets navn kan løses i løbet af en fem minutters diskussion. Det er ikke problemet.
Anvendelsen af navnet, det såkaldte anvendelsesområde, er det store spørgsmål, og begge parter har tydeligvis behov for tid til at løse problemet. Jeg ønsker, at der findes en varig løsning, da alternativet er en kortsigtet løsning, som vil resultere i en katastrofe. Vi skal derfor alle venligt opfordre begge parter til at finde en langsigtet løsning med en bred anvendelse og et bredt anvendelsesområde.
Mario Borghezio
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Vi skal nøje overveje argumentet om, at udvidelsen vil være en stabiliserende faktor.
Lad os tænke tilbage på premierminister Erdogans udtalelse for et par dage siden. Han udtalte, at han ikke kunne kommunikere så godt med hr. Netanyahu, men bedre med hr. Bashir, som, hvis jeg ikke tager fejl, er den sudanske præsident, som i øjeblikket efterforskes på grund af anklager om forbrydelser mod menneskeheden.
Hvad angår naboer vil vi have Iran, Irak og Syrien som naboer, hvis Tyrkiet tiltræder EU. Det er efter min opfattelse ikke det ideelle naboskab. Det vil være langt bedre, hvis Tyrkiet tiltræder EU med en aftale om privilegeret partnerskab. Vi har været vidne til en noget bekymrende tendens, hvor Tyrkiet fjerner sig mere og mere fra den vestlige verden. Vi skal blot tænke på de foranstaltninger, der påvirker de sociale levevilkår, f.eks. separate svømmehaller for mænd og kvinder og begrænsninger for oppositionens frihed, som endda har resulteret i pålægning af en bøde på 3 mio. EUR for oppositionsudsendelser osv.
Vi skal stadig tage højde for et enkelt faktum. Der er muligvis et flertal i Parlamentet, der stemmer for, men størstedelen af den tyrkiske befolkning stemmer imod Tyrkiets tiltrædelse af EU. Vi insisterer på at udvide vores grænser til at omfatte Tyrkiet, selv om tyrkerne ikke ønsker det.
Den italienske præsident har udtalt, at pagterne skal respekteres. Jeg er enig, men vi skal være opmærksomme på, at Tyrkiet er Tyrkiet.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Fru formand! Formålet med det beslutningsforslag, som vi drøfter i dag, er at sende et positivt budskab om udsigterne for tiltrædelse af EU og mere konkret om udsigterne for Vestbalkans, Tyrkiets og Islands tiltrædelse af EU. Jeg tror, at alle i Parlamentet, i det mindste de fleste af medlemmerne, kan tilslutte sig dette positive budskab. Samtidig skal det dog understreges, at der skal opnås fremskridt inden tiltrædelse. Det er ikke en situation uden problemer. Og det er derfor et spørgsmål om troværdighed for EU at sikre, at de kriterier og forudsætninger, som EU har fastsat, føres ud i livet med handling og ikke blot med gode intentioner. Med andre ord kræves der fuld tilpasning med henblik på fuld integration.
Etablering af godt naboskab er i denne sammenhæng uhyre vigtig. Vi skal ikke forsøge at skjule os bag vores løftede pegefingre. De alvorlige problemer, der stadig står i vejen for godt naboskab mellem kandidatlandene og medlemsstaterne, påvirker udsigterne for tiltrædelse for de lande, der ønsker at være medlemmer af denne familie. Eksemplerne med Slovenien og Kroatien bekræfter dette. Derfor skal det udestående spørgsmål om navnet på Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien være afklaret inden - og ikke efter - tiltrædelsesforhandlingerne. Grunden er enkel. Hvis dette land får en startdato for forhandlinger, inden problemet er løst, vil landets regering ikke længere have et stærkt incitament til at træffe konstruktive foranstaltninger for omsider at opnå en gensidigt acceptabel løsning sammen med Grækenland.
Hvad angår Tyrkiet er reguleringen af landets forhold til Cypern og indstillingen af overflyvningerne over græsk territorium to vigtige faktorer til fremskyndelse af landets tiltrædelse. Disse forhold skal indgå i vores overvejelser, når vi skal stemme i morgen.
Richard Howitt
(EN) Fru formand! Dagens forhandling og beslutningsforslag giver Europa-Parlamentet i sin nye form lejlighed til at bekræfte sit engagement over for den yderligere udvidelse af EU, bifalde den positive udvikling i kandidatlandene i næsten alle tilfælde, og det er samtidig en påmindelse om, at opnåelse af friere handel, større stabilitet, bedre kontrol ved vores grænser og flere muligheder for bevægelighed for og fri udveksling af EU's borgere vil styrke - og ikke svække - EU.
De Europæiske Konservative gentager i dag, at de går ind for udvidelsen, men udelukker samtidig udvidelsen i det grundlæggende dokument for deres nye gruppe, hvis officielle talsmand i sin tale under forhandlingen gentog sin modstand imod Tyrkiet, hvorved gruppen befinder sig i præcis samme lejr som den yderste højrefløj, som vi alle har hørt i eftermiddag.
Jeg ønsker dog at takke kommissær Rehn, hvis sans for humor blev understreget i hans nylige kommentar om, at Generaldirektoratet for Udvidelsen i fremtiden ikke skal ligge i samme afstand fra hverken Rådet eller Kommissionen - midt i "rue de la Loi".
Jeg glæder mig over hans sans for humor og hans relevante bedømmelse. Jeg håber, at hans arv vil være, at alle kandidatlandene tiltræder EU.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Fru formand! Der har altid været et tæt forhold mellem Island og Den Europæiske Union, og som formand for delegationen for forbindelserne med Schweiz, Island, Norge og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde glædede det mig meget at byde den parlamentariske delegation fra Island velkommen i sidste uge. Jeg håber, at der snart oprettes et blandet parlamentarisk udvalg, og efter afgørelsen fra EU's udenrigsministre i juli skal den islandske regering deltage i tætte forhandlinger med Kommissionen. Jeg er sikker på, at de europæiske regeringsledere vil give grønt lys for at indlede forhandlinger mellem EU og Island på topmødet næste forår. Da Island er medlem af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, er 22 af de kapitler, som skal afsluttes, allerede behandlet. Der er allerede ydet en stor indsats. Jeg er overbevist om, at de andre kapitler vil blive behandlet på en positiv, direkte og venskabelig måde.
Krzysztof Lisek
(PL) Fru formand! Som polak, men også som EU-borger i de sidste fem år, ønsker jeg at udtrykke min store glæde over vores forhandling i dag i dette storartede selskab med personer, der er tæt involveret i udvidelsesprocessen, f.eks. hr. Rehn og hr. Bildt. Vi taler om yderligere udvidelse af EU og det til trods for de personer, der siger, at EU har nået den øvre grænse for sine muligheder for territorial udvikling. De eneste gode nyheder, jeg har til modstanderne af yderligere udvidelse er, at der ikke vil være nogen udvidelse af EU i 2009 overhovedet.
Jeg ønsker ikke, at vi blot skal betragte processen for udvidelsen af EU ud fra et retligt synspunkt. Jeg ønsker også, at vi skal betragte udvidelsen som en historisk proces. Historien har trods alt lært os, at Balkan, f.eks., var kilden til mange konflikter i det 20. århundrede. Der var tale om konflikter, der påvirkede hele kontinentet, f.eks. med starten af Første Verdenskrig, og konflikter som f.eks. krigen i 1990'erne, der også påvirkede andre lande, om ikke andet på grund af indvandringen af mange millioner mennesker. Balkanlandenes tiltrædelse af EU kan efter min opfattelse derfor være EU's vigtigste bidrag nogensinde til stabilisering af og opnåelse af fred i vores kontinent.
Hvis jeg til slut kan henlede opmærksomheden på hr. Bildts udtalelse om åbne døre, vil jeg bede Dem om ikke at glemme, at der stadig er andre lande, som ikke er nævnt i dokumentet i dag, og som drømmer om EU-medlemskab.
Emine Bozkurt
(NL) Fru formand! Jeg beklager først og fremmest, at vi lige nu ikke er i stand til at male et rosenrødt billede af den politiske situation i Bosnien-Hercegovina.
Reformprocessen i landet er stadig lammet af de politiske kræfter. De to parter har ikke været i stand til at udvikle en fælles vision, hvorfor der ikke er opnået yderligere fremskridt.
Jeg ønsker endnu en gang at understrege betydningen af at opbygge det nødvendige bæredygtige grundlag for mere effektiv funktion af dette land og landets institutioner. Jeg ønsker derfor at opfordre de politiske ledere fra begge sider til at arbejde hen imod dette grundlag som udgangspunkt.
Jeg ønsker derudover at pointere, at det glæder mig meget at erfare, at Tyrkiet ligger så tæt op ad min kollegas - hr. Madlener - parti, det hollandske frihedsparti. Det er netop på grund af Tyrkiets forhandlinger med EU, at dette land har opnået så store fremskridt. Jeg havde derfor forventet, at frihedspartiet ville vise større støtte til forhandlingsprocessen.
Endelig ønsker jeg at understrege, at tiltrædelsesprocessen bør være resultatorienteret, og at den skal være styret, ikke af en tiltrædelsesdato, men af de opnåede resultater. Først når kandidatlandene har opfyldt de fastsatte krav og dermed kvalificeret sig til fuldgyldigt medlemskab, kan der være tale om tiltrædelse.
Arnaud Danjean
(FR) Fru formand, hr. kommissær, hr. minister! De har helt korrekt understreget, at vedtagelsen af Lissabontraktaten vil give os mulighed for at skabe en ny udvidelsespolitik, og vi skal indlede denne nye proces med en realistisk tilgang og overblik. Det er essensen af beslutningsforslaget.
På den anden side betyder en ny proces ikke, at vi skal spille fallit. Det vil være den sikreste måde, hvorpå der kan opstå misforståelser, endda mistro, blandt offentligheden, og det vil også være den bedste måde at skabe falske forhåbninger blandt kandidatlandene på og opmuntre dem til at gemme sig bag retoriske og overfladiske politikker frem for politikker, der er rettet imod gennemgribende reformer. Vi skal være på vagt over for foranstaltninger, betingelser og værdier, som vi ikke kan gå på kompromis med, og jeg tror især på et samarbejde med Den Internationale Straffedomstol.
Det skal samtidig bekræftes meget klart og tydeligt, at Vestbalkan - alle landene i Vestbalkan, herunder Kosovo - hører til i EU, og at vi skal opfordre dem til at fortsætte bestræbelserne og yde en endnu større indsats. Der er intet modsætningsforhold mellem på den ene side at fastsætte tydelige krav og på den anden side vise fuld støtte til, at udvidelsesprocessen omfatter Vestbalkan, ligesom der ikke er noget modsætningsforhold mellem at følge filosofien om at bedømme alle efter kvalifikationer og være nødt til at tage vigtige initiativer for alle landene i regionen, f.eks. i forbindelse med visumliberalisering.
Endelig ønsker jeg at tale om Tyrkiet. Inden vi begynder at spekulere i et meget hypotetisk resultat i forbindelse med Tyrkiets tiltrædelsesproces, vil jeg blot nævne, at Kommissionen for andet år i træk ikke har opnået fremskridt med hensyn til Ankaraprotokollen, og at dette har stået i vejen for at åbne eventuelle nye forhandlingskapitler.
Hannes Swoboda
- (DE) Fru formand! Jeg gik glip af starten af forhandlingen, da jeg som ordfører for Kroatien skulle rapportere til det blandede parlamentariske udvalg EU-Kroatien.
Jeg ønsker at benytte lejligheden til at takke hr. Bildt og hr. Rehn for deres indsats for i det mindste at finde en midlertidig løsning på grænsekonflikten mellem Slovenien og Kroatien. Det er et godt eksempel på, hvordan samarbejde mellem Rådet, Kommissionen og Parlamentet kan hjælpe landene med at løse deres problemer. Jeg har også ydet et bidrag til at sikre, at traktaten blev ratificeret med meget stort flertal, i det mindste i Kroatien.
Det er imidlertid Bosnien-Hercegovina, der giver anledning til størst bekymring. Jeg besøgte for nylig Banja Luka og Sarajevo. Det er korrekt, at hr. Dodik på mødet var indstillet på at indgå kompromiser og foretage ændringer. Jeg vil imidlertid gerne dvæle lidt ved en idé, som fru Pack netop har nævnt. Hvordan kan vi skabe kontakt med den brede befolkning? Der er stor mangel på interesse for at løse dette problem og de modsætningsforhold, der karakteriserer mange politikker. Det skal på en eller anden måde lykkes os at tale direkte til borgerne, da der i modsætning til den udtalelse, som William (The Earl of) Dartmouth endnu en gang kom med, er mange borgere i denne region, som ikke er interesseret i EU's økonomiske støtte, men som ønsker at flytte fra en region, der er præget af had og krig, til en union, som er præget af fred og forståelse. Det er det, som Europa handler om. Det ønsker De ikke at forstå, og De vil heller aldrig forstå det. Borgerne i Sarajevo og Banja Luka ved imidlertid godt, hvad Europa handler om, og det er dem, der har brug for vores hjælp.
Bernd Posselt
(DE) Fru formand! Kroatien skal tiltræde EU næste år eller i det mindste afslutte tiltrædelsesforhandlingerne og indlede ratifikationsprocessen. Kroatien har i 20 år taget skridt med henblik på tiltrædelse af EU og opnåelse af frihed. Der er opstillet kunstige forhindringer, og jeg er taknemmelig over, at det svenske formandskab har hjulpet med at fjerne dem.
Kroatien har nu ratificeret aftalen med Slovenien med et flertal på to tredjedele, og vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at sikre, at Slovenien også opfylder sine forpligtelser over for EU. Målet, som er fastsat til 2010, er også vigtigt, da det er et spørgsmål om EU's egen troværdighed.
Hvad angår Makedonien håber jeg, at det vil lykkes det svenske formandskab at indlede tiltrædelsesforhandlinger næste år, således at vi endelig kan løse det bilaterale problem, som også eksisterer i denne sammenhæng. Jeg håber, at vi kan ændre teksten i betænkningen, som temmelig ensidigt pålægger Makedonien mange forpligtelser og ikke nok forpligtelser for nabolandene. Alle skal yde en indsats, herunder EU-medlemsstaterne.
Det er efter min opfattelse uhyre vigtigt at inkludere Kosovo fuldt ud i Thessalonikiprocessen, og disse passager er meget vigtige i hr. Albertinis beslutningsforslag. Kosovo har også brug for et europæisk perspektiv. Jeg ønsker at opfordre alle medlemsstater, der ikke allerede har gjort det, til at anerkende Kosovo, således at vi ikke længere skal slås med retlige og tekniske problemer, og således at Kosovo kan spille en fuldgyldig rolle i integrationsprocessen.
(Taleren accepterede et spørgsmål, jf. proceduren med blåt kort i henhold til artikel 149, stk. 8)
Nikolaos Salavrakos
- (EL) Fru formand! Jeg bemærkede, at hr. Posselt ligesom andre medlemmer bruger betegnelsen "Makedonien" for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. Det er netop betegnelsen "Makedonien", der skaber problemer mellem Grækenland, som er en EU-medlemsstat, og dette kandidatland. Det vil glæde mig meget, hvis det henstilles til mine kolleger at anvende den korrekte betegnelse for det pågældende land.
Bernd Posselt
(DE) Fru formand! Jeg ønsker at svare kortfattet ved at gengive udtalelsen fra min højt estimerede kollega, hr. Cohn-Bendit, fra Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance. Han har udtalt, at Makedonien er Makedonien er Makedonien. Jeg deler fuldt ud denne opfattelse. Det er aldrig hensigtsmæssigt at chikanere et naboland.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Fru formand! Der er kun ét Makedonien, og det er græsk, og derfor må denne komedie ophøre. I vores forhandlinger i Parlamentet skal vi bruge betegnelser, som alle har accepteret, og kandidatlandet Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er accepteret som Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og ikke som "Makedonien".
Andrey Kovatchev
(BG) Fru formand! Jeg ønsker først og fremmest at takke hr. Albertini for den indsats, han har ydet i forbindelse med dette vanskelige beslutningsforslag om udvidelsesstrategien for mange lande, der befinder sig på forskellige niveauer i deres indsats for at opfylde kriterierne for EU-medlemskab. Jeg forstår og støtter hr. Albertinis ønske om at skabe størst mulig klarhed og opfordre til, at EU udvides til at omfatte Vestbalkan, Island og Tyrkiet. Størstedelen af ændringsforslagene viser imidlertid, at det er et kompliceret emne. Når Lissabontraktaten træder i kraft den 1. december, skal vi analysere og øge EU's integrationskapacitet. Jeg ønsker at foreslå Kommissionen, at den foretager en analyse af EU's integrationskapacitet, da selv EU uden borgernes støtte risikerer at ende med at være uden substans.
Jeg støtter endvidere den holdning, at en medlemsstat ikke skal pålægge et kandidatland medlemskabsbetingelser, der ikke kan opfyldes. Alle bilaterale problemer skal løses med europæisk forståelse og gennem fælles værdier, historie og kultur. Jeg ønsker i denne sammenhæng at opfordre til at fastlægge en fælles mindedag for historiske begivenheder og helte fra Balkanlandene.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Fru formand! Jeg ønsker at henlede opmærksomheden på Tyrkiets interesser, som efter min opfattelse håndteres til ulempe for Cyperns interesser. Jeg ønsker at give udtryk for min utilfredshed med tilsidesættelsen af spørgsmål i relation til Republikken Cypern. De forhold, som Tyrkiet bør fordømmes for, anvendes i dag til at fremme Tyrkiets position i forbindelse med tiltrædelse af EU. Tyrkiet forpligtede sig i 2006 til at anerkende Republikken Cypern, tiltræde Ankaraprotokollen og bidrage til en afklaring af spørgsmålet om Cypern. Tyrkiet har intet gjort. Tværtimod føres der i dag forhandlinger til Tyrkiets fordel med det formål at åbne energikapitlet, som naturligvis også betragtes som en fordel for EU. Det er imidlertid klart, at Republikken Cypern, som er en lille stat, er nødt til at pleje egne interesser og anmode om sanktioner over for Tyrkiet, hvoraf en af sanktionerne naturligvis er at forhindre åbningen af kapitler.
Franziska Keller
(EN) Fru formand! For det første vil Gruppen De Grønne foretrække ikke at fastlægge en dato for Kroatiens tiltrædelse. Vi mener, at erfaringerne viser, at det ikke har været en god idé tidligere, uanset om Kroatien tiltræder, så snart kriterierne er opfyldt.
For det andet er Københavnskriterierne naturligvis fortsat gældende, hr. Brok. De er gældende, og vi behøver ikke at nævne dem igen og igen. Vi holder os til de aftaler, som EU har indgået om tiltrædelse, og til Københavnskriterierne. Formålet med opnåelse af fremskridt med henblik på tiltrædelse er selve tiltrædelsen af EU.
Når vi drøfter Tyrkiet, må vi ikke glemme de fantastiske fremskridt, som Tyrkiet har opnået på områder, som vi for et par år siden aldrig ville have troet var mulige. Dette er en tydeligt vellykket tiltrædelsesproces, og det må vi ikke glemme.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Fru formand, hr. kommissær! Jeg ønsker at takke Dem for Deres engagerede indsats i forbindelse med udvidelsen af EU. EU har i de sidste to år haft en enorm indflydelse på Vestbalkans demokratiske ændringer og økonomiske deregulering. Visumfritagelsen for nogle af landene i Vestbalkan og indledningen af tiltrædelsesforhandlinger for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien markerer de fremskridt, som EU-borgerne vil drage fordel af, både på grund af det retlige samarbejde og politisamarbejdet med EU og ud fra et økonomisk perspektiv.
Efter min opfattelse giver udvidelsen af EU under den nuværende økonomiske krise mulighed for at genoprette EU's økonomi. Vi bør dog ikke glemme de negative konsekvenser af de urimelige fordele, som EU tilbyder forskellige lande i Vestbalkan. Kommissionen skal endvidere nøje overveje at inkludere Moldova i gruppen af lande i Vestbalkan, da den støtte, der ydes til nabolandene med henblik på at gennemføre de nødvendige reformer, skal fortsætte på en retfærdig måde. Moldova er et potentielt kandidatland, der er rede til at komme på linje med EU som led i den politiske og økonomiske integrationsproces.
Corina Creţu
(RO) Fru formand! EU har nu en forfatning - Lissabontraktaten - en formand og en højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Vi kan derfor indføre en ny tilgang, når vi drøfter den nye udvidelsesproces, som involverer landene på Vestbalkan og Island, men navnlig Tyrkiet.
Jeg er bekendt med, at mange i EU er tøvende over for en ny udvidelsesproces, men erfaringerne fra f.eks. Rumænien og Bulgarien viser, at tiltrædelsen til EU har været det mest effektive instrument til at ændre tingene til det bedre i vores lande.
Vi skal selvfølgelig se på processerne i alle de lande, der ønsker optagelse i EU, med meget kritiske øjne. Vi skal først og fremmest sikre, at de demokratiske, politiske systemer fungerer forsvarligt. Vi har dog tilstrækkelige værktøjer til at overvåge overholdelsen af tiltrædelsesbetingelserne. Et tilbud om klarere udsigter til tiltrædelse vil være en stabiliserende faktor og vil fungere som katalysator for internt fremskridt i kandidatlandene.
György Schöpflin
(EN) Fru formand! Jeg er meget taknemmelig for denne lejlighed til at dele et par tanker med Dem. Udvidelse er med rette blevet betegnet som en af EU's mest vellykkede politikker. Mange af os har sagt det under disse forhandlinger. Og idéen om, at Europas centrale værdier - demokrati, menneskerettigheder og solidaritet - skal omfatte alle lande i Europa, har altid været og vil altid forblive hjertet i Europas identitet.
Det Europa, der findes, er baseret på forudsætningen om, at Europas lande gennem integration gradvist vil nå frem til en fredelig løsning på konflikter, men denne proces kommer ikke af sig selv. De tiltrædende lande skal gennemgå en transformation for at opfylde kravene for at blive medlem af EU. Det skal understreges, at processen er frivillig. Intet land tvinges til at komme med, men for at komme med i EU skal visse betingelser opfyldes.
Samtidig skal de tiltrædende lande, netop fordi opfyldelse af betingelserne kræver en stor indsats, opfordres til at yde den nødvendige indsats - og ikke kun det. De forpligtelser, der følger med medlemskabet af EU, skal overføres fra papir til praksis. Uden gennemførelse forbliver processen tom.
Det er det budskab, som Albertini-betænkningen sender til mulige kandidater til EU-medlemskab. EU er parat til at acceptere landene på Vestbalkan og Tyrkiet som fulde medlemmer, men det er op til dem at opfylde de betingelser, som EU har opstillet.
Carl Bildt
Fru formand! Jeg vil forsøge at gøre det kort.
For det første vil jeg, hvis det er passende for formandskabet, tilslutte mig de medlemmer, der har hyldet kommissær Rehn for det arbejde, han har udført i de sidste fem år. Der er opnået meget. Det er måske godt nok for Deres efterfølger, at der stadig er noget at gøre, men meget er blevet gjort.
Jeg vil også udtrykke vores taknemmelighed for den meget brede støtte til udvidelsespolitikken, som alle repræsentanterne for de største politiske grupper har givet udtryk for under denne forhandling. Det er efter min mening en kilde til styrke.
(Indvending fra William (The Earl of) Dartmouth: "Har De ikke lyttet til forhandlingen?")
Jeg lyttede til forhandlingen. De er ikke medlem af en af de største grupper. Det beklager jeg.
Blandt andre hr. Severin nævnte, at dette er en proces, som vi også skal forankre i befolkningens hjerte og bevidsthed. Det er jeg enig i, men vi skal anerkende, at det kræver målrettet politisk lederskab fra hver eneste af os. Hvis vi ser tilbage på EU's historie, er det tydeligt, at kun en meget lille del af den europæiske integration er sket på grundlag af overvældende folkekrav.
Næsten alt har været resultatet af et visionært, fremsynet og ofte vanskeligt og krævende politisk lederskab, men vi har også efterfølgende vundet borgernes støtte til det, vi gør.
Jeg sagde, at jeg var statsminister i mit land, da vi tiltrådte EU. Vi udkæmpede en meget bitter valgkamp i forbindelse med folkeafstemningen. Vi vandt den snævert. Den offentlige mening var i nogen tid imod EU. Hvis man ser på de offentlige meningsmålinger, er vi nu et af de mere EU-positive lande i Europa. Det krævede politisk lederskab at nå hertil. Det sker ikke af sig selv.
Hvad angår de mere problemfyldte dele af Europa, er forsoning ikke let. Det kræver meget af lederskabet, og forsoning er endnu ikke opnået fuldt ud i alle dele af Europa.
Vestbalkan er med rette blevet nævnt af flere talere. Jeg kan forsikre Dem, at vi er opmærksomme på problemerne med Kosovo og på behovet for at komme videre med dem - også under hensyntagen til nogle af de problemer, vi har i EU.
Bosnien er blevet nævnt af flere, herunder fru Pack og hr. Swoboda, og jeg har kun et par bemærkninger til dette. Jeg har i år brugt fire hele dage sammen med Bosniens politiske ledelse i et forsøg på at skabe fremskridt og fortælle dem om farerne ved at komme bagefter, når resten af regionen bevæger sig fremad. Jeg har sikkert gjort for meget, fordi de, når alt kommer til alt, selv skal gøre dette, som fru Pack sagde. Det er deres land, ikke vores, men vi har også pligt til at fortælle dem, at resten af regionen bevæger sig fremad, og at det ikke vil være godt deres land, hvis de ikke kommer med. Det er, hvad vi har forsøgt at gøre og i et vist omfang stadig forsøger at gøre.
Vores udvidelsesproces er, som alle har påpeget, præstationsbaseret. Den kræver reformer. Den kræver forsoning. Og det gælder for alle uden undtagelse. Det gjaldt engang også for Sverige, og vi klarede det. Det gælder for alle uden undtagelse.
Med hensyn til det medlem, der var interesseret i at deltage i forhandlingen, bemærkede jeg, at der var en række medlemmer - primært mænd - fra den yderste højrefløj, der mildt sagt havde visse forbehold over for Tyrkiet. Hvis jeg forstod argumentet korrekt, var det, at Tyrkiet er for stort, for kompliceret og for muslimsk.
Hvis De læser traktatens artikel 49, og det er grundlaget for vores politikker, gøres der ingen undtagelser for store lande. Der gøres ingen undtagelser for komplicerede tilfælde, og der opstilles ingen religiøse kriterier.
(Bifald fra midten og venstre)
Det er altså, hvad vi skal overholde. Jeg lyttede til de bevægende ord om den kristne arv, og en stor del af det er sandt. Alle katolikker og ortodokse eller protestanter og anglikanere vil muligvis fortolke det på en anden måde, men jeg vil advare mod at definere den jødiske arv ud af Europa. De er ikke kristne, men de er med alle de problemer, vi har oplevet gennem historien, også en del af vores europæiske fortid, nutid og fremtid.
Jeg vil også påstå, at det ligeledes ville være en fejl at definere borgere af muslimsk tro, uanset om de er bosiddende i de nuværende medlemsstater, i Bosnien, i et andet land eller i Tyrkiet, og udelukke dem fra anvendelsesområdet for traktatens artikel 49. Det ville være en fejl.
(Bifald fra midten og venstre)
Jeg lyttede i den forbindelse med interesse til fru Koppa fra Grækenland og hendes bemærkninger om udfordringerne i landene på Vestbalkan og forsoningen med Tyrkiet, og jeg har bemærket de nylige foranstaltninger og erklæringer fra premierminister Papandreou.
Til sidst vil jeg nævne et af mine favoritemner. Et medlem nævnte, som det til tider sker i denne forhandling, spørgsmålet om absorptionskapacitet - at vi simpelthen ikke kan absorbere så mange lande. Jeg kan ikke lide ordet. EU "absorberer" efter min mening ikke nationer. Jeg ved ikke, om vi har absorberet Det Forenede Kongerige. Og jeg ved ikke, om Frankrig ønsker at blive absorberet. Og jeg håber, at Sverige aldrig vil blive absorberet.
EU beriger efter min mening landene, når vi tiltræder, og jeg har endnu ikke set en udvidelse, der har gjort EU svagere. Hver eneste udvidelse har, selv om den har været vanskelig, gjort EU stærkere, rigere og mere ambitiøs, og jeg er bestemt ikke en af dem, der mener, at den historie nu er afsluttet. Artikel 49 gælder.
Endelig sagde et medlem, at der er andre lande, som vi ikke har drøftet. Det er rigtigt. Artikel 49 gælder for alle europæiske lande uden undtagelse, herunder lande, der endnu ikke er nævnt i dagens forhandling.
Olli Rehn
Fru formand! Jeg vil gerne takke Dem om en meget livlig og væsentlig forhandling om udvidelsen af EU og vores strategi - nu, næste år og i den nære fremtid. Denne forhandling har fulgt Parlamentets bedste demokratiske traditioner, og jeg er taknemmelig for den brede generelle støtte til vores omhyggeligt gennemførte udvidelsespolitik.
De har korrekt understreget vigtigheden af samtidig og parallel forpligtelse og konditionalitet i forbindelse med EU's udvidelse. Jeg er enig, og jeg vil understrege den afgørende betydning af at være både fair og fast på samme tid.
Vi skal være fair og respektere de forpligtelser, vi har påtaget os over for de lande, der er omfattet af vores konsoliderede udvidelsesdagsorden i det sydøstlige Europa, dvs. Vestbalkan og Tyrkiet. Samtidig skal vi være lige så faste som fair, og vi skal anvende stringente betingelser i samarbejdet med disse kandidatlande og potentielle kandidatlande.
Disse fungerer kun sammen - i takt, i samklang - og det er bestemt den bedste opskrift på gennemførelsen af reformer og demokratisk og økonomisk forandring i det sydøstlige Europa. Det er også den bedste opskrift på forankring af stabilitet i Vestbalkan og gennemførelse af reformer, der kan styrke de grundlæggende frihedsrettigheder i Tyrkiet.
Fru Flautre har ret i, at der pr. definition ikke findes en mere attraktiv portefølje end udvidelse. Jeg er dog en mådeholden mand - tro det eller ej - og der er efter min mening grænser for, hvor meget opmærksomhed og fascination en mand kan klare. Og som Carl Bildt sagde, skal der også være noget tilbage til min efterfølger, til den næste Kommission og til Parlamentet.
Hvordan det nu end forholder sig, så har det været fantastisk at arbejde sammen med Dem. Sammen har vi gjort en forskel. Vi skal huske, at udvidelse af EU i høj grad har bidraget til, at Europa i dag er helt og frit. Lad det forblive sådan, og lad os fuldende arbejdet i det sydøstlige Europa.
(Bifald)
Formanden
Jeg har modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 110, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 26. november 2009.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Elena Băsescu  
Det er efter min mening ekstrem vigtigt, at Parlamentet inddrages i evalueringen af udvidelsesprocessen. Denne proces har været en stor succes for EU og har skabt fred og stabilitet. På den baggrund skal vi huske, at landene på Vestbalkan er en del af Europa - både geografisk, kulturelt og historisk. Blandt de potentielle kandidatlande, der omtales i beslutningen, vil jeg gerne fremhæve den vellykkede indsats og det håndgribelige fremskridt, som Serbien har gjort. Dette land har bevæget sig fremad og har ensidigt gennemført interimsaftalen om handel, som det har indgået med EU, og har dermed vist, at det ønsker at komme tættere på EU trods de politiske og økonomiske vanskeligheder, landet befinder sig i. Parlamentet skal opmuntre Serbien til at fortsætte dets rejse mod EU. På dette tidspunkt skal vi opfordre Rådet og Kommissionen til at udvise åbenhed og konstruktivt fortsætte forhandlingerne med dette land. Fremskridt i arbejdet for at integrere Serbien i EU må efter min mening ikke afhænge af en anerkendelse af Kosovos uafhængighed.
Takis Hatzigeorgiou  
Holdningen til Tyrkiet er et særdeles vigtigt spørgsmål, som vil blive drøftet inden for rammerne af udvidelse på Det Europæiske Råds topmøde i december. Vi støtter fuld integration, idet dette mål skal udgøre en drivkraft for reform og politisk forandring på vigtige områder. Vi understreger, at Tyrkiet stadig ikke har opfyldt landets kontraktlige forpligtelser over for EU og alle medlemsstaterne. Tyrkiet skal omgående opfylde sine forpligtelser, ellers vil det ikke komme gennem evalueringen i december uden skrammer. De forpligtelser, der danner baggrunden for evalueringen af landet, og tidslinjen er anført i konklusionerne fra december 2006. De omfatter anvendelsen af tillægsprotokollen, forbedrede bilaterale relationer med og anerkendelse af Cypern og en konstruktiv holdning til proceduren for løsning af Cypernspørgsmålet. Det er absurd, at Tyrkiet fortsætter med at krænke den internationale lovgivning og de principper, EU er grundlagt på, ved at beholde besættelsestropper i en medlemsstat, samtidig med at det forsøger at opnå integration og en regulerende rolle i området. Endelig kan energikapitlet ikke åbnes, så længe Tyrkiet forhindrer Cypern i at udøve dets suveræne rettigheder i landets eksklusive økonomiske zone.
Cătălin Sorin Ivan  
EU er som en bygning under opførelse, og derfor vil selve begrebet om at standse udvidelsen være i strid med netop det princip, EU er bygget på. I henhold til traktatens artikel 49 kan ethvert europæisk land ansøge om medlemskab af EU. Det er netop grunden til, at vi i vores aktiviteter bliver mere og mere opmærksomme på udvidelsesstrategien for Vestbalkan, Tyrkiet og Island. Jeg støtter uden forbehold denne store interesse. Kroatien, Tyrkiet og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien har kandidatstatus og har på ansvarlig vis bevæget sig ind på vejen mod integration. Island, Montenegro og Albanien har ansøgt om tiltrædelse, og de to førstnævnte evalueres i øjeblikket af Kommissionen. Der er bestemt stadig problemer, som skal overvindes, f.eks. korruption, kriminalitet og pressefrihed. Indførelsen af visumfritagelsesordningen i Serbien, Montenegro og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien fra den 19. december vil sætte skub i denne proces. Når vi taler om udvidelse, vil jeg dog fremhæve, at vi også skal se på Moldova, som i øjeblikket gennemlever en kritisk politisk periode, hvad angår igangsættelse af processen hen imod demokrati og tiltrædelse til EU. På den baggrund skal vi støtte gennemførelsen af målsætningerne i den europæiske strategi for Moldova 2007-2013 med henblik på at opnå de resultater, som begge sider ønsker.
Tunne Kelam  
Jeg har tre bemærkninger. Det glæder mig for det første, at udenrigsminister Carl Bildt påpegede det vigtigste budskab i Albertinis beslutningsforslag - at EU fortsat går stærkt ind for udvidelsespolitikken, som har vist sig at være en af de mest succesrige EU-politikker. Det skyldes i høj grad kommissær Rehns fremragende indsats. Det andet vigtige budskab er, at retsstatsprincippet er en grundlæggende del af den demokratiske udvikling og en af hovedbetingelserne for EU-medlemskab. Vi skal også udtrykke os klart med hensyn til betydningen af Københavnskriterierne. Min tredje bemærkning: Jeg opfordrer indtrængende Det Europæiske Råd til at vedtage åbningen af tiltrædelsesforhandlingerne med Makedonien på dets møde i december i henhold til Kommissionens henstilling.
Petru Constantin Luhan  
skriftlig. - (EN) Island er allerede en aktiv og langvarig partner i den bredere europæiske integrationsproces. Island samarbejder tæt med EU's medlemsstater som en af grundlæggerne af NATO og som medlem af Europarådet, EFTA, OSCE og Schengensamarbejdet. Det anslås endvidere, at Island allerede har indført omkring 60 % af Fællesskabets enorme regelværk. Fra dette synspunkt er Islands ansøgning om medlemskab af EU et logisk skridt.
Island har efter min mening altid haft et europæisk kald, og Islands medlemskab vil repræsentere en win-win-situation for begge parter. Vi drager allerede nytte af Islands erfaringer med bæredygtig forvaltning af fiskeressourcer, brugen af geotermisk varme og foranstaltninger til bekæmpelse af klimaændring. Island har bevist sin beslutsomhed, hvad angår tiltrædelse til EU, ved at indgive svar på Kommissionens spørgeskema længe før tidsfristen, og jeg ser frem til evalueringen på topmødet i midten af december. Hvis alle krav opfyldes, og princippet om egne meritter respekteres, håber jeg, at Islands tiltrædelse kan kobles sammen med Kroatiens.
Andreas Mölzer  
Der er behov for en differentieret tilgang til udvidelsesstrategien. Mens Island er et europæisk land, som er parat til EU-medlemskab, er Balkanlandene - bortset fra Kroatien - langt fra parate. Uløste problemer er vanskelige at løse efter tiltrædelse og forbliver uløste i årevis. Der må derfor ikke være nogen form for tvivl med hensyn til Balkanlandenes parathed til tiltrædelse, og lønningerne og de sociale forhold dér skal svare til det europæiske gennemsnit. I årevis har rapporterne om Tyrkiets fremskridt bestået af én lang liste over problemer. Hvis Tyrkiet var en bil, ville den aldrig være kommet gennem et bilsyn. Det er sandt, at dette land ikke er en del af Europa, hverken geografisk, åndeligt eller kulturelt. Dette understreges af landets vedvarende tilsidesættelse af menneskerettigheder og ytringsfrihed, som planen for kurderne ikke kan skjule, og af Cypernproblemet. Men måske EU ønsker at afvige fra sine menneskerettighedsstandarder. Det er den eneste mulige forklaring på EU's underdanighed over for Benešdekreterne. Tyrkiet betragter sig selv som de tyrkiske folks overherredømme. Det betyder, at EU's problemer kun ville vokse efter Tyrkiets tiltrædelse, hvilket landets handlinger gentagne gange har vist. De positive aspekter, som f.eks. øget energisikkerhed, kan også opnås gennem et privilegeret partnerskab. Det er på høje tid, at vi begynder at tale ærligt og tydeligt.
Csaba Sándor Tabajdi  
Som medlem af Parlamentet fra Ungarn, et naboland til Vestbalkan, støtter jeg helhjertet disse landes ambitioner om at tiltræde EU. Et vigtigt skridt i denne henseende var Kommissionens initiativ om afskaffelse af visumkravet for Serbien, Makedonien og Montenegro fra den 1. januar 2010. Parlamentets forslag, som ville fjerne visumkravet allerede fra den 19. december, er dog af symbolsk betydning og vil sikre en række praktiske fordele.
EU kunne næppe give de ungarer, der bor i Vojvodina i Serbien, og som har adskillige forbindelser til Ungarn, en bedre julegave end visumfri rejse, som ville gavne familie og venner, der bor på hver sin side af grænsen. Jeg er sikker på, at medlemsstaterne vil tilslutte sig denne beslutning allerede i denne måned.
Visumfritagelsen er et positivt svar på Vestbalkans ihærdige indsats hen imod europæisk integration. Navnlig Serbien har gjort betydelige fremskridt på det seneste. I Kommissionens nylige rapport hedder det endda, at premierminister Mirko Cvetkovićs nye regering med godt resultat har indledt kampen mod korruption, for ikke at nævne de særdeles vigtige fremskridt, der er gjort med hensyn til mindretalsrettigheder. Det serbiske parlament har vedtaget en lov om nationale råd. I kølvandet på de opmuntrende foreløbige drøftelser vil en beslutning om Vojvodinas status blive forelagt det serbiske parlament i næste uge. Bortset fra de mange positive tendenser skal indsatsen for at udrydde etnisk begrundede voldelige forbrydelser og den stadig stigende vold mod ungarer fra Vojvodina fortsættes.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Jeg vil gerne takke hr. Albertini for beslutningen om Kommissionens udvidelsesstrategi. Jeg er naturligvis enig i, at kandidatlandene skal fortsætte reformprocessen. Indsatsen skal koncentreres om at sikre retsstatsprincippet og ligebehandling af etniske minoriteter samt bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet. Evalueringen af den politiske situation i Tyrkiet, herunder reformer, som er planlagt eller gennemført, gentager Kommissionens evaluering i den periodiske rapport. Fremskridtet er tydeligt med hensyn til opfyldelsen af Københavnskriterierne, men der er desværre stadig meget at gøre, når det gælder borgernes frihedsrettigheder generelt. Det vigtigste af alt er dog, at bilaterale uoverensstemmelser løses ved inddragelse af parterne. Disse ting bør dog ikke i sig selv være hindringer for tiltrædelsesprocessen, men EU skal søge at løse dem inden tiltrædelsen. Parlamentet skal være en objektiv observatør, fordi vi ønsker, at forhandlingerne fører til en aftale, der kan fremme Tyrkiets tiltrædelse til EU. Som borger i Polen, et land, der tiltrådte EU i 2004, ved jeg, at udvidelsesstrategien er et af de mest effektive områder af EU's politik. Det er afgørende, at de løfter, der er blevet givet, holdes, og det gælder også for EU. Målet med tiltrædelsesforhandlinger er fuldt medlemskab, og derfor skal opfyldelsen af hårde, men tydelige betingelser også udgøre en grundlæggende forpligtelse for dem til at nå dette mål. Det gælder for alle lande, også Tyrkiet.
Dominique Vlasto  
skriftlig. - (FR) Vores beslutning om kommende udvidelser skal afspejle den generelle holdning i Europa. Vi skal undgå at gentage tidligere fejl og bygge Europa sammen med befolkningerne. De beslutninger, der skal træffes, er fyldt med forpligtelser og skal forberedes og forklares godt, så de fleste af Europas borgere kan støtte dem. Parlamentet, der repræsenterer disse borgere, skal især være på vagt i denne forbindelse.
Hastværk ville være den værst mulige politik og kunne føre os tilbage til institutionel ustabilitet, selv om EU netop er ved at forlade den med Lissabontraktatens ikrafttræden. I dag skal vi teste den nye institutionelle mekanisme, som er et resultat af Lissabontraktaten, opbygge et politisk Europa og konsolidere de politikker, som vores medborgere ønsker på områderne for beskæftigelse, økonomisk genopretning, kampen mod klimaændring, energiforsyningssikkerhed og fælles forsvar.
Vi må ikke bytte om på prioriteterne, men skal i stedet øge ensartetheden og effektiviteten af fællesskabspolitikkerne, inden vi sigter mod nye EU-udvidelser. Endelig er jeg stadig imod Tyrkiets tiltrædelse til EU, og jeg håber stadig på et privilegeret partnerskab med dette land inden for Middelhavsunionen.
