Sociallovgivningen for vejtransport (kortfattet forelæggelse)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Cercas for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om gennemførelse af sociallovgivningen for vejtransport.
Alejandro Cercas
ordfører. - (ES) Hr. formand, hr. kommissær! Tak for Deres tilstedeværelse! Som bekendt nåede Rådet og Parlamentet i marts 2002 ved forlig til enighed om direktiv 2002/15/EF, som fastsætter arbejdstidskrav for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, med henblik på at forbedre beskyttelsen af deres sikkerhed og sundhed, forbedre færdselssikkerheden og harmonisere konkurrencevilkårene for alle virksomheder. Direktivet omfatter alle typer arbejde, ikke kun kørsel, men også det fysiske arbejde, som chaufførerne nogle gange udfører, f.eks. på- og aflæsning eller rengøring af køretøjerne.
Ved forligsforhandlingerne blev det største problem løst, som var, hvorvidt selvstændige skulle omfattes eller ej, og parterne enedes om, med støtte fra Kommissionen, at selvstændige skulle inkluderes én gang for alle for at få løst problemerne med dobbeltlovgivning, dvs. de dobbelte standarder, der gjaldt henholdsvis selvstændige chauffører og ansatte chauffører.
Manglen på fælles regler medførte kæmpe problemer. De selvstændige chauffører havde nogle ekstremt lange arbejdsdage, hvilket skabte problemer i forhold til deres privatliv og færdselssikkerheden og også i forhold til, at chaufførerne optrådte som selvstændige og undergravede reglerne om fair konkurrence.
Det var således et vigtigt resultat, at vi én gang for alle og under hensyntagen til en fornuftig overgangsperiode fik gjort op med denne dobbeltlovgivning, og i 2002 nåede Kommissionen, Rådet og Parlamentet til enighed om, at dette var det mest rationelle og logiske skridt.
Vi har udarbejdet denne initiativbetænkning med støtte fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Transport- og Turismeudvalget, fordi, hr. kommissær, det nu viser sig, at dette princip, dette løfte fra Kommissionen, Rådet og Parlamentet, ikke er så fast. Det viser sig, at der er flere uklarheder. Det viser sig, at der er forvirring og forklaringer, som vi ikke er tilfredse med.
Kommissionen skulle have udarbejdet en gennemførelsesrapport for at sikre, at selvstændige chauffører reelt var omfattet af lovgivningen. Sandheden er, at rapporten blev forelagt sidste år, men den var med dens egne ord utilstrækkelig, og vi afventer nu den endelige rapport, hvilket betyder, at vi her et halvt år før gennemførelsesfristens udløb ikke har en rapport eller nogen initiativer fra Kommissionen.
Da fristen for inkludering af selvstændige nærmer sig - og vi hverken er klar over eller overbeviste om, at viljen fra dengang stadig er til stede, og der samtidig går rygter om, at en revidering af kriterierne er under overvejelse - har Parlamentet udarbejdet denne betænkning af to grunde: som en påmindelse og som et krav.
Den er en påmindelse om de løfter, som Rådet, Kommissionen og Parlamentet gav arbejdstagerne, virksomhederne og alle borgere om at ville afhjælpe dette problem, som er blevet et arnested for retssager, og den er et krav om, at løfternes holdes. Der er ikke opstået nye omstændigheder, som har ændret baggrunden for inkluderingen. Der er stadig det samme behov, og derfor bør vi af hensyn til arbejdstagernes sundhed, færdselssikkerheden og den fuldkomne konkurrence omfatte selvstændige chauffører af direktivet.
En sidste anmodning, hr. kommissær! Jeg mener, at det er meget vigtigt, at De ikke bryder Deres løfte ved udløbet af fristen. Økonomiske hensyn eller sektorer inden for erhvervet, som søger at opnå urimelige konkurrencefordele, bør aldrig prioriteres over offentlighedens behov, som jeg netop henviste til.
Derfor, og fordi det er vigtigt, hr. kommissær, vil jeg på vegne af mine kolleger opfordre Dem til ikke at skabe ubalance og sikre den snarlige gennemførelse af den lovede lovgivning.
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Parlamentet drøfter i dag gennemførelsen og en eventuel videreudvikling af direktivet om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter. Direktivet regulerer arbejdstiden for personer, der udfører mobile vejtransporttjenester, f.eks. buschauffører og lastbilchauffører. Direktivet finder imidlertid ikke anvendelse på selvstændige chauffører.
Mange vil huske, at direktivet blev vedtaget i 2002 efter vanskelige forligsforhandlinger, som førte til godkendelsen af en indviklet bestemmelse. I henhold til denne bestemmelse finder direktivet fra den 23. marts 2009 anvendelse på selvstændige chauffører, hvis Kommissionen efter forelæggelse af en rapport for Rådet og Parlamentet om konsekvenserne af den aktuelle undtagelse fra direktivet for selvstændige chauffører udarbejder et forslag til retsakt om selvstændige chauffører.
Selv om spørgsmålet om, hvorvidt selvstændige chauffører skal omfattes af direktivet eller ej, er et stort dilemma, må jeg sige, at det også er et falsk problem. Da Kommissionen udarbejdede et forslag til retsakt om arbejdsvilkår inden for vejtransport, var hovedformålet at sikre et højt socialt beskyttelsesniveau og fair konkurrence og forbedre færdselssikkerheden. Kommissionen vurderede derfor, at det var nødvendigt at indføre særlige regler for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, i form af en selvstændig retsakt som tillæg til det generelle arbejdstidsdirektiv.
Der er imidlertid sket store ændringer af de bestemmelser i lovgivningen om chauffører, som blev vedtaget i 2002, og der er tale om positive ændringer. Takket være Deres hjælp og især hr. Markovs hjælp blev der i 2005 indført nye køre-hviletidsbestemmelser og nye kontrolprocedurer.
Hvor det arbejdstidsdirektiv, der blev vedtaget i 2002, oprindeligt kun fandt anvendelse på ansatte chauffører, finder de bestemmelser, der blev vedtaget i 2005, anvendelse på alle chauffører, ansatte som selvstændige. Reglerne dækker 80 % af alle chaufførers arbejdstid. Der er således taget behørigt hensyn til Parlamentets begrundede bekymring for det problem, som blev drøftet under forligsforhandlingerne i forbindelse med arbejdstidsdirektivet fra 2002. Med hensyn til revisionen af arbejdstidsdirektivet fra 2002 er det ingen hemmelighed, at medlemsstaternes holdning til spørgsmålet er meget forskellig, og at meningerne også er delte i de enkelte medlemsstater og inden for transportsektoren.
I maj 2007 offentliggjorde Kommissionen sin rapport om konsekvenserne af undtagelsen fra direktivets anvendelsesområde for selvstændige chauffører. I rapporten nåede Kommissionen frem til to konklusioner. For det første mente den, at der både var fordele og ulemper ved såvel at omfatte selvstændige chauffører af bestemmelserne som at undtage dem fra dem. For det andet havde gennemførelsen af direktivet medført nogle problemer, fordi medlemsstaterne havde fundet det vanskeligt at håndhæve det. Problemet skyldtes primært, at visse chauffører fejlagtigt var blevet betragtet som selvstændige. Det drejer sig om måden, hvorpå transportsektoren klassificerer de chauffører, som, om end de officielt er selvstændige, reelt er afhængige af én virksomhed og ikke er i stand til selv at tilrettelægge deres arbejde, som de gerne ville. De befinder sig i en socialt udsat situation, og som jeg sagde før, er vi, om end direktivet allerede finder anvendelse for dem, nødt til at se betydelige forbedringer af dets gennemførelse. Kommissionen har nøje overvåget direktivets gennemførelse i national ret og om nødvendigt indledt overtrædelsesprocedurer. Så snart medlemsstaterne havde gennemført direktivet i dets helhed i national ret, foretog vi en grundig kontrol af kvaliteten af denne gennemførelse. I mange tilfælde førte det til, at der blev indledt overtrædelsesprocedurer.
I øjeblikket er Kommissionen i gang med at foretage en konsekvensvurdering for at sikre et solidt grundlag for udarbejdelsen af et forslag til retsakt senere på året. Det ville derfor være for tidligt for Kommissionen allerede nu at tage stilling til de aspekter af problemerne med selvstændige chauffører, der rejser spørgsmålet om, hvorvidt de skal omfattes af arbejdstidsdirektivets anvendelsesområde eller ej.
Jeg glæder mig over hr. Cercas' betænkning, især fremskridtene i forhold til spørgsmålet om gennemførelsen i national ret. Som jeg imidlertid sagde før, mener Kommissionen ikke, at den løsning, der foreslås i betænkningen, tager hensyn til problemet med den fulde og korrekte gennemførelse af direktivet i forhold til de arbejdstagere, det allerede finder anvendelse på. Det er det problem, som vi har arbejdet med indtil nu, og som vi håber at kunne løse med det næste ændringsforslag.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Mary Lou McDonald  
skriftlig. - (EN) Vejtransport er en vigtig økonomisk aktivitet i EU. Overholdelsen af arbejdstidsreglerne og køre-hviletidsbestemmelserne er en forudsætning for at kunne garantere færdselssikkerheden og chaufførers og passagerers sundhed og sikkerhed.
Vi glæder os især over, at alle arbejdstagere i branchen, inklusive selvstændige chauffører, er blevet omfattet af arbejdstidsreglerne, hvilket vil sikre fair konkurrence i sektoren.
Det skal også gøres klart, at direktivet fastsætter mindstekrav og under ingen omstændigheder må føre til en forringelse af de gunstigere betingelser, der allerede findes i visse medlemsstater.
