Hurtige grænseindsatshold (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Gérard Deprez for Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om indførelse af en ordning for oprettelse af hurtige grænseindsatshold og ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 med hensyn til denne ordning - C6-0253/2006 -.
Joe Borg
Hr. formand! Kommissionen glæder sig meget over Europa-Parlamentets og Rådets udmærkede kompromis om forordningen om hurtige grænseindsatshold.
Som De ved, har EU i de seneste fem år oplevet et stigende behov for at yde operativ bistand til de medlemsstater, der på grund af deres geografiske placering og deres ydre grænsers sammensætning har båret de tungeste byrder med hensyn til grænsekontrol. Som svar herpå oprettede EU i 2004 Frontex-agenturet som en foranstaltning til kanalisering af solidariteten mellem medlemsstaterne og Fællesskabet i form af et operativt samarbejde. Endvidere vil man fra næste år bruge en ny Fond for De Ydre Grænser til at sikre finansiel solidaritet ved at øge alle medlemsstaternes evne til at håndtere udfordringerne fra deres forskellige ydre grænser.
Indførelsen af en mekanisme til oprettelse og indsættelse af hurtige grænseindsatshold er en yderligere solidaritetsforanstaltning. Det er et vigtigt fremskridt i samarbejdet mellem medlemsstaterne og Fællesskabet ved at kontrollere EU's ydre grænser og foretage kontroller af folk ved disse grænser.
De hurtige grænseindsatshold bliver en højtuddannet og meget specialiseret reserve af grænsevagter, som Frontex-agenturet kan indsætte med kort varsel i en medlemsstat, der har brug for denne form for bistand. Som noget nyt og banebrydende i denne forbindelse vil de hurtige indsatshold kunne varetage alle nødvendige funktioner vedrørende kontroller af folk ved de ydre grænser på samme måde som kontroller gennemføres af værtsmedlemsstaternes nationale grænsevagter.
I denne forbindelse vil Kommissionen gerne fremsætte følgende mundtlige erklæring om den internationale havret og internationale beskyttelsesforpligtelser.
Alle medlemsstater, der deltager i operationer koordineret af Frontex-agenturet på havene, er fuldt ud bundet af deres individuelle pligt til at overholde princippet om non-refoulement, der er knæsat i specielt Genève-konventionen vedrørende flygtninges status af 28. juli 1951 samt FN-konventionen om tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf over for alle folk under deres kompetence. Når en opsnappelses- eller redningsoperation foretages i en medlemsstats territorialfarvand, finder den gældende fællesskabsret om asyl anvendelse. Det omfatter Dublin-forordningen. I fraværet af andre relevante kriterier vil den medlemsstat, i hvis farvand en sådan opsnappelses- eller redningsoperation foregår, være ansvarlig for at undersøge alle asylkrav. Disse principper er fuldt gyldige ved fremtidige indsættelser af hurtige grænseindsatshold efter vedtagelsen af denne forordning.
Som Kommissionen fremhævede i sin meddelelse af 30. november 2006 om styrkelse af forvaltningen af de sydlige ydre maritime grænser, er det ikke klart, under hvilke omstændigheder en stat er forpligtet til at påtage sig ansvaret for at undersøge et asylkrav, når en opsnappelses- eller redningsaktion finder sted på åbent hav eller i et tredjelands territorialfarvand. Det er ligeledes uklart, under hvilke omstændigheder en medlemsstat, der er vært for en Frontex-koordineret operation, i sidste ende er ansvarlig for overholdelse af dette princip.
Den videre udvikling af et integreret system til forvaltning af de ydre maritime grænser skal selvfølgelig baseres på en klar fælles forståelse af medlemsstaternes beskyttelsesforpligtelser. Til dette formål foreslog Kommissionen, at medlemsstaterne skal tage disse problemer op sagligt og i fællesskab inden for rammerne af bredere bilaterale eller regionale aftaler eller gennem udviklingen af praktiske retningslinjer i tæt samarbejde med Den Internationale Søfartsorganisation, FN's Flygtningehøjkommissær og andre relevante interessenter.
For at støtte denne proces vil Kommissionen snart offentliggøre en undersøgelse om havretten, hvor disse og andre relevante spørgsmål behandles. Offentliggørelsen af undersøgelsen bliver efterfulgt af et ekspertmøde med medlemsstaterne for at identificere den praktiske opfølgning med hensyntagen til grænserne for Fællesskabets ansvar på dette område samt den mundtlige erklæring.
Til slut vil jeg atter understrege, at Kommissionen er yderst tilfreds med det gode samarbejde mellem de tre institutioner, der er involveret i at skabe enighed om denne meget vigtige nye fællesskabslov, og jeg vil rette en varm tak til ordføreren hr. Deprez, skyggeordførerne samt Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender for deres udmærkede bidrag til den vellykkede færdiggørelse af dette dokument.
Gérard Deprez 
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Tillad mig at sige det med det samme, så jeg kan glæde mig over det. Når forslaget til forordning kaldet RABIT kan forelægges Parlamentet til afstemning allerede i morgen med henblik på en aftale ved førstebehandlingen, er det takket være det faktum, at vores tre institutioner har samarbejdet på det, jeg ville kalde eksemplarisk vis.
Først er der Kommissionen, hvis oprindelige forslag var af høj kvalitet, og som igennem hele processen med drøftelser altid viste stor evne til at slibe kanterne af og fremme et kompromis. Dernæst er der Rådet, som især under det finske og nu det tyske formandskab altid stod fast på at nå frem til en løsning, og som ikke sparede på kræfterne for at overbevise alle medlemsstater. Jeg vil især takke fru Schmitt-Vockenhausens sidste formandskab. Og for mit eget vedkommende og på Parlamentets vegne har jeg helt fra begyndelsen kunnet regne med en solid støtte og tillid fra et flertal af skyggeordførerne fra de andre politiske grupper i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, og det vil jeg gerne takke dem for i al offentlighed. Jeg håber, at min taknemmelighed kommer til udtryk heri.
Problemet i sin kerne er både enkelt og presserende. Det drejer sig om at organisere assistance fra Unionens medlemsstater til de af dem, som står over for en pludselig og massiv ankomst af illegale indvandrere, der brændende ønsker at overskride Unionens ydre grænser. Dette problem har vi i dag, som vi ved - og vi bliver konstant mindet om det via dramatiske billeder - i de sydlige EU-lande. Men der er ingen, som kan udelukke, at det i morgen kan være andre grænser, især i sydøst eller i øst, som bliver genstand for det samme pludselige og tilbagevendende pres.
Det forslag til forordning, der er forelagt Parlamentet, bekræfter fire store principper, som jeg altid har forsvaret indgående på vegne af Parlamentet. Det første princip er, at solidaritet med hensyn til kontrol med de ydre grænser ikke er et valg, det er en pligt. Derfor er det fastlagt i forslaget til forordning, at medlemsstaterne skal bidrage til en hurtig indsatspulje, og at de på Frontex' anmodning stiller grænsevagter til rådighed for denne, medmindre de selv står over for en krisesituation, som de må håndtere.
Det andet store princip er, at de grænsevagter, som tilhører puljen, ikke er reservevagter eller andenrangsbetjente i forhold til medlemsstatens grænsevagter. Det er sandt, og det siger sig selv, at holdmedlemmerne modtager deres instrukser fra den værtsmedlemsstat, som de befinder sig i, men hvad resten angår, er de på lige fod med de nationale grænsevagter. De kan udføre de samme opgaver. De har ret til at bære deres egen uniform med tilføjelse af et europæisk armbind. De kan bære deres tjenestevåben i henhold til den nationale lovgivning i deres EU-oprindelsesland, medmindre der er en uoverensstemmelse mellem de pågældende to medlemsstater. De kan få tilladelse til at konsultere de nationale og europæiske databaser, og deres akkrediteringsdokument, som var medtaget i det oprindelige forslag, er blevet renset for de stødende elementer, som det efter min mening indeholdt.
Det tredje store princip er, og det er især henvendt til hr. Catania, at respekten for de grundlæggende rettigheder gælder uanset hvad. Det er derfor, at forslaget til forordning fastslår, for det første, at holdmedlemmerne såvel som de nationale grænsevagter skal afholde sig fra enhver form for forskelsbehandling, for det andet, at de skal handle under overholdelse af medlemsstaternes forpligtelser vedrørende international beskyttelse og non-refoulement, og for det tredje, at holdmedlemmerne skal handle i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af den internationale havret, navnlig hvad angår eftersøgnings- og redningsoperationer, i fuld udstrækning. Og det er netop, hvad kommissæren har bekræftet for os. Derfor, hr. Catania, er det ændringsforslag, De stiller, ikke nødvendigt. Jeg vil nærmest sige, at det er fornærmende, for det opstiller den hypotese, at grænsevagterne inklusive nu også de spanske, italienske eller maltesiske grænsevagter, ikke skulle have til hensigt at redde folk, når de ser skibe i nød. Endelig fastslår forslaget til forordning, at de europæiske direktiver om beskyttelse af persondata finder fuld anvendelse.
Det fjerde princip er, at hvis der opstår en krise, så angår krisen os alle. Forudsat at det drejer sig om at løse krisesituationer, fastslår forordningens bestemmelser meget korte frister for iværksættelse af en indsats. Direktøren i Frontex har højst fem arbejdsdage til at træffe beslutning om en indsats. Når den operative plan først er fastsat, skal indsættelsen af de hurtige grænseindsatshold ske senest fem arbejdsdage efter. Og når det er sådan, var det derfor normalt, at budgetmyndigheden påtog sig forpligtelsen til i henhold til finansforordningens bestemmelser øjeblikkeligt af finde en økonomisk løsning i tilfælde af en berettiget indsats, som Frontex desværre ikke havde tilstrækkelige budgetmidler til at påtage sig. Det er indholdet af det ændringsforslag, som blev tilføjet forslaget til forordning, og som formaliserer den aftale, som er indgået i den forbindelse mellem Kommissionen, Parlamentet og Rådet.
Det er det forslag, Europa-Parlamentet skal stemme om i morgen. Jeg håber, og jeg tvivler ikke på, at det vil få bred støtte fra Dem.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
Hr. formand! Jeg vil ikke bruge de tre minutter, jeg råder over, for vi behandler en meget velgennemført betænkning, hvor der er anvendt en prisværdig arbejdsmetode, og mine første ord skal derfor være en lykønskning af hr. Deprez.
For det andet vil jeg også gerne udtrykke min glæde over den store aftale, der er opnået mellem Rådet, Kommissionen og Europa-Parlamentet.
Endelig vil jeg gerne komme med et par betragtninger.
Jeg gentager og fastholder - som jeg gjorde det i Præsidiet i mit parti i sidste uge, i Granada - at kompetencen til overvågning af grænserne og de ydre grænse ligger hos medlemsstaterne og udelukkende hos medlemsstaterne.
Hvad er så Frontex? Frontex og de hurtige grænseindsatshold drejer sig først og fremmest om koordinering og samarbejde.
De hurtige grænseindsatshold er endnu et samarbejdsinstrument for at undgå, at gennemtrængeligheden af EU's ydre grænser bliver lagt oven i gennemtrængeligheden af de indre grænser og hermed til sammen skaber et scenarium af humanitær fortvivlelse. Vi skal huske på, at EU på grund af den gængse praksis med at krydse Atlanterhavet ved hjælp af mafiaernes kriminelle instrumenter netop har opregnet antallet af omkomne til 10.000 som følge af denne umenneskelige sejlads.
De hurtige grænseindsatshold, der er opnået en sådan konsensus og enighed om, er endnu et samarbejdsinstrument.
Denne obligatoriske solidaritet er ikke, hr. formand, en semantisk selvmodsigelse. Det er en nødvendig realitet, som vi i dag har udmøntet i en aftale, som jeg håber vil få bred opbakning fra Parlamentet i morgen.
Det finansielle instrument, som hr. Deprez har omtalt, er meget mere end en hensigtserklæring om at kunne håndtere kritiske situationer og en massiv invasion af en del af vores territorium. Det er et umiddelbart svar, der er tegn på solidaritet og stiller budgetressourcer til rådighed.
Hr. formand, jeg slutter, hvor jeg begyndte, med at glæde mig over, at vi har opnået et meget solidarisk og nyttigt instrument til kontrol med EU's grænser.
Javier Moreno Sánchez
Hr. formand! Jeg vil anvende ordførerens modersmål til at lykønske og takke ham for et samvittighedsfuldt stykke arbejde og resultatet heraf, nemlig den fremragende betænkning, som vi skal vedtage i morgen.
Hr. Deprez, uden at gå i fælden med letvindte ordspil tror jeg, at De i sandhed sammen med skyggeordførerne har været i stand til at oprette et hurtigt indsatshold i LIBE-udvalget, hvilket har givet os mulighed for at handle hurtigt for at vedtage et forslag ved førstebehandlingen, som var genstand for meget bred konsensus ved afstemningen i udvalget.
Vi har også kunnet gøre vores forslag gældende over for Rådet takket være den konstruktive dialog, som vi har etableret med det tyske formandskab, der har indlemmet forordningen blandt sine prioriteter og har været meget lydhørt over for vores forslag.
Hr. formand! Mine damer og herrer, vi har i fællesskab forbedret teksten, hvilket endnu en gang viser Parlamentets modenhed i forbindelse med lovgivning på et så følsomt område som bekæmpelse af den hemmelige indvandring. Derfor er det nødvendigt at udvide den fælles beslutningstagen til alle områder af indvandringspolitikken.
Vi glæder os over, at RIA-Rådet (retlige og indre anliggender) vedtog forordningen sidste torsdag i Luxembourg, og over det kompromis, der er opnået af de tre institutioner med henblik på en passende finansiering af operationerne.
Vi håber, at holdene er operative til sommer, måske før, som næstformanden i Kommissionen, hr. Frattini, har anmodet om.
Mine damer og herrer, jeg tror, at vi går i den rigtige retning. Det går langsomt, men det går den rigtige vej. Vi har taget et lille skridt videre frem mod en fælles indvandringspolitik.
Vores respektive regeringer har forstået, at indvandringen er en fælles europæisk udfordring, som vi skal komme med et samlet og fælles svar på med udgangspunkt i solidaritet, gensidig tillid og et fælles ansvar.
I denne henseende er det obligatoriske princip om medlemsstaternes solidaritet, der er omhandlet i forordningens artikel 3, særdeles vigtigt. Instrumentet er ikke et universalmiddel, men det er et skridt fremad i kampen mod den ulovlige indvandring og menneskehandel.
Disse hold vil bidrage til at øge solidariteten og den fælles bistand med det formål at kunne overvåge Europas ydre grænser, redde liv - især i Atlanterhavet og Middelhavet - og behandle de indvandrere, der forsøger at komme ulovligt ind i EU, værdigt.
Vores borgere ønsker, at EU kommer med et svar på deres bekymringer. De hurtige grænseindsatshold er et konkret svar.
Nuvel, vores borgere og indvandrerne fortjener, at vi behandler spørgsmålet om den ulovlige indvandring seriøst. Jeg vil derfor bede Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater om at være konsekvent. Man kan ikke i Granada kritisere den regulering, som den spanske regering gennemfører,, samtidig med at to regeringer i Luxembourg under ledelse af Deres politiske familie kommer med udmeldinger om umiddelbart forestående reguleringer, som vi socialdemokrater for øvrigt forstår og respekterer fuldt ud.
Kære venner fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, lad jer ikke lede af Folkepartiet, som skyder med vådt krudt mod den spanske regering.
Bernat Joan i Marí
Hr. formand! Jeg vil gerne indlede med at lykønske ordføreren hr. Deprez med hans betænkning. Jeg tror, at det er en meget stringent, meget interessant og meget vellykket betænkning om et virkelig vanskeligt emne. Jeg tror, at vi kan tale om en aftale i flere etaper.
Hr. formand! Vi kan tale på lang sigt, på mellemlang sigt eller på kort sigt. Jeg synes, at det er en god betænkning og en god løsning på nuværende og tidligere problemer i EU. De hurtige grænseindsatshold under fælles bestemmelser bliver et godt instrument til at skaffe de nødvendige foranstaltninger til håndtering af de folk, der kommer ind i EU på illegal vis.
På den anden side har Europa efter min mening brug for en fælles indvandringspolitik. Som medlem af Den Europæiske Fri Alliance er jeg ikke enig i, at medlemsstaterne skal eje grænserne. Efter min mening skal EU's grænser i fremtiden være et fælles anliggende. Vi skal samarbejde om dette spørgsmål og overveje en fælles indvandringspolitik, der skal være i overensstemmelse med de vigtigste europæiske værdier og EU's principper. EU skal være mere konsekvent for at finde frem til de bedste foranstaltninger i disse sager.
Vi skal også fremme udviklingen af AVS-staterne og i særdeleshed udviklingen af vores naboer i det sydlige Middelhavsområde. Hvis vi finder en løsning i denne del af verden, er det en garanti for en løsning på vores aktuelle problem. Vi undgår bedst den undertiden tragiske situation med indvandring til EU ved at løse problemerne i de lande, hvorfra indvandringen sker.
Det er ikke kun medlemsstaterne, men hele EU, der skal være opmærksomme på indvandringspolitikken, herunder regioner med grundlovsfæstede beføjelser som f.eks. de Canariske Øer. De Canariske Øers regering skulle have haft noget at sige i den nylige krise i denne del af verden. Jeg vil gerne nævne, at det i dag er 300-årsdagen for slaget ved Almansa, hvor landet Valencia blev besejret, og den catalanske nations endeligt begyndte. Efter min mening har regionerne, de statsløse nationer og alle de politiske organer i EU noget at sige i sådanne sager.
Som sagt finder jeg betænkningen færdiggjort og meget god og interessant. Vi har nogle bekymringer - måske fra et ansvarsmæssigt synspunkt - inklusive frygten for, at indsatsholdenes aktioner kan forhindre folk i at søge beskyttelse, hvorved de nægtes retten til asyl i henhold til internationale konventioner. Vi så det, da vi talte til ulovlige indvandrere på de Canariske Øer. Det er ikke let for disse folk at søge asyl, når de virkelig ønsker det, fordi informationerne ikke flyder på passende vis og på grund af andre omstændigheder.
Verts/ALE-Gruppen mener, at de hurtige grænseindsatshold er en del af den værktøjskasse, der er udviklet under Frontex-forordningen, og at de specielt skal anvendes til at løse de mere presserende støttebehov ved de ydre grænser. Man kan derfor hævde, at fordele og ulemper er nøje forbundet med gruppens holdning til Frontex' operationer. Vi ser forordningen som et instrument til en øjeblikkelig indsats på dette område.
Giusto Catania
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke hr. Deprez for hans arbejde, der gør det muligt for os at vedtage hans betænkning under førstebehandlingen. Det viser hans evne til at skabe enighed mellem de politiske grupper, Rådet og Kommissionen.
Jeg vil gerne takke ham, selv om jeg stadig er forbeholden over for denne forordning. Jeg mener nemlig, at den i virkeligheden kun har til formål at give nogle opgaver til Frontex - dette overflødige lille agentur, som EU-institutionerne har oprettet, og som hidtil ikke har haft nogen opgaver. Efter min mening er oprettelsen af hurtige grænseindsatshold ikke andet end propaganda, for det er tydeligt, at EU's problem med illegal indvandring ikke kommer fra Sydeuropa eller fra de både, der kommer sejlende. Dette dokumenteres i høj grad af alle de oplysninger og statistikker, som vi har til rådighed. Selv Kommissionen har sagt, at kun 14 % af de illegale indvandrere, der lever i Europa, ankommer ad søvejen.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor det er nødvendigt at oprette disse hurtige grænseindsatshold. Dette gælder også for de sydeuropæiske lande, nemlig for Italien, Spanien og Malta, som er et land, vi skal hjælpe. Hr. Borg ved sikkert bedre end jeg, at vi bør forsøge at hjælpe Malta. Det bør vi sandsynligvis gøre ved at ændre Dublin II-forordningen og ikke ved at bede om hurtige grænseindsatshold, der får svært ved at gribe ind i dette havområde og ved at se, om der er tale om italiensk eller maltesisk farvand.
Jeg mener således, at vi bør forsøge at føre en konsekvent og seriøs politik på dette område, og det skal vi formodentlig gøre ved hjælp af en helt anden indfaldsvinkel. Derfor vil jeg gerne gentage, at den eneste seriøse opgave, som disse grænseindsatshold kan have, er at redde menneskeliv på havet.
Hr. Deprez! Spørgsmålet er ikke, om politifolk er gode eller onde. I de senere år har vi i høj grad kunnet konstatere, at tragedierne på havet er tiltagende. Der er statistikker, som uden den mindste tvivl viser, at tusindvis af mennesker er druknet i Middelhavet og i Atlanterhavet. Derfor mener jeg, at det er nødvendigt med beredskabsstyrker, der har til opgave at redde alle de mænd og kvinder, der forsøger at nå til Europa.
Jeg mener ikke, at det er overflødigt at gentage denne nødvendighed i den betænkning, vi drøfter nu, og derfor vil jeg opfordre hr. Deprez og Parlamentet til at støtte mit ændringsforslag, hvor der klart står, at en af disse grænseindsatsholds primære opgaver skal være at redde menneskeliv på havet.
Hvis vi vælger denne indfaldsvinkel, tror jeg, at vi giver et seriøst bidrag til at gøre indvandringspolitikken og kontrollen af de ydre grænser til en fælles indsats, der er nyttig for EU.
Johannes Blokland
Hr. formand! Allerførst vil jeg lykønske ordføreren med den hurtige behandling af hans betænkning. Det lover godt for de hurtige udrykningsstyrker.
Sidste år var jeg så heldig at besøge Frontex-agenturet i Warszawa sammen med hr. Deprez og andre. Det var en særdeles lærerig erfaring. Agenturet havde kun eksisteret i kort tid, og arbejdet var i fuld udvikling. Tilmed har offentligheden og politikerne høje forventninger, hvilket kan føre til skuffende resultater. Frontex' mandat er nemlig begrænset. Hvis hurtige udrykningsstyrker skal sættes ind, er agenturet afhængigt af medlemsstaternes medvirken.
Der er imidlertid to punkter, der bekymrer mig i forbindelse med gennemførelsen af forslaget. Måske kan kommissær Borg svare og fjerne min bekymring. For det første er jeg bekymret over, om mandskab og materiel er til rådighed. Frontex inddrager medlemsstaterne, som har forpligtet sig til at medvirke. Kun i ganske særlige tilfælde kan medlemsstater unddrage sig denne forpligtelse. Jeg vil gerne have at vide af kommissæren, hvilke undtagelser medlemsstaterne har betinget sig. Er dette defineret tilstrækkeligt, således at Frontex får stillet mandskab og materiel til rådighed inden for den fastsatte frist?
For det andet er jeg bekymret over koordineringen i medlemsstaterne. Frontex kræver jo specifikt uddannede mennesker. Desuden er der især i Middelhavsområdet behov for sødygtigt materiel. Det forekommer mig, at det hovedsageligt er medlemsstaternes forsvarsorganisation, som er i stand til at stille disse mennesker og dette materiel til rådighed, selv om justitsministrene afgiver tilsagn herom i Rådet. Således skal den nederlandske justitsminister føre drøftelser med forsvarsministrene og indenrigsministrene om tilsagn om mandskab og materiel. Hver minister har i den sammenhæng sine egne interesser. Kan kommissæren oplyse, om dette koordineringsproblem også findes i andre medlemsstater, og i hvilket omfang forsvarsorganisationerne er involverede?
Giuseppe Castiglione
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer, hr. kommissær! Først vil jeg gerne takke ordføreren, hr. Deprez, for hans store arbejde med denne betænkning. Jeg vil gerne lykønske ham hjerteligt med, at det på så kort tid er lykkedes ham at indgå et kompromis med Rådet om et så vigtigt og presserende spørgsmål.
Illegale indvandringsstrømme ligesom dem, vi så sidste sommer ved EU's sydlige grænser, vedrører ikke kun de medlemsstater, der bliver direkte berørt, men alle EU's medlemsstater, og som hr. Catania sikkert er klar over, er det på Sicilien tydeligt, at det er tvingende nødvendigt at tage dette spørgsmål op og løse det.
I de kommende måneder vil der - sådan som det er tilfældet hvert eneste år - gå illegale indvandrere i land på øen Lampedusa og på de andre øer. Dette vil ske uophørligt døgnet rundt, i forfærdeligt vejr og under meget ringe sikkerhedsforhold. En effektiv forvaltning af de ydre grænser kræver således nogle realistiske forebyggelsespolitikker med henblik på den interne sikkerhed og politikker til bekæmpelse af illegal indrejse og menneskehandel.
Oprettelsen af hurtige grænseindsatshold er det første konkrete fælles beredskabsinstrument, som bygger på solidaritet, respekt for menneskerettighederne og gensidig hjælp mellem medlemsstaterne, der skal deltage i disse ved at stille finansielle og menneskelige ressourcer til rådighed. Vores nationale politistyrker må ikke længere være alene om den omfattende opgave, som det er at forsvare vores grænser, men også og ikke mindst at modtage og hjælpe de illegale indvandrere.
Borgerne kan ikke blive ved med at leve med denne mangel på sikkerhed og stabilitet, og de beder os konstant om konkrete foranstaltninger for at bekæmpe de organiserede kriminelle bander, der står bag den illegale indvandring, og som alt for ofte forsyner markedet for sort arbejde og prostitution. For at vi kan efterkomme disse ønsker, håber jeg, at medlemmerne af de hurtige grænseindsatshold kan påbegynde deres arbejde allerede her i sommer.
Samtidig skal vi fortsat gøre en indsats på dette felt og finde de bedst mulige løsninger på indvandringsspørgsmålet. Det forekommer mig ikke, at den italienske regerings lovforslag går i den retning. I stedet for seriøst at bekæmpe den illegale indvandring foretrækker regeringen nemlig at føre selvmodsigende og improviserede politikker, der ikke kan undgå at få alvorlige følgevirkninger i hele EU.
Hr. kommissær! Eftersom det er tvingende nødvendigt at sikre kontinuiteten mellem EU og medlemsstaterne, vil jeg kraftigt opfordre Dem til at være yderst opmærksom på dette vanskelige spørgsmål, så vores vigtige løfte om solidaritet med de svageste i stadig større grad kombineres med det voksende behov for sikkerhed.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Også jeg vil gerne takke hr. Deprez varmt for hans - som altid - fremragende arbejde om dette spørgsmål og på andre områder.
Med dette projekt har vi taget et skridt fremad. Solidariteten mellem medlemsstaterne styrkes, og ansvaret deles. Vi kan ikke tillade, at lande som Spanien, Malta eller Italien lades i stikken med dette problem. Vi skal imidlertid også være opmærksomme på den grønne grænse. Også her sker der en indvandring i stor skala.
Det er imidlertid også afgørende for os socialdemokrater, at alle holdningerne om menneskerettigheder ikke kun står på papiret, at der ikke bliver diskrimineret, og at vi i Parlamentet kontrollerer, hvordan dette bliver gennemført i praksis. Hvad sker der med de mennesker, der bliver sendt tilbage? Bliver de atter overgivet til disse til dels korrupte regeringer? Vi så jo katastrofen i Marokko, hvor de hjemsendte bare blev fragtet ud i Sahara, og man helst bare ville have ladet dem tørste ihjel! Disse overvejelser skal vi også have med i betragtning.
Jeg advarer mod at tro, at FRONTEX og indsatsholdet er et universalmiddel. De er et instrument, men ikke løsningen på problemet! Vi har brug for en fælles migrationspolitik, ikke bare en fælles udvisningspolitik! Det, vi har brug for, er ikke en ny beskyttelsesmur for Europa, ikke et jerntæppe i Atlanterhavet eller Middelhavet, vi må i stedet tage grundlæggende fat på problemet. Og til det formål må vi også fremme problemløsningerne i landene.
Jeg siger Dem: Hvis klimaændringen forværres yderligere, hvis regeringerne i oprindelseslandene bliver mere korrupte og bliver ved med at være det, så skal vi regne med en større tilstrømning. Vi ville heller ikke handle anderledes, vi ville også søge lykken et andet sted i stedet for at dø af sult og krepere elendigt!
Jeg ønsker Dem endnu en gang tillykke med betænkningen. Det glæder mig, at vi klarede det! Parlamentet skal også kontrollere de kommende skridt.
Athanasios Pafilis
(EL) Hr. formand! Er det virkelig nødvendigt for at håndtere elendige flygtninge eller redde dem, der kæmper i havet i forsøg på at finde et bedre liv, at vi har hurtige grænseindsatshold, udstyret med den nyeste teknologi, som har ret til at foretage anholdelser, som bærer våben og har ret til at bruge deres våben i selvforsvar, som anvender vold og optræder som specialstyrker med avanceret teknologisk udstyr, dvs. fungerer som en militærstyrke? Vil De virkelig have os til at tro på, at det er det, disse styrker skal bruges til?
Vi mener, at denne forordning og denne betænkning afslører den sande aggressive karakter af Deres politik. De opretter hurtige indsatshold, som skal bruges til invasioner af andre lande, og hurtige indsatshold, som kan anvendes, hvor som helst der er krise, og også bruges mod befolkningerne selv. Derfor er vi ikke enige.
Med argumenterne om, at disse indsatshold skal bekæmpe mafiaen, mener jeg, man undervurderer den almindelige sunde fornuft. Hvis den politiske vilje er til stede, kan man også finde frem til alle disse menneskesmuglere og bekæmpe mafiaen. Hvordan kan de illegale indvandrere finde dem, hvis de forskellige politistyrker ikke kan finde dem? Den politiske vilje er imidlertid ikke til stede, fordi denne mafia forsyner den europæiske kapital med billigt kød, billig arbejdskraft, i form af indvandrere. Og hvis De virkelig bekymrer Dem om de illegale indvandreres overlevelse, hvorfor giver De så ikke flere penge til at oprette nationale organer, der kan gribe ind og redde deres liv? Vi er ikke enige. Vi finder dette antidemokratisk. Det går i en forkert retning, når man indfører repressioner, og hele Deres politik går i en forkert retning.
Carlos Coelho
(PT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne udtrykke min enighed med hr. Díaz de Mera og hr. Castiglione, der har rost Gérard Deprez' arbejde, da han som vanligt har forelagt en fremragende betænkning og ydet en bemærkelsesværdig indsats for at finde et kompromis mellem alle de politiske grupper og Rådet med henblik på en aftale ved førstebehandlingen.
Dette initiativ er meget velkomment i en situation, hvor Europa står i den alvorligste migrationskrise i sin historie. Den massive strøm af ulovlige indvandrere til de europæiske kyster har gjort hurtige foranstaltninger særdeles påkrævede. Selv om de mest direkte berørte regioner ligger i det sydlige Europa, må vi ikke opfatte dette problem som begrænset til kun disse medlemsstater eller regioner. Den massive ulovlige indvandring, den menneskelige tragedie, som den udgør, har følger for hele EU's sikkerhed og samhørighed.
Jeg støtter de forskellige operative foranstaltninger, hvad angår forvaltningen af de ydre søgrænser mod syd. Det gælder således, at der oprettes et operativt kommandocenter, der skal samordne et patruljenetværk langs middelhavskysterne, og at der indføres et centralt register over disponibelt teknisk udstyr, der skal bruges til kontrol og overvågning af de ydre grænser, hvorved de nødvendige midler (skibe, helikoptere, fly osv.), der skal benyttes i de fælles operationer, vil blive tilvejebragt. Jeg støtter også, at der oprettes hurtige grænseindsatshold, der skal yde hurtig teknisk og operativ bistand til de medlemsstater, der anmoder om det.
På denne måde bidrages der til øget solidaritet og gensidig bistand mellem medlemsstaterne. Denne forordning sigter på indsættelse af hurtige grænseindsatshold for at yde hurtig støtte i situationer svarende til dem, der har været ved f.eks. De Kanariske Øer. Jeg er enig i, at støtten skal ydes i en begrænset periode, i ekstraordinære og akutte situationer og efter anmodning fra den berørte medlemsstat.
Hr. formand, det europæiske agentur Frontex skal spille en afgørende rolle med at samordne denne bistand og gøre det hurtigt og effektivt. Der skal træffes en beslutning inden for fem dage og udarbejdes en operativ plan, der skal specificere varighed, sted, opgave, sammensætning, antal og profil på de eksperter, som den enkelte medlemsstat skal stille til holdets rådighed. Vi skal alle -Parlamentet, Kommissionen og Rådet - på det institutionelle niveau og med hensyn til de menneskelige og finansielle ressourcer sikre de nødvendige midler, så opgaven kan blive løst effektivt.
Ryszard Czarnecki
(PL) Hr. formand! Mange tak for Deres tålmodighed. Så sent som i dag har polske medlemmer af Europa-Parlamentet fra forskellige politiske grupper mødt chefen for det polske grænsepoliti, som også er kommunikationsmedarbejder ved vores ambassade i Belgien. Han informerede os indgående om, hvor alvorligt det problem, vi drøfter i dag, er.
Jeg repræsenterer Polen, som har EU's næstlængste ydre landgrænse efter Finland. Det betyder, at spørgsmål om effektiv forvaltning af de ydre grænser gennem kontrol og beskyttelse og bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel er meget relevant for os.
De hold, som vi drøfter i dag, bliver endnu mere nødvendige, efterhånden som EU bliver et mere og mere attraktivt økonomisk paradis for migranter fra adskillige kontinenter plus det tidligere Sovjetunionen. Jeg er enig i hr. Coelhos bemærkninger om den enorme forestående krise, der venter os. Den eneste betingelse for oprettelse af hurtige grænseindsatshold er vores fulde enighed i den begæring, som de medlemsstater, hvis grænser er berørt af problemet, fremsætter.
Hubert Pirker
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Den illegale indvandring har antaget dramatiske dimensioner. Seriøse skøn taler om ca. 15 millioner illegale i Europa. Hvis man bare sammenligner tallene fra 2005 og 2006, ser man, at der er tale om en seksdobling.
Menneskesmugling er blevet til en kæmpe forretning og en del af den organiserede kriminalitet. Nogle medlemsstater kan ikke magte denne situation. De må ikke lades i stikken, og de har brug for hjælp. Det er her, EU's initiativ sætter ind.
Det glæder mig, at FRONTEX er blevet oprettet, og det glæder mig endnu mere, at der nu bliver oprettet et fungerende instrument, nemlig de hurtige indsatshold, så der efter anmodning fra medlemsstaterne bliver ydet tidsmæssigt og lokalt begrænset hjælp, men at det også - som hr. Díaz de Mera García Consuegra sagde - bliver præciseret, at kompetencen for grænsesikringen fortsat ligger hos medlemsstaterne. RABIT giver en kortsigtet hjælp, det skal vi være klar over. På mellemlang og lang sigt har vi brug for ekstra foranstaltninger. Jeg forventer, at der kommer en samarbejdsaftale i stand mellem FRONTEX og Europol med henblik på en bedre bekæmpelse af menneskesmuglingen, at der også kommer konsekvenser for illegalitet - her må vi også tænke på hjælp til tilbagesendelse - og at der ikke sker en masselegalisering, for det vil altid føre til en tiltrækningseffekt og flytning af problemet til andre stater.
Vi har imidlertid også brug for oplysningskampagner af hensyn til forebyggelsen, så potentielle migranter ved, hvordan legal indvandring fungerer, hvad konsekvenserne af en illegal indvandring er, og hvilke risici der er forbundet med det. Desuden skal vi fremskynde stabiliserings- og hjælpeprogrammer i migrationens oprindelseslande. Med disse RABIT viser EU i hvert fald, at vi er på vej i retning af en sikkerhedsunion, men samtidig overvejer, hvordan vi på mellemlang og lang sigt kan løse problemerne med migrationen og især den illegale migration.
Jeg takker ordføreren for hans udmærkede koordination.
Simon Busuttil
(EN) Hr. formand! Først vil jeg ligesom mine kolleger takke ordføreren hr. Deprez for hans udmærkede arbejde og i særdeleshed for at have færdiggjort denne betænkning inden førstebehandlingen.
Jeg glæder mig meget over denne lov, fordi den er et solidaritetsinstrument. Da jeg kommer fra en af de sydlige medlemsstater, glæder jeg mig endnu mere over den, fordi jeg ved, at solidaritet ikke er noget, man opnår let eller billigt.
Denne lov betyder, at medlemsstaterne nu forpligter sig til at hjælpe andre lande med problemer. Som hr. Deprez sagde, er denne solidaritet obligatorisk og ikke valgfri. Det gør den ægte solidarisk. Der er ikke tale om velgørenhed, for velgørenhed er frivillig. Det er en bindende forpligtelse. Takket være denne lov vil lande, der befinder sig i indvandringsmæssige nødsituationer, endelig begynde at føle, at de ikke længere står helt alene.
Derfor er denne lov et godt fremskridt. Den er imidlertid ikke i sig selv tilstrækkelig til at overvinde udfordringen ved ulovlig indvandring. Vi skal derfor undgå at skabe forventninger hos offentligheden om, at denne lov løser alle problemer, hvilket den ikke kan. Derfor skal vi også gøre mere for at styrke EU's sydlige grænser. I november måned udsendte Kommissionen en meddelelse om en styrkelse af hele den sydlige søgrænse, og jeg vil opfordre Kommissionen til at gå videre med de initiativer, der er nævnt i meddelelsen. Lad os ikke glemme, at den ydre grænsekontrol er i alle medlemsstaters interesse og ikke kun et anliggende for de lande, der har problemer. Og når det er i alles interesse, må det også være alles ansvar - et fælles ansvar.
Formanden
Mange tak, hr. Busuttil, og også tak for Deres forståelse. Jeg ved, at De gerne ville have talt på maltesisk her til aften, men desværre var vores hold ikke disponible, og jeg takker Dem for Deres fleksibilitet.
Francesco Musotto
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer, hr. kommissær! Jeg tror, at vi her i aften har nået en vigtig målsætning. Aftalen om de hurtige grænseindsatshold har nemlig vist, at alle EU-institutionerne har forstået, at illegal indvandring er et problem, som ikke kun kan løses af de regioner, der er udsat for massive indvandringsstrømme på grund af deres geografiske placering.
Sådan som vi påpegede i den betænkning om øer, der blev vedtaget af Parlamentet, kunne Europa ikke blive ved med at forholde sig passivt til den permanente nødsituation i regioner som min egen region, Sicilien, og hvor Lampedusa, Kanarieøerne og Malta er særlig hårdt ramt som følge af de illegale indvandreres ankomst. Europa kunne ikke forholde sig passivt til den menneskelige tragedie med synkefærdige både, der forliser i Middelhavet, eller den organiserede kriminalitet, der udnytter disse menneskers desperation. Med de interne grænsers åbning er de ydre grænser blevet vores fælles grænser, og derfor er det kun på europæisk plan, at vi kan finde hensigtsmæssige og langsigtede løsninger på indvandringsspørgsmålet.
Oprettelsen af hurtige grænseindsatshold er naturligvis kun det første skridt. Europa bør snarest vedtage en politik for lovlig indvandring, eftersom det ikke udelukkende må overlades til regeringerne at løse et så vigtigt spørgsmål. Den italienske regering har lige vedtaget en lov, som ændrer den tidligere lovgivning, men der er ikke tale om definitive løsninger, som fører til en bedre modtagelse og en bedre fremtid.
Europa skal som helhed gøre det modsatte, nemlig udarbejde en politik for lovlig indvandring, hvor man forvalter indvandringsstrømmene, der ligesom vinden ikke kan standses, men som man er nødt til at kontrollere.
Barbara Kudrycka
(PL) Hr. formand! Hurtige grænseindsatshold har mulighed for at blive et effektivt redskab for medlemsstaterne og Frontex, selv om dette i øvrigt ikke er noget nyt for Frontex. Vi har været involveret i fælles operationer tidligere. Vi må have hurtige grænseindsatshold, forudsat at de ikke udnyttes til at fralægge sig ansvaret for at patruljere sin egen grænse, hvilket i henhold til de gældende traktater er medlemsstaternes ansvar. Derfor er det vigtigt, at disse hold er forbeholdt rigtige krisesituationer, der falder uden for tidligere risikoanalysers område. Kun i sådanne tilfælde har medlemsstaterne ret og pligt til at gøre brug af de europæiske solidaritetsmekanismer.
Jeg er godt klar over, at byrden med at kontrollere EU's ydre grænser er ulige fordelt mellem medlemsstaterne. Der er sydlige stater med vanskelige søgrænser og lande med lange landgrænser. Holdene vil, sammen med andre elementer i et integreret grænseforvaltningssystem, som efter min opfattelse er en vigtig ressource for vores ydre grænser, bidrage til bedre samarbejde og samordning af bestræbelserne og til bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel. Jeg forventer dog, at Frontex og de hurtige grænseindsatshold tager hensyn til de rettigheder og behov, som personer, der passerer grænsen i god tro, har. Derfor må vi også forbedre samordningen af grænsetjenester for denne type rejsende. Hvad angår de hurtige grænseindsatshold, vil jeg gerne påpege nødvendigheden af offentlige oplysninger om dem og om, hvilke rettigheder og forpligtelser almindelige mennesker har, når de møder disse hold, for at undgå misforståelser og forvirring. Det kræver oplysningskampagner. Til sidst vil jeg udtrykke min tilfredshed med, at vi blev enige om at oprette disse hold, og jeg lykønsker hr. Deprez med hans glimrende betænkning.
Joe Borg
Hr. formand! Som tidligere nævnt glæder Kommissionen sig meget over de tre institutioners kompromis om dette dokument. Det er et vigtigt skridt i samarbejdet mellem medlemsstaterne, og det er et glimrende eksempel på solidaritet i forbindelse med grænsekontrol.
Med hensyn til de spørgsmål, der er rejst under forhandlingen af specielt hr. Blokland, vil jeg fastslå, at de fleste medlemsstater på sidste uges rådsmøde for retlige og indre anliggender allerede havde stillet teknisk udstyr m.v. til rådighed for Frontex til fælles operationer. Endvidere opfordrede Kommissionens næstformand hr. Frattini de medlemsstater, der ikke allerede havde gjort det, til at overveje også at yde et bidrag.
Med hensyn til det andet spørgsmål vedrørende koordinering vil jeg præcisere, at Frontex vil koordinere operationer, der involverer de kompetente myndigheder i de mange berørte medlemsstater.
Afslutningsvis vil jeg lykønske ordføreren hr. Deprez med hans store indsats, og jeg glæder mig over aftalen mellem institutionerne om forordningen om hurtige grænseindsatshold. Jeg gentager, at det er et udmærket eksempel på solidaritet og operationelt samarbejde.
Formanden
Tak, hr. kommissær.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Louis Grech 
Den nuværende grænsekontrol ved de ydre grænser mangler de fornødne ressourcer til at sikre en effektiv bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskesmugling. Dette problem gælder ikke kun for ét land eller én region, men for alle medlemsstaterne.
I denne forbindelse kaster hr. Deprez' betænkning lys over de forskellige mangler og de vigtige punkter vedrørende indsættelsen af hurtige grænseindsatshold. Det må indrømmes, at oprettelsen af disse hurtige grænseindsatshold er et positivt skridt i den rigtige retning, og at projektet derfor bør bevilges de fornødne midler til at gøre det levedygtigt.
En effektiv forvaltning af kontrollen med de ydre grænser vil kun løse en lille del af dette grundlæggende problem. Jeg har desværre indtryk af, at institutionerne og specielt Rådet ikke behandler dette tragiske problem med det nødvendige engagement og den hast, som det fortjener. Byrdefordelingsprincippet anvendes langtfra på en konkret, håndgribelig og seriøs måde.
Andrzej Jan Szejna 
I henhold til EU-retten har medlemsstaterne selv, også Polen, ansvar for at kontrollere deres ydre grænser.
Vi må desværre konstatere, at den støtte, der for øjeblikket ydes på europæisk plan til reaktioner ved de ydre grænser og beskyttelse af disse grænser ikke er tilstrækkelig. Det er noget, vi ikke kan se bort fra, for kontrol af EU's ydre grænser drejer sig dels om bekæmpelse af menneskehandel og ulovlig indvandring, dels om hindring af andre trusler mod medlemsstaternes indre sikkerhed, den offentlige orden, folkesundheden og de internationale forbindelser. Derfor er grænsekontrol ikke bare i den pågældende medlemsstats interesse, den er også vigtig for alle medlemsstater, der har ophævet kontrollen ved deres indre grænser.
Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex) er allerede oprettet på Rådets foranledning. Nu må vi tage det næste skridt, som består i at oprette hurtige grænseindsatshold, som kan sendes til en medlemsstat, der har behov for det, men som ikke skal yde langsigtet bistand. Det bør imidlertid henhøre under agenturets kompetenceområde at koordinere sammensætningen, uddannelsen og indsættelsen af de hurtige grænseindsatshold.
Denne tilgang vil øge solidariteten og den gensidige bistand blandt medlemsstaterne.
Luca Romagnoli 
Hr. formand, mine damer og herrer! Indvandringen hilses alt for ofte velkommen som en ressource - ja, ligefrem en uundværlig ressource - og man undervurderer dens dramatiske konsekvenser for de mennesker, som den reelt går ud over. De, der forlader deres befolkninger og lande, er som regel ikke de fattigste, men veluddannede unge mennesker og - det siger jeg uden nogen form for demagogi - personer, der er potentiel arbejdskraft for den organiserede kriminalitet i værtslandene.
Nødvendigheden af at indføre fælles bestemmelser for grænsevagternes opgaver og hurtige grænseindsatshold skyldes de menneskemasser, der trænger ind over EU's grænser. Disse indvandringsstrømme giver næring til den forkastelige menneskehandel, hvis dramatiske omstændigheder er velkendte. Medskyldige er efter min mening de politikere, som siger, at det er rigtigt, hensigtsmæssigt eller ligefrem vores pligt at modtage disse mennesker uden at tage højde for årsagerne eller for deres modtagelsesmuligheder. Italien har sågar besluttet at modtage enhver, der ankommer til landets grænser, uden at der er nogen, som garanterer dem et arbejde eller en bolig.
I den forbindelse spørger jeg mig selv, hvad vi skal bruge de bebudede foranstaltninger til. I Italien vil de kun have det formål at yde assistance og fremme den illegale indvandring af personer, som giver ngo'erne penge i kassen. Hvad skal vi bruge et Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved de Ydre Grænser til, når medlemsstaternes indvandringspolitikker er så forskellige? Ikke til andet end endnu en gang at bruge skatteydernes penge og føre demagogi, der kun skaber socialt kaos og uorden.
