2. Kvinders rettigheder i Saudi-Arabien
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om kvinders rettigheder i Saudi-Arabien.
Adam Bielan  
Fru formand! Med endnu en henvisning til begivenheden i oktober 2006, når man samtidig tænker på manglen på beskyttelse for kvinder i Saudi-Arabien, men frem for alt de faktiske omstændigheder, der igen har vist sig ved tilkendegivelser af social fordømmelse af de voldsramtes talerørs forsøg på at få en offentlig debat om dette emne i gang, opfordrer jeg de saudiarabiske myndigheder til omgående at stoppe denne form for praksis.
Jeg vil gerne understrege, at EU ikke bør forblive tavs over for den skandaløse krænkelse af kvinders rettigheder og personlige frihed i tredjelande. En stat, som er ansvarlig for at beskytte sine borgere, må ikke gribe til brud på retsstatsprincippet under påskud af at stå vagt om opretholdelsen af princippet om uafhængige domstole, som det var tilfældet i sagen med dommen, der blev afsagt over kvinden fra Qatif. Jeg opfordrer derfor til en fordobling af den saudiarabiske regerings indsats med hensyn til overholdelse af kvinders grundlæggende rettigheder.
Eva-Britt Svensson  
forslagsstiller. - (SV) Fru formand! Jeg må sige, at det er umådeligt trist, at misbrug af og vold mod kvinder tilsyneladende aldrig ophører. Dette gælder for såvel denne beslutning som den næste. Jeg vil gerne takke alle, som har bidraget til denne beslutnings tilblivelse. Det er næsten ubegribeligt, at kvinder i Saudi-Arabien i 2007 stadig er frataget alle menneskerettigheder.
Det er åbenbart ikke tilstrækkeligt, at kvinder udsættes for nedværdigende og skandaløse gruppevoldtægter. De skal også straffes af myndighederne, mens gerningsmændene går fri. Jeg mener, at vi alle - både kvinder og mænd - må gøre vores bedste med hensyn til solidaritet for at sikre, at menneskerettighederne også gælder for kvinder i Saudi-Arabien. Vi opfordrer Kommissionen, Rådet og selvfølgelig alle medlemsstaterne til at rejse disse spørgsmål ved alle former for kontakt med Saudi-Arabien.
Vi har utallige internationale konventioner, og vi har haft udtalelser fra EU i mange sammenhænge. Nogle gange er det frustrerende, at vi taler og taler, og denne vold bare fortsætter. Tak til alle, som tog initiativ til og bidrog til arbejdet med denne beslutning.
Charles Tannock  
forslagsstiller. - Fru formand! Kong Abdullah af Saudi-Arabien aflagde for nylig et kontroversielt statsbesøg i Det Forenede Kongerige. Vores viceudenrigsminister roste Det Forenede Kongeriges og Saudi-Arabiens fælles værdier. Jeg fandt dette spytslikkeri absurd, idet mine værdier i form af demokrati, menneskerettigheder og lighed mellem kønnene ikke indgår i saudiarabisk tradition.
Selvfølgelig er EU's forhold til "House of Saud" baseret på regional stabilitet og vigtige handelsmæssige bånd, navnlig olie- og våbenhandel. Faktisk er forholdet så vigtigt, at en treårig britisk undersøgelse om påstået bestikkelse betalt til Saudi ministre af en leverandør til hæren blev skrinlagt på ordre fra premierminister Tony Blair af hensyn til den nationale sikkerhed.
Saudi-Arabiens fundamentalismevartegn, Wahabi Islam, eksporteres globalt, og dette er bekymrende. I London - min valgkreds - har lærebøger på en saudiarabisk finansieret skole vist sig at indeholde hadefulde passager om kristne og jøder.
Dette tilfælde med Qatifkvinden, som blev udsat for gruppevoldtægt og straffet med 200 piskeslag, har forfærdet verden. Europa-Parlamentets fælles beslutningsforslag udtrykker en voldsom reaktion over for og afvisning af kongerigets værdier. For 20 år siden berettede en britisk tv-dokumentar på lignende vis om en historie om en saudiarabisk prinsesse, som blev offentligt henrettet for utroskab.
EU og Saudi-Arabien har fælles vitale udenrigspolitiske interesser, såsom at støtte fredsprocessen i Mellemøsten, opfordre saudiaraberne, der er sunnimuslimer, til at holde det ekspansionistiske shiaislamiske Iran i skak og støtte den saudiarabiske kamp mod Al-Qaeda, hvis medlemmer for en stor dels vedkommende desværre oprindeligt stammer fra Saudi-Arabien.
Men vi må også fastholde saudiaraberne til deres FN-forpligtelse til at afskaffe diskriminering af kvinder, som end ikke kan køre bil eller stemme til deres begrænsede lokalvalg. Men lad os ikke narre os selv til at tro, at vi deler værdier med dette fundamentalistiske og middelalderlige regime.
Marios Matsakis  
forslagsstiller. - Fru formand! Jeg vil tale for egen person om dette emne. Saudi-Arabien ledes af et hensynsløst diktatur, som i høj grad er skammeligt legitimiseret i det meste af den vestlige verden, heriblandt mange EU-lande, fordi Saudi-Arabien er umådeligt rig på oliedollars, hvoraf landet anvender en del i vestlige lande for at bestikke dem til at foregive, at de hverken ser, hører eller forstår, hvad der foregår i landet.
Men selv skolebørn ved, at de mærkelige magthavere i Saudi-Arabien, som mest består af familien til en enkelt mand, Hans Majestæt Kong Abdullah, på brutal vis underkuer deres befolkning. Et åbenlyst eksempel er, at de behandler kvinder som slaver eller som en del af hjemmets inventar, og som netop nævnt af hr. Tannock, har hr. Abdullah og hans følge, som fyldte seks fly, netop fået en overdådig ærefuld statsvelkomst i Det Forenede Kongerige og Vatikanet for blot et par uger siden. Og ikke et eneste ord om menneskerettigheder slap over Dronningen af Englands, den britiske præmierministers eller pavens ærbare læber. Så meget for hykleri og dobbelte standarder, fristes man til at sige.
Raül Romeva i Rueda  
forslagsstiller. - (ES) Fru formand! Tilbage i 2005 havde vi muligheden for at drøfte situationen for kvinder i Saudi-Arabien, og i den forbindelse drøftede vi kommunalvalget og det, at kvinder ikke kan stemme.
Ud over denne diskriminering med hensyn til politiske rettigheder er der imidlertid for nylig rapporteret og rapporteres der fortsat om mange andre former for diskriminering i de forskellige medier, hvilket har lagt op til denne anden beslutning, som vi drøfter i dag.
Det, der udløste dette, var helt sikkert den uforståelige straf til en kvinde, kendt som "Qatifkvinden", der blev straffet med 200 piskeslag efter at være fundet i en bil, hvor hun talte med en mand, som ikke var medlem af hendes familie. Den påståede forbrydelse og følgelig straffen er ikke blot uacceptabel, men forværres også af det faktum, at den dømte kvinde ikke kunne modtage passende juridisk rådgivning.
Desværre er dette ikke det eneste tilfælde, hvor der med beklagelse kan påvises klart diskriminerende straffe for forbrydelser og undladelse af at forsvare kvinder i retssystemet. Dette er desværre snarere reglen end undtagelsen. Hvordan kan et system betragtes som retfærdigt, f.eks. når det finder et voldtægtsoffer skyldig i en sådan forbrydelse?
Der er brug for strukturel forandring i Saudi-Arabien, og EU må hjælpe såvel dem, der arbejder uden for som dem, der arbejder inden for landet, med at opnå dette. Der er ingen relativisme af betydning i den forbindelse. Menneskerettigheder, der omfatter kvinders rettigheder, er og skal være universelle og forsvares i enhver sammenhæng.
Jeg tilslutter mig derfor hr. Svenssons anmodning, og jeg anmoder endnu en gang Kommissionen og Rådet om at benytte enhver mulig lejlighed til at bede de saudiarabiske myndigheder om at foretage passende strukturelle og institutionelle ændringer for at fjerne enhver form for diskriminering af kvinder, herunder anerkendelse af alle deres rettigheder, såvel i det private som det offentlige liv, navnlig i politiske, retlige og juridiske kredse.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Fru formand! Saudi-Arabien er et land, hvor lovgivningen indføres i henhold til Wahabiprincipperne, som er den mest radikale sunnitendens i Islam. Den politiske, sociale og religiøse frihed er betydeligt begrænset, og afstraffelse med pisk, amputation af hænder eller fødder samt dødsstraf tildeles dagligt.
I et land, som er blevet kaldt "en menneskerettighedsørken" af Human Rights Watch, er det hovedsageligt kvinder, som udsættes for de mange former for diskriminering i det private og offentlige liv. Kvinders identitet blev først officielt anerkendt i 2001, hvor kvinderne fik udstedt identitetsdokumenter med billede. Inden dette skulle de bevise deres identitet ved at anvende et familieidentitetsdokument med billede af deres mand eller far. Selv hvis de har råd til en bil, må de ikke køre bil. De må studere, men lektioner, der afholdes af mænd, ser kvindelige studerende på video. De er frataget retten til at stemme, og det tilfalder udelukkende mænd at træffe afgørelser om skilsmisse og børnepleje.
Kvinder udsættes gang på gang for uretfærdige og stødende retslige domfældelser. Tilfældet med pigen fra Qatif vedrører et 19-årigt gruppevoldtægtsoffer, som blev dømt til 200 piskeslag og seks måneders fængsel for at have været alene med en fremmed mand på tidspunktet for hendes bortførelse.
Selv om Saudi-Arabien har undertegnet forpligtelserne i konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder, overholder landet dem ikke. Myndighederne må starte med at ophæve alle restriktioner mod kvinder, hvad angår fri bevægelighed, og tage skridt i retning af en gradvis stigning af kvinders inddragelse i den politiske beslutningstagning på lige fod med mænd. Kvinder skal have almindelig adgang til beskæftigelse på alle administrationsniveauer og mulighed for at udføre alle offentlige funktioner.
Der må desuden kræves indførelse af et totalt forbud mod anvendelse af pisk og anden nedværdigende korporlig afstraffelse, idet dette er en krænkelse af den internationale lovgivning og FN's konvention mod tortur, som Saudi-Arabien har undertegnet.
Paulo Casaca
for PSE-Gruppen. - (PT) Fru formand! Jeg vil gerne stemme i med dem blandt alle de andre medlemmer, som har talt, og navnlig påpege, at vi fejrer det europæiske år for lige muligheder for alle, og lige muligheder kan pr. definition ikke have nogen grænser, og vi kan simpelthen ikke forblive passive over for det, der sker med kvinder i Saudi-Arabien samt resten af Mellemøsten som helhed.
Jeg vil især gerne tage et spørgsmål op, som hr. Tannock har rejst, og som specielt vedrører retten til at køre bil. Komitéen for kvinders ret til at køre bil blev oprettet i Riad den 27. september. Den 6. november mindedes komitéen 17-årsdagen for demonstrationen mod dette forbud, den har allerede indsamlet ca. tusind underskrifter, og den har stor styrke. Det ledes af fire saudiarabiske kvinder. Jeg vil gerne opfordre hele Europa-Parlamentet, navnlig formandskabet, til fuld støtte til dette saudiarabiske initiativ, og jeg vil også gerne minde Dem om, at der ud over Saudi-Arabien for øjeblikket forekommer endnu mere alvorlige situationer i Irak. Jeg minder om henrettelsen i år i Basra af 40 kvinder for ikke at have overholdt de tøjkrav, som nu pålægges i Irak, et land hvor kvinder havde stemmeret før kvinder i Portugal, og hvor den mest barbariske fanatisme indføres. Vi kan heller ikke blive ved med at forholde os passive over for den situation.
Toomas Savi
for ALDE-Gruppen. - Fru formand! Når vi beskæftiger os med kvinders rettigheder i Saudi-Arabien, er der noget, vi må huske, nemlig at religion og stat ikke er adskilt i islamiske samfund. Staten er religionen og vice versa. Det manglende hensyn til kvinders rettigheder stammer fra islamisk lovgivning, og hvis vi forstår og har dette simple faktum for øje, kan vi måske rykke et skridt nærmere mod en forbedring af situationen.
Vi kan ikke pålægge vores værdier, som går ud over vores judæo-kristne traditioner, men vi kan åbne en dialog med opfordring til gensidig forståelse, som er grundlaget for en reform, idet adskillige forestillinger, der ikke svarer til vores syn på verden, nu modbevises.
Når det er sagt, må det nævnes, at situationen for kvinder i Saudi-Arabien er frygtelig, og det haster med at gøre noget. Jeg opfordrer derfor indtrængende mine kolleger til at støtte denne betænkning enstemmigt.
Koenraad Dillen
(NL) Fru formand, mine damer og herrer! Drøftelsen, vi fører her i dag om Saudi-Arabien, navnlig den frygtelige situation for kvinders rettigheder, bør faktisk udvides til at dække en stor del af den islamiske verden. Kun få, f.eks. den nederlandske borger, Ayaan Hirsi Ali, tør at stå frem om dette. Diskrimineringen og undertvingelse af kvinder har rod i selve islams hellige tekster.
Diskriminering af kvinder i Saudi-Arabien og næsten hele den islamiske verden har basis og begrundelse i Koranen. Dette er en grundlæggende sandhed, som vi må turde anerkende i denne debat. Det blev demonstreret for nylig i Sudan, hvor en 54-årig lærer blev straffet med 15 dages fængsel for at have kaldt en teddybjørn Mohammed, indtil vedkommende blev tilgivet takket være pres fra det internationale diplomati. I Saudi-Arabien blev en 20-årig kvinde offer for gruppevoldtægt, men blev selv dømt. Det kan ikke blive mere symbolsk end dette.
Saudi-Arabien er imidlertid allieret med USA og kan selvfølgelig slippe af sted med lidt mere. Saudi-Arabien er trods alt ligesom Kina et rigt land, og vi kan vove at være mere fleksible, når de noble principper, vi så ofte har drøftet denne uge, står på spil. Europa bør derfor også opfordre Washington til at lægge al sin vægt bag en forbedring af situationen i Saudi-Arabien.
Günter Verheugen
Fru formand, mine damer og herrer! Kommissionen er overordentlig taknemmelig for lejligheden i dag til at sige noget om situationen for kvinders rettigheder i Saudi-Arabien.
Den sag, der ligger til grund for Deres beslutningsforslag, giver anledning til største bekymring: En ung kvinde blev, efter en gruppevoldtægt af syv mænd, dømt til 200 piskeslag og et halvt års fængsel. EU har handlet omgående i denne sag. EU-trojkaen har sendt en demarche til den saudiarabiske regering i Riad og givet udtryk for sin bestyrtelse over dommen i retten i El Katif. Dommen strider ikke kun entydigt mod Saudi-Arabiens internationale forpligtelser, i særdeleshed mod konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf. Denne dom vender også skyldsprincippet på hovedet, idet offeret bliver erklæret skyldig.
Med denne sag kommer endnu en gang et land i rampelyset, hvor diskriminering af kvinder desværre hører til dagligdagen. Europa-Parlamentet har flere gange med rette opfordret den saudiarabiske regering til at ophæve indskrænkningerne i kvinders bevægelsesfrihed, bl.a. forbuddet for kvinder mod at køre bil. Denne opfordring gælder også begrænsningerne for kvinders adgang til beskæftigelse såvel som indskrænkningerne i deres status som juridisk person og deres repræsentation i retssager. Jeg deler fuldstændigt Parlamentets bekymring over kvinders situation i Saudi-Arabien.
Samtidig er Saudi-Arabien som medlem af FN's Menneskerettighedsråd forpligtet til at beskytte og fremme menneskerettighederne. Saudi-Arabien er medunderskriver af konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder. Ganske vist har landet ratificeret konventionen med et forbehold, ifølge hvilket kongeriget i tilfælde af en modsætning mellem konventionens bestemmelser og de islamiske retsnormer ikke er forpligtet til at overholde eventuelle bestemmelser i konventionen, der er i modstrid med denne ret. EU har flere gange opfordret Saudi-Arabien til at ophæve forbeholdene over for denne FN-konvention - især med henblik på gennemførelsen af lige rettigheder for kvinder og mænd, hvad angår deres børns statsborgerskab - og vil vedblive med at gøre dette.
Menneskerettighedsspørgsmål såsom kvinders forhold er regelmæssigt genstand for demarcher fra EU til Saudi-Arabien. EU minder Saudi-Arabien om dets forpligtelser ifølge de internationale menneskerettighedsstandarder, sætter den nødvendige ligebehandling af kvinder og mænd og bekæmpelsen af vold mod kvinder på dagsordenen og opfordrer Saudi-Arabien til at beskytte og fremme kvinders menneskerettigheder.
To forandringer, som vi for nylig har observeret, kunne - jeg siger dette med stor forsigtighed - kunne måske tyde på et vist fremskridt i Saudi-Arabien.
Således har det saudiarabiske selskab for menneskerettigheder i maj i år præsenteret deres første rapport om menneskerettighedssituationen i Saudi-Arabien. I denne rapport bliver krænkelser af kvinder, fanger og arbejdstageres rettigheder samt uretfærdige domsafsigelser offentliggjort. Den saudiarabiske regering bør ubetinget handle og følge op på denne rapports resultater og anbefalinger.
Yderligere har kong Abdullah bebudet en grundlæggende reform af retsvæsenet i oktober, som skal styrke dommernes uafhængighed og forenkle bevisindsamlingen efter sharialovgivningen under opsyn af den øverste domstol.
For et land som Saudi-Arabien er det opmuntrende skridt. Derfor skal vi ikke kun, hvornår det end er nødvendigt, gøre opmærksom på menneskerettighedskrænkelser i Saudi-Arabien, men vi bør også udtrykkeligt bifalde og støtte de reformer, der for nylig forsigtigt er begyndt at vise sig.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag efter forhandlingerne.
