Slavnostní zasedání - Maďarsko
Předseda
Pane prezidente Schmitte, vážení hosté, dámy a pánové, vítáme vás, pane Schmitte, jako někoho, kdo byl ještě nedávno kolegou poslancem našeho Parlamentu. Dnes jste s námi v úplně jiné úloze než kdykoliv předtím. Často jste seděl v tomto křesle, pane prezidente, a předsedal jednáním našeho Parlamentu. Proto je pro nás velkým potěšením, že dnes podporujete maďarské předsednictví, a rovněž, že dnes v Evropě pracujete na vytvoření klimatu příznivého pro Evropský parlament, protože víte, jak důležitá je tato sněmovna - jak důležitá je pro občany, kteří žijí v naší zemi, a pro rozhodnutí přijímaná v Evropské unii.
Dnes budeme hlasovat o zprávě předložené paní Járókaovou. Jedná se o záležitost důležitou pro nás všechny, protože romská menšina je nejpronásledovanější menšinou v Evropě, ale rovněž největší evropskou menšinou. Máme jak vůli, tak prostředky, abychom tento problém postupně řešili. Zpráva paní Járókaové k tomu výrazným způsobem přispěje. O tom nepochybujeme.
Rovněž je důležité, že se otevíráme balkánským státům. Dobře si pamatujeme, pane prezidente, že jste během šesti let naší spolupráce přikládal velký význam rozšíření Unie, které by zahrnovalo země západního Balkánu. V nich se musí skutečně vyřešit mnoho problémů. Dotčené země musí být nejprve připraveny, ale pak jejich členství v Evropské unii pomůže při řešení mnoha problémů i nám. Chtěli bychom vám rovněž poděkovat za to, co v tomto ohledu děláte.
Možná si moji kolegové vzpomenou na dny, před mnoha lety, když jste vyhrál zlaté olympijské medaile. Poté jste vložil celé své srdce do služby olympijskému hnutí a nyní, jako státník, zastupujete svou zemi, a také Evropskou unii, mimo Unii i v Evropě. Za to bychom vám chtěli poděkovat. Velmi nás zajímá, co se chystáte říci.
Pál Schmitt
prezident Maďarské republiky. - (HU) Budu hovořit ve svém mateřském jazyce, maďarštině. Pane předsedo, vážení poslanci, dámy a pánové, stojím zde před vámi s velkým potěšením a velkou hrdostí. Bylo mi potěšením vrátit se na tuto významnou scénu mého života a kariéry, k mým přátelům a spolupracovníkům, do Evropského parlamentu, jehož poslancem jsem byl šest let. Děkuji vám, že jste mě pozvali.
Pane předsedo, co bych před rokem dal za dvacet minut času pro svůj projev! Je to tu vlivné místo, kde se toho každý politik, každý veřejný činitel může hodně naučit. Myslím, že není náhoda, že se mezi těmito lavicemi objevilo mnoho prezidentů a ministrů. Je to dobrá zpráva pro Evropu, protože získává přední politiky, kteří absolvovali tuto ne vždy jednoduchou školu evropského dialogu, kteří spatřili své vnitrostátní záležitosti z evropské perspektivy a kteří byli nejen schopni hájit své zájmy, ale rovněž se naučili, jak je uvést v soulad. Toto je odkaz evropské civilizace a toto je rovněž dnešním posláním.
Evropský parlament je nejlepším příkladem, jak důležitou úlohu hraje v evropském myšlení parlamentarismus a kultura veřejných diskusí. Parlament, od Lisabonské smlouvy obdařený rozšířenými pravomocemi, je zárukou demokratického rozhodování. K jeho tradici patří vzájemná otevřenost a pozornost. Proto Maďarsko, jako stávající předsednická země Rady Evropské unie, s Evropským parlamentem ochotně spolupracuje, protože toto není pouhý legislativní tavicí kotlík, ale, mohu-li to tak vyjádřit, více než to: je duší Evropy.
Dámy a pánové, Evropa skutečně nemá jen trh, měnu, politiky a zákony, ale má rovněž duši a ducha. Plně chápu, že se zdejší každodenní práce týká především praktických detailů. Avšak krize z poslední doby ukázala, co se může stát, když se k osudu lidí přistupuje z čistě finančního nebo technokratického hlediska a když se zapomíná na hlavní zásady stability.
Jean Monnet, kterého ctíme jako jednoho z otců poválečné spolupráce a který, přestože byl ekonom, nesnil o pouhé ekonomické jednotě Evropy, kdysi řekl: "Potřebujeme skutečně evropské úsilí. Nevytváříme koalici států, sjednocujeme lid." Následující myšlenky vyjádřené Jeanem Monnetem platí i dnes, přestože byly vyřčeny před šedesáti lety: "Jsme zde, abychom se chopili společného úkolu - nevyjednávat výhody pro náš vlastní národ, ale usilovat o výhody pro všechny. Řešení dosáhneme pouze tehdy, pokud z našich diskusí odstraníme všechny partikularistické postoje. Pokud my, kteří jsme se zde shromáždili, dokážeme změnit naše metody, postupně se podle toho změní i postoj všech Evropanů."
Od té doby uplynulo více než šedesát let. Bereme však stále vážně tyto myšlenky, které nám ukázaly cestu? Tato aliance byla od samého počátku více než jen Společenstvím uhlí a oceli. Její otcové zakladatelé jí vdechli život jako závazku míru, jako úkolu vytvořit silnou Evropu. Uznávám, že není vždy snadné nalézt společného dělitele pro půl miliardy občanů v dnešní rozšířené Evropě, v Evropě s 27 členskými státy. Spatřuji, pokud dovolíte, zvláštní půvab ve skutečnosti, že Maďarsko mohlo převzít mandát rotujícího předsednictví právě nyní, uprostřed hlubokých dilemat, tvrdých zápasů a závažných otázek, protože v takových chvílích je nejvíce zapotřebí kvalit, kterými má země disponuje.
Skutečně, bitvy současnosti nemůžeme nikdy vybojovat bez ducha našich předků. Nicméně my Maďaři můžeme být oprávněně hrdí na to, že - abych citoval maďarského skladatele Ference Liszta, který se narodil před 200 lety - "jsme syny národa svobodného ve své podstatě". Žijeme v zemi, která byla díky králi svatému Štěpánovi vytvořena jako tolerantní, vstřícné a mnohonárodní křesťanské společenství, má více než tisíciletou historii státnosti a během revolucí prokázala svůj hluboký smysl pro svobodu. S blížícím se maďarským národním svátkem 15. března si musíme vzpomenout na mnoho, mnoho bojů vybojovaných Maďary, například válku za nezávislost a revoluci v roce 1848, a buďte si jisti, že i revoluci a boj za svobodu v roce 1956, které si možná někteří z vás, mnozí z vás starších, pamatují, kdy jsme si zde v Evropě vybojovali určité právo a respekt. Navíc nám to nikdy nedovolilo zapomenout na bratrství a solidaritu. My Maďaři jsme bojovali příliš mnoho na to, abychom byli neteční k bojům druhých a beze slova přecházeli problémy ostatních lidí.
Proto se zvláštní vnímavostí sledujeme všechny události, které se nyní odehrávají na jih od nás v arabském světě. Vyjadřujeme pochopení pro lidskou touhu po svobodě, pro vlastnost, která bezpochyby žije v srdci každého člověka a každého národa. Není žádný div, a není ani žádné překvapení, že se toto odehrává. Touhu po svobodě jakéhokoliv národa nelze potlačovat věčně. Dříve či později vybuchne. Je společnou povinností Evropské unie, aby chránila zájmy vlastních občanů a aby zůstala věrná svým humanitárním závazkům. Musí vlastními prostředky podporovat mírový přechod a - v dotčených zemích - prosperitu v rodné zemi.
Dámy a pánové, nebo mohu-li vás tak oslovovat, kolegové a přátelé, protože hovoříme o solidaritě, dovolte mi uvést několik pojmů Schumanova plánu, jako jsou "faktická solidarita", "tvůrčí úsilí", "fúze zájmů" a "hlubší společenství". Jsem upřímně přesvědčen, že tyto pojmy, na které můžeme narazit ve všech dokumentech EU a ve všech projevech, neztrácí svůj význam. Jsem si jist, že se jedná o hluboké pocity, na jejichž základě bylo možné tehdy vybudovat evropskou jednotu a provést poválečnou obnovu a které nakonec rovněž přivedly země východní a střední Evropy utlačované diktaturou zpět sem, do tohoto společenství.
Každý bod programu maďarského předsednictví tyto základní hodnoty stanoví jako cíle. Vše, co plánujeme a o co se snažíme, lze popsat dvěma slovy, dvěma slovy, jež se často používají, ale která neztratila nic ze své síly: odpovědnost a solidarita. Prosím, dovolte mi to v několika bodech vysvětlit. Co myslíme solidaritou a odpovědností? Solidarita je vyžadována ve finančních záležitostech. Uvědomujeme si, že ochrana eura je první ze všech našich společných úkolů. Je to záležitost všech členských států, opakuji, všech členských států, protože konkurenceschopnost Evropské unie je důležitá pro země uvnitř i vně eurozóny a závisí na nás všech společně.
Maďarsko jde již nyní dobrým příkladem, když stanoví přísná právní omezení na státní zadluženost v ústavě, na které se pracuje. Maďarsko se rozhodlo přijmout přísná opatření ke snižování výdajů, aby snížilo své současné dluhy a aby snížilo svůj schodek pod evropský průměr.
Avšak s respektem očekáváme, že země používající euro znovu získají důvěru ve společnou měnu. Zavedení evropského semestru slouží společné konkurenceschopnosti: umožní členským státům, aby se vzájemně informovaly o svých rozpočtových plánech před vnitrostátním schválením a umožní nám stanovit konkrétní cíle pro jednotlivé země. Osobně bych byl potěšen, kdyby k jeho zavedení došlo během maďarského předsednictví, a kdyby mohl být dokonce nazýván budapešťským semestrem.
Prosím, dovolte mi znovu použít slova Jeana Monneta, který se domníval, že je důležitou vlastností a důležitým cílem závazku Společenství, aby státy - cituji - "namísto konfrontace umožnily vzájemné ovlivňování a případně přirozeně zahájily dialog, společnou akci". Vím, že společná akce má stále své sporné otázky, ale upřímně doufám, že budou úspěšně objasněny před ekonomickými a finančními rozhovory, které jsou očekávány v brzké době.
Kouzelným slovem je prevence. Ta může pomoci zajistit, že finanční krize nezastihnou Evropskou unii neinformovanou a umožní vhodnou reakci na ně, protože je vždy snazší krizi předcházet, než se z ní zotavovat.
Musíme převzít odpovědnost za uzavření mezery v rozvoji. I ve společenství této velikosti může solidarita znamenat všímavost k osudu jednotlivých lidí na jedné straně, a k osudu malých i větších společenství, celých regionů na straně druhé. Občané Evropské unie si zaslouží rovné příležitosti. To může být podporováno správnou politiku soudržnosti, jejíž hlavní základní kameny již byly úspěšně schváleny. Je důležité, aby se Evropa nerozdělila ani z hlediska konkurenceschopnosti.
Obrat k solidaritě a jednotě na energetickém trhu, úsilí o rozvoj jednotného energetického trhu úzce souvisí se soudržností. Cílem je snížení energetické závislosti a zranitelnosti a zajištění neomezeného toku plynu a elektřiny v celé Evropě. Události v severní Africe jsou rovněž připomenutím, jak důležité je snižování jednostranné závislosti a propojování dosud samostatných energetických sítí. Rozvoj je nezbytný pro dokončení jednotného energetického trhu, finanční prostředky jsou potřebné pro rozvoj a pro nalezení finančních prostředků je třeba široká dohoda.
Převzetí odpovědnosti je nezbytné rovněž na makroregionální úrovni. Stejně jako barcelonský proces na jihu Evropy a strategie pro region Baltského moře v severní polovině poskytly rámec pro harmonizaci regionálního rozvoje, tak nyní i země střední a východní Evropy hledají možnosti účinnější spolupráce. Za účasti 14 zemí a v rámci zhruba 40 programů se formuje strategie pro region Dunaje, což je vynikající doklad toho, že sousedství, často zmiňované jako geografické omezení, lze rovněž vnímat jako geopolitické aktivum. Velmi vzhlížíme k Dunaji jakožto jednomu z našich přirozených pout a řece naší věčné vzájemné závislosti, která nám pomůže v pokroku díky strategii, jejíž přijetí se očekává v červnu, která nám pomůže jako zelený koridor, jako ekonomický potenciál, jako hnací síla společných podniků, jako rozvíjející se dopravní cesta a fakticky i jako kulturní spojení. Maďarsko jedná jako iniciátor při navrhování této strategie, a pokud jde o praktické úkoly, organizuje činnost v oblastech správy společných vod a ochrany životního prostředí.
Musíme přijmout odpovědnost na našich hranicích. Evropa musí být schopna reagovat na rychlé změny ve světě. Avšak žádné probíhající změny neospravedlňují naše jednání proti vlastním zájmům, když těkáme ze strany na stranu, což pouze posiluje efekt, že již nic nebude plynout snadno.
Uvědomuji si, že mnoho lidí pohlíží na problematiku jižního a východního sousedství jako na otázku buď a nebo, přičemž tvrdí, že nám současná situace přikazuje, abychom veškerou pozornost zaměřili na jižní hranice Evropské unie. Avšak na změněné podmínky - a musíme připustit, že tyto změněné podmínky budou existovat vždy - budeme moci správně reagovat pouze tehdy, pokud jinak zůstaneme pevni ohledně všech směrů kompasu. Pokud na to Evropská unie zapomene, bude jednat proti vlastním zájmům a sama se oslabí. Neočekávané situace mohou snadněji nastat vždy, když nebudeme držet krok s událostmi, a naopak: každý nově vzniklý problém lze lépe zvládnout, pokud existují dobře fungující vztahy.
Východní partnerství není ani maďarskou, ani polskou prioritou. Přestože se to jeví jako náš přístup k dané situaci, jedná se o obecnější předpoklad. Nic to nedokazuje jasněji než skutečnost, že budeme společně s našimi polskými přáteli hostit během jejich předsednictví summit Východního partnerství.
Rovněž je třeba, abychom hovořili o solidaritě, kterou bychom měli ukázat v případě zemí čekajících na rozšíření. Aliance států, které založily Evropskou unii, měla vždy dveře otevřené, přičemž tvrdila, že se členem společenství může stát jakákoliv demokratická země, která si bude přát přistoupení ze své vlastní svobodné vůle a která přijme základní zásady EU. Na jedné straně to znamená, že pro příslušnost k alianci existují jasné podmínky. Na druhé straně to znamená, že musíme mít rovněž odpovědnost za země mimo Evropskou unii, za všechny ty státy, které považují členství za svůj cíl a které o to seriózně usilují. Touha po přistoupení si zaslouží jasné odpovědi, jasné požadavky a jasný harmonogram a jasnou perspektivu pro země západního Balkánu, ale i pro Turecko a Island.
Pokud jde o odpovědnost za menšiny, dovolte mi, abych citoval článek 3 Lisabonské smlouvy: "Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin." Kulturní rozmanitost je skutečnou esencí Evropy, zdrojem její vitality. Jako národní prohlášení předchozích slov budou mít v Maďarsku v příštím národním shromáždění - které bude mimochodem od roku 2014 o polovinu menší - všechny menšiny v zemi vlastní parlamentní zastoupení.
Způsob, jakým Maďarsko zastupuje osud Maďarů žijících v zahraničí, je v úplném souladu se stejnou zásadou. Nacházíme se v nezvyklé situaci. Máme ústavní povinnost chránit práva menšin původních maďarských komunit žijících v jiných zemích, jejich právo používat vlastní jazyk a právo na autonomii. Mohli bychom se nazývat dobrými Evropany, pokud bychom tak nečinili? Právě Evropská unie nám poskytuje právní a intelektuální rámec, kde už tento problém fakticky problémem není. Nyní můžeme konečně překonat historické křivdy - bez oplakávání našeho geografického rozdělení - a oslavovat naše duchovní a intelektuální partnerství bez jakéhokoliv územního nároku. To jsme zakotvili do práva. Tím, že stát udělí svým menšinám práva, stane se silnějším, nikoliv slabším. Pokud tak učiní, získá loajální, spokojené, občany se sebeúctou, kteří významně zpestří rozmanitost svou kulturou a svými tradicemi.
Konečně mi dovolte zmínit romskou strategii, jak již to učinil pan Buzek. Maďarské předsednictví považuje předložení efektivní a životaschopné romské strategie pro Evropskou unii za jeden ze svých nejdůležitějších úkolů. Paní Lívia Járókaová to již učinila. Jsem přesvědčen, že tento společný akční plán potřebujeme. Avšak k vymýcení chudoby je kromě sociálních opatření nezbytné důsledné odmítnutí předsudků a rozvoj a podpora kulturního a vzdělávacího prostředí. To všechno není, více než cokoliv jiného, otázkou dohody a peněz, ale naší lidskosti a vynalézavosti.
Pane předsedo, dámy a pánové, všichni si uvědomujeme, že rotující předsednictví je vždy hlavně o pokroku v rámci stávajících procesů. K tomu jsou třeba dvě zdánlivě protikladné vlastnosti: pokora a houževnatost. Pokora ve společných zájmech a houževnatost při jejich zastupování jsou vlastnosti, které mohou vést k úspěchu. Na konci našeho volebního období pro nás bude měřítkem toto: zdali jsme zbloudili z vyznačené cesty, nebo zdali se nám podařilo přivést dialog zpět k základním, podstatným a konstruktivním záležitostem.
Proto je úkolem našeho předsednictví, aby bylo hnací silou procesů. Protože jsme týmovým hráčem: je to rovněž tím, co představuje koncepce trojího předsednictví. Je možné podávat dobrý výkon na individuální úrovni, ale pouze pokud zůstává nejdůležitější služba společenství, nebo raději týmu. Mnoho věcí je třeba přehodnotit, protože je stále více zjevné, že jsme nepostavili náš nový evropský život na dostatečně pevných základech. Doba strávená hledáním cesty vpřed se zdá být i v Evropě u konce. Mám sklon domnívat se, že v tomto ohledu vidím šťastnou konstelaci hvězd. Nyní má Evropská unie úřadující předsednickou zemi, která provádí přesně ty strukturální změny, jež jsou očekávány rovněž v EU. Velké, špatně fungující systémy, u nichž panuje přesvědčení, že nejdou změnit, musí být reorganizovány a přehodnoceny a jsou nezbytné podmínky, které umožní lépe čelit krizím a které podpoří rozvoj a ochrání konkurenceschopnost.
Skutečnost, že se dnes v Maďarsku vše týká změny a obnovy, nás činí mnohem vnímavější k vytváření společné evropské budoucnosti. Máme tedy zkušenost, která dokládá, že se musíme vrátit k účinnému zastupování zájmů společenství. Maďaři čekají, že jejich vedoucí představitelé a politici - na něž byla mimochodem převedena svrchovaná pravomoc v rozsahu v Evropě bezprecedentním - vytvoří rámec pro nový život a vyjádří základní zásady pro naši budoucnost prostřednictvím silných zákonů a vhodné ústavy, a za to je povolají k odpovědnosti. Naší hlavní zásadou je vždy schvalovat zákony, které určí naši budoucnost podle norem EU, evropské tradice a občanských svobod.
Vznik platné maďarské ústavy, pokud mi dovolíte říci o tom pár slov, se datuje do roku 1949. V tomto roce již ve šťastnější polovině Evropy existovala myšlenka společného trhu a byla blízko své realizace. Ve stejném roce se komunistický režim sám svými vykonstruovanými procesy vyloučil z Evropy. Země ztratila svou nezávislost, protože byla na desetiletí pohlcena sovětskou sférou vlivu. Byli jsme odříznuti od skutečné Evropy, od společenství, k němuž jsme díky svým tradicím vždy patřili. Stáhla se nad námi mračna.
Co mohl ztratit stát založený na lžích, to si Maďaři uchovali jako národ. Proto to považuji za důležité a za velmi vypovídající, že si s sebou maďarská ústava od letošního roku ponese rok 2011, kdy jsme se, jako určitý historický dar, jako určitá forma nápravy, mohli poprvé ujmout předsednictví Evropské unie. Je to poprvé, co můžeme skutečně dokázat svou oddanost demokracii prostřednictvím spousty práce a rovněž za pokojných, konstruktivních podmínek a jsme schopni zapojit naši maďarskou rozhodnost do služby společenství.
Jsem přesvědčen, že v životě národa přijde správný čas k vypracování ústavy vždy, když je dostatečně silný na to, aby si uvědomil své chyby z minulosti a hájil pravdy, které budou platné po mnohá desetiletí, a je dostatečně rozhodný k tomu, aby dovedl do konce, co začal. Přinejmenším stejně tak důležitá je skutečnost, že budujeme evropské základy. Garantuji vám a ujišťuji vás, že se budeme držet Listiny základních práv Evropské unie jako normy pro kapitolu nové maďarské ústavy týkající se lidských práv.
Dámy a pánové, jsem šermíř, a v této disciplíně jsem se zúčastnil olympijských her, takže mi kovový zvuk srážejících se mečů není neznámý. Nicméně si nemyslím, že bychom měli na dnešní politické scéně soutěžit o to, kdo prohraje, a nad druhým triumfovat silou. Historie nám nedala mandát, abychom se pouze zapojovali do politických šachových partií a taktických bitev o prestiž, ale abychom se věnovali tomu zásadnímu, posilování soudržnosti a hledání konsensu.
Evropané potřebují úspěšnou, vítěznou a silnou Evropu, Evropu, která bude současně založena na společenství zájmů a hodnot, v němž budou silné i národy. Přesně tím je ambiciózní program, kterému říkáme Evropa 2020.
Dámy a pánové, prosím dovolte mi, abych svůj projev zakončil myšlenkou právem populárního maďarského spisovatele Sándora Máraie, která se vztahuje k Evropě. Cituji: "Je třeba, abychom dále budovali tento způsob života. Je třeba, abychom jej naplnili vším, co je moderní, a abychom zachovali vše, co má nadčasovou platnost. Máme vše, co potřebujeme, vším, co potřebujeme, je víra a nezlomná vůle, víra v naši úlohu a vůle k boji proti tyranii hlouposti a vzteku. Kde může evropská práce začít? Kde mohou začít Maďar? Domnívám se, že již začal". Konec citátu. Jediné, co k tomu mohu dodat, je, aby tomu tak bylo.
Děkuji vám za pozornost.
Předseda
Pane prezidente Schmitte, to byla důležitá slova a vaše definice má velkou cenu. Evropský parlament není pouze zákonodárnou, ale opravdovou duší Evropy. Citáty Jeana Monneta o duchu integrace, dialogu a společném jednání, společných akcích, jsou pro nás velmi významné. Je velmi důležité, abychom měli na paměti Schumanův plán: založený na solidaritě, především na počátku Evropské unie a poté v devadesátých letech, minulé století ve střední a východní Evropě, dnes na finančních trzích a ve velmi blízké budoucnosti ve Středomoří. Děkuji vám za vaše postřehy o dnešních činnostech a o dnešních činnostech a dnešních hrozbách, kterým čelí Evropská unie. Velmi vám děkuji za váš projev. Budeme si vaše slova a vaše postřehy pamatovat.
(Potlesk.)
