Přechodná úprava pro dvoustranné dohody o investicích mezi členskými státy a třetími zeměmi (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva pana Carla Schlytera jménem Výboru pro mezinárodní obchod o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví přechodná úprava pro dvoustranné dohody o investicích mezi členskými státy a třetími zeměmi - C7-0172/2010 -.
Carl Schlyter
Paní předsedající, řešení této otázky je velmi složité. Dvoustranných dohod o investicích máme více než tisíc. Podle Lisabonské smlouvy tyto dohody spadají do pravomoci EU. Jak bychom měli tuto situaci řešit?
Ukazuje se, že řešení není nijak snadné. Uspořádali jsme mnoho setkání a pokoušeli jsme se nalézt společný postoj, ale bez úspěchu. Měl bych to říci otevřeně. Budeme o tom muset hlasovat a uvidíme, jaký bude postoj Parlamentu. Ocenil bych, kdybychom se bývali všichni shodli na nějakém postoji v zájmu lepší pozice při zahájení jednání s Radou. Pak bychom mohli bránit pravomoci a principy Parlamentu stanovené ve Smlouvě. K tomu však nedošlo, protože se jedná o citlivé téma, především pokud jde o to, jak se vypořádat se starými dohodami. Pokud se týká nových dohod, v jejichž vyjednávání členské státy pokračují a jež jsou oprávněny uzavírat, nepochybně jsme se mohli dohodnout na politice, jež by se vyznačovala rozumnou rovnováhou mezi právy investorů a dalšími právy.
U starých dohod to však bylo obtížné, a proto jsem zachoval kompromisy, které jsme navrhovali ve Výboru, jelikož bylo hlasování velmi vyrovnané. Pořád doufám, že budeme mít pokrokovější názor na investiční dohody, než tomu bylo u mnoha těchto starých dohod, podle kterých jsme my investovali do jiných zemí. Dnes směřuje přinejmenším stejné množství investic do našich členských států. Musíme tedy zajistit, abychom v naší politice měli nezbytný prostor, a také, aby se investice přizpůsobily vyspělejším moderním metodám práce, pokud jde o sociální záležitosti a záležitosti v oblasti životního prostředí. Tuto část Smlouvy musíme hájit. Investiční politika k ní musí přihlížet. Jak jsem řekl, budeme muset počkat, jak dopadne zítřejší hlasování.
Další problém, s nímž se tu potýkáme, představuje skutečnost, že nemůžeme použít ani argumenty pro poskytování maximální ochrany investic. To není správný způsob, jak vytvořit právní jistotu. Jelikož je nová obchodní politika vyváženější, musíme mít také vyváženější pohled na to, co může maximální ochrana znamenat. Rozhodně nechceme poskytovat maximální ochranu společnostem vlastněným třetími zeměmi či dokonce společnostem vlastněným státy s diktátorskými režimy na úkor lidských práv i životního prostředí. Doufám, že této rovnováhy budeme schopni dosáhnout. Nejde o to, že bychom měli dohody o investicích využívat k dosažení sociálních cílů, ale o to, že by nám tyto dohody neměly bránit v dosažení sociálních cílů a cílů v oblasti životního prostředí. Jedná se o obsáhlou debatu.
Další důležitá debata se týká transparentnosti. Uvědomujeme si, že Parlament a EU získaly nové pravomoci. Odpovědnost nyní leží na Komisi. Proto musí mít také přístup k dokumentům. Musíme zvýšit transparentnost. Mnoho těchto dohod bylo sepsáno v době, kdy k případům urovnávání sporů téměř nedocházelo. Nyní máme více než 300 takových případů a probíhajících postupů. Ty proto musí být podrobeny pečlivějšímu přezkoumání. V naprostém utajení nemůžeme pokračovat a já pevně doufám, že bez ohledu na náš názor na toto propojení politiky a investic v otázce transparentnosti zůstaneme jednotní a budeme bránit otevřenost i nové pravomoci, které nám udělila Smlouva. Skutečně doufám, že tomu tak bude. Doufám proto, že pozměňovací návrh 13 získá vaši podporu. Bez něj totiž nebudeme mít nad těmito postupy naprosto žádnou demokratickou kontrolu. Tu potřebujeme, pokud máme zachovat a hájit právní jistotu.
Také u mnoha jiných zemí, jako jsou například Spojené státy, Austrálie a Kanada, vidíme, začínající tendenci obnovovat své dohody. Bude prospěšné, pokud se budeme schopni dohodnout na modernizaci stávajících mechanismů pro urovnávání sporů a soudních řízení, jelikož jsou zastaralé a je třeba je modernizovat a zvýšit jejich transparentnost. Pak budeme mít investiční politiku odpovídající budoucnosti. Tou se budeme zabývat v jiném kontextu - v debatě o budoucnosti jako takové.
Karel De Gucht
člen Komise. - Paní předsedající, nařízení o přechodné úpravě pro dvoustranné dohody o investicích je významnou legislativní iniciativou. Lisabonská smlouva Unii v oblasti přímých zahraničních investic udělila novou výlučnou pravomoc.
Od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost nadále existuje více než 1 200 mezinárodních dohod týkajících se investic, které uzavřely členské státy a jejichž platnost mezinárodní právo nijak nezpochybňuje. Tyto dohody jsou nicméně neslučitelné s právem EU vzhledem k nové výlučné kompetenci EU v oblasti přímých zahraničních investic. Tyto dohody ale zároveň slouží jako cenný zdroj ochrany evropských investorů působících v zahraničí. Jelikož Lisabonská smlouva neobsahuje ustanovení objasňující status dvoustranných dohod, potřebujeme vytvořit právní jistotu pro investory využívající přínosů těchto dohod tím, že schválíme, aby zůstaly i nadále v platnosti.
Ačkoliv je důležité schválit stávající dohody o investicích, je také důležité počítat s možností podniknout společné kroky k řešení významných problémů, které by mohly nastat, pokud jde o obsah těchto dohod a jejich interakci s investiční politikou EU. Musíme zajistit náležité mechanismy pro jednání Unie, abychom umožnili rozvoj a uskutečňování politiky na úrovni EU. Pokud se týká návrhu Komise, chápu, že nejsložitější problém představuje rozsah takového jednání - pro Parlament a zejména pro Radu.
Před námi tedy stojí úkol nalézt řešení, jež zaručí principy, které jsem právě nastínil, a bude přijatelné jak pro Parlament, tak pro Radu. V této souvislosti si uvědomujeme, že mezi institucemi dosud přetrvávají některé podstatné rozdíly, které je třeba překonat, ale nakonec budeme muset nalézt kompromis v zájmu EU i jejích investorů.
Domníváme se, že základ pro nalezení takového řešení představují pozměňovací návrhy přijaté Výborem pro mezinárodní obchod. Tyto zachovávají základní důvěru v návrh Komise, ale zároveň směřují k případnému kompromisu. S uspokojením shledáváme, že články 5 a 6 ponechávají Komisi pravomoc přezkoumávat dohody o investicích a odejmout oprávnění, pokud by takové dohody způsobily zásadní problémy.
Vzhledem k postojům hlavních protagonistů v tomto procesu budeme muset všichni projevit určitou míru flexibility. Komise je připravena plnit svou úlohu, být flexibilní a napomoci dohodě mezi Parlamentem a Radou, nikoli však za každou cenu. Budeme bedlivě sledovat dodržování hlavních principů našeho návrhu. Je třeba ochránit existenci dvoustranných dohod o investicích, avšak zároveň nemůžeme dohodám dát své bezpodmínečné požehnání, pokud způsobují podstatné problémy.
Komise plně sdílí mínění Parlamentu, že pravomoci týkající se investic by měly být v první řadě vykonávány na úrovni EU, a podporujeme cíl v podobě europeizace jednání o investicích. Musím nicméně jasně prohlásit, že Komise nebude moci jednat se všemi zeměmi, ve kterých se členské státy snaží chránit své investice. Naše členské státy mají uzavřené dohody o investicích s více než 100 zeměmi. Jejich nahrazení bude velice dlouhodobou záležitostí a potrvá několik let. Proto je důležité vytvořit účinný mechanismus, který členským státům za určitých podmínek umožní pokračovat ve vyjednávání a uzavírání dvoustranných dohod o investicích. Takový mechanismus by měl respektovat postupy a pravomoci zúčastněných institucí.
Závěrem je třeba zdůraznit, že se blížíme k rozhodující fázi legislativního procesu a čas začíná hrát významnou roli. Je důležitý, neboť čím déle potrvá přijetí nařízení, tím déle potrvá období nejistoty, což by mohlo u investorů vyvolat právní nejistotu. Doufám, že po hlasování budou moci Parlament a Rada zasednout k jednání, aby v této otázce brzy dospěly k dohodě. Jsme připraveni je tomto snažení aktivně podpořit.
Paweł Zalewski
Paní předsedající, rád bych na úvod poděkoval panu Schlyterovi, jenž jako hlavní zpravodaj výboru vytvořil potřebný rámec k tomu, aby výbor vypracoval návrh, který získá - a také získal - podporu většinu jeho členů. Jak prohlásil pan Schlyter, ať už se zítra stane cokoliv, doufám, že se ve výsledcích hlasování, které nikdo nemůže znát, odrazí práce, kterou výbor vykonal. Ustavení společné investiční politiky Evropské unie představuje velmi významný krok vpřed v evropské integraci. Jestliže spolu firmy v Evropské unii soutěží ve stejném právním rámci a podle stejných pravidel, mělo by to samé platit i v zahraničí; měl by se na ně vztahovat stejný systém právní ochrany.
I já souhlasím s panem De Guchtem. Velmi mne těší, že podporuje návrh vyjednaný výborem, jelikož je to opravdu velmi dobrý kompromis mezi různými stanovisky: kompromis mezi stanoviskem Komise na jedné straně a stanovisky představenými členskými státy na straně druhé, odpovídá zájmům investorů a především skýtá dobré vyhlídky pro budoucí investiční politiku Unie, čímž přináší prospěch Unii jako takové. Je velice důležité, že vytváříme nový systém tak, že nejprve ustavíme pevný právní základ tvořený dohodami, jež platí nyní a které byly vyjednány členskými státy, aby mohl být nakonec ustaven systém ochrany společný pro celou Evropskou unii. Je důležité, aby bylo usnesení, o kterém se bude zítra hlasovat, rychle dojednáno s Radou. To je něco, co je velmi důležité. Doufám, že k tomu dojde ještě v tomto roce, s aktivní účastí a podporou Komise.
Monika Flašíková Beňová
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové. V období globalizované ekonomiky se nám společná obchodní politika Evropské unie zdá být zcela přirozená.
Stejně tak přirozená nám v této souvislosti připadá iniciativa týkající se koordinace investiční politiky na úrovni Evropské unie. Současný systém, založený na množství vzájemně se překrývajících, a někdy i protichůdných, dvoustranných dohod o investicích by měl být v rozumném časovém horizontu nahrazen novým rámcem investičních dohod Evropské unie, který by měl odpovídat horizontálním cílům politik EU. Osobně bych chtěla podpořit, aby byl hlavní důraz kladen na rozvojovou politiku. Souhlasím se zpravodajem, že přechod na nový režim by neměl nastat přes noc, nýbrž by se měl odehrát v rámci předem určeného přechodného období, jehož trvání a pravidla by měly být stanoveny předem, aby se zabránilo právní nejistotě. Bez takového časového plánu by totiž nařízení umožnilo vznik paralelních, potenciálně nekompatibilních režimů pro investice.
Dostatečně dlouhé přechodné období je přitom nezbytné k tomu, aby byl duální systém s otevřeným koncem v investiční politice EU pro Parlament nepřijatelný, jelikož Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že investiční politika plně spadá do pravomoci Evropské unie.
Niccolò Rinaldi
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, jsem panu Schlyterovi vděčný za jeho vynikající zprávu o citlivé otázce, jejíž řešení vyžaduje notnou dávku zdravého rozumu. Ne všechny dohody o investicích lze nahradit evropskými dohodami, ani Komise však nemůže ignorovat dohody, které porušují evropská ustanovení, a souhlasíme se zpravodajem, že je třeba klást důraz na transparentnost.
V ideálním případě bychom měli mít klauzuli, která automaticky zruší 1 200 dohod, jež jsou nyní v platnosti. To by však naneštěstí znamenalo právní nejistotu pro investory a patrně příliš mnoho práce pro Komisi. Naše pozměňovací návrhy ve výboru pro mezinárodní obchod uspěly za prvé v tom, že zajistily, aby byly pravomoci Komise plně respektovány, a za druhé tím, že stanovily, že právní jistota by měla být zaručena.
Některé pozměňovací návrhy, o kterých budeme zítra na plenárním zasedání hlasovat, nyní mohou narušit tento kompromis a rovnováhu, a proto vyzývám své kolegy, zejména zpravodaje a stínové zpravodaje, aby přišli s vyváženým opatřením, které bude akceptovatelné pro všechny.
Helmut Scholz
Paní předsedající, pane De Guchte, dámy a pánové, i já bych rád poděkoval zpravodajovi, panu Schlyterovi, za jeho tvrdou práci a za to, že se v souladu s politickým stylem Evropského parlamentu pokusil nalézt kompromis vyhovující všem stranám, hledal to nejlepší řešení a dospěl k němu na základě spolupráce. Tato otázka není jednoduchá.
Zahrnuje společnou investiční politiku Evropské unie v kontextu mezinárodní obchodní politiky spolu se všemi jejími průvodními dopady na situaci v EU a ve členských státech, pokud jde o sociální a ekonomickou politiku a politiku zaměstnanosti, přičemž posuzuje zájmy finančních skupin, velkého byznysu a hospodářských podniků na jedné straně a odborových organizací a pracovníků na straně druhé.
Proto je důležité, aby bylo takovéto dohody dosaženo na demokratickém základě a aby se občané mohli nadále spolehnout na kontrolní úlohu Parlamentu. Z tohoto důvodu doufám, že zítřejší hlasování ukáže, že kompromis, o který jsme usilovali, má podporu Parlamentu.
William  Dartmouth
jménem skupiny EFD. - Paní předsedající, Lisabonská smlouva je kvůli své sféře působnosti obvykle pokládána za smlouvu ústavní. Nyní však před sebou máme příklad toho, jak Lisabonská smlouva ovlivní, a to nepříznivě, obchod členských států. Vím, že nyní jednáme o přechodných úpravách, podstatné ale je, že Lisabonská smlouva zbavila členské státy práva vyjednávat dvoustranné investiční smlouvy.
Někdy v budoucnu, a zatím není jasné kdy, budou dvoustranné investiční smlouvy spadat do pravomocí Komise. Díky Lisabonské smlouvě se investiční smlouvy mohou stát nástrojem pro naplňování politických cílů Komise - a nejen Komise: můžeme si být zcela jistí tím, že se Zelení budou snažit prosadit svůj politický program, čehož jsme byli opakovaně svědky u obchodních smluv. Pokusí se svůj ekologický program připojit ke každé investiční smlouvě.
Zelení jsou talentovanými politiky - a to říkám s obdivem. Jejich pokusy často uspějí a v důsledku toho budou investice a tím i obchod ve všech členských státech ochromeny a omezeny, zatímco na země mimo EU se tato Entí pantomima Zelených, jestli si vzpomínáte na ony postavy z Pána prstenů, vztahovat nebude. Je to všechno opravdu velmi skličující.
Daniel Caspary
(DE) Paní předsedající, bezpečnost investic, domácích i zahraničních, má klíčový význam pro hospodářský rozvoj v Evropě i v příslušných partnerských zemích. Jediný způsob, jak zajistit stávající pracovní místa nebo jak vytvořit nová místa, je ochránit investice.
Proto pokládám za důležité dvě věci. Za prvé, více než tisíc dohod, které již existují, musí být zachováno. Nedává žádný smysl uvrhnout investory, členské státy a ostatní subjekty do stavu právní nejistoty.
Za druhé, a to je pro nás zvlášť důležité: v budoucnu budeme muset uzavřít mnoho společných evropských dohod, které budou platit pro všech 27 členských států a pro investory z těchto členských států, pokud máme mít také jednotnou úroveň ochrany na evropském vnitřním trhu.
Z tohoto důvodu jsem velice vděčný svým kolegům - panu Schlyterovi jakož i panu Zalewskému, panu Sturdymu a panu Rinaldimu - za to, že se pokusili a že dokázali dospět k širokému konsensu. Domnívám se, že by bylo dobré, kdyby ostatní skupiny tuto otázku znovu zvážily a uznaly, že předložený kompromis skutečně představuje velmi dobré řešení, které se snaží vyhovět všem požadavkům.
Za svou skupinu bych rád opět jednoznačně prohlásil, že si přejeme dobré řešení pro investory, pracovníky a členské státy. Usilujeme o brzká jednání s Radou, aby se tato záležitost neprotahovala, nýbrž aby bylo brzy nalezeno její řešení.
Vzhledem k rozdílům v postojích skupin moje skupina preferuje, aby první čtení skončilo tento týden. Na závěr bych rád dodal, že budeme ve druhém čtení velmi vstřícní při hledání rychlého řešení - a budeme velice vděční, pokud bude takové řešení možné, jinými slovy řečeno navrhujeme, abychom se nedrželi běžného postupu pro druhé čtení a pokusili se dospět k takzvané včasné dohodě ve druhém čtení.
Ještě jednou bych rád poděkoval všem zúčastněným. Myslím, že přijetím této legislativy výbor pro mezinárodní obchod dokazuje, že jsme schopni se v rozumném časovém rámci vypořádat se složitými problémy a dokumenty.
George Sabin Cutaş
(RO) Paní předsedající, od roku 2009 spadá obchodní politika do výlučné pravomoci Evropské unie a my musíme nyní nalézt společného jmenovatele u většiny otázek týkajících se politiky zahraničních investic.
Proto bude určeno přechodné období, během něhož budou pravomoci týkající se dvoustranných dohod o investicích mezi členskými státy a třetími zeměmi přeneseny na úroveň EU. Za této situace se domnívám, že přijetí postupu na úrovni EU vztahujícího se na ověřování a přezkoumávání dvoustranných dohod o investicích je vhodnější než formální mezivládní dohoda. Úloha dokončit provádění těchto změn musí být svěřena Evropské komisi a nikoli členským státům, aby byla zajištěna ochrana společného zájmu.
Proto musí evropská exekutiva zaručit jak právní jistotu pro investory, kterých se dotkne proces přesunu pravomocí, tak rovnocenné investiční podmínky pro společnosti ze všech členských států Evropské unie.
Bastiaan Belder
(NL) Paní předsedající, Nizozemsko, můj rodný členský stát, se věnuje obchodu již celá staletí a pan komisař by to měl respektovat, jelikož jsme vytvořili společný stát právě díky naší spolupráci. Nizozemská podnikatelská komunita patří k největším investorům na světě. Nizozemsko dosud uzavřelo 98 dvoustranných dohod o investicích, které se vyznačují vysokou úrovní ochrany investic.
Navrhovaný systém schvalování dává Komisi příliš rozsáhlé pravomoci včetně odnětí souhlasu s nynějšími dohodami o investicích a dává příliš málo jistoty. Hrozba, že členské státy možná budou muset na popud Komise své nynější dvoustranné dohody o investicích zrušit dříve, než EU uzavře novou dohodu se stejnou úrovní ochrany investic, je nepřijatelná. Povolení by měla být odebrána jen v případech, kdy již EU vyjednala novou dohodu s totožnou úrovní ochrany.
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
(DE) Paní předsedající, ráda bych velice stručně pohovořila o čtyřech otázkách. Za prvé, tento projekt by měl zaručit značnou bezpečnost a spolehlivost jak pro investory, kteří mají v úmyslu investovat v EU, tak pro investory v EU, kteří chtějí investovat jinde. Obě skupiny musí mít možnost se spolehnout na podporu v podobě stávajících smluv.
Za druhé: ačkoliv bychom měli být velice vděční zpravodajovi za jeho skutečně vyčerpávající práci, neměli bychom se snažit zahrnout do obchodních dohod příliš mnoho věcí. Zde musím se zpravodajem nesouhlasit, neboť toto je zcela běžný postup, jak se vypořádat s rozdílnými názory ve výboru či v Parlamentu, a ne všechno lze vyřešit kompromisy. Chtěla bych proto zpravodajovi poděkovat za jeho férovost při naší spolupráci. Počkejme si na výsledek zítřejšího hlasování..
Za třetí, vítám prohlášení pana De Guchta, že Komise nezpochybňuje platnost stávajících dohod. To ovšem neznamená, že by EU neměla rychle uzavřít nové dohody poté, co byla podle Lisabonské smlouvy přetvořena. Jestliže si pan De Gucht myslí totéž, pak bude jistě souhlasit s podstatným oslabením nástroje sloužícího ke zkoumání stávajících dohod, které jsme odhlasovali v pozměňovacím návrhu, i se snížením počtu důvodů pro odnětí souhlasu na čtyři jasná kritéria.
Což mne přivádí k mému poslednímu bodu: v této diskuzi i během jednání výboru bylo jasně řečeno, že zde působí různé zájmy v závislosti na tom, kolik dvoustranných dohod čí země uzavřela. Proto je dobré, že je v této směrnici jasně určeno přechodné období.
John Bufton
Paní předsedající, ze zhruba 2 500 dvoustranných investičních smluv ve světě, se jich 1 500 týká členských států EU. Zahraniční obchod a investice jsou nezbytné pro hospodářské oživení. Pochybuji o tom, zda mnohé zahraniční trhy důvěřují obchodním dohodám s EU vzhledem ke slábnoucímu euru a neúspěšným pokusům Komise zachránit ekonomiky svých tří členských států. Jaký bude mít výlučná pravomoc EU v oblasti dvoustranných investic dopad na členské státy?
Spojené království má s EU obchodní deficit a závisí proto na dohodách se třetími zeměmi, z nichž mnohé platí již celá léta a souvisí s naším Společenstvím národů.
Jsem zděšen tím, že se EU snaží prosadit nástroj, který na úrovni EU umožní na základě většinového hlasování navrhovat národní dohody, čímž oslabí schopnost jednotlivých členských států získat nebo si zachovat výhody, které mohou podstatně pomoci domácím ekonomikám. Rád bych se Komise zeptal, zda vůbec uznává princip pacta sunt servanda v mezinárodním právu.
Georgios Papastamkos
(EL) Paní předsedající, přijetí společné zahraniční investiční politiky, která zajišťuje rovné zacházení pro všechny evropské investory, je velmi důležitým krokem. Avšak do té doby, než bude možné uzavřít investiční dohody na úrovni Unie, je třeba se vyhnout právnímu vakuu - té právní nejistotě, o které se zmínil pan Caspary. Musí existovat nezbytná právní jistota pro evropské investory. Chtěl bych poukázat na to, že právní předpisy členských států Evropské unie společně se sjednocující legislativou poskytují všechny záruky potřebné pro investory ze třetích zemí. Na druhou stranu, pokud má být zajištěna vysoká úroveň ochrany pro Evropany investující ve třetích zemích, musí zůstat v platnosti současné dvoustranné dohody prováděné jednotlivými členskými státy Evropské unie.
Podle mého názoru navrhované usnesení v žádném případě nezajišťuje nezbytnou právní jistotu. Konkrétně mám na mysli následující body: v prvé řadě diskreční pravomoci Komise odejmout povolení k zachování stávajících dohod nebo schválit nová jednání o změně současných dohod či uzavření nové dohody; za druhé ustanovení o přezkumu právního rámce během pěti let; a za třetí časově mimořádně náročné postupy pro uskutečnění nových dohod. Změny přijaté Výborem pro mezinárodní obchod jsou podle mého názoru krokem dobrým směrem. Opakuji, že cílem by mělo být zachovat stávající dvoustranné dohody a zjednodušit postupy pro zavedení a uplatňování nových dvoustranných dohod.
Elena Băsescu
(RO) Paní předsedající, investiční politiky členských států musí být sjednoceny na úrovni EU jakožto součást společné obchodní politiky. Členské státy musí zajistit, aby dvoustranné dohody o investicích byly slučitelné s rozvojovými politikami Evropské unie. Komise musí postupně nahradit existující dohody novými, které nabídnou ideální systém pro ochranu investic. Vzhledem k nejisté povaze přímých zahraničních investic je potřeba zajistit v průběhu přechodného období vysokou úroveň právní jistoty.
V tomto ohledu vítám postoj přijatý Komisí a panem zpravodajem, který je založený na koexistenci. Je naprosto klíčové, aby dvoustranné dohody zůstaly v platnosti a členské státy mohly dokončit započatá jednání nebo zahájit nová. A konečně podporuji stanovení časového rámce a konečného termínu pro přechod od dvoustranných dohod členských států k mezinárodním dohodám Evropské unie.
Jaroslav Paška
(SK) Paní předsedající, pane komisaři, problematika ochrany přeshraničního investování států Evropské unie se po přijetí Lisabonské smlouvy stala nesmírně složitou a choulostivou.
Více než 1 200 dvoustranných investičních dohod uzavřených členskými státy v různých právních režimech, v mnoha případech neslučitelných, je třeba komplexně převést pod záštitu Evropské unie, a to při zachování práv zúčastněných stran. Princip souběžné platnosti dohod po dobu přechodného období, který by umožnil členským státům znova sjednat stávající dvoustranné dohody nebo v souladu s investiční politikou Evropské unie dokončit jednání o dohodách, které jsou rozpracované, je asi jediným možným východiskem ze vzniklého právního marasmu, který vznikl přenesením pravomocí členských států na Evropskou unii.
Důležité však bude zachovat náležitou spolupráci Komise se členskými státy po dobu celého tohoto procesu, aby opravdu nedošlo ke ztrátě právní jistoty investorů a smluvních stran.
Karel De Gucht
člen Komise. - Paní přesedající, chtěl bych se jednoduše dotknout otázky, kterou nadneslo několik poslanců Evropského parlamentu, týkající se slučitelnosti s politikami Evropské unie. Našim cílem je být flexibilní a dosáhnout dobrého kompromisu pro přechodné nařízení.
Tyto pozměňovací návrhy jdou ještě dále než původní návrh nařízení předložený Komisí, neboť značně rozšiřují rozsah přezkumu a mechanismy pro odnětí povolení, které již jsou zdrojem značných obav pro členské státy i mnoho poslanců Evropského parlamentu. Tato nová kritéria, vztahující se k neslučitelnostem se zavedenými politikami Evropské unie nebo s obecnými principy Evropské unie vytyčenými v článku 21 Smlouvy, mohou být vnímána jako otevření dveří všem možným dalším požadavkům, které by existující investiční dohody měly splňovat. Domnívám se, že proti takovému přístupu by se silně stavěly členské státy, neboť by zvýšil míru právní nejistoty pro investory, kterým tyto dohody přinášejí prospěch.
Abych se vrátil k dalšímu kroku v tomto procesu, domnívám se, že zítřejší hlasování vyšle důležitý signál všem stranám zúčastněným v tomto procesu, obzvláště pak Radě, pokud jde o legislativní postup. Výsledek zítřejšího hlasování bude projednán s ministry v průběhu veřejné diskuse, která se uskuteční příští pátek. Příští pátek zasedá Rada pro zahraniční věci, která se bude zabývat obchodem; toto bude jedním z témat, o nichž budeme diskutovat.
Doufám - a jsem o tom pevně přesvědčen -, že vaše hlasy poskytnou základ pro dohodu. Rozumím tomu tak, že se zítra uskuteční jedno společné hlasování o pozměňovacích návrzích a o zprávě, ale - jak mimo jiné řekl pan Caspary - doufám, že nám to nezabrání v brzkém dosažení dohody ve druhém čtení.
Carl Schlyter
Paní předsedající, chtěl bych poděkovat všem, kdo se zúčastnili této rozpravy. Bylo to náročné. Některé body, kterými se zabývala paní Quisthoudtová-Rowohlová a další, se týkají bezpečnosti a spravedlnosti. To je přesně to, na čem se všichni shodneme: investice musí být spravedlivé, s lidmi by mělo být zacházeno spravedlivě a musíme mít rozumnou míru bezpečnosti. Zároveň je však nesmíme chránit přespříliš a hýčkat je jako děti. Je to často jako minové pole; občas jsme zasaženi, a tak si budujeme vlastní povědomí. Na druhou stranu musí být rizika rozumně předvídatelná a my musíme být schopni rozumět rizikům, která na sebe bereme. Pokud budeme příliš ochranářskými, udržíme si svůj starý průmysl, ale unikne nám potřebná změna a obnova, protože si netroufneme přijmout nová rozhodnutí. To by bylo nešťastné. Nerozumím proto zcela panu komisaři, který kritizuje některé kompromisy, jež zde opět byly navrženy, neboť odkazujeme na Smlouvu a vy jste ti, kteří vykládají to, jakým způsobem má být prováděna. Jsme si velmi dobře vědomi toho, že nemůžete přezkoumávat každou jednotlivou dohodu a vznášet ke všemu připomínky, ale že se můžete dívat pouze na závažná porušení.
Je také dobře, že se shodneme na tom, že články 5 a 6 mají zůstat zachovány. Bylo by nešťastné, kdyby Komise měla jen jednu možnost, jak zpochybnit nějakou dohodu, a to vzít celou věc k Evropskému soudnímu dvoru. Pokud by nějaká dohoda byla zpochybněna a Evropský soudní dvůr by rozhodl, že je neplatná, náhle bez jakéhokoli varování by pozbyly platnosti stovky dohod. To by rozhodně nebyl postup, který by přinášel právní jistotu. Je důležité, aby byly články 5 a 6 zachovány.
Naprosto souhlasím s panem Casparym, že naše jednání musí být uskutečněna rychle. Bez ohledu na to, jak dopadne zítřejší hlasování, je důležité jednat rychle. Již jsem mluvil s maďarským předsednictvím, které je připraveno a ochotno zabývat se touto záležitostí ihned po hlasování. Dokázalo by si také představit přijetí rozhodnutí již v prvním čtení, ale nevypadá to, že by k tomu v tomto případě došlo.
Nemyslím si, že by se William Dartmouth musel strachovat, že Zelení převezmou investiční politiku. Je zde mnoho sil, které ji chtějí nechat takovou, jaká byla v uplynulých padesáti letech. Musím říct, že i když obdivujete naši politickou schopnost prosadit návrhy, prosím, nepřeceňujte ji. Pokud jde o mne, obdivuji vaše řečnické schopnosti. S jejich pomocí bychom snad mohli prosadit ještě zelenější politiku.
Jak jsem již řekl, budeme muset tento týden hlasovat a uvidíme, jak to půjde. Chtěl bych poděkovat všem zúčastněným a také maďarskému předsednictví, se kterým jsem se při několika příležitostech setkal.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se uskuteční v úterý 10. května 2011.
Písemná prohlášení (článek 149 jednacího řádu)
Andreas Mölzer
Na úrovni WTO i OECD byl učiněn pokus představit komplexní mnohonárodní nařízení týkající se přímých zahraničních investic, která by se vztahovala na všechna hospodářská odvětví. Právní ochrana poskytovaná dvoustrannými investičními dohodami je důležitá, protože povzbuzuje podniky, aby učinily krok k investování v zahraničí, který může stát mnoho milionů. EU je jak příjemcem, tak poskytovatelem přímých zahraničních investic. Teprve uvidíme, jestli posun ke koordinaci dobrých dvou set dvoustranných investičních dohod, které v EU platí, vyřeší konečně problém, kdy závazné rozhodčí nálezy na základě dvoustranných investičních dohod, které jsou založeny na mezinárodním právu, mají za následek závazky členských států vůči investorům, které vedou k řízení o porušení Smlouvy o EU. Přímé investice zcela jistě nejsou zázračným lékem, jako bylo například tvrzeno v průběhu hospodářské transformace střední a východní Evropy. Větší předvídatelnost příležitostí k přímým zahraničním investicím pro investory z EU je něčím, co by mělo být vítáno, nicméně by se neměly přehlížet možné negativní aspekty investiční politiky, například strach místního obyvatelstva z propouštění a ze snižování platů v důsledku outsourcingu a přemístění výroby. Stejně tak musíme dát rozvojovým zemím jasně na srozuměnou, že přímé zahraniční investice mohou zlepšit životní standard pouze v případě, že jsou splněny základní institucionální požadavky, jako jasná vlastnická práva, nezávislost právního systému a politická stabilita. Domnívám se, že ve vztahu k této pseudohumanitární rozvojové pomoci není dostatek upřímnosti.
