
(1) 
Miller (PSE ).
    Arvoisa puhemies, koska tämä on hyvän tahdon aikaa, voisitteko parlamentin puhemiehistön suosiollisella myötävaikutuksella pohtia ratkaisua Lontoon tapahtumiin?
Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue (UK Independence Party), tuo kunnianarvoinen organisaatio, on ymmärtääkseni sulkenut parlamentin Lontoon tiedotustoimiston koko henkilökunnan toimiston ulkopuolelle. Tähän aikaan vuodesta emme halua lisää ihmisiä kaduille. Voisiko puhemies puuttua asiaan ja pyrkiä ratkaisemaan näiden kadulle joutuneiden ihmisparkojen ongelman? 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Miller, epäilin ensin, ettei tällä asialla ole mitään tekemistä esityslistan kanssa, mutta ymmärrän oikein hyvin, että haluatte asian merkittäväksi pöytäkirjaan, ja se on nyt siellä. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Aaltosen laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0451/2003) vetoomuksesta nro� 842/2001 MS-tautia sairastavien syrjivästä kohtelusta Euroopan unionissa (2003/2173(INI)). 
Aaltonen (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, hyvät vierailijamme, tänään Euroopan vammaisten vuoden viimeisenä täysistuntopäivänä olen todella kiitollinen voidessani esitellä teille vetoomusvaliokunnan puolesta tekemäni mietinnön MS-tautia sairastavien syrjivästä kohtelusta Euroopan unionissa.
Tämän mietinnön taustalla on englantilaisen nuoren naisen vetoomus kahden vuoden takaa, ja olen iloinen voidessani todeta Louise McVayn istuvan juuri nyt vierailijakatsomossa seuraamassa, mihin hänen päättäväisyytensä ja rohkeutensa johti. Louise sai tiedon MS-sairaudestaan ja pettyi katkerasti siihen, että elämänlaatua kohentavaa lääkitystä ei juuri hänelle myönnetty. Hänen kotimaassaan, niin kuin muuallakin Euroopassa, ihmiset ovat jopa asuinpaikkansa vuoksi eriarvoisessa asemassa lääkityksen ja kuntoutuksen saatavuuden suhteen. Louise kirjoitti Euroopan parlamentin puhemiehelle, joka ohjasi hänen kirjeensä vetoomusvaliokunnalle.
Euroopan unionissa on yli neljäsataatuhatta MS-tautia sairastavaa ihmistä, ja yhtenä heistä olin itse aloittanut työni parlamentissa ja vetoomusvaliokunnassa tämän vuoden keväällä, juuri silloin kun Louisen vetoomus tuli vuorollaan käsittelyyn. Sain tehtäväkseni laatia tämän mietinnön, jonka päämääränä on selventää konkreettisia keinoja, joilla voidaan parantaa MS-tautia sairastavien elämää koko unionin alueella.
MS-tauti puhkeaa nuorissa ihmisissä, joiden elämässä opiskelu, ammatinhankinta ja perheen perustaminen ovat ajankohtaisia. Kaksi kolmesta sairastuneesta on naisia. Mietinnössä selviää, miten suuresti sekä diagnoosin saaminen että hoito vaihtelevat Euroopan unionin alueella. Tämä eriarvoisuus parhaan mahdollisen lääkityksen ja terapian saamiseksi rikkoo kansalaisten perusoikeutta terveydenhuoltoon.
Uskon, että paremmalla yhteistyöllä ja unionin kaikkien toimielinten, ennen kaikkea ja itsestään selvästi parlamentin, täydellä tuella terveysministerit pystyvät keskittämään voimavaroja tehokkaammin tukemaan ihmisiä, joilla on tämä sairaus. Uskon, että taudin oikukas ja ennalta-arvaamaton luonne tulee ottaa huomioon siten, että sairastuneet eivät olisi niin haavoittuvia työpaikan säilymisen ja sosiaalisen ympäristönsä suhteen.
MS on toistaiseksi parantumaton sairaus, ja sen diagnoosin saatuaan ihminen ei joudu vain psyykkisesti sopeutumaan elämänsä muuttumiseen. Tämä sairaus koettelee sekä sairastunutta että hänen perhettään rankasti, myös taloudellisesti. Tähän tilanteeseen liittyen olen jättänyt Louise McVayn pyynnöstä tarkistuksen 3. Hänen ei katsottu oireiden voimakkaan vaihtelevuuden vuoksi täyttävän vaatimuksia, jotka oikeuttaisivat hänet sairaspalvelujen saajaksi.
Mietinnössä ehdotetaan lukuisia toimenpiteitä liittyen kansainväliseen yhteistyöhön ja tutkimukseen ja toivotaan komissiolta panosta niiden toteuttamiseen. Mietinnössä kehotetaan jäsenvaltioiden terveysministerien seuraavaa kokousta ottamaan nämä toivomukset asialistalle, ja toivon parlamentin saavan päätöksistä ja toimenpide-ehdotuksista tiedon.
Olen myös jättänyt kaksi tarkistusta, jotka liittyvät tarpeeseen noudattaa varovaisuusperiaatetta, erityisesti myrkyllisten kemikaalien käsittelyssä. Kysymys nousi esille, kun Skotlannissa epäiltiin TBT:llä olevan yhteys MS-tautiin. Tiedossa on joka tapauksessa, että kyseinen aine vaikuttaa keskushermostoon.
Vaikka mietintöni keskittyy nimenomaan MS-tautiin ja sen erityispiirteisiin, on olemassa myös joukko muita samantapaisia tauteja, ja keskusteltuani kollegani kanssa olen päättänyt tehdä vielä suullisen tarkistuksen lisätäkseni maininnan näistä.
Kotimaassani Suomessa on MS-tautia sairastavia ihmisiä vain 6� 000, mutta jokaisella meistä on EU:n satojentuhansien kohtalotoverien joukossa monta kollegaa. Ne meistä, joille uudet arvokkaat lääkkeet sopivat, kokevat yhteenkuuluvuutta kaikkien niiden kanssa, joiden sairaus on edennyt invalidisoivaan vaiheeseen. Me voimme taistella enemmän kaikkien olosuhteiden parantamiseksi. Toivon, että tämä ensimmäinen mietintöni luetaan tarkasti jäsenvaltioiden terveydenhuollosta vastaavissa portaissa.
Tämän viikon kaikkien poliittisten ja perustuslaillisten väittelyjen jälkeen parlamentilla on mahdollisuus osoittaa, että täällä kuunnellaan myös kansalaista, ei vain neuvoston puheenjohtajaa. On hyvä, että ihmiset uskovat parlamentin olevan olemassa inhimillisiä toiveita ja avunpyyntöjä varten ja että se ei ole vain joukko isoja rakennuksia asfalttiviidakossa muutamassa Keski-Euroopan maassa.
Eräs kansalaisten ja mietintöni vaatimus näyttääkin jo toteutuvan, kun komission jäsen Diamantopoulou esitti nyt joulukuun alussa, että komissio aikoo esittää erityistä direktiiviä vammaisten oikeuksien takaamiseksi.
Schreyer,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio pitää mietintöänne erittäin myönteisenä. Siinä esitetään laaja katsaus hankalaan ja mutkikkaaseen aiheeseen – multippeliskleroosiin (MS) – ja valaistaan lukuisia asiaan liittyviä kysymyksiä, joita on vielä käsiteltävä. Toivotan lisäksi tänään läsnä olevat asianosaiset tervetulleiksi. Ymmärrän niiden turhautuneisuuden, joiden on elettävä tämän sairauden kanssa. Heidän saatavillaan oleva terveydenhuolto voi vaihdella suuresti, samoin kuin tapa, jolla muut ihmiset kohtelevat heitä jokapäiväisessä elämässä. On jo tarpeeksi kauheaa saada diagnoosi näinkin vakavasta sairaudesta, mutta vielä pahempaa on joutua toteamaan, että vaikka apua, johon pitäisi olla oikeus, on olemassa, sitä ei ole kuitenkaan mahdollisuutta saada tai ettei työnantaja ole valmis kohtuullisiin mukautuksiin, jotta potilas voisi osallistua edelleen aktiivisesti työelämään.
Haluankin kiittää vetoomuksen esittäjää Louise McVayta siitä, että hän otti esiin nämä kysymykset, sekä esittelijä Aaltosta siitä, että hän on laatinut niin kattavan mietinnön käsitelläkseen näitä kysymyksiä.
Vaikka terveydenhuollon järjestäminen ja tarjoaminen kuuluvat jäsenvaltioiden vastuualueeseen, se ei kuitenkaan tarkoita, ettemme voi tehdä yhteisön tasolla mitään mietinnössä mainittujen ongelmien käsittelemiseksi. Monet Euroopan terveydenhuollossa esiintyvistä eroista voitaisiin poistaa pelkästään vaihtamalla tietoja ja hyviä käytäntöjä. Helpottaakseen tällä laajalla alalla tehtävää yhteistyötä komissio on koonnut terveysministereitä, potilaita, terveydenhuoltoalan työntekijöitä ja palveluntarjoajia sekä vakuutusyhtiöitä korkean tason neuvotteluprosessiin, joka koskee potilaiden liikkuvuutta ja terveydenhuollon kehitystä Euroopan unionissa. Viime viikon alussa pidetyssä päätösistunnossa hyväksyttiin kertomus, johon sisältyy 19� suositusta monia eri aiheita koskevista toimista, myös tietojen ja hyvien käytäntöjen vaihdosta. Tämä edistäisi suunnitelmia esimerkiksi sellaisten eurooppalaisten osaamiskeskusten perustamisesta, joissa voitaisiin puolestaan kehittää ammattipätevyyttä ja koulutusta potilaiden ja terveydenhuoltoalan työntekijöiden hyväksi. Komissio aikoo antaa maaliskuussa� 2004 tiedonannon, jossa esitellään ehdotuksia näiden suositusten täytäntöönpanemiseksi.
Esittelijä Aaltonen käsittelee myös MS-tautia sairastavien ihmisten syrjintään liittyviä ongelmia. Direktiivissä 2000/78/EY, jossa kielletään uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään taikka sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä, MS-tautia sairastavat katsotaan vammaisiksi. Näin ollen MS-tautia sairastavia suojellaan työpaikalla tähän sairauteen perustuvalta syrjinnältä. Työnantajien on tehtävä kohtuullisia mukautuksia, jotta vammaiset työntekijät voivat harjoittaa ammattiaan. Näiden oikeussäännösten lisäksi komissio on aloittanut kaikissa jäsenvaltioissa laajan tiedotuskampanjan tiedottaakseen työnantajille ja työntekijöille näistä oikeuksista. Lisäksi komissio aikoo järjestää keväällä� 2004 julkisen kuulemisen syrjinnän torjumista koskevasta tulevasta strategiastaan, joka voi käsittää myös sellaisten oikeussäännösten laadinnan, jotka koskevat syrjinnän torjuntaa työelämän ulkopuolella.
Mietinnössä lisäksi painotetaan, että MS-taudista tarvitaan lisää tieteellistä tutkimusta. Tutkimuksen puiteohjelmat edistävät tätä tavoitetta yhteisön tasolla. Tällaisia hankkeita tuetaan jo tutkimuksen viidennestä puiteohjelmasta, ja hermostoperäistä immuunihäiriötä koskeva aihe voidaan sisällyttää myös meneillään olevan kuudennen puiteohjelman yhteydessä toteutettaviin tarjouskilpailuihin.
Lopuksi voidaan todeta, että mietinnössä kehotetaan levittämään tietoa MS-taudista sekä yksittäisissä valtioissa että Euroopan laajuisesti. Kuten on jo todettu, terveydenhuollossa esiintyvistä eroista johtuvien ongelmien ratkaisu on pääasiassa jäsenvaltioiden vastuulla. Toivon kuitenkin hartaasti, että ne panevat merkille tämän mietinnön ja tämänpäiväisen keskustelun. Komission osalta olen maininnut monia aloja, joilla Euroopan laajuisilla toimilla voidaan edistää esiin otettujen kysymysten käsittelyä. Lopuksi haluan vielä kerran ylistää esittelijän erinomaista työtä tämän laajan ja hyödyllisen mietinnön laadinnassa. Jo tämä mietintö auttaa lisäämään yhteiskunnan tietoisuutta MS-taudista ja siihen liittyvistä ongelmista.
Howitt (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, haluan muiden tavoin onnitella Louise McVayta huikeasta saavutuksesta, jonka hän on tehnyt viedessään tämän asian näin pitkälle, ja kiittää esittelijäämme Aaltosta erinomaisesta yhteistyöstä. Olen todellakin kiitollinen Louisen paikallista vaalipiiriä edustaville parlamentin jäsenille Readille ja Whiteheadille, jotka ovat vieneet tämän asian läpi parlamentin menettelyn. Tämä keskustelu, päätöslauselma ja mietintö ovat historiallinen merkkipaalu 400� 000:lle MS-tautia sairastavalle eurooppalaiselle. Se johtaa konkreettisiin toimiin. Samoin kuin Euroopan parlamentin päätöslauselmat autististen oikeuksista ja kuurojen viittomakielen tunnustamisesta ovat olleet todellisia saavutuksia, uskon tämän olevan tästä päivästä lähtien todellinen saavutus MS-tautia sairastaville.
Olen erittäin iloinen, että työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on laatinut lausunnon ja tuonut oman panoksensa mietintöön, koska seitsemän vuoden kuluessa 50� prosenttia MS-tautia sairastavista menettää työpaikkansa, vaikka nämä ihmiset haluavat työskennellä ja ovat työkykyisiä. Kyse ei ole vain asianmukaisen terveydenhuollon saatavuudesta vaan siitä, että asianmukaisen terveydenhuollon saatavuus voisi muuttaa merkittävästi ihmisten työelämää, sosiaalisia suhteita ja yksityiselämää.
Haluan kiittää Yhdistyneen kuningaskunnan MS-liittoa. Myös sen puheenjohtaja Sarah Philips istuu parhaillaan lehterillä. Heidän kampanjointinsa tuloksena vuonna� 2002 otettiin käyttöön uusi järjestelmä, jonka ansiosta kotivaltioni, Yhdistyneen kuningaskunnan, uusimpien ja tehokkaimpien hoitomuotojen piiriin kuuluu nyt 3� 000 MS-tautia sairastavaa enemmän kuin aikaisemmin. Tämä on todellakin saavutus, joka on saatu aikaan vammaisten yhteistyöllä ja kampanjoinnilla ja jonka me European Multiple Sclerosis Platform -järjestössä olevien kollegojemme tavoin haluamme toteutuvan kaikkialla Eurooppaa.
Puhumme MS-taudista kärsivistä ihmisistä. Ymmärrän, miksi käytämme tällaista kieltä. Emme kuitenkaan halua, että vammaisia pidetään uhreina. Haluamme, että heitä pidetään ihmisinä, jotka saavuttavat asioita, kuten Louise McVay, jonka saavutuksia ylistämme nyt Euroopan vammaisten vuotena. 
Balfe (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää Louise McVayta, esittelijää sekä kahta alueelta kotoisin olevaa kollegaani: Helmeriä, joka on tänään paikalla ja puhuu myöhemmin, ja Heaton Harrista, joka on seurannut tätä asiaa erittäin tiiviisti.
Monet meistä tuntevat varmasti jonkun, joka on kärsinyt MS-taudista tai jolla on MS-tauti – viittaan jäsen Howittin viimeiseen huomautukseen. Meidän on kuitenkin ensinnäkin muistettava, etteivät terveysasiat kuulu EU:n vastuualueeseen, kuten komission jäsen totesi. Voimme olla niissä avuksi, mutta emme saa erehtyä luulemaan, että ne ovat meidän päätösvallassamme. Ne eivät ole itse asiassa edes yksittäisten jäsenvaltioiden päätettävissä. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on hajauttamistoimissaan siirtänyt terveysasiat Skotlannille, koska parhaat parannuskeinot löytyvät usein läheltä. Jos aiomme yleensäkin soveltaa varovaisuusperiaatetta, sitä olisi todellakin sovellettava laajennettaessa EU:n lainsäädäntöä aloille, joita voidaan parhaiten käsitellä paikallistasolla.
Kannatan kuitenkin nyt esillä olevaa mietintöä, johon sisältyy monia myönteisiä asioita, kuten ohjeet parhaista toimintatavoista ja entistä tiiviimpi kansainvälinen tieteellinen yhteistyö. Vaikka sanoinkin, että asiat voidaan hoitaa usein parhaiten paikallistasolla, monia asioita voidaan tehdä myös yhteisön tasolla tai jopa vieläkin laajemmalla tasolla. Emme saa unohtaa etenkään Yhdysvalloissa sijaitsevia huippututkimuksen keskuksia, ja meidän on pyrittävä tekemään mahdollisimman laajaa yhteistyötä varsinkin asioissa, joita EU voi edistää esimerkiksi tutkimusohjelmillaan. Kuten mietinnössä todetaan, meidän olisi luonnollisesti otettava palveluiden käyttäjiä mukaan tutkimukseen. Asioita on toteuttava yhteistyössä ihmisten kanssa eikä heidän puolestaan.
Ryhmämme kannattaa sinänsä voimakkaasti vaatimusta Euroopan laajuisen tutkimuksen tekemisestä, tietenkin yhteistyössä WHO:n kanssa, koska haluamme levittää ja koota tietoa mahdollisimman laajasti. Kuten mietinnössä todetaan, pidämme myönteisenä eurooppalaisten MS-tautikeskusten vertailevaa arviointia. Nämä kaikki ovat hyviä ja myönteisiä asioita.
Siirryn nyt lääkkeisiin liittyvään ongelmaan – tämä on ongelma, koska Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuinpaikka voi vaikuttaa lääkkeiden saatavuuteen. Voimme tuottaa tietoa mutta emme voi määrätä, miten ihmisten on käytettävä lääkintäresurssejaan, ja voin ilokseni todeta, ettei mietinnössä tehdäkään niin. MS-tautia sairastavia on selvästikin kannustettava osallistumaan täysipainoisesti yhteiskuntaelämään, eikä sellaista syrjintää, jota yhteiskunnassa nyt esiintyy, voida enää hyväksyä. Yksi niitä asioita, joihin meidän on jatkuvasti pyrittävä, on ihmisten oikeudenmukainen kohtelu ja sen mahdollistaminen, että he voivat osallistua täysipainoisesti yhteiskuntaelämään, yhtä täysipainoisesti kuin kuka tahansa meistä.
Haluaisin käsitellä kahta varovaisuusperiaatteen käyttöönottoa koskevaa tarkistusta. Ne ovat turhia ja aiheuttavat erimielisyyttä. Kemikaalidirektiivi ja kemikaalipolitiikka ovat asioita, joita parlamentin on käsiteltävä erikseen. Jos varovaisuusperiaatetta aiotaan soveltaa myrkyllisiin kemikaaleihin, meidän on tarkasteltava sitä kemikaalidirektiivin yhteydessä. Meidän olisi ehkä otettava lisäksi huomioon, että jotkut saattavat puhua varovaisuusperiaatteen soveltamisesta uusiin hoitomuotoihin. Varovaisuusperiaate on asia erikseen, eikä ryhmämme voi siksi kannattaa tarkistuksia� 1 ja 2. Tämä ei tarkoita, ettemme halua MS-tautia sairastavien saavan parasta mahdollista hoitoa, vaan käytämme silkkaa maalaisjärkeä ja haluamme, että asioita käsitellään oikeassa yhteydessä.
Lopuksi totean, että kannatan mietintöä. Kiitän kaikkia sen laadintaan osallistuneita, ja odotamme saavamme äänestää sen puolesta. 
Keßler (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, tavallisesti puhujat kiittävät ensin esittelijää, mutta haluan tänään poiketa tästä säännöstä ja kiittää vetoomuksen esittäjää Louise McVayta siitä, että hän esitti tämän vetoomuksen ja toi siten esiin paitsi oman kohtalonsa myös MS-tautia sairastavien valtavat ongelmat EU:ssa ja heidän saamansa erilaisen hoidon. Vaikka komission ensimmäisessä vastauksessa ei todettu mitään rohkaisevaa tästä vetoomuksesta, olen kuitenkin erittäin iloinen, että vetoomusvaliokunta teki aloitteen tästä mietinnöstä. Vetoomusvaliokunta on jälleen kerran suhtautunut Euroopan kansalaisten asioihin erittäin vakavasti, ja olen vakuuttunut, että Aaltosen mietintö johtaa muutoksiin, jotka parantavat MS-tautia sairastavien elämänlaatua Euroopan unionissa.
Asian kiireellisyydestä ja tärkeydestä ovat osoituksena laadullisesti suuresti vaihtelevat EU:n jäsenvaltioiden terveysministerien vastaukset MS-tautia sairastavien hoitomuodoista. Ne osoittavat lisäksi, etteivät MS-tautia sairastavat saa vielä osakseen sellaista huomiota, jota he kipeästi tarvitsevat. Tämä mietintö on nyt ensimmäinen tilannekatsaus, ja siinä tehdään tärkeitä päätelmiä, joissa otetaan huomioon myös marraskuussa 50� vuotta täyttäneen Saksan MS-liiton vaatimukset.
Aivan erityisen tärkeää minusta on, että tarkastellaan MS-tautiin sairastuneiden nuorten tarpeita ja että ne otetaan huomioon ja että asianosasille tarjotaan mahdollisimman pitkälti ja kauan yhtäläiset mahdollisuudet toimia ammatissa.
Esittelijämme Aaltonen on osoitus siitä, että oikeanlaisen hoidon avulla MS-tautia sairastavat voivat elää ammatillisesti ja yhteiskunnallisesti aktiivista elämää. Sosiaalidemokraattien ryhmämme kannattaa kaikkia esittelijän ehdottamia tarkistuksia ja koko mietintöä.
Tämän taudin moninaiset traagiset vaikutukset, joista omaisetkin kärsivät, pakottavat MS-tautia sairastavat elinikäiseen taisteluun toistaiseksi parantumatonta ja ennalta-arvaamattomasti etenevää sairautta vastaan. EU:n on otettava ratkaiseva rooli tasa-arvoisen hoitoihin pääsyn parantamisessa kehottamalla jäsenvaltioita koordinoimaan toimiaan, myös tutkimuksen alalla, sekä mahdollistamalla hoitoa ja kuntoutusta koskevien parhaiden toimintatapojen levittämisen. Tulevien jäsenvaltioiden MS-potilaat hyötyvät siitä.
Lynne (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, kuten on jo todettu, Euroopan unionissa 400� 000� ihmistä sairastaa MS-tautia, mutta tämänpäiväisen keskustelun aikaansaamiseksi tarvittiin vain yksi henkilö, jo mainittu suurenmoinen nuori nainen, Louise McVay, joka istuu parhaillaan lehterillä. Tämä osoittaa, mitä sitkeydellä voidaan saavuttaa. Olen iloinen myös siitä, että asia on esityslistalla Euroopan vammaisten vuotena.
Onnittelen toisten tavoin esittelijää monipuolisesta mietinnöstä. Siinä käsitellään terveydenhuollon yhtäläistä saatavuutta. Eroja on jäsenvaltioiden sisällä sekä koko Euroopan unionissa. Joitakin lääkkeitä, kuten beetainterferonia, joka voi auttaa joitakin MS-potilaita, ei ole laajalti saatavilla. Seitsemännen puitedirektiivin olisi katettava myös MS-tutkimus. Olen erittäin pettynyt – kuten monet muutkin – ettei kuudennessa puitedirektiivissä ei ole täytetty lupausta vammaisuutta koskevien kysymysten valtavirtaistamisesta. Meidän on lisäksi varmistettava, etteivät nuoret vammaiset – mukaan lukien MS-tautia sairastavat henkilöt – joudu samaan hoitopaikkaan vanhusten kanssa. Tästä syystä meidän on pyrittävä edistämään itsenäistä elämää, ja tästä syystä on niin tärkeää, että työllisyysdirektiivi pannaan täysimääräisesti täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa.
Minun on valitettavasti todettava, etteivät monet jäsenvaltiot ole pystyneet noudattamaan määräaikaa, joka oli 3.� joulukuuta 2003. Meidän on nyt tartuttava tilaisuuteen varmistaaksemme, ettei tällainen toiminta jatku, ja meidän on saatava erityinen vammaisdirektiivi. Olin erittäin iloinen, että komission jäsen mainitsi asian Euroopan vammaisten vuoden päätöspuheessaan Roomassa. Toivotaan, että saamme nyt tämän aikataulun. 
Bergaz Conesa (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi haluan kiittää esittelijä Aaltosta loistavasta mietinnöstä, joka hyväksyttiin yksimielisesti vetoomusvaliokunnassa. Toivon, että parlamenttikin hyväksyy sen yksimielisesti.
On tärkeää, että vastataksemme kansalaisen esittämään vetoomukseen käsittelemme näitä terveysongelmia, jotka liittyvät MS-tautia sairastavien syrjivään kohteluun. Tiedämme, ettei moniin kroonisiin sairauksiin kiinnitetä riittävästi huomiota, eikä tällaisia tauteja sairastaville tarjota tällä hetkellä tarpeeksi hoitoa.
Mietintöön sisältyy ehdotuksia MS-potilaiden tilanteen ratkaisemiseksi kaikissa jäsenvaltioissa. Ratkaisut eivät koskea ainoastaan hoitoa, vaan niissä ehdotetaan lisäksi tehokkaita palveluja MS-potilaiden muiden tarpeiden käsittelemiseksi sekä heidän sopeuttamiseksi yhteiskuntaan soveltamalla tehokkaita hoitoja, jotka modifioivat heidän tautiaan. Mietinnössä tarjotaan potilaille hyödyllistä tietoa ja tukea – asioita, jotka ovat heille erittäin tärkeitä.
Havainnollistan sanomaani esimerkillä. Espanjassa 40� 000 ihmistä sairastaa MS-tautia. Jotkut heistä ovat yhtä rohkeita ja määrätietoisia kuin Louise McVay. Mainitsen esimerkkinä Martí i� Polin, hiljattain kuolleen katalonialaisen kirjailijan, joka tuli toimeen ja eli sairautensa kanssa hänen ympärillään olevien ihmisten solidaarisuuden ja avun ansiosta. Niihin kuului perheen lisäksi koko yhteiskunta, hänen oma kansansa ja kotiseutunsa.
On ensiarvoisen tärkeää myöntää varoja tutkimusohjelmiin, joiden tarkoituksena on löytää ratkaisu tähän tautiin kaikissa jäsenvaltioissa. GUE/NGL-ryhmä kannatta mietinnön kaikki osia sekä niitä tarkistuksia, jotka tarjoavat nähdäksemme ratkaisuja tämän taudin lievittämiseksi.
Haluan lisäksi korostaa vetoomusvaliokunnan merkitystä, sillä se ylläpitää suhteita kansalaisiin ja mahdollistaa joissakin tapauksissa kansalaisten vetoomusten pohjalta tällaisten mietintöjen laadinnan, joiden tavoitteena on heidän jokapäiväisen elämänsä parantaminen.
Haluan vielä kerran kiittää tästä tärkeästä mietinnöstä, joka toivottavasti johtaa todellisiin tuloksiin jäsenvaltioissa niiden ehdotusten avulla, joita komissio varmasti tekee jatkossa.
Perry, Roy (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella esittelijää ja erityisesti vetoomuksen esittäjää Louise McVayta hänen aloitteestaan ja päättäväisyydestään saattaa asia Euroopan parlamentin käsiteltäväksi. Tämä edellytti määrätietoisuutta, ja kun on kyse tämän sairauden vitsauksista kärsivästä henkilöstä, se on osoitus huomattavasta tahdonvoimasta. Olen iloinen myös siitä, että tämän on mahdollistanut nimenomaan Euroopan parlamentin vetoomusmenettely.
Haluaisin kertoa henkilökohtaisen tarinan. Kymmenisen vuotta sitten kälyni, joka on naimisissa kaksoisveljeni kanssa, kutsui minut heille viikonlopuksi. Hän pyysi minua tarkastelemaan kaksoisveljeäni. Hän ei näyttänyt olevan aivan kunnossa – hänellä oli jonkinlaisia tasapaino-ongelmia. Kälyni sanoi, että minun oli suostuteltava hänet menemään lääkäriin. Tein työtä käskettyä, ja ensin diagnosoitiin MS-taudin varhainen aste. Diagnoosi osoittautui myöhemmin vääräksi: veljelläni oli sairaus nimeltä ataxia nervosa, joka on sukua MS-taudille. Se vaikuttaa MS-taudin tavoin potilaan liikuntakykyyn eikä lainkaan aivojen ajattelutoimintoihin. Kahden kauhean vuoden kuluttua hän joutui pyörätuoliin ja kuoli lopulta tähän sairauteen. Yhdessä asiassa hän oli erittäin onnekas: hänellä oli suurenmoinen työnantaja, jonka mainitsen nimeltä: Shell UK. Työnantaja maksoi hoidon, kuljettajan, joka kuljetti hänet töihin ja sieltä kotiin, sekä henkilökohtaisen avustajan, joka käytti hänen tietokonettaan ja työnsi hänen pyörätuoliaan. Työnantajalla oli järkeä, hyvät tavat ja kaukokatseisuutta sekä nähdäkseni valmiudet kohdella vammaista oikeana ihmisenä. Kukaan ei vaadikaan muuta, ja juuri tätä mietinnössäkin pyydetään.
Kerroin tämän tarinan kahdesta syystä. Halusin ensinnäkin muistuttaa kaikille meille, jotka olemme tällä hetkellä terveitä ja energisiä, että saatamme istua huomenna pyörätuolissa. Jos se tapahtuu onnettomuuden seurauksena, siitä maksetaan usein korvaus. Jos se tapahtuu sairauden vuoksi, mikään vakuutus ei korvaa, eikä siitä saa muutakaan korvausta – tavallinen ihminen on yhteiskunnan armoilla. Toinen syy on, ettei joihinkin sairauksiin ole mitään hoitoa tai sen saatavuus vaihtelee, ja tutkimus on hyvin vähäistä. Lisätutkimusta tarvitaan, ja meidän on oltava valmiita kannustamaan ja tukemaan tällaista tutkimusta, kuten mietinnössä vaaditaan. Louise on oikeassa: jos on olemassa hyödyllisiä lääkkeitä, kuten beetainterferoni, niiden on oltava kaikkien potilaiden saatavilla.
Olen esittelijälle erityisen kiitollinen siitä, että hän aikoo esittää suullisia tarkistuksia, jotka mahdollistaisivat sen, että tästä vetoomuksesta johtuvan painostuksen avulla voidaan auttaa paitsi satojatuhansia MS-potilaita myös muista samantapaisista liikuntavammoista ja neurodegeneratiivisista sairauksista kärsiviä, jotka hekin tarvitsevat apua. Meidän on opittava toinen toisiltamme ja meidän on opittava auttamaan Louisea ja hänen satojatuhansia kohtalotovereitaan. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella Louise McVayta sekä ilman muuta myös esittelijä Aaltosta tämän vetoomusvaliokunnan mietinnön laadinnasta.
Meille toimitettujen tietojen perusteella on selvää, että Euroopan unionin on sitouduttava kehittämään parhaita toimintatapoja koko Euroopan unionissa, jotta voidaan varmistaa, että Euroopan kansalaisten saatavilla on riittävästi palveluja, hoitoa, lääkkeitä ja todellakin myös jälkihoitoa ja ettei heitä syrjitä työmarkkinoilla.
Tarvitsemme myös Euroopan laajuista epidemiologista tutkimusta, jota Euroopan unioni voisi rahoittaa ja jota olisi tehtävä kiireesti. Tarvitsemme myös uuden vammaisten oikeuksia koskevan direktiivin, jolla taataan, ettei tällaisista sairauksista kärsiviä syrjitä työpaikkojen saannissa. MS-tautiin sairastuneet voivat kyllä työskennellä, mutta heidän on käytännössä mahdotonta saada uusi työpaikka sairauden puhjettua.
Nämä asiat kuuluvat tarkkaan ottaen jäsenvaltioiden vastuualueeseen, mutta on selvää, että unionin ja parlamentin velvollisuutena on pyrkiä varmistamaan, että Euroopan kansalaisia kohdellaan asianmukaisesti. Noin 400� 000 eurooppalaisen arvioidaan sairastavan MS-tautia. Esimerkiksi Irlannissa noin 500� 000 ihmistä kärsii erilaisista neurologisista sairauksista. En osaa suoralta kädeltä sanoa, kuinka moni heistä sairastaa MS-tautia, mutta hiljattain tehty tutkimus on osoittanut, että tarvittaisiin kaksinkertainen määrä asiantuntijoita hoidon, huolenpidon ja tapaamisaikojen tarjoamiseksi tällaisista sairauksista kärsiville. Asiantuntijoiden palveluihin on kahden vuodon jonotuslista, ja potilasmäärien hoitamiseksi tarvitaan noin kaksinkertainen määrä klinikoita.
Palveluissamme on selvästikin suuria aukkoja, ja velvollisuutenamme on yrittää paikata nämä aukot. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minulla ei ole yleensä tapana kiittää esittelijöitä ilman syytä, mutta nyt on todellakin aihetta kiitoksiin. Olen erityisen iloinen saadessani onnitella esittelijä Aaltosta, joka minulla on ollut kunnia tuntea pitkään, hänen ensimmäisestä mietinnöstään Euroopan parlamentissa.
Aaltosella on positiivinen asenne, ja hän on käynyt monia tärkeitä poliittisia taisteluja nuorten, naisten ja nyt vammaisten puolesta. Euroopan parlamentti on etuoikeutetussa asemassa saadessaan käyttöönsä hänen tietonsa, energiansa ja kokemuksensa. Ne ovat olleet todella arvokkaita ominaisuuksista mietintöä laadittaessa.
Olen kiitollinen myös siitä, että esittelijä Aaltonen on ottanut huomioon ehdotukseni genetiikkaan liittyvistä seikoista. Suomalainen kokeellisen neurologian dosentti Pentti Tienari on tutkinut näitä asioita, ja taudin taustalla on valitettavasti geneettisiä tekijöitä. Viikinkien arvellaan levittäneen tautia, koska sitä esiintyy pääasiassa Orkneysaarilla ja Shetlandinsaarilla sekä Kyrönjoen ympäristössä Suomessa. Tautia esiintyy myös alueilla, joilla germaaniset kansat ovat liikkuneet. Toivon, että tulevassa tutkimustyössä otetaan huomioon myös tämä geneettinen tekijä.
Lisäksi haluan todeta, että Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä, joka on yleensä tarkka toissijaisuusperiaatteesta, hyväksyy suurimmaksi osaksi kaikki tarkistukset. Sanotaan, että jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä, ja jäsenvaltioiden on mielestäni tärkeää tehdä yhteistyötä sitovien vaatimusten asettamiseksi. Tämä voidaan toteuttaa EU:n rakenteen ulkopuolella, esimerkiksi ministerien yhteistyöllä Euroopan neuvostossa. Siellä meidän olisi laadittava terveydenhuoltoa koskevia sitovia suosituksia. EU:n ja jäsenvaltioiden vastuualueet on määritettävä täsmällisesti. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan vammaisten vuoden lopussa on erityisen merkittävää, että parlamentti tutkii konkreettista tapausta ja käsittelee MS-tautia sairastavien syrjintää. Tässä keskushermoston ja hermosyiden tulehdussairaudessa kehittyy asteittain hermon toiminnan estäviä vaurioita, mikä aiheuttaa potilaalle laajan ja arvaamattoman invaliditeetin. Onnittelen esittelijää hänen tekemästään työstä ja toivon, että komissio ja jäsenvaltiot sitoutuvat aiempaa tiiviimmin niiden lukemattomien ongelmien ratkaisemiseen, joita tästä sairaudesta kärsivät joutuvat kohtaamaan – ottaen huomioon tämän mietinnön ja MS-potilaita edustavien järjestöjen työn – taistelussaan hoitojen ja palvelujen yhtäläisen saatavuuden puolesta ja puolustaessaan ihmisarvoaan. Tällaisia kansalaisia arvioidaan olevan yli 400� 000 Euroopan unionin valtioissa, kuten on jo mainittu.
Etenkin seuraavan tutkimuksen puiteohjelman yhteydessä tämän sairauden tutkimiseen on sitouduttava aiempaa voimakkaammin, koska sitä ei ole valitettavasti sisällytetty nykyiseen puiteohjelmaan, kuten tässä keskustelussa on jo todettu. Tarvitsemme lisäksi tehokkaita toimia terveydenhuollossa tapahtuvan syrjinnän torjumiseksi sekä tavaroiden ja palvelujen yhtäläistä saatavuutta haittaavien esteiden poistamiseksi. Myös työllisyyteen ja ihmisarvon kunnioittamiseen on kiinnitettävä aiempaa enemmän huomiota.
Kannatan mietintöä ja siihen sisältyviä nyt käsiteltävää asiaa koskevia ehdotuksia, mutta mielestäni on korostettava, että nämä toimet on sijoitettava laajempaan asiayhteyteen ja niitä on tarkasteltava vammaisten syrjinnän poistamisen yhteydessä. Nyt kun tämä vuosi, jonka aikana on tuotu esiin vammaisuuteen liittyviä ongelmia, on päättymässä, on luvattava, että kaikki Euroopan unionin toimielimet taistelevat herkeämättä syrjintää vastaan. Huomautan erityisesti, että yhteisön on kehitettävä vammaisuutta koskeva politiikka ja annettava yhteisön politiikan eri aloilla ehdoton etusija asioille, jotka liittyvät vammaisten syrjintään ja ihmisoikeuksiin. Vain siten mahdollistetaan todellinen sosiaalinen osallisuus.
Vammaisuuteen perustuvan syrjinnän torjuminen edellyttää EY:n perustamissopimuksen 13� artiklaan perustuvaa direktiiviehdotusta. Tällä uudella direktiivillä on estettävä uusien esteiden muodostuminen, ja siinä on säädettävä, että vammaisten nykyisin kohtaamat esteet on poistettava kaikkialla Euroopan unionissa. Olisi hyvä, jos tämä toteutuisi pian, mutta tiedämme, että se on mahdollista vain, jos jäsenvaltiot pyrkivät tehokkaasti toteuttamaan tarvittavat konkreettiset, etenkin rahoitukselliset, toimet, joihin ovat vaikuttaneet vakaussopimuksen järjettömät vaatimukset ja siitä johtuvat talousarvion leikkaukset. Portugali on esimerkki tästä.
Vammaisten sopeutumisen edistäminen edellyttää myös sen neuvoston direktiivin asianmukaista täytäntöönpanoa, joka muodostaa oikeudellisen kehyksen tasa-arvoiselle kohtelulle työllisyyteen ja työhön liittyvissä asioissa. Vahvistan kannattavani myös vammaisten oikeuksia käsittelevää YK:n yleiskokousta. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, toivon siksi, että tämä mietintö ja tämänpäiväinen keskustelu edistävät merkittävästi vammaisten syrjinnän torjumista ja että komissio ja jäsenvaltiot ottavat sen asianmukaisesti huomioon. 
Ebner (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jonkin aiheen käsittelyyn tarvitaan aika ajoin tietty kimmoke, ja tässä tapauksessa se tuli Louise McVaylta. Tässä ja muissa samankaltaisissa tapauksissa havaitsemme yhä uudelleen, miten paljon kylmäsydämisyyttä on Euroopan unionissa, jonka tarpeesta olen täysin vakuuttunut ja jonka hyväksi työskentelemme yhdessä.
Tarvitaan tietynlaista optimistisuutta olla sortumatta osittain stereotyyppiseen kritiikkiin siitä, että Eurooppa on vain nopeita, suuria, rikkaita, terveitä ja vahvoja varten. Se auttaa uskomaan, että Eurooppa on olemassa myös yhteiskunnan haavoittuvia jäseniä varten, niitä, jotka ovat hitaita eivätkä pysy muiden tahdissa – en tarkoita nyt Euroopan ydintä vaan yksittäisiä ihmisiä, jotka ovat muita hitaampia ja jäävät jälkeen – sekä sairaita ihmisiä ja yleensä pientä ihmistä varten.
Matkustaminen ei tuota meille ongelmia. Siirrämme rahaa, tavaroita ja autoja jäsenvaltiosta toiseen. Käytämme niitä, ja meillä on eurooppalainen ajokortti ja yhteiset tieliikennettä koskevat säännökset. Sosiaalialan ja kulttuurialan yhteisten toimien kohdalla Eurooppa ei kuitenkaan valitettavasti pysty sellaiseen tahtiin ja nopeuteen kuin sillä jo onneksi on muilla aloilla. Olisi tietenkin järkevää, jos asiat etenisivät sosiaali- ja kulttuurialalla yhtä nopeasti kuin muilla aloilla. Kollegat ovat jo puhuneet yksityiskohtaisesti MS-tautia koskevien toimien välttämättömyydestä ja tärkeydestä – ja kiitän siitä erityisesti esittelijä Aaltosta.
Haluan siksi huomauttaa erityisesti siitä ristiriidasta, että olemme sosiaaliasioissa niin paljon jälkijunassa. Arvoisa komission jäsen, vammaisilla ei ole minkäänlaista yhteistä todistusta, joten Saksassa asuvan Ranskaan lähtevän tai Italiasta Saksaan tulevan vammaisen asemaa, joka on hänelle haitta, ei tunnusteta edes parkkipaikalla, saati sitten hänen etsiessään istumapaikkaa julkisessa kulkuneuvossa ja vastaavissa asioissa. Tämä asia meidän on kiireesti korjattava. Luulen ja olen vakuuttunut, ettei enää riitä, kun sanoo, ettei meillä ole tässä asiassa toimivaltaa. Meidän on ryhdyttävä huomattavasti entistä laajempiin ja johdonmukaisempiin toimiin. Toivon, että tämä keskustelu lisää tietoisuuttamme näistä seikoista.
Malliori (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa ystäväni totesi, että Euroopan unionissa 400� 000 ihmistä sairastaa MS-tautia. Valtaosa – kaksi kolmasosaa – heistä on naisia. Nykyisillä tieteellisillä resursseilla diagnoosi tehdään varhaisessa vaiheessa. Sopivalla hoidolla taudin etenemistä voidaan hallita tai hidastaa, ja sairaudesta kärsivien elämänlaatua voidaan parantaa oleellisesti.
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen perusteella tiedämme, että yhteisö soveltaa menettelytapoja ja toteuttaa toimia varmistaakseen terveyden suojelun korkean tason. Tämän toteutumisen edellytyksenä kuitenkin on kansalaisten tasa-arvoinen terveyspalvelujen saanti ja kaikkien tehokkaiden keinojen tasapuolinen tarjoaminen. Näin ollen väite siitä, että MS-taudin seurausten käsittely kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, ei ole pätevä, ja se pitäisi kumota. On tehtävä mahdollisimman pian uusi Euroopan laajuinen epidemiologinen tutkimus yhteistyössä WHO:n kanssa, jotta kerättyjen tietojen perusteella voidaan päätellä ongelman laajuus ja jotta voidaan korostaa intensiivisen tutkimuksen ja kansainvälisen yhteistyön tarvetta.
Vetoomusvaliokunnan mietintö on paljastava ja valaiseva, ja yhdyn ilman muuta varauksetta ehdotukseen parhaita toimintatapoja koskevien ohjeiden laatimisesta, koska sen seurauksena voimme määritellä yhtenäiset hoito- ja kuntoutusmenetelmät. Olen samoin täysin samaa mieltä siitä, että jäsenvaltioiden terveysviranomaisten on edistettävä MS-tautia sairastavien itseohjautuvia ohjelmia, jotka yhdessä erityisten työolojen järjestämisen kanssa muodostavat kaksi tärkeää tekijää pidettäessä yllä hyvää henkistä terveyttä, jota sairauden todellinen luonne huomattavasti heikentää, kuten tiedämme.
Lopuksi haluan onnitella esittelijää ja Louise McVayta, joka on osoittanut meille, että yhdestä taistelijasta voi olla hyötyä monille ihmisille. 
Helmer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan toivottaa tervetulleeksi lehterille saapuneen Louise McVayn, joka on kotoisin omasta vaalipiiristäni Loughboroughista East Midlandsin alueelta. Hän on kampanjoinut väsymättä MS-potilaiden puolesta, ja ylistän hänen rohkeuttaan ja kovaa työtään. Haluan kiittää myös esittelijä Aaltosta erinomaisesta työstä tämän mietinnön parissa. MS-tauti on kaikkein yleisin vammaisuuden muoto EU:ssa asuvilla nuorilla aikuisilla, ja kaksi kolmas osaa potilaista on naisia. Kaikkiaan 400� 000:sta MS-tautia sairastavasta EU:n kansalaisesta 85� 000 asuu kotimaassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Meidän on kiinnitettävä huomiota MS-tautiin.
Mietinnössä ehdotetaan erittäin oivaa eurooppalaisen yhteistyön muotoa. Siinä myönnetään, ettei EU:lla ole toimivaltuuksia määrittää jäsenvaltioiden terveyspolitiikkaa eikä varsinkaan laatia niiden talousarvioita tai asettaa jäsenvaltioiden terveyspalvelujen menoja koskevia ensisijaisia tavoitteita. Näin pitääkin olla. EU voi ja sen pitää tarjota parhaiden käytäntöjen vaihtoa, jotta voidaan vertailla tuloksia ja edistää yhtenäisiä tiukkoja hoitovaatimuksia. Sillä on toinenkin tärkeä tehtävä, joka liittyy lääketieteelliseen tutkimukseen. Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivijäsenten tutkimusasioiden edustajana yhdyn jäsen Lynnen toiveeseen siitä, että EU:n tutkimuksen puiteohjelmissa painotettaisiin aiempaa voimakkaammin kroonisia tauteja.
Vaikka nykyään on tapana keskittyä vasta ilmenneisiin uusiin tauteihin, emme voi unohtaa tuttuja ongelmia, joista monet potilaat kärsivät. MS-taudin syyt eivät ole vieläkään täysin selvinneet, emmekä saa levätä, ennen kuin tämä ongelma on ratkaistu.
Myös kotivaltiossani Yhdistyneessä kuningaskunnassa on epäilemättä paljon tehtävää. Työväenpuolueen muodostama hallituksemme ei ole käsitellyt ongelmaa, jota nimitetään "postinumerolotoksi". Se tarkoittaa, että hoidon taso ja lääkkeiden saatavuus voivat vaihdella sen mukaan, mistä kadusta on kyse. Kuulin ensi kerran tästä Yhdistyneen kuningaskunnan MS-potilaiden ongelmasta vuoden� 2001 valtiollisten vaalien vaalikampanjan aikana, kun muuan nuori nainen nimeltä Peel, jolla oli juuri diagnosoitu MS-tauti, tuli Nottinghamissa erään konservatiiviehdokkaamme puheille. Peel, joka oli tuolloin raskaana, oli pelästynyt todetessaan, että paikallinen terveysviranomainen epäsi häneltä hoidot pelkästään hänen asuinpaikkansa vuoksi. Olin erittäin iloinen, että konservatiivien silloisella terveysasioiden edustajalla Liam Foxilla oli mahdollisuus vierailla henkilökohtaisesti Peelin luona ja kuunnella hänen tarinaansa.
Haluan kiittää myös European Multiple Sclerosis Platform -järjestöä sen kampanjointityöstä. Minulla oli ilo tukea eurooppalaista MS-tiedotuspäivää (European MS Awareness Day), jonka se järjesti viime vuoden kesäkuussa Euroopan parlamentissa Brysselissä. Tällaiset tapahtumat ovat korvaamattoman tärkeitä tilaisuuksia, joissa voidaan tiedottaa parlamentin jäsenille tautiin liittyvistä asioista ja sitä sairastavien ongelmista.
Euroopan vammaisten vuoden päättyessä meidän on keskityttävä MS-potilaiden tarpeisiin ja tutkimukseen perustuviin mahdollisuuksiin nopeuttaa entistä tehokkaampien hoitomuotojen kehitystä. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Aaltosta ja Louise McVayta, joka esitti tämän MS-tautia koskevan mietinnön laatimiseen johtaneen vetoomuksen. Jäsen Whitehead, joka on yksi Louisen kotiseutua, East Midlandsia, edustavista parlamentin jäsenistä, joutui lähtemään toisesta tärkeästä terveysasiasta toimitettavaan äänestykseen, ja hän välittää anteeksipyyntönsä.
MS-tauti vaikuttaa ihmisiin eri tavoin: jotkin päivät voivat olla hyviä ja jotkin huonoja. Se on kuitenkin paheneva sairaus, jonka syytä ei tiedetä ja jota ei voida parantaa. Osallistuin asian parissa tehtävään työhön tavattuani skotlantilaisten MS-potilaiden aktiivisen ryhmän. Ryhmäläiset ottivat minuun yhteyttä ja kertoivat minulle, miten sairaus vaikuttaa heidän jokapäiväiseen elämäänsä, ja että Skotlannissa esiintyy MS-tautia eniten maailmassa. Olen siitä lähtien tukenut eurooppalaista MS-tiedotusseminaaria (European MS Awareness Seminar), joka järjestettiin ensimmäisen kerran Euroopan parlamentissa, ja perustanut parlamenttiin MS-teemaryhmän.
Nyt esillä olevan vetoomuksen tarkoituksena on pääasiassa lisätä tietoa paitsi lääkkeiden myös MS-potilaiden hoidon saatavuudesta. Juuri sopivasti Euroopan vammaisten vuoden 2003 päätteeksi pohdimme, mitä itse asiassa voimme tehdä auttaaksemme MS-potilaita.
Työpaikalla tapahtuvan syrjinnän poistaminen olisi hyvä alku. Monet ihmiset, joiden kanssa olen keskustellut, ovat menettäneet työpaikkansa, koska heidän työnantajansa ei ollut joustava tai ymmärtänyt MS-tautia. Tästä syystä yhdenvertaista kohtelua työssä koskevan direktiivin täytäntöönpano on niin tärkeää. Lääkkeiden ja uusien hoitomuotojen saatavuus on oleellista. Juuri eilen Euroopan parlamentti sopivasti äänesti uudesta lääkepaketista, joka toivottavasti lisää innovaatiota sekä parantaa halpojen lääkkeiden saatavuutta.
Olen iloinen, että joissakin Yhdistyneen kuningaskunnan sairaaloissa työskentelee nyt MS-tautiin erikoistuneita sairaanhoitajia. Monet lääkintäalalla työskentelevät eivät tiedä, miten MS-potilaita pitäisi hoitaa. Minulla ei ollut mitään aavistusta siitä, että ihoon pistettävä neula voi aiheuttaa sietämätöntä kipua MS-potilaalle. MS-tauti on tunnustettava, ja sitä on ymmärrettävä aiempaa paremmin. MS-potilaat ansaitsevat parempaa. Kiitän vielä kerran Louisea siitä, että hän toi asian käsiteltäväksemme tämänpäiväisessä istunnossa. 
Aaltonen (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, kiitän kaikkia puheenvuoroista ja tuesta. Haluaisin ilmoittaa niille, jotka olivat sitä mieltä, että tämä vastuu kuuluu yksin jäsenvaltioille, että olen ollut yhteydessä kaikkien jäsenvaltioiden terveysministereihin ja tavallaan he ovat jo sitoutuneet aivan eri tavalla tähän mietintöön saatuaan itse olla mukana tekemässä sitä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo� 11.30. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma tietoyhteiskuntaa käsittelevästä huippukokouksesta (ensimmäinen vaihe: Geneve, 10.–12.� joulukuuta 2003). 
Schreyer,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tietoyhteiskuntaa käsittelevän huippukokouksen ensimmäinen vaihe järjestettiin tänä vuonna 10.–12.� joulukuuta Genevessä. Huippukokoukseen osallistui noin 11� 000 henkilöä, ja sitä voidaan pitää monenkeskisenä menestyksenä, johon Euroopan unioni antoi merkittävän panoksensa. Valtuuskuntien jäsenet antoivat 12.� joulukuuta poliittisen julistuksen ja toimintasuunnitelman.
Nämä asiakirjat muodostavat nyt perustan Yhdistyneiden Kansakuntien kaikkien jäsenvaltioiden yhteiselle tietoyhteiskunnan käsitteelle ja pohjautuvat suurelta osin eurooppalaiseen politiikkaan, jonka tavoitteena on taata tietoyhteiskunta kaikille. Euroopan unionin huippukokouksen kussakin valmisteluvaiheessa esiin tuomat näkemykset olivat aina yhteensovitettuja Euroopan kantoja, jotka komissio laati yhteistyössä jäsenvaltioiden ja puheenjohtajavaltion kanssa ja jotka asianomaisen neuvoston puheenjohtaja esitti neuvotteluissa viidentoista jäsenvaltion EU:n ja kymmenen tulevan jäsenvaltion puolesta.
Huippukokouksen ansiosta monilla aloilla voidaan edistyä merkittävästi. Huippukokouksessa tunnustettiin ensimmäistä kertaa tietoyhteiskunnan merkitys yhteiskunnan, talouden ja sosiaalisen kehityksen eteenpäin viejänä. Siellä tunnustettiin myös sellaisen oikeudellisen ja lainsäädännöllisen ympäristön ratkaiseva asema, joka edistää kilpailua ja mahdollistaa entistä paremman palvelutarjonnan kaikille kansalaisille. Lisäksi tunnustettiin yhteisvastuullisuuden merkitys digitaalisen kuilun poistamisessa sekä tieto- ja viestintätekniikoiden merkitys Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhannen julistuksen tavoitteiden saavuttamisessa.
Internet-hallintoa eli Internetiä hallinnoivia tulevia hallinto- ja sääntelyrakenteita varten YK:n pääsihteerin alaisuuteen perustettiin työryhmä, joka on avoin kaikille osanottajille ja jossa on tarkoitus keskustella eri vaihtoehdoista, joita esitetään huippukokouksen toisessa vaiheessa Tunisiassa.
Myös kaikista muista seikoista, jotka olivat vielä ratkaisematta ennen viimeisiä joulukuun alussa käytyjä neuvotteluja, päästiin tyydyttävään ratkaisuun. Näin tapahtui erityisesti ihmisoikeuksia, tiedon vapaata saatavuutta ja tiedotusvälineitä koskevien määräysten osalta. Myös teollis- ja tekijänoikeuksia, avoimen lähdekoodin ohjelmistotekniikkaa ja verkko- ja tietoturvaa käsittelevistä kohdista päästiin tyydyttävään ratkaisuun.
Rahoituksen osalta kaikkien hyväksymässä tekstissä tunnustetaan joidenkin jäsenvaltioiden tahto perustaa vapaaehtoisuuteen perustuva, digitaalitekniikkaa koskeva solidaarisuusrahasto, sekä toisten tahto arvioida nykyiset rahoitusmenetelmät ja tehdä tutkimus tällaisen solidaarisuusrahaston tehokkuudesta ja toteutettavuudesta. Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin alainen työryhmä suorittaa nämä tehtävät ensi vuonna.
Komissio seuraa huippukokouksen tuloksia ja ottaa ne huomioon omassa politiikassaan, erityisesti kehitysyhteistyöpolitiikassaan. 
Harbour (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi toivottaa komission jäsenen Liikasen puolesta puhuvan komission jäsenen Schreyerin tervetulleeksi, ja kiittää häntä lämpimästi siitä, että hän tarttui tähän tilaisuuteen ja tuli raportoimaan meille tästä asiasta näin pian Geneven huippukokouksen jälkeen.
Minulla oli etuoikeus osallistua huippukokoukseen parlamentin kollegoistani koostuneen pienryhmän jäsenenä. Haluan kiittää sekä komissiota että puheenjohtajavaltiota Italiaa heidän aktiivisesta roolistaan. Olen pahoillani, ettei puheenjohtajavaltio Italian edustajaa ole täällä tänään läsnä, mutta onnistuin tapaamaan Italian ministerin ja hänen työryhmänsä, jotka olivat hyvin ratkaisevassa asemassa neuvotteluissa, jotka johtivat erittäin tasapainoiseen julistuksen ja toimintasuunnitelman antamiseen.
Haluaisin eritellä joitakin oppimiani asioita. Euroopan parlamentin STOA-yksiköllä eli tieteellisten ja teknologisten vaihtoehtojen arviointiryhmällä – joka johti täällä esiteltävän aloitteen valmistelua – oli oma kantansa, joka oli myös komission kanta. Olimme osallistuneet jo aikaisemmin hyvin tärkeään konferenssiin, jossa käsiteltiin tieteen asemaa tietoyhteiskunnassa, minkä vuoksi sitoutumistamme prosessiin ei voitu epäillä.
Meidän on ensisijaisesti pidettävä mielessä, että meillä on poliittisen julistuksen lisäksi myös toimintasuunnitelma ja että meillä on kaksi vuotta aikaa todellakin edistyä näkyvästi tässä asiassa, ennen kuin huippukokous järjestetään Tunisiassa. Näiden monimutkaisten monenvälisten keskustelujen vuoksi kaksi vuotta ei ole kovin pitkä aika. Valtaisana haasteenamme on osoittaa, että Euroopan unioni ja jäsenvaltiot suhtautuvat vakavasti tarpeeseen ulottaa tieto- ja viestintätekniikan edut myös kehitysmaihin ja lisätä niistä saatavia etuja kehitysmaissa.
Kuten komission jäsen Schreyer totesi puheenvuorossaan, tieto- ja viestintätekniikan välineiden soveltaminen talouden, yhteiskunnan, terveydenhuollon, koulutuksen ja monien muiden alojen kehittämisessä on äärimmäisen tärkeää. Genevessä monet kehitysmaat kertoivat meille, miten ne käyttävät tietotekniikkaa. Yksi tärkeimmistä Genevessä havaitsemistani asioista on se, että meidän on kehitettävä kehitysmaiden asiantuntemusta, jotta ne voivat laatia paikan päällä omia hankkeitaan, joilla vastataan maiden erityistarpeisiin. Näin siksi, että jokaisen maan lähtökohdat ovat erilaiset, kun otetaan huomioon muun muassa infrastruktuuri, talouskehitys ja oppimisvalmiudet. Emme etsi ratkaisua, joka sopii kaikille, vaan pyrimme levittämään asiantuntemustamme.
Pyydän erityisesti, että keskitämme huomiomme aloille, joilla todella voimme auttaa ja joihin kuuluu tutkimus- ja kehitysvalmiuksien lisääminen ja edistäminen kehitysmaissa. Haluamme vahvemman verkoston, joka koostuu yliopistoissa ja teknologiakeskuksissa työskentelevistä tietojenkäsittelytieteen tutkijoista ja asiantuntijoista, jotka ovat yhteydessä toisiinsa maailmanlaajuisen tutkimusverkoston kautta. Verkoston avulla he voivat kehittää omia ratkaisujaan ja turvautua hyvin laajaan oppimisyhteisöön, joka auttaa heitä haluamiensa välineiden – vakiomuotoisten hakemusten ja muiden ajatusten – kehittämisessä. Lisäksi he voivat verkoston ansiosta jakaa työnsä tuloksia.
Euroopan unioni on rahoittanut maailman suurinta tutkimusverkostoa, jonka jo näemme laajenevan maailmanlaajuiseksi. Kuulimme Genevessä mieluisia uutisia, joiden mukaan esimerkiksi Etelä-Afrikka haluaa liittyä verkostoon. Voimme siis näyttää esimerkkiä.
Viimeiseksi käsittelen sitoutumistamme parlamentin jäseninä. Oli harmillista, ettei huippukokouksessa annetussa julistuksessa viitattu millään tavalla parlamenttien sitoumukseen. Keskustelin parlamenttienvälisen liiton (IPU) kokouksessa useiden eri maiden parlamenttien jäsenten kanssa. Jäsenet olivat pettyneitä siihen, ettei meitä ole sitoutettu prosessiin tämän enempää, mutta he totesivat kuitenkin päättäväisesti, että meidät on otettava tiiviimmin mukaan prosessin seuraavaan vaiheeseen. Haluaisin, että kehittäisimme – mahdollisesti jäsenvaltioiden ja komission tuella – asianmukaisen sähköisen parlamentin, joka keskittyisi näihin kysymyksiin, jotta voimme osallistua poliittiseen keskusteluun Tunisian huippukokouksessa – jonne toivon useamman kollegamme osallistuvan. Euroopalla on paljon annettavaa tällä alalla, mutta sitoutumista prosessiin on vahvistettava, ja toimet on yhdennettävä laaja-alaiseen kehitysyhteistyöpolitiikkaan. 
Ζοrba (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tietoyhteiskunnasta ja maailmanlaajuistumisesta käytävällä keskustelulla ei ehkä voida estää globaalistumista tapahtumasta ja/tai edistää sitä. Keskustelun avulla voimme kuitenkin tulkita ehtoja ja edellytyksiä, joiden mukaisesti se tapahtuu. Tämä on myös meidän perustehtävämme Euroopan parlamentissa: tehtävämme on yksilöidä poliittisia vaikuttimia ja ristiriitoja sekä tarjota ratkaisuja taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin ongelmiin.
Euroopan kansalaiset odottavat selvitystä niistä dynaamisista prosesseista, jotka vaikuttavat merkittävästi heidän elämäänsä tällä vuosisadalla. Kansainvälinen teleliitto teki asiasta aloitteen Genevessä pidetyssä ensimmäisessä tietoyhteiskuntaa käsitelleessä maailmanlaajuisessa huippukokouksessa, mutta YK tyrmäsi sen. Näin kehitysmaille annettiin lähinnä mahdollisuus vaatia kansalaistensa yhtäläisten mahdollisuuksien toteutumista ja nykyistä oikeudenmukaisemman tietoyhteiskunnan muodostamista. Perustarpeena on mielestäni solidaarisuusrahaston perustaminen. Internet- ja puhelinyhteyksiä koskevat vaatimukset on täytettävä vuoteen� 2010 mennessä, jotta kehitysmaiden syrjäisimmätkin yhteisöt voivat todella käyttää niitä. Toimintasuunnitelma on hyvin tärkeä tämän tavoitteen saavuttamisessa.
Kaiken sen ohella, mistä Genevessä keskusteltiin, odotamme luonnollisesti myös, että muitakin tärkeitä aloitteita jatketaan. Näitä ovat muun muassa maailman joukkoviestintäobservatorio ja Euroopan uusi turvallisuusvirasto, jonka on tarkoitus aloittaa toimintansa vuoden� 2004 alussa. Nämä välineet ovat tarpeen, jotta voimme toimia uusissa oloissa. On kuitenkin lukuisia kysymyksiä, jotka on vielä ratkaistava. Ydinkysymyksenä lienee sähköisen viestinnän demokratia.
Olemme kuitenkin samalla kiinnostuneita myös koulutuksesta, teollis- ja tekijänoikeuksista, turvallisuudesta, ihmisoikeuksista sekä taloudellisista ja yhteiskunnallisista käytänteistä. Kaikki ne edellyttävät omia toimintapuitteitaan digitaalisessa ympäristössä. Ratkaisut eivät myöskään ole aina helppoja.
Euroopan unionin on näin ollen tarkkailtava tilannetta tiiviisti ja oltava valmis esittämään näkemyksiään. Pidän valitettavana sitä, että tätä keskustelua käydään näin pitkän ajan kuluttua huippukokouksesta. Tulevaisuudessa meidän on joka tapauksessa toimittava tehokkaasti, jotta voimme ilmaista mielipiteemme asiasta. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän komission jäsentä ja arvostamaani kollegaa Harbouria selvityksistä, jotka he esittivät parlamentille. On kuitenkin jokseenkin ironista, että kattavimmat tiedot huippukokouksen tapahtumista ovat saatavilla radikaalipuolueen kotisivuilta. EU:n omilla kotisivuilla on ollut todella vähän tietoa huippukokouksesta. Minkälaisessa tietoyhteiskunnassa me oikein elämme? Huippukokouksen pitäminen on hyvä asia, koska verkkoturvallisuuden alalla tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä. Luulemme saaneemme aikaan jotain roskapostin torjumiseksi antaessamme sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivin, mutta tosiasiassa emme ole edistyneet yhtään. Kuten totesin, alalla tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä.
On hyvä asia, että päätösasiakirja sisälsi säännöksiä puolueettomasta tekniikasta, vapaasta kilpailusta, arvoista ja menetelmistä, mikä osoitti, että Euroopassa todellakin edistytään tietoyhteiskunnan luomisessa. Kuten kansainvälisten konferenssien yhteydessä on tavallista, toimintasuunnitelma ja loppuasiakirja sisältävät useita hyviä lupauksia siitä, kuinka tietoyhteiskuntaa kehitetään ja kuinka me voimme auttaa kehitysmaita. On järjestetty suunnaton määrä kansainvälisiä huippukokouksia, joissa on annettu lupauksia, jotka koskevat esimerkiksi koulutus kaikille -aloitetta sekä Maailmanpankin nopean toiminnan aloitetta lasten ja ennen kaikkea tyttöjen koulunkäynnin edistämiseksi. Tästä huolimatta mitään ei tapahdu. Maailmanpankin nopean toiminnan aloitteen osalta teollisuusmaat eivät ole onnistuneet edes täyttämään vaatimatonta lupaustaan runsaasta 300� miljoonasta Yhdysvaltain dollarista. Vain puolitoista vuotta myöhemmin olemme jo 100� miljoonaa Yhdysvaltain dollaria lupaustamme jäljessä. Milloin kehitysmaat lakkaavat uskomasta siihen, mitä kansainvälisillä foorumeilla sanotaan?
Huippukokouksen alla Euroopan liberaali- ja demokratiapuolueen ryhmä totesi, ettei seuraavaa huippukokousta voida järjestää Tunisiassa, jos siellä edelleenkin loukataan sananvapautta. Tältä osin olemme lopputulokseen pettyneitä. 
Αlyssandrakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tuntuu jollain tavalla omituiselta, että YK järjesti Genevessä tietoyhteiskuntaa käsitelleen huippukokouksen samalla, kun kaksi kolmasosaa maapallon väestöstä kärsii köyhyydestä, nälästä ja taudeista. Voidaankin miettiä, oliko keskustelun perimmäisenä tavoitteena yksinkertaisesti lisätä tietotekniikkayritysten, toisin sanoen IBM:n tietokoneiden, Microsoftin ohjelmistojen ja televiestintäyritysten, myyntiä ja voittoja.
Tämän ristiriitaisen lähtökohdan vuoksi ei ole lainkaan outoa, ettei huippukokouksessa saatu aikaa mitään erityistä. Niin huippukokouksessa hyväksytty poliittinen julistus kuin toimintasuunnitelmakin ovat pelkkiä toivomusluetteloita. Ei ole mitään toimia niiden tavoitteiden tueksi, joiden mukaan vuoteen� 2005 mennessä puolella maailman väestöstä on oltava pääsy Internetiin ja kaikilla mahdollisuus kuunnella radiota tai katsella televisiota. Myöskään kysymyksiä taloudellisesta tuesta tai Internetin sääntelystä ei käsitelty.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, nyt ratkaistavanamme oleva ongelma ei koske sitä, miten saisimme tällä hetkellä nälkää näkevät ihmiset istahtamaan näyttöpäätteen ääreen ja näppäilemään kiivaasti näppäimistöä. Ongelmana on ihmiskunnan vauraus, ja sen ehdottomana edellytyksenä on rauha. Ongelmaa ei kuitenkaan voida ratkaista niin kauan, kuinmonopolit riistävät maapallomme rikkauksia omaksi hyödykseen sekä hallitsevat tietotekniikkaa ja imperialistit tappavat joukoittain vertaisiamme. Ongelma ratkaistaan kansalaisten taistelulla radikaalin ja vallankumouksellisen yhteiskunnallisen uudistuksen puolesta. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tietoyhteiskuntaa käsittelevää huippukokousta koskeva aloite on hyvä. Tietoyhteiskunta merkitsee vapautta, tiedon vapautta ja tietoliikenteen vapautta, ja juuri tässä meillä on ongelma, sillä se, että vapaan tietoyhteiskunnan edustajat kokoontuvat Tunisiaan keskustelemaan tietoyhteiskunnan vapaudesta, on kuin lähettäisimme pikkulapsen leijonanhäkkiin syömistä opettelemaan. Meidän on todellakin pidettävä mielessämme, että Tunisiassa pidätetään Internet-surffaajia ja vangitaan niitä, jotka käyttävät Internetiä tai hyödyntävät tietoyhteiskunnan tarjoamia vapauksia. Aiomme siis osallistua toiseen huippukokoukseen Tunisiassa. On hyvin todennäköistä, että siihen mennessä presidentti Ben Ali saattaa passittaa pari–kolmesataa Internetin käyttäjää vankilaan suojellakseen tietoyhteiskuntaa niiltä, jotka käyttävät sen tarjoamia vapauksia.
Katson todella, että, jollemme protestoi, me – tässä tapauksessa YK ja Euroopan unioni – annamme vääränlaisen viestin. Miksi emme menisi siinä tapauksessa vaikkapa Kiinaan? Myös siellä Internetin käyttäjiä joutuu vankilaan. Myymme Kiinalle aseita, ja voisimme samalla järjestää Kiinassa myös suuren kansainvälisen konferenssin, jossa käsiteltäisiin tiedonvapautta Kiinassa. Miksipä ei? Meidän tarvitsee vain olla johdonmukaisia. Voisimme matkata Tunisiasta suoraan Kiinaan, missä voisimme huutaa ihmisille: "Syökää ja vaietkaa, mutta älkää missään nimessä hyödyntäkö tiedonvapautta, vaikka me aiommekin osallistua täällä Kiinassa tiedonvapautta käsittelevään merkittävään konferenssiin!"
Lisäksi tätä YK:n aloitteesta järjestettyä tapahtumaa leimaavat joltain osin myös vaiennuskeinot, joita jotkin jäsenvaltiot soveltavat kansalaisjärjestöihin. Niitä sovelletaan esimerkiksi tiedon vapauden puolesta taistelevaan Toimittajat ilman rajoja -järjestöön. Useiden valtioiden allekirjoittaman Iranin esittämän pyynnön johdosta Toimittajat ilman rajoja poistettiin YK:n tunnustamien kansalaisjärjestöjen luettelosta. Kuten huomaatte, hyvän aloitteen tekeminen vapauden ja tietoyhteiskunnan puolesta ei siis riitä. On myös oltava johdonmukainen.
Euroopan parlamentti on esimerkiksi edistänyt ohjelmistojen patenttijärjestelmää koskevaa direktiiviä, joka eroaa huomattavasti komission ehdottamasta direktiivistä. Tiedämme, millaista on suojella teollis- ja tekijänoikeuksia, ja jos haluamme toimia johdonmukaisesti tietoyhteiskuntaa rakentaessamme, meidän on taisteltava vapauden ja teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun puolesta. Tämä merkitsee sitä, että kun järjestämme esimerkiksi Geneven huippukokouksen kaltaisen tilaisuuden, kyse ei saa olla pelkästään suuresta markkinapaikasta, jolla Microsoft tai muut ohjelmistojätit pystyvät valtaamaan uusia markkinoita eri puolilta maailmaa. Tietoyhteiskunnan vapaus ei tarkoita Microsoftin ylivaltaa. Se ei yksinkertaisesti toimi niin. Myös tämän vuoksi meidän on erityisesti hyödynnettävä monenvälisen järjestön mahdollisuuksia, jotta voimme laatia sääntöjä, joilla nimenomaisesti taataan markkinoille tulevien ja niillä jo olevien toimijoiden tasavertaisuus.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lopuksi todettakoon, ettei Euroopan unionin pidä pelkästään osallistua tämäntyyppisiin tapahtumiin vaan sen on myös toimittava. Nimittäin juuri silloin, kun pitäisi puolustaa tietoyhteiskunnan vapautta, me vaikenemme, emmekä löydä sanoja. Tietoyhteiskunnassa ei ole kyse pelkästään markkinoista. Tietoyhteiskunta merkitsee myös demokratiaa ja vapautta. 
Cappato (NI ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi sanoa muutaman sanan kollegalleni, joka valitti siitä, ettei Euroopan parlamentti vahvistanut kantaansa ennen huippukokousta, ja pyydän kollegaani kääntymään teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan ryhmien puheenjohtajien puoleen, jotka eivät katsoneet tarpeelliseksi keskustella tästä asiasta parlamentissa ennen huippukokousta. Toiseksi haluan tuoda esiin, että huippukokouksen poliittiseen julistukseen sisältyy kuukausien neuvottelujen jälkeen onneksi viittaus mielipiteenvapauteen siitäkin huolimatta, että Kiina ja Kuuba sekä muut kommunistijohtoiset maat – pyydän anteeksi kollega Alyssandrakisilta, jonka mukaan köyhyys on kaiken pahan alku ja juuri; ehkä kuitenkin myös vapauden puutteella on jotain tekemistä tässä asiassa – yrittävät poistaa sen YK:n teksteistä siinä onnistumatta.
Tällä hetkellä ongelmana on se, että meillä on seuraavaa kahta vuotta varten toimintasuunnitelma, jonka perusteella osoitetaan kymmeniä miljoonia kehitysmaille tietoyhteiskunnan lujittamista varten. Arvoisa komission jäsen, Euroopan komission olisi mielestäni kiinnitettävä tarkoin huomiota tapaan, jolla kyseisiä varoja käytetään, ja asetettava varojen käytön ehdoksi maiden avautumisen ja käytännön toimet vapaiden markkinoiden, demokratian ja ihmisoikeuksien edistämiseksi. Muussa tapauksessa on vaarana, että jatkamme edelleen samoilla linjoilla eli rakennamme ja rahoitamme varoillamme, niin julkisilla kuin yksityisilläkin varoilla, ohjelmistojärjestelmiä, jotka antavat diktatuurihallinnoille, ja enenevässä määrin myös omille maillemme, mahdollisuuden sensuroida ja seuloa pääsyä tietoyhteiskuntaan tai estää se kokonaan. Tässä ei kuitenkaan ole vielä kaikki. Myös vapaat markkinat muodostavat ongelman. Kehitysmaissa yhtiöt, jotka hallinnoivat Internet-palveluja ja televiestintää, ovat usein korruptoituneita monopoleja tai oligopoleja, jotka korruption kautta riistävät kansalaisilta mahdollisuuden käyttää Internetiä ja hyötyä tietoyhteiskunnan palveluista.
Jos olemme valmiita käyttämään valtaisia summia näihin maihin, varmistakaamme, että varat myös käytetään demokratian ja ihmisoikeuksien kehittämiseen. Meidän on tuotava esiin Tunisian ongelma. Tunisiassa järjestetään huippukokous, jonka puheenjohtajana toimii, kuten maailmanlaajuinen kidutuksen vastainen järjestö muistuttaa, kenraali Ammar, joka on aikaisemmin ollut vastuussa Tunisian hallinnon kidutustoimista.
Haluan lisäksi suositella kollegoilleni, etteivät he seuloisi ja valikoisi liikaa, minä seurauksena vain jotkut joutuvat käsittelemään kiusallisia asioita samalla, kun toiset saavat itselleen nautinnon puhua ainoastaan suunnitelmista, yhteistyöstä ja markkinoista, joita myös me kannatamme ja haluamme edistää mutta emme vapauden ja oikeuden kustannuksella. 
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen Schreyer, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää lämpimästi jäsen Harbouria siitä, että hän johti yhdessä parlamentin tieteellisten ja teknologisten vaihtoehtojen arviointiryhmän STOA:n kanssa aloitetta, jolla varmistettiin, että Euroopan parlamentti pystyi osallistumaan huippukokoukseen. Me kaikki tiedämme, että olemme teollisuus- ulkomaankauppa-, tutkimus ja energiavaliokunnassa edistäneet voimakkaasti Internetin käyttöä ja televiestinnän vapauttamista Euroopassa. Eurooppa on ottanut tässä asiassa johtavan aseman maailmassa. Mielestäni myös meidän on tehtävä osuutemme globalisaatioprosessissa, mikä merkitsee luonnollisesti ennen kaikkea vapaan kilpailun edistämistä.
Uskon, että juuri Internetin ansiosta lopulta myös pienet ja keskisuuret perheyritykset voivat osallistua maailmankauppaan. Olemme oppineet, että erityisesti asiakaspalvelujen – eli yritysten kuluttajille ja toisille yrityksille tarjoamien palvelujen – alalla Internet avaa täysin uusia mahdollisuuksia. eBay-portaalin ja muiden järjestelmien kautta jopa mikroyritysten käytössä on foorumeita, joissa ne voivat myydä tuotteitaan maailmanmarkkinoilla tarjolla olevien palvelujen avulla. Meillä on käytössämme kansainvälisiä maksujärjestelmiä, kuten luottokortit, ja yrityksiä, jotka tekevät varojen siirtoja. Meillä on kansainvälisiä logistiikkayrityksiä, jotka kuljettavat tuotteita eri puolille maailmaa. Monista maailman maista – esimerkiksi Kiinasta, jonka tämänhetkinen talouskasvu on 8� prosenttia Euroopan talouskasvun ollessa juuri ja juuri yhden prosentin – aiheutuvien tuontipaineiden vuoksi Euroopalla on valtaisa kansainvälisen kaupan tarve. Meidän on siksi tehtävä kaikkemme varmistaaksemme, että yrityksemme saavuttavat merkittävämmän aseman kansainvälisessä viennissä. Juuri tässä asiassa tämänkaltainen konferenssi tarjoaa mahdollisuuksia asemamme vahvistamiseen. Se myös osoittaa jälleen kerran, että WTO:n parlamentaarinen edustajakokous olisi saatava pian koolle.
Nyt myös YK ja kansalaisyhteiskunta osallistuvat näiden asioiden kehittämiseen. Me emme lainsäätäjinä kuitenkaan ole riittävän vahvasti mukana tällä alalla.
Pidän olennaisena sitä, että olemme tulevaisuudessa mukana näillä kansainvälisillä foorumeilla ja varmistamme, että Euroopan pienten ja keskisuurten yritysten tarvitsema infrastruktuuri on olemassa. Olen näin ollen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentin ulkomaankauppavaliokunta on nykyistä vahvempi parlamentin seuraavalla vaalikaudella. Lisäksi tarvitsemme paljon lisää pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä perheyrityksiä kaikkialle maailmaan. Meidän on sen vuoksi muodostettava kumppanuuksia eri puolilla maailmaa toimivien yritysten kanssa, tarjottava niiden käyttöön foorumeita ja autettava 18� miljoonalla – pian 22� miljoonalla – tukieurollamme niitä pk-yrityksiä, jotka työllistävät kaksi kolmasosaa Euroopan työvoimasta, jotta niistä voi tulla kansainvälisiä toimijoita ja jotta me voimme siten menestyä niiden avulla maailmanmarkkinoilla.
Mann, Erika (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kollegani ovat jo tuoneet esiin Genevessä käytyjen neuvottelujen vaikeuden, ja se on käynyt ilmi epäsuorastikin. Tietoyhteiskuntaa käsitellyt huippukokous osoitti jälleen kerran, että kansainvälisistä neuvotteluista on tullut hyvin monimutkaisia riippumatta siitä, millä foorumilla – WTO:ssa tai YK:ssa – niitä käydään. Jäsen Rübig on aivan oikeassa: parlamentaarista osallistumista on lisättävä. Se ei välttämättä yksinkertaista prosessia, mutta se on ainakin selkeä osoitus kansalaisten tahdosta olla asianmukaisesti edustettuina legitiimien edustajien kautta.
Genevessä kävi selväksi, että useat toimijat voivat vaikuttaa monimutkaisten neuvottelujen kulkuun ja tässä tapauksessa kysymykseen siitä, kuinka globaalia tietoyhteiskuntaa olisi kehitettävä. Toimijat ovat tietenkin yleensä aina hallituksia, ja juuri ne luonnostelevat lakeja ja käyvät kansainvälisiä neuvotteluja. Tässä tapauksena mukana oli kuitenkin myös useita yrityksiä ja niin sanotun kansalaisyhteiskunnan edustajia. Meidän ei pidä unohtaa, että Geneven huippukokous oli lähellä epäonnistua. Oli äärimmäisen vaikeaa saada neuvotteluja ylipäänsä päätökseen. Kuka tahansa, joka tutustuu tekstiin ja sovitteluratkaisuun – suosittelen sitä kaikille – voi havaita, kuinka vaikeaa tämän sovitteluratkaisun muodostaminen oli. Epäilenpä, että tunnustamme vasta Tunisiassa, että käsissämme on asiakirja, jonka voimme esitellä kotiin palatessamme ja jota voimme puolustaa edes jollain tavalla uskottavasti.
Haluan mainita tärkeimmät kyseessä olevat asiat. Ensinnäkin kyseessä on raha. Jäsen Cappato mainitsi, että meidän on EU:ssa edettävä hyvin varovaisesti, mikäli EU aikoo osallistua hankkeisiin taloudellisesti. Meidän on tarkasteltava, mitä hallituksia tuemme epäsuorasti, koska niillä on omat käsityksensä tietoyhteiskunnan rakenteesta. Toiseksi kyseessä ovat ihmisoikeudet. Ydinkysymyksenä on näin ollen jälleen tiedonvapaus ja Internetin käyttörajoitukset. Kyseessä ovat tietenkin vielä monet muutkin asiat. Euroopan unioni on ottanut asialistalle erityisesti tietoverkkojen turvallisuuden, ja toivon, että voimme antaa oman panoksemme tällä alalla erityisesti oman, perustamisvaiheessa olevan virastomme avulla. Internetin hallinnointia koskeva kysymys on yhä ratkaisematta. Tämä on valitettava puute omalla alueellamme Euroopassa. Emme ole onnistuneet edes luomaan omaa EU:n ylätason verkkoaluetta, eurooppalaista domainia. Lisäksi olisi pohdittava teollis- ja tekijänoikeuksia ja avoimen lähdekoodin kehittämistä.
Koin tärkeäksi vain mainita nämä asiat. Toivon, että voimme käsitellä tätä aihepiiriä jälleen ensi vuonna ja että parlamentti antaa asiaa koskevan päätöslauselman ennen Tunisian huippukokousta. 
Gasòliba i Böhm (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tarkasteltavanamme oleva komission tiedonanto tietoyhteiskuntaa käsittelevästä huippukokouksesta nostaa esiin enemmän uusia kysymyksiä kuin tuo ratkaisuja ongelmiin.
On tietenkin hyvä asia, että maailman tasolla analysoidaan sitä, mikä on luultavasti globalisaation parhain ilmentymä, eli yhteiskuntaa, jolle on 2000-luvun alussa ominaisinta tiedon käsittely ja levittäminen.
Komission jäsen kuvasi huippukokouksen tuloksia erittäin lyhyesti, minkä vuoksi meidän on tarkasteltava kysymystä tarkemmin kahdella tasolla. Ensinnäkin Euroopan unionin tasolla siksi, että edistys ja tietoyhteiskunnan perustana olevien tekniikoiden käyttö ovat elintärkeitä sen varmistamiseksi, että Lissabonin tavoitteet voidaan saavuttaa ja jotta Euroopan unionista tulee vuoteen� 2010 mennessä maailman taloudellisesti ja sosiaalisesti edistynein yhteiskunta. Toiseksi kysymystä on tarkasteltava ulkosuhteiden tasolla, joihin liittyy useita jo mainittuja tekijöitä, kuten teollis- ja tekijänoikeudet, viestintätekniikan vapaa saatavuus, tiedon turvallisuus, digitaalinen solidaarisuus ja tietoyhteiskunnan käyttäminen vähiten kehittyneiden yhteiskuntien erilaisten kehitystasojen tasapainottamiseen.
Yhteenvetona voisi yksinkertaisesti sanoa, että huippukokouksen avulla on voitu tehostaa merkittävästi Euroopan toimielinten toimintaa ja luonnollisesti myös ruokkia keskustelua, jota käydään ennen seuraavaa huippukokousta. Myös täällä esiin tuotuja asioita on näin voitu arvioida. 
Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten kollegani ovat jo tuoneet tämänpäiväisessä keskustelussa esiin, on kaiken kaikkiaan myönteistä ja ilahduttavaa, että komissio osallistui tietoyhteiskuntaa käsitelleeseen huippukokoukseen ja että se aikoo toimia aktiivisesti tällä alalla myös tulevaisuudessa.
Tämä on erityisen ilahduttavaa siksi, että muilla aloilla –Alppeja koskevan yleissopimuksen yhteydessä; mainitakseni oman kiinnostuskohteeni – komissio on käsittämättömällä tavalla paennut lähes kokonaan vastuutaan sekä aiheuttanut siten osaltaan kyseisen aloitteen ajautumisen umpikujaan ja estänyt sen eteenpäin viemisen. Toivottavasti komissio tarkastelee uudelleen kantaansa tässä asiassa.
Tietoyhteiskunnan osalta katson, että tietoverkkoon pääsyä koskevaa oikeutta ei pidä ymmärtää pelkästään pääsyn mahdollistamisena vaan sen pitäisi tarkoittaa myös pääsyn edistämistä erityisesti syrjäseuduilla ja maantieteellisesti epäsuotuisassa asemassa olevilla alueilla eli muun muassa vuoristoisilla alueilla. Myös näiden alueiden väestöllä – joka on jo lähtökohtaisesti epäsuotuisassa asemassa asuinmuodon, verkkoyhteyksien ja syrjäisen sijainnin vuoksi – olisi oltava mahdollisuus saada verkkoyhteys erityisjärjestelyjen avulla.
Tämä merkitsee, että taajamissa on sovellettava erilaista lähestymistapaa kuin harvaan asutuilla alueilla. Haluan kiinnittää huomiotanne Bayerin osavaltion muutama vuosi sitten tekemään aloitteeseen. Kampanja oli hyvin mielenkiintoinen, ja aloitteen tavoitteena oli avata kattavia mahdollisuuksia. Valitettavasti näiden mahdollisuuksien katsottiin kuitenkin olevan kilpailusääntöjen vastaisia. Olen kuitenkin sitä mieltä, että kilpailunäkökohtiin olisi suhtauduttava jokseenkin lievemmin tällaisissa tapauksissa, joissa puolueettomat perusteet edellyttävät muunlaisia ratkaisuja.
Mielestäni tietoyhteiskunnassa on ehdottomasti otettava nykyistä paremmin huomioon useita asioita, kuten tietojen suojelu, yksityisyys ja luonnollisesti myös teollis- ja tekijänoikeuksien suojelu. Näitä asioita ei ole tarkasteltu riittävästi menneisyydessä viestimien uuden luonteen vuoksi. Toivon, että tätä perustaa voidaan täydentää myös käytännössä. 
O'Toole (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan jäsen� Harbourin tapaan kiittää komissiota myönteisestä panoksesta huippukokoukseen ja jäsen� Harbouria itseään asian hellittämättömästä eteenpäin viemisestä.
Tämä aloite on erittäin tärkeä, ja se koskettaa välittömästi maailmaamme tällä hetkellä hallitsevan yhteiskunnallisen muutoksen ydintä. Tämä johtuu siitä, että teknologiseen muutokseen liittyy muutakin: siihen liittyy yhteiskuntamme arvojen ja normien sekä maailmantaloutemme valtaisa muutos. Sillä, millä tavalla me käsittelemme tätä asiaa poliittisesti, on hyvin suuri merkitys.
Tietoaikakauden mahdollisuuksien ja uhkien kirjo on niin laaja, ettei niitä voida luetella kolmessa minuutissa, minkä vuoksi esitän vain muutaman esimerkin omasta vaalipiiristäni Koillis-Englannista. Kotiseutuni on muuttunut perinpohjin viimeisten 30� vuoden aikana. Se oli aikaisemmin teollisuusvallankumouksen kaatopaikka, ja nyt se on valmiina hyötymään tietoaikakaudesta, jonka niin nopeasti mutta ristiriitaisin teoin pyrimme saavuttamaan. Tietoaikakausi edellyttää vankkaa infrastruktuuria, vahvoja teknisiä valmiuksia, tietoa ja sisältöä. Kuitenkin Euroopan unionin alueille, muun muassa kotiseudulleni – puhumattakaan kehitysmaiden alueista – voi koitua tästä haitallisia vaikutuksia tai ne saattavat yksinkertaisesti jäädä vaille tietoaikakauden etuja siksi, että nämä edut jakautuvat kovin epätasaisesti.
Koska kotiseutuni on koulutuksellisesti hyvin epäsuotuisassa asemassa ja koska sen infrastruktuuri ei ole vielä ajan vaatimusten mukainen, sillä on pitkä tie edessään, ennen kuin se voi kunnolla hyötyä tietoaikakaudesta. Suhtaudun myönteisesti sekä huippukokoukseen että toimintasuunnitelmaan, ja katson niiden herättelevän hallituksiamme toimimaan. Maailmanlaajuinen saavutettavuus, laajakaistayhteyksien laaja-alainen kehittäminen ja ammattitaidon kehittäminen ovat ratkaisevia toimia, jotta tietoaikakauteen siirtyminen voi onnistua. Meidän on kuitenkin pidettävä mielessä, että maailmanlaajuisten tavoitteidemme perusteltavuudesta huolimatta meillä on paljon tehtävää vielä omalla alueellammekin. Jos haluamme osallistua tähän prosessiin, meidän on luotava kaikille tasavertaiset toimintamahdollisuudet. 
Virrankoski (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tietotekniikan kehitys on ollut viime vuosikymmenen suurin edistysaskel maailmassa. Se on mullistanut täydellisesti tietojen hallinnan, siirron ja käytön. Kun aikaisemmin tiedon taltiointiin tarvittiin tuhansia sivuja painettua paperia ja laajoja kirjastoja ja arkistoja, nyt sama määrä tallennetaan Internet-sivuille ja tietokonelevykkeille. Aikaisemmin tiedon siirto vaati arkistoihin matkustamista, paperien kopiointia ja postitusta. Nyt sama aineisto voidaan selata omasta työhuoneesta käsin tietokoneella. Tiedon lähettäminen vaati aikaisemmin postittamista ja lähetysten odottelua, nyt sähköposti välittyy sekunneissa eri puolille maailmaa.
Tietoon perustuvalla kehityksellä ei ole rajoja. Tämän EU on huomannut monin eri tavoin, muun muassa Tietoyhteiskunta kaikille -ohjelman avulla. Siksi EU:n kehitysstrategia luoda maanosaamme maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva kansantalous on aivan oikea. Tällä kehityksellä on kuitenkin muutamia reunaehtoja.
Tasapainoinen tietoyhteiskunta ei voi kehittyä pelkästään markkinavetoisesti. Yhteiskunnan tulee olla mukana infrastruktuurin kehittämisessä ja rakentamisessa. Sen on huolehdittava, että myös vähävaraiset, nuoret ja syrjäytymisuhan alla olevat voivat käyttää näitä palveluja. Alueellisesti on huolehdittava, että verkot ulottuvat myös haja-asutusalueille ja reuna-alueille. EU:n rakennerahastoja on käytettävä hyväksi.
Samanaikaisesti monopolit on murrettava. Internet-yhteydet on tehtävä kohtuuhintaisiksi avaamalla myös lankayhteyden viimeinen kilometri todelliselle kilpailulle. Myös ohjelmistojen ja sovellutusten kartellisoituminen ja monopolisoituminen on kyettävä estämään.
Oman ongelmansa muodostavat väärinkäytökset. Roskapostien lähettäminen ja muiden häiriöiden tahallinen tuottaminen on tehtävä rangaistavaksi.
Tietoyhteiskunnan kehittäminen tarjoaa valtavia mahdollisuuksia sekä henkisen että aineellisen hyvinvoinnin edistämiseksi. Siksi tähän työhön on kiinnitettävä entistä suurempaa huomiota. 
Κaramanou (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti hyväksyi hiljattain oma-aloitteisen, naisten asemaa tietoyhteiskunnassa käsittelevän mietinnön, jonka laadin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puolesta. Olen erityisen tyytyväinen siihen, että Geneven huippukokouksessa annetussa julistuksessa ilmaistiin tarve edistää sukupuolten tasa-arvonäkökohtien huomioon ottamista eli valtavirtaistamista tietoyhteiskunnassa.
Uuden tekniikan asianmukaista kehittämistä ei kuitenkaan turvata pelkästään lainsäädäntö- ja sääntelytoimien avulla, koska, kuten tiedämme, käytettävissä on vain vähän varoja. Genevessä olisi pitänyt korostaa voimakkaammin, että menettelytapoja, jotka koskevat tekniikan käyttöä ja kehittämistä tietoyhteiskunnassa, on uudistettava. Toisin sanoen kyse on digitaalisesta demokratiasta. Naisten osallistuminen tietoyhteiskuntaan voi olla hyvin tärkeää, koska naiset pystyvät edistämään erilaista eettistä ulottuvuutta, joka perustuu erilaisiin naisille ominaisiin arvoihin.
Uuden tekniikan kehittämisestä ja seurauksista julkisuudessa käydyssä keskustelussa on valitettavasti keskitytty pääasiassa taloudellisiin seurauksiin, ja siinä on jätetty huomiotta arviot, joissa tarkastellaan demokratiaa ja sukupuolinäkökohtia. Tämän vuoksi tekniikkaan liittyviä kysymyksiä pidetään virheellisesti "neutreina" niin sukupuolen kuin demokratiankin osalta. Uusien tekniikoiden saavuttamattomuus ja digitaalinen lukutaidottomuus muodostavat yhä enenevässä määrin uusia sosiaalisen syrjäytymisen muotoja, ja erityisesti naiset ovat tällaisessa syrjäytymisvaarassa.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puolesta laatimassani mietinnössä luetellaan syyt, jotka ylläpitävät tätä tilannetta. Näitä ovat esimerkiksi sosiaaliset stereotypiat ja kulttuuriset ennakkoluulot, jotka rajoittavat naisten mahdollisuuksia ja muodostavat esteitä heidän työurallaan. Näillä puolestaan on yleisempiä haitallisia vaikutuksia talouteen sen vuoksi, ettei inhimillisiä voimavaroja käytetä järkevästi. Valitettavasti huippukokouksessa ei tarkasteltu kunnolla niitä sosiaalisia syitä, jotka ylläpitävät tätä ilmiötä. Toivon, että tietoyhteiskuntaa käsittelevässä Yhdistyneiden Kansakuntien huippukokouksessa osallistutaan julkiseen keskusteluun, jota käydään tietoyhteiskuntaan liittyvistä toiveistamme. 
Cappato (NI ).
    Haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Tämä keskustelu käytiin ilman asiakirjaa, vaikka tosiasiassa on olemassa asiakirja, jossa tarkastellaan tietoyhteiskuntaa käsittelevän huippukokouksen toista vaihetta ja jossa todetaan, että toisen vaiheen järjestäminen Tunisiassa on mahdollisuus, eikä se merkitse tietoyhteiskunnan loppua. Teksti ei ole täysistunnon keskusteluasiakirja, vaikka se olisi voinut olla, jos ryhmät olisivat niin halunneet. Kyseessä on kirjallinen lausuma, jossa käsitellään tarvetta tarjota huippukokouksen toisessa vaiheessa mahdollisuus vapauden ja demokratian edistämiseen ja jonka jäsen Cohn-Bendit ja minä olemme allekirjoittaneet. Kehotan myös kaikkia kollegojani allekirjoittamaan sen. 
Puhemies.
   Jäsen Cappato, olen pannut merkille huomautuksenne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.30.
Junker (PSE ),
    Genevessä tietoyhteiskunnasta järjestetty huippukokous tuskin olisi ollut Euroopan parlamentin asialistalla ilman harvojen parlamentin jäsenten sisäpiirietuja. Tämän vuoksi valitettavasti ei parlamentti eivätkä muutkaan toimielimet osallistuneet aktiivisesti huippukokoukseen, jos ei jäsenvaltioiden ja komission virallisia lausuntoja oteta huomioon. Geneven huippukokouksen arvioinnissa ja sitä seuraavissa täytäntöönpanotoimissa on nyt keskityttävä huippukokouksen toiseen vaiheeseen, joka käsittää Tunisiassa marraskuussa� 2005 pidettävän huippukokouksen. Kansalaisyhteiskunnan ryhmät olivat ensimmäistä kertaa mukana YK:n merkittävässä konferenssissa, ja se osoittautui hyvin hyödylliseksi. Kehitysmaiden esitys monipuolisine aloitteineen digitaalisen kuilun kuromiseksi umpeen oli vaikuttava. Ministerit tarjosivat yllättäen AKT-maiden ja EU:n yhteistä kantaa allekirjoitettavaksi. Näin ollen on vihdoinkin vahvistettu täytäntöönpanostrategian perusta, jota vaadin vuonna� 2001 laatimassani yleisessä mietinnössä ja joka on pahasti myöhässä ja jossa on keskityttävä kaikkien väestönosien sosiaalisiin etuihin. Myös mielipiteenvapaus on otettava tässä yhteydessä huomioon. Komission ja parlamentin on arvioitava, ovatko poliittinen julistus ja toimintasuunnitelma täytäntöönpanokelpoisia. Lisäksi ennen Tunisian huippukokousta on ratkaistava jäljellä olevat kiistakysymykset, kuten se, miten Senegalin vaatimaa digitaalitekniikkaa koskevaa solidaarisuusrahastoa voidaan kehittää järkevästi. 

Puhemies.
   – Ilmoitan, että tähän päivään, 18.� joulukuuta 2003, mennessä, parlamentin jäsenten enemmistö on allekirjoittanut Struan Stevensonin, Bob van� den� Bosin, Nelly Maesin, Mihail Papayannakisin ja Phillip Whiteheadin kirjallisen kannanoton 17/2003 kissojen ja koirien nahoilla käytävän kaupan kieltämisestä. Kannanotto toimitetaan näin ollen työjärjestyksen 51� artiklan 4� kohdan mukaisesti asianmukaisille tahoille ja julkaistaan tämän istunnon pöytäkirjassa liitteenään allekirjoittajien nimet.
Stevenson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia kannanoton allekirjoittaneita parlamentin jäseniä. Siinä on kyse kolmesta eri asiasta: julmuudesta, kuluttajien pettämisestä, ja saimme äskettäin selville, että nahat ovat lisäksi myrkyllisiä. Neuvoston ministerien enemmistö hyväksyi kiellon marraskuussa pidetyssä kokouksessa. Parlamentin jäsenten enemmistö on hyväksynyt kiellon. Euroopan unionin kansalaisten enemmistö kannattaa kieltoa. Kiellon toteutuminen riippuu nyt komissiosta.
Toivon komission ottavan huomioon, että parlamentti tukee kieltoa. Kannanotto on allekirjoitettavissa vielä 20� minuutin ajan tämän istunnon jälkeen, jos jotkut parlamentin jäsenet haluavat vielä osallistua tähän menestystarinaan! 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.
Mulder (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, ensin haluaisin selvittää tulevien uusien jäsenvaltioiden kollegoillemme, että äänestämme tänään 15 jäsenvaltion unionin talousarviosta, mikä tarkoittaa, että ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyt kymmenen uuden jäsenvaltion liittymiseen tarkoitetut määrärahat otetaan huomioon lisätalousarviossa.
Uusien jäsenvaltioiden osalta joitakin lukuja on muutettu sovittelukokouksen perusteella. Muun muassa komission ja neuvoston ehdottamia koheesiorahaston maksumäärärahoja on lisätty 100� miljoonaa euroa. Tämä on tarkistusryhmän� 1 tarkistus� 335.
Minun on tehtävä lisäksi joitakin teknisiä korjauksia ja täsmennyksiä. OLAFia koskevan tarkistuksen� 308 alaviitettä� 16 on mukautettava äänestyksen perusteella. Valvontakomitean kahden väliaikaisen A3-toimen sijasta mietinnössä pitäisi lukea "kaksi väliaikaista A7-toimea".
Tarkistuksessa� 378, joka koskee valmistelutoimia uusien jäsenvaltioiden kansalaisyhteiskuntien tukemiseksi, "nollan" tilalla pitäisi olla merkintä "p.m.".
Jäsenten on lisäksi syytä tietää, että äänestyksen tuloksesta riippuen on tehtävä tekninen mukautus, jotta luku� XX olisi johdonmukainen äänestyksen tuloksen kanssa politiikan eri aloilla.

Gill (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, jos tämä tarkistus hyväksytään, se on sijoitettava kohdan� 28� eikä kohdan� 4 jälkeen, koska siinä käsitellään muita toimielimiä.
Budjettivaliokunta ei ole antanut mitään erityistä suositusta tästä kohdasta. Minun mielestäni tämä ei ole ongelma. Jätän kuitenkin päätöksen parlamentille, koska se on hyvin perillä asiasta. 
Puhemies.
   Istuntopalvelut voivat tehdä suosittamanne mukautukset.
Wynn (PSE ),
   .  Haluan onnitella ja kiittää kaikkia asian käsittelyyn osallistuneita. Neuvoston puheenjohtajan on kuitenkin vahvistettava julkilausumassaan, että talousarvio on laadittu oikein ja ettei neuvosto vastusta sitä. 
Magri,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aivan ensimmäiseksi haluaisin tuoda esiin toimielinten välisen rakentavan yhteistyön, jota olemme tehneet vuoden� 2004 talousarviomenettelyn aikana. Kiitän tässä yhteydessä vielä kerran rakentavasta osallistumisesta komissiota ja parlamenttia, puheenjohtaja Wynniä sekä myös jäseniä Mulder, Gill, Böge ja Colom� i� Naval – minun on mainittava heidät kaikki. Haluan kiittää komissiota, erityisesti komission jäsentä Schreyeria, merkittävästä osuudesta tässä prosessissa sekä neuvoston sihteeristöä.
Olemme saaneet päätökseen varainhoitovuoden� 2004 talousarvioesityksen toisen käsittelyn. Tämä talousarvio on historiallinen, sillä se kattaa Euroopan unionin laajentumisen käsittämään 25� maata. Panemme tyytyväisinä merkille, että myös toimielinten välinen sopimus – viime marraskuun 24.� päivän sovittelukokousten tulos – konkretisoituu parlamentin puoltavan äänestyksen ansiosta.
Minun on kuitenkin pantava merkille eroavuudet menojen luokittelussa, minkä osalta neuvosto esittää varauksen. Haluan tämän lyhyen puheenvuoroni lopuksi toistaa, että tänään on historiallinen päivä, ja kiittää kaikkia toimijoita ja toimielimiä, joiden ansiosta tämä ikimuistoinen päivä Euroopan unionin historiassa on saanut arvoisensa päätöksen.
Schreyer,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, olette menestyksekkäästi päättäneet vuoden� 2004 talousarviomenettelyn, ja haluan korostaa, että tämä lopputulos on unionin toimielinten erinomaisen yhteistyön ansiota. Olette lukeneet läksynne, ja talousarvion osalta laajentumista koskevat valmistelut on nyt tehty.
Haluan todeta yhden asian: ulkopuoliset saattavat ajatella vuoden� 2004 talousarvion lopputuloksesta, että talousarvion asiantuntijat osaavat tehdä pieniä ihmeitä. Se ei ole kuitenkaan mikään ihme vaan ahkeran ja hyvän työn tulos, jonka mahdollistivat Terry Wynnin taidokas puheenjohtajuus ja esittelijöiden, erityisesti Jan Mulderin ja Neena Gillin, loistava työ. Tämän vaalikauden viimeinen talousarvio on todellinen mestariteos. Suuret kiitokset komission puolesta!
Puhemies.
   Annan nyt puheenvuoron tämänvuotisen mestariteoksen laatijoille! 
Mulder (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää kaikkia tämän vuoden talousarviomenettelyyn osallistuneita. Olen jo esittänyt kiitokseni komission jäsenelle ja hänen virkamiehilleen, ja mainittuani jo erinomaisen yhteistyön puheenjohtajavaltio Italian ja sitä ennen puheenjohtajavaltio Kreikan kanssa ylistän lopuksi avoimesti parlamentin budjettivaliokunnan sihteeristön ja tätä menettelyä erittäin innostavasti johtaneen puheenjohtajan ominaisuuksia.
Gill (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, olen pyrkinyt varmistamaan, että ainakin hallinnon osalta Euroopan unioni on toimintakykyinen heti, kun se laajentuu 25� valtion unioniksi. Olen lisäksi yrittänyt toteuttaa resurssien tarvittavat lisäykset tasapainoisesti ja samalla taata, että eurooppalaiset veronmaksajat saavat vastinetta rahoilleen. Näin tapahtuu tässä talousarviossa, ja voimme onnitella itseämme siitä, että olemme suoriutuneet tästä monimutkaisesta tehtävästä ja onnistuneet rahoittamaan laajentumisen ylittämättä otsakkeen� 5 enimmäismäärää.
Tämä talousarvio periaatteessa päättää laajentumisen budjetointiprosessin, ja se on hyvä tulos Euroopan veronmaksajien kannalta.
Puhemies.
   Niille kollegoille, jotka eivät ole erikoistuneet talousarvioasioihin, ilmoitan, että ensi vuoden talousarvion maksumäärärahat ovat EU-15:n osalta kaikkiaan 94,6� miljardia euroa ja EU-25:n osalta 99,7� miljardia euroa. Neuvoston ja komission esittämien huomautusten perusteella haluaisin muistuttaa erityisesti neuvostolle, miksi on niin tärkeää, ettei seuraavassa HVK:ssa kajota parlamentin budjettivaltuuksiin.
Glante (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämä mietintö osoittaa jälleen kerran, että Euroopan parlamentti haluaa ja pystyy tekemään sopuratkaisuja. Päätämme tämän asian käsittelyn toisessa käsittelyssä. Olisin toivonut, että etenkin neuvoston kanssa tehty yhteistyö olisi ollut yhtä hyvää kuin kauppaa koskevien asioiden yhteydessä. Näissä neuvotteluissa neuvosto ei ollut aivan yhtä halukas sopuratkaisuun kuin muissa neuvotteluissa. Saimme kuitenkin aikaan tuloksen, josta voimme pitää kiinni ja jonka voimme hyväksyä. Pyydän kollegojani siksi äänestämään ryhmän� 1 tarkistusten puolesta, ja vaikka muutamat parlamentin jäsenet lienevät tyytymättömiä sovitteluprosessin tulokseen, mietintö on yleisesti ottaen mielestäni hyväksyttävä. 

(1)
Sommer (PPE-DE ),
   .  Haluan vain esittää äänestystä koskevan lyhyen huomautuksen. Meillä on mahdollisuus päättää tämän mietinnön käsittely ensimmäisessä käsittelyssä ja näin ollen vielä tällä vaalikaudella. Haluaisin esittää lyhyen huomautuksen äänestyksestä: Pyydän kannatusta tarkistuksilleni, jotka olen esittänyt ryhmäni puolesta. Hylkäisin ulkoisten kustannusten sisäistämistä koskevat tarkistukset, koska niillä ei ole mitään tekemistä mietinnön kanssa. Tämä on tekninen mietintö, ja ulkoisten kustannusten sisäistämistä säännellään ensi vuonna infrastruktuurien käyttömaksujärjestelmien yhteydessä. Nämä kaksi asiaa on pidettävä erillään.
Tarkistukset, jotka liittyvät Lontoon järjestelmän suojelemiseen, eli tarkistukset 22, 44 sekä myös 41 ja 45, ovat aivan turhia, koska direktiiviehdotuksella ei ole mitään tekemistä kaupunkijärjestelmien tai muiden saariratkaisujen kanssa, enkä tarkoita saarella välttämättä Brittein saaria.
Yksi huomautus Galileo-järjestelmästä. Tarkistukset 43 ja 48 ovat identtisiä. Niillä on sama päämäärä. Tarkistus� 48, jonka minä olen esittänyt, on mielestäni sopivammalla paikalla, joten pyydän teitä kannattamaan sitä.
Hyvät parlamentin jäsenet, rohkaiskaa mielenne ja äänestäkää samoin kuin ryhmäni. Siten voimme tehdä asiat oikein ja saattaa asian päätökseen vielä tällä vaalikaudella.

Turmes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, en yhdy esittelijä Sommerin näkemykseen siitä, ettei tässä mietinnössä saa luoda teknisiä edellytyksiä ulkoisten kustannusten sisäistämiselle. Jos PPE-DE-ryhmä ei periaatteessa hyväksy sitä, äänestäköön vastaan, mutta se ei saa käyttää teknisiä perusteluja verukkeena.
Puhemies.
   Tästä aiheesta on jo keskusteltu. Nyt on äänestysten vuoro.
Zimmerling (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyydän teitä hylkäämään tarkistuksen� 5, koska vain siten voimme varmistaa, että asetuksesta tulee lainvoimainen heti ensimmäisessä käsittelyssä ja että meillä on siten oikeusperusta ensi tammikuun jälkeisille tapahtumille. Siis olkaa hyvä ja hylätkää tarkistus� 5. 

(2)
 – Haluan huomauttaa parlamentille, että Louise McVay, joka alun perin kiinnitti huomiomme tähän asiaan, on tänään läsnä istuntosalissa. Minulla oli tilaisuus tavata Louise McVay eilen illalla yhdessä jäsen Gemellin ja muiden kollegojen kanssa. On hienoa, että Euroopan parlamentti voi tällä kertaa osoittaa tämänkaltaisessa mietinnössä, että kun aktiivisilla kansalaisilla on todellisia tavoitteita ja huolenaiheita, ovemme ovat avoinna – välitämme heistä ja kuuntelemme heitä. Tämä äänestys on täysin aiheellinen.
Aaltonen (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä suullisen tarkistuksen muuttamalla 4, 9, 11, 13 ja 15 kohdassa sanat "MS-tautia" sanoiksi "MS-tautia ja muita samankaltaisia sairauksia".

 Äänestykset ovat päättyneet.
Hyvät kollegat, kiitän yhteistyöstänne tänään ja koko tämän vuoden aikana. Toivotan teille hyvää joulua. Odotan saavani työskennellä kanssanne ensi vuonna täynnä uutta energiaa ja tarmoa!

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . Vaikka EU:n vuoden� 2004 talousarvio on viime vuosien pienin ja vaikka rakennerahastojen ja YMP:n menoja leikataan, aggressiiviseen "puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaan" sekä Irakin "jälleenrakentamiseen" tuhlataan varoja. Niitä rahoitetaan Eurooppa-neuvoston päätösten puitteissa. Se päätti yksimielisesti, että "Irakin vakaus on yhteinen etu", ja toisti "unionin antaman sitoumuksen tukea Irakin poliittista ja taloudellista jälleenrakentamista".
Miten miehitettyä valtiota voidaan tukea? Miksi kukaan ei ota asiaa puheeksi? Totta puhuen nämä rahat eivät mene Irakin kansalle vaan miehityshallinnolle ja muutamalle "valtiosta riippumattomalle" järjestölle. Näitä varoja myönnetään asettamatta perusehtoja, joissa vaaditaan lopettamaan viattomien ihmisten murhaaminen sekä valtion infrastruktuurin ja ympäristö tuhoaminen. Tässä rahoitetaan pohjimmiltaan Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten Irakiin tunkeutumista, ja sille annetaan oikeutus.
Tämä on taas yksi esimerkki EU:n ylettömästä tekopyhyydestä. Tuomitsemme rahoitusehdotuksen ja äänestämme sitä vastaan, sillä se on esitetty ainoastaan siksi, että ΕU:lla olisi oikeus osallistua saaliin jakoon. Irakin kansan on päästävä eroon valloittajista, jotta se voi ottaa kohtalon omiin käsiinsä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Kuten esittelijä itse toteaa, joustovälinettä päätettiin käyttää jo neljäntenä peräkkäisenä vuotena, mikä osoittaa, että yhteisön talousarvion otsakkeen� 4 – ulkoiset toimet –tarpeet ovat järjestelmällisesti rahoitusnäkymien alkuperäisiä enimmäismääriä suuremmat.
Vuodesta� 2000 lähtien Kosovon alueen, Serbian ja Afganistanin laittomien ja epäoikeudenmukaisten sotien jälkeisen jälleenrakentamisen tarve on luonut uusia painopisteitä. Tämän lisäksi on ilmaantunut muitakin painopistealueita, kuten Itä-Timorin jälleenrakentaminen, Marokossa kalastaneen kalastuslaivaston toiminnan uudelleensuuntaaminen ja Maailmanlaajuinen terveysrahasto. Näitä painopistealueita on rahoitettu muita maailman alueita koskevan yhteistyö- ja kehitysyhteistyöpolitiikan kustannuksella, mikä ei ole hyväksyttävää.
Tänä vuonna historia toistaa taas itseään. Thessalonikin huippukokouksessa komissio ehdotti, että yhteisö myöntää Irakille jälleenrakennusapua yhteensä 200� miljoona euroa (40� miljoonaa vuonna� 2003 ja 160� miljoonaa vuonna� 2004), ja kokouksen jälkeen laaditussa sovintoasiakirjassa mainitaan 95� miljoonan euron joustovälineen käyttöön ottamisesta. Loput on saatava kokoon leikkaamalla muiden alojen määrärahoja, minkä lisäksi YUTP:lle on varattu ylimääräiset 15� miljoonaa euroa, mitä on täysin mahdoton hyväksyä.
Irakiin hyökänneiden joukkojen rahoitusta ei voida missään tapauksessa hyväksyä niin kauan kuin angloamerikkalaiset joukot miehittävät maata laittomasti. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . – Jokaisella sodan ja hävityksen runtelemalla kansalla on oikeus pyytää varsin vauraalta Euroopalta apua jälleenrakentamisessa. EU ei onneksi päättänyt Irakiin hyökkäämisestä, mutta tämä seikka ei saa estää meitä antamasta yhteisvastuuavustusta sodan jälkeen. Ongelmana on, ettei tämä sota ole vielä missään tapauksessa päättynyt: Irakin alueella on vielä vieraita joukkoja, legitiimiä Irakin hallitusta ei ole muodostettu ja Irakin opposition miehittäjiin kohdistamat iskut vaativat uhreja päivittäin. Irak on itse asiassa Yhdysvaltojen protektoraatti, ja se näyttää toistaiseksi jäävän sellaiseksi. Vaikka Saddam� Husseinin vangitseminen onkin erittäin myönteinen asia, se ei kuitenkaan tarkoita, että rauha on palaamassa maahan. Niin kauan kuin miehitys jatkuu, Irakin kunnostaminen ja jälleenrakentaminen on yhdysvaltalaisten vastuulla. Eurooppa ei saa myöntyä vaatimukseen siitä, että sen on vastattava kuluista, jotta Euroopan teollisuus voi osallistua Irakin kunnostamiseen. Sen vuoksi näitä 200:ta miljoonaa euroa ei pidä mielestäni maksaa nyt, mutta kannatan määrän korottamista myöhemmässä vaiheessa. Tätä ei saa kuitenkaan tehdä köyhille valtioille annettavan kehitysavun kustannuksella, kuten nykyisessä ehdotuksessa tehdään. Näiden kahden seikan vuoksi äänestän mietintöä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Äänestin mietinnön puolesta, koska Euroopan unionin on mielestäni voitettava erimielisyydet, joita sillä oli viime Irakin sodan alkaessa, ja sen on päästävä yksimielisyyteen siitä, että on luotava edellytykset vapaalle ja demokraattiselle Irakille, jotta maa voi nousta Saddam Husseinin julman diktatuurin raunioista.
Palautankin tänään mieleen ajan, jolloin Euroopan parlamentti ei pystynyt ilmaisemaan minkäänlaista kantaa Irakin kriisistä.
Todelliset vaikeudet, joihin kiinnitin tuolloin parlamentin huomion, ovat edelleen olemassa, ja silloin esittämäni pyyntö tasavertaisten kumppanien vakavasta, hienotunteisesta ja vilpittömästä vuoropuhelusta on edelleen ajankohtainen.
Irakin viimeaikaisten tapahtumien perusteella on ilmeistä, että Irakin kunnostamisen ja jälleenrakentamisen on oltava koko kansainvälisen yhteisön ensisijaisena tavoitteena.
Uskon siksi, että tämä ehdotus auttaa unionia vakiinnuttamaan vastuuntuntoisen aseman tässä tärkeässä asiassa ja tarjoaa sille keinot, joita unionin tehtävien hoitaminen edellyttää. 

Caudron (GUE/NGL ),
     Koska esitetty talousarvio – joka kuvastaa Euroopan tämänhetkisiä mielestäni kelvottomia toimintalinjoja – on talousarvio, joka ilmentää täysin Euroopan tämänhetkisen kriisin syitä, äänestin luonnollisesti sitä vastaan. Tämä ei kuitenkaan millään tapaa kyseenalaista budjettivaliokunnan jäsenten tekemää työtä. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Vuoden� 2004 talousarviossa on kaksi ominaispiirrettä:
- Siitä tulee talousarvio, jota sovelletaan EU:n laajentuessa kymmeneen uuteen jäsenvaltioon, joiden asukasta kohti lasketut tulot ovat noin 40� prosenttia yhteisön keskiarvosta. EU:n sisäiset erot kasvavat ja taloudellisen ja sosiaalisen koheesion tarpeet lisääntyvät.
- Siitä tulee kuitenkin vuoden� 1987 jälkeen suhteessa pienin yhteisön talousarvio, joka on 0,98� prosenttia vuoden� 2004 yhteisön BKTL:sta eli alle 100� miljardia euroa, kun se voisi olla jopa 1,06� prosenttia yhteisön BKTL:sta. Ei ole sattumaa, että talousarvio on pienentynyt vuodesta 1997� lähtien. Tässä talousarviossa myönnetään liian vähän varoja laajentumiseen, mikä heikentää taloudellista ja sosiaalista koheesiota, ja lisäksi se antaa selkeän merkin yhteisön tulevasta rahoituskehyksestä.
On valitettavaa, että Euroopan parlamentti on tähän asti hyväksynyt tämän toimintatavan ja suostunut siihen, että nykyisessä prosessissa maksumäärärahoja lisätään ainoastaan 2,3� prosenttia, mikä vaikeuttaa talousarvion toteuttamista, että rakennerahastojen maksumäärärahoja vähennetään, että yhteispäätösohjelmia varten laaditaan rahoituspaketti, joka ei vastaa tarpeita, ja että Irakin jälleenrakentamista rahoitetaan maailman muiden alueiden yhteistyön ja kehityksen kustannuksella. Näiden seikkojen vuoksi äänestin mietintöä vastaan. 
Lulling (PPE-DE ),
     Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta järjesti 28.� huhtikuuta 2003 minun ja jäsen Souchet'n pyynnöstä kuulemisen mehiläishoitoalan ongelmista Euroopassa. Tämä kuulemisen huolestuttavien päätelmien vuoksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta nimitti jäsen Souchet'n ja minut tämän valiokunta-aloitteisen päätöslauselman yhteisesittelijöiksi. Se oli menestys; päätöslauselma hyväksyttiin ylivoimaisella enemmistöllä lokakuussa� 2003, ja se toi esiin eurooppalaisten mehiläishoitajien kohtaamat vakavat vaikeudet.
Pidin samalla kunnia-asiana seurata vuoden� 2004 talousarvion kehitystä.
Kun maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa kuultiin asiaa käsiteltäessä, ehdotin esitettyjen 16,5� miljoonan euron määrärahojen kaksinkertaistamista 30� miljoonaan euroon. Vuonna� 2004 unioniin todellakin liittyy uusia valtioita, jotka ovat suuria hunajan tuottajia ja joilla on samanlaisia ongelmia. Kun otetaan lisäksi huomioon, ettei "mehiläistarhauksen tukiin" tarkoitettuja määrärahoja ole lisätty moneen vuoteen, minusta oli perusteltua katsoa, että tämän budjettikohdan varoja on lisättävä nyt tai ei koskaan.
Budjettivaliokunta, jonka oli noudatettava tiukkaa suunnitelmaa, myönsi meille valitettavasti vain 20� miljoonaa euroa (jolloin lisäys on 3,5� miljoonaa euroa). Olkoon niin! Olimme silti tyytyväisiä, sillä hyvin harvojen budjettikohtien määrärahoja lisättiin.
Mathieu (EDD ),
    Yhteisen maatalouspolitiikan talousarvio ei ole sitä, miltä se näyttää. Puolet sen bruttomääräisestä laajenemisesta johtuu maaseudun kehittämiseen tarkoitettujen määrärahojen huomattavasta lisäyksestä. Euroopan maatalous ei kuitenkaan periaatteessa tarvitse tätä tukea, sillä sen pitäisi tulla toimeen tuotteidensa myynnillä.
Laatutuotteiden valmistusta on kannustettava avoimesti: mitä merkitystä on 500� 000� eurolla tarkasteltaessa mahdollisuutta ottaa käyttöön Euroopan laatumerkinnät? Miksi nuorten viljelijöiden tukia on lopulta leikattu alkuperäiseen talousarvioesitykseen verrattuna, vaikka nämä nuoret viljelijät ovat maataloutemme tulevaisuus? Maatalousbudjetin osuus EU:n talousarviosta on pienentynyt jatkuvasti jo monen vuoden ajan. Euroopan unioni ei hyödynnä tällä hetkellä täysimääräisesti liikkumavaraansa rahoittaakseen todellista maatalouspolitiikkaa, jolla voitaisiin vastata uuteen laajentumisen haasteeseen. Tästä syystä minä ja ryhmäni äänestämme mietintöä vastaan. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
     Kannatin Euroopan parlamentin esitystä EU:n yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi� 2004. Vaikka siihen sisältyykin yhteensä 200� miljoonaa euroa Irakin kunnostamiseen ja jälleenrakentamiseen tarkoitettuja maksusitoumusmäärärahoja vuosiksi 2003–2004, kyseessä on kaiken kaikkiaan kurinalainen talousarvio, joka vastaa loppujen lopuksi noin prosenttia jäsenvaltioiden vuoden� 2004 arvioidusta BKTL:sta. Parlamentin on lisäksi tärkeää painostaa jatkuvasti komissiota, jotta valvonta ja raportointi paranevat koko ajan. On ryhdyttävä toimiin huijausten ja petosten torjumiseksi.
On tärkeää ja kiireellistä selventää maatalouden ja ympäristön välistä yhteyttä. Yhteisen maatalouspolitiikan uudelleensuuntaamisen on käsitettävä esimerkiksi aiempaa laadukkaimpiin elintarvikkeisiin tehtävät investoinnit ja eläintautien torjunta, mikä on parlamentin yhteinen kanta. Kristillisdemokraatit lisäksi katsovat, että tupakan viljelylle myönnettävä tuki on lopetettava vaiheittain ja että vähitellen on luovuttava myös vientituista, jotka vääristävät maailmanmarkkinahintoja ja ovat epäoikeudenmukaisia kehitysmaille. Ei voi muuta kuin pahoitella, ettei parlamentti ole tukenut tällaisia ehdotuksia.
Kollegani Wijkman, joka on kehitysyhteistyövaliokunnan varapuheenjohtaja, on toiminut menestyksekkäästi sen hyväksi, että EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan tärkeimpänä päämääränä on niin kutsuttujen vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen ennen kaikkea köyhyyden torjunnassa. Parlamentti on hyväksynyt tämän kannan sekä sanamuodot kehitysyhteistyöbudjetissa, jonka tavoitteena on tehdä kehitysyhteistyöpolitiikasta aiempaa tuloshakuisempaa. 
Saint-Josse (EDD ),
     Kuten kollegani Mathieu perustellusti totesi, CPNT:tä (Metsästys, kalastus, luonto ja perinteet) edustavat demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän jäsenet pahoittelevat, ettei YPM:n talousarvio vastaa maatalousalan tarpeita. Tässä on kyse yhtä paljon kansalaisten edusta saada laadukkaita tuotteita kuin aluesuunnittelun edusta.
Rakennetoimiin osoitetut varat käytetään huonosti tai niitä käytetään liian vähän, mikä vahvistaa tämän Brysselistä käsin johdettavan politiikan puutteet ja epäkohdat. Näitä ilmiöitä kärjistää huonosti suunniteltu laajentuminen, joka rankaisee nykyisiä jäsenvaltioita eikä vastaa uusien jäsenvaltioiden tarpeita. Samaan aikaan viralliset juoksevat menot (henkilöstö- ja pääomamenot) lisääntyvät merkittävästi.
Vuosi� 2004 osoittaa lisäksi jälleen kerran, että tietyt yhdistykset ja järjestöt hyötyvät vuosi vuodelta suorista tuista tai varta vasten suunnitelluista ohjelmista Euroopan unionin tulevaisuutta tai tarkemmin sanoen ympäristöpolitiikan kaltaisen politiikan näkymiä koskevan komission lausunnon mukaisesti.
Nämä käytännöt eivät ole suojassa erehdyksiltä, mikä tarkoittaa, että jokaisesta EU:n talousarvion lisäeurosta voi tulla talousarvion valvontavaliokunnan murheenkryyni. Kaikkien näiden seikkojen vuoksi vuoden� 2004 talousarvion painopisteet eivät ole yhtenevät CPNT:tä edustavien EDD-ryhmän jäsenten painopisteiden kanssa, ja he todellakin äänestivät mietintöä vastaan. 

Butel (EDD ),
     Mietinnön otsikko on selkeä: "mietintö tulevaisuuden budjettitarpeista ulkoisten toimien alalla". Tämä on tänään jo kolmas budjettikohta, jonka kohdalla tulokset ovat vähintäänkin kehnoja. Pyydettäessä lisävaroja jäsenvaltioillemme jo nyt hankalassa talousarviotilanteessa uhrataan muut politiikat ja toiminta-alat, joita parlamentti varoo visusti määrittämästä. Tämä ei ole vastuuntuntoinen suhtautumistapa.
Tämä ei ole vastuuntuntoinen suhtautumistapa etenkään siksi, että ulkopolitiikan alalla Euroopan unionia ei ole poliittisessa mielessä olemassa, minkä vuoksi sen on pakko sovitella yhteen jäsenvaltioiden kantoja, ja jotkin jäsenvaltiot yhtyvät avoimesti ja vankkumatta esimerkiksi Yhdysvaltojen kantoihin…
Vastaukset ovat siksi hyvin poliittisia ja lähtöisin jäsenvaltioista. Ongelmaa ei ratkaista perustamalla Euroopan ulkoasiainministerin virka, kuten parlamentti näyttää luulevan, vaikka siihen osoitettaisiinkin merkittävät määrärahat. CPNT:tä edustavat demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän jäsenet vastustavat mietintöä ja huomauttavat, ettei kaikista politiikoista varsinkaan ulkopolitiikkaa voida kehittää yhdenmukaistamalla käytäntöjä keskiarvojen perusteella eikä myöskään käyttämällä miljoonia, joita meillä ei ole. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tämän mietinnön ansiona on, että siinä myönnetään, että nykyisten rahoitusnäkymien otsakkeesta� 4 (ulkoiset toimet) myönnetty rahoitus on osoittautunut riittämättömäksi. Siinä ehdotettu talousarvioratkaisu, johon sisältyy määrärahojen uudelleenjako tämän otsakkeen sisällä sekä sen ja muiden otsakkeiden, kuten rakennerahastojen, välillä, ei ole kuitenkaan täysin hyväksyttävä, etenkään kun ulkoisten toimien painopisteet ovat viime kädessä lähes yksinomaan yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) ja Euroopan yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka (EYTPP). Samalla tingitään yhteistyö- ja kehitysyhteistyöpolitiikasta, joka on käytännössä unohdettu mietinnössä.
Vallitsevana perusajatuksena on, että Euroopan unionista on tehty poliittinen ja sotilaallinen blokki, joka kannattaa YUTP:n korkean edustajan esittämää strategiaa sekä Eurooppa-valmistelukunnan suunnittelemaa Euroopan perustuslakihanketta. Torjumme tämän ajatuksen. Esittelijä kannattaa YUTP:n yhteisöllistämistä, sen toimintamekanismien tehostamista ja rahoittamista, nopean toiminnan joukkojen – Euroopan armeijan – perustamista, puolustusvälineiden rahoittamista EYTPP:n yhteydessä sekä EU:n ulkoasianministerin nimittämistä, jotta voitaisiin vahvistaa EU:n asemaa maailmassa ja sen reagointikykyä torjuttaessa terrorismia ja erilaisia sotilaallisia uhkia. Äänestimme siksi mietintöä vastaan. 
Mulder (ELDR ),
   . – VVD:hen (Hollannin kansanpuolue vapauden ja demokratian puolesta) kuuluvat parlamentin jäsenet äänestivät tyhjää Podest� n mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä. Kannatamme mietinnön peruslinjauksia, mutta suhtaudumme varauksellisesti kohtiin, jotka koskevat tulevien toimien rahoittamista. VVD:tä edustavat parlamentin jäsenet katsovat, että on tarpeetonta käyttää rahoitusnäkymien marginaaleja – omia varojamme – jos se ei ole aivan välttämätöntä. 

Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa istuntosalista poistuville kollegoilleni, että äänestin Costan mietintöä vastaan. Tein niin aivan vapaaehtoisesti, koska painoin väärää nappia. Olen täysin vakuuttunut siitä, ettei tämä sopuratkaisu ole järkevä. Se, että asianosaisten mielestä olisi parempi myöntää kauttakulkulupa kaikille kuin tehdä tämä sopuratkaisu, osoittaa, että liikenteen vapauttaminen on tosiasiassa tätä sopuratkaisua parempi vaihtoehto.
Toivon, että tulevina viikkoina ja kuukausina tiemaksuja koskevasta direktiivistä käytävien keskustelujen yhteydessä valitsemme asianmukaiset toimintalinjat ja hyödynnämme mahdollisuudet, joiden avulla voimme taata herkillä alueilla, kuten kapeissa laaksoissa, asuville paikallisyhteisöille nykyvaatimuksia vastaavan terveyden tason. Pyydän siksi parlamentilta auttavaista ja tukevaa asennetta myös tiemaksuja koskevan direktiivin yhteydessä. 
Puhemies.
   Huomautuksenne merkitään pöytäkirjaan, vaikka niitä olikin vaikea kuulla. Toivon, että voimme käsitellä niin kutsuttua Eurovignette-järjestelmää vielä tällä parlamentin toimikaudella. 
Bordes ja Cauquil (GUE/NGL ),
   .  Itävallan kautta kulkevien kuorma-autojen aiheuttama saasteongelma kielii siitä, etteivät EU:n toimielimet toteuta todellista politiikkaa vaan ainoastaan vähäpätöisiä toimia.
EU:n toimielimet, samoin kuin yksittäiset jäsenvaltiot, eivät itse asiassa pysty laatimaan tavaraliikennettä koskevaa pitkän aikavälin strategiaa, joka suosii erityisesti yhdistettyä maantie-rautatiekuljetusta.
Tuloksena on, että EU:n sisäisen kaupan kehitys saastuttaa yhä enemmän Itävallan kaltaisia kauttakulkumaita.
Sen sijaan, että ongelmaan käytäisiin todella käsiksi, toteutetaan monimutkainen ekopisteiden, kiintiöiden ja hallinnollisten seuraamusten järjestelmä. Äänestimme mietintöä vastaan ja haluamme korostaa, että tämän järjestelmän toteuttaminen vain tukee salaisia kokouksia ja lehmänkauppoja, mutta se ei merkitse missään nimessä ihmisiä ja ympäristöä haittaavien saasteiden poistumista. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . – Pieneen jäsenvaltioon ollaan kohdistamassa järjestelyä, jonka maan kansalaiset ovat yksimielisesti hylänneet suoralta kädeltä. Itävaltalaisille on nyt syntymässä sellainen vaikutelma, että EU:n jäsenyys ja demokraattinen päätöksenteko heidän omasta elinympäristöstään eivät sovikaan enää niin hyvin yhteen. Suurten valtioiden häikäilemättömyys sekä niiden kauppaa ja liikennettä koskevat edut ovat olleet ratkaisevia tekijöitä tässä niin kutsutussa kolmannen käsittelyn sopuratkaisussa. Saksan ja Italian mielestä Itävalta on pelkästään hankala este niiden keskinäiselle kaupankäynnille, johon nähden alppilaaksojen väestön elämänlaatuun kohdistuvat vaikutukset ovat täysin toisarvoisia seikkoja. Näin pitää toimia, jos haluaa ihmisten alkavan vihata EU:ta. Itävallasta ei olisi luultavasti tullut Euroopan unionin jäsentä, ellei sen liittyessä olisi luvattu rajoittaa maanteiden tavarakuljetusten läpikulkuliikennettä. En odota Itävallan nyt eroavan, mutta en todellakaan moiti sitä siitä, ettei se ole kiinnittänyt lainkaan huomiota nyt tehtävään päätökseen. Olen tukenut parlamentin itävaltalaisia jäseniä koko tämän konfliktin ajan, tarkalleen ottaen 4.� syyskuuta 2001 ja 12.� helmikuuta 2003, kun enemmistö on suhtautunut siihen täysin välinpitämättömästi. Tänään yhdyn taas kerran heidän näkemykseensä ja äänestän mietintöä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Käsiteltäväksi jätetyn ehdotuksen tavoitteena on vähentää Itävallan kautta kulkevista kuorma-autoista aiheutuvia kielteisiä ympäristövaikutuksia alueen erityisen maantieteellisen ja ympäristöllisen tilanteen vuoksi.
Järjestelmässä rangaistaan ajoneuvoja, jotka käyttävät 6, 7 tai 8 pistettä (Euro-luokan� 2 kuorma-autot). Erityisen saastuttavien kuorma-autojen (Euro-luokat 0 ja 1) kauttakulku kielletään, ja vähiten saastuttavilla (Euro-luokat 3 ja 4) on vapaa kauttakulkuoikeus.
Ehdotuksessa esitetään tällä hetkellä voimassa olevan ekopistejärjestelmän jatkamista, ja äänestin sen puolesta sellaisenaan.
Hyväksyn myös sopimuksen pistejärjestelmän laajentamisesta unioniin liittyviin maihin toukokuusta� 2004 lähtien. 

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL ),
     Äänestimme edellisissä käsittelyissä mietinnön puolesta. Siinä todellakin ehdotettiin, että lentomatkustajille tarjottavia takuita lisätään huomattavasti, vaikka siinä pyrittiin ottamaan huomioon lentoyhtiöiden edut, kuten olemme jo korostaneet.
Sovittelujen ja muiden uudistusten myötä asiakirjassa tingittiin jatkuvasti matkustajien eduista lentoyhtiöiden hyväksi. Näitä etuja ei ole tietenkään täysin poistettu, ja olemme päättäneet olla äänestämättä mietintöä vastaan ainoastaan siksi, etteivät jäljellä olevat edut kärsisi. Emme halua kuitenkaan hyväksyä asiakirjan jatkuvia myönnytyksiä lentoyhtiöiden hyväksi, joten päätimme äänestää tyhjää lopullisessa äänestyksessä. 
Bradbourn (PPE-DE ),
   .  Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveja edustavat parlamentin jäsenet äänestivät tänään Lisin mietinnön puolesta mutta suhtautuvat erittäin varauksellisesti parlamentin ja neuvoston hyväksymään lopulliseen kantaan. Nämä huolet johtuivat ennen kaikkea siitä, ettei korvausten tasoa suhteuteta lippujen hintoihin, millä voi olla vakavia seurauksia halpalentoyhtiöille. Vielä suurempaa huolta aiheutti kuitenkin ylivoimaista estettä koskevan lausekkeen poistaminen, mikä velvoittaa lentoyhtiöt maksamaan korvausta tilanteessa, joka ei todellakaan ole niiden hallittavissa.
Kun otetaan kuitenkin huomioon, että tämä toimenpide vahvistaa kuluttajien suojaa ja kannustaa lentoyhtiöitä parantamaan asiakkaille tarjottavia palveluja, konservatiivipuoluetta edustavat parlamentin jäsenet katsoivat, että tämä oli pakottava syy kannattaa tätä toimenpidettä edellä mainituista varauksista huolimatta. 
Foster (PPE-DE ),
   .  Olen samaa mieltä siitä, että matkustajia on suojeltava, mutta äänestin Lisin mietintöä vastaan parlamentin ja neuvoston hyväksymän lopullisen tekstin 5 ja 6� artiklaan liittyvien vakavien huolten vuoksi.
Viivästymistä koskevan 6� artiklan lopullisessa luonnoksessa "poikkeuksellisia olosuhteita" koskevan maininnan poisjättö aiheuttaa lentoyhtiölle liian suuren taloudellisen taakan.
Säännösten soveltamisalaan ei voida sisällyttää tilanteita, jotka eivät ole lentoyhtiön hallittavissa. On siksi aivan mahdotonta edellyttää täysimääräistä korvausta ja paluulentoa ensimmäiseen lähtöpaikkaan. On lisäksi epärealistista ehdottaa, että lentoyhtiöt voivat saada korvausta palveluja tarjoavilta kolmansilta osapuolilta.
Asetuksen 5� artiklan 3� kohdasta huomautan, että se pätee vain korvauksiin mutta ei uudelleenreitityksen kaltaisiin asioihin.
Komissio ei saanut tehtyä taloudellisten vaikutusten arviointia. Lentoyhtiöiden arvioiduista 1� miljardin Englannin punnan lisäkustannuksista ei ole hyötyä matkustajille. Niillä päinvastoin rangaistaan heitä, koska lippujen hinnat nousevat ja vaihtoehdot vähenevät.
Yksikään näistä säännöksistä ei päde EU:hun lentävien kolmansien maiden lentoyhtiöihin, minkä vuoksi ne haittaavat kilpailua. 
Marques (PPE-DE ),
   .  Onnittelen esittelijä Lisiä siitä, että hän on laatinut loistavan mietinnön sovittelukomitean yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin asetukseksi matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY)� N:o� 295/91 kumoamisesta. Kannatan mietintöä, etenkin niitä osia, jotka koskevat takuita siitä, että matkustajien oikeuksia suojellaan lentojen viivästyessä tai peruuntuessa.
Selvästi laadittujen säännösten mukaan lentoliikenteen harjoittajat ovat aina velvollisia tarjoamaan matkustajille välitöntä apua lentojen viivästyessä tai peruuntuessa, ja kansalaisten on näin ollen entistä helpompi puolustaa oikeuksiaan. 
Queiró (UEN ),
   .  Edut, jotka lentoliikenteen vapauttaminen ja etenkin hintojen tuntuva halpeneminen on tuonut matkustajille, ei saa viedä huomiotamme lentojen viivästymiseen ja peruuttamiseen liittyvistä kysymyksistä.
Mainitut ratkaisut ylivarauksiin tai lentojen peruutuksiin sovellettavasta rahallisen korvauksen järjestelmästä, lentojen viivästymisestä maksettavasta korvauksesta sekä lentoliikenteen harjoittajan vastuuta ja matkustajien auttamista koskevasta järjestelmästä lentojen peruuntuessa ovat tyydyttäviä, ja niillä suojellaan erilaisia asiaan liittyviä etunäkökohtia, erityisesti matkustajien etuja.
Tämä myönteisen arvion vuoksi äänestin esittelijä Lisin allekirjoittaman aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdotuksen puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kiitän esittelijää työstä ja siitä, että hän löysi ratkaisun yhä yleisempään ongelmaan ja katsoo Euroopan unionissa toimintaansa harjoittavien lentoyhtiöiden olevan vastuussa edellä kuvattujen kaltaisissa poikkeustilanteissa. Itse asiassa hintojen halpeneminen ja sen aiheuttama matkustajamäärien merkittävä lisääntyminen – molemmat johtuvat lentoliikenteen vapauttamisesta ja alan viimevuotisesta kehityksestä – aiheuttavat yhä useammin tilanteita, joissa rikotaan matkustajien oikeuksia. Tältä osin ehdotuksessa esitetään, että ylivarausten sekä lentojen huomattavien viivästymisten ja peruutusten yhteydessä matkustajille on hyvitettävä tai korvattava kaikki aiheutunut vahinko tilanteesta riippuen. Sopimuksen mukaan myös lentokentällä tai hotellissa on tarvittaessa tarjottava apua. Lentomatkustajien oikeuksia on parannettava, ja asiasta vastaava valiokunta todellakin hyväksyi yksimielisesti esittelijän ehdotukset.
Lopuksi totean, että suhtaudun myönteisesti Euroopan komission aikeeseen laajentaa säännösten soveltamisalaa muihin liikennemuotoihin ja korostan, että tällä asetuksella suojellaan pohjimmiltaan kaikenlaisten matkustajien oikeuksia. 

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL ),
   .  Kukaan ei tietenkään väitä vastustavansa energian ja uusiutuvien energialähteiden säästöä. Sen lisäksi, että mietinnössä pyritään edistämään asioita, jotka voidaan katsoa edistykseksi, siinä painotetaan myös alan avaamista kilpailulle ja yksityisten investoijien vakuuttamista.
Näin jäsenvaltioita ja sähkön jakelusta vastaavia julkisia palveluja kehotetaan vastaamaan uuden tekniikan käyttöönotosta aiheutuvista lisäkustannuksista, kunnes kaikki tällaiset kustannukset siirretään yksityiselle sektorille, jos tämä toiminta alkaa kannattaa kapitalistisesta näkökulmasta.
Äänestimme tyhjää, vaikka kannatamme edistystä sekä tällä alalla että muilla aloilla. 
Queiró (UEN ),
   .  Se yksinkertainen tosiasia, että tässä suosituksessa toiseen käsittelyyn pyritään tarjoamaan keinot todella kehittää sähkön ja lämmön yhteistuotantoa, jonka tarkoituksena on lisätä energiatehokkuutta ja parantaa toimitusvarmuutta, sai minut kannattamaan mietintöä, vaikka ymmärrän, että yhteisölle ja jäsenvaltioille luultavasti asetetaan sitovia tavoitteita ja että vastaavan direktiivin täytäntöönpanon aikataulua tiukennetaan, mikä voi aiheuttaa vaikeuksia joillekin jäsenvaltioille. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  On ilahduttavaa, että esittelijä (joka sai valiokunnan yksimielisen tuen) suostutteli niin kärsivällisesti neuvostoa osallistumaan rakentavaan ja hedelmälliseen keskusteluun sen jälkeen, kun monet ensimmäisessä käsittelyssä esitetyistä tarkistuksista oli hylätty. Keskustelussa pitäisi mielestäni ottaa huomioon, että tätä energiaratkaisua on nimenomaan arvioitava yksityiskohtaisesti ja sen yhteydessä on otettava huomioon ratkaisun myönteiset ympäristövaikutukset.
Tässä suosituksessa toiseen käsittelyyn pyritään itse asiassa tarjoamaan keinot todella kehittää sähkön ja lämmön yhteistuotantoa, jonka tarkoituksena on lisätä energiatehokkuutta – ja siten säästää energiaa – ja parantaa toimitusvarmuutta. Näiden etujen vuoksi Euroopan unionin on tehtävä arvio ja tarjottava erityistä tukea tälle toiminnalle.
Puuttumatta toissijaisuusperiaatteen tiukkaan noudattamiseen, jota tilanne edellyttää, uskon, että voimme alkaa asettaa nykyistä kunnianhimoisempia tavoitteita ja vahvistaa tarkoituksenmukaisemman aikataulun edistämällä rakentavassa hengessä yhteisymmärrystä neuvoston kanssa, kuten tässä ehdotetaan. 

Corbett (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ilmoitan sosiaalidemokraattien ryhmän puolesta, että kannatimme hallitustenvälistä konferenssia koskevaa päätöslauselmaa ja pidämme tätä puheenjohtajavaltio Irlannille esitettynä toimintakehotuksena. Emme voi antaa tämän asian odottaa loputtomiin. Hallitustenvälinen konferenssi on herätettävä henkiin.
Olemme keskittyneet puheenjohtajavaltio Irlantiin, koska pallo on nyt sillä. Palaamme tähän ensi vuonna ja tarkastelemme erittäin yksityiskohtaisesti, millaista edistystä on tapahtumassa. Jos parlamentti – ja tietenkin myös ryhmämme – pitää edistystä riittämättömänä, harkitsemme sellaisen uuden päätöslauselman laatimista, jossa ilmaistaan selkeästi mahdolliset aloitteet, joita Euroopan parlamentti tekee yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa, sekä myös vaikutukset parlamentin toimintaan, koska emme voi enää toimia tavanomaiseen tapaan.
Hallitustenvälinen konferenssi on saatettava päätökseen. Tarvitsemme Euroopan perustuslain; emme voi hyväksyä, että asia haudataan tuleviksi kuukausiksi ja vuosiksi. Emme voi jatkaa tavalliseen tapaan ikuisesti, vaan meidän on ratkaistava tämä asia. 
Dehousse (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Belgian ranskankielistä yhteisöä edustavat sosiaalidemokraatit ja muut jäsenet pyysivät minua perustelemaan, miksi äänestimme päätöslauselmaa vastaan.
Parlamentti ei toimi edukseen puolustaessaan sokeasti perustuslakiehdotusta, joka ei missään tapauksessa täytä demokratiavajetta, joka siitä huolimatta, että se tuotiin julki yli kymmenen vuotta sitten, on erittäin selvästi havaittavissa monilla puutteellisilla aloilla, aina euron sosiaalisesta näkökohdasta ja hallitsemattomuudesta alkaen. Parlamentti ei toimi edukseen myöskään salatessaan sen tosiseikan, että valmistelukunta on ollut todistetusti yllättävän kyvytön saamaan aikaan pysyvän konsensuksen. Se ei toimi edukseen myöskään kätkiessään komission ja sen puheenjohtajan vastuun, jotka salasivat vastustuksensa konsensuksen aikaan paljastaakseen sen myöhemmin, vaikka he olivat päättäneet pysyä vaiti Nizzan sopimuksesta.
Lisäksi katsomme, että parlamentin olisi parasta paljastaa, että Eurooppaan on syntynyt G6-ryhmä, jonka kömpelö väliintulo vain mutkistaa jo ennestään hankalaa keskustelua. Lopuksi totean, että kohdistamme muiden tavoin puheenjohtajavaltio Irlantiin suuria odotuksia, mutta parlamentti tekee mielestämme itsestään naurettavan vaatiessaan mahdottomia. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . Me Kreikan kommunistipuoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestimme päätöslauselmaa vastaan, koska toisin kuin Euroopan parlamentilla, työläisillä ei ole mitään syytä surra "europerustuslakia" käsittelevän hallitustenvälisen konferenssin epäonnistumista. Vaikka epäonnistuminen johtui pääasiassa toimivallan jakoa koskevista sisäisistä erimielisyyksistä, se tarjoaa rehellisesti sanoen uusia mahdollisuuksia kehittää koko EU:n kansalaisten reagointia uuden perussopimuksen mielettömyyteen.
Muilta osin on todettava, että Brysselissä pidetty hallitustenvälinen konferenssi vahvisti taas kerran Kreikan kommunistipuolueen arviot siitä, että keskustelu on siirtynyt kauas ruohonjuuritason eduista ja tavoitteista, koska kukaan ei tuomitse uusliberalismin esiintuloa, EU:n ylentämistä Yhdysvaltojen rinnalla toimivaksi apulaispoliisiksi eikä hyökkäystä demokraattisia oikeuksia ja vapauksia vastaan. 
Berthu (NI ),
     Euroopan parlamentin päätöslauselmassa Brysselissä pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen tuloksista ja Euroopan perustuslain (lopullisesta tai tilapäisestä) umpikujasta kyseenalaistetaan jälleen kerran hallitustenvälisten konferenssien työskentelytapa ja ylistetään "Eurooppa-valmistelukunnan tehokkuutta". On kuitenkin taas kerran huomautettava, että valmistelukunta ehdotti ylikansallista perustuslakia, joka hyväksytään federalistien kovan ytimen sisäisellä sopimuksella, eikä tätä voida sanoa "tehokkuudeksi", koska sopimus ei edustanut kaikkien jäsenvaltioiden eikä todennäköisesti myöskään kaikkien kansojen tahtoa.
Älkäämme unohtako sitä tosiasiaa, että jos puheenjohtajavaltio Ranska katsoi parhaaksi, että neuvottelut epäonnistuvat sillä harhaanjohtavalla perusteella, että "on parempi olla tekemättä sopimusta kuin tehdä huono sopimus", se teki niin ennen kaikkea siksi, että se pelkäsi kielteistä kansanäänestyksen tulosta (huolimatta propagandatulvasta ja puolueellisista mielipidetutkimuksista, joissa väitettiin ja väitetään vieläkin, että kansalaiset toivovat hartaasti ylikansallista Eurooppaa).
Yhdyn kuitenkin yhteen kohtaan Euroopan parlamentin päätöslauselmassa: on yllättävää, että Brysselin Eurooppa-neuvostosta on kulunut viikko, emmekä ole vieläkään onnistuneet määrittämään tarkasti, mistä asioista hallitukset pääsivät yksimielisyyteen ja mistä ne olivat eri mieltä. 
Caudron (GUE/NGL ),
   . – En voi parlamentin jäsenten enemmistön tavoin pahoitella pääministeri Berlusconin ja Eurooppa-neuvoston epäonnistumista hallitustenvälisen konferenssin ja Euroopan perustuslakiehdotuksen yhteydessä. Vaikka tämän epäonnistumisen syyt eivät ole samat kuin ne, joiden vuoksi olisin itse hylännyt Valéry Giscard� d'Estaingin esittämän perustuslakiehdotuksen, tämänhetkisestä kriisistä voi nähdäkseni olla vain hyötyä. Toivon sen tuovan ihmisten tietoisuuteen, että Eurooppa tarvitsee uuden perustuslakiehdotuksen ja uuden sosiaalisen innoituksen kansalaisilta, jotta voimme luoda erilaisen Euroopan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Katson, että kaikista Brysselin huippukokouksen tärkeimmistä päätelmistä minun on tuotava esiin Euroopan unionin puolustusstrategian hyväksyminen ja transatlanttisia suhteita koskeva lausunto, jotka parlamentti hyväksyy mutta jotka me torjumme.
Nämä kaksi asiakirjaa – jotka hyväksyttiin kenties siinä uskossa, että hallitustenvälinen konferenssi saatettaisiin päätökseen, juuri silloin, kun Yhdysvallat jätti joitakin kumppaneitaan Irakin tapahtumien ulkopuolelle – osoittavat selvästi Euroopan unionia hallitsevien voimien – suurvaltojen ja suurten yritysten – pyrkimykset. Ne ovat pyyntö Yhdysvalloille sitoutua "tasapainoiseen" yhteistyöhön, jossa pyritään yhteiseen toimintaan ja kakkien mahdollisten keinojen, myös sotilaallisten keinojen, käyttöön. Nämä asiakirjat ovat lisäksi osoitus EU:n päättäväisyydestä vahvistaa asemansa ja aikeista jakaa maailman hallintapyrkimykset Yhdysvaltojen kanssa. Tämä annetaan ymmärtää niin kutsutussa "puolustusstrategiassa", jossa todetaan, että ensimmäinen puolustuslinja on usein ulkomailla, että on oltava valmiita toimintaan jo ennen kriisin puhkeamista, että EU:n on kehitettävä strateginen lähestymistapa, joka edistää varhaisessa vaiheessa tapahtuvaa, nopeaa ja tarvittaessa voimakasta väliintuloa, että unionin olisi kyettävä ylläpitämään useita operaatioita samanaikaisesti ja että toimiessaan yhdessä Euroopan unioni ja Yhdysvallat voivat olla vaikuttava voima maailmassa.
Tämä on militarismia parhaimmillaan, minkä vuoksi äänestimme päätöslauselmaa vastaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Brysselin huippukokouksen epäonnistuminen hallitustenvälisen konferenssin tulosta ajatellen oli myönteinen asia. On kuitenkin valitettavaa, ettei parlamentti ole ottanut opikseen, vaan puolustaa edelleen niin kutsuttua "Euroopan perustuslakia" tässä päätöslauselmassaan, jota oikeisto, sosiaalidemokraatit ja vihreät kannattavat. On tosiasia, että "suurten" valtioiden väliseen toimivallan jakoon liittyvät ristiriitaisuudet olivat tällä kertaa aiempaa selkeämpiä HVK:ssa, minkä vuoksi kariutui päämääränä ollut sopimus antidemokraattisesta, uusliberaalista ja sotilaallisesta hankkeesta, joka on tarkoitus toteuttaa ympäristössä, jossa imperialistien välinen, etenkin Yhdysvaltojen kanssa käytävä, kilpailu ei ole vierasta.
Koska on vielä liian aikaista arvioida, miten ja milloin prosessia jatketaan, tuleviin rahoitusnäkymiin liittyvä kiristys voimistuu tällä välin kuuden valtion vaatiessa, että vuotuinen enimmäismäärä on 1� prosentti yhteisön BKTL:sta, mitä ei voida hyväksyä. Aiomme jatkossakin paljastaa kelvottoman "Euroopan perustuslain" todelliset tavoitteet ja vaarat, sillä niiden paljastaminen on välttämätöntä, koska perustuslailla on vakavia seurauksia työläisille ja Portugalille. Jatkamme taisteluamme suvereenien ja tasa-arvoisten valtioiden yhteistyöhön perustuvan Euroopan puolesta, jonka tavoitteena on työntekijöiden ja väestön elintason parantaminen sekä rauha ja solidaarisuus kaikkien maailman kansojen kanssa – toimintalinja, joka palvelee tehokkaasti Portugalin etuja. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
   . Hallitustenvälinen konferenssi (HVK) päättyi perustuslakisopimuksen umpikujaan. Kuka kuitenkaan pahoittelee sitä, ettei syntynyt sopimusta tekstistä, joka muuttaa liberalismin ja militarismin perustuslain muotoon? Sitä eivät pahoittele ainakaan Euroopan kansalaiset, jotka valmistelukunta sulki alusta alkaen perustuslain laadintaprosessin ulkopuolelle. Sitä eivät pahoittele varmasti myöskään yhteiskunnalliset liikkeet ja yhdistykset, joita eurokraatit ovat manipuloineet alusta alkaen ja joiden tuomaa lisäystä sosiaalisiin ja demokraattisiin oikeuksiin eurokraatit eivät lopulta ottaneet huomioon. HVK:n ajautuminen umpikujaan ei johtunut Euroopan yhdentymisprosessia vaan määräenemmistöäänestysten surullista tarinaa koskevista eriävistä näkemyksistä.
Tämä on käsittämätöntä ja naurettavaa! Tarvitsemme täydellisen muutoksen. Poliittista Eurooppaa ollaan parhaillaan rakentamassa, mutta sitä ei voida tehdä ilman kansalaisia eikä heitä vastaan. Meidän on ensi töiksemme määriteltävä uudelleen Euroopan yhdentymisprosessi, joka voi irrottautua markkinoiden määräysvallasta. Tällainen Eurooppa olisi sosiaalisesti ja demokraattisesti parempi. Etusijalle asetettaisiin demokratia, sosiaaliset oikeudet, julkiset palvelut ja rauha. Tämä toinen Eurooppa on se Eurooppa, jonka suunnittelimme Pariisissa järjestetyssä Euroopan sosiaalipoliittisessa foorumissa. Koska kannatamme tällaista Eurooppaa, hylkäämme tämän konservatiivien, liberaalien, sosiaalidemokraattien ja vihreiden käsiteltäväksi jättämän yhteisen päätöslauselman. 
Pasqua (UEN ),
    – Olisiko kukaan voinut vakavissaan kuvitella, että Eurooppa-neuvosto hyväksyisi valmistelukunnan laatiman "Euroopan perustuslain" ilman tarkistuksia, kuten parlamentti vaatii? Ei varmasti olisi.
Utopististen menneiden aikojen unelmiensa sokaisemana federalistit eivät lainkaan kyseenalaista omia toimiaan. Surkean Lysenkon kunnianarvoisina seuraajina he jopa etsivät mahdollisia syntipukkeja, jotka ottaisivat heidän syynsä niskoilleen, koska he eivät onnistuneet ratkaisemaan HVK:n pattitilannetta. Kuten talousarviosta hyötyviä vastaan toteutetut ensimmäiset kostotoimet ovat osoittaneet, raivostuneet valmistelukunnan jäsenet vaativat nyt päitä vadeille!
Tästä fiaskosta ei voida syyttää puheenjohtajavaltio Italiaa eikä tiettyjen – urheasti etujaan puolustaneiden – valtioiden asennetta. Se johtui yksinkertaisesti valmistelukunnasta ja sen omituisesta perustuslaista!
Tämä hanke oli jo alusta alkaen tuhoon tuomittu, koska se on täysin erkaantunut poliittisesta todellisuudesta Euroopassa, joka perustuu edelleen pohjimmiltaan kansojen ja kansakuntien olemassaoloon. Hylätessään liittovaltiomalliin perustuvan vallan uudelleenjaon Espanja ja Puola ovat tehneet Euroopalle suuren palveluksen. Nämä kaksi valtiota sanoivat lopulta ääneen, mitä monet muut ajattelivat itsekseen, nimittäin sen, että Jaltan jakoon perustuva Jean Monnet’n vanha Eurooppa kuuluu nyt historiaan.
Queiró (UEN ),
   .  Kaikki asiasta kiinnostuneet tietävät kannat, joita olen julkisesti esittänyt perustamissopimuksen tarkistusprosessista, valmistelukunnan työstä sekä hallitustenvälisen konferenssin päätelmien oikeudellisesta ja poliittisesta ulottuvuudesta. Ne on ilmaistu asianmukaisesti tässä päätöslauselmaesityksessä, kuten myös ryhmäni esittämässä päätöslauselmaesityksessä valtion- ja/tai hallitusten päämiesten kokouksesta, joka pidettiin hallitustenvälisen konferenssin yhteydessä. Juuri näistä nimenomaisista syistä päätin vastustaa Euroopan parlamentin pääpuolueiden asiasta esittämää kompromissipäätöslauselmaa. Olen itse asiassa yhä sitä mieltä, että Euroopan unioni on valtioiden unioni ja että näiden valtioiden on tehtävä lopullinen päätös tästä asiasta. Euroopan parlamentilla ei ole oikeutta harjoittaa poliittisen painostuksen muotoja, jotka voivat nopeuttaa epätyydyttävän sopimuksen hyväksymistä, eikä sallia kätkettyjä uhkauksia eri tahtiin etenevän Euroopan muodostumisesta, mikä tuo jälleen kerran tarpeettomia jännitteitä prosessiin, joka edellyttää kypsyyttä, vastuullisuutta ja hienotunteisuutta tulevissa vaikeissa poliittisissa päätöksissä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Parlamentin enemmistö ei valitettavasti opi koskaan. Kieltäytyessään itsepäisesti kohtaamasta tosiasioita se luo kriisejä, joista kukaan ei oikeasti kärsi, ja levittämällä harhakuvaa se saa aikaan pettymystä ja turhautumista.
Ei pidä paikkaansa, että HVK:n menetelmä epäonnistui ja että valmistelukunta oli menestyksekäs. Asia on juuri päinvastoin. Valmistelukuntamenetelmä osoitti rajansa ja perimmäisen valheellisuutensa: paljon mainostettua "konsensusta" ei koskaan ollutkaan.
On vakava virhe vaatia, että puheenjohtajavaltio Irlannin on nyt toimittava samanlaisella kiireellä kuin toimittiin Brysselin kokouksessa, minkä vuoksi se epäonnistui. Tarvitsemme aikaa, ja meidän on arvioitava tilannetta maltillisesti ja perusteellisesti, jotta emme tee taas samoja virheitä tai epäonnistu uudelleen.
Olen koko vuoden ajan lainannut kuuluisan Schumanin julistuksen lausetta: "Eurooppaa ei rakenneta hetkessä eikä millään kokonaisratkaisulla. Siihen tarvitaan todellisia toimenpiteitä, joilla luodaan ensin aito yhteisvastuullisuus." Juuri näin on tapahtunut: perustuslakia ei hyväksytty, koska Eurooppaa "ei rakenneta hetkessä eikä millään kokonaisratkaisulla", mutta sen sijaan tehtiin tärkeä kasvualoite, koska Euroopan rakentamiseen "tarvitaan todellisia toimenpiteitä, joilla luodaan ensin aito yhteisvastuullisuus." Brysselin huippukokouksessa vallitsi juuri tällainen Robert Schumanin perustamishenki.
Äänestin päätöslauselmaa vastaan. Kannatan kuitenkin kohtaa, jossa pyritään selventämään kohtia, joista päästiin sopimukseen
Saint-Josse (EDD ),
   .  Sen jälkeen, kun Giscard� d'Estaingin ehdotus esiteltiin valtioiden ja hallitusten päämiehille, se näyttää ajautuneen umpikujaan. CPNT:tä (Metsästys, kalastus, luonto ja perinteet) edustavat demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmän jäsenet toivovat, että ihmiset ja demokratia asetetaan vihdoin etusijalle. Brysselin Eurooppa-neuvoston tuloksiin vaikuttivat oleellisesti tulevat vaalit sekä perustuslakiehdotukseen liittyvä kansanäänestysten kannattajien valtava painostus.
Olipa kyse sitten valtioiden päämiestemme harkitusta teosta tai äkillisestä päähänpistosta, valtuuskuntamme voi olla tyytyväinen, että eri maiden kansalaiset ovat kyseenalaistaneet varmoja asioita uhkaamalla hylätä ne. Tällainen hylkääminen ei rajoittuisi Espanjan ja Puolan äänten painotusta koskevaan kysymykseen, vaan se olisi horjuttanut koko hankkeen perustaa. Kuten CPNT:n jäsenet muistuttivat parlamentille keskustelujen alussa, demokratian periaatteisiin perustuvia järkeviä menettelytapoja ei pystytty laatimaan Giscard� d'Estaingin ehdotuksessa eikä myöskään viime hetken tarkistuksissa. On aika aloittaa alusta ja saattaa Euroopan yhdentymishanke takaisin raiteilleen. Joulukuun 12.� päivänä 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti pitkän ajelehtimisen kauden. Kuuden seuraavan kuukauden aikana meillä on tilaisuus kuunnella tarkasti kansalaisia. CPNT:tä edustavat EDD-ryhmän jäsenet eivät siksi yhdy enemmistön mielipiteeseen, vaan hylkäsivät päättäväisesti yhteisen päätöslauselman. 
Van den Berg (PSE ),
   .  Hallitusten päämiehet ovat epäonnistuneet. Euroopan parlamentti vaatii nyt puheenjohtajavaltio Irlantia esittämään tammikuussa� 2004 konkreettisen toimintasuunnitelman, jotta perustuslaki saadaan hyväksytyksi ennen toukokuuta� 2004. Tässä vaiheessa haluan todeta, että ellei näin tapahdu, kymmenen uuden valtion liittymisen jälkeen suunniteltu lisälaajentuminen ei tule kysymykseen ennen kuin perustuslaki on hyväksytty. Rahoitusnäkymiä tarkastellaan jatkossa erittäin skeptisesti, ja lainsäädäntö kohtaa (ensimmäisen käsittelyn jälkeen) suurta vastustusta. Parlamentti ei halua jatkaa tavalliseen tapaan, vaikka meidän on pyydettävä valmistelukuntaa, kansallisia parlamentteja ja Euroopan parlamenttia auttamaan toisiaan toimiin ryhtymisessä. Kehotan siksi kansalaisia kannattamaan "heidän" perustuslakiaan ja painostamaan hallituksiaan. 

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL ),
   .  Äänestimme kokonaisuudessaan mietintöä ja tarkistuksia vastaan. Vastustamme itse asiassa kaikenlaisia tiemaksuja, koska ne ovat taloudellista syrjintää ja kartuttavat vain asianomaisten yritysten sekä rakennusalan ja julkisten rakennusurakoiden alan jättiläisten rahapussia. 
Esclopé (EDD ),
   .  Äänestin Sommerin mietintöä vastaan, koska ehdotuksessa eurooppalaisen sähköisen maksunkeruujärjestelmän käyttöönotosta mennään liian pitkälle. Valkoisessa kirjassa asetettu tavoite tieliikenteen ruuhkien torjumisesta voidaan saavuttaa muilla keinoilla. Sähköisen maksunkeruun Euroopan laajuisella palvelulla ei ole mitään etusijaa tällä alalla. Olisi järkevämpää esimerkiksi rajoittaa raskasta tavaraliikennettä ja edistää yhdistettyä maantie-rautatiekuljetusta.
Jos jäsenvaltioiden on mukautettava infrastruktuurinsa tällaisen järjestelmän käyttöönottamiseksi, teiden käyttäjille aiheutuisi taas kerran kohtuuttomia kustannuksia. Nykyiset tiemaksujen keruujärjestelmät toimivat varsin hyvin, eikä ole mitään kiirettä ottaa käyttöön tällaista järjestelmää.
Toissijaisuusperiaatteen mukaan päätös tällaisen järjestelmän ja tarvittavan tekniikan käyttöönotosta olisi jätettävä yksittäisten jäsenvaltioiden harkintaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Yhdymme näkemykseen, jonka mukaan eurooppalaisen sähköisen maksunkeruujärjestelmän käyttöönottoa on lykättävä 1.� tammikuuta 2007 saakka, ja jossa suositetaan, että direktiivin tavoitteena on varmistaa eri järjestelmien yleinen yhteentoimivuus. Komission on esitettävä 31.� joulukuuta 2009 mennessä tekniikkojen leviämistä ja yhteensopivuutta koskeva tutkimus sekä kustannushyötyanalyysi. Tämän perusteella komissio voi sitten laatia ehdotuksen järjestelmän vaihtoa koskevaksi strategiaksi.
Esittämällä tämän ehdotuksen komissio pyrkii kehittämään Euroopan laajuisen sähköisen maksunkeruun palvelun koko tiemaksujen keruujärjestelmää varten, koska erilaiset, keskenään yhteensopimattomat kansalliset maksunkeruujärjestelmät aiheuttavat ongelmia kansainvälisessä liikenteelle, varsinkin raskaille tavarankuljetusajoneuvoille, joilla on oltava useita eri sopimuksia ja erilaisia laitteita, ja koska ne hankaloittavat myös sisämarkkinoiden toimintaa. Lyhyesti sanottuna tavoitteena on, että jokaisen asiakkaan on tehtävä vain yksi sopimus ja jokaiseen ajoneuvoon on asennettava vain yksi laite.
Komissio kuitenkin pyrkii ottamaan käyttöön järjestelmän, jota ei ole vielä testattu. Ratkaisematta on vielä muitakin näkökohtia, kuten prosessi, jossa yhdessä jäsenvaltiossa kerätyt tiemaksut muutetaan toisessa jäsenvaltiossa tehdyksi sopimukseksi. Komissio yrittää pakottaa toiminnanharjoittajat takaamaan kolmeen tekniikkaan perustuvan yhteentoimivuuden vuoteen� 2005 mennessä ja ottamaan sen jälkeen käyttöön yhden järjestelmän. Tätä kantaa emme hyväksy. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . – Viime vuosina toteutettua iänikuisten tiemaksujen poistamista pidettiin silloin uudistuksena, joka oli välttämätön vapaan liikkuvuuden vuoksi. Tieverkko on sen jälkeen kasvanut valtavasti. Yhä leveämpien ja risteyksettömien teiden käyttöönotto- ja ylläpitokustannukset alkavat olla niin huikeita, ettei niitä voida enää maksaa veronmaksajien rahoilla ilman tuntuvia verokorotuksia tai muihin julkisiin palveluihin tehtäviä leikkauksia. Ellei tiemaksuja peritä, autoilija on huomattavasti paremmassa asemassa kuin junamatkustaja, ja ympäristöä vahingoittava tavaraliikenne saa erityiskohtelun maanteillä. Tästä seuraa, että lopulta ollaan ottamassa uudelleen käyttöön vanhoja tiemaksuja, joihin sovelletaan uutta sähkötekniikkaa. Komissio ilmeisesti haluaa näiden tiemaksujen keruujärjestelmien avulla tehostaa EU:n väliintuloa ja edistää EU:n hankkeita. Onko tässä kyse keskitetyn maksunkeruupalvelun käyttöönotosta, uuden tekniikan edistämisestä nykytekniikan kustannuksella ja uuden perustelun löytämisestä Galileo-järjestelmälle, tälle arvovaltaiselle hankkeelle, johon uppoaa paljon rahaa? Vai onko tässä kyse käteismaksujen pitkien odotusaikojen aiheuttaman närkästyksen poistamisesta, tarpeesta täyttää jokainen auto elektronisilla rekisteröintilaitteilla ja velvollisuudesta maksaa jatkuvasti eri jäsenvaltioiden laskuja? Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan enemmistö on muuttanut ehdotuksen sävyä asioihin puuttumisesta käytännön ratkaisuiksi. Kannatan tätä muutosta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Yhdyn pitkälti Euroopan komission ehdotukseen.
Jos on jokin EU:ta koskeva asia, jossa Portugali on todella saanut aikaan edistystä, se on tiemaksujen järkeistäminen ottamalla käyttöön "Via Verde" (vihreä tie), joka on osoittautunut erittäin tehokkaaksi, käytännölliseksi ja sopivaksi järjestelmäksi Euroopassa.
Tiemaksujen järkeistäminen koko Euroopan unionissa varmasti helpottaa Euroopan kansalaisten, varsinkin kuljetusalan ammattilaisten, elämää, ja se on lisäksi merkittävä askel sisämarkkinoiden syventämisessä.
Yhdyn täysin esittelijän ajatuksiin siitä, ettei saa unohtaa toissijaisuusperiaatteen noudattamista kunkin valtion sellaisten teknisten valintojen yhteydessä, joilla on väistämättömiä taloudellisia vaikutuksia – tämän kuitenkaan vaikuttamatta yhteentoimivuuteen, jota suositetaan ja kannatetaan.
Hyväksyn myös suositukset harkitsevaisuudesta uusien tekniikoiden yhteisessä käyttöönotossa – näiden tekniikoiden on todella oltava olemassa ja niistä on oltava todistetusti hyötyä käyttäjille – sekä suositukset siitä, ettei niiden soveltaminen saa vääristää markkinasääntöjä ja niiden toimintaa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kannatin äänestyksessä ehdotusta kyseessä olevan asetuksen voimassaolon jatkamisesta.
Yhdyn esittelijän arvioon Euroopan komission ehdotuksesta. Suhtaudun myönteisesti etenkin suunnitelmaan laajentaa asetuksen soveltamisalaa kehitysmaiden paikallisiin järjestöihin, kuten kulttuuriorganisaatioihin, poliittisiin instituutioihin, tiedotusvälineisiin, kuluttajajärjestöihin, korkeakouluihin tai jopa kunnallisviranomaisiin. Kutsumme näitä yhteiskunnan elinhermoksi, ja niiden on siksi oltava valtioidensa, alueidensa, kaupunkiensa ja kyliensä kehitysprosessin pääsuunnittelijoita. Tätä tarkoitusta varten ja historiallisten sitoumustensa mukaisesti EU:n on edistettävä ja tuettava tätä hajautetun yhteistyön muotoa.
Meidän olisi kenties otettava huomioon myös tämän yhteistyömuodon vähittäinen lisääntyminen. Jos sen täytäntöönpanoon sovelletaan tiukkaa laatuvalvontaa, siitä voisi tulla suosittu yhteistyön ja kehitysavun muoto.
Minusta on valitettavaa, että jotkut vasemmiston edustajat ovat kiihkoilleet vaatiessaan, että sana "kirkot" korvataan sanoilla "uskonnolliset tai filosofiset järjestöt", joka ei ole missään tapauksessa neutraali ilmaisu perustuslakisopimuksesta tällä hetkellä käytävien keskustelujen yhteydessä. Äänestin siksi tarkistuksen� 10 puolesta, jossa tämä asia oikaistaan, ja minusta on myönteistä, että se hyväksyttiin täysistunnossa laajalla enemmistöllä. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Kannatamme mietinnön sisältöä. Mietinnössä pyritään edistämään sukupuolten tasa-arvoa kehitysyhteistyössä, ja äänestimme siksi sen puolesta.
Euroopan unionin kehitysyhteistyön yleisenä tavoitteena on köyhyyden torjunta ja sen poistaminen lopulta kokonaan. Jotta köyhyyttä voidaan torjua tehokkaasti, on kuitenkin tarjottava aiempaa enemmän käytännön tukea sekä edistettävä muita yhteistyötä koskevia toimintalinjoja ja reilua kauppaa. Meidän on lisäksi taisteltava naisten ja miesten yhtäläisten oikeuksien puolesta ja pyrittävä edistämään naisten vaikutusmahdollisuuksia politiikan alalla.
Beijingissä vuonna� 1995 pidetyssä neljännessä naisten maailmankonferenssissa laadittiin ensimmäisen kerran selkeä toimintaohjelma miesten ja naisten yhtäläisten oikeuksien edistämiseksi. Seurauksena oli, että Euroopan unionissa annettiin neuvoston asetus� (EY)� N:o� 2836/98 sukupuolten tasa-arvoon liittyvien kysymysten sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön. Vuonna� 2001 hyväksyttiin vuoteen� 2006 ulottuva toimintaohjelma sukupuolten tasa-arvon huomioon ottamiseksi EY:n kehitysyhteistyössä. Se tarjoaa oikeusperustan talousarvion momentille� B7-622 (nyt 21� 02� 06) – "Sukupuolen huomioon ottaminen kehitysyhteistyössä". Asetus raukeaa 31.� joulukuuta 2003, jolloin se korvataan tällä ehdotuksella, jonka komissio esitteli hyvin myöhäisessä vaiheessa. 
Marques (PPE-DE ),
   .  Onnittelen esittelijä Zrihen Zaaria erinomaisesta mietinnöstä, jonka hän on laatinut ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sukupuolten tasa-arvon edistämisestä kehitysyhteistyössä, ja kannatan varauksettomasti ehdotukseen tehtyjä tarkistusehdotuksia.
Tässä yhteydessä haluan ilmaista kannattavani nimenomaan sellaisen säädöstekstin laatimista, joka ei sisällä seikkaperäistä luetteloa tuettavista hankkeista ja joka tarjoaa todellisen kimmokkeen sellaisten toimien toteuttamiselle, joilla edistetään sukupuolten tasa-arvoa kehitysyhteistyössä.
Haluan lisäksi korostaa, että on tärkeää tukea alan tilastojen keräämistä ja levittämistä, sillä ellei tilastoja kerätä oikein, koko niiden analysointiprosessi vesittyy, ja ellei niitä levitetä kunnolla, yhteiskunta ei saa kokonaiskuvaa tilanteesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kehitysyhteistyön ensisijaisina tavoitteina on rahoittaa köyhyyden ja sairauksien torjumista koskevia toimia sekä löytää ratkaisuja koulutusongelmiin ja luoda samalla edellytykset perusihmisoikeuksien takaamiselle.
Kannatan varauksettomasti sellaisten toimien toteuttamista, joiden avulla voitaisiin saavuttaa nämä tavoitteet eli auttaa yhteiskunnan köyhimpiä jäseniä, ja kannatin mietintöä, koska esittelijän ehdotuksilla voidaan nähdäkseni edistää näiden tavoitteiden saavuttamista.
Minun on kuitenkin tuotava esiin joitakin huolenaiheita, joita ei ehkä ole tarkasteltu asianmukaisesti.
Meidän on ensinnäkin pidettävä mielessä kehitysmaiden realiteettien ja omien realiteettiemme valtavat erot. Emme saa missään nimessä tinkiä näistä päätavoitteista yhteiskunnissa, joissa pääasiallinen taistelu käydään eloonjäännistä. Meidän on lisäksi määriteltävä selkeästi, mitä tarkoitamme "lisääntymis- ja seksuaaliterveydellä" varmistaaksemme, ettei tämän perustellun huolenaiheen taustalla oleva ajatus vääristy ja muutu synonyymiksi abortteja edistävien kansainvälisten ohjelmien kehittämiselle, mikä minun olisi hylättävä suoralta kädeltä. On aina mainittava, että "lisääntymis- ja seksuaaliterveys" tarkoittaa sukupuoliteitse tarttuvien tautien, myös HIV:n/aidsin, ehkäisemistä sekä inhimillisten olojen takaamista naisille raskauden, synnytyksen ja syntymän jälkeen järjestettävän hoidon aikana. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon välillä tehdyn viidennen kalastuspöytäkirjan voimassaoloaika päättyi 30.� kesäkuuta. Tällä ehdotuksella komissio yrittää jatkaa nykyisen pöytäkirjan voimassaoloa vuodella, ja kannatamme ehdotusta.
Olen esittelijän kanssa kuitenkin samaa mieltä siitä, että komission on kuultava Euroopan parlamenttia – se ei saa esittää meille valmista asiakirjaa – ja että yli kolmen kuukauden viivyttely on täysin perusteeton. Pöytäkirjan voimassaolon jatkaminen takaa kalastusmahdollisuudet yhteisön laivaston 71� alukselle, erityisesti nuottaa käyttäville tonnikala-aluksille ja myös viidelle portugalilaisille pintasiima-aluksille, sekä jättää kohtuullisesti aikaa neuvotella sopimuksen uusimisesta.
Tämä sopimus on ollut molempien etujen mukainen, ja se osoittaa selvästi kansainvälisten kalastussopimusten merkityksen paitsi yhteisön laivastoille myös paikalliselle kehitykselle. Vaikka tonnikalasaaliit ovat viime vuosina olleet hieman alle viitemäärän, saaliiden arvo ylittää pöytäkirjan kustannuksen, mistä on ollut yhteisölle taloudellista hyötyä. Sopimus on lisäksi edistänyt paikallista kehitystä. Abiyánin satama on Länsi-Afrikan tärkein tonnikalan kalastuksen asemapaikka, ja puretut lastit vahvistavat paikallista jalostusteollisuutta. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . – Euroopan merien yhä vähenevät kalavarat houkuttelevat tekemään sopimuksia Euroopan entisten Afrikan siirtomaiden kanssa. EU maksaa näille köyhille valtioille tarjotakseen Euroopan nykyaikaisille kalastusaluksille mahdollisuuden saalistaa suuria kalamääriä EU:ta ympäröivistä meristä. Vaikka tämä on tervetullut tulonlähde näille valtioille lyhyellä aikavälillä, se ei ratkaise ongelmia pitkällä aikavälillä, ja se vaikeuttaa paikallisen nykyaikaisen kalateollisuuden kehitystä. Siihen mennessä, kun kyseiset valtiot pystyvät aloittamaan tällaisen kalastusmuodon, kaukaa tulevat kalastajat ovat tyhjentäneet nämäkin meret kaloista.
Riippumatta siitä, että kritisoin yleensäkin tällaisia uuskolonialistisia kalastussopimuksia, minulla on tässä tapauksessa muutakin huomautettavaa. Norsunluurannikko, joka oli aikoinaan varsin rikas kaakaon viennin ansiosta, on nyt sisällissodan runtelema. Etnisten ryhmien väliset vihamielisyydet eivät anna juurikaan toiveita rauhansopimuksen noudattamisesta. On epätodennäköistä, että valtio yhdistyy uudelleen ja että sinne saadaan hallitus, joka voi käyttää valtaa tehokkaasti. Kuten muissakin sotatilanteissa, tämä antaa mahdollisuuden ryövätä sovittua enemmän kalavaroja rannikkovesistä. Kannatan siksi tarkistusta, jossa ehdotetaan, ettei sopimusta sovelleta, ennen kuin sisällissota on päättynyt. Koska tämä tarkistus hylättiin, äänestän mietintöä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Meidän on tärkeää säilyttää tämä kalastussopimus paitsi siksi, että se on tärkeä sen nojalla toimiville kalastuslaivastoille, myös siksi, että se on merkki Euroopan unionin luottamuksesta Norsunluurannikon poliittiseen vakauttamisprosessiin. Komission ehdotuksessa käsitellään hakemusta pidentää vuodella kalastuspöytäkirjaa, jolla säännellään Euroopan unionin ja Norsunluurannikon tasavallan kalastussuhteita, 1.� heinäkuuta 2003 ja 30.� kesäkuuta 2004 väliseksi ajaksi niin taloudellisen korvauksen kuin kalastusmahdollisuuksienkin osalta.
Voimassaolon jatkamisen ansiosta laivanomistajat voisivat jatkaa toimintaansa keskeytyksettä, ja komissiolla olisi enemmän aikaa neuvotella ja uudistaa sopimus.
Yhdyn esittelijän suosituksiin siitä, että komission on oltava johdonmukainen kalavarojen tilan arvioinnissa sekä yhteisön laivastojen todellisen kalastustoiminnan yhteydessä niin, että se välttää hankkimasta kalastusmahdollisuuksia, joista ei ole todellista kysyntää yhteisön alusten omistajien keskuudessa. Lisäksi kehotan komissiota vastedes esittelemään täsmällisesti ehdotuksensa, joihin se haluaa parlamentin hyväksynnän. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   . Ruohonjuuritasolta etääntyneiden päätösten osalta Brysselin huippukokouksessa ei ollut mitään erityistä aikaisempiin huippukokouksiin verrattuna. Mainitsemme erityisesti uuden askeleen kohti Yhdysvaltojen imperialistisiin suunnitelmiin alistumista transatlanttisia näkökohtia koskevan tekstin hyväksymisen yhteydessä, aggressiivisen "turvallisuuspolitiikan" edelleen kehittämisen Solanan toisessa asiakirjassa, joka on parempi ja viimeistellympi kuin Thessalonikissa esitetty asiakirja, sekä valmiuden lähettää "euroarmeija" Bosnia ja Hertsegovinaan. Eurooppa-neuvosto onnittelee ties kuinka monetta kertaa Turkin hallitusta sen "uudistuksista" ja toistaa Kyproksen ongelman ratkaisemiseen liittyvän toivomuslistan uskaltamatta kuitenkaan sulkea ovea Turkilta, jos ongelmaa ei saada ratkaistua.
Huomautamme lisäksi, että demokraattisiin oikeuksiin kohdistuvaa hyökkäystä on tehostettu poliisi- ja oikeusasioissa tehtävällä yhteistyöllä, yhteisellä rajavalvonnalla sekä vahvistamalla ja täsmentämällä Thessalonikissa tehty päätös sisällyttää passeihin biometrisiä tunnisteita. Talousalalla Eurooppa-neuvosto varmistaa lahjansa monopoleille Euroopan laajuisten verkkojen muodossa ja lupaa lisätä kilpailukykyä, tehostaa työväenluokan vastaisia uudistuksia ja parantaa yritysten ja työntekijöiden "sopeutumiskykyä".
Vaikka Euroopan parlamentin päätöslauselmassa suhtaudutaan hieman varauksellisesti biometrisiin tunnisteisiin, siinä hyväksytään täysin Eurooppa-neuvoston päätökset ja jopa pahoitellaan, että useimmat jäsenvaltiot eivät ole saattaneet "eurooppalaista pidätysmääräystä" osaksi kansallista lainsäädäntöään. Näiden seikkojen vuoksi äänestimme päätöslauselmaa vastaan. 
Berthu (NI ),
   .  Brysselissä 12.–13.� joulukuuta pidetty Eurooppa-neuvoston kokous päätti viimeisen täyden puheenjohtajakauden ennen Euroopan parlamentin vaaleja ja käynnisti parlamentin ja komission toimikauden päätösjakson.
Tälle toimikauden päätösjaksolle näyttää olevan tunnusmerkillistä, että toimielimet ovat lamaantuneet perustuslakiehdotuksen käsittelyn ajautumisesta umpikujaan (katso HVK:n tuloksia koskeva äänestysselitykseni) – ja siitä, ettei peräkkäisten skandaalien riepottelema komissio ole onnistunut palauttamaan tilannetta ennalleen (katso komission vuoden� 2004 työohjelmaa koskeva äänestysselitykseni). Brysselin Eurooppa-neuvosto esitti lisäksi kaksi erittäin paljastavaa päätelmää.
Se ensinnäkin päätti ilmoittaa laajoja toimia koskevasta "pikaohjelmasta" selvittämättä kuitenkaan, miten se on tarkoitus rahoittaa. Toiseksi se ilmaisi olevansa huolissaan alun perin Euroopan talouden kilpailukyvyn parantamista varten laaditusta Lissabonin strategiasta, koska sen seuranta on lähes olematonta jäsenvaltioissa.
Syntyy sellainen vaikutelma, että unionin järjestelmässä on tyhjäkäyntiä, eikä jäsenvaltioilla ole enää muita tavoitteita kuin päästä uutisotsikoihin. Eikö tämä ole väistämätön reaktio, joka on seurausta hallitsemattomasta halusta tehdä kaikkea ja hallita kaikkea? 
Queiró (UEN ),
   .  Kaikki asiasta kiinnostuneet tietävät kannat, joita olen julkisesti esittänyt perustamissopimuksen tarkistusprosessista, valmistelukunnan työstä sekä hallitustenvälisen konferenssin päätelmien oikeudellisesta ja poliittisesta ulottuvuudesta. Ne on ilmaistu asianmukaisesti tässä päätöslauselmaesityksessä, kuten myös ryhmäni esittämässä päätöslauselmaesityksessä valtion- ja/tai hallitusten päämiesten kokouksesta, joka pidettiin hallitustenvälisen konferenssin yhteydessä. Juuri näistä nimenomaisista syistä päätin vastustaa Euroopan parlamentin pääpuolueiden asiasta esittämää kompromissipäätöslauselmaa. Olen itse asiassa yhä sitä mieltä, että Euroopan unioni on valtioiden unioni ja että näiden valtioiden on tehtävä lopullinen päätös tästä asiasta. Euroopan parlamentilla ei ole oikeutta harjoittaa poliittisen painostuksen muotoja, jotka voivat nopeuttaa epätyydyttävän sopimuksen hyväksymistä, eikä sallia kätkettyjä uhkauksia eri tahtiin etenevän Euroopan muodostumisesta, mikä tuo jälleen kerran tarpeettomia jännitteitä prosessiin, joka edellyttää kypsyyttä, vastuullisuutta ja hienotunteisuutta tehtävissä vaikeissa poliittisissa päätöksissä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Vaikka äänestin tämän asiakirjan puolesta, haluan korostaa, ettei taannoinen Brysselissä pidetty Eurooppa-neuvoston kokous ollut fiasko. Se oli menestys, itse asiassa kaksinkertainen menestys: hätiköidystä ja utopistisesta perustuslaista ei päästy sopimukseen, ja siellä esitettiin kasvualoite. Vuoteen� 2010 mennessä olemme rahoittaneet useilla miljoonilla euroilla todellista yhdenmukaistamista, koheesiota ja kasvua edistäviä hankkeita: Euroopan laajuisia verkkoja (liikenteen, televiestinnän ja energian aloilla) sekä innovaatiota, tutkimusta ja kehitystä. Tästä Euroopan yhdentymisessä on tosiasiassa kyse!
Kuten totesin toisessa hallitustenvälistä konferenssia koskevassa äänestysselityksessäni, tässä kahtalaisessa päätöksessä voi havaita itse Robert Schumanin perustamishengen vaikutusta: "Eurooppaa ei rakenneta hetkessä eikä millään kokonaisratkaisulla. Siihen tarvitaan todellisia toimenpiteitä, joilla luodaan ensin aito yhteisvastuullisuus."
Tästä nimenomaisesta syystä on erittäin valitettavaa ja ehdottomasti tuomittavaa – että Brysselin huippukokouksen jälkeen Saksa ja Ranska – aina samat valtiot! tällä kertaa valitettavasti yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan, Ruotsin, Alankomaiden ja Itävallan kanssa, ovat harjoittaneet sietämätöntä painostusta rajoittaakseen EU:n vuoden� 2004 talousarvion 1� prosenttiin BKT:sta. Tässä näkemyksessä ei oteta huomioon mitään tämänhetkisiä tapahtumia, ja se vahingoittaa Eurooppaa ja repii sen hajalle. Siinä petetään sitä paitsi Schumanin ja Euroopan henkeä.
Kannatan myös Kuubaa ja Oswaldo Paya Sardiñasia koskevan kohdan� 49 sisällyttämistä päätöslauselmaan, mikä oli UEN-ryhmän alkuperäiseen tekstiin tekemäni ehdotuksen ansiota. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
     Haluan ilmaista tyytyväisyyteni siihen, että Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämä tarkistus� 5 äänestettiin kumoon (229� ääntä vastaan, 209 puolesta, 22� tyhjää). Tämä oli kritiikkiä puheenjohtajavaltio Italiaa vastaan siitä, ettei se ollut vaatinut tiukasti tutkimuksen kuudennen puiteohjelman hyväksymistä alkion kantasolujen tutkimusta koskevilta osilta.
Ihmisalkioilla tehtävä tutkimus on laitonta joissakin jäsenvaltioissa, kuten Saksassa, Itävallassa, Portugalissa ja Irlannissa. Irlannissa se on jopa perustuslain vastaista. On siksi erittäin myönteistä ja terveen Eurooppa-ajatuksen mukaista, että Euroopan parlamentin enemmistö kunnioittaa näiden valtioiden lainsäädäntöä eikä pakota veronmaksajiaan rahoittamaan laitonta toimintaa.
Puheenjohtajavaltio Italian asiaa koskevia toimia neuvostossa ei voida siksi kritisoida niin kuin PSE-ryhmä yritti tehdä. Sen toimia voidaan päinvastoin pitää ansiokkaina ja kunnioitettavina. 

Bordes ja Cauquil (GUE/NGL ),
   . Tässä yhteisessä päätöslauselmassa on paljon tekopyhää "herkkää tunteilua" ihmisoikeuksista ja suurten valtojen tavanomaista diplomaattista tai kaupallista kyynisyyttä.
Kunnioittaako Kiina ihmisoikeuksia? Ei tietenkään kunnioita; se tekee samoin kuin kymmenet muut valtiot ja hirmudiktatuurit, joille EU on myynyt ja myy edelleen aseita, joilla ne voivat sortaa kansalaisiaan tai hyökätä naapurivaltioihinsa ja rikastuttaa länsimaisia asekauppiaita.
Olipa kyse Ranskan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Saksan, Venäjän ja Yhdysvaltojen aseistamasta Saddam Husseinin Irakista, Israelista tai Latinalaisen Amerikan, Aasian, Afrikan ja muiden alueiden diktatuureista, asevientikielto ei ole koskaan pysäyttänyt aseiden valmistajia – myöskään Euroopassa. Ne pystyvät kiertämään tällaiset kiellot vieläpä kovin helposti – niin Kiinassa kuin muuallakin – koska niillä on rikoskumppaneinaan Euroopan hallitukset. 

Berthu (NI ),
   .  Yhdyn varauksettomasti Graefe� zu� Baringdorfin mietinnössä esitettyihin päätelmiin sekä toteamuksiin, joita kollegani Souchet esitti eilisessä muuntogeenisten ja tavanomaisten ja luonnonmukaisten viljelykasvien rinnakkaiseloa käsitelleessä puheessaan. Tämä on suuri ongelma, jota emme saa työntää syrjään myöntämällä välittömästi lupa viljellä ja pitää kaupan muuntogeenisiä organismeja, kuten komissio vaatii.
Meidän on ensin tutkittava tavanomaisten viljelykasvien mahdollisen saastumisen laajuutta. Ainakin 70� prosenttia kuluttajista haluaa suojella niitä. Mahdollisuuksien mukaan on laadittava järkeviä rinnakkaiseloa koskevia sääntöjä, ja luvan saaneiden yritysten on kannettava vastuu ja vastattava muuntogeenisten organismien käyttöönotosta aiheutuvista kustannuksista. Lisäksi on hankittava taloudelliset vakuudet näiden vastuutehtävien hoitamiseksi.
Mitään näistä seikoista ei ole kuitenkaan vielä selvitetty. On siksi pöyristyttävää, että komissio on valmis myöntämään lupia ja käyttämään toissijaisuusperiaatetta verukkeena antaa jäsenvaltioille lähes mahdoton tehtävä laatia rinnakkaiseloa koskevat säännöt, mutta ei kuitenkaan anna kyseisten valtioiden kieltää muuntogeenisten organismien käyttöä tietyillä alueilla (komission 2.� syyskuuta tekemä Itävallan vastainen päätös). Tässä asiakirjassa on omaksuttu kansalaisia halveksiva asenne, jota ei voida hyväksyä. 
Bordes ja Cauquil (GUE/NGL ),
   . Esittelijä ehdottaa tavanomaisten ja muuntogeenisten viljelykasvien tiukkaa erottelua. Hänellä on oma lehmä ojassa, koska hän itse harjoittaa "luonnonmukaista" viljelyä.
Hänen ehdottamassaan erottelussa on kuitenkin ainakin se etu, että päätös jätetään kuluttajalle. Ei ole mitään syytä yhtyä hänen tieteenvastaiseen asenteeseensa, jossa pannaan sanat tieteen suuhun, jotta voidaan hyväksyä rajoitus, joka mahdollistaa kokeilu- ja todennustoimien sivuuttamisen muuntogeenisten organismien tutkimuksessa, samalla kun varotaan sekoittamasta tuotantoketjuja.
Ennalta varautumisen periaate on vaakalaudalla ei niinkään tutkijoiden kuin suurten kapitalististen ryhmittymien vuoksi – tässä nimenomaisessa tapauksessa on kyse siemententuottajista ja elintarviketeollisuuden jättiläisistä, joille tieteellinen kehitys on keino lisätä voittoja. Toisin sanoen aina kun voiton tavoittelu on etusijalla, on vaara, että vastuuttomuus saa yliotteen, millä on tuhoisia seurauksia ihmisille ja luonnolle. 
Souchet (NI ),
   . Olen iloinen, että Graefe� zu� Baringdorfin mietintö sai niin myönteisen vastaanoton parlamentissa, mutta olen yllättynyt, että etenkin ranskalaiset parlamentin jäsenet kannattivat uusien geneettisesti muunnettujen kasvilajikkeiden levittämistä ennen yhteiseloa rajoittavien sääntöjen vahvistamista. Siemeniä tuottavat yritykset, jotka ovat uhranneet huomattavia rahamääriä geneettisesti muunnettujen kasvilajikkeiden tutkimukseen ja kehittämiseen, pyrkivät tietenkin saamaan mahdollisimman pian mahdollisimman hyvän vastineen sijoituksilleen. Ne ovat luonnollisestikin taipuvaisia uskomaan ajatukseen uudenlaisen siementen tuotannon väistämättömästä yleistymisestä ja katsovat tehtäväkseen korvata nopeasti siemenet, joita on jalostettu ilman geneettistä muuntelua. Tämä ilmiö muistuttaa tilannetta, jossa koneet korvaavat aiemmin eläinten tekemät työt. Tällainen siirtyminen standardisiemeniin – kaikkiin tarkoituksiin sopiviin muuntogeenisiin organismeihin – ja sen aiheuttama perinteisen ja luonnonmukaisen viljelyn katoaminen heikentäisivät sekä Euroopan alueiden maatalouden monimuotoisuutta että tuotannon erityisluonnetta. Maatalouden monimuotoisuuden sekä kyseisten teollisuudenalojen tehokkaan ja kestävän moninaisuuden edistäminen on siksi olennainen osa taistelua kulttuurien monimuotoisuuden puolesta. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
   .  Me Maltillisen kokoomuspuolueen edustajat vastustamme kehitystä, jossa Euroopan parlamentti ilmaiseen kantansa siitä, miten vakavia sairauksia tulee hoitaa jäsenvaltioissa. Terveydenhuoltopolitiikka ei kuulu EU:n toimivaltaan. Kehotamme vetoomusvaltiokunnan jäseniä keskittymään asioihin, jotka kuuluvat EU:n vastuualueeseen.
Toissijaisuusperiaatetta on kunnioitettava täysimääräisesti. Potilailla ja heidän omaisillaan on oltava viime kädessä huomattava vaikutusvalta terveydenhuollon ja terveydenhuollon ammattilaisten valinnassa. Viimeksi mainitut ovat loppujen lopuksi vastuussa annettavasta hoidosta, mutta heidän on ohjattava potilaita ja esiteltävä mahdolliset vaihtoehdot. Potilaiden oikeuksia ja vaikutusvaltaa vahvistaa lisäksi se, että heillä on mahdollisuus vaihtaa lääkäriä, kun suhde on epätyydyttävä tai kun luottamus on puutteellinen. Tällainen potilaan optimaalisen hoidon ja kohtelun takaaminen on aivan eri asia kuin Euroopan parlamentin puuttuminen yksittäisiin terveydenhuoltokysymyksiin. 
Queiró (UEN ),
   .  Koska vetoomusvaliokuntaan lähetettiin valitus, joka koski MS-tautia sairastavien ihmisten erilaista hoitoa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, Euroopan parlamentti on tänään kehottanut komissiota valmistelemaan tähän MS-tautia koskevaan mietintöön sisältyvistä aiheista koostuvan asialistan, jonka perusteella voidaan käydä keskustelua seuraavassa Euroopan unionin terveysministerien kokouksessa, jossa on tarkoitus laatia kaikissa jäsenvaltioissa noudatettavat ohjeet parhaista toimintatavoista, joissa painotetaan voimakkaasti kansainvälistä yhteistyötä tämän sairauden torjumista koskevassa tutkimuksessa.
Toinen esittelijän käsittelemä erittäin mielenkiintoinen asia on MS-taudin psykologinen hoito. Koska MS-tautiin sairastuneet ihmiset ovat yleensä nuoria parhaimmassa iässään, he joutuvat sairautensa takia kohtaamaan epävarman tulevaisuuden sekä sosiaalisessa että ammatillisessa mielessä.
Edellä esittämieni seikkojen vuoksi ja koska julkisviranomaisten on mielestäni tunnustettava tämä sairaus nykyistä paremmin ja sitouduttava etsimään tehokkaita ratkaisuja MS-tautia sairastavien kohtaamiin ongelmiin, hyväksyin mietinnön ja äänestin ehdottomasti sen puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Minäkin sain Euroopan komissiolta epätyydyttävän vastauksen arkaluonteisesta terveysasiasta, kun kysyin mahdollisuudesta laatia sairaalahoidossa olevia lapsia koskeva eurooppalainen peruskirja.
Tämä on hankala asia: toissijaisuusperiaate voidaan kyseenalaistaa ainoastaan tarkistamalla perussopimuksia. Jos EU haluaa lisätä sosiaaliasioihin liittyviä jäsenvaltioiden tehtäviä ja velvollisuuksia, niihin on osoitettava vastaavasti aiempaa enemmän yhteisön varoja, mikä tuo esiin varsin vakavia asioita ja ongelmia, joita ei ole missään nimessä helppo ratkaista.
Euroopan unionin on kuitenkin kehitettävä asianmukaisia välineitä, joilla se voi tehostaa kaikkein avuttomimpien ja suurimmassa avun tarpeessa olevien suojelua. Tämä voidaan saavuttaa myös keinoin, joissa toissijaisuusperiaatetta ei tallata jalkoihin. On vaikeaa selittää, miksi lamppujen on oltava standardoituja ja miksi teemme aloitteita ja säädämme lakeja asiasta, mutta emme kuitenkaan ehdi huolehtia omista kansalaisistamme. Tilannetta pahentaa vielä se, että tämä huolenpidon tarve on kaikkein suurin lapsilla, sairailla ja vanhuksilla.
Komission jäsen Byrne ilmoitti taas eräälle kollegalleni, että komissio ymmärtää tarpeen "lisääntyneeseen terveydenhoitojärjestelmien vuorovaikutukseen". Juuri tällaisen Euroopan kansalaiset haluavat ei ole väliä, onko Euroopalla perustuslaki vai ei, kunhan sillä on sydän. He haluavat Euroopan, joka edistää "parasta toimintatapaa" lähtien liikkeelle kansalaisten suurimpiin tarpeisiin vastaamisesta.
Kannatin tätä tasapainoista ja asianmukaista ehdotusta siinä toivossa, että se saattaisi olla käännekohta. Täysistunto on puhunut.
Puhemies.
   Äänestysselitykset ovat päättyneet.

(4) 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu komission lausumasta, joka koskee luonnonmullistuksia Etelä-Ranskassa ja Languedoc-Roussillonin ja Provence Alpes-Côte d'Azurin alueilla.
Busquin,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio haluaa ennen kaikkea ilmaista myötätuntonsa niitä ihmisiä kohtaan, jotka ovat kärsineet Etelä-Ranskaa hiljattain koetelleista laajoista tulvista. Kollegani Barnier ei valitettavasti päässyt tänään Strasbourgiin. Kuten tiedätte, luonnonmullistuksista keskusteltiin tässä samaisessa parlamentissa pitkään 1.� syyskuuta, paahtavan kuuman kesän päätteeksi.
Komissio on työskennellyt viime vuosina tarmokkaasti luonnonmullistuksia koskevan kysymyksen parissa ja tehnyt tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa. Koska luonnonmullistusten määrä näyttää olevan kasvussa, komission toimien taustalla on kaksi keskeistä ajatusta: tuhojen korjaaminen ja niiden ennaltaehkäisy.
Tuhojen korjaamisen osalta kyse on solidaarisuudesta. Kesällä� 2002 Itävaltaa, Tšekkiä ja Saksaa koetelleiden tulvien jälkeen komissio ehdotti komission jäsenen Barnier'n aloitteesta solidaarisuusrahaston perustamista. Parlamentin ja neuvoston tuen ansiosta tämä uusi väline on ollut käytössä nyt vuoden ajan, ja sen hyödyntämistä on pyydetty perustamisen jälkeen 14� kertaa. Rahaston varoja on otettu käyttöön kahdeksassa tapauksessa.
Tällä hetkellä komissiolla ei ole vielä riittävästi tietoa Etelä-Ranskan hiljattaisista tulvista, jotta se voisi sanoa, voidaanko rahaston varoja ottaa käyttöön. Voimme joka tapauksessa ryhtyä toimiin ainoastaan, mikäli Ranskan kansalliset viranomaiset sitä virallisesti pyytävät. Mikäli tällainen pyyntö esitetään, paneudumme siihen mahdollisimman pikaisesti. Voitte olla varmoja, että otamme Etelä-Ranskan tilanteen huomioon arviossamme, jonka esitämme Euroopan komission järjestämässä konferenssissa 5.� maaliskuuta� 2004. Kyseisen konferenssin tarkoituksenahan on perimmiltään tarkastella solidaarisuusrahaston hyödyntämistä Euroopan eri alueilla.
On myös syytä huomauttaa, että Languedoc-Roussillonin ja Provence Alpes-Côte d’Azurin alueet saavat jo nyt huomattavan määrän varoja EU:n rakennerahastojen tavoite� 2 -tuesta. Vuosina� 2000–2006 Languedoc-Roussillon saa tätä tukea 316� miljoonaa euroa ja Provence Alpes-Côte d’Azur 340� miljoonaa euroa. Kun tulvat koettelivat näitä alueita syyskuussa� 2002, ryhdyttiin erityisiin toimiin aiheutuneiden vahinkojen korjaamiseksi.
Väliarvioinnin myötä meillä on jälleen mahdollisuus korostaa tuhojen ennaltaehkäisyä tai korjaamista. Mikäli tilanne on se, miltä näyttää, eli että kyseiset alueet saavat varoja suoritusvarauksista, ja mikäli kyseiset ohjelmat toimivat asianmukaisesti, määrärahoja voidaan mahdollisesti lisätä noin 4� prosenttia. Tämä tarkoittaisi 10,8:aa� miljoonaa euroa Languedoc-Roussillonille ja 12,3:a� miljoonaa euroa Provence Alpes-Côte d’Azurille. Ranskan valtio ehdottaa tätä jakoa komissiolle ennen joulukuun loppua. Varoilla voidaan rahoittaa huomattavia alueellisia kehittämistoimia.
Siirryn seuraavaksi toiseen keskeiseen ajatukseen: emme saa keskittyä ainoastaan tuhojen korjaamiseen, vaan meidän on korostettava myös niiden ennaltaehkäisyä. Näiden luonnonmullistusten myötä nousee jälleen esiin ilmastonmuutosta ja sen ennaltaehkäisyä koskeva kysymys, jota on tutkittava. Haluan vakuuttaa teille, että olen komission jäsenen Wallströmin ja koko muun komission tavoin sitoutunut tähän kysymykseen. Kuten komission jäsen Barnier totesi hiljattain aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnallenne, hän aikoo ehdottaa, että tulevan ohjelmakauden kaikkiin rakennerahasto-ohjelmiin sisällytetään luontoon liittyvien riskien ennaltaehkäisyä koskeva kohta. Komissio antaa ensi vuoden alussa kolmannen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevän kertomuksen, jossa ehdotetaan riskien ennaltaehkäisyn ottamista yhdeksi rakennerahastojen keskeisistä tavoitteista seuraavalla ohjelmakaudella eli vuoden� 2006 jälkeen.
Komissio harkitsee myös eurooppalaisen koordinoinnin vahvistamista pelastuspalvelutoimien osalta, mikä merkitsisi myös yhteisten eurooppalaisten väestönsuojeluryhmien perustamista. Komission jäsen Barnier on erityisen kiinnostunut viimeksi mainitusta ajatuksesta, jonka osalta hän on tehnyt tiivistä yhteistyötä komission jäsenen Wallströmin kanssa. Tämän uuden aloitteen, joka on määrä julkistaa ensi vuoden alussa, on perustuttava olemassa oleviin rakenteisiin. Näille rakenteille on tarjottava riittävät resurssit, jotta ne voivat toimia nopeasti ja täsmällisesti missä tahansa katastrofitilanteessa. 
Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tulvivia katuja, mudan peittämiä koteja, tuhoutunutta infrastruktuuria, epätoivoisia ihmisiä: onko meidän totuttava näihin uhkakuviin, jotka valitettavasti toteutuvat vuosittain? Näiden toistuvien tulvien aiheuttama uhka vaikuttaa meihin syvästi.
Haluan tässä yhteydessä ilmaista paitsi syvimmän myötätuntomme kaikkia uhreja kohtaan myös kiitollisuutemme niille väestönsuojeluryhmille ja vapaaehtoisille, jotka ovat osoittaneet toimissaan poikkeuksellista omistautumista. Voimme vain kiittää pelastusryhmiä ja Euroopan keskinäisiä avustuspalveluja erittäin tehokkaasta koordinoinnista. Myös parlamenttimme on ollut tältä osin hyvin aktiivinen pyytäessään tämän keskinäisen avunannon järjestämistä.
Meidän on kuitenkin jälleen kerran käsiteltävä tässä parlamentissa luonnonmullistuksia, joiden seurauksia pitäisi voida hallita paremminkin. Tilapäiset korjaustyöt, infrastruktuurien ottaminen välittömästi takaisin käyttöön ja väliaikaismajoitus ovat pelkkiä korjaustoimenpiteitä. Tiedämme, että korjaaminen maksaa huomattavasti enemmän kuin ennaltaehkäisy. Ennaltaehkäisy edellyttää kuitenkin poliittista rohkeutta, kaupunkisuunnittelun hallintaa ja johdonmukaista alueellista kehitystä. Ennaltaehkäisy maksaa vähemmän kuin korjaaminen, mutta meidän on silti pyydettävä siihen määrärahoja.
Arvoisa komission jäsen, kuten muistutitte meitä, on totta, että rakennerahastojen hyödyntäminen Euroopan tasolla on eräs hyvistä keinoista rakentaa patoja ja vahvistaa niitä, ylläpitää vesireittejä tai rakentaa tulva-altaita. Tätä rakennerahastopolitiikkaa rajoittaa kuitenkin kaksi tekijää. Ensimmäinen niistä on, että rakennerahastot ovat vyöhykejakoa koskevien määräysten alaisia, minkä vuoksi kaikki uhrit eivät ole samanarvoisessa asemassa. Toinen rajoittava tekijä on, etteivät näistä rahastoista saatavat varat aina riitä. Riittää, kun tarkastelee omaa kotiseutuani Rhône-Alpesia, jota ei valitettavasti ole mainittu tänään, vaikka se kärsi vakavia tuhoja samaan aikaan kuin Provence-Alpes-Côte d'Azur ja Languedoc-Roussillonkin. Alueemme kärsi hiljattain tulvista, mutta me emme voi turvautua rakennerahastoihin vuosina� 2003–2006, sillä kaikki varat on jo käytetty.
Puhun nyt parlamentissa istuville kollegoilleni, joilla on joskus tapana leikata tai poistaa kokonaan aluepolitiikan määrärahoja. Kehotan teitä varomaan ja olemaan tekemättä virheitä. Näillä rahastoilla on hyvin välitön vaikutus kansalaisiimme: ne ilmentävät eurooppalaista solidaarisuutta, joka on Euroopan unionin perusta. Meidän kaikkien on tuettava komission jäsentä Barnier'ta hänen ehdottaessaan rakennerahastojen tarkistamista. Arvoisa komission jäsen, totesitte itsekin tämän.
Näitä rahastoja ei saada vastaisuudessa rajoittaa vyöhykejaolla, vaan niiden avulla on pyrittävä tarkasti määriteltyihin tavoitteisiin, joista yksi liittyy ympäristöön ja riskien ennaltaehkäisyyn. Kun otetaan huomioon maapallon juuri nyt kokemat muutokset, tarvitsemme yhteistä rohkeutta vastataksemme näihin ekologisiin haasteisiin. Toivon, että koko komissio tukee jäsenensä Barnier'n ehdotuksia ja että parlamenttimme pystyy vahvistamaan sellaisen talousarvion, jota rakennerahastot tarvitsevat.
Tällä välin meidän on toteutettava korjaustoimia ja pidettävä mielessämme kärsivät perheet. Unioni perusti solidaarisuusrahaston luonnonmullistusten koettelemia alueita ja valtioita varten. Sen on myös yhdistettävä teknologiat ennaltaehkäisyn mahdollistamiseksi hyödyntäen esimerkiksi Alankomaista saatuja hyviä kokemuksia rajat ylittävästä yhteistyöstä. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toivon, ettei meidän tarvitse tulevaisuudessa käydä keskusteluja luonnonmullistuksista. 
Onesta (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kollegani totesi juuri, ettei hän todellakaan halua meidän joutuvan tulevaisuudessa vuodattamaan kyyneliämme niihin vesiin, jotka turmelevat säännöllisesti kotiseutujamme. Valitettavasti en ole itse kuitenkaan läheskään yhtä toiveikas kuin hän. Hyvä jäsen Grossetête, en ole yhtä toiveikas, sillä tiedän varsin hyvin, että kyseessä oli pelkkä haavekuva. Haavekuvat eivät kuitenkaan riitä, kun tarkastelemme maapallolla parhaillaan tapahtuvaa ilmastonmuutosta. Kävin joitakin päiviä sitten kotiseudullani Languedocissa, missä ihmiset totesivat minulle, että näkemämme kaltaiset tapahtumat toistuivat ennen kenties kerran sadassa vuodessa. Nyt ne ovat toistuneet jo kolme kertaa kahdessa vuodessa. Näin ollen on selvää, että kyse on muutoksista esiintymistiheydessä, voimakkuudessa ja laajuudessa.
Hämmästelen aina nähdessäni viranomaisten toimivan liian hitaasti katastrofin uhatessa. Olisi liian helppoa syyttää tästä ainoastaan oman maani viranomaisia, sillä ongelma on sama kaikissa asianosaisissa maissa. Viime kesänä Kaakkois-Ranskan tulva-alueiden asukkaat pinosivat hiekkasäkkejä jo hyvissä ajoin. Miten on mahdollista, että paikalliset asukkaat osasivat varautua katastrofiin mutta viranomaiset eivät toimineet ennen kuin se tapahtui? Päättäjät ovat selvästikin edelleen valovuosien päässä niistä ihmisistä, jotka joutuvat katastrofin uhreiksi.
Ilmasto on muuttumassa, mistä ovat todisteena helleaallot, myrskyt ja äkilliset tulvat. En usko, että yleisiä toimintalinjoja ollaan muuttamassa samaan tahtiin. Mielestäni meidän on tarkasteltava koko toimenpidevalikoimaa ja erityisesti verotusta. Me vihreät ja alueiden itsehallinnon kannattajat olemme todenneet lukemattomia kertoja tässä parlamentissa, että verotusta olisi käytettävä aseena pyrittäessä muuttamaan käyttäytymistä, joka muodostaa uhan ilmastollemme. Odotamme kuitenkin yhä niille saasteille ja päästöille langetettavaa veroa, jotka aiheuttavat muutoksia maapallon ilmakehään ja johtavat viime kädessä kokonaisten alueiden tuhoutumiseen.
Tukitoimia ollaan sentään muuttamassa. Arvoisa komission jäsen, ymmärtääkseni olemme katastrofien myötä onnistuneet vähitellen kohdistamaan varoja tuhojen korjaamiseen ja ennaltaehkäisyyn. Kollegani ovat todenneet, että vaikka korjaustoimet ovat hyödyksi, ennaltaehkäisy on vieläkin tehokkaampaa. Olen kuitenkin täysin yhtä mieltä heidän kanssaan siitä, että ennaltaehkäisy on mahdotonta ilman rakennerahastojen laajaulotteista uudistamista. Niin kauan kuin vyöhykejako on voimassa, ennaltaehkäisevät toimet ovat tehottomia. Teidän on ymmärrettävä, etteivät myrskyt ja tulvat useinkaan välitä vyöhykkeistä, jotka olemme niin nokkelasti piirtäneet kartalle Brysselissä tai vieläkin kauempana. Rahastoja on siis ehdottomasti uudistettava. Ehkäpä voisimme käyttää ilmastonmuutoksen torjumiseen kaikkia niitä rakennerahastoja, joita ei onnistuta hyödyntämään ruohonjuuritasolla vaan joiden varat joudutaan palauttamaan yhteisölle ja edelleen kansallisiin talousarvioihin.
Lopuksi toistan, että näiden ongelmien esiintymistiheys ja suuruusluokka ovat selvästikin muuttuneet. Vaikka olenkin tyytyväinen siihen, että Euroopan yleisiä toimintalinjoja ollaan muuttamassa, en pidä muutoksen nopeutta ja laajuutta riittävänä. Tätä pidän valitettavana. 
Esclopé (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ilmaista osanottoni luonnonmullistusten uhreille ja heidän perheilleen sekä kaikille niille, jotka ovat menettäneet koko omaisuutensa. Haluan myös kiittää pelastusoperaatioihin ainutlaatuisella tavalla osallistuneita miehiä ja naisia – kunnallisia työntekijöitä, palomiehiä, poliiseja, sotilaita ja vapaaehtoisia.
Tämän katastrofin vaikutus on ulottunut erittäin laajalle: se on koetellut 30:tä maakuntaa, joista kahdeksan on kärsinyt vakavia tuhoja – erityisesti Bouches-du-Rhône, Vaucluse ja Gard. Väestön osalta seitsemän ihmistä on kuollut ja 32� 500 on menettänyt kotinsa tai siirretty turvaan.
Saatamme ihmetellä, mistä nämä luonnonmullistukset johtuvat ja miksi niitä esiintyy niin usein. Jotkut perustelevat ilmiötä ilmaston maailmanlaajuisella lämpenemisellä tai sillä, että Välimereltä tulevat lämpimät ilmamassat törmäävät kylmiin ilmamassoihin juuri kotiseutuni Roussillonin yllä. Mutta mitä voimme tehdä asian hyväksi? Jotkut syyttävät ihmisen pakottavaa tarvetta edistää kaupungistumista ja rakentaa yhä selvemmin maaseudun kustannuksella, piittaamatta sen väestöstä. Säätieteilijät pitivät huonoa säätä kuitenkin poikkeuksellisena ilmiönä, sillä siihen liittyi monia tekijöitä: huonon sään kesto – lähes neljä päivää – sekä sen maantieteellinen laajuus ja voimakkuus.
Haluan korostaa, että on mahdotonta hyväksyä viranomaisten toimien hitautta, kun otetaan huomioon paljastukset, jotka tehtiin marraskuussa� 2002 julkaistussa Lyonin teknisen avun toimiston raportissa. Raportissa esitettiin itse asiassa täydellinen arvio jokeen liittyvistä vaaroista, ja siinä suositeltiin tiettyjä toimenpiteitä mahdollisten tulvien aiheuttamien vahinkojen vähentämiseksi. Tämä tutkimus oli lukuisten ihmisten työn tulos ja maksoi 3,5� miljoonaa euroa, mutta se jäi kuolleeksi kirjaimeksi eikä saanut asianomaisia viranomaisia huolestumaan – ainakaan riittävän ajoissa.
Tämä huono sää osoitti jälleen kerran ihmisen passiivisuuden luonnonmullistusten edessä. Älkäämme unohtako, että mullistukset vaativat tällä kertaa seitsemän ihmisen hengen. Huomiota ei kiinnitetty lainkaan runsas vuosi sitten annettuun voimakkaaseen varoitukseen, jonka yhteydessä korostettiin, että maaseutua on välttämätöntä kehittää tasapainoisesti ja että kehityksessä on otettava huomioon koko alue ja sen asukkaat. Ranskan hallituksen myöntämien 24� miljoonan euron avulla korjataan Rhônen suiston patoja, jotka antoivat veden noustessa periksi useista kohdista. Myönnetty summa on kuitenkin osoittautumassa jo nyt liian pieneksi käytännön tasolla.
Toivon, että elokuussa� 2002 sattuneiden tuhoisien tulvien jälkeen perustettu Euroopan unionin solidaarisuusrahasto mahdollistaa Euroopan tasolla nopean ja oikeudenmukaisen korvauksen myöntämisen uhreille, jotta he voivat palata takaisin normaaliin elämänrytmiin. Mutta miten pitkään tuo normaali elämä voi jatkua? Jotkut ihmiset esittävät korvausvaatimuksia ja siivoavat tuhojen jälkiä jo kolmannen kerran muutaman kuukauden sisällä. Kuuntelin mielenkiinnolla, mitä arvoisa komission jäsen totesi juuri erityisesti rakennerahastojen käytöstä, mutta olen samaa mieltä siitä, mitä jäsenet Grossetête ja Onesta totesivat rahastojen rajallisuudesta.
Tuhot on luonnollisesti korjattava, mutta eikö meidän olisi syytä aloittaa välittömästi laajamittaisia ennaltaehkäiseviä toimia tällä Välimeren alueella, jota luonnonmullistukset ovat koetelleet säännöllisesti viime vuosina? Nîmes, Vaison-la-Romaine, Aramon, Lezignanais, Narbonnais, Minervois, Rennes-les-Bains, Couiza, Estagel, Saint-Laurent-de-la-Salanque ja nyttemmin myös Arles, Marseille ja Montpellier ovat kauniita nimiä, jotka merkitsevät kuitenkin sietämättömiä murhenäytelmiä, tuhoa ja ihmishenkien menetyksiä.
Tätä on yhä vaikeampi hyväksyä aikakaudella, jolle ovat tyypillisiä satelliittien avulla annetut varoitukset ja ennusteet, valvontatutkat, asiantuntijapalvelut ja lisäksi äärimmäisyyksiin viety koneellistaminen, jonka pitäisi mahdollistaa ennaltaehkäisevät toimet. Ansignanin roomalainen akvedukti lähellä kotiani, vielä tunnetumpi Pont du Gard sekä monet muut ikiaikaiset osoitukset ihmisen nerokkuudesta ovat kestäneet kaikki nämä mullistukset. Miten on mahdollista, etteivät viime vuosisadalla aikaansaadut rakenteet ole riittävän luotettavia? Nyt on siirryttävä sanoista tekoihin ja annettava käyttöön riittävät resurssit, vaikka niiden määrä olisikin poikkeuksellinen. Solidaarisuuteen uskova Eurooppa ei saa enää antaa kansalaistensa kuolla varotoimien ja ennaltaehkäisyn puutteen vuoksi. Mielestäni tämä on asetettava kaiken edelle. 
Martinez (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tulvat ovat jälleen koetelleet kotiseutuani Languedoc-Roussillonia, Provencea ja koko Etelä-Ranskaa. Pitää paikkansa, että olemme hyötyneet saksalaisten ja italialaisten palomiesten solidaarisuudesta, mutta todellinen tilanne on tälläkin hetkellä se, että tulvehtivilla laidunmailla ja maatiloilla on edelleen satoja kuolleita nautaeläimiä ja lampaita, joita ei saada korjattua talteen.
Todellinen tilanne on se, että monissa pikkukylissä, kuten Gardissa sijaitsevassa Codolessa, 98� prosenttia rakennuksista tuhoutui seitsemän päivää ennen joulua. Sadat perheet ovat jääneet kodittomiksi, ja taloudelliset seuraukset ovat väistämättömiä. Jo yhden kilometrin pituista patoa varten tarvitaan 700� 000� euroa, ja yhden pienen kylän teiden korjaaminen maksaa 150� 000� euroa. Julkisten rakennusten, koulujen, monitoimitilojen, vedenkäsittelylaitosten ja viemäriverkostojen korjaamiseen kuluu miljoonia euroja. Todellisuus pienessä kylässä on se, että joka päivä tarvitaan 5� 000� euroa, jotta pystytään ruokkimaan kodittomat ihmiset, turvallisuuspalvelujen edustajat, perheet ja jopa ryöstelyn estämiseksi vartiossa olevat sotilaat. Jokaista vaurioitunutta taloa varten tarvitaan vähintään 40� 000–80� 000 euroa, ja tällaisia taloja on tuhansia. Tältä tilanne näyttää olennaisimmilta osiltaan. Mitä voimme tehdä? Kuka nämä summat maksaa? Mistä talousarviosta ne maksetaan? Ovatko maksajina paikalliset ja alueelliset viranomaiset, Ranska vai kenties Eurooppa?
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, solidaarisuusmekanismeja on teoreettisesti tarkasteltuna jo olemassa, ja yhteisvastuullisuuden periaate on mainittu jopa EY:n perustamissopimuksen 2� artiklassa. Paperilla on siis olemassa mekanismeja, joita ovat EAKR, tavoite� 2, hullun lehmän taudin yhteydessä sovellettu EMOTR-tuki, elokuun� 2002 tulvien jälkeen maanviljelijöille maksetut suorat ennakot, kauden� 2000–2004 väestönsuojeluohjelma sekä uusi solidaarisuusrahasto. Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tässä tapauksessa tiedämme kaikki, että rahaston tiukat kelpoisuuskriteerit ja vaatimaton yhden miljardin euron talousarvio – joka on sivumennen sanottuna jo käytetty Portugalin tulipaloihin ja Italian maanjäristyksiin – merkitsevät, että maanmieheni Languedoc-Roussillonissa jäävät hyvin pitkälti oman onnensa nojaan näin joulun lähestyessä.
Jos käsittelemässämme tapauksessa olemmekin todenneet tulvavesien virtaavan mutta varojen jääneen virtaamatta, meidän on ainakin tehtävä työtä vastaisen varalle. Ensinnäkin meidän on perustettava reaaliaikainen tietojärjestelmä, jollaista ei ollut vielä äskettäin olemassa, sillä kaupunginjohtajia ei varoitettu vaarasta. Nykyaikana meillä on oltava Lyonista Arlesiin ulottuva sähköinen tietojärjestelmä, jonka avulla kaikkia Rhônen valuma-alueen jokia, patoja, kanavia, haarautumia ja sivujokia voidaan valvoa reaaliaikaisesti ja jonka ansiosta kansalaisten valitsemia paikallisviranomaisia voidaan varoittaa vaaran uhatessa. Arvoisa puhemies, Murcian maakunnassa Espanjassa on jo pystytty tähän. Meidän olisi pystyttävä samaan.
Tämä ei ole kuitenkaan asian ydin. Ennaltaehkäisyn, uudelleenrakentamisen ja korvausten maksamisen lisäksi meidän on huomattava, että veden muodostamat tulvat ovat peittäneet alleen ongelmien tulvan, joka aiheutuu väestön liikkeistä. Pohjoiseurooppalaiset eläkeläiset ja Pariisin alueen päättäjät asettuvat Languedoc-Roussilloniin, Provenceen ja koko Etelä-Ranskaan. Maat pakkolunastetaan ja peitetään betonilla, ja nyt 150� 000� hehtaaria viininviljelysmaata on jäänyt tulvien alle. Lyhyesti sanottuna alue on näin muuttunut suoksi. Lisäksi alankomaalaiset, englantilaiset, belgialaiset ja vielä pohjoisempaa tulevat aktiiviset eläkeläiset ikääntyvät vähitellen ja edellyttävät alueemme terveydenhuollolta kattavaa infrastruktuuria.
Lopuksi totean, että rakennerahastoja tarkistettaessa on otettava huomioon alueellinen oikeudenmukaisuus: mikäli väestö siirtyy pohjoisesta etelään, myös varoja on siirrettävä samassa suhteessa. Muutoin meistä tulee Euroopan palestiinalaisia, joiden alueelle pohjoiseurooppalaiset eläkeläiset muodostavat siirtokuntia. Emme halua, että alueestamme tulee ikuisiksi ajoiksi turmeltu Etelä-Ranskan Länsiranta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Carlotti (PSE ),
   . Ennennäkemättömät luonnonmullistukset ovat juuri koetelleet Etelä-Ranskaa. Tuhot ovat olleet huomattavia, ja ryhdymme nyt arvioimaan niiden todellista laajuutta. Katastrofi on vaatinut seitsemän ihmishenkeä, ja sen vaikutukset koskettavat kaikkiaan noin 100� 000:ta ihmistä. Kymmenettuhannet ovat joutuneet hakeutumaan urheiluhalleihin tai muihin tilapäisiin majoitustiloihin.
Pelkästään Arlesista on evakuoitu kolmannes kaupungin asukkaista. Vesi on vienyt mukanaan tuhansia työpaikkoja. Sadat tulvan alle jääneet yritykset ovat joutuneet sulkemaan ovensa ja sysäämään työntekijänsä tilapäisen työttömyyden aiheuttamaan epävarmuuteen. Ekosysteemiltään haavoittuvainen Camargue on kokonaan veden vallassa: padot ovat hajonneet 250� kilometrin matkalta, 560� hehtaaria viljelysmaata on jäänyt veden alle, yli 1000� eläintä on hukkunut ja kaikki riisiviljelmät ovat tuhoutuneet. Vahinkojen on arvioitu nousevan alueella yli miljardiin euroon.
Euroopan on nyt osoitettava solidaarisuuttaan siten kuin siitä määrätään solidaarisuusrahaston perustamisesta annetun asetuksen 2� artiklassa. Kyseessä on ennennäkemätön katastrofi: aluetta on koetellut Rhône-joen pahin tulva sataan vuoteen. Ranskan sosialistien puolesta pyydän EU:ta myöntämään nopeasti varoja alueen hyväksi. Tämä on vähintä, mitä Rhônen suistoalueen asukkaat odottavat. 
Vlasto (PPE-DE ),
   . Tuhoisat tulvat ovat jälleen koetelleet kotiseutuani Provence-Alpes-Côte d'Azuria sekä Languedoc-Roussillonia. Haluan aluksi ilmaista äärimmäisen syvän myötätuntoni näiden katastrofien uhreja kohtaan. Vaikka Ranskan hallitus onkin ryhtynyt välttämättömiin hätätoimiin ja julistanut hätätilan, tarvitsemme eurooppalaista solidaarisuutta. Tästä on saatu jo osoituksia ruohonjuuritasolla, ja haluankin kiittää saksalaisia, italialaisia, tšekkiläisiä ja belgialaisia ryhmiä, jotka ovat matkustaneet auttamaan katastrofin uhreja. Toivon, että eurooppalainen solidaarisuus näkyy myös siinä, että EU:n solidaarisuusrahaston varoja otetaan käyttöön. Ranskan hallitus on valmistelemassa asiaa koskevaa anomusta, joka jätetään vuoden� 2004 alussa.
Alueeni sai apua tämänkaltaisista rahastoista jo syyskuussa� 2002 sattuneiden kauhistuttavien myrskyjen ja tulvien jälkeen, ja voin vakuuttaa teille, että nämä rahastot ovat suunnattoman tärkeitä. Rakennerahastot mahdollistavat osallistumisen joidenkin ennaltaehkäisevien ja korjaavien toimien rahoittamiseen, mutta vyöhykejako ja varojen käyttö tavanomaisiin tarkoituksiin rajoittavat rahastojen hyödyntämismahdollisuuksia. Tämän vuoksi ne eivät riitä katastrofin uhriksi joutuneiden ihmisten ja alueiden auttamiseen. Toivon kuitenkin, että luonnonmullistusten ennaltaehkäisystä tulee vastaisuudessa olennainen osa rahastojen käyttötarkoitusta: vaikka meillä onkin velvollisuus korjata aiheutuneet tuhot, ainoa todellinen avustuskeino on ennaltaehkäisy. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
(B5-0547/2003) Anne André-Léonard ELDR-ryhmän puolesta: Georgian presidentin- ja parlamenttivaalit;
(B5-0550/2003) Demetrio Volcic ja Margrietus J. van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Georgian presidentin- ja parlamenttivaalit;
(B5-0554/2003) Bastiaan Belder EDD-ryhmän puolesta: Georgian presidentin- ja parlamenttivaalit;
(B5-0556/2003) Helmuth Markov GUE/NGL-ryhmän puolesta: Georgia;
(B5-0560/2003) Per Gahrton, Marie Anne Isler Béguin ja Miquel Mayol i Raynal Verts/ALE-ryhmän puolesta: Georgia;
(B5-0566/2003) Marielle De Sarnez, Bernd Posselt ja Ursula Schleicher PPE-DE-ryhmän puolesta: Georgian presidentin- ja parlamenttivaalit. 
Newton Dunn (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, kuulun valtuuskuntaan EU:n ja Armenian, EU:n ja Azerbaidžanin ja EU:n ja Georgian välisissä parlamentaarisissa yhteistyövaliokunnissa, ja olen vieraillut Georgiassa. Saamani vaikutelman perusteella georgialaiset ovat erittäin hyviä ihmisiä. Maa on kaunis, ruoka on erinomaista, historia on rikas ja kansan huumorintaju mainio. Kävimme Stalinin synnyinkodissa ja valtavassa museossa. Museon yläkerrassa on ympyränmuotoinen huone, jossa on Stalinia koskevia lainauksia hänen aikansa suurmiehiltä. Ne on kirjoitettu georgian kielellä ja sikäläisillä kirjaimilla, joten minun oli kysyttävä oppaalta, mitä Winston Churchill oli sanonut Stalinista, josta georgialaiset ovat hyvin ylpeitä. Opas kertoi Winston Churchillin sanoneen, että maailma muistaisi Stalinin. Pidin tästä.
Georgiassa on myös paljon ongelmia. Venäjä on sekaantunut sen asioihin, ja maassa on yhä venäläisiä sotilaita, vaikka heidän on luvattu poistuvan. Kansan keskuudessa esiintyy separatistisia pyrkimyksiä, jotka ovat johtamassa maan jakaantumiseen. Ennen kaikkea maassa rehottaa kuitenkin vakava korruptio, ja rahaa kalastetaan sieppaamalla ulkomaalaisia.
Ensimmäinen askel parempaan oli maassa tehty rauhanomainen vallankumous. Tämä oli erinomainen ensiaskel, jota tämä parlamentti pitää hyvin myönteisenä. Kuljettavana oleva tie on kuitenkin pitkä, ja haluamme auttaa georgialaisia. Heidän on kitkettävä pois korruptio, jotta ulkomaisten sijoittajien luottamus saataisiin heräämään: investoinneista seuraa kaupankäyntiä, työpaikkoja ja vaurautta. Itse en näe estettä sille, etteikö Georgiasta voisi ennen pitkää tulla unionimme jäsen. 
Volcic (PSE ).
    Arvoisa puhemies, asiakirjassamme vaaditaan Euroopan unionia sitoutumaan toimiin, joiden myötä Etelä-Kaukasus otetaan mukaan niiden alueiden eturintamaan, joilla edistetään rauhaa, vakautta ja taloudellista kehitystä.
Ilman sekä Venäjän että Yhdysvaltojen kanssa tehtävää rakentavaa yhteistyötä tilanteeseen on vaikea löytää ratkaisua, joka ei olisi pelkästään abstrakti. Sana abstrakti vaikuttaa sopivalta kuvaamaan myös meidän asiakirjaamme, joka on todellakin täynnä periaatteita ja suuria odotuksia mutta jossa ei viitata mitenkään siihen, toteutuvatko ne joskus.
Tämänpäiväisessä päätöslauselmassamme esitämme esimerkiksi toiveen, että 4.� tammikuuta – eli muutaman päivän päästä – järjestettäviin vaaleihin voisivat osallistua myös Abhasian ja Etelä-Ossetian kansat; nämä alueet ovat irtaantuneet Georgiasta. Vaadimme tätä, vaikka tiedämme, että kyse on toiveunesta ja periaatteellisesta kysymyksestä. Vaadimme tätä, vaikkemme tiedä, voidaanko tällaista pyyntöä edes esittää vai onko kyseessä ainoastaan äärimmäisen abstrakti kannanotto.
Euroopan olisi esimerkiksi vaadittava, että Abhasian kansalaisille myönnetään venäläinen henkilöllisyystodistus. Sama koskee nyttemmin myös Adjariaa, josta on Shevardnadzen pakotetun eron myötä tulossa kolmas kapinallinen alue.
Nämä kolme aluetta haluavat siis vaihtelevassa määrin irtautua Georgiasta. Toistan, ettei alueita ole enää vain kaksi vaan kolme. Shevardnadzen kukistumisen jälkeen Moskovassa järjestettiin kyseisten alueiden välinen kokous, mikä myös lisää osaltaan epävarmuutta. Voiko Euroopan unioni käyttää välineitään ja diplomaattisia suhteitaan saadakseen selville suurvaltojen ja alueen merkittävimpien vaikuttajien poliittiset aikeet?
Kysymystä vieraiden joukkojen läsnäolosta Etelä-Kaukasuksella olisi voitava käsitellä jossakin yhteydessä kokonaisuutena. Haluamme selvittää, edistävätkö valvonta ja vieraiden joukkojen läsnäolo alueen vakautta vai aiheuttavatko ne vain lisää epävarmuutta. Haluamme lisätä vakautta, ja siksi pyydämmekin neuvostoa ja komissiota toimimaan yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien, ETYJ:n ja muiden toimijoiden kanssa ja lähettämään alueelle rauhanturvajoukkoja, jotta alueen rauha voitaisiin turvata ja rauhanprosessi saataisiin käynnistettyä uudelleen. Jakautumisprosessi on kuitenkin johtanut tilanteeseen, jossa on vaikea kuvitella, millainen rinnakkaiselo voisi tulla kyseeseen. Toistan, ettei tämä ole mahdollista etenkään, ellei suurvaltojen kesken synny yhteistyötä. Kaikkien – abstrakteiltakin vaikuttavien – toimien taustalla on kuitenkin oltava pyrkimys vakaan perustan luomiseen uudelle hallintoryhmälle, joka on saanut perinnökseen kaikkien kannalta pulmallisen tilanteen. 
Belder (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, Venäjän federaatiolla on ratkaiseva merkitys Georgian tasavallan tulevaisuuden kannalta. Syyt Moskovan ja Tbilisin välisten suhteiden jännittyneisyyteen tunnetaan jo riittävän hyvin. Venäjän sotilaallinen läsnäolo Georgian maaperällä ja sen harjoittama georgialaisalueiden suojelu uhkaavat hajottaa lopullisesti tämän transkaukasialaisen tasavallan poliittisen yhtenäisyyden.
Ensimmäinen syy jännitteisiin on vuonna� 1999 toteutunut kansainvälinen hanke, jonka myötä Kreml sitoutui vetämään joukkonsa Georgiasta. Toinen syy nousi esiin jälleen marraskuun lopussa, kun Moskovassa käytiin paljon julkisuutta saaneet neuvottelut Venäjän sekä Abhasian, Etelä-Ossetian ja Adjarian edustajien kesken. Päätöslauselmassamme ilmaistaan selkeästi, että paheksumme mainittuja rikkomuksia Georgian kansallista riippumattomuutta ja alueellista koskemattomuutta vastaan. Parlamenttimme odottaa samanlaista poliittista selkeyttä myös neuvostolta ja komissiolta, kun ne käsittelevät Euroopan unionin ja Venäjän välisiä suhteita. Tätä odotettaessa Georgian riippumattomalla hallituksella on kuitenkin edessään jättiläismäinen tehtävä saada maansa takaisin perustuslaillisesti asianmukaisille raiteille. Tähän myös Euroopan unionin on kiinnitettävä huomiota.
Viime vuosina puolitoista miljoonaa georgialaista on joutunut jättämään maansa valtaisan aivoviennin seurauksena. Tällä vuosisataisella kansakunnalla täytyy kuitenkin olla muitakin vaihtoehtoja kuin tällainen hajaantuneisuus. 
Meijer (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, kaikki ovat riemuissaan Georgian viimeaikaisista tapahtumista – parlamentin valtauksesta ja aiemmin niin ylistetyn presidentti Shevardnadzen erosta. Georgialla on pitkä historia ensin tsaarin Venäjän alusmaana ja sittemmin Stalinin ja Eduard� Shevardnadzen synnyinmaana, mutta nyt maahan on vihdoin syntymässä demokratia. Tilanne tuo mieleen taannoiset tapahtumat keskisessä Euroopassa – Ceausescun jälkeisen Romanian ja Milosevicin jälkeisen Serbian. Monissa Euroopan maissa ollaan taipuvaisia ajattelemaan, että kyse on yhtäältä läheisestä, Armenian tavoin kristitystä alueesta mutta toisaalta maasta, joka sijaitsee kaukana meistä ja jonne pääsee ainoastaan Mustan meren, Turkin tai Venäjän kautta. Millaiset suhteet Euroopan unioni voi tulevaisuudessa muodostaa Georgian kanssa? Tämän kysymyksen lisäksi jäsen Belder kiinnitti huomiota maassa olevia kansallisia vähemmistöjä koskevaan ongelmaan. Erityisesti Abhasia on ollut jo pitkään kapinallinen alue Georgiassa.
Etelä-Ossetian asukkaat ovat itse asiassa tyytymättömiä asemaansa osana Georgiaa, ja adjarialaiset kannattavat johtajaa, joka olisi mielellään pysynyt uskollisena Eduard Shevardnadzelle. Näin ollen jäljellä on suuri joukko ratkaisemattomia ongelmia, ja olen sitä mieltä, että ellei näitä sisäisiä ristiriitoja kyetä ratkaisemaan, Georgiassa orastava demokratia saa epäedullisen kasvuympäristön. Siksi on erittäin tärkeää toimia asian hyväksi. Tarkistuksessa� 3 ryhmäni kehottaa EU:ta varmistamaan, etteivät sen toimet – joiden tarkoituksena on demokratian edistäminen – johda sekaantumiseen Georgian sisäpolitiikkaan. Nähdäksemme demokraattisia tarkoitusperiä ei palvella, jos Euroopan unioni omaksuu vääränlaisen asenteen ja pyrkii liiaksi pakottamaan yhteen erilaisia kansanryhmiä, joiden rinnakkaiselo on jo osoittautunut vaikeaksi. Prosessin on oltava varovainen, ja sen on perustuttava ensisijaisesti Georgian kansojen omiin toimiin. Georgialaiset ovat maan suurin ryhmä, mutta huomioon on otettava myös kolme suurta kansallista vähemmistöä. 
Lagendijk (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, muutaman viikon takaisesta rauhanomaisesta vallankumouksesta aiheutuneen innostuksen jälkeen pohdittavanamme on nyt yhä suurempi joukko huomattavia ongelmia. Alueen taloudellinen tilanne on ensinnäkin järkyttävä. Me kaikki tiedämme – osittain muista maista saatujen kokemusten perusteella – että mikäli tilanne pysyy nykyisellään eikä taloudellisesta kehityksestä saada merkkejä, tilanteella on erittäin kielteinen vaikutus mahdollisuuksiin edistää demokratian toimivuutta. Me kaikki kannatamme demokratian edistämistä, mikä on kirjattu myös päätöslauselmaamme. Me tiedämme kuitenkin niin ikään, että monien ihmisten näkökulma määräytyy ensisijaisesti heidän taloudellisen tilanteensa perusteella ja että luottamus – joka ei Georgiassa ole nykyiselläänkään järin vahva – parlamentaariseen demokratiaan häviää, ellei taloudellinen tilanne kohene. Asiaa kaunistelematta voidaan todeta, että ilman ruokaa ja lämmitystä demokratiasta tulee nopeasti ylellisyystuote. Tällaista tilannetta on vältettävä kaikin keinoin, mutta siihen ajautumisen vaara on suuri, ja tämä vaara uhkaa juuri nyt Georgiaa.
Toinen suuri huolenaiheeni on Venäjän asema. Ulkoministeri Ivanovhan oli hyvin myönteisesti myötävaikuttamassa presidentti Shevardnadzen eroon, mistä hän ansaitseekin suuren kiitoksen. Samalla kuitenkin tiedämme, että Venäjän vaikutusvalta Georgiassa on pitkällä aikavälillä erittäin kielteinen asia, jos asiaa tarkastellaan rakenteellisesti. Ongelmana ovat ensinnäkin sotilastukikohdat, jotka Venäjä lupasi poistaa jo vuosia sitten. Näin ei kuitenkaan tapahtunut, mikä on erittäin valitettavaa. Viime vuosina Venäjä on tukenut separatistiliikkeitä Etelä-Ossetiassa, Abhasiassa ja Adjariassa. Tuki on sotilaallista, mutta usein se on vielä paljon ovelampaa: tuen myötä on esimerkiksi helpotettu näiden alueiden asukkaiden matkustamista Venäjälle tai heille on tarjottu mahdollisuutta Venäjän kansalaisuuteen. Tämän on loputtava.
Venäjän aseman muuttamiseksi tarvitaan Euroopan unionin apua, sillä Georgia ei pysty siihen yksin. Yksi mahdollisuus olisi, että tarjoutuisimme toimimaan välittäjänä. Kannatan tätä voimakkaasti, ja ehdotus on myös kirjattu päätöslauselmaan. Mikäli Eurooppa voi olla tilanteessa avuksi, sen on toimittava päättäväisesti. Pelkään kuitenkin pahoin, ettei tämä riitä. Mielestämme meidän tehtäväksemme koituu myös Venäjän painostaminen luopumaan vahingollisesta roolistaan Georgissa. Rehellisyyden nimissä on todettava, ettei Euroopan unioni ole hyvä tässä. Tšetšeniasta saatu esimerkki osoittaa, että käsittelemme Venäjää usein silkkihansikkain, kun on kyse sen toimista Pohjois-Kaukasuksella ja nyt myös Etelä-Kaukasuksella. Tämän on todellakin loputtava. Vaalien tukeminen on erittäin myönteinen askel, mutta se on vain pisara valtameressä. Myöskään tukemme alueen talouden elvyttämiseksi – tämä on keskeinen tekijä, jotta luottamus demokratiaan säilyisi – ei riitä, mikäli samalla tiedämme, että suuri pohjoinen naapuri Venäjä pyrkii varsin tarmokkaasti repimään maan kolmeen osaan. Euroopan unionin on tehtävä pioneerityötä tämän estämiseksi. Mikäli mahdollista, meidän on vakuutettava Venäjä asiasta, mutta tarvittaessa meidän on pyrittävä vastakkainasetteluun. 
Schleicher (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Georgian viimeaikaisten dramaattisten tapahtumien ja 4.� tammikuuta pidettävien presidentinvaalien johdosta kuusi Euroopan parlamentin poliittista ryhmää on ehdottanut tätä tärkeää keskustelua.
Rauhanomaisen ja kaikeksi onneksi verettömän vallankumouksen myötä georgialaiset ovat ansainneet tämän käsittelyn ja varauksettoman kunnioituksemme. Tilanne on vakuuttava osoitus siitä, että vakavasta taloudellisesta ahdingostaan huolimatta georgialaiset kaipaavat demokratiaa. Tämä merkitsee mahdollisuutta uudelle alulle. Asianmukaisesti järjestetyt vaalit ovat välttämätön edellytys Georgian vakaudelle ja kehitykselle. Aikaa on hukattu paljon 12� vuoden takaisten mullistusten jälkeen, ja on hämmästyttävää, että Georgian valtion varat ovat miltei lopussa. Maa on saanut taloudellista apua paitsi Euroopan unionilta myös muilta tahoilta ympäri maailmaa, mutta silti georgialaiset ovat nyt tyhjin käsin. Kansalaiset odottavat paljon uudelta presidentiltään, jonka on saatava aikaan demokraattinen järjestys mutta huolehdittava samalla myös ihmisten perustarpeista.
Haluan kiittää Euroopan parlamenttia siitä, että erityisvaltuuskuntamme pääsi paikan päälle seuraamaan vaaleja. Näin osoitimme myös, että Euroopan parlamentti suhtautuu erittäin vakavasti tavoitteeseensa tukea Georgian rauhanomaista kehitystä. Brysselin huippukokouksessaan Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat juuri vahvistaneet jälleen kerran, että unioni pyrkii määrätietoisesti rakentamaan Venäjän kanssa tasapainoista ja molemminpuolista strategista kumppanuutta, joka perustuu oikeusvaltion periaatteisiin, demokratiaan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen sekä vapaaseen markkinatalouteen.
Kansallisten hallitusten ja Euroopan parlamentin on kuitenkin myönnettävä, että tämänkaltainen strateginen kumppanuus on mahdollinen ainoastaan sellaisten valtioiden kanssa, jotka pitävät kiinni lupauksistaan. Venäjä ei ole pystynyt noudattamaan kansainvälisiä sitoumuksiaan, jotka se antoi Georgialle Istanbulissa vuonna� 1999, ja toimimalla näin se on jarruttanut merkittävästi demokraattista kehitystä tällä jo valmiiksi haavoittuvaisella alueella. Voin vain toivoa, että Venäjä tukee vastaisuudessa rakentavia neuvotteluja Georgian kaikissa osissa, kuten sovittiin ETYJ:n sopimuksissa vuonna� 1999, eikä ole enää esteenä demokraattiselle kehitykselle.
Venäjällä on keskeinen asema Georgiassa ja koko Etelä-Kaukasuksella. Euroopan parlamentin on nostettava tämä kysymys esiin, kun arvioimme suhteitamme Venäjään. Tämänhetkisenä tavoitteenamme on kuitenkin auttaa Georgiaa pääsemään yli kriisistään. 
De Sarnez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, presidentti Shevardnadzen eroon johtaneen samettivallankumouksen jälkeen Georgian historiassa on alkamassa uusi luku.
Georgialla on nyt parempi tilaisuus lähentyä EU:ta ja vahvistaa olemassa olevaa kumppanuus- ja yhteistyösopimustaan kuin koskaan ennen. Georgia on strateginen portti Keski-Aasiaan, mutta meidän on saatava georgialaiset tietoisiksi siitä, ettei heidän tulevaisuutensa pitäisi merkitä ainoastaan valintaa kahden vaikuttajan, Venäjän ja Yhdysvaltojen, välillä. Viimeaikainen poliittinen kriisi on vahva viesti Georgian kansalta, joka on osoittanut taistelevansa määrätietoisesti demokratian puolesta, vaikka maan rahallinen ja taloudellinen tilanne on katastrofaalinen ja korruptio lisääntyy.
Presidentinvaalit on määrä järjestää 4.� tammikuuta� 2004, mihin on aikaa enää joitakin viikkoja. EU:n on tarjottava nyt Georgian uusille viranomaisille voimakasta poliittista, taloudellista ja teknistä apua, jotta nämä voivat toteuttaa uudistukset, joita tarvitaan maassa vallitsevan tilanteen vakauttamiseksi ja tulevien vaalien rauhanomaisuuden varmistamiseksi. Velvollisuutenamme on myös tarjota apuamme, jotta Abhasian ja Etelä-Ossetian konflikti saataisiin vihdoin ratkaistua. Maan rahallisen ja taloudellisen tilanteen vuoksi on toteutettava myös kauaskantoisia uudistuksia, joiden tarkoituksena on korruption kitkeminen. EU on jo myöntänyt avustuksista koostuvan yleisen talousapupaketin, jonka arvo on noin 342� miljoonaa euroa. Nyt jos koskaan EU:n on jatkettava taloudellisten uudistusten tukemista, jotta saadaan aikaan ulkomaisille ja paikallisille investoinneille suotuisa ilmapiiri.
Lopuksi totean, että EU:n on lisättävä toimiaan demokraattisten instituutioiden vahvistamiseksi sekä riippumattomien tiedotusvälineiden tukemiseksi ja niiden toiminnan edistämiseksi. Tämän on tapahduttava tukien ja Tacisin kaltaisten kehitysohjelmien avulla. Georgialle on tehtävä selväksi, että se voi saada EU:lta avokätistä tukea, jonka avulla maa voi vakauttaa tilanteensa demokratian ja avoimuuden hengessä. 
Dupuis (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, onko itsekunnioituksemme todellakin näin huonolla tolalla? Onko joukossamme ketään, joka ei ajattelisi, että EU:n laajentuminen ensi vuonna kymmenellä uudella jäsenvaltiolla on tärkein syy, mikseivät kyseiset maat – tai ainakin osa niistä – ajaudu totalitarismiin tai kaaokseen, tilanteeseen, johon Georgia oli vähällä joutua? Mielestäni tämän päivän Euroopassa on kyse juuri siitä. Kyllä, olemme allapäin eikä Brysselin huippukokous sujunut odotustemme mukaisesti, mutta nähdäkseni laajentuminen on merkinnyt tähän mennessä aina onnistumista: se on ollut aina osoitus EU:n onnistumisesta.
Georgian edessä olevat ongelmat eivät ole sen ihmeellisempiä. Georgia oli aikoinaan vauraampi kuin useimmat muut neuvostotasavallat, vaikka se onkin nykyään alueista köyhin. Mikäli olisimme kuusi vuotta sitten tarjonneet Georgialle mahdollisuutta liittyä EU:hun, se olisi varmasti samassa tilanteessa kuin ne maat, jotka ovat pian liittymässä unioniin.
Emme saa seurata jäsen Meijerin esimerkkiä. Hän on tekemässä karhunpalvelusta paitsi meille myös presidentti Shevardnadzelle, jolla on omat heikkoutensa mutta joka on saanut aikaan myös hyviä asioita ja joka ei todellakaan ole mikään Ceausescu tai Milosevic. Hyvä jäsen De� Sarnez, kyse ei ole vaihtoehdosta, jonka voimme tarjota georgialaisille heidän pohtiessaan mahdollista valintaa Venäjän ja Yhdysvaltojen välillä. Se, mitä voimme tarjota, on mahdollisuus valita EU:n jäsenyyden ja kaaoksen välillä.
Tästä on siis kyse. Hyvä jäsen Volcic, kyse ei ole nostalgiasta kaksinapaista, Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton keskenään jakamaa maailmaa kohtaan. Meidän haasteenamme EU:ssa on vaihtoehdon tarjoaminen näille transkaukasialaisille maille. Toivonkin, että nyt on tuotu julki viimeinenkin tukahdutettu kommentti ja kykenemättömyys ajatella Mustaa merta pidemmälle. Neuvosto ei ole koskaan edes harkinnut tätä asiaa, kuten se totesi jälleen eilisiltana. Georgia on lisättävä välittömästi ehdokasmaiden luetteloon, jotta se saa Baltian ja keskisen Euroopan maiden tapaan mahdollisuuden rakentaa tietään kohti vakautta, kehitystä ja demokratiaa. Georgialle on tarjottava EU:n jäsenyyttä 8–10� vuoden sisällä. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, muinaisesta kristitystä kuningaskunnasta, joka piti pitkään loitolla kaikki tunkeilijat, tuli aikanaan viimein Venäjän alusmaa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Georgia sai niin kutsutun Kaukasuksen kevään aikana nauttia hetken itsenäisyydestä. Tämä seikka on yleisesti unohdettu. Itsenäisyydestä teki lopun Lenin, joka ei lopulta onnistunut pitämään kiinni omista kansallisuusperiaatteistaan. Neuvostoajan loppupuolella maassa nousi esiin voimakas vapautusliike. Emme saa unohtaa, että Neuvostoliiton vapautusliike sai alkunsa juuri Georgiasta hyvin ponnekkaasti ja jo hyvin varhain. Rautaesiripun murtumisesta olemmekin suuressa kiitollisuudenvelassa Georgialle. Hieman myöhemmin tapahtui kuitenkin presidentti Gamsahurdian murha. Se johti yleisiin levottomuuksiin, separatistiliikkeiden muodostumiseen sekä Shevardnadzen aikakauteen, joka nyt on siis päättynyt – onneksi ilman verenvuodatusta. Nyt maalla on vihdoin tilaisuus saada aikaan aidosti vapauteen perustuva järjestelmä.
Meidän on varmistettava, että Georgialla on vuosikymmeniä kestäneen vieraan hallinnon jälkeen mahdollisuus saavuttaa asema, joka sillä on historian kuluessa kerran jo ollut – asema aidosti riippumattomana ja rauhantahtoisena toimijana tuolla erittäin tärkeällä ja vaarallisella alueella. Tämän vuoksi meidän on pyrittävä varmistamaan, että Venäjä pitää sitovat lupauksensa, jotka se antoi ETYJ:lle vuonna� 1999. Vaadimme usein varsin ylimielisesti pieniä valtioita pitämään lupauksensa, jotka ne on monessa tapauksessa pakotettu antamaan. Siksi meidän on pysyttävä tiukkana vaatiessamme, että kun suurvalta antaa lupauksia vapaaehtoisesti, se myös noudattaa niitä tunnollisesti.
Jäsen Schleicher oli mielestäni aivan oikeassa todetessaan, ettei Venäjä voi olla kumppanimme, ellei se kykene pitämään lupauksiaan tässä keskeisessä kysymyksessä. Olemme nähneet, miten myös muut valtiot pyrkivät geostrategisista ja energiapoliittisista syistä pääsemään alueella erityiseen valta-asemaan. Siksi meidän tehtävämme eurooppalaisina on vakauttaa Georgian asema kumppaninamme, vaikken olekaan valmis menemään yhtä pitkälle kuin jäsen Dupuis, joka vaatii maalle unionin täysjäsenyyttä. Georgia on maa, jolla on suuri eurooppalainen historia. Se on meille arvokas kumppani, ja siitä voi tulla vapauden soihdunkantaja tuolla äärimmäisen vaarallisella alueella. 
Busquin,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on erittäin tyytyväinen Georgiassa tapahtuneiden poliittisten muutosten rauhanomaiseen lopputulokseen, joka on seurausta 2.� marraskuuta pidetyistä parlamenttivaaleista ja presidentti Shevardnadzen erosta.
Georgialla on nyt ainutlaatuinen mahdollisuus jättää menneet taakseen ja rakentaa kaikille kansalaisilleen parempi tulevaisuus, joka perustuu selkeään sitoutumiseen demokratiaan, oikeusvaltion periaatteisiin ja markkinatalouteen. Emme luonnollisestikaan saa aliarvioida Georgian edessä olevia haasteita, mutta ottaen huomioon Georgian sitoutumisen uudistuksiin komission jäsen Patten halusi minun vakuuttavan teille, että EU haluaa tehdä kaiken voitavansa auttaakseen Georgiaa kohtaamaan nämä haasteet.
Ensimmäinen Georgian tulevista haasteista ovat 4.� tammikuuta pidettävät demokraattiset presidentinvaalit. Myöhemmin pidetään myös parlamenttivaalit niiden sitoumusten mukaisesti, jotka maa on antanut ETYJ:lle ja Euroopan neuvostolle. Komissio aikoo myöntää Georgialle 2� miljoonan euron suuruisen tukipaketin, jonka avulla se voi valmistautua näihin vaaleihin.
Georgialla on erittäin vakavia ongelmia myös talousarvionsa suhteen. Komissio on juuri päättänyt, että elintarviketurvallisuusohjelmaa varten maksetaan nopeutetussa menettelyssä 5� miljoonan euron määräraha, jotta Georgia kykenee selviämään talvikuukausien ajan vallitsevasta suurimmasta hädästä.
Kun demokraattiset vaalit on pidetty, komissio tukee vastavalittua presidenttiä, joka toteuttaa uudistuksia määrätietoisesti. Olemme tarkistaneet strategiaamme Georgian suhteen, ja uusi strategia muodostaa lujan perustan, jonka pohjalta maata voidaan auttaa puuttumaan tärkeimpiin uudistuksia edellyttäviin aloihin. Toimet korruption kitkemiseksi ovat ratkaisevan tärkeitä, jotta uudistusohjelmat voivat kantaa kestävää hedelmää. Komissio pohtii vielä lopullisia keinoja, mutta tällaisten uudistusten tukemiseksi voidaan joka tapauksessa ottaa käyttöön huomattavia varoja.
Haluan myös korostaa, että komissio tukee jo Georgiaa demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen myötä ja auttaa näin varmistamaan, että demokratiaa ja ihmisoikeuksia kunnioitetaan. Yhdessä Euroopan neuvoston kanssa pyrimme myös vahvistamaan paikallista demokratiaa ja koneistoa, jonka avulla ihmisoikeuksia puolustetaan. Tulevina kuukausina arvioimme, onko meidän tarpeen muuttaa toimintatapojamme niiden poliittisten muutosten perusteella, joita Georgiassa on viime aikoina tapahtunut.
Euroopan unioni on jo pitkään osoittanut tukevansa Georgian riippumattomuutta ja alueellista koskemattomuutta. Tältä osin merkittävimpiä tavoitteita ovat maata repivien konfliktien ratkaiseminen, kestävän vakauden saavuttaminen koko Etelä-Kaukasuksen alueella sekä hyvien ja keskinäiseen kunnioitukseen perustuvien työskentelysuhteiden muodostaminen Georgian ja Venäjän välille. Euroopan unioni etsii omalta osaltaan uusia tukimuotoja, joiden avulla konfliktit voidaan ratkaista tai estää kokonaan. Komissio on valmis tukemaan kunnostustoimia konfliktien jälkimainingeissa.
Tiiviissä yhteistyössä EU:n Etelä-Kaukasuksen erityisedustajan Heikki Talvitien kanssa komissio pyrkii määrätietoisesti laatimaan Euroopan unionille aiempaa laaja-alaisemman politiikan sen suhteissa Etelä-Kaukasuksen alueeseen. Tässä prosessissa toimemme Georgian tukemiseksi ovat merkittäviä ja nykytilanteessa jopa ratkaisevia. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
(B5-0545/2003) Bob van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäämisen päättyminen Filippiineillä;
(B5-0551/2003) Margrietus J. van den Berg PSE-ryhmän puolesta: kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäämisen päättyminen Filippiineillä;
(B5-0557/2003) Giuseppe Di Lello Finuoli ja Lucio Manisco GUE/NGL-ryhmän puolesta: kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäämisen päättyminen Filippiineillä;
(B5-0562/2003) Patricia McKenna ja Matti Wuori Verts/ALE-ryhmän puolesta: kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäämisen päättyminen Filippiineillä;
(B5-0567/2003) Bernd Posselt ja Ilkka Suominen PPE-DE-ryhmän puolesta: kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäämisen päättyminen Filippiineillä;
(B5-0569/2003) Cristiana Muscardini ja Luís Queiró UEN-ryhmän puolesta: kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäämisen päättyminen Filippiineillä. 
Valenciano Martínez-Orozco (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämänpäiväisen päätöslauselman taustalla oleva tilanne osoittaa, etteivät ihmisoikeudet ja elämän kunnioittaminen keskeisinä perusarvoina toteudu koskaan aivan kokonaan. Meidän demokraattien onkin oltava alati valppaina kaikkialla maailmassa.
Olemme erittäin huolissamme yhtäältä siitä, ettei kuolemantuomio ole vähentänyt rikollisuutta missään maassa, ja toisaalta siitä, että se on edelleen käytössä 83� maassa. Tänään meidän on pidettävä paheksuttavana ja tuomittavana sitä, että Filippiinien presidentti Arroyo on muuttanut kantaansa kuolemantuomion suhteen. Lisäksi meidän on pidettävä mielessämme, että Filippiineillä on tuomittu kuolemaan myös alaikäisiä.
Euroopan unionin on asetettava tiettyjä rajoja, joita ei saada koskaan ylittää. Yksi niistä on kuolemantuomio. Se, että Filippiinien kaltainen maa voi mitätöidä voiton, joka kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäyksen myötä saavutettiin, huolestuttaa juuri nyt syvästi kaikkia maailman demokraatteja ja erityisesti Euroopan unionin demokraatteja.
Tämän tilanteen perusteella olemmekin tukeneet käsittelemäämme päätöslauselmaa, joka filippiiniläisten viranomaisten on ehdottomasti otettava huomioon, jotta voimme edelleen luottaa siihen mahdollisuuteen, ettei puolustamiamme keskeisiä perusarvoja koskaan vaaranneta. Ryhmäni äänestää tänään päätöslauselman puolesta. 
Meijer (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, kuolemantuomio on kauhistuttava rangaistuskeino. Se on keskiaikainen ilmiö, jota käyttivät ne hallitukset, jotka eivät kyenneet vartioimaan vankejaan ja jotka siksi tappoivat nämä ennen kuin nämä ehtivät paeta.
Nykytilanne on kuitenkin vielä tätäkin pahempi, ja kuolemantuomio on ilmiönä pahimmillaan silloin, kun hallitukset käyttävät sitä poliittisena aseena vastustajiaan vastaan. Filippiinien historia on täynnä väkivaltaisuuksia, ja nämä ongelmat ovat ratkaisematta vielä tänäkin päivänä.
Tilanteen vakavuus ilmenee jo tarkasteltaessa viimeisten sadan vuoden muodostamaa ajanjaksoa: Yhdysvallat kaappasi haltuunsa espanjalaiset siirtokunnat vuonna� 1898, mitä seurasi eräänlainen itsehallinto vuonna� 1946. Tämän jälkeen valtaa pitivät hallitukset, jotka hallitsivat kansaa erittäin diktatorisin ottein ja joista voidaan mainita esimerkkinä etenkin Marcosin pitkäaikainen diktatuuri.
Mainitun diktatuurin jälkeen maassa on ollut ainoastaan heikkoja hallituksia: presidentti on saattanut vaihtua, mutta taustalla on ollut aina voimakas armeija. Vastustajia ei ole kunnioitettu lainkaan eikä sen paremmin myöskään itsenäisyysliikkeitä, joiden tavoitteena on ollut irtautua Filippiineistä tai muodostaa löyhä valtioliitto Filippiinien muiden osien kanssa.
Tämän seurauksena Filippiinejä koettelevat jatkuvasti erilaiset sissisodat. Nykypäivän Filippiineillä vasemmisto saattaa olla edustettuna parlamentissa kolmen ryhmän voimin, mikä on kuitenkin vain osittain laillista, sillä monia samaan vasemmistoon kuuluvia ryhmittymiä pidetään terroristijärjestöinä.
Tätä taustaa vasten tarkasteltuna kuolemantuomio on erittäin vaarallinen väline sellaisen hallituksen käsissä, joka kieltäytyy kuuntelemasta eriäviä mielipiteitä ja vastustaa vaihtoehtoisia ratkaisuja. Yksikään Filippiinien viimeaikaisista hallituksista ei ole onnistunut ratkaisemaan valtavia ongelmia, jotka liittyvät köyhyyteen, riistoon, sortoon ja väkivaltaan. Nyt olisi tehtävä kaikki mahdollinen niin ulkopuolelta käsin kuin sisäisestikin, jotta Filippiineille voidaan turvata rauhallinen ja menestyksekäs tulevaisuus. Tätä ei saavuteta kuolemantuomion avulla. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan jäsen Meijerin näkemyksiä monelta osin. Pelkään kuitenkin pahoin, että on liian yksinkertaistettua todeta kuolemantuomion olevan jäänne keskiajalta. Pelkään nimittäin pahoin, että kuolemantuomio on erityisellä tavallaan myös oman aikamme ilmiö. Giljotiini ja sähkötuoli ovat nykyajan symboleita. Jotta tämä ilmiö saataisiin hävitettyä omana aikanamme, meidän on kampanjoitava kuolemantuomion poistamisen puolesta maailmanlaajuisesti – riippumatta siitä, kenestä tai mistä valtiosta on kysymys. Tunnemme Filippiinejä kohtaan suurta myötätuntoa ja ymmärrämme Filippiinien tilanteen maana, jota järjestäytynyt rikollisuus, separatismi ja terrorismi uhkaavat voimakkaammin kuin useimpia muita maailman maita.
Toisaalta meidän on kuitenkin tehtävä täysin selväksi, että terrorismi ja väkivalta voidaan nujertaa ainoastaan oikeudenmukaisuuden ja oikeusvaltion periaatteiden avulla ja että Filippiineillä olevilla tuhansilla vangeilla ja kuolemaantuomituilla on aivan samanlainen oikeus elämään kuin kaikilla muillakin ihmisillä. Vastustamme kuolemantuomiota kaikissa tilanteissa – oli kyseessä sitten Saddam Hussein tai muu yhtä suuri rikollinen. Sama koskee luonnollisesti myös filippiiniläisvankeja. Meidän on tehtävä täysin selväksi, ettei millään valtiolla ole – muussa kuin itsepuolustustarkoituksessa – oikeutta kyseenalaistaa yksilön oikeutta elämään.
EU vastustaakin kuolemantuomiota periaatteellisista syistä ja on asettanut kuolemanrangaistuksen poistamisen ehdoksi unionin jäsenyydelle. Sitä on kuitenkin käytettävä kriteerinä myös arvioidessamme kumppaneitamme. Siksi vetoammekin voimakkaasti Filippiineihin, jotta maa a) pitäisi voimassa kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäämisen, b) tarkistaisi kyseessä olevat tuhat oikeudenkäyntiä, joista monet ovat olleet laillisuuden suhteen arveluttavia ja joita ovat leimanneet oikeudelliset väärinkäytökset ja poliittinen mielivalta sekä c) poistaisi kuolemantuomion kokonaan, sillä sen avulla ei voida toteuttaa oikeusvaltion periaatteita. 
Sandbæk (EDD ).
    Arvoisa puhemies, olen erittäin huolissani presidentti Arroyon päätöksestä antaa periksi painostuksen edessä ja lopettaa lähes neljä vuotta kestänyt kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkääminen siitä huolimatta, että presidentti itse vastustaa ihmishengen riistämisen periaatetta. Tämä ratkaisu on osoitus siitä, että tarvitsemme kipeästi YK:n päätöstä kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkäämisestä. YK:n päätöksen jälkeen olisi huomattavasti vaikeampi antaa periksi painostajille, jotka vaativat teloitusten jatkamista. Päätöksen myötä loppuisi myös henkisesti vammaisten ja lasten hyväksikäyttäjien teloittaminen, jota on täysin mahdotonta hyväksyä mutta joka jatkuu edelleen monissa maissa ja myös Filippiineillä tammikuusta� 2004 lähtien.
Filippiinit on luonnollisesti vain yksi monista maista, joissa voi joutua tuomituksi kuolemaan väkivallattomista rikkomuksista. Muita tällaisia maita ovat esimerkiksi Pakistan, missä kuolemantuomion voi saada jumalanpilkasta, ja Kiina, missä perusteena voi olla veronkierto. Vaarassa ovat myös täysin viattomat ihmiset. Vuonna� 2003 Yhdysvalloissa armahdettiin yhdeksän kuolemaantuomittua heidän osoittauduttuaan syyttömiksi.
Meidän on hyväksyttävä, että kunkin maan rangaistusjärjestelmä heijastelee perinteitä ja erityisiä historiallisia olosuhteita. Kuolemantuomio merkitsee kuitenkin ihmisarvon riistämistä tuomitulta. Siksi kaikille EU:n kumppaneille on tehtävä yksiselitteisen selväksi, että EU:n tavoitteena on kuolemantuomion kieltäminen ja täytäntöönpanon lykkääminen kaikkialla maailmassa. 
Busquin,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on äärimmäisen huolissaan presidentti Arroyon päätöksestä lopettaa kuolemantuomioiden täytäntöönpanon lykkääminen Filippiineillä. Euroopan unioni vastustaa kuolemantuomiota kaikissa olosuhteissa, sillä uskomme jokaisen ihmisen synnynnäiseen ihmisarvoon ja jokaisen henkilön loukkaamattomuuteen. Tämän vuoksi Euroopan unioni on pyytänyt presidentti Arroyoa harkitsemaan uudelleen päätöstään sallia teloitukset sekä kehottanut häntä pitämään kiinni täytäntöönpanon lykkäyksestä, joka on ollut voimassa maaliskuusta� 2000 lähtien.
Olemme erittäin huolissamme myös kuolemantuomioista, jotka Filippiinien korkein oikeus on langettanut 15� alaikäiselle. Tuomiot ovat ristiriidassa kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 6� artiklan 5� kohdan kanssa. Komissio tukee tätä sopimusta erityisin toimin. Toukokuussa� 2001 antamassaan tiedonannossa "Euroopan unionin tehtävä ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämisessä kolmansissa maissa" komissio vahvisti pitävänsä ensisijaisen tärkeänä sellaisten hankkeiden rahoittamista, joiden tavoitteena on kuolemantuomion kieltäminen.
Tämän seurauksena komissio otti kuolemantuomion kieltämisen yhdeksi demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen pääteemoista kaudella� 2002–2004 ja myönsi tällä alalla toteutettaviin toimiin 12� miljoonan euron erityismäärärahan kaudelle� 2000–2004. Uskollisina antamallemme sitoumukselle myönsimme vuonna� 2002 noin 500� 000� euroa Filippiineillä toteutettavaan kuolemantuomion vastaiseen kampanjaan, joka kuului osaltaan demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevaan eurooppalaiseen aloitteeseen.
Komission tiedonannossa "Uusi kumppanuus Kaakkois-Aasian kanssa" vaaditaan, että ihmisoikeuslauseke on sisällytettävä olennaisena osana kaikkiin kyseisen alueen maiden kanssa solmittaviin uusiin kahdenvälisiin sopimuksiin. Tämän olennaisen lausekkeen perusnäkökohtiin kuuluu myös kuolemantuomio, ja nyt käytävään keskusteluun liittyen lauseketta on korostettava kaikissa kahdenvälisissä sopimuksissa, joita suunnitellaan solmittaviksi Euroopan unionin ja Filippiinien välillä. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
(B5-0546/2003) Ole Andreasen, Anne André-Léonard ja Bob van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Moldova;
(B5-0555/2003) Bastiaan Belder EDD-ryhmän puolesta: Moldova;
(B5-0558/2003) Giuseppe Di Lello Finuoli ja Helmuth Markov GUE/NGL-ryhmän puolesta: Moldova;
(B5-0559/2003) Jan Marinus Wiersma PSE-ryhmän puolesta: Moldovan poliittinen tilanne;
(B5-0561/2003) Marie Anne Isler Béguin ja Elisabeth Schroedter Verts/ALE-ryhmän puolesta: Moldovan poliittinen tilanne;
(B5-0568/2003) Michael Gahler, Bernd Posselt, Lennart Sacrédeus ja Charles Tannock PPE-DE-ryhmän puolesta: Moldova. 
Casaca (PSE ).
    Arvoisa puhemies, nähdessämme rautaesiripun murtuvan ja Neuvostoliiton hajoavan olimme varmasti kaikki vakuuttuneita siitä, että muutokset merkitsisivät loistavaa mahdollisuutta kehitykseen, rauhaan ja edistykseen Keski- ja Itä-Euroopassa. Olimme varmoja, että kyseessä oli historian loppu ja että edessämme sarasti uusi aikakausi. Kenties traagisin osoitus näiden toiveiden toteutumatta jäämisestä on Moldovan tapaus, joka on täydellinen esimerkki siitä, etteivät tapahtumat aina etene maailman johtajien määrittelemään suuntaan. Moldova on tältä osin yksi ikävimmistä esimerkeistä nykyajan Euroopassa. Se on esimerkki maasta, jota koettelee etninen konflikti, joka on osittain vieraiden joukkojen miehittämä, jonka talous on romahtanut täydellisesti, jota hallitsevat erilaiset mafiat ja jonka asukkaat yrittävät paeta millä keinolla hyvänsä.
Emme saa unohtaa, että virallisen laajentumisaikataulun mukaan Moldovasta on määrä tulla Euroopan unionin rajanaapuri vuonna� 2007. Osoitan sanani suoraan komission jäsenelle todetessani, ettei Moldovan kysymystä voida tämän vuoksi pitää vähäpätöisenä vaan että se on otettava yhdeksi eurooppalaisen diplomatian painopisteistä. Nykytilanteen jatkumista ei voida sallia: tämä päätöslauselma on nähtävä selkeänä hälytyssignaalina kaikille toimielimille, jotta ne kiinnittäisivät suurta huomiota Moldovaan ja pyrkisivät löytämään ratkaisun parhaillaan käynnissä olevaan konfliktiin, joka vaarantaa sekä Moldovan että koko Keski- ja Itä-Euroopan vakauden. 
Belder (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen osoitti Moldovalle painokkaita sanoja vieraillessaan Chisinaussa 5.� joulukuuta. Hän puhui muun muassa eurooppalaisesta tulevaisuudenkuvasta ja lupasi EU:n julkistavan Moldovaa varten erityisen toimintasuunnitelman toukokuuhun� 2004 mennessä. Toivon vilpittömästi, että kyseessä on ennen kaikkea käytännöllinen toimintasuunnitelma, joka ei herätä Chisinaussa vääränlaisia toiveita.
Tällä välin Transnistrian tasavalta, jota kansainvälinen yhteisö ei ole tunnustanut, pysyy edelleen Moldovan poliittisena avohaavana. Venäjän federaation poliittinen ja sotilaallinen vaikutus näkyy alueella selvästi. Kysymys muodostaakin lähitulevaisuudessa koetinkiven, jonka perusteella nähdään, pyrkivätkö Euroopan unioni ja Venäjä todella kohti yhteisiä vakaus- ja turvallisuustavoitteita mantereellamme. Mitä totesimmekaan hyvistä naapuruussuhteista? Transnistria on polttava kysymys, joka neuvoston ja komission on otettava huomioon suhteissaan Kremliin. Mitä totesimmekaan EU:n painopisteistä? 
Meijer (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tämä pääasiassa romaniankielinen alue tunnettiin aiemmin Bessarabiana, mutta nykyään sen nimi on Moldova. Maailmansotien välisenä aikana alue oli osa Romaniaa, mutta tätä ennen ja tämän jälkeen se kuului Venäjälle.
Neuvostoliiton romahdettua kansallisväreiksi valittiin Romanian lipun värit, ja monet haaveilivat paluusta Romanian yhteyteen. Siitä lähtien maata ovat repineet erilaiset näkemykset poliittisesta tulevaisuudesta.
Monet kahden kiistelevän kansanryhmän jäsenistä kannattavat vanhanaikaista autoritaarista kommunismia, jota he pitävät alhaisista tuloistaan huolimatta parhaana mahdollisuutenaan selvitä. Tämä on kuitenkin ainoa asia, josta osapuolet ovat yhtä mieltä.
Slaavilaista kieltä puhuva vähemmistö asuu pääasiassa kapealla maakaistaleella Dnestr-joen itärannalla, ja se haluaa pitää yllä perinteisesti vahvoja siteitään Ukrainaan, Venäjään ja Valko-Venäjään. Maan muissa osissa asuva romaniankielinen enemmistö olisi luultavasti liittynyt Romaniaan jo kauan sitten, ellei Romania olisi niin selvästi jälkijunassa läntiseen Eurooppaan verrattuna. Kun otetaan huomioon Romanian nykytilanne, vain harvat kiirehtivät Moldovan liittämistä huomattavasti isompaan naapuriinsa.
Myös Romaniassa haaveet Moldovan takaisin saamisesta ovat hiipuneet. Vieraillessani viime vuonna Romaniassa kuulin erään sikäläisen parlamentin jäsenen jopa toteavan ylpeänä, että Romania on ainoa maa, joka noudattaa yhä tiukasti Molotovin-Ribbentropin sopimusta, jossa määriteltiin Neuvostoliiton uudet länsirajat toisen maailmansodan aattona.
Euroopan unionin on pidettävä huolta siitä, ettei se asetu tuon Stalinin ja Hitlerin välisen lyhytikäisen sopimuksen ikuiseksi puolustajaksi. Moldovan sisällä kiistelevät kansanryhmät sopivat aikanaan eroavansa rauhanomaisesti, mikäli enemmistö haluaa liittyä Romaniaan. Siksi olisi viisasta ottaa huomioon mahdollisuus, että Dnestristä saattaa tulevaisuudessa tulla jälleen Romaniaa ja Ukrainaa erottava rajajoki. Meidän on siis syytä pitää mielessä myös tämä mahdollisuus. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen pahoillani, mutta kehotan teitä soittamaan kelloa erityisen voimakkaasti, sillä suurin osa parlamentin jäsenistä olettaa äänestyksen alkavan aikaisintaan tunnin kuluttua, ja heiltä kuluu jonkin aikaa tänne siirtymiseen. Viimeksi monet myöhästyivät äänestyksestä, koska kelloa soitettiin liian myöhään. 
Puhemies.
   Totean jäsen Posseltille, että olemme kehottaneet tarkistamaan kellojen toiminnan tässä rakennuksessa, joten toivokaamme jäsenten pysyvän valppaina. Säännöt ovat parlamentin jäsenten tiedossa. Kiitän lämpimästi myönteisestä huomiostanne. 
Gahler (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tarkastellessamme niitä vaatimuksia ja odotuksia, joita olemme Moldovaa koskevassa päätöslauselmassamme esittäneet, huomaamme, miten takapajuinen tämä maa on edelleen demokratian ja kansalaisyhteiskunnan suhteen. Odotamme esimerkiksi hallituksen kunnioittavan demokratian periaatteita, pitävän kiinni ihmisoikeuksista ja vähemmistöjen oikeuksista, antavan kansalaisyhteiskunnalle ja parlamentaariselle oppositiolle mahdollisuuden käyttää perustuslaillisia oikeuksiaan sekä hillitsevän ihmisillä ja erityisesti naisilla ja tytöillä käytävää kauppaa. Nämä vaatimukset esitimme monille muille maille jo vuosia sitten, ja ne on nyttemmin täytetty monin paikoin Keski- ja Itä-Euroopassa. On selvää, ettei Moldovassa ole vielä pystytty saamaan aikaan näitä demokratian ja markkinatalouden perusteita.
Tilannetta vaikeuttaa entisestään Transnistrian hallinnon tosiasiallinen tila: hallintoa voidaan ylläpitää ainoastaan Venäjän tuella. Kuten äskeisessä keskustelussa todettiin Georgiasta, Transnistriankin osalta voimme nähdä, ettei Venäjä käytä vaikutusvaltaansa vakauttaakseen tilannetta vaan valitettavasti horjuttaakseen sitä entisestään. Toivon todella, että hallituksemme ottaisivat – myös Moldovan osalta – selkeästi kantaa tähän kysymykseen toistuvissa neuvotteluissaan Venäjän kanssa. On selvää, että taloudellinen ja poliittinen vakaus voidaan saavuttaa Moldovassa ainoastaan, mikäli tämä konflikti kyetään ratkaisemaan, eikä tämä onnistu ilman Venäjää. On paheksuttavaa, ettei Venäjä pitänyt lupaustaan ja vetänyt joukkojaan maasta vuoden� 2003 loppuun mennessä. Ratkaisun saavuttamisen kannalta ei ole eduksi, jos Venäjä esittää yksipuolisen suunnitelman, joka ainoastaan pitkittää nyt vallitsevaa tilannetta. Siksi ei riitä, että Moldovassa annetaan lupauksia rauhansuunnitelmasta: suunnitelma on myös laadittava paikan päällä. Haluaisin nähdä hallituksen ja opposition tekevän yhteistyötä tässä asiassa.
Euroopan unionina meidän on varmistettava osaltamme, että esimerkiksi ETYJ:n mandaatti – josta täällä on keskusteltu – voi toteutua. Mielestäni meidän on korostettava yhä uudelleen, että monenväliset ratkaisut ovat tärkeitä tässä yhteydessä, ja meidän on kehotettava Venäjää, Ukrainaa ja Romaniaa pidättymään yksipuolisista toimista. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kristillisdemokraattina ja Euroopan parlamentin ruotsalaisena jäsenenä olen erittäin tyytyväinen, että Moldovan kysymys on nostettu jälleen esiin. Moldova ei ole onnistunut vakiinnuttamaan demokraattista kehitystään Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen. Kuten arvoisa komission jäsen Busquin varsin hyvin tietää, kielikysymys ja kulttuuri-identiteetti merkitsevät erimielisyyksien aihetta koko Moldovan kansalle. Kyse on siis vastakkainasettelusta yhtäältä romanian kielen ja yhteiskunnassa vaikuttavan moldovalaisen kansallisuusliikkeen ja toisaalta venäjän kielen ja venäläisen eli itään suuntautuvan ajattelutavan välillä.
Me eurooppalaiset ja ruotsalaiset kristillisdemokraatit haluamme ilmaista tukemme Moldovan oppositiolle, jota johtaa Iurie Roscan luotsaama kristillisdemokraattinen puolue. Kehotamme heitä puolustamaan avoimesti Moldovan yhteiskunnassa eurooppalaista, demokraattista ja moniarvoista politiikkaa, joka perustuu Euroopan unionin taustalla oleviin yhteisiin arvoihin. Tämän päätöslauselman sisältämä näkemys, jonka mukaan demokratia ei ole vakiintunut Moldovassa, on täysin tosi. Tilanne Transnistriassa, joka on käytännöllisesti katsottuna erillinen tasavalta, ei tee tilannetta lainkaan helpommaksi.
Mielestäni komission ja Euroopan neuvoston olisi ryhdyttävä toimiin Moldovan kulttuurisen kehityksen vahvistamiseksi, jotta maa saavuttaisi itsenäisyyden, jonka myötä moldovan oma kieli saisi sille kuuluvan aseman. Chisinaussa viime vuosina järjestetyt suurmielenosoitukset osoittavat, että maata on tuettava kaikin keinoin, jotta se voisi kehittyä moniarvoiseksi demokratiaksi, jossa kommunistijohto ei tukahduta oppositiota. 

Busquin,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on ollut jo pitkään huolissaan Transnistriaa koskevasta ongelmasta. Maastrichtissa hiljattain pidetyssä ETYJ:n ministerikokouksessa Euroopan unionin puheenjohtajavaltio antoi lausuman, jolle komissio antoi täyden tukensa ja jossa vahvistettiin lupauksemme puolustaa Moldovan tasavallan riippumattomuutta ja alueellista koskemattomuutta. Puheenjohtajavaltio antoi riippumattomuudelle ja alueelliselle koskemattomuudelle täyden tukensa viidenkeskisissä neuvotteluissa, jotka käytiin ETYJ:n, Venäjän federaation, Ukrainan sekä kahden asianosaisen osapuolen kesken. Euroopan unioni katsoo, että tämä kehys mahdollistaa avoimen ilmapiirin, jossa konfliktiin voidaan etsiä poliittista ratkaisua.
Maastrichtissa Euroopan unioni toi selvästi esiin pettymyksensä siitä, ettei Venäjä ole edistynyt lainkaan Istanbulissa vuonna� 1999 antamansa sitoumuksen osalta: tämän sitoumuksen mukaan sen olisi pitänyt vetää joukkonsa ja sotakalustonsa pois Transnistriasta. Kun otetaan huomioon, että vain aidosti monenkeskinen sitoumus voi olla kansainvälisesti pätevä, Euroopan unioni kehotti Venäjää kunnioittamaan antamiaan lupauksia ja toisti olevansa valmis auttamaan monenkeskisen ratkaisun löytämiseksi ETYJ:n suojissa.
Euroopan unioni on ryhtynyt myös konkreettisiin toimiin konfliktin ratkaisemiseksi. Komissio viimeistelee yhdessä Moldovan kanssa sopimusta, jonka tarkoituksena on luoda järjestelmä Moldovan EU:hun suuntautuvan teräsviennin molemminpuoliseksi valvomiseksi. Järjestelmä takaa Moldovalle aiempaa paremmat mahdollisuudet valvoa irtaantuneelta alueelta tapahtuvaa vientiä. Komissio kehottaa Moldovaa myös tehostamaan raja- ja tullialueiden valvontaa: maaliskuussa� 2003 komissio järjesti Moldovan ja Ukrainan väliset ensimmäiset neuvottelut, joissa suunniteltiin yhteisen rajavalvonnan aloittamista maiden välisellä rajalla ja keskusteltiin kahdenvälisistä kysymyksistä. Seuraava kokous pidetään tammikuussa� 2004.
Laajempi Eurooppa ja uusi naapuruus -aloite tarjoaa Moldovalle uusia mahdollisuuksia nauttia siitä vakaudesta, turvallisuudesta ja hyvinvoinnista, jonka olemme saaneet aikaan laajentuneessa Euroopan unionissa. Toivomme, että Moldovalle aloitteen myötä tarjottu selkeä mahdollisuus päästä EU:n jäseneksi toimii kannustimena Transnistrian konfliktin ratkaisemiseksi. Komissio kiinnittää jatkossakin huomiota siihen, miten tilanne kehittyy, ja muistuttaa Venäjän federaatiota niiden sitoumusten noudattamisesta, jotka maa antoi Istanbulissa. 
Puhemies.
   – Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt ja siirrymme äänestykseen.(1) 

Puhemies.
   – Parlamentti on saattanut työnsä päätökseen.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi ja toivotan teille kaikille antoisaa lomaa, jotta voitte tulla levänneinä takaisin vuonna� 2004 saattaaksenne päätökseen parlamentin viidennen vaalikauden. Hyvää joulua ja onnellista uutta vuotta!
(1) 

