Istuntokauden uudelleen avaaminen
Puhemies.
 Julistan Euroopan parlamentin torstaina 10. huhtikuuta 2003 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemies.
 Hyvät kollegat, olen saanut surukseni kuulla, että tohtori Pierre Pradier kuoli 69-vuotiaana kotonaan Biarritzissa perjantaina 29. huhtikuuta.
Tohtori Pradier oli Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1994 vuoteen 1998 ja kuului Euroopan vapaa allianssi -ryhmään. Tämä merkittävä lääkäri oli yksi Médecins du Monde -järjestön perustajista sekä järjestön puheenjohtaja. Hän edusti humaanisia arvoja ja puolusti aina voimakkaasti niiden säilyttämistä.
Pyydän teitä nousemaan ja viettämään minuutin hiljaisuuden edesmenneen kollegamme muistoksi.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden Pierre Pradierin muistoksi.)

Cohn-Bendit (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin vain ilmoittaa, että tohtori Pierre Pradierin muistotilaisuus järjestetään huomenna klo 15 Verts/ALE-ryhmälle varatussa huoneessa.

Puhemies.
Hakijavaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat ilmoittaneet minulle Euroopan parlamenttiin nimettyjen 159 tarkkailijan nimet. Täydellinen nimiluettelo julkaistaan tämänpäiväisen istunnon pöytäkirjassa.
Haluaisin koko parlamentin puolesta toivottaa kaikki paikalla olevat tarkkailijat lämpimästi tervetulleiksi.

Meidän osaltamme poliittinen päätös saattaa sitoumuksemme voimaan sen jälkeen, kun liittymissopimukset oli allekirjoitettu Ateenassa, merkitsee alustavaa poliittista yhdentymistä. Toivon, että oleskelunne ja työnne täällä parlamentissa sujuu hyvin. Uskon, että tässä tarjoutuu sekä teille että meille erittäin hyödyllinen tilaisuus oppia käytännön kautta toistemme mielipiteistä ja poliittisista tavoitteista.
Parlamentissa on tänään tarkkailijoita Kyproksesta, T?ekin tasavallasta, Virosta, Unkarista, Latviasta, Liettuasta, Maltasta, Puolasta, Slovakiasta ja Sloveniasta.
Tätä hetkeä olemme täällä parlamentissa odottaneet, ja tätä varten olemme tehneet pitkään työtä. Haluan, että pöytäkirjaan merkitään kiitokseni aktiivisesta tuesta ja avusta, jota kaikkien poliittisten ryhmien johtajat sekä parlamentin varapuhemiehet ovat puhemiehistössä tarjonneet ja jonka ansiosta tähän tilanteeseen on tultu.
Haluan tänä iltapäivänä kertoa, kuinka iloisia me Euroopan parlamentissa olemme kuultuamme uusimpien kansanäänestysten tuloksista - erityisesti Liettuassa, jossa äänestysprosentti oli poikkeuksellisen korkea ja kyllä-äänet voittivat erityisen selvästi. Kansanäänestyskierroksen edetessä tämä muistuttaa meille selkeästi siitä, että sitoutuminen ja halu rakentaa yhdessä yhteistä Eurooppaa on erittäin vahva.
Haluan todeta tarkkailijoille, että erityisesti poliittisten ryhmien ja valiokuntien työn kautta teillä on nyt mahdollisuus aktiivisesti osallistua keskusteluun Eurooppa-valmistelukunnan työn tuloksista, kehitteillä olevasta yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta sekä puolustuspolitiikasta, tulevasta alue- ja koheesiopolitiikasta sekä maatalouspolitiikasta. Tämä on merkittävä mahdollisuus ja juuri sellaista vuorovaikutusta, josta voimme kaikki hyötyä. Odotamme innolla yhteistyötä täällä olevien tarkkailijoiden kanssa, ja toivomme teille kaikille menestyksekästä aikaa täällä parlamentissa.

Puhemies.
Puhemieskonferenssin 8. toukokuuta 2003 pidetyssä kokouksessa työjärjestyksen 110 ja 110a artiklan mukaisesti laaditun esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu. Siihen on ehdotettu seuraavia muutoksia:
Tiistai
Bébéar (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää tiistain esityslistan osalta pyynnön monien parlamentin jäsenten, Aquitainen ja Bretagnen alueiden sekä Espanjan rannikkoalueiden puolesta. Pyyntömme koskee Kansainvälisen öljyvahinkojen korvausrahaston FIPOL:n asennetta ja suoraan sanottuna naurettavia korvauksia, joita se on esittänyt myönnettäväksi Prestige-aluksen onnettomuuden aiheuttamien tuhojen korjaamiseen.
Olisiko mahdollista pyytää komissiota antamaan lausuntoa ja ottamaan kantaa asiaan samassa yhteydessä, kun parlamentti keskustelee jäsen Mandersin laatimasta mietinnöstä, jota on määrä käsitellä tiistaina kello 10?

Puhemies.
Vastaus kysymykseenne, onko mahdollista pyytää komissiota, on kyllä. Esitänkin nyt pyynnön komissiolle, jotta nähdään, voisiko komissio vastata kysymykseenne Mandersin mietinnöstä käytävän keskustelun lisäksi erillisellä julkilausumalla.

De Palacio
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa olevani yhtä närkästynyt asiasta kuin jäsen Bébéar. FIPOL:n myöntämät summat ovat selvästi riittämättömät, kuten tässä tapauksessa on käynyt ilmi. Huomenna paikalla on kollegani Wallström, joka vastaa teille tähän kysymykseen.
Haluan kuitenkin todeta, että teemme työtä Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä, jotta nykyistä täysin naurettavan pientä summaa saataisiin korotettua miljardiin euroon. Huomenna kollegani Wallström antaa teille yksityiskohtaisemman vastauksen.

Schulz (PSE)
Arvoisa puhemies, kuten juuri ilmoititte, puheenjohtajakokous ei ole noudattanut pyyntöämme. Haluaisin käyttää tilaisuuden hyväkseni ja selittää jälleen pikaisesti täysistunnolle, miksi meidän mielestämme ei pitäisi käydä keskustelua, jonka päätteeksi parlamentti ei ilmaise kantaansa. Nyt kun väkivaltaisuudet ovat päättyneet, on selvää, millä tolalla asiat Irakissa ovat. Parlamentti pystyy siis paitsi keskustelemaan Irakin tilanteesta, myös laatimaan päätöslauselman, josta sen kanta Irakin nykyisiin tapahtumiin käy ilmi.
Puheenjohtajakokouksesta jäi minulle sellainen vaikutelma, että erityisesti Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pelkää jollain tapaa, että parlamentti voisi jälleen päätyä samaan tilanteeseen kuin viimeksi, jolloin se ei onnistunut saamaan aikaan päätöslauselmaa. En halua ryhtyä pohdiskelemaan sen tarkemmin tällaisten pelkojen syitä, sillä muutoin minun olisi suunnattava sanani eräälle oikealla puolellani istuvalle henkilölle. Ehkäpä kaikilta asianosaisilta ryhmiltä löytyisi ripaus hyvää tahtoa, jolloin pystyisimme ehkä laatimaan päätöslauselman, josta kävisi ilmi parlamentin yksimielisyyden lisäksi koko Euroopan unionin kanta tai jossa parlamentti esittäisi pyynnön, että Euroopan unionin kanta olisi ilmaistava osana yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, mikä sekin mahdollista ja tarpeellista. Ryhmämme pyytää näin ollen, että keskustelua täydennetään päätöslauselmaehdotuksella.

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
 Arvoisa puhemies, puheenjohtajakokous päätti äänestyksessä, ettei keskustelun päätteeksi anneta päätöslauselmaa. Syyt ovat erittäin selvät: Euroopan unionin rooli Irakin kriisissä oli surkea, joten meidän mielestämme nyt ei ole aiheellista syventää kahtiajakoa eikä syyttää ketään. Sen sijaan on löydettävä yhteinen tahto ja saatava aikaan yksimielisyys, jotta Euroopan kehittäminen voi jälleen edetä sen säälittävän näytöksen jälkeen, jonka parlamentti esitti edellisessä täysistunnossa, jolloin se ei pystynyt pääsemään sopuun päätöslauselmasta. Me olemme täällä parlamentissa erittäin halukkaita tekemään työtä maailmantilanteen korjaamiseksi ja vaatimaan ministerineuvostolta, että sen olisi pystyttävä esiintymään yhtenäisenä rintamana kansainvälisellä areenalla, mutta emme silti kykene sopimaan päätöslauselmasta.
Ryhmäni kannattaa näin ollen asiasta keskustelua sekä neuvoston ja komission julkilausumien laatimista, mutta ei päätöslauselmaa ainakaan ennen, kuin parlamentti pystyy pääsemään päätöslauselmasta yksimielisyyteen.

Posselt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, asiani koskee keskiviikkoa. En löydä keskiviikon esityslistalta äänestystä istuntoaikataulusta. Edellisessä istunnossa äänestimme lainsäädännön vastaisesta aikataulusta, ja halusinkin kysyä, miksi äänestystä ei järjestetä uudelleen. Monet jäsenet harkitsevat nyt valittavansa päätöksestä. Meidän on noudatettava määräaikoja, joten haluan kysyä, milloin istuntoaikataulusta järjestetään laillinen äänestys.

Puhemies.
Hyvä jäsen Posselt, olemme käyneet mittavia ja perusteellisia keskusteluja poliittisten ryhmien kanssa selvittääksemme, mitä esityksiä voimme antaa, ja ryhmien väliset keskustelu jatkuvat. Minusta olisi paras vaihtoehto, että parlamentille esitetään tyydyttävä ehdotus mahdollisimman pian, mikä onkin tarkoitukseni. Toistaiseksi ei ole löytynyt ehdotusta, joka saisi todennäköisesti enemmistön tuen taakseen, joten ryhmien väliset neuvottelut jatkuvat.
Voin luvata, että olen päättänyt toimia asiassa kiireesti. Pyydän nyt julkisesti samaa, mitä pyysin yksityisesti viime viikolla puheenjohtajakokouksessa: ryhmien olisi yritettävä todella kiireesti saada aikaan tyydyttävä ratkaisu. Olipa jäsenillä millaisia toiveita tahansa parlamentista ja jäsenten paikoista, aikataulun osalta olisi kuitenkin noudatettava lakia, mikä on väistämätöntä ja välttämätöntä parlamentin toiminnassa.
Torstai
Hatzidakis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin todeta Euroopan kansanpuolueen puolesta, että vastustamme postipalveluista jätetyn kysymyksen ottamista esityslistalle seuraavasta syystä: komission lupaama järjestely, eli yhden oikeushenkilön toiminnan jakaminen varattuun ja varaamattomaan toimintaan, koskee periaatteessa yhtä jäsenvaltiota, ja näin ollen postipalveluihin liittyvä valtuutus sisältyy jo voimassa oleviin kahteen direktiiviin.
Lainsäädäntömenettelyä ei siis tarvita. Kyse on siitä, ettei yksi jäsenvaltio noudata voimassa olevia postialan järjestelyjä. Arvostelun kohteena oleva 86 artiklan 3 kohdan mukainen menettely on meidän mielestämme täysin laillinen. Mielestämme kysymys on näin ollen tarpeeton.

Wurtz (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa parlamentille, että puheenjohtajakokous päätti yksimielisesti lisätä Herman Schmidin laatiman työllisyyspolitiikan täytäntöönpanoa koskevan mietinnön torstaiaamun esityslistalle edellyttäen tietenkin, että toimivaltainen valiokunta hyväksyy sen tänä iltana.

Puhemies. -
Vahvistan, että näin tehdään, jos valiokunta hyväksyy mietinnön.

Gollnisch (NI).
Arvoisa puhemies, kiitos, että annatte minun puhua lyhyesti Jean-Marie Le Penin edustajantoimea koskevasta julkilausumastanne. Le Pen on ollut parlamentin jäsen lähes 20 vuotta.
Arvoisa puhemies, minun on todettava pahoittelevani tekemäänne päätöstä useista syistä. Ensinnäkin mainitsemanne tuomio ei ole lopullinen, ja - kuten totesitte lisäksi - tuomiosta todennäköisesti valitetaan. Itse asiassa tuomiosta valitettiinkin viime perjantaina, ja siksi olen sitä mieltä, että olisi ollut parempi, ettei parlamentti olisi toiminut välittömästi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion perusteella, koska tuomio ei ole lopullinen.
Arvoisa puhemies, toiseksi julkilausumastanne käy kiistämättä ilmi, että Jean-Marie Le Pen oli Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin antaman tuomion mukaisesti Euroopan parlamentin jäsen 10. päivään huhtikuuta 2003 asti. Jotta hän ei enää olisi Euroopan parlamentin jäsen, on välttämätöntä uusia edustajantoimen menettämistä koskeva Ranskan hallituksen päätös, joka perustui vaalikelpoisuuden puutteeseen ja jonka voimassa olo päättyi kaksi ja puoli vuotta sitten. Marraskuun 24. päivästä 2000 alkaen Le Penillä on ollut jälleen täysimääräiset kansalaisoikeudet - hänhän oli ehdokkaana Ranskan presidentinvaaleissa, eikä hänen ehdokkuuttaan vastustettu.
Olenkin sitä mieltä, että parlamentin ei pitäisi olla tässä oikeuskäsittelyssä Jean-Marie Le Peniä vastaan vaan hänen puolellaan, oltiinpa hänen poliittisista näkemyksistään mitä mieltä hyvänsä. Tulevaisuudessa kuka tahansa jäsenistä voi joutua hallituksensa vainon uhriksi ja hänet voidaan pakottaa jättämään edustajantoimi pelkällä hallituksen päätöksellä. Olen yllättynyt, ettei parlamentilla ole pienintäkään mahdollisuutta arvioida kyseisiä päätöksiä.
Arvoisa puhemies, asiassa on rikottu myös Ranskan kansallista lainsäädäntöä ja erityisesti Ranskan rikoslain säännöksiä sekä sovellettu vanhoja lakeja, erityisesti vuonna 1977 säädettyä lakia, joka on mielestäni täysin soveltumaton tähän tapaukseen, koska laki liittyy aikaan, jolloin Euroopan parlamentin jäseniä ei valittu suoralla kansanäänestyksellä, vaan he olivat kansallisten parlamenttien jäseniä. Edellä esittämistäni syistä olen sitä mieltä, että tämä monimutkainen kysymys olisi pitänyt ja pitäisi edelleen antaa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan käsiteltäväksi, sillä kyseinen valiokunta on ainoa, jolla on tällä hetkellä toimivalta tarkastaa valtakirjat työjärjestyksen 7 artiklan mukaisesti.

Puhemies.
Hyvä jäsen Gollnisch, oli tärkeää antaa teille mahdollisuus tuoda kantanne julki merkittäväksi pöytäkirjaan, vaikka se oli aikaisempien keskustelujen perusteella hyvin tiedossani.
Parlamentin puhemiehenä minulla on velvollisuuteni yksittäisiä jäseniä kohtaan. Tänään pöytäkirjaan merkitty kantanne osoittaa toivoakseni, että erilaiset tulkinnat ovat mahdollisia: te tarjositte yhden.
Lisäksi tunnen olevani vastuussa parlamentille toimielimenä. Minulle on kerrottu, että lain mukaan ja päätöksen noudattamisen kannalta olen toiminut oikealla tavalla. Haluan vakuuttaa teille, että jos tuomioistuin antaa valitusten perusteella parlamentille ohjeen toimia tietyllä tapaa, noudatamme aina lain mukaan sitä, mitä meiltä vaaditaan.

Elles (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, nyt kun Lähi-idässä yritetään edetä rauhansuunnitelman mukaan, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion myönteiseen rauhankehitykseen Kashmirissa sekä Intian ja Pakistanin hallitusten viime aikaisiin toimiin Kashmirin tilanteessa.
Ottaen huomioon Yhdysvaltain apulaisulkoministerin Richard Armitagen vierailun alueelle haluaisin kehottaa teitä kiirehtimään unionin toimielimiä osallistumaan myös tähän prosessiin samoin, kuin osallistumme Lähi-idän prosessiin osana kvartettia. Ehkäpä Kashmirissa voitaisiin saada aikaan jotakin vastaavaa. Ennen kaikkea Kashmirin väestö on saatava mukaan prosessiin.
Lopuksi haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että asiaa käsiteltiin puheenjohtajakokouksessa muutamia kuukausia sitten, kun ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta ehdotti tilapäisen valtuuskunnan lähettämistä Afganistaniin. Ehdotus hyväksyttiin, mutta Kashmiriin ei päätetty lähettää valtuuskuntaa. Voisinko pyytää teitä ottamaan tällä viikolla asian uudelleen puheenjohtajakokouksen esityslistalle, jotta voimme tehdä päätöksen ja lähettää tilapäisen valtuuskunnan myös Kashmiriin.

Puhemies.
Hyvä jäsen Elles, olisi hyödyllistä kehottaa ryhmäänne ja muita ryhmiä tukemaan kohdan lisäämistä puheenjohtajakokouksen esityslistalle.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa kaksi heimoa, lendut ja hemat, taistelevat keskenään. Satoja ihmisiä on jo tapettu ja tuhannet pakenevat alueelta. Ugandan armeijan poistuttua alueelle on jäänyt vielä YK:n tarkkailijajoukkoja (Monuc), mutta niiden taisteluvahvuus on nipin napin 625 miestä 25 000 taistelijaa vastaan. Tarkkailijajoukoilla on liian vähän sotilaita. Lisäksi jopa presidentti Mbeki on sitä mieltä, että joukkojen toimivaltuuksia on lisättävä, sillä joukoilla ei ole oikeutta voimankäyttöön väkivaltaisuuksien estämiseksi. Väkivalta siis vain lisääntyy.
Turvallisuusneuvoston olisi nyt otettava kantaa asiaan. Nykyisessä tilanteessa ei ole mitään mahdollisuuksia auttaa joukkomurhan uhreiksi joutuneita, sillä turvallisuustilanne ei sitä salli. Kansainväliset järjestöt ovat joutuneet poistumaan alueelta. Pyytäisinkin teitä Euroopan parlamentin puhemiehenä vaatimaan turvallisuusneuvostoa tekemään kaiken tarvittavan, jottei alueella tapahtuisi vastaavaa kuin Ruandassa, jossa kansanmurha toteutettiin YK:n silmien edessä, koska sillä ei yksinkertaisesti ollut toimivaltuuksia eikä keinoja väkivallan lopettamiseen.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomion siihen, että Euroopan unionissa kuolee joka vuosi 25 000 ihmistä tautiin, joka voitaisiin hyvinkin hoitaa, jos tauti todettaisiin ajoissa. Tarkoitan rintasyöpää.
Haluan ilmoittaa olevani tyytyväinen komission aloitteeseen vaatia jäsenvaltioita ottamaan käyttöön rintasyöpäseulontaa koskevat parhaat käytännöt. Olen hieman pahoillani siitä, että Irlannissa kuolleisuus tuhatta ihmistä kohti on suurin piirtein kaksi ja puoli kertaa korkeampi kuin unionin keskiarvo. Alle puolella Irlannin väestöstä on mahdollisuus käyttää julkista rintasyövän seulontapalvelua. Olen varma, ettei Irlanti ole ainoa.
Kehottaisin komissiota lisäämään suositukseen jäsenvaltioita koskevat tavoitteet sekä vuosittaiset kertomukset kyseisten tavoitteiden saavuttamisesta.
Meidän olisi vähintäänkin nimettävä ne valtiot sekä ilmaistava paheksuntamme niitä valtioita kohtaan, jotka eivät investoi terveyspalveluun, joka voi asianmukaisesti tarjottuna säästää ihmishenkiä.

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
 Arvoisa puhemies, viime viikolla Kolumbian FARC-sissit murhasivat häpeällisesti Antioquian maakunnan entisen kuvernöörin Gavirian ja hänen rauhanasioiden neuvonantajansa Echeverrin - jotka molemmat parlamentin valtuuskunta on tavannut - sekä kahdeksan armeijaan ja valtion turvallisuuspalveluun kuuluvaa muuta henkilöä. He kaikki olivat olleet sissijärjestön vankina julmissa oloissa. Tapahtumat aiheuttivat maassa kuohuntaa, ja tapahtumista kävi selvästi ilmi kyseisen sissijärjestön täysin rikollinen luonne. FARC pitää edelleen vankina presidenttiehdokas Íngrid Betancourtia. On siis käynyt erittäin selväksi, että oli viisasta lisätä FARC Euroopan unionin luetteloon terroristijärjestöistä.
Pyytäisin teitä näin ollen Euroopan parlamentin puolesta välittämään Kolumbian laillisille viranomaisille osanottomme uhrien perheille sekä vankan sitoutumisemme Kolumbian rauhan puolesta.

Ludford (ELDR).
 Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani ottaa tämän asian esille, kun liikenteestä vastaava komission jäsen de Palacio on läsnä. On pöyristyttävää, että Ranskan hallitus pakottaa meidät tulemaan Strasbourgiin ja käyttää poliittista ja tunteisiin vetoavaa painostusta - joku voisi jopa sanoa että kiristystä - pitääkseen meidät täällä, mutta ei saa perustettua luotijunayhteyttä eikä pysty edes Air Francen omistajana varmistamaan asianmukaisia lentoyhteyksiä tähän kauniiseen mutta sijainniltaan hankalaan kaupunkiin.
Arvoisa puhemies, kiitän teitä siitä, että otitte vastikään esille Air Francen lentoja Lontoosta Strasbourgiin koskevan kysymyksen, kuten käy ilmi tämänpäiväisestä Financial Times -lehdestä. Kiitos teille.
Suunnitelmissa on lopettaa Air Francen tytäryhtiön Britairin suorat lennot Lontoon Gatwickin lentokentältä Strasbourgiin ensi kuusta alkaen. Ymmärtääkseni Britair on nostanut kanteen tuomioistuimessa uuden kilpailijan Ryanairin saamista tuista, joilla on nähtävästi rikottu valtiontuista annettuja sääntöjä. Vastaava oikeuskäsittely on meneillään Belgiassa Charleroista.
Voisitteko jatkaa kaikkea mahdollista painostusta ehkäpä yhdessä komission jäsenen de Palacion kanssa, jotta varmistetaan asianmukaiset lentoyhteydet niin kauan kuin meidän on tultava Strasbourgiin kerran kuussa, minkä en toivo jatkuvan enää pitkään.

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsittelen puheenvuorossani Kuubaa. Edellisessä istunnossa hyväksyimme äänestyksessä kannan, jonka mukaan emme hyväksy sortotoimia, joita Kuuban diktaattori on kohdistanut kansaan: joukoittain älymystön edustajia, kirjailijoita ja taitelijoita on teljetty vankilaan. Kuuban diktatuurijohto tuomitsi summittaisesti kolme nuorta miestä kuolemaan veneen kaappaamisesta - mikä on kieltämättä vakava rikos - mielivaltaisessa ja brutaalissa, ilman minkäänlaisia takeita käytävässä oikeudenkäynnissä.
Parlamentti ei voi olla reagoimatta Kuuban diktatuurijohdon käytökseen. Parlamentti on tuominnut kuolemantuomion sisältymisen monien valtioiden lainsäädäntöön ympäri maailmaa, ja se on tuominnut kaikki kuolemantuomioita langettaneet valtiot. Se ei siis voi olla reagoimatta Kuuban diktatuurijohdon järjettömään ja barbaariseen käytökseen.

Schröder, Ilka (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, 8. toukokuuta 1945 Saksan oli viimein pakko antautua. Kuuden vuoden ajan Saksa kylvänyt hävitystä suureen osaan Eurooppaa, miljoonia ihmisiä oli ryöstetty, vangittu, pakkosiirretty, näännytetty nälkään ja tapettu. Keskitysleireillä oli murhattu miljoonia juutalaisia.
Olemme kiitollisuudenvelassa Saksan musertavasta tappiosta liittoutuneiden joukkojen lisäksi pääasiassa Neuvostoliiton kansalle. Toisessa maailmansodassa kuoli 20 miljoonaa neuvostokansalaista, jotka palvelivat puna-armeijassa, nääntyivät nälkään Leningradin piirityksen aikana ja joutuivat orjatyövoimaksi. Puna-armeija vapautti keskitysleirit. Nykypäivänä kiellämme heidän lastenlastensa pääsyn Eurooppaan, ja Kaliningrad, joka oli tarkoitettu alueelliseksi korvaukseksi Saksan hävityssodasta, on erillään Venäjästä. Tämä on inhottavaa ja häpeällistä.
Pyytäisin teitä kunnioittamaan minuutin hiljaisuudella kaikkien fasismin vastaisessa sodassa kuolleiden muistoa. Kunnioituksen ansaitsevat erityisesti puna-armeijan sotilaat ja siis kaikki, joiden ansiosta nykypäivän Euroopasta tuli totta.

Jackson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, saimme lukea tämän aamun lehdistä, että olitte valittanut joutuvanne heräämään klo 4 aamuyöllä ehtiäksenne tänne Strasbourgiin hoitamaan tehtäväänne. Toivon, että mielestänne aikainen herääminen kannattaa.
Haluaisin tiedustella viimeiselle lennolle Lontoon Gatwickista Strasbourgiin osallistuneiden kollegojeni puolesta, mitä aiotte tehdä asialle? Jäsen Ludford otti jo asian esille. Olette epäilemättä ollut yhteydessä Strasbourgin pormestariin. Monet meistä ovat kirjoittaneet Strasbourgin pormestarille. Jos Strasbourg on tarkoitus ottaa vakavasti kaupunkina, jossa Euroopan Parlamentti toimii ja ottaa vastaan parlamentin jäsenten ja uusien jäsenten lisäksi liike-elämän ja maailman lehdistön edustajia, lennoille Lontoosta Strasbourgiin on tehtävä jotain.
Mitä tapahtuu? Osallistummeko torstaina viimeiselle lennolle Strasbourgista Lontooseen? Jos asia on näin, tilanne on hyvin surullinen, eikä vähiten Strasbourgin itsensä kannalta. Strasbourgilla ei ole mitään toivoa, että Yhdistyneen kuningaskunnan jäsenet tukisivat sitä tulevaisuudessa kaupunkina, jossa Euroopan parlamentti kokoontuu.
Puhemies.
Oman lähtöaikani osalta vastaus kysymykseenne on: kyllä, jos hoidan velvollisuuksiani, minun kannattaa aina herätä ajoissa. Kirjeenvaihtoa koskevaan kysymykseenne vastaan, että saatuani tietää, että mainitsemanne lentoyhteys mahdollisesti lopetetaan, kirjoitin välittömästi asianmukaisella tavalla Ranskan viranomaisille, ja odotan parhaillaan vastausta. Enempää minulla ei ole kerrottavana. Voin esittää teille asiaa koskevat tosiseikat. Teillä on mahdollisuus saada jäljennös kirjeestäni sekä tietenkin vastauksesta, jonka mahdollisesti saan.

McNally (PSE).
Arvoisa puhemies, jonkin aikaa sitten minua pidettiin muiden matkustajien tavoin koneessa lennolla Lontoosta Brysseliin kaksi tuntia Brysseliin laskeutumisen jälkeen, koska lennolla oli Torontosta saapuva kiinalainen mies, joka oli selvästi sairas, ja hänen epäiltiin sairastavan sarsia.
Kahden koneessa vietetyn tunnin aikana meille kävi selväksi, ettei Belgian terveysviranomaisilla eikä kyseisellä lentoyhtiöllä, British Midlandilla, ollut pienintäkään hajua, mitä tilanteessa pitäisi tehdä. Olen iloinen voidessani kertoa teille, että henkilölle tehty testi osoittautui negatiiviseksi.
Olisin kuitenkin kiitollinen, jos vastaavien tilanteiden varalle - joita epäilemättä tulee - voisitte ottaa yhteyttä sekä komissioon että jäsenvaltioita edustavaan ministerineuvostoon, jotta saadaan aikaan asianmukaiset säännökset, jotta niin lentoyhtiöt kuin kansalliset terveysviranomaiset tietäisivät, mitä tehdä, jos lentokoneessa on henkilö, jonka epäillään olevan vakavasti sairas.

Puhemies.
Haluaisin muistuttaa parlamentille, että asiasta on määrä keskustella huomenna, jolloin kollegoille tarjoutuu tilaisuus ottaa asia esille.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI).
Arvoisa puhemies, kaksi viikkoa sitten ainoa kansallinen toimielimemme, Udalbitza, kiellettiin ja kahdeksan sen johtajaa vangittiin. Toissapäivänä eli viime viikon lauantaina kymmeniä tuhansia ihmisiä kokoontui Bilbaon kaduille ja osallistui marssiin, joka oli myös kielletty. Marsilla ilmaistiin tukea Udalbitzan toimille, joiden tarkoituksena on kehittää Baskimaan kansan vapaaseen tahtoon perustuvaa demokratisointia.
Udalbitza on tukenut maamme kansallista rakentamista ja edistänyt paikallisedustajien yhteisiä toimia muun muassa kulttuurin, ympäristön, sosiaalisen hyvinvoinnin, talouden kehityksen, maankäytön ja urheilun alalla. Lisäksi se on tietenkin pyrkinyt parantamaan baskin kielen asemaa. Yli kahdeksankymmentätuhatta ihmistä on allekirjoittanut vetoomuksen, jonka tarkoituksena on taata paikallisehdokkaiden mukanaolo ja itsemääräämisoikeuden lisääminen tämän kuun vaaleissa. Myös tämän Espanjan tuomioistuinlaitos on kieltänyt.
Voiko kukaan sanoa, mitä Euroopan unionissa oikein odotetaan, ennen kuin toimitaan?

Galeote Quecedo (PPE-DE).
 Arvoisa puhemies, jäsen Gorostiaga syyttää itsepintaisesti Espanjan hallitusta puolueensa julistamisesta laittomaksi. Vaikuttaa siltä, että sisäisissä asiakirjoissa mennään jopa niin pitkälle, että Euroopan parlamentin jäsenet, kuten minut, asetetaan vastuuseen Espanjan korkeimman oikeuden yksimielisestä päätöksestä. Asiaa puoltavat ovat joko ymmärtäneet väärin perustuslaillisen valtion luonteen, jonka yhtenä pääperiaatteena on vallan kolmijako. He eivät ehkä tunne periaatetta tai parhaassa tapauksessa yksinkertaisesti kieltävät sen.
Otan vapauden lukea kappaleen asiakirjasta, jonka toimitan parlamentin jäsenille ja jonka on allekirjoittanut joukko eurooppalaisia älymystön edustajia. Asiakirjan lopussa sanotaan, että vaikka monesti on houkuttelevaa jättää huomioimatta, mitä ympärillä tapahtuu, Euroopan kansalaisia pyydetään 25. toukokuuta, Espanjan paikallisvaalien päivänä, ilmaisemaan yleisesti suuttumuksensa ja kunnioittamaan näin Baskimaan vapauden puolesta kuolleiden uhrien muistoa, sekä niitä, jotka ovat tähän päivään saakka puolustaneet rohkeasti asiaa, joka kuohuttaa Eurooppaa lähitulevaisuudessa. Asiakirjan ovat allekirjoittaneet muiden muassa Nadine Gordimer, Günter Grass, Bernard-Henri Lévy, Paul Preston, Mario Vargas Llosa ja kollegamme, jäsen Vattimo. Eli lyhyesti sanottuna vaaralliset äärioikeistolaiset, kuten jäsen Gorostiaga sanoisi.

Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, olen äärimmäisen tyytyväinen, että uusien Euroopan parlamentin jäsenvaltioiden tarkkailijat osallistuvat tästä päivästä lähtien täysistuntoihin.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puheenjohtajana haluan kuitenkin ilmoittaa olevani äärimmäisen pettynyt tarkkailijaryhmän kokoonpanoon sukupuolijaon osalta. Naiset ovat aliedustettuina, ja kuten jakamastanne luettelosta käy ilmi, kaksi maata - Viro ja Slovenia - eivät ole nimenneet edustajikseen yhtään naista. Mielestäni tämä on loukkaus naisia kohtaan. Naiset eivät ole edustettuina jäsenvaltioiden tarkkailijaryhmissä, mikä osoittaa halveksivaa suhtautumista sukupuolten välistä tasa-arvoa tavoittelevaan politiikkaan, jota Euroopan unioni on edistänyt 50 vuotta. Toivon vain, ettei sama tapahdu seuraavissa Euroopan parlamentin vaaleissa, vaan että molemmat sukupuolet ovat tasapuolisesti edustettuina. Arvoisa puhemies, tiedän, että kannatatte tasa-arvopolitiikkaa, joten toivoisin teidän tekevän aloitteen ja huomauttavan asiasta kollegoillenne kyseisten maiden parlamenteissa.

Puhemies.
Tarkkailijoiden lähettämistä koskevassa parlamentin kutsussa esitettiin ainoastaan vaatimus, että edustajien lukumäärän pitäisi vastata kohtuullisesti kansallisten parlamenttien kokoonpanoa. Muita edellytyksiä ei ollut.
Ymmärrän näkemyksenne, mutta haluan samalla kertoa, että pidimme viikko sitten Brysselissä kansallisten parlamenttien puhemiesten kokouksen. Viron parlamentin puhemies on nainen, ja myös Viron ulkoministeri on nainen, joten sukupuolet voivat olla edustettuina tasapuolisemmin, kuin mitä tarkkailijoiden luettelosta käy ilmi.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, monikansallinen yhtiö Siser on ilmoittanut sulkevansa Ateenan tehtaansa välittömästi ja heittävänsä pihalle 500 työntekijää, jotka ovat työskennelleet vuosia epäinhimillisissä oloissa, minkä ansiosta yhtiö on käärinyt sievoiset voitot. Tehdas on tarkoitus siirtää Bulgariaan tai Aasian, jotta siitä tulee tuottavampi ja kilpailukykyisempi. Vuonna 2002 tehdas kuitenkin kasvatti voittojaan 83 prosenttia vuoteen 2001 verrattuna ja sai Kreikan hallitukselta runsaasti tukea. Siserin päätös on lisä muiden monikansallisten yhtiöiden päätöksiin, joilla tuotantoyksikköjä on suljettu Kreikassa ja sijoitettu maihin, joissa palkkakustannukset ovat edullisemmat ja työntekijöitä voidaan käyttää vähäisten työehtojen ansiosta tehokkaammin hyödyksi.
Euroopan unioni ei tee mitään estääkseen suuryritysten vastaavia päätöksiä ja toimintaa. Yrityksiä päinvastoin rohkaistaan ja rahoitetaan jäsenvaltioiden ja yhteisön varoin. Tämä on silmiinpistävä todiste siitä, että Euroopan unionin toiminnassa - kaunisteltiinpa sitä miten paljon tahansa julistamalla yhteisöllisyyttä - pidetään vain yhtä asiaa pyhänä: mahdollisimman suurten voittojen turvaamista suuryrityksille, ja tämä tietenkin saavutetaan riistämällä työntekijöitä armotta.
Tuomitsemme mainitun Euroopan unionin taloudellisen ja poliittisen puuttumisen asioihin, mikä aiheuttaa tuhansien työntekijöiden irtisanomisia Euroopan unionin jäsenvaltioissa sekä työntekijöiden ylenmääräistä riistoa maissa, joihin suuryritykset siirtyvät.

Lynne (ELDR).
 Toivon, että olette kaikki James Ellesin, minun ja puolueiden yhteisen Kashmir-työryhmän muiden jäsenten tavoin tyytyväisiä Intian ja Pakistanin käynnistettyä uudelleen keskinäisen vuoropuhelunsa kiistellystä Kashmirin alueesta.
Kuten kaikki parlamentissa tietävät, Intian ja Pakistanin väliset suhteet ovat olleet hyvin hankalat viimeisten kuukausien aikana. Koska molemmat valtiot ovat ydinasevaltoja, vuoropuhelun onnistuminen on erittäin tärkeää. Toistaisin James Ellesin huomautuksen, että Kashmirin kansa on saatava mukaan vuoropuheluun mahdollisimman varhain ja että on varmistettava, että Euroopan unioni tarjoutuu edelleen toimimaan pyyteettömänä välittäjänä, kuten yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa on sovittu, jos nimittäin sekä Intia että Pakistan katsovat tarpeelliseksi hyödyntää tarjouksen.

Frahm (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää huomiota tapaan, jolla Tanskan hallitus ja muutamat tanskalaiset puolueet yrittävät parhaillaan häiritä tosissaan kehitysyhteistyöstä vastaavaa komission jäsentä Poul Nielsonia. Näin tapahtuu, koska Nielson on Irakin vierailunsa jälkeen tuonut esiin tiettyjä tosiseikkoja - esimerkiksi sen, että Irak on miehitetty valtio, että tilanne muuttuu kestämättömäksi, ellei miehittäjävaltaa korvata YK:n joukoilla, ja että Yhdysvallat on kaikesta päätellen anastanut itselleen Irakin kansalle kuuluvan öljyn.
Haluaisin kysyä teiltä, arvoisa komission jäsen, oletteko samaa mieltä kanssani ja ihailetteko miestä, joka uskaltaa puhua asioista niiden omilla nimillä ja jolla on rohkeutta toimia vakaumuksensa mukaisesti. Ettekö ole sitä mieltä, ettei tällaisia komission jäsenen vaientamispyrkimyksiä voida hyväksyä?

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, koska parlamentti valitettavasti hylkäsi ehdotuksemme Guinea-Bissaun lisäämisestä keskusteluun tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista, haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiinnittää kollegojeni huomion tilanteen huonontumiseen maassa, joka on lähes täydellisen luhistumisen partaalla. Haluan kehottaa parlamenttia, jonka tiedän arvioineen tilannetta 6. kesäkuuta järjestettäväksi suunniteltujen vaalien kannalta, jatkamaan vaalien tarkkaa seurantaa ja lähettämään paikalle vaalitarkkailijoita. Tämä on erittäin tärkeää, jotta varmistetaan, että Guinea-Bissaun kansa saa keinot demokraattisen ratkaisun löytämiseksi maan kauhistuttavaan kriisiin.

Puhemies.
Haluaisin vain ilmoittaa, että tarkkailijaryhmän lähettämisen on perustuttava ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puheenjohtajakokoukselle esittämään ehdotukseen. Sitten asiaa voidaan käsitellä tavalliseen tapaan.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viime perjantaina parlamentti oli kiinni, koska silloin juhlistettiin päivää, jona Robert Schuman antoi vuonna 1950 julistuksensa Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamisesta. Tämä on aivan oikein, mutta asia ei saa ansaitsemaansa huomiota unionissa eikä erityisestikään omassa maassani. Mielestäni asialle olisi tehtävä jotain. Paras tapa lisätä kansalaisten tunnetta unioniin kuulumisesta on tehdä kyseisestä päivästä yleinen palkallinen vapaapäivä kaikkialla unionissa. Mielestäni meidän olisi sitouduttava aitoon Euroopan laajuiseen yleiseen vapaapäivään. Olisi erinomaista, jos vapaapäivä toteutuisi jo ensi vuonna siten, että uudet maatkin tulisivat mukaan. Ehkäpä parlamentti ja te, arvoisa puhemies, voisitte tehdä aloitteen asiassa esittämällä neuvostolle, että kyseessä on tärkeä esimerkki siitä, miten kansalaiset saadaan tiiviimmin osallisiksi unionin toimintaan.

Puhemies.
Tuon tältä osin esille, että parlamentilla oli Brysselissä avoimien ovien päivä edellisenä viikonloppuna - ei siis samana päivänä - jolloin viisitoistatuhatta henkilöä vieraili parlamentin tiloissa. Tiedän kuitenkin, että lähestytte asiaa laajemmalta kannalta.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin palata Kolumbiaa koskevaan kysymykseen. Mielestäni meidän ei pidä kätkeä valtavaa huoltamme, sillä panttivangit ovat tällä hetkellä suuressa vaarassa. Kolumbian presidentin Uriben 5. toukokuuta käynnistämä yritys vapauttaa panttivangit osoittaa, ettei ihmishengellä ole enää mitään arvoa sielläpäin maailmaa. Euroopan parlamentti on moneen otteeseen ilmaissut tukensa ja toteuttanut toimia auttaakseen ihmisiä puolustamaan ihmisoikeuksia ja demokratiaa.
Olisiko mahdollista laatia kyseisen maan hallitukselle esitys, jolla osoittaisimme, että Euroopan parlamentti ei vaihda kantaa kulloinkin puhaltavan tuulen mukaan, vaan pyrkii olemaan uskollinen sitoutumiselleen demokratiaan ja suojelemaan yksilöitä ympäri maailmaa. Esityksessä muistuttaisimme, ettei kovan linjan noudattaminen voi olla yleissääntö, kun panoksina ovat ihmishenget, että kaikella on hintansa ja että näin ollen olisi asianmukaista kuunnella ennen kaikkea panttivankien perheitä, jotka eivät halua hallituksen noudattavan kovaa linjaa antaakseen sopivan tilaisuuden tullen osoituksen voimastaan.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten ehkä tiedätte, toimin EU:n ja Venäjän väliseen parlamentaariseen yhteistyövaliokuntaan osallistuvan valtuuskunnan puheenjohtajana. Viime vuonna keskustelimme Venäjän tilanteesta moneen otteeseen. Keskusteluissa keskityttiin erityisesti T?et?enian tilanteeseen. Olemme aina suhtautuneet tilanteeseen hyvin kriittisesti. Olemme kuitenkin aina painottaneet, että T?et?enian konflikti on ratkaistava rauhanomaisesti. Kuulin tänään, että T?et?enian pohjoisosassa oli tapahtunut tänä aamuna uusi isku, jossa itsemurharyhmä ajoi rekan hallituksen rakennukseen. Yli kolmenkymmenen ihmisen ilmoitetaan kuolleen.
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä Euroopan parlamentin puhemiehenä esittämään surunvalittelut uhrien perheille sekä paikallisviranomaisille korostaen kuitenkin vahvasti, että Euroopan parlamentti pitää valitettavana kaikenlaisen väkivallan käyttöä T?et?enian konfliktin ratkaisemisessa ja että haluaisimme valita neuvottelujen tien.

Puhemies.
 Hyvä jäsen Staes, teen sen mielelläni.
(Ortuondo Larrea esitti vastalauseen.)
Olen pahoillani, mutta aika on loppu. En ole mikään ihmeidentekijä. Teidän on käytettävä puheenvuoro huomenna.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0131/2003) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi energia-alan toimien monivuotisesta ohjelmasta "Älykäs energiahuolto Euroopassa" (2003-2006) (15547/3/2003 - C5-0037/2003 - 2002/0082(COD)) (Esittelijä: Eryl Margaret McNally).

McNally (PSE)
. (EN) Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelman esittelijänä haluaisin kiittää kaikkia kolmea toimielintä yhteistyöstä, jonka ansiosta olemme päässeet onnistuneesti toiseen käsittelyyn: kiitokset tietenkin Euroopan komissiolle ehdotuksen antamisesta, kiitokset ministerineuvostolle ja kolmelle puheenjohtajavaltiolle - Espanjalle, Tanskalle ja ennen kaikkea Kreikalle - ja erityiset kiitokset Euroopan parlamentin jäsenille ja henkilökunnalle. Olen erittäin tyytyväinen, että olemme löytäneet toisessa käsittelyssä kompromissin parlamentin ja ministerineuvoston välillä työskentelemällä hyvin ripeästi ja käymällä itse asiassa ensin täysimääräisesti läpi normaalin yhteispäätösmenettelyn. Tämä ei ole suoraan sanottuna paras tapa toimia, ja minusta on valitettavaa, että ministerineuvosto alkaa pikkuhiljaa olettaa, että nopeutetut menettelyt ovat pääsääntö. Nopeutetut menettelyt eivät ole yhtä avoimia ja demokraattisia ja aiheuttavat usein tilapäisiä väärinkäsityksiä erityisesti, kun neuvotteluja käydään vain yhdellä kielellä - niin kuin väistämättä tehdään.
Ohjelman nimi on hyvin kuvaava. Tarvitsee vain kuvitella, mitä pitäisi sisällään ohjelma nimeltä "tyhmä energiahuolto". Ohjelmassa käytettäisiin rajallisiksi tiedettyjä ja hiilidioksidipäästöjä aiheuttavia fossiilisia polttoaineita mahdollisimman nopeasti ja poltettaisiin niitä tehottomasti ja tuhlaavasti. Yhdysvallat voisi antaa opastusta asiassa. "Tyhmässä energiahuollossa" käytettäisiin sähköä ja kaasua lämmittämään ilmaa rakennusten ympärillä sen sijaan, että rakennusten eristys tehtäisiin kunnolla. Ihmisiä kannustettaisiin ajamaan isommilla autoilla enemmän ja kovempaa, jolloin kuluttaisimme enemmän fossiilisia polttoaineita. Kussakin autossa matkustaisi mieluiten yksi henkilö. Mittavista taloudellisista kustannuksista, radioaktiivisen jätteen käsittelyn puutteista ja korkeiden turvallisuusnormien tarpeesta huolimatta "tyhmässä energiahuollossa" edistettäisiin itsepintaisesti ydinvoiman laajentamista jopa sellaisiin maihin, joissa ydinaseiden kehittely on vaarallisen todennäköistä.
Tämä riittänee "tyhmästä energiahuollosta". Nykyisin toimimme osittain näin, minkä vuoksi nyt käsiteltävänä oleva ohjelma on entistäkin tärkeämpi ja hyödyllisempi. Tällä hetkellä ohjelma on hyvin vaatimaton: sille on myönnetty 200 miljoonaa euroa neljäksi vuodeksi, mikä on suoraan sanottuna liian vähän. Toivon, että ohjelman kuluessa saadaan lisävaroja erityisesti uusien jäsenvaltioiden tullessa mukaan. Ohjelmalla on neljä tavoitetta, jotka ovat kaikki todella älykkäitä: uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen, energiatehokkuuden edistäminen, puhtaan liikenteen edistäminen ja kaikkien näiden kolmen asian edistäminen kehitysmaissa. Kaikki neljä tavoitetta ovat tärkeitä, ja kiitän Euroopan komissiota sen aikomuksesta aloittaa toimien koordinointi. Odotan innolla komission jäsenen kannanottoa tehtyäni jo aiemmin selväksi, että kannanotto on välttämätön sopuun pääsemisen kannalta. Parlamentin tarkistukset ministerineuvoston yhteiseen kantaan sisältävät kysymyksiä rahoituksesta - vaadimme rahoituksen nostamista 200 miljoonaan euroon sekä lisäksi tarkistuslauseketta - sekä lukuisia selvennyksiä. Olen tyytyväinen todetessani, että yhteisessä kannassa hyväksyttiin 22 tarkistusta, ja lisäksi muita tarkistuksia hyväksyttiin sitä seuraavissa neuvotteluissa. Strategisesta suunnittelusta vastaava energia-alan virasto oli jätetty valitettavasti pois. Parlamentti tulee edistämään ajatusta muilla tavoin.
Komissio teki oikein antaessaan ehdotuksen ohjelmasta. Toimenpiteet auttavat suojelemaan ympäristöä, parantamaan toimitusvarmuutta ja lisäämään teollisuuden kilpailukykyä. Toimenpiteillä täydennetään jäsenvaltioiden toimia ja kannustetaan vitkastelevia jäsenvaltioita tekemään enemmän. En nimeä kyseisiä jäsenvaltioita säästääkseni ihmisiä häpeältä.
Olen erityisen tyytyväinen, että itsessään vaatimaton Coopener-ohjelma tulee antamaan kimmokkeita paljon paremmin rahoitettuihin ohjelmiin, esimerkiksi Johannesburgissa ennakoituihin ohjelmiin. Maailmassa on yli 2 miljardia ihmistä vailla sähköä. Ohjelma tuo apua ongelmaan.
Yksi huolestuttava seikka ovat komission ilmeiset vaikeudet ehdotusten valmisteluajan pituuden suhteen. Ehdotukset julkistettiin niin myöhään, ettei hankkeisiin ole mahdollista myöntää varoja ennen helmikuuta 2004. Toivon, että komission jäsen tarkistaa lainsäädännön valmistelun aikataulut, jotta tällaiset ongelmat vältetään jatkossa. Olen varma, että ongelmat ovat komission jäsenestä aivan yhtä ikäviä kuin meistäkin.
Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma tulee joka tapauksessa olemaan todella arvokas, ja odotan innolla ohjelman hyväksymistä komission jäsenen kannanoton jälkeen sekä huomista äänestystä, jossa toivon Euroopan parlamentin kannattavan ehdotusta laajalti ja seuraavan sen jälkeen ohjelmaa erittäin kiinnostuneena.

De Palacio
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aivan ensiksi haluaisin kiittää jäsen McNallya tämän työstä päätöksen esittelijänä. Tiedän, että hän on työskennellyt tiiviisti kaikkien parlamenttiin ja neuvostoon kuuluvien kollegojemme kanssa päästäkseen tämän hetkiseen tilanteeseen. Mielestäni on äärimmäisen tärkeää, että ohjelma saadaan hyväksyttyä lopullisesti tänään sekä huomisessa äänestyksessä. Käsiteltävänä oleva ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi koskee energia-alan toimien monivuotista ohjelmaa vuosiksi 2003-2006, minkä vuoksi keskustelut on saatava kiireesti päätökseen.
Kyseessä on neljä erityisalaa: Save-ohjelmaan aiemmin kuulunut kysynnänhallinta ja energian järkevä käyttö, aiemmin Altener-ohjelmana tunnettu uusien ja uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen, Steer-ohjelman mukaiset liikenteen energianäkökohdat ja Coopener-ohjelmana tunnettu uusiutuvien energianlähteiden käytön ja energiatehokkuuden edistäminen kansainvälisesti.
Ennen kuin puutun tarkistuksiin, haluaisin kommentoida lyhyesti kysymystä, jonka olen huomannut aiheuttavan parlamentille huolta, eli ohjelman koordinointia ja sen suhdetta yhteisön muihin energia-alan toimiin erityisesti ohjelman kattamalla alalla. Esittelijä McNally toi asian juuri esiin ja halusi tehdä sen täysin selväksi. Haluaisin todeta, että olen parlamentin jäsenten ja eritoten esittelijä McNallyn tavoin huolestunut asiasta. Uskon tältä osin, että yksiköiden väliset neuvottelut ja yhteistyö ovat erittäin tärkeitä ja niistä pitäisikin tulla yleinen käytäntö.
Olen täysin sitoutunut lisäämään ja kehittämään yksiköiden välisiä suhteita ohjelman hallinnoinnissa. Olen vakuuttunut siitä, että tällä tavoin energia-alan toimien täytäntöönpano hoidetaan johdonmukaisesti yhteisön muiden toimien kanssa. Hyvä esittelijä McNally, ehdotan näin ollen yksiköiden yhteisen työryhmän perustamista. Työryhmään kuuluisivat kaikki komission yksiköt, joiden toimialat ja ohjelmat liittyvät kyseiseen ohjelmaan. Tarkoitan lähinnä kehitysyhteistyöstä, maataloudesta, aluekehityksestä, ympäristöasioista sekä teknologian tutkimuksesta ja kehittämisestä vastaavia yksiköitä.
Euroopan parlamentin esittämien tarkistusten osalta olen tyytyväinen huomatessani, että vastikään neuvoston kanssa käytyjen keskustelujen ansiosta on saatu aikaan kompromissi niidenkin tarkistusten osalta, joista aiemmin vielä kiisteltiin. Haluaisin vakuuttaa ja vahvistaa, että komissio tukee täysin parlamentin esittämää uutta tekstiä. Hyvät parlamentin jäsenet, sallikaa minun siis onnitella teitä komission puolesta neuvoston kanssa saavutetusta yhteisymmärryksestä erityisesti ohjelman rahoituksen eli niiden kuuluisien 200 miljoonan euron osalta. Summa on huomattava. Kuten tiedämme, esittelijä McNally halusi ehkä enemmän. Niin mekin, mutta mielestäni 200 miljoonaa on suuri määrä rahaa ja merkitsee neljän vuoden aikana huomattavaa lisäystä aiemmin aiheeseen käytettyyn rahoitukseen.
Luotan siihen, että äänestätte esittelijän suosittelemalla tavalla, jolloin ohjelman pikainen hyväksyminen antaa mahdollisuuden ohjelman käynnistämiseen siten, ettei vuoden 2003 varoja haaskata. Luotan myös siihen, että vuoden lopussa ohjelma hyväksytään yleisesti, kunhan olemme edistyneet asiassa riittävästi, ja että näin ollen myös vuodelle 2003 myönnetyt varat voidaan todella käyttää muiden varojen ohella.
Haluaisin kiittää esittelijä McNallya vielä kerran suurenmoisesta työstä, ja parlamentin jäseniä kiitän mielenkiinnosta.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin aluksi yhtyä esittelijä McNallylle esitettyihin kiitoksiin. Esittelijä on käsitellyt asiaa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa erittäin järkevästi. Budjettivaliokunnan kanssa käydyt keskustelut olivat meille erityisen tärkeitä, sillä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mielestä tällä alalla on hyvin tärkeää, että kyseisenlaiset ohjelmat saavat riittävästi rahoitusta. Haluan myös ilmaista kiitokseni komission jäsenelle de Palaciolle, sillä hänen ansiostaan myös vuosi 2003 saatiin mukaan ja ohjelmat pystyttiin käynnistämään mahdollisimman pian.
Olemme kaikki tietoisia siitä, että eritoten kansainvälinen energiakriisi vaatii kiireellisiä toimia. Eurooppa on suuresti riippuvainen energian tuonnista, ja tällä hetkellä Eurooppaan tuodaan noin 50 prosenttia energiasta. Joudumme pian toteamaan tuonnin osuuden kasvavan, mikä on meistä äärimmäisen tuomittavaa. Tämän takia on tärkeää, että ohjelmaa korostettaisiin erityisesti. Monivuotisen ohjelman avulla pystymme toivoakseni kääntämään Euroopan energiapolitiikan suunnan. Energiankäyttöä on käsitelty monissa aiemmin annetuissa puitedirektiiveissä, ja energiankäytön on oltava ensisijainen painopiste tulevaisuudessa. Ohjelman täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa helpottavat paitsi esikuva-analyysit - jotka ovat kehittyneet viime aikoina huomattavasti - myös ennen kaikkea parhaita käytäntöjä koskevat mallit. Tältä osin monivuotinen ohjelma on erityisen tärkeä mittapuu, jonka avulla saadaan selville, missä maissa, millaisen teknologian avulla ja millaisilla menetelmillä saavutetaan parhaat tulokset. Uskonkin, että ohjelman ansiosta otamme suuren harppauksen eteenpäin Euroopan energiapolitiikassa. Kiitän teitä siis etukäteen hyvästä yhteistyöstä.

Martin, Hans-Peter (PSE).
Kiitos paljon, arvoisa puhemies. Esittelijä McNally toi esiin mielenkiintoisen ajatuksen. Hän esitti älykkään energiahuollon tyhmän energiahuollon vastakohtana. Tyhmästä energiahuollosta tulee näinä aikoina mieleen öljy sekä "Stupid White Men", joka on monien arvostaman Oscar-voittajan kirjoittaman teoksen nimi. Toisaalta on siis olemassa tyhmiä valkoisia miehiä, jotka noudattavat energiankäytössä hyvin ehdottomia - vanhanaikaisia ja konservatiivisia - periaatteita, ja toisaalta on älykäs valkoinen nainen, Eurooppa ja jotakin muutakin.
Asiassa on luonnollisesti kyse paljon muustakin. Mielestäni tällaiset ohjelmat antavat meille mahdollisuuden edistyä niin sanotun eurooppalaisen toimintatavan luomisessa. Mielestäni on viisasta perustaa Euroopan älykkään energiahuollon toimeenpanovirasto, josta voi mahdollisesti tulla muun maailman silmissä 1970-luvun Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston kaltainen laitos. Tuolloin ei ollut vihreitä eikä ympäristötietoisuus ollut erityisen kehittynyttä Euroopassa, joten Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston tarjoama tiedonsaanti ja pilottihankkeet mahdollistivat mallikelpoisten hankkeiden kehittämisen. Toimeenpanovirasto voisi tehdä täällä samoin. Samoin on taatusti viisasta, ettei virastoa varten luoda jälleen uutta valtavaa byrokraattista rakennelmaa, vaan virastolle etsitään paikka sieltä, missä valmiudet ovat jo olemassa.
Mielestäni älykkään energiahuollon on pidettävä sisällään myös resurssien käyttöä koskeva älykäs avoimuus. Uusi virasto voisi toimia esimerkillisesti esittämällä todella, miten sille myönnettyjä varoja hallinnoidaan. Tällöin jäisivät pois juuri ne ominaisuudet, joista unionin toimielimiä perustellusti syytetään. Tarkoitan varojen kuluttamista ja käyttöä koskevan avoimuuden puutetta, sillä ilman avoimuuttahan ei ole demokratiaa.

Clegg (ELDR).
Arvoisa puhemies, myös minä haluan antaa tukeni kaikille niille, jotka ovat ilmaisseet kiitoksensa Eryl McNallylle erinomaisesta työstä tämän luotsatessa asiaa parlamentissa ja käydessä neuvotteluja meidän puolestamme muiden toimielinten kanssa.
Esittelijä puuttui jo puheenvuorossaan tärkeimpiin sisältökysymyksiin, joista olemme ryhmäni kanssa täysin yhtä mieltä. Haluan vain tässä vaiheessa tehdä kaksi lisähuomautusta. Ensinnäkään Älykäs Eurooppa ei ole eikä saisi olla ohjelman nimi, vaan kuten esittelijä ehdotti, sen pitäisi olla tietenkin yläotsikko, joka sisältää kaikki energiapolitiikan alalla toteutetut toimet.
Kuten monet kollegat tietävät, saamme käsiteltäväksi tänään, tällä viikolla ja ensi viikolla yllin kyllin energia-alan lainsäädäntöä, jonka sisältö vaihtelee sähkön ja lämmön yhteistuotannosta Euroopan laajuisiin verkkoihin sekä erityisen tärkeään sähkö- ja kaasukaupan vapauttamispakettiin. Toivomme, että kaikki kyseiset toimet edustavat yhdessä todellista älykästä politiikkaa. Suonette anteeksi kammottavan ilmaisun: toimet edustavat "tehostettua politiikkaa, tehostettua hallintoa". Näin ollen komission jäsenen tämänpäiväinen kannanotto on hyvin tärkeä ja erittäin tervetullut.
Toinen huomioni koskee rahoitusta. Kannatamme lämpimästi sitä, että esittelijä onnistui lisäämään kokonaisrahoitusta. On kuitenkin syytä huomata, että 200 miljoonaa euroa, joka on tietenkin paljon rahaa yksittäisen ihmisen näkökulmasta, on tosiasiassa äärimmäisen vähän verrattuna valtavaan määrään tehtäviä, joista Älykäs energiahuolto -ohjelman oletetaan huolehtivan.
Mainittu 200 miljoonaa euroa uppoaisi helposti mihin tahansa neljästä toimialasta. Olemme nähneet näin käyvän myös muilla aloilla, esimerkiksi Euroopan laajuisissa verkoissa. Euroopan unionin myöntämä alkupääoma kutistuu huomattavasti toteutettavana olevien tehtävien laajuuden vuoksi. Tästä syystä toivomme todella, että menettelyt tulevat olemaan mahdollisimman tehokkaita, että niissä vältetään päällekkäisyyttä sekä tarpeettomia hallinnollisia ja byrokraattisia tarkistuksia ja että veronmaksajat saavat todellista vastinetta rahoilleen.

Caudron (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minulla oli tilaisuus jo ensimmäisessä käsittelyssä ilmaista kantani tässä tärkeässä asiassa, ja siksi olen tyytyväinen voidessani puhua uudelleen tänä iltana.
Haluaisin aloittaa kiittämällä henkilökohtaisesti ystävääni ja kollegaani McNallya laadukkaasta mietinnöstä sekä tavasta, jolla hän kävi neuvotteluja neuvoston kanssa. Olen tuntenut hänet pitkään, ja haluan osoittaa kunnioitukseni hänen kovaa työtään kohtaan, vaikka joskus tai itse asiassa usein olenkin eri mieltä hänen eräiden ystäviensä valitsemista liberaaleista linjoista.
Haluaisin kertoa samoin henkilökohtaisesti komission jäsenelle de Palaciolle, että vaikka hän ei ole koskaan vastannut kysymykseeni, joka koskee ristiriitaa hintojen alentamiseen tähtäävän vapaan kilpailun tavoittelun ja kiistattoman energian säästämisen tarpeen välillä, arvostan hänen työtään energia-alasta vastaavana komission jäsenenä sekä hänen kiistattomia kykyjään ja halua kuunnella.
Sisällön osalta haluan todeta GUE/NGL-ryhmän puolesta, että "Älykäs energiahuolto Euroopassa" -ohjelma, joka kattaa vuodet 2003-2006, korvaa 31. joulukuuta 2002 päättyneen ohjelman. Tämä selittää, miksi meidän on päästävä kiireesti sovintoon ja löydettävä paras mahdollinen kompromissi. Ei ole mikään yllätys, että kiivaimmat keskustelut käytiin juuri rahoituksesta. Haluan vielä kerran pahoitella sitä, että olemme Euroopan unionissa liian usein ja hyvin monilla aloilla kykenemättömiä saamaan kokoon rahoitusta, joka olisi oikeassa suhteessa tavoitteiden kanssa. Olen toistanut tämän kerta kerran jälkeen täällä parlamentissa ja muualla. Tässä tapauksessa on entistäkin harmittavampaa, kun nykyisen ohjelman väliarvioinnista kävi ilmi, että nykyiset erityisohjelmat ovat kärsineet vakavasta resurssien puutteesta. Lopulta lukuisten kolmikantaneuvottelujen jälkeen neuvosto ja parlamentti onnistuivat pääsemään kompromissiin 200 miljoonan euron suuruisesta summasta, vaikka neuvosto oli pitänyt kiinni 190 miljoonasta eurosta. Summa on liian pieni, vaikkakin parempi kuin ei mitään. Kuten edellä on todettu, rahamäärä jaetaan neljän erityisohjelman kesken, joiden toimialat ovat energiatehokkuus, uudistuvien energialähteiden käytön edistäminen, liikenteen energianäkökohdat sekä uusiutuvien energialähteiden käyttö ja energiatehokkuuden edistäminen kehitysmaissa. Kannatan näitä päätavoitteita ja painotan, että kyseisillä aloilla tarvitaan toimia.
Edelleen totean sisällöstä, että neuvosto hyväksyi suurimman osan parlamentin tarkistuksista, joiden aiheina olivat ehdokasvaltioiden ottaminen mukaan ohjelmaan, ohjelmien levittäminen ja mahdollisuus osallistua ohjelmiin sekä avoimet perusteet osallistujien valinnassa. Olemme tähän tyytyväisiä. Neuvosto ei kuitenkaan hyväksynyt Euroopan älykkään energiahuollon toimeenpanoviraston perustamista. Pahoittelen asiaa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan tavoin. Mielestäni se olisi auttanut meitä. Neuvosto ei myöskään hyväksynyt eri aloja koordinoivan työryhmän perustamista komissioon, mutta komission jäsen de Palacio on antanut meille jonkinlaisia toiveita asian suhteen.
Päätän puheenvuoroni painottamalla jälleen kerran, ettei energia ole vain yksi kulutushyödyke. Energia vaatii suuria ja jatkuvia investointeja. Se on monella tapaa julkinen palvelu, jota on suojeltava hartaasti kaikin tavoin kaikkien kansalaisten parhaaksi. Meidän on tulevaisuudessa säästettävä energiaa, monipuolistettava energiantuotantoa, lisättävä toimitusvarmuutta ja arvioitava kustannuksia ja hyötyjä, muitakin kuin lyhytaikaisia. Meidän on suunnattava katseet kauas tulevaisuuteen. Kysyntä kasvaa ja fossiiliset polttoaineet hupenevat. Yleinen mielipide on fissioydinenergiaa vastaan, joten uusiutuvia energialähteitä on kehitettävä ja energiaa on säästettävä. Lopuksi totean - tämä on viimeinen asia, arvoisa puhemies - että meidän on saatava käyttöön fuusioydinenergia, jota pidän toteuttamiskelpoisena tulevaisuuden energialähteenä. Arvoisa puhemies, meidän on näin ollen käynnistettävä ITER-ohjelma erittäin pian, todella erittäin pian.

Booth (EDD).
 Arvoisa puhemies Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelman on väitetty olevan välttämätön. Älykkään energiahuollon mainitseminen ja uusiutuvien energialähteiden käyttövaatimukset saavat kuitenkin kadunmiesten keskuudessa aikaan ivallisia huomautuksia pikemmin kuin vakavaa keskustelua. Meilläpäin tällainen energiapolitiikka näkyy kadunmiehille ja -naisille tuulivoimaloiden vitsauksenomaisena lisääntymisenä. Tuulivoimalat turmelevat vähä vähältä tarkkaan vaalittua maaseutua, ja niiden hinta tekee tyhjäksi sen selvästi teoreettisen arvon, joka tähän muka-ilmaiseen energialähteeseen liitetään. Itse asiassa tuulivoima on niin kallista, että ilman veronmaksajien ja sähkönkäyttäjien huomattavaa tukea sen käyttö olisi kohtuuttoman kallista. Kyseessä on epäsäännöllinen energialähde - tuulen virtaukset eivät ole jatkuvia - joten varalähteenä on oltava käytössä vastaava perinteinen energialähde, joka kuluttaa yhtä paljon energiaa, kuin tuulivoiman oletetaan säästävän.
Kun muistetaan, että kyseessä ovat unionin rahat ja että ohjelma perustuu vain epämääräisiin ajatelmiin - joita kahta ei voi juurikaan erottaa toisistaan - käsittelyssä oleva energiapolitiikka on mielestäni kaukana älykkäästä. Kuten unionin nimikkeistössä tavallisesti käy, otsikko antaa ymmärtää päinvastaista, kuin mitä todellisuus on. Kuten tavallista, voin vain pyytää merkittäväksi pöytäkirjaan eriävän mielipiteeni. Teen kuitenkin niin tietäen, että ainakin äänestäjäkuntani on älykkäämpää kuin älykkyyden nimissä laaditut politiikat.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, edellinen energia-alan puiteohjelma päättyi viime vuoden lopussa. Kun sen tilalle tuleva Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma on käsittelyssä vasta nyt, emme voi syyttää komissiota ja neuvostoa liiallisesta kiirehtimisestä. Edellinen ohjelma oli kuitenkin vielä paljon enemmän myöhässä, joten asiassa on tapahtunut edistystä, joskin vähäistä.
Uusi ohjelma pitää sisällään vähemmän erillisohjelmia, ja hyvä niin. Itse asiassa edellisen puiteohjelman resurssit oli pilkottu liian pieniin palasiin, eikä ole ollut helppo saavuttaa näkyviä tuloksia. Monen ohjelman hallintokulut, konsulttipalkkiot ja erilaiset seminaarit, joista ei ole Euroopassa pulaa, söivät resursseja konkreettisilta toimilta.
Uudessa ohjelmassa resurssit lisääntyvät, kokonaisrahamäärä kasvaa ja viisivuotisen ohjelman korvaaminen nelivuotisella lisää vuosittain käytössä olevaa rahamäärää. Energia-ala on kuitenkin niin pääomaintensiivinen tuotantoala, että lisääntyvilläkään varoilla ei ratkaista EU-maiden ongelmia energian riittävyyden, toimitusvarmuuden tai energiansäästön ja ympäristönsuojelun osalta. Asetetut yhteiset tavoitteet, esimerkiksi uusiutuvien energiamuotojen käytön osalta, ovat niin kunnianhimoisia, että niiden saavuttaminen riippuu ratkaisevasti jäsenvaltioista. Yksinomaan Altener-ohjelman varaan emme voi tavoitteiden saavuttamista jättää.
Ehdotetaan uuden erityisviraston perustamista koordinoimaan energia-alan yhteistoimintaa. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että virastot eivät aina vähennä byrokratiaa, pikemminkin päinvastoin, ja parlamentin on aina vaikeampi valvoa erillisvirastoja kuin komissiota. Uusien virastojen perustaminen ei lisää hallinnon avoimuutta.
Esittelijän työhön liittyen haluan lausua hänelle samanlaiset kiitokset, jotka ryhmämme puolesta esitti kollega Caudron.

De Palacio
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää teitä puheenvuoroistanne ja todeta, että meidän on todellakin yritettävä välttää "tyhmää" energiahuoltoa, johon esittelijä McNally ja muut puhujat aiemmin viittasivat. Esittelijä McNally tietää, että myös minä kannatan ajatusta, että EU:n virasto olisi ollut sopiva hallintomenetelmä ja sillä olisi hyvin todennäköisesti ollut paljon myönteisiä piirteitä. Uskon kuitenkin, että ryhmien välisen järjestelmän tai kaikki asianosaiset yksiköt yhdistävien komission sisäisten järjestelyjen avulla pystymme ratkaisemaan tilanteen.
Haluan myös lisätä lyhyesti, että olen täysin samaa mieltä siitä, mitä jäsen Caudron totesi ITER-aloitteen ja muiden aloitteiden mahdollisimman pikaisesta käynnistämisestä. Mainitun rahasumman eli 200 miljoonan euron osalta mieleeni tulee esimerkiksi Coopener-ohjelma, jonka avulla kehitysmaihin viedään kaikkein sopivinta teknologiaa, esimerkiksi puhdashiilitekniikkaa, sekä edistetään energiatehokkuutta ja teknologista kehitystä. Meidän on palattava aiheeseen sitten kun keskustelemme Kioton ilmastosopimuksesta, koska Kioton velvoitteet eivät vaikuta ainoastaan Eurooppaan, vaan kohdistuvat maailmanlaajuiseen ongelmaan. Jos kuvittelemme, etteivät kehitysmaat hyödynnä hiiltä, erehdymme pahoin. Tosiasiassa kehitysmaat käyttävät hiiltä, jos sitä on kaikkein helpoimmin saatavilla. Tämä on selvää, ja tähän suuntaan meidän on mentävä.
Haluan kehottaa teitä palauttamaan tulevaisuutta varten mieliin, että tänä vuonna laadittu yhteisön ensi vuoden talousarvio vaatii 0,99 prosenttia kunkin jäsenvaltion bruttokansantuotteesta, kun jäsenvaltioita on 25. Vain 0,99 prosentilla bruttokansantuotteesta meidän on pystyttävä pieneen ihmeeseen eli hoitamaan 25 jäsenvaltion unionia, jonka palveluksessa virkamiehiäkin on 500 enemmän kuin ennen.

Puhemies.
 Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.

Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana keskustelu Glanten laatimasta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnöstä (A5-0138/2003) hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla.

Glante (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jo direktiivin otsikosta käy ilmi, että aihe on suhteellisen monimutkainen. Haluan yrittää tehdä samoin, kuin olen tehnyt aiemmin, eli yritän esittää asian yksinkertaisin termein, jotta asiaan vihkiytymättömät ymmärtäisivät paremmin. Kyseessä on siis perinteisesti höyryllä tuotettu sähkö, jota toimitetaan tehokkaaseen käyttöön teollisuudessa tai lämmityksessä. Kyseisen teknologian edistämisen on nähty olevan sopusoinnussa meidän ja monien muiden maiden asettamien tavoitteiden - Kioton sitoumusten - kanssa. Kyseinen teknologia auttaa säästämään energiaa, käyttämään sitä tehokkaasti ja vähentämään hiilidioksidipäästöjä. Sen käyttö lisää myös toimitusvarmuutta.
Pääasiallisena tavoitteenani osallistuessani keskusteluihin, äänestäessäni ja esittäessäni tarkistuksia on ollut laatia direktiivi, jota voidaan soveltaa kaikkialla Euroopassa samalla tasolla ja samojen perussääntöjen mukaisesti. Erityisesti tämä tavoite näkyy viitearvoissa, joita käytetään energiansäästön määrittämisessä. Pyydämme komissiota laatimaan sopivan ajan kuluessa Euroopan yhteisen viitearvopaketin helpottamaan täytäntöönpanon vertailua eri jäsenvaltioissa.
Minusta oli tärkeää, että oikeusvarmuutta lisättäisiin Euroopan unionissa, että jäsenvaltioilla olisi tämän direktiivin perusteella - olettaen, että direktiivi tulee voimaan toisen käsittelyn ja mahdollisen sovittelumenettelyn jälkeen - riittävä oikeusvarmuus ja ne pystyisivät edistämään kyseistä teknologiaa. Mietintö on erittäin tekninen, ja mietinnöstä keskustelu oli suhteellisen hankalaa. Keskustelut olivat vilkkaita ja hyvin vilpittömiä, ja suhtauduimme toisiimme ennakkoluulottomasti. Oikeiston ja vasemmiston välillä ei ollut kiistoja, jollaisia olen aiemmin kuvaillut, vaan kiistat syntyivät pikemminkin pohjoisen ja etelän välille: molemmat olivat vakuuttuneita, että yksi menetelmä oli toista parempi. Mielestäni saavutettu kompromissi on järkevä.
Kaikkien meidän - myös minun - oli lievennettävä vaatimuksiamme jonkin verran. En ollut tyytyväinen kaikkiin kompromisseihin, mutta hyväksyin ne pohjimmiltaan asiaan kuuluvina. Loppujen lopuksi ainakin valiokunnassa saavutettu tulos - 31 puolesta, ei yhtään vastaan ja 11 tyhjää - osoitti, että olemme päässeet järkevään kompromissiin. (Mainittakoon, etten vielä tähänkään päivään mennessä ole varma, miksi 11 jäsentä äänesti tyhjää.) Mietintöön jo sisällytetyt tarkistukset mukaan lukien lähtökohtana oli 240 tarkistusta. Huomenna äänestetään 11 tarkistuksesta. Mielestäni tämä on hieno saavutus. Olemme tehneet hyvää työtä, ja voin kertoa teille, että jokunen yhdestätoista tarkistuksesta jää ilman ääntäni, mutta kokonaisuutena ensimmäisen käsittelyn tulos tulee näyttämään erinomaiselta.
Toivon vain, että neuvosto tekee samoin ja esittää vastaavasti kunnollisen poliittisen kannan toukokuussa tai viimeistään kesäkuussa. Neuvoston tällä hetkellä käymät keskustelut eroavat melkoisesti siitä, mitä me olemme keskustelleet täällä, joten toisesta käsittelystä tulee takuuvarmasti jälleen kerran jännittävä ja kiistoja herättävä. Toivottavasti huominen äänestys sujuu hyvin, ja mietintö hyväksytään. Sen jälkeen odotankin jo toisen käsittelyn keskusteluja. Jos toimimme kaikki hyvin yhdessä ja jos neuvosto on yhteistyöhaluinen, onnistumme saamaan mietinnön hyväksyttyä vaalikauden loppuun mennessä - luullakseni toisessa käsittelyssä tai mahdollisen sovittelumenettelyn jälkeen. Sitten on saatu luotua oikeusvarmuus.
Näin ollen olemme mielestäni onnistuneet parantamaan komission ehdotusta tekemällä siitä tarkemman, yksityiskohtaisemman ja täsmällisemmän. Toivon, että mietintö hyväksytään huomenna kokonaisuudessaan.
De Palacio
Arvoisa puhemies, sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä annettu direktiiviehdotus on todella monimutkainen, kuten esittelijä Glante totesi. Lisäksi teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa käydyt keskustelut ovat osoittaneet, kuinka paljon eri osapuolten kannat eroavat toisistaan. Sama on käynyt ilmi tapaamisissa, kuulemisissa ja seminaareissa, joita on pidetty viime kuukausina täällä parlamentissa ja jotka osoittavat, kuinka paljon kiinnostusta aloite on herättänyt yhteiskunnan eri aloilla. Haluaisin onnitella esittelijää, koska hän on onnistunut kokoamaan ja sovittamaan yhteen ratkaisun monien asian käsittelyyn osallistuneiden jäsenten kanssa, minkä ansiosta keskusteltavaksi jäi lopulta vain yksitoista tarkistusta.
Hyvät parlamentin jäsenet, yhteistuotantoa koskevan yhteisön lainsäädännön laatiminen on suuri haaste. Olen iloinen voidessani todeta, että mielestäni keskustelun kohteena oleva yhteistuotannon edistämistä koskeva direktiiviehdotus on vaatimusten mukainen ja tarjoaa todellisen vastauksen nyt, kun keskustelemme Euroopan energiamarkkinoiden ja erityisesti sähkömarkkinoiden yhdentämisestä.
Kuten esittelijä toi esiin, yhteistuotanto voi olla tehokas tapa tuottaa sähköä ja lämpöä yhteisesti yhdellä ainoalla prosessilla. Yhteistuotannon oikea ja asianmukainen käyttö lisää toimitusvarmuutta, tuottaa kiistatta energiansäästöä ja vähentää kasvihuonekaasuja. Tiedämme kuitenkin, että energiamarkkinoihin liittyy ongelmia, sillä edut eivät ilmene tasapuolisesti koko alalla. Ongelmaa ei voi ratkaista lainsäädännön keinoin, vaan direktiivillä luodaan kehys, jota tarvitaan takaamaan vakaat olosuhteet yhteistuotannon edistämistä koskevia aloitteita varten. Kehyksen rajoissa jäsenvaltioiden on lisättävä toimia yhteistuotannon edistämiseksi ja tuotannon lisäämiseksi erityisin toimenpitein ja taloudellisen tuen ohjelmien avulla. Jäsenvaltiot voivat myös helpottaa uusia investointeja, taata tasapuolisemmat olosuhteet sekä poistaa hallinnolliset ja muut esteet, mutta kaiken on tapahduttava Euroopan yhteisillä markkinoilla.
Ehdotuksemme mukaisesti jäsenvaltioiden on analysoimalla suuritehoisen yhteistuotannon mahdollisuuksia arvioitava, millainen on sen oman alueen oletettu lämmöntarve, jossa yhteistuotantotekniikkaa voidaan todennäköisesti hyödyntää asianmukaisesti. Tämä on ensimmäinen askel, jonka on helpotettava tulevia aloitteita ja seurantaa alalla.
Tulevan direktiivin ansiosta energiantuottajat ja yhteistuottajat pystyvät antamaan alkuperätakuut, jotka osoittavat, että verkkoon myyty sähkö on todella saatu suuritehoisesta yhteistuotannosta eli yhteistuotannosta, jolla on saatu aikaan energiansäästöä. Näin lisätään tietämystä ja avoimuutta markkinoilla. Lisäksi ehdotuksessa vaaditaan, ettei yhteistuottajia saa syrjiä verkkoyhteyttä koskevissa edellytyksissä eikä sähkön toimituksessa tai myynnissä. Valtioilla on lisäksi oikeus suosia yhteistuotannosta saatua sähköä. Parlamentin jäsenet tietävät varmaan, että alalla on todettu moneen otteeseen, että tällaisia toimenpiteitä tarvitaan, jos tämän tyyppistä tuotantoa aiotaan todella kehittää kunnolla.
Yhteistuotannon ja erityisesti suuritehoisen yhteistuotannon määritelmät voivat vaikuttaa hyvin teknisiltä. Yhteisten menetelmien hyväksyminen on kuitenkin tärkeä edistysaskel, joka antaa alalle kiistatta tehokkuusvaatimuksiin liittyvää oikeusvarmuutta. Valtioille tarjoutuu mahdollisuus luoda tukiohjelmia, joilla edistetään yhteistuotantoa. Samalla estetään energia-alan sisämarkkinoiden vääristymistä ja laajemmin myös kilpailun vääristymistä.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen selvittänyt ehdotukseen liittyvät komission tavoitteet. Odotan innolla keskustelua, joka nyt tullaan käymään. Esittelijän tavoin luotan siihen, että pystymme hyväksymään tekstin tämän lainsäädäntökauden aikana toisessa käsittelyssä. Mielestäni säädös on äärimmäisen tärkeä ja täydentää kaikkia toimia, joiden tarkoituksena on lisätä energiatehokkuutta ja energiansäästöä sekä edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä, kuten viime vuosien aikana on tehty.

García-Orcoyen Tormo (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tähän direktiiviin on liittynyt monimutkaisia, laaja-alaisia ja kiivaita keskusteluja eritoten teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Olemme yrittäneet painottaa, ettei yhteistuotanto ole itsessään päämäärä vaan energiatehokkuustoimenpide ja että ehdotus, jolla jatketaan komission strategiaa energiatehokkuuden lisäämiseksi Euroopan unionissa, otettiin hyvin vastaan. Ehdotukseen sisältyi kuitenkin monia ongelmia, kuten esittelijä Glante toi alussa esille. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan monien jäsenten kesken käydyn tiiviin vuoropuhelun ja keskustelun päätteeksi onnistuimme laatimaan tasapuolisen ehdotuksen, joka on aidosti merkittävä energiansäästön kannalta.
Kuten totesin aiemmin, lämmöntarpeeseen perustuvan yhteistuotannon ansiosta meille tarjoutuu mahdollisuus optimoida tilanne kasvihuonekaasujen kannalta sekä tasapainottaa sähköjärjestelmän toimintaa. Kyhäelmä olisi kuitenkin romahtanut niskaamme, jos olisimme edistäneet tarpeetonta lämmöntarvetta. Liian yksinkertaistettu lähestymistapa - kuten alkuperäisessä ehdotuksessa mielestäni oli - olisi saanut meidät edistämään yhteistuotantolaitosten rakentamista ilman todellista lämmöntarvetta. Tämä olisi ollut mielestämme ehdotuksen tavoitteen vastaista.
Haluaisin onnitella esittelijä Glantea ja kaikkia lukuisiin asiasta järjestettyihin kokouksiin osallistuneita, koska kyseessä ei ole helppotajuinen asia. Erityisesti haluan mainita kollegani Vidal-Quadrasin, joka on käynyt rohkeasti direktiivin valmistelutyöhön. Olemme pyöritelleet numeroita, kaavoja, muuttujia ja alaindeksejä, ja uskoakseni olemme lopulta onnistuneet lähentämään kantojamme.
Kompromissitarkistukset ovat merkittävä edistys tavoiteltaessa lopullista sovintoa, ja on merkittävää, että erilaisten teknologioiden olemassa olo Euroopan unionin eri kolkissa on tunnustettu. Mitä enemmän lämpöä voimala tuottaa, sitä suurempi on yhteistuotannon kokonaishyötysuhde. Koko direktiivin typistäminen kyseiseen lauseeseen on kuitenkin liian yksinkertainen ja epärealistinen lähtökohta.
Yksinomaan lämpöä tuottava voimala, jonka hyötysuhde on 80 prosenttia, on täysin tehoton - sanoisin jopa, että vanhanaikainen - mutta sähköntuotantoon tarkoitettu voimala, jonka hyötysuhde on 50 prosenttia, voi olla hyvin tehokas. Miksi näin? Siksi, että sähkö on pidemmälle jalostettu energiamuoto, jota saadaan lämmöstä.
Nyt kun on tehty selväksi, ettei voimalan kokonaishyötysuhde ole sopiva eikä ehdoton parametri yhteistuotannon arvon määrittämiseksi, mitä meille jää? Uskoakseni myös jäsen Vidal-Quadras tulee toteamaan, että vaihtoehdoksi jää primaarienergian säästö ja siitä seuraava kaasupäästöjen väheneminen. Tämä on kaikkein sopivin parametri, jolla voidaan mitata yhteistuotannosta saatavaa hyötyä verrattuna sähkön ja lämmön erillistuotantoon.
Emme saa unohtaa tärkeää seikkaa: yhteistuotantoa on kehitetty jäsenvaltioissa kunkin valtion kulttuuriperinteiden mukaisesti. Keski- ja Pohjois-Euroopan maissa kaupunkeja varten tuotettu lämpö on valta-asemassa, ja on selvää, että lämmityksen ja kuuman veden tarve on valtava lähes ympäri vuoden. Etelämpänä on kehittynyt selvistä syistä yhteistuotantoa, jossa lämmön osuus on alhaisempi, ja siksi teollisuuden tarpeisiin tuotetulla sähköllä on valta-asema. Ylijäämä myydään sähköverkoissa.
Esittelijä Glante on havainnut, että ehdotus vaati perusteellista analyysiä ennen lopullisia johtopäätöksiä. Minun on kuitenkin todettava ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan valmistelijana, ettei tilanne ollut tällainen omassa valiokunnassani ja että valiokunnan hyväksymästä lausunnosta puuttuu keskustelujen ja tapaamisten pohjalta tehtyjen tämänpäiväisten ehdotusten perusteella todellisuudentaju ja kurinalaisuus.
Aiheen monimutkaisuus paljastui kauan sitten, ja valmistelijana, ryhmäni tuella, pyysin joustavampaa aikataulua. Pyysin toisin sanoen, että ehdotuksesta keskusteltaisiin vakavasti ja että saisimme lisää aikaa vertailla eroavia mielipiteitämme teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan kanssa. Pyyntö hylättiin ja ehdotuksesta äänestettiin hätäisesti, joten tulokset ovat tällaisia kuin olen nyt kuvaillut. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni meidän on kaikkien yritettävä estää vastaavat tilanteet. Lausuntoa ei voi laatia niin kuin laadittiin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan lausunto yhteistuotannosta. Pelkään, ettei tapaus ole ainoa laatuaan, vaan parlamentissa ollaan vastaavassa tilanteessa suhteellisen usein.
Lopuksi totean, että mielestäni olemme saaneet aikaan kurinalaisen, oikeassa suhteessa olevan ja tarpeellisen ehdotuksen. Onnittelisinkin vielä kerran esittelijää sekä kollegojani teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa heidän erinomaisesta työstään ja erityisesti siitä, etteivät he hyväksyneet ensimmäistä ehdotusta, vaan ponnistelivat päästäkseen sopuun kaikkia tyydyttävästä ehdotuksesta. Onnitteluni, arvoisa komission jäsen.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, sallikaa minun aloittaa kiittämällä lämpimästi esittelijä Glantea erinomaisesta yhteistyöstä. Minulle kävi selväksi lukiessani mietinnön ensimmäisen kerran, että mietintö vaatii enemmän kuin yhden keskustelun täällä parlamentissa, mutta uskon, että olemme parlamentissa yhtä mieltä direktiivin tarkoituksesta. Direktiivin tavoitteena on aivan yksinkertaisesti asettaa etusijalle energiansäästö ja energian tehokas hyödyntäminen. Uskoakseni pitkien keskustelujen tuloksena on päästy selvään yksimielisyyteen asiasta.
Aivan aluksi esittelijä Glante esitti noin neljäkymmentä tarkistusta, jotka muodostivat pohjan erinomaisille keskusteluille. Minun on todettava, että teknisten näkökohtien erinomaisen osaamisen lisäksi hän hallitsi kaikkein tärkeimpänä myös inhimillisen puolen eli sai koottua ihmiset yhteen tavoittelemaan kompromisseja. Päädyimme 240 tarkistukseen, joita käsittelimme tietenkin kaikki yhdessä. Loppujen lopuksi onnistuimme saamaan aikaan tavoitellun kompromissin. Edessämme on nyt koottu versio, jonka voimme luullakseni kaikki hyväksyä. Versio on laadittu oikeiden suuntaviivojen mukaisesti, minkä osoittaa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan äänestystulos. Olemme tietenkin valmistelleet pieniä tarkistuksia tähän käsittelyyn, mutta uskoakseni energiahuollon kestävyyden puolesta yhdessä laaditulla perusperiaatteella tulee olemaan kauaskantoisia vaikutuksia.
Meille oli ensiarvoisen tärkeää löytää yhdenmukainen järjestelmä laskentamenetelmiä varten. Laskentamenetelmä ei ollut varsinaisesti huomion keskipisteenä, sillä ehdolla oli niin monia eri vaihtoehtoja ja mahdollisia lähestymistapoja. Tärkeintä meille oli kuitenkin löytää perusta koko Eurooppaa varten, jotta yhdenmukaista järjestelmää voitaisiin soveltaa yleisesti niin pohjoisessa kuin etelässä tai missä muualla tahansa. Tiedämme, että muutamissa Euroopan maissa ilmasto on hyvin kuuma ja toisissa tarvitaan paljon lämpöä, toisissa tarvitaan viilennystä ja toisissa lämmitystä, joten kyseessä ovat hyvin erilaiset etunäkökohdat. Tältä osin haluaisin kiittää niin kutsuttuja lobbaajia, jotka ovat tehneet todella merkittävää työtä opettaessaan meille paljon käytettävissä olevista vaihtoehdoista. Loppujen lopuksi opimme erittäin paljon lukuisissa neuvotteluissa, keskusteluissa ja iltatapahtumissa, joissa kävimme usein pitkiä keskusteluja asioista.
Tavoitteenamme on tietenkin lisätä tulevaisuudessa yhteistuotannosta saatavan energian osuutta 9 prosentista 18 prosenttiin. Pitäisi olla selvää, että tavoittelemme osuuden kaksinkertaistumista. Laskukaavojen kehittelyn osalta toivoisimme, että Euroopan standardointikomitean CENin työryhmät osallistuisivat kehittelyyn yhdessä komission kanssa ja että kaikki asianosaiset kävisivät jälleen käsiksi standardointiin, jotta toisessa käsittelyssä - johon odotan meidän päätyvän - meillä olisi uusi versio keskusteltavana. Niinpä me itse asiassa piiloudumme CENin työryhmän varjoon ja odotamme sen tekevän lopulliset ratkaisut asiassa etenemistä.
Uskon, että periaatteessa yhteistuotanto voi käynnistää täysin uudenlaisen keskustelun sähkön ja energian toimituksesta erityisesti mikroyhteistuotantovoimaloiden osalta. Pienten tuotantojärjestelmien turvallisuus tekee niistä erittäin kiinnostavia tulevaisuuden kannalta. Tiedämme hyvin uusiutuvien energianlähteiden ja monien maaseudulla ja pienissä kylissä sijaitsevien keskuslämpövoimaloiden perusteella, että yhteistuotanto on tehnyt tuloaan laajalti näihin paikkoihin ja että markkinat toimivat tietenkin täysin eri tavalla. Jos siis otamme tulevaisuudessa huomioon nyt pääasiallisen huomion kohteena olevien suurien laitosten lisäksi pienet alueelliset laitokset, ehkäpä jopa jonain päivänä mahdolliset kotitalouksien tuotantoyksiköt, voimme saavuttaa vastaavasti jotain markkinoilla.
Kotikaupungissani Welsissä suunnitellaan hanketta nimeltä "EnergyLand". Koko Euroopan pitäisi itse asiassa olla "EnergyLand". Pyrimme asettamaan tutkimuksen ja kehityksen keskeiselle sijalle tässä "EnergyLandissa" ja tekemään yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen keinoin uudet menetelmät ja uudet rahoitusmahdollisuudet tunnetuiksi kansalaisten ja erityisesti liike-elämän keskuudessa. Tulevaisuudessa meidän pitäisi tietenkin kiinnittää enemmän huomiota energiaan ja energia-alan infrastruktuuriin, sillä energian toimitusvarmuuden ja tehokkaan energiankäytön olisi ehdottomasti oltava yksi Euroopan unionin ensisijaisista tavoitteista.

Berenguer Fuster (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ei ole epäilystäkään, etteikö yhteistuotannosta saadun sähköenergian tuotannon edistämisen pitäisi olla monista syistä meidän kaikkien yhteinen tavoite. Aiomme näin ollen puoltaa komission aloitetta, joka ansaitsee kaiken kunnian. Onnittelemme arvoisaa komission jäsentä.
Yhteistuotannon avulla säästetään ensinnäkin energiaa ja saavutetaan näin ollen ympäristön suojelun tavoitteita, koska yhteistuotannolla vähennetään hiilidioksidin syntyä.
Menetelmä ansaitsee tukemme muistakin syistä. Ensinnäkin tuottamalla sähköä ja lämpöä yhteisesti voidaan vähentää kustannuksia, ja tarpeen vaatiessa käyttäjille voidaan tarjota myös vaihtoehtoista energiahuoltoa, jolla voidaan joissain tapauksissa lisätä kilpailua erityisesti markkinoilla, joilla on vain muutamia tuottajia - jollainen on esimerkiksi tilanne kotimaani sähkömarkkinoilla.
Parlamentti hyväksyi yhteistuotannon edistämisen 25. syyskuuta antamassaan päätöslauselmassa, ja siksi toimimme johdonmukaisesti tukemalla tätä aloitetta.
Ongelmana on, että kun puhumme yhteistuotannosta, Pohjois- ja Etelä-Euroopan maiden olosuhteet poikkeavat tosi asiassa hyvin paljon toisistaan. Olikin hyvin vaikeaa yhdistää niin erilaiset olosuhteet yhteen ainoaan ehdotukseen. Pohjoisessa yhteistuotantoa käytetään lähinnä lämmöntuotantoon, ja etelässä yhteistuotantoa käyttävät tietyt teollisuuden alat, jotka tarvitsevat intensiivistä lämmöntuotantoa, jolloin yhteistuotantojärjestelmä vähentää myös sähköenergian kustannuksia. Esimerkkejä ovat paperiteollisuus ja keraaminen teollisuus.
Tästä voidaan päätellä, että eri maissa käytössä olevat yhteistuotantovoimalat eroavat toisistaan selvästi. Lämmöntuotantoon tarkoitetuissa voimaloissa käytetään höyryturbiineja, mutta lämmöntuotantoa tarvitaan vain vuoden kylminä kuukausina. Sen sijaan teollisuuden tarpeisiin yhteistuotannolla tuotetun lämmön intensiteetti on suurempi ja lämpöä käytetään ympäri vuoden.
Tämä tarkoittaa, että mittakaava ja järjestelmät ovat erilaisia ja että kaiken sisällyttäminen yhteen direktiiviin on ollut hankalaa. Mielestäni esittelijän pyrkimys sisällyttää näin erilaiset olosuhteet yhteen direktiiviin on ollut vähintäänkin merkittävä, ja siksi haluaisin kiittää häntä lämpimästi.
Haluaisin ilmoittaa, että yleisesti ottaen tuemme mietinnön tekstiä siihen esitettyine tarkistuksineen.

Clegg (ELDR).
Arvoisa puhemies, olen varma, että puhun muiden kollegojen puolesta todetessani, että tämä on ollut kiehtovimpia ja monimutkaisimpia aiheita, joita olen koskaan seurannut. Kaltaiselleni maallikolle aiheesta tuli ajoittain käsittämätöntä lyhenteiden ja teknisten yksityiskohtien puuroa, ja jäsen Glante ja jäsen Vidal-Quadras Roca vaikuttivat ajoittain käyttävän kieltä, jota täysijärkinen tavallinen ihminen ei voinut mitenkään käsittää. En esimerkiksi tiennytkään, että Protermo-menetelmäksi kutsutulla menetelmällä voitaisiin tuottaa niin paljon lämpöä, kuin kuumentunut keskustelu valiokunnassa osoitti. On sääli, ettei valiokunnan kuumentunutta tunnelmaa käytetty synnyttämään energiaa, kun meillä oli siihen tilaisuus. Vaikka en kyennyt seuraamaan keskustelujen jokaista käännettä, silti minun - ja muiden kaltaisteni - tavoin ryhmäni on taatusti erittäin tyytyväinen lopputulokseen ja aikoo tukea esittelijää huomisessa äänestyksessä.
Olemme erityisen tyytyväisiä siihen, että valiokuntamme keskusteluissa esiintyneet kaksi erilaista lähestymistapaa - joista ensimmäisessä halutaan säilyttää menetelmä, jolla yhteistuotanto on mahdollista erottaa muista tuotantomuodoista, ja toisessa painotetaan enemmän energiansäästöä - on säilytetty kuuluisissa liitteissä II ja III. Olemme tyytyväisiä myös siihen, että kahta näkökantaa on saatu mukautettua paremmin yhteen. Olemme lisäksi äärimmäisen tyytyväisiä voidessamme tukea direktiivin toimenpiteitä, joilla suojellaan ja edistetään mikroyhteistuotantoa, joka on mielestämme olennainen osa sähkön ja lämmön yhteistuotannon kehittämistä. Puhun ryhmäni ja muiden ryhmien puolesta todetessani, että olemme tietenkin erittäin halukkaita käyttämään huomista äänestystä lähtökohtana vakaville ja epäilemättä rankoille neuvotteluille, jotka käydään neuvoston kanssa todellisten tavoitteiden säilyttämisestä ja niihin pyrkimisestä symbolisten tavoitteiden sijaan.
Lopuksi varoituksen sana. Esitykseen on jätetty lukuisia tarkistuksia. Kehottaisin muiden ryhmien kollegoja pidättymään puoltamasta tarkistuksia, jotka horjuttavat tätä hyvin hienovaraisesti laadittua kompromissia. Ainakin meidän ryhmässämme mielestä näyttäisi siltä, että on sääli vaarantaa kompromissia, jonka aikaan saaminen vei niin paljon aikaa ja oli niin vaivalloista.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, on hämmästyttävää, että markkinavoimat eivät ole omatoimisesti pystyneet parantamaan käyttämiensä polttoaineiden energiatehokkuutta yhdistetyssä sähkön ja lämmön tuotannossa. Kun sähkön tuotannossa syntyvää lämpöä voidaan käyttää sekä lämmitykseen että jäähdytykseen, se on taloudellinen voimavara, jonka käytön luulisi olevan tuotantolaitosten itsensä intresseissä. Direktiiviä ei tarvita vain siksi, että sen avulla turvataan energian yhteismarkkinoiden toiminta. Sitä tarvitaan myös jäsenvaltioiden pakottamiseksi suuntaamaan resursseja energian käyttötehokkuuden ja ympäristönsuojelun nimissä polttoaineiden tehokkaaseen käyttöön.
EU:ssa asetetaan yhteisiä tavoitteita sangen huolettomasti. Asetetaan tavoite, mutta ei luoda resursseja tai seuraamuksia tavoitteiden saavuttamiseksi. Esimerkkinä toiveisiin perustuvien tavoitteiden asettelusta on nyt käsiteltävänä oleva sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistäminen. Tavoite yhteistuotannon nostamisesta kahdeksaantoista prosenttiin sähkön tuotannosta vuoteen 2010 tai 2012 mennessä on hurskas toive. Markkinat tuottavat yhteistuotantoa, jos se on taloudellisesti kannattavaa. Direktiivi ei merkitse vapautumista markkinoiden näkymättömän käden vallasta.
Pienet tuotantoyksiköt ovat usein innovatiivisia, niissä hyödynnetään sellaisia marginaaleja, jotka eivät kiinnosta isoja tuottajia. Siksi monissa tarkistuksissa tunnetaan huolta pienten tuottajien tasa-arvoisesta kohtelusta liberalisoiduilla ja suurten tuottajien hallitsemilla markkinoilla. On perusteltua vaatia verkkoon pääsyn turvaamista pienille tuottajille, ja yhteistuotantosähköstä niille kuuluu oikeudenmukainen hinta.
Haluan tässä yhteydessä vielä kiinnittää huomiota niihin ongelmiin, joita syntyy, jos eri direktiivejä ei koordinoida keskenään. Esimerkiksi direktiivi kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmästä ei saa olla ristiriidassa tämän direktiivin kanssa. Se on synteettinen markkinadirektiivi, kun taas tämä sähkön ja lämmön yhteistuotantoa koskeva direktiivi on taloudellis-tekninen. Direktiivi päästöoikeuksien kaupan järjestelmästä ei ole Euroopan yritysten etu, tämä direktiivi taas on.

Turmes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meidän olisi pidettävä tätä direktiiviä osana yhtenäistä ja kokonaisvaltaista energiapolitiikkaa Euroopassa. Tämä tarkoittaa, että tavoitteena on tehokkaampi ympäristönsuojelu, toimitusvarmuuden lisääminen ja energia-alan sisämarkkinoiden yhtenäisyys. Haluan käsitellä lyhyesti toimitusvarmuutta. Olemme liian riippuvaisia öljyntuonnista. Yhteistuotanto tarjoaa hyvin helpon mahdollisuuden siirtyä hyvin lyhyellä aikavälillä pois öljyn käytöstä asuintalojen lämmityksessä. Yhteistuotannon avulla on paljon helpompaa päästä öljyriippuvuudesta kuin sähkömarkkinoiden avulla.
Sisämarkkinat ovat sokeita, ellemme aseta niille päämääriä ja ellemme "asenna suojakaiteita". Meidän on tehtävä yhteistuotannolle sama kuin uusiutuville energianlähteille. Tältä osin pidän komission esitystä hieman laimeana, ja iloitsen siitä, että uskoakseni parlamentin enemmistö haluaa huomenna, että 18 prosentin tavoite toistetaan ja että yhteistuotannon mahdollista merkitystä korostetaan siirryttäessä vetyaikaan. Kun puheenjohtaja Prodi kokoaa ensin korkean tason asiantuntijaryhmän, emme voi sen jälkeen olla lisäämättä lainsäädäntöön ensimmäistä sääntelykehystä, jonka avulla meillä olisi todellinen mahdollisuus luoda polttoainekennojen markkinat, jolloin kysyntä Euroopassa kasvaisi. Olen iloinen, että jäsen Rübig ja muut ymmärtävät asian selvästi.
Seuraavaksi käsittelen määritelmiä. Määritelmiä voitaneen pitää luonteeltaan teknisinä, mutta tekniikan takaa pilkistää poliittisia näkökohtia. Liitteessä II määritellään, mikä osuus yhteistuotantovoimaloissa tuotetusta sähköstä on saatu todella yhteistuotannosta. Määritelmä ei riipu ilmastovyöhykkeistä. On oltava vain yksi määritelmä, jota on voitava soveltaa kaikkialla Euroopassa. Muutoin annamme mahdollisuuden kilpailun vääristymiseen Euroopan unionin sisämarkkinoilla. Tilannetta eivät suinkaan paranna tarkistukset, jotka jäsen Vidal-Quadras Roca aikoo tuoda huomenna äänestykseen, joten ne olisi hylättävä.
Liitteessä III määritellään yhteistuotantovoimaloiden hyötysuhde. Tässä on suuria eroja esimerkiksi Kreikan ja Alankomaiden välillä, koska monet kreikkalaiset lämmittävät edelleen kotejaan tehottomasti hiilellä, kun taas Alankomaissa käytetään erittäin tehokasta kaasulämmitystä. Ilmastosta johtuvat erot voidaan tasoittaa vain ajan kuluessa ja täysimääräisesti toimivien sisämarkkinoiden avulla, joten meidän olisi annettava itsellemme aikaa. Joka tapauksessa liitteen III on perustuttava liitteeseen II. Direktiivissä on otettava huomioon ainoastaan kiistattomasti yhteistuotannosta saatu sähkö. Muussa tapauksessa tuloksena on oikeudellinen epävarmuus ja rajattomat mahdollisuudet tukien myöntämiseen. Osa tuesta on tehotonta ja osa taas lähentelee jonkinmoista petosta. Jos emme onnistu laatimaan yksiselitteisiä määritelmiä, autamme niitä, jotka suhtautuvat itse asiassa vähemmän suopeasti yhteistuotantoon Euroopassa. Uskoakseni haluamme kaikki, että direktiivillä saadaan ihmiset suhtautumaan yhteistuotantoon vakavasti tulevaisuudessa ja investoimaan kyseiseen teknologiaan erityisesti Itä-Euroopassa.

Vidal-Quadras Roca (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, direktiivin ja sitä koskevan parlamentin mietinnön laatiminen on ollut hyvin työlästä. En kuitenkaan sanoisi, että asiasta on riidelty, vaan näkökannat ja väitteet on koottu yhteen, ja niitä on pikemminkin lähennetty asteittain ja kärsivällisesti kohti kurinalaista lopputulosta, joka palvelee Euroopan yleistä etua.
Arvoisa puhemies, pitkissä keskusteluissa saavutettiin kolme keskeistä seikkaa: Primaarienergian säästöstä tehtiin ensinnäkin olennainen määrittävä parametri, jolla on keskeinen sija direktiivissä. Toiseksi energiansäästön osuus päätettiin laskea suhteessa tuotettuun sähköön eikä suhteessa lämmön ja sähkön yhteenlaskettuun tuotantoon, jolloin tulee selvemmin esiin, missä energiansäästö saadaan aikaan. Kolmanneksi erittelimme selkeästi kaksi tilannetta: laitokset, jotka ovat pysyvästi toiminnassa ja tuottavat sähköä ja lämpöä samanaikaisesti, sekä laitokset, jotka toimintatapojensa ja tarkoituksensa vuoksi tuottavat sähköä ja lämpöä samanaikaisesti vain osan vuotta ja toimivat muuna aikana ainoastaan lauhdutusvoimaloina.
Arvoisa puhemies, nämä kolme kohtaa olivat olennaisia direktiivin tarkoituksen saavuttamiseksi. Direktiivin tarkoituksena on tarjota hyvä yhteistuotantoa koskeva määritelmä, jonka avulla voimme määrittää tehokkaan järjestelmän tällaisen energiantuotannon edistämiseksi, ja päästä näin yhteisiin tavoitteisiimme: säästää primaarienergiaa, vähentää hiilidioksidipäästöjä ja lisätä unionin riippumattomuutta ulkoisista energianlähteistä.
Valitettavasti keskustelu, johon olemme kaikki osallistuneet hyvin innokkaasti, vannoutuneesti ja hyväntahtoisesti, ei riitä koko parlamentille, esimerkiksi jäsen Turmesille. Emme voi kuitenkaan olettaa kaikkien ymmärtävän kaikkea suoralta kädeltä. Olen varma, että jäsen Turmes, joka on hyvin perillä tämän alan asioista, miettii asiaa edelleen ja että hän ymmärtää pian selvästi asiat, jotka ovat vielä tänään epäselviä. Kuultuani hänen puheensa huomasin, etten ole onnistunut selittämään asioita, joten jatkan mielelläni samojen asioiden selittämistä hänelle ja hänen kumppaneilleen, kuten olen tähänkin asti tehnyt, koska hänen kanssaan on aina miellyttävä keskustella niin poliittiselta kuin inhimilliseltäkin kannalta.
Hyvä jäsen Glante, sallikaa minun esittää yksi huomautus juuri teille. Haluaisin kiittää teitä lämpimästi koko yhteistyömme ajan jatkuneesta vastaanottavuudesta ja yhteistyökyvystä. Kun veistos on viimeistelty ja se on lähes täydellinen, sille on aina annettava tietty viimeinen silaus, jotta siitä tulisi ehdottoman täydellinen. Kiinnittäisin huomionne tarkistuksiin 75 ja 81, jotka vastaavat sovintoa, jonka saimme aikaan valiokunnan kokouksen jälkeen, ja joita meidän ryhmämme pitää olennaisina: tarkistuksella 75 poistetaan 80 prosentin raja-arvo, joka ei ole enää järkevä, ja tarkistuksessa 81 erotetaan eri laitostyypit selkeästi toisistaan.
Arvoisa komission jäsen, kenraali de Gaulle on sanonut, että politiikka on toimintaa, joka palvelee vahvaa, yksinkertaista ja selkeää ajatusta. Arvoisa komission jäsen, jos asia on näin, teillä on mielessänne Euroopan energiapolitiikka. Niin kauan kuin kehittelette ajatusta, parlamentti tukee teitä, koska energiapolitiikka täyttää tavoitteet, jotka kaikki haluamme saavuttaa: nostaa kilpailukykyä, takaa hyvinvoinnin kaikille Euroopan kansalaisille ja tehostaa talouden kasvua.

Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan ensiksi kiittää herra Glantea hyvästä mietinnön valmistelusta. Ehdotus direktiiviksi sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä on tärkeä osa EU:n energiatehokkuutta ja energiasäästöjä koskevaa strategiaa. Yhteistuotannolla edistetään myös kasvihuonepäästöjen vähentämistä, kuten täällä on todettu.
Lyhyellä tähtäimellä tulee kehittää nykyisiä yhteistuotantolaitoksia ja edistää mahdollisuuksien mukaan uusien korkean hyötysuhteen laitosten perustamista. Pitemmällä tähtäimellä tulee luoda puitteet, joilla varmistetaan korkean hyötysuhteen yhteistuotannon keskeinen asema energiatehokkuuden ja -säästöjen lisäämisessä.
Mikrotuotantoa, uusiutuvia energialähteitä ja kaukojäähdytystä koskevat tarkistukset ovat teknologisen kehityksen kannalta tärkeitä. Lämmön varastointi on mahdollista kaikissa kokoluokissa sekä vuorokauden että vuoden aikana, päinvastoin kuin komission esityksessä ja eräissä valiokuntien lausunnoissa todetaan. Tuki ei saisi rajoittua vain hyötylämmön tarpeeseen perustuvaan yhteistuotantotekniikkaan. Yhteistuotantolaitosten osalta on sallittava joustava käyttö, jonka vuodenaika, vuorokausi ja satunnaisvaihtelut sanelevat. Yhteistuotantolaitoksen hukkalämmön osalta on mahdollisuus nykyistä laajempaan käyttöön. Sitä voidaan käyttää myös muun muassa jäähdytykseen, veden puhdistukseen ja ilmastointiin.
Tämä mietintö on hyvin tekninen, ja suomenkielisessä versiossa esiintyy virheellisesti usein sana "suuritehoinen". Oikea käännös on "korkean hyötysuhteen". Sanalla suuritehoinen annettaisiin ymmärtää, että direktiivi koskisi vain suuria laitoksia. Olennaista on, että halutaan tukea korkean hyötysuhteen tekniikkaa koosta riippumatta.

Van Velzen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, uskon meidän tulleen äärimmäisen ratkaisevaan vaiheeseen. Käsiteltävänä oleva yhteistuotantoa koskeva mietintö on erittäin tärkeä Euroopan kestävän energiapolitiikan kannalta. Haluaisin ensiksi yhtyä kollegojeni kiitoksiin, jotka on osoitettu esittelijä Glantelle tämän erittäin ystävällisestä, miellyttävästä ja hyvin rakentavasta yhteistyöstä. Haluaisin kehottaa häntä jatkamaan yhteistyötä loppuun saakka varmistaakseen, että huomenna päästään hyvään tulokseen.
On aivan oikein tuotu esiin, että painopiste on nyt asetettu merkittävästi energian säästämisen puolelle. On tietenkin tärkeää varmistaa, että Euroopassa päästään tilanteeseen, jossa hiilidioksidipäästöille asetettujen tavoitteiden saavuttaminen on mahdollista. Yhteistuotannolla on tärkeä osansa siinä. Tietenkin on myös erityisen tärkeää, että pyrimme saamaan laadukkaita laitoksia Eurooppaan ja ettemme laiskistu yhteistuotannon suhteen, vaan tähtäämme sen sijaan mahdollisimman korkealle, jotta saavutamme mahdollisimman suuret säästöt. Mielestäni komission, parlamentin ja neuvoston olisi välitettävä myös tällainen viesti.
Minä itse asiassa pidin kovasti jäsen Vidal-Quadras Rocan hahmottelemasta kuvasta. Se on lähes täydellinen, mutta jotain on silti tehtävä: meidän on lisättävä pieniä tarkennuksia liitteisiin II ja III. Muu kuin yhteistuotantoon liittyvä polttoaineen kulutus siirretään nyt siis liitteeseen III, jolloin meidän on järjesteltävä hieman liitettä II ja yksinkertaistettava sitä jonkin verran liitteen III suuntaisesti. Hyvä jäsen Glante, tämän vuoksi jätimme molemmat tarkistukset 175 ja 176.
Mietinnöstä on tullut hyvin tekninen, mutta loppujen lopuksi siinä pyöritään yhden asian ympärillä: tarvitsemme yhteistä ja täsmällistä laskentamenetelmää sekä Euroopan unionissa sovellettujen tukijärjestelmien yhdenmukaistamista. Tarkistus 42 on olennainen. On tärkeää, että yhteistuotantoon perustuvan primaarienergian säästön määrittämiseen tarkoitettu yhdenmukaistettu viitearvo esitetään mahdollisimman nopeasti eli kahden vuoden kuluessa. On myös olennaisen tärkeää, että laskentamenetelmä on täsmällinen ja yhdenmukainen kaikkialla unionissa.
Mietintöön sisältyy nyt koko paketti, ja siksi olen sitä mieltä, että se ansaitsee tukemme. Toivon näin ollen, että esittelijä Glante pystyy huomenna varmistamaan ehdotukselleen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän tuen. Jäsen Vidal-Quadras Roca totesi jo, miten tärkeitä tarkistukset 75, 76 ja 81 ovat meille. Kaikki riippuu hänestä: jos hän tukee meidän tarkistuksiamme, PPE-DE-ryhmä voi seurata häntä. Toivon, että näin käy.

Haug (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tänään käytävässä keskustelussa esittelijä Glanten erittäin teknisestä mietinnöstä ilmoitan siitä mielipiteeni ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa olevan ryhmäni varjoesittelijänä. Myös meidän kantaamme leimaavat ympäristönäkökohdat. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta hyväksyi kannan yksimielisesti sen jälkeen, kun äänestystä oli siirretty kahdesti melko työläiden keskustelujen takia. Turvallisen, taloudellisen ja ympäristöä säästävän energiahuollon merkitystä ei voi kiistää.
Laadukas energiantuotanto voitaisiin taata myös rakentamalla yhteistuotantojärjestelmiin perustuvia voimaloita, joiden etuna on erillistuotantoon verrattuna, että yhteistuotannossa polttoaineet hyödynnetään kaikkein tehokkaimmin, olipa kyse fossiilisista polttoaineista tai uusiutuvista energianlähteistä. Lisäksi yhteistuotannossa voidaan välttää hiilidioksidipäästöt, mikä tarkoittaa, että yhteistuotantovoimaloiden käytön lisääminen on olennainen osa toimenpidepakettia, joka on välttämätön ilmastonmuutosta koskevan Kioton pöytäkirjan noudattamiseksi.
Tällä hetkellä Euroopan unionissa ei kuitenkaan täysimääräisesti käytetä yhteistuotantoa energian säästämiseen. Yhteistuotannon käytön huomattava lisääminen on välttämätöntä, jos halutaan hallita ilmastonmuutosta ja säästää voimavaroja. Energiahuollon takaamisen lisäksi komission antaman direktiiviluonnoksen perustavoitteena on luoda sääntelykehys, jolla voidaan edistää yhteistuotantovoimaloiden rakentamista ja kunnollista toimintaa. Mielestämme komission antama luonnos on periaatteessa oikeilla jäljillä, mutta sitä on paranneltava monesta kohtaa. Tälle kannalle ovat päätyneet myös asiasta vastaavan valiokunnan jäsenet, kuten esittelijä totesi.
Mitä tahansa tapahtuukin, haluamme nähdä kunnianhimoisesti asetetun tavoitteen, jonka mukaan yhteistuotannosta saatavan sähkön osuus Euroopan unionin koko tuotannosta olisi kaksinkertaistettava ja nostettava vuoden 1994 tasolta eli 9 prosentista 18 prosenttiin vuoteen 2012 mennessä. Tarvitsemme avoimia sääntöjä määrittämään, millaisia laitoksia voidaan tukea yhteistuotantovoimalana, ja näitä sääntöjä on voitava soveltaa kaikkialla Euroopan unionissa. Komission ehdottama kaksivaiheinen menettely ja energian luokittelu maatalous-, teollisuus- ja lämmitystarkoituksiin ei takaa avoimuutta. Sen sijaan se vaatisi ylenmääräisiä hallintomenettelyjä. Tämän takia haluamme asettaa standardiksi sähkön indeksiluvun ja 80 prosentin hyötysuhteen. Näin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on joka tapauksessa päättänyt. Lisäksi kapasiteetiltaan yli 50 megawatin yhteistuotantovoimaloiden pitäisi myös kuulua unionin kaavaileman suurimman mahdollisen tuen piiriin. Ei ole epäilystäkään, etteikö komission ehdottama raja olisi liian alhainen. Pienetkin yhteistuotantovoimalat voivat tuottaa 100 megawattia tai jopa enemmän. Pienet ja keskisuuret voimalat takaavat hajautetun tuotannon, joka on taatusti tehokasta ympäristön suojelun kannalta. Meidän on lisättävä maapallon lämpenemisen vastaisia toimia, ja viisaasti laadittu yhteistuotantovoimaloita koskeva direktiivi voi varmasti auttaa asiassa.

Chichester (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä esittelijää ja kollegojani yhteistyöstä, jonka ansiosta saatiin aikaan kompromissi sekä määritelmät, jotka kattavat erittäin monimutkaisia teknisiä kysymyksiä. Haluan erityisesti puolustaa energiansäästön tavoittelun merkitystä hyötysuhteen sijaan: haluamme käyttää vähemmän polttoainetta. Olen tyytyväinen myös tuen sitomisesta siitä saataviin ympäristöhyötyihin.
Haluaisin tuoda esiin muutamia seikkoja, joista eräs entisessä vaalipiirissäni ja nyt edustamallani lounaisella alueella sijaitseva yritys on ilmaissut huolensa. Yritys kertoi minulle toimineensa yhteistuotantovoimalana 20 vuoden ajan, minkä ansiosta vuosittain on säästynyt arviolta 700 000 tonnia hiiltä, mikä on merkittävä säästö. Yritys on huolissaan tukikelpoisuudelle asetetusta 50 megawatin raja-arvosta. Yritys haluaa, että raja-arvo poistetaan, sillä raja-arvo voi mahdollisesti tai tosiasiallisesti vääristää investointipäätöksiä. Yritys haluaisi tukikelpoisuuden määrittelyn perustuvan primaarienergian säästöön. Lisäksi yritys haluaa - mitä ei muuten olekaan vielä mainittu - että direktiivissä tunnustetaan hukkalämmön ja jätepolttoaineen käytön edut ja palkitaan niiden käytöstä. Niitä voidaan saada monista lähteistä.
Haluan esittää kaksi omaa huolenaihettani. Ensinnäkin meidän on varottava hukkaamasta direktiivin tavoitteita teknisten yksityiskohtien sekamelskan alle. Kollegat ovat maininneet monimutkaisista kysymyksistä, joita olemme käsitelleet valiokunnassa, ja joskus on ollut hieman hämärän peitossa, millainen lopputulos mahtaa olla. On muistettava, että tavoittelemme primaarienergian säästöä.
Olen huolissani siitä, että saatamme olla laatimassa liikaa hallinnollisia vaatimuksia: liian moni henkilö joutuu osallistumaan lupamenettelyyn ja tukikelpoisuuden toteamiseen. On aina vaara, että aloite pilataan liialla byrokratialla.
Haluan kuitenkin yleisesti ottaen suositella ja puoltaa ehdotusta. Odotamme pääsevämme hyvään tulokseen huomisessa äänestyksessä yhteistyöllä, jota on tehty tähänkin asti.

De Palacio
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia esittelijöitä puheenvuoroista ja ilmoittaa olevani samaa mieltä kaikkien heidän kanssaan. Viime vuosien aikana meidän tehtävämme on ollut tehdä ehdotuksia, joilla lisätään energiatehokkuutta, saadaan suurempia energiansäästöjä ja tehostetaan energiankäyttöä. Kaikki pohjautuu kestävään kehitykseen, mikä ei tarkoita pelkästään kilpailukyvyn ja palvelujen laadun takaamista vaan myös ympäristön kunnioittamista.
Uskoakseni kaikki parlamentin jäsenet ovat yhtä mieltä siitä, mitä yhteistuotannon nimissä ei ainakaan saa tapahtua: emme saa luoda järjestelmää, jossa kulutetaan enemmän energiaa, kuin kuluisi tuotettaessa sähköä ja lämpöä täysin erikseen, ja joka lisäksi hyötyisi tuista, jotka jäävät viime kädessä käyttäjien, veronmaksajien tai verkon asiakkaiden maksettaviksi - mahdollisuuksia on monia - mikä puolestaan johtaisi tehottomaan energian käyttöön, lisäisi kulutusta, vääristäisi kilpailua ja tekisi järjestelmästä kilpailukyvyttömän. Uskoakseni tällainen ratkaisu ei hyödytä ketään.
Aikomuksena on tukea todellista yhteistuotantoa ja estää metkut, joissa yhteistuotantoa tekosyynä käyttäen harjoitetaan todellisuudessa muuta tuotantoa.
Haluan vielä kerran kiittää esittelijää. Monet teistä ovat maininneet monimutkaiset ja vaikeat keskustelut. Ymmärrän kyllä, että monet näkökohdat ovat teknisesti erittäin monimutkaisia, ja siksi haluaisin vielä kerran kiittää teitä paneutumisesta asiaan sekä laadukkaasta työstä huolimatta siitä, ettei komissio voi hyväksyä kaikkia ehdotuksia.
Jäljellä olevista 85 tarkistuksesta suurin osa voidaan hyväksyä joko kokonaan, osittain tai pienin muutoksiin. Hylkäämme kuitenkin kokonaan 28 tarkistusta. Arvoisa puhemies, toimitan parlamentin jäsenille täydellisen selvityksen, jottei epäselvyyksiä jää

Puhemies.
 Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Nicholsonin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0129/2003) lentoliikenteen harjoittajia ja ilma-alusten käyttäjiä koskevista vakuutusvaatimuksista.

Nicholson (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää sekä komissiota että valiokuntani jäseniä yhteistyöstä tämän mietinnön valmistelussa. Valiokunnan hyvän yhteistyön ansiosta saimme aikaan joukon kompromissitarkistuksia, jotka vahvistavat mietintöä koko alan ja kaikkien sen parissa toimivien yhteiseksi eduksi. Meidän kaikkien on syytä tiedostaa, että tämä mietintö on suurelta osin seurausta lentokoneiden törmäämisestä WTC:n kaksoistorneihin New Yorkissa syyskuussa 2001. Se merkitsee pyrkimystä edes jossain määrin palauttaa luottamus Euroopan unionin vakuutusmarkkinoihin. Toivottavasti luottamus vielä palaa.
Minun on todettava heti alkuun, että kyseessä ei välttämättä ole merkittävä ongelma suurille lentoyhtiöille, kuten Lufthansalle, Air Francelle, British Airwaysille ja muille suurille. Niille tässä ei ole ongelmaa. Vaikutukset koskevat eniten pieniä, alueellisia lentoyhtiöitä - eikä itse asiassa vain pieniä alueellisia lentoyhtiöitä, vaan myös esimerkiksi lentokouluja ja omien pienkoneiden lentäjiä. Nimenomaan heillä saattaa olla suurimpia ongelmia. Heille tämä saattaa merkitä lisäkustannuksia. Sitä me haluaisimme pyrkiä välttämään.
Kuten sanoin, pyrin saamaan kaikki valiokunnan jäsenet valiokunnassa esitettyjen kompromissitarkistusten taakse. Mielestäni olen onnistunut tässä.
Olemme esittäneet kolmen uuden vaatimusluokan käyttöönottoa. Ne antaisivat pienkoneille enemmän joustavuutta ja vakautta. Meidän on myös tiedostettava Yhdysvaltojen ilmailualalle myöntämä huomattava taloudellinen tuki. Yhdysvaltojen hallitus on tukenut alaa erittäin voimakkaasti etenkin syyskuun 11. päivän jälkeen ja aikoo tehdä niin jatkossakin. Emme saa antaa Euroopan unionin ilmailualan yritysten joutua enää yhtään epäedullisempaan asemaan.
Noudattamalla tiukasti Montrealin yleissopimusta ja ECAC:n määrittelemiä lukuja toivomme pystyneemme laatimaan ja jättämään käsiteltäväksi mietinnön, jossa kaikki näkökohdat on otettu mahdollisimman hyvin huomioon ja joka toivottavasti saa jatkossakin kannatusta.
Joitakin ongelmia on kuitenkin edelleen ratkaisematta. Keskustelimme niistä valiokunnassa. Jäsen Foster esitti muutaman tarkistuksen. Hän oli huolissaan Euroopan unionin ilmatilan ylilennoista, ja aiheen käsittelyä onkin todella syytä jatkaa. Meidän on ymmärrettävä mitä se merkitsee ja kuinka sitä voidaan valvoa. Toinen kysymys, johon meidän on todella paneuduttava ensimmäisen ja toisen käsittelyn välillä - ja pyydän komissiotakin kiinnittämään siihen huomiota - on vaikutusten arvioinnit, jotka myös nousivat esiin valiokunnassa. Meidän on palattava siihen myöhemmin. Meidän on tiedettävä millaisia kustannuksia ja vaikutuksia, vahinkoja ja hyötyjä esityksistämme aiheutuu harrastuksekseen tai työkseen lentäville tai niille, joihin säännökset muusta syystä vaikuttavat. Meidän on varattava aikaa huolelliseen arviointiin. Ei ole Euroopan unionin etujen mukaista saattaa voimaan lainsäädäntöä, joka saattaa kansalaiset epäedulliseen asemaan ja saa Euroopan unionin näyttämään ilonpilaajalta. Se ei todellakaan ole tarkoitukseni.
Puolustan jatkossakin alan heikoimpia toimijoita - pienyhtiöitä ja niitä, joille lentäminen on vauhdikas harrastus. Valiokunnassa tutustuin moniin alan eturyhmiin. Tapasin myös vakuuttajien edustajia. On hämmästyttävää, että meillä on Euroopan unionissa vain kaksi tai kolme yhtiötä tai henkilöä, jotka tarjoavat vakuutuksia ilma-aluksille. Alalla on hyvin vähän kilpailua. Meillä on täysi syy kannustaa kilpailua, mutta ajoituksen ja perusasioiden on oltava kunnossa. Meidän on varmistettava, että meillä on ehdotus, joka kannustaa uusia yrittäjiä alalle ja tuo lisää kilpailua. Sellaisia olosuhteita on syytä pyrkiä edistämään ja valmistelemaan. Toivottavasti pääsemme pian palaamaan vakaammille markkinoille.

De Palacio
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan todeta hyvin lyhyesti, että voimassa olevissa yhteisön säännöksissä edellytetään vain, että lentoyhtiöillä on oltava vakuutukset, mutta niissä ei aseteta mitään perusteita, ehtoja tai vakuutussummia, joiden täyttymistä unionin jäsenvaltioiden lupaviranomaisten olisi valvottava. Siksi tilannetta oli tarpeen selkiyttää erityisesti vuoden 2001 syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen.
Kuten esittelijä jo varsin perustellusti totesikin, kysymys on luottamuksen palauttamisesta ja mahdollisuuksien luomisesta riittävään vakuutusturvaan myös pienille yhtiöille. Komission tavoitteena onkin varmistaa, että kaikki eurooppalaisiin kohteisiin lentävät ilma-alukset ovat aina vakuutettuina erilaisten riskien, myös sodan ja terrorismin varalta.
Haluan kiittää esittelijä Nicholsonia rakentavasta työstä, jossa hän on onnistunut löytämään entistä paremman tasapainon eri näkemysten välille, erityisesti kolmansien maiden ilma-alusten vakuuttamisen osalta.
Komissio pitää erittäin tärkeänä, että tämä ehdotus hyväksytään pian, ja tarkkailee jatkossakin lentovakuutusmarkkinoita varmistaakseen, että ilma-alusten vakuutusturva on nykyisessä tilanteessa riittävä.
Vaikutusten arvioinnin osalta haluan kuitenkin todeta arvoisalle jäsenelle tilanteen olevan sellainen, että ennen tämän ehdotuksen valmistelua komissio keräsi erilaisia tietoja unionin jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa sovellettavista vakuutusehdoista, muun muassa Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) välityksellä, sekä tietoja erilaisista lyhytaikaisiin vuokrasopimuksiin liittyvistä vakuutuskysymyksistä. Komissio on seurannut tarkasti vakuutusmarkkinoiden kehittymistä sekä Euroopassa että kansainvälisesti. Toiminta on tapahtunut ensisijaisesti Euroopan tasolla, jossa on pyritty tekemään loppu erityisehdoista, jotka ovat antaneet mahdollisuuden tietyn tyyppisten riskien kattamiseen julkisista varoista, mutta myös kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä (ICAO), jonka puitteissa meidän mielestämme tämäntyyppisiä kysymyksiä pitäisi ensisijaisesti käsitellä.
Ehdotus, josta arvoisat parlamentin jäsenet tänään keskustelevat, juontaa juurensa erilaisiin keskusteluihin, joita käytiin työryhmässä, joka oli perustettu nimenomaan keskustelemaan vakuutuksiin liittyvistä ongelmista syyskuun traagisten tapahtumien jälkeen. Työryhmässä oli mukana vakuutusalan ja ilmailualan edustajia.
Lopuksi haluan sanoa, että nyt jo jonkin aikaa voimassa olleiden, syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen käyttöönotettujen erityisehtojen tultua voimaan (kunnes katsomme, että markkinat ovat toipuneet kylliksi pystyäkseen jälleen kattamaan kaikki riskit kohtuulliseen hintaan) komissio on seurannut unionin jäsenvaltioissa toteutettuja tukitoimia ja tariffeja, mistä olemme saaneet suoraa ensikäden tietoa lentovakuutusten todellisesta tilanteesta unionin eri maissa.
Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä Nicholson, tämän vuoksi me katsoimme, että laajemmat vaikutusten arvioinnit eivät ole tarpeen, koska meillä oli käytössämme enemmän kuin riittävästi tietoa tämän ehdotuksen valmistelua varten.

Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensinnäkin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta kiittää mietinnön esittelijää siitä, että hän on hyväksynyt suurimman osan valiokuntamme esittämistä tarkistuksista.
Haluan myös kiittää kaikkia aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäseniä siitä, että he ovat hyväksyneet joukon näkökohtia, joita oikeudellisten asioiden valiokunta piti tärkeinä, koska se katsoi niiden parantavan parlamentin mietintöä.
Arvoisa komission varapuheenjohtaja, toiseksi haluan kiittää teitä, kuten niin monessa muussakin yhteydessä ja monen hyvin erilaisia aiheita käsitelleen mietinnön valmistelussa, sillä jälleen kerran olette käsitellyt monimutkaista ja kiistanalaista aihetta, joka saattaa aiheuttaa närkästystä tietyillä aloilla ja tietyissä ryhmissä, joihin se vaikuttaa. Olette tehnyt rohkean ehdotuksen, jota, kuten huomaatte, olemme hieman karsineet, ja toisissa kohdissa taas olemme ehdottaneet pieniä täsmennyksiä ja ehdotuksen hienoista tiukentamista.
Meidän on annettava tunnustusta työllenne ja päättäväisyydellenne ratkaista nämä kysymykset eurooppalaisten vakuutusturvan parantamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi lentoliikennettä kohtaan. Vastaavanlainen luottamus, turvallisuus ja vastuullisuus kuin lentoliikennettä koskevissa säännöissä olisi sitä paitsi laajennettava myös muille liikenteen aloille, joita varten olette myös tehnyt ehdotuksia ja joilla emme ole vielä päässeet vastaavalle tasolle sisämarkkinoiden toteuttamisessa ja kaupan vapauttamisessa.
Meillä on käsiteltävänämme komission, esittelijän ja liikennevaliokunnan rohkea ehdotus, joka merkitsee vakuutusalalle valtavaa harppausta eteenpäin. Kuten te sekä esittelijä olette aivan oikein todenneet, yritämme parantaa kansalaisten ja käyttäjien luottamusta ja tehdä lentoliikenteestämme kilpailukykyisen sekä samalla luoda joukon sääntöjä, jotka viitoittavat tietä lentoyhtiöille ja antavat suuntaa myös muille maille.
Meidän ei pidä hermostua mistään näistä ehdotuksista. Uskon, että olemme valinneet oikean lähestymistavan, ja meidän on pidettävä kiinni siitä. Meidän tehtävänämme on parantaa mietinnön tekstiä, esittää tämänkaltaisia uusia ideoita, ja voitte aina olla varma tuestamme.
Toivon, että parlamentti hyväksyy äänestyksessään aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdotuksen, jonka uskon komissionkin voivan hyväksyä, ja olen varma, että neuvosto pystyy myös seuraamaan samoilla linjoilla, emmekä siis joudu lopuksi toteamaan, niin kuin on käynyt muutamia kertoja aikaisemmin, että osa asioista on jäänyt käsittelemättä, mikä on kaduttanut meitä ja olemme joutuneet ratkaisemaan ne hätäisesti.

Hatzidakis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Nicholsonia hänen työstään esittelijänä.
Mielestäni mietintö on sellainen, että suurin osa parlamentin jäsenistä voi sen hyväksyä. Tästä meidän on syytä kiittää myös mietinnön valmistelijana toiminutta jäsen Ripollia. On selvää, että käsiteltävänämme oleva direktiivi on tarpeen, etenkin Yhdysvaltoihin 11. syyskuuta 2001 tehdyn terroristi-iskun jälkeisten tapahtumien ja sen vakuutusmarkkinoilla aiheuttamien mullistusten jälkeen. Mielestäni on myös selvää, että kaikissa vakuutusluokissa tarvitaan täyttä ja kattavaa vakuutusturvaa, jotta Euroopan unionin kansalaiset voivat tuntea, että unioni on elin, joka välittää heistä jokaisesta, eikä ryhdy kapea-alaisesti ja lyhytnäköisesti ajamaan tiettyjä liiketaloudellisia etuja, vaan on kiinnostunut siitä, että jokaisen on saatava asianmukainen vakuutuskorvaus jouduttuaan lentokoneonnettomuuteen. Mielestäni tämä nimenomainen direktiiviehdotus on asiassa aimo harppaus eteenpäin.
Tiedätte varmaan valiokuntamme hyväksyneen useita tarkistuksia, joilla yhdenmukaistetaan vakuutusehtoja ECAC:n esittämien järjestelyjen kanssa. Mielestäni meidän on säilytettävä tämä taso, jotta säilytämme yhtenäisyyden Euroopan unionin ja muiden Euroopan maiden välillä, jotka eivät vielä ole unionin jäseniä, ja jotta Euroopassa olisi voimassa perusteiltaan yhtenäiset säännökset. Meidän ei kuitenkaan pidä mennä tätä pidemmälle, sillä kansalaisten on voitava tuntea olonsa turvalliseksi.
Kuten esittelijä Nicholson totesi, asiaan liittyy erilaisia huolenaiheita, ja uskoakseni jotkut jäsenet jopa vaativat lentoyhtiöihin kohdistuvien vaikutusten arviointia. Komission jäsen puhui myös aiheesta, ja toivon, että hänen kantansa tuli selväksi. Arvoisa komission jäsen, toivon, että tietonne pitävät paikkansa, jolloin jäsen Fosterin pelkäämiä vaikutuksia lentoyhtiöihin ei syntyisi. Lopuksi haluan selventää ryhmäni puolesta, että PPE-DE-ryhmä tukee valiokunnassa hyväksyttyjä tarkistuksia. Emme kuitenkaan hyväksy muita tarkistuksia, koska meidän mielestämme aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan hyväksymä teksti on erityisen tasapainoinen.

Simpson (PSE).
 Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijä Nicholsonia mietinnöstä.
Jäsenet ovat puheenvuoroissaan tuoneet esiin syitä, joiden vuoksi tätä asetusta tarvitaan Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001 koettujen tapahtumien jälkeen, joten en jatka enää siitä aiheesta. Haluan vain sanoa, että meidän mielestämme asetus on tarpeellinen, koska se takaa oikeusvarmuuden ja koska siinä määritellään vakuutusten vähimmäisvaatimukset matkustajia, matkatavaroita, rahtia, postia ja kolmansia osapuolia koskevan korvausvastuun osalta.
Kokonaisuudessaan katsomme komission tehneen kohtuullisen hyvää työtä. Olemme kuitenkin myös sitä mieltä, että valiokuntamme on parantanut tekstiä tuomalla sen lähemmäs todellisuutta ja selkiyttämällä sitä joiltakin osin. Kannatan esittelijän vaatimusta siitä, että laaditaan säädöksen taloudellisten vaikutusten arviointi ennen toista käsittelyä.
Keskeisimmät seikat, jotka haluan tuoda esiin PSE-ryhmän puolesta, ovat seuraavat:
Komission asettamat vaatimusluokat kattavat liian laajan joukon ilma-aluksia ja olisivat olleet liian raskas tai jopa kestämätön taakka yleisilmailussa käytettäville pienkoneille. Mielestäni olemme valiokunnassa löytäneet hyvän kompromissin alentamalla ja muuttamalla luokitusta ja käyttämällä jokseenkin samoja vaatimusluokkia kuin päätöslauselmassa ECAC/25-1.
Ryhmäni on jättänyt kaksi tarkistusta täysistunnon käsiteltäväksi. Ensimmäisen tarkoituksena on varmistaa, että ilma-alukseen liittyvän korvausvastuun omaava henkilö on sama kuin vakuutusvelvollinen henkilö. Tarkistus on tarpeen, jotta vältetään kaksinkertaiset vakuutukset, aukot vakuutusturvassa ja vakuutukset ilman korvausvelvollisuutta.
Toinen tarkistus koskee asetuksessa esitettyjen vaatimusten noudattamatta jättämisen seuraamuksia erityisesti kolmansien maiden lentoliikenteen harjoittajille tai ilma-aluksen käyttäjille, joilta on evättävä pääsy yhteisöön johtaville tai yhteisössä oleville reiteille taikka oikeus lentää niiden alueen yli, jos ne eivät täytä asetuksen edellytyksiä. Meidän on muistettava, että yhteisön lentoliikenteen harjoittajat ja yhteisössä rekisteröityjen ilma-alusten haltijat menettävät lentolupansa, jos niillä ei ole vähimmäistasoista vakuutusturvaa. Siksi emme voi sallia tällaista eroa kolmansien maiden ja yhteisön lentoliikenteen harjoittajien tai ilma-alusten käyttäjien välillä.
Katsomme, että reiteille pääsyn epääminen on asianmukainen sanktio EU:n ulkopuolisille lentoliikenteen harjoittajille ja ilma-alusten käyttäjille ja että se on myös ainoa sanktio, jonka voimme määrätä.
Nämä kaksi tarkistusta ovat kohtuullisia, ja toivon parlamentin tukevan niitä.

Vermeer (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Nicholson, hyvät parlamentin jäsenet. Ensinnäkin haluan kiittää esittelijää hyvästä työstä, jonka tuloksena edessämme on nyt varsin tarkkaan punnittu mietintö. Sen vuoksi olinkin toivonut, että arvoisa komission jäsen saapuisi tänään Strasbourgiin lentokoneella, mutta luulen hänen kuitenkin tulleen autolla. Harmi. Johtuukohan se siitä, että hänen mielestään parlamentin esittämät vähimmäisvaatimukset ovat liian alhaiset.
Huomaan, että vähimmäisvaatimukset ovat alhaisemmat kuin hänen ehdotuksessaan. Tästä huolimatta uskon vahvasti esittelijämme aikaansaamaan kompromissiin ja annan sille täyden tukeni. Haluaisin kuitenkin lähettää yleisen viestin komissiolle kehityksestä, jota olen havainnut sen viimeaikaisissa ilmailualaa koskevissa säädöksissä. Ihmettelen, onko komissio kanssani samaa mieltä siitä, että eurooppalaisella ilmailu-alalla ei nyt mene oikein hyvin. Yleisesti ottaen kannatan komission aloitteita. Olen kuitenkin sitä mieltä, että komission toimien ajoitus ja edelleen kehittämistä kaipaava "open skies" -järjestelmä ovat merkinneet sitä, että ala on näinä hyvin vaikeina aikoina joutunut selviytymään useista muutoksista samanaikaisesti. Se on jo nyt joutunut venymään äärimmilleen. Toivon että ette ymmärrä minua väärin: kannatan toki markkinoiden avaamista kilpailulle ja viranomaisten väliintulon vähentämistä, mutta siihen tarvitaan selkeitä ja realistisia siirtymäkauden sääntöjä.
Meillä on erilaisia hallintojärjestelmiä - kansallisia, eurooppalaisia ja kansainvälisiä - jotka ovat kaikki sidoksissa toisiinsa. Luulenkin, että meidän täytyy pitää varamme, ettemme lähde liikkeelle liian vauhdikkaasti. Pyytäisin, että toisessa käsittelyssä esiteltäisiin taloudellisten vaikutusten arviointi, jotta tietäisimme, mistä kaikesta tässä todella on kysymys ja jotta voisimme olla varmoja, että yhteisö pääsee uudistustensa kanssa maaliin asti. Tuen täysin jäsen Nicholsonin esittämää kompromissia.
Olen todellakin sitä mieltä ja se on tärkein syy ryhtyä toimiin että kuppi kahvia kotona tai täällä Strasbourgissa on paljon suurempi nautinto kuin tien päällä jossain päin Luxemburgia, jos nimittäin sattuisi matkustamaan autolla. Tai oikeassa, vakuutetussa lentokoneessa. Se tässä on tärkeää. Haluamme käyttäjäystävällisen, turvallisen ilmailutuotteen, ja toivon, että voimme tehdä siitä yhdessä päätöksen huomenna.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme laatimassa vähimmäisvakuutusvaatimuksia, jotka Euroopan unionin ilmatilassa lentävien tai unioniin suuntautuvia tai sieltä lähteviä lentoja liikennöivien lentoyhtiöiden ja ilma-alusten käyttäjien on täytettävä, jotta taataan niiden korvausvastuu matkustajille, matkatavaroille, rahdille, postille tai kolmansille osapuolille mahdollisesti aiheutuvissa vahingoissa. Jotta tällainen hieno tavoite pystyttäisiin onnistuneesti saavuttamaan, emme saa jättää nyt hyväksyttävänä olevaan asetukseen mitään epätarkkoja määritelmiä tai epäselviä käsitteitä, koska ne saattavat aiheuttaa aukkoja tai puutteita vakuutusturvaan joko palveluja käyttävän kuluttajan tai vahinkoja kärsineen kolmannen osapuolen kannalta onnettomuuden sattuessa.
Tämän vuoksi ehdotamme useita tarkistuksia, joiden tarkoituksena on parantaa termien 'matkustaja', 'vakuutus' ja 'lento' määrittelyä säädöstekstissä sekä varmistaa säännösten kattavan tarvittaessa myös kolmansille osapuolille maksettavat korvaukset. Lisäksi ehdotamme, että ehdotukseen lisättäisiin myös muiden sattumusten, onnettomuuksien ja odottamattomien vaaratilanteiden aiheuttamat riskit sekä sodan, terrorismin, kidnappausten, sabotaasin, lentokonekaappausten sekä yhteiskunnallisten levottomuuksien ja työmarkkinahäiriöiden aiheuttamat riskit.
Lisäksi ehdotamme, että kolmannessa maassa eli Euroopan unionin ulkopuolella rekisteröityjen lentoliikenteen harjoittajien ja ilma-aluksen käyttäjien voitaisiin katsoa täyttävän nyt käsiteltävän asetuksen vaatimukset, mikäli he pystyvät esittämään vakuutustodistuksen, jonka on myöntänyt yhteisön lainsäädännön mukaan laillisesti toimiva vakuutusyritys säädösten asettamia vaatimuksia noudattaen.
Ehdotamme myös, että lyhytaikaisilla sopimuksilla, vuokra-ajasta riippumatta, joko miehistöineen tai ilman miehistöä vuokrattujen ilma-alusten osalta vähimmäisvakuutusvaatimusten noudattamisesta vastaisi aina lennon tosiasiallisesti suorittava lentoliikenteen harjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä. Lopuksi pyydämme komissiota tekemään aloitteen lentoasematerminaaleja koskevan vakuutuslainsäädännön yhdenmukaistamiseksi, jotta emme päätyisi tilanteeseen, jossa ainoastaan lennon aikana aiheutuneet vahingot korvattaisiin, mutta muut mahdolliset vahingot, joita käyttäjälle aiheutuu lentoliikenteen palveluketjun aikana, jäisivät korvaamatta.

Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, viime aikoina tapahtuneet vakavat onnettomuudet ja niiden jälkipuinti ovat osoittaneet, että lentoliikenteen harjoittajien kolmansia osapuolia koskevan korvausvastuun osalta lainsäädäntö on puutteellista. Tästä syystä en todellakaan halua kiistää tämän asetusehdotuksen tarpeellisuutta.
Tällaisia säädöksiä laadittaessa on todellakin tärkeää, että kaikkia lentoyhtiöitä, sekä EU:ssa että EU:n ulkopuolella toimivia lentoliikenteen harjoittajia, koskevat samat vaatimukset. Säädös menettäisi tehoaan merkittävästi, jos se soveltuisi vain EU:n lentoliikenteen harjoittajiin. Sitä paitsi se häiritsisi ilmailualan jo ennestään herkkiä suhteita.
Toinen seikka, jossa kansainvälisen ulottuvuuden huomioon ottaminen on erityisen tärkeää, on vakuutussummien suuruus. Alan toimijoiden väliset suhteet hämärtyisivät, jos säädöksiemme vaatimukset olisivat huomattavasti korkeammat kuin mistä on sovittu kansainvälisessä ilmailujärjestössä.
Vaikka tuenkin täysin tätä ehdotusta, haluan kuitenkin esittää yhden vetoomuksen neuvostolle ja komissiolle. Kun tiedetään, kuinka huonosti ilmailualalla tällä hetkellä menee, vetoaisin neuvostoon ja komissioon, että ne omaksuisivat rakentavan lähestymistavan suhteessaan ilmailualaan. Lukuisten kriisien seurauksena näyttää syntyneen eräänlainen jojo-ilmiö, jossa lentoyhtiöiden - ei vain eurooppalaisten, vaan muidenkin - kannattavuus on vakavasti uhattuna. Ottaen huomioon millainen vaikutus ilmailualalla on yhteisön kehitykseen, tukistrategia on vähintä mitä alalla voidaan odottaa.
Tästä syystä voin antaa tukeni mietinnölle ja ilmaista samalla kiitollisuuteni esittelijälle. Haluan kuitenkin samalla huomauttaa, että olosuhteet vaativat varovaisuutta mietinnön esitysten toteuttamisessa.

Lisi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten edelliset puhujat ovat jo todenneet, esittelijä Nicholson on todella tehnyt erinomaista työtä ja onnistunut vakuuttamaan suuren osan komissiosta - ellei koko komissiota - esittämiensä kompromissitarkistusehdotusten asianmukaisuudesta ja tarpeellisuudesta.
Arvoisa komission jäsen, olemme komission kanssa täysin samaa mieltä siitä, että toimenpide on asianmukainen ja tarpeellinen, ja edelliset puhujat ovatkin jo selittäneet miksi. Meidän on pystyttävä takaamaan kuluttajille ja lentoliikenteen käyttäjille entistä parempi vakuutusturva, ja kuten jo todettiin, ala on saatava asteittain sääntelyn piiriin ja eri osapuolten oikeudet saatava turvattua, jotta sille voidaan taata samat kehittymismahdollisuudet kuin muille aloille ja palauttaa kuluttajien luottamus.
Arvoisa komission jäsen, on kuitenkin totta, että - ja ikävä kyllä tämä ei näytä olevan mikään uusi tilanne - vaikka itse sovelsittekin lentoliikenteeseen hyvin perusteltua ja tehokasta lähestymistapaa, asiassa toimivaltainen komission yksikkö on kuitenkin omaksunut yksityiskohtien osalta aivan liian tiukan linjan - eikä suinkaan ensimmäistä kertaa.
Kuten hyvin tiedätte, toimin ylivarauksia käsittelevän mietinnön esittelijänä, ja olemme työssämme törmänneet samanlaiseen jäykkyyteen kuin nyt vakuutusten alalla. Mitäkö tarkoitan jäykkyydellä? Tarkoitan hiukan liikaa yksinkertaistettua lähestymistapaa, jossa ei oteta huomioon kahta jo mainittua keskeistä tekijää. Ensinnäkin sitä, että on olemassa erilaista lentoliikennettä: suuret lentoyhtiöt ovat yksi asia ja alueelliset lentoyhtiöt kokonaan toinen, ja sitten on vielä yksityisiä lentoliikenteen harjoittajia - joista nyt on puhe. Toinen unohdettu seikka on se, että alalla eletään nyt vaikeita aikoja ei niinkään taloudellisista syistä - syyskuun 11. päivän, Lähi-idän tilanteen, Irakin sodan ja nyt sarsin takia, joka kuten arvoisa komission jäsen hyvin tiedätte, on jo aiheuttanut kaksi kertaa niin paljon vahinkoa lentoliikenteelle kuin Irakin sota - vaan siksi, että näiden taloudellisten vaikeuksien edessä yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt saavat käytännössä täyttä, kaiken kattavaa tukea Yhdysvaltain hallitukselta, kun me taas jätämme suurimman osan lentoyhtiöistämme oman onnensa nojaan selviytymään parhaansa mukaan vaatimuksista, joita me niille asetamme, ja muutoksista, joita vaadimme niitä tekemään, olivatpa nämä vaatimukset itsessään kuinka oikeutettuja tahansa.
Yhteenvetona toteaisin siis, että hyvät toimet olivat tarpeen, mutta olen sitä mieltä, että ilman parlamentin neuvokasta panosta ei tälläkään kertaa olisi ollut mahdollista päästä niin hyvään lopputulokseen kuin mikä meillä on tänään mahdollisuus hyväksyä.

Booth (EDD).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että esittelijä on kuullut eri asianosaisia tämän asian valmistelussa, vaikka hän ei mainitsekaan keitä he mahtavat olla! Omassa vilkkaassa mielikuvituksessani olen aina yhdistänyt asianosaiset asianajajiin. Tällä kertaa asianosaisia taitavat olla minun äänestäjäni. Minut on lähetetty tänne parlamenttiin yrittääkseni parhaan kykyni mukaan pysäyttää EU-säännösten vyöry tai ainakin lieventääkseni niiden vaikutuksia.
Nyt käsiteltävänä olevan säädöksen osalta minun on todettava ehdotuksen olevan Montrealin ja Varsovan yleissopimusten mukainen. Yleissopimuksissa sopijapuolina ovat kuitenkin jäsenvaltiot, ei Euroopan unioni! Näin ollen vaikka siis kannattaisinkin ilman muuta lentovakuutusten järkeistämistä, en voi hyväksyä komission pyrkimyksiä ulottaa eurooppalaista ulottuvuutta sellaiseen, jonka kuuluisi olla kansallisvaltioiden asia. Sikäli kuin olen itsekin asianosainen, tyydyn tekemään sen ainoan mihin minulla täällä parlamentissa on mahdollisuus: otan asiaan osaa ja äänestän sitä vastaan.

Foster (PPE-DE).
 Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää kollegaani Nicholsonia kaikesta vaivannäöstä. Samalla totean, että tuen täysin hänen ja muutamien muiden jäsenten pyyntöä, että komissio suorittaisi perusteellisen taloudellisten vaikutusten arvioinnin ennen toista käsittelyä. Olen myös samaa mieltä jäsen Lisin ja muutamien muiden kommenteista, jotka koskivat alan tilannetta tällä hetkellä.
Sanomattakin on selvää, että kukaan meistä täällä tuskin olettaa lentoyhtiöiden harjoittavan toimintaansa ilman kattavia vakuutuksia, eikä mikään todista, että lentoyhtiöt olisivat koskaan tehneetkään niin. Ehdotusluonnoksessa ei kuitenkaan oteta millään lailla huomioon uusista vaatimuksista eurooppalaiselle ilmailualalle aiheutuvia taloudellisia vaikutuksia. Lentoyhtiöt ovat jo saaneet kantaakseen 300 prosentin korotukset vakuutusmaksuihinsa syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen. Erityisesti ehdotuksessa jätetään huomiotta alueellisille lentoyhtiöille, yleisilmailulle ja lentokouluille koituvat taloudelliset vaikutukset. Sitä paitsi esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on jo arvioinut alalle koituvan yksin Yhdistyneessä kuningaskunnassa 50 miljoonan punnan ylimääräiset kustannukset, mitä komissio ei näytä haluavan huomioida.
Toinen havaintoni koskee ehdotettua vakuutusturvan tasoa. Tuin täysin eri puolueiden yhteistä kompromissiehdotusta, joka sai valiokunnan äänestyksessä murskaavan enemmistön puolelleen ja joka oli enemmän ECAC:n suositusten mukainen.
Kolmanneksi emme ole vieläkään saaneet tyydyttävää vastausta lainsäädännön soveltamisesta ylilentoihin. Kattavia sopimuksia kauttakulusta on ollut voimassa maailmanlaajuisesti viimeiset 60 vuotta, ja siksi on ehdottoman tärkeää, että mahdollisesti vaadittavat lisätiedot käsitellään mahdollisimman joustavasti. Ehdotus, jonka mukaan nämä tiedot olisi ilmoitettava lentosuunnitelman yhteydessä, vaikuttaa minusta täysin toteuttamiskelvottomalta. Se ei myöskään vastaa tärkeään kysymykseen siitä, kuinka ennalta arvaamattomissa tai väistämättömissä tilanteissa Euroopan ilmatilaan poikkeavia ilma-aluksia tulisi kohdella.
Viimeinen huomioni koskee kolmansiin osapuoliin kohdistuvaa korvausvastuuta sotaan ja terrorismiin liittyvien vaarojen osalta. Komissio antaa selkeästi ymmärtää, että tämä lainsäädäntö avaisi vakuutusmarkkinat, joilla tällä hetkellä vallitsee käytännössä yhden palveluntarjoajan monopoli. Meille ei kuitenkaan ole esitetty yksityiskohtaisia todisteita väitteen tueksi, toisin kuin komission jäsen on sanonut. Asiantuntijoiden mukaan kansainvälisille lentoyhtiöille ei nykyisin ole saatavilla tämäntyyppisiä vakuutustuotteita, eikä ole todennäköistä, että sellaisia koskaan onkaan.
Lopuksi pyytäisin, että ennen toista käsittelyä komissio ilmoittaisi valiokunnalle liiketaloudellisten vaikutusten arvioinnin tuloksista sekä antaisi tyydyttävän vastauksen esittämiini kahteen lisäkysymykseen, jotka koskivat ylilentoja ja vakuutusturvaa. Komissio laiminlyö aivan liian usein valiokuntamme jäsenten tiedonpyynnöt emmekä halua enää tulla laiminlyödyiksi. Lopuksi korostaisin, että tämän parlamentin ei pidä hyväksyä lainsäädäntöä, jota on mahdotonta noudattaa.

De Palacio
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää ja kaikkia puhujia heidän kannanotoistaan ja ehdotuksistaan. Toteaisin, että parlamentin esittämistä 31 tarkistuksesta voimme hyväksyä vain 20, joko kokonaan tai osittain, koska ne parantavat tai selkeyttävät tekstiä. Erityisesti tällaisia ovat tarkistukset, jotka liittyvät vakuutuksen voimassaolon todistamiseen ja ylilentoihin sekä kolmansien maiden ilma-aluksiin. Näistä 20:stä hyväksyttävissä olevasta tarkistuksesta 15 voidaan hyväksyä täsmälleen esitetyssä muodossa ja 5 asianmukaisesti muutettuina.
Arvoisat parlamentin jäsenet, minun on kuitenkin todettava, että esitetyistä tarkistuksista kymmentä emme voi hyväksyä syistä, jotka seuraavaksi esitän. Tällaisia tarkistuksia ovat esimerkiksi valtiontakauksia koskeva tarkistus 9, koska se on vastoin valtiontukipolitiikkaamme ja koska se selkeästi vääristäisi kilpailua, sekä vakuutuksen voimassaoloa koskeva tarkistus 12, joka ei ole oikeudellisesti toteuttamiskelpoinen, koska sillä peruttaisiin vakuutuksen voimassaolo lennon aikana esimerkiksi syyskuun 11. päivän kaltaisten tapahtumien jälkeen, ja siksi sen soveltamista olisi mahdotonta taata. Emme myöskään voi hyväksyä lyhytaikaisten sopimusten määrittelyä koskevia tarkistuksia 13 ja 15, koska ne kuuluvat sellaisten asetusten soveltamisalaan, joita ei nyt tarkastella tässä yhteydessä. Emme hyväksy liioin tarkistusta 18, jossa kuvataan yksityiskohtaisesti pakollisten vakuutusvaatimusten säätämiseen liittyviä epäilyjä, koska se on liian ehdoton, tai tarkistusta 25, jolla laajennetaan vakuuttajan määritelmää, koska se syrjisi perusteettomasti kolmansien maiden vakuuttajia ja olisi vastoin yhteisön kansainvälisiä velvoitteita rahoituspalvelujen osalta. Emme hyväksy myöskään tarkistuksia 26 ja 28, joilla laajennetaan siviilioikeudellista vastuuta ja korvausvelvollisuutta matkustajille aiheutuneista vahingoista ilma-alusten käyttäjiin, koska ne saattavat aiheuttaa oikeudellisia tulkintaongelmia ja koska tämän luonteisessa asiassa, kuten jäsen Ortuondo aivan oikein totesi, on ehdottoman tärkeää, että säännökset ovat mahdollisimman selkeitä, jotta vältytään ristiriitaisilta tulkinnoilta. Myöskään emme voi hyväksyä tarkistusta 27, koska siinä esitetään enimmäisrajoja vähimmäisvakuutussummien sijaan. Emmekä tarkistusta 29, jossa komissiota kehotetaan yhdenmukaistamaan lentokentillä voimassa olevia vakuutuksia koskevaa lainsäädäntöä, koska kolmansille osapuolille aiheutuneet vahingot kattavien pakollisten vakuutusvaatimusten tarpeellisuudesta ei ole oltu yksimielisiä. Lopuksi tarkistusta 30 ei voida hyväksyä, koska korvausvastuun omaava henkilö ei aina ole sama kuin vakuutusvelvollinen.
Haluan korostaa, että puhumme nyt rajoista, jotka ovat alhaisempia kuin markkinoiden tällä hetkellä ehdottamat ja että syyskuun 9. päivän 2001 jälkeen vakuutusten hinnat ovat laskeneet tasaisesti, vaikkakin on totta - ja siitä esittelijä Nicholson oli aivan oikeassa - että ongelmana ovat nimenomaan pienet yhtiöt, joiden kanssa neuvotellaan tapauskohtaisesti.
Jäsen Vermeer puhui "open skies" -sopimuksista. Tämän kaiken taustalla on itse asiassa ongelmia, jotka liittyvät epäreiluun kilpailuun etenkin pitkillä reiteillä, joilla eurooppalaiset, amerikkalaiset ja kolmansien maiden yhtiöt kilpailevat. Arvoisa jäsen tietää varsin hyvin, että komissio pyrkii saamaan Yhdysvaltojen ja muiden kolmansien maiden kanssa käytäviin neuvotteluihin sellaiset valtuudet, jotka toisaalta sallisivat jonkin verran joustavuutta, jota tarvitaan neuvoteltaessa kolmansien maiden kanssa uusista sopimuksista, jotka eivät ole aina täysin yhteisön etujen mukaisia ja jotka vaikuttavat vain joihinkin tiettyihin maihin tietyistä syistä, mutta joilla samalla varmistetaan, että yhteisöllä on viime kädessä vastuu ja neuvotteluvaltuudet asiassa. Haluan sanoa arvoisille parlamentin jäsenille, että Yhdysvallat esimerkiksi on selkeästi ilmaissut halukkuutensa tällaisten neuvottelujen aloittamiseen tulevina kuukausina, jos komissio vain saa valtuudet neuvotteluja varten.
Ylilentojen osalta haluan myös korostaa, että Chicagon yleissopimuksessa vuodelta 1944 sekä kauttakulusta kansainvälisessä lentoliikenteessä vuonna 1994 tehdyn sopimuksen 5 artiklassa annetaan nimenomaisesti mahdollisuus asettaa ehtoja ylilennoille, ja tämä voi tapahtua paitsi perimällä tietyntyyppisiä maksuja, myös määräämällä pakollisiksi tietyntyyppisiä vakuutuksia. Näissä kansainvälisissä sopimuksissa siis selkeästi sallitaan ylilentoja koskevat vakuutukset.
Mitä vaikutusten arviointiin tulee - ja tähän päätän puheenvuoroni - olemme tilanneet tutkimuksen säädöksen vaikutuksista kolmansiin maihin. Sitä laaditaan parhaillaan. Eurooppalaisten yhtiöiden osalta katsomme, että meillä on jo riittävästi kokemusta ja tietoa.
Joka tapauksessa toivon, että tulevissa keskusteluissa voimme lähentyä kannoissamme ja saada aikaan lopputuloksen, joka selkeyttää vakuutusturvaa ja takaa asianmukaisen vakuutusturvan vähimmäistason kaikille ja joka palauttaa kuluttajien luottamuksen tai lisää luottamusta kyseistä liikennemuotoa kohtaan, mikä on meidän kaikkien yhteinen tavoitteemme.
Puhemies.
 Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Euroopan avaruusjärjestön ministerikokouksesta 27. toukokuuta 2003.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, minulla on ilo saada puhua täällä tänään kollegani, komission jäsenen Busquinin ja komission puolesta. Aloitan kiittämällä Euroopan parlamenttia aloitteista, joiden tarkoituksena on ollut saada unionin jäsenvaltiot - jotka kuitenkin ovat pääosassa avaruusalalla tehtävässä työssä Euroopassa - huomaamaan, että nyt kriisissä olevalla Euroopan avaruusalalla tarvitaan rohkeita ja merkittäviä päätöksiä.
Euroopan avaruuspolitiikkaa käsitelleestä komission vihreästä kirjasta alkaneessa laajassa keskustelussa nousi esiin useita seikkoja. Ensinnäkin haluan mainita tarpeen jatkaa laukaisulaitteiden ja -palvelujen uudistamista, jotta eurooppalaisten pääsy avaruuteen voidaan taata jatkossakin.
Toiseksi haluan koko komission tuella toistaa, kuinka tärkeää on, että Euroopan avaruusjärjestössä ESAssa päästään sopimukseen Galileo-hankkeesta. Arvoisat parlamentin jäsenet, mielestäni on ehdottoman tärkeää, että Euroopan avaruusjärjestössä päästään asiasta sopimukseen, koska olemme jo joutuneet odottamaan liian kauan. Ensin päätöksen tiellä olivat tietyt maat, nyt toiset. Yhteisön tasolla olemme joka tapauksessa päässeet sopimukseen jo vuosi sitten Espanjan puheenjohtajakaudella. Valitettavasti päätös on vielä saatava aikaan myös Euroopan avaruusjärjestössä, jonka puitteissa muistuttaisin hallitustenvälisen järjestelmän toimivan.
Galileo-ohjelmasta toteaisin, että kyseessä on yksi suurista, keskeisistä hankkeista, joita tarvitaan, jos ylipäätään haluamme toimia avaruusalalla. Lisäksi haluan huomauttaa, että mikäli hankkeen eteenpäin viemiseen tarvittavaa yhteisyritystä ei perusteta nopeasti, meillä saattaa pian olla vaikeuksia säilyttää järjestelmän käyttöön osoitetut taajuudet, jotka saimme monien vaikeuksien jälkeen vuonna 2000. Siksi haluan vielä kerran korostaa, että kyseessä on koko Euroopan etu, että asiasta on päästävä sopimukseen mahdollisimman pian ja kansalliset erimielisyydet on saatava ratkaistua.
Lopuksi totean, että komissio tukee Eurooppa-valmistelukunnan pyrkimystä sisällyttää avaruusala jaetun toimivallan aloihin unionin tulevassa perussopimuksessa. Vihreän kirjan pohjalta käynnistyneessä neuvotteluprosessissa alustavat kannanotot ovat alkaneet kallistua siihen suuntaan, että laaditaan Euroopan unionin yhteinen avaruuspolitiikka sekä pannaan se täytäntöön kunnianhimoisen avaruusohjelman avulla.
Arvoisat parlamentin jäsenet, ennen kuin päätän puheenvuoroni, haluan vielä sanoa, että yhteisen puolustuspolitiikan tai ainakin aseyhteistyön aikaansaaminen auttaisi valtavasti myös avaruusalan toimintaa. Mehän tiedämme, arvoisat parlamentin jäsenet, että suorimmilla kilpailijoillamme merkittävin tuki tälle alalle tulee nimenomaan kyseisistä rahoituslähteistä.

Bodrato (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisaa komission jäsentä sekä siitä ajasta, jonka hän on uhrannut aloitteen käsittelylle, että hänen kommenteistaan, jotka vahvistavat komission aikovan tosissaan luoda strategian, joka on sopusoinnussa avaruuspolitiikkaa käsitelleessä vihreässä kirjassa jo esitetyn strategian ja Galileo-yhteisyritystä koskevien aloitteiden kanssa.
Päätöslauselmaesitys on vastaus kasvavaan huoleen: keskustellessamme vihreästä kirjasta laatiaksemme samasta aiheesta valkoisen kirjan - toisin sanoen kiinteämmän komission ehdotuksen - tuskin haluamme tavoitteidemme vaarantuvan koko Euroopan avaruusteollisuutta ja erityisesti Ariane-ohjelman uutta versiota koettelevan vakavan kriisin vuoksi. Emme myöskään halua, että - ja uskoakseni nimenomaan tämä on yksi komission tärkeimmistä huolenaiheista - tämä umpikuja, johon Galileo-hankkeessa nyt on päädytty, vaarantaisi kokonaan tämän kunnianhimoisen hankkeen, joka on vaatinut ainutlaatuista yhteistyötä koko eurooppalaiselta teollisuudelta.
Olemme vakuuttuneita siitä, että avaruusala on yksi eurooppalaisista avainaloista ja että tätä päätöstä, joka sai virallisen muotonsa Euroopan avaruusjärjestön perustamisesta, on vahvistettava ja lujitettava. Euroopan avaruusjärjestö on voimavara, jota meidän ei pidä tuhlata, eikä ole mikään sattuma, että muun muassa äskettäin julkaistussa tutkimustoiminnan lisäämistä käsittelevässä toimintasuunnitelmassa se mainittiin yhdeksi tärkeimmistä teknologisista kokonaisuuksista, joka on syytä ottaa huomioon, jos aiomme lisätä Euroopan talouden kilpailukykyä.
Avaruusteollisuus on tällä hetkellä kriisissä. Meidän on kuitenkin muistettava, että vaikka sen käytettävissä olevat resurssit ovat olleet äärettömän paljon pienemmät kuin Yhdysvaltojen vastaavan teollisuuden, se on kuitenkin onnistunut voittamaan merkittävän markkinaosuuden ja kilpailemaan menestyksekkäästi niillä aloilla, joilla se toimii Yhdysvaltojen rinnalla. Tämä on vähentänyt Euroopan riippuvuutta amerikkalaisesta teknologiasta niillä teollisuudenaloilla, joilla molemmat ovat mukana, sekä, ei suinkaan vähäisimpänä seikkana, auttanut löytämään uusia yhteistyökeinoja pohjoisamerikkalaisen teollisuuden kanssa.
Meidän mielestämme tällaista osallistumista ja aloitteellisuutta on vahvistettava, ja komission vastauksen perusteella näyttäisi siltä, että komissio on kanssamme samaa mieltä - vaikka se ilmaisikin näkemyksensä sen varsin spontaanin keskustelun yhteydessä, jonka lähtökohtana oli pelko siitä, että kaikki suunnitelmamme saattaisivat olla vaarassa yhtenäisempää ja kattavampaa arviointia odoteltaessa.
Meidän on tunnustettava, että avaruusalan kehitys on erittäin tärkeä osa tietoon perustuvan talouden toteuttamista käytännössä, että puolustuspolitiikan julkinen rahoittaminen ja koordinointi on välttämätöntä ja että sitä voidaan täydentää yksityisillä investoinneilla, mutta vain joillakin avaruusteollisuuden arvoketjun osa-alueilla.
Toivomme, että kokoontuessaan 27. toukokuuta tekemään omat päätöksensä neuvosto ottaa huomioon nämä kommentit, joiden tarkoituksena oli ilmaista yksimielisyytemme komission kanssa.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä de Palaciota puheesta, jonka hän piti tänä maanantai-iltana parlamentin istunnon alussa tästä erittäin ajankohtaisesta aiheesta, vaikka itse asiassahan me emme kohdista puheitamme niinkään komission jäsenille Busquinille tai de Palaciolle henkilökohtaisesti, vaan Euroopan avaruusjärjestön ministerikokoukselle, joka on määrä järjestää muutaman päivän kuluttua. Odotamme sen tuloksilta paljon.
Kannattanee mainita, että tämä on hyvin ajankohtainen aloite. Sen tarkoituksena ei ole korvata vihreää kirjaa käsitteleviä mietintöjä tai keskusteluja tai Galileo-hankkeesta käytävää keskustelua. Eri kokouksissa vain on käynyt selväksi, että Euroopan avaruusalalla eletään kriittisiä hetkiä - ehkä kriittisempiä kuin arvaammekaan - Arianespace-ohjelmaan liittyvien ongelmien vuoksi, jotka eivät vaikuta vain laukaisulaitteisiin, vaan myös koko satelliittiteollisuuteen.
Nyt mitataan eurooppalaisten hankkimat taidot ja asiantuntemus, jotka ovat erittäin arvokkaita aikana, jolloin kaikkialla maailmassa nousee uusia avaruusmahteja ja jolloin joudumme toteamaan, että 1990-luvulla tehdyt markkinatutkimukset eivät enää päde, etenkään satelliittien konstellaatioiden osalta.
Siksi meidän on nyt kysyttävä, mitä Eurooppa aikoo tehdä, sillä kyseessä on todellakin eurooppalainen hanke. Aihe kiinnostaa tietenkin erityisesti ranskalaisia, sillä hehän juuri aloittivat avaruuden valloittamisen muutama vuosi sitten, mutta nykyään yhden yksittäisen maan ei enää ole mahdollista ylläpitää maailmanluokan avaruustutkimusta.
Arvoisa komission jäsen, nyt en siis puhukaan ranskalaisena vaan eurooppalaisena, joka haluaa palauttaa mieliinne Airbus-hankkeen ja siihen liittyvät merkittävät saavutukset. Näitä saavutuksia on syytä korostaa niille, jotka uhkaavat siirtää hankintansa muualle, ellei eurooppalainen avaruusteollisuus pysty kasvamaan kilpailijoidensa tasolle. Olisimmehan mekin voineet ostaa lentokoneemme muualta. Surullista kyllä, se kuitenkin vaarantaisi eurooppalaisen osaamisen, teknologian ja asiantuntemuksen sekä erityisesti siviilikäyttöön tarkoitetut sovellukset eri aloilla, kuten lääketieteessä, tietotekniikassa ja ilmailussa. Siksi tämä on strategisesti tärkeä hanke ei vain sotilaalliselta kannalta, vaan myös Euroopan arvokkaimman voimavaran eli teknologisen kehityksen kannalta.
Sikäli kuin voitte, toivoisimme teidän kertovan jäsenvaltioille, jotka ovat myös ESAn jäseniä, toiveistamme saada toteutettua hätäohjelma laukaisulaitealan uudistamiseksi sekä halustamme ratkaista Galileo-ohjelmaa koettelevat ongelmat.
Olette epäilemättä tehnyt enemmän kuin velvollisuutenne tällä alalla. Ensimmäistä kertaa Eurooppa on osoittanut voimakkaasti sitoutumisensa, sillä on oma avaruusohjelma, ja me tiedämme, että ohjelmat ovat välttämättömiä, mutta samalla näemme ESAn kärsivän kriisistä toisensa jälkeen.
Arvoisa komission jäsen, mielestämme on toisaalta hyvin tärkeää, että seuraavassa ESAn ministerikokouksessa onnistutaan kriisin ratkaisemisessa, ja toisaalta jos siinä ei onnistuta, että pyydämme komissiota ottamaan ohjat käsiinsä. Tiedän sen olevan vaikeaa. Tiedän, että erityisesti Saksa ja Ranska eivät välttämättä ole halukkaita yhteistyöhön toimitusjohtajan nimittämisessä. Toivoisin mitättömistä pikkuasioista kiistelyn jo loppuvan tällä alalla. Pyydämme kuitenkin, että komissio paikkaisi ESAn mahdolliset epäonnistumiset, jos se kerran on tuomittu epäonnistumaan.
Lopuksi haluaisin viestittää Euroopan unionin tulevaisuutta pohtivalle valmistelukunnalle, että toivoisimme avaruusasioiden sisällyttämistä tulevaisuudessa jaetun toimivallan aloihin, koska katsomme alan strategisen luonteen edellyttävän sitä.

Virrankoski (ELDR).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää rouva de Palaciota hyvästä alustuksesta. Euroopan unionin yhteinen avaruuspolitiikka on tärkeä. Euroopan avaruusjärjestö on olennainen osa Euroopan integraatiota. Euroopan avaruusjärjestön jäsenistä suurin osa on EU:n jäseniä, ja EU:n jäsenistä suurin osa on jäseninä myös Euroopan avaruusjärjestössä. Avaruusteknologia on erittäin tärkeä tutkimus- ja teollisuuspolitiikan kohde. Avaruusteollisuudessa työskentelee tällä hetkellä yli 40 000 työntekijää, ja välillisesti ala työllistää jopa 250 000 henkilöä. Avaruustutkimus kuuluu perinteisesti tutkimuksen eturiviin. Monia siellä tehtyjä keksintöjä on myöhemmin sovellettu arkipäivän olosuhteisiin palvelemaan kaikkia kansalaisia.
Euroopan unionin ja ESAn yhteisistä hankkeista ylivoimaisesti suurin ja merkittävin on Galileo-satelliittinavigointiohjelma. Se on satelliitteihin ja maa-asemiin perustuva järjestelmä, joka on tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2008. Sen avulla vastaanottaja voi paikantaa sijaintinsa ja määritellä kellonaikansa äärettömän tarkasti kaikkialla maapallolla. Amerikkalainen GPS- ja venäläinen Glonas-järjestelmä poikkeavat tästä sikäli, että eurooppalainen järjestelmä on uudenaikaisin ja sitä ei häirittäisi kriisiaikoina. Viimeksi Irakin sota osoitti, kuinka merkittävästä asiasta on kyse. Galileo-järjestelmä turvaisi EU:n ja ESA-maiden riippumattomuuden muista järjestelmistä, joiden hallintoon niillä ei olisi asiaa.
EU:n osuus pelkistyy ennen kaikkea Galileo-järjestelmän kehittämiseen, joka pitäisi saada päätökseen vuonna 2005. Tämä vaihe maksaa ainakin 1,1 miljardia euroa, josta EU on sitoutunut maksamaan puolet ja ESA toisen puolen. Lisäksi yksityisen sektorin tulisi olla mukana noin 200 miljoonan euron osuudella. Galileo-järjestelmä on elintärkeä eurooppalaisen tutkimuksen ja teknologian kehittämiselle. Avaruusteknologiassa EU:n ja ESA-maiden tulisi kuulua maailman eturiviin.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olemme todella hyvin epätavallisessa tilanteessa, ja olen iloinen, että käymme tätä keskustelua tänään, vaikka ikävä kyllä läsnä onkin vain muutamia jäseniä. Laukaisulaitteiden alalla syntyneen voimakkaan kansainvälisen kilpailun ja merkittävien rahoitusongelmien vuoksi eurooppalainen avaruusteollisuus on joutunut hyvin vakavaan, jopa ennennäkemättömän vakavaan kriisiin, ja siksi meidän on kiireesti pyrittävä ratkaisemaan tilanne, joka uhkaa koko Arianespace-ohjelman olemassaoloa.
Haluan korostaa, että avaruuteen pääsy ei ole vain teollisuuden tavoite - se on välttämätöntä myös eurooppalaisen identiteetin ja riippumattomuuden takaamiseksi alalla, jolla meillä on merkittävästi osaamista. Avaruusasioissa on kysymys tutkimuksista ja tärkeistä siviilielämän sovelluksista. Me usein käsitämme sen tarkoittavan jonkinlaista avaruuden valloitusta, mutta henkilökohtaisesti sanoisin, että avaruusasioissa on enimmäkseen kysymys avaruuden hyödyntämisestä erilaisiin tarkoituksiin - televiestinnästä, havaintosatelliiteista, lääketieteestä ja katastrofien ennaltaehkäisystä. Se on korkean osaamisen ja asiantuntemuksen ala ja myös tärkeä ammattitaitoisen työvoiman työllistäjä. Se työllistää suoraan 35 000 henkilöä, ja sen tutkimustoiminta on merkittävää.
Kuten tiedätte, haluaisin korostaa erityisesti avaruusalan hyödyntämistä rauhanomaisiin tarkoituksiin.
Muiden jäsenten tavoin pidän tervetulleena sitä, että yhteisön kuudennessa tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmassa Euroopan avaruuspolitiikan kehittäminen on nostettu yhdeksi painopistealueeksi.
Panin myös tyytyväisenä merkille, että Euroopan avaruusjärjestön tulevaisuus on istuntojaksomme esityslistalla. 
Euroopan avaruusjärjestö on tehokas hallitustenvälinen koordinointielin, joka on osallistunut avaruussovellusten kehittämiseen Euroopassa ja koko maailmassa. Siksi pidän tarpeellisena, että luodaan aidosti eurooppalainen avaruuspolitiikka, jossa Euroopan unionin toimivaltuudet ovat entistä laajemmat. Katson, että tämä ei myöskään ole ristiriidassa ESAn itsenäisyyden säilyttämisen kanssa. Unionin on sitouduttava aidosti järjestön kehittämiseen koordinaattorina ja ohjelmien hallinnointielimenä.
Haluan jälleen kerran toistaa saman kuin muutkin jäsenet. Itsenäisen eurooppalaisen avaruuspolitiikan luomiseksi meidän on kiireesti päästävä umpikujasta, johon Galileo-hankkeessa on ajauduttu, ja lopultakin varmistettava - kuten olemme loputtomasti toistaneet - että jäsenvaltiot pysyvät voittamaan erimielisyytensä ohjelman toteuttamisen suhteen ja siirtymään nopeasti sen täytäntöönpanoon, eurooppalaisen laukaisulaitehankkeen "laukaisemiseen uudelleen radalleen".
Arvoisa komission jäsen, en tiedä onko se mahdollista, mutta haluaisin komission tutkivan Arianen ja muiden maiden laukaisulaitteiden välisen kilpailun vääristymiä siviilipuolen kaupallisilla markkinoilla. Vaikka itsekin kannatan avaruusalan nostamista yhteiseksi eurooppalaiseksi hankkeeksi ja olen sitä mieltä, että nyt on keskityttävä alan välttämättömään uudistamiseen, haluaisin kuitenkin esittää muutaman kysymyksen parhaillaan käynnissä olevista uudistuksista, koska olen itsekin kotoisin Toulousen seudulta. Millaisin ehdoin ja mistä syystä uudistuksia toteutetaan?
Minun mielestäni Euroopan avaruusala ei suinkaan kärsi osaamisvaatimusten kasvusta. Päinvastoin. Tällainen ajattelu olisi varsin lyhytnäköistä eikä mikään kunnianhimoinen, kauaskantoinen lähestymistapa. Olen sitä mieltä, että Euroopan todellisena tavoitteena pitäisi olla alan teknologisen osaamisen ja inhimillisten voimavarojen kehittämisen jatkaminen, eikä suinkaan niistä luopuminen, mikäli haluamme luoda itsenäistä, kilpailukykyistä osaamista tällä alalla, kuten on ilmoitettu. Minustakin on tärkeää, että annamme voimakkaan viestin tulevalle ministerikokoukselle.

Piétrasanta (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, velvollisuuteni on laatia asiassa toimivaltaisen teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta mietintö Galileo-ohjelman tämänhetkisestä tilanteesta ja EGNOS-ohjelman sisällyttämisestä Galileo-ohjelmaan. Ensimmäinen aihetta koskeva keskustelu toimivaltaisessa valiokunnassa, teollisuusvaliokunnassa, käydään 21. toukokuuta, ja täysistuntokeskusteluun mietintö tulee marraskuussa.
Arvoisa komission jäsen, esiintuomanne ongelmat huomioon ottaen saanen teollisuusvaliokunnan ja Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta muistuttaa meitä kaikkia Galileo-ohjelman täytäntöönpanon aikataulusta: syksyllä 2002 Galileo-yhteisyritys aloitti toimintansa; vuoden 2002 lopussa komissio antoi neuvostolle kertomuksen EGNOS-ohjelman sisällyttämisestä Galileo-ohjelmaan ja sen toimilupasopimukseen; joulukuussa 2002 neuvosto teki päätöksen Galileo-ohjelman tarjoamista palveluista ja taajuuspalvelusuunnitelmasta; heinäkuussa 2003 järjestettiin Maailman radioviestintäkonferenssi; kesällä 2003 komissio antoi ehdotuksen neuvostolle tulevan turvallisuuselimen perustamisesta; syksyllä 2003 komissio antoi kertomuksen neuvostolle tulevan toimiluvan haltijan ennakkovalinnasta; vuoden 2004 lopussa laukaistiin ensimmäinen kokeilusatelliitti.
Mikäli haluamme pitää kiinni tästä aikataulusta, meidän on nyt kiireesti päästävä ulos ESAssa syntyneestä umpikujasta, jossa jäsenvaltiot ovat jakautuneet eri leireihin sen mukaan, miten tärkeä asema niillä kullakin on ohjelmassa. On ymmärrettävää, että asianosaiset jäsenvaltiot haluavat päästä sanomaan sanottavansa, mutta se on lähinnä häiriöksi, koska niiden yhden tai kahden prosentin osallistumisosuuden vuoksi olemme vaarassa myöhästyä huomattavasti tämän aidosti eurooppalaisen hankkeen täytäntöönpanoaikataulusta.
Olemme tietoisia siitä, että tulevaisuudessa tarvitaan vastaavaa tai parempaa tekniikkaa kuin GPS. Kuten komission jäsen Busquin on osoittanut, alalla on jo tehty merkittävää tutkimusta, jonka tavoitteena on luoda ainutlaatuista, jopa GPS-tekniikkaakin parempaa teknologiaa. Tutkimuksessa on mukana myös tärkeitä ympäristösovelluksia. Me Verts/ALE-ryhmässä olemme vahvasti sitä mieltä, että hankkeessa olisi noudatettava avoimuutta, emmekä halua, että sitä toteutetaan hätiköiden siksi, että ollaan aikataulusta myöhässä. Pidämme erittäin tärkeänä sitä, että Galileo-hankkeesta saadaan nimenomaan siviili- eikä sotilastarkoituksiin tarkoitettuja sovelluksia. Siksi katsomme, että se olisi pantava täytäntöön pikaisesti. Yli 200 parlamentin jäsentä allekirjoitti huhtikuussa vetoomuksen, jossa tuomittiin viivytykset ja tuettiin hankkeen toteutuksen nopeuttamista.
Arvoisa komission jäsen, olisin kiitollinen, jos voisitte tehdä kaikkenne varmistaaksenne, että asiassa edistytään juuri tähän suuntaan ja että esteet voidaan voittaa mahdollisimman pian.

Langenhagen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, hyvää iltaa. Jäsen Piétrasanta, olen iloinen, että mainitsitte meidän kaikkien allekirjoittaman tarkistuksen, sillä se todella osoittaa avuttomuutemme. Toisaalta me kuitenkin haluamme näistä asioista käytävän keskustelun jatkuvan. Jäsen Savary, olin tyytyväinen todetessanne, että puhutte nyt eurooppalaisena, mikä merkitsee sitä, että ette esiinny nyt asiantuntijana tai ranskalaisena. Tässäkin todelliset vaikuttimet alkavat tulla esiin.
Tosiasia on, että tämän illan keskustelun aihe ei ole enempää eikä vähempää kuin yksi 2000-luvun Euroopan tärkeimmistä kysymyksistä. Nykyisessä koko Eurooppaa kohdanneessa ja erityisesti tänä iltana keskustelun kohteena olevaa alaa koskettavassa talouskriisissä omavaraisen ja itsenäisen Euroopan on oltava halukas tukemaan tarmokkaasti liiketoiminnan eri aloja, ja se vaatii myös omien vahvuuksien pohdintaa. Ei ole vain hyödytöntä, vaan suorastaan valtavaa julkisten varojen tuhlausta, jos jäsenvaltiot vuosikymmenten ajan harjoittavat menopolitiikkaa, jossa uusien näkökulmien omaksumisen sijaan pyritään säilyttämään asiat ennallaan, jolloin ei pystytä näkemään talouden realiteetteja.
Kuten kaikki ovat korostaneet tänä iltana, tarvitsemme kaikkein kipeimmin Euroopan tulevaisuutta koskevia nykyaikaisia lähestymistapoja sekä talouden että tekniikan kannalta. Siksi haluaisin tänään puolustaa sellaista Eurooppaa, joka olisi entistä aktiivisempi avaruusalalla. Tosiasia on, että Eurooppa ei saa jäädä rannalle tulevaisuuden korkean teknologian kehityksessä, jossa voidaan luoda tärkeitä uusia työpaikkoja, kuten on jo tapahtunutkin. Nyt siis tarvitaan yksinkertaisesti entistä suurempaa sitoutumista ja enemmän tukea avaruusmatkailupolitiikalle. Nyt tarvitaan kansalliset rajat ylittävää strategista ajattelua lyhytaikaisten, lyhytnäköisten toimien sijaan, jollaisia valitettavasti toteutetaan tällä hetkellä, eikä vähiten omassa kotimaassani.
Voidaan kysyä, miksi juuri avaruus. Miksi Euroopan pitäisi olla läsnä avaruuden kaukaisimmissa kolkissa? Eikö olisi järkevämpää investoida rahoja maapalloon? Onko meillä ylipäätään rahaa? Minun vastaukseni on, että ulkoavaruuden hallinta ja hyväksikäyttö on avain menestykseen nykyaikaisen teknologian maailmassa. Osoitan tämän muutaman esimerkin avulla. Kun käytämme työssämme esimerkiksi viestintä-, navigointi- tai valvontalaitteita, satelliiteilla on keskeinen osa kaikissa niissä. Kuten olemme juuri kuulleet, kokonaiset alat ovat jo nykyäänkin riippuvaisia satelliittiteknologian käytöstä, ja olemme jo niin tottuneita siihen, ettemme kiinnitä siihen sen enempää huomiota. Esimerkiksi meteorologiaan, kartografiaan, liikenteeseen tai lääketieteeseen sijoitettu raha poikii aina sivutuotteena paljon muuta - mistä Galileo on yksi esimerkki.
Jollei teknologista tietämystämme kuitenkin jatkuvasti päivitetä, jollemme tee tutkimusta, jollei uusia innovaatioita oteta käyttöön jatkuvasti, jollei rahoitustukea ole myös saatavilla, koko Euroopan avaruusala kuihtuu tai häviää kokonaan. Siispä meidän on aloitettava kokonaan uusi luku Euroopan avaruuspolitiikassa, ja pidänkin hyvin tervetulleina vihreän kirjan sisältämiä myönteisiä lähestymistapoja asiassa. Yhtenäinen avaruuspolitiikan strategia ja tarkat suuntaviivat ovat välttämättömiä, jos Euroopan toiminnalle avaruusalalla halutaan saada uutta pontta, sen sijaan että koko ala katoaisi mustaan aukkoon. Sen vuoksi päätimme, että parlamentin oli aika laatia tämänpäiväinen päätöslauselma. Meidän ei pidä odottaa, kunnes Euroopan viimeinen raketti on lähtönousussa. Jos me sitä odotamme, emme enää pysy mukana unionin ulkopuolisessa kilpailussa, ja se olisi pahinta mitä meille voisi tapahtua.
Tämä on todellinen haaste ESAn jäsenvaltioille; Galileo on koealusta, ja meidän on saatava aihe sisällytettyä uuteen perussopimukseen, jota valmistelukunta parhaillaan laatii. Se on suurin ja tärkein haaste. Siinä mielessä toivon, että huomenna saamme aikaan yhteispäätöslauselman ja yhteisen tekstin, joka sitten torstaina saa taakseen koko parlamentin tuen.

McNally (PSE).
 Arvoisa puhemies, jos puheissa aletaan toistaa samoja asioita, se on vain hyvä. Se on osoitus laajasta tuesta. Haluamme yhtenäistä eurooppalaista avaruuspolitiikkaa. Emme halua tilapäisrakenteita toisensa perään. Haluamme pysyvän ratkaisun. Se on tehtävä selväksi ESAn ministerikokouksessa. Syykin on selvä. Yhteistyöstä saadaan huomattavaa eurooppalaista lisäarvoa. Euroopalla on jo olemassa yhteinen säännöstö, jonka pohjalle on rakennettava. Meidän on oltava itsenäisiä tässä osassa maailmaa tällä tärkeällä alalla. Se antaa meille mahdollisuuden luoda suhteita myös kolmansiin maihin, kuten Yhdysvaltoihin - miksipä ei - sekä esimerkiksi Venäjään ja muihin kaukaisempiinkin maihin, kuten Etelä-Afrikkaan ja joihinkin hakijamaihin. Sen avulla saamme pitää tutkijamme ja insinöörimme. Muussa tapauksessa menetämme heidät. Se antaa meille mahdollisuuden ottaa palvelukseen uutta tutkija- ja insinöörisukupolvea. Siihen emme pysty, ellei meillä ole hankkeita, jotka vetoavat lahjakkaiden nuorten mielikuvitukseen.
Siitä tulee tietenkin myös seurannaisvaikutuksia useille eri aloille, jotka on keskustelussa jo mainittu ja jotka vahvistavat pk-yrityksiä. Se antaa meille mahdollisuuden toteuttaa paljon entistä tehokkaammin EU:n tavoitteita ja politiikkoja, jotka liittyvät esimerkiksi ilmastonmuutokseen, maatalouteen, turvallisuuteen ja kehitysmaiden kehitykseen. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen kilpailuedellytykset ovat hyvin epätasaiset. Yhdysvalloissa harrastetaan julkisista varoista rahoitettavaa ristiintukemista jopa 31,8 miljardilla dollarilla - ja summa kasvaa nopeasti - kun meillä vastaava summa on 6 miljardia euroa - ja laskee koko ajan. Siellä käytetään ujostelematta julkisia hankintoja avaruusalan tukemiseen. Siellä tehdään tutkimus- ja kehitystyötä. Siellä käytetään tiettyjen elektronisten laitteiden monopoleja estämään meitä hyödyntämästä avaruusalan korkeaa teknologiaa.
Olemme jo kuulleet laukaisulaitteista ja satelliiteista. Televiestintäalan vaikeudet ovat merkinneet ongelmia myös Euroopan unionin satelliiteille. Ei kuitenkaan ole mitään syytä, miksemme noususuhdanteen tullen voisi julkisten hankintojen avulla ja julkisin varoin laukaista lisääkin satelliitteja kansalaisten tulevaksi yhteiseksi eduksi. Arvoisa puhemies, mitä Galileo-ohjelmaan tulee, te tiedätte varmaan paremmin kuin kukaan muu tässä parlamentissa, mitä tarvitaan. Olen iloinen, että puheenjohtaja Prodi on ilmoittanut olevansa valmis ennakoiviin toimiin. Täältä parlamentista hän saa monia tukijoita.
Unohtakaamme lopuksi astronomia ja avaruudentutkimus. Haluaisin kuulla hieman lisää European southern observatory -hankkeesta.
Odotamme Eurooppa-valmistelukunnalta avaruuspolitiikkaa. Se on ihanteellinen toimiala Euroopan unionille.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, ehkäpä jonain päivänä päämme päällä lentelee teidän nimeänne kantava satelliitti. Seh olisikin mukava lahja komissiolta. Galileo-ohjelman rahoituksen ympärillä käytävät keskustelut - ainakin Euroopan avaruusjärjestössä - alkavat muistuttaa huonoa saippuaoopperaa. Joka käänteessä jokin jäsenvaltio ilmaantuu kulisseista estämään sovun syntymisen. Nyt näyttää siltä, että syyllinen on jälleen kerran Espanja. Sitä on vaikea ymmärtää, koska Galileo-ohjelmahan on hyvin tärkeä meriturvallisuuden kannalta. Prestige-aluksen aiheuttama ympäristökatastrofi ei nähtävästi ollut riittävän vakuuttava peruste Aznarin hallitukselle. Parlamentin on nyt aika puhaltaa peli poikki.
Kyseessä on hyvin suuri sitoumus, ja ehkä juuri siitä syystä joillakin mailla on paineita pyrkiä hyllyttämään tämä strategisesti tärkeä hanke. Siksi olen allekirjoittanut tämän päätöslauselman. Galileo-ohjelmalla on strategista merkitystä unionille, koska tapahtuipa mitä tahansa, meidän on pysyttävä mukana teknologian kehityksessä. Haluamme olla riippumattomia paikannustekniikan kehittämisessä, emme halua "aivovuotoa" tai "työpaikkojen pakoa" Yhdysvaltoihin. Päätöstä Galileo-ohjelman jatkamisesta ei tehty kevein perustein. Sekä puolesta että vastaan voidaan löytää monia perusteita. Itse kannatan Galileo-ohjelman puolesta esitettyjä perusteluja. Haluan tässä parlamentissa antaa tukeni kyseisen verkoston toteuttamiselle. Emme kuitenkaan saa tuhlata aikaa. Tulevaisuuden vaihtoehdot ovat yksinkertaiset: jos Galileo-ohjelmaa ei toteuteta mahdollisimman pian, GPS-sovellukset juurtuvat yhä tiukemmin liikenteen käyttöön ja Galileo jää käyttämättä. Lyhyellä aikavälillä Galileon onkin pystyttävä tarjoamaan GPS-järjestelmälle varteenotettava vaihtoehto eurooppalaisessa liikenteessä. Ala kaipaa selkeää viestiä komissiolta, ESAlta ja Galileo-yhteisyritykseltä, ja vieläpä pian, sillä muussa tapauksessa tulevat käyttäjät panevat toivonsa muihin sovelluksiin; ja Galileo on kyllä aivan liian kallis jäämään käyttämättömäksi.
Haluan vielä korostaa Galileo-ohjelman luonnetta nimenomaan siviilikäyttöön tarkoitettuna järjestelmänä. Se on meille erittäin tärkeää. Vain Galileo voi tarjota käyttäjille takeet siitä, että piuhoja ei vedetä irti, jos Yhdysvallat taas kerran näkee jossakin kohtaa tarpeelliseksi ryhtyä yksipuolisiin toimiin.
Sattumalta komissiokin puhuu tiedonannossaan Irakin sodan vaikutuksista energia-alaan ja liikenteeseen. Senkään vuoksi emme saa päästää tätä hanketta käsistämme; tässä suhteessa kansallisten etujen on väistyttävä unionin etujen tieltä. Kotimaassani on olemassa popkappale, joka kertoo Suzy-satelliitista. Toivon, että jonakin päivänä taivaalla lentelee myös Suzy-niminen satelliitti.

De Veyrac (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, emme voi käsitellä muutamassa minuutissa kaikkia Euroopan avaruuspolitiikkaan liittyviä ongelmia. Aionkin tässä keskustelussa nostaa esiin pelkästään Galileo-ohjelmaan liittyviä ongelmia.
Yli vuosi on kulunut siitä, kun aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta hyväksyi tämän eurooppalaisen satelliittinavigointiohjelman maaliskuussa 2002, mutta toistaiseksi Euroopan avaruusjärjestössä ei ole onnistuttu pääsemään sopuun ohjelman rahoituksesta. Galileo-ohjelma perustettiin joidenkin maiden selkeän vastustuksen jälkeen. Tällä hetkellä sitä ei voida panna täytäntöön, ensinnäkään koska hankkeen johtopaikasta käytiin kovaa kilpailua ja toiseksi rahoitukseen liittyvistä syistä. Kuten me kaikki olemme todenneet, Euroopan avaruusteollisuus on tällä hetkellä vakavassa kriisissä. Se työllistää 30 000 korkean ammattitaidon omaavaa työntekijää Euroopassa, ja meidän on tehtävä kaikkemme turvataksemme tämän teollisuudenalan edustama ainutlaatuinen teknologinen osaaminen ja inhimillisten voimavarojen säilyminen. Galileo on yksi ohjelmista, joilla tähän voidaan myötävaikuttaa parhaiten. Sitä paitsi se tuo Euroopan unionille strategista itsenäisyyttä.
Euroopan parlamentti halusi yritysten osallistuvan taloudellisesti yhteisyrityksen toimintaan. Yritykset ovat nyt tehneet osuutensa ja on meidän vuoromme vauhdittaa hankkeen täytäntöönpanoa. Pelissä on oma uskottavuutemme.
Ohjelman kiireellistä toteuttamista tukee toinenkin keskeinen peruste. Kuten arvoisa komission jäsen totesi, ellemme ole liikkeellä oikeaan aikaan, emme pysty käyttämään Galileo-järjestelmän käyttöön varattuja taajuuksia ja muita toimintoja. Euroopan avaruusjärjestön on tehtävä päätöksensä nopeasti. Siitä monet meistä ovat samaa mieltä sekä Euroopan parlamentin että kansallisten parlamenttien jäseninä, mistä osoituksena olemme laatineet ja julkaisseet asiakirjan "Galileo: il est temps d'agir" (Galileo: aika toimia), joka on osoitettu jäsenvaltioiden valtioiden ja hallitusten päämiehille.
Hyvät kollegat, Galileo-ohjelma osoittaa meille Euroopan nykyisen avaruuspolitiikan rajoitukset. Meidän on otettava opiksemme käydyistä keskusteluista, joiden tuloksena on määrä hyväksyä ennen vuoden loppua aihetta käsittelevä valkoinen kirja. Galileo-ohjelman on onnistuttava ja vietävä eteenpäin myönteistä viestiä kunnianhimoisesta avaruuspolitiikasta Euroopassa. Euroopan parlamentin on annettava ohjelmalle täysi tukensa, jotta yhteisyritys saadaan käyntiin mahdollisimman nopeasti ja jotta Euroopan komissio, jota te arvoisa komission jäsen edustatte täällä tänään, pyrkisi ajamaan samoja päämääriä kuin Euroopan parlamentin ryhmien välinen "Sky and Space" -ryhmä. Sitä paitsi 30. huhtikuuta päivätyssä kirjeessään puheenjohtaja Prodi ilmoitti ryhmän jäsenille sen puheenjohtajan, jäsen Savaryn välityksellä komission harkitsevan mahdollisuutta käynnistää yhteisyrityksen toiminta yksipuolisesti, ellei ESAssa päästä sopimukseen lähipäivinä.
Vetoamme myös kaikkiin jäsenvaltioihin, jotta ne selvittäisivät erimielisyytensä ohjelman rahoituksesta Euroopan avaruusjärjestön kokouksessa 27. toukokuuta, ja pääsisimme vihdoin asiassa eteenpäin.

De Palacio
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen täysin samaa mieltä avaruusalan strategisesta merkityksestä Euroopalle. Se on ainoa teknologian ala, jolla pystytään varmistamaan sellaisten uusien maailmanlaajuisten sääntöjen syntyminen, jotka aidosti takaavat eurooppalaiselle teollisuudelle pääsyn uusille markkinoille ja mahdollisuuden olla mukana uudessa teknologisessa kehityksessä. Avaruusala on yksi uraauurtavista teknologian tutkimusalueista. Sen vuoksi Eurooppa ei saa jättäytyä tämän erittäin tärkeän alan ulkopuolelle. Meidän on luotava uusi politiikka, jossa yhdistyvät kaikki eurooppalaiset toimet.
Hetki sitten jäsen McNally puhui avaruusalan merkityksestä ja eurooppalaisesta lisäarvosta. Tähän liittyen olen jo aikaisemmin ehdottanut avaruuspolitiikan sisällyttämistä yhteisön toimivaltaan Eurooppa-valmistelukunnassa parhaillaan käynnissä olevan perussopimusten uudelleentarkastelun ja uuden perustuslaillisen sopimuksen laatimisen yhteydessä.
Toinen näkökohta on avaruuden hyväksikäyttö yhteisön politiikkojen toteuttamisessa - valkoisen kirjan keskeinen tavoite. Tämä tarkoittaa sitä, että avaruutta olisi hyödynnettävä erilaisissa sovelluksissa muun muassa maataloudessa, kalastuksessa, koulutuksessa ja ympäristöasioissa, kuten useat puhujat mainitsivat.
Euroopan avaruusjärjestö pystyy synnyttämään uusia ohjelmia, mikäli katsotaan, että avaruus on tällä hetkellä strategisesti tärkeä aihe. Järjestö voi myös omaksua toimintatavan, jolla nykyiset hallitustenvälisen toiminnan rajoitukset voidaan voittaa.
Laukaisulaitteiden osalta komissio valmistelee syyskuuksi kertomusta tästä strategisesti tärkeästä alasta, joka on epäilemättä yksi niistä aloista, joilla on tällä hetkellä kaikkein suurimmat ongelmat.
Seuraavaksi sanon muutaman sanan Galileo-ohjelmasta, joka - toistan vielä - kaikkien näiden muiden kysymysten tavoin kuuluu varsinaisesti kollegalleni Busquinille, joka on tehnyt asian parissa valtavasti työtä koko tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen pääosaston työryhmän kanssa.
Hyvät parlamentin jäsenet, siitä lähtien kun otin vastaan komission jäsenen tehtävät, olen uhrannut Galileo-ohjelmalle paljon työtunteja, eikä vain työtä, vaan myös poliittista vaikutusvaltaa, sen mukaan, mihin voimani ja mahdollisuuteni ovat riittäneet, ja olen tehnyt sen hyvin mielelläni. Tätä hanketta ei todellakaan olisi vielä voitu toteuttaa tänne saapuessani. Niinkin merkittävän hankkeen parissa työskenteli vain kaksi virkamiestä, jotka vastasivat koko hankkeesta. Yksi heistä on täällä tänään, vaikkei hän edustakaan enää liikenteen pääosastoa. Tahdonkin tässä yhteydessä onnitella Luc Tytgatia hänen päättäväisyydestään, koska loppujen lopuksihan on niin, että Euroopan rakentamisesta on usein kiittäminen yksittäisiä ihmisiä, joilla on rohkeutta viedä uusia ideoita eteenpäin. Saapuessani tänne hanke oli vielä varsinainen raakile. Olen antanut siihen voimakkaan henkilökohtaisen panokseni aloitettuani työt täällä. Aion sanoa teille yhden asian: hanke on ollut pysähdyksissä jo yli vuoden. Yhteisössä päätös tehtiin jo yli vuosi sitten, Espanjan puheenjohtajakaudella. Puheenjohtajavaltio panosti merkittävästi hankkeeseen.
Haluan sanoa, että yhteisö on tehnyt oman osuutensa, vaikkakin hitaammin kuin olisin halunnut. Euroopan avaruusjärjestön muodossa toimiva hallitustenvälinen puoli sen sijaan on epäonnistunut. Vuoden mittaan kaksi maata on vuorollaan onnistunut estämään Euroopan avaruusjärjestön päätökset. Ja ymmärtääkseni viimeisen kuukauden aikana toiset kaksi ovat aiheuttaneet ongelmia - erityisesti yksi hyvin tuntemani.
Olen aina vedonnut kaikkiin jäsenvaltioihin, jotta ne pyrkisivät ratkaisemaan erimielisyydet mahdollisimman pian eivätkä pysäyttäisi hanketta. Olen kuullut ministerien tinkivän ministerineuvostossa hankkeen sisällöstä sanoen, että sitä ei voida toteuttaa järjestön avulla, niin kuin alunperin oli ehdotettu, koska siitä halutaankin kaupallista hanketta, johon sovellettaisiin kaupallisia perusteita ja jota lähestyttäisiin puhtaasti talouden ja taloudellisen tehokkuuden kannalta, ja nyt voin tuskin uskoa, että Euroopan avaruusjärjestössä käynnissä oleva kiistely koskee sitä, sijoitetaanko hankkeen päämaja tähän vai tuohon maahan ja onko sen johtaja tätä vai tuota kansallisuutta. Se on täysin vastoin sitä mitä olen kuullut, en asianomaisilta ministereiltä itseltään, vaan heidän liikenneministerikollegoiltaan useissa neuvoston istunnoissa, joissa on käyty hyvin tiukkoja keskusteluja.
Velvollisuuteni mukaisesti olen esittänyt seurantakomitealle, jossa kaikki jäsenvaltiot ovat edustettuina, oman ehdokkaani yhteisyrityksen johtajaksi, joka käynnistäisi yhteisyrityksen toiminnan yksinomaan yhteisön varoilla, ilman Euroopan avaruusjärjestön rahoitusta.
Jäsenvaltiot ovat estäneet ehdotukseni toteuttamisen.
Arvoisat parlamentin jäsenet, tämän haluan tehdä selväksi: yhteisön piirissä ongelmat on ratkaistu. Sen sijaan Euroopan avaruusjärjestössä ongelmat ovat vielä ratkaisematta, ja muutamat jäsenvaltiot - milloin yhdet, milloin toiset, ei sillä väliä - viivyttävät hanketta, jolla on ehdottoman suuri strateginen merkitys ei vain avaruusalalle, vaan koko Euroopan teknologiselle kehitykselle, jottei se jäisi jälkeen useiden tärkeiden sovellusten kehityksessä.
Haluan toistaa selkeästi sen, mitä totesin jo puolitoista vuotta sitten, joulukuussa 2001: olen huolestunut ministerineuvostossa ilmenneistä toistuvista viivytyksistä hankkeen täytäntöönpanossa, mikä saattaa vaaraan hankkeen todelliset toteuttamismahdollisuudet, etenkin jos toteamme, että haluamme koko järjestelmän toimivan tiukasti markkinoiden ehdoilla. Meidän on tehtävä valinta. Jos haluamme pelata markkinoiden kovilla ja nopeasti vaihtuvilla säännöillä, ei ole mitään järkeä, että olemme tuhlanneet yli vuoden verran aikaa kinasteluun Euroopan avaruusjärjestössä siitä, mihin maahan tai kaupunkiin päämaja sijoitetaan, tai siitä, kuka Galileo Industries -yhtiön johtajaksi tulee tai mistä Euroopan unionin jäsenvaltiosta hänen pitäisi olla kotoisin. Meidän on pyrittävä löytämään paras vaihtoehto. Meidän on löydettävä päämajalle toimivin sijoituspaikka. Siihen on pyrittävä.
Hyvät parlamentin jäsenet, siksi voin vain yhtyä juuri äsken esitettyyn näkemykseen, mutta haluan kuitenkin huomauttaa, että asiassa on tiettyjä rajoituksia, ja ne liittyvät hallitustenväliseen osaan, joka on valitettavasti ajautunut umpikujaan.
Arvoisa puhemies, jatkan tietenkin mahdollisuuksieni mukaan työtä ja painostusta hankkeen viemiseksi eteenpäin, koska, kuten tiedätte, olen panostanut siihen paljon jo vuosien ajan ja katson sen olevan elintärkeä Euroopan teknologisen kehityksen kannalta.

Puhemies.
 Arvoisa komission jäsen, kiitos suorasanaisesta puheenvuorostanne, jota varmasti arvostetaan.

Langenhagen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, uskon, että puhun kaikkien läsnäolijoiden puolesta todetessani, että olemme enemmän kuin kiitollisia komission jäsenelle de Palaciolle. Tällaisia lahjakkuuksia me tarvitsemme, ja lisäksi sisäistä tahtoa. Emme suuntaa viestiämme yksinomaan ulkomaailmalle, vaan tarvitsemme tukea myös sisältä, ja haluan vakuuttaa teille, että luotamme jatkossakin läheiseen yhteistyöhön kanssanne. Haluamme tehdä oman osuutemme, mutta meidän on keksittävä keino, jolla saamme myös jäsenvaltiot puolellemme. Ainakin me yritämme.

Puhemies.
 Kiitos selvennyksestä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina.
(Istunto keskeytettiin klo 21.00.)

