Bedömning och hantering av översvämningsrisker (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en andrabehandlingsrekommendation från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet om rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om bedömning och hantering av översvämningsrisker (12131/6/2006 - C6-0038/2007 - (Föredragande: Richard Seeber).
Richard Seeber 
föredragande. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka min vän Jacques Barrot för att han upprepade gånger tar itu med problemen när det gäller transalpinska frakttransporter och för att han är en vapenbroder i den långa marschen mot en lösning på dem.
Idag talar vi dock om översvämningar och vad som kan göras åt dem på EU-nivå. I det här ögonblicket vill jag tacka kommissionsledamot Stavros Dimas och hans personal, skuggföredragandena och det tyska ordförandeskapet för det konstruktiva samarbete som har lett till en överenskommelse vid andra behandlingen, en omfattande överenskommelse som innefattar alla nyckelfrågorna.
Jag behöver knappast påminna er om att översvämningar har blivit den vanligaste naturkatastrofen i Europa. Under 2002 och 2005 upplevde vi våldsamma översvämningar med förödande följder. Människor omkom, och bostäder och infrastrukturen tog stor skada. Översvämningarna drabbade oss hårt. Det finns goda vetenskapliga belägg för att det blir allt vanligare med kraftigare regnskurar och att denna trend står i direkt förbindelse med mänsklig verksamhet.
Den första orsaken är den intensiva urbaniseringen, särskilt i högriskområden, med tätortsutveckling, omläggning av floder och ogenomtänkta byggnadsprojekt på översvämningsplan. Den andra orsaken är skogsskövlingen, särskilt den röjning av floddalar som tillåts för att bygga sommarstugor, industriområden och köpcentrum. För det tredje leder högintensiva jordbruksmetoder till att matjord täcks med betong och till att ängar och översvämningsplan blir mer svårtillgängliga. Den fjärde bidragande orsaken är markerosionen.
Efter översvämningskatastroferna 2002 lade kommissionen fram ett åtgärdsprogram för översvämningar som omfattar förbättringsplaner inom forskning och information. Kommissionen lade även fram ett meddelande om hantering av översvämningsrisker i vilket den analyserade situationen och föreslog ett gemensamt åtgärdsprogram för EU. Programmet består bland annat av det aktuella förslaget till direktiv som har lett till det kompromisspaket som vi ska rösta om imorgon i syfte att minska översvämningsrelaterade risker för människors hälsa, miljön, infrastrukturen och ekonomin.
Med hänsyn till den ökade risken för översvämningsskador är det verkligen viktigt att upprätta en europeisk rättslig ram vid sidan av de nationella bestämmelserna eftersom nästan alla floder flyter över nationsgränserna. Sammanlagt 80 procent av Europas floder sträcker sig över nationsgränserna. Därför måste Europa självklart hantera översvämningsproblemen.
Det innebär dock även att man i lagstiftningen måste ta vederbörlig hänsyn till subsidiaritetsprincipen. Faktum är att förhållandena i en smal dal i Alperna skiljer sig från dem på en grekisk ö eller i de finska lågländerna. Vi måste undvika att anta heltäckande bestämmelser som inte kan tillämpas i verkligheten.
Det paket som har lagts fram har klokt nog utformats i tre steg. Först görs en preliminär riskbedömning för att identifiera områden där det finns en påtaglig översvämningsrisk. Det vore naturligtvis meningslöst att anlägga skydd mot översvämningar i områden som inte löper någon sådan risk. Sedan kartläggs översvämningsriskerna, och därefter utarbetas planer för hantering av dem, dock endast där det är absolut nödvändigt.
Många medlemsstater har redan gjort stora framsteg med att förebygga översvämningar, och vi var tvungna att undvika dubbla åtgärder. Därför har man utarbetat mycket omfattande bestämmelser för att säkra befintliga åtgärder, och det finns ingen anledning för medlemsstaterna att oroa sig över att behöva genomföra en andra uppsättning åtgärder. Medlemsstaterna kan givetvis genomföra alla sina egna åtgärder så länge dessa överensstämmer med direktivets mål.
Rådets gemensamma ståndpunkt innehöll några punkter som enligt vår mening behövde förbättras. Vi hade särskilt svårt att förstå varför klimatförändringen hade fått så lite uppmärksamhet. I våra förhandlingar med rådet har vi lyckats införa klimatförändringsfrågan, som nu löper som en tråd genom hela paketet. Det är det enda rätta eftersom vi måste bemöta allmänhetens oro.
För att sammanfatta övriga insatser har vi ändrat en del tidsgränser, fäst större vikt vid översvämningsplan och andra naturområden med vattenupptagningsförmåga, arbetat för en hållbar markanvändning samt slagit vakt om solidaritetsprincipen från början till slut. De länder som ligger uppströms får inte vidta några åtgärder som skadar grannländerna nedströms. Vi uppnådde detta i en anda av sann europeisk solidaritet.
Det är med rent samvete jag lägger fram betänkandet inför parlamentet imorgon, och jag rekommenderar er att anta det.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. (EL) Herr talman! Jag vill tacka och gratulera föredraganden Richard Seeber till ett utmärkt arbete med översvämningsdirektivet samt utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet till en positiv insats. Jag är oerhört nöjd med de snabba framstegen vid första och andra behandlingen. Europaparlamentet spelade en viktig roll i att nå en överenskommelse om denna utmärkta text, och jag vill lovorda denna insats.
Målet med förslaget är att minimera översvämningsriskerna för människors hälsa, ekonomisk verksamhet och miljön. I sin nuvarande lydelse återspeglar texten dessa mål och gör det möjligt för EU att uppnå dem. Direktivet utmärker sig främst genom införandet av - vilket Richard Seeber nämnde tidigare - ett trestegsförfarande. Första steget är att fastställa vilka områden som löper risk för översvämningar. Nästa steg är att kartlägga de överhängande riskerna för medelsvåra och extrema översvämningar.
Steg tre är att utarbeta planer för hantering av översvämningsriskerna. Dessa kommer att samordnas inom avrinningsområdena, de flodområden som delas av fler än ett land samt kustområdena.
Inom ramen för hanteringen av översvämningsrisker har man tagit hänsyn till att översvämningarna kan komma att öka till antalet och i styrka på grund av klimatförändringen, och - jag håller med Richard Seeber - det gläder mig mycket att parlamentet krävt att klimatförändringen nämns i starka ordalag.
Eftersom klimatet redan håller på att förändras är det tydligt att vi, förutom att ta itu med och stävja fenomenet, måste anpassa oss efter det. Inom EU måste man förbereda sig på oväntade översvämningar i större skala som åtföljs av häftiga och oförutsedda regnskurar. Kustöversvämningar på grund av oväder, i förening med stigande havsnivåer, kan leda till en ökad översvämningsrisk i kustområdena. EU måste vara förberett på de faror som orsakas av detta naturfenomen.
Förbättringen av samordningen genom ramdirektivet om vatten är ett viktigt steg framåt. Den omfattande hanteringen av avrinningsområdena måste omfatta både en kontroll av vattenkvaliteten och en hantering av översvämningsriskerna. Det gläder mig att Europaparlamentet stöder kommissionen i frågan och att man har underlättat en parallell hantering av dessa åtgärder.
De grundläggande punkter som togs upp vid första behandlingen återstod, dvs. genomförandet av direktivet inom hela EU och särskilt betoningen på de avrinningsområden som delas av fler medlemsstater. Med denna nya och viktiga rättsakt kommer EU att vara väl rustat för att minimera översvämningarnas eventuellt förödande konsekvenser.
Anja Weisgerber
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman! Jag vill börja med att tacka föredraganden Richard Seeber för den samarbetsvilja som präglade våra diskussioner. Han har förhandlat fram en stark kompromiss med rådets ordförandeskap, en kompromiss som avsevärt förbättrar kommissionens förslag.
Det är viktigt att EU antar en metod för att förebygga översvämningsskador. Floder och översvämningar respekterar inte nationsgränserna. De åtgärder som vidtas av regeringen i ett land som ligger uppströms får särskilda effekter för områdena nedströms. I många fall tillhör dessa områden ett annat land. Jag anser därför att det är viktigt att varje enskild medlemsstat i EU vidtar åtgärder för att förebygga översvämningar i stället för att vänta tills en katastrof inträffar.
Precis som med andra förslag från kommissionen har vi en parlamentarisk plikt att undvika onödig byråkrati, orimliga förvaltningsinsatser och omfattande rapporteringsskyldigheter. Vi lyckades förhindra och avsevärt förbättra en rad ytterst byråkratiska bestämmelser. Jag stöder särskilt kompromissen om att säkra den kartläggning av översvämningsrisker som redan finns eller håller på att utarbetas. Tack vare vår insats erkänns nu den kartläggning som medlemsstaterna redan har sammanställt samt den som håller på att utarbetas, förutsatt att den avslutas före 2011.
Vissa medlemsstater är i full färd med kartläggningen av översvämningsriskerna. Att flytta målstolparna i det här skedet skulle ha orsakat onödigt dubbelarbete, och det nya anbudsförfarandet skulle ha lett till stora merkostnader utan att för den delen nödvändigtvis ge ett bättre översvämningsskydd. Det gläder mig därför att kompromissen gör det möjligt att erkänna kartläggningen inom ramen för direktivet. Jag kommer således att rösta för kompromissen och vill återigen tacka föredraganden för ett positivt samarbete.
Edite Estrela
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vilja börja med att gratulera Richard Seeber till hur han ledde de informella förhandlingarna. Förhandlingarna var mycket givande och ledde till ett paket med kompromissändringsförslag som visade på ett brett samförstånd och som rådet borde anta.
Socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet stöder den kompromiss som nåtts eftersom den överensstämmer med direktivets viktigaste mål, dvs. att skydda människors hälsa, miljön, kulturarvet och ekonomisk verksamhet. Genom kompromissen tar man även hänsyn till klimatförändringens inverkan på förekomsten av översvämningar. Allt fler perioder av extrem torka åtföljs av häftiga regnskurar, vilket leder till fler översvämningar.
Det aktuella förslaget kommer att förbättra miljöskyddet eftersom kartläggningen av översvämningsriskerna kommer att omfatta information om eventuella källor till miljöföroreningar till följd av översvämningar. Jag välkomnar även förslaget om att låta medlemsstaterna vara ansvariga för att främja en hållbar markanvändning. Medlemsstaterna bör med andra ord vara försiktigare vid utformandet av markanvändningspolitiken. I betänkandet ställs även krav på solidaritet, dialog och samordning mellan grannländer.
Vi är medvetna om att naturkatastrofer inträffar i cykler och orsakar död och förstörelse. Enligt WTO omkommer hundratals människor varje år med anledning av naturkatastrofer. I syfte att förhindra värre olyckor är det dags att anta ett förebyggande förhållningssätt i stället för ett reaktivt förhållningssätt. Det är bättre att förebygga än att bota. Det är mer effektivt och mindre kostsamt.
Vittorio Prodi
för ALDE-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill naturligtvis tacka Richard Seeber för vårt samarbete under diskussionerna om och utarbetandet av dokumentet. Jag vill även tacka kommissionsledamot Stavros Dimas eftersom det alltid är mycket värdefullt och uppskattat att han närvarar vid sådana tillfällen.
Jag anser att det här direktivet är mycket viktigt, bland annat när det gäller andra direktiv, såsom vattendirektivet, avfallsdirektivet och markdirektivet, som inte har debatterats än. Direktiven utgör en mycket viktig ram för förebyggande åtgärder, särskilt när det gäller klimatförändringen. Detta fenomen har sin härkomst i den globala uppvärmningen och utgörs i grund och botten av en ökning av extrema händelser, såsom kraftigare regnskurar.
Därför måste vi på det hela taget anta ett förebyggande förhållningssätt, särskilt när det gäller markvård. Det aktuella direktivet främjar detta mål eftersom man har försökt att framhålla goda rutiner som kan spridas, samt all den infrastruktur och kunskap som kan bidra till att på lång sikt skydda mot och på kort sikt förutse översvämningar, i syfte att ge betydande stöd till räddningstjänsten i dess krishantering.
Jag menar att man utan tvekan kan stödja det här direktivet och välkomnar också trepartskompromissen. På min grupps vägnar uppmanar jag därför er att stödja den föreslagna texten.
Leopold Józef Rutowicz
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! I direktivet om bedömning och hantering av översvämningsrisker betonas behovet av åtgärder, vilket näringslivet dessvärre inte alltid tar hänsyn till i praktiken. Bedömningen och hanteringen av översvämningsrisker bör utgöra grunden för långsiktiga planer när det gäller byggnadsarbeten, informationssystem och andra sätt att begränsa översvämningsskador.
Direktivet bör samordnas med bestämmelserna om bedömning och förebyggande av risker för torka, som också orsakar stora skador på ekonomin och miljön. Båda dessa frågor är förenade med vattenhantering och vattenvård. Om man tog vara på översvämningsvattnet skulle det kunna användas för att motverka effekterna av torka. Man borde tillämpa båda systemen inom hela avrinningsområden och ta hänsyn till alla inblandade länders och regioners intressen.
Jag vill tacka Richard Seeber för ett mycket skickligt utarbetat betänkande. Ändringsförslagen förbättrar och kompletterar dokumentet.
Urszula Krupa
för IND/DEM-gruppen. - (PL) Herr talman! Årstidsbetingade och regionala skillnader i nederbörd, den långsiktiga klimatförändringen och bristen på samordning mellan vissa länder har lett till katastrofala översvämningar. Dessa utgör 43 procent av alla naturkatastrofer i Europa och är ofta gränsöverskridande.
Den mänskliga verksamheten har bidragit till detta. Den omfattar trädfällning i skogsområden, som har lett till markerosion och snabbare regnavrinning, eller tätortsutveckling på översvämningsplan. En ökning av översvämningarna i antal och styrka kommer förmodligen att ha ett nära samband med meteorologiska förhållanden, klimatförändringen och växlingar i flodflödet. Därför är det absolut nödvändigt att förhindra översvämningar och minimera effekterna av dem.
Även om det som ett led i detta arbete är viktigt att förhindra den globala uppvärmningen är det lika viktigt att medlemsstaterna planerar och samordnar anläggningen av vattenreservoarer, dammar, varningssystem och katastrofhjälp. När man tidigare har tömt vattenreservoarer i ett land har det orsakat översvämningskatastrofer i ett annat land. Eftersom dessa händelser är gränsöverskridande till sin natur måste vi se till att uppnå ett effektivt internationellt samarbete, både regionalt och med grannländer, däribland tredjeländer. Detta kommer att hjälpa oss att vara bättre förberedda och därmed minska översvämningseffekterna.
Andreas Mölzer
för ITS-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, herr Seeber! Det kan hända att vi numera drabbas av översvämningar i mindre utsträckning än tidigare på grund av att de förebyggande åtgärder vi vidtar är mer effektiva, men effekterna är likväl katastrofala.
Genom den tekniska utvecklingen har vi blivit alltmer oaktsamma, vilket har lett till att vi i allt större omfattning uppför byggnader allt närmare områden som drabbas av översvämningar. Problemen till följd av dessa åtgärder, i förening med vad som ofta utgör ogenomtänkta ändringar av flodriktningar och minskningen av buffertzoner, såsom översvämningsplan, är självförvållade. Dessutom har det jordbruksstöd som EU betalat ut de senaste årtiondena utan tvekan bidragit till problemen. Sambandet mellan jordbruket och förändringarna i markstrukturen är ytterligare en anledning till att ompröva den gemensamma jordbrukspolitiken i syfte att öka stödet till ekologisk odling. Inom ramen för det planerade gemensamma systemet för hantering av översvämningsrisker måste man naturligtvis även överväga att vidta åtgärder när det gäller återställande av floder, anläggande av förbindelser mellan översvämningsplan och utsatthet för avgränsade områden. Om vi menar allvar med att bevara naturliga livsmiljöer och hantera klimatförändringen måste vi även anta nya, innovativa metoder.
Péter Olajos
(HU) I morgon når vi förhoppningsvis slutet på en lång resa. För två år sedan när vi började diskutera direktivet drabbades hela Europa av översvämningar där vatten spolade bort hus och förstörde dammar.
Till mitt land, Ungern, som ligger nedströms, strömmar stora mängder vatten från många håll. Två av Europas fem största floder flyter genom mitt hemland. Därför är det inte förvånande att landet har den största vattenmängden per capita. Skadorna blir naturligtvis också ofantliga. När den omfattande översvämning som redan nämnts inträffade 2005 var vi tvungna att investera mer än 200 miljoner euro i översvämningsskydd. Mycket stod på spel för oss.
Om jag var tvungen att framhålla ett särskilt viktigt inslag i det nya direktivet skulle jag utan tvekan säga samarbete. Jag menar att bestämmelserna omfattar en gemensam förberedelse, utbyte av information och ömsesidig hjälp och vill förtydliga att det bara är genom samarbete som vi kan hantera och lösa översvämningsproblemen.
Jag håller med Stavros Dimas om att en av de viktigaste frågorna är framtiden, den globala klimatförändringen och hanteringen av dessa utmaningar. I Europa kommer översvämningarna troligtvis att bli vanligare och svårare att förutse, vattennivåerna stiga mycket och förödelsen bli större. Jag menar att direktivet snart kommer att sättas på prov, och jag är övertygad om att det kommer att klara sig med glans. Tack vare direktivet kommer färre människor att omkomma och färre skador att uppstå. Jag är fullkomligt nöjd med den kompromiss som nåtts och gratulerar Richard Seeber till ett utmärkt arbete. Jag anser att vi har lyckats utarbeta ett direktiv som kommer att rädda liv och öka den fysiska säkerheten i Europa.
Karin Scheele
(DE) Herr talman! Till följd av klimatförändringen, bristfällig flodhantering och byggnadsverksamhet i översvämningsdrabbade områden kommer antalet översvämningar att öka. På grund av befolkningstillväxten och den åtföljande ökningen av antalet ekonomiska tillgångar i dessa områden ökar riskerna och skadekostnaderna. Översvämningarna kan förutom ekonomiska och sociala effekter få allvarliga miljökonsekvenser, till exempel om de drabbar industrianläggningar med stora mängder giftiga kemikalier. Föredraganden har utförligt förklarat allt detta.
Det kompromisspaket som föredraganden har förhandlat fram kommer att göra det lättare för oss att uppnå målet med direktivet. Jag framför mina varmaste gratulationer till honom. Flera viktiga frågor i betänkandet har redan förts in i den gemensamma ståndpunkten och kan lyftas fram ytterligare genom kompromisspaketet.
Europaparlamentet anser att det vid bedömningen av översvämningsriskerna är viktigt att ta hänsyn till följderna av klimatförändringen. Det skulle ha varit mycket svårt att förklara ett beslut om att inte ta upp klimatförändringen vid bedömningen av översvämningsriskerna. Ett viktigt krav som ställs är att man tillämpar bästa metoder och bästa tillgängliga teknik i vart och ett av de tre steg som fastställs i direktivet, dvs. bedömning, kartläggning och utarbetande av planer för hantering av översvämningsriskerna.
Johannes Blokland
(NL) Herr talman, herr Dimas, mina damer och herrar! Nederländerna har haft en viktig roll i utarbetandet av den nuvarande lydelsen av högvattendirektivet. Det är viktigt med en rättslig ram för bedömning och hantering av översvämningsrisker där hänsyn tas till subsidiaritetsprincipen. Det som kan göras på lokal nivå görs där, bland annat att vidta åtgärder för att förebygga översvämning av avloppssystemen. Därmed skyddar man miljön, folkhälsan och ekonomin.
Eftersom ett låglänt land som Nederländerna förlitar sig till att flera av grannländerna sköter vattenhanteringen är det viktigt att medlemsstaterna inte vidtar några åtgärder som leder till att översvämningsriskerna ökar i andra länder. Därför behövs ett samordnat tillvägagångssätt, och jag sätter stort värde på den solidaritetsprincip som omfattas av det föreslagna direktivet och som uttryckligen anges i ändringsförslagen 48 och 61 i kompromisspaketet, som jag stöder helhjärtat.
Förutom begreppet ”solidaritet” är det viktigt att ta upp den förväntade klimatförändringen och dess eventuella följder när man utarbetar planer för hantering av översvämningsrisker i syfte att förbereda sig inför framtiden på bästa möjliga sätt. Nu återstår bara för mig att säga varmt tack till föredraganden Richard Seeber för ett utmärkt samarbete och att gratulera honom till resultatet.
Stavros Dimas
Herr talman! Jag skulle vilja tacka alla talare i kvällens debatt för deras positiva bidrag.
Det är ett flertal nyckelelement som har inkluderats i det övergripande kompromisspaket som nu har lagts fram. Det viktigaste innehållet är: en tydligare och tidigare uppmärksamhet beträffande klimatförändringarnas påverkan vid preliminär bedömning av översvämningsrisker, en överenskommelse om det tidigare datumet 2011 för den första preliminära bedömningen av översvämningsrisken, vilket innebär att medlemsstaterna har mer tid att förbereda kartorna över översvämningshotade områden, en förstärkning av den roll som flodslätter spelar och främjande av hållbara metoder för markanvändning i hanteringen av översvämningsrisker, en förnuftig samordning - också när det gäller genomförande - med ramdirektivet om vatten och anknytning till principen om kostnadstäckning i detta direktiv, ytterligare språklig betoning av solidaritet i avrinningsdistrikt, och sist men inte minst ett krav på tydliga prioriteringar för genomförande av åtgärder som ingår i riskhanteringsplanerna.
Jag vet att alla dessa element var viktiga för parlamentet vid första behandlingen och i utskottet i den här omgången. Jag tror att den befintliga, föreslagna kompromissen uppfyller parlamentets förväntningar, eftersom det har gjorts viktiga framsteg i fråga om nyckelprinciper för förnuftiga metoder för riskplanering. Det gläder mig också att notera den vikt som såväl parlamentet som rådet fäster vid detta direktiv, som kommissionen lade fram för bara 13 månader sedan. Det visar att vi kan nå överenskommelser relativt snabbt när vi står inför den allvarliga utmaningen att förbereda Europa inför risken för fler översvämningar.
Sammanfattningsvis är kommissionen mycket nöjd med resultatet av förhandlingarna. Kommissionen kan godta de kompromissändringsförslag som lagts fram helt, och jag vill än en gång tacka och gratulera föredraganden Richard Seeber för hans ansträngningar att nå en överenskommelse vid andra behandlingen.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag kl. 11.30.
Gyula Hegyi 
skriftlig. - (HU) Det är mycket viktigt för Ungern att Europeiska unionen antar ett direktiv med bestämmelser om ett gemensamt översvämningsskydd. Mitt land är ett typiskt exempel på ett land nedströms vars sötvatten till 95 procent kommer från floder bortom nationsgränserna. Därför är det viktigt att även länderna nedströms medverkar i förebyggande åtgärder och skyddsåtgärder i ett område med översvämningsplan. Jag hoppas att samarbetet mellan de österrikiska, slovakiska och rumänska specialisterna och de ungerska tjänstemännen inom vattenområdet kommer att fortlöpa smidigt. Likaledes anser jag att det är viktigt att skyddsplaner mot översvämningar omfattar möjliga riskkällor till miljöförstöring i händelse av en översvämning. I sådana fall orsakar vanligtvis industrianläggningar eller andra fabriker som översvämmats större skador än själva vattenskadan. Eftersom översvämningar, precis som luftföroreningar, är gränsöverskridande borde även tredjeländer, såsom Ukraina, genomföra direktivet.
Kathy Sinnott 
skriftlig. - (EN) Jag har, genom en organisation som jag är ordförande för i Irland som kallas Hope-projektet, deltagit i en undersökning av kommissionen som kallas Rescuing Disabled People in Emergencies [Att bistå funktionshindrade i nödsituationer]. I denna undersökning har översvämningar konstaterats utgöra en mycket allvarlig risk för äldre personer, barn och personer med funktionshinder. Vi har precis inlett en uppföljande undersökning i vilken vi fokuserar på översvämningar.
Det finns två anledningar till att översvämningar håller på att bli ett så stort problem. För det första handlar det om klimatförändringarna, som medför risk för höjd vattennivå och, i Irland, ökad nederbörd. För det andra finns det en tendens över hela Europa, men i synnerhet i Irland, till att bygga på flodslätter. Det är inte ovanligt att slättområden som har varit vattentäckta flera veckor om året nu är bebyggda med 200 hus. Denna metod kommer så småningom att slå tillbaka på oss.
Jag uppmanar parlamentet att åstadkomma sunt förnuft och förebyggande åtgärder på området för översvämning och översvämningskontroll.
