Hamisítás elleni kereskedelmi megállapodás (ACTA) (vita)
Elnök
A következő pont a Bizottság nyilatkozata a hamisítás elleni kereskedelmi megállapodásról (ACTA)..
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr, tisztelt képviselők! Önök azért hívtak el a plenáris ülésre, hogy ismertessem a hamisítás elleni kereskedelmi megállapodással (ACTA) kapcsolatos tárgyalások jelenlegi állását. Egyetértek önökkel a kérdés fontosságát illetően, és azért jöttem el egy éven belül immár harmadik alkalommal, hogy ezt megvitassam önökkel.
Hol tartunk jelenleg? Nos, röviden fogalmazva, kis híján már célba értünk. Való igaz, hogy 2010. október 2-án az EU és 10 másik ország részt vevő felei lezárták a tárgyalások utolsó fordulóját. Néhány továbbra is lezáratlan kérdés kivételével szinte minden vitás pont megoldásra került. Ezekre később még visszatérek.
Két héttel ezelőtt nyilvánosságra került a javasolt megállapodás konszolidált és nagyjából végleges szövege. Remélem, ebből kiderült az önök számára, hogy a Bizottság szigorúan tiszteletben tartotta az alapelveket, amelyeket a tisztelt Házban tett korábbi felszólalásaim során kifejtettem.
Alapvető emlékeznünk arra, hogy az ACTA a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló megállapodás, ami azt jelenti, hogy egyik aláíró felet sem kötelezi új anyagi jogok bevezetésére vagy a meglévők módosítására. Kizárólag annak garantálását írja elő az aláíró felek számára, hogy a jogtulajdonosok teljes mértékben érvényesíthessék jogaikat, amennyiben, amikor és ahol azok fennállnak.
Az ACTA célja, hogy új eszközt teremtsen a szellemi tulajdonjogok hatékony védelmének biztosítása érdekében, amely alapvető fontosságú, ha fenn kívánjuk tartani a "tudásalapú gazdaságban” betöltött vezető szerepünket. Szemben azzal a vélekedéssel, amelyet mintha itt néhányan képviselnének, az ACTA nem valamiféle "nagy testvér” létrehozását jelenti.
Tudatában vagyok annak, hogy aggodalommal töltötték el önöket a zárt ajtók mögött zajló tárgyalások, valamint az, hogy a tárgyalt szövegeket nem tették közzé. A Bizottság ismételt kérései nyomán nyilvánosságra kerültek a szöveg egymást követő változatai, tárgyalóink pedig minden forduló után ellátogattak ide, hogy az önök által feltett valamennyi kérdést megválaszolják. Ezeket a lépéseket azért tettük, hogy megteremtsük a kölcsönös bizalom légkörét a téma megvitatásához.
Megemlíteném, hogy az ombudsman nemrégiben éppen az ACTA tárgyalások kapcsán elismerte, hogy indokolt volt megtartani néhány fontos tárgyalási dokumentum bizalmas jellegét. Az ombudsman alátámasztotta, hogy törvényes volt a bizalmas jelleg megőrzése, és összhangban állt a dokumentumokhoz való hozzáférésről szóló 2001-es rendelettel.
Most pedig szeretnék rávilágítani az ACTA néhány fő sajátosságára. Először is a szellemi tulajdonjogok széles körét fogja át. Tekintettel arra, hogy az európai vállalatok találmányaik védelme érdekében rendkívül sokféle tulajdonjogra támaszkodnak, széles körű lefedettségért küzdöttünk, és el is értük. Konkrét siker annak biztosítása, hogy az európai földrajzi jelzéseket azonos módon kezeljék.
Ez az Európai Unió sikere. Az Európai Bizottság nélkül ez nem került volna bele az ACTA-megállapodás tervezetébe. Tudatában vagyok annak, hogy talán nem sikerült olyan messzire jutni, amennyire néhányan szerettek volna - például a határellenőrzések tekintetében. Néhány indokolt különbség továbbra is fennáll majd, és az ACTA részes feleinek nem kell alkalmazniuk a földrajzi jelzések sui generis rendszerek révén történő védelmének uniós rendszerét.
Másodszor, az ACTA először határoz meg nemzetközi szabályozást a szellemi tulajdon interneten történő megsértésére vonatkozóan. Az internet a leginkább globális és nyitott, valamint a leggyorsabban változó, zenéket, filmeket, könyveket és szoftvereket forgalmazó piaci környezet. Nap mint nap több millió hamisított áru kerül forgalomba az interneten. Az ACTA úttörő - mégis kiegyensúlyozott - szintű harmonizációt és átláthatóságot teremt az ilyen jellegű szabálysértésekre alkalmazandó szabályok esetében, miközben teljes mértékben összhangban marad az EU közösségi vívmányaival.
Szeretném kihangsúlyozni, hogy az ACTA nem fogja megváltoztatni a közösségi vívmányokat. Tárgyalási irányelveink ezt követelték meg, és mi szigorúan betartottuk azokat, ahogy az a szövegből is látható.
Harmadszor, az ACTA kiegyensúlyozott megállapodás, amely választ ad a képviselők által kifejezésre juttatott négy fő aggodalomra, a következő négy okból kifolyólag.
Először is, a szöveg nem befolyásolja az alapvető jogok, valamint a magánélet és az adatok védelmét.
Másodszor, tiszteletben tartja a szabad internet szerepének fontosságát, valamint védi a szolgáltatók szerepét és a szerzői jogi kivételek európai rendszerét, így például az internetszolgáltatók felelőssége alóli feltételes kivételek európai rendszerét. Az európai, így például a magán vagy oktatási célú kivételek szintén érvényesek maradnak.
Harmadszor, a szöveg a TRIPS-megállapodás azon rendelkezéseire hivatkozik, amelyek védik a jogbirtokosok joga és a közérdek közötti alapvető egyensúlyt, valamint hangsúlyozza annak szükségességét, hogy a szellemi tulajdonjogok hozzájáruljanak a technológiai fejlődéshez, a társadalmi-gazdasági jóléthez és az egészség védelméhez.
Negyedszer, az ACTA egyértelműen elismeri a gyógyszerekhez való hozzáférés biztosításának fontosságát, amelynek kapcsán a dohai nyilatkozatra hivatkozik, valamint egyértelműen kizárja a szabadalmi jogsértést a határellenőrzésre és a büntetés-végrehajtásra vonatkozó szakaszokból.
Mi a jelenlegi helyzet és melyek a következő lépések az ACTA-val kapcsolatban? Tokióban nem kerülhetett sor a szöveg véglegesítésére. A részes feleknek maradt néhány fenntartásuk, amelyeket még meg kell tárgyalni az elkövetkező hetekben. Két fontos kérdés maradt nyitva.
Az első: a szabadalmi jogsértések a polgári jogviták hatálya alá tartozzanak, vagy kívül essenek azokon? Érdekelne az önök véleménye a kérdéssel kapcsolatban. Aggodalommal tölt el, hogy a fontos szellemi tulajdonjogot képező szabadalmak általános kizárása azzal a kockázattal jár, hogy számos iparágat megfoszthat a fejezet által biztosított előnyöktől. Konkrétan az autóipari, a gép- és gyógyszeripari, valamint az agrokémiai ágazatokra gondolok.
Másodszor, az uniós javaslattal kapcsolatos további fontos kérdés, hogy az ACTA-ban előírt intézkedéseket nemcsak a szerzői jogokra kellene alkalmazni, hanem - legalább - a védjegyek megsértésének eseteiben is. Mint tudják, az interneten több ezer, európai márkával ellátott, hamisított árura, így ruházati és kozmetikai cikkekre, órákra vagy akár élelmiszerre vonatkozó ajánlatot találhatunk. Úgy gondolom, foglalkoznunk kellene az ilyen jellegű, interneten keresztül elkövetett jogsértésekkel, hiszen azok alapvetően ugyanolyanok, mint a valós életben a fizikai árukkal elkövetett jogsértések.
Összefoglalva, szilárd meggyőződésem, hogy fontos szembeszállnunk az európai szellemi tulajdonnal kapcsolatos, világszerte tapasztalható visszaélésekkel. Az ACTA nagymértékben hozzájárulhat ehhez a célhoz, miközben teljes mértékben összhangban áll az európai jogszabályokkal. Az 1994-es TRIPS-megállapodás óta az ACTA az első fontos nemzetközi megállapodás, amely az állampolgárok és fogyasztók jogai közt is megfelelő egyensúlyt teremt.
Várom az európai parlamenti élénk párbeszéd folytatását és a megállapodás sikeres lezárását, majd azt követően annak elfogadását.
Daniel Caspary
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Őszinte köszönetemet szeretném kifejezni a biztos úr felé, amiért az utóbbi hónapokban többször is élt az alkalommal és először is megjelent ezen a plenáris ülésen, másodszor pedig személyesen vagy munkatársai révén részt vett az illetékes parlamenti bizottsággal tartott kérdések és válaszok ülésein. Helyénvaló és fontos az Európai Parlament biztosítása afelől, hogy a Bizottság ténylegesen és átlátható módon beszámol a tárgyalások állásáról. Úgy vélem, ez egyúttal lehetővé teszi számunkra, hogy egy olyan megállapodást, mint az ACTA, megbízható adatokra támaszkodva értékeljünk, majd elfogadjunk vagy visszautasítsunk.
Jelenleg az a benyomásom, hogy számos kritikus kezd kifogyni az ACTA-megállapodás ellen szóló érvekből. Jó dolognak tartom, hogy a közösségi vívmányok változatlanok maradnak. Nagyszerű lenne, ha a Bizottság még egyszer megmutatná nekünk, hogy ez valóban sziklaszilárdan így van. A képviselőház néhány tagjának továbbra is kétségei vannak ezzel kapcsolatban, és hálás lennék, ha a Bizottság még egyszer világosan, átlátható és egyértelmű módon elmagyarázná a kérdést - sőt, ha esetleg a Bizottság jogi szolgálata is megvizsgálná a kérést. Pozitív dolognak tartom, hogy az ACTA-megállapodás új jogszabályok kidolgozása helyett sokkal inkább a meglévő jogszabályok végrehajtására összpontosít.
Különösen örülök az internetre vonatkozó szakasznak. Legfőbb ideje volt, hogy tegyünk valamit az interneten forgalmazott filmekkel, zenékkel, könyvekkel és szoftverekkel kapcsolatban. Egyetlen állampolgárunkat sem szeretném kriminalizálni, de úgy gondolom, lehetővé kell tenni a művészek és alkotók számára, hogy gyakorolhassák szellemi tulajdonjogaikat az interneten, és üdvözlöm, hogy az ACTA-megállapodással megtehetjük ebbe az irányba az első lépést.
Egyértelműen előnyösebbnek tartottam volna, ha ezzel az egész kérdéssel a WTO keretén belül foglalkozunk. Ugyanakkor azt is megjegyzem, hogy a WTO-n belül folytatott párbeszéd során nem találtunk megfelelő partnerekre, és ezért kétségkívül jó kezdésnek bizonyul az ACTA-megállapodás. Hálás lennék, ha a Bizottság, lehetőleg az ACTA-megállapodás lezárása után, minden tőle telhetőt megtenne annak érdekében, hogy a lehető legtöbb ország aláírja a megállapodást, és némi rugalmasságot tanúsítana a kétségek felmerülése esetén.
Különösen örülök annak, hogy sikerrel járt a termékek földrajzi eredetének feltüntetése tekintetében, így például a pezsgő, a skót whiskey, a pármai sonka stb. esetében. Szeretnék gratulálni ehhez. Úgy gondolom, ez óriási előrelépést jelent az Európai Unió érdekei tekintetében. Meg kell teremtenünk a lehetőséget, hogy az olyan védjegyekkel, mint a Coca Cola és a Kellogg's Cornflakes stb., azonos módon biztosítsuk és védjük az európai eredetcímkézést és tájékoztatást. Úgy gondolom, cselekvő lépéseket kell tennünk a gyártóink érdekében.
Ön felvetett egy kérdést a szabadalmaztatással kapcsolatban: egyrészt a megállapodás egyértelműen más irányt jelöl ki, másrészt ebben a tekintetben vállalataink óriási problémákkal küzdenek. Azt javasolnám, hogy ezt a kérdést esetleg hétfőn vitassuk meg részleteiben a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság ülésén, amelyen ön is részt vesz majd.
Gratulálok az eredményekhez és kitartásra ösztönzöm a lezáratlan kérdéseket illetően. Örömmel nézek a nap elé, amikor a tisztelt Ház a végső szöveg alapján a megállapodás elfogadása vagy elutasítása mellett dönthet.
Kader Arif
az S&D képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Egyértelműen olyan szöveggel állunk szemben, amelynek összetettsége többünket, véleményem szerint Európa állampolgárait még inkább aggodalommal tölti el. Biztos úr, én átláthatóságot kértem és ön válaszolt. Némi aggodalmat érzek a mai napon.
Valójában, ahogy én látom, a tisztán technikai kérdéseken túl a fő kockázatot az az irány jelenti, amelyen elindultunk az egyéni szabadság és az internet közötti egyre összetettebb kapcsolatot illetően. Gyorsan változó világban élünk, ennek mindannyian tudatában vagyunk. Mindannyian tudjuk, hogy ezen új eszköz révén forradalom zajlik nemcsak az információhoz, de a kultúrához való hozzáférés tekintetében is.
A mai világban, ahol az ilyen jellegű hozzáférés azonnali és szabad, a hagyományos tájékozódási pontok megrendülnek. Következtetésképpen a legösszetettebb feladatunk az, hogy új rendeleteket hozzunk. A szabályozás ugyanis nem csupán a művészek és jogbirtokosok védelme érdekében szükséges, hanem azzal sem szívesen szembesülnék, hogy az egyéni szabadságjogokat figyelmen kívül hagyják.
Ami a szabadságjogok védelmét illeti, amelyek közül a legfontosabb a magánélet védelmének joga, egyik legfőbb aggodalmam az, hogy a hamisítás elleni kereskedelmi megállapodás (ACTA) lehetővé teszi az utasok személyes tárgyainak és csomagjainak ellenőrzését a határokon. Ez azt jelentené, hogy illegálisan letöltött fájlok után kutatva a vámhatóságok a határokon átvizsgálhatják telefonjainkat, MP3 lejátszóinkat és számítógépeinket?
A Bizottság szerint ez csak egy lehetőség, mivel a szövegben használt konkrét terminus nem kötelező erejű. Azt állítja, a tagállamok megválaszthatják, hogy engedélyezik-e a személyes csomagok átkutatását. Ugyanakkor gondoljunk csak bele egy percre: hogyan várható el, hogy egy ilyen szövegre ne az efféle ellenőrzésekre való ösztönzés eszközeként tekintsünk? Nem gondolja, hogy egy kormány, különösen, ha bizonyos fokú nyomást gyakorol rá a zeneipara - szándékosan hozom fel ezt a példát - az ACTA által kínált lehetőséget arra fogja felhasználni, hogy nemzeti jogszabályait a területére belépő utasok fokozott ellenőrzése irányában alakítsa?
Egy másik probléma, hogy automatikus büntetés jár annak a magánszemélynek, aki bizonyítottan kereskedelmi célból birtokol fájlokat. Ugyanakkor ki határozza meg, hogy az általunk birtokolt fájlok kereskedelmi célúak-e vagy sem? Mondhatjuk, hogy ha valakinek 500 zeneszám található az MP3 lejátszóján, az szükségszerűen kereskedelmi célból tárolja azokat, de miért ne ragadnák meg mások a lehetőséget, hogy ezt a határt 300-nál, 100-nál, 50-nél vagy 10-nél húzzák meg? Lényegében egy rossz szándékú személynek mindössze egyetlen film letöltése is elég ahhoz, hogy több ezer másolatot készítsen róla, amely ezután máris kereskedelmi tevékenységgé válik.
Végezetül, a büntetést az adott ország bíróságai szabják ki, viszont ha egy európai állampolgárt egy aláíró ország határrendészeti hatósága tartóztat le kötelező erejű jogszabályok alapján, akkor nem lesz eszköze arra, hogy megvétózza azt. Valóban azt kívánja, hogy lehetségesek legyenek az ilyen jellegű visszaélések? Vajon nem éppen a Bizottság felelőssége, hogy mindent megtegyen annak biztosítása érdekében, hogy a megállapodás megtiltsa a személyes tulajdon átkutatását?
Szándékosan csak ezt az egy kérdést hoztam fel ma este, ön viszont számos más témát is említett, amelyet bele fogunk foglalni az általam kérvényezett állásfoglalásba és a következő hónap plenáris ülésén rendes szavazásra bocsátunk. Biztos úr, arra szeretném kérni, hogy vegye figyelembe ennek a szavazásnak a végeredményét, összhangban az arra vonatkozó kötelezettségünkkel, hogy meg kell hallgatni az Európai Parlament véleményét, mielőtt aláírná a jogi aktust.
Niccolò Rinaldi
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Nehezek voltak a tárgyalások, markánsan ellentétes vélemények és a jelen megállapodás következtetéseinek eltérő értelmezései jellemezték azokat. Az én meglátásom szerint a tárgyalások jelenlegi állása a földrajzi jelzések és márkajelzők kiegyenlítetlen használatát eredményezi az utóbbi javára, valamint a nemzetközi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló 22. cikk megsértését az olyan márkák esetében, melyek a földrajzi jelzések által védett megnevezést használnak. A ,,parmezán” - amely egyike a számos lehetséges példának -szabadon gyártható ,,parmezánként” az Egyesült Államokban és Ausztráliában, majd exportálható Kínába vagy máshova, közvetlen versenyben az európai termékekkel, amelyeknek a földrajzi jelzések jelentik az erősségét. Következtetésképpen úgy tűnik, az európai termékek híréből tisztességtelen versenytársak húznak előnyt, és semmilyen hatékony védelemben nem részesülnek a hamisítás elleni kereskedelmi megállapodás révén. Szeretnék pontosítást kapni ezzel a kérdéssel kapcsolatosan.
A ,,parmezán” jelentése ,,Pármából származó”, tehát nem Ausztráliából vagy az Egyesült Államokból, és ez ugyanúgy érvényes minden európai földrajzi jelzés esetén. Oda kell figyelnünk, hiszen ha a majd a 21. század globalizációjának folyamán pár év alatt megszűnnek földrajzi jelzéseink, annak oka részben a ma hozott hibás választásainkban keresendő, amelyek által identitásunk hatalmas részét is elveszíthetjük. Ezért, ha mindez az ACTA-ban megengedhető, akkor a megállapodás elfogadhatatlan.
Fennáll továbbá az internet kérdése, mint ahogyan azt már említettem. Az Európai Unió támogatja a mindenki előtt nyitott, széles körű tudással rendelkező társadalmat és az ACTA semmilyen formában sem korlátozhatja az internethez való hozzáférés szabadságát. Jelentős haladás történt ez ügyben és a biztos úr is jelentős biztosítékokkal szolgált. Ugyanakkor elfogadhatatlan lenne a közösségi vívmányok csorbulása, amely úgy tűnik, továbbra is bekövetkezhet a 2. cikkben meghatározott jogi következmények és 2. cikk (14) bekezdésének első albekezdésében meghatározott, magánfelhasználókra is alkalmazható büntetőjogi szankciók lehetősége révén.
Értékelem a fejlődő országok gyógyszerekhez való hozzáférésére vonatkozó nagyon fontos biztosítékokat, ugyanakkor tudjuk, hogy az ACTA-hoz csatlakozó országok listája nagyon korlátozott és a hamisítás nagyhatalmai ezen kívül esnek, különösképpen Ázsiában, de nem csupán ott. Ennélfogva, tekintve mindazt, amit a földrajzi jelzésekkel veszíthetünk és az internettel kapcsolatban kockáztatunk, a benyomásom egyelőre az, hogy a megállapodás ezen az alapon csupán hátrányt jelent, és talán jobb lenne, ha lemondanánk róla.
Jan Philipp Albrecht
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, De Gucht biztos úr! Nyilvánvaló, hogy a tárgyalt ACTA-megállapodás rövid időn belül elfogadásra kerül. Ez a megállapodás a szellemi tulajdonjogok megerősítése tekintetében egy egész sor kötelezettséggel ruházza fel a szerződő feleket. Önök, a Bizottság rövidesen a megállapodás elfogadását kérik tőlünk, az Európai Parlament képviselőitől. Ugyanakkor a Parlament több hónapja figyelmeztet arra, hogy az ACTA-megállapodás során tett számos uniós szándéknyilatkozat azt a veszélyt hordozza magában, hogy túllép a jelenlegi uniós jog határain. Nem csupán az marad tisztázatlanul, hogy rendelkezünk-e kellő hatáskörrel egy ilyen jellegű kereskedelmi megállapodáshoz, beleértve, hogy az büntető intézkedésekkel, illetve alapvető jogokba történő beavatkozással jár, de arról sincs információnk, milyen mértékben teszi majd szükségessé az ACTA jogtalan intézkedések bevezetését az EU-ban. Ennélfogva az ACTA-t vissza kellene küldeni a tárgyalóasztalra. Ön mégis kész arra, hogy már most aláírja a megállapodást. Ezért először megkérdezném: aláírta már? Amennyiben nem, mikor áll szándékában aláírni? Másodszor: mikor kaphatunk részletes hatásvizsgálatot arról, hogy milyen mértékben érintheti az ACTA az EU-n belüli alapvető szabadságjogokat? Várom a válaszait.
Syed Kamall
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Úgy gondolom, először is üdvözölnünk kell az este folyamán elhangzott nyilatkozatok némelyikét, valamint azt a tényt is, hogy a tokiói forduló után a Bizottság kiadta a szöveget a Parlament számára, amely végül abban a helyzetben lesz, hogy eldöntse, jóváhagyását adja-e ezekhez a megállapodásokhoz. Úgy gondolom, az átláthatóság irányában tett közeledést üdvözölni kellene a Parlamentben. Végtére is ez egyike azoknak a kérdéseknek, amelyekben az egész Parlament egyetért - lehet, hogy néhány ponttal kapcsolatban eltérően gondolkodtunk, de az egyre fokozottabb átláthatóság tekintetében egyetértettünk.
A fokozott átláthatóság azt jelenti, hogy csökkentjük a tárgyalások tartalmával kapcsolatos hamis találgatásokat, ugyanakkor - hogy méltányosak legyünk - rávilágít a Bizottság pozitív szerepére, amennyiben próbálta meggyőzni a tárgyaló partnereket a nagyobb átláthatóság szükségességéről. Úgy gondolom, a mi szerepünk itt a Parlamentben a nyomásgyakorlás volt a Bizottságra, amely ezután beszámolhatott tárgyalópartnereinek a fokozottabb átláthatóság iránti igényről.
Nyilván eltérő vélemények uralkodnak a tisztelt Házban a szellemi tulajdonjogokról. Egyértelmű, hogy ez kulcsfontosságú kérdés a szerzői jogok és védjegyek birtokosai számára. Az 1990-es évek közepén kötött TRIPS-megállapodásra épülő ACTA reményeim szerint minden résztvevő fél körében fontos lépést jelent az érvényesítés tekintetében.
Személyesen úgy vélem, különbséget kellene tenni a digitális világ és az atomok világa között. Egy olyan világban, amelyet a megnövekedett feldolgozási teljesítmény, a nagyobb tárolási lehetőségek és a megnövekedett sávszélesség jellemez, egy zéró ár felé haladó tendencia érvényesül, és többen - például a zeneiparban - elmulasztották a válaszlépéseket. A jogi szakértőkkel való tanácskozásból ugyanakkor arra következtetek, hogy ezt nagyon nehéz lenne egy megállapodásban törvénybe iktatni.
A generikus gyógyszerek gyártását illetően örömmel látom, hogy az ACTA védi a szerzői jogokat és a védjegyeket, miközben kizárja a szabadalmakat a határellenőrzésekből, elkerülve ezáltal az EU-n átmenő generikus gyógyszerek lefoglalását. Lenne viszont egy kérdésem: mivel a Bizottság felelőssége nem terjedt ki arra, hogy az EU nevében tárgyaljon a büntetőjogi végrehajtás fejezete során, miben állapodott meg a Tanács a tagállamok nevében? Miként szándékozzuk a büntetőjogi szankciókkal kapcsolatos vita lefolytatásakor összehangolni a polgári és a büntetőjogi fejezetekről folytatott két különböző tárgyalást?
.
Ez egy önhöz intézett kérdés, biztos úr. Vállat vonhat, de érdekes lenne hallani, mi az ön véleménye ezzel kapcsolatban.
Helmut Scholz
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr! Ezen a héten Bernie Sanders és Sherrod Brown, az Egyesült Államok szenátorai írásban kérték az Egyesült Államok Szabadalmi és Védjegy Hivatalát, hogy folytasson alapos ellenőrzést, és győződjön meg arról, hogy a tárgyalt ACTA-megállapodás szövege összeegyeztethető-e az Egyesült Államok jogszabályaival. Biztos lehet benne, hogy a tisztelt Házban teljesítjük a megállapodás uniós joggal kapcsolatos vizsgálatára vonatkozó kötelességünket. Képviselőcsoportom az alapos vizsgálatot részesíti előnyben, amelyre rá kell szánni a szükséges időt, annak ellenére, hogy ön újra nagyon részletes válaszokat adott a közösségi vívmányokkal kapcsolatban feltett kérdésekre. Ennek oka, hogy a kérdésekre adott válaszok, amelyeket a tárgyalások után tehettünk fel az ön által felajánlott tájékoztató üléseken - ezért egyébként köszönetet szeretnék mondani -, nem szolgáltak teljes megelégedésünkre. Az ön fő tárgyalója ahelyett, hogy foglalkozott volna az európai állampolgárok nevében kifejezett aggodalmainkkal, gyakran úgy kezelt minket - ha élhetek kevésbé hivatalos kifejezéssel -, mintha istenkáromlókként szent szövegeket akarnánk kétségbe vonni.
Mindazonáltal az internetre vonatkozó szempontokkal kapcsolatos néhány korábbi kritikánk eredményesnek bizonyult, illetve néhány ártalmasabb javaslatot elvetettek.
Angelika Werthmann
(DE) Elnök úr! Az ACTA tárgyalások többé-kevésbé lezártnak tekinthetők. A legutóbbi változat szövegezése már a tagállamokra érvényes jogalkotási szövegként olvasandó. Az ACTA-megállapodás hatálybalépése szinte változatlanul hagyja az európai jogi helyzetet. A megállapodás eredeti célja az érvényesítés javítása volt. Ugyanakkor e tekintetben egyetlen konkrét megoldást sem vélek felfedezni a javaslatban. A nyilvánosságra hozatal előtt ismertté vált, hogy a vitatott pontokat kihúzták. Mégis úgy tűnik, hogy a jelenlegi változat nem veszi kellő módon figyelembe az érdekellentéteket. A 2. cikk (2) bekezdése például kimondja, hogy a fejezet végrehajtására elfogadott, fenntartott vagy alkalmazott eljárásoknak tisztességesnek és igazságosnak kell lenniük és az eljárás során valamennyi résztvevő számára megfelelő jogvédelmet kell biztosítani. Az átmeneti intézkedésekről szóló fejezet nem tartalmaz kifejezett hivatkozást a szabályos jogi eljáráshoz való jogra, ahogyan arról sem rendelkezik, hogy meg kellene vizsgálni a hamisított termékek megsemmisítésének szükségességét.
Végül, de nem utolsósorban úgy hallottuk, a tárgyalások utolsó pontjait e-mailen keresztül véglegesítik. Az említett utolsó pontok között szerepel azonban a megállapodás egészének alkalmazási területe. Ezt egész biztosan a tartalom kialakítása előtt kellene meghatározni, és ezután talán maga a megállapodás is szolgálhat gyakorlati megoldásokkal.
Cristiana Muscardini
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Köszönetet szeretnék mondani az Európai Bizottságnak, és különösképpen De Gucht biztos úrnak az Egyesült Államokkal való nehéz tárgyalások lefolytatásáért, amely során a feladat, hogy közös nevezőt találjanak egy megállapodást illetően, sajnálatos módon végtelennek tűnik.
Még mindig távol állunk a szellemi tulajdonjog problémájának megoldásától, amely továbbra is két, egymástól gazdaságilag és politikailag is eltérő fél vitájának tárgyát képezi.
Európának továbbra is két alapvető pontra kell összpontosítania. Polgári és vámügyi szempontból egyaránt kötelezővé kell tenni a földrajzi jelzések oltalmát, tekintve, hogy az azokat ért károk nemcsak az élelmiszeripart érintik, amelyben a hamisított termékek tisztességtelen versenyt eredményeznek az ismert európai márkákat másoló és felidéző nevek használata révén, hanem a tervezés és a divat ágazatában működő cégeknek is károkat okoznak. Sérti a vállalatokat, a szellemi tulajdont, a kutatást és - miként mindig - a fogyasztót.
A második központi téma az internetes értékesítéseket ellenőrző közös szabályok szükségessége: továbbra is minden ellenőrzéstől mentesen zajlik a filmek, könyvek, zenék, gyógyszerek és milliónyi egyéb hamisított termék interneten történő értékesítése. Az Európai Uniónak egyértelmű üzenetet kell küldenie a világ többi része felé: a hamisítás elleni kereskedelmi megállapodásnak minden hamisítással szemben gátat kell szabnia.
Emine Bozkurt
(NL) Elnök úr, biztos úr! A nemzetközi megállapodásokat az Európai Parlament elé kell terjeszteni elfogadásra. Mint parlamenti képviselőknek, rendkívül fontos, hogy amikor csak szükséges, gyakoroljuk vétójogunkat, munkánk azonban gyakorlatilag lehetetlenné vált. Újra és újra arra kényszerültünk, hogy megkérdezzük a Bizottságot az ACTA-val kapcsolatos tárgyalások állásával kapcsolatban. Azonban folyamatosan csak hitegetnek minket. Először azzal az érvvel nyugtattak minket, hogy a tárgyalásoknak még koránt sincs vége, most pedig ön azt közli velünk, hogy ez csupán megerősítő megállapodás és nem lesznek változtatások az EU közösségi vívmányaiban vagy a tagállamok jogszabályaiban.
Ebben az esetben meg szeretném kérdezni, mi képezi az ACTA többletértékét? Ön azt állította, hogy az sem a büntetőjogi szankciókat nem fogja harmonizálni, sem pedig közvetett kötelezettséget nem jelent majd az ún. "három csapás” eljárás értelmében. Ugyanakkor most itt állunk és újra e megállapodástervezet tartalmáról beszélünk, méghozzá kifejezetten az általam említett pontokról. Még mindig napi szinten érkeznek hozzám az aggódó állampolgárok és vállalatok üzenetei, és továbbra is általános aggodalom tölti el az Európai Parlament képviselőcsoportjait amiatt, hogy ez a megállapodástervezet alááshatja a harmadik országbeli állampolgáraink és utasaink alapvető jogait. Ezért most bizonytalan terminusok nélkül teszem fel önnek a kérdést: milyen kifejezett előnyökkel jár az ACTA elfogadása? Kérem, győzzön meg minket arról, hogy ez az október 2-i szöveg pozitív és szükséges dolog.
Lenne továbbá egy nagyon konkrét kérdésem önhöz, biztos úr: mikor találkoznak újra a tárgyaló felek az ACTA megvitatása céljából? Mely felek nem egyeztek bele idáig a megállapodásba? Mi volt ennek az oka? Egyik kérdés a másik után, biztos úr. Ismételten tájékoztattak minket, hogy a megállapodással kapcsolatos utolsó simításokat még nem hajtották végre. Hogyan fogadhatnánk el egy olyan megállapodást, amelynek tárgyalása a háttérben zajlik?
Marietje Schaake
Elnök úr! Tegnap a Bizottság elfogadta az EU jogilag kötelező érvényű Alapjogi Chartája kiterjesztésére irányuló stratégiát. Liberálisokként mi ezt javasoltuk, ez tehát zene füleinknek.
Ma a Bizottság tájékoztatást tett közzé az ACTA-val kapcsolatban a három héttel ezelőtt véget ért utolsó tárgyalásokat követően. Az oldal tartalmaz egy "az ACTA pozitív aspektusai” című bekezdést, azonban több kérdés is felmerül, amelyeket más címmel láthatunk el.
Először is, vajon az alapvető jogok kiterjesztése a kereskedelmi megállapodásokra és a bűnmegelőzési szerződésekre is vonatkozik - amelyek közé szerintem az ACTA is tartozik? Készít a Bizottság értékelést?
Másodszor, vajon hajlandó a Bizottság újra tárgyalóasztalhoz ülni, amennyiben az ACTA veszélyezteti az alapvető jogokat? Várni fog a Bizottság a tárgyalások befejezésével annak érdekében, hogy ténylegesen számításba vehesse a Parlament állásfoglalását a jövő év elején? Információim szerint, egyetlen ország sem írta még alá az ACTA egyetlen oldalát sem.
A nyilatkozatban az áll, hogy az internet területén az ACTA úttörőnek számít. A bevezető állítása szerint az ACTA a szolgáltatók és jogtulajdonosok közötti együttműködés ösztönzését kívánja előmozdítani. A 2. cikk 18.3. bekezdése szerint minden félnek törekednie kell az üzleti világon belüli együttműködés előmozdítására a szerzői jogi jogsértésekkel szembeni hatékony fellépés érdekében. Ez bíróságon kívüli intézkedéseket von maga után és kérdésessé teszi a hatalom megosztottságát. A 2. cikk 18.4. bekezdése szerint az illetékes, nem feltétlenül jogi hatóságnak hatáskörrel kell rendelkeznie annak elrendeléséhez, hogy egy adott internetszolgáltató azonnal a jogbirtokos rendelkezésére bocsássa az információkat, amelyek alapján azonosítani lehet az előfizetőt, akinek számláját esetlegesen jogsértésre használták fel.
Az "esetlegesen” szó kiemelésén kívül szeretném hangsúlyozni, hogy az internetszolgáltatók aggódnak amiatt, hogy kénytelenek lesznek végrehajtani a törvényt. Ezért valamennyi üres helyet kell hagynunk "az ACTA negatív aspektusai” cím alatt, hogy megvizsgáljuk a kérdéses alapvető jogi szempontokat, amelyeket az ACTA jelenlegi tervezete még tartalmaz, amelynek megfelelő formába öntésére a Bizottság mostantól jogilag kötelezett.
Eva Lichtenberger
(DE) Elnök úr, biztos úr! Amióta hozzáférhető az ACTA megállapodás szövege, véleményünk szerint több kérdést vet fel, mint választ. Ez részben a helyenként igen homályos és elnagyolt jogi terminológiának köszönhető, amely mintha semmit sem zárna ki és mindenre kiterjedne. Hadd említsem meg csak az egyik alapvető problémát: a tervezet együttműködésre szólítja fel a szolgáltatókat és a jogtulajdonosokat a jogok végrehajtásában. Ezt vajon úgy kell értenünk, hogy például a Warner Bros úgy működjön együtt az internetszolgáltatókkal, mint egy helyettes seriff? Hogyan működne ez részletesebben? Az internet ellenőrzését jelentené a jogsértések megállapítására? Ez a zavar például abból a tényből adódik, hogy a "magáncélú használat vagy kereskedelmi célú használat” kifejezés nincs megfelelően meghatározva, és nem találtunk rá közösen elfogadott meghatározást. Úgy vélem, ez rendkívül nagy problémákat vet fel, mivel magában foglalja a jogok magánosítását.
Ahogy már említésre került, tegnap a Bizottság ígéretet tett arra, hogy minden új rendelkezés esetében állampolgári jogi hatásvizsgálatra fog sor kerülni. Mikor várhatjuk ezt a hatásvizsgálatot az ACTA megállapodás esetében? Mit várhatunk ettől a hatásvizsgálattól, és mikor olvashatjuk majd ténylegesen? Ez döntő ahhoz, hogy értékelni tudjuk ezt a megállapodást.
Sajjad Karim
Elnök úr, mi, az Unió a sötétben tapogatóztunk, amikor elénk kerültek az új, internetes kor kihívásai. Természetesen ezzel nem vagyunk egyedül, sok partnerállamunk hasonló helyzetben van, de össze kell ülnünk, és dolgoznunk kell a hamisítás elleni fellépés harmonizációja érdekében.
A szerzői jogok védelme kötelesség, de egyensúlyt kell teremteni annak érdekében, hogy a véleménynyilvánítás szabadságát és az innovációt ne korlátozzák. Szeretnénk biztosítani, hogy a megállapodás kellően figyelembe veszi a Gallo jelentésben elért egyensúlyt, bátorítva ezzel a növekedést, a verseny és az innováció kibontakozását, miközben kellő védelmet nyújt a jogok tulajdonosainak. A megállapodás nem tartalmaz mindenkire érvényes végrehajtási módszert vagy végrehajtáshoz való hozzáállást. Mozgásteret biztosít a tagállamoknak; ezt támogatjuk. Az ACTA, ahogy a biztos úr fogalmazott, jó irányba tett első lépés a hamisító csoportok és kalózkodás elleni küzdelemben az interneten és tágabb területen.
Az Unió számára részletes szerzői jogi javaslatot várunk, és alapos hatástanulmányt, amelyet az Európai Parlament az állampolgárok nevében felülvizsgál, elemez és elbírál.
Christofer Fjellner
(SV) Az ACTA, vagyis a hamisítás elleni kereskedelmi megállapodás természetesen rendkívül ellentmondásos. Rendkívül ellentmondásos itt, az Európai Parlamentben, de Svédországban is, amelyet képviselek. Nagyon kritikusan szemléltem, főleg a titkolózást, a tényt, hogy titokban tartották a szövegeket, egyebek mellett. Ez olyan érzést és hangulatot teremtett, amelyben szárnyra kaphattak a megállapodást övező pletykák. A legmakacsabb pletykának az tűnik, hogy az ACTA következményeként a vámosok ellenőrizni fogják az iPodokat és a számítógépeket. Ez nemrég jutott a fülembe itt a plenáris ülésen. Azonban most, hogy rendelkezésünkre áll az egész szöveg, és minden itt van az asztalon, már látom, hogy ez tévedés volt, csak mese. Úgy vélem, ha Shakespeare drámát írt volna az ACTA körüli vitáról, annak is a "Sok hűhó semmiért” címet adta volna.
A Bizottság ígéretet tett arra, hogy az ACTA nem változtat majd semmin az uniós jogalkotásban, és elolvasva a szövegét, egyetértek. A tény, hogy nem lesz változás a jogalkotásban, azt jelenti, hogy nem lesz változás az állampolgárok mindennapi életében, és nem fognak megváltozni például az internetezési szokások.
Azonban ez nem azt jelenti, hogy az ACTA nem fontos, vagy szükségtelen volna, ahogy valaki megjegyezte itt a teremben. Ellenkezőleg, az ACTA globális aranystandardot hoz létre a szellemi tulajdonjogok területén. Ez fontos, és mind Svédországnak, mind Európának érdekében áll. Csökkenteni fogja a konfliktusok számát, és ha van valami, amit sokat hallok a svéd vállalatok képviselőivel találkozva, az mindenekelőtt a szabadalmak és a szellemi tulajdonjogok védelmének szükségessége. Ez jó, különösen Európán kívül. Megnyugodtam és bizakodó vagyok most, a kézhez kapott tárgyalási dokumentumok elolvasása után. Biztos vagyok benne, hogy az állampolgárok is így fogják érezni. Ez azt jelenti, hogy bizakodva nézek az erről folytatott európai parlamenti vita elébe.
Françoise Castex
(FR) Elnök úr, biztos úr! Mint a hamisítás elleni kereskedelmi megállapodásról (ACTA) szóló írásos nyilatkozat egyik kezdeményezője kollégáimmal - Lambrinidis úrral, Roithová asszonnyal és Alvaro úrral - együtt először is szeretném mindnyájuknak megköszönni az átláthatóság és a konszenzus biztosítása érdekében tett erőfeszítéseket, különösen az elmúlt hetekben. Itt egyelőre abbahagyom a köszönetnyilvánítást, mivel a szöveg egyelőre rendkívül félreérthetően fogalmaz alapvető kérdésekkel kapcsolatban.
Biztos úr, először is azt mondta, hogy ez a szöveg nem fog változtatni az uniós vívmányokon, de mi a helyzet az új büntetőjogi szankciókkal a szerzői jogot megsértők segítése és bűnpártolása tekintetében, amelyet azonban meg kíván különböztetni a hamisítástól?
Hogyan ne jutna eszünkbe, ami Franciaországban történik a Hadopi-törvény jelentette fenyegetés és a technikai közvetítők semlegességével szembeni lehetséges szankciók tekintetében. A tény, hogy erről a szövegről a Tanács folytatott tárgyalást, kívül helyezi a Bizottság tárgyalási hatókörén, és ezért talán az uniós vívmányok hatókörén kívül is.
Másodszor, úgy tűnik, hogy az ACTA-bizottságnak módjában áll módosításokat eszközölni a szövegen. Ezért bizonyára megérti aggodalmunkat egy olyan szöveg elfogadása miatt, amely módosításra kerülhet. Még egyszer hangsúlyozom, biztos úr, nehezünkre esik egy biankó csekket átnyújtani a jövőbeni ACTA Titkárság részére, és a szöveg értelmezésével kapcsolatos fenntartásaink - amelyeket a határozatról való szavazás alkalmával fogunk megfogalmazni - fogják meghatározni álláspontunkat a szöveg ratifikálásával kapcsolatban.
Christian Engström
Elnök úr! Idén március 10-én a tisztelt Ház elsöprő többséggel elfogadott egy állásfoglalást, amely többek között kijelentette, hogy a megállapodásnak nem szabad lehetővé tennie semmilyen úgynevezett "három csapás” eljárás bevezetését. Ennek oka, hogy nem akarjuk, hogy az internetszolgáltatók magánrendőrségként kezdjenek működni és kénytelenek legyenek magukra vállalni ezt a szerepet.
A Bizottság számos alkalommal megerősítette szóban, hogy nem ez a helyzet. Üdvözlöm ezeket a kijelentéseket. Azonban ha megnézzük a szöveget, már a bevezetőben szerepel, hogy "elő kívánja segíteni a szolgáltatók és a jogtulajdonosok együttműködését a vonatkozó jogsértéseket illetően a digitális környezetben”. Majd a 2. cikk 18.3. bekezdésében, ahogy Schaake asszony is idézte: "törekedni kell az üzleti világon belüli együttműködés előmozdítására a szerzői jogi jogsértésekkel szembeni hatékony fellépés érdekében”. Ha ez nem a három csapást jelenti, akkor mi mást?
Rendben van, hogy a jogtulajdonosok és a szolgáltatók együttműködéséről beszél, de mit kellene tenniük a szolgáltatóknak? Ha nem akarnak együttműködni, milyen intézkedésekre kerül majd sor ellenük? Mély aggodalommal tölt el, hogy a megállapodás nyelvezete - ahogy Castex asszony is említette - annyira homályos, hogy nem igazán érteni, mit jelent. Még nem oszlottak el az alapvető aggodalmaim, amelyek kezdettől fogva kísérik a vitát, és nagyon szeretném látni a megállapodás megfelelő értékelését az alapvető jogok szempontjából.
Jörg Leichtfried
(DE) Elnök úr, biztos úr! Természetesen dicsérendő a jó nemzetközi megállapodások elérésére törekedni, és készséggel elismerem, hogy ez korántsem könnyű feladat. Azonban az ehhez hasonló megállapodások mérlegelésekor néha meg kell állnunk egy pillanatra, hogy megkérdezzük: kinek használ és kinek árt az eredmény? Az az érzésem, hogy valójában csak néhány embernek használ, akik zsíros profitra kívánnak szert tenni, és nem érdeklik őket túlságosan az emberi jogok, az információ szabadságának stb. védelme, és hogy valójában sokkal több embernek árt, mint amennyinek valójában használ.
Még mindig nem világos számomra a generikus gyógyszerekkel kapcsolatos jelenlegi helyzet. Tudjuk, hogy a büntetésekkel nem sok érhető el. Azonban tudjuk, hogy a polgári jogi perek és a kártérítési igények stb. sokkal több kárt okozhatnak, mint a bűntető eljárások. Felmerül a védjegyek és az eredetmegjelölés kérdése. Épp az iménti vitában hangzott el, hogy az eredetmegjelölés egyre nagyobb szerepet kap és a védjegyek védelmén túlmutató lehetőségeket kínál. Azonban úgy tűnik, a megállapodásban minden a védjegyek védelmének kérdése köré csoportosul.
Az elképzelés, hogy az internetszolgáltatókat ténylegesen rendőrségként használjuk, amelyet már más képviselők is felvetettek, számomra teljesen elfogadhatatlan. Ki fogja ellenőrizni a szolgáltatókat? Nincs kötelezettségük az adatszolgáltatásra, nincs adatvédelem, ahogy a köztestületek esetében meg kell lennie. Ezek a problémák adnak okot az aggodalomra. Továbbá nem tudom, mit fog elérni ez a hatástanulmány az emberi jogokat illetően, és mindenekelőtt, mit fog tenni a Bizottság, ha a Parlament úgy véli, hogy ez egy felvizezett megoldás, és elutasítja?
Judith Sargentini
(NL) Elnök úr! Könnyen úgy tűnhet, hogy a megállapodás fő célja a kézitáskák és órák hamisításának megakadályozása. Azonban a megállapodás azt állítja, hogy az üzleti világnak együtt kell működnie a jogsértések megakadályozása érdekében, és itt kezd a dolog kicsit bonyolulttá válni. Ha visszatérhetek a kézitáskákra, ezek szerint egy bőrkikészítőnek meg kell kérnie a cipzárak és csatok gyártóját, hogy ellenőrizze a táskát vásárlók személyi adatait? Mi, mint hatóság, ilyen feladatot fogunk róni ezekre a cégekre? Ez elég helytelen ötlet volna, és ön nem adott felvilágosítást erre a pontra nézve a javaslatában.
Hallottam, ön azt állítja, De Gucht úr, hogy attól fél, ha kivesszük az ACTA-ból a szabadalmakat, akkor meggyűlik a bajunk a gyógyszergyártó cégekkel. Én nem ettől félek, mivel még léteznek ellentmondások a szabadalmakat és a határellenőrzéseket illetően. Ezzel nem azt mondom, hogy nem fog még egyszer megtörténni olyan szégyenletes esemény, mint az AIDS elleni gyógyszerek elkobzása a rotterdami kikötőben.
Kérem, nyugtasson meg minket, De Gucht úr, és vizsgálja meg az ACTA-t az alapvető jogok szempontjából. Tegnap az ön bizottsága stratégiát hozott nyilvánosságra ezzel kapcsolatban. Biztosítson minket afelől, hogy a fejlődő országokban élőknek joguk van az egészségügyi ellátáshoz. Biztosítson minket afelől, hogy az internethasználók után nem fognak kutakodni kereskedelmi cégek, és nem fogják korlátozni szabadságukat.
Monika Flašíková Beňová
(SK) A nemzetközi piacon egyre több hamisított termék és kalózmásolat található, amely növeli egy olyan veszély lehetőségét, amely a világgazdaság fenntartható fejlődését fenyegeti, és kétségtelenül gazdasági veszteséget jelent az eredeti gyártók számára, másrészt sérti a szerzők, valamint a gyártásban és előállításban közreműködők szellemi tulajdonra vonatkozó jogait. Egyértelmű veszélyt jelent a fogyasztókra nézve is, és munkahelyek megszűnéséhez vezet Európában.
A kalózkodás és hamisítás elleni többoldalú megállapodás hatékony mechanizmus lehet e tevékenységek visszaszorítására. Azonban csatlakozom kollégáimhoz, akik az átláthatóság és nagyobb hitelesség iránti igényt hangsúlyozzák bármilyen hasonló tárgyalás és megállapodás során. Én is alapvetőnek tartom, hogy egyensúlyt teremtsünk az általunk megvédeni kívánt jogok és a társadalom számára alapvető jogok között. Egy csoport jogainak védelme nem károsíthatja mások jogait és jogos érdekeit. Különösen a megállapodás azon részeire gondolok, amelyek kriminalizálnák a teljesen ártalmatlan hétköznapi felhasználókat, ám nem büntetik a nagy játékosokat. Abszurdnak tűnik számomra, hogy határellenőrzéskor a személyes használatra készült hang- vagy képi felvételt tartalmazó technikai eszközöket elkobozhatják. A jogi hagyományaink szerint a saját használatra, kereskedelmi cél nélkül készült másolat gyakori és nem illegális. Biztos úr, miért ne másolhatna le például egy diák egy könyvet, amire szüksége van az iskolában?
Még egyszer hangsúlyozom, hogy zöld utat kell adnunk az elfogadható szerzői jogvédelem számára. Azonban az ACTA jelenlegi formája mögött az Egyesült Államok hanglemezkiadóinak lobbistái állnak, akik a profit iránti törekvésükben megfélemlítenék és kriminalizálnák a társadalom jelentős részét, és főleg az Európai Unió tagállamainak polgárait. Aránytalannak ítélem a csillagászati büntetéseket, a helytelen ellenőrzéseket, és a megállapodásról zárt ajtók mögött folytatott tárgyalásokat stb. Ezért arra kérem az Európai Bizottságot, álljon ellen a lobbisták hatalmas nyomásának, és dolgozzon ki egy racionális és kiegyensúlyozott alternatívát az ACTA jelenlegi változata helyett.
Zuzana Roithová
(CS) Írásbeli nyilatkozatunkban az ACTA-ról folytatott tárgyalások átláthatóságát, valamint a személyes adatok és az uniós vívmányok védelmének garanciáját kértük. Örvendek, hogy a megállapodás tervezetét végre nyilvánosságra hozták, és a legtöbb általunk kritizált probléma eltűnt a megállapodásból. Azonban vereség lenne az Unió számára, ha például a földrajzi jelzés védelme nem kerülne bele, például ha a nem európai országoktól nem követelnék meg a Karlovy Vary-ban készült sütemény, vagy az imént említett pezsgő védelmét a területükön. Nem elegendő pusztán a határok védelme. Kérem a biztos urat, tisztázza ezt a kérdést.
Kétségeim vannak azonban a megállapodás hatékonyságával kapcsolatban, mivel az ázsiai legnagyobb globális hamisítók nem részes felei, amely ráadásul gondot okozhat a vállalkozók és fogyasztók számára a megállapodás betartásakor. Végezetül arra kérem a biztos urat vagy a Bizottságot, hogy készítsen részletes elemzést az ACTA Európai Unióra gyakorolt hatásáról.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Először is több felszólaló azt állította, hogy az ACTA végrehajtása a polgári szabadságjogok korlátozásához vezetne, és többen említették például a laptopok vagy a repülőgépek utasainak határon való ellenőrzését.
Az ACTA részes feleinek április 16-án kiadott közös nyilatkozata elég egyértelműen fogalmaz. Nincs benne olyan javaslat, amely arra kötelezné az ACTA-ban részt vevő országokat, hogy a határellenőrzések során jogsértő anyagok után kutatva átvizsgálják az utazók csomagját vagy személyes elektronikus tárgyait.
Az ACTA a nagy méretekben folytatott illegális tevékenység ellen, a bűnöző szervezetek üldözésére irányul. Nem a polgári szabadságjogok korlátozásáról vagy a fogyasztók zaklatásáról szól. Az ACTA összhangban lesz a szerzői jogok érvényesítéséről szóló jelenlegi uniós szabályozással, amely teljes mértékben tiszteletben tarja az alapvető jogokat és szabadságokat, valamint az állampolgári jogokat, így a személyes adatok védelmét is.
Erre példa a 2003-as uniós vámrendelet di minimis záradéka, amely felmenti az utazókat az ellenőrzés alól, ha a jogsértő termékek nem kereskedelmi nagyságrendű forgalom részei.
Az EU határőreinek, akik gyakran szembesülnek drog-, fegyver- vagy emberkereskedelemmel, sem idejük, sem jogi alapjuk nincsen kalózmásolatok után kutatni egy iPodon vagy laptopon, és nem áll szándékunkban változtatni ezen.
Nem fogunk ezen változtatni, és garantálni fogjuk, hogy az ACTA részes felei továbbra is alkalmazhassanak ilyen kivételt. Azonban a de minimis kivételt nem tehetjük abszolút kötelezettséggé, mivel néhány tagállam a nemzeti jog szerint eljárva megtartotta a felhatalmazást az utasok bizonyos mértékű ellenőrzésére.
Újra megemlítették a három csapás eljárást, illetve a francia HADOPI-törvényt, amely ezt lehetővé teszi. Azonban ez nemzeti szabályozás, és az Európai Uniónak nincs felhatalmazása arra, hogy egy tagállamot annak módosítására bírjon.
Többen kértek az alapvető jogokkal, a magánélet védelmével és a közösségi vívmányokkal kapcsolatos hatásvizsgálatot.
Többször kijelentettem itt a plenáris ülésen, hogy semmilyen módon, egyáltalán nem sérültek az alapvető jogok vagy a közösségi vívmányok, és azt kell mondanom, hogy a három vita során, amelyekre itt a plenáris ülésen sor került, senki önök közül nem mondott példát az alapvető szabadságjogokhoz kapcsolódó problémára. Senki sem mutatott rá a közösségi vívmányok megsértésére. Senki sem tudott példával előállni. Amennyiben mondanak példákat, meg fogjuk őket vizsgálni.
Ami a zárt ajtók mögötti tárgyalásokat illeti, a Parlament nagyobb átláthatóságot kívánt az ACTA-tárgyalásokkal kapcsolatban. A Bizottság elérte, hogy ez megtörténjen, hogy önök előtt lehessen a Tokióban elfogadott szöveg, és pár nappal a véglegesítése után kapták meg. Szerepelnek rajta a még meglévő fenntartások is, három az Európai Unió, három az Egyesült Államok részéről. Rendelkeznek a tárgyalások eredményével. Hogy mondhatják, hogy zárt ajtók mögött történtek?
A kérdést az ombudsmannak is feltették. Talán nem bíznak meg bennem. Én a Bizottság tagja vagyok. Talán nem bíznak a Tanácsban. Talán nem bíznak a kormányaikban. Számos beszéden észrevettem, hogy nem túl mély a bizalmuk a nemzeti kormányaik iránt, de úgy vélem, legalább az ombudsmanban bíznak. Az ombudsman világosan megmondta, hogy a dokumentumok bizalmasak maradhatnak, és hogy amit tettünk, jelentős lépés az átláthatóság felé.
Azt várná az ember, hogy ha ezt teszi, megtapsolják, vagy legalábbis elismerik a tényt, de néhányan önök közül egyszerűen továbbra is azt mondják, hogy zárt ajtók mögött tárgyalunk, és nincs átláthatóság. Akkor mi értelme erőfeszítést tenni a nagyobb átláthatóság érdekében, ha utána még mindig azt mondják, hogy nincs átláthatóság? Akkor talán jobban tenném, ha valami mással tölteném az időmet.
Ami az Európai Bizottság végső szöveg elfogadására vonatkozó lehetőségét illeti, a Lisszaboni Szerződés nagyon világosan szabályozza a nemzetközi megállapodásokkal kapcsolatos tárgyalások lefolytatásának módját, illetve azt, hogy ki által és hogyan kerüljön sor a ratifikációra, beleértve az Európai Parlament fontos szerepét.
A keretmegállapodás világos szabályokat ír elő arra nézve is, hogyan kell tájékoztatni és meghallgatni a Parlamentet a tárgyalási folyamat során. Úgy vélem, szigorúan betartottuk ezeket a szabályokat. A Bizottság mint tárgyaló fél előjoga, hogy eldöntse, mely ponton kerül sor a tárgyalások technikai véglegesítésére, és mely ponton kerül sor a megállapodás parafálása. A megállapodás még nem került parafálásra, és ma este elmondhatják megjegyzéseiket, mielőtt még parafálnánk, mielőtt még egyáltalán döntenénk a megállapodás, mint olyan parafálásáról. Még nem született döntés a Bizottságban arról, mit fogunk tenni, mivel még van néhány fenntartásunk, amelyekről meg akarunk egyezni az Egyesült Államokkal, mielőtt meghoznánk a döntést.
A megállapodás parafálása a Bizottság előjogainak része, és nem kötelezi véglegesen az Uniót. A megállapodás akkor lesz végleges, ha az Európai Parlament a beleegyezését adta.
Ezért kérem önöket, tartsuk tiszteletben a Szerződést és tartsuk tiszteletben a keretmegállapodásokat. Addig is tájékoztatjuk önöket, és párbeszédet folytatunk önökkel, ahogy a keretmegállapodás előírja.
Egyébként a Szerződés szerint a Tanács ad felhatalmazást a megállapodások aláírására, azonban mindig a Parlamenté az utolsó szó. Ratifikálnia kell a megállapodást, és ha nem adja meg a beleegyezését, akkor egyszerűen nem jön létre a megállapodás.
Ezért legyenek egy kis türelemmel. Még nem kerül sor a parafálásra. Ha majd sor kerül rá, akkor megkapják a fordítást, majd a jogász-nyelvész ellenőrzi, aztán a Tanács elé kerül aláírása, és a Parlament elé ratifikációra. Ezért jelenleg egyáltalán nem került sor döntésre, és ma este még egy alkalmuk nyílik arra, hogy tudassák velünk a megjegyzéseket, amelyek felmerültek önökben.
Néhányan azt is kérdezték, milyen előnye származna az Uniónak abból, hogy részese lesz egy ilyen megállapodásnak, ha nem megy tovább a jelenlegi jogszabályoknál, továbbá más országok, így az Egyesült Államok is azt állítják, hogy nem fog változtatni a hazai jogszabályokon.
Itt nem anyagi jogról van szó. A megállapodás a meglévő jogszabályok végrehajtásáról szól, és ezért jelentettem ki ismételten, hogy nem fogunk változtatni a közösségi vívmányokon. A közösségi vívmányok az anyagi jogra vonatkoznak, és azt nem változtatjuk meg. Egy nemzetközi megállapodás, amely az uniós szabályozáséhoz hasonlót vezetne be, vagy olyat, amilyen már érvényben van olyan országokban, mint az Egyesült Államok vagy Japán, még mindig értékes hozzájárulás lenne a jelenlegi nemzetközi szabályozáshoz, amelyet a WTO TRIPS-megállapodása határoz meg.
Célunk az ACTA szabályozásának támogatása legfontosabb feltörekvő partnerországainkban jövőbeni kereskedelmi megállapodások révén vagy multilaterális fórumokon. Számos ACTA-partnert ösztönzött arra az ACTA-tárgyalások lendülete, hogy a közösen elfogadott irányvonalak mentén felülvizsgálja nemzeti jogszabályait.
Ha jól tudom, például Japán és Kanada is megkezdte az internetre vonatkozó szabályozás felülvizsgálatát. Arról is gyakran megfeledkezünk, hogy az ACTA nem csak egy fejlettebb jogi szabályozást jelent, hanem a bűnüldöző hatóságok közötti együttműködésre, a bevált gyakorlatok elfogadására, illetve a technikai segítségnyújtás hatékonyabb összehangolására is kiterjed.
Habár nagyon sikeres volt az együttműködés az Unió és az Egyesült Államok között ezeken a területeken az elmúlt négy-öt évben, úgy véljük, hogy az ACTA is fejlesztheti a szellemi tulajdonjogok megsértése elleni küzdelem e fontos területeit.
Úgy véljük, hogy az Egyesült Államok felügyeleti rendszere általában hatékonyan látja el bizonyos szellemi tulajdonjogok védelmét. A Bizottság hangsúlyozta, hogy az ACTA nem az ottani jogalkotási folyamatok rejtett megkerülésére vagy a jogszabályaik átírására szolgál, és a Parlament is így tett. Érthető, hogy az USA tisztviselői ugyanezt az megközelítést hangsúlyozzák.
Hadd tegyem hozzá, hogy a jogtulajdonosok közötti együttműködés elve már az e-kereskedelemről szóló irányelv 15. cikkében is szerepel 2003 óta, ezért ez nem egy új elgondolás. Benne van az e-kereskedelmi irányelvben, és mi mindössze arra hivatkozunk. A meglévő uniós jogalkotásra hivatkozunk.
Hadd tegyem hozzá továbbá, hogy az ACTA-ról folyó vitában gyakran nem vesszük figyelembe, hogy mennyi uniós állampolgár munkahelye kapcsolódik a szellemi tulajdonjogokhoz, pedig minden oldalról gyakran esik szó a munkahelyekről a tisztelt Házban.
Több millió európai munkahely függ a szellemi tulajdonjogok tiszteletben tartásától. A hamisítás súlyos támadás az európai ipar és gazdaság ellen, csakúgy, mint az európai innováció ellen, mivel a miénk innováció-alapú gazdaság.
Amiről valójában szó van, azok a munkahelyek. És azt kell mondanom, hogy kicsit meglep, hogy a plenáris ülés eddigi három vitája során ez egyszer sem került említésre. Senki sem utalt a munkahelyekre. Utaltak az alapvető jogokra - és én nagyon érzékeny vagyok ezek iránt -, de bármiféle alátámasztó példa nélkül.
Utaltak a határellenőrzésekre, amelyek esetében egyértelmű, hogy az ACTA nem tesz hozzá semmit a meglévő szabályozáshoz. Utaltak a magánélet védelmére, de semmi okát nem látom, miért volna veszélyben a magánélet. Utalások hangzottak el bizonyos ködös szabadságra és szabadságokra, amelyeket önök szerint veszély fenyeget, de nem mondanak erre példát. Másfelől teljesen világos, és mindenféle hatástanulmány is alátámasztja - amelyeket egyébként a Bizottság különböző tárgyakban már elkészített -, hogy számos munkahely kapcsolódik a szellemi tulajdonjogokhoz, és ezért tulajdonítunk ekkora jelentőséget ennek a témának. Kicsit meglepőnek tartom, hogy ezt nagyon ritkán említik meg a Parlamentben.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra a következő ülésen kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Ioan Enciu
írásban. - (RO) Szeretném üdvözölni az ACTA-tárgyalásokon elért haladást. Ez a megállapodás elengedhetetlen a szellemi tulajdonjogra vonatkozó szabályozás végrehajtására irányuló közös nemzetközi előírások létrehozása érdekében.
Azonban meg kell jegyeznem, hogy a szellemi tulajdonjogot megsértők elleni intézkedéseknek összhangban kell lenniük az arányosság elvével és meg kell találniuk az elkövetett bűntény súlya és az alkalmazott büntetés közti egyensúlyt. Ebben az esetben főleg a digitális média és internet területén elkövetett szellemi tulajdonjogi jogsértésekre gondolok, ahol világos különbségeket kellene tenni a nagyarányú, kereskedelmi célú kalózkodás, és a szellemi tulajdonjog elleni bűncselekmények elszigetelt, egyszeri esetei között.
Továbbá az elkövetett bűntény komolyságától függetlenül, a megállapodásnak fokozott figyelmet kell fordítania a véleménynyilvánítás szabadságára, a tisztességes törvényi eljáráshoz való jogra és az adatok bizalmas kezelésére.
