Tiesībpamatotas pārvaldības instrumenti zivsaimniecībā (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Attwooll kundzes ziņojums par tiesībpamatotiem pārvaldības instrumentiem zivsaimniecībā.
Elspeth Attwooll
referente. - Priekšsēdētājas kundze! Pateicos ēnu referentiem un visai Zivsaimniecības komitejai par līdzsvarota ziņojuma izveidi jautājumā, kas ir ļoti sarežģīts un daudzos aspektos delikāts.
Dažās publiskajās debatēs tiesībpamatota pārvaldība ir pielīdzināta individuāli nododamo kvotu izmantošanai. Ziņojumā šim jēdzienam piešķirta daudz plašāka nozīme, uzskatot, ka tas attiecas uz jebkāda veida tiesībām iegūt zivis, ņemot vērtā to, ka tās tiek uzskatītas par sabiedrības kopīpašumu. Tādā izpratnē ir skaidrs, ka pašlaik ES pastāv šādu formu daudzveidība. Piemēram, tiesību jomu var precizēt ar atsauci uz zvejas teritoriju, iegūto zivju daudzumu vai pasākumiem, kurus nosaka abi faktori. Kaut arī šī tiesības, bez šaubām, ir nododamas, arī attiecībā uz to ir dažādi ierobežojumi. Piemēram, Kopienas tiesību nodošanu dalībvalstīm nosaka relatīvas stabilitātes princips. Turklāt šķiet, ka šādu ierobežojumu ir ļoti daudz. Būtiska atšķirība starp dalībvalstīm ir tā, cik lielā apmērā, oficiāli vai neoficiāli, ir atļauta ekonomiskās vērtības nodošana, un tādējādi skar tirdzniecību ar zvejas tiesībām.
Tātad galvenais jautājums ir, kā zivsaimniecības pārvaldību iesaistīt zivju resursu izmantošanas tiesību veidošanā, lai vislabāk sasniegtu kopējās zivsaimniecības politikas mērķus. Komisijas paziņojumā izvirzīts jautājums par apjomu, kādā var ieviest vienotu sistēmu vai nu Kopienas līmenī, vai saskaņojot dalībvalstu praksi. Zivsaimniecības komitejas ziņojumā detalizēti runāts par bažām sakarā ar dažu tiesībpamatotas pārvaldības formu iespējamo nelabvēlīgo ietekmi, bet tajā skarts arī šīs ietekmes novēršanas veids. Tajā norādīts arī veids, kādā tiesībpamatotas pārvaldības ietekme var būt pozitīva, ja to pareizi izveido.
Ziņojumā norādīta tiesībpamatotas pārvaldības pašreizējā formu daudzveidība, tas, kādā pakāpē minētās tiesības ir hibrīdas, un ar tām saistīto jautājumu sarežģītība. Tādejādi ziņojumā pausta pamatoti piesardzīga attieksme pret ideju par pāriešanu uz kādu vienotu sistēmu. Turklāt, līdzās nepieciešamībai aizsargāt mazās zvejas flotes, mēs izvirzām jautājumu, vai plašākā izpratnē šī sistēma būtu piemērota gan zvejai, kas specializējas uz vienu zivju sugu, gan zvejai, kas specializējas uz daudzām zivju sugām. Nobeigumā mēs lūdzam Komisiju pētījumā risināt dažādus jautājumus, un, ņemot vērā visas iespējamās vajadzības, piešķirt ilgāku laiku debatēm.
Noslēgumā es vēlētos vairāk iedziļināties kādā ziņojuma aspektā. Kaut gan tiesībpamatota pārvaldība pēc būtības ir juridiska koncepcija, man radies iespaids, ka tās apspriešanu lielā mērā virza ekonomisti.
Es nedomāju, ka kāds no klātesošajiem apšauba nepieciešamību ņemt vērā saprātīgus ekonomikas principus zivsaimniecības pārvaldībā. Ziņojumā tiešām ir norādīti zināmi pozitīvi rezultāti, kas var ietekmēt ekonomiskās efektivitātes paaugstināšanos.
Tomēr šī efektivitāte ir jāuzskata par blakus labumu. Kā teikts ziņojumā, tā ir vērtīga, ciktāl tā veicina KZP mērķu sasniegšanu. Es personīgi šaubos, vai pietiek ar ekonomisko efektivitāti, lai veicinātu visus šos mērķus vēlamajā apjomā, un man ir aizdomas, ka ir veidi, kādos tā var izrādīties tieši pretēja dažiem šo mērķu aspektiem.
Tādēļ es cenšos gūt apstiprinājumu, ka Komisijai būs patiesi godīga attieksme gan pret pētījuma saturu, gan pret tā rezultātu.
Joe Borg
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze! Sākumā atļaujiet man pateikties referentei Attwooll kundzei un visiem Zivsaimniecības komitejas dalībniekiem par ļoti detalizēto ziņojumu, kura saturu es varu gandrīz pilnībā apstiprināt.
Ziņojumā atzīts, ka tiesībpamatotas pārvaldības sistēmas galvenā priekšrocība ir zivsaimniecības ekonomiskā loģiskuma palielināšana. Tas ir vissvarīgākais jautājums pašreizējā situācijā, kad slikti ekonomiskie rādītāji ir drīzāk likums nekā izņēmums. Lielākas ekonomiskās efektivitātes meklējumi ļoti labvēlīgi ietekmē nozvejas apjomus un tādējādi arī zvejniecības ilgtspēju.
Taču ziņojumā precīzi noteiktas arī iespējamās nelabvēlīgās sekas. Manuprāt, šīs sekas var samazināt, ja ne gluži novērst, ieviešot noteikumus ar mērķi ierobežot pārmērīgu tiesību koncentrāciju, atrisināt nodošanas jautājumus un, kā ieteikts ziņojumā, aizsargāt mazās flotes. Šos jautājumus ar dažādiem paņēmieniem risina daudzās valstīs, kurās jau labu laiku darbojas vispārējas tiesībpamatotas pārvaldības sistēmas un īpašas individuāli nododamas kvotas. Kā teikts ziņojumā, šādas sistēmas ir sarežģīts jautājums, taču ar tām saistītās grūtības nav nepārvaramas.
Runājot par līdzsvaru, man šķiet, iespējamie ieguvumi ir lielāki par iespējamām nelabvēlīgām sekām. Tomēr es vēlētos vēlreiz apstiprināt, ka Komisijai nav nodoma ierosināt Kopienas pārvaldības sistēmu. Komisijai nav nodoma atbalstīt arī iepriekš noteiktu un vispārēju tiesībpamatotu pārvaldības sistēmu. Dažādām zivsaimniecībām būs vajadzīgas dažādas sistēmas. Esmu arī pilnīgi informēts par to, cik delikāts ir šis jautājums attiecībā uz nosacītu stabilitāti.
Komisija turpinās darbu pie šā jautājuma. Mūsu īstermiņa mērķis ir palielināt vispārējās zināšanas par tiesībpamatotu pārvaldību un noteikt vislabākās metodes, kuras izplatīt dalībvalstu vai reģionu pārvaldēs, kuru kompetencē ir zivsaimniecība. Mēs apsvērsim arī nepieciešamību izdot pamatnostādnes vai līdzīgus atbalsta dokumentus šajā jautājumā.
Rezultāti, kādus dos apspriešanās process - ieskaitot arī, protams, Eiropas Parlamenta ziņojumu - un pašlaik notiekošais pētījums par tiesībpamatotu pārvaldību dalībvalstīs un trešo valstu pieredzi, būs ļoti svarīgs ieguldījums šajā procesā.
Vidējā laikposmā tiesībpamatota pārvaldība būs viens no tematiem, apsverot kopējās zivsaimniecības politikas nākamo reformu.
Komisija joprojām informēs jūs par turpmākajiem notikumiem, un es ar prieku gaidu auglīgu diskusiju ar jums par šo svarīgo jautājumu.
Carmen Fraga Estévez
PPE-DE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētājas kundze! Vairāk nekā pirms 10 gadiem Parlaments izskatīja iespēju iekļaut zvejas tiesības KZP, izmantojot pašiniciatīvas ziņojumu par KZP turpmāko pārskatīšanu.
Tādēļ mēs varam paust tikai apmierinātību ar Komisijas lēmumu beidzot pārskatīt šā zivsaimniecības pārvaldības instrumenta iespējas, kaut gan, manuprāt, pārāk vienkāršotā un virspusējā veidā, bez šaubām, baidoties izraisīt Padomes niknumu attiecībā uz šiem jautājumiem.
Tie, kuri visvairāk izturīgi pret pārmaiņām un ir vismazāk uzņēmīgi gan zivsaimniecības nozarē, gan Padomē, vienmēr ir baidījušies no jebkādām pārvaldības sistēmu pārmaiņām pat uz labo pusi. Tas nozīmē nevis to, ka šīs nozares un dalībvalstis ir labākā situācijā vai pat tādā pašā situācijā, kādā tās atradās pirms 30 gadiem, bet gan to, ka tās ievelk strupceļā dinamiskākas nozares.
Ir tiesa, ka pārvaldība, izmantojot zvejas tiesību piešķiršanu, rada jautājumus par īstenošanu, bet tieši tāda pati taisnība ir arī tas, ka valstis, kurās zvejniecība ir svarīga nozare nākotnei, ir spējušas tos atrisināt, parādot, ka tām ir nebūt ne niecīgas priekšrocības vismaz attiecībā uz floti, kura spēj attīstīties virzībā uz mūsdienīgākām, efektīvākām un ilgtspējīgākām metodēm.
Tādēļ arī mēs atzinīgi vērtējam Attwooll kundzes ziņojumu, kurā vienlaikus ar zināmām šaubām ir izdevies atspoguļot iespējamās priekšrocības, kas varētu būt saistītas ar kontroles uzlabošanu, zvejas intensitātes samazināšanu, brāķa pazemināšanu un mazāku atkarību no valsts atbalsta.
Es vēlētos pateikt Attwooll kundzei, ka zveja tiešām ir ekonomiska darbība un tai ir jābūt ienesīgai, kas tagad tā vairs nav, un tādēļ mums, iespējams, zivsaimniecībā vajag vairāk ekonomistu nekā to ir pašlaik, lai sīkāk analizētu šos jautājumus.
To sakot, es vēlu Komisijai lielus panākumus šajās debatēs un ceru, ka pašlaik neveiksmīgo pārvaldības modeli varēs mainīt nākotnē.
Luis Manuel Capoulas Santos
PSE grupas vārdā. - (PT) Es vēlētos pateikties Attwooll kundzei par lielo darbu, lai panāktu iespējami lielāku vienprātību attiecībā uz viņas ziņojumu. Tas ir sarežģīts un pretrunīgs jautājums, bet tas ir ārkārtīgi svarīgs visiem, kuri ir noraizējušies par resursu ilgtspēju, un tas ir saistīts ar visdārgāko resursu tiem, kuri veido Eiropas neskaitāmās zvejnieku kopienas.
Tādēļ man šķiet, ka ziņojumā noteikts pilnīgi precīzs līdzsvars starp dažādiem viedokļiem. Balsojuma rezultāti Zivsaimniecības komitejā - 21 ,,par” no 24 balsīm - pārliecina par to, ko es tikko teicu. Ir svarīgi neizvairīties no šīm debatēm, bet tikpat svarīgi ir neizlemt pārāk steidzīgi. Kā deputāts, kas ievēlēts no dalībvalsts, kurā neliela apjoma un dažādu zivju sugu zveja, kas dominē Eiropas dienvidos, ir ārkārtīgi svarīga, esmu nobažījies par tādu pārvaldības sistēmu ieviešanu, kas ir saistītas ar zvejas tiesību tirdzniecību un var būt izdevīgas kuģu īpašniekiem ar lielāku pirktspēju, kaitējot mazākiem kuģu īpašniekiem.
Baidos, ka šādas sistēmas vispārēja pieņemšana var būt bremzējoša, iespējams, pat novest pie lielākas nozvejas, lai kompensētu zvejas tiesību iegūšanas izmaksas. Tādēļ es atkārtoju, ka atbalstu ziņojuma vispārējos secinājumus, lai netiktu pieņemti nekādi lēmumi, kamēr mums nebūs pētījumu par visām dalībvalstīm un atšķirīgajiem zivsaimniecību tipiem, kā arī plaša mēroga debates, lai novērtētu visus ar šo jautājumu saistītos mainīgos lielumus.
Pedro Guerreiro
GUE/NGL grupas vārdā. - (PT) Es vēlētos sākt ar cieņas izteikšanu referentei Attwooll kundzei par ieguldījumu, veidojot līdzsvarotu ziņojumu par tik svarīgu jautājumu kā dalībvalstu neatkarība zivsaimniecības resursu pārvaldībā un privātu īpašumtiesību noteikšana piekļuvei šim sabiedriskajam labumam un tā izmantošanai.
Tomēr, kaut arī mēs atzinīgi vērtējam 11. punktu, ziņojumā ir daudzi punkti, kuriem mēs absolūti nepiekrītam, piemēram, šo debašu uzskatīšana par pašreizējā pārvaldības politikā nepieciešamo pārmaiņu priekšvēstnesi vai tādu punktu iekļaušana, kas vairāk vai mazāk nepārprotami pierāda nepieciešamību pieņemt Kopienas mēroga zvejas tiesību pārvaldības sistēmas.
Mēs uzskatām, ka katrai dalībvalstij ir jāatbild par savu jūras resursu pārvaldību it īpaši kā par suverēnu pārtikas nodrošināšanas veidu. Tādēļ mēs noraidām jebkādu pakāpenisku procesu, kas turpmāk varētu novest pie Kopienas zivsaimniecības tiesībpamatotas pārvaldības sistēmas izveides, tas ir, zvejas atļauju, jūrā pavadīto dienu vai kvotu tirdzniecības, kas nenovēršami izraisīs sabiedriskā labuma piesavināšanos un koncentrēšanu privātpersonu rokās.
Jim Allister
Priekšsēdētājas kundze! Šī ir sarežģīta joma, un es, bez šaubām, slavēju Attwooll kundzi par viņas ziņojumu un darbu saistībā ar to.
Pārstāvot reģionu, kura vispārējā pieredze saistībā ar kopējo zivsaimniecības politiku ir bijusi tālu no pozitīvas, man jāsaka, ka mana dabiskā nostāja ir stingri vērsta pret jebkādas uz ES pamatotas pārvaldības sistēmas ieviešanu. Drīzāk man ir pilnīgi skaidrs, ka dalībvalstīm ir jābūt iespējai izlemt, kāda sistēma tajās darbojas vislabāk.
Turklāt baidos, ka nozares stabilitātes saglabāšana būs apdraudēta, ja tiks pieņemtas neregulētas, nododamas kvotas, īpaši apdraudot individuālos un mazos nozares dalībniekus. Man daudz labāk patiktu reālo varu pār zvejniecību nodot atpakaļ dalībvalstīm un pievērsties dzīvotspējīgu vietējo pārvaldības sistēmu izveidei, kas spēj nodrošināt visu iesaistīto pušu uzticību.
Baidos, ka arī šis jaunais pētījums izrādīsies vēl viens novēlots attaisnojums reālu un derīgu pārmaiņu atlikšanai. Ceru, ka tā nebūs, bet mēs to esam pieredzējuši iepriekš.
Paulo Casaca
(PT) Arī es vēlos apsveikt referenti Attwooll kundzi un pateikt, ka, manuprāt, zvejas kopienām, kuru dzīve tradicionāli saistīta ar jūras vidi, ir jāsaglabā dabiskais jūras mantojums un tas jāizmanto ilgtspējīgā veidā; to nevar uzskatīt tikai par vēl vienu uzņēmējdarbību. Tādēļ es nepiekrītu redzējumam, ka jūras ekosistēmas un attiecīgās zvejas kopienas ir tirgus, kur brīvi tirgo zvejas tiesības, iespējams, pat sava veida birža, kas dabiski novedīs pie zvejniecības industrializācijas un apdraudēs ekosistēmu un zvejas kopienu līdzsvaru. Vēl vairāk, man šķiet, ka mēs vienkārši nedrīkstam pieļaut, lai kaut kas apdraud nosacītās stabilitātes principu, un tādēļ man šķiet, ka Komisijai šajās debatēs jābūt pēc iespējas piesardzīgākai.
Avril Doyle
Priekšsēdētājas kundze! Es vēlētos pateikties Attwooll kundzei par viņas darbu un apsveikt šo ziņojumu, jo ar to ir sāktas ļoti vajadzīgas debates par alternatīviem pārvaldības pasākumiem.
Es noteikti piekrītu ziņojuma norādei, ka pašreizējās zivsaimniecības pārvaldības sistēmas ES it īpaši kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotu jomā nedod atbildes uz mūsu jautājumiem un ka ir vajadzīgas plaša līmeņa debates.
Zaļajā grāmatā par kopējās zivsaimniecības politikas reformu Komisija norāda: ,,Alternatīvām pārvaldības sistēmām var būt ievērojama papildinoša nozīme Kopienas zivsaimniecības pārvaldībā.” Tomēr es uzdrošinos teikt, ka alternatīviem pārvaldības pasākumiem var un tiem vajag piešķirt izšķirošu nozīmi nākotnē, jo mums ir jāņem vērā plašs faktoru spektrs, ieskaitot klimata pārmaiņas un jaunāko jūras un zivsaimniecības pētniecībā, balstoties uz stingri zinātniskiem rezultātiem.
Kā norādīts manā tagad jau nevajadzīgajā Zivsaimniecības komitejas atzinumā par Pagaidu komitejas saistībā ar klimata pārmaiņām ziņojumu, es nešaubos, ka klimata pārmaiņas ietekmēs ES zivsaimniecības noteikumus, jo kvotu piešķiršana, pamatojoties uz zvejas vēsturiskajiem modeļiem, zivju pārvietošanās rezultātā būs jāpārskata. Turklāt zivsaimniecības pārvaldei arvien vairāk būs jābalstās uz pielāgošanās pieeju, jo vēsturisko datu vērtība samazināsies.
Tā kā klimata pārmaiņas un citi faktori arvien vairāk ietekmē mūsu zivju krājumus, mūsu pārvaldībai vajadzēs elastību, pamatojoties uz padziļinātu, specializētu zinātni, lai pielāgotos jaunajiem apstākļiem un nodrošinātu resursu ilgtspēju.
Joe Borg
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze! Man šķiet, ka mums visiem ir viens mērķis: panākt līdzsvaru starp šādu sistēmu ekonomisko efektivitāti un vienlaikus aizsargāt mazās zivsaimniecības.
Es piekrītu referentes teiktajam, proti, ka zivsaimniecību nevar uzlūkot tikai tīri ekonomiskā izteiksmē. Man jāuzsver, ka šis temats ne tuvu nav vienkāršs. Es noteikti piekrītu, ka šādas sistēmas ir sarežģītas. Kā es teicu iepriekš, mums savos apsvērumos ir jāņem vērā pārmērīgas tiesību koncentrācijas iespējamie ierobežojumi, nodošanas jautājumu risinājums un mazo zivsaimniecību aizsardzības pasākumi, un mums ir jāpieiet šai lietai pakāpeniski.
Īsi sakot, mums uz jāuzzina vairāk, mums ir jānosaka labākās metodes un jāpēta, kur tiesībpamatotas pārvaldības sistēmas ir labi darbojušās atsevišķās dalībvalstīs, un jāizskata trešo valstu pieredze.
Tas viss, bez šaubām, būs svarīgs jautājums apspriešanai saistībā ar nākamo reformu. Es noteikti ar prieku gaidīšu Zivsaimniecības komitejas ieguldījumu šajā jautājumā. Esmu ņēmis vērā visus komentārus, ko izteica parlamentārieši, kuri runāja par šo jautājumu.
Elspeth Attwooll
referente. - Priekšsēdētājas kundze! Nevaru teikt, ka Komisāra atbilde mani pilnīgi pārliecināja, jo man šķita, ka savā runā viņš patiesībā deva priekšroku vienam noteiktam tiesībpamatotas pārvaldības veidam, bet ziņojums cenšas aplūkot visus veidus, lai novērtētu to priekšrocības un trūkumus.
Man šķiet, ka mēs visi esam vienisprātis par kopējās zivsaimniecības politikas reformas nepieciešamību. Kāds laikraksts manā vēlēšanu apgabalā, kurā bija paziņojums presei par šo ziņojumu, apgalvo, ka es esmu piesardzīga attiecībā uz KZP reformu. Tā tas noteikti nav, ja ar to ir domāts, ka man ir kādas šaubas par reformas nepieciešamību. Es tāpat kā, šķiet, mēs visi, esmu piesardzīga tikai tik daudz, lai būtu droša, ka reforma notiek pareizā virzienā.
Piemēram, rakstot ziņojumu, man nācās jautāt, cik savstarpēji savienojami ir atšķirīgie zvejas tiesību noteikšanas veidi. Man šķita, ka, kaut gan kvotas un uzņēmējdarbības ierobežojumi ir viegli savienojami ar teritoriālajiem ierobežojumiem, neviens no diviem pirmajiem nav tik ērti savienojams ar otro. Tas, savukārt, lika man saprast, lai cik tehnisks nebūtu ziņojums par tiesībpamatotu pārvaldību, to lasot šķiet, ka šis jautājums skar kopējās zivsaimniecības politikas pašu pamatu.
Vispārēji atzīstot pašreizējās reformas virzienu, es ceru, ka šī diskusija var rosināt mūsu lietoto instrumentu vēl radikālāku pārvērtēšanu, lai panāktu iespējami labāku līdzsvaru starp zivsaimniecībā strādājošo iztikas uzlabošanu, ilgtspējīgu jūras ekoloģiju, kurā ir saglabāti zivju krājumi, un no zvejniecības atkarīgu kopienu dzīvotspējas saglabāšanu. Man gribētos domāt, ka pirms padziļināta pētījuma ir jāpieņem lēmums, kā panākt vislabāko līdzsvaru.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas. Balsojums notiks rīt, ceturtdien
