Eiropas Savienības reģionālā un kohēzijas politika pēc 2013. gada - Eiropas Sociālā fonda turpmākā darbība (debates) 
Priekšsēdētājs
Mēs atvainojamies par nelielo kavēšanos. To izraisīja sliktie satiksmes apstākļi. Es iesaku visiem uz Parlamentu nākt kājām trīs iemeslu dēļ. Pirmais iemesls ir - lai ierastos laikā. Otrais iemesls - tāpēc, ka tas ir veselīgi. Trešais iemesls - tāpēc, ka tas rada mazāk piesārņojuma. Tātad nāksim uz Parlamentu kājām.
Nākamais darba kārtības punkts ir kopīgas debates par jautājumu Komisijai, uz kuru ir jāatbild mutiski un kuru Reģionālās attīstības komitejas vārdā iesniedza D. M. Hübner, par Eiropas Savienības reģionālo un kohēzijas politiku pēc 2013. gada - B7-0466/2010),
un Komisijas paziņojums par Eiropas Sociālā fonda turpmāko darbību.
Danuta Maria Hübner
autore. - Priekšsēdētāja kungs, turpmākajos gados Eiropas izaugsmi nosacīs piedāvājums. Svarīgi būs ilgtspējīgi un konkurētspējīgi ieguldījumi. Kohēzijas politika ir galvenais valsts ieguldījumu avots Eiropā, un tai jādarbojas kā strukturālo pārmaiņu katalizatoram, veicinot ieguldījumus pētniecībā un inovācijās, resursu efektīvu izmantošanu, jaunas un ilgtspējīgas darbavietas un infrastruktūras attīstību.
Tā nedrīkst kalpot tikai par finanšu līdzekli ieguldījumiem. Tā ir politika, kas rada jaunus resursus, veicinot izaugsmes potenciālu. Tai būs vajadzīga pienācīga makroekonomiskā un finanšu struktūra, lai pilnā mērā attīstītu savu potenciālu. Galvenais jautājums attiecībā uz kohēzijas politikas reformu pēc 2013. gada ir, kā to padarīt efektīvāku, lai ilgtspējīgi veicinātu Eiropas ekonomikas izaugsmi, jaunas darbavietas un konkurētspēju.
Saskaņā ar Līgumu sociālā, ekonomikas un teritoriālā kohēzija ir Eiropas integrācijas pamatprincips. Tāpēc šai politikai jāattiecas uz visiem Eiropas pilsoņiem, tai nav jāaprobežojas tikai ar nabadzīgākajiem reģioniem. Tas izskaidrojams ar to, ka tā nav subsīdiju politika, kas pamatojas uz kompensāciju principu par pagātnes zaudējumiem, tā nav tikai papildinājums, kas palīdz sasniegt valsts mērķus, bet gan Eiropas politika, kas vērsta uz nākotni.
To īstenojot, ir jāņem vērā pēckrīzes teritoriālā realitāte un jāmeklē dažādu Eiropas teritoriju problēmu un iespēju visefektīvākie risinājumi. Tai ir jākļūst par stratēģijas "Eiropa 2020” un tās pamatiniciatīvu īstenošanas neatņemamu sastāvdaļu. Mēs labi apzināmies vajadzību nodrošināt, lai kohēzijas politika un tās arvien pieaugošā ietekme visā Eiropas Savienības teritorijā kļūtu par galveno līdzekli, kas ļautu Savienībai un tās dalībvalstīm sasniegt vērienīgos stratēģijas "Eiropa 2020” mērķus.
Kohēzijas politikai ir jādod ieguldījums ne tikai to ražīguma atšķirību mazināšanā, kuras izraisīja krīze, bet arī jāpanāk ražīguma pieaugums. Tai jānodrošina labāka saikne starp vadošajiem reģioniem un tiem reģioniem, kas tiecas tos panākt. Tai ir labāk jāizmanto teritoriālās sadarbības potenciāls. Eiropas Parlamenta Reģionālās attīstības komiteja ir pieņēmusi nostāju attiecībā uz kohēzijas politiku pēc 2013. gada.
Gadu gaitā daudzās Parlamenta rezolūcijās ir bijusi uzsvērta vajadzība īstenot stingru, visaptverošu kohēzijas politiku, piešķirot tai pietiekamus budžeta līdzekļus, lai reģioni un pilsētas varētu palielināt savu attīstības potenciālu. Šajā ārkārtīgi grūtajā laikā mēs visi esam pārliecināti, ka reģioni ir jāiedrošina un tiem jāpalīdz ieguldīt līdzekļus novatoriskās idejās, jaunās tehnoloģijās un inovācijās. Reģioni un pilsētas ir galvenais spēks, kas spēj aktivizēt Eiropu, lai pārvarētu ārkārtīgās grūtības un sekmīgi veiktu mūsu tautsaimniecības pārkārtošanu.
Mēs ceram un ticam, ka Eiropas Komisija atbalsta mūsu apņēmību nodrošināt, lai kohēzijas politika tiktu saglabāta kā Eiropas Savienības galvenais, visaptverošais instruments. Tāpēc mēs esam iesnieguši šo jautājumu, lai dotu Komisijai iespēju izskaidrot savu nākotnes redzējumu.
Johannes Hahn
Priekšsēdētāja kungs, komisār L. Andor, dāmas un kungi! Es vēlos sākt savu uzstāšanos ar pateicību Parlamentam par to, ka tas piešķīris šim tematam tik redzamu vietu savā darba kārtībā, lai gan Briselē norisinās pēdējās atvērto durvju dienas un pilsētā ir aptuveni 6000 interesentu un notiek vairāk nekā 130 pasākumi un semināri, kuros intensīvi tiek apspriesta reģionālās politikas nozīme un turpmākie uzdevumi.
Kā jau ne reizi vien teikts, reģionālā politika un kohēzijas politika turpmāk ir noteikti jāsaista ar stratēģiju "Eiropa 2020”, iekļaujot tās nākamajā finansēšanas laikposmā, lai mēs patiešām varētu sasniegt Eiropas pievienoto vērtību, par kuru mēs vienmēr runājam un kura tagad ir jārealizē. Šajā nolūkā ir labāk jāsaskaņo Eiropas Savienības politikas jomas, lai piedāvātu kopīgu skatījumu, integrētu pieeju, tostarp arī dalībvalstīm. Par galvenajiem līdzekļiem jāizvēlas koncentrēšanās un elastība. Mums ir jākoncentrējas uz dažām mums svarīgām stratēģijas "Eiropa 2020” prioritātēm, un mums ir vajadzīga elastība, lai īstenošanai reģionos un dalībvalstīs pieņemtu konkrētām vajadzībām pielāgotus risinājumus.
Es uzskatu, ka ir svarīgi arī izstrādāt stimulu sistēmu, kas funkcionētu, pamatojoties uz skaidru vienošanos ar reģioniem un dalībvalstīm par mērķiem - tā, lai līdztekus pienācīgai finanšu pārvaldībai, kas ir bijusi ļoti svarīga un arī turpmāk būs svarīga, lielāka uzmanība tiktu pievērsta darbības rezultātiem. Tas ir vajadzīgs tāpēc, ka ir ļoti svarīgi jau no paša sākuma vienoties ar reģioniem un dalībvalstīm par mērķiem, noteikt kvantitatīvi izmērāmus uzdevumus, un tad censties tos attiecīgi īstenot konkrētos projektos.
Galu galā, kohēzijas politiku ar tās dažādajiem aspektiem var uzskatīt par labu, ja tā ir izaugsmes dzinējspēks Eiropas Savienībā. Mums ir Stabilitātes un izaugsmes pakts. Tajā ir veiksmīgi apkopota kohēzijas politika visiem reģioniem, kam, galu galā, ir uzticēta atbildība par to, lai Stabilitātes un izaugsmes pakta izaugsmes aspektam būtu konkrēti rezultāti, tā lai Eiropas un dalībvalstu tautsaimniecība kopumā saglabātu konkurētspēju visas pasaules mērogā un tai būtu iespēja turpmāk palielināt savu starptautisko ietekmi.
Tāpēc vajadzēs arī attiecīgi pielāgot un attīstīt atbalsta sistēmu. Citiem vārdiem sakot, mums ir jāpalielina gan produkcijas, gan finanšu apjoms, kas ir atkarīgs no finanšu pārvaldījuma, apzinoties, ka - par spīti dalībvalstu nepietiekamajiem budžeta līdzekļiem -mums šajā ziņā ir vairāk jācenšas izstrādāt produktus privātpersonām, lai varētu nodrošināt līdzfinansējumu konkrētiem reģionāliem projektiem, jo īpaši tādiem, kas garantē ienākumu avotus, lai savukārt piešķirtu finansējumu projektiem, kas ir tikpat vajadzīgi, bet nevar garantēt ienākumus, kā, piemēram, ieguldījumiem izglītībā un apmācībā, universitāšu un laboratoriju modernizēšanā un citās jomās.
Pēc dažām nedēļām mēs kopīgi sniegsim piekto kohēzijas ziņojumu un tā secinājumus. Ziņojumā būs daudz kas no tā, ko es jums šajās nedaudzajās minūtēs paspēju izstāstīt, un vēl daudz kas cits. Reģionālā politika, kohēzijas politika ir tomēr tāda politika, kas, izmantojot kopīgu pārvaldību, spēj padarīt Eiropas politiku Eiropas pilsoņiem saprotamu.
Divus miljonus projektu, kas mums ir pašlaik, var īstenot tikai tad, ja mēs strādāsim kopā ar dalībvalstīm un pilsoņiem reģionos.
László Andor
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, ekonomikas un sociālā situācija Eiropā vēl arvien rada milzīgas problēmas. Bezdarba līmenis ir strauji pieaudzis, un tiek lēsts, ka šā gada beigās tas būs 11 %. Turklāt daudzi eiropieši, arī bērni, ir nonākuši nabadzībā.
Lai gan ir skaidrs, ka mēs pamazām izkļūstam no ekonomikas krīzes, tomēr ir acīmredzams arī tas, ka mūsu atveseļošanās prasa stingru pamatu, un pašlaik mēs nevaram būt pilnīgi pārliecināti par šo stingro pamatu.
Taču mēs nedrīkstam aizmirst arī ilgtermiņa uzdevumus. Bez kavēšanās ir jārisina tādas problēmas kā iedzīvotāju novecošanās, straujā tehnoloģiju modernizācija, klimata pārmaiņas un citas vides problēmas.
Eiropas Sociālais fonds ir bijis galvenais instruments ieguldījumiem cilvēkkapitālā un sociālajā iekļaušanā ES līmenī. Vairāk nekā pusgadsimtu tas ir konkrēti liecinājis par solidaritāti starp Eiropas pilsoņiem, un arī turpmāk tam par to jāliecina.
ESF ir viens no galvenajiem mūsu rīcībā esošajiem līdzekļiem, lai sasniegtu stratēģijas "Eiropa 2020” pamatmērķus, jo īpaši tos, kas attiecas uz nodarbinātību, izglītību un nabadzības mazināšanu.
Mums ir vajadzīga pilnīga saskaņa starp ESF un stratēģiju "Eiropa 2020”, jo ESF būs šīs stratēģijas integrēto pamatnostādņu īstenošanas galvenais instruments. Mūsu jaunā stratēģija "Eiropa 2020” nosaka visas Eiropas Savienības kopējos mērķus. Tomēr ikviena dalībvalsts izvēlēsies katra savu individuālo ceļu šo mērķu sasniegšanai ar ESF palīdzību. Lai tas notiktu, turpmākajai ESF darbības sfērai jābūt pietiekami plašai, lai nodrošinātu visām dalībvalstīm, reģioniem un vietējām ieinteresētajām pusēm iespēju izstrādāt darbības programmas savu vajadzību risināšanai.
Taču plašs apjoms nedrīkst novest pie šā instrumenta fragmentācijas. Komisijai un dalībvalstīm ir jāsadarbojas, lai noteiktu galvenās prioritātes, jo īpaši attiecībā uz nodarbinātību. Mums ir jāuzlabo Sociālā fonda redzamība, efektivitāte un finansējuma piešķiršanas process.
Gaidāmais budžeta pārskats parādīs, kādu Eiropas budžeta struktūru paredz Komisija, lai sasniegtu politiskos mērķus, par kuriem panākta vienošanās stratēģijā "Eiropa 2020”. Turklāt līdz ar to aizsāksies debates starp dalībvalstīm un Eiropas Parlamentu. Es ar nepacietību gaidu Parlamenta devumu šajās debatēs.
Kopā ar citiem ES fondiem ESF ir jāatbalsta gan teritoriālā, gan sociālā un ekonomikas kohēzija. To var sekmēt, ieviešot visiem fondiem dažus kopējus noteikumus, lai atvieglotu koordināciju starp tiem.
Komisija jau ir izteikusi priekšlikumu jaunai finanšu regulai, ar ko paredz kopējus noteikumus, un 2011. gadā mēs ierosināsim vairākus konkrētus priekšlikumus.
Eiropas iedzīvotāji vēlas, lai ES līmeņa fondi būtu vērsti uz rezultātiem un sasniegumiem. Mums ir jāievieš sistēmas to projektu un pasākumu īstenošanas uzraudzībai, kurus atbalsta ESF, un mums vairāk jādomā par tādiem projektiem un pasākumiem, kas balstās uz rezultātiem.
Piekļuve fondiem ir jāvienkāršo un jāpadara lietotājiem ērtāka. Diskusijas par ESF turpmāko darbību ir sasniegušas izšķirošo stadiju. Priekšlikumi, kurus esam saņēmuši no jums, ir skaidri, un tie dos lielu ieguldījumu turpmākajā darbā.
Komisija iesniegs priekšlikumu par jauno ESF, kā arī par citiem struktūrfondiem līdz 2011. gada vidum. Mums ir dots skaidrs mandāts atbalstīt stratēģiju "Eiropa 2020”, proti, izmantot ESF kā finansiālu sviru, lai pārvērstu mūsu politiskos mērķus par realitāti dalībvalstīs un reģionos.
Lambert van Nistelrooij
Priekšsēdētāja kungs, komisār J. Hahn, komisār L. Andor, dāmas un kungi! Es priecājos redzēt jūs visus šeit kopā. Tas parāda jūsu gatavību kopējam darbam, lai sasniegtu vispārējos sociālās, ekonomikas un teritoriālās kohēzijas mērķus. Es esmu lasījis arī jūsu vēstuli, kas adresēta Barroso kungam, par kohēziju kā daļu no vienotas integrētas struktūras, un es ceru, ka jūs saglabāsit šo nostāju. Tā dos jums iespēju būt efektīvākiem nekā tad, ja jūs būtu atkāpušies un ļāvuši dažādiem fondiem darboties atsevišķi. Es pateicos jums par to.
Šie jaunie, grūtie laiki prasa jaunu politiku. Par to liecina Komisijas nostāja attiecībā uz stratēģiju "Eiropa 2020”. Kohēzija ir šīs stratēģijas īstenošanas pamatā. Eiropas pievienotā vērtība, kuru mēs savās debatēs tik kaismīgi vēlamies panākt, nav nekas vairāk kā daļa no stratēģijas "Eiropa 2020” īstenošanas, un tā būs ļoti svarīga laika posmā no 2014. līdz 2020. gadam.
Kā to visu varam apkopot? Nedodiet nevienam neierobežotas pilnvaras attiecībā uz Eiropas valstu atbalsta plāniem. Ir jāsaglabā 2. stratēģiskais mērķis, jo skaidrs, ka atteikšanās no tā novedīs pie šīs Eiropas sadarbības jomas nodošanas atpakaļ dalībvalstu kompetencē, un mēs to nevēlamies. Reģionālās attīstības fondam un Sociālajam fondam ir jādarbojas kopīgi.
Otrais punkts, par ko vēlos runāt, ir tas, ka fondu horizontālais, integrētais raksturs ir svarīgs visām stratēģijas "Eiropa 2020” jomām. Līdzekļu piešķiršana konkrētiem mērķiem, kuru Hübner kundze ieviesa Lisabonas stratēģijā, tajā laikā bija veiksmīga. Lisabonas stratēģija reģionālajā un pilsētvidē jo īpaši veicināja Eiropas reģionu tuvināšanos. Eiropas sadarbība ar dalībvalstīm un sadarbība dalībvalstu starpā veicina līdzsvarotu Eiropas teritoriālo attīstību un nodrošina attīstības iespējas visiem reģioniem.
Visbeidzot, ļaujiet man piebilst, ka mums pašreizējā situācija ir jāuzlabo. Mums ir vajadzīga lielāka sinerģija starp Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, Sociālo fondu, Reģionālās attīstības fondu un Pētniecības un attīstības fondu. To ir iespējams sasniegt, un tas novedīs pie labākiem rezultātiem. Es vēlos uzdot vēl beidzamo jautājumu abiem komisāriem - vai jums ir nodoms ieviest Teritoriālo paktu pēc pavasara augstākā līmeņa sanāksmes, lai tajā iesaistītu reģionus un pilsētas? Reģionu komiteja ir šo paktu ierosinājusi, un es iesaku jums to apsvērt vienlaikus ar formulējumu mūsu rezolūcijai.
Constanze Angela Krehl
Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Eiropas Savienības kohēzijas politika nozīmē mūsu atbalstu vājākajiem reģioniem. Tā ir liela Eiropas solidaritātes izpausme. Solidaritāte tomēr nav vienvirziena ceļš, un mana grupa tāpēc atbalsta principu, ka visiem Eiropas Savienība reģioniem ir jāspēj piedalīties kohēzijas politikā. Mums tas nozīmē arī to, ka mēs neatbalstīsim nekādus pasākumus kompetenču nodošanai atpakaļ dalībvalstīm un ka mēs nevēlamies, lai kohēzijas politika tiktu sadrumstalota un izpaustos pieejā, kas vērsta uz atsevišķām nozarēm. Mums nav vajadzīgi atsevišķi transporta vai klimata aizsardzības, vai energoefektivitātes fondi, bet mums ir jādomā, kā atrisināt problēmas, ar kurām sastopamies, īstenojot pareizu kohēzijas politiku.
Tāpēc mums ir skaidrs, ka līdztekus stipram 1. stratēģiskajam mērķim mums ir vajadzīgs arī stiprs 2. stratēģiskais mērķis un pienācīgi pārejas noteikumi. Viens jautājums ir skaidrs, proti, ka reģioniem ir vajadzīgs mūsu atbalsts Eiropas līmenī. Eiropas Savienībai arī ir vajadzīgi stipri reģioni, un tāpēc viss balstās uz savstarpēju izdevīgumu. Protams, mums ir jāpārskata savas prioritātes - ir skaidrs, ka mums ir vajadzīga lielāka efektivitāte. Mana grupa tāpēc jo īpaši atbalsta šo priekšlikumu, lai, piemēram, mēs turpmāk, īstenojot kohēzijas politiku, spētu labāk nekā iepriekš koordinēt lauku attīstību.
Protams, mēs atbalstām arī infrastruktūras uzlabojumus, palīdzību uzņēmumiem un palīdzību ilgtspējīgai tautsaimniecības attīstībai. Taču ilgtspējīga tautsaimniecības attīstība būs iespējama tikai tad, ja mēs spēsim vest sev līdzi darba ņēmējus un citus cilvēkus. Citiem vārdiem sakot, mums ir vajadzīga sava nodarbinātības politika, mums ir vajadzīga izglītība, mums ir vajadzīga apmācība, mums ir vajadzīgs, lai cilvēki integrētos darba tirgū. Tas savukārt ir iespējams, tikai īstenojot kohēzijas politiku sadarbībā ar Eiropas Sociālo fondu. Mēs to atbalstām, bet tikai ar īpašiem noteikumiem, kādi mums bija iepriekš. Mums patiešām ir jācenšas uzlabot šo jomu un ievērojami stiprināt kohēzijas politikas sociālo aspektu.
Gaidāmajās diskusijās un sarunās mana grupa cīnīsies par fonda izmantošanas uzlabošanu un vienkāršošanu. Mums ir jāvienkāršo pieteikšanās uz finansējumu, lai, pirmkārt, pieļautu mazāk kļūdu un, otrkārt, lai piekļuve šim fondam tiem cilvēkiem, kas patiešām vēlas strādāt, ar kohēzijas politikas palīdzību tiktu atvieglota. Mēs centīsimies nodrošināt, lai šajās sarunās tiktu ieviests spēcīgāks partnerības princips. Es uzskatu, ka tagad, kad spēkā ir Lisabonas līgums, Parlamenta nozīme ir pieaugusi. Mana grupa iestāsies par partnerības principu.
Nadja Hirsch
Priekšsēdētāja kungs, man šķiet, ka aizstāvēt kohēzijas un reģionālās politikas koordināciju ir pareizi. To darīt ir ārkārtīgi svarīgi, lai nodrošinātu efektivitāti un saprātīgi izlietotu piešķirto naudu, lai gan tās apjoms ir ierobežots. Man tomēr jābrīdina, ka ir paredzēts panākt efektivitāti, visiem piemērojot vienus un tos pašus noteikumus. Fondi ir ļoti dažādi, tiem ir dažādas mērķgrupas un atšķirīgs saturs. Tāpēc koordinācija ir ļoti svarīga, bet vieni un tie paši noteikumi nav tik svarīgi.
Tas ir tieši tas, ar ko mums pašlaik nākas sastapties saistībā ar Eiropas Sociālo fondu, proti, ka mazajām kopienām un pašvaldībām būtu ļoti vēlams, ja - kā teica iepriekšējais runātājs - tieši šīm mazajām vietējām grupām nebūtu jāveltī tik daudz laika un pūļu, lai piekļūtu šai naudai un varētu to izmantot. Tieši tas mums ir vajadzīgs, jo bezdarbu, nabadzību un sociāli atstumtus cilvēkus var atrast ne tikai dažos reģionos, bet ikvienā Eiropas Savienības dalībvalstī.
Paturot to prātā, es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi, lai jo īpaši Eiropas Sociālais fonds arī turpmāk būtu pieejams mazākumgrupām, pie kurām zināmā mērā pieder arī jaunieši, kā arī gados vecie cilvēki un bieži arī cilvēki no imigrantu aprindām, un tiešām - lai tas kļūtu vēl vairāk pieejams un lai šiem dažādu grupu cilvēkiem būtu iespēja iekļauties darba tirgū, jo tieši to mēs vēlamies sasniegt. Stratēģijas "Eiropa 2020” mērķis ir panākt lielāku iekļautību darba tirgū. Es ceru, ka tas nepaliks neaizsniedzams mērķis un ka mums tagad patiešām būs pasākumi un instrumenti, lai to sasniegtu. Eiropas Sociālais fonds šajā ziņā ir ļoti efektīvs instruments. Mums tas ir jāuzlabo un jāatvieglo piekļuve tam.
Elisabeth Schroedter
Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Es ļoti priecājos par šīm debatēm, jo tas ir mūsu pirmais mēģinājums panākt kompromisu attiecībā uz lielu projektu, ar kuru mēs nodarbosimies dažos turpmākajos gados. Vissvarīgākais šajās Eiropas Parlamenta kompromisa rezolūcijās ir kohēzijas politikas diskrētās īpašības un skaidra apņemšanās to īstenot. Tai būs liela nozīme stratēģijā "Eiropa 2020”, bet tai ir arī pašai sava vērtība, jo tieši kohēzijas politika ir Eiropas Savienības apvienošanas pamatā. Neviens Eiropas Savienības reģions netiek atstumts. Sociālā kohēzija nozīmē arī to, ka neviens, arī pats nabadzīgākais cilvēks, Eiropas Savienībā netiek atstumts, bet ikvienam tiek piedāvātas iespējas.
Taču labklājība nenozīmē tikai ekonomikas izaugsmi, jo iepriekšējos gados mēs esam pieredzējuši, ka IKP izaugsmi daudzos reģionos pavada lielāka sociālā noslāņošanās. Es tāpēc uzskatu, ka ir ļoti būtiski, lai šajā rezolūcijā mums tiktu dots pamudinājums līdztekus IKP izstrādāt arī citus svarīgus kritērijus, kas liktu mums saprast, ko nozīmē patiesa labklājība un kas jādara reģioniem, lai to nodrošinātu.
Mūsu - Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa - ļoti lepojas ar to, ka tai izdevās panākt, ka šo ideju iekļauj rezolūcijā, lai gan visai piesardzīgi. Mēs ierosinām šo kritēriju izmantot pārbaudēm, vai atbalstīt konkrētu reģionu vai ne. Tas dotu mums gluži citādu ainu.
Tādējādi rezolūcijā būtu ņemts vērā ne tikai IKP, un mēs ceram, ka Komisija atbalstīs šo ierosinājumu. Tas nozīmē arī to, ka mēs atteiksimies no vienpusīgas attīstības. Turpmākie Komisijas pētījumi, proti, "Reģioni 2020. gadā”, liecina, ka klimata pārmaiņām ir uztraucoša un kaitīga ietekme uz reģionālo attīstību. Tāpēc mums tās jānovērš. Pētījums rāda, ka trešajai daļai Eiropas Savienības iedzīvotāju būs jāpamet savas mājas, ja mums neizdosies apturēt klimata pārmaiņas, jo viņi vairs nespēs atrast darbu un dzīvot savās mājās. Tas liek saprast, ka reģionālajai attīstībai ir trīs aspekti. Visiem trim aspektiem ir jāpiešķir vienāda nozīme nākamajā struktūrfondu reformā, un tā jāņem vērā, piešķirot atbalstu. Galvenā nozīme ir ekonomikas, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai. Tas nozīmē, ka ekoloģiskajiem jautājumiem un kritērijiem ir liela nozīme reģionu labklājībā.
Ļaujiet man īsi un skaidri apkopot, par ko šeit notiek deputātu sarunas - proti, par ESF uzdevumu formulējumu kopējā dokumentu kopumā. Es uzskatu, ka mutiskais grozījums ir veiksmīgi formulēts un pietiekami elastīgs, un tāpēc es aicinu jūs to atbalstīt.
Oldřich Vlasák
Komisāri, dāmas un kungi! Diskusijās par turpmāko kohēzijas politiku mēs, pirmkārt, aizstāvam paši savas intereses. Šā iemesla dēļ būs ļoti grūti rast jēgpilnu un racionālu konsensu, ko atbalstītu pēc iespējas vairāk deputātu. Es uzskatu, ka pirmais svarīgais jautājums ir par to, kādi finanšu resursi mums jāpiešķir kohēzijas politikai. Es personīgi esmu pārliecināts, ka pašreizējie resursi ir vairāk vai mazāk pietiekami. Kohēzijas politikai tomēr ir jākļūst par vienu no galvenajām izdevumu prioritātēm Eiropas budžetā. Tā kā Eiropas budžets ir diezgan ierobežots un dalībvalstīm ir nepietiekami finanšu resursi, tāpēc tās nevar atļauties sūtīt vairāk naudas uz Briseli, ir skaidri jāpaziņo, kādās jomās mēs varam samazināt finansējumu. Manuprāt, var samazināt, piemēram, tiešos maksājumus zemniekiem, ieguldījumus globalizācijas fondā un Eiropas iestāžu administratīvos izdevumus.
Otrais svarīgais jautājums ir - kas mums jāfinansē no Eiropas fondiem. Rezolūcijas projektā par Eiropas Sociālo fondu daudz tiek runāts par nabadzības apkarošanu, atbalstu sociālajam modelim utt. Tas viss ir ļoti labi, bet pirmajā vietā tomēr ir liekams mūsu tautsaimniecības uzplaukums - cilvēkiem ir vajadzīgs darbs, uzņēmumiem ir jāražo un jāsniedz pakalpojumi. Tāpēc Eiropas fondiem jābūt piesaistītiem ieguldījumiem, nevis patēriņam. Fondiem ir jānodrošina modernizācija, ko saskaņā ar subsidiaritātes principu nevar uzņemties valsts, reģioni, kopienas vai ģimenes. Ekonomikas atšķirību samazināšanai starp reģioniem un dalībvalstīm ir arī turpmāk jābūt kohēzijas politikas galvenajam mērķim. Tāpēc vienīgais racionālais kritērijs ir IKP līmenis.
Savas grupas vārdā es varu teikt, ka mēs esam ieinteresēti tādā kohēzijas politikā, kas ir saprotama, vienkārša, elastīga, neapgrūtināta ar pārmērīgu birokrātiju un vērsta uz ieguldījumiem un gudru izaugsmi.
Gabriele Zimmer
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos vērst jūsu uzmanību uz būtisku konfliktu, kas kļūst jau pamanāms, attiecībā uz Eiropas Sociālo fondu (ESF). Lisabonas līgumā ir ieteikums, ka ESF ir galvenokārt jāpievēršas aktīvai darba tirgus politikai. Mēs, Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālā grupa, uzskatām, ka turpmāk ESF būtu vairāk jāizmanto vispārējas sociālās politikas atbalstam un jo īpaši daudz efektīvākai nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanai.
Turpmāk Eiropas Sociālajam fondam ir jādarbojas daudz efektīvāk visā Eiropas Savienības teritorijā, tam nav jāpievēršas tikai īpašiem reģioniem. Mēs uzskatām, ka uzmanība jāveltī īpašām problēmām reģionos, kuras iespējams efektīvāk risināt ar līdzfinansējuma likmju palīdzību. Eiropas Sociālā fonda finansējumam vajadzētu palikt vismaz pašreizējā līmenī. Tam vajadzētu būt vismaz 1 % no Eiropas Savienības kopējā budžeta. Mēs uzskatām, ka tas ir būtiski.
Es vēlos uzsvērt vēl vienu problēmu. Ierosinājums pievērst pastiprinātu uzmanību rezultātiem izraisa jautājumus par ESF - kādi rādītāji un salīdzinoši kritēriji būs pamatā rezultātu novērtējumam un ko tas, galu galā, katrā atsevišķā gadījumā nozīmēs projektu iniciatoriem, sagatavojot projektus. Šiem projektu iniciatoriem nav rezervju, kas ļautu tiem veikt papildu maksājumus vai atmaksāšanu. Ja ESF tiks saglabāts un tam būs ievērojama nozīme, mums jau iepriekš ir jāgūst skaidrs priekšstats par šo jautājumu.
John Bufton
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, ir ierosināts, lai Komisija pēc 2013. gada nevienam nepiešķir reģionālās attīstības finansējumu, izņemot saimnieciski visvājākās Eiropas Savienības teritorijas, līdz ar to atņemot finansējumu reģionālās konkurētspējas un nodarbinātības mērķiem.
Lai gan vairāki Velsas apgabali gūst labumu no konverģences mērķa, kas atspoguļo valsts saimnieciskos trūkumus, tomēr septiņiem Velsas reģioniem tagad draud ES naudas zaudējums.
ES finansējums Velsai, kas pašlaik ir GBP 280 miljoni, iespējams, tiks atņemts. Finansiālais atbalsts neskaitāmiem projektiem, kas izstrādāti saskaņā ar Reģionālās konkurētspējas programmu, tagad varētu tikt liegts, apdraudot tūkstošiem ar tiem saistītu darbavietu.
Vai Komisijai ir vismaz ienācis prātā veikt ietekmes novērtējumu, lai spriestu par finansējuma samazinājuma sociālajām un ekonomiskajām sekām? Kādi pārejas pasākumi tiek piedāvāti? Parādu nomocītajām euro zonas valstīm, tostarp Grieķijai, finansējumu piešķīra bez vilcināšanās - finansējumu, kas sniedzas triljonos euro trīs gadu laikā.
Arī Velsā ir augsts bezdarba līmenis, un to stipri ietekmēs AK valdības paredzētais civildienesta algu samazinājums. Vēl viens drauds Velsai ir ierosinātā struktūrfondu nodošana valsts kompetencē, līdz ar ko Lielbritānijai tiks atņemts atbalsts, kas tai pienākas.
Ir sagaidāms, ka AK kā lielākā neto maksātājvalsts nesīs smagāko fiskālo slogu. EUR 55 miljardu finansējums reģionālajai konkurētspējai un darbavietām veido tikai 6 % no kopējā ES budžeta. AK turpinās bērt arvien lielākas naudas summas Briseles maisā, bet vienīgo jomu, kurā šī nauda tiek atgūta, - lai gan ļoti niecīga - Komisija tagad gatavojas atņemt.
Es, protams, uzskatu, ka Velsas iedzīvotājiem būtu labāk, ja AK pamestu Eiropas Savienību. Tā mēs varētu ietaupīt miljardus un būtu vienīgie noteicēji pār to, kurai jomai piešķirt tik ļoti vajadzīgo finansējumu.
Pascale Gruny
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Mēs esam sasnieguši galveno brīdi debatēs par Eiropas Sociālā fonda (ESF) turpmāko darbību. Šodien, kad bezdarbs ir kļuvis par galveno Eiropas valstu un reģionu raižu iemeslu, es lepojos ar Parlamenta rezolūciju par ESF turpmāko darbību, kura ierosināta šodien. Šis teksts ir atbildīgs, konkrēts un paver durvis uz nākotni. Pašlaik vairāk nekā jebkad mūsu teritorijām ir vajadzīga kohēzijas politika un Eiropas struktūrfondu atbalsts. ESF pastāv kopš 1957. gada, un to nodibināja saskaņā ar Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, Romas līgumu. Tā likumību nevar apšaubīt.
Mana nostāja attiecībā uz ESF turpmāko darbību ir vienkārša un skaidra, un to var apkopot trijos punktos.
Pirmkārt, Eiropas Sociālajam fondam arī turpmāk ir jāpievērš galvenā uzmanība nodarbinātībai un, protams, nabadzības apkarošanai, bet - tikai nodrošinot cilvēkiem darbu, nevis ar citiem līdzekļiem. Šodien mums nedalīta uzmanība ir jāpievērš nodarbinātībai, un tai jābūt mūsu prioritātei. Es esmu pārliecināta, ka persona, kas atgriežas darbā, ir persona, kas ir atguvusi savu cilvēka cieņu.
Otrkārt, efektīvam Eiropas Sociālajam fondam ir jāpieņem skaidri, pragmatiski noteikumi, kas neliek vilties atbalsta saņēmējiem. Tāpēc es atbalstu savu politisko grupu, kas pieprasa lielāku ESF pārredzamību, jo īpaši, lai uzlabotu tā darbību sākumposmā. Iedomājieties tikai - budžeta piešķīrumi reizēm tiek atdoti atpakaļ Eiropas Savienībai neizmantoti, lai gan bezdarba līmenis nekad vēl nav bijis tik augsts.
Treškārt - un visbeidzot -, mums ir vajadzīgs fonds, kas ir iekļauts plašākā un spēcīgākā Eiropas kohēzijas politikas kontekstā. Lēmumi par ESF finansējuma piešķiršanu ir jāpieņem kopā ar vietējiem partneriem. Komisāri, vai jūs varat apliecināt mums, ka ESF attaisnos mūsu cerības?
Pervenche Berès
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Pateicos jums par iespēju debatēt, pirms Komisija apsver šos priekšlikumus. Bezdarbs, nabadzība, ekonomikas, finanšu un sociālā krīze Eiropas Savienībā un tai sekojošie taupības pasākumi dalībvalstu budžetos liek mums risināt nodarbinātības un sociālās politikas jautājumus Eiropas līmenī un uztvert ESF kā ES ekonomikas politikas instrumentu un ES budžetu - kā līdzekli ne tikai līgumos noteikto ekonomikas, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķu sasniegšanai, bet arī tās stratēģijas mērķu sasniegšanai, kuras projektu ES valdību vadītāji ir tikko pieņēmuši un kura ietver arī nodarbinātības sekmēšanu un nabadzības apkarošanu.
Tā kā ESF pašlaik tiek pārskatīts, es vēlos komisāram L. Andor darīt zināmus dažus no mūsu apsvērumiem. Mēs uzskatām, ka reģioni ir efektīvi Eiropas valsts sektora izdevumu pilnvaroti pārvaldītāji. Tomēr tas nenozīmē, ka par ekonomikas politikas instrumentu var būt tikai un vienīgi teritoriālā kohēzija. Kohēzija ietver arī ekonomikas un sociālo kohēziju. To var plānot reģioni, bet tai ir jāsasniedz ekonomiski un sociāli mērķi, kas attiecas uz visām Eiropas Savienības daļām. Komisār, es mudinu jūs, pārskatot šos noteikumus, ņemt vērā pieredzi, kas gūta, īstenojot Globalizācijas pielāgošanas fondu, kurā bija iespēja to pielāgot ikviena darba ņēmēja individuālajām vajadzībām, pieredzi, kas var noderēt arī Eiropas Sociālajam fondam. Es mudinu jūs arī iesaistīt dažus no stratēģijas "Eiropa 2020” mērķiem -nodarbināmību, nodarbinātību, nabadzības apkarošanu un pētniecību un izstrādi. Pētniecība un izstrāde ir, protams, ļoti svarīgs Galileo un citu programmu aspekts. Komisār, jauninājumi sociālajā jomā ir pilnīgi pamesti novārtā, un es aicinu jūs šo jomu izpētīt, izmantojot, bez šaubām, šajā gadījumā nedaudz atšķirīgus ESF līdzfinansēšanas noteikumus. Es pilnībā atbalstu Zimmer kundzes domu, ka nodarbinātības iespējas nevar būt vienīgais ESF mērķis. Tajā jāiekļauj arī sociālās atstumtības apkarošana, ņemot vērā visneaizsargātākos iedzīvotāju slāņus, tostarp minot tikai dažus no tiem - jauniešus, sievietes, invalīdus un romu tautības iedzīvotājus.
Visbeidzot, komisār, es vēlos teikt dažus vārdus par ESF izmantošanas nosacījumiem. Mēs zinām, ka visi runā: "Kafka ir mājās, un Kafka ir Briselē. ”Pastāv vairāki ESF izmantošanas noteikumi, kurus ir grūti īstenot. Tāpēc domāsim par atšķirīgiem noteikumiem atkarībā no valsts izdevumu kvalitātes reģionos. Ja reģionu pilnvarotās institūcijas labi veic tām uzticētos pienākumus, samazināsim kontroli. Reģionos, kuriem vajadzīgs administratīvs atbalsts, ieviesīsim jaunus mehānismus. Un, apsverot dalībvalstu budžetos neizmantotās naudas atdošanu, es mudinu jūs atcelt šo noteikumu, kas neveicina pareizu ESF izmantošanu, lai sekmētu nodarbinātību un sociālo iekļaušanu.
Ramona Nicole Mănescu
(RO) Sociālā iekļaušana ir īpaši svarīgs temats, jo tā ir neatņemama reģionālās politikas sastāvdaļa. Kā mēs visi zinām, tā nozīmē ne tikai darbavietu radīšanu.
Rezolūcijā par Eiropas Sociālo fondu ir uzsvērta tās nozīme stratēģijas "Eiropa 2020” mērķu sasniegšanā. Bez reģionālās politikas instrumentiem šo stratēģiju nav iespējams sekmīgi īstenot dalībvalstu, reģionālajā vai vietējā līmenī. Tā kā reģionālā politika un sociālā politika ir savstarpēji saistītas un kopā veiksmīgi darbojas, es uzskatu, ka mēs nekādā ziņā nedrīkstam piekrist Eiropas Sociālā fonda atdalīšanai no struktūrfondiem.
Šāds lēmums dotu iespēju piešķirt šos fondus, pamatojoties tikai uz konkrētām nozarēm, tādējādi radot nevēlamu precedentu.
Eiropas Sociālais fonds ir jāsaglabā kā daļa no struktūrfondiem, jo īpaši tāpēc, ka tas ir pierādījis savu efektivitāti ikvienā Eiropas reģionā, jo tas, papildinot Eiropas Reģionālās attīstības fondu, ir galvenais ierocis ekonomikas krīzes apkarošanā.
Mums ir vajadzīga stipra, labi finansēta ES reģionālā politika, lai panāktu sociālo, ekonomikas un teritoriālo kohēziju. Es tāpēc uzskatu, ka reģionālajam aspektam ir arī turpmāk jāierāda pienācīga vieta gan pārskatītajā ES budžetā, gan turpmākajos budžetos.
Mums ir jānoraida jebkurš mēģinājums nodot šos fondus dalībvalstu kompetencē. Reģionālā politika nav labdarības politika, bet visas Eiropas Savienības politika, kas paredzēta visiem reģioniem, politika, kas vērsta uz ekonomikas izaugsmi, inovācijām un konkurētspēju, padarot to par pieejamu instrumentu ikvienai dalībvalstij. Ja mēs vēlamies rast pienācīgus risinājumus arī nākotnes vajadzībām un realitātei, mums jāsaglabā tā pati struktūra. Ar to es domāju pamatprincipus un piešķirtās summas.
Jean-Paul Besset
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos vērst jūsu uzmanību, dāmas un kungi, uz kādu šīs rezolūcijas aspektu, kuram manā uztverē ir nevis sekundāra, bet galvenā nozīme un kurš var piešķirt reģionālās kohēzijas politikai vēl lielāku nozīmi. Mūsu uzdevums ir atrast vislabāko instrumentu, kas ļautu mums noteikt Eiropas reģionu attīstības līmeni, cik precīzi vien iespējams, iegūstot savā rīcībā vislabāko atbalsta līdzekli lēmumu pieņemšanai, jo īpaši, kad jālemj par tiesībām uz Eiropas finansējumu. Tas varētu būt politisks kompass, kas rādītu mums ceļu uz šo - citējot ierosināto rezolūciju - "mērķtiecīgo pieeju teritoriālajai attīstībai”, uz šo integrēto pieeju. Kas ir šis ceļvedis, uz ko varētu pamatoties mūsu reģionālās kohēzijas politika? Šodien mums ir tikai viens rādītājs - iekšzemes kopprodukts, kas ir lielisks rādītājs un lielisks instruments ekonomikas izaugsmes un saražotās bagātības novērtēšanai. Taču reģionālās attīstības jautājumi neaprobežojas tikai ar iekšzemes kopprodukta palielināšanu. Cilvēku labklājību nevar izteikt ar indeksiem un līknēm. Ja to arī varētu darīt, mums draudētu briesmas iegūt rādītāju, kas nedod neko citu kā izkropļotu, daļēju un tāpēc vienpusīgu skatījumu. Īstenojot tādu reģionālās kohēzijas politiku, kas atbilst reģionu ilgtspējīgas attīstības mērķim - kas, manuprāt, ir mūsu kopējais mērķis - iekšzemes kopprodukta rādītājs ir jāpapildina ar citiem rādītājiem, jo īpaši sociālajā un vides jomā. Ir jābūt iespējai novērtēt bezdarba līmeni, nepastāvīgu nodarbinātību, izglītību, veselības aprūpi, vides kvalitāti, gaisa un ūdens kvalitāti, resursu aizsardzību, piekļuvi pamatpakalpojumiem utt. Noslēgumā gribu teikt, ka mums jādara viss, kas ir mūsu spēkos, lai līdztekus iekšzemes kopprodukta rādītājam ieviestu veselu virkni sociālo un vides rādītāju, kas veicinātu reģionālās kohēzijas politiku, kuras mērķis ir ilgtspējīga attīstība, kas balstās uz trim pīlāriem - ekonomikas faktoriem, sociālajiem faktoriem un vidi.
Elie Hoarau
(FR) (sāka savu runu bez mikrofona) ... 27 dalībvalstīs ir vairāk nekā 250 reģionu. Ne visi no šiem reģioniem ir viendabīgi. Starp tiem ir lielas atšķirības bagātības, attīstības un dzīves līmeņa ziņā. Lai mazinātu šīs atšķirības un padarītu attiecīgos reģionus konkurētspējīgākus, Eiropas Savienība īsteno reģionālās kohēzijas un konverģences politiku, kura pamatojas uz solidaritāti un kurai ir piešķirti pienācīgi finansiālie resursi - Eiropas Reģionālās attīstības fonds, Eiropas Sociālais fonds un kohēzijas fondi. Tomēr, lai gan ir panākts progress, būtu naivi ticēt, ka šīs atšķirības izzudīs 2013. gadā vai pat 2020. gadā. Tāpēc būtu vēlams saglabāt kohēzijas politikas principus un tiem atvēlētos finanšu resursus arī pēc 2013. gada. Protams, šī reģionālās kohēzijas un konverģences politika ir jāīsteno līdzās citām stratēģijām, kā, piemēram, stratēģijai "Eiropa 2020”. Taču šī politika ir jāīsteno neatkarīgi no stratēģijas "Eiropa 2020”, un mums ir jānodrošina, ka pēdējā nepiesavinās vai neizlieto finansējumu, kas piešķirts kohēzijas politikai, aizbildinoties, ka tas vajadzīgs īpašam stratēģijas "Eiropa 2020” mērķim, kas paredzēts konkrētam reģionam. Parlamentam ir vērīgi jāuzmana, lai tas nenotiek, jo šie resursi ir vajadzīgi visiem reģioniem, īpaši atpalikušajiem un visattālākajiem reģioniem.
Giancarlo Scottà
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Turpmākā reģionālā un kohēzijas politika ir jāsaista ar stratēģijas "Eiropa 2020” prioritātēm, un tāpēc tai jābūt vērstai uz tādiem mērķiem kā ilgtspējīga attīstība, sociālā iekļaušana un nodarbinātība. Tai ir jāveicina Eiropas reģionu efektīva attīstība, izlīdzinot atšķirības starp tiem un veiksmīgi izmantojot to nomaļo reģionu īpatnības, kas vēl sastopas ar attīstības grūtībām.
Mūsu projektos lielāka vērība jāveltī mazāk attīstītajiem reģioniem, kurus krīze skārusi vissmagāk. Jaunas problēmas, piemēram, pārapdzīvotība dažās teritorijās un iedzīvotāju skaita samazināšanās citos reģionos, jo īpaši kalnu apvidos, kā arī klimata pārmaiņas ir jārisina ar konkrētiem pasākumiem, kas veicina vietējo un reģionu iedzīvotāju iesaistīšanos. Daudzlīmeņu pieejai ir jāstimulē nelabvēlīgo teritoriju integrēta attīstība, iesaistot vietējās un reģionālās iestādes, kā arī pilsonisko sabiedrību.
Es mudinu Komisiju ņemt vērā ikviena reģiona konkrētās īpatnības, proti, reģionālos apstākļus, kas izraisa atšķirīgus attīstības līmeņus, un vienkāršot finansēto projektu pārvaldības un kontroles procedūras, lai nodrošinātu to efektīvu un tūlītēju izpildi.
Dimitar Stoyanov
(BG) Šis temats man šķiet īpaši svarīgs, jo pieci no sešiem Bulgārijas reģioniem ir Eiropas Savienības 10 nabadzīgāko reģionu saraksta augšgalā. Tā iemesls ir tas, ka tie, kas ieveda Bulgāriju Eiropas Savienībā, maldināja nāciju, likdami tai uzskatīt, ka līdz ar Bulgārijas pievienošanos ES tajā plūdīs miljardiem Eiropas fondu palīdzības naudas. Mēs visi zinām, ka nekas tāds nenotika. Tās pašas personas cerēja ielikt savus cilvēkus ietekmīgos amatos, lai piekrāptu komisijas un piesavinātos Eiropas fondu naudu. Tagad, kad Bulgārijas tauta ir izbalsojusi tos no amatiem, nav neviena, kas pieteiktos ieņemt viņu vietu, lai palīdzētu Bulgārijai efektīvi apgūt Eiropas fondu naudu. Dāmas un kungi! Tā ir negribīga atzīšanās, bet Bulgārija ir jauna valsts. Tā nevar mēroties ar Franciju, Vāciju un citām valstīm, kas dibināja ES. Mums ir jāapgūst zināšanas, kā likt politikai, kas saistīta ar šiem fondiem, sasniegt cilvēkus, kam tie paredzēti, lai īstenotos patiesa konverģences politika.
Markus Pieper
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Šodien mēs redzējām, ka visas Parlamenta grupas var panākt būtisku vienošanos. Mēs vēlamies redzēt spēcīgu kohēzijas politiku un spēcīgu struktūrpolitiku visos Eiropas reģionos. Vienalga, vai runa ir par lielu neto maksātājvalsti, vai kādu no nabadzīgākajām dalībvalstīm - struktūrpolitika ir visredzamākā Eiropas solidaritātes izpausme. Mēs palīdzam nabadzīgākajiem reģioniem panākt savus kaimiņus, bet mēs palīdzam arī spēcīgākajiem reģioniem saglabāt konkurētspēju. Eiropa ilgtspējīgi attīstīsies tādās jomās kā vides aizsardzība, rūpniecība un energoapgāde, kā arī būs konkurētspējīga pasaules tirgos, ja tā vēl vairāk uzlabos savas augsta līmeņa tehnoloģijas.
Lai nodrošinātu šo mērķu sasniegšanu, mums ir vajadzīgi skaidri un taisnīgi noteikumi. Tas nozīmē, ka nabadzīgākajiem reģioniem ir jāpaliek kohēzijas politikas centrā. Jo zemāks ir kāda reģiona iekšzemes kopprodukts (IKP), jo lielāka palīdzība tam ir jāsaņem no mums. Ikviens, kas apšauba IKP rādītāja lietderību - kā zaļie un diemžēl arī daži liberāļi un sociālisti -, uzbrūk Eiropas solidaritātei pašā saknē. IKP garantē, ka sociālie faktori, izglītība un darba iespējas ir ņemtas vērā. Nabadzīgie reģioni bieži vien nespēj pienācīgā līmenī nodrošināt šos aspektus, un tie parasti nespēj gādāt arī par vides aizsardzību. Tāpēc reģionālās politikas īstenošanā ir jāsaglabā IKP kā drošs rādītājs.
Reģionālajā politikā mums ir jāpaļaujas uz vietējām iestādēm un federālajām pavalstīm. Mēs vēlamies īstenot stratēģiju "Eiropa 2020”, pamatojoties uz laika gaitā labi pārbaudītiem principiem - kopīgu programmu izstrādi, kopīgu to administrēšanu un reģionālo līdzfinansējumu. Šā iemesla dēļ mēs nedrīkstam pieļaut, ka aicinājumi izveidot atsevišķus ES fondus nodarbinātībai, klimata aizsardzībai un enerģētikai kļūst par realitāti. Ja mēs aizvietotu reģionālo politiku ar spēcīgāku nozaru politiku, no tā iegūtu tikai jaunās ES aģentūras, un mūsu vietējās iestādes un federālās pavalstis būtu tikai skatītāji bez tiesībām noteikt reģionālo un kohēzijas politiku.
Es priecājos, ka Eiropas Parlaments ir skaidri nostājies reģionu pusē. Tas ir saistīts ar Eiropas ideju. Mēs nevaram piespiest cilvēkus to pieņemt. Nostāja par labu tai ir jāveido no apakšas, īstenojot reģionālo politiku.
Alejandro Cercas
(ES) Priekšsēdētāja kungs, dažos nākamajos mēnešos mums būs jāapspriež struktūrfondu turpmākā darbība un jāpieņem attiecīgs lēmums, jo tas ir būtiski krīzes pārvarēšanai un stratēģijas "Eiropa 2020” īstenošanai.
Manuprāt, kad pienāks īstais laiks, būs svarīgi mācīties no pieredzes un aizstāvēt divus lēmumus - lēmumu arī turpmāk attiecināt uz Eiropas Sociālo fondu (ESF) galvenos noteikumus, kas pārvalda Kohēzijas fondu un kohēzijas politiku, kā arī lēmumu saglabāt bez izkropļojumiem ESF mērķus, noteikumus un budžetu.
Kāpēc tā? Tāpēc, dāmas un kungi, ka ESF ir jāturpina nodrošināt darba ņēmējiem apmācības, lai sagatavotu tos darba tirgum, kā arī veicināt sociālo kohēziju, jo šim nolūkam tas tika izveidots.
Mums tas ir vajadzīgs tagad, un mums tas būs vajadzīgs dažos nākamajos gados - ne tikai ceļu būvei, bet tāpēc, ka Eiropas galvenā vērtība ir tās cilvēki, un, ja Eiropa vēlas saglabāt savu nozīmi un savu sociālo modeli, tai būs jāturpina apmācīt cilvēkus. Mēs nevaram atrast labāku pielietojumu saviem resursiem kā vien to, kam tie tika radīti. Mums tas būs jādara līdzsvarotā veidā, izmantojot teritoriālās kohēzijas politikas vispārējo struktūru un sinerģiju.
Marian Harkin
Priekšsēdētāja kungs, Līguma par Eiropas Savienības darbību 4. pants uzskaita Eiropas Savienības un dalībvalstu kopējās pilnvaras. Pēc iekšējā tirgus nākamā šajā sarakstā ir sociālā politika, kam seko ekonomikas, sociālā un teritoriālā kohēzija. Tas norāda uz šā līguma prioritātēm.
Izejot no tā, 9. pantā ir skaidri teikts, ka, nosakot un īstenojot savu politiku un pasākumus, Eiropas Savienībai ir jāņem vērā prasības, kas saistītas ar augsta līmeņa nodarbinātības veicināšanu, pienācīgām sociālās aizsardzības garantijām, cīņu pret sociālo atstumtību, kā arī augstu izglītības, apmācības un veselības aizsardzības līmeni. Šis jautājums ir uzsvērts mūsu rezolūcijas par Sociālā fonda turpmāko darbību 10. pantā, un manās acīs tam ir izšķirīga nozīme.
Tas nodrošina mums vajadzīgo struktūru. Es piekrītu daudzajiem runātājiem, kas uzsvēra, ka mums ir vajadzīga pienācīga struktūra, lai nodrošinātu sinerģiju starp visām Eiropas politikas jomām un struktūrfondiem. Tiem patiešām ir jābūt dzinējspēkam, kas palīdzēs mums sasniegt stratēģijas "Eiropa 2020” mērķus.
Es piekrītu arī komisāra L. Andor teiktajam, ka ES pilsoņi gaida no mums rezultātus. Jāpiekrīt arī argumentam, ka šiem fondiem ir jānodrošina lielāka redzamība, kā arī tam, ka tie steidzami jāvienkāršo.
Es regulāri tiekos un runāju ar brīvprātīgo, kopienu un citām cilvēku grupām, kas ir piekļuvušas šiem fondiem. Viņiem ir bijušas nopietnas grūtības ar dažāda līmeņa birokrātiem un ierēdņiem. Tomēr vainīga ir ne tikai birokrātija - ir arī neziņa attiecībā uz noteikumu un regulu interpretāciju.
Komitejā un plenārsēdēs mēs esam neskaitāmas reizes apsprieduši vienkāršošanu, taču nekas vēl nav mainījies uz labo pusi. Nesen kāda kolēģe man jautāja, kāpēc noteikumi un regulas tiek tik labprāt izmantoti, lai "bāztu spieķus citu riteņos”. Tāpēc šis jautājums ir steidzami jārisina. Varbūt mēs šoreiz to paveiksim.
Visbeidzot, es vēlos vēlreiz uzsvērt un nodrošināt, ka 9. pants jeb sociālā klauzula caurstrāvo visus mūsu politiskos lēmumus, tāpēc, ka tas patiešām novedīs pie kohēzijas Eiropas Savienībā.
François Alfonsi
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es vispirms vēlos uzsvērt mūsu uzticību reģionālās attīstības politikai. Mēs uzskatām, ka reģions ir īstais līmenis, kurā veidot Eiropas ekonomikas politiku. Patiešām, tas gluži dabiski spēj pretoties globalizācijai un tāpēc nodrošināt nodarbinātību un darbaspēka godīgu sadali visā Eiropā. Otrkārt, teritoriālās kohēzijas politikai, mūsuprāt, jānodrošina mūsu nākotne ilgtermiņā. Slieksnis 75 % apmērā no IKP 2014. gadā, protams, tiks atjaunots. Taču vai jūs domājat, ka nākotnē, nabadzīgākajiem reģioniem sasniedzot 75 % slieksni, Eiropas teritoriālā kohēzija būs pabeigta? Vai var uzskatīt, ka starpība starp 75 % nabadzīgākajām valstīm un 150 % vai vairāk bagātākajām valstīm - divtik daudz - attiecībā uz teritoriālo kohēziju ir Eiropas mērķu piepildījums? Tāpēc mums ir jāskata Eiropas kohēzijas politika ilgtermiņā. 90 % slieksnis man šodien šķiet reāls mērķis, lai gan, to plānojot, priekšroka, protams, jādod tiem, kas vēl nav sasnieguši 75 % slieksni. Visbeidzot, daudz cilvēku, kas ir minējuši sociālo kohēziju kā vienu no šīs politikas prioritātēm, jo īpaši, izmantojot Eiropas Sociālo fondu (ESF), runā par globālās sasilšanas apkarošanu, par teritoriālo pārrobežu sadarbību, kas ir arī Komisijas prioritāte. Es par to nerunāšu. Es vēlos pakavēties pie Eiropas dažādības veicināšanas. Tā galvenokārt izpaužas reģionu un to kultūras mantojuma līmenī, un tā ir vērtība, ko ņems vērā un uzsvērs reģionālās attīstības politikā.
Kay Swinburne
Priekšsēdētāja kungs, Parlamenta Īpašā finanšu, ekonomikas un sociālās krīzes komiteja ir secinājusi, ka vienam no galvenajiem ekonomikas atveseļošanas instrumentiem ir jābūt kohēzijas finansējumam visos ES reģionos.
Manas dzimtās Velsas iedzīvotāji pašlaik saņem kohēzijas finansējumu, un, ņemot vērā to, cik ļoti ekonomikas lejupslīde ir ietekmējusi privāto sektoru, es un daudzi citi atzinīgi vērtējam šo fondu lielo nozīmi potenciālā tautsaimniecības pārveidošanā.
Fondi, protams, ir racionāli jāizmanto ilgtspējīgos projektos, cerams, ar daudzu MVU tiešu un netiešu līdzdalību, lai nodrošinātu, ka ieguldījumi nes peļņu un var tikt izmantoti šo reģionu nākamajās ieguldījumu programmās.
Kohēzijas finansējumam ir jābūt ekonomikas izaugsmes stimulēšanas mehānismam visā ES, bet tam jānosaka īpašs mērķis, piemēram, atbalsts MVU un uzņēmējiem, kas veido tautsaimniecības pamatu. Mūsu mērķim gan pirms, gan pēc 2013. gada ir jābūt ieguldījumiem, nevis tēriņiem.
Charalampos Angourakis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, debates par tā saukto kohēzijas politiku Eiropas Savienībā neatspoguļo jautājuma būtību, piemēram, to, ka nekāda ES kohēzijas politika nespēj novērst izaugsmes atšķirības, kas radušās kapitālistiskā ražošanas veida dēļ, kura vienīgā mēraukla ir kapitāla peļņas kritērijs. Otrkārt, jāmin tas, ka nauda, ko Eiropas Savienība piešķir reģioniem, nav paredzēta vienkāršo cilvēku vajadzībām, bet gan projektiem, kas vajadzīgi kapitālistiem. Treškārt, jāteic, ka debates par resursu samazinājumu kalpo lielo kapitālistu grupu interesēm, un, ceturtkārt, kapitālistu turpmākās kohēzijas politikas plāni kalpo straujākai kapitālisma sistēmas pārstrukturēšanai un ir vērsti pret vienkāršajiem cilvēkiem paredzēto stratēģiju "Eiropa 2020”, kuru Grieķijā izmanto arī valsts reformām, kas pamatojas uz Kapodistrias un Kallikratis plāniem.
Tāpēc es uzskatu, ka tikai ražošanas līdzekļu sabiedriskošana var atrisināt šo problēmu un nodrošināt patiesu kohēziju mūsu kontinentā.
Juozas Imbrasas
(LT) Mēs visi labi zinām, ka Eiropas Savienības kohēzijas politikas mērķis ir samazināt būtiskās atšķirības dalībvalstu un reģionu attīstībā. Es tomēr vēlos vērst jūsu uzmanību uz to, ka, īstenojot šo liela mēroga reģionālās politikas programmu, ir jāietver visi Eiropas reģioni, un es piekrītu viedoklim, ka šo politiku nedrīkst nodot dalībvalstu kompetencē. Mums ir jānodrošina stabila un ilgtspējīga tautsaimniecības izaugsme un jārada darbavietas. Spēcīga un pienācīgi finansēta ES reģionālā politika veido pamatu sociālajai, ekonomikas un teritoriālajai kohēzijai.
Kā vienmēr - kā iepriekš -, liela uzmanība ir jāveltī atpalikušajiem reģioniem. Ir labi, ka nākamajā plānošanas periodā ir paredzēts piešķirt finanšu resursus ieguldījumiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu pilsētu un priekšpilsētu projektus, nesamazinot finansējumu laukiem, jo pilsētām ir pozitīva ietekme uz apkārtējo lauku teritoriju ekonomiku.
Šajā gadījumā diskusiju svarīgākajiem aspektiem jābūt šādiem: ES kohēzijas politikas vērienīgums, tās mērķu pamatotība, tās saikne ar stratēģiju "Eiropa 2020”, kā arī ES kohēzijas politikas īstenošanas iespējas un tās procedūru vienkāršošana.
Angelika Werthmann
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Struktūrfondi un Kohēzijas fonds ir ES reģionālās politikas finanšu instrumenti, kuru mērķis ir pārvarēt reģionu attīstības atšķirības un veicināt reģionālo kohēziju.
Turpmākās kohēzijas politikas problēmas - globalizācija, demogrāfiskās pārmaiņas, klimata pārmaiņas un energoapgāde ir komplicētā veidā savstarpēji saistītas. Ņemot vērā mūsu ierobežotos resursus, mums jākoncentrē uzmanība uz galvenajām prioritātēm un jācenšas rast sinerģiju starp dažādām politikas jomām. Es atbalstu aicinājumu ieviest vienkāršu, godīgu un pārredzamu pārejas sistēmu kohēzijas politikai pēc 2013. gada. Šīs politikas pārstrukturēšana ir atkarīga no tā, vai visas iesaistītās puses - reģioni, dalībvalstis un ES - spēs bez liekas kavēšanās risināt šīs problēmas.
Csaba Őry
(HU) Tagad, kad gatavojamies īstenot atsevišķas stratēģijas "Eiropa 2020” politikas jomas un virzienus, mums jāsaprot, ka mēs gandrīz neko nezinām par to finansējumu vai finansēšanas apstākļiem. Tāpēc, uzsverot kohēzijas politikas nozīmi un vajadzību, mēs zināmā mērā gribam nodrošināt, lai gaidāmajās debatēs par budžetu kopējā Eiropas politika šajā jautājumā tiktu nostiprināta, nevis sadrumstalota.
Nav šaubu - kā to daudzi deputāti jau norādījuši - , ka darbavietu radīšana un nodarbinātības palielināšana ir mūsu prioritāšu saraksta augšgalā. Mēs zinām arī to, ka Eiropas darba tirgus piedzīvo strukturālas grūtības. Dažās teritorijās trūkst darba ņēmēju ar atbilstīgu kvalifikāciju vai vajadzīgajām iemaņām, bet citviet augsti kvalificēti cilvēki nespēj atrast darbu viņu kvalifikācijai atbilstošu darbavietu trūkuma dēļ. Ir skaidrs, ka Eiropas Sociālajam fondam ir galvenā nozīme šīs situācijas risināšanā, īstenojot politiku, kas paredzēta šo atšķirību pārvarēšanai un kvalifikācijas un darbavietu pielāgošanai.
Mēs nerunājam par liela mēroga projektiem. Mēs runājam par maziem projektiem un elastīgāku pielāgošanu. Lai gan mēs atbalstām un aizstāvam vienotas politikas koncepciju un sinerģijas nozīmi kohēzijas politikā, es vēlos uzsvērt, ka attiecībā uz Sociālo fondu mums ir vajadzīga lielāka elastība un pārredzamība un mazāk noteikumu. Sociālajam fondam vajadzētu piemērot atsevišķus noteikumus, un es atzinīgi vērtēju komisāra paziņojumu par tāda novērtējuma ieviešanu, kas vērsts uz rezultātiem, ņemot vērā to, ka šīs politikas lielākā problēma - kas grauj arī tās autoritāti - ir tā, ka mēs neredzam konkrētās jomās izlietotā finansējuma rezultātus.
Georgios Stavrakakis
Priekšsēdētāja kungs, esmu pārliecināts, ka komisāram J. Hahn nav jāpierāda, ka kohēzijas politika ir viena no visveiksmīgākajām politikas jomām ES, kuras rezultāti ir ietekmējuši miljoniem pilsoņu dzīves visā Eiropā. Esmu pārliecināts, ka komisāram L. Andor nav jāpierāda, ka kohēzijas politikas sociālās politikas aspekts ir nesis augļus, pateicoties Eiropas Sociālā fonda un Eiropas Reģionālās attīstības fonda ciešajai sinerģijai. Arī diviem pārējiem komisāriem, kas pārzina ES lauku attīstības un zivsaimniecības fondus, nav jāpierāda, ka šos fondus daudz efektīvāk var izmantot, strādājot kopīgi, nevis atsevišķi - kā pašlaik.
Es esmu viens no tiem cilvēkiem, kas gaida, lai nākamajā periodā mums būtu vēl ciešāka sinerģija starp spēcīgu kohēzijas politiku un citiem fondiem, pamatojoties uz to, ka tie visi, darbojoties kopā, var sasniegt daudz labākus rezultātus, nekā funkcionējot atsevišķi. Es tomēr nevaru saprast, kāpēc daži Komisijas locekļi aicina saglabāt nozaru instrumentu pieeju, ignorējot, manuprāt, dzīves realitāti reģionos.
Noslēgumā gribu teikt, ka es ļoti ceru un ticu, ka to, ko mēs sakām savā rezolūcijā, šodien pieņems ar lielu balsu vairākumu un ka to atbalstīs ne tikai Parlaments, bet arī vairākums dalībvalstu, kā arī 271 Eiropas reģions un tūkstošiem vietējo iestāžu.
Manuprāt, ja Komisija izvēlēsies ES resursu sektorizācijas ceļu, mums izveidosies neparasta konfliktsituācija, kurā Komisija būs vienā pusē, bet visi citi - Parlaments, Padome un reģioni -būs otrā pusē.
Nākamajās nedēļās tai pusei, kas uzskata, ka ES nākotni var vislabāk nodrošināt ar integrētu pieeju plānošanai, īstenošanai un izpildījumam, būs jāiesaistās nopietnā cīņā ar tiem, kas uzskata, ka ES resursu piešķiršana pēc nozaru principa ir pareizais ceļš. Varat būt pārliecināti, ka mūsu grupa nostāsies pret otro variantu, jo tas Eiropai būtu nepareizais ceļš.
Riikka Manner
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisāri! Kohēzijas politika nav tikai solidaritātes jautājums, tas ir arī līdzeklis, kā radīt pievienoto vērtību visai Eiropai.
Mūsu reģionā ir daudz ekspertu un spēcīgs potenciāls, kas pamatojas, piemēram, uz dabas resursiem. Mēs varam sasniegt tos mērķus, kas ir arī cieši saistīti ar stratēģiju "Eiropa 2020”, tikai ar efektīvas kohēzijas politikas palīdzību, kuru īsteno visā Eiropā un kuras budžetā ir pietiekams finansējums laikposmam, kas sāksies ar 2014. gadu.
Nākamajā finanšu periodā būs svarīgi turpināt izlīdzināt IKP atšķirības starp valstīm. Turklāt ir būtiski ņemt vērā 2. mērķa reģionus un to konkrētos uzdevumus. Tāpēc es vēršos pie jums, komisār, ar lūgumu saskaņā ar 174. pantu nākamajā kohēzijas politikas īstenošanas periodā neaizmirst arī reti apdzīvotos reģionus, kalnu teritorijas un salas un piešķirt tām finansējumu, kā tas līdz šim ir veiksmīgi darīts.
Visbeidzot, es vēlos pateikties par iespēju piedalīties šajās svarīgajās debatēs.
Konrad Szymański
(PL) Priekšsēdētāja kungs, es uzskatu, ka, plānojot tik svarīgas stratēģiskas pārmaiņas, mums ir jāņem vērā pagātnes pieredze. Šī pieredze skaidri liecina, ka tajos gadījumos, kad nauda tika izdota par ieguldījumiem materiālajā infrastruktūrā, galvenokārt ievērojot IKP kritēriju, šie izdevumi nesa labumu visai Eiropas Savienībai - gan dalībvalstīm, kas veic iemaksas Eiropas fondos, gan tiem, kas saņem no tiem līdzekļus. Paātrinātais atšķirīgo infrastruktūras attīstības līmeņu izlīdzināšanas process stiprināja kopējo tirgu un veicināja ieguldījumus, kas galvenokārt turpina plūst no neto iemaksu veicējiem uz neto līdzekļu saņēmējiem. Tas, bez šaubām, nodrošināja Eiropai pievienoto vērtību, par kuru mēs šodien esam tik daudz runājuši.
Tāpēc es ar bažām raugos uz situāciju, kurā mēs plānojam kohēzijas politikas reformu, pievienojot jaunus kritērijus - ļoti neskaidrus sociālos un ekoloģiskos kritērijus - šā finansējuma sadales sistēmai. Šai naudai ir jākalpo nabadzīgākajiem reģioniem, kurus nosaka ar izmērāmiem kritērijiem, jo īpaši attiecībā uz materiālās infrastruktūras mērķu sasniegšanu.
Nikolaos Chountis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Mēs visi labi zinām, ka Eiropas Sociālā fonda mērķis ir samazināt labklājības plaisu starp valstīm un veicināt ekonomikas un sociālo kohēziju. Taču tagad, nabadzības apkarošanas gadā, Eiropā ir lejupslīde, mums ir bezdarbs, tiek slēgti uzņēmumi, tāpēc svaru kausi var nosvērties šā mērķa sasniegšanai par sliktu.
Komisāri! Es tāpēc uzskatu, ka jums nekavējoties jāpārskata Eiropas fondu prioritātes, tostarp arī Eiropas Sociālā fonda prioritātes. Taču es vēlos teikt jums, komisāri, ka mēs saskatām jūsu ekonomikas politikā daudz ko absurdu un paradoksālu. Citiem vārdiem sakot, jūs - Komisija, SVF un Eiropas Centrālā banka - esat uzspieduši Grieķijai nožēlojamu memorandu, kas paredz samazināt valsts izdevumus, samazināt algas, samazināt ienākumus, taču Komisija uz manu jautājumu, kāpēc Grieķija kavējas ar Kopienas finansējuma izmantošanu, atbildēja, ka tas notiek valsts finanšu nepietiekamās likviditātes dēļ, citiem vārdiem sakot, tās politiskā memoranda būtības dēļ.
Vai jūs, komisār, nevarētu paskaidrot mums, kā Grieķija var palielināt finansējuma izmantošanu? Vai mūsu ekonomikas politika nav absurda un paradoksāla?
Jaroslav Paška
(SK) Pašlaik mēs piešķiram vienu trešo daļu no mūsu budžeta kohēzijas politikai laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam.
Saskaņā ar vairākiem jauniem priekšlikumiem pēc 2013. gada daļa no šā budžeta tiks novirzīta stratēģijas "Eiropa 2020” mērķu sasniegšanai. Taču Reģionu komitejā pilsētu un reģionu pārstāvji brīdināja mūs pārmērīgi nesamazināt reģionālās politikas finansējumu. Es uzskatu, ka mums jāuztver viņu objektīvie argumenti nopietni. Mums, piemēram, ir skaidrs, ka jāturpina atbalstīt tos reģionus, kuri pašlaik nav sasnieguši 75 % no Eiropas Savienības vidējā iekšzemes kopprodukta. Taču tiem atvēlētie finanšu resursi ir pārsvarā prioritārā kārtā jāpiešķir pamata infrastruktūras celtniecībai, cilvēkresursu atbalstam vai nodarbinātībai, lielākiem ieguldījumiem zinātnē, pētniecībā un inovācijās, un videi nekaitīgā izaugsmē. Mums ir arī jāuzlabo saikne starp reģionālajām un vietējām struktūrām un jāsamazina birokrātiskais slogs. Ar šādu labi pārdomātu un līdzsvarotu reģionālo politiku mēs varbūt beidzot panāksim jaunās stratēģijas "Eiropa 2020” sekmīgu īstenošanu.
Diane Dodds
Priekšsēdētāja kungs, tagad, kad dalībvalstis samazina valsts izdevumus, AK valdība grasās pārskatīt pabalstu sistēmu, lai darbs tiktu labāk apmaksāts.
Tāpēc es uzskatu, ka tādiem fondiem kā ESF ir būtiska nozīme, lai nodrošinātu to darba ņēmēju nodarbināmību, kas nestrādā un kam ir zema kvalifikācija.
Mēs Ziemeļīrijā saņemam ievērojamu finansējumu no ESF, kuru pārvalda Nodarbinātības un izglītošanās departaments, un es ievēroju, ka nesenajā Lordu palātas Eiropas Sociālā fonda pārbaudē bija norādīts, ka ESF turpina dot ievērojamu ieguldījumu Ziemeļīrijas ekonomikas izaugsmē, kas vērsta uz zināšanās balstītu tautsaimniecību ar augsti kvalificētu un elastīgu darbaspēku.
Tāpēc ir būtiski, lai turpmākie ESF projekti un nauda, kas tiem piešķirta, tiktu apsvērti saistībā ar vietējām shēmām, no kurām daudzām ir vienādi mērķi. Šāda līmeņa vienā virzienā vērsta un mērķtiecīga domāšana spēj nodrošināt lielāku atdevi. Reģionālajai elastībai ir vislielākā nozīme ESF veiksmīgā darbībā.
Es uzskatu, ka pēc 2013. gada ESF ierobežotos resursus jāturpina veltīt nestrādājošiem cilvēkiem un cilvēkiem ar zemu kvalifikāciju, lai palīdzētu viņiem dabūt darbu, nodrošinot viņu piekļuvi apmācībai un turpmākajai izglītībai.
Erminia Mazzoni
(IT) Priekšsēdētāja kungs, šī rezolūcija ir ļoti svarīga, jo tajā ir ietverta būtiski jauna prasība, kas saistīta ar pretkrīzes politiku laikposmam līdz 2020. gadam, rodot pareizo līdzsvaru starp vajadzīgajām inovācijām un kohēzijas politikas pamatprincipu ievērošanu. Šī politika ir Eiropas integrācijas pīlārs, un kā tāda tā arī jāsaglabā. Tai jāpatur sava būtiskā nozīme kā dalībvalstu atšķirību izlīdzināšanas instrumentam, vienlaikus stiprinot reģionu savdabību.
Tāpēc, saglabājot kohēzijas politikas pamatprincipus un vēlreiz apliecinot daudzlīmeņu pārvaldības vērtību un lielo nozīmi, kā arī partnerību un integrētu pieeju kā pamatprincipus, šī rezolūcija apstiprina: priekšrocības, ko dod IKP - kam jāpaliek vienīgajam kritērijam, nosakot tiesības uz finansējumu, - apvienošana ar jauniem un būtiskākiem analīzes un novērtējuma rādītājiem; vajadzību izstrādāt jaunus Eiropas Sociālā fonda darbības noteikumus, kuriem tomēr ir jābūt saskaņotiem ar kohēzijas politikas vispārīgajiem noteikumiem, un vajadzību vienkāršot procedūras un izmantot finanšu pārvaldības instrumentus, kā jau teica komisārs J. Hahn.
Es jo īpaši atsaucos uz komisāra J. Hahn runu, uz punktu, kurā viņš teica, ka ir ļoti svarīgi arī turpmāk saistīt Stabilitātes un izaugsmes paktu ar kohēzijas politiku. Tas būtu labi, bet, lai sasniegtu šo mērķi, ir jāatceļ vai jāgroza tas nelaimīgais nolīgums, kas nosaka, ka ieguldījuma izdevumi jāaprēķina saskaņā ar Stabilitātes pakta rādītājiem, citādi tas nozīmētu, ka mēs, no vienas puses, pieprasām lielākus izdevumus ieguldījumiem, un, no otras - paši sevi sodām, samazinot tos.
Uzdevumi, kas jārisina Eiropas Savienībai, ir grūti - bezdarbs, izaugsme, attīstība un konkurētspēja. Tie ir Eiropas stratēģijas mērķi, kas nodrošina gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Kā daudzi cilvēki ir teikuši, šos jautājumus var risināt tikai tad, ja nākamajā Eiropas finanšu shēmā būs ņemta vērā reģionālās politikas lielā nozīme, lai patiešām sasniegtu ekonomikas, sociālo un teritoriālo kohēziju un ja tā, neraugoties uz ierobežotajiem resursiem, spēs garantēt pietiekamu finansējumu, īstenojot politiku, kuras mērķi ir noteikti saskaņā ar prioritātēm un kura tiek vērtēta pēc tās rezultātiem.
Victor Boştinaru
(RO) Līdz šim kohēzijas politika ir bijusi veiksmīgs instruments atšķirību samazināšanai starp dalībvalstīm un solidaritātes apliecināšanai, kas ir ES pamatvērtība. Tomēr ir būtiski mazināt nelīdzsvarotību ne tikai Eiropas Savienības dēļ, bet arī ikviena pilsoņa un reģiona dēļ, kuram ir vajadzīgi ne tikai cilvēkresursi, bet arī pietiekami finanšu resursi.
Pašreizējai kohēzijas politikai ir vajadzīgi uzlabojumi, taču bez lieliem grozījumiem. Visvairāk mums jāvairās no politisku lēmumu nodošanas dalībvalstu kompetencē un no nepietiekama finansējuma. Šādos apstākļos, kad bagātās un ne visai bagātās dalībvalstis smagi izjūt ekonomikas krīzes ietekmi, kohēzijas politikai piešķirtā budžeta samazināšana nozīmētu pakļaut riskam visu iepriekšējo gadu sasniegumus, kā arī panākto atšķirību samazinājumu, par kuru mēs tik ļoti līdz šim esam cīnījušies.
Tāpēc es piekrītu priekšsēdētāja J. M. Barroso viedoklim, ka budžetam, ko turpmāk piešķirs kohēzijas politikai, ir jābūt vismaz tikpat lielam kā pašreizējam budžetam. Citādi viss būs tikai skaisti vārdi, un tā mēs iznīcināsim pašu Eiropas projektu.
Ivars Godmanis
Priekšsēdētāja kungs, rezolūcija ir stratēģiski ļoti labi uzrakstīta. Mums tā ir jāatbalsta. Tomēr mums ir jāapzinās, kādas problēmas mums ir pašlaik. Es vēlos atgādināt komisāram, ka 1. septembrī Sociālā fonda apguves rādītājs bija tikai 18 %, kas ir tikai par pusi vairāk - un divtik slikti - nekā iepriekšējā periodā.
17 dalībvalstu ESF apguves rādītājs ir mazāks par 18 %. Dažas no tām ir panākušas Sociālā fonda apguvi tikai 10 % vai 11 % apmērā. Šeit nav nekādu likumsakarību - valstīm ar vislielāko deficītu nav tie sliktākie apguves rādītāji. Taču nevar noliegt, ka dažas valstis bija iestrēgušas pie 10 % visu 2010. gadu.
Komisijai ir jānoskaidro situācija. Ja mēs palūkojamies uz citiem fondiem - Reģionālās attīstības fondu un Kohēzijas fondu - , tad redzam, ka situācija nav labāka. Kopējais apguves rādītājs ir 17,95 %. Turklāt 60 % dalībvalstu ir vēl zemāki apguves rādītāji nekā minētie. Dažām no tām šis skaitlis ir trīs reizes mazāks.
Padome 2011. gada budžeta projektā ir samazinājusi finansējumu līdz mazāk nekā EUR 1000 miljoniem, jo dalībvalstīm nav skaidras izpratnes par to, kā izpildīt savus pienākumus. Mēs Budžeta komitejā atbalstījām Reģionālās attīstības komitejas lūgumu atjaunot iepriekšējo finansējuma apjomu budžeta projektā. Taču jautājums ir, vai šo naudu būs iespējams apgūt. Ja to nevarēs apgūt, tad nav nekādas jēgas runāt par gaišo nākotni.
Roberts Zīle
(LV) Paldies, priekšsēdētāja kungs! Godātais komisāra kungs! Es domāju, ka arī Danutas Hubneres, kas ir bijusī komisāre par reģionālo politiku, sagatavotais projekts ir sabalansēts un īstenībā labs. Es saprotu, ka mēs visi zinām, ka krīze ir radījusi izaicinājumu daudzām neto maksātājvalstīm, līdz ar to ir spiediens uz to, lai nākošā finanšu perspektīva, protams, būtu mazāk naudas ietilpīga, un šai gadījumā šī ļoti lielā pozīcija, kā kohēzijas politika, ir arī ārkārtīgi svarīga. Bet svarīgi mums visiem ir neapjukt, būt mazliet konservatīvākiem un nepazaudēt divas pamatlietas kohēzijas politikai - ka tā ir neatkarīga politika, kuras galvenais mērķis tomēr ir un paliek attīstības izlīdzināšana starp mazāk attīstītām teritorijām un pārējo Eiropas Savienību, un otrs - ka iekšzemes kopprodukts uz vienu iedzīvotāju pēc pircēja paritātes tomēr ir galvenais kritērijs. Un visas pārējās diskusijas (kā kohēzijas politiku pievienot labāk Eiropas Savienības 2020. g. mērķu sasniegšanai) - ja mēs pazaudēsim šos pirmos kritērijus, mēs neko nesasniegsim arī ar "ES 2020” kohēzijas politikas kontekstā. Paldies!
Thomas Mann
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mēs šeit nerunājam par zemesriekstiem. Laikposmā no 2007. gada līdz 2013. gadam Eiropas Sociālajam fondam (ESF) ir pieejami EUR 75 miljardi, un tas ir gandrīz 8 % no ES budžeta. Tā kā Brisele piešķirs naudu ESF tikai tad, kad dalībvalstis uzņemsies atbildību par līdzfinansējumu, tas nozīmē, ka būs aptuveni EUR 150 miljardu, lai radītu vairāk un labākas darbavietas. Par laimi, ESF nauda netiek izmantota nevajadzīgiem pētījumiem, bet tā taisnā ceļā nonāk pie cilvēkiem, kam tā vajadzīga. Tieši tāpēc tā ir tik vērtīga, jo cilvēki var to saņemt tiešā veidā - ilgtermiņa bezdarbnieki, migranti, jaunieši, kam tagad ir iespēja iegūt profesionālo kvalifikāciju, kuru viņi iepriekš nav ieguvuši, desmitiem tūkstošu mācekļu un cilvēku, kas pārkvalificējas, darba ņēmēji, kas vēlas celt kvalifikāciju un iesācēji uzņēmēji. Tai ir plašs mērķgrupu loks.
Kas notiks pēc 2013. gada? Dalībvalstīm ir jāizmanto finansējums daudz efektīvāk, un mums ir arī jāņem vērā atsevišķu reģionu konkrētās īpatnības. Es vēlos redzēt pielāgotu, augšupēju pieeju un efektīvu koordināciju tādās programmās kā Daphne un PROGRESS. Es esmu par lielāku elastību, vienkāršāku kontroli un pārredzamāku finansējuma piešķiršanu. Taču es esmu pret atsevišķu ESF tiesisko regulējumu. Es uzskatu, ka uz to arī turpmāk jāattiecina struktūrfondu regulējums, kas nodrošinās, ka tiesības uz finansējumu regulē dalībvalstis. Tāpēc es kopā ar 45 kolēģiem esmu iesniedzis grozījumu Nr. 1, un es lūdzu to gaidāmajās vēlēšanās atbalstīt.
Evgeni Kirilov
Priekšsēdētāja kungs, mēs visi esam vienisprātis, ka kohēzijas politikai līdz šim ir bijusi ļoti pozitīva ietekme. To var redzēt un atzīt. Taču par kohēzijas politiku pēc 2013. gada mums ir citādi uzskati.
Mums tā ir jāattīsta un jāpielāgo jaunajiem uzdevumiem un realitātei, balstoties uz tās sasniegumiem, nevis pilnīgi to pārveidojot. Tas ir svarīgi gan šīs politikas pamatprincipu dēļ, gan turpmākajam budžetam. Mums ir vajadzīgi pasākumi, un tie ir jāatbalsta ar pietiekamiem resursiem no ES un dalībvalstu budžetiem.
Budžeta komiteja nesen uzsvēra, ka tā, piešķirot struktūrfondu finansējumu, centīsies turpmāk izvairīties no lieliem zaudētājiem. Es ļoti ceru, ka jaunās dalībvalstis nebūs jāpieskaita pie lielajiem zaudētājiem. Tāpēc naudas samazināšana kohēzijai nekādā ziņā nav laba izvēle. Tas nav tikai finanšu jautājums, bet tas var negatīvi ietekmēt solidaritātes principus.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Pateicos, priekšsēdētāja kungs! Es vēlos teikt dažus vārdus par kohēzijas politiku.
Turpmākā kohēzijas politika tiek izstrādāta pieaugoša bezdarba un samazinātu valsts finanšu apstākļos visā Eiropā.
Ļoti iespējams, ka BMW (Border, Midlands un Western) reģions manā valstī pēc IKP rādītājiem atkal ierindosies starp 75 % un 100 % slieksni no ES vidējā IKP. Pēc 2013. gada ir jāievieš tādi pasākumi, kas ņemtu vērā šīs pārmaiņas Īrijas ekonomikā, jo īpaši BMW reģionā. 2. mērķa programmas centrā jābūt reģionu veiktspējas palielināšanai, lai dotu efektīvu ieguldījumu videi nekaitīgas, gudrākas un ilgtspējīgākas tautsaimniecības attīstībā Īrijā un pārējās Eiropas valstīs.
Reģionālie lidojumi BMW reģionā ir ekonomiska un sociāla nepieciešamība. Tāpēc pienākums finansēt sabiedriskos pakalpojumus ir jāsaglabā, jo pretējā gadījumā šie iekšzemes lidojumi nebūs ekonomiski dzīvotspējīgi.
ES atbalsts pārrobežu sadarbībai Īrijā arī ir jāsaglabā. Pārrobežu sadarbība var palīdzēt risināt darba tirgus, tirdzniecības modeļu un infrastruktūras sadrumstalotības problēmu pierobežas reģionos.
Sophie Auconie
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Šī diena ES reģionālās politikas nākotnei ir jo īpaši svarīga diena divu iemeslu dēļ - pirmais iemesls ir tas, ka mēs, Eiropas Parlamenta deputāti, apvienojam spēkus un vēršamies ar savām prasībām pie Eiropas Komisijas un Eiropas ministriem. Mēs vēlamies izmantot šīs būtiskās politikas panākumus un grozīt to, lai padarītu to pieejamāku un redzamāku. Mēs vēlamies stipru, labi finansētu politiku, kas patiešām palīdzētu panākt visu mūsu reģionu tautsaimniecības attīstību. Mēs vēlamies vienkāršākus noteikumus, un mēs nevēlamies dzirdēt, ka par tiem tikai runā, mēs vēlamies redzēt tos ieviestus, lai tie dotu labumu projektu vadītājiem un iespējamiem finansējuma saņēmējiem. Mēs vēlamies, lai attālākajām pilsētām un reģioniem tiktu pievērsta īpaša uzmanība. Es piedalījos šīs rezolūcijas izstrādē, kad tā tika apspriesta darba grupā un Parlamenta Reģionālās attīstības komitejā. Es atbalstīju iespējamo atbalsta saņēmēju vajadzības, un man izdevās panākt, ka viņus ņem vērā un viņu projektus pielāgo mūsu reģionu vajadzībām. Es vēlos vienotu un sociālā ziņā apmierinātu Eiropu, uzvarošu Eiropu ar vērienīgiem plāniem.
Otrais ārkārtīgi svarīgais notikums ir šīs pēcpusdienas pasākums, kas pulcēs 140 reģionus, un šo reģionu 140 vadītāji kopā ar Eiropas Parlamenta deputātiem, kas pārstāv 85 % Eiropas iedzīvotāju, piedalīsies simboliskā gājienā uz Eiropas Komisiju - mēs vēl vēlāk tiksimies, komisār -, lai demonstrētu, ka mēs visi - reģioni un Parlaments - apzināmies kohēzijas politikas lielo nozīmi uzņēmumiem, pilsoņiem, sociālajai sfērai un tautsaimniecībai, un mēs visi būsim šajā pēcpusdienā vienoti, demonstrējot, ka šī pirmā varenā politiskā kampaņa ir tautas kampaņa, kas dod nepārprotamu mūsu reģionu signālu Eiropas Komisijai.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Es vēlos, lai kohēzijas politika pēc 2013. gada turpinātu būt par ES dalībvalstu solidaritātes spilgtu piemēru. Es vēlos, lai kohēzijas politika patiešām reaģētu uz krīzi un tās sekām, bet, lai to panāktu, tā ir jāiekļauj stratēģijā "Eiropa 2020” un jo īpaši mērķī, kas vērsts uz darbavietu radīšanu.
Kohēzijas politikai ir arvien vairāk jābūt līdzdalības politikai, un pilsoniskajai sabiedrībai ir vairāk jāpiedalās projektu izstrādē un pārvaldībā. Ir svarīgi, lai jūs Komisijā uztvertu kohēzijas politiku kā ieguldījumu, nevis kā izdevumus, un kā iespēju nodrošināt uzticēšanos un ilgtspējīgu attīstību.
Es nevēlos, lai kohēzijas politikā tiktu aizmirstas tādu sociālo grupu konkrētās vajadzības, kurām ir vislielākās grūtības, jo tas nav saskaņā ar integrētu pieeju, nedz arī ar stratēģisko koncepciju par ieguldījumiem nākotnes nozarēs.
Īsi sakot, kā mēs esam teikuši jau tik daudz reižu, mums ir vajadzīga stabila un labi finansēta kohēzijas politika, kas tiek īstenota visos Eiropas Savienības reģionos.
Edit Bauer
(HU) Komisāri, dāmas un kungi! Šodien daudz ir runāts par reģionālo un kohēzijas politiku. Taču es vēlos runāt par nozīmi, kāda ir Eiropas Sociālajam fondam, kuram ir svarīga loma un vieta arī kohēzijas politikā, jo lielu grupu atpalicība rāda, ka mums ir problēmas ar kohēzijas politiku. Eiropas Sociālā fonda nozīmi vēl vairāk palielinās stratēģija "Eiropa 2020”, jo nodarbināmība ir svarīgs jautājums. Un tagad es vēlos vērst jūsu uzmanību uz diviem jautājumiem.
Pirmais no šiem jautājumiem ir gādāt, lai cilvēkiem būtu vēl viena iespēja. Mums ir jādod otra iespēja tiem, kas ir zaudējuši darbu krīzes dēļ, kura saasināja konkrētus globalizācijas procesus, piemēram, masveida ražošanas aiziešanu no Eiropas, tiem, kas pieprasījuma trūkuma dēļ nevar izmantot savas prasmes darba tirgū. To mēs saucam par kvalifikācijas neatbilstību pieprasījumam. Vēl viena iespēja ir jādod arī tiem, kas nav nodarbināmi jebkādas kvalifikācijas trūkuma dēļ, piemēram, tiem, kas pamet mācības, nepabeiguši skolu.
Otrais jautājums ir tas, ka stratēģija "Eiropa 2020” palielinās sieviešu nodarbinātību par 25 %. Taču tas būs iespējams tikai tad, ja dalībvalstis, izmantojot Eiropas Sociālo fondu, varēs sniegt vajadzīgo atbalstu pakalpojumu jomai, jo īpaši bērnu aprūpei un vecu cilvēku aprūpei. Tā kā vajadzīgie pakalpojumi nav tik darbietilpīgi, atalgojuma noteikumiem, iespējams, jābūt elastīgākiem nekā lielu projektu noteikumiem, kurus finansē no apjomīgiem struktūrfondiem. Obligāti ir jānodrošina stingrāka uzraudzība un novērtējums, lai padarītu finansējumu pārredzamāku un efektīvāku.
Kerstin Westphal
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Hahn kungs, Andor kungs, dāmas un kungi! Nav vajadzības uzsvērt, cik liela nozīme ir kohēzijas un reģionālajai politikai mūsu kopdzīves un izaugsmes procesā Eiropā. Es tomēr uzskatu, ka turpmāk reģionālajā un kohēzijas politikā ir jāveltī lielāka uzmanība mūsu pilsētām, kas ir svarīgs Eiropas attīstības dzinējspēks, taču pašlaik cieš no vides, ekonomikas un sociālajām problēmām.
Tāpēc man ir konkrēts jautājums Hahn kungam. Kādas izredzes, jūsuprāt, ir pilsētu dimensijas uzsvēršanai? Runāšu par galveno jautājumu: nesen Jūs, Hahn kungs, kāda pasākuma laikā Parlamentā norādījāt, ka jums prātā ir konkrēti procenti no reģionālā finansējuma, kurus varētu atvēlēt pilsētu dimensijai. Vai teiktais vēl arvien ir spēkā? Ja ir, cik procentu jums bija padomā?
Jan Olbrycht
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisāri! Pārsteidzošā kārtā pirms vienošanās par nākamo finanšu shēmu mums bieži notiek diskusijas, kuru nolūks ir atbalstīt kohēzijas politiku - politiku, kas ir viena no efektīvākajām un redzamākajām Eiropas Savienībā.
Faktiski diskusijas par kohēzijas politiku ir lielā mērā diskusijas par Eiropas Savienību - par to, kas ir Eiropas Savienība, kā tai jāfunkcionē un kā iedzīvotājiem tā ir jāsaprot. Mēs nerunājam tikai par naudu, mēs domājam par to, vai mēs patiešām veicam pasākumus, kas ved uz tautsaimniecības izaugsmi.
Mums ir jāpievērš uzmanība tam, ka kohēzijas politika ir īpašs instruments, jo tas apvieno, no vienas puses, atšķirību mazināšanu, un, no otras puses, pasākumus, kas ved pie lielākas konkurētspējas. Šie abi mērķi nav nesavienojami - tie padara kohēzijas politiku piemērotu attīstības veicināšanai. Ir vērts par to runāt, jo šī politika nav labdarība, bet pamatojas uz pasākumiem, kuru mērķis ir atbalstīt attīstību. Tāpēc tā ir daļa no stratēģijas "Eiropa 2020”.
Turklāt ir vērts norādīt, ka tā ir vienīgā politikas joma, kuru ir ārkārtīgi sarežģīti īstenot, jo tā pamatojas uz kopīgu pārvaldību ar dalībvalstīm. Tas nozīmē, no vienas puses, ka iesaistītie instrumenti ir grūti piemērojami un attiecīgās procedūras ir ļoti sarežģītas, bet, no otras puses, ka tā efektīvi izmanto sadarbību starp Eiropas Savienības dalībvalstīm un vietējām iestādēm. Ņemot to vērā, neaizstāvēsim kohēzijas politiku tikai jauno tautsaimniecības apstākļu dēļ. Apsvērsim, kā to uzlabot un stiprināt.
Salvatore Caronna
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dažās pēdējās dienās Briselē notiek atvērto durvju dienas. Daudz pašvaldību un reģionālo iestāžu pārstāvju apspriež, kā risināt nopietnās problēmas, ar kurām sastopas mūsu pilsētas, kā arī darba ņēmēju, ģimeņu un gan mazo, gan lielo ražošanas uzņēmumu vecās un jaunās vajadzības.
Ekonomikas krīze, kas smagi skārusi mūsu sabiedrību, ir apgrūtinājusi mūsu iespēju rast piemērotus risinājumus jaunām un nopietnām sociālajām problēmām. Tāpēc es uzskatu, ka ikviens ne reizi vien ir sapratis, ka kohēzijas politika ir vienīgais reālais instruments reģionu rīcībā risinājumu rašanai. Mēs tāpēc varam teikt, ka dažu pēdējo gadu laikā kohēzijas politika ir devusi būtisku stimulu Eiropas integrācijas procesam visos reģionos. Tagad mums ir par jaunu jānosaka šī politika laikposmam pēc 2013. gada, un tāpēc mēs atrodamies krustcelēs. Šā iemesla dēļ ir ļoti svarīgi izvairīties no iespējamā riska.
Pirmais lielais risks rastos, nododot šo politiku dalībvalstu kompetencē, - tas būtu liels solis atpakaļ. Nākamais risks - izstrādājot finansēšanas budžetu, mums ir jānosaka pienācīgas prasības attiecībā uz vājākajām teritorijām, nekaitējot konkurētspējīgākiem un attīstītākiem reģioniem. Visbeidzot, ir svarīgi vienkāršot procedūras tiem reģioniem, kas efektīvi izlietojuši finansējumu, un padarīt juridiski saistošu iespēju sodīt tos reģionus, kas to nav darījuši. Mēs sagaidām, ka Komisija rīkosies atbilstoši mūsu teiktajam.
Regina Bastos
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Pašreizējā ekonomikas krīze ir lielā mērā iznīcinājusi progresu, kas tika sasniegts četru secīgu gadu laikā - no 2004. līdz 2008. gadam -, kad kritās bezdarba līmenis. Tagad bezdarba līmenis visā Eiropas Savienībā ir strauji pieaudzis. Portugālē, piemēram, mēs diemžēl esam sasnieguši rekordaugsto 11 % bezdarba līmeni.
Vēl viena negatīva parādība ir jauniešu bezdarbs ES. Eiropa tādējādi pieredz pārmaiņu periodu un ir sastapusies ar lielām problēmām. Krīze ir iznīcinājusi ekonomikas un sociālā progresa gados sasniegto un atklājusi ES dalībvalstu tautsaimniecības, kā arī pašas ES tautsaimniecības vājās puses. Stratēģija "Eiropa 2020” rāda mums ceļu, pa kuru jāiet. ES ir jāpieliek lielākas pūles, lai veicinātu nodarbinātību un sociālo iekļaušanu kā šīs stratēģijas neatņemamu sastāvdaļu, lai mazinātu ekonomikas un sociālo krīzi.
Es tāpēc atzinīgi vērtēju rezolūcijas priekšlikumu par Eiropas Sociālā fonda (ESF) turpmāko darbību, par kuru mēs šodien debatējam, jo šim fondam ir izšķiroša nozīme stratēģijas "Eiropa 2020” mērķu sasniegšanā. Faktiski šis fonds ir galvenais finanšu instruments, kas, uzlabojot Eiropas iedzīvotāju izglītības un apmācības līmeni, ļauj ES sasniegt nodarbinātības politikas stratēģiskos mērķus. ESF ir jāstiprina, jo tas ir galvenais stratēģijas "Eiropa 2020” dzinējspēks, un tas dalībvalstīm ir jāizmanto, ieguldot līdzekļus darba ņēmēju profesionālo iemaņu apgūšanā, nodarbinātības, apmācības un profesionālās pārkvalificēšanās veicināšanā.
Visbeidzot, es vēlos norādīt, ka ESF reformai, kas jāveic līdztekus citu struktūrfondu reformai, ir ne tikai jāatvieglo un jāvienkāršo tā pārvaldība un jāuzlabo tā pārredzamība, bet arī jāvirza tas uz rezultātiem un sasniegumiem, lai savā ikdienas dzīvē tos justu visi ES iedzīvotāji.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Nav šaubu, ka struktūrfondi ir bijuši viens no efektīvākajiem instrumentiem Eiropas politikas īstenošanā un galvenokārt Eiropas tautsaimniecības stabilitātes nodrošināšanā. Tāpēc es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi ne tikai vēlreiz apliecināt to lietderību, bet arī apsvērt to efektivitāti, ieviešot to izmantošanā zināmu elastību. Es to attiecinu galvenokārt uz Eiropas Sociālo fondu, kas šodien ir ļoti svarīgs, lai garantētu turpmāko darbavietu kvalitāti šajā pasaules daļā.
Ir, protams, ļoti svarīgi stimulēt atveseļošanos un izaugsmi, bet galvenā uzmanība ir jāvērš uz konkurētspējīgiem modeļiem, kas ietver gan ražojuma kvalitāti, ko nodrošina zināšanas, gan ražošanas veida kvalitāti. Kvalitatīvas darbavietas ir ļoti svarīgas ne tikai cilvēku pašcieņai, bet arī viņu iespējai nopelnīt.
Es uzskatu, ka Eiropas Sociālajam fondam ir vajadzīgi konkrēti un vienkārši noteikumi. Vienkāršība nekaitē efektivitātei un kvalitātei, un, pastāvot stingrai kontrolei, ir maz ticams, ka tā novedīs pie noteikumu pārkāpšanas. Es uzskatu, ka vienkāršošana ir cieši jāsaista ar stingrāku kontroli. Šādā veidā mēs varam nodrošināt stratēģijai "Eiropa 2020” instrumentus, kas ir ne tikai pierādījuši savu efektivitāti, bet arī parādījuši, ka tiem vajadzīgi konkrēti uzlabojumi.
Rosa Estaràs Ferragut
(ES) Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, es vēlos pateikties darba grupai, ko vada Reģionālās attīstības komitejas priekšsēdētājs, jo tās nopelnu dēļ šodien var norisināties šīs debates.
Mēs noteikti visi piekrītam, ka kohēzijas politika ir būtisks priekšsnosacījums stratēģijas "Eiropa 2020” mērķu sasniegšanai, kā arī Eiropas integrācijas un ekonomikas, sociālās un teritoriālās kohēzijas sasniegšanai, kura izklāstīta Lisabonas līgumā un kuru cilvēki tik skaļi pieprasa.
Manuprāt, mums vispirms ir jānosaka, kādas kļūdas mēs esam pieļāvuši, kā arī jāuzlabo līdz šim paveiktais. Mēs visi esam vienisprātis, ka procesam jābūt elastīgākam, ka jābūt mazāk birokrātisko šķēršļu un ka kontrolei jābūt vienkāršākai. Arī reģioniem ar noteiktām grūtībām, piemēram, salām, kalnainiem apvidiem, pārrobežu reģioniem un attālākajiem reģioniem, nepieciešama īpaša uzmanība. Iekšzemes kopproduktam arī turpmāk jābūt galvenajam kritērijam, kaut gan citos lēmumu pieņemšanas procesos ir iespējami arī citi rādītāji, un liela nozīme ir jāpiešķir reģionālajām un vietējām iestādēm. Šķiet, ka mēs visi tam piekrītam.
Tātad mēs iesim pa šo ceļu, bet Komisijai ir mums jāpaskaidro, vai patiešām šis ir pareizais ceļš, vai arī mums jāiet pa citu ceļu. Tai jāpaskaidro, vai mums būs līdzšinējais budžeta apjoms, kas ir ļoti būtiski, lai neviens nenokļūtu zaudētājos un lai visi reģioni piedzīvotu izaugsmi inovāciju, konkurētspējas, attīstības, ienākumu un progresa ziņā, īpaši krīzes laikā, kad skaidrība ir nepieciešama vairāk nekā jebkad.
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētāja kungs, vienotas politiskās nostādnes ir būtiskas, lai sasniegtu labus rezultātus. Tikpat būtisks ir mehānisms, kurš dinamiskā veidā stimulē izmaiņas un kuru, manuprāt, vislabāk var izveidot, strukturētā veidā iesaistot visas ieinteresētās puses.
Šajās debatēs līdz šim ir ignorēta fundamentālā loma, kāda ekonomikas, sociālajā un teritoriālajā kohēzijā, darbavietu radīšanā un dzīves kvalitātes uzlabošanā ir vispārējas nozīmes pakalpojumiem, tostarp sociālajiem.
Taču, kamēr mēs apspriežam, kā efektīvāk izmantot ES fondus kohēzijas nodrošināšanai, Padomes un Komisijas fiskālā konsolidācijas politika iedragā kohēzijai būtiskos vispārējas nozīmes pakalpojumus. Bez tiem visiem fondiem, kurus Eiropa var iepludināt dalībvalstīs, nebūs nekādas jēgas.
Vēl viena problēma ir negatīvā ietekme, kāda ir ES tirgus noteikumiem attiecībā uz reģionālo un vietējo varas iestāžu tiesībām uzsākt un uzturēt vispārējas nozīmes pakalpojumu, tostarp sociālo pakalpojumu, sniegšanu. Jā, padarīsim mūsu fondus efektīvākus, orientējot tos uz rezultātu, taču mums jāpārtrauc bezjēdzīgā un neprātīgā būtisku sabiedrisku pakalpojumu liegšana mūsu sabiedrībai.
Tamás Deutsch
(HU) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka stingra un efektīva kohēzijas politika ir neiedomājama bez politiskas vienprātības - vai, ja jums tā labāk tīk - politiskas kohēzijas, kas vajadzīga politikas attīstībai un ieviešanai. Priekšsēdētājas D. M. Hübner jautājumi un ar tiem saistītais lēmuma projekts, manuprāt, veicina politisko vienprātību starp politiskajām grupām, politiskajām saimēm un pat dažādām Eiropas institūcijām.
No šī viedokļa raugoties, es uzskatu par nepieņemamām šodienas debatēs dzirdētās sirēnu balsis, kuras nosaukušas IKP par galveno un vienīgo rādītāju un atbilstības noteikšanas mēru reģionālās attīstības atbalsta saņemšanai. Es vēlos skaidri un nepārprotami paust savu atbalstu Olbrycht kunga un Mazzoni kundzes uzskatiem, proti, uzskatiem, kurus minēju iepriekšējās Eiropas Parlamenta debatēs un kurus atbalsta arī komisārs J. Hahn, ka, lai gan IKP neatspoguļo visas attīstības posma dimensijas, tas joprojām ir visuzticamākais pieejamais rādītājs. Acīmredzot dalībvalstu līmenī politikas veidotāji var izmantot citus rādītājus, lai atbrīvotos no tā nepilnībām, ja tādas ir, un ņemt vērā attīstības sociālos un vides aizsardzības aspektus. Tomēr, lai sekmētu Eiropas solidaritāti un gādātu par dalībvalstu tuvošanos vajadzīgajam līmenim, ir svarīgi, lai IKP paliktu īpašs pamatrādītājs fondu sadalei ES līmenī.
Sylvana Rapti
(EL) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Sociālais fonds ir pamatlīdzeklis, ar kura palīdzību var uzcelt labāku Eiropu, - tā, lai nodrošinātu tautu un valstu solidaritāti. Taču, tāpat kā citu līdzekļu gadījumā, mums ir jādomā, kā to izmantot.
Komisāri, dāmas un kungi! Ja iztēlosimies, ka Eiropas Sociālais fonds ir āmurs, mēs varam to izmantot, lai iedzītu naglas, kas saturēs kopā Eiropas būvi. Savukārt, ja būsim neuzmanīgi un šis āmurs mums uzkritīs uz kājām, mēs vairs nevarēsim virzīties uz priekšu. Es izmantoju šo metaforu, lai paskaidrotu, ka pat tad, ja mēs radīsim vislabāko būvi, labāko infrastruktūru, bet aizmirsīsim, ka būvējam to Eiropas pilsoņiem, mēs cietīsim neveiksmi. Eiropas būvei jābūt stabilai, jo tajā cilvēki dzīvos labklājībā, strādājot piedienīgos darbos, kam ir nākotnes perspektīvas.
Komisāri! Lūdzu, nekad neaizmirstiet, ka galvenā Eiropas Sociālā fonda investīcija ir cilvēks.
Jan Kozłowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisāri! Jaunajā finanšu shēmā kohēzijas politika ir jāsaglabā un jāstiprina.
Saskaņā ar solidaritātes un subsidiaritātes principiem, kas ir Eiropas Savienības pamatprincipi, kohēzijas politikai ir jāatbalsta tie reģioni, kuriem infrastruktūras, ekonomikas, tehnoloģiju, nodarbinātības un sociālās integrācijas ziņā jānoiet visgarākais ceļš, lai panāktu citus reģionus, un kuriem pašiem nav pietiekamu resursu, lai novērstu šo plaisu. Šis atbalsts ir jāsniedz, lai īstenotu reģionālās attīstības integrētās stratēģijas, kas satur arī mērķus, kuri noteikti dalībvalstu un Eiropas Savienības līmenī. Kohēzijas politikai jābūt plašākai un aptverošākai par teritoriālās attīstības politiku, un tai jāaptver arī nozaru politikas jomas, kā, piemēram, transports, enerģētika, izglītība, pētniecība, izstrāde un nodarbinātība.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Komisāri L. Andor un J. Hahn! Kohēzijas politika ir Eiropas Savienības veiksmīgākā un saprotamākā sabiedriskā politika. Turklāt tas ir svarīgs līdzeklis, kas būs vajadzīgs Eiropas Savienībai arī nākotnē. Jauno Baltijas un Centrāleiropas dalībvalstu konverģence nekādā gadījumā nav pabeigta. Turklāt šie fondi vajadzīgi arī noteiktiem Spānijas, Portugāles un Grieķijas reģioniem.
Tomēr būtu kļūda uzskatīt, ka vienīgais kohēzijas politikas mērķis ir veicināt konverģenci, ņemot vērā to, ka tā ir visdaudzpusīgākā integrētā ieguldījumu politika, kas sekmē stratēģijas "Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu. Šīs kohēzijas politikas sadrumstalošana būtu nopietna kļūda. To varētu salīdzināt ar Eiropas Savienības sagrāvi. Kā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas loceklis es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi nākotnē censties panākt lielāku saskaņotību un sinerģiju starp reģionālās un lauku attīstības politikas jomām.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Priekšsēdētāja kungs, kohēzijas politika ir bijusi vajadzīga, un tā ir bijusi veiksmīga.
Manuprāt, mums tagad jāiedrošinās skatīties nākotnē un jāuzdrīkstas uzdot jautājumu, vai šodien nauda nokļūst pareizajās rokās un vai tā nodrošina vēlamo rezultātu. Nauda tiek dalīta pa labi un pa kreisi, un šajās dienās tā vairs netiek iedalīta nabadzīgākajiem reģioniem un tur, kur tā tiešām būtu vajadzīga. Es domāju, ka ir pienācis laiks mums pajautāt pašiem sev, vai kohēzijas politiku vajadzētu nodot dalībvalstu kompetencē, kopējos resursus ES līmenī novirzot uz jomām, kur tie patiešām ir ļoti vajadzīgi.
Otrkārt, es vēlos sacīt, ka neapšaubāmi ir jāsamazina birokrātija - pašlaik tai tiek tērēti 30-40 % no pieejamās naudas, un tas noteikti ir pārāk daudz.
Petru Constantin Luhan
(RO) Eiropas Savienības kohēzijas politikas sasniegumi un pievienotā vērtība, ko tā var sniegt stratēģijai "Eiropa 2020”, ir neapstrīdami. Jāuzsver arī loma, kāda šai politikai ir reģionu konkurētspējas uzlabošanā un to pieaugošās pielāgošanās veicināšanā.
Kaut gan kohēzijas politikas prioritātēm jābūt saskaņotām ar stratēģijas "Eiropa 2020” mērķiem, es uzskatu, ka jābūt pietiekamai rīcības brīvībai, lai ņemtu vērā reģiona īpatnības un atbalstītu nabadzīgākus reģionus ar lielākām vajadzībām, un palīdzētu tiem pārvarēt sociāli ekonomiskās un nelabvēlīgu dabas apstākļu radītas grūtības un lai mazinātu to atšķirības.
Efektīva, pietiekami finansēta Eiropas Savienības reģionālā politika, kas nodrošina labumu ikvienam ES reģionam, ir obligāts priekšnosacījums mūsu nākotnes mērķu sasniegšanai.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es esmu pateicīgs par iespēju piedalīties diskusijās, kuru tematika vienmēr ir ļoti interesējusi dalībniekus, kas dzimuši salās vai dzīvo tajās, piemēram, kā tas ir manā gadījumā - Kanāriju salās. Es to daru saskaņā ar savu līdzdalību diskusijās par reģionālo politiku saskaņā ar nesen noslēgtā Līguma par Eiropas Savienības darbību 174. pantu, un es runāšu tikai par trīs punktiem.
Pirmkārt, es vēlos norādīt, ka šīm diskusijām par kohēzijas politikas ekonomikas, sociālajiem un teritoriālajiem aspektiem jāsaskan ar 2014.-2020. gadam noteiktajiem finanšu plāniem. Nevis par spīti krīzei, bet tieši krīzes dēļ kohēzijas mērķis ir svarīgāks nekā jebkad iepriekš.
Otrkārt, es vēlos norādīt, ka kohēzijas politika nav nozares politika, bet gan starpnozaru politika, kas nozīmē, ka kohēzijas politikas reģionālo dimensiju nedrīkst uzskatīt par noteiktas nozares politiku, bet gan tai jāietver enerģētikas, transporta, sakaru un inovāciju politika.
Treškārt, es vēlos uzsvērt, ka tas ir īpaši svarīgi salu teritoriju gadījumā, jo tās visas ir Eiropas Savienības ārējās robežas un tāpēc ir ļoti nedrošas nelikumīgas tirdzniecības, kā arī globalizācijas radīto draudu dēļ.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, kā mēs zinām, 27 ES dalībvalstīm, kurās ir daudz reģionu, pilsētu un kopienu un kuras apdzīvo 500 miljoni cilvēku, protams, ir daudz dažādu vajadzību un problēmu. Turklāt ikvienai Briseles līmeņa ES inciatīvai ir reģionāla un vietēja ietekme.
Kopš 1970-ajiem gadiem mazāk attīstītajiem reģioniem ir pieejams strukturāls atbalsts, lai nodrošinātu ekonomikas izaugsmes un labklājības ģeogrāfisko līdzsvaru. Taču, raugoties uz pašreizējo stāvokli, šķiet, ka mēs neesam tuvinājušies šo mērķu sasniegšanai. Piemēram, Īrijas un Grieķijas reģioniem subsīdijās izmaksātie miljardi nav aizsargājuši tos pret finanšu un ekonomikas krīzes triecienu. Šiem reģioniem, kuri 2004. gada paplašināšanās laikā zaudēja 1. mērķa zonas statusu, neklājas daudz labāk. To stāvoklis ir uzlabojies tikai statistikas ziņā, citiem vārdiem - uz papīra, bet visiem ir zināms fakts, ka papīru mutē neliksi. Iespējams, pastāv liecības par ievērojamu izaugsmi lielos reģionos, taču vienlaikus tajos var būt mazāki reģioni, kuri cīnās par izdzīvošanu.
Tāpēc mums jāveido efektīvāka kohēzijas politika un jāpadara atsevišķi projekti ilgtspējīgāki.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Es uzskatu, ka Eiropas Komisijai vajadzētu skaidri un detalizēti izskaidrot, kā tiks panākta sinerģija starp kohēzijas fondiem un kopējās lauksaimniecības politikas fondiem, ņemot vērā, ka šo fondu darbības saskaņošana radītu lielāku pievienoto vērtību ES darbībai, kā arī uzlabotu mūsu darba efektivitāti mērķu sasniegšanā.
Visbeidzot, vēlos piebilst, ka atbalstu tos, kuri šodien ir aicinājuši vienkāršot jebkāda veida fondu pārvaldības noteikumus gan Eiropas, gan atsevišķas dalībvalsts līmenī. Es arī pievienojos citu savu kolēģu uzskatam, ka iekšzemes kopproduktam jāpaliek galvenam kritērijam, kas nosaka atbilstību atbalsta saņemšanai.
Derek Vaughan
Priekšsēdētāja kungs, pateicoties struktūrfondu līdzekļiem, Velsa ir ieguvusi ļoti daudz, Tāpēc nav brīnums, ka es atbalstu kohēzijas politikas pašreizējo pamatu.
Es uzskatu, ka struktūrfondu līdzekļiem jābūt pieejamiem visiem ES reģioniem un ka reģioniem, kuriem vairs nav konverģences statusa, jānodrošina pietiekams atbalsts. Es uzskatu, ka jāsaglabā konkurētspēja, un tāpēc vēlos aicināt visus ieinteresētos kolēģus šajā pēcpusdienā piedalīties Reģionu komitejas organizētajā gājienā.
Visbeidzot, es uzskatu, ka Eiropas Sociālais fonds jāsaglabā kā kohēzijas politikas sastāvdaļa un ka tas nav jānovirza uz nozaru projektiem. Es nepacietīgi gaidu Piektā kohēzijas ziņojuma izdošanu, kas paredzēta aptuveni 9. novembrī. Es īpaši vēlētos apspriest dažus aspektus, tai skaitā procesa vienkāršošanu, jo īpaši pieteikšanos uz atbalstu. Es ceru arī, ka tiks apspriesta pilsētas teritorijas definīcija. Tas ir ļoti svarīgs jautājums, kas mums jāapspriež.
Protams, mums arī jānodrošina, lai turpmāk kohēzijas politikai un struktūrfondiem būtu pietiekams budžets.
José Manuel Fernandes
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi! Kohēzijas politikai - ja mēs aplūkojam tās mērķus - ir skaidri redzama Eiropas pievienotā vērtība. Šī politika demonstrē Eiropas solidaritāti, mazinot reģionālo asimetriju un veicinot ekonomikas, sociālo un teritoriālo kohēziju. Lai varētu to paveikt, tai ir nepieciešama attiecīgā budžeta apropriācija. Kohēzijas politikai jābūt arī pietiekami elastīgai, lai tā būtu piemērota dažādu, jo īpaši mazāk attīstītu reģionu īpatnībām, un iekšszemes kopprodukts jāatstāj kā galvenais atbilstības noteikšanas kritērijs.
Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai jāsaskaņo ar kohēzijas politikas fondiem, lai uzlabotu to efektivitāti un rezultātus. Es arī atbalstu un aicinu Komisiju veikt kohēzijas politikas fondu apguves novērtējumu, lai steidzami varētu veikt pasākumus šo fondu apguves koeficientu uzlabošanai.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Priekšsēdētāja kungs, bija paredzēts, ka stratēģija "Eiropa 2020” , kas tika izveidota pēc nopietnākās krīzes Eiropas tautsaimniecības vēsturē, būs pamats jaunam sākumam. Taču diskusijās, kas notika pēc tam, dominēja sarunas par budžeta disciplīnu, maz skarot citus tematus. Šķiet, ka tie, kas apgalvo, ka vairāk jāsamazina izdevumi, saņem skaļākos aplausus. Padome veic samazinājumus, dalībvalstis veic samazinājumus, un tagad izskatās, ka arī šeit, Parlamentā, kopējais uzskats ir, ka jāsamazina ES budžets.
Šādi mēs nākotni neuzcelsim. Drīz Eiropas Savienībai nebūs kohēzijas politikas, reģionu politikas, nodarbinātības politikas un ekonomikas politikas: tai būs tikai finanšu politika. Komisāri J. Hahn un L. Andor! Vai jūs neuztrauc šī vispārējā tieksme veikt samazināšanu? Es uzskatu, ka diskusijas, kas šobrīd šeit notiek, ir nedaudz naivas.
Andrzej Grzyb
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Jūsu apgalvojums, Hahn kungs, ka kohēzijas un reģionu politika ir labā stāvoklī un ka tai jābūt iedzīvotājiem tuvai politikai, kas ietver dažādus rūpīgi plānotus instrumentus, manuprāt, ir laba atbilde uz jautājumu, kas šodien tika uzdots Parlamentā.
Mums visiem ļoti nopietnās krīzes pārvarēšana un ekonomikas stratēģijas laikposmam līdz 2020. gadam mērķu sasniegšana aktualizē kohēzijas politikas un skaidru mērķu nepieciešamību - gan dalībvalstīm, gan reģioniem. Mēs esam nosaukuši šo gadu par Eiropas gadu cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību. Mēs arī turpināsim virzīties uz šo mērķi līdz 2020. gadam. Mēs to nesasniegsim, ja Eiropas Sociālais fonds netiks iekļauts kohēzijas politikā. To sagaida arī vietējās iestādes, un to apgalvo arī Reģionu komiteja, kas tās pārstāv. Tāpēc mums Parlamentā jāizturas pret viņu viedokli ļoti nopietni.
Inés Ayala Sender
(ES) Priekšsēdētāja kungs, ir labi zināms, ka teritoriālās kohēzijas, kā arī dalībvalstu un to reģionu ekonomiskās un sociālās labklājības nodrošināšanai ir vajadzīgi sakaru tīkli, kas sekmē un padara iespējamu cilvēku brīvu pārvietošanos, kā arī preču un pakalpojumu brīvu apriti pāri robežām. Šie tīkli ir vajadzīgi, lai garantētu lielāku saskaņotību starp mobilitātes sistēmām, lielāku saskaņotību starp ekonomikas, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķiem un Eiropas komunikāciju tīklu plānošanu, bet tie bieži tiek ignorēti vai realizēti paralēli, nenodrošinot vajadzīgos standartuzstādījumus.
Līdz šim Eiropas politika attiecībā uz Eiropas komunikāciju tīkliem ir saskārusies ar nožēlojamu, lielu finansējuma trūkumu gan Eiropas Savienībā, gan dalībvalstīs, īpaši pārrobežas posmos, kurus daudzi uzskata par nevienam nepiederošām teritorijām.
Tik tiešām, dalībvalstīs, kurām ir izdevies saskaņot abas politikas jomas, ir panākta izaugsme, paātrinot vēsturiski atpalikušu reģionu, pilsētu un to iedzīvotāju attīstību, iekļaujot tos kohēzijā, kuru mēs visi vēlamies redzēt.
Tāpēc, lai sasniegtu galveno mērķi - atšķirību samazināšanu un reģionu un to iedzīvotāju tuvināšanu mūsu labklājības telpai ar labāku sakaru kanālu palīdzību, mums debatēs par laikposmu pēc 2013. gada jāiekļauj nopietnas pārrunas par to, ka ir steidzami reizi par visām reizēm jānodrošina pietiekams finansējums Eiropas komunikāciju tīkliem.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, kohēzijas politika aptver un apvieno dažādus plaša mēroga attīstības mērķus, kā arī ne tikai reģionu, bet arī dažādu sociālo grupu cerības. Kohēzijas politikas sasniegumi un gūtā pieredze liecina, ka šī politika var būt un tā ir politika, kas atbilst stratēģijas "Eiropa 2020” izvirzītajiem uzdevumiem.
Paātrināta ekonomikas izaugsme ne vienmēr liecina par nabadzības samazinājumu. Tāpēc Eiropas Sociālajam fondam ir tik liela nozīme, un tāpēc mums jākoordinē dažādas politiskās stratēģijas. Ļoti svarīga kļūst darbavietu radīšana un nolūkam piemērota izglītības un pārkvalificēšanās sistēma. Kohēzijas politika ir pamats pilsētu aglomerāciju un lauku teritoriju ilgtspējīgai attīstībai, ņemot vērā to īpatnības un iespējas. Pareiza dažādu politisku stratēģiju koordinācija ļaus ar Lauku attīstības fonda un citu fondu palīdzību samazināt attīstības aizkavēšanos un ņemt vērā mazāk attīstītu teritoriju specifiku, tostarp arī lauku teritoriju specifiku.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Kohēzijas politika nav tikai kārtējais Eiropas integrācijas instruments; to var aplūkot kā paša Eiropas projekta īstenu iemiesojumu un dinamisku pierādījumu tajā nozīmē, ka iedzīvotāju kopienai ir kopīgas sociālā taisnīguma un solidaritātes vērtības.
Šajā kontekstā mēs varam saprast neatlaidīgās prasības, lai kohēzijas politika attiektos uz visiem reģioniem un lai atbilstības kritēriji tiktu paplašināti ārpus pašreizējā uzstādījuma - iekšzemes kopprodukts uz vienu iedzīvotāju -, tādējādi padarot tos taisnīgākus. Neraugoties uz to, mēs nedrīkstam aizmirst primāro un galveno kohēzijas politikas mērķi - panākt vienādu dzīves standartu visiem eiropiešiem, un tas vienmēr nozīmē īpašas uzmanības pievēršanu nabadzīgākajiem reģioniem, piemēram, dažiem attālākajiem reģioniem, kuriem faktiski ir vajadzīgi īpaši, tieši attiecīgajiem reģioniem piemērojami pasākumi.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Es vēlos lūgt Eiropas Komisiju nodrošināt, lai Eiropas Savienības nākotnes ekonomikas, sociālās un teritoriālās kohēzijas politikā būtu paredzēts iedalīt lielas summas transporta nozarei, īpaši tās savietojamībai, kā arī energoefektivitātei dzīvojamās ēkās. Es uzskatu, ka šie ieguldījumi, no vienas puses, radīs darbavietas vietējā un reģionālā līmenī, vienlaikus sekmējot ekonomisko labklājību un šo nozaru mazo un vidējo uzņēmumu attīstību.
Ne mazāk svarīga, komisār J. Hahn, ir mana cerība, ka pēc 2013. gada mums būs atsevišķa budžeta pozīcija Eiropas Savienības Donavas reģiona stratēģijas finansēšanai. Man jāpiebilst, ka Eiropas Savienības Baltijas reģiona stratēģijai tikai 2011. gadam ir atvēlēti EUR 20 miljoni. Eiropas Savienības Donavas reģiona stratēģija var kļūt par vienu no Eiropas Savienības visveiksmīgākajiem projektiem.
Iosif Matula
(RO) Šodienas debatēm par kohēzijas politiku pēc 2013. gada ir izvēlēts pareizais laiks, ņemot vērā to, ka pašlaik Briselē notiek atvērto durvju dienas.
Tas, ka neskaitāmi dalībnieki no vairākuma Eiropas reģionu ir ieradušies šeit, lai runātu par savām iniciatīvām, pūlēm un rezultātiem, kā arī par savu neapmierinātību ar dažām reģionālās attīstības jomām, stiprina manu pārliecību par to, ka ES kohēzijas politika dos konkrētus rezultātus.
Viens no īpašajiem aspektiem, kas tiek apsvērts šajā plānošanas periodā, ir jautājums par to, cik efektīvi tiek izmantots pašreizējais finansējums. Mums būs jāpievērš lielāka uzmanība īstenošanas pasākumiem, kas paredzēti piešķirto līdzekļu apguves līmeņa celšanai, jo īpaši tajos reģionos, kuriem šajā ziņā ir grūtības. Tāpēc jāturpina centieni Eiropas, dalībvalstu un reģionālā līmenī vienkāršot kohēzijas politikas īstenošanu. Ir jāpanāk pareizais līdzsvars starp procedūru vienkāršošanu un efektivitātes un labas finanšu pārvaldības nodrošināšanu, lai izstrādātu viegli īstenojamu politiku, panākot redzamākus rezultātus.
Seán Kelly
(GA) Man nav daudz laika, priekšsēdētāja kungs. Tāpēc es pievērsīšos tikai dažiem jautājumiem.
Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, nav iespējama nekāda ESF nodošana dalībvalstu kompetencē, tāpat kā nav iespējama KLP nodošana dalībvalstu kompetencē. Mums ir nevis jāsamazina, bet jāpalielina Eiropas kompetences.
Otrkārt, ir ļoti liela vajadzība vienkāršot pieteikumu iesniegšanas procesu. Es esmu ticies ar grupām, kas bija atsacījušās no nodoma iesniegt pieteikumu, jo tas bija ļoti sarežģīti, lai gan tām pienākas finansējums. Faktiski dažām no tām bija jānolīgst eksperts, lai tas uzraksta pieteikumu viņu vietā. Tas ir smieklīgi, un tas ir jāizbeidz.
Treškārt, man šķiet, ka mums ir jāsaglabā gan 1. mērķis, gan 2. mērķis. Es pārstāvu savu grupu Manheimā, un es redzēju, kādu labumu dod 2. mērķis. Manuprāt, to ir svarīgi saglabāt.
Visbeidzot, es gribu teikt, ka nedrīkstam uzskatīt - lai gan daži mani kolēģi no EPP grupas man nepiekrīt - IKP par vienīgo iespējamo kritēriju. Tam, protams, ir jābūt galvenajam kritērijam, bet ne vienīgajam. Es uzskatu, ka mums par to jādebatē, un es ar nepacietību gaidīšu šīs debates.
Luís Paulo Alves
(PT) Eiropas Sociālais fonds (ESF), iespējams, ir instruments, kas visvairāk veicina kohēziju. Tāpēc tas ir cieši jākoordinē ar Reģionālās attīstības fondu. Ir svarīgi izvēlēties vietēju pieeju problēmām, kas jārisina, citiem vārdiem sakot, vietējiem pasākumiem ir vajadzīgs globāls skatījums. Vietējās un reģionālās iestādes vislabāk pārzina vietējo situāciju - cik liels ieguldījums tām ir vajadzīgs darbavietu radīšanai un kādi ir vispiemērotākie pasākumi nodarbinātības veicināšanai reģionos. Mums ir jāņem vērā reģionu pozitīvā pieredze.
Azoru salās, vienā no visattālākajiem reģioniem, kurā bezdarba līmenis parasti ir rekordaugsts, pašlaik tas ir 6,5 % - viens no viszemākajiem Portugālē. Par to ir jāpateicas savlaicīgai nodarbinātības plānošanas stratēģijai, kas nosaka, kādi jautājumi jārisina un kā sasniegt vēlamos rezultātus, un kā izmantojams ESF kā šīs stratēģijas darbības instruments, kas ietekmē izglītību un apmācību un veicina nodarbinātību.
Kohēzijas politikas īstenošana visās jomās ir vienīgais veids, kā nodrošināt stratēģijas "Eiropa 2020” panākumus.
Piotr Borys
(PL) Priekšsēdētāja kungs, kohēzijas un reģionālā politika varētu būt viens no galvenajiem Eiropas Savienības attīstības dzinējspēkiem. Tā ir politika, kas vairāk nekā citas politikas jomas ir paredzēta pilsoņiem, jo tā galveno uzmanību pievērš praktiskiem mērķiem un risina svarīgas praktiskas problēmas. Tāpēc mums teritoriālās kohēzijas jautājumi jārisina, īstenojot kohēzijas politiku. Galvenie uzdevumi ir ceļu būve, ātrgaitas dzelzceļa tīkli un pilnīga kohēzija, kas veicinās mobilitāti visā Eiropā.
Šķiet, ka Eiropas Sociālais fonds nebūs pietiekams, lai atbalstītu vērienīgos stratēģijas "Eiropa 2020” priekšlikumus. Šodien vienai trešajai daļai eiropiešu nav vajadzīgās profesionālās kvalifikācijas. Es uzskatu, ka šim fondam ir lielā mērā jāatbalsta profesionālā apmācība un mūžizglītība, tādējādi paaugstinot Eiropas iedzīvotāju kvalifikāciju. Turklāt šā fonda mērķim ir jābūt ne tikai sociālajai iekļaušanai, bet arī lielākai Eiropas pilsoņu profesionālajai mobilitātei.
Miroslav Mikolášik
(SK) Reģionālās attīstības politika ir galvenais Eiropas Savienības ekonomikas, sociālās un teritoriālās attīstības stūrakmens, un tāpēc tās sistemātiska uzlabošana, reaģējot uz jaunām tendencēm, ir pelnījusi īpašu uzmanību. Tai ir jābūt Eiropas Savienības prioritātei arī pēc 2013. gada.
Bagātīgajai pagātnes pieredzei ir jānovērš kļūdu atkārtošana, tai jānoved pie lielākas efektivitātes un pie ātras un kvalitatīvas kohēzijas politikas īstenošanas, kā arī pie labi funkcionējošām partnerattiecībām un lielākas pārredzamības. Es nešaubīgi uzskatu, ka kohēzijas politikas īstenošana turpmāk ir vairāk jāorientē uz rezultātiem un to kvalitāti, bet tas prasa labāku uzraudzību un reģionālās politikas un kohēzijas politikas īstenošanas programmu efektivitātes novērtējumu, - tā, lai resursi tiktu piešķirti infrastruktūrai, zinātnei un pētniecībai, un bezdarba apkarošanai - uzņēmumiem un iedzīvotājiem - un lai reģioni varētu attīstīties un panākt labākos.
Silvia Costa
(IT) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos izteikt savu atbalstu ierosmei, lai Eiropas Sociālajam fondam būtu pašam savs budžets un savi noteikumi, tomēr pievienojot prasību, lai tas būtu labāk koordinēts ar citiem struktūrfondiem.
Taču noteikumi ir jāpārskata vismaz piecās jomās - mums bez procedūrām ir vajadzīga arī vienkāršošana un ciešāka rezultātu uzraudzība, mums ir vairāk jāpaļaujas uz pieredzi, piemēram, uz pieredzi, kas pēdējos divos gados gūta Itālijas reģionos, lai piedāvātu saskaņotas ieteikumu paketes, apmācību, pārkvalifikāciju un atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, vai bezdarbniekiem, lai palīdzētu viņiem iekārtoties darbā MVU. Mums ir jāveicina partnerattiecības apmācībā, iesaistot tajā izglītības un profesionālās apmācības iestādes, universitātes un uzņēmumus, lai nodrošinātu nepārtrauktu apmācību, ņemot vērā vajadzību pēc jaunām prasmēm. Mums vajag vairāk pārejas projektu, kas līdz šim ir bijuši tikai eksperimentāli, un mums vajag vairāk valsts mēroga un starptautisku darba un studiju apvienošanas iniciatīvu jauniešiem.
Es uzskatu, ka mums, apsverot iespēju ieviest jaunus Eiropas Sociālā fonda noteikumus, ir jāpamatojas arī uz šiem punktiem.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, mēs runājam par kohēzijas un reģionālo politiku. Kā daži no jums, iespējams, zina, ir "nopludināts” dokuments par turpmāko kopējās lauksaimniecības politiku līdz 2020. gadam, kas risina arī turpmākās teritoriālās problēmas. Tātad pastāv saikne starp visām politikas jomām. Un mēs vēlamies, lai katrā no tām būtu pienācīgi finansēta politiska programma.
Man ir dažas piebildes par rezolūciju. Arī dalībvalstīm ir vajadzīga saskaņotība. Mēs esam pieredzējuši, ka dalībvalstu politika iznīcina labo darbu, ko paveikusi kohēzijas un reģionālā politika. Šonedēļ mēs tikāmies ar reģionālo iestāžu pārstāvjiem, kas runāja par lielo vilšanos, kas viņiem jāpiedzīvo, cenšoties piekļūt finansējumam. Viņu balss ir ne tikai jāsadzird, bet arī jāieklausās tajā un jāreaģē uz teikto.
Es atbalstu šo rezolūciju.
Csaba Sógor
(HU) Eiropas Savienības kohēzijas un reģionālā politika ir ārkārtīgi svarīga ne tikai konkurētspējas palielināšanā, bet arī, lai praksē īstenotu vienotas Eiropas koncepciju. Manuprāt, mēs visi piekrītam, ka īsti vienotu Eiropu var izveidot tikai ilgtermiņā un vidējā termiņā, ja tautsaimniecības attīstība visā Eiropā tiks līdzsvarota. Lai efektīvi īstenotu stratēģiju "Eiropa 2020” un sasniegtu tās mērķus, visiem reģioniem ar atšķirīgu attīstības līmeni ir jāgūst labums no šā procesa. Tāpēc ir ļoti svarīgi, lai kohēzijas politikas finansējums būtu pieejams mazāk attīstītajiem reģioniem to pašreizējā attīstības līmenī. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka Eiropa sadalās divās daļās, ja palēnināsies to dalībvalstu attīstība, kas pievienojās ES, sākot ar 2004. gadu, un tagad cenšas panākt vecās dalībvalstis.
Anna Záborská
(SK) Runājot par visām šīm stratēģijām un struktūrām, mums ir jāpatur prātā būtiskā patiesība, ka Eiropa nav brīvdabas muzeja veidošanas projekts. Tā nav komunistu utopija, kurā visi strādā un ikviens dabū, ko vēlas. Eiropas Sociālais fonds nav šādu ideju īstenošanas instruments. Tas ir attīstības atbalsta instruments, bet galvenokārt tas sniedz palīdzību tiem, kas paši nevar sev palīdzēt.
Ja cilvēkiem nav darba, mājokļa, pārtikas vai veselības, mums viņiem jāpalīdz - tāda ir solidaritātes jēga. Tā nenozīmē mākslīgi radītas darbavietas, kas kropļo darba tirgu, un tā nenozīmē sociālo un reģionālo atšķirību izlīdzināšanu, jo tam ir egalitārisma piegarša. Ja nevēlamies, lai mūs piemeklē kņaza Potjomkina liktenis, mums jāizvairās lietot vārdu "sociāls” biežāk par vārdu "atbildīgs”. Globālā finanšu krīze mums ir brīdinājums neatbalstīt nereālo un bezatbildīgo.
Jiří Havel
(CS) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties par šodienas uzstāšanos un tai sekojošajām auglīgajām debatēm. Tas vieš manī lielu optimismu. Tas, ka esam vienojušies par kohēzijas politikas vajadzību, ir, bez šaubām, laba ziņa ikvienam no mums, un tas, ka Parlamentā valda vienprātība, ir, protams, vēl labāka ziņa.
Vēlos pateikties Komisijai par to, ka tā gatavojas sekmēt finansējuma izmantošanu. Man bija iespēja pārskatīt tās priekšlikumu, un tas noteikti ir solis pareizajā virzienā.
Visbeidzot, es vēlos piebilst, ka kohēzijai ir gan absolūta, gan relatīva dimensija. Absolūtā dimensija ir tā, kuru mēs visi saprotam kā atbalstu nabadzīgākajiem reģioniem, bet relatīvā dimensija, kas saistīta ar konkrētām dalībvalstīm, ir vienlīdz svarīga. Es pieteicos runāt, lai būtu drošs, ka šis aspekts netiek aizmirsts.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es vispirms vēlos pateikties Hahn kungam, bijušajam Austrijas zinātnes un pētniecības ministram, par jaunu debašu uzsākšanu, kas dos lielu ieguldījumu izaugsmes veicināšanā Eiropā. Ja ikviens mazais un vidējais uzņēmums Eiropā izveidotu vienu papildu darbavietu, mums nebūtu bezdarba. Tāpēc mums jādomā, kā dot šiem mazajiem un vidējiem uzņēmumiem iespēju pieņemt darbā jaunus darbiniekus un aktīvāk iesaistīties starptautiskajos eksporta tirgos.
Taču arī pētniecības un transporta infrastruktūras ir svarīgas jomas. Komisiju gaida lieli uzdevumi, pārstrukturējot Austrumu-Rietumu savienojumu, piemēram, no Parīzes uz Budapeštu, vai arī Ziemeļu-Dienvidu savienojumu. Šajās jomās ir iespējams izveidot darbavietas, kas Eiropai pašlaik ir tik ļoti vajadzīgas.
Nuno Teixeira
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Kohēzijas politika ir Eiropas solidaritātes stiprākais balsts. Tikai ar kohēzijas palīdzību mēs varam sasniegt mērķi mazināt reģionālās atšķirības un visā Eiropas Savienībā stimulēt harmonisku attīstību. Mums ir jāizveido struktūra, kas varētu palielināt reģionālās politikas efektivitāti nākamajā laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam. Ir jāveicina laba pārvaldība visos līmeņos, ievērojot subsidiaritātes principu, kas paredzēts Lisabonas līgumā, un ciešāk iesaistot reģionālās un vietējās iestādes.
Mēs nedrīkstam aizmirst visattālāko reģionu īpašos apstākļus. Šiem reģioniem ir lielas problēmas, un tiem arī turpmāk jāgūst labums no īpašajiem noteikumiem, īstenojot Eiropas politiku. Iekšzemes kopproduktam arī turpmāk jābūt galvenajam atbalsta piešķiršanas kritērijam, bet mums ir jāņem vērā arī citi kritēriji, lai iegūtu pilnīgu priekšstatu par reģionu stāvokli.
Johannes Hahn
Priekšsēdētāja kungs, šīs bija ļoti dzīvas un karstas debates. Es vēlos pateikties visiem, kas tajās iesaistījās. Es vēlos arī visiem vēlreiz atgādināt, atkārtot un uzsvērt, ka reģionālā politika ir ieguldījumu politika, kas attiecas uz visiem reģioniem. Tā ir jāuztver kā integrēta politika, tāpēc tā neapšaubāmi velta lielu uzmanību pilsētām. Taču tas ir arī tāpēc, ka pilsētās koncentrējas dažādas politikas jomas, tostarp enerģijas zudumi, energopatēriņa samazināšana, enerģijas izmantošana, transports un sociālās problēmas. Tie visi ir faktori, kas mums jāapsver, ņemot vērā vispārējās problēmas.
Mēs īpaši atbalstām aicinājumus vienkāršot noteikumus. Es tomēr vēlos lūgt jūs, lai izrādāt sapratni šajā jautājumā, jo mums ir jāņem vērā arī nodokļu maksātāju prasības. Vairāki deputāti šodien runāja par vajadzību vienkāršot situāciju, bet mums tas jādara, ieviešot standarta noteikumus dažādajiem fondiem, ciktāl tas ir iespējams un īstenojams.
Es vēlos pateikties jums par diskusijām un atbalstu Parlamentam. Taču es vēlos jūs aicināt likt ieklausīties jūsu balsīs arī dalībvalstu līmenī, lai gūtu atbalstu tiem mērķiem, par kuriem jūs šodien runājāt, un lai reģionālā politika arī turpmāk būtu Eiropas politikas galvenais aspekts.
László Andor
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, arī manā uztverē šīs diskusijas par turpmāko kohēzijas politiku un ar to saistīto Eiropas Sociālā fonda turpmāko darbību ir bijušas ārkārtīgi lietderīgas un vērtīgas.
Es piekrītu visiem, kas uzsvēra, ka tas ir būtisks finanšu instruments stratēģijas "Eiropa 2020” trīs mērķu atbalstam - gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes atbalstam. Ilgtspējīgas izaugsmes nodrošināšanai mums ir jāatbalsta divi mērķi - jāpalielina nodarbinātība un jāsamazina nabadzība. Šie divi mērķi ir savstarpēji saistīti, un mums ir jāpanāk, ka ESF kalpo daudziem sociālās programmas mērķiem.
Ir skaidrs, ka diskusijā tika atklāti vairāki faktori, kas apdraud kohēzijas politiku, kā, piemēram, finansējuma piešķiršana atsevišķām nozarēm vai tā nodošana dalībvalstu kompetencē, vai fonda veiktspējas vājināšana, samazinot finanšu līdzekļu apjomu. Mums ir jāizvairās no šādas rīcības un jānosaka jomas, kas prasa turpmākus pasākumus. Mums ir jāizvēlas jauna pieeja tam, kādus mērķus ESF finansē un kā tas šos mērķus finansē.
Es labprāt sadarbošos ar deputātiem, risinot konkrētas problēmas, kā, piemēram, vienkāršošanas, vērtēšanas uzlabošanas, nosacījumu pilnveides, finanšu pārvaldības iespēju izpētes un sadarbības problēmas ar citiem finansēšanas avotiem, jo uzdevumi ir vērienīgi.
Mēs apzināmies finanšu apguves problēmas, jo īpaši Grieķijas problēmas dažos nākamajos gados, un mēs kopā ar dienestiem un dalībvalstu iestādēm daudz strādājam, lai novērstu šķēršļus līdzekļu ātrai izmaksai. Komisijas un dalībvalstu kopējās interesēs ir panākt šajā jautājumā strauju progresu. Tomēr ir skaidrs - un gan komisārs J. Hahn, gan mēs visi, manuprāt, piekrītam -, ka mums turpmāk jānodrošina iedarbīga kohēzijas politika, un mans mērķis ir garantēt, ka šo politiku atbalsta stabils un pieejams Eiropas Sociālais fonds.
Priekšsēdētājs
Es esmu saņēmis divus rezolūciju priekšlikumus, kas iesniegti saskaņā ar Reglamenta 115. panta 5. punktu un 110. panta 2. punktu.
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks pēc īsa brīža.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Dominique Baudis
Balsojot šodien - ceturtdien, 2010. gada 7. oktobrī - par rezolūciju, Eiropas Parlaments pieprasa, lai Komisija apsvērtu, kā būtiski uzlabot kohēzijas politikas instrumentus. Pateicoties Lisabonas līgumam, kohēzija vairs nav tikai ekonomiska un sociāla; tā ir arī teritoriāla. Reģionu politika ir viens no Eiropas integrācijas virzītājspēkiem. Tai ir otrā pozīcija Savienības budžetā pēc kopējās lauksaimniecības politikas. Eiropai jāpieņem integrēta stratēģija tās reģionu attīstībai. Viens no lielākajiem šīs politikas uzdevumiem ir pārrobežu transporta savienojumu attīstība. Viena no prioritātēm šajā jomā ir maršruts pāri Pirenejiem starp Franciju un Spāniju, kas jo īpaši skar vēlētājus Eiropas dienvidrietumos. Patlaban ceļu un dzelzceļa savienojumi neattaisno cerības. Dažiem reģioniem, kas saistīti savā starpā no sociālekonomiskā viedokļa, tomēr trūkst pietiekamu komunikācijas līdzekļu. Dažādie projekti, ko Komisija gatavojās virzīt šajā ģeogrāfiskajā teritorijā, tiks īstenoti vidējā termiņā vai ilgtermiņā. Tāpēc tos vajadzētu iekļaut pārrunās par kohēzijas politiku pēc 2013. gada.
Vilija Blinkevičiūt
Pašreizējās ekonomikas un sociālās krīzes laikā Eiropas Sociālais fonds (ESF) ir viens no Eiropas Savienības galvenajiem finanšu instrumentiem cīņai ar masveida bezdarbu, kā arī ar nabadzību un sociālo atstumtību. Turklāt šīm fondam ir svarīga loma tādās jomās kā darba ņēmēju izglītošana, profesionālā tālākizglītība, darba iespēju uzlabošana un darba ņēmēju integrācija darba tirgū. Es piekrītu, ka stratēģijas "Eiropa 2020” mērķu sasniegšanai, jo īpaši nodarbinātības un sociālajā jomā, mums jāstiprina ESF un jāpalielina tā efektivitāte, vienlaikus uzlabojot šā fonda finansējuma procedūras. Pašreiz šā fonda finansējuma procedūras ir pārāk sarežģītas, tāpēc ir ļoti svarīgi, lai Komisija vienkāršotu struktūrfondu finansējuma procedūras un padarītu tās elastīgākas, jo tikai tas ļaus dalībvalstīm iespējami efektīvāk un lietderīgāk izmantot no ESF piešķirto naudu jaunu un labāku darbavietu radīšanai. Attiecībā uz finansējumu no struktūrfondiem mēs nedrīkstam aizmirst pārredzamību un kontroles pastiprināšanu pār naudu, kas paredzēta palīdzībai. Turklāt es arī aicinu Komisiju turpmāk veikt ESF naudas sadali vēl efektīvāk un mērķtiecīgāk, lai nodrošinātu, ka ES nauda nonāk tieši pie trūkumcietējiem, kam tā vajadzīga visvairāk. Tikai efektīvāks un spēcīgāks fonds spēs turpmāk veicināt bezdarba un nabadzības samazināšanos Eiropā.
Zuzana Brzobohatá
Es uzskatu rezolūciju, kas iesniegta, pamatojoties uz jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski, par daudzējādā ziņā ļoti svarīgu. Ir, protams, vērts pieminēt, ka kopējā nostājā, kas sniegta rezolūcijas projektā, ir uzsvērts aicinājums, kurš pamatojas uz pašreizējā plānošanas perioda pieredzi, lai kohēzijas politikas struktūra pēc 2013. gada būtu vienkārša, godīga un pārredzama. Es uzskatu, ka IKP ir galvenais reģionālās politikas kritērijs, kas nosaka tiesības uz atbalstu. Taču ir iespējams apspriest arī citus izmērāmus reģionālās politikas rādītājus, lai noteiktu tiesības uz atbalstu, ja to lietderību var pierādīt. Taču es uzskatu, ka ir svarīgi saglabāt Eiropas Sociālo fondu kā daļu no kohēzijas politikas vispārējo noteikumu regulējuma attiecībā uz finanšu resursiem. Mums jāuzsver, ka šim fondam ir jānosaka pašam savi noteikumi. Es uzskatu, ka, izstrādājot reģionālo un kohēzijas politiku laikposmam pēc 2013. gada, ir pilnīgi noteikti jākoordinē šīs abas politikas jomas - lauku attīstības politiku ar otro pīlāru, kopējo lauksaimniecības politiku, lai šīs politikas jomas nedarbotos viena otrai pretī un nenovestu pie savstarpēji pretrunīgiem mērķiem.
Alain Cadec
Struktūrfondi dod ieguldījumu vairākos simtos ekonomikas, sociālo un kultūras projektu ikvienā Eiropas reģionā, iesaistot savos pasākumos pēc iespējas vairāk iedzīvotāju. Viņu nozīme stratēģijas "Eiropa 2020” panākumos ir būtiska. Tāpat kā vairākums manu kolēģu Reģionālās attīstības komitejā, es esmu pārliecināts, ka turpmāk ir obligāti jāgarantē iedarbīga un labi finansēta kohēzijas politika, kas paredzēta visiem ES reģioniem. Pagājušajā gadā bija dzirdamas baumas, ka Eiropas Komisija, iespējams, plāno daļēju struktūrfondu nodošanu dalībvalstu kompetencē. Tas nav pieņemams. Es cīnīšos, lai aizsargātu Eiropas pievienoto vērtību, ko nodrošina kohēzijas politika reģionālā līmenī. Daži cilvēki vēlas, lai struktūrfondi vēl vairāk finansētu tikai nabadzīgākos reģionus. Tas ir neprāts - kohēzijas politika nav ubagu dāvanu politika. Tā sauktajiem bagātajiem reģioniem arī ir daudz sociālu, ekonomisku un strukturālu problēmu. Kohēzija prasa solidaritāti starp visiem reģioniem. Būtu vērts pārskatīt to kritēriju atbilsmi, kurus piemēro, lai novērtētu tiesības uz struktūrfondu atbalstu. IKP jāsaglabā kā galvenais kritērijs, bet Komisijai ir jāapsver arī citi rādītāji, kas varētu labāk atklāt reģionu grūtības.
Vasilica Viorica Dăncilă
Mēs visi zinām, ka Eiropas Sociālais fonds ir galvenais Eiropas Savienības finanšu instruments dalībvalstu nodarbinātības politikas atbalstam. Pašlaik mums ES līmenī ir krīzes scenārijs, un dalībvalstīm ir atšķirīgas spējas pārvaldīt situāciju, ko izraisījusi ekonomikas un finanšu krīze. Es atzinīgi vērtēju "Eiropas platformas cīņā pret nabadzību” mērķi - nodrošināt ekonomikas, sociālo un teritoriālo kohēziju, piešķirot tās sasniegšanai piemērotu finanšu atbalstu. Es tomēr uzskatu, ka Eiropas Sociālā fonda atbalstam jāpamatojas uz solidaritāti. Turpmākajam Eiropas Sociālajam fondam jāatbalsta reģionu centieni apmācīt cilvēkresursus, lai reģioni varētu sekot savām attīstības pamatnostādnēm ar iespējami zemākām darbaspēka izmaksām.
Zita Gurmai
, rakstiski. - Savas pastāvēšanas laikā ESF ir vienmēr pielāgojies attiecīgā perioda ES tautsaimniecības prioritātēm. Ir skaidrs, ka ESF ir pienācis laiks atkal pielāgoties, jo apstākļi ir mainījušies. Tam jāpielāgojas stratēģijai "Eiropa 2020”, kuras galvenais mērķis ir nodarbinātības palielināšana. Tam jāpielāgojas krīzei. ESF pats par sevi nav krīzes pārvarēšanas līdzeklis, bet tagad tam jādarbojas krīzes apstākļos. Mēs nedrīkstam aizmirst, ka, pat makroekonomikas krīzēm beidzoties, nodarbinātības līmenis, iespējams, saglabāsies zems. Bezdarbs Eiropā ir pieaudzis. Dažas Eiropas valstis ir bijušas spiestas ieviest budžeta samazinājumus, kas apdraud darbavietas, jo īpaši valsts sektorā. Vairākums darba ņēmēju valsts sektorā ir sievietes. Tāpēc valsts sektorā atlaišana no darba vispirms draud sievietēm. Stratēģijas "Eiropa 2020” galvenais mērķis ir palielināt sieviešu iesaistīšanu darba tirgū, un visiem saprātīgiem politisku lēmumu pieņēmējiem sieviešu piedalīšanās ir jo īpaši svarīga, lai aizsargātu un pārveidotu mūsu sociālo modeli. Tāpēc mums jāpalīdz tiem, kas zaudē darbu budžeta samazinājuma dēļ. Dažas valstis vēlas, lai nākamajā budžetā ESF zināmā mērā tiktu nodots viņu kompetencē, bet es esmu stingri pārliecināta, ka Eiropas Sociālajam fondam ir jāpaliek ES politikas neatņemamai sastāvdaļai.
Edit Herczog
Kad mēs runājam par turpmāko kohēzijas politiku un jo īpaši par šīs politikas mērķiem, prioritātēm un struktūru, mums ir jāpiemin Eiropas Savienības un reģionālo enerģētikas tirgu integrācija, kā arī stratēģiskais infrastruktūras tīkls, kas sekmē atjaunojamu enerģijas avotu izmantošanu, jo pilsētu un lauku attīstības projekti, kurus finansē no struktūrfondiem, veido ļoti svarīgu ieguldījumu daļu ES enerģētikā. Pie tiem pieder ieguldījumi centralizētā siltumapgādē, konkrēti energoefektivitātes projekti un vietējo, kā arī reģionālo enerģētikas tīklu ieviešanas projekti. Mums turpmāk ir jāuzlabo pašreizējo ES fondu izmantošana, šajā nolūkā atbalstot energoefektivitātes pasākumus un veicinot plašāku struktūrfondu un Kohēzijas fonda resursu izmantošanu. Īstenojot enerģētikas politiku, finansējums, kas paredzēts pētniecībai, izstrādei un demonstrēšanai salīdzinājumā ar pašreizējo līmeni ir jādubulto līdz 2020. gadam. Ievērojami jāpalielina finansējums, ko piešķir atjaunojamiem enerģijas avotiem, viedajiem enerģētikas tīkliem un energoefektivitātei. Viens no instrumentiem, kas var palīdzēt sasniegt šo mērķi, ir Eiropas Savienības kohēzijas un reģionālā politika pēc 2013. gada.
Tunne Kelam
rakstiski. - Būs ļoti svarīgi pielāgot ES turpmāko kohēzijas politiku stratēģijai "Eiropa 2020”, jo tikai šāda saikne var nodrošināt tautsaimniecības ilgtspējīgu izaugsmi, konkurētspēju un jaunas darbavietas. Taču mēs nedrīkstam pieļaut, ka kohēzijas politiku sadrumstalo. Stratēģija "Eiropa 2020” būs svarīga turpmākās kohēzijas politikas sastāvdaļa, bet šī stratēģija nedrīkst to aizvietot. Ļoti vajadzīga ir finansēšanas noteikumu vienkāršošana, lai padarītu ES fondus pieejamākus vietējā un NVO līmenī. Vietējās iestādes un nevalstiskās organizācijas piedāvā vislabākās iespējas ES līdzekļu lietderīgai un mērķtiecīgai izmantošanai. Līdz šim praktizētā pārmērīgi birokrātiskā pārskatatbildība patērē daudz vairāk laika un enerģijas nekā projektu izstrāde. Šāda nelīdzsvarotība kļūst par arvien lielāku praktisku un morālu šķērsli turpmākajam progresam. Sagatavojot nākamo finanšu shēmu, ir svarīgi savlaicīgi iesaistīt reģionu pārstāvjus un uzņēmējus. Viņu pieredze un praktiskā pieeja ir uzskatāmas par vērtīgu ieguldījumu turpmākās reģionālās politikas sekmīgā īstenošanā un papildu resursu ieguvē.
Ádám Kósa
Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja savā rezolūcijas priekšlikuma projektā pareizi uzsvēra MVU atbalstīšanas un struktūrfondu sinerģijas nodrošināšanas lielo nozīmi, jo, lai gan Eiropas Sociālais fonds darbojas veiksmīgi, vēl arvien tiek pieļautas kļūdas, un tas turpina cīnīties ar daudzām problēmām, jo īpaši tagad, finanšu un ekonomikas krīzes laikā. Turklāt iespējas, ko sniedz Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna pozitīvie rezultāti, turpmāk samazināsies. Saskaņā ar šo plānu Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas (Regula (EK) Nr. 800/2008) noteikumi iepriekš ļāva dalībvalstīm uz laiku piešķirt uzņēmējiem subsīdijas un kompensāciju par cilvēku ar invaliditāti nodarbināšanu, piemērojot vairākus nosacījumus.
Attiecībā uz ierosināto ESF vienkāršošanu uzmanības centrā nav jābūt jautājumiem, kas saistīti ar fonda pārvaldīšanu, bet prioritāte jāpiešķir sinerģijas (subsīdiju daļēja dublēšanās, tiesības uz subsīdijām) nodrošināšanai dalībvalstu plānošanas un projektu īstenošanas periodā. Turklāt jāsamazina to ekspertu skaita pieaugums, kuriem nav piemērotas kvalifikācijas, jo ir jāapkaro bezdarbs nelabvēlīgiem apstākļiem pakļautu darba ņēmēju grupās. Tajā pašā laikā jāveicina ekspertu tīklu izveide un profesionālā sadarbība. Viena no stratēģijām, lai to panāktu, varētu būt pārrobežu sadarbība, kas pamatojas uz starpreģionāliem sakariem.
Nobeidzot ļaujiet man komentēt to, ko teica komisārs J. Hahn un komisārs L. Andor, proti, ka vairāk vērības jāveltī arī urbanizācijai un ilgtspējībai. Ir svarīgi samazināt slogu ģimenēm un nevienlīdzīgo darbu sadali sabiedrībā, kas apgrūtina ģimenes izveidošanu, kā arī uzlabot piekļuvi darbam, lai nodrošinātu aktīvākas un veselīgākas vecumdienas.
Marian-Jean Marinescu
Eiropas integrācijas procesā kohēzijas politika ir ļoti svarīga. Mums ir vajadzīga vienota ES līmeņa reģionālā politika, kas nodrošinās ilgtspējīgu izaugsmi, jaunas darbavietas un modernizāciju visā Eiropas Savienībā. Mēs sekmīgi sasniegsim savus mērķus, tikai panākot visu Eiropas politikas jomu dzīvotspējīgu sinerģiju un izmantojot piemērotus budžeta instrumentus. Reģionālais aspekts ir noteikti jāiekļauj ierosinātajā budžeta pārskatīšanā, kā arī turpmākajā finanšu shēmā. Kohēzijas politikai pēc 2013. gada ir jāgarantē viegla, pārredzama pāreja, kam jāpamatojas uz pienācīgu, skaitļos izsakāmu pagātnes pieredzes novērtējumu, kā arī uz pienācīgu attiecīgo reģionu konkrētu tautsaimniecības un sociālo aspektu novērtējumu, tādējādi nodrošinot tiem redzamu progresu. IKP jāsaglabā kā galvenais kritērijs, kas saskaņā ar attiecīgā reģiona politiku nosaka tiesības uz atbalstu. Taču ir jāatzīst arī citi rādītāji, ja pēc plašu novērtējumu veikšanas tie pierāda savu dzīvotspēju. Ir efektīvi jāsavieno subsidiaritātes princips ar daudzlīmeņu pārvaldību, stratēģisku plānošanu un reģionālās politikas vienkāršāku īstenošanu, lai panāktu ideālu līdzsvaru starp kvalitāti, izpildījumu un finanšu kontroli.
Jiří Maštálka
Es vēlos teikt dažus vārdus. Visi, kas ir labi informēti, zina, ka debates par šīs politikas turpmāko stratēģiju tagad sāk kļūt intensīvākas. Dažreiz pat rodas jautājums, vai šai politikai vispār ir jāpastāv. Kohēzijas politikai ir savi atbalstītāji, bet ir arī kritiķi. Es vēlos atgādināt, kāda bija kohēzijas politikas pamatideja 1974. gadā, kad tā radās: tas bija solidaritātes princips starp ekonomiski vairāk attīstītajām un ekonomiski vājākajām teritorijām. ES pastāv ievērojamas atšķirības, un līdz tam laikam, kad tās tiks izlīdzinātas, brīvas pakalpojumu un kapitāla aprites ideja nav iedomājama. Ir vairāki nopietni pētījumi, kas rāda, ka kohēzijas politika principā darbojas un ka tā dod vēlamo pievienoto vērtību, un tāpēc es uzskatu, ka kritiskās balsis ir tikai brīdinājums par trūkumiem procedūru norisē un aicinājums tās turpmāk uzlabot.
Mēs zinām, ka situācija, kopš 1974. gadā ir mainījusies un ka kohēzijas politika tagad ir svarīgs Eiropas reģionu un pilsētu attīstības instruments. Šis apstāklis ir spēcīgs arguments par labu šīs politikas turpināšanai, lai aptvertu visu ES teritoriju. Pēc Padomes un Parlamenta sarunām ir jāorganizē diskusijas par atbalsta līmeni dažādos reģionos. Es ceru, ka Komisija iesniegs labus priekšlikumus. Es vēlos apliecināt savu ciešo pārliecību, ka pareizas stratēģijas īstenošana liks kritiķiem apklust un aizstāvēt kohēzijas politikas vajadzību visiem ES pilsoņiem.
Alexander Mirsky
Es esmu pateicīgs Danuta Maria Hübner kundzei par viņas atbildīgo darbu. Visi jautājumi, kuri ir iekļauti rezolūcijā, ir aktuāli Latvijai. Diemžēl, kohēzijas politikas programmā Latvija ir pārstāvēta kā viens reģions. Kaut gan, piemēram, Polija sastāv no 16 reģioniem. Šajā sakarā Latvijā notiek rupji pārkāpumi ES struktūrfondu izmantošanā. Es saņēmu daudz signālu par to, ka Latvijas ekonomikas ministrijas un Reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministrijas ierēdņi nevis veicina ES līdzekļu izmantošanu, bet traucē šo procesu, pieprasot no parastajiem Latvijas iedzīvotājiem samaksāt viņiem nelikumīgu atalgojumu. Neveicina līdzekļu izmantošanu arī tas, ka Latvija tiek skatīta kā viens reģions. Tas dod iespēju politiski angažētajiem spēkiem "bremzēt" to pašvaldību projektus, kur nav pārstāvētas viņu politiskās partijas. Viņi savukārt ieslēdz zaļo gaismu tiem, kuri tiek iekļauti šaurajā korumpētajā lokā. Tas viss nedod iespējas tādam reģionam kā Latgale pilnībā izmantot kohēzijas politikas īstenošanai paredzētos līdzekļus. Ir nepieciešams steidzami īstenot vispārējo ES struktūrfondu izmantošanas un efektivitātes pārbaudi Latvijā. Es esmu gatavs aktīvi piedalīties šajā pārbaudē.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Par spīti Komisijas un Padomes pašpārliecībai kohēzijas politika ir apdraudēta, tāpēc ka sava lielā budžeta dēļ tā dažos cilvēkos izraisa skaudību. Šai politikai, kas veicina līdzsvarotu Eiropas reģionu attīstību, ir piešķirta viena trešā daļa Kopienas budžeta līdzekļu laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam. Ir svarīgi atcerēties dažus no tās principiem - kohēzijas politika jāpatur arī turpmāk kā visas Kopienas politika, tai jāsaglabā bagātīgs finansējums, jānodrošina decentralizēta un daudzlīmeņu fondu pārvaldība, kā arī jāsaglabā vispārēja un integrēta pieeja, lai risinātu sarežģītās problēmas, ar kurām jāsastopas visiem Eiropas reģioniem. Lai gan IKP ir jāpaliek galvenajam kritērijam, kas nosaka reģionu tiesības saņemt Eiropas finansējumu, ir bijis diezgan grūti panākt citu kritēriju apspriešanu. Savu humānisma tradīciju vārdā Eiropai ir jāsaglabā vadošā loma debatēs par jauniem mūsu līdzpilsoņu bagātības un labklājības novērtēšanas veidiem. Visbeidzot, teritoriālā sadarbība ir pelnījusi īpašu uzmanību turpmākajā kohēzijas politikā. Šis mērķis ir Eiropas idejas iemiesojums mūsu līdzpilsoņu ikdienas dzīvē, kas padara ciešāku Eiropas tautu savienību iespējamu.
Richard Seeber
Eiropas reģionālā politika pēc 2013. gada ir jāīsteno visos reģionos, saglabājot pietiekamu elastību, lai ņemtu vērā reģionālās un teritoriālās atšķirības. Lai pilnā mērā izmantotu reģionu izaugsmes potenciālu un panāktu ekonomikas, sociālo un teritoriālo kohēziju Eiropas Savienībā, ir svarīgi galveno uzmanību veltīt konkurētspējas mērķim, kā arī kohēzijai. Mums jo īpaši jāņem vērā nelielas problēmas bagātajās dalībvalstīs. Plānojot un īstenojot strukturālus pasākumus, mums ir jāveltī īpaša uzmanība kalnu teritorijām. Šo teritoriju īpašie ģeogrāfiskie apstākļi izraisa īpašas problēmas, kas jārisina, koordinējot stratēģijas un pasākumus. Līdztekus pilsētu attīstībai ir jo īpaši svarīgi ietvert reģionālajā politikā arī lauku teritorijas. Koordinējot nozaru un teritoriālos pasākumus, mēs varam panākt maksimālu sinerģiju un izvairīties no iespējamiem konfliktiem.
