Eiropadomes sanāksmes sagatavošana (2009. gada 18. un 19. jūnijs) (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Padomes un Komisijas ziņojums par Eiropadomes sanāksmes sagatavošanu 18. un 19. jūnijā.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es ļoti atzinīgi vērtēju šo iespēju uzstāties jūsu priekšā īsi pirms nākamās Eiropadomes sanāksmes, kurā es personiski nepiedalīšos. Šoreiz, protams, apstākļi ir mazliet neparasti, tā kā drīzumā tiks iecelta jaunā Čehijas valdība. Es par to vēl teikšu dažus vārdus sava ziņojuma nobeigumā.
Atļaujiet man vispirms iziet cauri galvenajiem dienas kārtības jautājumiem jūnija Eiropadomes sanāksmē, ko mēs kā prezidentūra gatavojam. Es sākšu ar iestāžu jautājumiem. 2008. gada decembrī Eiropadome vienojās par virzienu, kas izstrādāts, lai līdz 2009. gada beigām varētu stāties spēkā Lisabonas līgums. Būtībā tas nozīmē tiesisku garantiju un nodrošinājumu piešķiršanu vairākos jautājumos, kas rūp Īrijas iedzīvotājiem, pretī saņemot Īrijas valdības apņemšanos panākt līguma ratifikāciju līdz oktobra beigām.
Darbs pie šīs vienošanās īstenošanas joprojām turpinās, un šajā posmā es nevaru par to runāt sīkāk. Es esmu pārliecināts, ka nākamā Eiropadome spēs izpildīt šī darījuma savas saistības.
Kā jūs visi, iespējams, zināt, rīt Čehijas senātā notiks balsošana par Lisabonas līguma ratifikāciju. Es pusnaktī dodos mājup, lai būtu tur klāt agri no rīta. Es ticu, ka šī balsojuma rezultāts nosūtīs pozitīvu vēstījumu citām dalībvalstīm, un tas kliedēs nepamatotas bažas. Es cītīgi strādāju! Neskatoties uz to, Čehijas senatoriem jebkurā gadījumā jāpiešķir bezierunu neatkarība šajā demokrātiskajā lēmuma pieņemšanas procesā. Tas ir pilnīgi skaidrs, ka jebkurš mēģinājums izdarīt spiedienu uz viņiem var izrādīties neauglīgs.
Pagājušā gada decembrī arī vienojās, ka nākamās Komisijas iecelšanas process, jo īpaši priekšsēdētāja iecelšana, tiks uzsākta nekavējoties pēc Eiropas Parlamenta vēlēšanām 2009. gada jūnijā.
Es esmu pilnībā informēts par šeit paustajiem viedokļiem par vēlmi atbilstīgi iesaistīt Eiropas Parlamentu šajā procesā. Prezidentūra, protams, cieši sadarbosies ne tikai ar dalībvalstīm, bet arī ar šo Parlamentu.
Tagad es teikšu dažus vārdus par ekonomisko un finansiālo krīzi, kas noteikti būs svarīgs dienaskārtības jautājums, kā arī par nepieciešamību turpmāk reaģēt uz ekonomisko un finansiālo krīzi.
Krīze parādīja akūtu nepieciešamību nostiprināt uzraudzības efektivitāti un finanšu iestāžu kontroli, kā arī veicināt krīzes pārvaldības mehānismus. Mēs jau esam to sākuši darīt, gan ES līmenī, gan globālāk. Šajā sakarībā grupa, ko vada de Larosière kungs, ir radījusi ļoti interesantas idejas, un Komisija pagājušajā nedēļā iesniedza pirmo priekšlikumu kompleksu. Nākamie priekšlikumi tiek gaidīti turpmākajās nedēļās.
Šīs lietas tiek un būs apspriestas ECOFIN - un šodien mums ir ECOFIN sanāksme - un mūsu mērķis būs panākt pirmos Eiropadomes lēmumus. Tas ir ambiciozs mērķis un, skaidri runājot, darbu vajadzēs turpināt pēc jūnija, tāpēc ir būtiski svarīgi, lai jūnija Eiropadome spētu dot spēcīgu signālu Komisijas iesniegto priekšlikumu ātrai pieņemšanai.
Vispārīgāk runājot, jūnija Eiropadome novērtēs situāciju finanšu tirgos un novērtēs līdz šim veikto pasākumu efektivitāti. Tā arī novērtēs situāciju attiecībā uz līdz šim veiktajiem pasākumiem, lai atbalstītu "reālo” ekonomiku, un šajā sakarībā novērtēs situāciju nodarbinātībā.
Ceturtdien, tas ir parīt, mums būs īpašs, nodarbinātībai veltīts samits ar sociālajiem partneriem Prāgā, kur jārisina svarīgi jautājumi. Jums šodien vēlāk tiks sniegta sīka informācija par šī samita dienaskārtību īpašu debašu laikā.
Līdztekus ceturtdienas samitam Prāgā, kā arī ļoti interesantiem semināriem un simpozijiem, kas iepriekšējās nedēļās tika organizēti Čehijas Republikā, Zviedrijā un Spānijā, Komisija ļoti drīz arī sniegs paziņojumu jūnija Eiropadomes laikā, tā kā mums šajā periodā būs vairākas interesantas idejas un ieteikumi, ko iesniegt apsvēršanai.
Tomēr ļaujiet man uzsvērt, ka te jautājums nav par grandiozas, jaunas stratēģijas nodarbinātībai uzsākšanu. Mums jau viena ir - Lisabonas stratēģija izaugsmei un nodarbinātībai. Mēs nesen esam no jauna apstiprinājuši esošās nodarbinātības vadlīnijas un pieņēmuši ieteikumus katrai valstij. Vispārīgāk runājot, ļaujiet man atgādināt, ka stimulēšanas paketes, ko Eiropas Savienība un dalībvalstis ir pieņēmušas kopš pagājušā gada beigām, ietver lielu ieguldījumu nodarbinātības atbalstīšanā.
Kas attiecas uz klimata pārmaiņām, jūnija Eiropadome atgriezīsies pie jautājuma par Kopenhāgenas samita par klimata pārmaiņām sagatavošanas. Tā novērtēs panākto progresu gan starptautiskajā līmenī, gan attiecībā uz mūsu iekšējiem sagatavošanas pasākumiem.
Tas ir komplekss jautājums, jo īpaši tāpēc, ka sarunas ar mūsu starptautiskajiem partneriem notiek paralēli ar mūsu pašu iekšējām diskusijām. Vakar notika ES un Japānas samits Prāgā. Ir skaidrs, ka būs nepieciešams nozīmīgs finansējuma apjoms, lai panāktu ambiciozo vienošanos Kopenhāgenā. ES ir apņēmusies dot savu ieguldījumu šajā pasākumā, kas, protams, arī nozīmē savstarpējas iekšējās vienošanās panākšanu.
Cik tālu mēs jūnija Eiropadomē iesim attiecībā uz ES pašas iekšējo organizāciju, lielā mērā būs atkarīgs no tā, cik tālu mūsu starptautiskie partneri, tostarp ASV, būs gājuši, kā arī no sarunu statusa daudzpusējā sistēmā. Ļaujiet man uzsvērt ES nepārtraukto vēlmi uzņemties vadību ar mērķi panākt mērķtiecīgu iznākumu Kopenhāgenā.
Kas attiecas uz ārējām attiecībām, šajā posmā ir diezgan pāragri spriest par Eiropadomes dienaskārtību sīkāk. Tomēr šīs nedēļas beigās Prāgā notiks divi svarīgi samiti ar trešām valstīm: Austrumu partnerattiecību samits 7. maijā un "Dienvidu koridors - jaunā Zīda ceļa samits” dienu vēlāk. Ļoti iespējams, ka Eiropadome apspriedīs šo notikumu papildu pasākumus, kas ir izšķiroši Eiropas Savienības interesēm ilgtermiņa perspektīvā.
Tāpat mēs varam gaidīt trīs iestāžu debates ar Japānu un Kanādu un citus svarīgus samitus un sanāksmes, kas ir jau ieplānotas maijā, tostarp ar Krieviju. Jebkurā gadījumā ārējo attiecību jautājumu dienaskārtība tiks pārskatīta, ņemot vērā pašreizējos notikumus, proti, Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes sanāksmes maijā un jūnijā, kur līdztekus parastajai dienaskārtībai tiks izskatīti aizsardzības un attīstības jautājumi.
Es vēlētos paust savu pateicību par jūsu interesi par gaidāmās Eiropadomes sanāksmes dienaskārtību un noteikti priecāšos dzirdēt jūsu iedvesmojošos komentārus un uzskatus sekojošā diskusijā.
José Manuel Barroso
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, nākamā Eiropadomes sanāksme notiks tajā pašā mēnesī, kad Eiropas vēlēšanas. Šis izšķirošais balsojums notiks laikā, kad daudzi mūsu pilsoņi izjūt reālas grūtības. Es jo īpaši domāju par krīzes ietekmi uz darbavietām, un mums būs iespēja par to parunāt sīkāk vēlāk šo pēcpusdien.
Mūsu reakcijai uz krīzi jāpamatojas uz mūsu pamatvērtībām - atbildību, solidaritāti un sociālo taisnīgumu. Šī krīze ir mūsu iespēja atjaunot mūsu sociālā tirgus ekonomikas Eiropas modeli, kas ir videi apzināts un pamatojas uz mūsu vērtībām.
Visiem, kas no sirds un pēc pārliecības ir eiropieši, jābūt gataviem iesaistīties. Viņiem jāskaidro, kāpēc Eiropa ir tik svarīga, kāpēc pilsoņiem tajā jāņem dalība un kāpēc viņiem jābalso.
Dāmas un kungi, jūs varat pamatoti lepoties par paveikto darbu. Varam būt lepni par parlamentārajā termiņā, kas tuvojas nobeigumam, sasniegto ievērojamo rekordu. Parlaments ir parādījis savu apņemšanos sasniegt konkrētus rezultātus pilsoņu labā. Tas ir pierādījis, ka tam bija mērķtiecīgs skatījums uz mūsu kopīgo nākotni.
Šo pēdējo piecu gadu mantojums ir ļoti svarīgs. Ir pieņemti vēsturiski lēmumi cīņā pret klimata pārmaiņām un mūsu enerģētikas drošības nostiprināšanā. Ir veikti pasākumi, kam bija tieša ietekme uz pilsoņu drošību un brīvību, un kuri arī pavēra viņiem jaunas iespējas.
Tika veiktas pamatreformas iekšējā tirgus jomā, sociālajā programmā, telekomunikāciju jomā, enerģētikas, vides, tieslietu un iekšlietu jomā. Visos šajos jautājumos, kuros veikta Eiropas modernizācija, savu roku ir pielicis Parlaments.
Arī pēdējo dažu nedēļu laikā jūs esat strādājuši ar Čehijas prezidentūru, lai panātu vienošanos daudzos galvenajos jautājumos. Čehijas prezidentūras laikā līdz šodienai gandrīz 50 Komisijas normatīvie priekšlikumi jau ir galīgi pieņemti koplēmuma procedūrā.
Atļaujiet man dažus citēt, kas ir bijuši dienaskārtības centrā Komisijā, kur es esmu priekšsēdētājs: iekšējais enerģētikas tirgus, drošība uz jūras, pasākumi finanšu tirgu kontroles un uzraudzības nostiprināšanai un 5 miljardu euro pakete glābšanas pasākumiem, lai pārveidotu Eiropu ilgtspējīgā valstī.
Es vēlos sveikt Parlamentu un Čehijas prezidentūru ar Topolánek un Vondra kungiem vadībā par veikto darbu. Es esmu pārliecināts, ka šis darbs tiks turpināts līdz jūnija beigām.
Mums ar saviem vēlētājiem jārunā skaidri un pārliecinoši par šīs Eiropas rezultātiem. Tas dos mums iespēju sniegt jaunu uzmundrinājumu par tiešu un pārliecinātu Eiropas Savienību. Tas Eiropai ir vajadzīgs. Tai šis krīzes un pāreju gads jāpadara par visaktīvāko, radošāko un pārliecinātāko gadu, kāds jebkad ir bijis.
Tas būs mūsu vadošais princips jūnija Eiropadomē. Mēs nevaram atļauties palēnināt mūsu centienus. Mums nepieciešami panākumi Eiropas labā. Tāpēc es tagad neapskatīšu citus jautājumus, kurus jau Vondra kungs minēja, piemēram, Austrumu partnerattiecību padome, kas ir ļoti svarīgs, bet es gribu koncentrēties īpaši uz jomām, kas, pēc manām domām, ir prioritāras jūnija Eiropadomei.
Eiropadome tiks sasaukta, lai virzītu vairākus jautājumu, kam būs kritiska nozīme turpmāko mēnešu un gadu laikā.
Tā tiks sasaukta, lai turpinātu darbu, kas nodrošinās mūsu mērķa sasniegšanu - Lisabonas līguma stāšanos spēkā. Eiropas Savienībai ir vajadzīgs tas nodrošinājums, ko sniegs līgums. Tāpēc mums jālaiž klajā iestāžu pakete, kas tika apstiprināta pagājušā gada decembrī un ko atbalstīja šis Parlaments: sakārtot tiesiskās garantijas, kas nepieciešamas, lai virzītu uz priekšu referenduma procesu Īrijā, kā arī veikt pasākumus, lai nodrošinātu vienmērīgu pāreju un institucionālu stabilitāti.
Runājot par klimata pārmaiņām, mums nepieciešams vairāk stimulēt mērķtiecīgās vienošanās panākšanu Kopenhāgenā decembrī. Mēs esam parādījuši, ka ir iespējams sasniegt stingrus un ticamus mērķus. Tagad mums jāmudina citi uzņemties līdzīgus mērķus un jāparāda, ka mēs esam gatavi palīdzēt tiem, kam tas nepieciešams. Īsi sakot, mums šis impulss jāpārvērš pilnīgi globālā rezultātā.
Eiropadomes galvenais akcents acīmredzami tiks likts uz ekonomisko krīzi. Vispirms Eiropas Savienībai bija jāpiemērojas dažādām krīzes prasībām: stabilizēt tūlītēju finanšu krīzi, atjaunot uzticību finanšu sistēmai, panākt, lai bankas atkal izsniedz aizdevumus, nodrošināt globālu rīcību, kas ir adekvāta krīzes globālajai izplatībai, kā arī sniegt tiešo palīdzību tiem, kas palikuši bez darba vai kuriem draud risks to zaudēt.
Laikā līdz Eiropadomes sanāksmei uzmanība tiks galvenokārt koncentrēta uz divām jomām. Pirmā ir turpināt darbu pie kontroles un uzraudzības režīma - režīma, kam jāpārvalda gan sabiedrības uzticība, gan arī investīciju kopiena, pārstrādāšanas. Tas nenozīmē tikai izveidot spēcīgāku sistēmu ilgtermiņā, lai nodrošinātu to, ka mūsu ekonomika vēlreiz nenonāk tādā pašā situācijā; tas nozīmē arī uzticības atjaunošanu un parādīt tirgiem un sabiedrībai, ka Eiropas Savienība zina, kas darāms.
Pagājušajā nedēļā klajā nāca mūsu priekšlikumi par nodrošinājumu fondiem un privāto kapitālu, kā arī par ierēdņu apmaksu. Šie priekšlikumi parāda mūsu spēju būt pirmiem, kas ievieš reformas, ko apstiprināja G20, un ieviest standartu pasākumiem, kurus mēs vēlētos, lai mūsu starptautiskie partneri pieņem nākamajos mēnešos. Patiesi, Komisija ir pirmais izpildorgāns pasaulē, kas nāk klajā ar konkrētiem priekšlikumiem šajā ļoti grūtajā un sarežģītajā jautājumā. Komisijai, Parlamentam un Padomei būs cieši jāsadarbojas turpmākajos mēnešos, lai panāktu vienošanos par šiem priekšlikumiem.
Nākamais solis būs sīki izstrādāt priekšlikumu, kā organizēt uzraudzību Eiropas līmenī. Nav jēgas runāt aplinkus. Pašreizējā dalībvalstu uzraudzības sistēma ir izgāzusies. Tāpēc es izveidoju de Larosière grupu, lai nodrošinātu investīcijas, kā izveidot efektīvu Eiropas uzraudzības sistēmu. Maija beigās Komisija iesniegs projektu, kā organizēt šādu finanšu uzraudzības sistēmu Eiropā. Šeit atkal es vēlētos, lai Eiropa būtu pirmā, kas to uzsāk globālā līmenī.
Otrs volet, protams, ir nodarbinātība. Mēs apspriedīsim Nodarbinātības samitu sīkāk vēlāk. Tagad es tikai varu paziņot, ka Komisija sekos šim samitam, sniedzot sīki izstrādātu paziņojumu jūnija sākumā Eiropadomē. Es esmu pārliecināts, ka Eiropas Savienība darīs visu, kas ir tās spēkos, lai palīdzētu tiem, kas visvairāk reāli cieš šajā krīzes laikā.
Mūsu atbilde uz krīzi nevar aprobežoties ar tehniskiem pasākumiem, lai risinātu kontroles problēmas. Tai jāsakņojas mūsu pamatvērtībās - tādās, kā solidaritāte, sociālais taisnīgums un atbildība, kā arī atbildība nākamo paaudžu priekšā, un mums jāraugās, lai tā būtu. Mums jāizmanto šī iespēja, lai pārbūvētu pamatus mūsu pašu sociālās un ekoloģiskās tirgus ekonomikas Eiropas zīmolam.
Tādam vajadzētu būt nākammēneša Eiropadomes sanāksmes primārajam vēstījumam: aktīva Eiropas Savienība, kas lūkojas nākotnē, smagi strādā pilsoņu labā un ir pelnījusi šo pilsoņu uzticību.
Joseph Daul
Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, Eiropadome, kas darbosies līdz Čehijas prezidentūras beigām, joprojām izskatās diezgan vāji attiecībā gan uz termiņu, gan saturu. Tāpēc šīsdienas uzdevums ir grūts, bet tā mums ir iespēja no jauna apstiprināt mūsu prioritātes, tā kā mēs tuvojamies šā parlamentārā termiņa beigām. Pirmais Eiropadomes darbs jūnijā būs nosaukt jauno Eiropas Komisijas priekšsēdētāju, ņemot vērā Eiropas vēlēšanu rezultātus.
Tāpat kā 2004. gadā Padomes prezidijs tiks uzaicināts izvēlēties kandidātu no galvenās Eiropas Parlamenta grupas, lai ieņemtu šo svarīgo posteni, un tad mūsu Parlamentam 15. jūlijā būs jāizsaka savs viedoklis par šo izvēli, kas noteiks vienu no pirmajām galvenajām politiskajām darbībām jaunajā parlamentārajā termiņā.
Dāmas un kungi, sabiedrība bieži sūdzas, ka Eiropai nav savas sejas. Mēs gribam dot Eiropai seju, darot galu prezidentūru rotācijas sistēmai un tādējādi nodrošinot stabilu Eiropadomi. Lisabonas līgums nosaka šo kustību, kas būtu pozitīva attīstība. Tomēr, tā kā Komisijas prezidentūras termiņš ilgst piecus gadus, Eiropai jau ir seja, ko visi pazīst un Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs no savas puses iemieso 500 miljonu pilsoņu balsi. Jūnija Eiropadomes sanāksme notiks Nīcas līguma tiesiskajā sistēmā, un šķiet, ka dažām dalībvalstīm, pirms pieņemt jebkādus institucionālus lēmumus un, galvenais, nosaukt Komisijas priekšsēdētāju, būs kārdinājums gaidīt Lisabonas līgumu.
Žēl arī, ka mēs nezinām, vai un kad Lisabonas līgums stāsies spēkā, un mums noteikti jāpanāk, lai tas stātos spēkā bez turpmākām šaubām. Vai mēs atlikām Eiropas vēlēšanas tāpēc, ka Lisabonas līgums būtu bijis populārāks Eiropas Parlamentā? Nē, un mūsu grupa gaida skaidru vēstījumu no Padomes, cik drīz vien iespējams, attiecībā uz tās nodomiem par šo institucionālo jautājumu.
Tāpat Eiropas Tautas Partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas deputāti patiesi cer, ka balsojums Čehijas senātā, kas paredzēts rīt, nodrošinās ceļu tuvojošajai Lisabonas līguma ratifikācijai no valsts, kas pašlaik prezidē Padomi. Tā būtu fantastiska dāvana 1. jūlijā, Vondra kungs.
Es vēlētos arī pateikt, cik atzinīgi mēs vērtējam to, kā jūs vadījāt Parlamenta darbu šīs prezidentūras dažos pirmajos mēnešos grūtajā situācijā, kad bija enerģētikas krīze starp Krieviju un Ukrainu, kā arī, protams, finanšu krīze. Jūs arī uzsvērāt, cik svarīga ir Eiropas politikas nepārtrauktība un parādījāt, cik svarīga ir vienotība starp mūsu valstīm saistībā ar mūsu attiecībām ar mūsu galvenajiem partneriem Eiropas un ASV samitā Prāgā, kur piedalījās Barack Obama. Es ceru, ka Čehijas prezidentūra beigsies tādā pašā pozitīvā un konstruktīvā gaisotnē, kā sākās. Uz spēles ir likta uzticība Eiropas Savienībai.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Eiropadome, protams, arī apspriedīs pēdējos notikumus saistībā ar ekonomisko krīzi un pēc Eiropas aicinājuma īstenotos pasākumus, lai sakārtotu starptautiskās finanšu sistēmas. Es vēlētos uzteikt Eiropas Komisijas pēdējos priekšlikumus šajā sakarībā, un jo īpaši attiecībā uz atlaišanas nolīgumiem, tirgotājiem izmaksātajiem pabalstiem vai spekulatīviem fondiem. Tie visi ir pasākumi, kas ved pareizā virzienā, ieviešot noteikumus finanšu tirgos, lai, cik drīz vien iespējams, palīdzētu mums tikt atpakaļ uz izaugsmes un nodarbinātības ceļa. Tie visi ir pasākumi, kas vēlreiz uzsver, ka tie, kas, bieži vien demagoģisku apsvērumu dēļ, apsūdz Komisiju un Eiropas Savienību paralīzē vai vājumā, kļūdās un nodod savus līdzpilsoņus.
Kad šī prezidentūra beigsies, dodot vietu Zviedrijas prezidentūrai, eiropieši izteiks savu viedokli Eiropas vēlēšanās, un es ceru, ka viņu izdarītā izvēle palīdzēs mums visiem kopā uzņemties svarīgās saistības, kas mūs gaida.
Hannes Swoboda
Priekšsēdētāja kungs, es vispirms vēlētos jums pateikties, Vondra kungs, par jūsu personisko ieguldījumu, jo tikai pateicoties tam bija iespējama plašu normatīvo dokumentu pakešu pieņemšana Čehijas prezidentūras laikā. Es par to jums izsaku sirsnīgu pateicību.
Tomēr es vēlētos turpināt to, ko jūs teicāt - būt precīziem, ieceļot jauno Komisiju. Jūs teicāt, ka jūs apspriedīsieties ar Parlamentu. Es gribētu jums vai Padomei tūlīt pat dot padomu: jūs un arī priekšsēdētājs Barroso zina, ka mēs, protams, vēlamies izmaiņas. Mēs vēlamies, lai tiktu mainīts kurss, mēs vēlamies Komisiju, kas velta lielāku uzmanību sociālajai politikai nekā to darīja iepriekšējā.
Diemžēl, Komisijas priekšsēdētāja kungs, tas, ko McCreevy kungs ierosināja attiecībā uz nodrošinājumu fondiem, nav tas, ko ierosināja Nyrup Rasmussen kungs, un mēs to nevaram pieņemt. Eiropas Tautas Partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupa, šķiet, to aizstāv. Mēs neesam par šādu direktīvu, kurai, tāpat kā Šveices sieram, ir vairāk caurumu nekā vielas. Mums nav uzticības McCreevy plānam.
Es vēlreiz vēlētos atgriezties pie jūsu apspriešanās, kas jums bija šodien. Mums virziena maiņa nozīmē, ka sociālajai politikai jābūt daudz labāk pārstāvētai gan Komisijas, gan Padomes darbā. Pēc mūsu domām, jums arī jāuzticas kandidātiem un jāpilnvaro viņi likt lietā sociālo varu.
Ja tas izklausās pārāk abstrakti, mēs Eiropas Parlamenta Sociāldemokrātu grupa, esam to visu iekļāvuši dokumentā, kas saucas "Par sociālā progresa Eiropu”. Tas papildina grozījumu iekļaut Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas nolūkā sociālo jautājumu nodaļā, kurai līdztekus līgumiem un Lisabonas līgumam arī vajadzētu skaidri noteikt sociālo virzienu šajā Eiropā. Tas atšķiras, Daul kungs, no dokumenta, ko PPE-DE nesen noslēdza Varšavā. Ja jūs salīdzināt abus dokumentus, ir milzu atšķirība. Mēs skaidri iestājamies par sociālā tirgus ekonomiku un vārds "sociāls” ir pasvītrots trīs reizes. Savā dokumentā PPE-DE min sociālā tirgus ekonomiku dažās nodaļās un brīvo, tas ir neierobežoto, neregulēto tirgus ekonomiku citās. To mēs negribam, tā tieši ir tā atšķirība starp PPE-DE un mūsu grupu.
Atļaujiet man teikt vēl dažus vārdus par ekonomisko situāciju, ko jūs minējāt. Nyrup Rasmussen kungs to pateiks skaidri un saprotami. Papildus šim pasākumam, ko Schulz kungs ppopularizē un reklamē visā Eiropā tieši šajā brīdī - tāpēc es lūdzu pieņemt Schulz kunga atvainošanos - es vēlreiz vēlētos skaidri pateikt: ekonomiskā krīze ir atkal skaidri parādījusi, ka ekonomiskās koordinācijas trūkums, par ko ir atbildīga ne tikai Komisija, bet arī Padome, daļēji ir cēlonis mūsu vājajai spējai tikt galā ar krīzi. Krīze būtu bijusi šā vai tā, bet tas, ka mums nav pietiekamu instrumentu, lai stātos tai pretī, ka mums joprojām nav progresa attiecībā uz euro fondiem, mūs dziļi nomāc.
Pēdējais, ko es vēlētos minēt, jo par to mani māc īpašas bažas, ir bezdarba pieaugums jaunatnes vidū. Komisārs Špidla pateica skaidri: tagad darba tirgū ienāk jauna paaudze un kādu pieredzi viņi iegūst? Masveida bezdarbs jaunatnes vidū! Tāpēc mums visiem kaut kas tur jādara. Visiem mums - Padomei, Komisijai un atsevišķām valdībām jācenšas nodrošināt, lai jaunatne, ienākot darba tirgū, vispirms sastopas nevis ar bezdarbu, bet apmācību un tālākizglītību, lai būtu labāk nodrošināti darba tirgum. Mums kopā šis vēstījums jānosūta jaunatnei, jo tas ir ārkārtīgi svarīgi sociālai stabilitātei mūsu sabiedrībā.
Graham Watson
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, mēs gaidām nākamo Eiropadomi ar nepacietību, ko remdē godkāre. Vienam no svarīgākajiem dienas kārtības jautājumiem, protams, būtu jābūt nākamā priekšsēdētāja iecelšana, bet šis jautājums nevar tikt izolēts no pārējiem. Priekšsēdētāju apstiprina komisāri un, ņemot vērā Lisabonas līguma strupceļu, mums nav ne jausmas, kā šie posteņi tiks aizpildīti.
Tātad, kad mēs aicinām Eiropas pilsoņus izvēlēties savus jaunos parlamentāriešus tikai četru nedēļu laikā, tas pamatojas uz nenoteiktību un pastāv risks, ka šo vakuumu var aizpildīt Eiropas pretinieku oportūnisti. Ir pienācis laiks noskaidrot, kā rīkoties tālāk. Daul kungs pauda savu apņēmību panākt, ka Komisijas priekšsēdētāja kandidatūru ierosina lielākā grupa, kā tas bija pirms pieciem gadiem. Mana grupa atbalsta šādu loģiku. Nākamajam Komisijas priekšsēdētājam, kad viņš vai viņa tiks iecelta, jāzina tiesiskie pamati un laika grafiks komisāru kolēģijas iecelšanai. Loģiska pieeja ir visas tikšanās noteikt, pamatojoties uz Nicas līgumu vai visas uz Lisabonas līgumiem. Tā ir noteiktība, kas vajadzīga pilsoņiem. Tām dalībvalstīm, kas vēl nav ratificējušas Lisabonas līgumu, jārīkojas, lai lietas vienkāršotu. Rīt Čehijas Senāts balsos par Līgumu, kur nepieciešams panākt trīs piektdaļas vairākuma. Pozitīva rezultāta gadījumā dokuments tiks nosūtīts Klaus kungam. Viņam tas nekavējoties jāparaksta.
Priekšsēdētāj, jūsu prezidentūra nebija slikta. Kā teica Barroso kungs, vairāki tiesiskie akti ir sekmīgi pabeigti, bet sensacionālākais ir tas - neskatoties uz jūsu un jūsu komandas vislielākajiem centieniem, Vondra kungs, un mēs vēlam jums to labāko - ka mums bija pirmais eiroskeptiskais Padomes priekšsēdētājs un gandrīz sabruka valdība caur prezidentūru. Es arī atvainojos, ka jums to atgādinu, bet būs vajadzīgs laiks, lai aizmirstu Entropa skulptūru, lai kā mēs to gribētu. Tāpēc, kad priekšsēdētājs aizvietos premjerministru samita vadībā, lai viņš beidz savu termiņu ar pozitīvu pasākumu. Lai viņš ar savu parakstu apstiprina Lisabonas līgumu.
Visi šie ar Lisabonas līgumu saistītie jautājumi nenoteiks Eiropas vēlēšanu kampaņu. Eiropas vēlētājus mazāk interesē konstitucionāli jautājumi nekā reālo problēmu praktiskie risinājumi, un es mudinu jūs jūsu samitā atzīt šīs problēmas. Eiropas ekonomika turpina krakšķēt zem recesijas svara, un pilsoņiem jāzina, kā mēs atvieglosim šo nastu. Mana grupa atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumus attiecībā uz nodrošinājumu fondiem kā labu iesākumu šajā sakarībā. Eiropas vide joprojām ir apdraudēta, tā kā klimata haoss aizvien tuvojas, un vēlētājiem jāredz, ka Eiropas Savienība var stāties pretī šai cīņai. Eiropas vērtības apdraud cilvēktiesību pārkāpumi, kas ir uz mūsu sliekšņa, un cilvēkiem jāsaprot, ka mēs ievērojam savu lēmumu novērst šīs nepareizības. Tie ir mūsdienu izaicinājumi. Šai vēlēšanu kampaņai jāparāda, ka Eiropa spēj veikt šo uzdevumu un ir vienīgā, kas spēj to izdarīt.
Brian Crowley
- Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, Padomes sanāksme, kas notiks nākammēnes, īpaši pievērsīsies Eiropas Savienības ekonomikai. Ir jāizstrādā priekšlikumi, ar kuru palīdzību ekonomika tiks atgriezta tās iepriekšējā stāvoklī. Šie priekšlikumi jāīsteno nekavējoties, lai atjaunotu ekonomiku.
99 % cilvēku, ar kuriem mēs runājam vai pieprasām runāt, nerūp Eiropas nākotne tik daudz, cik viņu pašu nākotne. Viņi uztraucas par ekonomisko situāciju un nenoteiktību, kāda valda pašlaik. Pārāk bieži šajā Parlamentā vai pat Eiropas Savienības iestādēs, šķiet, ka mēs drīzāk cenšamies uzlikt vienu ideoloģisko ielāpu pēc otra, nevis risinām reālās un tiešās problēmas, kādas ir cilvēkiem.
Šajā sakarībā, man šķiet, mēs jau esam novērtējuši Komisijas un Padomes stingro vadību, ekonomiskajai krīzei sākoties. Izlēmīga, ātra rīcība, lai ieviestu stabilitāti banku sistēmā, izlēmīga, ātra rīcība, lai izveidotu noteiktu un pārliecinošu tirgus darbību Eiropas Savienībā un, vissvarīgākais, - mērķtiecība, mērķtiecīgs skatījums, kāda varētu būt nākotne. Negaidīt, lai reaģētu vai atbildētu uz notiekošo, bet uzņemties vadošo lomu.
Nevis rādīt ar pirkstu uz vienu vai otru komisāru, vai veidot partijas politiku, kā daži šajā sakarībā ir centušies darīt, bet mums būtu jācenšas sanākt visiem kopā un izstrādāt jaunu virzienu uz priekšu, kā vislabāk rīkoties. Mums jābūt inovatīviem šajā rīcībā, mums jābūt radošiem, un, vissvarīgākais, mums jābūt godīgiem pret cilvēkiem attiecībā pret to, ko mēs varam sagādāt un izdarīt. Pārāk bieži mēs sliecamies runāt paaugstinātos toņos un zīmēties tā vietā, lai risinātu reālās problēmas, kas stāv mums priekšā.
Pagātnē mēs esam pieļāvuši kļūdas: kļūdīties ir cilvēciski, piedot ir dievišķi, kā teikts senā sakāmvārdā. Vēl svarīgāk ir, kā arī teikts senā sakāmvārdā, mēs visi varam gulēt renstelēs, bet kāds vienalga tieksies pēc zvaigznēm. Mums ir nepieciešama zināma veida godkārība, lai nodrošinātu ekonomiskās situācijas uzlabošanos Eiropas Savienībā, radīt jaunu nodarbinātību, jaunas cerības un jaunas iespējas, lai nodrošinātu, ka kopējā gudrība, kopējais spēks un kopējā vara, ko Eiropas Savienība šodien parāda, var tikt izmantota kā labs spēks ne tikai Eiropā, bet visā pasaulē, rādot piemēru, kā tam vajadzētu būt.
Visbeidzot, es vēlos pateikties pašreizējam priekšsēdētājam Vondra kungam par viņa nepārtraukto ieguldījumu šajās debatēs Parlamentā, par cieņu un laipnību, ko viņš vienmēr ir izrādījis un, neskatoties uz grūtajiem politiskajiem apstākļiem dzimtenē, par programmas īstenošanas turpināšanu Čehijas prezidentūrai.
Nobeigumā es gribu sacīt, ka nākamajā vēlēšanu cīņā man nav tas gods būt sarakstā, kāds varbūt ir citiem kolēģiem. Man jāatstāj šis amats un jātiekas ar vienkāršiem cilvēkiem ik dienas un jāuzklausa viņu parastās rūpes. Viņi uztraucas par savu darbu, kredītiem un bērnu nākotni, un mums uz to jādod atbilde.
Monica Frassoni
Verts/ALE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, rīt jūs lemsiet, vai apstiprināt Losabonas līgumu vai ne. Mēs, dabiski, ceram, ka jūs izvedīsiet mūs no šīs ērkšķainās situācijas.
To sakot, mēs varam tikai atzīt, ka situācija, kādā mēs esam šodien, vēlreiz atklāj, cik pilnīgi nepiemērota ir līguma reformas procedūra. Vienprātīga procedūra ir kļūda. Šis Parlaments par to vienojās toreiz, 1984. gadā kopā ar Altiero Spinelli, ka līgumi jāratificē ar vairākuma lēmumu, un tiem, kas negrib tos ratificēt, bez sirdsapziņas pārmetumiem jāparāda durvis, vienojoties, ko darīt turpmāk. Mēs ticam, ka toreiz tā varēja būt konstitucionāla reforma, un es baidos, ka šis Parlaments jau ir palaidis garām iespēju šajā termiņā būt par virzošo spēku integrācijai un pozitīvai reformai līgumiem, pārtraucot šo neapmierinošo procedūru.
Priekšsēdētājs arī uzsvēra, tas ir tiesa, ka nākamā Eiropadome būs pēc vēlēšanām un arī teica, un daudzi no mums atkārtoja šo viedokli, ka Eiropadomei jāieceļ nākamais Komisijas priekšsēdētājs. Tomēr mēs nedomājam, ka tas ir vajadzīgs, jo īpaši, ja nav skaidrības par to, kas būs ar līgumu: mēs uzskatām, ka gan visa Komisija, tostarp tās priekšsēdētājs, būtu jāieceļ saskaņā ar Nicas līgumu, vai ka priekšsēdētājs un arī Komisija būtu jāieceļ saskaņā ar Lisabonas līgumu. Es domāju, ka kļūda būtu tos abus jaukt; tā būtu vēlētāju un sabiedrības krāpšana, jo tas tikai skaidrāk liktu saprast, ka šī iestāde vienkārši ir kājslauķis, ja runa ir par dalībvalstu un valdību interesēm.
Swoboda kungs, jūs mazliet uzbrukāt priekšsētājam Barroso par viņa politiku, bet es vēlētos jums atkārtot to, ko mūsu grupa jau reiz ir teikusi: ja mēs nevēlamies, lai priekšsēdētāja Barroso politika iegūtu vairākumu šajā Parlamentā, mums ne tikai jāuzvar vēlēšanās, bet arī jāizvirza cits kandidāts; to jūsu grupa atsakās darīt. Priekšsēdētājs Barroso acīmredzami darbojas pilnīgi individuāli šajā kampaņā, un es uzskatu, ka tā ir ļoti nopietna kļūda, par kuru, es uzskatu, galvenokārt, ir atbildīga jūsu grupa: problēma nav nabaga McCreevy kungs, bet visa šī parlamentārā termiņa attieksme, sociāldemokrātu, piemēram, Verheugen kunga centieni un citas lietas, kas šajā termiņā nav mūs vai jūs ietekmējušas.
Es ļoti ātri vēlētos pateikt divas lietas par Eiropas Savienības kā līdera vai tā sauktā līdera lomu klimata pārmaiņu likvidēšanā. Viena lieta ir pilnīgi skaidra: Eiropadome nevēlējās likt savu naudu galdā. Tāpēc tādā situācijā, kāda tā ir šodien, mēs negribam slēgt darījumu, jo tas ir skaidrs, pat ja Savienotās Valstis mums piebiedrosies, ja mēs nepiedāvāsim finansiālu darījumu - 100 miljardu euro valstīm, kam jāievieš pasākumi, lai piemērotos un risinātu klimata pārmaiņas, mēs Kopenhāgenā nepanāksim nekādu vienošanos. Tā kā mēs bijām tie, kas tik lepni pasludināja sevi par līderiem, ja mēs nevaram likt šo naudu galdā un veikt šos pasākumus, mēs nespēsim noslēgt darījumu un lielākā daļa atbildības gulsies uz Eiropas iedzīvotājiem.
Pārejot pie jautājuma par krīzi finanšu tirgū, es vēlētos teikt, ka mēs esam mazliet nekonsekventi, jo, no vienas puses, mēs sakām, ka mums noteikti jātiek ar to galā, ka mums tā jāierobežo un jākontrolē, bet no otras puses, kad mēs ierosinām, lai CARICOM panāktu vienošanos šajā jautājumā, ko tad mēs patiesībā ierosinām? Pašreizējo norēķinu pilnīga liberalizācija visiem rezidentiem, kapitāla norēķinu pilnīga liberalizācija investoriem ar praktiski neierobežotiem aktīviem bez jebkādiem noteikumiem finanšu pakalpojumiem: tāpēc tāpat kā jautājumā par klimata pārmaiņām mēs jautājumā par finanšu pakalpojumiem pieņemam likumus, kurus mēs nevaram nodrošināt, lai tie tiktu ievēroti gan iekšēji, gan mūsu ārējos darījumos. Es uzskatu, ka konsekvence šodien ir patiesa Eiropas Savienības problēma.
Ilda Figueiredo
Priekšsēdētāja kungs, nākamajā Padomes sanāksmē ir jāapsver smagā ekonomiskā un sociālā situācija, ko radījusi kapitālisma un neoliberālās politikas krīze. Eiropas Savienības vadītāji vairs ilgāk nevar izvairīties no saviem pienākumiem. Tāpat to nevar tie, kas atbīdīja otrajā plānā ražošanas aizsardzību, kā arī sociālās un darba tiesības, lai piešķirtu prioritāti Lisabonas stratēģijas liberālisman, Stabilitātes un izaugsmes pakta iracionālajiem kritērijiem un Eiropas Centrālās bankas īstenotajai pieejai ar tās melīgo neatkarību, kas patiesībā vienmēr ir kalpojusi ekonomisko un finansiālo grupu interesēm.
Eiropas Komisijas pašreizējās prognozes, kas norāda uz IKP kritumu par apmēram 4 % šogad, paredzot stabilizāciju tikai 2010. gadā, plus 8,5 miljoni darbavietu zaudējums šajos divos gados un paredzējums, ka bezdarba koeficients sasniegs apmēram 11 %, ir ļoti nopietnas un parāda pašlaik veikto pasākumu neefektivitāti.
Kuru gan var atstāt vienaldzīgu šis bezdarba pieaugums ģeometriskā progresijā, kas Eiropas Savienībā var sasniegt 30 miljonus bezdarbnieku? Tāpēc mums steidzami jātiek vaļā no neoliberālās politikas Kopienas līmenī, kas ir saasinājusi kapitālisma krīzi. Mums steidzami jāpiešķir prioritāte darba vietu radīšanai ar tiesībām uz Kopienas līmeņa ražošanas aizstāvību, sabiedrisko pakalpojumu uzlabošanu un ienākumu godīgu sadali, lai samazinātu nabadzību. Mums steidzami ir nepieciešama ekonomiskā un sociālā kohēzija, lai mēs pārstātu būt tikai izteikumi bez jebkāda skaidra satura, un mums ir jāatmet princips "glāb pats sevi, ja vari”.
Mums ir vajadzīgs ES papildu budžets, lai nodrošinātu solidaritāti un pastiprinātu atbalstu visvairāk cietušajiem iedzīvotājiem un visvājākām ekonomikām. Mums jārada darbavietas ar tiesībām jauniem cilvēkiem, sievietēm un bezdarbniekiem, jāpaaugstina iedzīvotāju pirktspēja, jāstimulē pieprasījums un atbalsts mikro, mazajiem un vidējiem uzņēmumiem.
Tā vietā, lai neatkāptos no Lisabonas līguma projekta, mums jāievēro Īrijas tautas suverēnais lēmums.
Tā vietā, lai turpinātu pieprasīt prioritāti finanšu nozarei, mums jālikvidē beznodokļu zonas un jāpiešķir prioritāte Eiropas Savienības rūpniecības nozarēm, likvidējot Stabilitātes un izaugsmes paktu, aizvietojot to ar sociālu attīstību un progresa paktu.
Tā vietā, lai liberalizētu noteikumus un palielinātu darba tirgus elastīgumu, mums jākoncentrējas uz valsts ieguldījumiem, kas var stimulēt ražošanas nozares, novērst štatu samazināšanu, samazināt vidējo darba laiku, nesamazinot atalgojumu, nepieļaut bezdarbu un nodrošināt vienotu pieeju augstas kvalitātes sabiedriskajiem pakalpojumiem veselības, izglītības un apmācības, pētniecības, mājokļu, tieslietu un vides jomā.
To mūsu dalībvalstu iedzīvotāji no mums gaida. Ja mēs vēlamies, lai vairāk Eiropas pilsoņu piedalītos vēlēšanās, mums jārīkojās tā, kā vispārējā sabiedrība un strādājošie mūsu dalībvalstīs grib un ir to pelnījuši.
Hanne Dahl
IND/DEM grupas vārdā. - (DA) Priekšsēdētāja kungs, patiesībā samits par nodarbinātību tika plānots 7. maijā Prāgā. Kā mēs visi zinām, pēdējos gados nodarbinātība regulāri ir bijusi pavasara samita dienaskārtības jautājums. Tajā dalībvalstu vadītāji apsprieda tā saukto Lisabonas stratēģiju, kas ir ES plāns panākt vairāk un labākas darbavietas. Tas ir arī forums, kurā darba tirgus dalībniekiem bija iespēja paust savus uzskatus par nodarbinātību. Tomēr tas nekļuva par lielāko kopīgo samitu jautājumā par bezdarba pieaugumu Eiropā. Tā vietā notiks triju iestāžu samits, kas ne tuvu nav tik ambiciozs. Tādējādi ES galotnes neizvēlējās nosūtīt skaidru signālu pirms Eiropas Parlamenta vēlēšanām. Tas varbūt pat tika darīts ar nolūku!
Tikšanās ar Eiropas Arodbiedrību konfederācijas ģenerālsekretāru John Monks man lika saprast, ka paziņojums ir ļoti slikts signāls strādājošiem. Monks kungs nešaubās, ka tas varētu atstāt iespaidu, ka Eiropas vadītāji nav pietiekami norūpējušies par bezdarbu. Strādājošiem šķiet, ka viņiem nav iespēju likt sevi sadzirdēt visaugstākajā līmenī. Saskaņā ar Komisijas datiem - vairāki mani kolēģi deputāti ir pievērsuši tam uzmanību - 2010. gadā bezdarbs pieaugs par 11 % un budžeta deficīts ievērojami palielināsies līdz 7,5 % no kopējā iekšzemes kopprodukta. Tas nav situācijas pārspīlējums, drīzāk pretēji. Tas ir nopietns izaicinājums pašreizējai vienotās valūtas sistēmai.
Vairākās valstīs ir ļoti lielas problēmas ar euro. Tas attiecas uz Īriju, Vidusjūras valstīm un Austrumeiropas valstīm, un šīs problēmas ir saasinājusi starptautiskā ekonomiskā krīze. Dalībvalstīs, kas nav euro zonā, piemēram, AK, Dānijā un Zviedrijā, problēmu nav. Tāpēc es uzskatu, ka jūnija samitā var nepieņemt nostāju tāpēc, ka euro sistēmā ir tik daudz starptautiska saspīlējuma. Jūnija samitā ir jāpieņem paziņojums, ka valstis, kurās ir īpaši svarīgas problēmas, var atbrīvoties no euro dzelzs tvēriena.
Dabiskis, var jau izvēlēties radīt "ekonomisku valdību”, bet es vēl neesmu dzirdējis, ka būtu valsts, kas vēlētos nodot ievērojamu daļu savas finanšu politikas ES, pat ne ES spēcīgākā valsts Vācija ne. Tāpēc es vēlētos jautāt: cik daudz cilvēkiem ES būs jācieš no euro sistēmas, kas patiesībā nozīmē, ka cilvēkiem Eiropā jācieš no bezcerīgiem stabilitātes un izaugsmes pakta kritērijiem? Kā minēts iepriekš, situācija jo īpaši akūta ir Īrijā, Grieķijā un vairākās citās valstīs. Es uzskatu, ka šīm valstīm ir jāzina, ka tās, protams, var atbrīvoties no stingrajām prasībām euro ieviešanai, pat ja nav tāda nolikuma par atteikšanos. Es ticu, ka ir pienācis laiks valstīm pašām veidot savu nodarbinātības politiku.
Jana Bobošíková
(CS) Padomes priekšsēdētāj, premjerministra vietniek Vondra, lai gan jūs esat kritušas valdības pārstāvis, tas neatbrīvo jūs no pienākuma, kāds jums ir ne tikai pret Čehijas Republikas pilsoņiem, bet arī pret visu Eiropas Savienību. Tāpēc es aicinu jūs izbeigt nedemokrātisko un melīgo Lisabonas līguma veicināšanu un informēt pilsoņus par lietu patieso stāvokli. Lūdzu, pasakiet viņiem, ka Eiropas Savienība darbojas efektīvi pat ekonomiskās krīzes laikā, ka tā veic nepieciešamos pasākumus, ka dalībvalstis spēj palīdzēt viena otrai un visam tam nekādi nav vajadzīgs Lisabonas līgums. Jums vajadzētu publiski atsaukt Čehijas prezidentūras cietsirdīgo apgalvojumu, ka tiem, kas neatzīst Lisabonas līgumu, jāatstāj Eiropas Savienība. Jums godīgi vajadzētu atzīt, ka oficiālie trumpji tagad ir to rokās, kas neratificēja Lisabonas līgumu - īru un citu brīvi domājošu ES tautu rokās. Jums būtu jāpasaka, ka pašreizējie līgumi nevar tikt vienprātīgi atcelti un ka izstāšanās no ES ir iespējama tikai ar visu dalībvalstu piekrišanu un tāpēc nevienu dalībvalsti nevar izslēgt no ES bez tās piekrišanas.
Visbeidzot, premjerministra vietniek Vondra, jums vajadzētu atsaukt savu nepatieso apgalvojumu, ka Lisabonas līgumu ir apstiprinājušas 25 valstis. Ja jūs sekojat notikumiem, tad jums jāzina, ka ratifikācija nav veikta sešās valstīs, tostarp Vācijā un Polijā. Lūdzu, ņemiet arī vērā, ka Lisabonas līgumu noraidīja ne tikai Īrijas pilsoņi, bet, piemēram, ievērojamais Vācijas kreisā spārna politiķis Oskar Lafontaine, ievērojamais kristīgo demokrātu politiķis un Federāli konstitucionālās tiesas bijušais priekšsēdētājs un Vācijas prezidents Roman Herzog, kā arī bijušais šī Parlamenta deputāts grāfs fon Stauffenberg, šķietamā slepkavas Adolf Hitler dēls. Un pēdējais, bet ne mazāk svarīgais, to noraidīja jūsu paša valsts prezidents Václav Klaus. Šo cilvēku kopīgais arguments ir bažas par valsts suverenitātes zaudēšanu lielā mērā ES dalībvalstu pilsoņu ikdienas dzīvē.
Premjerministra vietniek Vondra, pirms 20 gadiem jūs personiski devāt savu ieguldījumu režīma krišanā, kas apspieda savus kaimiņus, necienīgi izturējās pret saviem pilsoņiem un meloja savai tautai. Par to jums pienākas cieņa. Tāpēc es nevaru saprast, kāpēc jūs pats nolaižaties līdz tādai praksei. Jūs piešķiriet nozīmi visiem to argumentiem, kuri salīdzina Eiropas Savienību ar sociālistisku Savstarpējās ekonomiskās palīdzības padomi, bet Briseli ar Maskavu. Es vēlētos atzīmēt, ka Čehijas prezidentūras reputāciju iedragāja nevis Čehijas valdības krišana, bet uzkrītošais spiediens, kas tiek izdarīts uz Īriju, kur Čehijas prezidentūra ņem dalību. Nemaz nerunājot par meliem, ko par Lisabonas līgumu pauž augstākie prezidentūras pārstāvji - meliem, ar ko jūs diskreditējiet Eiropas Savienības demokrātiskos procesus. Jūs varat atkāpties, bet jums joprojām ir pienākumi. Lūdzu, nodrošiniet, ka pēdējā Eiropadome Čehijas prezidentūras laikā veic savas funkcijas tā, lai par mūsu valsti nepaliktu iespaids kā par totalitāru, kurā valda spaidi un meli, bet par tādu, kurā tiek ievērota demokrātija, brīvība un, vissvarīgākais, patiesi fakti. Tikai tā jūs pierādīsiet, ka demonstrācijas pirms 20 gadiem, kad ļaudis šķindināja savas atslēgas pilsētas laukumos, nav bijušas veltīgas.
Timothy Kirkhope
Priekšsēdētāja kungs, Čehijas prezidentūra ir guvusi ievērojamus panākumus grūtos laikos un tas nav noticis bez premjerministra Topolánek un ministra Vondra, kurš šodien ir mūsu vidū, personiskajiem nopelniem. Es vēlētos izmantot šo izdevību parādīt viņiem cieņu un pateikties par viņu darbu pēdējo piecu mēnešu laikā.
Jūnija samitā galvenais jautājums, bez šaubām, būs ekonomiskā situācija, kas, protams, koncentrēsies uz īstermiņa un vidēja termiņa pasākumiem, lai patērētēji varētu atkal tērēt naudu un bankas izsniegtu aizdevumus. Tomēr tajā vajadzētu arī apspriest, kā ES var palīdzēt uzņēmumiem ilgtermiņā. Dažiem mazajiem uzņēmumiem tas nozīmētu uzlabot piekļuvi finansējumam un palielināt iespējas kopējā tirgū, bet daudziem risinājums vienkārši būtu politiķiem beigt vilcināties un iejaukties.
Tāpēc šajā jūnijā nevar ļaut Eiropai iet pa sociālistu ceļu. Ekonomiskā lejupslīde ir likusi sociālistiem parādīt savu īsto seju. Viņi uzskata, ka politiķiem būtu jādiktē, cik stundas jūs drīkstat strādāt. Viņi uzskata, ka arodbiedrībām būtu jānosaka jūsu darba apstākļi. Visbeidzot, viņi uzskata, ka viņi zina labāk nekā visi citi. Nekas labāk neraksturo attieksmi "politiķis zina vislabāk”, kā nesenās debates par Darba laika direktīvu.
Konservatīvie EP deputāti pagājušajā nedēļā bija gandarīti redzēt AK leiboristu partijas deputātu pēdējo mēģinājumu izslēgt no direktīvas Lielbritānijas iespēju izvēlēties neapstiprināt. Lielbritānijā 3 miljoni iedzīvotāju izmanto šo iespēju. Tās uzņēmumi, strādājošie un sabiedrisko pakalpojumu sniedzēji paļaujas uz šo iespēju.
Čehijas prezidentūra šajās debatēs ir strādājošo pusē un es apsveicu to par atbalstu cīņā pret sociālistu pēdējo uzbrukumu. Es mudinu jūnija padomi tikt skaidrībā ar šo jautājumu reizi par visām reizēm un pateikt pilnīgi skaidri, ka strādniekiem, nevis politiķiem ir jāizvēlas savs darba laiks.
Poul Nyrup Rasmussen
Priekšsēdētāja kungs, es šeit stāvu ar sajūtu, ka esmu uz citas planētas un brīnos, kas šeit pašlaik notiek. Tas ir savādi. Mūs piemeklējusi vissliktākā krīze kopš 1929. gada. Pirms divām dienām komisārs Almunia teica, ka izaugsme šogad samazināsies par 4 % un nākamgad mums būs 27 miljoni bezdarbnieku. Barroso kungs, salīdzinājumā ar pēdējiem diviem gadiem - šo gadu un pagājušo gadu - tas nozīmē pieaugumu par 10 miljoniem bezdarbnieku.
Un ko es dzirdu? Neko! Neko! Es dzirdu, ka paredz sūtīt vēstījumu, un es dzirdu, ka tiek paredzēts kaut kas darīt, lai palīdzētu tiem, kas cietuši visvairāk. Bet vai es drīkstu jums atgādināt, ka nākamgad paredzētais bezdarba līmenis 11,1 % nozīmē 27 miljonus bezdarbnieku? Vai es drīkstu jums atgādināt, ka G20 samitā ar nelielu pretestību no dažu Eiropas vadītāju puses jūs apstiprinājāt, ka, ja būs iemesls, mēs vēlētos darīt vairāk, lai panāktu lielāku ekonomikas izaugsmi?
Komisijas priekšsēdētāj, man ir 27 miljoni pamatotu iemeslu, lai darītu vairāk. Tāpēc es šodien vēršos pie jums. Es zinu, ka jūs esat saprātīgs cilvēks, es zinu, ka jūs uzklausāt argumentus. Vai es varu jums izvirzīt šādu priekšlikumu? Es ierosinu, lai jūs pirms jūnija sanāksmes sasauktu trīs ļoti rūpīgi izplānotos samitus no izvēlētu cilvēku grupas, kur jūs noformulētu jauno atveseļošanas plānu, kurš atbilstu reālajam pieprasījumam, plus 2 % ar 0,5 % finansējumu Eiropas līmenī - pusi finansētu dalībvalstis un otru pusi pašvaldības. Jūs pievienotu jaunu sociālo plānu, kas parūpētos par šīs bezdarba krīzes milzīgajām izmaksām un pārietu uz gudru darba dalīšanu, kamēr jūs izmantojiet programmu "Erasmus”, lai nodrošinātu, ka jaunieši nevis tiek nodarbināti, bet tiek piesaistīti apmācības shēmai, un, visbeidzot, kā jūs pats šodien netieši minējāt, ka jūs tagad nopietni cenšaties ierosināt euro obligācijas labi koncentrētā, labi īstenotā un labi plānotā veidā, lai rūpētos par tām valstīm, kas pašas nespēj finansēt savu atveseļošanas plānu.
Mēs to varam izdarīt, ja pieņemam jaunu lēmumu; mēs to varam izdarīt, ja mēs īstenojam patiesu krīzes vadību un mēs to varam izdarīt, ja mēs tagad patiešām paziņojam: nesāksim jautāt Berlīnei, Londonai vai Parīzei, ko darīt, bet sāksim ar Komisijas vadošās lomas atzīšanu, iesniedzot priekšlikumu, kas nav paredzēts visu atzinībai. Sākumā ne visi būs apmierināti, bet tas ir priekšnoteikums, lai Eiropa tiktu ārā no šīs šausmīgās ekonomiskās krīzes.
Mūsu lieliskā referente Elisa Ferreira kopā ar Eiropas Parlamenta vairākumu ir jums ierosinājusi jaunus, spēcīgus atveseļošanas pasākumus. Tātad tā nav tikai mūsu - sociālistu grupas, Eiropas sociālistiskās partijas un sociāldemokrātu grupas nostāja, bet kopīga vēlme, lai jūs darītu kaut ko vairāk. Lūdzu, dariet. Vadība nozīmē izmantot iespējas, uzņemties risku un uzņemties vadību.
Andrew Duff
Priekšsēdētāja kungs, es neierosinu izdarīt spiedienu uz Čehijas senatoriem vai Īrijas tautu šīs pēcpusdienas debatēs, toties es vēlos izdarīt spiedienu uz Komisiju un jo īpaši uz tās priekšsēdētāju.
Ir paredzams, ka Eiropadome iecels prezidentu Barroso uz otro termiņu un šādos apstākļos mēs vēlētos redzēt un apspriest prezidenta Barroso manifestu. Vai viņš publicēs šādu programmu un kāds būs tās saturs? Pats galvenais, tajā noteikti jābūt secinājumiem par finansiālajām problēmām un ekonomikas sagrāvi, jo īpaši, tā kā mēs tuvojamies budžeta pārskatīšanai līdz 2012. gadam.
Mums jāmaina budžeta apjoms un forma, lai tas precīzāk atbilst mūsu galvenajām politiskajām prioritātēm. Jaunajai Komisijai būtu jāsagatavo pāreja no tēriņiem dalībvalstu līmenī uz Eiropas līmeni efektīvāku izmaksu un pievienotās vērtības interesēs. Kā svarīgs mērķis tajā jāiekļauj eirozonas paplašināšana un atbalsts daudz spēcīgākai euro grupai, panākot stingrāku fiskālo disciplīnu un kopējo ekonomisko politiku, nevis vienkārši vāji koordinētas nacionālās makroekonomikas politikas, kādas mums ir pašlaik.
Un jā, tajā jāiekļauj priekšlikums ieviest euro obligācijas, kā arī lielāka federālā uzraudzība finanšu sektorā un pienācīgs fiskālais stimuls, kas apvienots ar pienācīgu tirdzniecības stimulu, ko radīs Dohas sarunu atjaunošana tirdzniecības jomā.
Georgios Toussas
(EL) Priekšsēdētāja kungs, vienīgais jaunums, par ko Eiropas Savienības Padome var pavēstīt 2009. gada 18. jūnija samitā, ir strādnieku šķiras un pamatšķiras jaunas sirdssāpes un jaunas subsīdijas un atbalsts monopolu grupām Eiropas Savienībā. Eiropas Savienība un dalībvalstu valdības pastāvīgi kalpo kapitāla interesēm un strādnieki maksās par kapitālisma krīzi. Mēs visi zinām, ko tas nozīmē: masveida atlaišanas no darba, pieaugošs bezdarbs, drastiska algu un pensiju samazināšana, jauni cietsirdīgi pasākumi nodokļu jomā, astoņstundu darbadienas atcelšana, darba laika sadalījums aktīvajā un neaktīvajā laikā, neapmaksāta darba laika pieaugums un 78 stundu darba nedēļa, kā arī darba tirgus sabalansētības vispārēja piemērošana, kas nozīmē minimālas rūpnieciskas attiecības, pusslodzes pagaidu nodarbinātība, rotācija nodarbinātībā, uzbrukums kolektīvajiem līgumiem un apdrošināšanas un pensiju sistēmai, kā arī veselības, labklājības un izglītības jomu tālāka privatizācija, bet, no otras puses, subsīdijas un nodokļu atvieglojumu paketes monopolistiem.
Paredzamais samits par nodarbinātības jautājumiem 7. maijā ir sagatavots, pamatojoties uz šo stratēģiju, kas kalpo kapitāla interesēm. Tajā pašā laikā tiek palielināta imperiālistu agresija un Eiropas Savienības militarizācija. Tiek veicināta Lisabonas līguma īstenošana, neņemot vērā cilvēku vēlēšanos un viņu pretestību, kas tika pausta referendumos Francijā, Nīderlandē un Īrijā. Antikomunistu histērija un neizsakāmā un vulgārā komunisma pielīdzināšana fašismam kļūst par Eiropas Savienības un dalībvalstu oficiālo politiku, kuras mērķis ir, lai komunistu partijas streikotu par strādnieku pamattiesībām un sasniegumiem. Šā perioda beigās strādniekiem jānotic Eiropas Savienībai, pamatojoties uz viņu ikdienas realitātes un dzīves pieredzes kritērijiem. Ko strādnieki ir ieguvuši? Ko monopolisti ir ieguvuši?
Frank Vanhecke
(NL) Priekšsēdētājas kundze, mēs patiesībā mājam ardievas Čehijas prezidentūrai, kura uzsākās diezgan spoži ar prezidenta V. Klaus paskaļo runu šajā parlamentā. Diemžēl šai runai gandrīz nekas tamlīdzīgs nesekoja.
Ja Čehijas Parlaments rīt arī ratificēs Lisabonas līgumu, tas nozīmēs, ka mēs toreiz esam bijuši pilnībā krāpti. Tomēr oficiālā Eiropa nav strupceļš. Tas, kas mums tiešām ir vajadzīgs, ir Eiropas Savienība, kas ir gatava veltīt sevi tās galvenajiem uzdevumiem un nedomā darboties kā supervalsts tapšanas procesā.
Mēs pašlaik piedzīvojam īpaši biedējošu ekonomisko krīzi ar milzīgu bezdarba pieaugumu Eiropas Savienībā un mēs tam vēl neredzam galu. Valstu vai valdību vadītāju padome, kas šoreiz nevar pieņemt lēmumu, atzīstot, ka tā ir kļūda, piemēram, censties vēl vairāk palielināt imigrāciju un apsvērt Turcijas integrāciju - valsts, kura savā ekonomiskajā attīstībā atpaliek no mums - manās acīs ir nesaprātīga padome, kas jebkurā gadījumā pieļauj ārkārtīgi smagu kļūdu.
Alojz Peterle
(SL) Es ļoti apsveicu Čehijas prezidentūras mērķtiecību un esmu gandarīts par lieliskajiem rezultātiem, ko tā ir sasniegusi grūtajos laikos. Es nedomāju, ka prezidentūras paredzamā rotācija un Eiropas vēlēšanas samazinātu ES ambīciju vērienu to uzdevumu risināšanā, kur noteikti prasa kopīgāku politiku. Es neatkārtošu, cik tas ir svarīgi tādā ziņā, ka mēs ratificējam Lisabonas līgumu.
Es ar gandarījumu klausījos, kā gan premjerministra vietnieks Vondra, gan priekšsēdētājs Barroso runāja par mērķiem. Ja mēs vēlamies gūt panākumus cīņā pret klimata pārmaiņām, mums Kopenhāgenā jāizvirza augsti mērķi. Šiem mērķiem ir izšķiroša nozīme, lai gūtu panākumus ekonomikas restrukturizācijā. Mēs visi zinām, ka pirms daudziem gadiem, kad Japānas valsts izvirzīja augstus mērķus vides jomā, Japānas ekonomika nostiprināja savu konkurētspēju patiesībā pirmoreiz.
Es arī vēlētos piebilst, ka daži tagad izaicina Eiropas sociālā modeļa ilgstpējību. Dabiski, ir viegli ieviest šādu modeli ekonomiskā uzplaukuma laikos un pozitīvas izaugsmes desmitgadēs, bet es domāju, ka tieši recesijas laikā jājūt Eiropas sociālā modeļa un sociālā tirgus ekonomikas modeļa spēks. Es cieši uzskatu, ka mēs spēsim veikt arī šo uzdevumu, un es ceru, ka mēs spēsim izmantot šo krīzes periodu, lai uzlabotu mūsu pieeju attīstībai. Es arī ceru, ka mēs spēsim apstiprināt ne tikai šīs pieejas sociālo, bet arī vides dimensiju.
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Vondra kungs, Barroso kungs, dāmas un kungi, pasaules ekonomika slīgst aizvien dziļāk un dziļāk nopietnā recesijā. Neskatoties uz vairākiem samitiem un citām sanāksmēm starp pusēm, ekonomikas aktivitātes krišana joprojām ir augsta prioritāte Eiropā un visā pasaulē.
Dažādi ekonomikas atveseļošanas plāni labākajā gadījumā ir palēninājuši šo pagrimumu, bet atveseļošanās pazīmes vēl nav saskatāmas. Sliktāk ir tas, ka bezdarbs turpina pieaugt un Eiropā šogad tas pārsniegs 25 miljonus, var būt pat 27 miljonus, kā minēja Rasmussen kungs.
Tomēr tā vietā, lai koncentrētos uz bezdarba dramatisko situāciju, valstu vadītāji dod priekšroku nākamajā Prāgas samitā nodarboties ar "lielo politiku”, proti, turpmākām attiecībām ar dažām valstīm Eiropas Savienības austrumos.
Labas kaimiņattiecības visādā ziņā ir ļoti svarīgas, bet šeit mums jābūt pilnīgi skaidram: neskaitāmos gadījumos Parlaments ir paziņojis, ka ir pret jebkādu turpmāko Eiropas Savienības paplašināšanu, ja kā priekšnoteikums netiks ieviesta institucionālā reforma, kas ļautu 27 esošajām dalībvalstīm darboties efektīvāk.
Es vēlētos piebilst, ka pirms jebkādas turpmākās paplašināšanās jāveic finanšu plānu pamatreforma ar pienācīgu palielinājumu Eiropas Savienības budžetā. Diplomātija bez finanšu līdzekļiem ir tikai nevajadzīgs žests.
Eiropas Savienības Čehijas prezidentūra būtu labāk risinājusi Eiropas uzdevumus, noorganizējot samitu par nodarbinātību. Tomēr es saprotu, ka N. Sarkozy atbalstītāji, kas dod priekšroku politiskiem trikiem, nevis reālam politiskam darbam, izjauca šo ārkārtīgi vajadzīgo samitu, un es ceru, ka nākammēnes jūnijā Eiropas vēlētāji izmantos savas balsis, lai izvēlētos tādus deputātus, kas spēj noteikt Eiropas patiesās prioritātes: nodarbinātību, nodarbinātību, nodarbinātību, sociālo aizsardzību un pirktspējas aizsardzību.
Es ne vienmēr piekrītu premjerministram JeanClaude Juncker, bet viņam noteikti ir taisnība, kad viņš paredz, es citēju: "sociālo krīzi, ja vēl straujāk pieaugs bezdarbs, kas ir paredzams turpmākajos mēnešos”. Tāpēc, aprobežojoties ar neformālu sanāksmi par nodarbinātības tematu, Eiropas līderi ir atkāpušies no krīzes temata un riskē ar ļoti nopietnu sociālo un politisko krīzi.
Margarita Starkevičiūt
(LT) 1950. gada 9. maijā Robert Schumann ierosināja "Šūmaņa plānu”, kas lika pamatus ekonomiskai sadarbībai starp Eiropas tautām. Eiropas lielie politiķi un domātāji labi saprata, ka spēks, kas varētu apvienot Eiropu, būtu kopīga pieeja ekonomiskām problēmām. Starpstāvokļa finanšu un ekonomiskās grupas, kas ir radījušas pievienoto vērtību un darbavietas, veido šīs pieejas pamatu.
Īstenojot pašas savus nacionālos atveseļošanas plānus, dalībvalstis ir iedragājušas šo Eiropas grupu darbību; tāpēc mums ir daudz problēmu, un to būs vēl vairāk, ja mēs nespēsim pārkārtot ekonomikas politikas koordinēšanu Eiropas Savienības līmenī.
Es ceru, ka jauno Eiropas vadītāju vidū būs tādi cilvēki kā Robert Schumann, Jean Monet un Konrad Adenauer, kuri skatīsies tālāk par pašu nacionālajām interesēm.
Tunne Kelam
Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos apsveikt Čehijas prezidentūru par iniciatīvu ierosināt Austrumu partnerattiecības, kas drīz vien tiks oficiāli uzsāktas, un es vēlētos aicināt dalībvalstu valdības pilnībā uzņemties šo iniciatīvu. Visbeidzot, mūsu kaimiņiem austrumos jājūtas kā vienlīdzīgiem partneriem, kas tiek patiesi pieņemti kā ilgtermiņa sabiedrotie.
Es piekrītu, ka Austrumu partnerattiecībās galvenajiem principiem ir jābūt kopīgām īpašumtiesībām, diferenciācijai un nosacītībai. Tomēr galvenais mērķis ir nodrošināt demokratizācijas un likuma varas nostiprināšanas pārliecinošu uzvaru šajās valstīs. Kas attiecas uz Baltkrieviju, mums ir nepieciešams pakāpenisks progress, lai reaģētu uz Baltkrievijas pašreizējo vadītāju katru signālu par konkrētu progresu ceļā uz demokrātiju.
Viens no visizšķirošākajiem aspektiem Austrumu partnerattiecībās būs vīzu jautājums. Es vēlētos jums atgādināt Komisijas pagājušā gada decembra priekšlikumu ar laiku atcelt visus pieprasījumus pēc vīzām sešu nākamo partnervalstu pilsoņiem. Diemžēl šo revolucionāro pieeju aizvietoja ar daudz pieticīgāku: ar ierosinājumu ieviest ilgtermiņa vienkāršotas vīzu procedūras katram gadījumam īpaši. Tomēr sekmīgām Austrumu partnerattiecībām ir nepieciešama apņēmība un atvērtība no mūsu puses.
Ir būtiski motivēt mūsu partnerus pilnībā paļauties uz Eiropas vērtībām un likumiem. Tas jo īpaši attiecas uz Ukrainu. Mēs nevaram uzsākt savas Austrumu partnerattiecības ar vāju un šaubīgu vēstījumu par Ukrainas nākotni. Demokrātiska un stingra Eiropas Ukraina ir atslēga uz demokrātisku, uzticamu un likumdošanā stabilu Krieviju.
Jo Leinen
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, jūnija samitā atkal būs jāapspriež Lisabonas līgums, cerams, pēdējo reizi, pirms tas stājas spēkā. Vondra kungs, es vēlu jums visu to labāko rīt Čehijas Senātā, es ceru, ka tas noritēs labi un tad mums būs tikai jāsagaida referendums Īrijā. Tad jums būs jāapspriež garantiju pakete ar Īriju. Tad mums, protams, būs jāattaisno Īrijas iedzīvotāju un Īrijas valdības cerības. Tomēr mums jābūt uzmanīgiem, lai neradītu jaunus šķēršļus visām pārējām dalībvalstīm, ja, piemēram, kāda no šīm garantijām būs jāapstiprina vēlreiz visās dalībvalstīs. Varbūt jūs varētu kaut ko piebilst, kā šī pakete tiek sagatavota jūnija samitam.
Otrkārt, Komisijas priekšsēdētāj, mums, protams, interesē jaunā Komisijas priekšsēdētāja ievēlēšana. Mēs, Eiropas Parlaments, vēlētos vienoties ar Padomi par procedūru jūnijā/jūlijā. Mēs vēlētos apspriesties, kā tas noteikts Lisabonas līgumā nākotnei. Padomes priekšsēdētāj, vai jūs arī varētu kaut ko piebilst šajā jautājumā?
Olle Schmidt
(SV) Paldies, priekšsēdētājas kundze, Komisijas priekšsēdētāj Barroso, Vondra kungs. Viens no galvenajiem jautājumiem jūnija samitā, iespējams, būs jaunā Komisijas priekšsēdētāja iecelšana. Plašsaziņas līdzekļi ir ziņojuši, ka Eiropas Parlamenta Sociālistu grupa nebalsos par jūsu atkārtotu ievēlēšanu, priekšsēdētāj Barroso, ja jūs nedosiet solījumu izsludināt Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu darbā.
Tā ir savāda diskusija. Komisijas iepriekšējā nostāja ir censties izvairīties no ļoti sarežģītas un politiski jutīgas direktīvas izsludināšanas un tā vietā raudzīties, lai dalībvalstis, kurām ir problēmas ievērot direktīvas prasības, mainītu pašas savus valsts likumus. Komisār Barroso, es vēlētos jums uzdot ļoti skaidru jautājumu, ņemot vērā mūsu tuvojošos vēlēšanu kampaņu: vai Komisija un jūs pats joprojām uzskatāt, ka pašreizējā situācijā nav iemesla izsludināt Direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu darbā.?
Pervenche Berès
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Vondra kungs, Barroso kungs, mani nedaudz pārsteidz Eiropas hronoloģija. Komisija mums iesniedz ekonomiskas prognozes, pareģojot, ka trīs mēnešu laikā izaugsmes izredzes kritīsies no mīnus 1,9 % uz mīnus 4 % Eiropas Savienībā un eirozonā, un, kad tiekas finanšu ministri, galvenās jomas, kas tiek apspriestas, ir ilgtermiņa dzīvotspēja, sabiedrisko finanšu kvalitāte un strukturālo reformu virzīšana. Jūs noteikti jokojat.
Kampaņas laikā balsotāji mums uzdod tiešus jautājumus. Kur ir Eiropa? Ko Eiropa dara? Kādus priekšlikumus priekšsēdētājs Barroso ir izvirzījis, lai palīdzētu tiem iedzīvotājiem, kas rīt var atrasties bez darba?
Mēs esam situācijā, kad šķiet pilnīgi skaidrs, ka pašreizējās komandas izvēlētā stratēģija Barroso kunga vadībā ir stratēģija à la japonaise: citiem vārdiem, darbošanās pārāk vēlu, un tāpēc neefektīvi un dārgi. Tas nav tas, ko mēs vēlamies.
Tā kā šī noteikti ir pēdējā reize, kad es jūs redzu šajā Parlamentā, atļaujiet man arī pateikt, Barroso kungs, ka jūsu reakcija uz direktīvas par nodrošinājumu fondiem un ieguldījumu fondiem izaicinājumu bija pilnīgi nepieņemama. Jūs ierosināt, ka mums, iespējams, nevajadzētu komentēt Komisijas darbu, kas turpinās. Kāds tad būtu tās teksts, ja mēs nebūtu tam pievērsuši jūsu uzmanību? Jūsu secinājums šajā jautājumā ir domāt, ka jūs pēc šī teksta varat izdot likumu, bet šis likums attieksies tikai uz vadītājiem un nedarīs neko, lai reāli iejauktos šo fondu darbībā. Jūsu vienīgās rūpes ir aizstāvēt investorus, kamēr jāpanāk taču arī cenu stabilitāte. Jūs neesat sapratis lietas būtību, Barroso kungs.
Georg Jarzembowski
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, Padomes un Komisijas paziņojumi par Eiropadomes sesijas sagatavošanu lielā mērā lika vilties tiem no mums, kam interesē transporta joma.
Pašreizējās globālās ekonomiskās krīzes laikā jo īpaši būtiski ir pienācīgi uzlabot transporta infrastruktūru - dzelzceļu, ceļus, iekšzemes navigāciju, jūras navigāciju, ostas un lidostas, un attīstīt uz nākotni vērstu Eiropas transporta politiku ar gudrām transporta un loģistikas sistēmām, lai uzlabotu tirdzniecību, kā arī importu un eksportu Eiropas Savienībā, kas, cerams, drīz notiks.
Turklāt mūsu pilsoņi gaida skaidrus paziņojumus no Eiropas Savienības attiecībā uz to, kā videi draudzīgā veidā varētu pārvaldīt transporta plūsmu, nevis ar dirigiste instrumentiem, bet uz tirgus attiecībām balstītiem instrumentiem. Labs piemērs tam ir emisiju tirdzniecības shēmas ieviešana aviācijā no 2012. gada, ko tikko apstiprināja Eiropas iestādes.
Tomēr citi noteikumi, piemēram, par jūras navigāciju joprojām vēl nav izstrādāti. Tāpēc mums ir nepieciešams racionalizēt transporta politiku atbilstoši videi. Šis temats ir svarīgs, Padomes priekšsēdētāj, jo ir būtiski apspriest un vienoties par līdzīgiem risinājumiem attiecībā uz transporta politikas racionalizēšanu atbilstoši videi ar visnozīmīgākajām trešajām valstīm, piemēram, ASV, Japānu, kā arī Krieviju, Ķīnu, Indiju un Brazīliju. Tikai tādā veidā mēs varam sasniegt mērķi - uzlabot globālo vidi. Tikai tādā veidā mēs varam izvairīties no vienpusīgiem noteikumiem, kas kropļo konkurenci uz Eiropas ekonomikas rēķina.
Tāpēc mana grupa vēršas pie Eiropadomes - un es ceru, ka Padomes priekšsēdētājs to uzņemsies - lai nākamajā Padomē tiktu apspriestas un sagatavotas līdzsvarotas pieejas globālai, videi draudzīgai transporta politikai līdz konferencei klimata jautājumos Kopenhāgenā. Ja mēs vēlamies gūt panākumus Kopenhāgenā, mums jāapspriež arī videi draudzīga transporta politika.
Enrique Barón Crespo
(ES) Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, Eiropadomes sanāksme 18. un 19. jūnijā notiks divas nedēļas pēc Eiropas vēlēšanām un demokrātijai vēlēšanās ir pamatnozīme.
Es vēlētos pateikties Padomes priekšsēdētājam, kam Čehijas Senāts rīt dos zaļo gaismu Lisabonas līguma ratificēšanai. Pagaidām vienīgais, kas trūkst, ir, lai imperatoram prezidentam Prāgas pilī labpatiktos līgumu parakstīt, bet, jebkurā gadījumā, šķiet, ka mēs progresējam.
Tagad viens svarīgs jautājums: vēlēšanas notiks saskaņā ar Nicas līgumu, bet nākamo pilnvaru termiņš tiks administrēts saskaņā ar Lisabonas līgumu. Skatoties no demokrātijas viedokļa, tas nozīmē Komisijai piešķirt lielākas pilnvaras nekā iepriekšējā termiņā, un tagad es vēlētos uzrunāt vienu no kandidātiem - Barroso kungu: jūs kļuvāt par kandidātu pagājušo svētdien, bet jūs jau tagad darbojaties kā priekšsēdētājs. Barroso kungs, man šķiet, jums būtu lietderīgi sev pašam pajautāt, kādi ekonomiski un sociāli risinājumi varētu būt mūsu pašreizējām problēmām un krīzei, ko mēs izjūtam, jums, nevis, izmantojot Komisijas dienestu privilēģijas, bet kā Eiropas Tautas Partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas līderim; es domāju, ka tas ir ļoti svarīgi, lai mēs neatrastos situācijā, kad Eiropadome vēlas ar Parlamentu tikai apspriesties (atcerēsimies Buttiglioni gadījumu).
Priekšsēdētājas kundze, vai es savā pēdējā uzrunā Eiropas Parlamentam varu lūgt jūs runāt ar Parlamenta priekšsēdētāju un pateikt viņam, ka ir ārkārtīgi svarīgi, lai Eiropadomes sanāksmē viņš minētu faktu, ka nākamajā Parlamentā trūks 19 deputātu, jo Lisabonas līgums vēl nav ratificēts. Demokrātijai tas ir izšķirošs jautājums, un es domāju, ka Parlamenta priekšsēdētājam to vajadzētu aizstāvēt.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Priekšsēdētājas kundze, vispirms man atļaujiet pateikties Enrique Barón par viņa karjeru Eiropā un visu, ko viņš ir darījis šī Parlamenta labā. Mums viņa ļoti trūks.
Priekšsēdētājas kundze, 9. maijā mēs atzīmējam Eiropas dienu visās mūsu dalībvalstīs, bet patiesība ir tā, ka mums dažreiz vajadzētu arī "Ne-eiropas dienu”, lai redzētu, kāda būtu Eiropa, ja nebūtu Eiropas Savienības.
Tomēr es domāju, ka šodien Parlamentu zināmā mērā ir piemeklējis vēlēšanu drudzis, un man šķiet, ka liela daļa kritikas, ko mēs šeit dzirdējām, jo īpaši par Eiropas Komisiju, ir pilnīgi bez pamata. Es domāju, ka Komisija pareizi reaģēja uz krīzi, un diez kas vēl būtu bijis, ja mēs nebūtu reaģējuši. Es vēlētos arī atgādināt vienai manai labai kolēģei un draugam, kura patiesībā manī neklausās, viņas tautieti André Gide, kurš teica, ka tas, kas par daudz, ir par skādi, un es domāju, ka mums jāsaved lietas kārtībā.
Priekšsēdētājas kundze, atļaujiet man izteikt piebildi tam, ko teica priekšsēdētājs Leinen. Es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi, lai Komisijas priekšsēdētāja ievēlēšanas procesā mēs atcerētos Lisabonas līguma garu. Es esmu pārliecināts, ka Vondra kungs un viņa pēctecis to izdarīs, jo man šķiet, ka nav politiskas jēgas Eiropas Parlamenta vēlēšanām, ja mēs neņemam vērā to rezultātus, nedz apspriežamies ar parlamenta politiskajām grupām, pirms izvēlam kandidātu tālāk.
Mums Padomei ir jāpasaka pilnīgi skaidri: "Nepieļaujiet kļūdu, nostājoties pret to, ko Parlaments ar lielu vairākumu gatavojas pieņemt Dehaene kunga ziņojumā.”
Visbeidzot, Vondra kungs, es vēlētos jūs apsveikt par jūsu prezidentūru. Galu galā jāatšķir mazsvarīgais no vajadzīgā un svarīgā, un es uzskatu, ka jūs esat labi paveicis savu darbu. Pirms daudziem gadiem es uzzināju no Milan Kundera un citiem, ka Čehijas Republika ir svarīga Eiropas daļa; jūs to parādījāt, un es jums par to pateicos. Jums ir bijuši arī grūti laiki, bet galu galā, Vondra kungs, man patīk domāt, ka rīt Čehijas Senātā būs liela diena un (kā teicis kāds rakstnieks klasiķis: vai mums nekad nav jāizrāda, ko mēs jūtam?) es jūtu un jutīšu lielu lepnumu, kad Čehijas Republika rīt ratificēs Lisabonas līgumu.
Paldies, priekšsēdētājas kundze, un lai tā būtu, kā mēs sakām manā valstī.
Genowefa Grabowska
(PL) Priekšsēdētājas kundze, Čehijas prezidentūra nebija viegla, galvenokārt, iekšējo problēmu dēļ, kā arī pasaules ekonomiskās krīzes dēļ. Tomēr es uzskatu, ka tā beigsies ar ļoti ievērojamiem panākumiem, ja spēs panākt labvēlīgu iznākumu Lisabonas līguma ratifikācijas procesā. Tāpēc es vēlētos jautāt, vai prezidentūra paredz vērsties pie tām dalībvalstīm, kuras ir izpildījušas parlamentārās procedūra šajā sakarībā un tikai valsts vadītājs vilcinās parakstīt šo dokumentu. Tas attiecas arī uz manu valsti Poliju.
Otrs jautājums, kuru es vēlētos uzdot, ir pilsoņu dialogs. Es biju šī ziņojuma referente un es zinu, ka eiropieši gaida, lai Eiropas Savienība risinātu nopietnus jautājumus un izstrādātu piemērotus risinājumus. Viņi uzskata, ka Eiropa to izdarīs labāk nekā viņu pašu dalībvalstis. Es vēlētos lūgt, lai arī tas tiktu ņemts vērā. Un pēdējais jautājums, priekšsēdētājas kundze. Lūdzu, neaizmirstiet par solidaritāti un neļaujiet Eiropas Savienībai kļūt par nacionālisma platformu. Mēs nevēlamies atgriezties pie nacionālisma. Es ļoti, ļoti stingri aicinu uz solidaritāti.
Luís Queiró
(PT) Priekšsēdētājas kundze, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, šī normatīvā termiņa sākumā viens no centrālajiem jautājumiem debatēs bija iestāžu jautājums. Mēs sākām ar Nicas līgumu un pēc pieciem gadiem tas atkal ir Nicas līgums, kas mums jāizmanto, lai pieņemtu dažus svarīgus lēmumus. Viens no šādiem lēmumiem, protams, ir priekšsēdētāja José Manuel Barroso, kura pārvēlēšanu es, protams, atbalstu. Es joprojām ceru, ka Lisabonas līgums var drīz vien stāties spēkā, ne tikai savu vērtību un uzlabojumu, no kuriem ir gūts labums laika gaitā, dēļ, bet arī, lai ļautu stabilizēt iestāžu debates. Es jo īpaši ceru, ka tad mūsu enerģija var tikt labāk izmantota un kā rezultāts novirzīta uz Eiropu, par ko runāja un vienmēr ir runājis Komisijas Priekšsēdētājs.
Ja nākamajā referendumā Īrija teiks "jā”, tad tas drīzāk būs tāpēc, ka īri ir sapratuši, ka Eiropa ir droša osta, jo īpaši krīzes laikā. Tāpēc pašreizējā situācija ir visstiprākais mūsu sabiedrotais, bet tā varēja arī būt mūsu bīstamākais ienaidnieks. Mūsdienās modernās Eiropas solījums galvenokārt ir uzplaukums un labklājība visiem, un šis solījums lielā mērā ir atkarīgs no tā, ko mēs spējam nolemt, tostarp nākamajā Eiropadomē. Mums jo īpaši ir vajadzīga politiskā griba, lai reaģētu uz pašreizējo ekonomisko situāciju. Protectionisms, nacionalizācija un bailes no globalizācijas mums nepalīdzēs. Mums jāatbrīvo un jārada vieta spēkiem, kas var veidot mūsu ekonomikas, mums jāpieprasa reformas un likumu ievērošana un, protams, mums ir jāatbalsta visvājākie.
Tādā veidā mēs varam panākt rezultatīvu Eiropu; ja mēs no tā atkāpsimies, iedzīvotāji no mums nenovēršami atsvešināsies. Tagad, kad es atstāju darbu Parlamentā, priekšsēdētājas kundze, es vēlos izteikt šo cerību, un šī cerība iedvesmo mani.
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētājas kundze, vai es drīkstu ierosināt, ka tie Parlamentā, kas nav no Īrijas, bet no citām dalībvalstīm un vēlas runāt īru tautas vārdā par Lisabonas līgumu, liek savus vārdus Īrijas balsošanas sarakstos, lai piedalītos Eiropas vēlēšanās!
Tas ir īru tautai jāizlemj, vai ratificēt Lisabonas līgumu vai ne. Es ceru, ka mēs to izdarīsim, un es ļoti cītīgi strādāšu, lai to panāktu. Es gribu, lai Īrija paliek Eiropas lēmumu pieņemšanas centrā.
Visi tie, kas aicina Īrijai otrreiz pateikt "nē”, cer, ka Īriju varēs izmantot kā dzelzs āmuru, ar kuru sākt sadragāt Eiropas Savienību. Es to nepieļaušu. Mūsu vēsture liek mums būt piesardzīgiem. Tā mums ir arī iemācījusi, ka solidaritāte un dalīšanās varā ar citām Eiropas valstīm ir vislabākā garantija mūsu suverenitātei un vislabākā garantija mūsu uzplaukumam.
Ministrs Vondra savā atklāšanas paziņojumā vispār nepieminēja sociālo krīzi, ko mēs pašlaik izjūtam. Es vēlētos viņu mudināt pārskatīt savu politiku. Mēs reāli piedzīvojam ekonomisko, finanšu un sociālo krīzi: 27 miljoni iedzīvotāji un viņu ģimenes turpmākajos gados piedzīvos pilnīgu elli. Mums nevar būt tāda Eiropas Savienība, kas to ignorē.
Elisa Ferreira
(PT) Priekšsēdētājas kundze, Komisijas priekšsēdētāj, Padomes priekšsēdētāj, mēs piedzīvojam neredzētu krīzi. Būtībā tagad nav īstais laiks, lai mēs iekšēji apspriestu, kā organizēties, tāpēc es gribu, lai Lisabonas līgums tiktu drīzumā ratificēts, lai mēs redzētu pasauli apvienojamies, stāvam plecu pie pleca ar eiropiešiem.
Kas attiecas uz ekonomisko krīzi, ziņojumā, kam es biju referente un ko šis Parlaments pieņēma ar vairākumu, tika apstiprināts, ka Komisijas iesniegtais atveseļošanas plāns nav apmierinošs. Tagad mēs esam pārliecināti, ka tas nav apmierinošs. Krīze, kas iesākās kā finanšu krīze, nu plešas reālajā ekonomikā, nodarbinātībā un sociālajā jomā. Atveseļošanas plāns nav apmierinošs, un tas ne uz ko nav vērsts. Katra krīze rada iespēju, šī ir Komisijas iespēja reaģēt uz eiropiešu reālajām problēmām, ieviešot tālejošu finanšu regulējumu, kurš nav tik ierobežots un, cik vien iespējams, sadrumstalots kā pašreizējais, un kurš nesastāv no nacionālām un individuālām shēmām, bet ir reāla Eiropas iniciatīva. Komisijas rīcība nav jāveido no neskaitāmiem pasākumiem, bet ir jākoncentrējas uz reālu mērķi, un tas ir nodarbinātība.
Katrā krīzē ir iespēja, šī ir Komisijas un Eiropas iespēja reaģēt uz Eiropas pilsoņu reālām problēmām, un es ceru, ka tas tiks panākts, īstenojot jaunu pieeju atveseļošanas plānam.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētājas kundze, es domāju, ka šī būs mana pēdējā parādīšanās šī Parlamenta priekšā, tāpēc es domāju, ka šis ir īstais brīdis, lai jums pateiktos. Es vēlētos ar to sākt, jo tā man bija unikāla pieredze. Šad tad mūsu uzskati atšķīrās, bet es domāju, ka kopumā mana pieredze ir tā, ka bija vērts šeit strādāt. Neskatoties uz visām problēmām dzimtenē, kā arī Eiropā, mums ir panākumi cīņā ar pašreizējo krīzi. Es drīz iešu prom, un arī jūs aiziesiet ātrāk, jo jums jādodas piedalīties kampaņā. Prezidentūra tiksies ar jums šeit jūnija beigās. Varbūt būs citi cilvēki, bet darbs turpinās. Vēlreiz atļaujiet pateikties jums par mūsu kopīgo darbu kā likumdevējiem pēdējo pāris mēnešu laikā. Es domāju, ka mēs esam paveikuši labu darbu.
Es aizeju, bet prezidentūra turpinās. Jaunajai valdībai Prāgā jāpārņem pilnvaras piektdien, 8. maija pēcpusdienā pēc pēdējās Lielā dienvidu koridora sanāksmes noslēguma. Man nav šaubu, ka tā dos ieguldījumu Čehijas prezidentūras veiksmīgam noslēgumam. Šodien man bija iespēja pavadīt stundu kopā ar Jan Fischer kungu, kurš uzņemsies vadību. Viņš ir pārliecināts eiropietis un cilvēks, kas saprot, ko tas nozīmē. Viņš ir gatavs tikties ar priekšsēdētāju Barroso otrdien Briselē savas pirmās vizītes uz galvaspilsētu laikā un cītīgi strādās līdz jūnija beigām. Man nav iemesla šaubīties, ka Eiropadome jūnijā notiks paredzētajā laikā un dienaskārtība būs profesionāli sagatavota.
Senātā daudzi no jums runāja par rītdienas balsojumu. Senāts ir suverēns un es nevaru noteikt balsojuma iznākumu, bet mēs esam cītīgi strādājuši un es esmu diezgan pārliecināts, ka nav iemesla bažām. Tas pats attiecas arī uz prezidentūras darbu attiecībā uz vienu no svarīgākajiem jūnija padomes rezultātiem, proti, deklarācijas tekstu Īrijai. Tas tiks sagatavots.
Atbilde uz jautājumu, vai mēs runājam ar citiem, ir "jā”, bet mēs nevēlamies izdarīt nekādu spiedienu. Es neaicinu Vācijas Konstitucionālo tiesu. Tā, protams, ir suverēna, bet mēs visi ticam, ka spēles rezultāts būs pozitīvs.
Daudzi no jums runāja par bezdarbu. Pašreizējās ekonomiskās krīzes sakarā tas ir vissvarīgākais izaicinājums mums visiem. Jean-Claude Juncker par to runāja pirmdien - vakar - pirms Eirogrupas ECOFIN sanāksmes. Mēs un Komisija esam cītīgi strādājuši kopš šā gada sākuma, un mēs par to runāsim šeit šodien vēlāk. Es vēlētos atzīmēt, ka Prāgā notiks sanāksme, kurā piedalīsies Čehijas premjerministrs, Komisijas priekšsēdētājs un sociālie partneri, kā arī divas nākamās prezidentūras - Zviedrija un Spānija - lai apspriestu pasākumus un ieteikumus. Nodoms ir skaidrs - profesionāli sagatavoties jūnija Padomei un pasākumiem, kas tiks veikti gan nacionālajā, gan Kopienas līmenī attiecībā uz nodarbinātības situāciju.
Rasmussen kungam es vēlētos pateikt, ka tas bija José Manuel Barroso, kurš uzņēmās vadību un mudināja iesaistīties diskusijās laikā, kad daudzi politiķi deva priekšroku labāk risināt problēmas mājās, jo tas ir nopietns izaicinājums.
(Aplausi)
Es negribētu jaukt Austrumu partnerattiecības ar nodarbinātības uzdevumiem. Tā ir stratēģiska misija -veicināt stabilitāti, labklājību un uzplaukumu mūsu austrumu kaimiņvalstīs. Ir problēmas, bet mums jāsniedz palīdzīga roka un jāpiedāvā viņiem palīdzība šo problēmu risināšanā.
Atgriežoties pie jūnija Padomes, daudzi no jums runāja par nākamo Komisiju. Es skaidri pateicu, ka mēs kā prezidentūra apspriedīsimies ar Eiropas Parlamentu tūlīt pēc vēlēšanām. Mums, protams, jāsagaida vēlēšanu rezultāti, bet mēs nekavējoties iesaistīsimies apspriedēs un varam to darīt, ņemot vērā Lisabonas līguma garu, nevis saturu.
Tagad es vēlētos aiziet ar savu personisku novēlējumu. Mēs runājam, kas būtu labs vadītājs, un man nav šaubu, ka šis kungs ir īsts Eiropas Komisijas vadītājs. Ja jūs gribat saņemt Vondra personisku ieteikumu - un esmu privātpersona un tikai parasts senators no nākamās pirmdienas, gaidot braucienu uz Franciju, jo es tikko izlasīju, ka franči miegā pavada vidēji deviņas stundas dienā, bet es pēdējo mēnešu laikā esmu gulējis kādas divas, trīs stundas dienā - es domāju, ka šis ir īstais cilvēks, kas vadīs mūs nākamos piecus gadus.
(Aplausi)
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, kā daži deputāti jau teica, šī ir pēdējā reize, kad viņi atrodas šeit plenārsēdē debatēs pirms Eiropadomes sanāksmes. Es nevarēšu tikties ar viņiem jūlijā vai septembrī, tā kā, kā jūs zināt, mandāts šajā Komisijā tuvojas beigām oktobra beigās.
Tāpēc es vēlētos īpaši uzrunāt visus tos, kas ir strādājuši pie Eiropas projekta, kas ir Eiropas Parlamenta locekļi, un vēlreiz viņiem pateikt: jūs varat lepoties ar Eiropas Parlamenta paveikto darbu.
Ja mēs palūkojamies atpakaļ un novērtējam šajā parlamentārajā termiņā paveikto darbu, es uzskatu, ka mēs ar to varam lepoties. Patiesība ir tā, ka Eiropa ir bijusi vadībā daudzās jomās, piemēram, cīņā pret klimata pārmaiņām, cīņā par jaunu enerģētikas drošības politiku un visos jautājumos attiecībā uz reakciju uz finanšu un ekonomisko krīzi, kas patiesi ļoti nopietni skar Eiropu. Tomēr es vēl šodien neesmu dzirdējis daudz ne par vienu no tām.
Krīze ietekmē Amerikas Savienotās Valstis, un tā tiešām tur arī sākās. Tā ietekmē Krieviju, Japānu un pat Ķīnu. Tā ietekmē jaunos tirgus. Eiropa no paša sākuma ir centusies reaģēt uz šo krīzi, ne tikai īstermiņa, bet arī, īstenojot programmas, kas risina nopietnākos jautājumus attiecībā uz regulējumu un uzraudzību.
Tas ir vēstījums, ko es vēlētos jums šodien šeit nodot. Ņemot vērā pašreizējo vēlēšanu periodu, daži no jums ir nosūtījuši man izaicinājumus, bet es uzskatu, ka es nevaru pašlaik tos uzņemties un man arī tas nav jādara. Nākamajai Komisijai, protams, ir jāattīsta pašai sava programma, bet ne jau man tagad ir jāpasaka jums, kāds būs nākamās Komisijas manifests.
Tāpēc es pieņemu jūsu izaicinājumu, turklāt es to pieņemu kā pārliecinātības apliecinājumu. Tomēr es pašlaik nevaru atbildēt šim izaicinājumam. Es uzskatu, ka, novērtējot šī parlamentārā termiņa panākumus, mums tiešām ir iemesls lepoties. Tomēr es tagad vēlētos koncentrēties uz jūnija Eiropadomi, kurā jārisina tiešām svarīgi jautājumi, kas prasa lielu atbildību.
Pirmkārt, tas ir jautājums par Lisabonas līgumu un pāreju, kas mums ir nepieciešama no viena parlamentārā termiņa uz citu, tad vēl ir jautājums par jaunās Komisijas konstitūciju. Tas ir ārkārtīgi delikāts uzdevums, kā daži no jums ir teikuši, tā kā Lisabonas līgums - līgums, ko 27 dalībvalstu valdības ir parakstījušas, bet vēl nav ratificējušas, vēl nav spēkā.
Tā nav Eiropas Parlamenta, nedz Komisijas vaina. Patiesība ir tā, ka šīs valdības ir parakstījušas līgumu, ko viņas galīgi nevarēja atbalstīt, un šī šķēršļa dēļ mums ir nopietna problēma attiecībā uz iestāžu pāreju. Tā ir problēma, kuras risinājumam ir nepieciešama liela atbildība no visām pusēm - Padomes, Parlamenta un Komisijas.
Tāpēc es atzinīgi vērtēju Čehijas prezidentūras, kā arī to deputātu, kas noteica savu oficiālo nostāju šajā jautājumā, gudros iztiekumus. Mums jāatrod risinājumi, kas pilnībā ir saskaņā ar pašreizējo līgumu, mēs esam kopiena, kas pamatojas uz likuma varu, mēs nevaram atcelt likumu, kas jau ir spēkā. Pilnībā ievērojot likumus, mums jāpanāk jutīgi risinājumi, kas garantē Eiropas projekta stabilitāti. Es aicināšu valstu vadītājus vai valdību Eiropadomē jūnijā, lai apspriestu šo tematu.
Cits jautājums, kas mums jārisina, attiecas uz mūsu reakciju uz ekonomikas jautājumu. Es domāju, ka mums arī jāsaprot, ka šajā gadījumā jaunu programmu iesniegšana ik dienas neparāda īstu atbildību. Tā ir kļūda. Es uzskatu, ka vadība galvenokārt ir atbildības uzdevums, tas nav tikai visu vērot no malas.
Komisijai būtu vienkārši katru dienu dot jaunas idejas, pilnībā apzinoties, ka tām nebūs iespēju tikt realizētām. Tomēr mēs tā nedarīsim, jo kā Eiropas Komisija, kas pārstāv Eiropas vispārējās intereses, mēs uzskatām, ka mūsu uzdevums ir vairāk nekā tikai izmantot izdevīgu iespēju vai inscenēt publiskus trikus. Mēs gribam ierosināt īstus pasākumus un vadlīnijas, kam ir iespējas apvienot Eiropu, iesaistot citas iestādes - Parlamentu un Padomi, un sapulcējot Eiropas pilsoņus.
Ja jāsaka taisnība, tā ir Komisija, kas galu galā izvirzīja sākuma priekšlikumus Eiropas atveseļošanas plānam, izmantojot instrumentus, kas bija tās rīcībā. Kā jūs zināt, lielākā daļa šo instrumentu, piemēram, valsts budžets, ir dalībvalstu rīcībā. Eiropas budžets ir minimāls salīdzinājumā ar nacionālajiem budžetiem.
Varbūt tie, kas ir nepacietīgi un prasa daudz no mums, var palīdzēt Komisijai nākamo finanšu plānu izstrādāšanas laikā pārliecināt dalībvalstis, jo īpaši tās, kur partijas balsoja par, maksimums. 1 % no to līdzekļiem - 1 % no tiem, kas ierobežojuši savus finanšu līdzekļus. Tagad ir kaut kas, kas būtu vērts, lai to sasniegtu nākamajā parlamentārajā termiņā.
Es varu apstiprināt, ka mums ir rīcības plāns 2009. gadam; mēs iesniegsim vadlīnijas finanšu pārskatam un mūsu nākotnes rīcības plānam. Tomēr nav pamata jautāt Eiropas iestādēm to, ko tās nevar nodrošināt šajā posmā.
Labāk būtu jautāt mums, ko mēs varam izdarīt, un es to domāju pavisam nopietni, jo es jūtu, ka zināma kritika, kas nāk no cilvēkiem, kam ir tādi paši Eiropas ideāli kā man, pamatā sakņojas viņu pastāvīgajā kritikā par to, ko Eiropa vēl nav izdarījusi; tā nav Kopienas iestāžu vaina, bet drīzāk ambīciju trūkums dalībvalsts līmenī. Nav godīgi kritizēt šadā veidā, tas arī neatvieglina mūsu darbu, kas ir virzīt uz priekšu Eiropas projektu.
Patiesība ir tā, ka Komisija ir izvirzījusi dažus mērķtiecīgus priekšlikumus, ka mēs pastāvīgi uzraugām ekonomisko situāciju un mēs iesniegsim turpmākos priekšlikumus, kad tas būs tiešām nepieciešams. Tomēr tagad mēs uzskatām, ka svarīgi ir koncentrēties uz izpildi, kā jau es teicu, tā izpildi un īstenošanu, ko mēs esam nolēmuši, nevis tikai šķietamus žestus, jo mūs māc arī ļoti nopietnas bažas attiecībā uz stabilitāti, kā arī publisko parādu, kas ir sasniedzis satraucošu līmeni visā Eiropā. Situācija vairākās dalībvalstīs ir ļoti nopietna, un šā iemesla dēļ mums jāizvirza priekšlikumi, kas varētu risināt šos jautājumus.
Es arī uzskatu, ka mums jāatbalsta tas darbs, ko Eiropa dara. Es saprotu, ka dažreiz ir milzīgs kārdinājums iestāties pret Eiropu tūlītējas politikas jautājumos, un jo īpaši Eiropas vēlēšanu sakarā, sevišķi tiem, kas savās valstīs ir opozīcijas partiju biedri.
Es jūs lūdzu rūpīgi padomāt, jo rīt jums būs vara, rīt jūs varat aicināt pilsoņus balsot par Eiropu, un viņi nebalsos par tādu Eiropu, ko jūs attēlojāt kā sadrumstalotu. Cilvēki balsos par tādu Eiropu, kurai ir visu politisko spēku atbalsts, gan no labējiem, gan kreisajiem, gan centra, un kura ir atspoguļota Eiropas projektā.
Tas, manuprāt, ir liels izaicinājums. Es esmu par politisku Eiropu, bet es esmu pret politikas iesaistīšanu attiecībā uz Eiropas projektu. Es esmu arī pret nepareizu politisku dalījumu piekritējos un pretiniekos. Patiesība ir tā, ka mēs varam izveidot Eiropu no lielāk politiskām kopienām. Komisija sastāv no šādām kopienām: PPE, sociālisti, sociāldemokrāti, liberāļi un pārējie neatkarīgie. Komisija turpinās darboties šādā veidā. Es saprotu, ka no tūlītējās politikas viedokļa, jo īpaši Eiropas Parlamentā un saistībā ar Eiropas Parlamenta vēlēšanām mēs visi gribam izcelt paši savu programmu un paši savu partiju.
Es pats esmu partijas cilvēks. Mani ievēlēja Portugāles Parlamentā 29. gadu vecumā. Es kalpoju kā opozīcijas vadītājs un premjerministrs. Tāpēc es noteikti esmu partijas cilvēks. Tomēr paturiet prātā, ka Eiropas politikai ir vajadzīgi tādi partijas cilvēki, kuri spēj arī pārkāpt pāri savas partijas robežām, kuri var veidot koalīcijas, kas iet pāri dažādu partiju pozīcijām. Ja mēs pārsniedzam valstu kompetences robežas, mums jābūt arī skatījumam, kas pārsniedz mūsu pašu partijas redzesloku.
Tāpēc es gribēju jūs brīdināt pret to, un es to saku ar visdziļāko cieņu, tā kā es zinu, ka lielākā daļa no jums pašlaik ir aizņemti vēlēšanu kampaņā, kas dažreiz var būt ļoti prasīga lielo nacionālo problēmu dēļ. Es domāju, ka tas ir svarīgi nākotnei. Ja mēs gribam izprast Eiropas lielos uzdevumus, mums jāapvieno visi eiropieši - gan kreisie, gan labie, gan centrs, visi, kas pamatā atbalsta Eiropas projektu, un mēs nedrīkstam pakļauties pretinieku dramatizētajiem uzplūdiem, jo patiesībā tie galvenokārt ir viltoti.
Es varu jums pateikt, ka priekšlikumi par nodrošinājumu fondiem, ko daži no jums kritizēja, bija panākts konsensuss starp Komisiju, visiem komisāriem, sociālistu kopienas pārstāvjiem, liberālās kopienas pārstāvjiem un PPE deputātiem. Šajā jautājumā nebija šķelšanās. Tāpēc, lai gan es saprotu, ka politiskās cīņas sakarā ir vērts koncentrēt kritiku uz to vai citu komisāru, es neuzskatu, ka tas ir godīgi no politiskā viedokļa vai intelektuālā viedokļa puses.
Nobeigumā es vēlētos pateikt, ka es apbrīnoju "tēvus-dibinātājus” aizvien vairāk. Skatīsimies patiesībai acīs: Čehijas Republikā ir politiskas problēmas. Premjerministra vietnieks Vondra kungs bija ļoti godīgs, to atklāti atzīstot. Patiešām ir ļoti grūti valstij, kas ir Eiropas Savienības prezidējošā valsts, cīnīties ar iekšējo politisko krīzi un nomainīt savu valdību. Patiesība ir tā, ka, neskatoties uz to, mēs esam ceļā, lai sasniegtu labus rezultātus, pateicoties jums, Eiropas Parlamentam. Es domāju, ka varu atļauties pateikt, ka nelielā mērā jāpateicas arī mums, Komisijai, par mūsu izvirzītajiem priekšlikumiem. Tomēr tas ir arī pateicoties Čehijas prezidentūrai. Mēs pašlaik strādājam pie 50 koplēmumu pabeigšanas, dažas lietas no tām ir ārkārtīgi sarežģītas. Mēs to spējam paveikt, kaut gan prezidējošā valsts ir dziļā politiskā krīzē. Es domāju, ka par to jāpateicas Eiropas iestāžu spējai, kuras pat tādā situācijā kā šī dod iespēju Eiropas Padomei sasniegt rezultātus.
Tāpēc es, tikko uzslavējot Čehijas prezidentūru un jo īpaši premjerministra vietnieku Vondra kungu, to darīju ar patiesu cieņu, jo es zinu, cik ārkārtīgi grūti tas ir, jo ikdienā biju liecinieks darbam šādos apstākļos, un tomēr tika sasniegti rezultāti. Tāpēc ir jāizdara izvēle. Mums, visgodkārīgākajiem - man tai skaitā - atzīstot, ka mēs vēl neesam sasnieguši savus izvirzītos mērķus, arī jāuzsver tas, kas reāli ir izdarīts un ko mēs spējām paveikt visi kopā. Citi, savukārt, koncentrējas galvenokārt uz to, ko vēl nebija iespējams paveikt. Vēstījums, ko viņi sūta Eiropas pilsoņiem, pastāvīgi ir negatīvs. Kā es bieži esmu teicis, Eiropas atbalstītāju pesimisms dažreiz ir satraucošāks nekā Eiropas pretinieku eiroskepticisms, jo tas nesūta cerīgu vēstījumu tiem, kas tic Eiropai.
Tagad es premjerministra vietnieka Vondra kunga, kam es gribu pateikties par viņa runām, Čehijas prezidentūras un visu jūsu priekšā gribu teikt, ka es vēlos pateikties jums par to, ko mēs visi kopā spējām paveikt, neskatoties uz mūsu uzskatu dažādībām, pateikties par Eiropu, kas ir galvenais projekts mieram, brīvībai un solidaritātei.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Charlotte Cederschiöld  
rakstiski. - Protekcionisms slēpjas dalībvalstīs, kas tagad mazāk uzticas cita citai un mazāk vēlas sadarboties. ES tika dibināta ne tikai kā mēģinājums nodrošināt mieru, bet arī kā instruments sadarbībai. Tieši šādā ekonomikas un finanšu krīzes laikā ir svarīgi, lai dalībvalstis neceltu vaļņus uz savu valstu robežām, bet turpinātu saskaņoti darboties kopā.
Mums ir jāsaglabā Eiropas solidaritāte, vienlaikus ievērojot noteikumus un principus, kas izriet no Līguma par Eiropas Savienību. ES ir pilnībā jāizmanto kopējais tirgus un jāiestājas par brīvu tirdzniecību ekonomikas lejupslīdes apstākļos.
Centieni atrast grēkāzi, piemēram, finanšu tirgus, neatrisinās problēmas. Ļaunprātības ir jāaptur ar jauniem noteikumiem, taču tie nedrīkst traucēt piekļuvi kapitālam un ieguldījumiem, kad mēs sasniegsim krīzes otro pusi.
Šīs problēmas pārvarēt nav viegli. Protekcionisms noteikti nav risinājums. Risinājums pēc tam, kad būs pabeigti ugunsdzēšanas pasākumi, ir vairāk tirdzniecības, vairāk saskaņošanas, funkcionējošs iekšējais tirgus ar precēm un vēl vairāk ar pakalpojumiem. Pārrobežu sadarbība veicina inovācijas un rada darbavietas, kas ir vienīgie ilgtspējīgie veidi, kā iziet no krīzes.
Pedro Guerreiro  
ES cenšas "aizsegt sauli ar sietu”, taču ir skaidrs, cik liela atbildība tai ir jāuzņemas par plašas sabiedrības un darba ņēmēju dzīves apstākļu pastāvīgu pasliktināšanos.
Pēdējos 23 gados EEK/ES ir veicinājusi kapitāla apriti un ekonomikas finansializāciju; tā ir liberalizējusi tirgus un veicinājusi privatizāciju; tā ir atbalstījusi pārprodukciju; tā ir pārvietojusi un sagrāvusi ražošanas jaudas; tā ir veicinājusi vienas cilvēku daļas ekonomisko dominēšanu uz citu cilvēku atkarības rēķina; tā ir pastiprinājusi darba ņēmēju ekspluatāciju; tā ir centralizējusi bagātību kā nekad agrāk un tā ir pastiprinājusi sociālās nevienlīdzības un reģionālās asimetrijas, veicot to visu lielvalstu un lielo ekonomikas un finanšu grupu vadībā.
Eiropas Komisijas šausmīgās "pavasara” prognozes nav nekas vairāk kā tās ES neoliberālās politikas seku attēlojums,- ko izlēma un īstenoja labējie un sociāldemokrāti,- Portugālē: vairāk nekā 600 000 bezdarbnieku, reālo ienākumu zaudējums, divi lejupslīdes gadi, valsts parāda pieaugums un budžeta deficīts, kas atkal pārsniegs 6 %.
Tomēr daudz sliktāka par šīm prognozēm ir faktiskā realitāte, ar ko saskaras miljoniem portugāļu, kuru problēmas pieaug no dienas uz dienu.
Portugāļiem 7. jūnijā būs vēl viena iespēja sacīt, ka nu gan pietiek, balsojot par CDU (Portugāles Demokrātiskās vienības koalīciju).
