Dziļjūras zivju krājumu pārvaldība (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamā lieta dienas kārtībā ir ziņojums, ko Zivsaimniecības komitejas vārdā sagatavoja Rosa Migueléz Ramos, par dziļjūras zivju krājumu pārvaldību.
Struan Stevenson
Priekšsēdētāja kungs! Pirms mēs sākam runāt par šo jautājumu, ļaujiet man ātri teikt dažus vārdus par to, cik vēlu notiek debates par lauksaimniecību un zivsaimniecību. Tā tas ir pastāvīgi. Parlamentā mums vienmēr ir pēdējās debates vakarā - gan šeit, Briselē, gan Strasbūrā.
Es domāju, ka tas ir ļoti negodīgi. Kad tiks ieviests Lisabonas līgums, mums būs koplēmuma tiesības gan Lauksaimniecības komitejā, gan Zivsaimniecības komitejā. Tas nozīmē, ka mūsu statuss būs vienlīdzīgs ar visu pārējo šī Parlamenta komiteju statusu, taču visas pēcpusdienas sēdes vienmēr notiek Ārlietu komitejai, bet mums vienmēr ir jārunā vēlu vakarā, kamēr mūsu kolēģi no Ārlietu komitejas var agri doties gan pusdienās, gan gulēt.
Es uzskatu, ka tas nav pareizi un aicinu jūs, priekšsēdētāja kungs, Priekšsēdētāju konferencē - šī Parlamenta prezidentūrā - izskatīt mūsu sūdzību visu Zivsaimniecības un Lauksaimniecības komiteju locekļu vārdā par to, ka mēs iebilstam pret to un nākotnē vēlamies godīgu iedalījumu. Reizēm mēs esam gatavi debatēs uzstāties vēlu, taču reizēm vēlamies būt pirmie un runāt jau agri pēcpusdienā. Ceru, ka jūs to izskatīsit.
Priekšsēdētājs
Dāmas un kungi! Es noteikti nodošu jūsu komentāru Parlamenta priekšsēdētājam, taču es arī aicinu jūs nodot to savu grupu priekšsēdētājiem un priekšsēdētājām, jo jūs noteikti būsit pamanījuši, ka par dienas kārtību un secību, kādā izskata ziņojumus, nolemj Priekšsēdētāju konferencē. Tādēļ es par to ziņošu no savas puses un, lūdzu, nododiet informāciju arī jūs.
Rosa Miguélez Ramos
referente. - (ES) Patiesībā mums visiem ir līdzīgas sajūtas par S. Stevenson kunga teikto, jo mēs visi esam konstatējuši, ka jau vairākus gadus uzstājamies šajās vēlajās vakara stundās.
Es domāju, ka pat komisāriem vajadzētu sākt protestēt. Aicinu protestēt arī J. Borg kungu un F. Boel kundzi, lai šīs debates ieplānotu saprātīgākā laikā, ne tikai jūsu ērtību dēļ, bet arī tādēļ, ka tādējādi sabiedrībai un iesaistīto nozaru pārstāvjiem būtu daudz vieglāk par tām uzzināt.
Taču šovakar mēs runājam par dziļjūras sugām, un šobrīd vēlos jums atgādināt, ka Eiropas zvejas flote sāka šos krājumus zvejot jau deviņdesmitajos gados, kad bija samazinājies bentiskās sugas zivju skaits un īpaši izzuda mencas, un ka tā Komisijas paziņojuma, uz kuru norādīts manā ziņojumā, mērķis ir novērtēt noteikumu efektivitāti no diviem skatupunktiem - piemērotības un īstenošanas.
Kā jau teikts manā ziņojumā, patiesība ir tāda, ka sākotnējās kvotas dalībvalstīm tika piešķirtas un pat paplašinātas, pirms mums bija pietiekama bioloģiskā informācija, tāpēc nākamais sadalījums bija balstīts uz datiem, kas nebija pilnībā uzticami; tādējādi dažas dalībvalstis pilnībā neizmantoja tām piešķirtās kvotas, savukārt citas gada pirmajos mēnešos konstatēja, ka to kvotas ir gandrīz izsmeltas.
Patiesība ir arī tāda, ka zināšanu trūkums par šo sugu ģeogrāfisko struktūru, kā arī uzticamu zinātnisko datu trūkums nozīmēja, ka KPN un kvotas tika noteiktas ārkārtīgi plašām pārvaldības teritorijām un ka tās bija arī pārāk ierobežojošas, pat pārsniedzot noteikumus par sugām, kurām piemēroja krājumu atjaunošanas plānus.
Patiesībā mums ir arī jāatzīst, ka klasifikācija ne tuvu nav pilnīga, jo par dziļūdens sugām uzskata visas sugas, kas dzīvo dziļāk par 400 metriem, šādi tiek apvienots plašs sugu klāsts, kurām nav kopīgu bioloģisko, zonālo vai morfoloģisko īpašību.
Es vēlos Komisijai teikt, ka, protams, vajag skaidrāk nošķirt sugas, kurām vajadzīga aizsardzība - un tādu ir daudz - un citas sugas, kas ir alternatīva bentiskajām sugām un par kurām zvejas flotēm ir jānosaka ilgtermiņa noteikumi.
Īstenībā Komisijai jau bija jāizņem sugas no saraksta un jāatzīst, ka tās tiek uztvertas tikai kā piezveja, zvejojot seklūdens teritorijā, un, piemēram, pēc Apvienotās Karalistes priekšlikuma no dziļūdens sugu saraksta tika izņemta brosme, un, ja zvejai izmanto pelāģiskās zvejas tralerus, beriksu kvota netiek piemērota .
Manuprāt, Komisijai ir jānovērš visas nepamatotās atšķirības attieksmē pret dažādām sugām, un vēlos arī norādīt, ka šajā zvejniecībā ir panākts progress un ka Kopienas zvejas flote jau īsteno vairākus pasākumus, kurus diemžēl neīsteno šajās platībās zvejojošās flotes, kas nav no Eiropas.
Mūsu flote ir ierobežojusi zvejas intensitāti, izmantojot gan KPN samazinājumu, gan zvejas jaudas ierobežojumu, gan aizsargājamo zonu teritoriju izveidi.
Pastāv arī citi ar šīm sugām saistīti jautājumi, piemēram, KPN un kvotu sistēmas piemērotība šo krājumu pārvaldībai, ko ir ļoti grūti izdarīt, jo zvejniecības veidi ir dažādi.
Ir arī cits jautājums: nepieciešamība risināt ar zivju izmetumiem saistīto problēmu, uzlabojot šīs jomas pārvaldību. Vēl viena problēma, kas jānovērš, ir zvejas intensitātes pārvaldība, jo Komisija pieļāva kļūdu, iekļaujot kuģu, kam vajadzīga īpaša atļauja, definīcijā visus kuģus, kam piešķirtas dziļjūras licences, tādējādi izraisot lielu apjukumu.
Visbeidzot, priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es domāju, ka uzklausīšu jūs visus, kā arī Komisiju, un beigšu savu runu.
Joe Borg
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Pirmkārt, atbildot uz S. Stevenson kunga un R. Miguélez Ramos kundzes teikto par debašu laiku, jāuzsver, ka Komisija - attiecīgi, rezignēti - pieņem Parlamenta noteikto debašu laiku.
Ļaujiet man pateikties referentei R. Miguélez Ramos kundzei un visiem Zivsaimniecības komitejas locekļiem par ļoti izsmeļošo ziņojumu.
Kā jūs zināt, ES ir svarīga dziļjūras zvejniecībā ieinteresēta organizācija. Galvenās ES dalībvalstis, kas piedalās zvejniecībā, ir Igaunija, Francija, Īrija, Latvija, Lietuva, Polija, Portugāle un Spānija. To nozveja veido lielāko daļu no vispasaules nozvejas.
Kopumā Kopienas tāljūras grunts zvejas flotu ekonomiskā un sociālā nozīme ir diezgan neliela, salīdzinot ar visu ES zivsaimniecības nozari. Taču atsevišķās valstīs un reģionos, jo īpaši Spānijā un Portugālē, tās būtiski veicina nozveju, nodarbinātību un pievienoto vērtību vietējā līmenī.
Dziļjūras zivju zvejniecība sākās septiņdesmito gadu beigās un strauji attīstījās deviņdesmitajos gados trīs faktoru rezultātā. Pirmais faktors ir zvejas iespēju būtiskie samazinājumi seklākos ūdeņos zvejas krājumu izsmelšanas dēļ un valsts jurisdikciju paplašināšanas dēļ saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju septiņdesmitajos gados. Otrs faktors ir atsevišķu dziļjūras zivju augstā vērtība, bet trešais - zvejniecības tehnoloģijas sasniegumi, kas ļauj zvejot lielākos dziļumos.
Mūsu noteikumi par dziļjūras zvejniecību mēģina izveidot specifiskas piekļuves prasības un saistītus noteikumus par dziļjūras krājumu zvejniecību. Faktiski ir panākts noteikts progress attiecībā uz iepriekšējo zivsaimniecības attīstības posmu, kurā noteikumu nebija.
Mūsu jaunākie priekšlikumi noteikt KPN un intensitātes ierobežojumus arvien vairāk ir balstīti uz zinātnisku informāciju, jo tā kļūst arvien pieejamāka. Mēs varam būt droši, ka pēdējo gadu laikā šo krājumu stāvoklis ir pasliktinājies. Lai saņemtu zinātnisku padomu, ir vajadzīgi papildu dati gan par kvantitāti, gan kvalitāti. Šie jautājumi ir ņemti vērā arī mūsu jaunajā priekšlikumā par datu apkopošanu, kuru šobrīd apspriež Padomē. Turklāt dalībvalstu pienākumos tiks iekļautas jaunas aptaujas par dziļjūras zvejas vietām, bet mūsu īstenošanas priekšlikumā par datu apkopošanu tiks pieprasīti bioloģiskie paraugi.
Taču ir skaidrs, ka ir jāpārskata mūsu regulas noteikumi par dziļjūras zvejniecību. Mūsu paziņojumā ir analizēti tās trūkumi un norādītas problēmas, kurām jāpievēršas.
Ar jūsu nenovērtējamo palīdzību mēs ceram sākt šīs regulas pārskatīšanu, nosakot konkrētas piekļuves prasības un saistītos noteikumus, kas piemērojami dziļjūras krājumu zvejniecībai. Lai apsvērtu stingrākus noteikumus, kas piemērojami šai zvejniecības nozarei, 2009. gadā ir jānotiek plašām konsultācijām, kurās ir iesaistītas visas ieinteresētās puses.
Lasot jūsu ziņojumu, ir skaidrs, ka mums ir vienas un tās pašas bažas un mērķi, un mēs ceram, ka varēsim cieši sadarboties, lai nekavējoties rīkotos un aizsargātu krājumus.
Marios Matsakis
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinuma sagatavotājs. - Priekšsēdētāja kungs! Es apsveicu referenti par izcilo darbu! Dziļjūras zivju krājumu pareiza pārvaldība ir būtiska, lai veicinātu jūru ilgtspējīgu izmantošanu un nodrošinātu jūras ekosistēmu saglabāšanu.
Ņemot vērā šos principus, tika sagatavots atzinums, kuru stingri atbalsta ENVI komiteja. Šo atzinumu veidoja neliels skaits ieteikumu ar mērķi papildināt R. Ramos kundzes ziņojumu un palielināt tā efektivitāti un piemērojamību. Citu starpā, tas uzsvēra nepieciešamību samazināt kopējo pieļaujamo nozveju atbilstīgi zinātniskām konsultācijām un stingrāk ievērot Starptautiskās Jūras pētniecības padomes ieteikumus. Turklāt tika izteiktas bažas par pašreizējo noteikumu neefektivitāti un zemo īstenošanas kvalitāti, jo īpaši saistībā ar uzraudzības un kontroles procedūrām dalībvalstīs. Ziņojumā arī uzsvērtas priekšrocības aizsargājamo jūras teritoriju tīkla izveidei Natura 2000 sistēmā.
Šajā atzinumā ir arī iekļauta atsauce uz vajadzību izstrādāt kopīgas pamatnostādnes, apmainīties ar labāko praksi, uzlabot pieejamās tehnoloģijas izmantošanu un iesaistīt ideju ģeneratorus un NVO, lai labāk īstenotu pasākumus, kuru mērķis ir samazināt nelikumīgu zveju un nelikumīgās nozvejas pārdošanu Eiropas tirgos. Tika pieminēta arī nepieciešamība veicināt tādu videi draudzīgāku zvejas metožu izmantošanu, kas nekaitē videi un ekoloģiskajai bioloģiskajai daudzveidībai. Mana grupa pilnībā atbalsta ziņojumu, kas papildināts ar pieņemtajiem atzinumā iekļautajiem ieteikumiem. Taču mēs nevaram atbalstīt trīs iesniegtos grozījumus, jo uzskatām, ka tie ir pretrunā ar vajadzību pareizi un efektīvi aizsargāt mūsu jūras ekosistēmas.
Struan Stevenson
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Vispirms vēlos apsveikt R. Miguélez Ramos kundzi ar lielisko darbu, ko viņa paveikusi, sagatavojot šo ziņojumu.
Attiecībā uz dziļjūras krājumiem zinātne vēl nav pilnībā attīstīta. Taču mēs zinām, ka šīs sugas dzīvo lielā dziļumā - esam dzirdējuši par sugām, kas dzīvo 400 - 2000 metrus lielā dziļumā un pat dziļāk. Mēs zinām, ka šīs sugas lēni attīstās, reizēm sasniedz vairošanās vecumu ne ātrāk kā 25 gadu vecumā un tām ir ļoti zema reproduktīvā spēja. Mēs zinām, ka šajā dziļumā dzīvo miljoniem dažādu sugu, no kurām tikai dažu sugu pārstāvji ir ēdami. Tādējādi mēs arī zinām, ka dziļjūras zvejniecībā iesaistītie zvejnieki regulāri izmet aptuveni 55 % no visām noķertajām zivīm. Mēs zinām, ka zvejniecības veids, ko lieto trauslajās dziļjūras ekosistēmās, var būt ļoti postošs - tas var iznīcināt aukstūdeņu koraļļus, jūras pacēlumus un hidrotermālos avotus. Grunts traleri darbojas veidā, par kādu jebkurā citā rūpnieciskajā darbībā, ko veic dziļjūras teritorijā, būtu jāveic ievērojams ietekmes uz vidi novērtējums.
Tāpēc mums ir stingri jākontrolē, kādi zvejas kuģi tiek izmantoti dziļjūras zvejniecībā. Ir jāizvairās no jūrai kaitīgu zvejas kuģu izmantošanas. Mums jānodrošina, ka šāda zveja ir atļauta tikai vietās, kur varam būt droši, ka netiks nodarīts kaitējums. Mums ir jāizvairās no situācijām, kad noraujas tīkli un desmitiem gadu garumā notiek "rēgu” zveja. Tomēr, ņemot vērā iepriekš minēto, es atzīstu, ka amatierzveja Portugāles krastos un Azoru salu tuvumā notiek ilgtspējīgā veidā. Es piekrītu, ka šāda zvejniecība nav jāpakļauj pārmērīgai kontrolei.
Mēs mēģinām risināt šo problēmu laikā, kad pastāv nepietiekami tiesību akti, nepilnīga uzraudzība, nepilnīga zinātne, nepietiekamas atsauksmes no dalībvalstīm un vispārējas uzticamas informācijas trūkums. Varu tikai cerēt, ka šis ziņojums ir sākums ceļam uz būtiskiem uzlabojumiem.
Paulo Casaca
PSE grupas vārdā. - (PT) Arī es vēlos apsveikt referenti un visus tos, kuri, tāpat kā S. Stevenson kungs, palīdzēja uzlabot šo ziņojumu. Šobrīd es galvenokārt vēlos mūs visus aicināt izvairīties no tā, ka jūras gultnē atkārtojas pēdējo desmitgažu laikā pieredzētās dramatiskās situācijas attiecībā uz mencu un citu pelāģisko sugu zvejniecību. Ir būtiski ievērot piesardzības un ekosistēmas pārvaldības principu. Ir svarīgi saglabāt ilgtspējīgu zivsaimniecību.
Šī ziņojuma 8. punktā ir iekļauts, manuprāt, labi iecerēts priekšlikums, taču tas ietver ieteikumu aizliegt zvejniecību jūras pacēlumos, kas varētu būt neiespējami Azoru salās, kur gandrīz visa dziļjūras zvejniecība notiek tieši jūras pacēlumu teritorijā. Tādēļ mēs nevaram atbalstīt šādu punktu, un mēs, protams, balsosim par Sociāldemokrātu partijas priekšlikumu to grozīt. Taču es uzskatu, ka mums visiem būtībā ir jāatceras, ka, runājot par jūras gultnes vidi - vidi, kas ir daudz trauslāka nekā virszeme - mēs nedrīkstam atkārtot pagātnē pieļautās kļūdas.
Kā jau iepriekš tika minēts, jūras gultnes sugas nobriest daudz lēnāk un to bojājumus ir daudz grūtāk novērst, tādēļ turpmāk mēs vairs nedrīkstam rīkoties kā līdz šim. Tāpēc es mudinu Eiropas Komisiju pievērst šim jautājumam maksimālu uzmanību.
Pedro Guerreiro
GUE/NGL grupas vārdā. - (PT) Mēs apsveicam referenti par padarīto darbu un kopumā, ar dažiem izņēmumiem, atbalstām ziņojuma saturu. Tā kā mērķis ir nodrošināt resursu ilgtspējīgu izmantošanu, mēs atbalstām, ka ziņojumā tiek pieminēta vajadzība ieguldīt līdzekļus zinātniskas zvejniecības izpētē, veltot šim pētījumam vairāk finansiālo un cilvēkresursu; vajadzība piemērot atbilstošus sociālekonomiskus pasākumus, lai zvejniekiem kompensētu zaudējumus, kas rodas saistībā ar zivju krājumu atjaunošanas plānos paredzēto zvejas samazināšanu; kā arī vajadzība iesaistīt zvejniekus jūras vides aizsardzības un resursu pārvaldības pasākumu definēšanā. Visbeidzot, kā jau tika norādīts, mēs uzsveram vajadzību atrast dažādus un dažādām sugām piemērotus risinājumus, ņemot vērā katrā reģionā izmantotos selektīvus zvejas kuģus.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Arī es uzskatu, ka ir vairāki iemesli, kādēļ ir jāatbalsta izvirzītie šī ziņojuma grozījumi, un uzskatu, ka šis ziņojums ir ļoti vērtīgs.
Zivsaimniecības komiteja savu viedokli par šodien apspriesto aizliegumu zvejot dziļumā, kas pārsniedz 1000 metrus, jau skaidri pauda citā ziņojumā, kurš bija daudz ciešāk saistīts ar apdraudēto jūras ekosistēmu nekā šis ziņojums un kurā ar lielu balsu vairākumu tika noraidīta dziļuma saistīšana ar jutīgajām ekosistēmām.
Apdraudētās dzīvotnes ir jāaizsargā vietā, kur tās atrodas, neatkarīgi no tā, vai tas ir 1000, 600 vai 200 metru dziļumā, un neņemot vērā to, vai tās atbilst vienai vai citai Briseles birojā mākslīgi novilktās robežlīnijas pusei.
Tāda nostāja ir arī FAO, kura, strādājot pie apdraudēto ekosistēmu aizsardzības pamatnostādnēm, noraidīja dziļuma kritērija izmantošanu tieši tādēļ, ka to uzskata par patvaļīgāk noteiktu, zinātniski nepamatotāku un neobjektīvāku nekā citi kritēriji, jo, kā jau teicu, tā kā tas neaizsargā koraļļus vai jūras pacēlumus, kas neatrodas tik lielā dziļumā, tas nekavējoties liktu likvidēt zivsaimniecības, kas jau kādu laiku darbojušās bez problēmām, piemēram, asaru sugas zivju zivsaimniecības Azoru salās vai melno paltusu zvejniecību, kas tiek veikta vietās, kuras regulē NAFO. Tie ir tikai divi piemēri.
Taču, atbalstot grozījumus, mēs panāktu likumdošanas procesu lielāku konsekvenci, jo šobrīd mēs sagatavojam nākotnes tiesību aktus par zivju izmetumiem, kas attieksies uz visām Kopienas zvejas flotēm.
Tādēļ es uzskatu, ka šis nav brīdis, kad apdraudēt atsevišķas zvejas flotes ar nosacījumiem par izmetumiem, kas beigās varētu neatbilst vispārējiem noteikumiem, tādējādi radot pretrunas ar centieniem panākt labāku regulējuma sabiedrības labā.
Zdzisław Kazimierz Chmielewski
- (PL) Priekšsēdētāja kungs! Ņemot vērā krājumu un jūras ekosistēmas īpatnību, dziļjūras zvejniecība veido unikālu mikroklimatu - mikropasauli, kas visvairāk atklāj gan zivsaimniecības politikas ierastos līdzekļus, gan tās acīmredzamos trūkumus.
R. Miguélez Ramos kundzes interesantais ziņojums un tā izraisītā diskusija sniedz mums mācību, turpmāku pamatojumu, lai saglabātu pazemību, saskaroties ar jūras dzīļu mistēriju, pazemību, kura, ļaujiet man piebilst, ir jāpapildina ar vajadzīgo kompensāciju vismaz izpētes veidā, iepazīstoties ar dziļākajiem Eiropas jūru baseiniem, kuru mērogs regulāri palielinās. Klausoties aktīvajās Parlamenta debatēs, rodas iespaids, ka daudzi pētniecības centri turpina izmantot shematiskus un novecojušus metodoloģiskos principus. Šķiet, ka šeit tiek nodalītas trīs dziļuma zonas: līdz 400 metriem, no 400 līdz 1000 metriem liels dziļums, kā arī dziļums, kas pārsniedz 1000 metrus. Ir parādījušies pat formālu, stingru zvejniecības kritēriju ieviešanas aizstāvji. Piemēram, dziļumam, kas pārsniedz 1000 metrus, tiek piešķirta īpaša mītiska nozīme, nenorādot pārliecinošus šādas attieksmes iemeslus.
Es uzskatu, ka ir jāturpina meklēt efektīvākas metodes krājumu stāvokļa novērtēšanai, kuras ir pielāgotas konkrētā jūras baseina ekosistēmai. Šādam visaptverošam pētījumam, nevis tikai aplēstiem datiem, ir jāveido pamats dziļjūras zvejniecības ierobežojumiem, ne tikai šāda veida zvejniecības ierobežojumiem. Precīzi uzlabotas pētniecības metodes var garantēt sistēmu, kas būtu precīzāka par sistēmām, kuras līdz šim tika izmantotas informācijas apmaiņai un šīs svarīgās un jutīgās zvejniecības nozares kontrolei.
Avril Doyle
Priekšsēdētāja kungs! Paldies jums, un apsveicu R. Miguélez Ramos kundzi ar ļoti labo ziņojumu.
Ir vērts atcerēties, ka 70 % planētas virsmas klāj okeāni. Okeāni satur vairāk nekā 97 % mūsu planētas ūdens. Okeāni aizņem 99 % zemes apdzīvojamās platības, un zivis ir lielākais cilvēka patērēto proteīnu nodrošinātājs; 3,5 miljardi cilvēku ir atkarīgi no zivīm kā primārā pārtikas avota. Ir vērts sev atgādināt, cik svarīgas ir šīs debates par zvejniecību.
Tāpēc vispasaules zivju krājumu ilgtspējīgai pārvaldībai ir jābūt prioritātei un mums ir pastāvīgi jāpārskata šīs pārvaldības īstenošana. Es piekrītu Komisijai, ka ir vajadzīga uz ekosistēmu balstīta pieeja dziļjūras zivju krājumu pārvaldībai. Manuprāt, tas veicinātu dažādu pieeju un instrumentu izmantošanu, kaitīgu zvejas metožu samazināšanu un nepieciešamību atbilstīgi starptautiskajiem likumiem izveidot aizsargājamas jūras teritorijas.
Dziļjūras pārvaldība ir jābalsta arī uz labākajiem salīdzinošajiem pētījumiem, kas ietvertu efektīvas piezvejas un datu apkopošanas programmas. Turklāt par prioritāti ir jāizvirza arī efektīvi pētījumi saistībā ar jūras gultnes un okeānu dabisko resursu kartēšanu, īpaši ņemot vērā klimata pārmaiņu ietekmi.
Mani ļoti uztrauc pašreizējais pietiekamu datu trūkums, kas neļauj zinātniski novērtēt mūsu dziļjūras zivju krājumus. Mums ir obligāti jāievieš dziļjūras zvejniecības izmetumu aizliegums, jo tas ļautu zinātniekiem precīzāk izpētīt noķerto zivju sugu daudzveidību.
Ar izmetumu vienkāršu samazināšanu vien nepietiek, jo dziļjūras zvejniecība ar grunts traleri diezgan ievērojami ietekmē piezveju un izmestās zivju sugas. Es patiešām uzskatu, ka debates par jēdziena "dziļš” definīciju ir nevajadzīgas, un pilnībā piekrītu FAO, kura to noraidīja kā nepietiekamu pasākumu un nepietiekamu kritēriju, kas attiecībā uz zivju sugu un krājumu ilgtspējību ir ļoti patvaļīgs.
Joe Borg
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos pateikties cienījamiem deputātiem par komentāriem un ieteikumiem, kurus mēs noteikti ņemsim vērā, uzsākot mūsu tiesību aktu pārskatīšanu nākamgad.
Tagad vēlos pievērsties konkrētiem komentāriem. Pirmkārt, ir ļoti grūti izveidot un sniegt dziļjūras zivs definīciju. Taču esmu ņēmis vērā šajā sakarā izteiktās piezīmes. Mums ir arī jāmācās gan no pieredzes, gan izmantojot datus par šīm dziļjūras zivju sugām, kurus tikai nesen esam sākuši apkopot. Tajā pašā laikā, ņemot vērā to, ka informācijai par šīm sugām ir zema kvalitāte, mums ir jāpiemēro piesardzīga pieeja. Uzlabot šo situāciju noteikti palīdzēs regula par datu apkopošanu.
Es piekrītu, ka šīs sugas ir daudz apdraudētākas, tādēļ, īstenojot šādas zvejniecības pārvaldību, mums ir jābūt īpaši uzmanīgiem un piesardzīgiem.
Runājot par izmetumiem - jau iepriekš šajā Parlamentā esmu teicis, ka mēs šo jautājumu uztveram ļoti nopietni un pakāpeniski vēlamies piemērot pieprasītos izmetumu ierobežojumus visām zivsaimniecībām.
Runājot par abiem grozījumiem, Komisija plāno piekrist 2. grozījumam, kura mērķis ir samazināt izmetumu līmeni, nevis ieviest pilnīgu aizliegumu jau pašā sākumā.
Attiecībā uz pirmo grozījumu Komisija uzskata, ka sākotnējais teksts vairāk aizsargā zvejniecību un jutīgās dzīvotnes, jo īpaši paredzot, ka vietās, kas ir dziļākas par 1000 metriem, zvejniecība nedrīkst notikt.
Taču šis ierobežojums tiks pārskatīts un, ja nepieciešams, divu gadu laikā grozīts.
Rosa Miguélez Ramos
referente. - (ES) Priekšsēdētāja kungs! Vēlos uzsvērt steidzīgo vajadzību pēc plašākas un kvalitatīvākas informācijas par šīm sugām, jo īpaši saistībā ar II pielikumā minētajām sugām, kā arī vajadzību pēc lielākiem izpētei veltītiem finansiālajiem un cilvēkresursiem. Vēlos atgādināt, ka Zivsaimniecības komitejā par šo jautājumu notika sēde un speciālisti uzsvēra, ka Starptautiskajai Jūras pētniecības padomei ir jāidentificē visas sugas, kuru krājumus iespējams ilgtspējīgi izmantot; speciālisti arī lūdza ievērot stingrāku zinātnisko precizitāti attiecībā uz paraugu shēmām un nodrošināt precīzākus datus.
Attiecībā uz aizliegtajām teritorijām, par kurām nav pieejami uzticami dati, speciālisti ieteica tās definēt no jauna un padarīt mazākas, jo aizliegtās teritorijās, kuras ir iespējams izmantot, palielinātos nelikumīgās zvejas apjomi ar lielāku nesodāmību, ņemot vērā to, ka dažādām pusēm šajās teritorijās nav zvejniecības interešu, un tādējādi vēl vairāk pieaugtu krājumu novērtēšanai vajadzīgo datu trūkums.
Vēlos atgādināt S. Stevenson kungam, ka 2. un 3. grozījuma teksts tieši atbilst tekstam, ko mūsu komiteja pieņēma, balstoties uz C. Schlyter kunga ziņojumu par politiku nevēlamu piezveju samazināšanai un izmetumu novēršanai Eiropas zvejniecībā, nemainot nevienu vārdu vai komatu šajā ziņojumā.
Vārds "aizliegums” mani biedē. "Aizliegums” var radīt apjukumu un atņemt motivāciju, un, protams, tas var radīt ievērojamu kaitējumu mūsu zvejniekiem, kuri šobrīd dara savu darbu, cik vien labi spēj. Labākais, ko varam darīt, ir noteikt ierobežojumus un tad pakāpeniski ieviest aizliegumu, kā, ja nekļūdos, tieši šādiem vārdiem ierosināja Komisija. Tādēļ es aicinu jūs rītdienas balsojumā atbalstīt grozījumus. Paldies.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks rīt plkst. 11.00
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Marianne Mikko  
rakstiski. - (ET) Pagājušais gadsimts atnesis nozīmīgus zinātnes un tehnoloģijas atklājumus, līdz iepriekš nesasniedzamam līmenim paplašinot cilvēku zināšanas par dabu. Amerikānis Nils Ārmstrongs 1969. gadā kļuva par pirmo cilvēku, kas uzkāpa uz mēness; 1997. gadā uzsāktās pavadoņu misijas pameta Saules sistēmu, tas nozīmē, ka astronauti varēs runāt ne tikai par mūsu galaktikas galējo punktu sasniegšanu, bet arī par visa redzamā visuma robežām.
Salīdzinot ar kosmosa iekarošanu, pāris kilometros mērāmajām okeāna dzīlēm ir pievērsta niecīga uzmanība.
Ir rūpīgi jāpārskata tiesību akti, kas regulē dziļjūras zivju krājumu tirdzniecību. Es piekrītu referentei par steidzamo vajadzību veltīt vairāk finansiālo un cilvēkresursu zinātniskiem pētījumiem.
Ir ļoti svarīgi definēt, kas ir dziļjūras zvejniecība. Šobrīd tiek runāts par dziļumiem un zvejas kuģiem. Taču Eiropas Savienības dalībvalstīm ir kopīgi jāvienojas par definīciju būtību un nolīgumu nozīmi.
Es vēlos pievērst uzmanību ziņojuma 8. punktam, kurš aizliedz zvejniecību ar grunts traleri dziļumā, kas pārsniedz 1000 metrus. Kādēļ mums ir jānosaka konkrēts dziļuma ierobežojums? Krājumu komercializācija un bioloģiskā līdzsvara saglabāšana ir jāpamto uz reģionālajām īpatnībām un starptautiskiem nolīgumiem. Ja konkrētajā teritorijā zvejniecības aizliegums norādītajā dziļumā ir pamatots, ierobežojumi ir jāpiemēro visiem zvejas kuģiem, kas nonāk saskarē ar jūras dibenu, nevis tikai grunts traleriem.
Mums ir vajadzīga elastīga zivju krājumu pārvaldības sistēma un iespēja ātri reaģēt. Es vēlos pateikties referentei, kura ir pievērsusi uzmanību spēkā esošo tiesību aktu neefektivitātei.
Daciana Octavia Sârbu  
rakstiski. - (RO) Nemitīgās un straujās dziļjūras zivju krājumu izsmelšanas un nepietiekamo dziļjūras bioloģiskās daudzveidības aizsardzības pasākumu dēļ ir steidzīgi jārīkojas, lai nodrošinātu zivju sugu aizsardzību un ilgtspējīgu izmantošanu. Lai arī Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES) 2002. un 2004. gadā izstrādātie ieteikumi pievērsa uzmanību faktam, ka vairums sugu neatbilst bioloģiskās drošības līmeņiem, Eiropas Savienība nav samazinājusi zvejas intensitāti, lai nodrošinātu ilgtspējīgu zvejniecību.
Komisijas paziņojums par dziļjūras krājumu pārskatīšanu apliecina, ka ir jāsamazina dziļjūras krājumu pašreizējās izmantošanas līmenis un ka spēkā esošie pasākumi netiek pietiekami efektīvi īstenoti. Tādēļ, pirms piemērojam jaunas pārvaldības darbības, mums ir jāsaprot, kādēļ netiek īstenotas pašreizējās darbības un kādēļ dalībvalstis nepilda savas saistības vai dara to novēloti.
Turklāt Eiropas Savienībai ir jāpieliek lielas pūles, lai pilnīgi un efektīvi īstenotu Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas rezolūciju 61/105 par dziļjūras zvejniecības teritorijām atklātā jūrā un apdraudēto jūras ekosistēmu aizsardzību.
