Effektiv fuldbyrdelse af domme i EU: adgangen til oplysninger om skyldneres aktiver (kortfattet forelæggelse) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er en kortfattet forelæggelse af betænkning af Neena Gill for Retsudvalget om effektiv fuldbyrdelse af domme i EU: adgangen til oplysninger om skyldneres aktiver (2008/2233)(INI)).
Neena Gill
Hr. formand! Bag Kommissionens debatoplæg om skyldneres aktiver ligger bekymringen for, at betalingsforsinkelser og manglende betaling skader virksomhedernes og forbrugernes interesser. Dette er navnlig tilfældet, når kreditor og fuldbyrdelsesmyndigheder ikke har oplysninger om skyldnerens opholdssted eller aktiver. Problemet kan løses, hvis skyldneren har aktiver inden for EU, og hvis det er muligt at finde frem til dem og anlægge søgsmål.
Kommissionen har i sin rapport foreslået, at der udarbejdes en håndbog om national lovgivning og praksis, og har fremført muligheden for, at der kan gives øget adgang til folkeregistre. Den har desuden rejst spørgsmålet om, hvorvidt fuldbyrdelsesmyndighederne i videre omfang bør have adgang til de sociale sikringsordningers og skattevæsenets registre. Det er blevet foreslået, at samarbejdet mellem de offentlige fuldbyrdelsesmyndigheder kunne forbedres, og endelig fremføres ideen om indførelse af en EU-erklæring om aktiver, som vil forpligte skyldnere til at oplyse om alle aktiver i det europæiske retsområde, og som eventuelt kan understøttes af sanktioner.
I min betænkning, således som den er vedtaget i udvalget, foreslås det, at kreditorerne kunne have fordel af, at der blev indført en enkel, mere fleksibel procedure, der kunne anvendes i hele EU til at opnå en kendelse, hvorefter der skal meddeles oplysninger om de aktiver, hvori der kan søges fyldestgørelse på grundlag af en dom. Sådanne foranstaltninger kan også have form af en foreløbig kendelse om betaling, som sikrer kreditor en umiddelbar betaling, mens udfaldet af den underliggende tvist afventes. Betænkningen opfordrer desuden til, at der foretages en undersøgelse af, hvordan de nuværende nationale systemer fungerer, med en sammenligning mellem "common-law"lande, som f.eks. Storbritannien, og andre europæiske jurisdiktioner, og af hvilke forbedringer af de gældende ordninger der kunne overvejes. Den peger ligeledes på behovet for at inddrage områder, hvor et yderligere samarbejde mellem medlemsstaterne kunne have en positiv effekt, og overveje, hvordan forslagene vil kunne fungere sammen med eksisterende lovgivning om databeskyttelse og menneskerettigheder.
Vi har bestræbt os på at forme betænkningen ud fra disse retningslinjer, og de kompromiser, vi er nået til i udvalget, har allerede afhjulpet nogle af uoverensstemmelserne mellem medlemsstaternes retssystemer. Mange af de supplerende forslag, vi er kommet med, er udformet med henblik på at gøre forslaget mere gennemsigtigt og lettere at anvende for kreditoren.
Det er derfor yderst vigtigt at sikre, at forslaget om at udarbejde en håndbog om national lovgivning og praksis bliver ajourført, og at oplysningerne præsenteres i et let anvendeligt format, samt at den er skrevet i et let tilgængeligt sprog. Det vil også være af afgørende betydning for initiativet, at der arbejdes side om side med de nationale domstole, i stedet for blot at erstatte deres arbejde. Dette vil kræve, at lovgivningen begrænses til udelukkende at gælde for grænseoverskridende sager. Hvis der huskes på denne undtagelse, vil fuldbyrdelsen af denne lovgivning komme til at fungere effektivt og proaktivt.
Overordnet set vil betænkningen i høj grad kunne hjælpe små virksomheder og selvstændige med at overvinde en betydelig hindring for deres succes, fordi de mangler de store virksomheders ressourcer til at opspore skyldnere og føre retssag mod disse. Små virksomheder er uforholdsmæssigt hårdt ramt af dårlige betalere. Hvis firmaerne af den årsag vælger ikke at handle med udlandet, vil dette udgøre en konkret trussel mod det fælles markeds funktionsdygtighed. Det vil være af afgørende betydning at beskytte de små virksomheders aktiviteter i disse vanskelige tider, eftersom små og mellemstore virksomheder udgør en stor del af vores økonomi.
Jeg vil gerne takke Retsudvalgets sekretariat for den fremragende støtte, de har givet mig i forbindelse med denne betænkning. Også tak til kolleger fra andre grupper, som er kommet med meget konstruktive forslag.
Jeg tror, det vigtigste er, at denne lovgivning bliver iværksat så hurtigt som muligt. Jeg opfordrer Kommissionen til meget hurtigt at gennemføre Parlamentets anbefalinger. En stor del af det gode arbejde, som medlemsstaterne har gjort for at afhjælpe afmatningen på markedet, skal rettes mod store virksomheder.
Joe Borg
Hr. formand! Jeg er meget glad for at få lejlighed til at drøfte Parlamentets betragtninger omkring problemet med inddrivelse af gæld i udlandet. Desuden vil jeg gerne takke fru Gill for betænkningen.
Hvad er der på spil her? Parlamentet og Kommissionen er enige om, at problemerne med grænseoverskridende inddrivelse af gæld kan udgøre en alvorlig hindring for den frie bevægelighed for betalingspåbud inden for EU og hindre adgang til domstolsprøvelse. Dertil kommer, at det har stor betydning for små virksomheders overlevelse i den aktuelle økonomiske situation.
På denne baggrund og i overensstemmelse med subsidiaritets- og solidaritetsprincipperne hvad bør Fællesskabets målsætninger da være? EU har et imponerende sæt retlige foranstaltninger til at sikre adgangen til domstolsprøvelse i grænseoverskridende sager og til at fremme den frie bevægelighed for civilretlige og handelsretlige afgørelser i Unionen.
Der er imidlertid ingen tvivl om, - som det anføres i Haagprogrammet for gensidig anerkendelse, der er vedtaget af Det Europæiske Råd - at det faktisk ville være nemmere at fuldbyrde retsafgørelser i EU, hvis det var muligt at skaffe et helt præcist overblik over en skyldners finansielle situation.
Kommissionen offentliggjorde i marts 2008 en grønbog om adgangen til oplysninger om skyldneres aktiver, og alle svarene - herunder en sammenfatning - kan nu ses på det offentligt tilgængelige websted.
De fleste af de adspurgte var enige i, at der er behov for foranstaltninger på fællesskabsplan til fremme af adgangen til oplysninger om skyldneres aktiver, selv om der er forskellige opfattelser med hensyn til, hvordan dette kan gøres i praksis.
Jeg er glad for, at Parlamentet har fremlagt en så detaljeret reaktion på grønbogen. Betænkningen er noget skeptisk over for idéerne i grønbogen og mener, at det største problem handler om genstridige skyldnere, som er skrupelløse.
Betænkningen udtrykker desuden bekymring over problemerne omkring databeskyttelse og privatlivets fred i forbindelse med adgang til oplysninger om folks økonomiske situation. Kommissionen lægger også vægt på at beskytte borgernes privatliv og personoplysninger.
Betænkningen opfordrer i stedet til oprettelse af nationale oversigter over udenlandske advokater, der arbejder i andre medlemsstater, son en hjælp til kreditorer, og foreslår et foreløbigt fællesskabsretsmiddel.
Jeg vil gerne meddele Parlamentet, at Kommissionen vil prioritere en forbedring af den praktiske fuldbyrdelse af domme højt inden for området for retfærdighed, frihed og sikkerhed i det kommende Stockholmprogram for perioden 2010-2014, som Kommissionen vil fremlægge i 2009.
Kommissionen har dog endnu ikke planlagt nogen konkret lovgivningsforanstaltning som opfølgning på grønbogen.
Til sidst vil jeg sige, at Kommissionen i lyset af de første høringsresultater mener, at dette forslag - det vil sige, at der udarbejdes en håndbog om national lovgivning, at der gives øget adgang til handelsregistre og offentlige registre, at samarbejdet mellem fuldbyrdelsesmyndighederne forbedres, og at der for skyldnere indføres en tvungen erklæring om aktiver - vil være et skridt på vejen hen imod vores mål.
Kommissionen vil selvfølgelig i den forbindelse nøje overveje Parlamentets beslutning vedrørende de forskellige spørgsmål, der indgår i denne betænkning.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 22. april 2009.
