Rosévine og godkendte ønologiske fremgangsmåder (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om:
mundtlig forespørgsel af Astrid Lulling, Jean-Pierre Audy, Joseph Daul, Françoise Grossetête, Véronique Mathieu, Elisabeth Morin, Margie Sudre, Oldřich Vlasák og Dominique Vlasto for PPE-DE-Gruppen, Patrick Louis for IND/DEM-Gruppen, Jean Marie Beaupuy, Anne Laperrouze, Nathalie Griesbeck og Marielle De Sarnez for ALDE-Gruppen, Sergio Berlato, Cristiana Muscardini, Roberta Angelilli, Domenico Antonio Basile, Alessandro Foglietta, Antonio Mussa, Sebastiano (Nello) Musumeci, Giovanni Robusti, Umberto Pirilli og Salvatore Tatarella for UEN-Gruppen til Kommissionen: Rosévine og godkendte ønologiske fremgangsmåder (B6-0228/2009) og
mundtlig forespørgsel af Luis Manuel Capoulas Santos, Katerina Batzeli, Vincent Peillon, Vincenzo Lavarra, Stéphane Le Foll og Alessandro Battilocchio for PSE-Gruppen til Kommissionen: Rosévine og godkendte ønologiske fremgangsmåder (B6-0229/2009).
Astrid Lulling
Fru formand, fru kommissær! Producenter af kvalitetsvine og velinformerede forbrugere - de sande kendere af vores landbrugsprodukter - ønsker ikke at høre tale om sammenstikning.
Det er forståeligt, at vindyrkere i mange europæiske regioner frygter de økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser af ophævelsen af forbuddet mod sammenstikning af rødvin og hvidvin for at fremstille rosévin.
Den uundgåeligt urimelige konkurrence, der vil opstå som følge af dette, risikerer at ramme hele regioner, der har specialiseret sig i fremstilling af kvalitetsrosévin, som er skræddersyet til en voksende efterspørgsel. Kommissionen har allerede truffet foranstaltninger vedrørende første del af vores mundtlige forespørgsel ved at udsætte beslutningen, der oprindeligt skulle træffes ved udgangen af april, og det takker jeg den for.
Men vil den udnytte denne periode til at imødekomme vores anden anmodning om en bred høring af de mennesker, der arbejder inden for denne branche, på grundlag af en grundig undersøgelse af de mulige økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser ved at ophæve forbuddet mod sammenstikning?
Hvilke løsninger planlægger Kommissionen desuden, hvis den ikke trækker sit forslag om en ophævelse af forbuddet mod sammenstikning tilbage, for at forhindre et sammenbrud på dette skrøbelige marked for rosévin, som har begrænset holdbarhed, og undgå at svække den økonomiske struktur i en hel region, der tilbyder en hel række kultur- og turistaktiviteter, som er centreret om vindyrkning?
Er Kommissionen klar over, at de anbefalede mærkningsløsninger allerede er blevet forkastet af de traditionelle producentregioner, fordi udtrykket "rosé" ikke vil være forbeholdt den vin, som de fremstiller på røde druer?
Patrick Louis
Fru formand, fru kommissær! Reformen af den fælles markedsordning (FMO), som blev gennemtvunget takket været lobbyisternes og eurokraternes forenede indsats, vil medføre tre alvorlige problemer. Den sigter mod at fjerne markedsreguleringsmekanismerne, liberalisere beplantningsrettighederne fra 2015 og give mulighed for sameksistens af meget forskellige vinkategorier med stort set identiske etiketter. Disse tre eksempler på kætteri vil være fatale for europæisk vindyrkning, navnlig i Frankrig. Forbrugerne vil blive vildledt i deres valg, vindyrkernes indtægter vil kollapse, og industrialiseringen inden for sektoren vil føre til tab af specialviden.
Denne systematiske afvikling af de grundlæggende principper, der definerer den europæiske vindyrknings særlige karakter, er udtryk for en besynderlig logik. Kommissionen er fanget mellem sin underlæggelse under Verdenshandelsorganisationen (WTO) og indflydelsen fra den almægtige europæiske storindustrielle lobby, CEEV, og har siden 2004 systematisk arbejdet på at åbne dørene til det europæiske hønsehus for alverdens ræve. Den synes i stigende grad at fungere som skohorn for globaliseringen. Denne inkonsekvente logik bliver helt tydelig, når man gennemgår to sæt tal.
I Europa har man ryddet 170 000 ha med vinstokke, mens det beplantede område i New Zealand er forøget med 240 %, i Australien med 169 % og i Kina med 164 %. I Europa er begrænsningen i udbuddet for at holde priserne på et rimeligt niveau blevet undergravet af foranstaltninger fra de store vinproducenter, der afsætter deres overskudsprodukter til lave priser og dermed går efter lavprismarkedet. Dette er en sammenfatning af postyret på rosémarkedet. Det afslører de modsætninger, der findes mellem WTO's principper, og de principper, der er nødvendige for at indrette en sektor, så man kan fremme investeringer, kvalitet og viden. I går opdagede vi, at kvalitet fremover vil føre til kvantitet. Med kommissærens reformer bliver det klart, at beslutningerne i dag vil dræbe morgendagens viden.
Fru kommissær, det er vigtigt at forbyde sammenstikning inden den 7. juni. Derefter vil vindyrkernes eneste våben, når de ønsker at få deres stemme hørt, være stemmesedlen.
Anne Laperrouze
Fru formand! Hvad er det, De forsøger at få os til at sluge? En blanding af rød- og hvidvin, der skal forestille rosé? Vores borgere reagerer meget negativt på dette initiativ fra Kommissionen, som har opbakning fra medlemsstaterne, herunder Frankrig.
Jeg har bemærket to typer af reaktioner: For det første undrer vores borgere sig over, at EU blander sig i roséen, når der er så mange andre problemer at tage sig af, navnlig det alvorlige problem med den økonomiske krise. For det andet ser producenter af traditionelle rosévine, der fremstilles ved hurtig udblødning og forsigtig presning, dette som et alvorligt angreb på betegnelsen "rosé" og på det ry for kvalitet, som er udviklet over så mange år for vine som disse roséer fra Provence, det stadig indeholder duften af området, og som har sikret rosévinenes succes i almindelighed.
På det sidste møde i intergruppen om vin forstod vi endelig Kommissionens og medlemsstaternes begrundelse. Forbruget af rosébordvin er stigende verden over og tegner sig for næsten 30 % af vinforbruget. Tredjelande fremstiller blandingsvine. EU's marked begynder nu at være målet for disse blandingsvine fra tredjelande.
Det britiske marked er især domineret af vine fra USA. Det er velkendt, at traditionel rosévin har begrænset holdbarhed. Det er langt lettere at fremstille rosévin på bestilling ved at bruge lagrene af rød- og hvidvin. For medlemsstaterne er det derfor et spørgsmål om at tilpasse produktionen af rosébordvin til det internationale marked.
Medmindre man kan opdage andre ønologiske fremgangsmåder for fremstilling af rosévin, kan vi f.eks. lade os inspirere af Pierre Dac, som sagde: "Indpod roser på vinstokkene for at få naturlig rosévin!" Det må ikke ske. Som mange af mine kolleger mener jeg, at Kommissionen og medlemsstaterne skal tilbage til tegnebordet og arbejde med betegnelsen "rosévin" og sikre, at betegnelsen "rosé" udelukkende er forbeholdt vine fremstillet ved hjælp af traditionelle metoder, enten i EU eller i tredjelande.
I mellemtiden, fru kommissær, vil jeg opfordre Dem til at opdage en af disse små rosévine fra Gaillac, med tusinde farver fra Tarn, som naturligvis skal nydes med måde.
Cristiana Muscardini
spørger. - (IT) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Vin er ikke bare et landbrugsprodukt for os, men repræsenterer også kultur og tradition.
Vi har ofte hørt her i salen, at vi skal sikre det europæiske vinmarked en sikker fremtid. Dette kan vi kun gøre, hvis vi fokuserer på kvalitet, og vi kan ikke opnå kvalitet, hvis vi ikke respekterer de traditionelle produktionsmetoder. Derfor kan vi kun gå imod indførelsen af en ny produktionspraksis for vin, som er baseret på en drøm og ikke har noget med vinvidenskab at gøre, fordi vi mener, at den kan føre til en forringelse af vinens image og ødelægge noget af tillidsforholdet mellem forbrugeren og produkterne med alvorlige konsekvenser for kvaliteten og måske endda for sundheden.
Europæiske kvalitetsprodukter nyder denne status, fordi de er baseret på respekt for ingredienserne, produktionsmetoder i lille skala, tradition og karakteristiske smagsnuancer, der opnås ved at bruge helt bestemte produkter og produktionsmetoder. Jeg er bange for, at EU ved at komme med alle disse indrømmelser, der betyder en omvæltning af vores traditionelle vinfremstillingspraksis, vil tillade tilsætning af stykker af træfade for at fremskynde smagssætningen, og dette vil føre til kunstige smagsstoffer, og før vi ved af det, tilsætter vi vand og laver vin uden druer.
Jeg mener ikke, at dette er den rette metode, fru kommissær, til at genstarte og udvikle sektoren på det indre og det internationale marked. Den internationale efterspørgsel på rosévin er ikke faldende, men stigende, og i denne situation er den rette fremgangsmåde ikke at fremstille mere ved hjælp af en vinfremstillingspraksis, der minder mere om et kemisæt end noget som helst andet, men at investere i kvalitet, i specialisering og de europæiske vines karakteristika, i markedsføring og fremme af rigtig vin i almindelighed for at udvide markedet og endelig gøre det lettere for unge mennesker at komme ind i vinfremstillingsbranchen.
Gilles Savary
Fru formand, fru kommissær! Jeg er tilfældigvis ikke midt i en valgkamp, fordi jeg ikke vil være at finde i det næste Parlament. Derfor må De vise mig den ære ikke at overdrive, fru kommissær. Men jeg er fra Bordeaux. De har besøgt min region, som producerer meget lidt rosévin, men som i høj grad elsker den rosévin, den producerer.
Jeg vil gerne sige, at jeg blev virkelig chokeret, da jeg hørte, at Kommissionen ønskede at legalisere fremstilling af rosé ved sammenstikning af rødvin og hvidvin. Efter min mening er dette et forfalsket produkt på et tidspunkt, hvor vi opfordres til at bekæmpe forfalskninger inden for industrien. Det svarer til at tillade eller opfinde et vinderivat på et tidspunkt, hvor vi bekæmper finansielle derivater.
Det hele skyldes rent faktisk det samme ønske, nemlig at finde nye produkter, der giver endnu større overskud. Så længe EU's overskud og konkurrenceevne er sikret, er det i orden. Jeg vil lave lidt sjov med et forslag her. Her har vi en rosévin. Jeg har lige fremstillet denne rosévin, her i Europa-Parlamentet, ved at bruge hvidvin og putte rødbede i den. Jeg kan love Dem for, at den har præcis samme farve, og desuden kan man få hele farveskalaen, hvis man ønsker det, og formentlig også en bestemt smagsskala. Dette vil også give os mulighed for at løse sukkerindustriens problemer og chaptalisering ved at bruge et naturligt fødevareprodukt. Det betyder helt enkelt, at hvis vi tillader dette første skridt, er det skruen uden ende. Andre medlemmer har sagt det samme, at forfalskninger af fødevarer vil vinde stadig mere terræn. Derfor siger vi: "Se på, hvad der allerede sker i nogle lande".
I dag består en femtedel af roséproduktionen af sammenstikning. Jeg vil sige, at Kommissionen ikke systematisk behøver at lade de andre fire femtedele forbløde. Der findes mennesker, som har stridt for at sørge for, at roséen findes, at den bliver til en ægte vin fremstillet med ægte ønologiske metoder. Nu trækker vi tæppet væk under dem under påskud af, at det kan være mere lukrativt at surfe rundt på rosémarkedet med rød- og hvidvin. Jeg finder det dybt amoralsk. Personligt mener jeg ikke, at mærkning er nok, eller hvis der bruges mærkning, må denne type vin ikke kaldes "rosé". De kan kalde den "opvaskevand", hvis De vil, fru kommissær, for det passer meget bedre til produktets kvalitet.
Mariann Fischer Boel
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Rosévinen har en lang, lang historie, men der findes ikke nogen definition af rosévin i EU-lovgivningen eller Den Internationale Vinorganisation. Der står ikke noget.
I visse regioner har vinproducenterne gjort sig store anstrengelser for at udvikle en rosévin af høj kvalitet baseret på en præcis produktspecifikation og har begrænset den ønologiske praksis for rosévin til traditionelle metoder. Men andre beskyttede oprindelsesbetegnelser indebærer ikke nogen restriktioner på fremstilling af rosévin. Produktspecifikationen for Champagne giver mulighed for sammenstikning af rød og hvid til fremstilling af rosé Champagne. På EU-plan er forbuddet mod sammenstikning af rød- og hvidvin i dag begrænset til fremstilling af bordvin.
Diskussionen om ønologisk praksis, herunder om sammenstikning, startede tilbage i 2006 ved forhandlingerne om vinreformen. Med reformen fik Kommissionen kompetence til at tillade ny ønologisk praksis og skal tage udgangspunkt i Den Internationale Vinorganisations anbefalinger.
Efter vidtgående diskussioner sidste efterår med interessenter og med alle medlemsstaterne foreslog Kommissionen en afskaffelse af forbuddet mod sammenstikning af rød- og hvidvin. Dette blev sat til afstemning i forskriftsudvalget for vin i januar, hvor et flertal af medlemsstaterne, heriblandt Frankrig, stemte for.
Forslaget til forordning er blevet anmeldt til Verdenshandelsorganisationen i henhold til proceduren i aftalen om tekniske handelshindringer, og vi har for nylig accepteret, at tredjelande skal have mere tid til at gennemgå vores forslag. Derfor vil der blive stemt formelt om forordningen i forskriftsudvalget for vin senere i juni, formentlig den 19. juni, fordi en yderligere udsættelse vil forhindre os i at gennemføre den nye ønologiske praksis fra den 1. august i år i henhold til Rådets forordning.
De bad også om en specifik konsekvensvurdering forud for afskaffelsen af forbuddet mod sammenstikning. Kommissionens tjenestegrene foretog en tilbundsgående vurdering i forbindelse med udformningen af vinreformen, og vi behøver derfor ikke gentage det arbejde, der blev udført i 2006 og 2007 i forbindelse med vinreformen og heller ikke at foretage en tilbundsgående konsekvensvurdering af alle de enkelte former for ønologisk praksis, så vi tager udgangspunkt i det arbejde, der foregår inden for Den Internationale Vinorganisation.
Allerede nu understreger økonomer fra vinsektoren, at denne reform ikke vil svække de traditionelle rosévine, eftersom disse roséer med en appellation ikke er i konkurrence med bordvine. Det er klart, at den traditionelle rosé er et kvalitetsprodukt, der er meget værdsat af forbrugerne og hænger sammen med produktets oprindelsessted.
En tilladelse til sammenstikning af bordvin vil føre til retfærdig konkurrence mellem de europæiske lande og tredjelande, eftersom vi har tilladt tredjelande - som allerede nævnt her i dag - at foretage denne sammenstikning. Jeg er fuldstændig enig med fru Laperrouze. Hvorfor skal vi stille vores vinproducenter ringere i konkurrencen end dem, der har mulighed for at sælge vin inden for EU?
For nogle uger siden havde jeg et møde her i Strasbourg med producenter af rosévin fra Provence i Frankrig, og vi havde en meget åben og ærlig diskussion om situationen. Naturligvis forstår jeg deres forsøg på at sikre den traditionelle rosé, og derfor har Kommissionen undersøgt forskellige løsninger i forbindelse med mærkning. Vi foreslår rent faktisk to forskellige mærkningsløsninger: "traditionel rosé" og "rosé fremstillet ved sammenstikning". Medlemsstaterne kan så beslutte, om de ønsker at gøre den ene eller begge disse mærkningsmuligheder obligatorisk for rosévin fremstillet på deres område. På den måde kan vi give producenterne mulighed for at få et mere præcist billede af, hvad de køber.
Jeg har hørt argumentet fra vinproducenterne om, at "traditionel rosé" var lidt støvet, og de anser rosévin for at være en moderne metode til vinfremstilling. Jeg gav klart udtryk for, at hvis der dukkede andre idéer op, ville jeg naturligvis være parat til at lytte til dem, men jeg har endnu ikke hørt nogen forslag til et alternativ til rosévin. Som kommissær for landbrugsprodukter lægger jeg vægt på, at vi finder de rette løsninger og giver vores vinproducenter lige muligheder.
Agnes Schierhuber
Fru formand! Det glæder mig at se Dem igen her i dag, fru kommissær. I alle mine år som aktiv politiker - både i Østrig og i næsten 15 år i Europa-Parlamentet - har forhandlinger om vin altid være meget følelsesladede. Dette kan vi se igen her i dag.
Efter min mening er vin et af de mest elegante produkter, landbruget kan fremstille. Det er for at opnå en kvalitetsproduktion hos de europæiske - og navnlig østrigske - vindyrkere, at man bør prioritere kvaliteten og særkendet ved vin fra forskellige regioner.
Vi mener ikke, at det er nogen ønologisk procedure at blande vin. Rosévin fremstilles ved hjælp af en særlig og meget traditionel ønologisk procedure. Derfor støtter jeg alle mine kolleger, der ligesom jeg afviser denne blanding eller sammenstikning af hvidvin og rødvin. Det er på tide med en præcis definition af produktionen af traditionelle rosévine.
Som kommissæren sagde, skal det også være muligt for medlemsstaterne at indhøste viden, så de måske får et andet syn på visse beslutninger eller ændrer dem. Jeg opfordrer kommissæren til at gøre dette af hensyn til kvaliteten i den europæiske vinproduktion.
Alessandro Battilocchio
Fru formand, mine damer og herrer! Vi mødes endnu en gang i denne sal for at forsvare en fødevare, kultur og landliv, der er nedarvet til os fra en oldgammel tradition, en værdifuld arv, som verden misunder os, der udgør en fantastisk rigdom for økonomien og ligeledes for EU's identitet.
I dag risikerer denne arv at komme i alvorlige problemer på grund af Kommissionens og Rådets hensigt om at afskaffe forbuddet mod produktion af rosévin ved sammenstikning. Denne hensigt kom frem som følge af et stærkt pres og vil blive ratificeret uden mulighed for indgriben fra Parlamentets side, den instans, der officielt repræsenterer millioner af borgere, inklusive producenter og forbrugere, som vil blive påvirket af dette initiativ.
Kommissionen foreslår, at man tillader produktion af rosévine ved blot at blande rødvin og hvidvin, som det sker i lande, der ikke råder over vores færdigheder og professionalisme, og under påskud af, at det er en reaktion på den internationale konkurrence.
Som medspørger vil jeg understrege, at en sænkning af produktionskvaliteten - som er resultatet af århundreders tradition og forskning, kolossale investeringer, passion og opmærksomhed på detaljen - ikke er det svar, vi har brug for, navnlig i disse økonomiske krisetider, hvor den gennemsnitlige forbruger bestemt er mere opmærksom på prisen end på, hvad der står på etiketten.
Denne beslutning kan undgås ved bare at finde et navn til det nye produkt og ved at informere forbrugerne om eksistensen af to forskellige typer rosévin med forskellige produktkvaliteter og om betydningen af at anerkende fagfolkenes arbejde og indsats inden for sektoren. Hvem skal betale for alt dette? Har Kommissionen givet mulighed for en form for støtteprogram, eller bliver det producenterne, der skal betale for det, efter at vi har bedt dem kæmpe mod lavpriskonkurrence med ulige våben i tider, der allerede er meget hårde?
Jeg håber, at Kommissionen og Rådet vil træffe det rigtige valg og eventuelt revidere hele proceduren.
Jean-Claude Martinez
(FR) Fru formand, fru kommissær! Vi har chokolade uden kakao og et forbud mod ost lavet af mælk direkte fra koen. Vores Roquefort var belagt med en told på 300 %, og vi var lige ved at få kyllinger, der var vasket med blegemiddel og endda et ammehormon, nemlig somatotropin.
Nu overvejer vi muligheden for at farve hvidvin med rødvin for at lave rosévin. Hvis De vil tillade mig at sige det, har dette været den vanddråbe, der har fået bægeret til at flyde over, og det vand er også blevet tilladt til sammenstikning af vin ligesom "trævin", der laves med træflis i stedet for på fade, der blev tilladt tidligere, og vine lavet på importeret druemost blev næsten tilladt. Vinen kan endda være lavet i Thailand.
Problemet er den psykoanalytiske reaktion, som denne idé fremkalder, for dette er et angreb på kulturen. Hvad er definitionen af vin? Hvis det er et industriprodukt, kan det være blandet, som f.eks. til Coca-Cola-vin. Men dette er et fødevareprodukt fra landbruget, og så kan man ikke røre det, for så forårsager man et kulturchok. "Dette er mit blod, drik det til ihukommelse af mig". Hvis man blander blod, laver man besmittet blod.
Kan De forstå denne uforholdsmæssige reaktion? Med denne rosé-idé anfægter De 2 500 års arv, der stammer tilbage fra romerriget, som skulle kæmpe mod barbarerne. Dette er, hvad jeg ønskede at sige: "Det er et freudiansk spørgsmål, ikke et spørgsmål om vindyrkning".
Françoise Grossetête
(FR) Fru formand, fru kommissær! Da jeg kom her, var jeg utroligt irriteret. Efter at have lyttet til Dem, er jeg blevet vred. Det er ikke acceptabelt, at De, endda her op til valgkampen, tillader sammenstikning af hvidvin og rødvin.
For ganske nylig var jeg i Provence og på Korsika for at tale med vindyrkerne i min valgkreds, som har valgt at gå kvalitetens vej, men som nu føler sig svigtet. Jeg kan huske en tale af hr. Barroso for to år siden, hvor han sagde, at vindyrkning er vigtigt og en del af økonomien. Han sagde, at vi er nødt til at eksportere mere, og for at eksportere mere har vi brug for kvalitet. Jeg husker den tale meget tydeligt.
Derfor indførte Kommissionen en rydningsordning for at opnå mere kvalitet og mindre kvantitet. Vindyrkerne i det sydlige Frankrig gik med til dette, men se, hvad det har bragt dem i dag. De har ryddet så store arealer, at de snart vil skulle importere vin for at dække det lokale forbrug.
Med Deres politik har De underskrevet vores vindyrkeres dødsdom. Nu tillader De sammenstikning af hvidvin og rødvin med betegnelsen rosévin. Dette er en fornærmelse mod vores vindyrkere. Nu beder De dem medtage en ekstra betegnelse: "traditionel vin", om vin, der fremstilles på den traditionelle måde, fordi vores spanske venner har brug for at sælge deres hvidvinsoverskud, for de ikke har ryddet deres marker. Vores vindyrkere, som gik efter kvalitet, burde ikke være nødt til at retfærdiggøre værdien af deres vin. Det ville i hvert tilfælde være dråben.
Blandet vin er ikke rosé, det er en blandet hvidvin. Lad og kalde en spade for en spade. Vi burde ikke længere tillade, at vingrossister, som har valgt at sætte profit forud for kvalitet, et valg, som De støtter, fru Fischer Boel, får lov til at stikke forbrugerne blår i øjnene. Jeg har en opfordring til mine kolleger, De af Dem, der vender tilbage i næste valgperiode: Vi vil intensivere vores bestræbelser på at sikre, at denne foranstaltning fra Kommissionens side forkastes en gang for alle og ikke bare midlertidigt. Pas på den 19. juni.
Ioannis Gklavakis
(EL) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I mit land har vi produceret vin i 3 000 år. Jeg vil gerne udtrykke min modstand, min beklagelse og min bekymring over det, der foregår. Rosévin er et kunstigt produkt. Vin er et fermenteret produkt, ikke et blandet produkt. Hvis dette gennemføres, bliver resultatet urimelig konkurrence for vores producenter, der fremstiller disse skønne vine.
For det andet, og dette er også vigtigt, vil europæisk vins rygte igen blive skadet. Men jeg kan se, at der ikke vil være nogen ende på glidebanen, hvis vi starter på dette. For et stykke tid siden drøftede og vedtog vi muligheden for at tilsætte træflis til vinen. Som begrundelse nævnte vi aldring og de økonomiske omkostninger. Vi vedtog også, at der kan tilsættes sukker til vinen. Af økonomiske grunde, sagde vi, og vi havde ikke modet til at kræve, at disse teknikker skulle påføres etiketten. Nu skal vi have modet til at gøre det.
Europa kan kun hævde sig med de meget fine kvalitetsvine, som vi har. Gud hjælpe os, hvis vi mener, at vi kan konkurrere med billige australske eller amerikanske vine - det skal vi insistere på. Det sagde jeg, da vi vedtog denne praksis med tilsætning af sukker til vinen. Vi, der træffer disse beslutninger, kommer til at indskrive os i den europæiske ønologis historie som dem, der undergravede fundamentet for de fremragende europæiske vine. Derfor trygler jeg om, at vi skal redde os væk fra denne glidebane med disse beslutninger.
Elisabetta Gardini
(IT) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg må sige, at jeg er enig med fru Grossetête, for jeg kom her drevet af ønsket om at viderebringe smerten, beklagelsen og utilfredsheden fra de italienske vinproducenter, og jeg blev stillet over for ligegyldighed, det var som at tale til en væg. Jeg havde håbet, at det var et biprodukt af den upersonlige oversættelsesproces, men ud fra det, jeg har hørt, er der tilsyneladende ingen åbninger, der er intet håb, der er kun en kløft.
For ikke så længe siden fandt der et arrangement sted i min region - jeg kommer fra Veneto - der kaldes Vinitaly, som er en af de vigtigste begivenheder i vinverdenen, og her blev der udarbejdet et fantastisk vellykket manifest til forsvar for rosévine. Det blev underskrevet af store italienske vinproducenter, fantastiske vinproducenter, men der kom også underskrifter fra andre dele af Europa - der kom underskrifter fra befolkningen i Holland, Frankrig, Spanien, Belgien, Luxembourg, Slovenien, Polen, Litauen og Ukraine. Passionen for rosévin er, som De kan se, autentisk og kender ingen grænser, tilsyneladende bare ikke i Kommissionen, selv om vi kan tale om kultur, lokale værdier og tradition.
Som kvinde vil jeg også gerne give Dem noget at tænke over: Når vi kæmper mod alkoholmisbrug, mener De så, at vi gør de nye generationer en tjeneste ved at overdrage dem en drik af ringe kvalitet, som jeg ikke en gang vil kalde vin, en lavprisdrik, der indeholder alkohol, og som intet som helst har med hverken kultur eller kvalitet at skaffe? Vil det lykkes os at opdrage dem til at bruge vin og alkohol som en del af et samlet sæt af gode vaner og gode manerer?
Det var en tanke, jeg gerne ville viderebringe til Dem, fordi De påtager Dem et stort ansvar i mange henseender.
Christa Klaß
(DE) Fru formand! Fru kommissær, i de senere år har De set, at vin er et følsomt produkt. I dag argumenterer vi for en liberalisering af forordningerne for vinmarkedet. De taler om at åbne verdensmarkedet. Nogle gange undrer jeg mig over, hvem der vejleder hvem her?
Traditionelt har vinfremstilling udviklet sig i Europa. Vores traditioner og vores regionale identitet er det, der kendetegner vores vin, og det burde også vejlede os i vores forhandlinger om forordningerne for vinmarkedet. Det slog mig, at der her er blevet indarbejdet ting i forordningerne for vinmarkedet gennem udvalget, ting, vi overhovedet ikke har drøftet her i Parlamentet!
Spørgsmålet her er, hvilke nationale og regionale reguleringsmuligheder der stadig findes? Hvilke restriktioner eller forbud kan medlemsstaterne pålægge deres regioner, der beskæftiger sig med at fremstille vin af dårligste kvalitet? Det er, hvad dette drejer sig om, vi taler ikke om vin med oprindelsesbetegnelser eller hjemmelavet vin, men om vin af laveste kvalitet. Vil forbuddet mod sammenstikning af rød- og hvidvin f.eks. være et regionalt eller nationalt forbud? Kan det være en mulighed fremover for disse lavkvalitetsvine?
Eller et forbud mod angivelse druesorter og årgang: Det giver os også problemer, fordi vi ønsker at kunne differentiere vores vine, mellem vine af ringere kvalitet og det, der beskrives som hjemmelavet vin eller vine med oprindelsesbetegnelse. Så fransk Rosé eller tysk Riesling er navne, der kræver en klar og utvetydig forordning. De er knyttet til vores traditionelle producenter, og vi har store forhåbninger til dette for fremtiden. Derfor beder vi om Deres støtte.
Astrid Lulling
Fru formand! Fru Fischer Boel, De svarede negativt på vores andet spørgsmål og sagde, at De allerede på tidspunktet for reformen af vin-FMO'en foretog den vurdering, vi beder om. Det overrasker mig. I forbindelse med denne reform var der aldrig tale om at tillade en ønologisk praksis, som går ud på sammenstikning af hvidvin og rødvin for at lave rosé.
Hvorfor følger De ikke op på vores anmodning, som i øvrigt er særdeles fornuftig, om en høring med branchen? De ønsker at træffe en afgørelse den 19. juni, men det haster ikke. Desuden har ingen nogensinde bedt Dem godkende denne ønologiske praksis. Jeg ved ikke, hvad der har fået Dem til at fremsætte dette forslag, når ingen i Europa beder om det.
Med hensyn til mærkning vil jeg gerne tilføje, at De burde erkende, at producenterne af traditionel rosévin aldrig vil acceptere at kalde dette bryg - også det, hr. Savary lavede - for "rosé". Derfor skal De gøre en indsats i denne henseende. Fru kommissær, jeg trygler Dem virkelig om at komme med et positivt svar på vores to anmodninger.
Françoise Grossetête
Fru formand, fru kommissær! De sagde tidligere, at De ikke havde modtaget nogen forslag, og at De ventede på forslag osv.
Men De har faktisk modtaget nogle forslag. De har ført samtaler med vores vindyrkere. De fortalte Dem, at de ikke ønsker dette. De fortalte Dem, at de ikke ønsker at blive tvunget til at benytte betegnelsen "traditionel rosévin" for at skelne den fra rosévin, som naturligvis ikke kommer til at hedde "blandet". Derfor kan De ikke påstå, at ingen er kommet med forslag til Dem.
Med hensyn til rosé Champagne er vi frem for alt udmærket klar over, at det er et ønologisk produkt, som intet har at gøre med den sammenstikning, der foreslås her: hvidvin og rødvin. Vi beder Dem finde modet til ikke at kalde blandet hvidvin og rødvin for "rosévin", fru Fischer Boel. Det beder vi Dem om. Det er vores forslag til Dem. Lad være med at straffe de rigtige vindyrkere.
Hvordan forventer vi, at vores medborgere skal forstå en sådan holdning fra Kommissionens side? De vender det døve øre til alle vores argumenter: Det er fuldstændig uforståeligt.
Gilles Savary
Fru formand! Fru kommissær, jeg vil gerne tage ordet endnu en gang for at fortælle Dem, at jeg har lyttet til Deres argumenter, og jeg er sikker på, at De ikke selv har fundet på dette: forslaget må være kommet fra nogle lobbyister.
Men jeg mener ikke, at det er i Europas interesse altid at sigte lavt, især på fødevareområdet. Lande, der ikke har sigtet lavt på det industrielle niveau, ligger nu blandt de førende på verdensplan på handelsområdet. Især tyskerne har altid bekæmpet fristelsen til at gå efter laveste fællesnævner. Jeg mener, at Europa inden for fødevaresektoren burde bekæmpe denne konstante fristelse til at gå efter den laveste fællesnævner, for det vil bringe os langt.
Det, vi foreslår, er, at vi for enhver pris skal undgå at have to betegnelser for "rosé": traditionel eller blandet. Der er rosévin, og så er der noget andet. Lav en europæisk konkurrence for at finde et navn til dette andet, hvis De mener, at det skal være lovligt. Personligt mener jeg, at Europa ville stå sig godt ved at kæmpe imod WTO i forbindelse med denne type produkter. De siger altid, at vi "kapitulerer" over for alt det, der kommer andre steder fra.
Patrick Louis
Fru formand! Fru kommissær, det er meningsløst at skrive "rosévin" på flasken, for på gode rosévine, som den Bandol, jeg har med til Dem, skriver man ikke ordet "rosé".
Desuden er det tåbeligt at skrive "traditionel rosé" på etiketten. Rosé er en vin, som de unge drikker, det er en moderne vin, selv om fremstillingen kræver traditionel viden. Derfor hersker der for stor tvetydighed. Der findes ikke massevis af forskellige løsninger, der er kun én, som det blev forklaret så udmærket tidligere, rosé er en kulturel vin, det er et produkt fremstillet af eksperter. Det er ikke et hvilket som helst erhverv, der er tale om her. Det, vi har brug for, er ganske enkelt et forbud mod enhver sammenstikning og blanding i Europa, og især i Frankrig.
Mariann Fischer Boel
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Det har været en fornøjelse at lytte til Dem her i aften, for jeg fornemmer, at De har al den passion, al den energi og alle de følelser, som jeg oplevede inden for vinsektoren, da vi diskuterede vinreformen. Kulturarven og de traditioner, der er knyttet til vinen, lever i bedste velgående her i Europa-Parlamentet.
Men nogle af de spørgsmål, der blev stillet her i aften, genåbner fuldstændig det politiske kompromis, som vi har indgået om vinreformen, så jeg vil ikke gå nærmere ind på disse spørgsmål, men nøjes med at koncentrere mig om hovedproblemet, som vi diskuterer her i aften.
Jeg er helt enig med alle, der har sagt, at kvalitet skal være fremtiden for vores europæiske landbrugsprodukter. Det var netop grunden til, at vi i forbindelse med vinreformen - som jeg er sikker på, at De stadig husker - afsatte et stort beløb til at fremme vores europæiske vin på markedet i den tredje verden: 125 mio. EUR om året var det tal, der blev nævnt, da vi havde disse drøftelser. Det skyldes, at vi ved, at vi har et produkt af høj kvalitet, der vil være eftertragtet i de nye udviklingslande. Så vi er helt på bølgelængde her.
Men jeg har også en vis forståelse for vinproducenterne i Europa, der skal konkurrere med vin, som fremstilles gennem andre former for ønologisk praksis, der er tilladt i landene i den tredje verden. Et eksempel er sammenstikningen af rød- og hvidvin for at lave rosé. Det er tilladt, det er en del af den ønologiske praksis inden for Den Internationale Vinorganisation, så i dag importerer EU rosévin fremstillet på netop denne måde. Hvorfor skulle vi forhindre vores egne vinproducenter i at konkurrere med importeret vin inden for EU? Derfor mener jeg, at vi har valgt en afbalanceret fremgangsmåde i denne sag.
Det var vigtigt, at vi fandt en metode til at mærke vores vine, så vi sikrer os, at forbrugerne ved, hvad de køber, og med beskyttede oprindelsesbetegnelser har man i dag mulighed for at anbringe oplysninger til forbrugerne på etiketten om, at der er tale om en vin fremstillet ved hjælp af den traditionelle metode. I mit første indlæg sagde jeg, at jeg havde mødt nogle vinproducenter fra Provence. De brød sig ikke om "traditionel rosé" af præcis den årsag, De nævnte - at det virkede lidt gammeldags. Jeg bad så om nye idéer til, hvordan man kunne mærke dem for at gøre opmærksom på, at der var tale om den traditionelle metode, men jeg har ikke modtaget nogen forslag til dette. Det er tanken at gøre det valgfrit for medlemsstaterne, om de vil gøre det obligatorisk inden for deres område, at producenterne på etiketten skal angive, om der er tale om en coupage eller et traditionelt produkt.
Vi vil diskutere det igen i forskriftsudvalget. Som sagt skal der formentlig stemmes om det den 19. juni 2009, og så vil vi kigge på resultatet af denne afstemning, hvor medlemsstaterne vil repræsentere deres regeringers synspunkter. Det bliver interessant, men jeg er stadig helt overbevist om, at det, vi har foreslået, som er i overensstemmelse med den ønologiske praksis inden for Den Internationale Vinorganisation, vil være vejen frem for vores vinproducenter, så de kan forblive konkurrencedygtige på det globale marked.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Stéphane Le Foll  
De europæiske rosévinproducenter er i dag bekymrede over Kommissionens planer om at ophæve forbuddet mod sammenstikning af hvid og rød bordvin for at lave rosévin.
Denne nye praksis undergraver kvalitetsproduktion og tilsidesætter det store arbejde, som producenterne gennem mange år har udført for at skabe et roséprodukt, der efter en lang periode ude i kulden nu har fundet sin rette plads på markedet og på bordet hos utallige forbrugere. Dette gælder især, fordi denne praksis kan være misvisende for forbrugerne.
Hvis Kommissionens planer om sammenstikning vedtages af medlemsstaterne i løbet af de kommende uger, håber vi sammen med min kollega, hr. Savary, at man vil indføre obligatorisk mærkning, således at man kan skelne ægte rosévin fra det nye produkt, der fremstilles ved sammenstikning, som dermed ikke kan kaldes for rosé.
Véronique Mathieu  
I lyset af den vrede reaktion fra de europæiske vindyrkere har Kommissionen besluttet at udsætte sin forhastede beslutning om at tillade fremstilling af rosévin ved sammenstikning af rød- og hvidvin til den 19. juni.
Alligevel kan denne udsættelse på ingen måde anses for tilfredsstillende. Det samme gælder beslutningen om at udsætte en kravet om en sondring mellem "traditionel rosé" og "blandet rosé" på etiketten på de produkter, der sendes på markedet, som ikke vil være nok til effektivt at imødegå en urimelig konkurrence, som producenterne vil stå over for, hvis dette bliver vedtaget.
I årevis har vindyrkerne i EU lagt en betydelig indsats og store investeringer i at fremstille rosévin af høj kvalitet, og Kommissionens beslutning vil betyde, at denne kolossale indsats vil blive tilsidesat, en indsats, som ikke desto mindre har haft en meget positiv indvirkning på økonomien og den regionale udvikling i vores landdistrikter.
Det spørgsmål, som mine kolleger og jeg stillede til Kommissionen i dag, går på, at Kommissionen skal præcisere sine hensigter og sikre, at den beslutning, den tager, vil blive baseret på en grundig høring af de europæiske producenter af rosévin.
Vincent Peillon  
skriftlig.
Jeg vil ikke lægge skjul på min store utilfredshed med Deres forsøg på at bortforklare sammenstikningen af "rosévin".
De giver overhovedet ingen svar til de vinproducenter, som jeg har talt længe med i Provence, og som er afhængige af kvaliteten af deres produkter. De frygter at se 30 års indsats for at give rosévin et godt ry - en indsats, der virkelig er blevet kronet med kommerciel succes - blive spoleret fuldstændig i dag.
De giver overhovedet intet svar til alle dem, der mener, at tilladelsen til sammenstikning er i direkte modstrid med de smertelige politikker for masserydning af vinmarker. Det er ikke ved at sænke vores produktionsomkostninger til et eller andet niveau, at vi vil fremstå som vindere i den internationale konkurrence. Vi vil snarere opnå dette ved at forbedre vores vines rygte yderligere.
De giver intet svar til alle dem, der fortæller Dem, at mærkning ikke er tilstrækkeligt, fordi det ikke har nogen virkning på flasker, der betegnes "rosé fremstillet ved sammenstikning".
Ved at udsætte beslutningen om godkendelsen til efter valget den 7. juni spiller De i sidste ende euroskeptikerne gode kort i hænde.
Derfor beder jeg Dem indtrængende trække dette skadelige forslag tilbage, da det udgør en trussel mod både en økonomi og en kultur.
Dominique Vlasto  
Under påskud af at ville revidere godkendt ønologiske praksis kan Kommissionen være på vej til at godkende sammenstikning af rød- og hvidvin under betegnelsen "rosévin".
Jeg vil gerne anfægte, at man kalder en blanding af forskellige vine for "rosévin". Det er ikke bare vinens farve, der skal give den dens navn: Det er kombinationen af druen, jordbunden og vindyrkernes ekspertise, der skaber en vin, ikke den endelige farve af den ene eller anden væske.
For at fremstille en blandet rosé skal grundlaget - mere end 95 % - være hvidvin, som er farvet med rødvin. Rent faktisk fremstilles rosévin gennem fermentering af hovedsagelig røde druer eller druemost. Ved at tillade sammenstikning af vine vil Kommissionen tillade en direkte forfalskning af rosévin. Det vil være at snyde forbrugerne.
Ud over at fornærme vindyrkere, der forfølger en kvalitetspolitik, især i Provence, vil det være uacceptabelt at legitimere et biprodukt, som er resultatet af en blanding af færdige produkter, og tillade misvisende henvisninger til rosé-farven.
Hvis der ikke findes en anden løsning, bør etiketterne på disse drikkevarer i det mindste afspejle deres sande indhold: "blandet vin" eller "vinblanding".
