Hvidbog om idræt (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Manolis Mavrommatis for Kultur- og Uddannelsesudvalget om hvidbog om idræt.
Manolis Mavrommatis
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg ønsker først at takke Kommissionen og hr. kommissær Figel' for deres initiativ til at udarbejde hvidbogen om idræt og Pierre de Coubertin-handlingsplanen. Det er første gang, EU beskæftiger sig med sportslige forhold.
Jeg takker også kommissær Špidla for hans tilstedeværelse her i dag i stedet for kommissær Figel', som er på rejse uden for Europa.
Jeg takker også mine kolleger i Kultur- og Uddannelsesudvalget samt Økonomi- og Valutaudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, Retsudvalget, Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, Regionaludviklingsudvalget og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling. Udvalgene har haft et fremragende samarbejde i forbindelse med udarbejdelsen af betænkningen om hvidbog om idræt.
I Europa-Parlamentets betænkning var hvidbogens hovedpunkter omfattet af 16 kompromisændringsforslag, som blev vedtaget i fællesskab af alle politiske grupper i Kulturudvalget. De væsentligste punkter var ligeledes omfattet af 426 ændringsforslag, som var fremsat til hovedudvalget og syv andre udvalg, som derefter afgav deres udtalelse.
Doping er endnu en gang kommet på dagsordenen, og hvert år findes beklagelige eksempler derpå inden for stort set alle idrætsgrene. Europa-Parlamentet forsøger med hvidbogen at træffe foranstaltninger, der sikrer, at atleterne på grund af deres tætpakkede program ikke tvinges til at gøre brug af stoffer, der fremmer præstationen eller udholdenheden.
Interne og eksterne uafhængige kontroller af professionelle organisationer og idrætsorganisationer samt undervisning af de mandlige og kvindelige atleter om bivirkningerne ved doping kan desuden være med til at begrænse dette problem.
I forbindelse med den finansielle del af idrætten har drøftelserne fokuseret på to områder. Det første er sportsvæddemål. I Kulturudvalget er vi alle enige om, at en eventuel liberalisering af markedet for spil og lotterier vil være problematisk for finansieringen af amatøridræt, så længe de nuværende statsejede væddemålsagenturer giver betragtelige bidrag til idrætten.
Hvidbogen opfordrer derfor medlemsstaterne og Kommissionen til at vedtage forordninger, som sikrer, at amatøridræt og professionel idræt beskyttes mod enhver utilbørlig indflydelse fra spil.
Samtidig med at markedet for spil beskyttes, øger vi gennemsigtigheden og garanterer statsstøtte til amatøridræt, kultur og andre sociale aktiviteter.
Det andet område omhandler salg af medierettigheder. Som vi alle ved, foregår salget af medierettigheder til større sportsbegivenheder forskelligt i de 27 medlemsstater. Dette er især tilfældet i forbindelse med Champions League-kampe og UEFA-cuppen.
Rettigheder kan enten sælges individuelt eller kollektivt, men de udgør en væsentlig indkomstkilde for professionel idræt i Europa. På samme måde er rettigheder til sportsbegivenheder en vigtig kilde til programindhold og indkomst for mange medieejere.
Europa-Parlamentets betænkning anerkender ligeledes betydningen af en retfærdig omfordeling af indtægterne mellem idrætsforbund, uanset deres størrelse, og mellem den professionelle sport og amatøridrætten.
Det kollektive salg af medierettigheder, som Kommissionen mener er i strid med konkurrencelovgivningen, er derfor vigtigt for omfordelingen af indtægter. Det kan dermed bidrage til at fremme solidariteten inden for idræt.
Vi opfordrer derfor Kommissionen til at anerkende kollektive salg og acceptere, at denne praktiske solidaritet mellem små klubber sanktioneres af lovgivningen.
Sluttelig bør UEFA og FIFA, som angivet i Belet-betænkningen om professionel fodbold, nå til enighed og samarbejde med Kommissionens tjenestegrene. De skal sikre, at fodbold er generelt accepteret af befolkningen og EU's medlemsstater, uden at den mister sin uafhængighed; den må ikke overskride sine beføjelser i henhold til statutterne.
Det er vigtigt for alle, at UEFA og FIFA i deres vedtægter anerkender retten til at gå til domstolene. Vi skal naturligvis respektere princippet om selvregulering og den europæiske sportsmodels strukturer i forbindelse med tilrettelæggelsen af sportsbegivenheder.
Jeg vil gerne afslutningsvis gentage den tilfredshed, vi alle føler, hvad angår medlemsstaternes officielle anerkendelse af idræt i reformtraktaten. Vi anerkender og respekterer naturligvis idrættens særlige natur. Det er af afgørende betydning for medlemsstaterne og idrætsverdenen generelt, at EU fremover er i stand til væsentligt at bidrage til og fremme en europæisk politik for idræt.
Vladimír Špidla
Hr. formand! Jeg vil først og fremmest nævne, at min kollega, kommissær Figel', har meldt afbud i dag, og han kan ikke deltage i dette møde på grund af et længe planlagt arbejdsbesøg i Egypten. Jeg accepterede forslaget om, at jeg skulle være suppleant for ham, bl.a. fordi mange af mine kompetenceområder er tæt forbundne med idræt.
Jeg vil gerne takke ordføreren for den fremragende betænkning, som han og hans kolleger i Parlamentet har brugt seks måneder på at udarbejde. Jeg er overbevist om, at betænkningen er et afbalanceret dokument, som omhandler alle relevante emner. Jeg takker for Europa-Parlamentets støtte til hvidbogen om idræt og for det gode samarbejde med Kommissionen.
Som Europa-Parlamentet har understreget, er det vigtigt at minde om princippet om anvendelsen af EU-retten, hvad angår idræt i Europa, samtidig med at idrættens særlige natur respekteres. Derfor beskæftiger Kommissionen sig fortsat med idræt, og fra nu af vil fællesskabsretten, herunder konkurrenceregler, finde anvendelse på dette område. Hvidbogen og dens bilag er en god støtte for idrætsorganisationer og medlemsstaterne i deres konkrete anvendelse af acquis communautaire vedrørende beslutninger på konkurrenceområdet eller domme afsagt af EF-Domstolen.
For så vidt angår spørgsmålet om idrættens særlige natur, vil Kommissionen føre og støtte en åben dialog med idrætsorganisationer, medlemsstater og Europa-Parlamentet inden for rammerne af en struktureret dialog om idræt. Denne dialog skal føres på en sådan måde, at spørgsmål vedrørende sportens særlige kendetegn skal behandles helt konkret.
Kommissionen har ingen generelle indsigelser mod de ændringsforslag, som skal drøftes på dette plenarmøde, navnlig ikke hvis deres formål er at bevare en passende og lige deltagelse af de repræsentative strukturer til kontrol af idrætten. Vi kan imidlertid ikke tilslutte os et ubetinget princip om, at undertegnelsen af en spillers første professionelle kontrakt skal ske med den klub, hvor vedkommende har fået sin sportslige uddannelse, da dette er i strid med den grundlæggende frihed, der omhandler fri bevægelighed for arbejdstagere.
Som bekendt fortsætter gennemførelsen af hvidbogen i mellemtiden som planlagt. 26 ud af 53 foranstaltninger i Pierre de Coubertin-handlingsplanen er allerede blevet gennemført; I år indledes eksempelvis tre undersøgelser (resultaterne foreligger i 2009) af følgende emner: støtte til idræt, spilleragenter og frivilligt arbejde inden for idræt.
Sidste efterår, under ledelse af mine kolleger, kommissær Frattini og kommissær Figel', blev der afholdt en konference om den omfattende vold inden for idræt, og der blev identificeret konkrete metoder til at forbedre bekæmpelsen af dette fænomen. Resultaterne af at vurdere idrættens indvirkning på økonomien kan ligeledes betragtes som en betydelig succes.
Hvad angår spillere af "egen avl", modtog Kommissionen for nylig resultaterne af en uafhængig ekspertrapport, som analyserede UEFA's regler. Kommissionen undersøger på nuværende tidspunkt disse reglers forenelighed med fællesskabsretten.
Der er ligeledes åbnet op for nye muligheder for støtte af idræt og fysiske aktiviteter i form af EU-programmer, navnlig programmerne for livslang læring "Aktive unge" og "Europa for borgerne". Vi håber, at Lissabontraktaten snart træder i kraft, og vi glæder os over Europa-Parlamentets støtte til de forberedende foranstaltninger på idrætsområdet, som bidrager til gennemførelsen af EU's nye beføjelse på dette område.
Jeg vil endnu en gang takke for Parlamentets bidrag, støtte og fine samarbejde inden for dette vigtige, følsomme og meget populære område.
Emine Bozkurt
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender. - (NL) Hr. formand! Kommissær Špidla har sagt alt, der skulle siges. Idræt spiller en vigtig rolle for beskæftigelsen og for de sociale anliggender. Idræt har især en vigtig social funktion f.eks. i forbindelse med bekæmpelse af problemer som racisme. Racisme i samfundet afspejles af racisme i sporten.
Jeg sætter stor pris på den opmærksomhed, som nærværende hvidbog retter mod afskaffelse af racisme og forskelsbehandling inden for såvel professionel sport som amatøridræt.
Idræt har også mange fordele for den sociale integration, integrationen af indvandrere eller reintegration på arbejdsmarkedet for blot at nævne nogle eksempler. Jeg glæder mig derfor over Kommissionens henstillinger, hvor medlemsstaterne opfordres til at benytte EU's nuværende fonde.
Idrætten bliver endvidere mere og mere professionel, og der er behov for, at idrætsudøverne får en god uddannelse, så de kan vende tilbage til samfundet, når deres karriere slutter.
Jeg vil gerne komme med en afsluttende bemærkning og nævne, at det ligeledes er vigtigt at forbedre idrætsledernes faglige kvalifikationer, hvorfor vi støtter et licenssystem på europæisk plan.
Toine Manders
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse. - (NL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke medlemmerne for det særdeles gode samarbejde i forbindelse med udarbejdelsen af denne betænkning. Jeg tror imidlertid, at det må have taget lang tid at nå frem til dette forslag.
Jeg mener desværre, at betænkningen på nogle områder ikke er tilstrækkeligt vidtrækkende. Efter min mening er det meget vigtigt at skabe retningslinjer, som idrætsorganisationerne skal forpligte sig til at overholde. For så vidt angår statsstøtte bør vi sigte mod at opnå samme vilkår i hele Europa, især for professionelle idrætsorganisationer.
Jeg mener desuden, at sondringen mellem sportens særlige kendetegn og de økonomiske aktiviteter, som ofte ledsager idrætten, er lidt for eksplicit, idet jeg mener, at økonomiske aktiviteter, herunder aktiviteter, der beskytter idrætten, ikke bør nyde godt af undtagelser i traktaten. Dette punkt nævnes dog heller ikke i betænkningen. Det er ligeledes grunden til, at jeg kan støtte betænkningen fuldt ud. Jeg mener, at det er positivt, at idrætsorganisationerne er begyndt at tale mere om dette, end de gjorde tidligere, og det er et vigtigt skridt i den rigtige retning.
Gerardo Galeote
ordfører for udtalelsen fra Regionaludviklingsudvalget. - (ES) Hr. formand! Jeg er overbevist om, at den efterfølgende udvikling af bestemmelserne i Lissabontraktatens artikel 149 vil have en positiv betydning for idrætten i EU.
I geografisk henseende, eller sagt på en anden måde, på stedet, mener jeg imidlertid, at Kommissionen i forbindelse med gennemførelsen af det lovgivningsmæssige initiativ bør handle varsomt med hensyn til de forskellige situationer på lokalt plan og forskellene mellem idrætsdiscipliner.
Kommissionens bidrag bør være af generel karakter og imødese overordnede europæiske interesser og dermed ikke være et forsøg på indgriben. Bidraget skal dermed respektere nærhedsprincippet.
Dette var holdningerne fra Regionaludviklingsudvalget. Jeg glæder mig dermed over de ændringsforslag, som forskellige parlamentariske grupper har fremsat om samme emne, og jeg håber, at Parlamentet i dag vil stemme for disse ændringsforslag.
Neena Gill
Hr. formand! Jeg glæder mig over hvidbogen om idræt og støtter især, at der lægges vægt på at sikre større retssikkerhed, eftersom en behandling på enkeltsagsbasis ved domstolene har ført til en inkonsekvent tilgang med hensyn til forvaltningen af idræt. Jeg bemærker de foranstaltninger, som Kommissionen har beskrevet i dag, men vil bede kommissæren redegøre for, om Kommissionen agter at foreslå retningslinjer, som kan præcisere, hvilke aspekter ved idrætten der skal underlægges EU-lovgivningen, og hvilke der er undtaget, så de dermed skal forvaltes af organer inden for idrætten.
Et andet område, hvor jeg mener, Kommissionen bør finde en hurtig løsning, er i forbindelse med ulovlig handel med børn, navnlig fra Vestafrika til Den Europæiske Union grundet den europæiske efterspørgsel efter talentfulde afrikanske spillere. Dette har ført til en stigning i uautoriserede fodboldakademier i nogle afrikanske lande, og jeg er dybt bekymret over, at børn udnyttes af hensynsløse agenter, som sælger dem videre til andre klubber, som var de råvarer. Nogle bliver efterladt i Europa efter at have ofret hele deres families opsparing, så de kunne forfølge deres drøm. Medlemsstaterne, europæiske klubber og afrikanske regeringer bør yde en større indsats for at sikre, at de ikke deltager i denne fremgangsmåde.
Til sidst vil jeg gerne spørge Kommissionen, hvilke forhandlinger den har deltaget i vedrørende idræt og intellektuelle ejendomsrettigheder, navnlig med hensyn til den øgede adgang til sportstransmissioner via internettet.
Esther de Lange
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. - (NL)
Hr. formand! Jeg ønsker først og fremmest at takke ordføreren for hans enestående betænkning, og navnlig på vegne af Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, for den opmærksomhed, der rettes mod borgerlige rettigheder og retlige og indre rettigheder på idrætsområdet. Jeg vil især opfordre til en styrkelse af det grænseoverskridende samarbejde mellem politimyndigheder baseret på udveksling af oplysninger, samtidig med at principperne om beskyttelse af personoplysninger overholdes.
For det andet mener vi, at der i forbindelse med stimulering af licensordninger, bør lægges særlig vægt på beskyttelse af mindreårige samt begrænsning af forskelsbehandling, racisme og vold.
For det tredje er der, hvilket allerede er nævnt, spørgsmålet om at begrænse menneskehandel. Her tænker jeg navnlig på handel med børn og udnyttelse af talentfulde unge, som ofte kommer fra den tredje verden, men også kvindehandel i form af tvungen prostitution ved store sportsbegivenheder.
I forbindelse med den nye traktat er tiden nu kommet til, at betænkningen overføres til egentlig handling. Jeg vil derfor gerne slutte med en opfordring til Kommissionen, og jeg ved, at jeg nu citerer Feyenoords sang "not words, but actions", men jeg opfordrer til, at hvidbogen og Mavrommatis' enestående ord bliver overført til handling. Hr. kommissær! Som FC Groningen siger: "Let us once again shout for joy".
Pál Schmitt
Hr. formand! Få er klar over, at idræt tegner sig for 4 % af EU's bruttonationalprodukt og beskæftiger ca. 15 millioner mennesker. Hvis denne påstand er korrekt, er det sandsynligt, at indkomst- og beskæftigelsesindikatorer for idræt er tilsvarende i de forskellige medlemsstaters statistikker. Dette står imidlertid i stærk kontrast til det faktum, at nogle lande, herunder desværre mit eget land Ungarn, kun bruger en meget lille del af det nationale budget - omkring 0,5 % - til fremme af idræt og sund livsstil. Der er derfor god grund til at spørge, hvem der støtter hvem? Hvis vi tager idrættens rolle seriøst, bør sporten ikke kun betragtes som en indkomstskabende sektor; vi bør sikre, at regeringerne ikke kun støtter sporten moralsk, men også med flere økonomiske midler, end det hidtil har været tilfældet. Jeg mener, at næste generations sundhed, såvel den fysiske som mentale sundhed, deres arbejdsevne, ja hele deres velbefindende, er et strategisk spørgsmål, og jeg glæder mig over hvidbogen om idræt og det faktum, at Lissabontraktaten beskæftiger sig med dette område. Vi må ikke glemme, at idræt er et vigtigt redskab i forbindelse med uddannelse; idræt er vigtig for den sociale samhørighed og for bevarelsen af den almindelige sundhed, og den bidrager til vores livskvalitet. I den forbindelse er beløbet, som anvendes til idræt - knap 0,5 % i nogle lande - fuldstændig ude af proportioner, når man betragter idræt som et socialt fænomen. Jeg håber virkelig, at "Pierre de Coubertin"handlingsplanen, som er en del af hvidbogen, vil blive taget seriøst af medlemsstaterne, og at Kommissionen vil give passende retningslinjer og, hvor det er hensigtsmæssigt, give økonomisk bistand fra udviklingsfondene. Jeg håber også, at ingen fremover i Europa kan sige, at de ikke rigtig ved, hvad vi mener, når vi taler om idræt, eftersom hvidbogen giver regeringer og ministre for idræt enestående retningslinjer for dette område. Som idrætsleder glæder det mig især, at betænkningen også omhandler uafhængighed, selvregulering og idrætsorganisationernes kendetegn. Jeg lykønsker hr. Mavrommatis med denne betænkning.
Hannu Takkula
for ALDE-Gruppen. - (FI) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest takke ordføreren, hr. Mavrommatis, for hans fremragende arbejde i forbindelse med udarbejdelsen af denne betænkning.
Først vil jeg gerne nævne, at det er vigtigt i forbindelse med hvidbogens gennemførelsesfase, at politikkerne vedrørende idræt som en frivillig aktivitet af almen interesse uden gevinst for øje fortsat prioriteres højt i Europa. Det er også vigtigt, at vi med denne betænkning kan sige, at vi respekterer sportens særlige kendetegn, selvregulering og en struktureret dialog, hvorfor vi ønsker at fastlægge retningslinjer for anvendelsen af fællesskabsretten inden for idræt.
Der er endvidere en væsentlig forbindelse mellem sport, motion og befolkningens sundhed. De problemer vi har i Europa på nuværende tidspunkt, og som vi forsøger at kontrollere, er problemer med stofskiftet, diabetes type II og fedme. Motion er den bedste måde, hvorpå vi kan løse disse problemer.
For det andet må vi erkende, at det er vigtigt, at den europæiske politik vedrørende sport for alle bevarer de nationale spilsystemer. De skal bevares, fordi de giver en enestående mulighed for at finansiere amatøridræt samt kultur, videnskab og forskning. Andre sociale sektorer har dermed haft glæde af idrætten. Disse forhold bør fremover tages i betragtning.
For det tredje ønsker jeg at nævne, at idræt forudsætter et bedre retsgrundlag i henhold til Lissabontraktaten. Vi bør forberede os på den nye situation ved allerede nu at planlægge et pilotprojekt samt budgetposterne for 2009. Vi skal gå fra ord til handling, og det gælder også i forbindelse med idræt.
Vi kan opnå meget ved at drøfte denne betænkning. Jeg vil endnu en gang takke kommissær Figel' og navnlig sportens store mand, hr. Mavrommatis, som har ydet en pioneragtig indsats for at fremme idrættens nye takter, hvad angår europæisk kultur og samfund.
Zdzisław Zbigniew Podkański
Hr. formand! Det er korrekt antaget, at udviklingen af idræt og støtte til dens mange ansigter er en strategisk målsætning for EU.
Betænkningen omhandler nogle meget væsentlige områder, hvad angår regulering af organiseringen af idræt, og den understreger den økonomiske dimension. Jeg glæder mig ligeledes over den betydning, der tillægges begrebet sport for alle. Det er især vigtigt at støtte dette synspunkt, eftersom en stor del af aktiviteterne på klub- og foreningsplan ikke iværksættes af økonomiske årsager. Der er derfor en risiko for, at disse aktiviteter forsvinder på grund af, at markedet er blevet yderst kommercialiseret. Anerkendelsen af betydningen af amatøridræt er derfor i overensstemmelse med ønsket om at bringe idrætten tæt på borgerne.
Betænkningen gør med rette opmærksom på negative fænomener i sportens verden. Her henviser jeg f.eks. til doping og udnyttelsen af sportsfolk. Selv unge mennesker i starten af deres karriere er i risikogruppen, og det er en væsentlig prioritet at beskytte dem. Der er derfor strenge bestemmelser for transfer af unge sportsfolk og for godkendelsen af principperne vedrørende deres første kontrakt med de klubber, hvor de har fået deres sportslige uddannelse. Dette er et skridt i den rigtige retning, og det er ligeledes vigtigt med en fælles front mod doping og koordinerede aktiviteter på internationalt plan. Det er ligeledes vigtigt, at sportsfolk sikres samme rettigheder som andre kontraktansatte. Jeg vil afslutningsvis gerne lykønske hr. Mavrommatis med den fine betænkning.
Jean-Luc Bennahmias
for Verts/ALE-Gruppen. - (FR) Hr. formand! Hvidbogen om idræt, som følger af initiativbetænkningen om den professionelle fodbolds fremtid, også kendt som Belet-betænkningen, er et afgørende og nødvendigt dokument. Det er på høje tid, at Europa-Parlamentet og Kommissionen behandler spørgsmålet vedrørende idræt. Gode hensigter er imidlertid ikke nok for at kunne håndtere de plager og problemer, som truer idrætten. Med hensyn til plager er racisme, mafialignende grupper, vold inden for og uden for sportsfaciliteterne, doping samt salget af unge spillere fra Afrika eller andre steder områder, hvor der er behov for øjeblikkelig indgriben!
I lyset af vanskeligheder som forvaltning af store pengebeløb, især inden for fodbold, men også inden for andre sportsgrene, hvor der findes alle former for agenter - agenter for spillere, klubber, trænere - ratinglister og liberalisering af spilsektoren, er der behov for klare direktiver, som giver mulighed for kontinuitet og udvikling af europæiske idrætsorganisationer og -ligaer på såvel amatørplan som professionelt plan.
Idræt, økonomi, finansiering, beskæftigelse, diplomati: I dag er alle disse faktorer tæt forbundne. Atleterne bør ikke betale prisen, heller ikke selv om de også er borgere, som kan og skal handle i god tro. Det er op til politikerne at påtage sig et ansvar. Den Europæiske Union skal gøre dette i forbindelse med De Olympiske Lege i Kina for at bekræfte, at respekten for forskellige kulturer, lokale og religiøse trosretninger samt for demokratiet er grundlæggende og kan ikke forhandles.
Vi stemmer for hr. Mavrommatis' betænkning om hvidbog om idræt, da det er en fremragende betænkning.
Věra Flasarová
Hr. formand! Den olympiske flamme rejser på nuværende tidspunkt gennem alle kontinenter i verdenen og minder os dermed om formålet med idræt, hvorfor vi skylder Grækenland tak. Grækerne var nemlig de første til at forstå, hvilken rensende rolle idræt kan have for den menneskelige kultur. Idræt lærer os, at mennesker kan konkurrere mod hinanden uden at forårsage skade, ulykker eller endda dødsfald; idræt lærer os fairplay og giver alle de samme muligheder og rettigheder. De moderne tider har imidlertid gjort sporten til en forretning og et miljø, der er præget af negative påvirkninger, som vi allerede møder andre steder: penge, korruption, lobbyvirksomhed, racistiske fordomme og også et nyt fænomen af diverse præstationsfremmende stoffer. Disse faktorer skader sportens integritet og mindsker det positive potentiale, som sport har i forbindelse med opdragelse af unge mennesker eller nedbrydning af barrierer mellem mennesker og racer.
Jeg glæder mig derfor over Kommissionens hvidbog om idræt, og jeg værdsætter hr. Mavrommatis' betænkning. Begge dokumenter understreger behovet for at beskytte idrætten som en kulturel værdi. Personligt vil jeg også gerne understrege det tydelige behov for også at støtte sporten på amatørplan for dermed at skabe de forhold, der er nødvendige, for at folk kan deltage i fritidsrelaterede idrætsaktiviteter. Dette kan være vanskeligt, navnlig i store byområder, men det er vigtigt, at aktiviteterne gøres tilgængelige rent økonomisk, da de ellers er en begrænsende faktor for socialt dårligt stillede personer. Idræt giver børn og unge en alternativ mulighed i fritiden, hvor de kan være aktive. Idrætten gavner alle generationer i samme ånd, så vi må ikke glemme de ældre borgere, men i stedet finde nye måder, hvorpå de kan deltage i idrætsaktiviteter. Idræt er en måde, hvorpå fysikken kan forbedres, men den påvirker følgelig også den mentale sundhed. Professionel sport er kun toppen af pyramiden, hvis fundament skal skabes gennem sportslig aktivitet, som involverer størstedelen af verdens befolkning.
Thomas Wise
Hr. formand! Det vil sikkert ikke overraske Dem, men jeg kan ikke støtte konklusionerne i betænkningen. Det faktum, at den erklærer, at "idræt er underlagt den gældende fællesskabsret", er i åbenlys modstrid med alle nuværende oplysninger. Betænkningen ignorerer de europæiske idrætsorganisationers største offentlige beklagelse: Nemlig at Bosman- og Kolpak-dommene har gjort det vanskeligt at fremme udviklingen af sportstalenter af egen avl. Som et direkte resultat deraf leverer nationale hold ikke tilfredsstillende resultater på internationalt plan.
Selv FIFA's præsident, Sepp Blatter, mener, at reglerne bør ændres. Men hvis sportens organer mener, at den nuværende situation er slem, vil Lissabontraktaten gøre situationen endnu værre, idet den giver Kommissionen de traktatbeføjelser, som den kræver for at kunne gribe ind - undskyld, jeg mener lovgive - i forbindelse med idrætsmæssige spørgsmål.
Den britiske regerings manglende vilje til at holde løftet om at afholde en folkeafstemning om traktaten betyder, at vi ikke har samme mulighed for at frede sporten i Det Forenede Kongerige fra den truende skæbne, hvor Kommissionen kan gribe ind. Måske vil folkeafstemningen i Irland redde os alle.
Slavi Binev
(BG) Hr. formand, mine damer og herrer! De, der kender mig, er klar over, at idræt og alt, hvad der er forbundet med fysisk uddannelse, er en livsstil for mig. Jeg anerkender offentliggørelsen af hvidbogen om idræt og håber, at den vil danne grundlaget for en konsekvent politik i fremtiden. Når vi taler om europæisk politik på dette område, mener jeg, at vi først og fremmest bør tænke på vores børn, deres sundhed, fremtid og sociale integration.
Fremme af idræt i forbindelse med de uddannelsesmæssige standarder er af afgørende betydning for børns mentale og fysiske udvikling samt et vigtigt redskab til beskyttelse af deres sundhed. Vedtagelsen af hvidbogen og indførelsen af en integreret struktur på EU-plan er vigtig for udvikling, fremme og gennemførelse af fælles politikker inden for alle idrætsgrene lige fra sportsaktiviteter for de yngste til professionel idræt. I den forbindelse må vi naturligvis ikke glemme folk med et handicap. Hvidbogen og den integrerede struktur vil give alle borgere mulighed for deltagelse og personlig involvering i samfundet og samtidig bidrage til at fremme den interkulturelle dialog.
Ivo Belet
(NL) Hr. formand! Hvad der skulle have været et uforglemmeligt øjeblik i dag, nemlig vedtagelsen af betænkningen om en hvidbog om idræt, er blevet overskygget af en af Belgiens store fodboldspilleres tragiske dødsfald. Fodboldspilleren François Sterckele var her til morgen involveret i en trafikulykke. Han var et af de største talenter i belgisk fodbold. Jeg vil gerne udtrykke min dybeste medfølelse med François Sterckeles familie og venner og tilhængerne af klubben Brugge.
Som ung fodboldspiller og et ungt talent havde Sterckele alle muligheder inden for forskellige klubber i Belgien, og han blev senere topscorer i den belgiske liga. Han er et fremragende bevis på, at det virkelig kan betale sig at investere i unge talenter og egne talenter. Det er nøjagtig det, vi ønsker at støtte med denne betænkning. Derfor støtter vi også bestemmelserne vedrørende "egen avl" samt de bestemmelser, der anvendes af UEFA. Vi sætter ligeledes pris på, at Kommissionen er villig til at støtte unge spilleres uddannelse.
Derudover vil jeg gerne opfordre Dem til at læse den netop offentliggjorte årsrapport fra den tyske bundesliga. Den tyske liga er efter min og mange andres mening rollemodel for Europa. Her gives et par eksempler: Ligaen har en meget streng licensordning, den investerer i egne talenter og har også klare regler, som skal afholde tyske klubber fra at sælge til investorer, der hverken har nogen forbindelse til klubben eller dens tilhængere.
Det fælles initiativ fra to repræsentanter for Rådet, den franske og hollandske minister for idræt, er et perfekt svar. Vi forventer derfor, at det franske formandskab til efteråret vil arbejde på at indføre foranstaltninger, der sikrer fremtiden for professionel sport og amatøridræt i Europa.
Emine Bozkurt
(NL) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest indlede med at takke hr. Mavrommatis for hans fremragende betænkning og fine samarbejde. Jeg talte for lidt siden som ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, og nu taler jeg som skyggeordfører på vegne af pressen.
Jeg vil gerne fremhæve tre punkter: betydningen af klare direktiver, betydningen af lotterier og spillere af egen avl. Først vil jeg gerne fokusere på idrættens særlige kendetegn og det faktum, at sportsorganisationer kræver klare retningslinjer, hvor den europæiske lovgivning finder anvendelse. Jeg mener, vi må finde et svar frem for vores hidtil bekymrende behandling af enkeltsager.
For det andet bør vi overveje faktorer vedrørende spillere af egen avl. Vi skal sikre, at professionelle spillere fra en tidlig alder beskyttes og uddannes i et stabilt miljø. Vi støtter derfor den såkaldte regel om spillere af egen avl, så unge mennesker uddannes af en klub, som kan give dem deres første kontrakt. I den forbindelse vil der opstå en naturlig situation, hvor mange nationale spillere kan spille i en klub, uden at vi diskriminerer på grundlag af nationalitet, hvilket ikke er vores hensigt. Vi skal respektere den frie bevægelighed for spillere, og det er et vigtig princip for os. Derfor er vi ikke enige i FIFA's såkaldte "seks plus fem-regel".
Sidste punkt vedrører lotterier. Nationale lotterier spiller en vigtig rolle. Man kan sige, at de er en offentlig tjenesteydelse, eftersom de støtter mange sociale organisationer, herunder idrætsstrukturer. En liberalisering af dette marked vil have en positiv virkning, og før der træffes foranstaltninger, bør virkningerne og mulige alternativer derfor undersøges grundigt.
Ramona Nicole Mănescu
(RO) Hr. formand! Jeg lykønsker hr. Mavrommatis med hans betænkning.
Initiativet til hvidbogen om idræt er ikke kun belejligt, men også nødvendigt. Når man tager det store antal personer, der er beskæftiget inden for idræt, i betragtning, samt den indtægt sport giver, bør vi være mere opmærksomme på den måde, beskæftigelseslovgivningen gennemføres på inden for idrætten; resultater opnås ofte i en tidlig alder, men det er kun et skridt fra at udnytte mindreårige.
Vi bør sikre, at de indtægter, som kommer fra idrætsaktiviteter, opnås på lovlig vis og beskattes i henhold til lovgivningen.
Vold inden for idræt udgør et andet problem. Hvert år går menneskeliv tabt i konfrontationer mellem tilhængere. På den ene side skal politistyrker og klubber samarbejde for at sikre et godt og sikkert miljø i forbindelse med sportsbegivenheder. På den anden side skal det retslige system skærpe straffene for voldshandlinger i forbindelse med sportsbegivenheder.
Jeg mener afslutningsvis, at hr. Mavrommatis' betænkning viser, at der på europæisk plan er behov for en sammenhængende politik og konkrete foranstaltninger for at forbedre situationen og gøre idrætten mere effektiv, og jeg håber, vi vil se flere initiativer i den retning.
Sebastiano
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Indsættelsen af en ny artikel 149 i Lissabontraktaten er en anerkendelse af den store økonomiske og sociale rolle, som idræt spiller. Hr. Mavrommatis' detaljerede betænkning fremhæver de mange områder, der har relation til idræt, og jeg vil hermed nævne nogle af dem.
Det første punkt er sammenhængen mellem idræt og sundhed: Selv om vi alle allerede ved, at fysisk aktivitet er afgørende for at kunne holde sig i form, er der en foruroligende tendens i visse medlemsstater til at reducere antallet af idrætstimer i skolen. Denne tendens kombineret med dårlig kost skaber en hær af fede unge, og det vil sandsynligvis få en negativ indvirkning på deres fysik.
Idræt er ligeledes en original og morsom måde at lære på. Det måtte jeg sande i starten af 1970'erne i forbindelse med et meget velorganiseret og udbredt system for studieophold i Det Forenede Kongerige. Opholdet havde til hensigt at undervise om Shakespeare gennem forskellige sportsdiscipliner. Idræt bør understøtte fællesskabet blandt nationer, men det er desværre ikke altid tilfældet: Vi er ofte vidner til voldsepisoder på og uden for stadion, navnlig i forbindelse med fodbold.
Amatøridræt og professional sport, ren og uspoleret sport, idræt som personligt udviklingsredskab, et instrument til fremme af samhørigheden og solidariteten blandt mennesker: Vi er stadig langt fra tilfredsstillende resultater på EU-plan, og ansvaret ligger alene inden for politik. Vi kan kun håbe, at hvidbogen om idræt vil fungere som en øjenåbner og ændre tendensen en gang for alle, så den kan gøre op med den manglende forståelse samt for de mange undladelser.
Doris Pack
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil først og fremmest gerne lykønske hr. Mavrommatis med hans fine betænkning og det fremragende samarbejde med de medlemmer, som var interesserede i dette emne, hvilket var mange. Idræt spiller en vigtigere rolle end tidligere antaget af Kommissionen og Rådet.
Efter min mening danner hvidbogen og betænkningen et godt grundlag for at udvikle fremtidige aktiviteter og politikker inden for idræt, navnlig fordi Lissabontraktaten endelig giver idrætten det retsgrundlag, som den fortjener. Hvidbogen og denne betænkning forsøger at finde en balance mellem konkurrerende interesser, forskellige idrætsgrene, amatøridræt og professionel sport, mellem idrættens særlige kendetegn og EU-lovgivningens bestemmelser, mellem sociale, kulturelle, økonomiske og finansielle interesser og mellem indtjening og frivilligt arbejde.
Jeg mener derfor, at denne bestræbelse fortjener vores fulde anerkendelse, da den gør det muligt at fremme og dyrke den europæiske idrætsmodel. Samtidig bevarer den de særlige kendetegn ved vores sportsorganisationer, som stort set arbejder uafhængigt og ønsker, at dette skal fortsætte, navnlig fordi de er afhængige af frivillige hjælpere.
Vi bør endvidere forsøge at støtte og fremme gennemførelsen af selvregulerende mekanismer såvel på nationalt plan som på EU-plan. I den forbindelse minder jeg om pkt. 16, som jeg mener er yderst relevant.
Betænkningen giver ligeledes øget retssikkerhed for så vidt angår anvendelsen af EU-lovgivningen på idrætsområdet. Idrættens rolle i forbindelse med uddannelse er et emne, som er nævnt tidligere, og jeg vil gerne minde om min betænkning af 2004 om dette emne.
Betænkningen omhandler økonomiske aspekter, herunder den nødvendige økonomiske forpligtelse, navnlig gennem lotterier, som ikke er udelukket fra de forskellige idrætsgrene.
For 10 år siden opfordrede vi i min betænkning om Europa-Parlamentets rolle på idrætsområdet til udarbejdelse af en hvidbog, og det glæder mig, at vi kan stemme om den i dag.
Christa Prets
(DE) Hr. formand! Samtlige idrætsorganisationer har i lang tid opfordret til, at idræt skulle tillægges større betydning og ikke mindst større gennemsigtighed, end det hidtil har været tilfældet. I dag besvarer vi denne opfordring, og opmærksomheden vil blive væsentligt øget med Lissabontraktaten.
De mange aspekter ved idræt - dens bidrag til samfundet, dens rolle for personlig udvikling og tilfredsstillelse og fremme af social integration osv. - er allerede blevet understreget. Idræt er også en vigtig faktor for fremme af sundheden, hvilket er grunden til, at det er værd at investere bredt i idræt, og navnlig i idrætsundervisning i skoler. Det er en investering, som virkelig kan betale sig.
Vi opfordrer derfor alle undervisningsministre i medlemsstaterne til at indføre en bestemmelse om mindst tre idrætstimer i skolerne om ugen. Dette skal ses som en minimumsgrænse, for ellers har det ikke nogen mening. Der findes 700.000 klubber og foreninger, som yder et uvurderligt bidrag til vores samfund, og dette er grunden til, at jeg er imod den mulige liberalisering af markedet for spil og lotterier. På nuværende tidspunkt går omkring 10 % af afgifterne fra denne sektor til idræt, kunst og sociale arrangementer, og uden disse midler kunne foreningerne ikke overleve. Jeg opfordrer alle til at tage dette i betragtning.
Idrættens vigtige økonomiske dimension kan aflæses i statistikkerne: I 2004 skabte sport en værditilvækst på 407 milliarder euro og beskæftigelse til 15 millioner mennesker. Der findes også andre tal, der understøtter min pointe. Det viser, at der er behov for regler. Vi skal finde en passende balance mellem de økonomiske aspekter ved idræt, gennemsigtighed, salg af klubber og licensordninger, som hr. Belet netop har understreget. Der er behov for regler, som er retfærdige, så konceptet "fairplay" får en ægte og praktisk betydning.
Vi skal sikre en passende fordeling mellem store og små klubber, så vi kan udvikle næste generation af idrætsudøvere. Efter min mening bør der være en mere ligelig fordeling i medierne. Der findes faktisk andre sportsgrene end fodbold. Ikke desto mindre vil jeg gerne opfordre alle til at deltage i Euro 2008 i Wien. Det er en stor sportsbegivenhed, som jeg virkelig ser frem til.
Sharon Bowles
(EN) Hr. formand! Inden for idræt må vi ikke lade de gode intentioner få uhensigtsmæssige konsekvenser. Økonomiske konkurrenceregler kan ikke altid anvendes. Et kollektivt salg af medierettigheder er en økonomisk sikkerhedsline for mange klubber, som ellers ville blive presset væk af de større klubber. I en utopisk verden kan vi se alt uden at betale, men i realiteten vil dette resultere i få udsendelser af dårlig kvalitet.
Overholdelse af ophavsrettigheder beskytter den indkomst, som sikrer begivenheder af høj kvalitet. Flere tilfælde af ambush marketing og uberettiget transmission af begivenheder er lige så skadelig som alle andre former for piratkopiering. Det er ligeledes afgørende ikke at hindre fleksibiliteten, hvad angår stigende indkomster, spillernes frie bevægelighed og deres mulighed for at vælge, hvilken klub de ønsker at indgå deres første kontrakt med. Afslutningsvis bør vi stå fast på begreber som nærhed og sikre, at beslutningsprocessen forbliver hos idrætssektoren og tæt på tilhængerne.
Ryszard Czarnecki
(PL) Hr. formand! Hvidbogen henviser til mangeårige problemer såsom doping og til forhold vedrørende finansielle uoverensstemmelser mellem tv-selskaber vedrørende medierettigheder: Disse problemer har tydeligvis negative konsekvenser for såvel tilhængere som seere. Hvidbogen omhandler desuden et langt mere alvorligt problem, som er en stigende trussel mod den ærlige sport, navnlig fodbold. Jeg henviser her til spiludbydere. De kan meget vel udgøre den største udfordring for idrætten i dag. Jeg kan vise dette ved et eksempel og nævne den seneste skandale, som har påvirket den nationale fodboldliga i Belgien, det land, vi netop nu befinder os i. Den kinesiske mafia skulle efter sigende have haft indflydelse på resultaterne i belgiske fodboldkampe i form af aftalt spil. Den kommende liberalisering af markedet for spil, herunder i relation til idrætsverdenen, vil øge fristelsen til at overtræde principperne om fairplay.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg ikke er enig i Europa-Parlamentets forslag, som går imod FIFA's holdning, hvad angår bestemmelsen om seks spillere fra et givent land. FIFA's forslag er fornuftigt og vil være med til at redde den nationale sport.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Hr. formand! En af de grundlæggende vanskeligheder, som jeg vil fremhæve, er manglen på retssikkerhed. Kommissionen har ikke tydeligt anført, hvilke aspekter ved organiseringen af idræt der hører under fællesskabsretten, og hvilke der er af ren idrætsmæssig karakter og derfor henhører under idrætsforeningernes enekompetence.
Jeg deler ordførerens holdning om, at det ikke skaber yderligere retssikkerhed udelukkende at satse på EF-Domstolen. Kommissionens holdning om, at reguleringen af idrættens organisering skal overholde traktaterne bidrager heller ikke dertil. Det er ikke tilstrækkeligt.
Jeg støtter derfor opfordringen til Kommissionen om at vedtage fortolkningsmæssige retningslinjer, som vil skabe klarhed og præcisering vedrørende foranstaltningerne på dette område. Det skal naturligvis understreges, at enhver foranstaltning fra Kommissionens side skal overholde princippet om selvregulering inden for idræt. Den skal ligeledes respektere strukturerne for den europæiske idrætsmodel og de grundlæggende principper vedrørende organiseringen af idrætskonkurrencer.
Jeg er uenig i nogle idrætsforeningers synspunkter om, at der ville være flere sager ved domstolene, hvis der foretages en form for konsolidering eller kodificering af principperne vedrørende idrætsaktiviteter i den mest snævre betydning, naturligvis under overholdelse af principperne om selvregulering. Jeg mener, at det modsatte vil være tilfældet. Større retssikkerhed kan kun være gavnlig.
Jeg vil også gerne opfordre idrætsforeningerne til at acceptere deres ret til at appellere til domstolene. Alle personer har ret til at appellere til domstolene. Det er ikke et spørgsmål om domstolenes beføjelser i forbindelse med sager af ren idrætsmæssig karakter, men visse idrætsforeningers begrænsning af disse rettigheder er uacceptabel.
Afslutningsvis vil jeg gerne rejse et andet vigtigt spørgsmål. Idræt spiller en vigtig rolle i samfundet. Medlemsstaterne skal derfor sikre retten til at træffe foranstaltninger, som skal beskytte retten til oplysninger og sikre, at seere har adgang til tv-udsendelser i forbindelse med større sportsbegivenheder. Her tænker jeg på OL, EM og VM. Alle bør have adgang til gratis at følge sådanne begivenheder. Før jeg slutter, vil jeg takke hr. Mavrommatis for hans fremragende indsats i forbindelse med denne betænkning.
Richard Corbett
Hr. formand! Idræt bør naturligvis forvaltes af idrætsmyndighederne selv, men eftersom der også er tale om en økonomisk aktivitet, hører idrætten uundgåeligt under beskæftigelseslovgivningen, konkurrencelovgivningen, lovgivningen for ophavsrettigheder, medierettigheder osv.
Problemet er, at disse lovgivninger ofte er udarbejdet uden hensyntagen til de særlige behov og krav, der kendetegner idrætten. I henhold til de nuværende traktater er der en lille margen, som tager hensyn til de særlige behov. Jeg glæder mig over, at der med Lissabontraktaten vil være et større spillerum, som gør det muligt at fravige, indføre undtagelser eller tolke lovgivningen under hensyntagen til idrættens særlige behov.
Vi kan f.eks. ikke anvende konkurrencelovgivningen i dens rent økonomiske betydning, da det i sidste ende vil ødelægge konkurrencen inden for idræt. Det bedste eksempel på dette er det kollektive salg af medierettigheder, som praktiseres i den engelske liga (Premier League), hvor rettigheder fordeles mellem alle klubber. Det forholder sig modsat i Spanien, hvor to klubber selv beholder mere end halvdelen af tv-indtægterne.
Vi bør ligeledes acceptere, at UEFA's regel om spillere af egen avl er et forholdsmæssigt træk, som accepteres i henhold til fællesskabsretten, hvilket ikke er tilfældet for FIFA's "seks plus fem-regel", der er som en hund i et spil kegler.
Grażyna Staniszewska
(PL) Hr. formand! Som medlem af Regionaludviklingsudvalget vil jeg gerne fremhæve regionernes og de lokale myndigheders betydning for udviklingen af idrætsinfrastruktur, organisering af bredt tilgængelige begivenheder og fremme af idræt og sund livsstil blandt indbyggerne i lokalsamfundene, dvs. de europæiske borgere.
Jeg vil også henlede opmærksomheden på det område, der vedrører adgangen til idræt for elever med handicap. Medlemsstaterne bør i det mindste sikre, at handicappede elever har adgang til grundlæggende idrætsundervisning. Hvor det er muligt, bør de også have adgang til idræt på et højere niveau.
Vi bør huske på, at idræt er et af de vigtigste redskaber til opnåelse af social integration. Idrætten fortjener derfor endnu større støtte fra EU i form af særlige programmer, navnlig for de foreninger, der organiserer internationale sportsbegivenheder for unge, herunder de der yder et særligt bidrag til integrationen ved at inddrage handicappede personer. Idræt handler om mere end fysisk aktivitet og sundhed. Idrætten yder et uvurderligt bidrag til egenskaber som tolerance, ærlighed og respekt for principperne om fairplay. Disse faktorer er især vigtige for børn og unge, som i dag udgør EU's unge borgere.
Christopher Heaton-Harris
(EN) Hr. formand! Før jeg taler, vil jeg gerne erklære, at jeg har en del økonomiske interesser relateret til dette emne, og de fremgår af min erklæring, som er tilgængelig via internettet.
Jeg vil også gerne lykønske ordføreren med den bekymring og anerkendelse, han har vist dette emne, navnlig hvad angår doping inden for idræt.
Det første udkast til betænkning, før der kom ændringsforlag, var formentlig et så godt dokument om dette emne, som overhovedet kan findes i afkortet form. Som altid kom udvalgene til, og de ændringsforslag, der blev vedtaget i Kulturudvalget ødelagde nærmest alt det gode forarbejde. F.eks. den mærkværdige opfordring til oprettelse af et europæisk politikorps med fokus på idræt i punkt 59, eller omtalen af "finansiel doping" i punkt 16, som er mod private investeringer og i nogle tilfælde udefrakommende investeringer til Den Europæiske Union. Betænkningen betragter desværre idræt gennem den professionelle fodbolds briller. Som fodbolddommer gennem de seneste 28 år, navnlig på amatørbasis, kan jeg slå fast, at betænkningen overhovedet ikke omhandler de problemer, som præger amatørfodbold, men udelukkende de problemer, der generelt kendetegner amatøridræt.
Parlamentet siger, at vi ikke forsøger at påvirke de beslutninger, der træffes af de styrende organer, men vi har allerede set under debatten i dag et angreb mod FIFA's "seks plus fem-regel". De styrende organer skal tage sig i agt. Det er ikke en god ting at give EU prioritering på idrætsområdet.
Hvad angår sportsvæddemål, har vi hørt mange synspunkter i den retning. Men det er helt forkert at bruge denne betænkning som et forsøg på at lukke debatten om at liberalisere markedet for spil og lotterier. Debatten burde gå i en anden retning og komme fra et andet udvalg. De, der taler om dette, skal bare se på eksemplerne fra Italien, hvor den gradvise liberalisering af markedet har øget det beløb, der er til rådighed for alle.
Vi har talt om kollektivt salg af medierettigheder, hvilket jeg er for, da det har virket i Det Forenede Kongerige, men jeg tror især på nærhedsprincippet og mener, at dette salg skal overlades til medlemsstaterne.
Hvidbogen om idræt indeholder mange gode aspekter, selv om De Paraolympiske Lege og paraolympiske foreninger kun nævnes kort. Betænkningen er imidlertid grundlæggende en fornærmelse af de irske vælgere, idet der tales om Lissabontraktaten, som om den allerede var vedtaget, og som om deres stemme ikke tæller. Derfor vil den konservative delegation fra Det Forenede Kongerige i sidste ende være nødt til at stemme imod.
Donato Tommaso Veraldi
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke ordføreren for hans fremragende arbejde med en betænkning, som har til formål at give strategiske retningslinjer vedrørende idrættens rolle i EU.
Idræt er et socialt fænomen, som altid har skabt værdier såsom solidaritet, holdånd og identitet, som det hævdes i erklæringen om idrættens grundlæggende betydning, som er vedføjet som bilag til Amsterdamtraktaten. Idrætsaktiviteter bidrager til at udvikle fysiske, intellektuelle og sociale færdigheder, hvilket er grunden til, at idræt bør udøves inden for undervisningssystemet og i andre sociale aspekter.
Et punkt, der ikke bør undervurderes, er den glæde, som handicappede har af at dyrke idræt: Alle medlemsstater, lokale og regionale myndigheder samt idrætsforeninger skal sikre og lette handicappedes adgang til sportsfaciliteter. Idrætten står også over for nye trusler i dagens samfund såsom udnyttelse af unge spillere, doping, racisme, vold og hvidvaskning af penge. Problemet med vold stiger ikke kun på, men også uden for stadion.
Jeg komplimenter Kommissionen for dens indsats for at hindre uorden ved at fremme dialogen med medlemsstater, internationale organisationer, sportsorganer og politistyrker. Det er ligeledes vigtigt at understrege de økonomiske aspekter ved idræt. Medlemsstaternes diskriminerende skattesystemer til fordel for spillerne kan resultere i konkurrenceforvridninger. Der skal derfor vedtages regler, som kan sikre retfærdig konkurrence mellem sportsorganerne.
Christofer Fjellner
- (SV) Hr. formand! Jeg kan kun tilslutte mig betænkningens fokus på idræt. Idræt har stor betydning for samfundet, og den skaber mange vigtige værdier, som jeg næppe kan nå at nævne på to minutter. Idræt bidrager ligeledes til at føre Europa sammen. At noget er vigtigt, er imidlertid ikke ensbetydende med, at det er et politisk emne, og at noget fører Europa tættere sammen, er ikke EU's grundlæggende ansvar.
Jeg mener, at dette punkt er blevet glemt i debatten, ikke mindst hvis vi fastholder, at der skal tages flere idrætsrelaterede initiativer på EU-plan. Jeg er ikke af den holdning. Jeg mener derfor ikke, at der er behov for en særlig europæisk spillepolitik. Jeg mener heller ikke, at sportsagenter tjener for mange penge, og at vi har et argument for at oprette særlige uddannelsesprogrammer for sportsagenter. Vi skal heller ikke udligne indkomsten mellem succesfulde og knapt så succesfulde klubber. At forsøge at begrænse, hvad betænkningen kalder udøvernes alt for tætpakkede kalendere, vil formentlig ikke hjælpe dem med at modstå doping.
Vi bør imidlertid undersøge en række falske udsagn, som er fremsagt vedrørende markedet for spil i Europa. Der er ingen sammenhæng mellem private spillere på markedet for spil og aftalt spil. Nogle af de største skandaler, vi har set i Europa, har tværtimod påvirket lande med monopoler. Der er ingen sammenhæng mellem spillemonopoler og en restriktiv spillepolitik. Omvendt er mange af de statslige monopoler i medlemsstaterne nogle af de største annoncører. Det er ikke lande med konkurrence, der har et ureguleret spillemarked. Det er derimod i mange lande med monopoler, at spiltjenesterne reguleres dårligst, og monopolerne kan ofte gøre, som de har lyst.
Vi bør ikke gennem ukorrekte oplysninger forsøge at holde EU uden for et område, hvor Unionen faktisk spiller en vigtig rolle. Vi har fri bevægelighed for tjenesteydelser i Europa, hvilket naturligvis også skal gælde for spiltjenester. Medlemsstaternes forkerte tal vedrørende ludomani skal ofte skjule ren protektionisme og beskyttelse af egen indtjening fra spillemonopolerne. Alt det hykleri, hvad angår spillepolitik, viser blot, at det er finansministrene i medlemsstaterne, der lider mest under den værste form for ludomani. Dette er grunden til, at vi konservative fra Sverige har vanskeligt ved at støtte store dele af denne betænkning.
Formanden
Jeg har netop modtaget 11 anmodninger om få ordet, og da jeg ikke kan tildele dem alle, vil jeg minde de medlemmer, som ikke taler under debatten, om, at de kan sende en skriftlig redegørelse på højst 200 ord, som vil blive vedføjet som bilag til det fuldstændige forhandlingsreferat, eller de kan afgive en stemmeforklaring ved afslutningen af indlægget.
Mihaela Popa
(RO) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne lykønske hr. Mavrommatis og samtidig takke for vores fine samarbejde, eftersom jeg fremlagde flere ændringsforslag til betænkningen.
Jeg mener, at det er af afgørende betydning at indføre fri adgang til sportsbegivenheder for børn under 14 år, at skabe europæiske mesterskaber for skoler og universiteter samt en "europæisk dag for fødevarer uden tilsætningsstoffer". Det er vigtigt at tilpasse infrastrukturen for idrætsanlæg og skoler til handicappede personers behov, at indføre obligatoriske sygesikringer for sportsudøvere på højt plan og at udarbejde europæiske projekter til bekæmpelse af vold i forbindelse med idræt. Det er ligeledes vigtigt at skabe europæiske projekter, som er tilpasset elever med særlige sportslige kvaliteter.
Afslutningsvis vil jeg gerne udtrykke min overbevisning om, at vi med vedtagelsen af hvidbogen om idræt vil bidrage til at fremme sundhed og værdier i det europæiske samfund.
Costas Botopoulos
(EL) Hr. formand! Jeg har altid elsket idræt både som deltager og som tilskuer. Jeg vil gerne tilføje, at jeg og hr. Mavrommatis for år tilbage skrev sportsartikler for samme avis.
Jeg er dog knapt så optimistisk efter dagens debat. Hvad end vi gør, og hvor meget vi forsøger at sætte disse punkter på dagsordenen, viser begivenhederne i sig selv, at situationen er ganske alvorlig.
Doping er et problem, vi møder hver dag, og som endda har medført dødsfald. Kommercialiseringen af idrætten har nået den yderste grænse. Grundet idrættens succes er det en bekymring, som især vises i stor målestok, og dette har ført til korruption. De største herskere inden for idræt er medierne.
Jeg mener derfor, at det er vigtigt med en symbolsk gestus. Hvis vi tænker på de problemer, der er i forbindelse med De Olympiske Lege, bør vi overveje, hvorvidt legene skal afholdes permanent i Grækenland.
Toomas Savi
(EN) Hr. formand! Som formand for den estiske skiforening er jeg enig i den bekymring, der kommer til udtryk i denne betænkning, i form af en mindskelse af antallet af idrætstimer i grundskolen og skoler på sekundærniveau. Idrætsundervisning hjælper skoleelever med at udvikle vaner, som kan give dem en sund livsstil. Det er en stor udfordring for mange personer, der er involveret i idræt, at gøre skoleeleverne mere interesserede i sportsaktiviteter.
Den estiske skiforening har f.eks. oprettet et system, der kører året rundt, hvor børn og amatører kan deltage, men dette har vist sig at være et ret dyrt foretagende. I den sammenhæng vil jeg gerne understrege, at midlerne til sportsaktiviteter ofte kommer fra spil. Mange sportsgrene støttes gennem overskuddet fra statsejede lotterier samt licensbaserede spil. Jeg mener, at vi bør finde nogle alternative finansieringskilder, hvis vi ikke vil bruge disse penge.
Antonio De Blasio
(HU) Tak, hr. formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren med udarbejdelsen af denne betænkning. Vi har drøftet mange emner i dag, men jeg vil især gerne henlede Deres opmærksomhed på nogle få punkter. Fedme er blevet en sygdom, og vores i høj grad stillesiddende livsstil kan især være årsagen til dette. Som det blev nævnt i tidligere indlæg, kan dette problem afhjælpes ved at gøre daglig idrætsundervisning obligatorisk i medlemsstaterne lige fra folkeskolen og til de højere læreanstalter. Der er i den forbindelse behov for faciliteter, og vi er nødt til at ændre undervisningsplanerne. Hvad angår faciliteter, kan situationen forbedres, hvis regeringerne påtager sig en større rolle, eftersom mindst halvdelen af indtægterne fra idræt, som udgør 4 % af EU's bruttonationalproduktet, skal geninvesteres for at ændre situationen betydeligt. Jeg håber, at hvidbogen vil forandre situationen.
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Eftersom afstemningen begynder om få minutter, kan jeg ikke holde en længere tale. Jeg vil alligevel gerne sige et par ting og besvare nogle spørgsmål. Efter min mening fremgår det klart af debatten, hvilket kompliceret fænomen idræt udgør i det moderne samfund. En anden ting, som glæder mig at nævne, er, at vi efter afstemningen om hr. Mavrommatis' betænkning vil have et solidt fundament for Europas kommende politik om idræt: Et fundament, som er skabt på grundlag af hvidbogen og Parlamentets betænkning.
Debatten har forståeligt nok afsløret en lang række tanker, og det vil i den nærmeste fremtid være nødvendigt at tage dem op og starte arbejdet. Jeg vil gerne understrege de punkter, jeg har anført, og som for mig især er vigtige. Et af de problemer, som omtales i hvidbogen, er uddannelse af sportsfolk, navnlig unge, så man undgår den situation, der tidligere er beskrevet, hvor de endnu ikke har sikret deres fremtid, når deres karriere slutter. Tilsvarende er det også vigtigt at løse problemer med menneskehandel eller risikoen for ulovlig handel inden for idrætten. Kommissionen skal også selv beskæftige sig med emnet vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder, navnlig hvad angår internettet, som alt andet lige er en opgave for Kommissionen. Da jeg kan se, at der ikke er stemning for lange taler, vil jeg ganske kort besvare nogle af de spørgsmål, der er stillet i dag.
Først er der spørgsmålet vedrørende de såkaldte "retningslinjer". Kommissionen mener, at tiden endnu ikke er til formuleringen af disse; Kommissionen er dog af den holdning, at opmærksomheden skal henledes på dette problem. For så vidt angår øvrige spørgsmål vil jeg gerne nævne lotterier, som ofte er blevet omtalt. Jeg vil gerne slå fast, at lotterier ikke hører under servicedirektivet; de hører derfor under fællesskabsretten, og det er nødvendigt at finde en løsning i hvert enkelt tilfælde. Et andet vigtigt punkt er spørgsmålet vedrørende kollektivt salg af medierettigheder i forbindelse med tv-programmer. Kommissionen forestiller sig, at der skal findes en løsning, der tager hensyn til solidariteten, hvilket også er nævnt tidligere. Jeg har nu ganske kort berørt de væsentligste spørgsmål, som var stillet. Dette er kun et skridt, om end et vigtigt et, som er truffet i fællesskab mellem Kommissionen og Parlamentet.
Manolis Mavrommatis
Hr. formand! Først vil jeg gerne takke de medlemmer, der har haft ordet i dag, og dem, som har fremsat ændringsforslag til betænkningen om hvidbog om idræt.
De otte udvalg havde i alt fremsat 520 ændringsforslag. Jeg har så vidt muligt sigtet mod kompromisændringsforslag, og det har vi opnået. Det faktum, at disse ændringsforslag blev fremsat af otte udvalg, hvorefter der var afstemning, er udtryk for, hvor vigtig denne betænkning er. Dens betydning bliver naturligvis også tydelig, når den skal indføjes i reformtraktaten.
Dette er et vigtigt første skridt for idrætten og for EU. Vi kan opnå meget gennem fælles samarbejde og bistand.
Martin Schulz
(DE) Hr. formand! Jeg er ikke klar over, hvilken regel jeg skal henvise til på dette vigtige tidspunkt, men jeg vil alligevel gerne komme med en opfordring. Jeg vil gerne anmode Dem om at oplyse Præsidiet om, at for mig personligt, men sikkert også for den øvrige formandsgruppe, er atmosfæren i mødesalen på nuværende tidspunkt helt uacceptabel. Vi kan ikke engang høre folk gennem hovedtelefonerne, fordi her er for meget larm; det er ret slemt.
En stor del af hr. kommissær Špidlas tale og hr. Mavrommatis' bemærkninger kunne ikke høres på grund af den forfærdelige larm i Parlamentet. Vil De venligst sikre, at Præsidiet giver mindst fem minutter mellem afslutningen af drøftelserne og afstemningen, da vi ikke kan acceptere denne situation.
(Bifald)
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningstiden finder sted umiddelbart herefter, så vi går nu over til afstemning.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Iles Braghetto  
skriftlig. - (IT) Jeg glæder mig over ordfører hr. Mavrommatis' arbejde, og jeg glæder mig over den længe ventede hvidbog om idræt, som er vedtaget af Kommissionen. Den udgør en nyttig og nødvendig foranstaltning, eftersom idrætsaktiviteter udgør en væsentlig del af det europæiske samfund.
Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på holdningen fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, som understreger, at idræt har en social værdi, navnlig for unge, da den lærer dem tolerance, respekt og engagement. Jeg mener, at medlemsstaterne - støttet af klare og gennemsigtige retningslinjer og politikker - skal give den nødvendige plads til idræt og involvere samfundet i sin helhed, herunder dårligt stillede grupper, for at idrætsaktiviteter kan føre mennesker sammen og hjælpe med at bekæmpe fænomener som racisme og fremmedhad.
Eftersom manglende fysisk aktivitet fremmer sygdomme som fedme og andre kroniske sygdomme, mener jeg, at samarbejdet mellem idrætssektoren og sundhedssektoren er afgørende. EU spiller en væsentlig koordinerende rolle i forbindelse med at oplyse borgerne og opfordre dem til at deltage i en række idrætsaktiviteter.
Magor Imre Csibi  
skriftlig. - (RO) Jeg vil gerne understrege betydningen af idrætsundervisning i EU's grundskoler og skoler på sekundærniveau. I øjeblikket er idrætsundervisning den eneste disciplin i undervisningsplanerne, som sigter mod at forberede eleverne på en sund livsstil. Jeg værdsætter EU's initiativ om at øge antallet af idrætstimer i skolerne.
Sammen med en stigning i antallet af idrætstimer bør vi også være opmærksomme på to vigtige punkter: Jeg henviser her til tiltrækning og muligheden for at have differentieret idrætsundervisning. Min udtalelse tager udgangspunkt i drøftelser, jeg har haft med elever og idrætsundervisere i Rumænien. Det faktum, at idrætsundervisningen ikke er tiltrækkende, fører desværre til stigende fravær.
En af årsagerne til dette fravær er manglen på passende materiale, som kan gøre undervisningen afvekslende. Et andet problem er manglen på særlig idrætsundervisning for overvægtige eller fede unge. Idrætsundervisningen skal prioriteres lige højt for såvel sunde børn som børn med problemer. Nogle gange er børn imidlertid tvunget til at blive væk fra idrætsfaciliteterne.
Dette er nogle af de problemer, vi finder i en række medlemsstater i EU, og hvor vi er nødt til at finde løsninger. Jeg opfordrer Kommissionen til at finde løsninger og eksempler på god praksis i medlemsstaterne.
Gyula Hegyi  
skriftlig. - (HU) Betænkningen om idræt af min græske kollega er et vigtigt dokument og et emne, som jeg er meget optaget af. I flere tusinde år har idræt været en del af den europæiske kultur. Det gamle Grækenland gav bl.a. menneskeheden glæden ved De Olympiske Lege. I dag er mange optaget af, hvorvidt det er muligt at beskytte De Olympiske Lege fra boykot og fra politiske holdninger, som dog kan være berettiget i andre sammenhænge. Det glæder mig at kunne sige, at størstedelen af politikerne og offentligheden i Ungarn er modstandere af at boykotte De Olympiske Lege i Beijing. Så vidt jeg kan se, deles denne holdning af hele Europa. Jeg håber derfor, at politikerne denne gang, efter flere uheldige boykotter, ikke vil ødelægge den glæde, som sportsudøvere og hundrede millioner mennesker, som elsker sport, føler. Politikernes deltagelse ved åbningsceremonien er et helt andet emne. Det er op til politikerne i kraft af deres embede som politikere at vurdere, og hverken idrætten eller idrætsudøvere bør inddrages i denne beslutning.
Monica Maria Iacob-Ridzi  
skriftlig. - (RO) Når vi taler om den reviderede Lissabonstrategi, kan vi ikke ignorere en sektor, som beskæftiger 15 millioner mennesker og står for omkring 4 % af EU's bruttonationalprodukt. Idræt kan især spille en vigtig rolle i forbindelse med vores to store målsætninger: økonomisk vækst og beskæftigelse.
Jeg vil derfor gerne fremhæve nogle budgetmæssige aspekter vedrørende EU's støtte til idrætssektoren. På nuværende tidspunkt har vi ingen tydelige henvisninger i traktaterne, som tillader vores aktive engagement gennem programmer og fonde. Ikke desto mindre kan vi, indtil Lissabontraktaten træder i kraft, indlede forberedende foranstaltninger i Budgetudvalget, som, om end begrænset til et vist beløb, kan indlede vigtige projekter for idrætten i Europa fra 2009.
Jeg beklager, at vi i løbet af denne uges fremlæggelse af det foreløbige budgetoverslag ikke i højere grad drøftede de budgetposter, som hører under EU-budgettets kapitel 3 - borgerskab. Jeg håber, at vi i forbindelse med førstebehandlingen af budgettet til efteråret vil kunne forelægge konstruktive forslag inden for dette område.
Lívia Járóka  
skriftlig. - (HU) Først vil jeg gerne lykønske hr. Mavrommatis med betænkningen om idræt, som opfordrer medlemsstaterne i EU til at udveksle bedste praksis med det formål at undgå vold, racisme og fremmedhad både på og uden for banen. Foranstaltninger til bekæmpelse af racisme, som desværre forekommer oftere inden for sport, skal træffes i fællesskab af medlemsstaternes myndigheder, idrætsforeninger og konkurrencearrangører, hvilket også er i deres fælles interesse. Nogle fremragende initiativer, som skiller sig ud i denne sammenhæng, er UEFA's kampagne "fodbold mod racisme i Europa" samt en række begivenheder benævnt "racisme ødelægger spillet". Den mest effektive mekanisme til bekæmpelse af racisme og udstødelse, som forekommer på banen, er kampen selv, da den hos hver enkelt skaber en følelse af holdånd, samarbejde og retfærdig konkurrence, samtidig med at den styrker sociale værdier som samarbejde og solidaritet.
Ifølge statistikkerne er der visse grupper i samfundet, navnlig de dårligst stillede etniske minoriteter, der deltager mindre i idrætsaktiviteter og har mindre adgang til offentlige sportsfaciliteter. Der er derfor behov for, at EU skaber en passende referenceramme til fremme af lige muligheder i forbindelse med finansieringen af idræt. Sportsforeningernes ledere i medlemsstaterne skal i samarbejde med de lokale og regionale myndigheder sikre, at dårligt stillede deltager inden for de forskellige sportsgrene.
Roumyana Jeleva  
skriftlig. - (BG) Jeg vil gerne lykønske vores kollega hr. Mavrommatis med den fremragende betænkning. Jeg anbefaler en indførelse af idræt i Lissabontraktaten, bestemmelsen vedrørende budgettet for 2009 om en særlig budgetpost til aktiviteter inden for idræt samt udvikling af foranstaltninger til fremme af idræt i medlemsstaterne. Jeg mener, at dagens debat er en begyndelse til fremme af en konsekvent europæisk politik vedrørende idræt.
Som medlem af Regionaludvalget og fra Bulgarien, et land med en underudviklet idrætsinfrastruktur, navnlig hvad angår amatørsport, vil jeg gerne opfordre Kommissionen og medlemsstaterne til mere aktivt at anvende Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og andre finansielle redskaber til investering i bymiljø samt til udvikling af idrætsrelaterede infrastrukturer og projekter. Jeg mener, at idræt med EU's bistand bør og kan blive en fast bestanddel af strategierne til bæredygtig udvikling af vores regioner, kommuner, byer og landsbyer.
Lasse Lehtinen  
skriftlig. - (FI) Idræt er lig konkurrence, men af en sådan form, at EU's konkurrencelovgivning ikke kan anvendes.
For at bevare sportens særlige kendetegn bør den fremover have mulighed for selvregulering i henhold til hver enkelt idrætsgrens bedste traditioner. Som lovgivere skal vi vedtage love, som sikrer, at politikere og dommere holder sig så langt væk fra sporten som muligt. Dette tilsyneladende modstridende krav omhandles mere dybtgående i denne betænkning end i Kommissionens hvidbog.
Det er vigtigt for den europæiske sport og for græsrodsaktiviteterne, at medlemsstaterne kan bevare deres nationale spilsystemer, som er en essentiel del af sportens særlige kendetegn. Bivirkningerne ved spil er også lettere at undgå i de lande, hvor staten har monopol. I alle former for idræt har den professionelle idræt og forretningsstrukturen omkring den gavn af frivillige og ulønnede græsrodsaktiviteter og offentlig finansiering.
Parlamentet skal være i stand til at sikre, at det sociale grundlag for idrætten ikke mindskes på grund af pres fra markedskræfterne.
Janusz Lewandowski  
skriftlig. - (PL) Idræt er så vigtig en del af dagligdagen, og den er så udbredt, at den fortjener EU-institutionernes opmærksomhed. En fælles indsats til bekæmpelse af visse relaterede fænomener er mere effektiv end foranstaltninger truffet af de enkelte medlemsstater.
Doping er en velkendt og udbredt plage i dagens konkurrenceidræt. Dette er grunden til, at bekæmpelsen af doping behandles i Europa-Parlamentets betænkning. Medlemmer, som kommer fra det tidligere kommunistiske styre, ved, hvordan doping kan blive en metode på nationalt plan til at skabe vindere, hvilket sanktioneres af myndighederne i et land, hvis prestige er bygget op omkring succesen inden for en given idrætsgren. Ordføreren kom med en klog bemærkning baseret på situationens faktiske omstændigheder. Han slog fast, at behandlingen af symptomer gennem øget kontrol ikke vil være effektiv i sig selv. Kontrollerne skal ledsages af foranstaltninger til mindskelse af de underliggende årsager til dette fænomen. Jeg forestiller mig en række begivenheder, som er mere omfattende end en person kan klare, samt uddannelse.
Et andet bemærkelsesværdigt problem ved massesport er fænomener som racisme og forskelsbehandling. Jeg skelner mellem disse forhold og de restriktioner, som er indført af FIFA, f.eks. vedrørende antallet af nationale og udenlandske spillere på et hold. Sådanne restriktioner er kendetegnet ved en bekymring over unge talenters fremskridt og udvikling (frem for transfer) og er ikke et eksempel på forskelsbehandling af spillere på grundlag af deres nationalitet.
Jeg glæder mig ligeledes over den opmærksomhed, som henledes på det fænomen, der kan kædes sammen med kommercialiseringen af idræt og dens konsekvenser, såsom spil og ulige adgang til transmissioner af sportsbegivenheder. Jeg er enig i, at disse områder også er vigtige.
Marusya Ivanova Lyubcheva  
skriftlig. - (BG) Det er fremragende, at Parlamentet drøfter hvidbogen om idræt. Vi bør være opmærksomme på behovet for at afbalancere politikker målrettet mod udvikling af professionel sport og amatøridræt. Udøvelsen af idræt er dyr, men det er tilsvarende nødvendigt at øge finansieringen af massesport lige fra barndommen til alderdommen. Det er nødvendigt at anlægge infrastruktur, som muliggør integrering af alle sociale samfundsgrupper.
Idræt opfordrer til undervisning fra en tidlig alder og er afgørende for at mindske mange andre problemer såsom misbrug af stoffer, alkohol og tobak. Vi bør opfordre alle medlemsstater til at oprette områder til gratis idræt og områder, som er fri for stoffer, alkohol og tobak. Jeg har for nylig foretaget en offentlig meningsmåling, som klart viser, at unge mennesker, der er engageret i idræt, ikke tager stoffer eller drikker alkohol. Deres adfærdskultur er anderledes; tolerance og solidaritet er vigtige begreber, som sport skaber for dem. Derfor er deltagelse i idrætsundervisning af særlig betydning. Der er ligeledes et andet punkt, som jeg gerne vil dele med Dem: Der findes specialiserede idrætsskoler, og det er meget vigtigt, at deres aktiviteter afbalanceres med det arbejde, der gøres i idrætsklubberne, som rekrutterer deres idrætsudøvere. Det er nødvendigt med en lovmæssig regulering af dette både med hensyn til sporten og undervisning.
Siiri Oviir  
skriftlig. - (ET) Der er blevet sagt meget om idrættens betydning for kulturen, dens indvirkning på sundheden osv. Idræt spiller en vigtig rolle både fysisk og mentalt. De seneste år er de sociale virkninger af idræt blevet fremmet aktivt i Europa for at give alle mulighed for på bedste vis at deltage i samfundets aktiviteter. Jeg beklager dybt, at det samme ikke kan siges om idræt for handicappede. Som formand for foreningen af fysisk handicappede i Estland ved jeg, hvor vanskeligt det er at organisere idrætsbegivenheder for handicappede. Det er svært at få mediedækning samt opnå midler fra regeringer og sponsorer. Vores idrætsudøvere er klar over, at lige betingelser og muligheder ikke gælder for dem.
Silvia-Adriana Ţicău  
skriftlig. - (RO) Kulturstatistikkerne, som blev offentliggjort af Eurostat i 2007, blev opnået på grundlag af de aktiviteter, som medlemsstaterne valgte at indføre i denne kategori. Desværre var idræt og turisme ikke indeholdt, og jeg mener, at dette forhold bør korrigeres. Jeg værdsætter den positive udvikling, der har kendetegnet sportsturismen de seneste år samt fremme af vinter- og vandsport.
Tilstedeværelsen af idrætsfaciliteter i hotelkomplekser eller oprettelsen af turistmæssige ruter for cyklister kan have en gavnlig virkning for befolkningens sundhed og for miljøet. I større europæiske byer findes der allerede parkeringsfaciliteter, som gør det muligt for turister med cykler at parkere gratis under hele deres ophold.
Den 1. maj i byen Galaţi, hvor jeg kommer fra, ventede jeg ved målstregen på de folk, som havde besluttet at bruge dagen på at deltage i et tværnationalt løb. Jeg var især glad for at se børn og handicappede, som krydsede målstregen. Undervisning er afgørende for at fremme idræt. I 2001 begyndte anlæggelsen af flere hundrede sportshaller ved folkeskoler og gymnasier i Rumænien, og de blev anlagt såvel i byer som i landdistrikter. Jeg mener, at sådanne investeringer bør fortsætte.
