Forberedelse af Det Europæiske Råds møde (den 24. juni 2011) (fortsat forhandling) 
Formanden
Det næste punkt er en fortsættelse af forhandlingen om Rådets og Kommissionens redegørelser om forberedelsen af Det Europæiske Råds møde den 23.-24. juni 2011.
Guy Verhofstadt
Hr. formand! Det væsentligste spørgsmål i forhandlingerne i dag er, hvad vi kan forvente fra dette møde i Det Europæiske Råd på torsdag og fredag. Det, som jeg håber, og som min gruppe håber i lighed med, tror jeg, flertallet her i Parlamentet, er at udfaldet af dette topmøde er en mere beslutsom, mere omfattende og modigere tilgang til den aktuelle krise. Vi kan lige så godt være ærlige og indrømme, at vi ikke har en global, omfattende tilgang til denne krise. Det står ikke på menuen i dag i hverken Rådet eller Parlamentet.
Jeg ønsker at sige til Martin Schulz, at jeg også har nogle spørgsmål om vurderingsbureauer og den rolle, de spiller i den aktuelle krise, men lad os forsøge at finde fejl og kilderne til krisen inden for egne rækker og måske ikke uden for EU og uden for de europæiske institutioner.
Vi skal også være ærlige om noget andet, nemlig at krisen ikke er ovre. Dem, som tror, at denne krise med hensyn til Grækenland og euroen går over, ved at vi giver ekstra penge til Grækenland, tager fejl. Denne krise er ikke ovre, og denne krise vil fortsætte, hvis vi for det første ikke finder en strukturel løsning for Grækenland, og hvis vi for det andet ikke skaber en reel, økonomisk og politisk union i Europa. Disse foranstaltninger bør sætte punktum for krisen, for så vidt angår euroen og Grækenland.
Jeg stiller igen spørgsmålet, om det virkelig er muligt at have én valuta og 17 regeringer, 17 økonomiske strategier og 17 aktiemarkeder, som vi har det i dag, og som er en situation, som ikke eksisterer noget andet sted i verden? Det er kun her i Europa, vi mener, at vi kan have en monetær union og 17 forskellige politikker, 17 forskellige regeringer og 17 forskellige aktiemarkeder.
Det er ikke kun os, altså føderalisterne i Parlamentet, der siger det. I går sagde hr. Lipsky, Den Internationale Valutafonds (IMF) nuværende direktør, at Europa bør skabe én politisk og økonomisk union for at tackle denne krise. I går var det USA's finansminister, hr. Geithner, der sagde: "Måske kan de stoppe op og tale sammen. Lad dem skabe en økonomisk og politisk union". Hvis de på den anden side af Atlanterhavet ved, hvad vi skal gøre, hvorfor har vi så ikke mod til at tage dette enorme skridt hen imod en økonomisk og politisk union? Det er det væsentligste spørgsmål på mødet i Rådet i morgen.
Med hensyn til det andet punkt er vi nødt til at hjælpe Grækenland og ikke kun defensivt. Vi har brug for et modigt tilbageholdenhedsprogram, og det er det, der for øjeblikket drøftes med den græske regering. Måske er der planer om at gå længere end det, der er planer om nu. Hvis det er tilfældet, har vi brug for en positiv plan for det.
De kan ikke komme ud af krisen ved blot at være tilbageholdne. De har brug for vækst og investeringer, og vi kan bidrage med det fra EU's side. Lad os f.eks. give garantier for private investeringer. Private investeringer er ikke længere noget, man kender til i Grækenland. Lad os give dem lån fra Den Europæiske Investeringsbank. Hvorfor anvender vi ikke en del af privatiseringsprogrammet til at skabe nye investeringer og vækst i Grækenland i stedet for til finanspolitisk konsolidering?
Jeg har nu en anmodning til hr. Daul og vil derfor fortsætte på fransk.
(FR) Jeg vil fremsætte min bemærkning på fransk. Hr. Dauls gruppe omfatter medlemmer af partiet Nea Dimokratia. Det er vi nødt til at gøre os helt klart. Hvis vi endvidere ønsker, at alle de andre lande skal give penge til Grækenland, har vi også brug for, at der bliver opnået politisk enighed i Grækenland. Jeg mener, at vi kan opfordre hr. Daul, der havde ret i det, han sagde, til at overbevise sine politiske venner til at nå til denne form for politisk enighed med henblik på at udarbejde denne politik for Grækenland.
(Bifald)
Det er det, der er nødvendigt. Jeg ved godt, at vi hermed pålægger Dem en stor opgave, hr. Daul, men jeg ved at De er i stand til at tage udfordringen op. Det er sandt, at et land i en sådan situation længes inderligt efter politisk enighed, og denne situation vil ikke blive afhjulpet ved, at man spiller smålige politiske spil, som det er tilfældet for øjeblikket i Grækenland. Det har jeg erfaret i Belgien gennem ni år, hr. Lange.
Hr. formand! Lad os være helt ærlige. Vi har brug for en dristigere pakke vedrørende økonomisk styring, end den, der er blevet fremlagt i dag.
Jeg vil gerne stille hr. kommissionsformand Barroso et direkte spørgsmål. I går sagde Kommissionens talsmand på pressekonferencen, at det ikke var nødvendigt med øget brug af omvendt kvalificeret flertal i pakken om økonomisk styring. Jeg anmoder Dem, hr. Barroso, om at berigtige dette. Jeg anmoder om, at Kommissionen sammen med Parlamentet anvender en mere fællesskabsorienteret metode i forbindelse med pakken om økonomisk styring.
(Taleren indvilligede i at tage imod spørgsmålet efter Blå kort-proceduren (forretningsordenens artikel 149, stk. 8))
Joseph Daul
(FR) Hr. formand! Jeg ønsker at sige til formanden for Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa, at jeg er sikker på, at når han med sine liberale regeringer formår at skabe fuld solidaritet med alle de forskellige lande, har jeg og min gruppe allerede for længst overhalet ham hvad angår Grækenland, og jeg vil huske ham på det her i Parlamentet.
Guy Verhofstadt
(FR) Hr. formand! I de fleste af de lande, som hr. Daul henviste til, indgår vi i en koalition med de kristelige demokrater, så det må så afgjort være af betydning. Imidlertid mener jeg ikke, at det er passende, at vi i eftermiddag, lige inden et så vigtigt møde i Rådet, spiller det partipolitiske kort ved at spille en bestemt regering ud mod en anden. Jeg opfordrer kraftigt hr. Daul til at lade være med at spille de liberale ud mod Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) eller mod socialdemokraterne. Det, som jeg bad dig om, var at overbevise dine venner fra Nea Dimokratia, som er et parti, hvor mange af medlemmerne tilfældigvis også er vores venner og sågar i nogle tilfælde har skiftet til min gruppe, og som kun har et mål, nemlig af forene den græske befolkning, således at de kan komme ud af den krise, de befinder sig i. De kan spille en stor rolle i denne forbindelse.. Jeg regner med Dem.
(Taleren indvilligede i at tage imod to spørgsmål efter Blå kort-proceduren (forretningsordenens artikel 149, stk. 8) fra hr. Koumoutsakos og hr. Ransdorf)
Georgios Koumoutsakos
(EL) Hr. formand! Det glædede mig at høre hr. Verhofstadt sige, at alle nu har indset, at Grækenlands problem er et europæisk problem. Hvad er Grækenland forpligtet til at gøre? Grækenland er forpligtet til at klø på med omfattende strukturreformer og privatiseringer.
Da hr. Verhofstadt tilsyneladende er blevet ført på vildspor, bør jeg derfor meddele ham, at med hensyn til disse to spørgsmål, der udgør hjørnestenen i reformerne, har Nea Dimokratia ikke blot tilsluttet sig. Det var derimod Nea Dimokratia, der udarbejdede forslagene. Det er forslag fra Nea Dimokratia, som regeringen ikke har formået at gennemføre i 18 måneder nu. Det er sandheden.
Miloslav Ransdorf
(CS) Hr. formand! Jeg lyttede meget opmærksomt til formanden for Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa, hr. Verhofstadt, og jeg vil gerne spørge ham, om jeg har ret i min opfattelse af, at hans motto kan være, at Grækenland er overalt, da Grækenland ikke blot er en af EU's medlemsstater, men faktisk en sindstilstand, hvorfor Grækenland derfor er alle vegne.
Guy Verhofstadt
(EN) Hr. formand! Det er åbenlyst, at vi vil få enorme problemer i hele euroområdet, hvis vi ikke løser det græske problem. Vi har allerede problemer i Portugal i dag, og vi har allerede problemer i Irland i dag. Differencen i spændet i dag mellem Portugal og Tyskland og mellem Irland og Tyskland er mere end 800 basispoint.
Det, vi gør med den solidaritet, som har været nødvendig fra begyndelsen af krisen, men som ikke var der, er således ikke kun for Grækenlands skyld. Det skal være for alle euroområdets medlemmer. Det var denne manglende solidaritet, som var årsagen til, at vi i december 2009 skabte et langt større problem, nemlig det problem, som vi står over for i dag.
Jan Zahradil
Hr. formand! Dagens forhandlinger er meget underholdende.
Jeg erindrer om, at der stadig er mange af os, som har oplevet kommunismen, og som siden har gjort enorme og hurtige fremskridt for at forberede os på et medlemskab af EU.
Vi fik med rette til opgave at bevise vores værd, at bevise, at vi opfyldte Københavnskriterierne, at bevise, at vi have en fuldt ud velfungerende markedsøkonomi og så videre, men desværre var der nogle europæiske lande, som denne kontrol ikke blev anvendt overfor, da de trådte ind i euroområdet. Hvorfor? Simpelthen fordi, det var opbygget som et politisk og ikke som et økonomisk projekt, og der derfor blev set bort fra kriterierne. Tal blev ændret for at få lande med, som endnu ikke var parate. Det er kernen af problemet, og nu mærker vi konsekvenserne, og vi befinder os ved et vendepunkt.
Tro mig, på trods af, at de fleste medlemmer i min gruppe er fra medlemsstater, der ikke er medlem af euroområdet, ønsker vi ikke, at euroen bliver en fiasko. Samtidig kan den heller ikke forsvares til enhver pris.
Der er ingen tvivl om, at vi er ved at køre træt i redningsaktioner. På dette møde i Det Europæiske Råd bør der sendes et klart signal om, at hvis et lands position er uholdbar inden for euroområdet, så bør euroområdet ikke tøve med at bringe det på bane, at medmindre det pågældende land foretager dramatiske ændringer, er det muligt at omstrukturere gælden eller sågar forlade klubben, uanset hvor brutalt det end lyder.
Hvis De ikke gør det, hr. Barroso, kan jeg fortælle Dem, hvad der så vil ske, og det er, at Deres modstandere, eller rettere modstanderne af deres efterfølger, ikke vil opføre sig som venlige og velopdragne euroskeptikere som jeg selv, men derimod som virkelig modbydelige EU-modstandere. Hvorfor det? Fordi de vil blive valgt af vrede tyske skatteydere og af desperate franske og nederlandske private iværksættere, der er trætte af at betale andre folks gæld, og jeg ved, at hverken du eller jeg ønsker, at dette skal ske. Lad os derfor handle ud fra dette.
På samme måde vil jeg gerne anmode Dem om at lade være med at bruge eller misbruge hver eneste krise som en lejlighed til at gå videre med den overnationalistiske dagsorden i retning mod noget, der ligner en finanspolitisk union eller en skatteunion, for det fører os ingen veje hen.
Det er ikke en europæisk krise. Det er blot en krise i en forkert og forældet opfattelse af europæisk integration. Det er det hele.
Rebecca Harms
Hr. formand, fru Győri, mine damer og herrer! Jeg er forbløffet over så højrøstet forhandlingerne om den alvorligste krise, som EU har oplevet i lang tid, pludselig er blevet. Når vi indser, at vi for øjeblikket forsvarer Schengen, at vi ikke har været i stand til at forsvare pressefriheden i Ungarn under dette rådsformandskab, at der gik lang tid, før vi så meget som begyndte at finde et fælles europæisk fodslag med hensyn til Libyen og Egypten, kan det ikke undre, at alt vi kan sige i lyset af den forværrede situation i Grækenland, er, at selv om vi nu har mange ledere i Europa, har vi ingen ledelse.
Det er efter min mening et af de største problemer, som ikke er blevet grebet korrekt an. I denne krise, der har varet meget længere end den græske krise, befinder vi os også i en situation, hvor alle de løsninger, som Rådet fremlægger, kommer for sent og er for snævre. Tanken om, at EU kun kan fortsætte på den måde, som vi ønsker, og ligeledes sikre, at alle europæere får et bedre liv, hvis vi redder Grækenland og stabiliserer situationen mod syd, er en tanke, som overhovedet ikke er blevet formidlet indtil nu, og jeg mener, at der faktisk en institution, der er ansvarlig herfor, og det er Det Europæiske Råd. Jeg bliver nødt til at sige, at Parlamentet heller ikke altid går foran som et lysende eksempel. Eksempelvis afviste Parlamentet at samles i god tid inden dette historiske rådsmøde for at vedtage en beslutning med henblik på at tackle de problemer, der nøjagtig vedrørte denne historiske krise. Jeg fandt det meget beklageligt, at selv de medlemmer på venstrefløjen, som sidder her til højre for mig, ikke formåede at stikke hovederne sammen i god tid for at udarbejde en redegørelse fra Parlamentet vedrørende Grækenland.
Jeg vil gerne tage spørgsmålet om, hvad der er galt i Grækenland, op igen, for efter min mening har hr. Daul et ansvar over for Nea Dimokratia. Med hensyn til retfærdighed har Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet også et ansvar over for hr. Papandreou og hans regering. Jeg er glad for, at han vandt et mistillidsvotum i går, men den græske regering vil også blive inddraget i beslutningerne om rimelige programmer i krisen. Det forhold, at den rammer så skævt, at byrden kun bæres af samfundets laveste klasser, at der ikke indføres en kapitalafgift i Grækenland, og at skatteunddragelse også er et udbredt fænomen i Grækenland, er en uretfærdig situation. Den nationale solidaritet, der blev nævnt, skal også resultere i, at eliten i Grækenland, der trods alt stadig i dag drager fordel af krisen, også tager deres del af ansvaret.
(Bifald)
Vi holder fast i alt, vi allerede har sagt ved flere lejligheder med hensyn til Grækenland. Længere frister, gunstigere lån, og vi mener, at der også er nødt til at være en lempelig, systematisk og sikker gældsomlægning. Efter min mening er det et udtryk for EU's politiske ledelses inkompetence, at det, som vi har anerkendt som værende rigtigt, nemlig at private kreditorer også skal bære deres del af byrden, ikke bliver gennemført, fordi vi er bange for kreditvurderingsbureauerne. Det problem, som førte os ind i denne krise er derfor stadig den fremherskende faktor, og der har hidtil ikke været udvist politisk lederskab med henblik på at håndtere dette problem. Det er efter min mening det største problem, der skal drøftes på Det Europæiske Råds møde de kommende par dage.
Jeg ønsker hr. Barroso held og lykke med planen om en mere retfærdig beskatning som en vej ud af krisen. Jeg er ikke klar over, om De stadig søger at få indført skatten på finansielle transaktioner. Vi støtter den fortsat. Parlamentet har ved mange lejligheder givet udtryk for sin støtte til den. Jeg mener imidlertid også, at der endnu ikke er blevet taget hånd om skatteunddragelse, urimelige bonusser og alle de faktorer, der bidrog til at forårsage det finansielle sammenbrud. Det er også Deres ansvar.
Lothar Bisky
Hr. formand! Hvis vi ser på Grækenland i øjeblikket, kan vi også lære noget. Krav om tilbageholdenhed samt opfordringen til at frasælge det sidste af det statsejede arvesølv vil ikke redde Grækenland. Alt fortsætter imidlertid blot som før. Før der opfordres til forpligtelser, stilles der krav om endnu flere tilbageholdenhedsforanstaltninger og privatiseringer. Samtidig gøres der ved hjælp af det europæiske halvår fortsat forsøg på at opstille denne bankeroterfaring som en model for medlemsstaterne.
Hele situationen er kommet så langt ud, at vi overvejer at oprette et privatiseringsagentur baseret på den tyske Treuhand-model. Den tyske Treuhandanstalt udrettede mange positive ting, hr. Lange. Den resulterede også i en massiv afindustrialisering og frås med statens aktiver. Konsekvenserne er stadig mærkbare i dag. Jeg ønsker imidlertid ikke at fremstille dette arrogant som andres fejl.
Milliarder i supplerende bistand til Grækenland uden en tydelig kursændring er intet mere end et sikkerhedsnet for bankerne. Vi har fået at vide, at vi i denne forbindelse også kan klare os uden den private sektors frivillige deltagelse. Hvis det er tilfældet, vil jeg sige, at det er en politisk maveplasker.
Ting vil bare fortsætte som hidtil. Det eneste alternativ er efter min mening en radikal ændring af vores finans- og økonomipolitik. Vi mangler imidlertid modet til at gøre dette. Der bliver ikke taget hånd om årsagerne til krisen. Det er der, hunden ligger begravet. Vi mangler modet til at skabe mere demokrati og gennemsigtighed og til at udføre færre politiske aktiviteter bag lukkede døre. Dette bringer den europæiske tankegang i fare og gør det muligt for snæversynet nationalisme at få fodfæste.
Jeg anmoder om, at der bliver udsendt klare signaler fra topmødet, men signalet må ikke være "lad os fortsætte som hidtil".
Nigel Farage
for EFD-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Hver gang jeg spørger hr. Barroso, hvad hans plan B er, siger han, at der ikke er brug for en.
Hver gang jeg forudsiger, at endnu et land er tæt på at få brug for en redningskrans, siger hr. Barroso, at der ikke er noget problem. Her står vi nu på randen af den anden græske redning, og De siger, hr. Barroso, at der ikke er noget alternativ. Vi skal fortsætte ud ad denne vej. Vi skal se bort fra, at det spanske obligationsmarked giver os et fingerpeg om, at de er det næste land i køen. Sikke noget værre rod, du har fået os viklet ind i. De har en rekord på 100 % for at skyde forkert med hver eneste forudsigelse om euroen, og De siger i dag, at denne pakke vil sætte Grækenland på vejen mod vækst, men nej, det vil det ikke. Det vil sætte Grækenland på vej mod en tredje redningsplanke, som vi vil komme til at drøfte om blot et par måneder.
Jeg er nødt til at sige, at jeg finder det virkelig modbydeligt at se det land, der faktisk opfandt demokratiet, blive kuet af Dem og den stadig mere rædselsfulde Internationale Valutafond, og at se befolkningen få at vide, at de bliver nødt til at acceptere denne tilbageholdenhedspakke. De er nødt til at acceptere nedskæringer i deres økonomi til et niveau, der vil hensætte dem i en fuldstændig økonomisk depression. De får at vide, at der ikke er noget alternativ hertil. Det er en form for sado-monetarisme, og det driver dem til vanvid. De går ud i gaderne, og der bliver vold, og for at sige det helt ærligt kan dette kun blive værre. De har ikke blot lænset dem for penge. De har lænset dem for deres demokrati.
Det, som gode europæere, altså virkelig gode europæere, ville gøre, er at finde et alternativ til at hjælpe grækerne med at reetablere deres egen valuta, at give dem mulighed for at foretage en devaluering, at lade dem genforhandle deres gæld, fordi deres bruttogældskvote har passeret det punkt, hvorfra der ikke er nogen vej tilbage. Til den tid, og først til den tid, kan virkelige tilbageholdenhedspakker virke. Først da vil den græske befolkning acceptere, at de bliver nødt til at foretage disse nedskæringer. Hvis vi fortsætter ud ad den vej, vi befinder os på nu, er det den sikre vej til en social og økonomisk katastrofe.
(Taleren indvilligede i at tage imod spørgsmålet efter Blå kort-proceduren (forretningsordenens artikel 149, stk. 8))
Niki Tzavela
(EL) Hr. formand! Jeg vil gerne vide, om hr. Farage er klar over, hvor stor Det Forenede Kongeriges gæld er, og om han mener, at Det Forenede Kongerige kan klare sig alene som en ø.
Nigel Farage
(EN) Hr. formand! Det Forenede Kongerige var igennem dette for nøjagtig 20 år siden. Vi deltog i valutakursmekanismen. Vi var fanget og forsøge at låse os fast på den tyske mark med rentesatser, der var dobbelt så høje, som de skulle have været.
Det kostede 1 million britiske borgere deres arbejde, og det var unødvendigt. Heldigvis brød vi ud af valutakursmekanismen, rentesatserne faldt, og vi havde en lykkelig tid op igennem 1990'erne.
De kan ikke forene forskellige økonomier med forskellige vækstrater og med forskellige handelsmønstre i hele verden. Vi lærte af vores fejl. Heldigvis gik vi ikke med i euroen. Dem, som gjorde, er for øjeblikket fanget i et økonomisk fængsel, er jeg bange for.
Barry Madlener
(NL) Hr. formand! I tirsdags sagde hr. Barroso, at Grækenland kan regne med Europas støtte. "Europa vil leve op til sit ansvar", sagde han.
Hvad baserer hr. Barroso egentlig disse beføjelser på? Forholder det sig ikke sådan, at det i henhold til Lissabontraktaten er udtrykkelig forbudt at yde finansiel bistand til Grækenland? Forholder det sig ikke sådan, at de enkelte nationale parlamenter skal foretage en godkendelse af en sådan bistand? Forholder det sig ikke sådan, at de også har ret til at sige nej?
Kommissionens beføjelser bliver udvidet mere og mere. Det er på tide, at vi sætter hælen i. Kommissionen betragter sig selv som alle de europæiske landes regeringschef og som den øverste beslutningstager under ledelse af hr. Barroso. Hr. Barroso er ikke demokratisk valgt. Det var ikke de europæiske borgere, der stemte på denne mand. Jeg kender kun et eneste ord for en regering, der styrer uden demokrati, og det er "diktatur". Et bureaukratisk diktatur, der ønsker at undertrykke den græske befolkning og også ønsker at bestemme farten i Nederlandene. Det er uacceptabelt, at hr. Barroso skal beslutte, hvorvidt Nederlandene skal yde bistand. Der er kun ét organ, der kan afgøre, om Nederlandene skal hjælpe Grækenland, og det er det nederlandske parlament.
Det er nyttesløst at yde bistand til Grækenland. Det skader den nederlandske økonomi og Nederlandenes borgere. Hr. Barroso havde faktisk ret med hensyn til lige nøjagtig dette punkt. I tirsdags sagde han jo selv, at problemet ikke ville blive løst, selv hvis den græske gæld forsvandt som ved et trylleslag.
Der kan ikke rigtig drages en anden konklusion på mødet i Det Europæiske Råd. Den eneste langsigtede løsning på dette problem er, at grækerne genindfører drakmen, som kan devalueres uafhængigt. Ved at gøre dette undlader man, at de øvrige medlemsstater kommer til at betale gildet.
José Manuel Barroso
formand for Kommissionen. - (EN) Jeg ønsker blot at besvare to konkrete spørgsmål, som er blevet stillet til mig.
Jeg vil ikke gå ind i denne ideologiske diskussion imod Europa, hvor jeg må indrømme, at det er interessant at se det yderste højre og det yderste venstre forene sig i modstanden mod euroen og mod det europæiske projekt. Derfor ønsker jeg at gentage min appel til alle de demokratiske kræfter i Europa, i Parlamentet, i Grækenland om at forene sig med henblik på at gøre alt, hvad der står i deres magt for at sikre vækst og velstand i Europa.
De to konkrete spørgsmål omhandlede den finansielle skat og vores holdning til omvendt kvalificeret flertal.
Med hensyn til den finansielle skat bekræfter jeg, at det forslag, som Kommissionen vil stille, sandsynligvis i oktober, vil omhandle beskatning af finansielle transaktioner. Vi har foretaget en konsekvensanalyse. Efter vores mening er der to muligheder, nemlig en skat på finansielle transaktioner og en skat på finansielle aktiviteter. Vi har nu besluttet at stille et forslag om beskatning af finansielle transaktioner, netop fordi der ikke findes en pendant til moms på finansielle transaktioner. Derfor vil vi fremsætte dette forslag inden oktober.
(Bifald)
Det andet spørgsmål blev stillet af hr. Verhofstadt. Jeg vil gerne gøre det klart, at Kommissionen støtter Parlamentet i spørgsmålet om omvendt kvalificeret flertal. Vi har vist vores tilslutning til Deres ambitiøse holdning. Samtidig vil vi kraftigt opfordre Parlamentet og Rådet til at gøre det muligt at indgå en endelig aftale, og Olli Rehn vil have lejlighed til at tale til Parlamentet på et senere tidspunkt i eftermiddag. Vi mener nemlig også, at der takket være Parlamentets holdning er gjort store fremskridt med hensyn til den pakke, der er nu er under behandling.
Jeg vil gerne lykønske Dem, Parlamentet, de medlemmer, der har beskæftiget sig mest med dette spørgsmål, og ligeledes det ungarske rådsformandskab, da det også har udført et meget væsentligt stykke arbejde. Endelig vil jeg sige til alle, at omkostningen ved ikke at have en aftale om dette spørgsmål, for så vidt angår ansvaret, vil være særdeles høj i lyset af den aktuelle situation.
Kommissionen støtter fællesskabsmetoden. Kommissionen bakker op om de størst mulige ambitioner, der er den linje, som jeg tror, at også De følger.
Det var de konkrete svar på de konkrete spørgsmål.
Manfred Weber
(DE) Hr. formand, fru rådsformand, hr. Barroso, mine damer og herrer! Der er allerede blevet sagt meget med hensyn til Grækenland. Jeg vil blot tilføje to tanker, jeg har gjort mig i denne henseende.
Den første er, at vi på trods af alle de bekymringer og den frygt, som befolkningen føler, ikke må tabe principperne af syne. De to principper, der definerer Europa, er solidaritet, og den står vi ved, og en individuel ansvarsfølelse, nemlig at den græske befolkning og alle dem, der er genstand for solidariske handlinger, også selv tager ansvar.
Den anden tanke er, at der er blevet henvist til den store test for Europa og til bekymringen om, at projektet måske sågar kunne mislykkes, og at gamle spøgelser, som vi troede, at vi havde udryddet, kunne gå igen i EU. Jeg vil gerne vende alt dette på hovedet og se på det i et positivt lys. Vi bør ikke blot tale om problemerne, men også om succeserne. Vi bør f.eks. nævne, at nogle af de baltiske lande har formået at komme over krisen, og at det med europæisk støtte vil lykkes Irland at vende tilbage til obligationsmarkederne næste år. Dette kunne også være en kærkommen lejlighed til at bevise over for befolkningen, at vi er stærkere sammen, end vi er alene.
På denne baggrund er det ret vanskeligt at behandle det andet store spørgsmål på mødet i Det Europæiske Råd, nemlig spørgsmålet om migration. Der er imidlertid en god forbindelse mellem de to spørgsmål, for i forbindelse med spørgsmålet om migration, herunder især Schengen, ser vi også det samme princip i funktion, nemlig at en af Europas største succeser nu bliver betvivlet som følge af national egoisme. Jeg er sikker på, at vi alle har set de tal, hvoraf det fremgår, at der er ankommet 18 000 flygtninge i Italien. Vi ved imidlertid, at det, når det drejer sig om Italien, næppe er en for stor byrde med 18 000 flygtninge, fordi Belgien alene sidste år modtog dobbelt så mange flygtninge. Det var derfor ikke korrekt af Italien at handle på den måde, som landet gjorde. Det var intern politisering forestået af Italiens reformminister, Umberto Bossi. På grund af et par hundrede mennesker svarede Frankrig igen ved at genindføre grænsekontrollen, og også det var der indenrigspolitiske årsager til. Også i Danmark havde årsagerne indenrigspolitiske rødder.
Jeg vil derfor gerne have, at der bliver sendt tydelige signaler ud fra mødet i Rådet. Når spørgsmålet om migration og Schengen skal drøftes, skal EU's stats- og regeringschefer svare med det klare budskab, at vi ikke ønsker national egoisme og navnlig ikke inden for dette område. Vi ønsker i stedet at forsvare den store succes, som det frie Europa er. Det får De, hr. Barroso, bestemt Parlamentets opbakning til.
Hannes Swoboda
(DE) Hr. formand, fru rådsformand, hr. kommissionsformand! Jeg vil først og fremmest sige et par ord om et emne, der ligger mig meget på hjerte, og det er naturligvis Kroatien. Jeg håber, at det vil lykkes os at træffe en beslutning, der gør det muligt for Kroatien at blive helt accepteret i EU nu. Kommissionen, dvs. kommissær Füle og Dem selv, hr. Barroso, samt det ungarske formandskab har gjort et godt stykke arbejde i denne forbindelse. Det vil være et godt og vigtigt signal til en problematisk region som Balkan, hvis det land, der har gjort sit arbejde godt, stod som den næste i køen. Når jeg siger "har gjort sit arbejde godt", er det ikke ensbetydende med, at alle problemer er løst. Vi har lige været vidne til nogle uacceptable situationer i Split i forbindelse med optoget for homoseksuelle. Det er imidlertid vigtigt, at regeringen forsvarer grundlæggende frihedsrettigheder og grundlæggende rettigheder.
Jeg vil også gerne tilføje et par ord om Grækenland. De, hr. Barroso, sagde, at vi vil få et forklaringsproblem over for borgerne, hvis vi ikke finder en løsning, f.eks. i forbindelse med pakken vedrørende økonomisk styring. Det vil imidlertid også blive vanskeligt at forklare borgerne, at vi kun koncentrerer os om tilbageholdenhed. De talte om vækst og sagde, at vi har brug for noget til at fremme vækst, men hvad har De konkret i tankerne? De kan ikke mene, at tilbageholdenhed alene vil føre til vækst, hvis vi ikke samtidig fremkommer med alternativer. Hr. Verhofstadt nævnte et par problemer. Det er ikke kun venstreorienterede økonomer. Eksempelvis blev det i økonomisektionen i Le Monde, der ikke er en venstreorienteret avis, i går slået helt fast, at der naturligvis skulle udvises tilbageholdenhed, fordi det bestemt er nødvendigt med visse restriktioner, men at det også er nødvendigt med vækst og investeringer.
Når der tales om privatiseringer, hr. Barroso, ved De nøjagtigt, hvordan Grækenland hurtigt kan hvirvles ind i en bølge af privatiseringer nu. Det forholder sig lige nøjagtigt, som hr. Bisky sagde, nemlig at ting bliver solgt. Vi skal imidlertid give Grækenland tid til at privatisere de ting, der er fornuftige at privatisere, på et tidspunkt, hvor Grækenland vil modtage en passende sum penge for dem.
For det andet må vi sige, at det også er nødvendigt at investere nogle af pengene. Hvis De siger, at De vil frigøre regionale midler og ressourcer fra strukturfondene, er vi nødt til at fjerne forpligtelsen til medfinansiering, for ellers vil Grækenland ikke kunne benytte dem. Det er alle disse forslag, vi afventer fra Kommissionen, hr. Barroso. Vi støtter en mådeholdenhedspolitik og en sparepolitik, hvor disse politikker er nødvendige, og vi tilslutter os restriktioner og omstruktureringsforanstaltninger. De vil imidlertid ikke virke uden vækst.
Hvis vi fortsætter som hidtil, vil vi i sidste ende ikke kunne redde Grækenland eller vores banker, og vi vil heller ikke kunne redde vores skatteydere. Vi vil i stedet ende i kaos.
Derfor har vi ud over strukturforanstaltninger også brug for vækst, hr. Barroso, og det samme gælder naturligvis for Rådet. Forslag til vækst og beskæftigelse er af afgørende betydning for Grækenlands fremtid og også for Europas fremtid.
(Taleren indvilligede i at tage imod et spørgsmål efter Blå kort-proceduren (forretningsordenens artikel 149, stk. 8))
Miloslav Ransdorf
(CS) Hr. formand! Jeg vil gerne spørge hr. Swoboda, om han er enig i, visse medlemsstater bruger krisen som et værktøj til at lette borgerne for deres aktiver i al ubemærkethed. Er det også hans opfattelse?
Hannes Swoboda
(DE) Hr. formand! I alle de lande, der befinder sig i en krise, har der været store problemer. Det er der absolut ingen grund til at benægte. Denne situation kan misbruges fra to forskellige sider. Den kan misbruges sådan, som nogle kreditvurderingsbureauer gør det, ved f.eks. at rådgive på en måde, der medfører, at lande ender i ruin. Den kan også misbruges ved, at der fremsættes politiske erklæringer om, at vi ikke er nødt til at ændre noget som helst. Hvis nogle af demonstranterne i f.eks. Grækenland eller andre lande, ikke mener, at vi er nødt til at ændre noget som helst, og at vi kan fortsætte som hidtil, så tager de fejl. Vi tilslutter os derfor forslaget om at give vores ubetingede støtte til de foranstaltninger, der foreslås af hr. Papandreous regering. Disse foranstaltninger er et skridt i den rigtige retning. De skal bakkes op, og det er nogle af fagforeningsfolkene i Grækenland også nødt til at indse. Den eneste måde at måde at nå dette mål på er, hvis vi samtidig fører en vækstpolitik sammen. Jeg ønskede at gøre det helt klart. Situationen må med andre ord ikke misbruges fra nogen af siderne. Det er yderst vigtigt.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Hr. formand! Efter tillidsafstemningen i går i Grækenland, hvis resultat vi alle kender, brugte den tyske avis Bild overskriften "Græsk leder overlevede - Europa kan ånde lettet op". Jeg må sige, at jeg også var glad for resultatet af den afstemning, men jeg tror, at det er alt for tidligt at ånde lettet op.
Årsagen er, at vi nu er nødt til at få den omfattende tilbageholdenhedspakke til at falde på plads i næste uge. Det er den næste store test. Selv til den tid vil vi langt fra kunne ånde lettet op. Det vil stadig være nødvendigt med yderligere skridt og foranstaltninger, før denne krise er overstået. Efter min mening er det, der er blevet sagt her, rigtigt. Den græske befolkning har brug for at se lys for enden af tunnelen. Jeg vil imidlertid også gøre det helt klart, at borgerne i de lande, som hovedparten af bistanden kommer fra, også har brug for at se lys for enden af tunnelen. De har følelsen af, at de bare giver og giver og giver i en uendelighed. I Grækenland har borgerne følelsen af, at de sparer og sparer og sparer i en uendelighed.
Derfor er det så vigtigt med en vækststrategi. Derfor er privatiseringer af så afgørende betydning for en åbning og liberalisering af denne fastlåste økonomi. Derfor er det rigtigt af os konsekvent at fremme og støtte nedbringelsen af statsgælden i Grækenland. Demokrati skal støtte dette. Det, der sker med hensyn til hr. Samaras, er helt uansvarligt. Det er imidlertid rigtigt af os f.eks. at udstede garantier for investeringer. Det er også rigtigt af os, hr. Barroso, at trække uudnyttede EU-midler ud og stille dem til rådighed for Grækenland, for i sidste ende vil det ikke blot være Grækenland, men derimod hele Europa, der vil få gavn af mere vækst.
Hvis vi blot ser lidt længere frem, er der også en anden ting, der er væsentlig, nemlig at stabilitets- og vækstpagten skal styrkes. Vi skal forebygge fremtidige kriser. Det er der, det omvendte kvalificerede flertal kommer på tale. Ingen almindelige borgere vil kunne forstå, hvad det egentlig betyder. For at sige det ligeud skal stabilitets- og vækstpagten enten indbefatte dette underlige, tekniske element, som jeg lige har nævnt, og som vil gøre, at stabilitets- og vækstpagten kan vise tænder, ellers kan den ikke vise tænder. Så vil vi ikke kunne støtte denne pakke. Vi mener, at det er absolut afgørende, at stabilitets- og vækstpagtens præventive fase omfatter omvendt kvalificeret flertal.
Jeg er rigtig glad for at høre Dem, hr. Barroso, gentage, at Kommissionen er af nøjagtig den samme opfattelse. Jeg ser gerne, at dette projekt får væsentlig opbakning i Parlamentet.
Sven Giegold
(DE) Hr. formand! Tak, hr. Lambsdorff. Jeg mener, at Grækenland snarest muligt har brug for politisk enighed. Naturligvis er udgangspunktet for denne enighed imidlertid, at de forslag, der fremsættes der, til syvende og sidst skal være rimelige. Der vil kun blive opnået enighed i Grækenland, hvis der er fornyet tillid til den politiske og økonomiske elite i landet. Hvis dette skal være muligt, skal de forslag, som fremsættes, fremme enigheden. Det spørgsmål, jeg gerne vil stille Dem, er, at jeg også gerne ser, at der bliver opnået enighed i Deres gruppe. Her opfordrer De til euroobligationer, men i Tyskland har De sagt, at euroobligationer er en form for blasfemi. Det er fra Deres gruppe i det tyske parlament, at vi ser den største modstand mod fælles europæiske ...
(Formanden afbrød taleren)
Formanden
Hr. Giegold! De må ikke bruge Blå kort-proceduren, hvis De ikke vil stille et spørgsmål. Jeg er derfor sikker på, at hr. Graf Lambsdorff ikke har noget svar.
Niki Tzavela
(EL) Hr. formand! Jeg vil som græker gerne takke Kommissionen, Rådet og Parlamentet for al Deres hidtidige støtte til Grækenland. Jeg vil især gerne takke alle i Kommissionen, som har arbejdet så hårdt i 18 måneder nu for at finde en løsning på den græske krise.
Vi har talt meget om Europa i dag i Parlamentet. Jeg vil blot gerne fremsætte en patriotisk bemærkning i dette multinationale parlament. Vi grækere gav Europa navnet Europa, og vi ydede et afgørende bidrag til det, som vi kalder "den europæiske civilisation" og "de europæiske værdier". Hvad beder vi som græske politikere og græske borgere om? Vi beder om Deres respekt og Deres solidaritet. Hvad kan vi love? At vi vil arbejde meget hårdt for at få det land, som vi bragte i denne situation, tilbage på sporet, for det er først og fremmest vores problem, og det er os, der skal bebrejdes.
Her er tre forslag: ...
(Formanden afbrød taleren)
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Tilstedeværelsen af et stort antal påståede asylansøgere fra Libyen og Tunesien vil stå på dagsordenen. Tunesien er et land, der har væltet sin diktator, så hvad flygter disse tunesere fra? Demokrati? Måske kan vi forvente at se hr. Ben Ali, der er en nylig fratrådt diktator, forrest i køen.
Libyen er en krigszone. Det forholder sig dog sådan, at mennesker ikke bliver asylansøgere ved blot at bo i et farligt land. Der skal være forhold vedrørende den pågældende person, der bringer personen i fare. Diskussionen lader til at være, hvorvidt Italien eller Malta bør tilbyde dem ophold, fordi de var de første lande, de nåede til, eller om andre medlemsstater bør tilbyde dem ophold. Mit svar er, at ingen lande bør tilbyde dem ophold, og at de før eller siden skal sendes tilbage til Nordafrika.
Hvis det virkelig fremgår af EU's asylbestemmelser, at det er tilstrækkeligt at hævde, at man er asylansøger, for at der opstår en forpligtelse til at acceptere dem, så skal reglerne ændres. Bestemmelserne er udarbejdet af mennesker og kan laves om. Hvis dette betyder, at medlemsstaterne og sågar selve EU træder tilbage fra andre internationale aftaler, så må det være konsekvensen. Medlemsstaterne er blevet forandret til ukendelighed som følge af indvandring. Tiden er inde til at sætte en stopper for strømmen og tilskynde til et kursskifte.
Kroatiens tiltræden er også på dagsordenen. Hvilke skridt vil EU tage for at sikre, at folkeafstemningen bliver afholdt på et retfærdigt grundlag, hvor begge sider bliver hørt, og der bliver brugt lige store beløb? Jeg har en mistanke om, at der ikke er udsigt til en fri og retfærdig folkeafstemning. Landet vil blive overdænget med EU-propaganda og dem, der argumenterer imod Kroatiens tiltræden, vil blive nedtonet i debatten.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Hr. formand! Det næste møde i Det Europæiske Råd vil også komme til at handle om tillid. Vi har nået en historisk milepæl. Den er historisk, fordi vi vil kortlægge de udfordringer, som EU skal håndtere, og som vi nu udelukkende må reagere ansvarligt på. Disse reaktioner er imidlertid meget tæt forbundne.
Jeg ønsker dog først og fremmest at lykønske det ungarske formandskab med det store arbejde, det har udført, og sige tak for dette. Særlig vil jeg gerne takke viceminister Enikő Győri, som til enhver tid var til allestedsnærværende, for hendes indsats. Hun fastlagde en streng tidsplan, som formandskabet som helhed formåede at holde, samtidig med at der blev opretholdt en adfærd, der var imødekommende over for Parlamentet, og det vil jeg gerne takke dem for igen.
Dette halvår har virkelig været en udfordring, for det var ikke blot en ny opgave for det ungarske formandskab, men selve opgaverne var også nye. Tænk blot på påbegyndelsen og institutionaliseringen af det europæiske halvår og den såkaldte "six-pack" for økonomisk styring, der blev skabt inden for rammerne af den fælles beslutningsprocedure, og som vil resultere i en helt igennem ny økonomisk tilgang.
Der er store forventninger til det kommende rådsmøde og til de spørgsmål i pakken, som stadig mangler at blive besvaret ved hjælp af kompromiser. Rådet og Parlamentet bærer samtidig et enormt ansvar i forhold til aftalen, da de skal beslutte, om de ønsker at følge den dårlige praksis, som har resulteret i en svækkelse af stabilitets- og vækstpagten og indirekte ligeledes til krisen, eller om de vil sætte en stopper for politikken med at indgå aftaler på medlemsstatsplan og dårlige handler og endelig give plads til en ny økonomipolitisk strategi, som vil omfatte fælleseuropæiske løsninger, bygge på bestemmelser fastlagt i fællesskab og endelig vil fuldstændiggøre det økonomipolitiske aspekt, der er forbundet med integration, med fokus på et stærkt Europa. Borgerne, de nationale parlamenter og markederne forventer alle, at EU skal forme den europæiske økonomi efter en ensartet skabelon i henhold til almindeligt accepterede bestemmelser for at sikre den fælles valutas stabilitet og en effektiv beskyttelse af de europæiske borgere mod krisen.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Hr. formand! Parlamentets medlemmer forstår fuldt ud, at fokus i forhandlingerne om mødet i Det Europæiske Råd, der skal afholdes den 23.-24. juni, fortsat vil være rettet mod den vedvarende krise og de problemer, som vedrører euroen, samt Grækenland. Jeg vil imidlertid gerne tilslutte mig dem, der har påpeget, at dagsordenen er længere end som så. Vi har også en forpligtelse til at drøfte de spørgsmål, der er blevet taget op med hensyn til elementer, der er af afgørende betydning for området med frihed, retfærdighed og sikkerhed, især Schengen, som sandsynligvis er det det væsentligste aspekt, hvad angår den frie bevægelighed for personer.
Vi må ikke møde det råb om demokrati, der har bredt sig i hele Nordafrika, med andet end en klar og kategorisk reaktion. Denne reaktion må desuden ikke være en revision af Schengentraktaten. Den bør tværtimod være en styrkelse af Schengentraktaten. Når vi står over for uventede og pludselige migrationspres, som det var tilfældet på De Kanariske Øer i Spanien i perioden 2004-2006, er der fortilfælde, der tydeligt viser, at reaktionen ikke blot må være mere og et bedre Europa, men også støtte til kravet om mere demokrati i nabolandene.
Vi ved, at Malta, Italien og Frankrig er blevet udsat for dette pres, men vi skal gøre det meget klart, at Rådet bliver nødt til at gøre sin del ved at færdiggøre asylpakken, færdiggøre immigrationspakken, færdiggøre reformen af Frontex-forordningen og, ikke mindst, ved at ajourføre den solidaritetsbestemmelse, der er indeholdt i artikel 80 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvilket er ensbetydende med en ajourføring af direktiv 2001/55/EF.
Afslutningsvis vil jeg også gerne udtrykke bekymring over budskabet om indførelse af en beredskabsmekanisme, der vil gøre det muligt at genetablere EU's interne grænser under visse ekstraordinære omstændigheder. Vi skal gøre os det meget klart, hvad vi taler om, og hvad den europæiske dimension vil være, særlig i forbindelse med EU's institutioner, således at vi ikke kommer ud på en glidebane eller sågar en bane, der går stik imod hensigten.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Hr. formand! Efter en æra med åbenhed, tolerance og entusiasme for Europa, har vi de seneste år oplevet en ringere enhedsfølelse og en opsplitning af europæerne, også sågar her i Parlamentet, med hensyn til emner såsom fri bevægelighed, indvandring, nationale interesser og frem for alt penge.
Denne globale økonomiske krise får desværre det værste frem i vores nationalistiske og populistiske synspunkter. Det daglige kaos med erklæringer om Grækenland fra nationale politikere og relevante parter bidrager kun til forvirringen og skaber mere spekulation på markederne. Der er en reel risiko for at forurene hver eneste medlemsstat.
Grækenland har del i ansvaret for denne krise, men det har de europæiske ledere også. Hvis EU for et år siden havde vist et forenet og uforbeholdent engagement med hensyn til at hjælpe Grækenland, ville vi nu ikke befinde os i en situation, hvor vi springer fra en redningsplan til en anden.
Vi har ikke brug for flere tekniske løsninger. Det, som vi har brug for, er samhørighed, beslutsomhed og enhed, for vi deltager i en psykologisk krig, og det, som markedet tester, er Europas enhed og ikke den græske tilbageholdenhedsplan.
Det er af afgørende betydning, at vi sender et utvetydigt budskab om støtte og opmuntring for at vise, at Europa bakker op om Grækenland.
Vi bør desuden sænke renten og øge fleksibiliteten med hensyn til adgangen til EU-midler. Desuden må Grækenland også være parat til at tage skæbnen i egne hænder. Selv om reformer og tilbageholdenhedsforanstaltninger er nødvendige, bør vi også huske, at dette ikke er tilstrækkeligt på lang sigt til at komme videre. Vi skal tilbage til de grundlæggende værdier, tilskynde til investeringer og fremme vækst.
Jeg håber ikke, at nogen af de europæiske ledere i morgen vil svigte solidariteten, for Grækenland er kun et blad i den bog, der hedder Europa, så hvis vi bakker op om Grækenland, bakker vi op om Europa.
Mario Borghezio
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Med hensyn til Grækenland vil jeg sige, at man kun behøver at lytte til det, der er blevet drøftet, for at indse, hvor europæisk styring befinder sig. Den famler faktisk i mørket uden noget konkret mål. Vi har intet fået at vide, som jeg ville krydse fingre for, hvis jeg var borger i Grækenland, f.eks. en græsk arbejdstager eller en lille græsk iværksætter, der står over for at blive ruineret.
For så vidt angår indvandring, har jeg hørt, at Italien bliver kritiseret for ikke at ville acceptere nogen flygtninge. For et par timer siden udtalte fru Malmström imidlertid offentligt, at da tragedien med hensyn til den libyske flugt begyndte, påtog alle sig at tage imod mindst 800 flygtninge pr. land. I praksis er der ingen, der tager imod dem, og hun fremhævede Norge som et positivt eksempel. De kommer i land på Lampedusa, og nogle få stykker kommer i land på Malta, og vi er de eneste, der tager imod dem. Italien har taget imod dem. Italien. Folk talte om hr. minister Bossi, og der er også indenrigsministeren, hr. Maroni. Begge ministre er fra det racistiske parti Lega Nord, som har taget imod flygtningene. Medmindre andet kan bevises, er dette sandheden.
Endelig er der kapitlet om Kroatien. Det er meget vigtigt for Kroatien at blive medlem, men det er også vigtigt at huske, at paven advarede kroaterne om, at de skulle passe på en bureaukratisk, centralistisk struktur.
Mario Mauro
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Det er netop kompleksiteten og, om De vil, sværhedsgraden af dagsordenen for Rådets møde den 24. juni, som konfronterer os med manglerne i de instrumenter, som vi har til rådighed.
Hvad har vi egentlig til rådighed? EU. EU er under opbygning. Den er et ufærdigt stykke arbejde, som vi så ofte har undladt at færdiggøre, netop på grund af vores svaghed og frygt. Vi har EU, men ikke Europas Forenede Stater, til rådighed. Det betyder, at når nationale regeringer vakler som følge af interne problemer, har vi ikke et instrument, som vi kan aktivere for at gennemføre det, der måske kan en løsning på vores problemer. Hvis det omsider skal lykkes at opnå Europas Forenede Stater, kræver det lederskab fra ikke blot de nationale regeringers side, men først og fremmest fra de europæiske institutioners side.
Hr. Barroso er ikke længere til stede, men efter min mening var det hans omtanke, der gjorde, at han blev genvalgt. Jeg vil meget gerne stemme på ham en tredje gang, men denne gang for hans mod. Lad mig sige det på en anden måde, nemlig, at eftersom han er blevet genvalgt en gang for sin omtanke, vil jeg gerne genvælge ham for en tredje periode for hans mod. I lyset af den vanskelige dagsorden, som Rådet skal behandle den 24. juni, forventer jeg derfor, at Kommissionens og de europæiske institutioners lederskab vil resultere i, at de nationale regeringer bliver overtalt til at sætte vores idealer foran det, der måtte være i vores interesse.
Efter min mening er det den eneste realistiske måde at gøre fremskridt på. Ellers vil vi fortsat gennemføre forhandlinger, hvor vi brokker os over, at måske den franske regering har taget et initiativ vedrørende Schengen af interne årsager, eller at den italienske regering har afvist at give adgang til en eller anden, eller at den græske regering stadig er for svækket til at reelt at kunne tage ansvar for sine egne beslutninger. Det største problem er imidlertid et helt andet, nemlig, at medmindre det europæiske projekts politiske natur bliver præciseret, vil vi ikke kunne løse vores problemer.
Anni Podimata
(EL) Hr. formand! Indledningsvis vil jeg i lighed med fru Tzavela gerne sige tak, og jeg vil også gerne takke hende. Jeg vil gerne sige tak til de europæiske parlamenter og borgere for den støtte, som de har givet og fortsat giver mit land.
Som illustreret i de seneste par dages udvikling er Grækenland fast besluttet på at fortsætte med og lykkes med sin indsats med hensyn til omstruktureringen af de græske finanser og fremme af strukturreformer. Hvis disse bestræbelser imidlertid skal krones med succes, er det nødvendigt at opfylde to betingelser. Den første betingelse er, at vi ikke blot skal servere tilbageholdenhed for borgerne, men også positive fremtidsudsigter, udsigt til vækst, udsigt til beskæftigelse og udsigt til nye job. Den anden betingelse er, at vi har brug for et miljø med sikkerhed og støtte fra EU, et miljø med politisk samhørighed, for hele vejen igennem krisen og især i de seneste par uger har vi været vidne til en uformel politisk dialog mellem europæiske hovedstæder, Kommissionen og Centralbanken, hvor kreditvurderingsbureauerne har fungeret som en underlig form for dommer, i forbindelse med den meget omtalte inddragelse af den private sektor i den nye græske redningsaktion.
Denne underlige form for dommergerning gør hverken EU eller en politisk union ære. Vi er nødt til at dæmpe denne mislyd, for det er kun i et miljø med politisk samhørighed, vi kan håbe på de rette betingelser, der vil gøre det muligt at krone de græske borgeres enorme indsats med succes.
Sarah Ludford
(EN) Hr. formand! Det store spørgsmål, som EU's ledere står over for i morgen, er hvorvidt de formår at redde de europæiske resultater med hensyn til den fælles valuta og området med fri bevægelighed. "Mere Europa" er ikke løsningen på alt, men i forbindelse med centrale problemer af denne art, har vi virkelig brug for en øget grad af europæisk beslutningstagning. Jeg glæder mig over hr. formand Barrosos meget skarpere redegørelse i dag end under forhandlingerne i maj om Schengen og migration. Han burde derefter have oplæst loven om optøjer for Italien og Frankrig på den måde, som Manfred Weber fra PPE gjorde det tidligere i disse forhandlinger.
Det er en fremragende artikel, der var i Financial Times i går. Mario Monti beklagede både den umådeholdne ærbødighed over for store medlemsstater og "høflighedskulturen" i Rådet, som resulterer i, at medlemsstaterne afviser at stille hinanden til regnskab for deres mangler. Jeg ville mere uforbeholdent kalde det princippet om, at jeg gør dig en tjeneste, hvis du gør mig en tjeneste. Dette var katastrofalt i forbindelse med spørgsmålet om Grækenlands fejlbehæftede statistikker. Vi har brug for beslutnings- og handlingsbeføjelser i forbindelse med væsentlige emner, men vi har også brug for ærlighed, som er en ufravigelig forudsætning for gensidig tillid.
Fiorello Provera
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi har erfaret, at intet land kan håndtere immigrationsproblemet alene. Det er af afgørende betydning at have en politik om store migrationsbevægelser, der støtter udviklingssamarbejde og indeholder bestemmelser om multilaterale og bilaterale aftaler med migranternes oprindelseslande og transitlande.
Desværre er de nye europæiske udenrigspolitiske instrumenter ikke blevet anvendt i traktaternes ånd eller i overensstemmelse med visionerne heri, hvilket Italien nu har konstateret. De medlemsstater, der er i frontlinjen, er faktisk blevet nødt til at håndtere flygtningekrisen ved hjælp af ensidige initiativer uden at kunne regne med europæisk solidaritet. Jeg opfordrer derfor Kommissionen til at definere de tilfælde, hvor vi kan tale om "massetilstrømning af fordrevne personer" i henhold til direktiv 2001/55/EF om midlertidig beskyttelse, således at der kan fastsættes præcise, målbare kriterier, som kan anses for at være permanente. Denne præcisering er vigtig for at fremme en effektiv fælles politik om migration og sikre ansvarsdeling.
Jean-Pierre Audy
(FR) Hr. formand! Jeg vil også gerne lykønske fru rådsformand og minister Győri med formandskabet. Jeg vil også byde velkommen til Kommissionens næstformand og fremsætte to bemærkninger.
Den første vedrører Grækenland. Jeg tror, at det er nødvendigt at konsolidere den finansielle situation og anvise foranstaltninger til at fremme vækst. Med hensyn til den finansielle konsolidering er det klart, at det er særdeles vanskeligt at håndtere fortiden samtidig med, at man planlægger fremtiden. Jeg foreslår, at der bliver oprettet en form for kreditmæglingsorgan, der kan huse dårlig gæld i en hensigtsmæssig finansiel eller selvstændig struktur. Da vi på politisk plan er blevet enige om ikke at tillade kapitaltab, hvorfor opdeler vi da ikke den græske gæld og således giver den græske regering lov til at forvalte fremtiden, mens den førnævnte mægler grundlæggende løser problemerne fra fortiden gennem omstrukturering?
Hvad angår renterne, kræves der et bidrag fra bankerne, der tjente stort på at købe gæld til 16 % og derefter fordoblede deres kapital, da den faldt til 8 %. Jeg foreslår også, at der bliver iværksat en undersøgelse af de finansielle transaktioner, der omfatter statsgæld, og denne undersøgelse kunne Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed blive pålagt at gennemføre. Kreditinstitutioner har til en vis grad ydet det, som vi i fransk lovgivning kalder en form for urimelig bistand til en højt forgældet struktur. De er derfor skyldige i ureglementeret adfærd og har gjort skade, og det skal de gøre godt igen.
Med hensyn til vækst skal vi støtte hr. formand Barrosos forslag om en plan til 1 mia. EUR, og vi skal udarbejde en passende udviklingsplan for Grækenland. Jeg tilslutter mig hr. Cohn-Bendits idé om at fokusere på militærudgifterne, der tegner sig for 4 % af BNP? Hvis EU endvidere kan mægle mellem Tyrkiet og Cypern, mener jeg, at vi ville kunne spare Grækenland for 2 % af landets BNP.
Det er disse foranstaltninger, der ville bidrage til en udviklingsplan for Grækenland.
Edite Estrela
(PT) Hr. formand! Mine forventninger til det kommende møde i Rådet er forholdsvis begrænsede, fordi EU er splittet. I stedet for beslutsomhed udvises der tøven, og i stedet for solidaritet udvises der egoisme. Sådan er den nuværende situation i Europa.
Lad os kaste blikket på Grækenland. Jeg vil ikke tale om mit hjemland, Portugal, for den nye regering er først lige tiltrådt. Jeg kan derfor ikke gøre andet end at ønske den al mulig held og lykke for både Portugals og EU's skyld. Men lad os nu tale om Grækenland. Grækenland er ikke blot et hvilket som helst land. Det har været fuldgyldigt medlem af EU i årtier, og det tilhører Eurogruppen. Det er vigtigt at erindre, at Grækenland var demokratiets vugge. Disse faktiske omstændigheder bør være tilstrækkelige til, at Grækenland bliver behandlet med større respekt af EU. Grækenland bærer ansvaret for den forfærdelige situation, som landet befinder sig i, men det gør de europæiske institutioner også.
Hr. premierminister Papandreou har gjort alt, der står i hans magt for at komme ud af denne vanskelige situation. Med et enormt mod og værdighed har han godkendt tilbageholdenhedsforanstaltningerne, uanset om de er mulige at gennemføre eller ej. Det, der sker for så vidt angår Grækenland, sker måske en dag for Irland eller Portugal eller for Spanien eller Belgien eller for Italien eller Frankrig. Jeg har et spørgsmål til de europæiske institutioner, og det er, hvordan lande, der er i vanskeligheder, skal kunne betale de skandaløse rentesatser, som de bliver pålagt, og samtidig reducere deres budgetunderskud og statsgæld samt fremme økonomisk vækst og skabe arbejdspladser? Er det ikke korrekt, at denne fremgangsmåde indebærer, at disse lande risikerer at dø af behandlingen og ikke af sygdommen?
Det er ikke den rette vej at gå. Det, der er nødvendigt, er en handlingsplan til forsvar for den fælles valuta, til bekæmpelse af spekulation i statsgæld og til fordømmelse af vurderingsbureauerne, der er dem, som først og fremmest er ansvarlige for den krise, vi befinder os i.
Charles Goerens
(FR) Hr. formand! Den første forholdsregel, der skal træffes, hvis vi ønsker at hindre en storbrand, er at vi skal lade være med at lege med ilden. Jeg er enig med hr. Barroso i, at den græske regering må gøre, hvad den kan, for at bringe orden i eget hus, således at EU til gengæld kan iværksætte tiltag. Grækenland skal med andre ord genvinde sin troværdighed.
Burde den samme opfordring til en ansvarlig adfærd ikke lyde til alle regeringerne i EU? Er alle de politiske ledere klar over virkningen af de erklæringer, de har fremsat om Grækenland i det seneste halvandet år? Tiden er inde til, at Det Europæiske Råd - i morgen - sætter en stopper for spliden mellem medlemmerne.
Fire betingelser skal opfyldes for at hindre den græske krise i at udvikle sig til en meget frygtet dominoeffekt i hele euroområdet, nemlig for det første et Grækenland, der står sammen, med en økonomisk og budgetmæssig genopretningsplan, for det andet et EU og en Eurogruppe, der står sammen om den samme målsætning, for det tredje lidt mere tid end oprindelig planlagt, især til privatiseringer, og for det fjerde solidaritet i sin egentlige betydning og en form, der ikke blot omfatter nye lån, men også frem for alt teknisk bistand fra Grækenlands partnere og særlig fra Kommissionen.
Paulo Rangel
(PT) Hr. formand! Jeg vil for det første sige, at jeg forventer, at der på dette møde i Det Europæiske Råd bliver truffet yderst ansvarlige beslutninger, navnlig i lyset af det økonomiske klima, som vi har befundet os i de seneste uger. Beslutningerne skal være mere ansvarlige end på det seneste møde i Det Europæiske Råd, hvor problemet blev forsøgt udskudt i tre måneder blot på grund af timingen i forhold til valg. Det, som jeg forventer af disse ansvarlige beslutninger, er grundlæggende, at borgerne skal indse, at økonomiske og finansielle spørgsmål er yderst vigtige og afgørende for Europa, men at de bidrager til Europas primære formål, nemlig at sikre fred.
Hvis vi anlægger en problemløsningsstrategi, som kun får medlemsstaterne til at begynde at mistro hinanden, som kun giver anledning til mistro mellem de forskellige stater, og som skaber og øger forskellene og rivaliseringen mellem staterne i syd og nord og mellem centralt beliggende og fjerntliggende stater, vil slutresultatet være EU's forfald.
Uanset de tekniske løsninger eller politiske uenigheder, mener jeg, at det, der er på spil til dette møde i Det Europæiske Råd, er at vide, hvorvidt vi ønsker, at det europæiske projekt fortsat skal være en gyldig model for en strategi for fred i Europa. Det er efter min mening det, der er på spil.
Det, som jeg bemærker i mange af ledernes indlæg, uanset om det drejer sig om ledere fra lande i vanskeligheder eller lande, der betaler og er nettobidragsydere, er en uansvarlig udtryksform, der ofte sågar appellerer til visse ekstremt negative karaktertræk ved deres nationaliteter. Ene og alene af den årsag appellerer jeg til de europæiske lederes ansvarsfølelse og anmoder disse ledere om at fremlægge løsninger, der gør det muligt for Europa at finde en udvej og afhjælpe situationen.
Gianni Pittella
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Gensidig frygt og mistro er, som hr. Mauro lige sagde, det styrende princip i de beslutninger, som de europæiske regeringer træffer med hensyn til krisen.
I mine øjne ligner Europa et fodboldhold, der har tabt 2-0, og hvis spillere tror, at de kan vinde kampen ved at holde på bolden og forsøge at score selv. Imidlertid er der ingen kampe, der kan vindes alene. Ikke engang Maradona eller Pelé kunne vinde spillet om denne krise alene. Der kunne være opnået kontrol over den græske krise i de tidlige faser. I stedet pressede vi på og er nu nået til et meget ømtåleligt punkt, der skal håndteres, ved at vi en gang for alle lægger skadelig jalousi og fejlagtige økonomiske dispositioner bag os.
Vi bør fortælle sandheden og indrømme, at mange af de nuværende regeringschefer har vist sig at være andenrangsledere. De kan ikke forstå, at krisen bestemt ikke blev forårsaget af Grækenland eller sågar af statsgældssituationen, men derimod af finansmarkederne, der indtil forleden var uregulerede. Nu forsøger regeringerne igen at lokke os med den sædvanlige giftige madding, nemlig at vi skal få styr på de offentlige budgetter og så se, hvem der overlever. Der er imidlertid ingen, der vil overleve, og frem for alt vil den nødvendige del af det europæiske samfund ikke overleve. Det er i stedet nødvendigt at rette blikket mod vækst ved at målrette og fokusere ressourcerne på forskning, undervisning og de største udfordringer for således at give startskuddet til en god cirkel.
Afslutningsvis bør vi tale lige ud af posen med hensyn til indvandring. Schengenaftalen bør ikke røres. Den bør allerhøjest styrkes, men den bør ikke røres, fordi den er et særdeles væsentligt resultat, der holder EU gående. Migrantstrømme skal styres fra EU på en måde, der belønner integration, solidaritet og sikkerhed.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Hr. formand! Rådet sætter punktum for det ungarske formandskab. Dette formandskab bør roses for sine bestræbelser på at afslutte væsentlige sager, herunder nogle meget kontroversielle sager.
Dette møde er meget vigtigt, da det vil vise sig, om det europæiske halvår bliver gennemført. Medlemsstaterne skal gennemføre henstillingerne for at hindre, at stabiliteten bringes i fare. Tiden er inde til, at medlemsstaterne bliver nødt til at bevise deres ansvarlige forpligtelse til at handle i overensstemmelse med den nye mekanisme.
Det er nødvendigt, men ikke tilstrækkeligt, med stabilitets- eller konvergensprogrammer og nationale reformprogrammer. Der skal opnås enighed om betydningen af økonomisk styring. Parlamentet har ydet en stor indsats og opnået et kompromis, som jeg håber, vil blive bakket op ved afstemningen i morgen. Det er Rådets tur til at vedtage denne pakke, der er af central betydning for EU.
Schengenområdet har på det seneste været et vigtigt samtaleemne. Det står klart, at evalueringsmekanismen skal reformeres. En ensidig genindførelse af grænsekontrollen er ikke en løsning. Hvis en medlemsstat ikke kan opfylde sit ansvar med hensyn til de ydre grænser, skal der iværksættes støtteforanstaltninger, og Frontex skal inddrages.
Hvis situationen ikke bliver afhjulpet, kan Rådet på Kommissionens forslag træffe afgørelse med kvalificeret flertal om at genindføre grænsekontrollen i en begrænset periode. Efter min mening er en ensidig genindførelse af grænsekontrollen, som den, der finder sted i øjeblikket, ikke en løsning.
En godkendelse af formandskabets rapport om midler til fremme af integrationen af romaerne i EU og af konklusionerne vedrørende lanceringen af EU's strategi for Donauregionen kan markere et vigtigt skridt i forbindelse med gennemførelsen af disse centrale politikker for EU.
Tunne Kelam
(EN) Hr. formand! Denne svaghed i stabilitetspagten har været en faktor i denne tiltagende økonomiske krise, der har udviklet sig til en troværdighedskrise.
Ingen er uden skyld i denne henseende. Vi befinder os nu i en nødsituation, hvor solidaritet og ansvarlighed er det eneste, der tæller, men solidaritet betyder ikke blot alle for en. Det betyder på nøjagtig samme måde en for alle. Hver enkelt medlemsstat skal tage ansvar for ejerskabet af EU og begynde at handle i Europas fælles interesse.
Vi har virkelig brug for mere Europa, og mere Europa er ensbetydende med mere disciplin, herunder konkrete foranstaltninger over for dem, der gang på gang overtræder reglerne.
Hvis euroområdets troværdighed skal genoprettes, skal Kommissionens rolle både styrkes og gøres mere uafhængig med hensyn til udøvelsen af den økonomiske styring og gennemførelsen af tilsyn. Kommissionen har brug for et mandat til at vurdere den økonomiske situation i medlemsstaterne, således at den kan komme med henstillinger og advarsler i tide.
Det altafgørende spørgsmål er imidlertid den politiske vilje til og mulighed for at udstede bøder. Anvendelsen heraf bør være en regel i stedet for et politisk forhandlingsobjekt. Rådets rolle bør behørigt begrænses i procedurer, der fører frem til potentielle sanktioner. EU's troværdighed kan genoprettes ved at forbedre statistikkernes kvalitet og fremover udelade manipulation og forfalskning af finanspolitiske data.
For tre år siden gennemlevede mit hjemland, Estland, en dyb økonomisk krise. Imidlertid handlede vi, skabte balance i budgettet og indtrådte i euroområdet. Letland handlede også, og det er tydeligt, at det også er tilbage på sporet.
En for alle og alle for en. Vi er alle nødt til at gøre en indsats for at reformere vores samfund. Det gør ondt at foretage nedskæringer, men det er den eneste vej tilbage til vækst og stabilitet.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Vi har i dag hørt meget om at give en masse væk og foretage store nedskæringer. Jeg vil gerne tilføje endnu en dimension, og den handler om ustandseligt at kræve ind. Her tænker jeg navnlig på den rente, som ECB opkræver af mit hjemland Irland. Vi kæmper hårdt for at nå vores mål i forhold til redningsaktionen, men dette gavner os ikke.
Heldigvis kan Parlamentet og Kommissionen godt se, at vi bliver behandlet uretfærdigt. Når man opkræver en rente som den, vi opkræves, svarer det til, at man binder en møllesten om halsen på en mand, der er ved at drukne, mens man sender redningsbåden ud til ham.
Jeg anmoder Rådet om i morgen at sænke renten over for Irland. Herved vil vi igen kunne opnå vækst, overholde vores forpligtelser og blive en stærk nation, der indgår i Europa.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Det Europæiske Råd vil forhåbentlig bakke op om det ungarske formandskabs tre mål: Donau-strategien, romastrategien og afslutningen af tiltrædelsesforhandlingerne med Kroatien. Det primære mål er dog vedtagelsen af "six-pack'en", lovgivningspakken om økonomisk styring. De ungarske eksperter og diplomater fortjener megen ros for deres store arbejdsindsats, da de har formået at nedbringe antallet af udestående spørgsmål mellem Rådet og Parlamentet til blot nogle få. For at bryde dødvandet i forhandlingerne er den ungarske regering nødt til at opnå kompromiser på det højest mulige niveau. Der er dog stadig tvivl om, hvorvidt Viktor Orbáns regering har tilstrækkelig politisk pondus til at gøre dette. Kan hr. Matolcsy, som tidligere har angrebet det europæiske halvår i utvetydige vendinger, virke troværdig som talsmand for at styrke økonomisk styring? Jeg håber, at vi stadig kan nå et gennembrud i Rådet. Europa har behov for at indføre økonomisk styring hurtigst mulig.
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! I lyset af den alvorlige økonomiske og sociale situation i flere EU-medlemsstater må Rådet ved dets møde i juni gøre sig meget omhyggelige overvejelser om årsagerne til den og påtage sig ansvaret for EU's stadig mere neoliberale politikker. Her tænker jeg bl.a. på privatiseringerne og devalueringen af arbejdet, som forårsager øget social ulighed, økonomisk divergens, arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse. Medlemmerne af Rådet er ligeglade med problemerne blandt arbejdstagerne og den almindelige befolkning, og desværre foreslår medlemmerne at gøre permanent brug af de neoliberale politikker, der allerede har ført til alvorlige kriser i Grækenland og Irland, og som truer Portugal og andre medlemsstater.
I sidste ende har de til hensigt at gøre det lettere at opnå højere profit fra kapital og øget finansiel spekulation på bekostning af de sædvanlige grupper, nemlig arbejdstagerne, mikrovirksomhederne, SMV'erne, landmændene og andre mennesker, der påvirkes af disse sparepolitikker og nedskæringer i investeringerne.
Franz Obermayr
(DE) Hr. formand! EU's nuværende immigrationspolitik har fejlet. Blandt eksempler herpå kan nævnes Kommissionens planer om såkaldte mobilitetspartnerskaber, som skal give massetilstrømningen af mennesker fra Nordafrika en antydning af lovlighed. Fru Malmström har flere gange hævdet, at Europa er afhængig af indvandring fra Nordafrika. Imidlertid ser man helt bevidst bort fra, at mange medlemsstater må slås med høj arbejdsløshed, navnlig blandt unge mennesker. I Libyen er befolkningstallet blevet fordoblet inden for de seneste 20 år. Presset på det europæiske arbejdsmarked ville således blive øget yderligere, hvis vi åbnede portene til Nordafrika. Vi har ikke behov for at øge indvandringen fra Nordafrika, men snarere for helt at sætte en stopper for immigrationen. Vores medborgere ønsker ikke mobilitetspartnerskaber i denne henseende, men derimod aftaler om tilbagetagelse. Borgerne ønsker ikke åbne grænser, men snarere genindførelse af grænsekontrol og styrkelse af Frontex. Dette bør man også overveje ved det kommende rådsmøde, når man drøfter "fremskridt" i immigrationspolitikken.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Hr. formand! Vi har med rette brugt det meste af vores tid på at drøfte krisen i Grækenland, for den er et kæmpestort problem. Men under gårsdagens forhandling bad hr. Barroso os også om vores støtte vedrørende Schengenspørgsmålet. Når hr. Barroso har anmodet om Parlamentets støtte, må han forvente en meget vanskelig situation og svære forhandlinger med de forskellige regeringsledere. Jeg vil gerne sige, at Schengenområdet og den frihed, som det giver med hensyn til at rejse rundt i Europa, er et symbol på frihed i EU og en af Unionens største aktiver og fortjenester for mig personligt som polak og for alle polakker generelt. Vi må ikke tillade, at denne frihed indskrænkes, eller at Schengenområdet går i opløsning, for det er netop beslutninger og politikker af denne art, der er afgørende for, hvordan EU opfattes. Derfor vil jeg opfordre til, at vi forsvarer Schengensystemet, og til, at Rumænien og Bulgarien optages - eller rettere inddrages - i dette system hurtigst mulig.
Bogusław Liberadzki
(PL) Hr. formand! Det har under dagens forhandling givet mig stor tilfredshed at se de to lejre, der er dukket frem i forhold til årsagerne bag tingenes tilstand og henstillingerne, nemlig på den ene side de neoliberale og på den anden side medlemmerne på venstrefløjen. Det står helt klart, at vi efter disse mange måneders forhandlinger om situationen i Europa er kommet frem til den konklusion, at der for det første er et meget højt trusselsniveau, og at det for det andet er nødvendigt at samarbejde. I denne forbindelse glædede det mig i dag at høre hr. Barroso sige, at der vil blive fremlagt et forslag vedrørende en skat på finansielle transaktioner. Det glæder mig virkelig. Det er en skam, at vi ikke allerede arbejder på et endeligt udkast, men vi må glæde os over, at der overhovedet findes et udkast. I øvrigt vil jeg gerne understrege endnu en ting: I øjeblikket fokuserer vi på euroområdet, men i EU har vi også en række lande uden for euroområdet, og vi bør sikre, at disse lande heller ikke får problemer.
Simon Busuttil
(MT) Hr. formand! Hvad angår indvandringsspørgsmålet, forventer vi tre ting i morgen. For det første forventer vi, at Schengenområdet forsvares, fordi det repræsenterer frihed for EU's borgere og udgør et af de mest synlige elementer for dem. For det andet forventer vi også et fælles ansvar ved de ydre grænser og ikke kun ved de indre. Dette kræver et stærkere Frontex-agentur samt øget solidaritet og uddelegering af ansvar på rimelig og retfærdig vis. Det vil desuden kræve øget samarbejde med de lande i det sydlige middelhavsområde, der har gennemlevet revolutioner. Men først og fremmest har vi i morgen behov for sand politisk vilje. Hvis denne mangler, vil vi aldrig kunne omsætte vores ord i handling.
Maroš Šefčovič
næstformand i Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Dagens livlige og animerede forhandling er et klart bevis på, at Det Europæiske Råds dagsorden er særdeles relevant og har afgørende betydning for Europas fremtid.
Grækenland har i høj grad præget de fleste af indlæggene. Vi ved, at situationen i Grækenland er meget vanskelig, og at der ikke findes nogen nemme løsninger. Jeg er enig i, at det er meget vigtigt at vise det græske folk, at det ikke kun handler om nedskæringer og stramninger, men at der også er lys for enden af tunnelen, og at vi faktisk kan hjælpe Grækenland tilbage på vejen mod vækst.
Stramningerne skal derfor ledsages af politikker og foranstaltninger, der sætter gang i væksten. Jeg er helt sikker på, at EU og Kommissionen kan gøre dette. Vi kan hjælpe Grækenland med at øge den administrative kapacitet. Vi kan hjælpe Grækenland med at absorbere strukturfondene bedre og anvende dem i strategiske sektorer, der øger væksten, og vi kan hjælpe de græske myndigheder med at forbedre kvaliteten af deres skatteopkrævning.
Vi ved, hvordan man hjælper lande med at forbedre deres uddannelsessystemer. Jeg tror, at vi alle kan gøre det nu, og Kommissionen er klar til at gå videre i den retning. Vi er klar til at sammensætte tekniske hjælpeprogrammer, der skal ledsage de svære kriseforanstaltninger, som de græske myndigheder må gennemføre. Herved vil vi gerne vise meget tydeligt, at Europa føler med grækerne. Europa står for solidaritet, og Europa kan hjælpe, hvis landet er i så store vanskeligheder.
Det er imidlertid nødvendigt, at det samme budskab kommer fra det græske politiske establishment. Vi kan gøre vores bedste, men vi har behov for hos de græske myndigheder at se et klart bevis på enhed og beslutsomhed med hensyn til at tackle de store problemer i landet. Min og Kommissionens appel til de græske politikere lyder således: Indgå i et samarbejde, vis os enhed, vis os en forenet tilgang til de meget store problemer. Tiden er inde, og dette ville være en særdeles ansvarlig handlemåde.
Kun få af jer har berørt det meget vigtige spørgsmål om afslutningen på det europæiske halvår. Jeg vil imidlertid fremhæve det her, fordi vi behøver hjælp fra Parlamentets medlemmer, som må forklare deres vælgere, at det europæiske halvår er omme, mens vi nu indleder det nationale halvår. Jeg tror, at vi ved, hvad vi skal gøre. Vi har landespecifikke henstillinger for hver enkelt medlemsstat, som er meget rimelige, ærlige og detaljerede, men nu har vi behov for samarbejde hos de nationale myndigheder og regeringer, som må levere resultater og gennemføre reformer i medlemsstaterne. Kun på denne måde kan vi forbedre europæisk økonomis kvalitet og konkurrenceevne og sætte gang i økonomien igen.
Jeg vil gerne endnu en gang bekræfte, at Kommissionen vil foreslå en skat på finansielle transaktioner. Det har været nødvendigt for os at foretage en meget grundig konsekvensvurdering, og den er ved at være tilendebragt. Dette vil være et af vores forslag og et af vores input til den globale debat om disse meget vigtige spørgsmål. Igen vil Europa udvise lederskab i forhold til dette emne, og vi håber, at vores samarbejdspartnere på verdensplan vil følge efter.
Flere af jer har nævnt Schengenområdet og det vigtige ved at have indvandringspolitikker af høj kvalitet på plads. Jeg vil gerne forsikre jer om, at vi er meget bevidste om, at frihed og personers ret til fri bevægelighed inden for Europa er en af de vigtigste ting, som vi har opnået, og den skal vi værne om. Kommissionen vil være traktaternes vogter og stå klar til at handle, hvis der sås tvivl om fundamentet for disse projekter.
I lyset af den seneste udvikling må vi desuden erkende, at vi har behov for at finde en løsning på alle komplekse aspekter ved indvandring, og at vi må sikre tillid til systemet. Derfor er Kommissionen overbevist om, at kun en koordineret og fællesskabsbaseret proces vil være tilstrækkelig i modsætning til unilaterale initiativer hos medlemsstaterne, der rettes mod at genindføre kontrol ved de indre grænser.
Vi har også behov for et fælles europæisk asylsystem, som er mere effektivt og mere beskyttende. Vi vil gøre vores yderste for at sikre, at systemet er oppe at køre i 2012. Dette er Kommissionens tilgang, og jeg håber, at den vil møde opbakning i Parlamentet og medlemsstaterne.
Lad mig sige et par ord om økonomisk styring og "six-pack'en". De har allerede hørt Kommissionsformandens holdning, og De får mulighed for at drøfte dette emne nærmere med min kollega, kommissær Rehn. Jeg vil blot fremhæve et enkelt element, nemlig det vigtige ved hurtigst muligt at opnå en aftale, da tiden er knap, og vi har behov for vores nye værktøjer for at kunne styre de europæiske økonomier bedre og mere pålideligt i fremtiden.
Endelig en afsluttende bemærkning om Kroatien. Jeg mener, at tiden er inde til at ønske Kroatien tillykke, da landet nærmer sig et historisk øjeblik, og efter min mening sendes der herved et meget positivt signal, ikke kun til alle kroater, men til alle folkeslag i Vestbalkan.
Jeg vil også gerne lykønske Parlamentet og dets ordfører, hr. Swoboda, og også det ungarske formandskab, som har gjort et fremragende stykke arbejde med at nå så vidt, så vi i dag står med disse meget gode resultater.
Til sidst vil jeg gerne takke fru Enikő Győri. Hun har flere gange sagt, at hun ønskede at føre et parlamentsvenligt formandskab. Det mener jeg, at hun har bevist gennem sin hyppige tilstedeværelse her i Parlamentet. Jeg vil også gerne takke hende for hendes fremragende samarbejde med Kommissionen.
Enikő Győri
formand for Rådet. - (HU) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Lad mig tale på mit modersmål denne sidste gang, hvor jeg deltager ved plenarmødet. Først og fremmest vil jeg gerne takke Dem alle for Deres anerkendelse af vores indsats, da vi kan høre, at mange medlemmer fra forskellige grupper mener, at det ungarske formandskab har gjort et godt stykke arbejde. Personligt mener jeg, at det virkelig betaler sig at føre et parlamentsvenligt formandskab i EU.
Kommissionsformand Barroso henviste til "six-pack'en", og næstformand Šefčovič nævnte forhandlingerne med Kroatien og de forskellige sager. Takket være den fælles beslutningsprocedure i EU har Rådet og formandskabet mulighed for at etablere personlige forbindelser til et stort antal medlemmer og øge de enkelte institutioners bevidsthed om de andres problemer, hvilket efter min mening rummer store muligheder for os alle.
Tak for afholdelsen af denne forhandling i dag. Jeg mener, at vi er enige om de grundlæggende principper og værdier, som der er sagt meget om i dag. Selv filosofier om europæisk integration er blevet drøftet, og jeg må sige, at de fleste af medlemmernes indlæg afspejler denne aftale mellem os. Vi er også enige i, at Rådet er nødt til at tackle særdeles vanskelige spørgsmål i dag. Jeg vil være mere forsigtig med at bruge ordet "historisk", da jeg mener, at vi udvander ordet, hvis vi brugere det for ofte.
Jeg er helt enig i, at frygt og mistillid er dårlige rådgivere, og EU's ledere bør ikke lade sig præge af disse følelser under møderne i morgen og i overmorgen. Det er både mit og det ungarske formandskabs credo, at vi må basere alle vores foranstaltninger på tillid - jeg vil endda sige gensidig tillid - på at tage ansvar og på solidaritet, hvilket De også har opfordret til. Uanset om det handler om økonomisk politik, Schengenreformer, asyl eller udvidelsen, er det denne tillid, som vi skal bygge på. Løsningen er - som foreslået af et stort flertal - mere Europa og et stærkere Europa. Det ungarske formandskab har i det sidste halve år arbejdet med dette in mente. Vi tror fuldt og fast på, at dybere integration er løsningen på vores fælles problemer.
Endelig vil jeg gerne rapportere om de spørgsmål, som det ungarske formandskab har fået som hjemmearbejde af de foregående formandskaber. Det drejer sig mere specifikt om, hvilke resultater der vil blive fremlagt ved det topmøde, der indledes i morgen. Vi måtte jo indgå aftaler om specifikke sager med Dem, ligesom vi også skulle nå til enighed om andre spørgsmål.
Lad mig starte med de økonomiske spørgsmål. Vi har allerede talt om det europæiske halvår, og jeg vil gerne takke næstformand Šefčovič, for det er virkelig vigtigt at informere offentligheden om, hvad halvåret betyder. Det handler om at sikre den gennemsigtighed, der er nødvendig for at vide, hvordan medlemsstaterne forvalter deres sager, så vi kan sende dem advarselssignaler i tide. Jeg glæder mig over, at Parlamentet har fulgt denne praksis meget opmærksomt. I dette europæiske semester opfordrer vi medlemsstaterne til at sikre strammere budgetforvaltning, og samtidig skaber vi grundlaget for at skabe vækst gennem hårdt arbejde og kreativitet.
Hvad angår "six-pack'en", vil der snart blive afholdt en dybdegående forhandling om denne her i Parlamentet. Lad mig give Dem to gode grunde til, at jeg foretrækker en vedtagelse af den foreliggende aftale. For det første er denne pakke bedre end det oprindelige forslag fra Rådet. Og for det andet får Parlamentet indrømmelser fra Rådet i forhold til samtlige spørgsmål på dets dagsorden. Der er endda givet indrømmelser vedrørende afstemninger med omvendt kvalificeret flertal. Så jeg er uenig med hr. Lambsdorff i, at hele pakken kun består af ét vigtigt element, nemlig afstemninger med omvendt kvalificeret flertal. Fordelen ved denne pakke er jo, at den indarbejder flere kontrolmekanismer i systemet, som fremover kan bruges til at undgå kriser som den i 2008.
Med hensyn til personers frie bevægelighed kan jeg fortælle Dem, at vi ved mødet i Rådet (retlige og indre anliggender) den 9. juni enstemmigt vedtog en konklusion om, at retten til fri bevægelighed skal bevares, at vi må revidere de foranstaltninger, som vi allerede har til rådighed, og kun når vi har udtømt disse, og hvis der opstår nye problemer, der kræver tilpasning af vores nuværende regelværk, må vi træffe ekstraordinære foranstaltninger i ekstraordinære situationer, samt at der kun skal arbejdes videre med metoderne, når der er et konkret lovgivningsforslag på bordet, hvilket, så vidt jeg ved, vil være tilfældet til efteråret.
Jeg har netop fået at vide, at Rådet sideløbende med dette plenarmøde er enedes om det eneste udestående spørgsmål vedrørende Frontex, så forhandlingerne om en styrkelse af Frontex er afsluttet med succes. Jeg takker parlamentsmedlemmerne for deres samarbejde.
Det andet hjemmearbejde, som vi fik af Rådet, bestod i at øge Den Europæiske Investeringsbanks udlånskapacitet, og i denne henseende formåede vi at nå frem til en aftale med Parlamentet. Dette er endnu en succes, som vi har opnået, og efter min mening er det et vigtigt skridt i retning af forsoning i forhold til situationen i landene i Nordafrika.
I en kort sidebemærkning må jeg svare hr. Tabajdi. Jeg må afvise hans bemærkninger vedrørende medlemmerne af den ungarske regering, som sandsynligvis bygger på indenrigspolitiske motiver. For det første vil jeg bede hr. Tabajdi om at forhøre sig hos sine kolleger i Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg om det arbejde, som ministeren med ansvar for nationaløkonomi, György Matolcsy, har udført, for stemningen ved høringen i går var lidt anderledes i forhold til det, som hr. Tabajdi har nævnt her i dag. Jeg vil desuden anbefale, at hr. Tabajdi læser medlemsstaternes svar på Kommissionens forslag vedrørende det europæiske halvår. Enhver har ret til at reagere og kritisere indholdet, da vi jo hele tiden arbejder gennem forhandlinger og udvekslinger af holdninger i EU, og det er sandt, at mange medlemsstater har kritiseret indholdet allerede. For det andet vil jeg gerne påpege et af de positive elementer ved det ungarske formandskab, som er nøglen til vores succes med hensyn til at opnå aftaler med EU's institutioner om så mange spørgsmål, nemlig respekten for traktaterne og for institutionernes kompetence. Vi forelægger "six-pack'en" for Rådet i forvisning om, at det ungarske formandskab har gjort sit yderste for at nå frem til en aftale, hvilket formand Barroso og hr. Tabajdis kolleger her i Parlamentet også har udtrykt ros for ved udvalgsmøder. Derfor forelægger vi nu pakken for Det Europæiske Råd, hvis formand er Herman Van Rompuy, og som vil træffe beslutning om den videre kurs.
Sidst, men ikke mindst, vil jeg gerne tale om Kroatiens tiltrædelse. Som jeg sagde før, er jeg forsigtig med at bruge ordet "historisk". Men i Kroatiens tilfælde mener jeg faktisk, at vi har nået et historisk øjeblik, fordi vi sender et meget vigtigt budskab til Vestbalkan om, at de har en fremtid i EU. Jeg håber virkelig, at lederne af EU's medlemsstater og regeringer i morgen og i overmorgen vil træffe den politiske beslutning om Kroatiens tiltrædelse, og at forhandlingerne kan afsluttes i de sidste timer af det ungarske formandskab, senest den 30. juni. Kommissionen har arbejdet i døgndrift for at kunne fremlægge et positivt dokument den 10. juni. Jeg kan forsikre Dem om, at både kroaterne og det ungarske formandskab har arbejdet dag og nat for at få dette til at lykkes. Vi har afholdt arbejdsgruppemøder i Rådet hver eneste dag for at kunne færdiggøre arbejdet.
Endelig vil jeg gerne takke både Parlamentet og vores partnere i trioen - Spanien og Belgien - for det fortræffelige samarbejde og for, at vi var i stand til at gennemføre trioens program i løbet af de 18 måneder, og jeg ønsker Polen held og lykke samt et parlamentsvenligt formandskab.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Carlos Coelho
Det kommende rådsmøde har særlig stor betydning, fordi de to vigtigste facetter ved europæisk integration vil være centrale elementer ved forhandlingerne. For det første er der dels den økonomiske integration i form af pakken for økonomisk styring, som bør gøre det muligt at finde de bedste løsninger i forhold til at komme ud af den økonomiske og finansielle krise, og dels de konkrete foranstaltninger rettet mod lande i en særlig vanskelig økonomisk situation. I denne henseende bør Rådet sende et klart budskab om solidaritet og ansvarlighed. For det andet må de aktuelle problemer og det store migrationspres ikke bruges som en undskyldning for at svække det meget vellykkede Schengensystem, som er et synonym for fri bevægelighed. Vi må ikke foretage en kovending i forhold til denne succes, men derimod beskytte, styrke og udvikle systemet. Jeg håber, at man ved rådsmødet vil sende et stærkt og klart budskab om dette, idet man understreger, at medlemsstaterne skal respektere og gennemføre Schengenreglerne korrekt og effektivt. Man må henlede opmærksomheden på behovet for at fremme den indbyrdes solidaritet og ansvarlighed blandt medlemsstater og øge Frontex' beføjelser og ressourcer. Desuden må man understrege behovet for at etablere en egentlig mekanisme til evaluering af Schengensystemet, hvor man efterprøver overholdelsen af reglerne og grænsekontrollerne, identificerer eventuelle problemer, hjælper med at løse dem og - som en sidste udvej - straffer medlemsstaterne, hvis de bliver ved med at bryde reglerne.
João Ferreira
Den voldsomme indvirkning fra de såkaldte kriseforanstaltninger er meget synlig. Som mange forudsagde for et år siden, har Den Internationale Valutafonds og EU's (IMF-EU) program til fordel for Grækenland ikke blot forårsaget en økonomisk katastrofe og sociale ødelæggelser. Det har også vist sig ude af stand til at opfylde de mål, der angiveligt skulle berettige det. Man har nemlig ikke nået målene med hensyn til at nedbringe underskuddet, landets offentlige gæld må ligge på omkring 170 % i øjeblikket, og de renter, som markederne kræver af denne gæld, er steget voldsomt. Ikke desto mindre forbereder Det Europæiske Råd sig på et nyt angreb. I tillæg til de ens udformede IMF-EU-programmer, som man ønsker at gennemføre i Irland og nu i Portugal, forbereder man sig på at intensivere angrebet på Grækenland og presse landets befolkning yderligere.
Disse er de seneste skridt i processen med indgreb og afpresning, som har et åbenlyst anstrøg af kolonialisme. Man agter at bruge økonomisk styring til at institutionalisere og gøre permanent brug af de interventionistiske politikker og foranstaltninger, der knytter sig til de aktuelle eksempler på IMF-EU's indblanding. Man ønsker at gøre permanent brug af "krydsoverensstemmelse" og ekstern kontrol med nationale regnskaber og politikker, som de store EU-magter fører nøje tilsyn med. Manglende efterlevelse af deres diktater (eller blot trusler om dette) vil medføre strenge straffe. Dette er en uacceptabel udvikling, som viser, hvor bagudskuende, reaktionær og antidemokratisk EU i virkeligheden er.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Dette er en afgørende periode, hvor vi træffer beslutning om Europas økonomiske fremtid i form af pakken for økonomisk styring. Ydermere vil EU om nogle dage beslutte sig vedrørende den næste portion økonomisk hjælp til Grækenland. Hvis vi skal ud af krisen, har vi efter min mening behov for øget økonomisk integration i EU og ikke yderligere sanktioner eller begrænsninger. EU omfatter i dag både euroområdet og andre lande, og ganske vist har euroområdet en fælles valuta, men det har også 17 obligationsmarkeder og 17 regeringer med forskellige udviklingsstrategier.
I Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet går vi derfor ind for at vedtage positive løsninger såsom tættere økonomisk integration. Desuden mener vi, at de, som har ansvaret for den økonomiske krise, også skal bære byrden snarere end ofrene såsom borgerne i Grækenland, og derfor støtter vi idéen om beskatning af finansielle transaktioner.
Det aktuelle rådsmøde er også det sidste under det ungarske formandskab for Rådet, der ikke har fået den ros, som det fortjener, da en række konkrete projekter på EU's dagsorden, som ungarerne har arbejdet på bl.a. vedrørende økonomisk styring, er blevet overskygget af politiske emner såsom medielovgivningen og den ungarske forfatning. Jeg håber, at Polen, som overtager formandskabet, ikke vil følge vores naboers eksempel, og at Sejm-valgkampagnen ikke vil overskygge dets succes.
Sylvie Guillaume
Jeg funderer over, hvad resultatet af dette rådsmøde mon bliver. Det er ment som en lejlighed til at drøfte de fremskridt, som vi har gjort med gennemførelsen af asyl- og indvandringspolitikkerne, og konsekvenserne af de arabiske revolutioner ved Europas grænser. Hvis vi vælger at benytte denne lejlighed til at skærpe kontrollen ved de ydre grænser, må jeg straks sige, at vi endnu engang har valgt det forkerte mål. Det er ikke nok bare at føre en repressiv politik vel vidende, at den er ineffektiv og forårsager megen menneskelig lidelse. Lad os huske på, at der er mennesker, der behøver beskyttelse bag Europas døre, som vi imidlertid holder lukkede for dem under falske påskud vedrørende omkostninger og misbrug. Lad os på baggrund af den nylige internationale flygtningedag først og fremmest fokusere på vores ansvar som europæere - et ansvar, som visse medlemsstater er bange for at løfte. Ellers kan vi meget nemt overskride den frist i 2012, som også disse medlemsstater har forpligtet sig til.
Zita Gurmai
skriftlig. - (EN) Vi forbereder os på et tætpakket rådsmøde, som efter min mening får historisk betydning. Det ungarske formandskab har opnået stor succes på en række områder, bl.a. med hensyn til Donau-strategien og vedtagelsen af romastrategien. Jeg håber dog, at formandskabet efter det fine stykke arbejde, som det har gjort på det professionelle plan, vil have tilstrækkelig politisk vægt og behændighed til at nå vigtige mål på andre områder såsom Kroatiens tiltrædelse, indvandring og det meget presserende spørgsmål om økonomisk styring. Formandskabet må arbejde hårdt for at opnå indbyrdes forståelse blandt 27 medlemsstater, afspejle Europas enhed og vilje til at overvinde krisen og fastholde essensen ved europæisk integration. Jeg er imponeret over, at mit hjemlands første EU-formandskab finder sted i en periode med så store udfordringer, og jeg håber, at Det Europæiske Råd i denne uge vil leve op til forventningerne.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Mens verdensmestrene i immigration, Canada, tiltrækker flere højt kvalificerede indvandrere end nogen anden region i verden - idet de indvandrere, som ikke kan forsørge sig selv, også hurtigt forlader landet igen - fører Europa nærmest en politik præget af "medlidenhedsmigration for ukvalificerede". Faktum er, at flertallet af afrikanere, der kommer til Europa, ikke er flygtninge, men derimod økonomiske migranter. Denne menneskelige hestehandel under den falske overskrift "flygtninge" og de asylansøgninger, der bygger på at udnytte en velmenende mentalitet, forvolder uoprettelig skade på asylsystemet.
En europæisk asylpolitik er dømt til at slå fejl i lyset af de uønskede bivirkninger af tidligere forslag: Formålet med Dublinforordningen var at forhindre asylturisme. Nu oversvømmes lande, hvor det er nemt at krydse den ydre grænse, men de fleste asylansøgere havner ikke desto mindre i de lande med de mest rundhåndede sociale sikringsordninger. Det kommer ikke som en overraskelse, at vi ved at give asylansøgerne de samme vilkår som den nationale befolkning, hvad angår adgang til arbejdsmarkedet og social sikring, har sat skub i økonomisk migration.
De ulovlige indvandreres øgede rettigheder gør udvisning næsten umulig. En ensartet asyllovgivning ville kun være ønskelig, hvis den byggede på den strammeste nationale asyllovgivning som f.eks. Danmarks, og hvis det havde konsekvenser at omgå loven f.eks. gennem turistvisa til ulovlige indvandrere.
Vi må på det kraftigste afvise et europæisk asylsystem baseret på en humanitær mentalitet, hvor vi lader tingene gå deres skæve gang. Vi må omsider skabe en klar differentiering mellem flygtninge med ret til asyl og økonomiske migranter. Desuden skal Frontex og tilbagetagelsesaftalerne udvikles yderligere, og ulovlige indvandrere skal konsekvent udvises.
Cristian Dan Preda
Med henblik på Det Europæiske Råds møde den 23.-24. juni vil jeg gerne rejse spørgsmålet om Kroatiens tiltrædelse. Jeg vil allerførst gerne sige, at jeg er meget glad for, at min holdning, som understøttes af et ændringsforslag til beslutningen om statusrapporten for 2010 om Kroatien, som er fremlagt sammen med min kollega Bernd Posselt, er ved at blive en realitet. Derfor glæder jeg mig over den aftale, der er indgået i Rådet (almindelige anliggender) om at tilendebringe forhandlingerne med Kroatien ved udgangen af denne måned. Jeg håber, at Rådet vil formalisere denne sag. Efter seks års forhandlinger er tiden inde til at anerkende Kroatiens bestræbelser på at opfylde tiltrædelseskriterierne. Jeg håber, at vi i 2013 kan byde Kroatien velkommen som den 28. medlemsstat. Rådets beslutning vil sende et meget stærkt signal til Vestbalkan som helhed og opmuntre regeringerne i regionen til at videreføre deres reformer. Dette er en lang proces, som kræver ofre, men bestræbelserne på integration belønnes i sidste ende. Samtidig glæder jeg mig over den positive indstilling, som de kroatiske myndigheder har udvist i forhold til brugen af overvågningsmekanismen helt frem til den faktiske tiltrædelse som et ekstra incitament. Det bør dog ikke være muligt at forlænge brugen af mekanismen til efter tiltrædelsestidspunktet.
Joanna Senyszyn
Schengenområdet vil være et af de emner, der drøftes ved Rådets kommende møde. I denne forbindelse vil jeg gerne rette forsamlingens opmærksomhed mod det stadig stigende antal mennesker, der taler om at genindføre grænsekontroller. Danmark har planer om at træffe en beslutning i den henseende. De angivne årsager, nemlig kampen mod grænseoverskridende kriminalitet og stigningen i den ulovlige indvandring, er meget alvorlig problemer, men de kan ikke løses ved at lukke grænserne. Denne handlemåde strider mod EU's bestemmelser om den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser. Desuden vil den medføre øget fremmedhad og styrke indflydelsen blandt de partier, der proklamerer populistiske og nationalistiske slagord.
Det, som vi har mest behov for, er fælles og mere effektive løsninger med hensyn til at beskytte EU's ydre grænser og ensartede standarder i alle medlemsstater, hvad angår immigrationspolitik. I denne forbindelse opfordrer jeg Kommissionen til enten at stå fast på sin modstand mod genindførelse af grænsekontroller eller at fastlægge fælles, ensartede og rimelige regler, kriterier og mekanismer til brug ved en eventuel genindførelse.
Silvia-Adriana Ţicău
skriftlig. - (RO) Først og fremmest er jeg enig med de af mine kolleger, der fastholder, at vi skal udvise solidaritet med Grækenland. EU skal indtage en stærk og forenet holdning til denne beslutning.
For det andet er Schengenområdet et af EU's største resultater, og dets principper skal respekteres og forsvares. I denne henseende mener jeg, at det hverken er acceptabelt at genindføre grænsekontroller inden for Schengenområdet eller at indføre yderligere kriterier for medlemsstater, som gerne vil optages i området, og som opfylder de specifikke tekniske kriterier.
For det tredje glæder jeg mig over Det Europæiske Råds vedtagelse af EU's strategi for Donauregionen. Der er en lang tradition for samarbejde i Donauregionen. En af de første europæiske institutioner - den europæiske Donaukommission - blev grundlagt i 1856 med hovedkvarter i Galaţi, Rumænien. Målet med den var at sikre fri navigation på Donau. Jeg opfordrer de relevante medlemsstater til at prioritere gennemførelsen af denne strategi og dermed sikre økonomisk og social udvikling for mere end 120 mio. borgere, der bor i denne makroregion.
Endelig opfordrer jeg Det Europæiske Råd og medlemsstaterne til at fjerne de nuværende barrierer, der hindrer fri bevægelighed for rumænske og bulgarske arbejdstagere. Ved at fjerne disse barrierer udviser vi respekt for EU's grundlæggende principper vedrørende bl.a. fri bevægelighed for personer og solidaritet.
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Det Europæiske Råd har planlagt nogle emner til dagsordenen for dets møde. Med hensyn til den græske krise skal det endelig gøres klart, at EU ikke kun står for at "give" eller "modtage", men at Unionen fungerer ud fra princippet om "give and take". Det betyder dog også, at hvis et land får hjælp, skal det også følge de foranstaltninger, der er iværksat til dette formål. Forbedringen af stabilitets- og vækstpagten må hilses meget velkommen, da den kan forhindre, at flere medlemsstater oplever yderligere finansielle katastrofer. Hvad angår planerne om Kroatiens tiltrædelse, må vi glæde os over, at Kroatien opfylder tiltrædelseskriterierne, men vi må dog spørge os selv, hvordan vi skal finansiere de omtrent 500 mio. EUR, som Kroatien er berettiget til.
