Humanitaarolukord Gazas
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldus humanitaarolukorra kohta Gazas.
Manuel Lobo Antunes
nõukogu eesistuja. - (PT) Härra juhataja, proua volinik, daamid ja härrad, lühiajaline piirkondlik ja rahvusvaheline väljavaade meie ees pakub võimalust rahumeelseks liikumiseks Iisraeli ja Palestiina vahelise konflikti lahendamise ja Palestiina riigi loomise suunas, võimalust, mida rahvusvaheline üldsus ei tohi kasutamata jätta.
Käes on otsustav hetk, mis annab meile võimaluse Lähis-Ida rahuprotsessi oluliseks edendamiseks. Peaminister Olmerti ja president Abbasi vahel toimuvad kahepoolsed poliitilised kõnelused ja läbirääkimisrühmade hiljutine loomine mõlemal poolel on julged ja julgustavad sammud, mille me heaks kiidame ja mida me toetame ning millest me loodame, et need võiksid anda konkreetseid tulemusi sügisel toimuval rahvusvahelisel kohtumisel, mille algatajaks on Ameerika Ühendriigid.
Me loodame, et praegune tegevus, mis tähelepanuväärselt hõlmab ka Araabia riikide osalemist, muudab võimalikuks liikumise jätkusuutliku, demokraatliku, sõltumatu Palestiina riigi loomise suunas, mis eksisteeriks koos Iisraeliga rahus ja julgeolekus.
Euroopa Liit, nii neliku raames kui ka väljaspool seda, on näidanud, et ta on usaldusväärne ja erapooletu partner, kelle sihiks on pooltevaheline edukas dialoog. Seega oleme jätkuvalt pühendunud poliitilisele protsessile, missioonile luua alus Palestiina riigile ja toetada Palestiina territooriumide majanduslikku arengut.
Neliku ja ministrite tasandi ad hoc koostöökomisjoni kohtumised New Yorgis 23. ja 24. septembril rõhutasid taas kord rahvusvahelise üldsuse toetust käimasolevatele diplomaatilistele jõupingutustele. Neliku kohtumise lõppkommünikees väljendas Euroopa Liit koos partneritega muret olukorra pärast Gazas ja rõhutas jätkuva humanitaar- ja hädaabi tähtsust, samuti palestiinlastele põhiteenuste osutamise tähtsust.
Lisaks sellele juhtis neliku esindaja Tony Blair tähelepanu tungivale vajadusele arendada Palestiina majandust ja vastavaid institutsioone eeltingimusena tulevase Palestiina riigi asjakohasele toimimisele. Rõhutati, et on tähtis, et neliku esindaja koostaks Palestiina territooriumide majandusliku ja institutsionaalse arengu mitmeaastase kava. Ministrite tasandi kohtumisel ajutises koostöökomisjonis, samuti vajadust kaasata neisse projektidesse rahvusvahelise üldsuse rahaline ja tehniline abi.
Mitmetes rahvusvahelistes raportites märgitakse nende territooriumide elanike humanitaarolukorra halvenemist; see on olukord, mis toidab vaesust ja vägivalda, edendab radikaalsust ja äärmuslust - see on suletud ring, mis tuleb kiiresti murda. Iisraeli 19. septembri otsus kuulutada Gaza vaenulikuks territooriumiks ja ettenähtud võimalus laiendada Gaza suhtes kehtestatud sanktsioonide ulatust võivad nende rakendamise korral praegust olukorda halvendada. Ehkki Euroopa Liit tunnustab Iisraeli seaduslikku õigust ennast kaitsta, rõhutab liit ka seda, et Iisraeli ametivõimud peaksid hoolikalt kaaluma oma otsuste mõju ja tagajärgi Gaza sektori elanikele.
Euroopa Liit on pidevalt kinnitanud oma täielikku toetust Gazasse saadetavale humanitaarabile. Liit on suur abiandja. 2006. aastal oli komisjonilt ja liikmesriikidelt saabunud liidu abi kogusumma 688 miljonit eurot. 2007. aastal eraldas komisjon rohkem kui 425 miljonit eurot, mis jagunes humanitaarabi ja sotsiaalabi ning riigi loomise strateegilise toetamise ja majandusreformide nõustamise vahel. Ajutine rahvusvaheline mehhanism, mille rakendamist pikendati kolme kuu võrra kuni aasta lõpuni, oli üks võimalustest, mida piirkonna keerulist olukorda arvestades eelistati abiandjate abi edastamiseks. Lisaks sellele kavatseb komisjon restruktureerida abi Abbasi/Fayadi valitsusele, selleks et muuta seda tõhusamaks ja tulemuslikumaks.
Samas me arvame, et Euroopa Liit ei peaks rahalist koormust üksi kandma ja seepärast oleks soovitav, et muud partnerid, eriti Araabia riigid, lisaksid neile jõupingutustele oma panuse ja kannaksid osa Palestiina riigi ülesehitamise kuludest. EL rõhutas Gazas piiriületuspunktide taasavamise tähtsust, selleks et tagada inimeste ja kaupade liikumine vastavalt sellekohasele lepingule.
Euroopa toetus näeb samuti ette abi erasektorile, mis on pikaajalise majandusarengu mootor, toetades eelkõige Palestiina valitsust, et see saaks erasektorile tasuda oma võlad. Need on lühiajalised lahendused, millega ei tohi silmist kaotada Palestiina majanduse ja rahandussüsteemi arengu pikaajalist eesmärki. Tegelikult tuleks hinnata pikaajalist perspektiivi, et järk-järgult liikuda praegusest hädaabi etapist majandusarengu etappi - see oleks üleminek vihkamiselt kaubandusele.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. Härra juhataja, kaks nädalat tagasi olin ma New Yorgis, kus toimus palju rahvusvahelise üldsuse kohtumisi Palestiina küsimuses. Toimus tähtis neliku kohtumine, mille alaline liige ma ELi delegatsiooni koosseisus olen, samuti suurte Palestiina abiandjate ad hoc koostöökomisjoni kohtumine, millega valmistati ette abiandmiskonverentsi, mis tõenäoliselt toimub detsembri lõpus, pärast praegu ettevalmistatava rahvusvahelise kohtumise toimumist.
Peamine järeldus meie kõigi jaoks, nagu ka nõukogu eesistuja on juba öelnud, on see, et praegu on piirkondlikel ja rahvusvahelistel partneritel tõepoolest tähtis võimalus rahuprotsessi tõhusalt toetada. Teades, kui raske see on, pean ütlema, et olen vähemalt mõõdukalt optimistlik, tõsise ja sisulise Ameerika Ühendriikide eesistumisel toimuva kohtumise suhtes. Soovin tänada neid, kes on maininud meie panust, kuid lubage mul samuti öelda, et olen väga selgelt rääkinud meie Araabia partneritega, sest nemad pole siiski panustanud meiega võrdselt. Olen neid jõuliselt üles kutsunud oma Araabia sõprade heaks sedasama tegema. Me oleme valmis ka tulevikus oma osa etendama ja tõepoolest loodame, et see rahvusvaheline kohtumine Lähis-Ida küsimuses on järgmiseks sammuks pidevamate, positiivsete kõneluste suunas ja loodetavasti sobival hetkel Palestiina riigi jaoks, mis eksisteeriks turvalistes piirides kõrvuti Iisraeliga.
Olen muidugi teadlik sellest, et humanitaarabi andmine Gaza sektorile on palju raskemaks muutunud. Näiteks on tulnud peatada kaks vee ja kanalisatsiooni projekti, mida rahastab Euroopa Komisjoni Humanitaarabiamet. Projekte rakendavad partnerid ei suutnud importida vajalikke materjale, sest mõnede artiklite import, näiteks varuosad haiglatele ja veepumbad, on vahepeal keelatud.
Euroopa Komisjon pole olukorda tegevusetult pealt vaadanud. Vastupidi, humanitaar- ja hädaabi okupeeritud Palestiina territooriumile, sh Gazasse, on jõudnud seniolematule tasemele. Samuti toetust UNRWA väärtuslikule tööle Gazas. Volinik Michel on taas edastanud toetust Maailma Toiduprogrammi kaudu, selleks et rahuldada kõige haavatavamate palestiinlaste põhivajadusi. Jätkame otsest hädaabitoetust, makstes sotsiaaltoetusi vaestele ja hädasolijatele. Septembris maksime toetusi 35 000 vaesele perekonnale Jordani Läänekaldal ja Gazas. See näitab ajutise rahvusvahelise mehhanismi, mis suudab tõhusalt toimida kogu okupeeritud Palestiina territooriumil, lisandväärtust. Septembriks olid meie kütusetarned Gaza sektorisse ületanud 90 miljonit liitrit. See kütus katab 25% ehk ühe neljandiku kohaliku elanikkonna elektrivajadusest.
Seetõttu palusin viimasel kohtumisel New Yorgis nelikul pikendada seda finantsmehhanismi kuni detsembrini. Samuti nõudsin ma New Yorgis mitmetel kohtumistel erinevate esinejatega siiski mitmel korral uuesti edasiminekut juurdepääsu ja liikumisvabaduse osas. Me oleme väga rõõmsad, et Tony Blair pöörab sellele suurt tähelepanu, sest soovib, et arengul oleksid majanduslikud eeldused. See ei ole muidugi võimalik ilma liikumisvabaduse ja juurdepääsuvõimalusteta, seda vaatamata Israeli valitsuse õigustatud julgeolekuga seotud muredele. Ma usun, et palju rohkem võiks ja peaks ära tegema, kuid see nõuaks rohkem poliitilist tahet, kui me seni näinud oleme.
Samuti nõustun ma parlamendiga, et Gaza piiriületuskohtade sulgemisel on rasked tagajärjed juba niigi vaesunud elanikkonna elujärjele, samuti vajalikele humanitaarabi meetmetele. Karni piiripunkt on nüüdseks juba peaaegu neli kuud suletud olnud, nii et meie abi on saadetud läbi Karem Shalomi ja Sufa. Me näeme seda vaid ajutise asjade korraldusena, esiteks seepärast, et nende piiripunktide infrastruktuur on ebapiisav ja selle tulemusena tekivad käitlemisel lisakulud - kuni 40% abisaadetiste maksumusest - ja teiseks seepärast, et piirangud varustusele, mida me soovime Gazasse saata, takistavad meie projektide tööd.
Eelnevat silmas pidades, peame oma tegevuses arvestama ka Gaza sektori ebaseaduslikku ülevõtmist. Meie poliitika on kooskõlas neliku omaga ja Palestiina omavalitsuse seadusliku võimu seisukohaga ning loomulikult toetame me president Mahmoud Abbasi. 23. septembril väljendasime meie ja ülejäänud neliku partnerid oma seisukohta täiesti selgesti. Me väljendasime suurt muret suuremate piiriületuspunktide jätkuva suletuse pärast. Me kinnitasime jätkuva takistamatu humanitaar- ja hädaabi suurt tähtsust ja me kutsusime üles pidevale põhiteenuste osutamisele.
Lubage mul lõpuks rääkida ka olukorrast Läänekaldal, mida ei tuleks unustada. Vaatamata viimastele Israeli ametivõimude teadetele kontrollpunktide vähendamise kohta, on tegelik olukord kahjuks teistsugune: asjad liiguvad halvemuse poole. Jätkuvad mitte ainult asunduste poliitika ja kaitsetara ehitus, vaid OTCHA hiljutise raporti kohaselt on rajatud ka 48 uut kontrollpunkti.
On äärmiselt tähtis, et saavutaksime edu juurdepääsuvõimaluste ja liikumisvabaduse osas. Vastasel korral kahjustatakse jätkusuutliku Palestiina riigi loomise võimalusi tulevikus. Lubage mul veel lisada, et järgmist välisasjade nõukogu silmas pidades valmistatakse ette nõukogu järeldusi, mis väga selgelt rõhutavad rasket olukorda Gazas ja toonitavad takistamatu humanitaar- ja hädaabi andmise tähtsust.
Jana Hybášková
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Hr juhataja, taas kord oleme me siin ja kordame jälle: olukord Gazas on õudne. Taas kord oleme me kõik ühel meelel: midagi tuleb ette võtta. Seepärast on mul au fraktsiooni PPE-DE nimel see resolutsioon esitada ja ma tervitan artiklit 5, mis täielikult toetab Marylandi konventsiooni. Kuid otsekoheselt rääkides, kas ma saaksin olla optimistlik, teades, et me kutsusime teid üles ja mina kutsusin siinsamas enne suve algust teid üles olema valmis humanitaarkriisi puhuks ja erakorraliseks planeerimiseks?
Paljud teie hulgast arvasid, et ma nõuan välist sekkumist. Ei! Ma lihtsalt teadsin, et valmisolek humanitaarabioperatsiooniks aitaks meil kiiresti reageerida siis, kui olukord vältimatult ükskord saabub. Nüüd on käes oktoober ja me pole väga palju kaugemale jõudnud.
Muidugi väärivad Gaza inimesed meie abi: meie kohest, lühiajalist kiiret olukorra leevendust. Kuid arvestades meie palju aastaid kestnud koostööd Lähis-Idas, teame me kõik, et kiire leevendus ei loe. Mida me tõesti vajame, see on palestiinlaste kannatuste põhjuste kaotamine.
Paljud siin arvavad - ja mina väga selgelt ei arva - et Iisrael on ainus kannatuste põhjus. Ma olin Gazas esimest korda 1990. aastal. Samuti viibisin Hodeidas, Tantas, Benghazis, Ismailias, kui nimetada vaid mõnesid muid kohti Lähis-Idas, mis väga paljuski näevad välja samamoodi: ei mingit okupatsiooni, ei mingit sõjalist sekkumist. Juhtimisvead, korruptsioon, onupojapoliitika, politseirežiimid - need on pudelikaelaks. Me peame neist rääkima; me peame keskenduma sellele, kuidas aidata neid, kes kannatavad mõlema all.
Me peame suutma olla rahulikud, et näha tõde, et analüüsida asjakohaselt ja objektiivselt, et planeerida abi, valmistada ette konkreetse olukorraga sobivaid projekte, investeerida raha, õpetada ja juhtida. Ja olla ranged. Olla teravad, olla vastutustundlikud.
Gazas on probleemi osaks nii otomanid, britid, egiptlased, juudid, ameeriklased kui ka eurooplased. Kuid peamine osa on palestiinlastel endil. Me saame neid ainult aidata. Nad peavad lõpetama igasugused ähvardused, väärkohtlemise, vägivalla, terrorismi ja tapmise. Nad peavad lõpetama korruptsiooni. Nad peavad lõpetama onupojapoliitika ja pašalõki.
(Juhataja katkestas sõnavõtja)
Thijs Berman
Härra juhataja, alates juuli keskelt, kui Hamas Gazas võimu haaras, on poolteist miljonit inimest suletud kuhugi, mida nad ise nimetavad getoks, loomalaudaks. Isegi vähktõve põdevaid patsiente ei lubata piirkonnast lahkuda. Iisrael on seisukohal, et nad elavad vaenulikus üksuses. Läbi lastakse ainult on toitu, ravimeid ja mõnda humanitaarkaupa - kuid inimesed ei saa elada ainult jahust, läätsedest ja ravimitest.
Iisraeli humanitaarkaupade määratlus on absurdselt kitsas. Pole võimalik importida meditsiiniseadmete komponente, veevärki pole võimalik parandada. Pidevalt on õhus ähvardus, et Iisrael katkestab energiavarustuse. Gaza majandus on kokku kukkunud, inimesed on töötud ja lootusetud, raha on otsas. Levima on hakanud alatoitlus. Blokaad loob meeleheidet, viha ja vihkamist, mitte rahu. Gaza elab läbi vastuvõetamatut humanitaarkriisi.
Üleskutsed aidata muutuvad üha tugevamaks ja lisaks suurenevad blokaadi tõttu abi andmise kulud. Niisiis peavad liikmesriigid rahaliselt rohkem toetama UNRRAd ja teisi kohapeal tegutsevaid organisatsioone. Euroopa Komisjon on selle sammu juba astunud, samuti ka mõned liikmesriigid. Euroopa Parlament hääletas eile samuti abi suurendamise poolt. Minu fraktsioon nõuab tungivalt, et nõukogu seda otsust toetaks.
Ainult abist siiski ei piisa. Täna õhtul on eesistujariik jäänud selles küsimuses ebakindlaks ja ettevaatlikuks - kuid Euroopa Liit ei saa enam kanda moraalset vastutust abi andmise eest, hoidudes samal ajal poliitilistest sammudest blokaadi vastu. Oma fraktsiooni nimel palun seepärast eesistujariigil, nõukogul ja Euroopa Komisjonil kutsuda Iisraeli üles blokaadi koheselt lõpetama. Gazas karistatakse kogu elanikkonda - mis neljanda Genfi konventsiooni artikli 33 kohaselt on ebaseaduslik. Pealegi pole see meetod Iisraelile kohane ja Euroopa Liit peaks Iisraelile seda ütlema, selle asemel et jääda passiivseks - just sellepärast, et tegemist on liitlasega. See annaks assotsiatsioonilepingule Iisraeliga tähenduse, sest ainult blokaadi vastu tegutsedes järgib EL inimõigusi käsitlevat jaotist.
Chris Davies
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, ma ei kõnele oma fraktsiooni nimel, vaid parlamendiliikmena, kes on näinud asju, mida poleks soovinud näha.
Ma loodan, et minister ei usu silmakirjalikku ilukõnet, mida ta siin kuulnud on. Lihtsalt naeruväärne on kas või korrakski väita, et Euroopa Liidu poliitika on erapooletu. Kõik teavad, et me viime ellu topeltstandardite poliitikat. Me ootame ja nõuame, et palestiinlased järgiksid kuulekalt kõiki meie nõudmisi. Me ainult palume, et juudid meie soovidele vastu tuleksid.
Need topeltstandardid haisevad. Volinik, kas te mäletate, et seisite siin vaid mõne kuu eest, pärast seda, kui Palestiina delegatsioon oli tagasi saabunud kohtumiselt hr Haniyehiga Gazas, enne Palestiina ühtsusvalitsuse langemist, ja ütlesite parlamendile, et soovite teha kõik endast oleneva selle valitsuse toetuseks? Kahe nädala pärast valitsus muidugi langes! Valitsus langes osaliselt seepärast, et meie olime keeldunud valitud esindajatega rääkimast. Me olime keeldunud hr Haniyehiga rääkimast, ja mitte üllatuslikult, sest pärast seda, kui demokraatlikke jõudusid oli kahjustatud, asusid tüüri juurde vägivalla jõud.
Näib, et me ei õpi ajaloost mitte kunagi. Me peame lõpetama palestiinlaste soovide ignoreerimise. Me peame hakkama demokraatlikke jõudusid austama ja me peame endale tunnistama, et rahu pole võimalik saavutada ilma vaenlasega kõnelemata.
(Aplaus)
Jätkuv keeldumine suhtlemisest mõnede Hamasi osapooltega, kes soovivad meie suunas samme astuda, teeb rahu edendamise Lähis-Idas võimatuks.
Üks küsimus meie ees oleva resolutsiooni ettepaneku kohta: miks me üldse mõtleme raha andmisest Gazale? Mis sellel Euroopa Liiduga pistmist on? Gaza on Iisraeli vangilaager! Meisse see ei puutu. Iisraeli rahvas on see, kes peaks vastutama pooleteise miljoni inimese elushoidmise eest. Nemad on need, kes neid viletsuses hoiavad. Pole meie asi kulutada meie maksumaksjate raha Iisraeli kohustuste täitmiseks.
Lõpetuseks veel kord erapooletuse küsimuse kohta: viimase paari nädala jooksul oleme kuulnud, et Iisraeli kaitsejõud on käskinud konfiskeerida veel Palestiina alasid, selleks et ehitada teid, mis võimaldaksid ehitada asundust E1 - see oleks juudi asunduste edasine laiendamine Ida-Jeruusalemmas - vastupidiselt lubadustele, mida oleme palunud iisraellastel anda, ja mis on vastuolus mis tahes lootusega, et tulevastel rahukõnelustel võiks olla tegelik tulemus.
Ajal, mil palestiinlased näevad, kuidas nende silme all haihtuvad kõik lootused jätkusuutlikule, sõltumatule Palestiina riigile, mida kavatseb ette võtta Euroopa Liit? Te teate väga hästi, et ta ei tee mitte midagi muud, kui laseb kuuldavale mõned sõnad ja ei võta midagi konkreetset ette!
Ryszard Czarnecki
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Härra juhataja, ma olin viieliikmelise Euroopa Parlamendi delegatsiooni liige, kes viibis mõne olulise päeva Palestiina autonoomses piirkonnas. Võin kategooriliselt väita, et tegemist oli humanitaarmissiooni, mitte poliitilisega. Ütlen seda, sest ei soovi, et meie arutelu muutuks väga poliitiliseks vaidluseks, kus Euroopa Parlament võtab kellegi vastu tegutseva prokuröri rolli. Sooviksin jääda poliitilistest lahkhelidest kõrgemale ja arutleda, kuidas me saame aidata Palestiina tsiviilelanikke.
Tehkem siiski kohe selgeks, et näib, et elatustaseme tõstmine Gaza sektoris, haiglate ja koolide normaalne töö, täielik juurdepääs joogiveele, toidule ja elektrile, võimalus teha põllumajanduses tavapärast tööd tõenäoliselt pigem vähendavad pingeid Palestiina ja Iisraeli suhetes ning tagavad juudi asunike, Iisraeli asunike ja Iisraeli riigi vastase vaenu vähenemise.
Mõne kuu eest rääkisin parlamendis vastuolulistest tekstidest, mida Palestiina õpikutes mõnedes Palestiina koolides kasutatakse, kuid nüüd oleme me liikunud ühest äärmusest teise. Me ei saa enam kritiseerida Palestiina haridussüsteemi teatud aspekte, sest see süsteem on sisuliselt surnud.
Kuid sel mündil on ka teine külg, Palestiina-sisene aspekt. Poliitiline patiseis Hamasi ja Fatahi vahel ning president Abu Mazeni ringkonna vahel jätkub. See tupik raskendab Palestiina institutsioonide toimimist ja seega kahjustab seal elavaid palestiinlasi ja see pole kindlasti Iisraeli süü. Me räägime palju kestvast rahust Iisraeli riigi ja palestiinlaste vahel, kuid see on pisut sedamoodi, nagu räägitaks majast ja alustataks katusest. Me peaksime alati kõigepealt alustama vundamendist ja käesoleval juhul on vundamendiks Palestiina võimustruktuuride ja avalike institutsioonide toimimise parandamine ning humanitaarabi Palestiina inimestele.
Margrete Auken
Härra juhataja, Läänekalda ja Gaza sektori külastus, mida siin mainiti, oli šokk - isegi neile meie seast, kes on seal palju kordi viibinud. Piiride sulgemine Iisraeli poolt ja lugematud kontrollpunktid teevad võimatuks terve majanduse arendamise ja ELi humanitaarabi käsitlevate normide järgimise. Nõukogu ja komisjon peaksid kohe sekkuma, et Palestiina majandus tagasi jalule aidata. Lubage mul öelda selgelt: ilma sellise sekkumiseta ei saa rahukonverents olla edukas. Nagu korduvalt on öeldud, pole majanduslikku mõõdet võimalik lahutada poliitilisest. Teiste sõnadega, Iisraeli okupatsioon tuleb lõpetada või rahu ei saabu kunagi. Lisaks majanduslikule väljakurnamisele toimub praegu palestiinlaste radikaliseerumine. See kasvab vaeste hulgas - keda Iisraeli blokaadi tulemusena on üha rohkem - ja noorte hulgas. Palestiinlaste vanem põlvkond on korduvalt hoiatanud, et täna üleskasvavad noored pole kunagi elanud iisraellastega koos ja et nende ainus kogemus neist on inetud müürid, sõjalised sissetungid ja puberteediealised sõdurid, kes nende isasid mõnitavad. Niimoodi ei looda rahu, vaid ainult lepitamatuid vaenlasi.
Samuti puudub siin usaldus ELi vastu, mis heitis kõrvale demokraatlikud valimised Palestiina territooriumidel ja, isoleerides Hamasi, on näidanud nii diplomaatilist küündimatust kui ka, taas kord, topeltstandardeid. Seni, kuni käimasolevatel läbirääkimistel pole esindatud kõik palestiinlased, rahu ei saavutata, nagu kõik, kes protsessis osalevad, ka väga hästi teavad. Nagu hr Davies ja teised on märkinud, puruneb igasugune rahulootus kildudeks, kui Iisraeli valitsus mõtleb E1 sundvõõrandada. Nii Ameerika Ühendriigid kui ka EL on kindlalt öelnud, et seda ei tohi juhtuda. Küsimus, millele nõukogu ja komisjon peaksid nüüd vastama, on järgmine: milline tegevus on kavas selle Palestiina Ida-Jeruusalemma sundvõõrandamise ärahoidmiseks?
Luisa Morgantini
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, üks minut ei tähenda midagi. Hr Lobo Antunes rääkis julgetest žestidest ja sammudest: julge samm, mille hr Olmert peaks astuma, on kõigi uute asunduste luubi alla võtmine, tuhandete palestiinlaste vabastamine, sõjaliste sissetungide lõpetamine Läänekaldal, kontrollpunktide eemaldamine ja Gaza sektori blokaadi lõpetamine! Ta peaks saabuma läbirääkimistele konkreetsete tulemustega; selle asemel nägime me eile taas maa hõivamist Jeruusalemmas.
Meie julgeks sammuks siin Euroopa Liidus peaks olema Iisraeli valitsuse poolt tsiviilelanike suhtes rakendatava mis tahes kollektiivse karistuse tagasilükkamine. Meie plaanid Gazas on blokeeritud, sest puudub tsement, pole torusid, kulud on neljakordistunud ja UNRWA kutsub jätkuvalt üles võtma erakorralisi meetmeid.
Resolutsioonis, mille me homme vastu võtame, kutsume me üles Gaza blokaadi lõpetamisele ja kõikjal inimeste ja kaupade vaba liikumise tagamisele, kuid me oleme teadlikud sellest, et Palestiina küsimus ei ole humanitaarküsimus. Meie ülesanne on poliitiline: selleks et lõpetada sõjaline okupatsioon ja nõuda, et oleksid kaks riiki ja rahvast, kes suudavad rahulikult koos eksisteerida.
Bastiaan Belder
Härra juhataja, eelmise nädala lõpus arutas meie parlamendidelegatsioon Lähis-Ida tõsist olukorda oma Ameerika ametivendadega transatlantilise seadusandjate dialoogi raames. Selle käigus andis Ameerika Ühendriikide rahuläbirääkija Dennis Ross meile väga praktilist nõu pakkuda Palestiina elanikkonnale tema raskes olukorras abi. Vajame usaldusväärset, poliitiliselt sõltumatut valitsusväliste organisatsioonide võrgustikku.
Küsin nõukogult ja komisjonilt: kuivõrd te näete tõelisi võimalusi nii Läänekalda kui ka Gaza jaoks? Olen seisukohal, et Gaza sise- ja väliskriisi taga on Hamasi käitumine. Sellega kuulutatakse järjekindlalt Iisraeli riik ebaseaduslikuks ja ning seadustatakse iisraellaste ja Palestiina dissidentide vastane vägivald.
Härra juhataja, Palestiina kristlase Rami Ayyadi, kes oli ainult kolmekümne aastane, hiljutine jõhker mõrv, rõhutab selle vähemuse ohtlikku olukorda Gazas. Ootan, et nõukogu ja komisjon pööraksid tähelepanu ja toetaksid kristlikku vähemust kõigil Palestiina territooriumidel.
Edward McMillan-Scott
Härra juhataja, hr Davies küsis enne, milline on Euroopa Liidu roll Lähis-Idas. Muidugi ma tean, et see oli retooriline küsimus, sest ta on väga pühendunud lahenduse leidmisele, kuid on tõsi, et Euroopa Liit on Lähis-Ida rahuprotsessi tulemusest otseselt huvitatud.
Ma räägin Yorkshire'i valimisringkonna nimel, kust olid pärit need neli pommipanijat, kes mitme kuu eest Londonit ründasid. Neid motiveeris see, mis toimub Lähis-Idas. Samuti ka Madridi pommitajaid. Seega on Euroopa julgeolek otseselt Lähis-Idaga seotud.
Ma usun, et me oleme rahumeelse tulemuse eest ka ajalooliselt ja humanitaarselt vastutavad. Lõppude lõpuks on rahuprotsess olnud aeglane ja lünklik ning selle käigus on olnud palju algatusi, palju valitsustevahelisi konverentse - Madrid, Oslo jne. Me oleme nüüd, oktoobris 2007, jõudnud olukorda, kus peaaegu meeleheitlikult püütakse mingit lahendust leida.
Seega ma usun, et nüüd on aeg üsnagi radikaalselt uue mõtlemise jaoks. Üks ettepanek, mille ma teeksin, on hiljutised kõnelused hr Olmerti ja hr Mahmoud Abbasi vahel lõpliku staatuse küsimuses, mis peaksid kajastama läbirääkimisi, mida hr Olmert ise noore parlamendisaadikuna pidas 1987. aastal, kui tema ja PLO pidasid eraviisiliselt läbirääkimisi, teemaks Palestiina riigi pealinn Ida-Jeruusalemmas, 1967. aasta piirid ja mõnede asunike tagasipöördumine. Teiste sõnadega, ta juba jõudis selleni 1987. aastal ja võib-olla nüüd sellel sügisel tuleb aeg, kui need kaks juhti, kannustatud rahvusvahelise üldsuse poolt, tulevad kokku, selleks et radikaalselt kujundada tulevikku rahumeelse, kahe riigi lahenduse jaoks Lähis-Ida rahuprotsessis.
Hr Triantaphyllides ja tema delegatsioon, kes hiljuti Palestiinas käisid, tulid tagasi kahe fundamentaalse järeldusega. Keskendugem humanitaarolukorrale Palestiinas, kuid mõelgem ka sellest, milline võiks olla valitud parlamendiliikmete roll selles protsessis seal ja mujal. Meid ei tuleks ära unustada.
Véronique De Keyser
(FR) Härra juhataja, käesolevat resolutsiooni ette valmistades ütlesime endale "mitte poliitikat, ainult humanitaarküsimused”. Täna on see talumatu, tohutu vabaõhugeto, aeglaselt surev rahvas, keda jälitavad kogu maailma kaamerad, rahvas, kes närtsib, ilma et tal oleks õigus areneda, vabalt liikuda või oma lapsi harida, kuid rahvas, kelle ellujäämise eest me maksame kõrget hinda ja kes eelkõige ei tohi surra meie kätel, sest see määriks meid kõiki ja meie demokraatiad ei seediks seda ära.
Sel aastal maksab Euroopa Liit enam kui 300 miljonit eurot, selleks et vältida kriisi. Palestiinlastele on sellest elamiseks liiga vähe, kuid seda on kümme, isegi sada korda rohkem kui vaja, sest kui kõiki rahvusvahelisi kohustusi täidetaks, neljandat Genfi konventsiooni ja inimõigusi järgitaks, siis poleks seda üldse vaja.
Häbi selle geto pärast! Häbi meile, eurooplastele! Me suutsime varustada Berliini, kui inimesed seal olid piiramisrõngas! Häbi meile, kes tervitasid müüri langemist Saksamaal rõõmupisaratega, kuid kes nüüd on teiste müüride ja getode loomise kaasosalised! Lõpetada blokaad!
Siiski ei saa täna humanitaarküsimused panna meid unustama poliitikat. 24. septembril andis Iisraeli valitsus käsu konfiskeerida 1 100 dunumi maad neljas Araabia külas Jeruusalemma ja Jeeriko vahel, et ehitada maantee, mis Läänekalda lõplikult kaheks jagab. See on vana Iisraeli kava aastast 2004, mille Euroopa ja isegi Ameerika Ühendriigid on alati tagasi lükanud. Täna, Washingtonis toimuva rahvusvahelise kohtumise eel, on see tõeline viitsütikuga pomm. Kui Gaza on lõksus ja Läänekallas kaheks jaotatud, kuidas saaksime ikka veel unistada kahest rahulikult kooseksisteerivast riigist.
8. veebruaril 2005 deklareeris Sharon Sharm el Sheikhis: "Meil on võimalus asuda uuele rajale. Esimest korda pika aja jooksul on meie piirkonnas lootust meie laste ja lastelaste paremale tulevikule”. See on äärmiselt õrn võimalus, mille äärmuslased soovivad lõhkuda. Kui see rada ja palju teised, päevavalgust näevad [ilmselt on siit sõna puudu ja mõeldakse just vastupidist], siis on äärmuslased võitnud. Arhitektid ja geograafid kasutavad tänapäeval veel väärastunumaid relvi kui pommid. Nad piiravad Palestiina müüride ja maanteedega, mis lõhuvad igasuguse unistuse jätkusuutlikust riigist.
(Aplaus)
Elizabeth Lynne
Härra juhataja, mitte miski ei demoraliseeri rohkem kui vaesuses elatud elu, elu ilma igasuguse tulevikuväljavaateta, elu, mille on rikkunud konfliktid. Ajal, mil Gaza elanikke ähvardab humanitaarkatastroof, on selge, et Iisraeli ja Palestiina juhtide ainsaks eesmärgiks on tagada valu, vaesuse, viletsuse ja vihkamise ülekandmine järgmisele noorte palestiinlaste põlvkonnale.
Iisraeli kehtestatud inimeste ja kaupade liikumise blokaadi otsese tagajärjena puuduvad lastel isegi elementaarsed haridusvõimalused. Kõik on ilma jäetud põhilistest kommunaalteenustest, mida meie siin parlamendis oleme harjunud enesestmõistetavaks pidama. Elatusallikad on hävitatud, sest kalurid, põllumajandustootjad ja teised ei saa oma kaupu müüa. Piiratud ravi ja hooldusvõimaluste tõttu kannatavad inimesed mõttetu valu ja surma käes. Kõik see toimub vägivalla ja rõhumise taustal.
Valitsusväliste organisatsioonide hinnangul on Gazas värskelt lisandunud umbes 2 000 puuetega inimest. Need on peamiselt noored, keda on tulistanud tankid või snaiperid, tagajärjeks tihti jäsemete kaotus, ajukahjustus või selgroovigastused - kuid puudega inimesi toetavate organisatsioonide tegevust takistab Iisraeli blokaad ja neil pole võimalik hankida vajalikku erivarustust! Iisrael peab täitma oma rahvusvahelisi kohustusi, näiteks Genfi konventsioonist tulenevaid kohustusi, tagama humanitaarabi ja põhiteenuste liikumise ning avama piirid.
Nõukogu ja komisjon peavad säilitama surve, kuid nad peavad rääkima kõigi osapooltega. Ainult nii leiame me lahenduse. Mõttetu on öelda, et ühe poolega me ei räägi. Me peame leidma lahenduse, rääkides kõigiga. Kui midagi ette ei võeta, siis surevad inimesed jätkuvalt mõttetut surma. 1,3 miljonit Gaza elanikku jäetakse edaspidigi ilma nende väärikusest ja jätkub valu, vaesuse, viletsuse ja vihkamise edasiandmine uuele palestiinlaste põlvkonnale.
Hélène Flautre
(FR) Härra juhataja, ajal, mil Gaza sektori piiripunktid on suletud ja neid kontrollib Iisraeli armee, ajal, mil igapäevaselt toimuvad sinna mõrvarlikud sissetungid, ajal, mil okupeeritud territooriumidel kasvab asunike arv, ajal, mil, rahvusvahelist õigust rikutakse ning jätkub kaitsetara ja jälgimissüsteemide ehitus, leidub siin nende seinte vahel, Euroopa Parlamendis, inimesi, kes eitavad Iisraeli kui okupeeriva riigi staatust. See on šokeeriv!
Iisrael on okupeeriv riik ja sellena on tal Genfi konventsioonidest tulenevad kohustused, eriti ei tohi ta mingil tingimusel kasutada kollektiivset karistamist. Meil oleks parem tagada, et Iisrael oma kohustusi täidab, selle asemel et saata haledaid märguandeid, nagu me näiteks tegime, katkestades Gaza elektrijaama kütusetarnete rahastamise. Krokodillipisarad, mida me oleme valanud palestiinlaste lõhestatuse pärast, on tõeliselt asjakohatud pärast seda, kui Euroopa Liit ei suutnud toetada Mahmoud Abbasi jõupingutusi Hamasi pragmaatilise tiiva kaasamiseks.
Kas te suudate veel midagi halvemat ette kujutada? Ramallahi väljamängimine Gaza vastu? Otsustada, kes on head palestiinlased ja aidata neil pahadest lahti saada? Kes saab uskuda kestvat lahendust, kui Palestiina poliitiline ja territoriaalne ühtsus pole tagatud? Kes saab uskuda, et iisraellaste ja palestiinlaste vaheline rahu ehitatakse üles poliitika kaudu, mis tegelikult toob kaasa Iisraeli ja Palestiina inimeste radikaliseerumise?
Humanitaarolukord Gazas rikub kõiki inimväärikuse standardeid. Gaza sektori blokaadi lõpetamine tuleb tagada nii kiiresti kui võimalik. Iisraelile tuleb avaldada asjakohast survet. See küsimus ei tohi enam olla tabu ja ma küsin teilt, nõukogu ja komisjon, milliseid meetmeid kavatsete te rakendada, selleks et kiirendada blokaadi lõpetamist ja sundida Iisraeli oma kohustusi ja lubadusi täitma. Küsin teilt, mida kavatsete te teha selleks, et Iisrael loobuks kavast jagada Läänekallas kaheks, ühendades Jeeriko Ida-Jeruusalemmaga, kuu enne rahvusvahelist konverentsi.
(Aplaus)
Kyriacos Triantaphyllides
- (EL) Proua juhataja, sündmused Palestiinas toimuvad erakordselt kiiresti ja jätavad meile vaevalt aega reageerimiseks. Niisiis arutleme meie praegu humanitaarolukorra üle Gazas, samas kui Iisraeli ametivõimud on ühepoolselt otsustanud sundvõõrandada tuhandeid hektareid Araabia maid, selleks et minna edasi kavaga E1, ehitada maantee, mis praktiliselt jagab Läänekalda kaheks.
Te teate, et rahvusvaheline üldsus oli selle kava vastu. Ma usun, et oleks kasulik, kui parlament selles küsimuses seisukoha võtaks. Poliitiline areng telgitagustes pole siiski seda võimaldanud. Tulemus on lihtne: taas kord jääme me pealtvaatajateks, samas kui olukord Palestiinas järjest halveneb; iga päevaga nõrgeneb palestiinlaste läbirääkimispositsioon ja kaheldakse mis tahes eduväljavaadetes kohe novembris toimuval Palestiina küsimust käsitleval rahvusvahelisel konverentsil.
Charles Tannock
Härra juhataja, eile õhtul oli mul eesõigus osaleda Iisraeli Euroopa Sõprade Brüsseli büroo sisseõnnistamisel, organisatsioon lähtub eeldusest, et me peaksime toetama demokraatliku Iisraeli riigi õigust olemasolule ja õitsengule. Seevastu on Hamasi eesmärgiks, vastavalt selle 1988. aasta põhikirjale, Iisraeli hävitamine ja tegemist on jätkuvalt terroristliku organisatsiooniga, mille EL on ära keelanud.
Mulle pole üllatuseks, et käesoleva resolutsiooniga üritatakse kuhjata praeguse olukorra eest Gazas niipalju süüd Iisraelile. Ilmselgelt pole Iisraeli ühepoolne väljatõmbumine Gazast kui tõeline "maa rahu eest” žest Iisraeli kriitikutele eriti tähtis.
Resolutsioon osutab humanitaarkriisile Gazas, uurimata selle põhjuseid. Hamas meeldis Palestiina valijatele sellepärast, et osutas paljusid sotsiaalteenuseid, mille korrumpeerunud Fatahi administratsioon oli unarusse jätnud. Kuid nüüd on needsamad koolid lastest tühjad, sest lapsed on liiga hirmul, et kodust lahkuda. Haiglates ravitakse neid, kes on saanud vigastada igapäevase vägivalla käigus, mis on iseloomustanud Gaza vägivaldset ülevõtmist Hamasi poolt ja sekulaarse Fatahi lüüasaamist.
Eelmisel laupäeval mõrvati tuntud Gaza kristlane Rami Ayyad ja pühapäeval tulistas Hamas Iisraeli suunas ilma sihtimata kaheksa miinipildujamürsku ja ühe katjuuša. Veidral kombel on Hamas pommitanud isegi Khani piiriületuspunkti.
Samuti kutsutakse resolutsioonis Iisraeli üles võtma meetmeid humanitaarabi ja põhiteenuste vaba liikumise tagamiseks. Tegelikult pole Iisrael takistanud näiteks toidu, elektri või vee liikumist Gazasse ja käitub tegelikult vaoshoitult ja mõõdukalt, seda vaatamata asjaolule, et Hamas on Iisraeli sõjaliselt rünnanud.
Ma saan aru, et Iisrael on harjunud siit parlamendist lähtuva pideva solvangute vooluga, kuid Iisrael peaks teadma, et tal on siin ja kogu Euroopas ka mõned sõbrad, kes on pühendunud piirkonna rahule ja julgeolekule. See ei saabu kunagi, kui nii paljud siin täiskogul nii hõlpsasti Hamasi eesmärgid omaks võtavad.
Richard Howitt
Härra juhataja, humanitaarkriis nõuab humanitaarset reageerimist ja meie esmane prioriteet täna õhtul peaks olema tegeleda sellega, et meditsiinivarustus ja kooliõpikud ei jääks pidama ühel pool piiri, samas kui õpilased ja haiged ootavad teisel pool. Rahvusvaheline humanitaarõigus seab Euroopa Liidule otsese kohustuse tegutseda ja neli kuud pärast seda, kui Gaza isoleeriti, on meie otsene lubadus piiri abimissiooni kohta see lubadus, mida me ei täida.
Ma tänan volinikku ettevaatliku optimismi eest, mida ta väljendas seoses rahuprotsessi jätkumise ja ajutise rahvusvahelise mehhanismi toimimisega. Loomulikult kutsume me teda üles tegema kõik, mis veel tema võimuses on. Nõustun hr Tannockiga, et meil tuleks hukka mõista Palestiina sõjaväelaste raketi- ja miinipildujarünnakud, kuid tema kaebused oleksid palju usaldusväärsemad, kui ta samuti mõistaks hukka tsiviilisikute tapmise Iisraeli kaitsejõudude õhurünnakute käigus. Ma palun teil, volinik, ja eesistujariigil teha kiirelt avaldused, millega mõistetakse hukka täna hommikul teatavaks saanud veel 3% Läänekalda territooriumi hõivamine Jeruusalemma ja Jeeriko vahel osana E1 annekteerimiskavast.
(Juhataja katkestas sõnavõtu)
Miroslav Mikolášik
(SK) Arvestades Euroopa Parlamendi 21. juuni resolutsiooni MEDA programmi ja rahalise toetuse kohta Palestiinale, 12. juuli 2007. aasta resolutsiooni Lähis-Ida kohta ning neliku 23. septembri 2007. aasta avaldust, on äärmiselt tähtis, et Euroopa Parlament väljendaks selget seisukohta Palestiina olukorra suhtes. Peame siiski kaaluma olukorda vähemalt kahest vaatepunktist: humanitaarsest ja majanduslikust seisukohast, kuid ka poliitilisest ja julgeolekualasest seisukohast.
Humanitaarsest ja majanduslikust seisukohast on Euroopa ülesanne, pärast tohutute rahaliste vahendite panustamist, aidata Palestiinat, et tagada selle abi ja humanitaarabi edastamise tehniline toimimine. Pole vastuvõetav, et Palestiina tsiviilisikutele tehakse kättesaamatuks ravimid ja tervishoiuasutused, koolid ja kodud hävitatakse. Praeguses olukorras on nõuetekohane joogivesi ja toit tihti kättesaamatud inimeste ja kaupade liikumisele kehtestatud blokaadi tõttu.
Poliitilisest ja julgeoleku seisukohast tuleb selgelt teatada, et nii nagu rahvusvaheline üldsus tunnustab palestiinlaste õigust autonoomiale, peab ka Palestiina, sealhulgas valitsev Hamasi liikumine, samuti tunnustama Iisraeli riiki. Siiani pole Hamas teinud midagi, et distantseeruda oma asutamisdokumendist, milles ühe eesmärgina on sätestatud Iisraeli riigi hävitamine. Selles seisneb poliitiline probleem, mis on arenenud relvastatud konfliktini: terrorism ühelt poolt ja karm kaitsetegevus teiselt poolt.
Proinsias De Rossa
Härra juhataja, esmalt lubage mul öelda, et hr Tannock teeb Iisraelile karuteene, avaldades tingimusteta toetust Iisraeli ebaseaduslikule palestiinlaste vastasele tegevusele, eriti Gazas. Mina toetan seda resolutsiooni, sealhulgas selle lõiget 5. Humanitaarkriis Gazas pole uus, samuti pole see ootamatu. Need meie hulgast, kes on seda piirkonda aastate jooksul korrapäraselt külastanud, on pidevalt hoiatanud Iisraeli tegevuse eest, mis ajab rahva meeleheitele. Majandus on nüüdseks kokku kukkunud. Sotsiaalteenused on sama hästi kui lõppenud. Alatoidetus ja kroonilised haigused on üldlevinud, samas puuduvad ravimid. Gaza sõltub praegu täiesti välisabist, mille Iisraeli embargod on blokeerinud. Tegemist on Iisraeli poolt rangelt kontrollitud vanglaga ja me ei saa lubada, et Gaza sektori elanike heaolu hoitaks käimasolevate poliitiliste manöövrite pantvangis. Loodetavasti need manöövrid viivad rahukõnelusteni.
Mõistan hukka Iisraeli ühepoolse otsuse hõivata nelja Araabia küla maa, millega lõigatakse Ida-Jeruusalemm Läänekaldast ära. Avaldan kahetsust asjaolu pärast, et ei nõukogu ega komisjon pole sellele osutanud, ja oleksin üllatunud, kui nad seda ei teadnud. Meie siin täiskogul teame seda ja see on avalik teave. Selline Iisraeli tegevus on täielikus vastuolus juhistega, mille kohaselt 1967. aasta piire ei muudeta ilma Iisraeli ja palestiinlaste kahepoolse lepinguta.
Zbigniew Zaleski
- (PL) Härra juhataja, loodetavasti me võiksime oodata, et aja jooksul laheneb konflikt ise. Siiski oleks see üks tühjemaid lootusi. Uued põlvkonnad kasvavad üles ja konflikt üha süveneb. Võiks ju arvata, et need kaks rahvast on üsna lähedased, et heebrealased ja araablased võiksid koos elada, kuid mitte hierarhilise süsteemi tingimustes. Igasugune teineteisest sõltuvus, ebavõrdsus ja eelkõige suveräänse riikliku struktuuri puudumine araablastel on pidevad negatiivsete emotsioonide, veendumiste ja kättemaksu allikad.
Kui Iisraeli riik ei suuda omaks võtta territooriumide jaotust, siis kahjuks on mul raske näha selles piirkonnas rahu saabumist. Nii nagu juutidel on õigus oma maale, oma riigile, nii on see õigus ka araablastel, palestiinlastel. Ajalooliselt, enne Teist maailmasõda, oli Palestiina olemas, ja nagu me näeme, pole lihtne seda Araabia mälust kustutada.
Gaza inimeste olukord halveneb iga päevaga niivõrd, et koguneva agressiooni lahvatamine on vältimatu, ja kõik, mis me teha saame, on vaadata seda piinlikkustunde ja kurbusega. Parim, mis me saame teha - lisaks püüdele rahustada vastastikuse hävitamise impulsse ja lisaks vahendamise katsetele - on anda inimestele humanitaarabi, et nad saaksid elada nii viisakates sanitaarhügieenilistes tingimustes kui võimalik, et neil oleks midagi süüa ja kusagil koolis käia. Kuid ma rõhutan, et see on ainult lahenduse aseaine, lahenduse, mille suunas, häbi tunnistada, ei suuda me liikuda.
Üheksateistkümnenda sajandi Kesk- ja Ida-Euroopa ning kahekümnenda sajandi Euroopa ja Aafrika õudustes saadud kogemus näitab selgelt rahva sõltumatuspüüde jõudu. Just selle jõuga puutume me ka praegu kokku.
Béatrice Patrie
(FR) Härra juhataja, daamid ja härrad, muidugi peab Euroopa Liit tegema kõik, mis tema võimuses, et vabastada kägistavast haardest Gaza elanikkond, kes vaevleb enneolematus humanitaarkriisis.
Isiklikult sooviksin juhtida tähelepanu sellele, et Iisraeli valitsuse poolt Gaza määratlemisel vaenuliku üksusena on mitu dramaatilist tagajärge. Iisrael saab selles piirkonnas teostada varasemaga võrreldes palju ulatuslikumaid operatsioone. Iisraeli elektriettevõte saab vähendada elektritarneid Gaza 1,5 miljonile palestiinlasele äärmusliku miinimumini ja äriühing Mekorot hakkab oma tarnitavat vett ratsioonideks jagama, jättes selle jaotamise piirkondade vahel Hamasi hooleks.
Iisraeli strateegia, mille eesmärk ilmselgelt on rahvaülestõus Hamasi juhtide vastu, on vastuvõetamatu ja saab viia ainult uue vägivallapuhanguni. Rääkimata siis uutest asundustest, mis muudavad Palestiina teiseks Bantustaniks.
Isiklikult sooviksin, et Euroopa Liit neliku liikmena saaks tagatised, et novembrisse planeeritud rahukonverentsi ainsaks eesmärgiks pole Ameerika Ühendriikide väljapäästmine ummikust, millesse ta on sattunud Iraagis ja Afganistanis, vaid et see on tõeline tippkohtumine rahu nimel, mis toob kokku kõik Araabia osapooled.
Nickolay Mladenov
Härra juhataja, tsiviilisikud on igas konfliktis vaiksed kannatajad ja meil on ülesanne - tegelikult kohustus - neid kaitsta ning elada Nobeli rahupreemia laureaadi sõnade vääriliselt: "mitte kunagi vaikida, kus iganes ja millal iganes inimesed peavad taluma kannatusi ja alandust”.
Tervitan seepärast parlamendi algatust Gaza olukorra arutamiseks ja samuti tervitan resolutsioonis sisalduvat üleskutset Iisraelile oma kohustuste täitmiseks ja humanitaarabi tagamiseks Gazale.
Kuid täna peame endalt veel mõnda asja küsima. Peame alustama, küsides endalt, miks on nii, et alati, kui toimub liikumine rahu suunas, suureneb vägivald? Miks on nii, et iga kord, kui mõistuse hääl Iisraelis ja Palestiinas üritab leida lahendust, leiduvad terroristlikud rühmitused, kes haaravad relvad rahu vastu? Miks kardavad mõned inimesed kahe riigi lahendust, kõrvuti rahus elavat Iisraeli ja Palestiinat niivõrd, et eelistavad põhjustada valu ja kannatusi nende oma rahvale?
Ärgem kohkugem tagasi tunnistamast endale, et vastutus Gaza inimeste olukorra eest lasub täielikult Hamasil, kes on lahenduse vastu, kes kutsub üles hävitama ÜRO täieõiguslikku liiget, kes kardab rahu ja propageerib vägivalda.
2005. aastal tulistati Gazast Iisraeli 400 raketti. 2006. aastal tulistati 1 726 raketti. 2007. aastal oli neid ligikaudu tuhat. Paljud on surnud, sajad on vigastatud ja tuhanded evakueeritud. Ka nemad olid tsiviilisikud: mehed, naised ja lapsed.
26. septembril tulistati Gazast Sufa piiriületuspunkti pihta 54 miini. Järgmisel päeval pommitati piiriületuspunkte, millele enne viitas volinik, Erezit ja Karem Shalomi. Tegelikult võeti need sihikule, sest Hamas usub, et nende punktide sulgemine aitab kaasa nende eesmärgile suurendada kannatusi ja inimeste poolehoidu Hamasile. See on vale strateegia.
Tunnistagem endale, et Gazas on olemas terrori ja hirmu jõud, kes üritavad kasu saada nende oma rahva kannatustest.
Jamila Madeira
(PT) Jimmy Carter ütles sel nädalal antud intervjuus, et pärast president Clintonit pole Ameerika Ühendriikide patronaaži all Lähis-Ida teemalisi kõnelusi kunagi peetud heas usus. Seepärast on novembris toimuva rahvusvahelise konverentsi suhtes palju ootusi. Sellelt oodatakse mingit käegakatsutavat arengut, et saaksime tegelikult visandada mingi ajakava selle inimdraama ja konflikti lahendamiseks.
Humanitaarolukord Gazas halveneb üha. Ehkki mõne kuu eest nägime seal avaõhu vanglat, mis järk-järgult sulgus, saab see nüüd üha ilmsemaks, kui me arvestame hukkunuid, nälga, hirmu, relvade jõudu ja nende mõju tsiviilisikute elule mõlemal pool müüre. Genfi konventsioone silmas pidades on kiiresti vaja humanitaarabi ja on tingimata vajalik, et Iisrael võimaldaks seda edastada. Isikute ja kaupade liikumine peab saama tegelikkuseks, vastasel korral näeme sellel jõekaldal tõelist tragöödiat.
Suured eesmärgid, mille peaksime järgmisel rahvusvahelisel konverentsil sihiks seadma, on vägivalla lõpetamine ja lahenduse leidmine olemasolevate resolutsioonide alusel, mis võimaldaks palestiinlastel ja iisraellastel koos rahus elada, enne kui on liiga hilja.
Christopher Beazley
Härra juhataja, 20 aastat tagasi oli kolm vägivaldset konfliktikollet, mis valmistasid suurt muret kogu maailmas: Lõuna-Aafrika Vabariik, Iirimaa ja Lähis-Ida. Esimesel kahel juhul on toimunud lepitus ja poliitiline ümberkujunemine. Lähis-Idas pole mingit edu saavutatud. Väidetavalt on olukord halvemaks muutunud.
Humanitaarkatastroof Gazas sunnib meid tegutsema, teades, et leppimine ja poliitilised muudatused on võimalikud, on vajalikud, on asjakohased. Kuid võrdselt selge on ka see, et palestiinlased ja iisraellased ei suuda ise oma erimeelsusi lahendada. Mõlemad kasutavad vägivalda, mis põlistab konflikti.
Humanitaarkatastroof Gazas tähistab üht õnnetumat ajahetke Lähis-Ida konflikti jätkuvas 60aastases ajaloos. Me nõuame julgeolekut Iisraeli riigile ja me nõuame julgeolekut Palestiina riigile. Täna pole meil kumbagi. Vajame uut tegutsemisviisi, uut meetodit.
On selge, et Ameerika Ühendriikide valitsusel on kohustus ja võimalus Iisraeli otsustavalt mõjutada, näiteks kutsudes neid üles Gaza blokaadi lõpetama.
Just samamoodi nagu Euroopa Liit peab mõjutama palestiinlasi, et nad hoiduksid vägivallast, nii et mõlemad pooled võiksid saavutada omariikluse eesmärgi ainsal kättesaadaval tõhusal viisil, s.o rahumeelselt.
Kuna see resolutsioon edastatakse Palestiina, Iisraeli ja Egiptuse parlamentidele ja Euroopa-Vahemere piirkonna parlamentaarsele assambleele, siis võiks meie konstruktiivseks panuseks väga hästi olla parlamentaarse dialoogi toetamine ja edendamine, et asendada praegune kurnav vaenutegevus, mis tuleb lõpetada, nii et see enam ei vaevaks Püha Maad.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Härra juhataja, volinik, inimesed kannatavad Gazas. Sealne humanitaarkriis on viimase paari kuu jooksul vaieldamatult paisunud katastroofiks.
Enam pole küsimus vaid põhitoiduainete puudumises. Palestiina majandus on kokku kukkunud ja majandustegevusega on raskem tegeleda. Inimeste igapäevaelu on segi paisatud ja abiorganisatsioonid ei saa piirkonnas töötada. Seal elavad inimesed on blokaadi kinni jäänud ja nagu volinik märkis, ähvardavad Läänekallast samad probleemid.
Gaza elanikud on mõlema kriisi osapoole läbikukkunud poliitika ohvrid. Üks asi on rääkida Hamasist kui vaenlasest ja terroristlikust organisatsioonist; täiesti teine asi on kuulutada kogu Gaza vaenulikuks territooriumiks. Üks asi on rääkida Iisraelist kui vaenlasest; täiesti teine asi on keelduda koostööst põhiteenuste osutajate ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Ehkki kriisi osapooled on jõudnud ummikseisu, on neil mõlemal kohustus peamiste humanitaarõiguste suhtes.
Parlamendifraktsioonide resolutsioon on erakordselt otsekohene arvamusavaldus Lähis-Ida kriisi kohta. Sel puudub mis tahes varjatud poliitiline motiiv. Selles on lihtsalt Euroopa sügav mure Gaza inimeste pärast.
Sooviksin kõigile meenutada, et see on sama mure, mida me enne sellel aastal juba väljendasime. Me ei saa kummalegi poolele asuda ja süüdistavalt näppu viibutada. Süütute inimeste kannatused muudavad vabandamise soovi ja Gaza olukorra põhjendamise taotluse kohatuks. Me nõuame vaid üht: et kriisi osapooled võimaldaksid meil aidata ja eriti, et nad end ise aitaksid, sest tegemist on tohutute mõõtmetega humanitaarkriisiga.
Volinik, ma loodan, et te edastate selle Euroopa nõudmise seoses olukorraga Gazas kriisi osapooltele, Araabia Liigale ja nelikule.
Manuel Lobo Antunes
nõukogu eesistuja. - (PT) Härra juhataja, proua volinik, daamid ja härrad, sooviksin tänada teid kõiki märkuste ja kõnede eest, mida ma olen väga tähelepanelikult kuulanud. Me mõistame, et Palestiina territooriumide majandusliku arengu pidev ja tugev toetamine on üks rahu aluseid. Julgeolek, poliitiline stabiilsus ja majandus on omavahel tugevalt seotud. Rahu ja julgeolekut pole seega võimalik saavutada, kui koos rahuprotsessiga, mis peab olema usutav, ei looda tugevat ja kestvat majanduslikku alust.
Kõik need algatused kajastavad meie pühendumust Palestiina elanikkonna aitamisele ja nende elutingimuste parandamisele Jordaanias ja Gazas. Need on ülesanded, millega me soovime tegeleda, ja oleme kindlad, et detsembriks kavandatud doonorriikide Pariisi konverents annab rahvusvahelisele üldsusele loodetavasti võimaluse väljendada oma toetust Palestiina omavalitsusele ja Palestiina rahvale üldiselt praktilisest küljest. On tähtis, et rahvusvaheline üldsus ei hülgaks Gaza elanikke, nii et sealne äärmiselt haavatav humanitaarolukord poleks jätkuvalt ebastabiilsuse, pinge ja erimeelsuste poliitiline tegur.
Sooviksin öelda, et Euroopa Liidul on Lähis-Ida rahuprotsessi poliitiline strateegia, mis tugineb tugevatele alustele ja põhimõtetele, ning seetõttu on Euroopa Liit teretulnud partner poliitilises protsessis. Samuti on meil järjekindel abipoliitika neile, kes seda Palestiina territooriumidel kõige enam vajavad. Minu esitatud arvud, millele ka volinik viitas, on minu arvates kahtlemata selle kinnituseks. Ma loodan, et selles osas järgivad kõik Euroopa Liidu eeskuju.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. Härra juhataja, me kõik teame, et olukord Gazas on dramaatiline. Siiski teame me ka, et ehkki me anname palju humanitaarabi, peame me lõpuks leidma ka poliitilise lahenduse. Nagu olen ka varem öelnud ja nagu nõukogu eesistuja praegu osutas, on see rahvusvaheline kohtumine väga tähtis sündmus. Me kõik oleme selgelt kinnitanud, et see ei tohi olla vaid fotograafidele poseerimiseks. See peab olema sisuline kohtumine, millelt me loodame, et läbirääkimised ja isiklikud kõnelused peaminister Olmerti ja president Abbasi vahel annavad tegelikult tulemuseks tähtsa esialgse dokumendi, milles mitte viimases järjekorras ei keskenduta väga rasketele küsimustele, teades, et edaspidi peavad ideid edasi arendama töörühmad.
Me kõik teame, et arutluse all on palju võimalikke alternatiivseid lahendusi. Samal ajal pole seni väga pika aja jooksul olnud võimalik mõlemaid pooli kokku viia sellisel rahvusvahelisel kogunemisel, mida toetavad Euroopa Liit, Ameerika Ühendriigid, Venemaa ja ÜRO ning samuti Araabia Liiga.
On väga tähtis, et seekord on ka ameeriklased kinnitanud, et nad on valmis kutsuma ka Araabia Liiga nn järgiisrühma, sh Süüria ja Saudi Araabia. See näitab, et on tehtud teatud avang.
Seda arvesse võtte teame me siiski väga hästi, ja see ilmnes ka meie teisel kohtumisel ad hoc koostöökomisjonis, et pole võimalik pidada ainult poliitilisi läbirääkimisi. Meil tuleb läbi viia ka muutused kohapeal. See on tegelikult möödapääsmatu. Tuleb edendada majandusarengut ja see on osa Tony Blairi mandaadist, milles me samuti soovime teda toetada niipalju, kui suudame, sest selles peitub võimalus, võimalus, millest me peame kinni haarama.
Me muidugi teame, nii nagu ka Tony Blair - mul on olnud temaga pikki vestlusi - et majanduse taastamise eeltingimused, nagu on selgelt kinnitanud ka Maailmapank, on liikumisvõimaluste ja juurdepääsu parandamine, Gazas erasektori tugevdamine, mis peab olema sealse majanduse osaks, ja muidugi ka selliste asjade nagu hea valitsemistava edendamine. Meie sooviks on luua jätkusuutlik Palestiina riik selleks hetkeks, kui asjad poliitilises sfääris on nii-öelda küpsed.
Nõustun, et pole võimalik saavutada kiiret parandust, kuid samal ajal on meil vaja, et läbirääkimisprotsess lõpuks algaks ja projektid kiirelt käivituksid. See on valdkond, mida me juba ette valmistame, et asjad oleksid valmis pärast rahvusvahelise kohtumise lõppu ja võib-olla pärast abikonverentsi või selle ajal. Me töötame projektidega - mille on muide välja valinud ja mida toetab koos meiega ka Tony Blair -, näiteks koolide remondi projektid, mis näitavad inimestele, et kohapeal midagi nende heaks tehakse.
On ka palju muid projekte, mida me hetkel läbi vaatame, ja me proovime leida õiget lahendust, mille jaoks me muidugi vajame ka Iisraeli tuge.
Samuti on selge, et Iisraeli julgeolekuga seotud muresid tuleb arvestada. Kuid lõpuks tuleb siiski leida poliitiline lahendus ja see on president Abbas, kes on kõigi palestiinlaste valitud president. Seepärast peame me teda usaldama, temaga töötama ja teda toetama.
Soovin teid tänada ka selle eest, et te väga suuremeelselt andsite komisjonile võimaluse lisada 2008. aastal kohe eelarvesse 10 000 eurot rohkem palestiinlaste jaoks. Kindlasti on meil seda vaja ja see on eriti tähtis meie abikonverentsi silmas pidades.
Lubage mul samuti öelda, et me ei toeta ainult kristlasi, seda mainis hr Belder, vaid me toetame ka Palestiina elanikkonna kõige haavatavamaid rühmi, kellest mõned, kuid mitte kõik, on kristlased. Meie kriteeriumiks on vajadused ja mitte usk.
Lõpuks lubage mul kinnitada, et me oleme paljust siinkõneldust vägagi teadlikud. Me oleme olukorda analüüsinud. Ainus võimalus on püüda välja töötada poliitilised lahendused, püüdes samal ajal leevendada kannatusi niipalju, kui see on meie võimuses.
Juhataja
Olen saanud resolutsiooni ettepaneku, mis on esitatud vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 2.
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub homme, 11. oktoobril 2007.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
David Martin  
kirjalikult. - Ühinen teistega, paludes Iisraelil täita Genfi konventsioonide raames võetud rahvusvahelisi kohustusi tagada humanitaarabi ja põhiteenuste, nagu elekter ja kütus, jõudmine Gaza sektorisse. Iisrael peab lõpetama Gaza sektori blokaadi ja võimaldama inimeste ja kaupade liikumist Rafah'sse, kooskõlas liikumisvõimaluste ja juurdepääsu kokkuleppega ning ELi piiriabi missiooniga, samuti tuleb tagada kaupade liikumine Karnis. Kõik liidu institutsioonid, sealhulgas nõukogu, ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjon, peavad täies mahus täitma oma kohustusi seoses selle lepinguga.
Lõpetuseks kordan ma üleskutset Iisraelile tagada finantsvarade liikumine Gaza sektorisse, mis on olnud peatatud alates 25. septembrist 2007, arvestades, et finantsvarade mittekättesaadavus mõjutab väga kahjulikult palestiinlaste majandust, sotsiaalset olukorda ja igapäevaelu.
