Kodukorra artikli 173 (istungi stenogramm) muutmine (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Richard Corbetti põhiseaduskomisjoni nimel koostatud raport kodukorra artikli 173 (istungi stenogramm) muutmise kohta.
Richard Corbett  
raportöör. - Proua juhataja, ma tõusen selleks, et esitada põhiseaduskomisjoni nimel ettepanek muuta seda, kuidas me Euroopa Parlamendis salvestame oma arutelusid. Me kõik teame stenogrammi, mille saame järgmisel arutelule järgneval päeval, kus iga kõneleja kõne on esitatud tema emakeeles. See tava jätkub. Seda, mida keegi originaalkeeles öelnud on, ei muudeta.
Põhiseaduskomisjon teeb ettepaneku muuta seda, kuidas säilitame arutelude mitmekeelseid protokolle. Selle asemel et järk-järgult tõlkida arutelusid ja siis mõned kuud hiljem saada täielikult tõlgitud kirjalik protokoll igas keeles, teeme ettepaneku minna üle süsteemile, mille raames säilitatakse arutelusid elektrooniliselt ja iga kodanik pääseb nende arutelude juurde Interneti vahendusel juba järgmisel päeval ning näeb arutelu visuaalset protokolli, ning mille puhul on iga keele kohta olemas tõlkekabiinides salvestatud lindistused. See pakuks kuiva tekstiga võrreldes palju elavamat juurdepääsu arutelule. See oleks vahetult kättesaadav, mitte mitu kuud hiljem.
Pean tunnistama, et olin isegi alguses nimetatud idee suhtes pigem skeptiline. Mõtlesin alati, et tervikliku paberkujul protokolli säilitamine selle kohta, mida igaüks on öelnud, mida arhiveeritakse ja mida inimesed saavad vaadata veel paljude aastate möödudes, on parlamendi loomulik osa. Siiski olen põhjalikumal kaalutlusel ja pärast argumentide ärakuulamist veendunud, et meil on võimalik säilitada mitmekeelne juurdepääs, ehkki uuel kujul.
Vana süsteemi probleem seisneb selles, et tõlked ei ole mitte ainult kallid, vaid mis veelgi tähtsam - need on kättesaadavad alles mitu kuud hiljem. Praegu paigutatakse need Internetti, kus need on elektrooniliselt kättesaadavad. Neid ei trükita enam Euroopa Liidu Teatajas. Väga vähesed inimesed pääsevad neile juurde, vaatavad neid või kasutavad neid ajavahe tõttu. Arutelude säilitamise uues süsteemis, veebitelevisioonis, kui soovite, on arutelud kättesaadavad juba järgmisel päeval, st siis, kui need on veel poliitiliselt olulised ja inimesed nende vastu endiselt huvi tunnevad.
Tundsime samuti muret selle pärast, et ajaloolasi, kes igasugustel teadusuuringutega seotud põhjustel vaatasid Euroopa Parlamendi arutelusid kaua pärast seda, kui meie olime need juba unustanud, võib häirida, et meil ei ole enam kirjalikku trükitud versiooni, vaid üksnes visuaalne mitmekeelne versioon. Kirjutasime erinevatele ajaloolaste liitudele ja teistele ning minu üllatuseks vastasid nad, et ka nende arvates oleks palju huvitavam audiovisuaalne salvestis tõlke trükitud teksti asemel. Arutelu vaatamine ekraanilt annab võimaluse tajuda nimetatud arutelu iseloomu. On võimalik näha kõnelejate kehakeelt ning kogeda palju enamat kui lihtsalt kuiva teksti lugedes.
Sellele vaatamata teeme raportis ettepaneku mitmete kaitsemeetmete kohta. Esiteks peaks jätkuma tava, et saame mitmekeelse stenogrammi juba järgmisel päeval. See oleks, nagu varemgi, olemas kõigis originaalkeeltes. Teiseks on igale Euroopa Parlamendi liikmele tagatud õigus paluda tõlget, kui ta vajab seda oma poliitikaalase töö jaoks. Iga kõne tõlge tuleb seda paluvale parlamendiliikmele kiiresti kättesaadavaks teha. Kolmandaks eeldame, et juhatus võib paluda eriti olulise arutelu kirjalikku tõlget, mis avaldatakse jätkuvalt igas keeles kirjalikult. Neljandaks, kui täiendavad keeleversioonid on kättesaadavad, kuna need on juba tõlgitud - näiteks piduliku istungi puhul, kus kõnelevad riigipead ning on olemas viisakust väljendavad tõlked - tuleb need samuti üles panna Euroopa Parlamendi veebilehele. Seega: kui teistes keeltes on tõlked olemas, siis me neid ka kasutame. Lõpuks palume juhatusel jälgida tehnoloogilist arengut, et uurida, kas tulevikus võiksid näiteks arvutitõlked olla lisavahendiks aruteludel väljendatud esialgsete ideede edasiandmisel.
Kokkuvõttes on see õiglane ettepanek, mille eelised kaaluvad üles selle puudused. Tegu ei ole üksnes rahalise küsimusega, vaid ka sellega, et peame olema kaasaegne parlament ja tegema arutelud kättesaadavaks palju kiiremini ja kujul, mis on palju kasulikum.
Ingo Friedrich
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (DE) Proua juhataja, meie fraktsioonis on vaba hääletamine, seetõttu pole ma pädev rääkima oma kõigi kolleegide eest. Me arutame jälle põhiküsimust, kas parlamendi teenindus on raha väärt või peame kulude vähendamise kohustuse tõttu rihma pingutama. Lubage mul alguses öelda, et ka mina pean uut video kujul esituse käsitlust heaks ettepanekuks, mida ei tohiks üle parda heita. Inimesed, kes tahavad saada meie parlamendi istungitest vahetut muljet, võivad selle saada, ja see on õige ning asjakohane.
Minu arvates pole see siiski piisav, sest kirjalike dokumentide arhiveerimine on tõepoolest oluline teenus. Lubage mul esitada teile selle kohta neli põhjendust. Esiteks, kõik maailma parlamendid avaldavad oma täiskogu istungite arutelud kirjalikult ja arhiveerivad need, et inimesed saaksid protokollidest teada, mida parlamendis arutati.
Teiseks, videosalvestus jätab elava ja väga huvitava mulje, kuid me teame samuti, et istungite tormilise iseloomu tõttu ei suuda suuline tõlge sageli tagada sellist kvaliteeti, mida me vajame.
Me teame seda oma kogemuste põhjal kokkupuudetest tekstide esitamise bürooga. Me moodustasime tekstide esitamise büroo ise, et tagada ettepanekute sõnastuse ja ametliku dokumenteerimise absoluutne nõuetekohasus. Me peame üles näitama erilist hoolikust, sest me töötame nii paljudes keeltes. Me tahame edaspidi samasugust hoolikust ilmutada meie enda istungite protokollide suhtes.
Kolmandaks, uurijad, kes väljendasid selle teema kohta oma arvamust, ei olnud seostest võib-olla täiesti teadlikud, sest ehkki nad saaksid audiovisuaalse salvestamise, iseloomustab kõnealust lähenemisviisi ranguse puudumine. Muide, täiskogu istungi arutelu on palju lihtsam analüüsida, kui uurija saab sisestada termini, olgu see "pestitsiid" või "süsinikdioksiid", ja see suunab ta otse arutatava teema juurde. Võib tunduda, et seda ei saa ilma videosalvestisteta teha. Lühidalt, ma usun, et kirjalike protokollide säilitamine on oma hinda väärt, ja ma olen kirjalike dokumentide arhiveerimise poolt lisaks videosalvestistele.
Costas Botopoulos
fraktsiooni PSE nimel. - (EL) Proua juhataja, daamid ja härrad, arvan, et poliitilisest vaatenurgast sisaldab küsimus, mida täna arutame, kahte võrdse tähtsusega eesmärki, nagu raportöör Richard Corbett ütles. Ühest küljest on tegemist tehnilise probleemiga: kuidas ma saame tõlget tehnilises mõttes paremini rakendada ja vahendeid kokku hoida? Teisalt on tegemist küsimusega, kuidas tagada parlamendi töös suurim võimalik arvamuste mitmekesisus, mitmekeelsus ja läbipaistvus. Siinkohal pean ütlema, et sellises poliitilises kogus nagu meil, mis on kindlasti mitmerahvuseline ja poliitiline, on keel väga suure tähtsusega. Keel pole mitte üksnes suhtlusvahend, see on ka kultuuri edasiviiv jõud, ideede väljendaja ja nii peaks see pikaks ajaks jääma. Niisiis ei tohi lasta tehnilistel küsimustel ähmastada arutelu võrdsuse ja kõikide teemade käsitlemise üle kõigis keeltes ja neid teemasid tuleb käsitleda täielikult võrdsena.
Lubage mul tähelepanu juhtida meie ette kerkinud teisele praktilisele küsimusele: kuidas saavutada hõlmamine majanduslikul viisil? Siin tekivad erinevad probleemid. Esiteks kirjasõna staatuse langus, teema, mille tähtsusele me juba viitasime. Ma arvan, et poliitikas peaksime kirjasõna säilitama. Teine probleem, mida tuleb arvesse võtta, on meie parlamendi tegevuse alaline jäädvustamine. Lõpuks, kui te lubate mul lõpetada, proua juhataja: kuidas me saame teha meie parlamendi tulemused viivitamata kättesaadavaks elanikkonnale, kellel minu arvates pole alati juurdepääsu internetile?
Andrew Duff
fraktsiooni ALDE nimel. - Proua juhataja, Ingo Friedrich ja mina esitasime mõned muudatusettepanekud, mis ei püüa mitte asendada vana tehnoloogiat uuega, vaid täiendada vana uuega. Näib äärmiselt ebaõiglane lõpetada 50aastane tava avaldada kirjalikud käsikirjad uute liikmesriikide ühinemise järel Euroopa Parlamendiga ning minu arvates on möödunud aegade tava jätkamine oluline ajaloolastele teaduslikel eesmärkidel.
Kirjasõna on peamine allikas ja see tuleb säilitada teadusuuringute järjepidevuse, läbipaistvuse ja lihtsuse huvides ajal, mil püüame soodustada uuringuid Euroopa Parlamendi kohta. Peame endast kui institutsioonist lugu pidama ja säilitama praeguse tava.
Zdzisław Zbigniew Podkański
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Proua juhataja, komisjoni algatus Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 173 muutmise kohta paneb mind jälle Euroopa Liidust mõtlema. Kelle jaoks on liit loodud? Kas ideoloogia või inimeste jaoks? Kui selle ülesandeks on inimesi aidata, siis miks tehakse ettepanekuid, mis kahjustavad nende huve? Mida me tahame inimeste eest varjata? Just, varjata. Ütlen seda sellepärast, et kavatsus piirata juurdepääsu teabele kellegi emakeeles tähendab just seda. Miks rikutakse kodanike põhiõigusi ja diskrimineeritakse inimesi Euroopa Liiduga ühinemise kuupäeva või nende riigi rahvaarvu põhjal? Mida ühist on vastastikuse austuse ja demokraatia põhimõttel ning püüdel luua jõuga olukorda, kus vana ELi liikmesriikide elanikud saavad Euroopa Parlamendilt materjale, sealhulgas kirjalikke materjale, oma emakeeles, samas kui uute liikmesriikide elanikud suunatakse kodulehtedele salvestatud arutelusid kuulama. Samal ajal ei pöörata mingit tähelepanu asjaolule, et uutes liikmesriikides on palju inimesi, kes ei saa endale kodus interneti-ühendust lubada. See mõjutab negatiivselt miljoneid inimesi; miljonid inimesed jäetakse teabest ilma. Ettepaneku põhjendamine kuludega kõlab nagu nali. Kas see tähendab, et meil on võimalik kulutada sadu miljoneid eurosid mittevajalikule haldusele, kahe või isegi kolme parlamendihoone ülalpidamisele, kuid me ei saa endale lubada rahva, maksumaksjate teavitamist sellest, kuidas liit nende raha kulutab ja mis plaanid tal on.
Daamid ja härrad, kui me vähegi ennast ja teisi inimesi austame, saab olla ainult üks lahendus, ilma mahhinatsioonideta. Me juhindume kodukorra artiklist 96, mis sätestab: "Parlament tagab [...] oma tegevuse suurima võimaliku läbipaistvuse".
Johannes Voggenhuber
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Proua juhataja, sellel parlamendil tuleb aeg-ajalt võidelda Euroopa Ülemkogu väga ükskõikse suhtumisega demokraatiasse. See võib kaasa tuua kohtade arvu suurendamise parlamendis ilma ühegi konsultatsioonita, misjärel nad lihtsalt räägivad 750 pluss ühest kohast ja arvavad, et see hoiab neid seadusega pahuksisse minemast. Mind muudab siiski ärevaks mõte, et selline suhtumine kogub siin parlamendis sellisel määral toetust, et mõned parlamendiliikmed püüavad seada kõige triviaalsemad pragmaatilised kaalutlused peamiste aluspõhimõtete ees esikohale.
Esmapilgul näib see nii lihtne. Kodukord kohustab meid tegutsema täielikult läbipaistvalt - mitte mingi vana läbipaistvuse tõlgenduse kohaselt, samuti pole tegemist läbipaistvusega, mis on segatud pragmatismi või kulutasuvuse arvestustega, vaid täieliku läbipaistvusega. Audiovisuaalne esitus ei vasta sellele kirjeldusele. Audiovisuaalset esitust saab kasutada propaganda eesmärkidel või kiire teabeallikana, kuid see ei paku sellel täiskogul toimunud aruteludel ja läbirääkimistel välja öeldud sõnade süvaanalüüsi. Selles pole mingit kahtlust.
Mitmekeelsus on selle parlamendi juhtpõhimõte ja parlamendis toimuvad arutelud moodustavad meie tegevuse keskme. Rahvaga sideme hoidmine on meie kõige tähtsam ülesanne. Kui me kas või hetkegi sellele küsimusele tõsiselt mõtleme, ei saa me eitada, et parlament, mis erinevalt kõikidest teistest maailma parlamentidest, lõpetab oma arutelude protokollide arhiveerimise, ohverdab suure osa oma parlamentaarsest identiteedist.
Kulude seisukohalt oleks väga lihtne kulusid vähendada pigem istungite tõlgete salvestamisega kui nende kohapeal tõlkimisega. See peegeldaks ka arutelu dünaamilisust ja taasesitaks selle samal viisil, nagu seda algselt mõisteti ja läbi viidi.
Bernard Wojciechowski
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Proua juhataja, praegune parlament on nagu Paabeli torn, Habsburgide impeeriumi allegooria, mis oli täis lipitsejaid. Euroopa Liit püüab rajada rahvusvahelist impeeriumi, mis põhineb ühtsetel tõekspidamistel koos föderalistidest, liberaalidest, kosmopoliitidest ja omakasupüüdlikest humanistidest mõtlejatega.
Paabeli torn oli siiski hullumeelsete idee. See ebaõnnestus keeleliste erinevuste, mida Euroopa Liidus nimetatakse mitmekeelsuseks, tõttu. Corbetti raport näib keelavat Euroopa rahvastel omavahel tõhusalt suhelda. Härra Corbetti idee koostada Euroopa kui mitmekeelne dokument on nagu Godot' ootamine, milleks on suhtluse seiskumine.
Raport on tõelise probleemi pettemanööver. Et suhelda ja üksteisest aru saada, vajame dialoogi, mitte monoloogi. Seega teenib nimetatud eesmärki ainult üks vahend - tõlge 22 ametlikku keelde. Vastasel korral liigume suhtlusalase kaose suunas.
Kuna minu kõnede tõlge poola keelde ei anna sageli edasi isegi mitte 50% sellest, mida tegelikult ütlesin, tuleks raportisse lisada minu muudatusettepanek 2.
Nõuan tungivalt, et kõik parlamendiliikmed hääletaksid muudatusettepanekute poolt, mille eesmärk on säilitada tõlge kõikidesse 22 keelde ja lükata tagasi härra Corbetti muudatusettepanek 1, mis on esitatud parlamendikomisjoni muudatusettepanekuna hääletamisnimekirja kohta.
Richard Corbett  
raportöör. - Proua juhataja, näib, et härra Podkański püüab vihjata, et põhiseaduskomisjon rikub kodukorda. Kodukorras nõutakse iga keele võrdset kohtlemist ning komisjon esitabki üksnes ettepaneku, mille kohaselt iga keele stenogrammitõlke asemel oleks meil audiovisuaalne tõlge igasse keelde. Kõnealune ettepanek ei diskrimineeri erinevaid keeli. Kõne all on lihtsalt see, kas kasutada kirjalikku või audiovisuaalset salvestist. Mõlemal juhul tuleb kõiki keeli võrdselt kohelda.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub kolmapäeval, 24 oktoobril.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Alexander Stubb  
kirjalikult. - Me kõik teame, et härra Corbetti raport kodukorra kohta seoses stenogrammidega on tundlik teema. Kas soovime, et kõik kõned tõlgitakse kõigisse keeltesse või piisab audiovisuaalsest salvestisest, mis on kõigis keeltes vahetult kättesaadav Interneti vahendusel?
Ma ei hakka kordama härra Corbetti - keda ma kõnealuses küsimuses toetan - esitatud argumente. Soovin lihtsalt rõhutada, et oleme mitmekeelsuse südames. Kõne all on see, kuidas kõige paremini toetada Euroopa Liidu peamist põhimõtet.
Meil on valida, kas kulutame igal aastal vähemalt 10 miljonit eurot tõlgetele, mida praktiliselt mitte keegi ei loe, või kulutame vähemalt sama suure summa palju olulisematele ja vajalikematele tõlgetele arutelude ajal. Ilma et seda oleks vaja öelda: mina otsustan viimase kasuks. Seetõttu toetan härra Corbetti lähenemisviisi.
