Euroopa Ülemkogu kohtumise (24.-25.3.2011) järeldused (arutelu)
President
Järgmine päevakorrapunkt on Euroopa Ülemkogu presidendi avaldus: Euroopa Ülemkogu kohtumise (24.-25.3.2011) järeldused. Sõna saab Euroopa Ülemkogu president Herman Van Rompuy.
Herman Van Rompuy
Euroopa Ülemkogu president. - Lugupeetud president, Euroopa Komisjoni president, austatud parlamendiliikmed! Olen 49 päeva jooksul juhatanud kolme Euroopa Ülemkogu kohtumist ning euroala riigipeade ja valitsusjuhtide tippkohtumist. See tõsiasi illustreerib suuri ja kiireloomulisi katsumusi, millega meie liit nii majandus- kui ka diplomaatiavaldkonnas vastamisi seisab. See on hea näide ka selle kohta, et Euroopa Ülemkogu kohtumised ei ole vaid üksikjuhud, vaid osa protsessist. Tõepoolest, kohtumisel, mille kohta ma täna aruande esitan - 24.-25. märtsi kohtumine -, kiitsime täielikult heaks tähelepanuväärse majandusmeetmete paketi, mis eelmisel aastal ette valmistati ja mille üle arutelusid peeti; tõhustasime oma hetkel Liibüas toimuvaga seotud tegevust ning valmistasime ette oma reageeringut Jaapani katastroofilistele sündmustele. Lubage mul kõiki neid küsimusi järgemööda käsitleda!
Mis puudutab majandusprobleeme, siis edendasime terviklikku meetmetepaketti. Varasemate kohtumiste tõukel, sealhulgas mitteametlik euroala kohtumine 11. märtsil, õnnestus meil koondada peaaegu kõik selle püüdluse tugevad küljed. Loomulikult ei vii kriisi käsitlemiseks mõeldud meetmete ja korra vastuvõtmine meid iseenesest kriisist välja. See nõuab järjepidavust ja jagatud vastutust. Ma ei käsitle kõiki vastuvõetud otsuseid üksikasjalikult. Leiate need järeldustest. Lubage mul aga kokku võtta kuus põhipunkti!
Esiteks nõustusime Euroopa Liidu toimimise lepingu muutmisega, mida on vaja selleks, et alalisele stabiilsusmehhanismile täielik õiguskindlus tagada. Parlament kutsus oma 15. detsembri resolutsioonis üles tegema aluslepingu põhjaliku muutmise asemel väiksemaid muudatusi, millega luuakse selle mehhanismi õiguslik alus. Järgisime seda nõuannet ja mul oli heameel, kui parlament esitatud muudatusettepaneku 23. märtsil niivõrd ülekaaluka häälteenamusega heaks kiitis. Eriti hea meel on mul selle üle, et meil õnnestus parlamendile veel kord kinnitada mõnda mure, mis sellega seonduvalt esile kerkinud on. Soovin tänada raportöör Broki ja Gualtierit, kes selle tulemuse saavutamiseks minuga niivõrd tihedat koostööd tegid.
Teiseks jõudsime üksikasjalikule kokkuleppele tulevase stabiilsusmehhanismi suuruse, reguleerimisala ja tegutsemisviisi ning ajutise vahendi välja töötamise kohta.
Kolmandaks toetasime enne eesseisvaid läbirääkimisi parlamendiga nõukogu seisukohta kuue seadusandliku ettepaneku kohta, mis käsitlevad eelarvekontrolli ja makromajanduslikku järelevalvet. Ma tean, et teete selle nimel väga palju tööd. Kohtusin teie raportööridega ja täna õhtupoolikul kohtun teie koordinaatoritega. Kõik asjaga seotud mõistavad, et see peab juuniks valmis olema.
Neljandaks käivitasime Euroopa poolaasta. Selles käsitleme ELi 2020. aasta strateegia ning stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamist ning makromajanduslikku järelevalvet. Vajalikud järeldused teeb Euroopa Ülemkogu juunis. Jälgin isiklikult, et bürokraatia seda algatust ei lämmataks.
Viiendaks leppisime kokku peatsetes pankade stressitestides. See on kaksikülesanne: pangad peavad testi tegema ja valitsused peavad olema valmis testide tulemusi käsitlema.
Kuuendaks tagasime majanduspoliitika koordineerimise uue kvaliteedi. Nimetasime selle laiendatud euroala paktiks kahel põhjusel: esiteks selle pärast, et selles käsitletakse küsimusi, mille suhtes euroala riigid rohkem ära teha tahavad - neil on ühisvaluuta ja nad soovivad lisaks olemasolevatele ELi kohustustele ja kokkulepetele teha täiendavaid jõupingutusi - ja teiseks selle pärast, et selle paktiga võivad liituda ka teised riigid. Just seetõttu on mul heameel, et paktiga liitumisest on teatanud juba kuus riiki, kus euro kasutusel ei ole. Need riigid on Taani, Poola, Läti, Leedu, Bulgaaria ja Rumeenia. Pakt on ühinemiseks avatud ülejäänud neljale liikmesriigile.
Lubage mul veel kord öelda, et laiendatud euroala pakti poliitiline pühendumus täiendab kõiki teisi paketis olevaid meetmeid, mis on mõeldud liikmesriikide majanduse edendamiseks: tugevam stabiilsuse ja kasvu pakt eelarvejärelevalveks, uus makromajanduslik järelevalve ning üliolulise ELi 2020. aasta strateegia rakendamine struktuurireformide valdkonnas, et saavutada majanduskasv. Kohustused, mis on seotud konkurentsivõime, riigi rahanduse ja pensionide, tööhõive ja muu sellisega, tuleks lisada riiklikesse reformikavadesse ja stabiilsusprogrammidesse. Neid tuleks ka igal aastal kõrgeimal tasandil hinnata.
Minu viimane märkus puudutab majandust. Mõned inimesed kardavad, et selline tegevus teeb heaoluriigid ja sotsiaalhoolekande maatasa. Üldsegi mitte! Nagu ma kolmepoolsel sotsiaaltippkohtumisel oma sotsiaalpartneritele ütlesin, seisneb see Euroopa mudeli põhiaspektide säilitamises. Tahame olla kindlad, et meie majandus on piisavalt konkurentsivõimeline, et luua töökohti ja säilitada kõigi meie kodanike heaolu, ning selles meie töö seisnebki. Need olid siis meie kriisist väljuda aitava üleilmse majanduspaketi põhiosad. Nagu ma ütlesin, on need pikaajalise protsessi ja mitte ühe kohtumise tulemused.
Euroopa Ülemkogu otsustas 25. märtsil 2010. aastal parandada Euroopa majandusvaldkonna juhtimist, luues töökonna, mida mul oli au juhtida. Aasta hiljem on meil uued eeskirjad, uued instrumendid ja kaugeleulatuvamad meetmed. See oli ja jääb kõigi institutsioonide, kaasaarvatud parlament ja kõik liikmesriigid, jõupingutuseks. Alati ei olnud lihtne, alati ei laabunud kõik ootuspäraselt, kuid poliitiline tahe on olnud vankumatu, meie suund on olnud selge ja oleme saavutanud märkimisväärseid tulemusi.
Kõik probleemid ei ole veel lahendatud. See tuleneb minevikus tehtud vigadest ning asjakohaste instrumentide puudumisest nii Euroopa kui ka riigisisesel tasandil. Nüüd on meil aga kõik võimalused selliste probleemidega tegelemiseks ja selleks, et neid mitte korrata.
Tahan nüüd pöörduda Liibüa olukorra juurde, sest loomulikult arutasime seda 24.-25. märtsi tippkohtumisel. Näitasime oma ühist pühendumust. Tean, et mõnel teie hulgast olid kahtlused, kuid tegime palju tööd, et konkreetseid tulemusi saavutada. Kaks nädalat varem võtsime Euroopa Ülemkogu 11. märtsi erakorralisel istungil vastu selge seisukoha Liibüa kohta. Ilma selge Euroopa seisukohata ei oleks edasine tegevus võimalik olnud. Otsustasime, et tsiviilelanikkonna julgeoleku kindlustamiseks võivad liikmesriigid kaaluda kõiki vajalikke võimalusi, tingimusel et selleks on nähtav vajadus, selge õiguslik alus ning regiooni toetus.
Need kolm tingimust täideti kiiresti. Selge vajadus oli ilmselge olukorras, kus valitsev režiim oma rahva suhtes üha suuremat vägivalda kasutas. Õiguslik alus tagati ÜRO Julgeolekunõukogu pöördelise resolutsiooniga Liibüa kohta, mis võeti vastu mõni päev pärast Euroopa Ülemkogu kohtumist. Araabia Riikide Liiga avaldas kohe regionaalset toetust.
Euroopa, Araabia ja Põhja-Ameerika riikide koalitsiooni võetud meetmed ÜRO resolutsiooni rakendamiseks on aidanud kaitsta Liibüa tsiviilelanikkonda. Ära hoiti ulatuslik veresaun. Säästeti tuhandete inimeste elusid. See on kõige tähtsam tulemus ja väärib suurimat tähelepanu, rohkem kui niinimetatud otsustusprotsess. Mets on olulisem kui puud.
Me kõike teame, et otsus kasutada sõjaväge ei tulnud lihtsasti. Üsna loomulik, et siin on küsimusi ja kõhklusi. Sõja ja rahu küsimustes on see täiesti normaalne. Kõik probleemid aga, mida me Liibüa kriisi puhul kogesime, ei tohiks hetkekski varjutada Euroopa Liidu täielikke saavutusi. Euroopa Liit oli alates kriisi algusest esirinnas. Tema oli esimene, kes kehtestas sanktsioonid; esimene, kes kehtestas sealse režiimi juhtfiguuridele reisimise keelu; esimene, kes külmutas Liibüa varad; ja esimene, kes tunnustas parlamendi palvel väärika eeskõnelejana ajutist rahvuslikku üleminekunõukogu. Liit koordineeris ka ELi kodanike päästetöid ning andis ja annab jätkuvalt olulist humanitaarabi.
11. märtsil seatud poliitilised eesmärgid on püsinud muutumatuna. Gaddafi peab lahkuma. Soovime, et poliitilist üleminekut juhiks Liibüa rahvas ise ning et see põhineks laiaulatuslikul poliitilisel dialoogil. Oleme valmis aitama uut Liibüat nii majanduslikus mõttes kui ka uute institutsioonide rajamisel.
Jälgime põhjalikult ka teisi selle piirkonna sündmusi. Teades, et olukord on igas riigis erinev, tunneme väga suurt muret Süüria, Jeemeni ja Bahreini olukorra pärast. Mõistame kindlalt hukka vägivalla kasutamise ning toetame lõunanaabruses tehtavaid poliitilisi ja sotsiaalseid reforme. Peame muutma ka oma poliitikat ning arutan seda täna hiljem mitme Euroopa Parlamendi liikmega, kes parlamendi väliskomisjonis selle piirkonna eest vastutavad. Positiivse poole pealt võtsime teadmiseks kaks nädalat tagasi Egiptuses toimunud põhiseadusliku referendumi sujuva korraldamise.
Lubage mul öelda paar sõna ka Côte d'Ivoire'i kohta! See ei olnud Euroopa Ülemkogu viimase kohtumise päevakorras, kuid võtsime detsembris vastu järeldused ning oleme sellest ajast põhjalikult arengut jälginud. Esiteks mõistame tungivalt hukka vägivalla ja eelkõige vägivalla tsiviilelanike vastu. See peab igas mõttes lõppema. Teiseks tuleneb praegune olukord selgelt austuse puudumisest demokraatia vastu. Demokraatia ei ole ainult valimised, vaid ka valimiste tulemuste austamine. Rahvusvahelisele üldsusele olid eelmisel aastal Côte d'Ivoire'is toimunud presidendivalimiste tulemused selged. Peame oma seisukohale kindlaks jääma.
Lõpetuseks räägin Jaapanist. Euroopa Ülemkogu avaldas Jaapanit tabanud traagiliste sündmuste tõttu kaastunnet ja oma solidaarsust Jaapani rahvale tuhandete hukkunute pärast. Me ei tohi neid unustada isegi siis, kui meie tähelepanu on suunatud Jaapani draama teistele aspektidele. Liit on valmis igal võimalikul viisil abistama. Jaapani tõeliste sõpradena rõhutame neil traagilistel päevadel veel kord ELi ja Jaapani suhte olulisust. Nagu me teame, ei puuduta nende sündmuste mõju ainult Jaapanit, ja just seetõttu kavatseb Euroopa Liit nendest sündmustest täielikult õppida. Pöörame põhjalikku tähelepanu tagajärgedele, mida need sündmused üleilmsele majandusele ja tuumaenergiaga seotud aspektidele avaldavad. See on prioriteet.
Seetõttu otsustasime, et tuleks üle vaadata kõigi meie tuumajaamade ohutus, tehes seda stressitestide alusel. Komisjon esitab enne aasta lõppu Euroopa Ülemkogule stressitestide kohta aruande. Komisjon vaatab läbi tuumarajatiste ohutust käsitlevad olemasolevad ELi eeskirjad ning teeb ettepanekud vajalike paranduste kohta. Meie Euroopas soovime, et tuumaohutus oleks kõrgeimal tasemel, sest tuumajaamade ohutuse tagamine ei saa lõppeda meie piiridel. Julgustame naaberriike sarnaseid stressiteste tegema ning toetame neid selles. Kõige parem lahendus oleks üle vaadata kogu maailma tuumajaamad.
Lugupeetud president, head parlamendiliikmed! Lõpetan sellega oma kokkuvõtte Euroopa Ülemkogu selle aasta kolmandal kohtumisel vastu võetud järelduste kohta. Palju sellest sillutab teed parlamendi edasisele tööle, olgu see õiguslike menetluste kaudu või parlamendi üldise õiguse kaudu välis- ja julgeolekupoliitikat kontrollida. Ootan huviga teie arvamusi.
José Manuel Barroso
Lugupeetud president, Euroopa Ülemkogu president, parlamendiliikmed! Euroopa Ülemkogu president andis meile ülevaate kõigi eelmise nädala kohtumisel vastuvõetud järelduste kohta. Soovin teiega jagada oma arvamusi ning kõneleda teile eelkõige järgmistest etappidest.
Minu arvates on õiglane öelda, et euroala finantsstabiilsuse ja majandustegevuse kooskõlastamise nimel tehti mõned väga tähtsad struktuurilised otsused. See on tõeline pöördepunkt Euroopa majandusvaldkonna juhtimises, eriti kui vaadata tagasi teele, mille praegusesse seisu jõudmiseks läbima oleme pidanud.
Lõpuks oleme oma majandus- ja rahaliidu majanduse osale korraliku ja kindla vundamendi rajanud. Ma arvan, et sel on nüüd stabiilsem alus.
Meil on nüüd raamistik, mis võimaldab kõigile esile kerkida võivatele kriisidele ühiselt reageerida. Viimaseks on sama oluline, et nõukogu tulemusi hinnates ei tohiks jätta tähelepanuta tõsiasja, et selles raamistikus lähtutakse aluslepingu sätetest ning järgitakse ühenduse lähenemisviisi.
Nagu me kõik teame, ei olnud see enesestmõistetav. Mis puudutas ühist reageeringut majanduskriisile ja nägemust Euroopast 2020. aastal, oli Komisjon esirinnas. Praegune parlamendi koosseis toetas komisjoni oluliselt ning soovin teid selle eest veel kord tänada! Hoiakut, et parlament ja komisjon ühenduse lähenemisviisi kaitsmiseks koos tegutsevad, on tunnustatud ning sellel on nimetatud tulemuste saavutamisel oluline osa olnud.
Seetõttu on meie uus majandusstruktuur nüüd suures osas paigas. See iseenesest ei ole aga veel garantii: poliitikud peavad nüüd tegema mõned tähtsad otsused, et see täide viia.
Selles uues raamistikus tuleb meil pühenduda sellele, et rakendada ilma viivitusteta kasvuks vajalikud riigi rahanduse konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid, mille Euroopa Ülemkogu kinnitas, tuginedes komisjoni iga-aastasele majanduskasvu analüüsile.
Olen veendunud, et järgmiste nädalate ja kuude jooksul oleme sama palju või veelgi rohkem pühendunud kui siiani, töötades sidusal ja koordineeritud viisil välja kriisile ühise reageeringu eri komponendid: Euroopa poolaasta, laiendatud euroala pakt, uus tõhustatud majandusjuhtimise raamistik ning meetmed, mida me euroala stabiilsuse säilitamiseks solidaarsuse ja vastutustunde vaimus võtnud oleme.
Ütlen teile, et komisjonile oleks meeldinud mitmes majandusjuhtimise valdkonnas veelgi kaugemale minna, eelkõige euroala uue finantsstabiilsuse mehhanismiga seonduvalt. Näiteks oleksime soovinud rohkem paindlikkust. Sellele vaatamata leian, et võime öelda, et meil on õnnestunud kindlustada mehhanism, mis põhineb aluslepingul, milles komisjonil on tugev roll ja mida jälgib parlament. Saavutatud tulemus on märkimisväärne ning sellele aitas kaasa aluslepingu muudatusettepaneku heakskiitmine, mida siinne täiskogu niivõrd ulatuslikult toetas.
Auväärt parlamendiliikmed! Majandusolukorra käsitlemiseks tuleb uued juhtimisstruktuurid nüüd tegevusse rakendada. Tõsi on see, et oleme endiselt raskes olukorras. Pall on nüüd rohkem liikmesriikide väljakupooltel, kes peavad lõpetama oma riiklikud reformikavad ning stabiilsus- või lähenemisprogrammid.
Komisjon ootab igalt liikmesriigilt konkreetseid ja kaugeleulatuvaid ettepanekuid, et liikuda koos Euroopa 2020. aasta strateegia põhieesmärkide suunas: rohkem töökohti, rohkem investeeringuid haridusse, koolitusse ning teadus- ja uuendustegevusse ning julgem lähenemisviis vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks.
Ootame, et liikmesriigid esitaksid ka meetmed, mille nad võtavad jätkuva makromajandusliku tasakaalustamatuse parandamiseks ning konkurentsivõime ja majanduskasvu edendamiseks, et töökohti luua.
Kohe kui oleme saanud vastavad dokumendid, saame koostada igale riigile arvamuse projektid ja soovitused, nii et nende esitatud meetmed oleks võimalik vastu võtta enne juuni Euroopa Ülemkogu, mis tähistab esimese Euroopa poolaasta lõppu.
Soovin rõhutada, et me kõik jagame ühist vastutust ning on oluline, et kõik suhtuksid Euroopa 2020. aasta strateegiasse täieliku omandiõigusega. Euroopa 2020. aasta strateegia on Euroopa kasvu- ja tööhõivereformide põhiraamistik. Sel puhul tuleks mainida Euroopa Ülemkogu järelduste lõiget 6. Seal esitatakse järgmine väga selge punkt: "Kõnealuste poliitikate rakendamisel ja selleks, et tagada laialdane kaasatus, säilitatakse tihe koostöö Euroopa Parlamendi ning teiste ELi institutsioonide ja nõuandvate organitega (Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee), kaasates täiel määral riikide parlamendid, tööturu osapooled, piirkonnad ja muud sidusrühmad”. Soovin seda punkti rõhutada, sest nagu teate, oli Lissaboni strateegia üks kõige sagedamini kriitika osaliseks saanud punkte just Euroopa majanduse reformikava omandiõiguse puudumine. Ma loodan, et seekord suudame selle protsessi käigus õpitavast kasu lõigata ning teeme tõeliselt rasket tööd majanduskasvu saavutamiseks, et luua töökohti nii Euroopa kui ka riigisisestel tasanditel.
Mis puudutab majandusjuhtimise reformi, siis nüüd on parlamendi ülesanne selle õiguspaketi kuue ettepaneku lõpliku heakskiitmise suunas tegutseda, ning ma loodan, et saavutame julge tulemuse nii ruttu kui võimalik. Kui kogu juhtimissüsteem paigas olema peab, on see ülioluline.
Seetõttu leian, et meil on palju põhjuseid viimase Euroopa Ülemkogu tulemustega rahul olla, kuid ka palju põhjuseid alates praegusest kõvasti tööd teha, sest majanduskliima on endiselt keeruline ja etteaimamatu, eelkõige sotsiaalsetes aspektides, mis meile kõigile väga muret valmistavad.
Järgmistel nädalatel esitab komisjon ka oma ettepanekud ühtse turu akti kohta. Mul on hea meel, et nõukogu pühendas nii palju aega ühtse turu tuleviku arutamisele ning et ta rõhutas ühtse turu üliolulist rolli majanduskasvu ja tööhõive stimuleerimisele ning konkurentsivõime edendamisele, rõhutades muu hulgas seda, kui oluline on lihtsustada eelkõige VKEde regulatiivset koormist.
Tahame vabastada ühtse turu kasvupotentsiaali. Siinkohal soovin sel teemal juhtida tähelepanu ka asjaolule, et riigi rahanduse konsolideerimine ei tähenda iseenesest lõppu, vaid vahendeid õiglase jätkusuutliku kasvu ja töökohtade loomise stimuleerimise lõpetamiseks.
Kui teemaks on õiglane kasv, siis on oluline rõhutada, et Euroopa Ülemkogu esitas ka oma vastavasisulise otsuse rahvusvahelistele finantstehingutele maksu kehtestamise võimaluse kohta. Kinnitasin komisjoni kavatsust esitada mõned ettepanekud, mis puudutavad finantssektori maksustamist. Usume tõepoolest, et kriisi käsitlemisele peavad kõik kaasa aitama.
Head parlamendiliikmed! Nagu te teate, arutas nõukogu ka olukorda Vahemere lõunaosas ja eelkõige Liibüas. Nõukogu eesistuja esitas meile väga üksikasjaliku aruande. Tahan lihtsalt mainida, et kohtusin eile Tuneesia peaministriga. Rõhutasin veel kord meie toetust demokraatlikule revolutsioonile ja meie valmisolekut Tuneesia inimesi nende vabaduse-, õigluse- ja sotsiaalse arengu otsingus aidata. Sel teemal mainisin ka rändeküsimust, millega Tuneesia ja EL tõhusalt ning tõelise partnerluse vaimus tegelema peavad, sest oleme teinud ettepaneku partnerluseks demokraatia ja ühise heaolu nimel ning Euroopa Ülemkogu on selle väga hästi vastu võtnud.
Euroopa Ülemkogu käsitles veel üht teemat, nimelt kriisi Jaapanis, eriti tuumaolukorda.
Eile oli mul ka väga põhjalik telefonivestlus Jaapani peaministriga, kes Euroopa Liitu tema tegevuse eest tänas. Rõhutasin veel kord meie solidaarsust ning ütlesin talle, et oleme jätkuvalt Jaapani kõrval. Arutasime ka tuumaküsimust. Peaminister Kan teavitas mind olukorrast Jaapanis ja hiljutisest arengust ohutusvaldkonnas ning andis teada oma valmisolekust teha meiega koostööd nende tegevuste puhul, mis Euroopa ja ülejäänud maailma tuumaohutuse valdkonnas teha tuleb.
Tuumaküsimus on üldsuse seas ilmselgelt ärevust tekitamas. Peame sellega tegelema ja maksimaalse tuumaohutuse tagama. Peame tegutsema ka täiesti läbipaistvalt. Seetõttu tehakse Euroopa tuumaelektrijaamades stressitestid ja nende tulemused avalikustatakse. Nõukogu palus komisjonil ja Euroopa tuumaohutuse reguleerijate rühmal töötada välja nende testide ulatus ja kord. Neid hindavad sõltumatud riiklikud asutused. Komisjon vaatab läbi ka tuumaelektrijaamade ohutust käsitleva regulatiivse raamistiku ning teeb aasta lõpuks ettepanekud vajalike paranduste kohta.
Lugupeetud president, head parlamendiliikmed! Me ei tohi petta lootusi, mida hellitatakse seoses meie suutlikkusega Euroopa üldiste huvide nimel koos tegutseda. Just sellise koostöö poole komisjon iga päev pürgib, teades, et saame arvestada parlamendi toetusega, ning jätkame samas suunas ja oma kohustuste täielikku täitmist.
Joseph Daul
Lugupeetud president, Euroopa Ülemkogu president, komisjoni president! Head kolleegid! Viimane Euroopa Ülemkogu viis meie riigid õigele teele. Solidaarsusfondi suurendamisega ning otsusega see alaliseks muuta näitas EL27 taas kord oma pühendumist eurole ja seda, kui tähtsaks ta stabiilsema finantsolukorraga riikide ja ajutiselt raskustes olevate riikide solidaarsust peab.
Samal ajal näitab otsus kinnitada euroala riikide vahel europakt, mis on avatud ka teistele liikmesriikidele, Euroopa juhtide poliitilist tahet finantskriisist õppida.
Asjaolu, et meil on ühine valuuta, sunnib meid oma majanduslikes ja sotsiaalsetes valikutes sidusam olema. Aeg mil riigid võisid kehtestada ebatüüpilise maksumäära või konkreetsed sotsiaalõigusnormid ilma oma partneritega eelnevalt nõu pidamata, on möödas. Selle põhjus on lihtne: kõik riigid peavad oma euroala partnerite solidaarsusest kasu saama.
Meie inimestele on selline solidaarsus vastuvõetav aga ainult siis, kui nende arvates kõik avalike vahendite haldamisse võrdselt panustavad. Selles suhtes on europakt suur samm edasi meie majanduse kooskõlastatuse poole. Minu fraktsioon toetab seda tugevalt, kuid nõuab - ja mina nõuan jätkuvalt - selle rakendamist ühenduse meetodi kontekstis komisjoni egiidi all, lugupeetud president! Võtate õigeid meetmeid, olete teinud head tööd, kuid selle ühenduse meetodi raames tuleb komisjoni egiidi all teha rohkem. Nii rajame Euroopa. Head kolleegid! Te teate, kui kangekaelne ma olla võin ja ma kordan seda siin nii palju kui vaja, et keegi seda ei unustaks.
Euroopa eristab end ülejäänud maailmast oma sotsiaalse turumajanduse mudeliga, mille üle meie kaaskodanikud üsna õigustatult uhkust tunnevad ja mis põhineb solidaarsuspõhimõttel, kuid mida on üleilmastumisega silmitsi seistes keeruline säilitada. Küsimus on selles, kuidas tagada selle mudeli jätkusuutlik tulevik, leides kuldse kesktee sotsialistide poolehoiu võitnud nn riik-lapsehoidja - mis meid juba äärepealt pankrotti oleks viinud - ja liigse liberalismi - mille ohud paljastas meile finantskriis - vahel.
Selle saavutamiseks on vaja kolme asja. Esiteks peavad kõik meie riigid vähendama oma puudujääki; teiseks peavad nad vastu võtma võrreldavad eelarve-, maksu- ja sotsiaalsed eeskirjad ning kolmandaks peavad nad koos investeerima uuendustegevusse, et ergutada kasvu, mis praeguseni on selgelt ebapiisav olnud. Saame oma mudeli tõepoolest säilitada ja seda tõhustada ainult juhul, kui investeerime kasvavatesse sektoritesse: roheline energia, nanotehnoloogiad, biotehnoloogiad jne. Arvestades meie finantsolude piiratud manööverdamisruumi, on parim viis kasvuga seotud katsumuse ületamiseks ja mastaabisäästu saavutamiseks ühendada nii oma oskused kui ka oma kapital. Ilma suurte investeeringuteta uuendustegevusse, ilma tõelise Euroopa kavata jätame end ilma võimalusest konkurentidega sammu pidada.
Head kolleegid! Meie riigipeade ja valitsusjuhtide kohtumisel kümme päeva tagasi tekitas jätkuvalt üleilmset muret Fukushima tuumaelektrijaama probleem ning Liibüa mässulised ootasid Euroopa otsustavat tegutsemist. Meie riigid ja Euroopa Liit on neil kahel teemal näidanud üles suurt vastutustunnet.
Pakkusime tegelikult Jaapanile ka oma pädevust tuumaenergia valdkonnas, sest sealne olukord on riigile endale ja laiemas mõistes ka rahvusvahelisele üldsusele ülikeeruline ja murettekitav. Kahtlemata on tegemist Fukushima-eelse ja Fukushima-järgse perioodiga. See ei ole küll kahjuks veel saabunud, kuid minu fraktsioon soovib, et Fukushima-järgne periood hõlmaks sündmuste kajastamist ja tegutsemist, esiteks selleks, et tagada tuumaohutust reguleerivate eeskirjade märkimisväärne tõhustamine, ja teiseks selleks, et täiustada meie jõupingutusi rohelise energia valdkonnas. Lugupeetud president! Nõustun teie arusaamaga Cōte d'Ivoire'ist.
Vahemere juurde pöördudes toetan Euroopa Ülemkogu korduvat üleskutset, et kolonel Gaddafi loobuks võimust, võimaldades selle riigi ajaloos uue lehekülje keerata. Mida ma soovin, on see, et kõik meie riigid tuleksid kokku ja arutaksid meie lõuna naabruspoliitikat sama põhjalikult ja edukalt, kui me 1990. aastatel ida suhtes teha suutsime.
(Aplaus)
Martin Schulz
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Lugupeetud president! Kuulates tähelepanelikult Herman Van Rompuy ja José Manuel Barroso sõnavõtte, võib meenuda kuulus Saksa lauluke, mille sõnad on umbes nii: "Kõik küll sõuavad, kuid laev ikka upub”. Probleemi ei ole - kõik on hästi! Oleme lahendanud kõik probleemid ja kõik on täiesti rahul.
Mina üksi ei mõista teie Euroopa Ülemkoguga seonduvaid aruandeid. Mõistan täielikult, et te ei soovinud siia tulla negatiivse aruandega. Kui ma oleksin Euroopa Ülemkogu president, siis oleksin tõenäoliselt samamoodi elevil selle alalise Viini kongressi kõige pimestavamate sõnadega kirjeldamisest.
Mainisite Liibüat. Te ei maininud aga seda, et Euroopa kaks suurimat valitsust on sel teemal sügaval eriarvamusel. Prantsusmaa ja Saksamaa ei ole Liibüa küsimuse puhul konsensust saavutanud. Euroopa Liidus valitsevad eriarvamused ühe peamise rahvusvahelise küsimuse kohta näitavad, et kõik ei ole kontrolli all. Lugupeetud Herman Van Rompuy! Oleks parem, kui selle ülemkogu kohtumise tulemused oleksid meile olnud kättesaadaval 2010. aastal. Kui me oleksime tahtnud vältida eelmise aasta allakäiguspiraali, eelkõige euroalal, siis oleksime pidanud praegu rakendatavad meetmed võtma juba 2010. aasta kevadel.
Peame endalt küsima, miks neid meetmeid 2010. aasta kevadel ei võetud? Vastus on, et Euroopa Ülemkogus, teie juhitavas institutsioonis, puudub ühenduse meetod, ühenduse vaim ja jagatud eesmärgid, mis määravad, mida arutatakse ja mille suhtes kokku lepitakse, ning pigem mängivad riiklikud taktikalised huvid oluliselt suuremat rolli kui Euroopa ühised huvid. See on Euroopale iseloomulik probleem.
Lugupeetud José Manuel Barroso! Oleksin tahtnud kuulda teilt mingit selgitust näiteks selle kohta, kuidas saab olla nii, et partei, millesse teie kuulusite ning mida kunagi juhatasite ja mis teid Portugali peaministriks tegi, on nüüd põhjustanud Portugali valitsuse raskustesse sattumise, kuigi see valitsus rakendas täpselt neid meetmeid, mida teie ja teie kõrval istuv volinik nõudsid.
(Aplaus)
Me ei saa teid selle eest vastutavaks pidada, sest lõppude lõpuks ei ole te enam selle partei juht. Oleksin aga siiski oodanud komisjoni juhilt selget seisukohta riiklikul poliitilisel tasandil manipuleerimise kohta ja selle negatiivse mõju kohta Euroopa Liidule - lõppude lõpuks langes Portugali valitsuse kokkuvarisemine kokku täpselt selle hetkega, kui valitsus otsustas teha täpselt nii, nagu stabiilsusraamistikuga temalt nõuti. Nii ei saa Euroopat edasi viia!
Mulle tekitab väga muret miski, mida kumbki teist ei maininud - enne Euroopa Ülemkogu kohtumist seisime kogu aeg silmitsi täpselt sama stsenaariumiga. Riigipead ja valitsusjuhid on oma järelduste eelnõus suutnud vaevu kokku leppida euro või euroala konkreetse liikme stabiliseerimise meetmes, samal ajal kui mõned City of Londoni või New Yorgi reitinguagentuurid selle riigi reitinguid langetavad, alati sama tulemusega, nimelt mitme euroga seonduva spekulatsiooni õhkupaiskamisega. Millal on meil lõpuks julgust öelda, et need spekulandid ei tee enam Euroopale ettekirjutusi!
(Aplaus)
Mida me pankadele ütleme? Lugupeetud José Manuel Barroso! Sel puhul on mul väga hea meel kuulda teid ütlemas, et olete esitanud ettepaneku finantstehingute maksuks. Praegu laenab Euroopa Keskpank 1%ga raha samadele pankadele, kes selle siis euroala liikmesriikidele 10%ga edasi laenavad. Midagi ei muutu: need, kes kriisi põhjustasid, saavad jätkuvalt kriisist kõige rohkem kasu. Just seetõttu on meil vaja finantstehingute maksu, et saaksime olla kindlad, et need pangad osa finantskriisi kuludest kannavad.
Lugupeetud José Manuel Barroso! Mainisite Euroopa 2020. aasta eesmärke - tööhõive suurendamine, rohkem investeeringuid, rohkem teadustegevust ja koolitust, rohkem keskkonnakaitset - see kõik kõlab lihtsalt suurepäraselt. Välja arvatud see, et kõik tuleb saavutada üha väiksemate avalike investeeringutega. Üks tulemus on see, et Euroopa 2020. aasta ja Lissaboni protsess on väga positiivsed arendused, aga nad on siiski määratud läbi kukkuma, kui me Euroopa majandusarengu kontekstis ainult eelarveid ühepoolselt kärbime. Vajame julgust avalike investeeringute tegemiseks! Vaadake investeeringute tasandit esilekerkivates riikides! Vaadake avalike investeeringute tasandit Indias ja Brasiilias! Vaadake teisi maailmajagusid ja seal tehtavaid avalikke investeeringuid!
Euroopa kärbib kuni surmani ja just seetõttu peame kuulutama oma eesmärkide - nimelt Euroopa 2020. aasta eesmärgid - saavutamise meetodi majanduse juhtimise kuue meetme paketi õiguslikult siduvaks aluseks. Valitsused teevad siis lõpuks seda, mida nad on valjuhäälselt lubanud, et vaid takistada oma eelarvekärbete arengut, mis on samuti saavutatud ELi eelarve enda kärpimisega. Sel põhjusel eeldan, et teie, José Manuel Barroso, ja konkreetsemalt teie eelarvevolinik Janusz Lewandowski koostate ELile pühendunud ja kaugeleulatuva eelarve eelnõu, mis hõlbustab tegelikult ELi nõutavat arengut.
Guy Verhofstadt
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud president! Lubage mul kõigepealt tänada Herman Van Rompuyt selle aruande eest ülemkogu kohta, kuid olgem ausad, minu arvates ei ole kriis läbi ja ma ei usu, et praegu võetavate meetmetega seda võimalik lõpetada on! Meie pea kohal on tumedad äikesepilved.
Siiani oleme Euroopa Liidus kasutanud ajutisi abinõusid: meetmeid, mis võivad olla vajalikud, kuid mis tegelikult kriisi ei lahenda. Oleme andnud Kreekale 110 miljardit eurot ja Iirimaale 67 miljardit eurot ning sinna hulka ei arvestanud ma 24 miljardit eurot Iirimaa pankadele, mille andmise me just otsustasime. Hetkel on Euroopa Keskpank ostnud 76 miljardi euro väärtuses riigi võlakirju. Võin teile öelda, et keskpank jätkab riigi võlakirjade ostmist, sest hädaabifondi ei lubata teisestel turgudel kasutada. See tähendab, et senine tegevus jätkub. Tagatipuks on EIP aktsepteerinud 100 miljardi euro ulatuses tagatisi, et Euroopa pankadele likviidsust anda. Kokku oleme viimaste kuude jooksul kriisi investeerinud 400 miljardit eurot. See on kolmekordne Euroopa Liidu eelarve! Halvim on aga veel ees. Neljapäeval tõusevad tõenäoliselt Euroopa intressimäärad - 1%st 1,25ni -, mis võib olukorda halvendada. Inflatsiooniga on vaja võidelda, kuid teisest küljest teeb see olukorra halvemaks.
Olukord on selline: oleme investeerinud 400 miljardit eurot. Kas me oleme sellega kriisi lahendanud? Ei ole. Vaja on tõeliselt julget ja sügavat plaani ning seda meil hetkel ei ole. Sel teemal tahaksin tsiteerida Hollandi keskpanga presidenti Nout Wellinkit, kes mõned päevad tagasi oma aastaaruande avaldas. Ta tegi kolm märkust meie ja ülemkogu viimaste nädalate otsuste tulemuste kohta. Tema sõnul ei ole eelarvereeglid piisavalt ranged, majandusjuhtimise pakett on liiga väike ja europakt on tegelikult liiga nõrk, sest puudub mehhanism selle tugevdamiseks. Seda ei väida mina, vaid Hollandi keskpanga president Nout Wellinkit, kes kordab täpselt Jean-Claude Tricheti eelmisel nädalal öeldut. Tema kolmas märkus oli selle kohta, et finantsjärelevalve toimub liialt riiklikul tasandil.
Leian, et Nout Wellinkil on õigus. Võime isegi lisada mitu muud elementi. Esimene on Euroopa finantsstabiilsusvahend (EFSF) ja Euroopa stabiilsusmehhanism (ESM). Alalised ja ajutised päästefondid ei saa toimida, sest nende suhtes kehtib ühehäälsuse nõue. Selle nõude säilitamine tähendab, et euroskeptikutest valitsused ja poliitilised fraktsioonid saavad nüüdsest kogu euroala kaaperdada.
Lõpetuseks - ja see on minu sõnum tänase päeva kohta - vajavad Euroopa pangad endiselt puhastust. Probleem ei ole lahenenud ja Euroopa majanduslik taastumine ei alga, kui me kõigepealt selle probleemiga ei tegele. Pankade portfellides ei ole mitte ainult endiselt vanad finantskriisiaegsed tooted, vaid nüüd on nende portfellides ka võlakirju probleemsetest riikidest, mille reitingud langevad kui mitte iga päevaga, siis iga nädalaga.
Mida ma palun, on see, et José Manuel Barroso ja Jean-Claude Trichet kujundaksid selles küsimuses välja nii kiiresti kui võimalik üleilmse reaktsiooni, nimelt julgema stabiilsuspakti - millega parlament töötab - ja majandusjuhtimise. Kas meie majandust tõesti juhitakse? Praegu on meil valitsustevaheline lähenemisviis ilma karistusmehhanismita ning see ei tööta. See ei töötanud minevikus ega tööta ka tulevikus. Peame tegema ettepaneku päästefondide ühehäälsuse nõude kaotamiseks, sest see ei saa töötada. Tegelikult anname kogu võimu riikidele ja fraktsioonidele, kes selle süsteemi vastu on.
Lõpetuseks peame koostama kava Euroopa pangandussektori jaoks. Meie majandus ei taastu enne, kui olete esitanud Euroopa tasandil mehhanismi pankade puhastamiseks. Me kõik teame, et see nõuab raha. Euroopa pankade rekapitaliseerimine, finantsinvesteeringud Euroopas - nagu nõudis Martin Schultz - ja samal ajal mitme meie liikmesriigi halvas olukorras olevate riiklike finantside kaitsmine. Kuidas me seda teeme? Kus meil selleks raha on? Ainuke viis raha saamiseks on luua tõeline Euroopa võlakirjaturg ja me teame seda. Euroopa võlakirjaturu loomine on ainuke tee kriisist välja.
Soovin öelda José Manuel Barrosole, et nüüd on tal aeg tegutseda. Aeg hakkab otsa saama ning europakt üksi probleeme ei lahenda.
Daniel Cohn-Bendit
Lugupeetud president, Euroopa Ülemkogu president, komisjoni president! Head kolleegid! Pean tunnistama, lugupeetud Herman Van Rompuy, et Martin Schultz tsiteeris teile väikest Saksa laulukest. Selle otsene vaste prantsuse keeles kõlab nii: "Tout va très bien, Madame la Marquise, il n'y a pas de problème”.
Pean ütlema, et mul on piinlik, kuidas asju siin esitletakse. Meid ei tohiks lollitada! Isegi kui meile meeldib teid kuulata, loeme ikka ja jälle dokumente ning teame seega, mis ülemkogus toimus. Ärge rääkige meile muinasjutte! Me oleme probleemidega kursis. Me ei ole siin selleks, et aega raisata.
Tahaksin teile ja José Manuel Barrosole öelda ühte. Te räägite pidevalt stabiilsusest, kasvust, tööhõivest, konkurentsivõimest. See on tõsi. Kas te aga teate, kuidas see meie kodanikele selgeks teha? Nemad näevad ebavõrdsust, tunnetavad ebaõiglust ja ebaturvalisust. Neile paistab see niimoodi. Kui Euroopa Liit oma tegutsemisviisi ei muuda, ei püüa sellele ebaõigluse ja ebavõrdsuse tundele või tegelikule ebavõrdsusele ning ebaturvalisusele reageerida, siis seostub inimestele sõnaga "konkurentsivõime” see, et meid jälle rünnatakse.
Just seal peitub meie jaoks tegelik probleem, sest kodanikud näevad pankade päästmise mehhanisme, mis - lubage mul lisada - on vajalikud, ning mõtlevad, et pankadega on kõik korras. Vaadake pankade kasumeid! Vaadake ulatuslikke maksupakette! Inimesed ütlevad: "See on täielik hullumeelsus! Nii palju raha on kulutatud ja ikkagi on kannatajad kodanikud ja riikide eelarved, sest ebavõrdsust ainult süvendatakse.” Viimastel aastatel osutavad kõik statistilised andmed sellele, et ebavõrdsus kasvab. Kui me ei suuda seda probleemi lahendada, siis pööravad kodanikud meile selja, õhutades kogu Euroopas Euroopa-vastase paremäärmusluse lainet. Neil oleks selleks ka hea põhjus: me ei ole suutelised sellele ebavõrdsuse, ebaõigluse ja ebaturvalisuse tundele reageerima. Seega ei saavuta me ilma reageerimata edu.
Mis puudutab Guy Verhofstadti mainitud eurovõlakirju, siis peame tõepoolest kodanikele rääkima kaitsefondist ja selle mobiliseerima, aga kui meil ei ole investeerimisfondi, kui me ei saa näidata tegelikke tõendeid selle kohta, et me masinavärgi uuesti käima lükata kavatseme - ja just selleks me eurovõlakirju vajame, mitte ainult kaitseks, vaid ka investeeringuteks -, kui me sellelt teelt kõrvale ei astu, siis ei ole kodanikele mitte miski arusaadav ja eelkõige käib see selle poliitika kohta.
Seetõttu tuleb juhtida tähelepanu mõnele asjaolule: mis puudutab ebavõrdsust, siis miks ei ole praegu Euroopas võimalik vastu võtta konkreetseid sotsiaalseid meetmeid, mida kodanikud tegelikult mõistavad? Määrata näiteks kindlaks miinimumpalk kogu Euroopas, mitte tingimata samal tasandil, vaid lihtsalt selleks, et miinimumpalga mõistet juurutada. Uskumatu, et sellises riigis nagu Saksamaa ei ole kogu selle majanduse uuesti tasakaalustamise jutu juures nimetatud probleemi mainitud ega käsitletud. Uskumatu, et Saksamaa, üks tänapäeva Euroopa vähestest kõige rohkem kasumit teenivatest riikidest, ei ole suutnud oma kodanikele miinimumpalka kehtestada. See teema tuleks Euroopa sotsiaalse ja majandusjuhtimise kontekstis tõstatada.
Nüüd aga Liibüa juurde. Martin Schulzi öeldu oli õige, kuigi ehmatav. Selline riik nagu Saksamaa hiilib kõrvale, kui teised riigid üritavad ja lahendusi leiavad. Saan selle märkusega ainult nõustuda ja see on väga õiglane. Mulle meeldiks, kui võtaksime praegu naabruspoliitika arutamisel arvesse paljusid minevikuprohmakaid, mida me naabruspoliitika puhul teinud oleme. Milliseid olid meie suhted Gaddafiga enne pommitamist? Millised olid Euroopa riikide suhted Gaddafi, Ben Ali, Mubarakiga? Anname lõpuks hinnangu sellele, mida need assotsiatsioonilepingu artiklid inimõiguste kohta meile tähendavad! Midagi ei tähenda! Mitte midagi! Kui me seda ei hinda, siis peaksime lõpetama endale valetamise. Kas Euroopa Ülemkogu pühendas kas või viis minutit mõeldes sellele, miks meie Vahemere poliitika läbi kukkus? Kas te mõtlesite sellele? Dokumentidest ei ole ma midagi lugenud. Ma ei ole kuulnud, et te selle teema kohta midagi öelnud oleksite. Kui vaid Euroopa Ülemkogul oleks veidi enesekriitikat oma minevikuvigade suhtes!
Lõpetuseks jõuan Jaapani juurde. Probleem on selles, et parim viis tuumaohutuseks on tuumaenergia kasutamine lõpetada. Tuumaenergia puhul ei ole nullriski. Tuumaenergia kasutamist ei ole võimalik lõpetada üleöö, kuid kui me seda ei tee, oleme me alati ohus. See probleem ei ole ühe sündmuse stressitestimisega kuidagi seotud. Probleem, nagu selle sõnastas Prantsusmaa tuumaohutuse eest vastutava asutuse juht André-Claude Lacoste, on mitme võimaliku õnnetuse kumuleeruv mõju - midagi, mida uskumatul kombel siiani iialgi käsitletud ei ole. Just nii juhtus Jaapanis. See ei olnud vaid üks õnnetus, vaid neli või viis õnnetust korraga ja lisaks veel inimlik viga, mis meid selle olukorrani viis.
Matemaatiliselt rääkides ei ole sellist ohutust võimalik tagada. Kui meie, eurooplased, sõna ei võta... tuumaenergia kasutamist ei saa lõpetada üleöö, kuid kui me seda ei tee, peame lõpetama tuumaohutusest rääkimise. Sellist asja nagu tuumaohutus ei ole olemas!
Jan Zahradil
Lugupeetud president! Euroopa Ülemkogu viimase kohtumise olulisim teema oli majandus ja euroala stabiilsus. Teate hästi, et enamik Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsiooni liikmeid on euroalasse mittekuuluvatest riikidest ja enamik neist on riikidest, kes isegi europaktiga ühinenud ei ole. See ei tähenda aga, et me euroala lagunemist soovime. Otse vastupidi, me tahame stabiilset ja jõukat Euroopa Liitu, kaasaarvatud euroala. Me tahame, et vastutustundlikud riikide valitsused, kes lõpetavad võlgades, reformivad avalike kulutuste struktuuri ning teevad maksureformid, taastades nii finantsdistsipliini, mida me õigeks peame.
Mida me õigeks ei pea ja mis meid häirib, on salaplaan, mida siin mõned liikmesriigid ning osaliselt ka komisjon ja mõnede Euroopa Parlamendi liikmete fraktsioonid siin propageerivad. See on katse kriisist kasu lõigata, et edaspidi oma suveräänsus loovutada. See on katse eelarve ja maksude ühtlustamise suunas kaugemale minna. See on katse teha veel üks samm eelarveliidu loomise suunas ja seejärel täieliku poliitilise liidu suunas. Me ütleme sellisele liidule ei! Me ei toeta sellist liitu!
Olen olnud Euroopa Parlamendi liige alates 2004. aastast ja iga kord, kui on probleem, kuulen ikka sama vana juttu: "Meil on vaja rohkem Euroopat, meil on vaja rohkem ühendusel põhinevat lähenemisviisi”. Mina ütlen, et see ei ole see, mida vajame. See on katse lahendada kõik, mis meid Euroopa tasandil sellesse segadusse viis - ja kuidas me selle lahendame? Ikka Euroopa tasandil! Palun teil lõpuks mõista, et praegune Euroopa integratsioonimudel on ammendunud. Peate lõpetama elamise 50aastases unistuses sõjajärgsest Euroopast, mis pärineb eelmisest sajandist. Euroopa paradigma on muutunud ja mida rutem mõned teist sellega lepivad, seda parem.
Lothar Bisky
Lugupeetud president, nõukogu eesistuja, komisjoni president! Head kolleegid! Minu fraktsioon leiab, et ülemkogu kohtumise tulemused on ebapiisavad.
Vaadelgem esiteks majanduspoliitikat! Väljendasime oma mõtteid majanduspoliitika valdkonnas kokku lepitud suuniste kohta eelmisel nädalal toimunud kuulamisel. Peame saama üle uusliberalistlikust kasumi taotlemise ja konkurentsi fikseerimise tavast, mis on ilmne sellistes mõistetes nagu "turvaline paindlikkus”, "pensioniea kohaldamine” ja nii edasi.
Usume, et vaja on demokraatlikult seadustatud ja kontrollitud majanduspoliitika juhtimist, millega takistatakse maksude, palkade või keskkonnadumpingut läbi asjakohaste ühiste miinimumstandardite, mis tagavad finantsturgude tõhusa reguleerimise ja takistavad kasumi erastamist, suunates samal ajal riskid laiemale üldsusele.
Minu teine märkus puudutab meie lõunanaabrust ja eriti Liibüat. ELi liikmesriigid on kaasatud jubedasse olukorda Põhja-Aafrikas, konkreetsemalt öeldes Liibüas. Oleme selle kohta siin juba kriitikat kuulnud. Tahaksin rõhutada vaid üht punkti: diktaator Gaddafi kasutab meeleavaldajate ja mässajate vastu relvi, mille ta on ostnud meilt. Ta on NATO vägede tule all, kes on seal ilmselt selleks, et kaitsta vabaduse ja demokraatia eest võitlejaid, kes kasutavad samuti Euroopa ja USA relvi.
Mind huvitab see, mis mõte on olemasoleval relvade käsitsemisega seonduval aukoodeksil, kui selline olukord tekkida saab. Miks ei toetata vabadust, inimõigusi ja sotsiaalse ebaõigluse vastast võitlust konkreetsetel juhtudel, nagu Lampedusas, kuhu saabub igal päeval Põhja-Aafrikast sadu põgenikke? Kardan, et värskelt kokku lapitud naabruspoliitika mõiste on rohkem Euroopa huvides kui asjakohane reaktsioon partnerriikide vajadustele.
Minu kolmas märkus puudutab Jaapanit. Meil on aega seda teemat täna õhtupoolikul ja homme veel arutada. Ka sel puhul ei õnnestunud meil tunnustada sidusat Euroopa lähenemisviisi, vähemalt selles osas, mis puudutab ohutuskontrolli, niinimetatud stressiteste. Mind ei üllata, et meie kodanikud küsivad õigustatult skeptiliselt, milline Euroopa Liidu seisukoht selles küsimuses täpselt on.
Godfrey Bloom
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud president! Kui lubate, siis pöördun tagasi Liibüa küsimuse juurde.
Millal poliitikutele ning suurtele ja headele järsku kohale jõudis, et kolonel Gaddafi on kuri mees? Millal, alates sellest toredast fotost, kus te, lugupeetud president, teda embate, te järsku mõistsite, et ta on n-ö vale semu.
Võin teile öelda, et Šotimaa Lockerbie' ohvrid ja minu koduriigi Iirimaa IRA julmuste ohvrid teadsid väga hästi, milline lurjus see mees oli. Tal oli aga naftat ja raha ning seega pigistasite kõik silmad kinni, oli ju nii?
Pahateod ei jää aga karistamata. Kõige absurdsem tegelane kogu loo juures on Briti peaminister, kes seisab, vehkides oma tühja mõõgatupega - olles riigist lahutanud kuningliku mereväe ja kuninglikud õhujõud -, põhjustades oma tegevusega ähvardavaid hädaohte, olles ilma lennukiteta, ilma kõigest, ja nimetab end konservatiiviks, kuid on vaid ajale jalgu jäänud koolipoiss, hüüdja hääl kõrbes.
Räägime palju inimeste vastu suunatud vägivallast, räägime palju demokraatiast. Sellele vaatamata valitseb Zimbabwes juba aastaid mõrtsukalik paavian ja meie ei võta midagi ette, on ju nii? Me ei hooli, sest seal ei ole raha ega naftat. See on sellele kohale niivõrd tüüpiline: täis silmakirjalikkust ja jama.
Barry Madlener
(NL) Lugupeetud José Manuel Barroso! Te saate oma tahtmise. Luuakse euro alaline toetusfond, millest toetatakse liikmesriike, kes on oma riigikassad tühjendanud ja kes kannavad riskid üle nendesse liikmesriikidesse, kus kord majas on.
Enamik majandusteadlastest nõustub meiega, et see fond enam eurot ei päästa, nagu stabiilsuse ja kasvu paktile vastavad kokkulepped teha suutsid. See on pehme kokkulepe, mis premeerib nõrku ja petvaid liikmesriike lihtsalt saadava krediidiga. Kust see raha tuleb? Kuidas see fond moodustatakse? Paberil annavad sellesse fondi panuse kõik liikmesriigid, kaasaarvatud Iirimaa, Kreeka ja Portugal. Nendel riikidel aga ei ole üldse raha.
Lõpuks on olukord selline, et maksavad need liikmesriigid, kes ise korra majas hoidnud on. Madalmaade kodanikud peavad maksma nõrkadele liikmesriikidele, nagu Kreeka ja Portugal - teie koduriik, lugupeetud José Manuel Barroso -, ja see, lugupeetud president, on vastuvõetamatu. See ei ole solidaarsus, vaid mitme nõrga liikmesriigi halva käitumise premeerimine kõvasti tööd tegevate Madalmaade, Saksamaa ja Belgia kodanike arvelt.
Nii ei saa eurot päästa! Nimetatud riigid peaksid selle asemel eurost loobuma. Kreeka peaks saama tagasi drahmi ja Portugal võtma uuesti kasutusele eskuudo. Mõned riigid peavad aktsepteerima, et neil tuleb euroalast lahkuda, ja süüdistada saavad nad selles vaid iseennast.
Werner Langen
(DE) Lugupeetud president! Tippkohtumise tulemused oli tähtis vaheetapp, kuid tõeline katsumus on alles ees. Kui selle kohtumise tulemusi käsitletakse nagu kõike muud, kaasaarvatud stabiilsuse ja kasvu pakt, ning kui liikmesriigid neid ei järgi, siis ei ole nimetatud tulemuste väljatrükkimine paberi raiskamist väärt. See on ka põhjus, miks ma ei saa jagada kahe presidendi optimismi, et kriis on möödas. Usun, et tegelik katsumus on alles ees.
Lehmann Brothersi kokkuvarisemisest on möödas üle kahe ja poole aasta ning kuhu me praeguseks jõudnud oleme? Meil on siiamaani jõudmiseks kulunud kaks ja pool aastat. Vastutav volinik lükkas viimasel korral esitatud finantsturu tehingute maksu ettepanekud tagasi. Ma tahan näha tulemusi! Eelmise parlamendi ametiajale tagasi mõeldes meenub mulle, et see täiskogu võttis vastu 12 resolutsiooni finantsturgudega seonduvate meetmete kohta ja et siseturu vastutav volinik - kes õnneks enam ametis ei ole - lükkas need kõik tagasi. See on reaalsus. Komisjon ei suutnud selle probleemi lahendamist juhtida.
Leidsime aga, et riiklik omakasupüüdlikkus tuleb ületada ka nõukogu tasandil ning et parlament peab komisjoni tema põhiseaduse muutja rollis toetama. Ei ole mingit põhjust loorberitele puhkama jääda. Pean Guy Verhofstadtiga nõustuma. Eelarve konsolideerimine on liiga lõtv, juhtimine on liiga üldsõnaline, europakt liiga nõrk ja riiklik huvi endiselt liiga tugev. Kui meil ei ole julgust nõuda liikmesriikide valitsustelt suuremat pühendumist Euroopale, siis ei saavuta me kunagi tähendusrikast ega kestvat lahendust.
Lugupeetud José Manuel Barroso! Olin kriitiline, kui minu fraktsiooni kreeklasest liikmed Kreeka programmi vastu hääletasid. Kindlasti ei ole ma Martin Schulziga nõus. Kui sotsialistist valitsusjuht ametist maha hääletatakse, siis on see esmapilgul hea. Portugali puhul hääletas aga ka teie fraktsioon programmi vastu. Euroopas ei tohi lubada selliste asjade juhtumist! Paluksin kõigil täita oma osa, et tagada, et sellisel omakasupüüdlikul riiklikul lähenemisviisil ei ole tulevikku, sest me töötame probleemi lahendamise suunas.
Edite Estrela
(PT) Lugupeetud juhataja, president Van Rompuy, president Barroso! Head kolleegid! Küsimus, mille Euroopa üldsus esitab, on järgmine: kas Euroopa Ülemkogu teeb vajalikud valikud ning kas need on õiged valikud, et kriisi ületada? Paljud eurooplased võivad arvata, et üldjoontes on valikud õiged, kuid aeglased ja mitte väga kaugeleulatuvad. Neid, kes on näinud dokumentaalfilmi "Inside Job”, vihastab selline ahnus ja süümepiinade puudumine ning nad küsivad, et kui reitinguagentuurid sellisel viisil tegutsevad, siis mida teeb Euroopa sõltumatute ja usaldusväärsete reitinguagentuuride rajamiseks?
Presidet Barroso ütles mitte väga kaua aega tagasi, et kui liikmesriik saab vältida välisabi kasutamist, siis peaks ta seda tegema, sest välisabi on kulukas. Nii arvab ka Portugali valitsus: Portugal ei vaja välisabi, vaid ainult mõistlike intressimääradega finantsvahendeid oma majanduse ja inimeste jaoks. Kuna aga reitinguagentuurid teenivad spekulantide huve, siis läheb portugallaste tohutute ohverduste tulemus otse nende spekulantide taskutesse. Kas see on Euroopa õiglus? Kas poliitikud ei mõista, et euroala - ma kordan, euroala- on kriisis ning et mõne riigi võla vastu suunatud rünnakud võivad eurot õõnestada ning ühisraha ja kogu Euroopa projekti ohtu seada? See on Euroopa tasandil probleem, mis nõuab Euroopa tasandil lahendust.
Kui me tahame kriisi ületada, siis vajame pigem rohkem kui vähem Euroopat. Peame olema oma mineviku tasemel ja vastama tulevastele katsumustele. Peame andma kindlustunnet ja lootust Euroopa üldsusele, kelleta Euroopa projekti ei oleks.
Sylvie Goulard
(FR) Lugupeetud juhataja, Euroopa Ülemkogu president, komisjoni president! Olete sellest kohtumisest helge pildi maalinud. On mõned positiivsed aspektid, kuid siinkohal ei ole vajadust neid korrata. Midagi teeb mulle siiski muret - midagi rohkemat, kui tehnilised üksikasjad või see, millest te meile rääkisite. Pean silmas põhja-lõuna eristust, mis praegu Euroopa Liidus kanda kinnitab. Just hetk tagasi kuulsime, kuidas väideti, et mõnedel on õigus ja teistel mitte, mõned on head ja teised halvad. Tundub, et ollakse unustatud vastastikune sõltuvus. See on keeruline probleem.
Veelgi enam, keeldudes tegelemast pankade küsimusega, mida Guy Verhofstadt mainis, leian, et paljud näevad lõunapoolsetele riikidele ettekirjutusi tegevat mitut Põhja-Euroopa riiki sellisena, kes keelduvad nägemast enda kohustusi. Seetõttu usun, et kui teil, Euroopa Ülemkogu president, ja ka teil, lugupeetud José Manuel Barroso, on mingi ülesanne, siis on see takistada iga hinnaga sellise lõhe suurenemist ja kinnistumist. Me vajame kõigile vastuvõetavaid lahendusi. Peame tagama, et kõik oma kohustusi täidaksid.
Veel üks viimane mõte. Minu arvates on Euroopa Ülemkogu vägagi sissepoole vaatav. Kogu arutelu toimus nii, nagu eurol ei oleks mingit üleilmset tähtsust. Euroala esindamisele välissuhetes Rahvusvahelises Valuutafondis ei pöörata mingit tähelepanu. Praegu G20d juhtiv Prantsusmaa tahab arendada üleilmse rahareformi ideed ja puudub selline ettepanek - nagu eurovõlakirjade ettepanek, mille me läbi suruda püüame -, mis euro tõeliselt üleilmseks valuutaks teha püüaks.
Philippe Lamberts
(FR) Lugupeetud Herman Van Rompuy! Austan teid kui inimest ning ka teie tööd väga, kuid pean ütlema, et teie sõnavõtt ei veennud mind üldse.
Väidate, et töötajad ei peaks muretsema, sest meie töötame nende eest. Laiendatud euroala pakti, nagu te seda nimetate, konkurentsivõime peatükki lugedes mõistan seda nii, et seal räägitakse palgakärbetest, suuremast paindlikkusest ja väiksemast turvalisusest. Tootlikkuse või meie ressursside kohta ei ole midagi öeldud. Midagi ei ole öeldud energiatootlikkuse kohta.
Mida ma öelda tahan, on see, et odava tööjõu puhul ei suuda me kunagi Hiinaga konkureerida. Otse vastupidi: kui on tegemist energiatõhususe ja ressursside tõhususega, siis teeb Hiina meile pika puuga ära. Kui me nendes valdkondades konkureerida ei suuda, siis mis veel Euroopale konkurentsivõime kontekstis alles jääb?
Te väidate meile, et soodustatud ei peaks muretsema. Samas aga väidate, et riigi rahanduse tasakaalustamisel, mis on mõistlik eesmärk, tuleb teha kärpeid. 40% avalikest kulutustest läheb heaolu tarbeks ja teie väidate, et me ei peaks muretsema! Te väidate meile ka seda, et tulude eest kantakse hoolt. Räägime siis tuludest. Ühine konsolideeritud tulumaksubaas on tõeline naljanumber. Te räägite sellest tingivas kõneviisis ja väidate, et see peaks tulu suhtes igal juhul neutraalne olema. Seetõttu ei saaks sealt täiendavaid eurosid ning lisaks on ettevõtetel nagunii võimalus valida. Ma ei ole kunagi näinud, et keegi valiks rahaliselt kõige kallima võimaluse.
Teisest küljest, kui kellelgi ei peaks olema põhjust muretsemiseks, siis on need pankade aktsionärid ja võlausaldajad. Räägite meile stressitestidest. Eelmise aasta stressitestid olid naljanumber! Ma ei tea, kas näeme sama labast nalja ka sel aastal. Milles me aga kindlad olla saame - isegi juhul, kui need stressitestid ikkagi tõsiseltvõetavad oleksid -, on see, kust pankade rahalised vahendid pärinevad. Kas need tulevad pankade aktsionäridelt või meilt, maksumaksjatelt? Olgem ausad! Igal juhul ei ole neil muretsemiseks ilmselgelt mingit põhjust.
Lõpuks ei ole midagi öeldud ühe suure ja möödapääsmatu probleemi kohta, nimelt Kreeka võla ja Iirimaa võla täielik jätkusuutmatus. Te teate, et kui palju te sellest teemast ka mööda hiilida ei püüaks, ei ole mingit võimalust, kuidas need riigid tagasi maksta saaksid. Mida hiljem me ümberkorraldused teeme, seda valulikum see on. See ei ole kunagi meeldiv ülesanne, aga ootamine läheb meile kalliks maksma.
(Aplaus)
Martin Callanan
Lugupeetud juhataja! Iga kord, kui EL konkreetse probleemiga vastamisi seisab, langeb ta lõksu, kus leiutatakse keeruline bürokraatlik ja kohmakas lahendus, mis küsimuse olulisusega võrreldes tihti täiesti ebaproportsionaalne on. See on viga, mille me praeguse finantskriisiga teeme: finantskriis on keeruline ja nõuab tegutsemist, kuid paljudel esitatud lahendustel on Euroopa pikaajalise tuleviku suhtes kaugeleulatuvad ja minu silmis väga kahjustavavad mõjud.
Paljud on haaranud sellest võimalusest, et käivitada ajutised majandusjuhtimise kavad, mille juhtpõhimõtted on sekkumine ja kontroll. Nagu meile väidetakse, on esmane lahendus rikkuda olemasolevaid eeskirju, nagu aluslepingu artikkel 122, mis ei ole kunagi olnud mõeldud reguleerima abi, mille välja maksmiseks seda kasutatakse - loodan, et mõnel liikmesriigil on julgust see Euroopa Kohtus vaidlustada -, ja suuremate piirangute kehtestamine meie liikmesriikidele, mis tegelikkuses tähendab paljude valijate demokraatliku valiku kitsendamist.
Kui Iirimaa juhtumit vaadelda, siis on see riik teinud kõikvõimaliku oma pangandussüsteemi stabiliseerimiseks - mida muuseas vajaksid väga ka teiste liikmesriikide pangad ja institutsioonid, sest vastasel juhul muutuvad need äärmiselt kaitsetuks - ning tasuks selle eest seisab Iirimaa vastamisi teiste liikmesriikide nõudmistega suurendada oma ettevõtte tulumaksu määra, selleks et konkureerida teiste riikide ülespuhutud olukorraga. See on ebaõiglane ja ebademokraatlik!
Bairbre de Brún
(GA) Lugupeetud juhataja! Mis paneb nõukogu ja komisjoni uskuma, et Iirimaa suhtes kehtestatud poliitilised meetmed võlga ei suurenda või et selliste või samaväärsete poliitiliste meetmete rakendamine kogu ELis seda ei tee?
Kohtumisel vastu võetud meetmed sunnivad kõiki liikmesriike piirduma inimestele kahjuliku majandusliku loogikaga - loogika, milles on vajalikud kärped ja mis jätab riigid ilma suutlikkusest kasvu edendada.
Meetmed, mille EL ja Rahvusvaheline Valuutafond Iirimaa suhtes kehtestasid, tähendavad suuri kärpeid, töökohtade kaotust ja avalike teenuste märkimisväärset vähendamist. Iiri võlakoorem ei ole jätkusuutlik. Välja arvatud juhul, kui osa puudujäägist võlakirjade omanike kanda ei panda, jäävad Iirimaa kohustused edaspidi täitmata.
Niki Tzavela
Lugupeetud juhataja! Laiendatud euroala pakti eesmärk on tugevdada ja tõhustada Euroopa konkurentsivõimet, aga kuidas on meil võimalik saavutada Euroopa lisandväärtusega majandus, kui meie tööturgu rikub ebaseaduslik sisseränne ja meie Euroopa tooted asendatakse salakaubaga, mis tuuakse sisse töömahukatest idapoolsetest riikidest?
Mida rutem me Euroopa Liidu geograafilised ja majanduslikud tooted kindlaks määrame ja neid kaitsma hakkame, seda parem. Seega on minu ettepanek kaasata laiendatud euroala pakti Euroopa majanduslike ja geograafiliste piiride kindlaks määramine ja kaitse, sest vastasel juhul ei ole me väga tugevalt agressiivse konkurentsivõimelise üleilmse majanduse kontekstis suutelised konkurentsivõimelist Euroopat saavutama.
Frank Vanhecke
(NL) Lugupeetud juhataja! Kui Liibüa kriis midagi hästi illustreerib, siis minu arvates just seda, et meil puudub täielikult tõsiseltvõetav Euroopa geopoliitiline strateegia Euroopa huvide kindlustamiseks. Lõppude lõpuks on see ikkagi kurb tõde, et oleme siin peamiselt president Sarkozy poliitilise päevakorra tulemusel, kes lubas endale teatud mõttes nn Falklandi hetke.
Igal juhul on siiski veider, et need, kes nii vihaselt ja õigustatult kolonel Gaddafi absoluutse kurjuse vastu raevutsevad - sealhulgas mõned siin istungisaalis -, olid veel üsna hiljuti väga õnnelikud, kui jäid naeratades pildile koos Liibüa diktaatoriga, kelle nad sõjaväeliste austusavaldustega vastu võtsid. Tahan öelda vaid seda, et lihtsam on praegu Gaddafit rünnata, kui esilekerkivatele tohututele küsimustele vastus leida.
Kui mainida vaid ühte nendest küsimustest, siis kas kavatseme ülestõusnuid - koondnimetus kirevale kambale inimestele, kellest mõned Euroopa normide põhjal vaimselt veel keskajast välja kasvanud ei ole - ka edaspidi relvadega varustada? Ja kui me seda teeme, siis milline tagatis meil on, et neid relvi ei kasutata riigi veelgi suuremasse kaosesse viimiseks, nagu juhtus Iraanis pärast šahhi kukutamist?
Mulle isiklikult meeldiks, kui Euroopa jõupingutused ja jõud meie enda välispiiride sõjaväelise valve puhul mõnevõrra läbipaistvamad oleksid. Hetkel peetakse ka vaikset sõda, mille hirmuäratav kuulutaja on sisserändajate invasioon, millest keegi ei räägi. Me vajame ka selle probleemiga tegelemiseks Euroopa jõudu.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Lugupeetud juhataja! Viimasel Euroopa Ülemkogul võeti vastu otsused, mis veel aasta tagasi mõeldamatud olid, ning seepärast tahan Herman Van Rompuyt ja José Manuel Barrosot siiralt tänada.
See on tähtis samm, kuid ka samm väga raskel teel, mille peame läbima, et taastada usaldus euro ja meie majanduse vastu, nii et majanduskasvu ja töökohtade loomist edendades oleks võimalik kriisist väljuda. Sellel täiskogul - nagu te ütlesite - on majandusjuhtimise tugevdamise seadusandlike ettepanekute paketi puhul kaasotsustav roll. Me tahame, et see pakett oleks kaugeleulatuvam, ja te peaksite selles osas eesseisval perioodil parlamendiga läbirääkimisi pidama. Usume, et vajame tugevamat ja kaugeleulatuvamat finantsabi, mis põhineb komisjoni ettepanekutel. Olete juba mitmelt parlamendiliikmelt kuulnud, et tahame näha jõulisemat stabiilsuse ja kasvu pakti vastupidise hääletusmehhanismiga.
Teiseks on vaja palju tugevamat sotsiomajanduslikku koordineerimist. See hõlmab rohkem kui laiendatud euroala pakti pühendumused, sest meie sotsiaalse turumajanduse põhimõtete alus on Euroopa 2020. aasta strateegia. See hõlmab suuremat pühendumust nende põhimõtete viimistlemisele, selleks et edendada kasvu ja töökohtade loomist meie kodanikele. Me tahame, et need põhimõtted oleksid riiklike reformikavade alus - kuulsin ka José Manuel Barrosot sellest rääkimas - ning peaksime esitama selle kohta ettepanekud.
Te väitsite ja tegelikult rõhutasite seda nii, nagu oleksid need punktid juunis kokkuleppe saavutamisse juba kaasatud. Meie poolest võite juba hakata tegelema sellega, et nõukogu asja käsitlema hakkaks, vähemalt neid punkte, mis juunis kokkuleppe saavutamise võimalikuks teeksid.
Proinsias De Rossa
Lugupeetud juhataja! Küsin Euroopa nelikult - kolmik ja nõukogu - mõned ausad küsimused. Kas võtate euroala ja Euroopa projekti päästmist tõsiselt?
Just lõpetati pankade stressitestid, mis põhinesid kõige pessimistlikumatel stsenaariumidel Iirimaa näitel. Iirimaa uus valitsus on Iiri panganduse kokkuvarisemisele piiri pannud. Kõigi iirlaste üllatuseks otsustati, et Allied Irish Banki ja Bank of Irelandi tagatiseta võlakirjade omanikele kärpeid ei tehta.
Mida aga Euroopa sellest kasu saab? Miks Euroopa Keskpank Iiri pankade väga olulise keskpikas perspektiivis rahastamise teemal vaikib? Miks nõuavad president Sarkozy ja kantsler Merkel päästva intressimäära kärpimise vastutasuks Iiri tööstusbaasi hävitamist? Miks takistavad mõned liikmesriigid Euroopa finantstehingute maksu ja eurovõlakirjade valdkonnas edu saavutamist? Miks Euroopa eelarvet kärbitakse?
Lühike vastus sellele on lühiajalised valimiskaalutlused ja dogmaatiline majandus. Iiri majanduskriis on Euroopa kriisi lahutamatu osa. Iiri majanduse läbikukkumine ei ole läbikukkumine mitte ainult Euroopa jaoks, vaid ka Euroopast tingitud läbikukkumine.
Iirimaa võlgade jätkusuutlikkus on Iirimaa ja Euroopa jaoks kriitilise tähtsusega ning nelik peab selle küsimuse puhul reaalsusesse tulema. Praegu vajame nelikult Iirimaaga eesseisvate läbirääkimiste eel ettekujutust ja nägemust.
Soovin, et te mu sõnu meeles peaksite. Iirimaa on demokraatlik riik nagu Prantsusmaa, Saksamaa ja Soomegi: valitseme oma rahva tahtel. Iirimaa valijad on hambaid krigistades ja viha maha surudes põhjalikku kokkuhoidu aktsepteerinud. Nad peavad nägema, et Euroopas toimub aus mäng, vastasel juhul lüüakse Iiri valitsuse suhtes hetkel avatud sallivuse uks üsna varsti pauguga kinni.
Carl Haglund
(SV) Lugupeetud juhataja! Lubage mul alustada millegi positiivsega! Võiksin keskenduda probleemidele, mis kaasnevad teie nõukogus võetud otsustega - ning neid kindlasti tekib -, kuid positiivne aspekt on sellele vaatamata see, et olete saavutanud edu nii majandusjuhtimise kui ka makromajanduse valdkonnas. Kaasparlamendiliige Iirimaalt mainis just, kui mures selle riigi inimesed on. Nende probleemid on seotud asjaoluga, et seni ei ole me makromajanduslikku aspekti mingil viisil tunnustatud. Tänu sellele majandusjuhtimise paketile on see nüüd tulevikus võimalik. Sel puhul leian, et nõukogu on liikunud õiges suunas.
Pean aga veidi murettekitavaks asjaolu, et nõukogus tundub puuduvat tahe oma otsuste tegemise kultuuri muuta. Nõukogu soovib endiselt võimalust eri tüüpi poliitiliste kokkulepete kasutamiseks ja seda võiksime ehk lehmakauplemiseks nimetada. Kui te aga oma otsuste tegemise kultuuri ei muuda, kardan, et te ei ole tulevikus suutelised võtma vastu vajalikke otsuseid, kui seisate silmitsi keeruliste kaalutlustega soovituste põhjal, mille suhtes ma kõigele vaatamata usun, et komisjon need koostada suudab. See on probleem, mida nõukogu tõsiselt võtma ja käsitlema peab. Seda illustreerib üsna hästi ka nõukogu kohtumisel nähtud suundumus, kus minu päritoluriik Soome teise küsimuse - praegusel juhul stabiilsusmehhanismid - suhtes ka üsna ebasobivalt meelestatud oli. Soomlasena pean seda kahetsusväärseks. Mitte kõik soomlased ei mõtle nii, kuid see on hea näide selle kohta, et nõukogu otsuste tegemise kultuur peab muutuma.
Konrad Szymański
(PL) Lugupeetud juhataja! Euroopa Liidu uus riigi rahanduse struktuur põhineb püüdlusel tugevdada terveid finantseeskirju ning avalikke kulutusi ning täiesti ebatervel soovil liikmesriikide maksuiseseisvust piirata. Kahtlen väga, et laiendatud euroala riigid oleksid positsioonis, et kehtestada endale avalike kulutuste valdkonnas ühiselt ranged eeskirjad, sest üksikult nad seda teha ei suutnud.
Teiselt küljest ei ole mul kahtlust, et maksubaasi standardimine on tõhus samm maksuliidu suunas, millel on vaid üks eesmärk - maksukonkurentsi likvideerimine Euroopa Liidus. Prantsusmaa poliitikud Sarkozy ja Lagarde on paljastanud oma tegelikud kavatsused, nõudes nädalate kaupa kriisi vastu võitlemise ettekäändel maksumäärade tõstmist Iirimaal. Maksumäärade Euroopa Liidus standardtasemetele tõstmine sõltumata liikmesriikidest hoopis pikendab kriisi, mitte ei leevenda seda.
Juhataja
Suur tänu teile! Soovin öelda nendele parlamendiliikmetele, kes soovivad kasutada võimalust eelneva registreerimiseta sõna võtta, et meil on juba umbes 20 sõnavõttu ja ma ei usu, et meil selleks enne hääletust piisavalt aega jääb. Sellele vaatamata olete teretulnud proovima!
Paul Murphy
Lugupeetud juhataja! Vastusena Joe Higginsile kinnitas José Manuel Barroso 19. jaanuaril siin istungisaalis, et Euroopa püüab Iirimaad toetada. Fine Gaeli ja Leiboristide Partei uue ühisvalitsuse häbiväärse allutamisega võlakirjade omanike huvidele on selge, et Iirimaad ei hakka abistama mitte nõukogu ega komisjon, vaid Iirimaa ja Euroopa töölisklass, keda sunnitakse Euroopa panku ja spekulante nende kulude kinnimaksmisega toetama.
Majandusjuhtimist käsitlevad ettepanekud on katse teha kärpeid ja alandada palkasid. Kokkuhoiu tulemustabel ja sadade miljonite eurode suuruste trahvide ettepanekud on välja töötatud selleks, et tagada vaatamata massilisele vastuseisule see, et kriisi eest maksavad tööinimesed. Seda Euroopa šokidoktriini hõlbustatakse aluslepingute muutmisega, millele tuginedes määratakse, et Euroopa ja Iirimaa algatuste puhul ei ole vaja referendumit. Sotsialistlik partei ja Iirimaa vasakpoolsed nõuavad, et selle alalise kokkuhoiu ettepaneku kohta korraldataks referendum!
Oreste Rossi
(IT) Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Sellel ülemkogu kohtumisel käsitleti kolme väga tähtsat teemat: Jaapanit tabanud keskkonna- ja tuumakatastroof, üleeuroopaline finantskriis ja olukord Magrebis.
Esimese punkti puhul - vaatamata sellele, et toetame väga valusa hoobi saanud elanikkonda - ei saa me nõustuda kaubanduslepingute läbivaatamisega meie oma ettevõtete kahjuks. Pooldame selle asemel humanitaarabialast sekkumist, saates varustust, inimesi ja raha.
Arusaam finantskriisi lõppemisest on puhas fantaasia. Oluline on koostada abipakett, et aidata liikmesriikidel praegusest olukorrast välja tulla, tagades sellega kogu euroala stabiilsuse. Toetame ka regulatiivse ja bürokraatliku koormuse vähendamist ning kaubanduse edendamist kolmandate riikidega - nii kaua, kui see vastastikust kasu toob.
Leiame, et Euroopa Liit on Magrebi küsimuses endast kohutava mulje jätnud, sest iga liikmesriik tegutses iseseisvalt ning paruness Ashton, liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, ei teadnud, kuidas kriisi hallata. Eelkõige on Euroopa Liit hüljanud Itaalia, jättes selle ebaseaduslike sisserändajate kontrollimatu sissetungi kätte.
Hans-Peter Martin
(DE) Lugupeetud juhataja! Euroopa inimesed muutuvad üha ärevamaks. Eriti tekitavad muret kaks teemat. Esiteks on meie tegevus majanduskriisi ja euroga seotud probleemidega jätkuvalt vastuoluline. Fakt on ka see, et nõukogu ja komisjon ei suuda sündmustega sammu pidada.
Peame olema realistlikud: vajame võlakärpeid, vähemalt Kreekas ja tõenäoliselt ka Portugalis. Sellest ei ole pääsu! Mida kauem meil selle küsimusega tegelemine aega võtab, seda rohkem see maksma läheb, mitte ainult rahalises mõttes, vaid ka Euroopa projekti üldise usaldusväärse mõttes. Kreeka sündmused on tekitanud palju emotsioone. Olime selle riigi eridelegatsiooni koosseisus: valitseb suhtumine, et Kreeka probleemide eest on vastutav EL, sest puudus selge kommunikatsioon ja ei võetud ilmselgeid vajalikke meetmeid.
Teine teema on tuumaenergia. Niinimetatud stressitestidel, mida ette valmistatakse, on mõtet ja need on usaldusväärsed ainult siis, kui taastatakse sidus Euroopa, kui need stressitestid tehakse vastavalt rangetele kriteeriumidele ja mitte rahvusvahelise akrediteerimisorganisatsiooni (IAO) nõrkade kriteeriumide kohaselt, kui konsulteeritakse täielikult sõltumatute ekspertidega ja kui sündmusi ning kogu protsessi esitletakse üldsusele asjakohasel ja arusaadaval viisil.
Mario Mauro
(IT) Lugupeetud juhataja, nõukogu eesistuja, komisjoni president! Head kolleegid! Minu poliitilises maailmavaates tuleb ideaalid ühitada huvidega. Euroopa institutsioonidele võib see tunduda ehk veidi reeglipärase ja naiivse seisukohana, kuid ma leian, et Euroopa institutsioonid esindavad meie ideaale, samal ajal kui meie valitsused esindavad paljudel põhjustel meie huve.
Seetõttu tuleb meil mängida mängu. Mind rabab tunne, et mõnes olukorras keeldub ideaale esindav meeskond seda mängu mängimast. Mõned nädalad tagasi, kui parlament tegi ettepaneku tunnustada või pigem ettepaneku, et komisjon peaks soovitama ülemkogul tunnustada Liibüa ajutist nõukogu, väitis paruness Ashton, et see ei kuulu tema volituste piiresse.
Eile pärast suurepärast esitlust, kui tuli jutuks esitada nõukogule strateegia, mis muudaks migratsioonivoogudega seotud kriisi Euroopa tasandil küsimuseks, väitis Cecilia Malmström, et ta lükkas selle idee tagasi, sest tema arvates ei võida see enamiku nõukogu liikmete poolehoidu.
Kuidas saab nn täiuslik meeskond selle mängu võita, kui meie mängijad keelduvad väravat löömast, sest nende arvates on väravavaht liiga hea? Leian, et see on põhipunkt, selleks et mõista ajalooliselt seda ülesannet, mida meilt nõutakse.
Seetõttu soovin esitada järgmise tähelepaneku: kes on selles mängus meie ründajad? Vastus on, et Euroopa institutsioonid: parlament, komisjon ja isegi teie, Herman Van Rompuy, sest ma leian, et te ei esinda ülemkogu nende huvide kaitsmiseks, vaid olete inimene, kes saab panna ülemkogu mõistma, millistele ideaalidele keskenduda.
Seepärast on mul lihtsalt palve: kui teie olete selles mängus meie ründajad, siis söötke palli edasi, rünnake, lööge väravaid ja - nagu me sellise mängu kohta ütleme - tehke meie unistused tõeks.
Roberto Gualtieri
(IT) Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Ei ole kahtlust, et alalise stabiilsusmehhanismi loomine on oluline saavutus, mis loob aluse poliitilisele pühendumusele eurot iga hinnaga kaitsta. Seetõttu toetas parlament vaatamata märkimisväärsetele kahtlustele selle fondi meetodite ja valitsustevahelise loomuse suhtes seda pöördelist hetke ning on keskendunud tugeva seose loomisele Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) ja ELi institutsioonide vahel.
Samas vaimus on oluline viide Euroopa Ülemkogu järeldustele määruse kohta, millega rajatakse tingimuslike nõuete kindlaks määramise kord, ning ootame nüüd, et komisjon sobiva ettepanekuga välja tuleks.
Vaatamata sellele, et tegemist on positiivse tulemusega, on raske seda piisavaks pidada. Probleem on Euroopa majanduse juhtimise põhisuunas. Tegeleme jätkuvalt haiguse sümptomitega, selle asemel et tegeleda selle põhjustega. Puudujäägid on kriisi tagajärg, mitte põhjus. Arvates, et suudame sellest haigusest paraneda enda piiramisega, kärpides ühe käega puudujääke ja refinantseerides teisega panku, on täielik teesklus: on risk, et see süvendab kriisi ning muudab alalise stabiilsusmehhanismi loomise ülesande jätkusuutmatuks.
Kui me tahame ravida haigust ennast ja mitte ainult sümptomeid, siis tuleb meil lahendada hulk olulisi probleeme. Me räägime Euroopa konkurentsivõime tugevdamisest. See on õige, aga millise konkurentsivõimemudeli poole me pürime? Me ei saa juurutada taastamismudelit, milles juhindutakse vaid ekspordist kolmandatesse riikidesse, sest see rõhutab tasakaalustamatust. Selleks et olla väliskaubanduses konkurentsivõimelisem, peame stimuleerima kvaliteetset sisenõudlust.
Seetõttu tuleb meil tegeleda pankade ja majandusele krediidi andmise süsteemi küsimusega, et suunata Euroopa sääste pikaajalistesse investeeringutesse. Peame varustama end selliste instrumentidega nagu eurovõlakirjad, finantstehingute maks ja oma nime vääriv eelarve, selleks et teha Euroopa tasandil kõikehõlmavaid avalikke investeeringuid, mis võivad kiirendada erainvesteeringuid. Lõpetuseks peame Euroopa sotsiaalsesse mudelisse suhtuma kui ressursi, mitte kui koormasse.
Sharon Bowles
Lugupeetud juhataja! Laiendatud euroala pakt võib olla kasulik, kuid seda ei tohi kasutada õiguspaketi nõrkuse välja vabandamiseks. Tugev pühendumus ühtsele turule on ELi konkurentsivõime ja seega ka euroala jaoks keskse tähtsusega. See on teretulnud, kuid ühtse turu algatused jäävad aluslepingu ja EL27 raamidesse.
Ma kardan, et ESM ei ole piisavalt paindlik ja et oma kahe ja poole kuni kolmeprotsendilise riskipreemiaga on see majanduse elavdamiseks jätkusuutmatu. Mõistan vajadust distsipliini ja riskieraldiste järele, kuid need päästemehhanismid ei ole mõeldud raha tegemiseks, eriti kui euroala stabiilsuse taga on oma riigi huvi, nagu mitme liikmesriigi panga toetamine Iiri maksumaksjate rahaga, nagu juba mainitud.
Me ei ole panganduskriisi lahendanud ega selle ees ka araks löönud. Isegi Saksamaa ei ole oma panku rekapitaliseerinud ega langenud väärtusi tunnustanud ning toetub samuti teiste ELi liikmete ja kogu maailma sallivusele, et võimaldada tuumkapitalina passiivset osalust, sest vastasel juhul kukuksid stressitestid läbi.
Seega, lugupeetud komisjoni president ja nõukogu eesistuja, omagem mingit nägemust, veidi alandlikkust, veidi ausat enesekriitikat! Vähim, mis te teha saate, on käsitleda riskipreemiaid tagatistena ja need riski möödudes tagastada. Kitsarinnalisus eurot ei päästa ning turud teavad seda.
Gerald Häfner
(DE) Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Tegelikult ei kuulu maksumaksjate raha kasutamine pankade päästmiseks või riikidele kunstliku likviidsuse tagamiseks poliitikute vastutusalasse. Poliitika tegelik funktsioon on rajada õiguslik raamistik, mis tagab, et selline olukord enam ei kordu. Peate nüüd tegema valet asja, sest õige asja tegemine on teil aastakümneid ebaõnnestunud. Kavatsete nüüd probleemi algeni jõuda ja me toetame seda Nii palju aga, kui ette näha saab, tundub, et töötate taas kord valel tasandil ja valede vahenditega ning vales raamistikus, sest püüate tegeleda väljaspool aluslepinguid olevate küsimustega.
Hea, et meil on õnnestunud osa tehinguid ühenduse meetodi reguleerimisalasse tuua, kuid klassikalist ülalt-alla-poliitikat ei ole siiani piisavalt. Selles valdkonnas on kõige olulisem vajadus selle järele, et kõiki poliitilisi meetmeid arutataks, seadustataks ja kontrollitaks demokraatlikult. Te kasutate valesid vahendeid, sest võtate maksumaksja raha ning toetate sellega panku ja neid, kes pankade ning teiste finantstoodetega spekuleerivad. Teil ei ole õnnestunud siiani võtta piisavaid meetmeid nende käsitlemiseks, kes sellest olukorrast pikka aega kasu saanud on. See tähendab, et te jätkate Euroopa ühiskonnas tasakaalustamatuse soodustamist, mis selle poliitika heakskiitmist pigem nõrgestab kui tugevdab. Ühest küljest koormate riikide rahalisi vahendeid ja eelarveid ning teisest küljest kaitsete isiklikku vara. See ei aita kuidagi lahendada tegelikke probleeme, vaid ainult leevendab mõnd sümptomit.
Peter van Dalen
(NL) Lugupeetud juhataja! Paljudes liikmesriikides oli aastaid eelarvepoliitika, mis tundus lihtsalt liiga hea, et tõsi olla. Võlgadesse sattumist ei nähtud probleemina, sest oli tunne, et majanduskasv sulatab need võlad nagunii, just nagu päike sulatab jää.
Paljud eraettevõtjad tundsid samuti. Nad ostsid endale kalleid maju, mida nad kaugeltki lubada ei saanud. Eeldati, et sellise kinnisvara tõusev väärtus päästab nad, kuid need kaardimajakesed varisesid kokku. Võlakriisiga võitlemiseks võeti uusi võlgu. Euroopa Keskpank on ostnud miljardite väärtuses Portugali, Iirimaa ja Kreeka valitsuse võlakirju. Nende riikide majandus peab nüüd palju aastaid olema surve all ja järjepidevalt tohutult kasvama, et läbi murda. Lugupeetud juhataja! Seda ei saada edu! Nende riikide majandus kahaneb murettekitavalt. Niimoodi liigutakse otse pankroti suunas.
Seega on aeg võtta kasutusele kriisistrateegia nr 2. Me peame võimaldama pankrotti läinud riikidele oma endise valuuta juurde tagasi pöörduda, devalveerides nende võlad oluliselt ja kirjutades need osaliselt korstnasse. Siis saab selle olukorra aasta või kümne pärast uuesti läbi vaadata.
Ilda Figueiredo
(PT) Lugupeetud juhataja! Suundades, mida praegune EL järgib, on hämmastav, aga ka paljuütlev see, et peamised ülemkogu ja komisjoni nimel kõnelejad on ignoreerinud suurt sotsiaalset kriisi, mida paljud Euroopa Liidu ja täpsemalt euroala riigid läbi elavad. Kus on vastused ligikaudu 100 miljoni vaesuses elava Euroopa Liidu kodaniku (sealhulgas enam kui 20 miljonit madalapalgalist ja ebakindla töökohaga töötajat) küsimusele selle kohta, mis aitab kaasa suurettevõtete ja finantsasutuste skandaalselt kõrgele kasumile? Kus on vastused ligikaudu 25 miljonile töötule, kellest enamik on naised ja noored ning kellel puudub võimalus elada väärikalt ja ehitada üles meie riikide tõelist arengut tagav tulevik?
Ent taas kord on ülemkogu otsustes pühendutud ainult suurettevõtete ja finantsasutuste huvide kaitsmisele poliitilise võimu suurema tsentraliseerimisega, et hõlbustada majandusliku võimu suuremat koondumist ning kuhjumist. Kõik selleks, et seada kriisi ettekäändel kahtluse alla sotsiaalsed ja tööõigused, suurendada töötavate inimeste ekspluateerimist ning teravdada nõrgema majandusega riikide, nagu Portugal, sõltuvust.
John Bufton
Lugupeetud juhataja! Ülemkogu peab majanduse elavnemise toetamiseks oluliseks riiklike eelarvekavade tsentraliseeritud reguleerimist - eelkõige mitmeaastase konsolideerimiskava ettepaneku puhul, milles käsitletakse eelarvepuudujääki ning tulude ja kulutustega seotud eesmärkide saavutamist sätestatud ajavahemikes koos vastavate karistustega, kui kohustusi ei täideta.
Ühendkuningriigi puudujääk on suuresti struktuuriline ja seda tuleb käsitleda riigisiseselt. Olen väga vastu Brüsseli kaasamisele minu riigi asjadesse, arvestades Kreekas ja Iirimaal tekitatud segadust, mis vajab tõenäoliselt edaspidist päästmist. Portugal pöörduks pigem Brasiilia poole, vihjates Lissaboni vastumeelsusele saada kokkuhoiumeetmetega majanduslikuks protektoraadiks, mis majanduskasvu lämmatab.
Ülemkogu avaldatud konsolideerimine tuleks koondada nendes liikmesriikides, kus on suur puudujääk. Mis peataks kodanike sisserände liidu tugevama majandusega riikidesse ELi enda loodud seaduste alusel?
Ülemkogu soovitab vähendada regulatiivset koormust. Kas see hõlmab õigusakte, mida Euroopa juba aastakümneid kujundanud on, nagu tööaja direktiiv ja pikendatud lapsehooldustoetus?
Detsentraliseeritud ja väiksemate piirangutega turud on majandusliku heaolu seisukohalt üliolulised, mitte karistavad regulatiivsed meetmed.
Andreas Mölzer
(DE) Lugupeetud juhataja! Nagu teame, arutati Euroopa Ülemkogu kohtumisel kolme plahvatusohtlikku küsimust, mille kohta tehtud ELi otsuseid iseloomustab minu arvates korrigeerimatus ja suutmatus reaalsust tunnistada.
Ühest küljest ammendub 700 miljardi suurune päästepakett varsti ning võib hävingusse kaasa vedada ka ELi netomaksjad. Selle asemel et tunnistada stabiilsusmehhanismi läbikukkumist tõhusa kriisiohjamise huvides, on EL lihtsalt kõigi jaoks riske kahekordistanud.
Teiselt küljest ollakse avatud küsimusele, kas Gaddafi valitsuse endiste ministrite moodustatud opositsioon on tegelikult demokraatiast huvitatud. Mind muudab väga rahutuks asjaolu, et Liibüa mässuliste sõjaväeline juht osutus pikaajaliseks CIA agendiks.
Lõpetuseks veel üks näide sellest, kui kaugel Brüssel reaalsusest on - tuumaelektrijaamade stressitestid, mida tehakse vabatahtlikkuse alusel ilma tagajärgedeta. Taaskäivitades 22 aasta vanuse määruse, ilma et oleks kohandatud radioaktiivsete toiduainetega seotud piiranguid, on komisjon tõesti ajast maha jäänud.
Alain Lamassoure
(FR) Lugupeetud juhataja, nõukogu eesistuja, komisjoni president! Euroopa Ülemkogu tulemus majandus- ja rahaliidu kohta on muljetavaldav. Hästi tehtud! Peame aga mõistma, et see kujutab endast uut ja tõsiseltvõetavat probleemi, nimelt seega kahel tasandil võetud otsuste poliitilist aktsepteerimist.
Esimene tasand on liikmesriikide endi vahel. Laiendatud euroala pakt on suurima liikmesriigi algatusel algusest peale põhinenud ainult valitsustevahelisel konsensusel. Kui see on üksikjuhtum, siis ei ole probleemi. Kui me aga jätkame järgmiste aastate jooksul poliitiliselt samas suunas, on oht, et rahvuslikud pinged suurenevad. Saksamaa kantsler on Ateena ja Dublini tänavatel juba välja vilistatud. Seetõttu tuleb see valitsustevaheline menetlus muuta järk-järgult täielikult Euroopa menetluseks ning seda mitte ainult ELi, vaid kogu Euroopa tasandil. Selleks on andnud tõuke parlamendi vastu võetud muudatusettepanekud ning peaksime tänama ja kiitma Jean-Claude Junckerit ja teid, Herman Van Rompuy, nende vastuvõtmise eest.
Teine tasand on aktsepteeritavus iga liikmesriigi üldsuse silmis. Kuidas tunneksid end meie riikide opositsiooniparteid, kui nad peaksid lähtuma poliitilistest suundadest, mille üle nendega kunagi nõu peetud ei ole? Mõelgem, mis eile Iirimaa valimistel juhtus! Mõelgem, mis juhtus täna Portugali valimisdebatil! Ainuke viis, kuidas nendele soovitustele poliitiline legitiimsus anda, on tagada, et riikide valitsused oleksid kogu Euroopa poolaasta jooksul algusest peale kaasatud, ja ometi mainitakse riikide parlamente ülemkogu järeldustes vaid möödaminnes koos piirkondade, tööturu osapoolte ja valitsusväliste organisatsioonidega. Kaalul on siiski rohkem. Vastuvõetud otsused tähendavad, et peame nüüd arutama Euroopa demokraatia uut mõõdet.
(Aplaus)
Udo Bullmann
(DE) Lugupeetud juhataja! Ülemkogul ja komisjonil on üsna õigus, kui nad soovitavad, et Euroopa riikide eelarved tuleb konsolideerida. Kui me aga vaatame, kuidas see praegu ja jätkuvalt tulevikus töötab, on ilmselge, et see puudutab valesid inimesi. Suletakse koole, õpetajad kaotavad oma töökohad, teadlased leiavad end tänavalt ja avalikke investeeringuid kärbitakse või jäetakse muutumatuks.
Soovin Herman Van Rompuylt ja José Manuel Barrosolt küsida: kas see on teie kavatsus? Muidugi te vastate, et see ei ole see, mida tahate, ja et kärpeid tuleks teha teistes valdkondades. Sel juhul on minu küsimus selline: kus kärpeid teha tuleks? Minu põhiküsimus on järgmine: kui te leiate, et kärpeid tuleks teha mujal, siis miks on nii, et majandusjuhtimist käsitleva kuue seadusandliku ettepaneku paketi eelnõus, mille te otsustamiseks esitate, ei tehta vahet, kas riik ostab tanke või sõjarelvi või investeerib raskustes olevasse riigi majandusse või kas riik investeerib tulevikku? Võib-olla investeerib ta nüüdisaegsesse energiavarustussüsteemi ning oma laste haridusse ja koolitamisse? Romano Prodi kuulsaks saanud ütlus on, et need eelnõud on tobedad. Tema sõnad kehtivad endiselt, sest häid ja halbu investeeringuid ei saa eristada. Meie ainuke võimalus on neid eelnõusid täiustada, sest Euroopat ei ole võimalik mõistusega juhtida, kui sellised eristused taustaks on.
Minu viimane küsimus on: kust tuleks leida see raha, mis meil edasi kriisist välja liikuda aitab? Lõppude lõpuks ei ole selle probleemi lahendamiseks eesrindlikku lahendust. Lugupeetud José Manuel Barroso! Ootame teie ettepanekut finantstehingute maksu kohta Euroopas, mida siinne täiskogu enamus toetab. Andke Euroopale võimalus ja ärge raisake rohkem aega vagatsevatele sõnadele!
Wolf Klinz
(DE) Lugupeetud juhataja! Austatud José Manuel Barroso, Herman Van Rompuy! Teid hoolega kuulates jääb mulje, et kõik on täielikult korras: euro on kaitstud, meil on uus stabiilsuse ja kasvu pakt, meil on ESM ning laiendatud euroala pakt.
Ütlen seda üsna selgelt: sellist sõnumit kuuldes ei ole ma kindel, et seda usun. Me ei tohi unustada seda, millest kõik need arutlused ja meetmed alguse on saanud, nimelt mõne euroala liikmesriigi kontrolli alt väljunud võlga, konkurentsivõime kaotust, majanduslikke moonutusi ja, selle tulemusel, praegust kasvavat kontodefitsiiti, mida tuleb rahastada.
On juba ilmselge, et paljud liikmesriigid ei suuda isegi kõige parema tahtmise juures maailmas uue stabiilsuse ja kasvu pakti tingimusi täita. ESM ei aita majanduslikest moonutustest üle saada, sest keegi ei ole päriselt silmitsi seisnud ideega, et euroala liikmesriik võib muutuda maksujõuetuks, ja ESMist saadava finantsabi väljavaade viib edaspidisele lodevusele.
Niinimetatud ranged eeskirjad osutuvad praktikas üsna vähetähtsateks. Vajadus üksmeelsete resolutsioonide järele lõpeb lehmakauplemisega, mis varem tavaline nähtus oli. Lõpetuseks, europakt on kaugeltki liiga üldsõnaline, et see ajendaks vireluses vaevlevaid riike kaugeleulatuvaid tegelikke majandusreforme rakendama.
Seetõttu kardan üldiselt, et meil ei õnnestu probleemi algpõhjust likvideerida. Meil on alaline arvelduslaen, mille krediidinäitajaid tuleb regulaarselt suurendada. See viib põhjatusse auku ja riikide kodanikud, kes selle arve kinni maksavad, leiavad end taas kord ninapidi veetuna. Selle tulemusel väheneb üldsuse usaldus Euroopas veelgi.
Derk Jan Eppink
(NL) Lugupeetud juhataja! Mul on Herman Van Rompuyle isiklik küsimus. Sõda Liibüas jätkub. Oleme näinud Liibüa juhi ja Euroopa juhtide sooje suhteid - nad olid nagu parimad sõbrad laste mänguväljakul.
Viimasel korral näitasin ma teile kõigile paari fotot, kaasaarvatud teist, Herman Van Rompuy. Usun, et teie olete terviklik isiksus, aus mees, isegi poliitikas. Te olete järjepidev. Sel põhjusel loobusin ma fotodest. Lockerbies tapeti sadu inimesi, kellest paljud olid eurooplased, ja meie näeme seejärel, kuidas Euroopa juhid selle mõrvariga kohtuvad. Seetõttu valmistas teie nägemine mulle pettumuse. Ehk just seetõttu, et te olete sel ametikohal, peaministrite ja presidentide ning teiste valitud isikute vahel. Tahan teile siiski nõu anda, et te kahe jalaga maa peal püsiksite.
Euroopa peab olema vabaduse poolel. Euroopa projekti põhiolemus on vabadus, mille teie ja José Manuel Barroso, kes samuti Gaddafiga väga sõbralik oli, hülgasite ja see valmistab mulle pettumuse.
Gunnar Hökmark
Lugupeetud juhataja! Oleme siiani tegelenud kriisiga, kuid nüüd tuleb meil tegelema hakata kriisi põhjustanud põhiprobleemidega - nimelt suured puudujäägid ja nõrk riikide rahandus.
Just seetõttu on stabiilsuse ja kasvu pakti reformimine väga oluline - mitte ainult eesmärkide saavutamiseks, vaid ka selleks, et Euroopa majandus oleks usaldusväärne. Peame lahendama ka konkurentsivõime ja majanduskasvu puudumise probleemi. See on põhiülesanne, millega tegelema peame, et võidelda vaesuse vastu ja luua töökohti, aga ka selleks, et tagada jõukus.
Muidugi vastutavad eelarvete ümber struktureerimise eest eelkõige liikmesriigid, asetades samal ajal puudujäägi vähendamisega esikohale sotsiaalse turvalisuse ja majanduskasvu tehtavad investeeringud. Nad peavad reformima turud, kaasaarvatud tööturud, ja muud võimalused väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele.
Just seda - ja palju muud - peavad liikmesriigid tegema, kuid rõhutagem ka seda, mida Euroopa Liit sarnaselt tegema peab. Peame olema samal tasandil valmis Euroopa Liidu eelarvet ümber korraldama, nagu me liikmesriikidelt nõuame, tagades, et me seame esmatähtsaks kasvu ja investeeringud, teadustegevuse ja teaduse ning avatud turud.
Peame tagama ka Euroopa turu reformimise. 70% Euroopa majandusest on teenindussektoris, kuid teenuste direktiiv on pigem piirav kui perspektiivne. Euroopa majanduse tulevik on teenindussektoris ja teadmuspõhises majanduses. Nõutakse tungivalt, et komisjon esitaks ettepanekud siseturu vastavusse viimiseks kogu teadmuspõhise majandusega. See on oluline küsimus, et muuta Euroopa juhtivamaks teadmuspõhise majandusega piirkonnaks maailmas.
Pervenche Berès
(FR) Lugupeetud juhataja! Austatud Herman Van Rompuy, José Manuel Barroso! Milline on pärast seda kriisi Euroopa Liidu kõige võimsam relv üleilmse konkurentsi valdkonnas? Te defineerisite selle ise: ELi 2020. aasta strateegia.
Ometi jääb mul teie tegevust majandusjuhtimise valdkonnas järgides mulje, et seal valitseb tõeline vastuolu. Tõepoolest, kui vaadata stabiilsuse pakti ja majandusjuhtimist, siis nihkute kooskõlastamisstrateegialt järelevalvestrateegia suunas, mille tulemusel saab Washingtoni konsensusest Brüsseli konsensus. Struktuurireformidest rääkides mainite palgakärpeid ja pensioniea tõstmist.
Ma räägin teile tegelikest struktuurireformidest, mida me vajame. Meil on vaja avalikke investeeringuid, eelkõige haridusse. Kas teadsite, et Lissaboni strateegia perioodil vähendasid pooled liikmesriigid oma hariduse eelarvet? Kas te karistasite neid selle eest? Kas olete teadlik, et Euroopa Liit ei ole suuteline seda 2020. aasta strateegiat kunagi rakendama, kui me ei investeeri tulevikku ja kui liikmesriikide avalike kulutuste hindamisel on ainuke kulutus, mida te kvaliteedi arvestamisel erinevalt käsitlete, see, millal liikmesriik kapitalimaksetest moodustuvad pensionireformid tegi, ignoreerides samas haridusega seotud jõupingutustele pühendumist?
Iirimaa praegust olukorda vaadates rabab mind üks asi. Päev päeva järel otsustate päästa panku, kuid vahepeal vajuvad iirlased sügavamale sohu. Me ei taha sellist Euroopa Liitu! Eelistaksin, et päästaksime Iiri pankade asemel pigem sealseid inimesi. Lisaks leiutasite te pankade päästmiseks stressitestid. Mulle on nüüdseks jäänud mulje, et iga kord probleemiga silmitsi seistes võtame kasutusele stressitestid. Need on uued jututoad. Meil on tuumaenergia stressitest, pankade stressitest ja ühel päeval võib meil olla isegi komisjoni stressitest. Võib-olla teeme selle kohta ettepaneku. Ma ise eelistaksin siiski näha, et komisjon haarab initsiatiivi ning on seal, kus ta olema peab.
Vaadates Euroopa Keskpanga praeguseid arvamusi, jääb mulle mulje, et pank muretseb rohkem selle pärast, mida nende volitused ei hõlma - nimelt palgatasemed - kui oma pangandussüsteemi nähtavuse ja tõhususe pärast vajalike avalike investeeringute kasutuselevõtul. See parlamendi koosseis on esitanud ettepanekud finantstehingute maksustamise ja eurovõlakirjade kohta, kuid teie keeldusite neid kaalumast.
Lugupeetud Herman Van Rompuy ja José Manuel Barroso! On aeg, et kuulaksite siinse täiskogu ettepanekuid, selleks et tagada teie enda vastu võetud strateegia edukus.
Lena Ek
(SV) Lugupeetud juhataja! Ülemkogu arutas oma hiljutisel kohtumisel ka tuumaelektrijaamade ja Euroopa reaktorite ohutuse küsimust. See on teema, mida nüüd parlamendiga läbirääkimistel arutatakse. Meil on resolutsioon, mille üle neljapäeval hääletatakse.
Ma usun, et enamik Euroopa kodanikke on stressiteste tõenäoliselt aastakümneid tuumaenergiaga seotud ohutusmeetmete süstemaatiliseks osaks pidanud. See ei ole nii! Ülemkogu järeldustes vastu võetud ettepanek on kaugeltki liiga nõrk. Katsetada ei ole vaja mitte ainult tehnoloogiat ja geograafilisi aspekte, vaid ka ohutuskultuuri ja mitmekordseid riske. Peame tagama stressitestide avatuse ja läbipaistvuse. On täiesti vastuvõetamatu, et valitsused ja riigiasutused ise selles valdkonnas auditeid teevad. Siin on selgelt vaja sõltumatuid kontrolle, faktid tuleb avalikustada ning komisjoni egiidi all peab valitsema täielik läbipaistvus. Ainult sel viisil saame selle tehnoloogia tulevikuks usaldusväärseks muuta. Peame pidama uuesti läbirääkimisi ka institutsioonilise struktuuri üle, mis on sama vana kui Euroopa Liit. Seda tuleb uuendada. Meil peavad olema selle süsteemi raames Euroopa ohutusstandardid ja peame lõpuks tagama, et ka ülemkogu esitab energiatõhususe, alternatiivsete energiaallikate ning nende ajakava kohta ettepanekud.
Vicky Ford
Lugupeetud juhataja! Ülemkogu kohtumise kõige olulisem järeldus ei olnud ajalehe pealkirjade jaoks köitev. Selles öeldakse, et majanduskasvu suurendamisel on oluline roll ühtsel turul.
Kas see ongi kogu jutt? Majandusjuhtimise alal ma juba näen, kuidas kolleegid stabiilsuse paktile vee peale tõmmata tahavad, ja ettevõtete toetamisega ei ole asjad palju paremad.
Euroopa Parlamendi liikmed kogunevad parvena, et anda allkiri jalgrattureid või hobuste heaolu toetavatele kampaaniatele, aga kui kõne all on bürokraatia vähendamise kampaania väikeettevõtjate suhtes, ühines sellega vaid kolmandik meist ning Ühendkuningriigi leiboristid andsid vaid ühe allkirja. Komisjon lubab päästa valla riskikapitali, mis on kiiduväärne, kuid peaaegu naeruväärne, arvestades, et komisjon veetis terve eelmise aasta, püüdes koostada selle kohta seadusi väljaspool turgu.
Aeg on tegutsema hakata! Üheksa riigipead on kirjutanud alla kirjale konkreetsete meetmete kohta äri, kaubanduse, uuenduste ja investeeringute alal. Nad kutsuvad meid üles valima majanduskasvu. Mina kindlasti valin!
Jaime Mayor Oreja
(ES) Lugupeetud juhataja! Euroopa Ülemkogu on võtnud vastu mitu meedet, mis hõlmavad juhtimist, eelarve ratsionaliseerimist, konkurentsivõimet ja nii edasi, ning ma pean ütlema, et need kõik on üldjoontes õiged.
Euroopa Ülemkogu 16 punkti on suuresti president Van Rompuy ja president Barroso töö tulemus ning kõigepealt soovin ma neid kiita, sest ma väärtustan - mõned meist väärtustavad - seda, mida te institutsioonide juhtidena teinud olete.
Probleem on aga selles, et meil ei ole hetkel mitte ainult finantskriis, vaid Euroopa ja Euroopa rahvad kogevad ka usalduse kriisi ja poliitilist kriisi. Probleem ei seisne ainult Euroopa Ülemkogu tegelike majanduslike ja tehniliste sätete hindamises. Euroopa Ülemkogu kohtumistega samal ajal toimusid ka Euroopa, riiklikud ja piirkondlikud valimised ning need kõik kinnitavad meie kartusi. Võetud on äärmuslikke seisukohti. Mõned sellistest seisukohtadest peidavad end praegu natsionalismi. Seega olete te tõenäoliselt hästi teadlikud, et meie probleem ei seisne ainult kriisiga silmitsi seismises, vaid ka selle kriisi poliitilistele ja sotsiaalsetele tagajärgedele vastu astumises.
Tegemist ei ole lihtsalt ajaga, kus - nagu kaasparlamendiliige väga tabavalt ütles - Euroopa Liidus põhja-lõuna kriis valitseb. Käes on uued ajad, mida iseloomustab eelkõige see, et kriisid kuhjuvad ja laienevad ning neid ei lahendata. Nad tekivad ootamatult nii ELis kui ka väljaspool seda. Lisaks nõuavad uued ajad sisuliselt uusi mõtteviise nii üksikisiku kui ka institutsionaalsetel tasanditel ning see on peamine poliitiline probleem, mis meil lahendada tuleb.
Kõik muutused üksikisiku mõtteviisis algavad sellest isikust endast. Kõigepealt, kui kõnealune isik on siinse täiskogu liige, peab ta ütlema, mis suunas parlament uute aegadega toimetulekuks muutuma peab. Sama kehtib ka komisjoni ja ülemkogu liikmete kohta - igaüks meist ja me kõik peame olema valmis selle küsimusega silmitsi seisma.
Igal juhul on aga kõige olulisem teelt mitte kõrvale kalduda, sest te liigute õiges suunas.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Lugupeetud juhataja! Austatud nõukogu eesistuja, volinik, head kolleegid! See on esimene euroala tabanud kriis ja selle kriisi ilmnemisel sai meile selgeks, et Euroopa Liit ei olnud sellega tegelemiseks ette valmistatud.
Kavandamisel tehti vigu, näiteks puudus plaan euroala riikidele antava finantsabi jaoks, riigi rahanduse ja konkurentsivõime valdkondadega seotud kohustuste täitmine oli ebatõhus ning suurenes makromajanduslik tasakaalustamatus ja lahknevus euroalal.
Me nägime, kuidas meetmeid, mis võeti Euroopa hääle olemasolu tagamiseks välispoliitikas ja julgeolekus vaatamata üleilmastumise mõjudele majanduse valdkonnas, ei toetatud. Meie majanduslikku potentsiaali ei suudetud muuta maailma tasandil juhtrolliks ning ühisrahasamba ja valitsustevaheliste majandussammaste tasakaalustamatus muutus seda ilmsemaks.
Kui me tahame asjakohaselt reageerida, siis peame tegema integratsiooniprotsessis edusamme. Riigid üksi kriisi ületada ei suuda, välja arvatud juhul, kui mõned inimesed vales sajandis elavad. Just seetõttu võttis Euroopa Ülemkogu 24. ja 25. märtsil tähtsad ja isegi suurejoonelised meetmed õiges suunas. Euroopa poolaasta rakendamine, alalise stabiilsusmehhanismi vastuvõtmine koos parlamendi ees võetud kohustustega, kaasaarvatud õiguspakett, mille parlament tasakaalustab - need kõik on õiges suunas tehtud sammud. Laiendatud euroala pakt on kahtlemata samm edasi, kuid teha on veel palju. Kriis kestab edasi, 23 miljonit inimest on töötud ning silmapiiril on ikka veel tumedaid pilvi ja suuri katsumusi, millele vastu astuda.
Just seetõttu vajame kolmemõõtmelist paketti, kuhu on kaasatud ka Euroopa kodanikud, sest kokkuhoiupoliitikal on piirid ning peame investeeringutega edendama majanduskasvu ja tööhõivepoliitikat, selleks et määratleda ümber oma majandusmudel ja täita Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärgid.
Eelarvelise ja rahalise jätkusuutlikkuse poliitika jaoks on vaja Euroopa raamistikku nii riikide võlgade kui ka finantsasutuste rekapitaliseerimise valdkonnas ja me vajame tõelist Euroopa sotsiaalpakti, et juurutada suurem tootlikkus ja sotsiaalsed standardid ning edusammud maksustamisvaldkonnas ja viia heaolu nüüdisaegsele tasemele.
Ivo Strejček
- (CS) Lugupeetud juhataja! Euroopa Ülemkogu 24.-25. märtsi 2011. aasta kohtumisel toimunu ja vastuvõetud õigusakti sisu küündib jutuni maksuühtsuse edendamisest tagaukse kaudu. Ühisraha euro loomine ja selle kehtivusaeg hõlmab endas majandusseaduste ignoreerimist, eeskirjade rikkumist, valesid riigi rahanduse puudujääkide suuruse kohta ja pettusi riigi statistikas. Stabiilsuse ja kasvu pakt võeti vastu kui viimane võimalus eeskirjade kurikuulsate rikkujatega tegelemiseks ning kõik on seda aastaid rikkunud. Mind paneb mõtlema see, kuidas saaks see laiendatud euroala pakti puhul teisiti olla, arvestades riikide majanduse erinevat olemust, erinevaid inflatsioonitasemeid ja erinevaid töötuse tasemeid? Leian, et ettevõtte maksu ühtlustamiseks esitatud aluspõhimõtted on täiesti asjakohatud.
Paulo Rangel
(PT) Lugupeetud juhataja, nõukogu eesistuja, komisjoni president! Kõigepealt tahan teid muidugi tänada 24.-25. märtsi ülemkogu kohtumise tulemuste eest, eriti Euroopa poolaasta konsolideerimise pärast, kuid veel rohkem Euroopa stabiilsusmehhanismi institutsionaliseerimise ja laiendatud euroala pakti pärast, mis olid 11. märtsi euroala tippkohtumise tulemus.
Leian, et need Euroopa jaoks väga head tulemused ning on lihtsalt häbiväärne, et seda protsessi 24.-25. märtsil täielikult ei lõpetatud. Usun, et kui oleksime saatnud selle sõnumi, kui liikmesriigid oleksid ülemkogule saatnud selle sõnumi ja fondireformi pakett oleks täielikult valmis, oleksime praegu tugevamas positsioonis järgmise kolme-nelja kuuga silmitsi seismiseks ja oleksime osaliselt leevendanud praegu minu koduriiki Portugali räsiva kriisi mõju, mille kohta ma ka midagi ütlema pean. Portugali Sotsiaaldemokraatlik Partei (PSD), mis on täies ulatuses integreeritud Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni, soovib absoluutselt ning täielikult täita kõik nõuded ja kohustused, et olla osa Euroopast. Seda olemegi teinud ja isegi ajal, kui lühiajalise rahastamisega esineb probleeme. Vastupidi Portugali Sotsialistliku Partei (SP) liikmetest koosneva valitsuse tegevusele on PSD näidanud üles oma täielikku tahet pakkuda Euroopale selle kriisi kontekstis vajalikke tagatisi. Seetõttu tahaksin ilma sisepoliitikat Euroopa Parlamenti toomata anda märku PSD pühendumusest ja täielikust tagatisest rangele ajakavale, mida Portugal 5. juuni järgsete valimiste lubadustest kinnipidamiseks vajab.
Edit Herczog
(HU) Lugupeetud juhataja, komisjoni president, nõukogu eesistuja! Euroopa tippkohtumisel saavutatud kokkulepe oli praeguse Ungari eesistumise esimene suur poliitiline edusamm. See on eelkõige võit konservatiividele ning ja kokkuleppe rakendamine sõltub üksmeelest. Sel põhjusel on asjaolu, et neli konservatiivide valitsusega riiki ei aktsepteerinud laiendatud euroala pakti, kahetsusväärne ja selgitamist vajav. Kahetsusväärne ja tuuleliplik on soovitada teistele midagi, mida me eesistujana ise vastuvõetavaks ei pea. Kes jääb välja, see jääb kõrvale. Riigist, mille eesmärk ei ole mitte teadmistel ja konkurentsivõimel, vaid odavatel palkadel ja maksukonkurentsi võitmisel põhinev läbimurre, saab isegi keskpikas perspektiivis Euroopa Liidu vaestemaja. Kuna ma mainisin maksukonkurentsi, siis kuidas selgitavad komisjoni president ja ülemkogu president seda, et ülemkogu ei arutanud maksuparadiiside küsimust? Kas te leiate, et see ei ole Euroopa kodanike jaoks probleem? Te eksite! Ootame ülemkogult ja komisjonilt palju suuremaid edusamme!
Lubage mul peatuda ka Jaapani loodusõnnetusel ja sellele järgnenud tööstuskatastroofil. 12 000 inimest on surnud, 17 000 teadmata kadunud, sajad tuhanded on kodutud ja miljonid ilma tööta. Euroopa Liit, kus solidaarsust rikkuseks peetakse, peab aitama. See katastroof kõigutas maailma energia- ja toormaterjaliturgusid. See määrab pikaks ajaks poliitilise ja majandusliku keskkonna. Maailma tuumaohutuse parandamine on vältimatu. Seda võimaldavate eeskirjade koostamine on vältimatu. Investeeringute edendamine teadus- ja arendustegevuses ning Euroopa energiapoliitika mitmekesistamine on vältimatu. Need eesmärgid, lugupeetud komisjoni president ja ülemkogu president, on 2020. aasta eesmärkides juba formuleeritud. Ülemkogu ja komisjoni ülesanne on rajada nendeni viiv tee ja luua vajalikud ressursid. Soovime teile selles edu!
Anni Podimata
(EL) Lugupeetud juhataja! Soovimata alahinnata Euroopa Ülemkogus hiljuti vastu võetud otsuste olulisust, on viimasel aastal vastu võetud Euroopa otsused olnud kvaliteedilt ebapiisavad ja tulnud liiga hilja. Selle põhjus ei ole mitte see, et tähtsaid edusamme ei oleks tehtud, vaid see, et me ei saa praegu mõõdupuuna kasutada minevikku ega seda, mida me euroala stabiliseerimiseks ja tugevdamiseks eelnevalt teinud oleme. Meie mõõdupuu peab olema see, kui tõhusalt me kriisiga tegeleme. Paraku ei ole me aga turgude puhul tulemuslikud - vaadake, kuidas euroala riikide ja eriti Portugali laenukulud viimastel päevadel tõusnud on - ning me ei ole kahjuks tõhusad ega veenvad Euroopa üldsuse silmis, kes tunneb üha rohkem, et Euroopa on osa probleemist, mitte osa lahendusest.
Euroopa Parlament - oma kahes hiljutises resolutsioonis - ja kogu poliitilise spektri silmapaistvad tegelased on juhtinud tähelepanu sellele, et kui me tahame võlakriisile tulemuslikult ja üleilmselt reageerida, tuleb meil tõsiselt kaaluda võimalust võtta kasutusele eurovõlakirjade väljastamise süsteem. Samal ajal edastab Euroopa Ülemkogu häälteenamus meile sõnumi, et seda ei saa juhtuda, sest nii tekitatakse kriisiaegadel moraalirisk nende riikide suhtes, kus eelarve tõrgeteta toimib. Viidates eurovõlakirjade vastu võitlemise eesmärgil moraaliriskile, tekitavad nad samas moraaliriski finantsraskustega riikide kulul, esitades ametlikult ja kõhklemata väljavaate kontrollimatuks pankrotiks ning eraisikute kaasamiseks kulude jagamisse, põlistades seeläbi laenukulude tarbetult kõrgel hoidmisega kriisi.
Kui me tõepoolest eraisikute kaasamist ja õiglasemat kulude jagamist tahame, siis peaksime esimesena vaatama põhjalikult läbi finantstehingute maksu küsimuse, et osa sellest saadavat tulu alalise mehhanismi rahastamiseks kasutada saaks.
Andrey Kovatchev
(BG) Lugupeetud juhataja, José Manuel Barroso, Herman Van Rompuy! Praegune kriis kinnitab vajadust Euroopa visionääride järele ja seda mitte ainult otsusetegijate, vaid ka tavakodanike hulgas.
See on kurb, aga tõsi. Me raiskasime majanduskasvu aastatel palju aega ja lasime käest palju võimalusi. Ühisraha loomine on kahtlemata olnud edukas. Siiski näeb see välja nagu ilus maja, mille katus on katki. Kolisime sisse kuiva ilmaga, kuid nüüd sajab ja see vihm langeb euroalale suure puudujäägi ja võlataseme kujul, millega kaasneb madal krediidivõime.
Laiendatud euroala pakt ja ülemkogu vastu võetud otsused tähistavad õiges suunas tehtud sammu. Majanduse poolaasta on meede, mis muudab meie majanduse ja eelarved finantskriisi aegadel koordineeritumaks ja vastupidavamaks.
Mul on hea meel ja selle paktiga ühinemine on 60-le väljaspool euroala olevale riigile, sealhulgas minu koduriik Bulgaaria, õige otsus. Nüüd saavad nad majanduspoliitikat käsitlevas otsustusmenetluses aktiivselt osaleda, võimaldades Euroopal eri standarditest ja põhimõtetest loobuda.
Olen veendunud, et varem või hiljem hakkavad Euroopa riikide majanduspoliitikad põhinema pigem ühenduse kui valitsustevahelisel meetodil, nagu praegu. Tõepoolest, ehk ei ole see päev enam kaugel, kui peetakse valitsustevaheline konverents või isegi konventsioon Euroopa majanduse ja poliitika juhtimise küsimuste üle.
Toetan ülemkogu otsust Liibüaga seonduvate küsimuste kohta. Mis puutub demokraatia rajamisse pärast konflikti lõppu, siis peab Euroopa Liit aktiivselt tegutsema ning aitama Liibüa inimestel põhiseaduslikku riiki ja kodanikuühiskonda luua. Ilmselgelt saadab see ka teistele sama piirkonna riikidele sõnumi selle kohta, et Euroopa toetab kodanike seadusjärgseid nõudmisi.
Euroopa peab Liibüa ja kogu araabia maailma kriisist ka õppima. Mida me veel enda lähedal asuvate lõunanaabrite heaks teha saame? Kas saame Vahemere piirkonnas kasutada oma idapartnerluse kogemusi?
Viimasena, lugupeetud Herman Van Rompuy ja José Manuel Barroso, Euroopa vajab toimivaid kiirreageerimisjõude, kes Euroopa lipu all missioone sooritada suudavad. Selle eesmärgi saavutamiseks on vaja suuremat suutlikkust ja integratsiooni julgeoleku ja kaitse kontekstis, muidugi ilma NATOt dubleerimata või asendamata.
Frédéric Daerden
Lugupeetud juhataja! Austatud Herman Van Rompuy! Teie järeldustes on midagi, millega me kõik kindlalt nõustume: range juhtimine. Selle vastu ei saa keegi olla. Range ei peaks aga tähendama nullpuudujääki või kokkuhoidu, vaid pigem arukat kulutamist.
Ütlematagi on selge, et tuleb arendada liidu vajalikku konkurentsivõimet, kuid ainsad kohandatavad kulud ei tohiks olla palkade alandamine ja sotsiaalkulude kärped. Konkurentsivõime saavutatakse kvalifikatsioonidesse, teadustegevusse, kvaliteeti ja olulisse infrastruktuuri investeerides.
Kõik siinviibijad nõustuvad, et liit ja euroala on jõudnud pöördepunkti. Seisame valiku ees, kus ühest küljest on ise muutumise mudel, milles iga riik võrdleb oma konkurentsivõimet naaberliikmesriigiga, vaadeldes oma reitingut finantsturgudel ja väikseimat võimalikku panust Euroopa eelarvesse, ja teisest küljest solidaarsusel põhinev mudel - ainuke vastuvõetav mudel -, milles on kõrgemad sotsiaalsed standardid, saavutatud eelkõige ühiskondliku dialoogi ja ühingute positsiooni toetamisega, sotsiaalsed miinimumnõuded kogu Euroopas ja palgaindeksimehhanismid, mida kaitstakse, ja milles põlvkondadevaheline solidaarsus tagatakse pensionisüsteemiga, mis võimaldab elada väärikalt, nagu parlamendis hiljuti öeldi.
Liikmesriigid peaksid tänu Euroopa Keskpanga tugevdatud rollile olema vabad finantsturgude survest ning meil peaksid olema paremini reguleeritud reitinguagentuurid, solidaarsusel põhinev mudel, mis kindlustab peamiselt Euroopa Liidu eelarve suurendamise kaudu Euroopas tõelise sotsiaalse ja territoriaalse koostöö, põhjalikult tuleks reformida liidu enda ressursse ja lõpuks ka finantstehingute maksu kasutuselevõtt.
Teie järeldused põhinevad erineval ideoloogial, mille kohaselt peetakse tagasilanguse eest vastutavaks võlga ja puudujääki, samas kui tegelik põhjus on finantstegevuses osalejate vastutustundetus. Kui ülemkogu oma ideoloogilist prismat ei muuda, siis me langusest välja ei tule ja kodanike usaldust ei taasta. Praegu valitseb selge demokraatia defitsiit ning kui ülemkogu ja komisjon jätkavad selliste otsuste vastu võtmist, kus parlamendi arvamust ei arvestata, siis lükkavad kaaskodanikud meie projekti veelgi rohkem tagasi.
Marianne Thyssen
(NL) Lugupeetud juhataja! Eelmisel aastal on tehtud palju väga rasket tööd ning tehtud on mitu reformi selleks, et tagada, et Euroopa Liit saaks ka tulevikus olla ühiskond, kus on hea ja õige elada ning töötada. Seetõttu on mul hea meel toetada oma kolleegide öeldut kiiduavaldustega Euroopa Ülemkogu eesistujariigile.
Lähtudes sellest, mida teised parlamendiliikmed juba öelnud on, soovin ma tõstatada kolm punkti. Esimene neist on seotud tööjõukuludega, mis on üks konkurentsipoliitikaga seotud tegureid. Finantskriisi ajal kuulsin ma tihti nii komisjoni kui ka Euroopa Ülemkogu presidendi kiiduavaldusi automaatsele stabiliseerimisele. Sügavate tõusude ja mõõnade asemel tagaks see stabiilsema majanduse väiksema töökohtade kaotusega, mis sobib täpselt sotsiaalse turumajandusega, mida me tahame. Siiski kardavad mõned inimesed praegu, et liiga laialdane keskendumine tööjõukuludele laiendatud euroala paktis võib sellise automaatse stabiliseerimise paindlikkust oluliselt piirata. Lugupeetud Herman Van Rompuy! Milline on teie seisukoht selles küsimuses?
Tööjõukulude puhul on mul ka teine kahtlus. Kuulen ikka ja jälle ametiühingutelt, et töötasulepingu valdkonnas kahjustatakse liikmesriikide ja nende tööturu osapoolte sõltumatust ning on võimalik, et me liigume aluslepingu kohaselt reguleeritud pädevuste häbematu rikkumise suunas. Minu küsimus selle kohta on, et kas me liigume tõesti ohtlikul pinnal või on see hirm põhjendamatu? Soovin kuulda ka teie analüüsi, Herman Van Rompuy, sest kui see mitmekordne hirm on põhjendamatu, siis tuleb meil see hävitada.
Lõpetuseks on mul küsimus ettevõtte maksubaasi arvutamise ühise raamistiku kohta. Kevadise kohtumise järeldustest loen ma selle kohta ühe - ainult ühe - lause ning ka see oli selline, milles Euroopa Ülemkogu sel teemal ühtegi kohustust ei võtnud. Kas ma pean sellest tegema järelduse, et endiselt puudub väljavaade saavutada konsensus ühise raamistiku kasutuselevõtu kohta ettevõtte maksubaasi arvutamiseks ning et suurema koostöö saavutamise puhul on parim, mis meil on, unistused? Tänan teid juba ette vastuste eest!
Kriton Arsenis
(EL) Lugupeetud juhataja! Anni Podimata juba käsitles eelnevalt finantsküsimust ja seega kommenteerin ma teist väga olulist teemat: tuumaenergia. Mida Jaapani kogemus meile õpetanud on? Kahte asja: esiteks seda, et keegi ei saa kunagi loodusõnnetusteks ega nende kombinatsiooniks piisavalt hästi valmistunud olla, ja teiseks seda, et tuumaenergia ei ole kunagi täiesti ohutu.
Mida teeme meie? Me süüdistame Jaapanit hooletuses. Me väidame, et ohtlik ei olnud mitte tuumaenergia, vaid Jaapan. Me väidame, et kontrollime ise tuumaelektrijaamu, et näha, millised tuumajaamad on ohtlikud ja millised ei ole, misjärel parandame olukorda. See tähendab, et me ei õppinud Jaapani kogemusest. Me ei ole katastroofideks nii hästi ette valmistunud kui Jaapan ja meil puudub praktiliselt isegi kodanikukaitsepoliitika piiriüleste probleemide, nagu tuumaõnnetus, korral.
Peame lõpetama üleskutsed uute tuumaelektrijaamade ehitamiseks. Me ei pea investeerima mitte tuumaenergia arendamisse, vaid fotogalvaanika ja teiste taastuvate energiaallikate tõhususe parandamisse. Tuumaenergia mõju on piiriülene ning kuulub Euroopa Liidu vastutusalasse ja just seetõttu, lugupeetud José Manuel Barroso ja Herman Van Rompuy, on see teie väga oluline vastutus, kui me uue sellise õnnetuse vastu vajalikke ettevaatusabinõusid kasutusele võtta ei suuda.
Jacek Saryusz-Wolski
Lugupeetud juhataja! Soovin lühidalt käsitleda kolme küsimust. Esiteks leian, et olukorra keerulisust ja tausta arvestades saavutati ülemkogu kohtumisel väga olulised ja head tulemused. Mul on heameel eeskirja üle, mille kohaselt on kõikehõlmav laiendatud euroala pakt avatud neile, kes veel euroala liikmed ei ole, nagu Herman Van Rompuy ütles.
Samal ajal rajame Euroopa stabiilsusmehhanismi turvavõrku. Kas me ei võiks seda kaaluda ka laiendatud euroala mõlema mehhanismi puhul, kus on kohustus järgida makromajanduslikus poliitikas ja makromajanduslikus finantspoliitikas teatud käitumisreegleid, ning ka ESMis? Turvavõrk peaks olema avatud nii, et see võimaldaks nii meetodil kui ka solidaarsusel, mida ESM on, olla kaasavad, mitte välistavad.
Minu teine märkus puudutab naabruspoliitikat. Tundub, et me teeme oma naabruspoliitika ümber. Stiimul selleks tuleb lõuna poolt, kuid see on meie üldise naabruspoliitika jaoks oluline. Loodan, et uus naabruspoliitika on - lugedes paruness Ashtoni ja Štefan Füle koostatud dokumente - palju rohkem ühiskondadele orienteeritud ning nende vastu heldem ja ametiasutuste ja valitsuste suhtes nõudlikum. Peaksime loobuma lühinägelikest majandushuvidest ning rajama oma naabruspoliitika inimõigustele ja demokraatlikule meetodile, liikudes status quo' poliitikast üleminekupoliitikasse. Kui me aga sellise uue paradigma loome, siis peaks see olema kohaldatav ka idale. Peaksime võtma aluseks rohkem inimõigusi ja demokraatiat ning olema rohkem orienteeritud ühiskonnale ja vähem mõjuvõimule, nagu praegu.
Minu kolmas märkus on seotud ELi ja NATOga. Liibüas saime ELi ja NATO koostöö puhul uue kogemuse, mida me veel täielikult ei mõista. Meil on ka eelnev kogemus Afganistanist, mis ei olnud alati hea. Samal ajal on ELi ja NATO suhe tähtis. Seadkem seekord eesmärgiks olla edukas!
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Leian, et peame mineviku ja tuleviku vahele selge piiri tõmbama. Mis puutub minevikku, siis pean ütlema, et Kreeka ja Iirimaa konkreetsete juhtumite korral tuleb leida eraldi lahendus. Leian, et peame võimaldama nende kahjude maha kandmise struktuurikava vahendite abil, nii et need ühiskonnad uuesti jalad alla saaksid. Ei ole õige jätkata nende riikide maksumaksjate karistamist vigade eest, mis tehti tegelikult erasektoris, milles olid eriti süüdi pangad. Mis puutub tulevikku, siis peame vaatama, mis meie eesmärk Euroopa jaoks siis lõppude lõpuks on. See eesmärk on tagada stabiilne majanduskasv. Stabiilse kasvu tagamiseks on aga vaja kindlustada valitsusvõla madal tase ning ka seda teemat arutatakse ülemkogus.
Mille valitsusvõla alandamine või vähendamine tagab? See tagab usu nende riikide finantsturgudesse, mis omakorda tagab madalad intressimäärad, nii et nende riikide ettevõtted saavad taastuda ja areneda. Ettevõtete arenemisele järgnevad investeeringud. Investeeringutega kaasnevad töökohad, mis meile siin Euroopas ülitähtsad on. Lisaks ei välista see protsess - nimelt valitsuskulude vähendamine, nii et võlatase on madal - investeeringuid.
Mitu parlamendiliiget on märkinud investeeringute vajalikkust, et me ei saa, nagu nad ütlevad, end sellest kriisist välja päästa, et me peame investeerima. Võin konkreetseks näiteks tuua oma koduriigi Läti, kus ei ole viimase kahe aasta jooksul mitte ainult märkimisväärseid kokkuhoiumeetmeid võetud, vaid sel, 2011. aastal eraldati üks kolmandik riigieelarvest avaliku sektori investeeringuteks. Niisiis on see võimalik. Peame tulevikus seda teed käima, et vältida sattumist sinna, kuhu me praegu jõudnud oleme. Tänan tähelepanu eest!
Marian-Jean Marinescu
(RO) Lugupeetud juhataja! Euroopa Ülemkogu tegi Euroopa Liidu toimimise lepingu muutmise otsuse vastuvõtmisega märkimisväärse sammu Euroopa stabiilsusmehhanismi loomise suunas
See tulevane mehhanism tagab euroala destabiliseerimise korral stabiilse järjepideva reaktsiooni kõigile olukordadele. Sellise mehhanismi olemasolu on suurepärane! Siiski on parem sellistesse olukordadesse mitte jõuda, mis tähendab, et tuleb järjepidevalt kohaldada ka majandusjuhtimise sätetes esitatud distsiplinaarmeetmeid. Stabiilsust peavad aitama säilitada kõik liikmesriigid olenemata sellest, kas nad on euroala liikmed või mitte. Just seetõttu on väga positiivne areng laiendatud euroala pakti loomine, millega on ühinenud ka riigid väljaspool euroala, näiteks Rumeenia.
Euroopa poolaasta rakendamine aitab koordineerida Euroopa majanduspoliitikat, arendades konkurentsivõimet, vähendades bürokraatiat, edendades haridust ja andes uut tuult tiibadesse tööjõule. Siiski tuleb need eesmärgid väga kiiresti konkreetseteks riigisisesteks meetmeteks muuta.
Euroopa uute struktuurireformide edu on tihedalt seotud ühtse turu tugevdamisega. Liit vajab strateegiat, mis aitab luua töökohti ja leevendada ELi tööturu puuduseid.
Toetan komisjoni kavatsust esitada ühtse turu akt, mis peaks vastu võetama 2012. aasta lõpuks. Pean aga kahetsusega ütlema, et ühtsele turule ja konkurentsivõimele uut tõuget andvates prioriteetsetes meetmetes ei leidu vähimatki vihjet vajadusele tagada Euroopa töötajate vaba liikumine ning seal keskendutakse ainult teenuste vabale liikumisele.
Simon Busuttil
(MT) Lugupeetud juhataja! Liibüa sõja eest põgenevad inimesed tulevad nüüd Euroopasse, eriti Lampedusale ja Maltale. Minu riigi inimestele teevad muret kaks asja.
Esiteks ei tea nad, kui palju inimesi tuleb. See on hirm, mille vastu me võidelda ei saa, sest me ei tea, kui palju inimesi üle tuleb. Teiseks on inimesed väga mures, sest nad ei ole kindlad, kas Euroopa sel korral aidata tahab. See on hirm, millega me saame tegeleda ja peaksime tegelema, sest solidaarsusmehhanism on meie õigusaktides juba olemas, direktiivis nr 55/2001. Peame seda lihtsalt kasutama.
Komisjon toob kaks põhjust, miks seda mehhanismi kasutatud ei ole. Esiteks ei toeta seda ministrite nõukogu häälteenamus. Kutsun president Barrosot üles seda mitte põhjusena välja tooma! Komisjon peaks asuma poliitilisele juhtpositsioonile ja võtma poliitilise initsiatiivi, et esitada ettepanek selle mehhanismi aktiveerimise kohta.
Komisjon väidab ka, et põgenike arv ei ole veel piisavalt suur. Peaksime siiski olema ettevaatlikud. See arv võib olla Euroopa kui terviku suhtes väike, kuid väga suur üksikule riigile, kellelt eeldatakse kõigi nende põgenike oma jõududega vastu võtmist.
Seetõttu esitan ma otsese üleskutse president Barrosole solidaarsusmehhanismi aktiveerimiseks ja president Van Rompuyle ministrite nõukogule teada andmiseks, et nad konkreetset solidaarsust üles näitaksid.
Tunne Kelam
Lugupeetud juhataja! Euroopa Ülemkogu tulemusi tuleb poliitiliselt ja institutsionaalselt rahuldavaks pidada, kuid tänase arutelu sõnum on, et kriis ei ole läbi. President Barroso väitis, et majandusolukord püsib keerulise ja ebakindlana, Guy Verhofstadt kinnitas, et me lapime auke, kuid kriis ei ole lahendatud, ja president Van Rompuy väitis, et probleemid püsivad.
See on minevikuvigade ja asjakohaste vahendite puudumise tulemus. Peame tegema järeldused sellest, mis oli minevikus tehtud vigade põhjus, kuidas tekkis vapustav võlakoorem ja kuidas tekkisid puudujäägid. Mis liikmesriikide ja ELi poliitilistes meetmetes valesti oli? Ilma põhjaliku analüüsi ja järeldusteta, mis kõigile asjaga seotutele kohustuslikud olema peaksid, ei suuda me hoida ära samade vigade kordamist. Põhiküsimus on jätkuvalt konkurentsivõime tugevdamine. Loodan, et komisjoni uus ühtse turu akt on tõeliselt kaugeleulatuv. Vähemalt on digitaalse ühtse turu teema ELi prioriteetide seas läbimurde teinud.
Viimasena on sama oluline see, et sel nädalal kinnitatakse ametisse Eesti uus valitsus. Hiljutistel valimistel näitasid Eesti valijad üles Euroopa-vastaseid suundumusi, valides vaatamata suurtele eelarvekärbetele häälteenamusega tagasi endise valitsuse...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Mairead McGuinness
Lugupeetud juhataja! Tulevikku vaadates on ülemkogu järeldustes palju kiiduväärt - oleviku ja mineviku puhul võib-olla vähem.
Mulle pakkusid huvi komisjoni kõrgema ametniku Catherine Day eelmisel nädalal Iirimaal tehtud kommentaarid, milles ta väitis, et Iirimaa hiilgus on kadunud. Loodan, et ta ei pidanud sellega silmas kõiki meid eraldi, ning ma loodan, arvestades stressitestide tulemusi ja uue valitsuse väga tugevaid meetmeid, et see hiilgus tuleb Iirimaale tagasi. Loodan ka, et see tuleb tagasi meie inimeste juurde, kelles tunne, et nad kannavad kogu ülejäänud Euroopa Liidu väga rasket koormat, tekitab väga suure depressiooni ja lootusetuse.
Soovin neile, kes üksikute riikide ja kodanike vale käitumise peale vihaselt sõrmi viibutavad, meelde tuletada, et peol viibis ka teisi - pean silmas Euroopa panku, kes püüdsid mitte ainult Iirimaal, vaid ka mujal eksisteerinud buumist kasu lõigata.
Iiri meedias vilksatas aga täna hommikul valguskiir. Näen, et üleilmsed finantshiiud on stressitestide tulemusena meie majandust toetama hakanud, ning loodan, et nad saavad aru, et iirlased on probleemi ülejäänud Euroopa eest lahendanud ning on meiega intressimäärade teemal solidaarsed, mis on väga vajalik.
Jörg Leichtfried
(DE) Lugupeetud juhataja! Austatud José Manuel Barroso, Herman Van Rompuy! Soovin teilt küsida mõned küsimused. On tore, et jõuti kokkuleppele. Tore, et Euroopa majandus ja Euroopa ühisraha nüüd paremini kaitstud on. Kas vaid kaitsmisest aga piisab? Kas ei tuleks minna kaugemale? Kas ei tuleks stimuleerida kasvu, et see, mida kaitseme, säiliks? Arvan, et tehakse liiga vähe ja järgitakse vale strateegiat.
Miks investeerib Euroopa Liit kurkide, banaanide ja eluskarja eksporti, selle asemel et investeerida ülikoolidesse, õppeasutustesse ja koolidesse? See on midagi, mida me kaaluma peame. Kui te ütlete, et meil ei ole selleks raha, siis on võib-olla vaja teha mõned ümberkorraldused. Peame mõtlema, kas me vajame uusi sissetulekuallikaid. Sellisel juhul ei pea me kedagi muud enam otsima kui neid, kes sellest väljendamatust olukorrast alati kasu saanud on.
Lugupeetud José Manuel Barroso! Mis on tõeline põhjus, miks komisjon finantstehingute maksu vastu on? Palun vastake sellele küsimusele! Peate lõplikult otsustama, kas olete finantstööstuse või meie kodanike poolel.
Jean-Pierre Audy
(FR) Lugupeetud juhataja, Herman Van Rompuy, José Manuel Barroso! Soovin tänada fraktsioonide esimehi selle eest, et nad tühistasid oma esimeeste konverentsi kohtumise, nii et selle arutelu saab vastavalt artiklile 15 plenaaristungil pidada.
Mis puutub stabiilsusmehhanismi, siis tahaksin lähtuda Alain Lamassoure' sõnavõtust, tõstatades poliitilise kontrolli teema ja konkreetselt selle mehhanismi reguleerimise küsimuse, ja saada teada, kes selle finantsinstrumendi eelarvekohustuse tagab.
Võtan oma sõnavõtu kokku küsimusega: kas ei ole saabunud hetk, mil komisjon esitab meile põhjaliku aruande avalikkuse toetuse kohta krediidiasutustele ning eelkõige kõigi rahavoogude ja riigivõla kohta.
Viimasena teen ettepaneku kaaluda võimalust luua Euroopa avalik reitinguagentuur, et käsitleda olulisi probleeme, mis on seotud eraagentuuridega, sest riigile reitingu andmine on väga erinev eraettevõttele reitingu andmisest.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Lugupeetud juhataja! Oma sõnavõtu alguses juhtis Herman Van Rompuy tähelepanu sellele, et 49 päeva jooksul on toimunud kolm Euroopa Ülemkogu kohtumist, millel otsuseid vastu võeti, ja tippkohtumine. Teisisõnu: sellest, mis varem oli kolm kuni kuus kuud kestev sündmus, on nüüd saanud liidu juhtimise tavapäraseks viisiks, selleks et kiireloomulistele probleemidele viivitamata reageerida.
Nende kiireloomuliste probleemide taga peituvad aga liidu tulevikuväljavaated ning need tulevikuväljavaated sõltuvad meie suutlikkusest olla konkurentsivõimeline. Mis vahendid meil praegu teadmiste rajamiseks on? Meil on vähe maailmatasemel ülikoole, pühendame teadus- ja arendustegevusele väiksema osa oma sissetulekust kui esilekerkivad ja arenguriigid ning samal ajal on meie ettevõtetel teadustegevuses väga väike roll.
Peame omandama Euroopa mõõtme, kus Euroopa ülikoolid on koordineeritud ja kus on õppekavad, mille kaudu saavutatakse tipptase ja koostöö.
Graham Watson
Lugupeetud juhataja! Ülemkogu ja komisjoni presidendid kõnelesid laiendatud euroala paktist ja ühtsest turust. Mul on neile mõlema kohta küsimus.
Kas nõustute Euroopa Keskpanga presidendiga, et vaja on palju ulatuslikumat stabiilsusmehhanismi? Kui te ei nõustu, siis kas lihtsalt seetõttu, et tõelised professionaalid saavad harva avalikkuse ees tunnistada seda, mida nad tõde teavad olevat?
Ühtse turu eeskirju täidab selle osapooltest 100% ainult Norra. Kuna tõeline stressitest, millega me kriisi ajal silmitsi seisame, ei ole mitte pankade ega tuumarajatiste, vaid Euroopa Liidu liikmesriikide solidaarsuse stressitest, siis kas komisjoni ja ülemkogu presidendid usuvad, et meil on head võimalused suuremaks solidaarsuseks, kui me siiani üles näidanud oleme?
Jaroslav Paška
(SK) Lugupeetud juhataja! Üks Euroopa Ülemkogu viimasel kohtumisel arutatud teemasid oli euroala uue kriisimehhanismi määratlus. Vaatamata sellele, et kohalviibinud valitsusjuhid saavutasid kokkuleppe fikseeritud eurovõlakirja loomise üle, tundub, et selle lõpliku vormini jõudmiseks peavad nad oma riikide ekspertidega täiendavaid arutelusid pidama. Brüsselist koju saabudes avastas Slovakkia peaminister Iveta Radičová, et Slovakkia parlament ei toeta piisavalt tema ülemkogu läbirääkimistel võetud seisukohta.
Kui euroala raamistikus aktiveeritavat maksujõuetute riikide pankrotti reguleerivat mehhanismi nõuetekohaselt ja täpselt valmis ei saada, saab esitatud alalisest mehhanismist hoopis Euroopa võla alaline vahend. Just seetõttu ei saa vastutav riigiparlament mehhanismi sellisel kujul vastuvõetavaks pidada. Seetõttu palun ma teil, Euroopa Nõukogu president, kvalifitseeritud ekspertide arvamusi poliitilistes ettepanekutes rohkem arvesse võtta.
Andrew Henry William Brons
Lugupeetud juhataja! Ülemkogu kohtumise aruande lõikes 5 väidetakse, et esitatakse poliitikameetmed kahjuliku ja püsiva makromajandusliku tasakaalustamatuse korrigeerimiseks ning konkurentsivõime parandamiseks, kuid sissejuhatuses räägitakse kaubanduse edendamisest kolmandate riikidega.
Kolmandate riikide, eriti niinimetatud esilekerkiva majandusega riigid, importkaubad on üks peamine põhjus, miks kaubandus tasakaalustamatu on ja miks konkureerida ei suudeta. Arenenud majandusel on võimatu nendes riikides toodetud importkaubaga võistelda, ilma et palkasid nende riikide tasemetele alandataks.
Sellele viidatakse tõepoolest leheküljel 16 olevas jaotises konkurentsi edendamise kohta. Seal väidetakse, et hinnatakse palkade ja tootmisega seotud muutusi ning konkurentsivõime kohandamise vajadusi. Mida see tähendab?
See saab tähendada ainult üht. Palku tuleb kohandada, et kaupu esilekerkiva majandusriikide kaupadega konkurentsivõimelisteks muuta. Tundub, et sellised põhimõtted nagu vabakaubandus on pühad, samas kui Euroopa töötajate huvid paistavad olevat vähemolulised.
Seán Kelly
Lugupeetud juhataja! Mulle ei meeldi kellegi sabas sörkida ega kellegi suhtes kohustusi omada ning see ei meeldi ka iirlastele - iseseisvale rahvale. Sel põhjusel solvas hiljutine ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi päästeprogramm iirlasi väga. Siiski ei jaga ma arvamust, et selles tuleb süüdistada Euroopat. Tekkinud olukorra põhjustasid peamiselt Iirimaa ühispangad, reguleeriv asutus ja valitsus, mitte iirlased - kuid nemad peavad selle nüüd kinni maksma ja koormus on liiga suur.
Seetõttu tahaksin paluda kahte asja: esiteks tuleks vähendada intressimäära ning soovin tänada volinik Rehni ja president Barrosot nende vastukaja eest sellele. Teiseks leian, et maksma peavad võlakirjade omanikud - kui mitte põhiosa alandamise, siis mõnevõrra vähendamise on nad vähemalt ära teeninud. Üksikisikutele ei kindlustata intressivabasid investeeringuid ning sama peaks kehtima ka võlakirjade omanikele. Kui me need kaks saavutame, siis oleme ehk edusammudeks suutelised.
Marc Tarabella
(FR) Lugupeetud juhataja, Herman Van Rompuy, José Manuel Barroso! Head kolleegid! Ülemkogu järeldused majanduspoliitika ja laiendatud euroala pakti kohta avavad tõelise Pandora laeka, millest tulevad välja vaid probleemid, ning Euroopa kodanikud peavad nende probleemidega rinda pistma. Sotsiaalse heaolu ja palgaindeksite kahtluse alla seadmine, tootmise ja palkade sidumine, vähenenud ostujõud ja pensioniea tõstmine on vaid mõned näited meid eest ootavast kokkuhoiukriisist. Mind vapustab, et ülemkogu ei ole sellest kriisist midagi õppinud.
Muidugi vajame eelarvevastutusel ja rangusel põhinevat poliitikat - selle vastu ei vaidle keegi -, kuid me ei tohiks nõuda, et kõik jõupingutused jäävad kodanike teha, kuna nemad on meie ainuke võimalus oma haripunktis olevast kriisist välja tulla. Unustate liiga kiiresti finants- ja pangandussektori, mis peaks samuti neile olulistele jõupingutustele kaasa aitama ning eelkõige vastutustundlikumalt käituma.
Millal meil lõpuks finantstehingute maks kehtima hakkab? Ajal kui 16 miljonit eurooplast on töötud, hinnad muudkui tõusevad ning Euroopat raputavad spekulatiivsed šokid, nõuab ülemkogu ohvreid tööjõult ja töötajatelt, mitte kapitalilt, ning see on vastuvõetamatu,
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Lugupeetud juhataja! Herman Van Rompuy hindas laiendatud euroala pakti tulevase majandustegevuse kooskõlastamise uueks etapiks ning see on tõepoolest makromajandusliku kooskõlastamise valdkonnas täiesti uus periood. Peaminister Viktor Orbán, Euroopa Liidu Nõukogu eesistuja, nägi seda samamoodi, kirjeldades laiendatud euroala pakti tulevase Euroopa majandussüsteemi sambana. Samal ajal on kahetsusväärne, et president Van Rompuy loetletud nimekirjas ei olnud Ungarit, sest kahjuks Ungari laiendatud euroala paktis ei osale. Väga paljud Ungari kodanikud ja majandusteadlased ei mõista, miks Ungari valitsus nii otsustas, sest Ungari on väike riik avatud majandusega, ning väide, et see takistaks maksukonkurentsi, ei kõla mõistlikult, sest tegemist on vaid ettevõtte maksubaasi ühtlustamisega. On häbiväärne, et Ungari sellest kõrvale jäänud on.
Franz Obermayr
Lugupeetud juhataja! EL on viivitamises meister. Aastakümneid koheldi Gaddafit olulise partnerina, aastakümneid peideti tuumaenergiaga seotud ohtusid vaiba alla ning nüüd pumpame raha turvavõrku, mis ilmselgelt ei toimi. Miks inimesed ei mõista, et eurokriisi ei saa turvavõrguga lahendada? USA reitinguagentuurid vähendasid kõigepealt Kreeka ja nüüd Portugali reitinguid ning nüüd toob päästepakett kasu vaid pankadele ja spekulantidele, kes euroala pankrotistunud liikmesriikide peale mängivad.
Just seetõttu leian, et on aeg turvavõrgule lõpp teha ja eurovõlakirjade kavadele joon alla tõmmata. Kui pankrotistunud riigid euroalas püsima jäävad, märgib see euro lõpu algust. Sellel põhjusel oleks mõistlikum kasutada päästepakettideks eraldatud miljardeid eurosid Põhja-Aafrika põgenikevoolu pidurdamiseks või tõelise sõltumatuse tagamiseks tuumaenergiast. See oleks kindlasti parem investeering kui lihtsalt raha kulutamine rahvusvaheliste reitinguagentuuride kasiinodes.
Ana Gomes
(PT) Lugupeetud juhataja! Need, kes Portugalile seda oletatavat abi peale suruvad, ei taha tegelikult aidata, vaid pigem tahavad nad meie põhjalaskmise ja euro põhjalaskmise pealt raha teenida. See on nii seetõttu, et selles Euroopas, kus solidaarsusest, sidususest ja ühenduse meetodist on saanud tühjad sõnad, on see oletatav abi mõeldud ainult maksmiseks pankadele, kes tõukasid meid võlakeerisesse, mis meid praegu allapoole tirib, ning seda kõike avalikkuse kulul, laiendatud euroala pakti uusliberalistlike meetmetega, ilma investeeringuteta kasvu ja tööhõive taaskäivitamisse, ilma eurovõlakirjadeta, ilma finantstehingute maksuta ja ilma meetmeteta, mis käsitlevad makromajanduslikku tasakaalustamatust, mis euro hävitab.
Selles Euroopas, kus on kokkuvarisemiseks liiga suured pangad, kuid riikidel ja inimestel lastakse alla käia, selgitab asjaolu, et komisjon ja nõukogu on loobunud maksuparadiiside vastu võitlemisest, vaid pimedus või erahuvid. Kas on võimalik puhastada, reguleerida ja kehtestada järelevalve finantssüsteemi üle, võimaldades samas musti auke, mis aitavad kaasa korruptsioonile, maksupettustele ja maksude tasumisest kõrvalehoidmisele, ja jätta puudutamata organiseeritud kuritegevus?
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Lugupeetud juhataja! Soovin kõigepealt juhtida tähelepanu ülemkogu kohtumise järelduste valele teemale, mis on see, et meie majandus kasvab ja et samal ajal peame säästma. Eelarve konsolideerimise kinnisidee kriisiajal võib meile saatuslikuks saada. Meie üheselt mõistetav prioriteet peaks olema tööhõive ja jätkusuutliku majanduskasvu taastamine.
Head kolleegid! Kriisi põhiraskuse võtavad enda kanda kodanikud. Ühest küljest kaotavad nad töökohti ning valitsuse kulukärped annavad neile ränga hoobi ning kõige tipuks valitseb oht, et eurovõlakirja tugevdamiseks vajalik raha võetakse üksnes nende maksudest. Eurovõlakirjade tugevdamises peaksid põhirolli võtma finantssektori osapooled.
Lugupeetud juhataja ja komisjoni president! Liit vajab praegu majandus- ja sotsiaalpoliitika kooskõlastamist, mille eesmärk on soodustada tööhõivet ja ületada kriis. Vajame ka selget konsensust euro kaitsmise kohta, kus mängib rolli erafinantssektor.
Angelika Werthmann
(DE) Lugupeetud juhataja! Aluslepingu läbivaatamine viis ESMi rajamiseni. Kutsun veel kord kõiki üles asjaomaseid kriteeriume järgima. Lõppude lõpuks on valitseva ja jätkuva struktuurilise kriisi kontekstis teise liikmesriigi ja tema kodanike tule alla asetamine vastutustundetu. ESM õigustab end vaid siis, kui kõik riigid oma eelarvekohustusi täidavad ja kulutõhusust rakendama nõustuvad.
Jaapani kriis on meile näidanud, kui "ohutu” tuumaenergia olla võib. Loodus on inimesest tugevam. Tšornobõli ajalugu teades saame ainult loota, et stressitestidele lähenetakse suurema ettevaatusega kui eelmisel nädalal kehtestatud piirangutele. On aeg tuumaenergia kasutamisele lõpp teha! Keskendugem seega lõpuks taastuvatele energiaallikatele! Näiteks asendaks NorGer merealuse elektrikaabli projekt 60 tuumaelektrijaama.
Zigmantas Balčytis
(LT) Lugupeetud juhataja! Mul on väga hea meel, et Euroopa Ülemkogu jõudis kokkuleppele nendes küsimustes, mis on Euroopale väga tähtsad. Tahan ühena prioriteetidest esile tõsta Euroopa poolaasta ja selle tähtsuse. Usun, et esmajärjekorras tuleks tähelepanu pöörata usaldusväärsete liikmesriikide eelarvete taastamisele ning sotsiaalsele õiglusele ja rahalisele jätkusuutlikkusele ning see looks tingimused, millega saavutatakse stabiilsus ja liikmesriikide majandus saaks kiiremini taastuda. Väga oluline on, et püüdlusi konsolideerida täiendatakse struktuurireformidega ning seda eelkõige Euroopa 2020. aasta strateegias seatud Euroopa Liidu prioriteetide rakendamisel. Väga tähtsat rolli peaks mängima ka komisjon, kes peaks liikmesriikide tegevust väga vastutustundlikult jälgima ning järgima erimeetmete rakendamist vastavalt riiklikele stabiilsus- ja lähenemiskavadele. Lisaks püsib jätkuvalt suur mure Euroopa Keskpanga, nõukogu ja Euroopa Komisjoni suhtumisega kommertspankade praegusesse olukorda ja välimaiste reitinguagentuuride tegevusse.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - (FR) Lugupeetud juhataja! Auväärt parlamendiliikmed! Mis puutub viimase Euroopa Ülemkogu hindamisse, siis usun, et minu esitatud analüüs oli üsna hästi tasakaalustatud ja üsna mõõdukas.
Minu arust on tähtis tunnustada, et oleme struktuuriga olulist edu saavutanud. Kui võrdleme seda, mis meil praegu on, sellega, mida meil varem ei olnud, siis oleme kahtlemata teinud olulisi edusamme. Oleme loonud näiteks alalise stabiilsusmehhanismi, mida alusleping isegi ette ei näinud. Lisaks toetas see parlamendi koosseis ülekaaluka häälteenamusega aluslepingu reformimist piiratud ulatuses, selleks et luua uus vahend - vahend, mida varem isegi olemas ei olnud.
Olgem seetõttu oma hinnangus mõistlikult ausad! Leian, et märkimisväärset edu on saavutatud kriisile reageerimise ja õppetundidega, mida minevikupuudustest saanud oleme, olgu see siis vahendite tasandil või poliitilisel tasandil. See ei pruugi aga - nagu ma tegelikult väga selgelt ütlesin - piisav olla. Üks asi on omada struktuuri, ülesehitust, kuid teine asi on kehtestada poliitilised meetmed. Tõepoolest, tegelik katse on see, millised valitsused ja ka meie institutsioonid pärast seda tegelikuks tegutsemiseks võimelised on. Tegelikkus on olulisem kui vahendid.
Samal ajal aga ütlesin teile - väga läbipaistvalt, ma arvan -, et kui räägime eesmärkidest, siis oleks komisjon eelistanud mõnes valdkonnas kaugemale minekut. Tõstsime esile näiteks asjaolu, et pooldasime alalise stabiilsusmehhanismi suuremat paindlikkust. Kahjuks ei olnud võimalik eesmärkide kõrgema taseme suhtes konsensusele jõuda. Olles seda öelnud, oleks minu arust viga lükata tagasi saavutused, milleni me jõudnud oleme.
Eesmärkide teema juurde jäädes soovin seda olulist punkti rõhutada, sest mõned on pakkunud välja, et komisjon peaks esitama teised ettepanekud. Komisjon on põhimõtteliselt kõigi teie poolt esiletoodu kohta juba ettepaneku esitanud. 9. mail 2010. aastal esitas komisjon - mina ise ja volinik Rehn - õigusakti ettepaneku, milles käsitletakse täielikult ühendusepõhist lähenemisviisi stabiilsusmehhanismile.
Tegime ettepaneku näiteks võlgu ühiselt hallata, millele viidatakse kui solidaartagatistele. Liikmesriigid lükkasid selle tagasi. Mitte teie ei lükanud seda tagasi, Guy Verhofstadt, kuid liikmesriikide heakskiit on väga oluline. Esitasime selle õigusakti teksti euroala kohtumisel. See lükati liikmesriikide suure häälteenamusega tagasi. See on reaalsus.
Konkreetses küsimuses alalist stabiilsusmehhanismi puudutavate üksmeele või häälteenamuse eeskirjade kohta soovitasin ma ise viimast, nõudes Euroopa Ülemkogu presidendi ja teatud riigipeade või valitsusjuhtide juuresolekul seda, et nad peavad aktsepteerima kvalifitseeritud häälteenamust. See aga lükati tagasi.
Järelikult, ettepaneku võib alati teha, kuid sätted peavad olema selged ja tuleb täpselt teada, kellele oma taotlused esitada. Komisjon on teinud kaugeleulatuvad ettepanekud, näiteks olid stressitestide puhul Euroopa Komisjon ja Euroopa Keskpank need, kes esitasid ettepaneku teha Euroopa pankades usaldusväärsed ja läbipaistvad testid.
Mis puutub eurovõlakirjadesse, siis arvan, et komisjon on nendest juba vähemalt 30 aastat rääkinud. Mõned liikmesriigid lükkasid selle tagasi. Mina ise tegin selle kohta ettepaneku - ja võin teile öelda, et teen sama ettepaneku finantsperspektiivi kohta -, et võiksime praegu võtta kasutusele vähemalt projektivõlakirjad, millega investeeringuid Euroopa eelarve projekti tasandil finantseerida. Selles punktis näeme, kes seda Euroopa tasandil investeeringuid pooldavat lähenemisviisi toetavad. Võib-olla siis suudavad mõned teist koos oma Euroopa fraktsioonidega veenda meid toetama seda kaugeleulatuvamat lähenemisviisi finantsperspektiivile. See võib olla meie jaoks võimalus veelgi tihedamat koostööd teha. See on kõik, mis mul on öelda Euroopa tasandil eesmärkide kohta.
(Aplaus)
Isegi sotsiaalküsimustes, millest ma nüüd teile kõnelda soovin, tegi komisjon pikalt tööd, et tagada 2020. aasta strateegias suurem rõhuasetus sotsiaalsetele aspektidele ja haridusele. See ei olnud aga lihtne. Mõned valitsused leidsid, et vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele ei pea Euroopa või Euroopa Liit sotsiaalsete aspektide ja hariduse teemadel otseselt sekkuma.
Püüdkem nüüd 2020. aasta strateegia raames - kus kõigele vaatamata osutus võimalikuks saavutada konsensus kaasatuse suhtes, näiteks vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise suhtes - see poliitika välja töötada ning julgustada ka investeeringuid, eriti haridusse ja uuendustegevusse.
Lubage mul aga sellega seoses kõnelda millestki, mida te võib-olla ei tea. Mõni aeg - ma arvan, et kaks aastat - tagasi tegi komisjon ettepaneku anda mõnedele eurooplastele toidualast hädaabi, sest praegu on ka Euroopas inimesi, kel ei ole piisavalt süüa. Hiljuti külastasin ma koos Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni esimehe Joseph Dauliga siin Alam-Reinis asuvat toidupanka. Euroopas on vaesusega seonduvaid probleeme. Kas teadsite, et kaks valitsust kaebasid komisjoni selle eest, et ta kehtestas Euroopa kõige vaesemate inimeste aitamiseks mehhanismi, Euroopa Kohtusse? Selline on olukord.
Teeme selle täielikult selgeks! Komisjon pooldab Euroopat, mis on juhtimises ambitsioonikam, Euroopat, mis teenib õiglast kasvu ja suuremat sotsiaalset õiglust Euroopa tasandil. Samal ajal peavad meiega ühes paadis olema ka parlament ja liikmesriigid. Peame selle eest võitlema! Seetõttu on minu arvates komisjoni kritiseerides valitud tõesti vale sihtmärk, sest oleme olnud eestvedajad võitluses sotsiaalsema ja õiglasema Euroopa ning usaldusväärsema juhtimise eest.
Samal ajal, teeme ka selle täielikult selgeks, ei leia ma, et see aitab Euroopal väita, et praegune probleem on Euroopa probleem, nagu ei lasuks vastutus üldse teatud valitsustel, kes lasid oma võlal jätkusuutmatutele tasemetele tõusta või kelle pankade kasv on sisemajanduse kogutoodangust mitu korda suurem. Osaliselt vastutavad ka valitsused. Selline vastutus on hädavajalik. Seepärast peame nüüd leidma solidaarsusel põhinevad lahendused, kuid ka vastutustundlikult käituma. Just seetõttu olen ma näiteks uhke selle üle, et toetasin koos komisjoniga ettepanekut, mille eesmärk on alandada Kreeka intressimäärasid, ning teeme nüüd sama ka Iirimaa puhul. Leiame, et see on õige, mitte ainult selleks, et vältida äärmiselt suurte kulude kehtestamist meie Kreeka ja Iiri kaaskodanikele, vaid ka selleks, et tagada võla jätkusuutlikkus. Järelikult suudame solidaarsuse ja vastutustunde vaimus leida ühised vastused, mis loodetavasti võimaldavad meil vältida ka probleemi, millele mõned teist viitasid ning mis mulle muret teeb, nimelt teatava jagunemise probleem Euroopas, eriti põhja ja lõuna eristus, keskosa ja äärealade eristus. Leian, et Euroopa, mida me üles ehitada tahame, on solidaarsuse Euroopa, mitte esimese ega teise klassi Euroopa, vaid Euroopa, mille kaudu kõik eurooplased end määratleda saavad.
Mis puutub finantsinvesteeringutesse, siis Euroopa Liit on finantstehingute maksu sõnas ja tegudes G20s juba kaitsnud. Suur hulk meie G20 partnereid lükkas selle tagasi.
Arutame praegu küsimust, kas saame - või kas peaksime - Euroopa tasandil finantstehingute maksu kehtestama või mitte. Olgem taas kord ausad! Mitu liikmesriiki on sellele kindlalt vastu. Nad ei nõustu. Viimasel Euroopa Ülemkogu kohtumisel andsin teada, et komisjon koostab praegu finantssektori eri võimaluste mõjuhinnangut ja esitab peagi ettepanekud. Sellest Euroopa Ülemkogule teada anda oli väga oluline, sest vähemalt on Euroopa Ülemkogu järeldustes nimetatud kohustus vaadata ettepanekuid, mille komisjon finantssektori maksustamise kohta esitab. Pean õigluse seisukohalt oluliseks, et ka finantssektor - ja suurel määral põhjustasidki kriisi mõned käitumismustrid finantssektoris - kriisile reageerimisele kaasa aitaks. Minu arvates on see õigluse seisukohalt oluline. See on minu isiklik ja - ma ei kahtlegi selles - Euroopa Komisjoni seisukoht. Esitan sellel teemal ettepanekud.
Sama kehtib ka CCCTB kohta. Nõukogu mõnes sektoris võib täheldada mõningast vastuseisu, kuid komisjon on esitanud ettepaneku ja me võitleme selle eest, sest leiame, et CCCTB on ühtse turu saavutamise seisukohalt oluline. Just selline on seisukoht, mida kaitseme.
Oleme arutanud protsessi ja vahendite üle väga kaua. Praegu on õige aeg see protsess ja vahendid asja huvides toimima panna. Protsess ja vahendid on olulised, kuid need toimivad asja huvides ning seda ei saa asendada. Peame lahendama oma majandusliku taastumise probleemi. Tõde on selles, et vajame investeeringute võimaldamiseks kindlustunnet. Kindlustunne sõltub meie suutlikkusest nüüdisajastada ja uuendada ning jätkusuutlikumaks ja konkurentsivõimelisemaks muutuda. Ärgem ajage segi põhjust ja tagajärge! Investeeringud muutuvad köitvaks, kui rakendame kiiresti ja otsustavalt Euroopa 2020. aasta strateegia ning kui saavutame oma eesmärgid jätkusuutliku ja konkurentsivõimelise Euroopa osas solidaarsuse vaimus ning solidaarselt ka kõigi liikmesriikidega, kaasaarvatud Portugal.
(FR) Lugupeetud Martin Schulz! Teate väga hästi, et minu volitused komisjoni presidendina ei luba Portugali sisepoliitikasse sekkuda. Kui te ühel päeval enam ei ole Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni Euroopa Parlamendis esimees ja teil on teised kohustused, siis olen veendunud, et täidate neid uusi kohustusi täiesti sõltumatult ega sekku oma fraktsiooni siseasjadesse.
Samal ajal pean teile siiski ütlema, et Portugali poliitiline kriis ei ole asju lihtsamaks teinud, sest Portugal oli juba üsna raskes olukorras. Vaatamata sellele peame meie, Euroopa institutsioonid, austama ka riiklikku demokraatiat ja liikmesriikide parlamentide otsuseid ning loodame, et Portugal leiab probleemile parima võimaliku lahenduse.
Komisjon seisab igal juhul Portugali kõrval ning aitab tal leida parimaid lahendusi ja seda muidugi vastavalt Portugali võetud kohustustele ja konkreetsetele vastutusaladele, mis tal oma Euroopa partnerite suhtes on. Usun, et aktiivse solidaarsuse ja vastutustunde vaimus suudame kriisi lahendada.
Tõsi, täna siin väljendatud seisukohad on üsna pessimistlikud.
Veelgi enam, eurooplaste valitud esindajatena peegeldate Euroopas valitsevat tunnet. Muretseda on täiesti loomulik, kuid ma leian, et meil peaks olema poliitilist vaprust ja selgepilgulisust meie Euroopa projekti suhtes usalduse üles näitamiseks, sest ma ei usu, et suudaksime ise pessimistlikud olles Euroopas usalduse taastada. Komisjon on valmis jätkama entusiastikult koostööd teiega, Euroopa Ülemkogu, nõukogu ja kõigi institutsioonidega, et saavutada tugevam, jätkusuutlikum, õiglasem ja konkurentsivõimelisem Euroopa.
(Aplaus)
Herman Van Rompuy
Lugupeetud juhataja! Auväärt parlamendiliikmed! Mul on hea meel kõneleda niivõrd täis saalile, kus minu ülemkogu presidendiks saamisest alates nii palju parlamendiliikmeid korraga veel viibinud ei olegi,
(Aplaus)
kuid mulle on jäänud mulje, et te ei ole tulnud siia ainult mind kuulama.
Kõigepealt tänan teid kõiki teie märkuste eest, nii positiivsete kui ka negatiivsete! Olin seda enam löödud, et Euroopa Ülemkogus peab meil valitsema üksmeel ja me püüame selle kõigi eri fraktsioonidest pärit kolleegide, peaministrite ja riigipeade vahel saavutada. Meil on sotsialistid, kristlikud demokraadid, konservatiivid, liberaalid, kes kõik kuuluvad teie poliitilistesse perekondadesse, ning igakord püüame nende vahel kokkuleppeid saavutada ja kindlustada.
Keegi ütles enne, et ma pean olema idealist, unistaja. Ma ei leia, et see minu roll oleks, kuid see, mida ma alati võimaluse korral teha püüan - ja komisjoni president võib seda kinnitada -, on käituda nii, et enamikul juhtudel saavutame komisjoni ettepanekute ja Euroopa Ülemkogu tulemuse lähendamise. Lubage mul mainida töökonna näidet, kus majandusjuhtimise töökonna aluseks olid komisjoni ettepanekud ja kus saavutatud tulemus on komisjoni ettepanekutele väga lähedane. Püüan ka - me püüame koos parlamendiga - neid ettepanekud veelgi edasi arendada. Seega on minu roll taotleda konsensust, kuid sellist, mis põhineb nii palju kui võimalik ühendusel, ning ma leian, et mõnes olulises valdkonnas on see mul õnnestunud.
Nüüd laiendatud euroala pakti juurde - teate küll, lühem dokument, mis meie arutelud algatas, ja lõplik laiendatud euroala pakti dokument. Paljud teist ja isegi need, kes kuuluvad skeptilistesse fraktsioonidesse, on öelnud, et nende riik peaks laiendatud euroala paktiga liituma. Selle põhjus on tõenäoliselt see, et lõppude lõpuks ei olegi see nii halb. Meil on õnnestunud saavutada kompromiss kaugeleulatuvate eesmärkide üle, nii et majandus säilitaks oma konkurentsivõime ning riigi rahandus püsiks jätkusuutlikuna, ja liikmesriikide tasandil rakendamise üle, sest enamikul juhtudel peame võtma liikmesriikide tasandil otsuseid.
Minu teine märkus käsitleb meetodeid, kui te lubate. Palju Euroopaga seonduvat kriitikat on sisuliselt õigustatud, kuid see ei ole aluslepinguga kooskõlas. Näiteks kuuluvad tuumapoliitika ja energiakasutuse struktuur täielikult liikmesriikide pädevusse ning selle muutmiseks ei saa ma midagi teha. Isegi tuumarajatiste ohutus ja julgeolek on enamasti liikmesriikide pädevuses. Meil on ühenduse pädevused ja Euroopa pädevused ning ülemkogu järeldustes püüdsime neid edendada nii palju kui võimalik. Leian, et komisjonil ei ole kunagi tuumaohutuses olnud nii olulist rolli, nagu tal pärast mõned päevad tagasi toimunud Euroopa Ülemkogu on. Peame aga endiselt tegutsema aluslepingu raamistikus.
Siin kõneldi miinimumpalkadest mõnes riigis, kuid see on riikide pädevus. Kõneldi ebavõrdsusest, ebakindlatest töökohtadest, ebaõiglusest, kuid enamikul juhtudel on tegemist riiklikku raamistikku kuuluvate meetmetega. Soovin siiski lisada, et paljud meetmeid, mis konkurentsivõime ja riigi rahanduse jaoks võtta tuleb, on meetmed, mille riikide valitsused oleksid isegi ilma Euroopa surveta tegelikult juba võtma pidanud. Euroopa avaldab lisasurvet, sest vähemalt 17 ühenduse riigis on ühisraha, mis vajab kaitset. Enamikus riikides tuleb aga nõutavad meetmed võtta riigi enda ja selle kodanike huvides, et tagada nende endi tulevik. Euroopa avaldab selleks lisasurvet.
Seega ärgem süüdistage Euroopa Liitu põhjendamatult! Kas meie juhtimismeetmed on liiga nõrgad? Euroopa Ülemkogu teeb koos Euroopa Parlamendiga tööd, et majandusjuhtimist parandada, ning - nagu teistel juhtudel - olen kindel, et leiame kompromissid. Võib ju olla, et 17 riigist ühe riigipanga juht kritiseerib majandusjuhtimist ulatuslikult, kuid võin tsiteerida Madalmaade lähiriikide juhte või pangadirektoreid, kel on hoopis teistsugune arvamus. Vajaduse korral võin teile nimed ja tsitaadid esitada: nii on kõige lihtsam tööd teha.
Auväärt parlamendiliikmed! Mis puutub praegusesse kriisi, siis on olemas tulevik ja vahendid, mille kohta on vastu võetud tähtsad otsused, kuid muidugi on ka minevik. Nagu ma juba ütlesin, tuleb minevikku käsitleda. Isegi kõige paremate vahenditega, millega me välja tulla suudame - stabiilsusmehhanism, aluslepingu muutmine, majandusjuhtimine, laiendatud euroala pakt -, ei lahenda me raskustes vaevlevate riikide probleeme ega endiselt surve all olevate pankade probleeme. Seega on meil nii tulevik kui ka minevik.
Mis puutub minevikku, siis ei olnud mõnes liikmesriigis ja Euroopa tasandil piisavalt poliitilisi meetmed. Peame selles suhtes enesekriitilised olema. Mida me aga peame tagama ning mille me ka tagame - ja me oleme juba võtnud vajalikud meetmed -, on see, et selline kriis tulevikus enam ei kordu. Vahepeal, nagu ma juba ütlesin, tuleb meil tulla toime minevikupärandi käsitlemisega, nii mõne riigi puhul, millest te teadlikud olete ja mis meil programmis on - nagu Kreeka ja Iirimaa -, ning teiste riikide puhul, kus me võtame meetmeid, et vältida nende sattumist sellesse programmi. Kas oleksime saanud need meetmed aasta tagasi võtta? Ei! Kas minevikus on tehtud olulisi vigu? Õõnestasime stabiilsuse ja kasvu pakti seitse või kaheksa aastat tagasi. Kui me ei oleks seda teinud, oleks meil olnud palju tõhusamad vahendid ja oleksime suutnud palju kriise ära hoida.
Auväärt parlamendiliikmed! Mis puutub majanduskasvu, siis on see alates 2010. aastast olnud keskmiselt 2%, mis on perioodi 1999-2008 keskmine. Meie majandus kasvas 2010. aastal ja 2011. aastal on selle kasv keskmiselt 2%. Kas peaksime tegema rohkem? Kindlasti peaksime! Kas avalikud investeeringud on selleks ainus vahend? Üldsegi mitte! Väga tähtis on siseturg, ühtne turg. Seda tuleb edasi arendada. Komisjon on esitanud ettepanekud ja neid arutatakse mõne nädala pärast juunis toimuval Euroopa Ülemkogu kohtumisel uuesti ning pöördume selle küsimuse juurde sügisel jälle tagasi.
Viimaseks, Liibüa teemal oleme saanud rohke kriitika osaliseks. Ilma Euroopa ja Euroopa juhtideta oleks Liibüas aga toimunud veresaun. Ilma Euroopata oleksid seal toimunud massimõrvad. Mõned teist on Euroopa Liidu suhtes väga kriitilised. Ometi tegutsesime õigel ajal! Ilma Euroopata ei oleks üleilmsel tasandil, ÜRO tasandil, midagi ära tehtud. Leian, et pärast kogu seda kriitikat on meil õigus ka seda tõde kuulda. Kas tegime minevikus midagi valesti? Kas võtsime vastu õiged poliitilised meetmed? Ei! Kas parandasime oma vead? Jah! Selle eest on Euroopa tänu ära teeninud!
(Aplaus)
Tahaksin öelda veel ühe viimase mõtte oma emakeeles.
Kuulsin just Derk Jan Eppinki sõnavõttu, kes teatas oma pettumusest. Ka mina olen sellise intellektuaalse ebaaususe pärast pettunud. Ma ei lasku üksikasjadesse, kuid Derk Jan Eppink teab väga hästi, et seal seistes ja fotograafile lehvitades olin ma täitmas oma ametikohustusi ning see ei olnud mu isiklik tõekspidamine, kuid pean ütlema, et olen Eppinkis väga pettunud.
Martin Schulz
(DE) Austatud juhataja! Sooviksin selle arutelu lõpuks esitada isikliku tähelepaneku. Ma ei räägi ainult enda nimel, vaid ka paljude kolleegide nimel, kes olid kogu aeg siin ja kes arutelu jälgisid. Kogu oma karjääri jooksul siin Euroopa Parlamendis on mul harva olnud tunne, et mind on koheldud nii halvasti nagu täna teie ja Barroso vahelises mängus. Ma tahan, et see oleks täiesti selge. Teie, José Manuel Barroso, ütlesite meile, et teie käes olevad algatused, millel on parlamendi enamuse toetus, kukuvad läbi, sest liikmesriigid lükkavad need tagasi. Lubage mul palun teile nõu anda: esitage oma algatused õigusaktide eelnõude vormis! Nii saate parlamendi enamuse enda selja taha ja nõukogul ei ole enam kuhugi peitu pugeda.
(Aplaus)
Palun ärge peituge enam nõukogu taha!
Herman Van Rompuyle ütleksin aga järgmist: ütlete meile, et teil on nõukogus õnnestunud jõuda sotsiaaldemokraatide, liberaalide, konservatiivide ja kristlike demokraatidega kompromissile. Nõukogu koosneb riikide suveräänsetest ministritest ja peaministritest. Siin on meie ees nõukogu eesistuja, kes püüab Lissaboni lepingut vastassuunas pöörata. Lissaboni lepingu tulemus on see, et riigipeade või valitsusjuhtide nõukogu võtab üha enam võimu endale, öeldes samal ajal ise, et otsused langetatakse ühehäälselt. Lissaboni leping ei ole koostatud selles vaimus. Lissaboni lepingus sooviti, et enamusel põhinev otsustamine oleks ELis norm. Te tõlgendate Lissaboni lepingut valesti.
(Aplaus)
Seetõttu on ülim aeg, et Euroopa Parlament asja ise ette võtaks ja ühenduse meetodit kaitseks.

Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Ivo Belet
kirjalikult. - (NL) EL on viimastel nädalatel majanduslikus integratsioonis tohutu hüppe sooritanud. Laiendatud euroala pakt seab meid tugevama koostöö rajale, kus austatakse veel liikmesriikide olemasolevaid sotsiaalsete konsultatsioonide traditsioone. Muidugi ei tohi sellega seotud töö lõppeda. Nüüd peame käivitama teise etapi ja sillutama teed Euroopa investeerimisprojektidele, mis võimaldavad meil ellu viia Euroopa 2020. aasta strateegia.
Komisjoni president Barroso on lubanud esitada ettepaneku finantstehingute maksu kasutuselevõtmise kohta. Peame neid vahendeid kasutama elutähtsate piiriüleste investeeringute tegemiseks, täpsemalt energeetika infrastruktuuri investeeringuteks, mida toetaksid Euroopa projektide võlakirjad ning avaliku ja erasektori partnerluseks ette nähtud raha. See on ainus viis, kuidas veenda kodanikke, et Euroopa on rohkem kui kunagi varem nende õitsva tuleviku garantii.
Carlos Coelho
Viimasel, 24.-25. märtsil toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel keskenduti praegu Euroopa Liidu ees seisvatele majanduslikele ning diplomaatilistele ülesannetele: Liibüa ja Jaapani küsimustele. Vaatamata märkidele majanduse taastumisest, on olukord endiselt raske ja majanduskriisi lõpp näib olevat veel kaugel. Seda on näha Portugali puhul, kes on kahjuks jõudnud selleni, et on pidanud koos Iirimaa ja Kreekaga majanduslikku ja rahalist abi paluma. Seepärast on tähtis võtta vastu kriisiga võitlemiseks vajalikud majanduslikud ja rahalised meetmed, et vältida tulevikus selliseid võlakoormuse juhtumeid nagu Kreekas, Iirimaal ja Portugalis ja tugevdada ELis majandusjuhtimist ja tagada töökohtade loomine. Vastu on võetud kuuest meetmest koosnev pakett, mis näib mulle algusest peale positiivne ja millega on seotud üsna kaugeleulatuvad ootused, näiteks Euroopa stabiilsusmehhanismi loomine, laiendatud euroala pakt jne. Loodan, et need saab nii kiiresti kui võimalik realiseerida, nii et nad võiksid hakata andma tulemusi, mis on nii vajalikud ja mida nii väga loodetakse.
George Sabin Cutaş
kirjalikult. - (RO) Laiendatud euroala pakt ja Euroopa stabiilsusmehhanism annavad liikmesriikidele rahalist abi, mida viimased vajavad, vastutasuks majanduspoliitika tihedama kooskõlastamise eest. Mõlemad ettepanekud sisaldavad seega tõhusat meetmepaari, eriti arvestades ettepanekut maksupoliitika kooskõlastamiseks, mis on hädavajalik riikide liidus, mis püüab kasutada ühist valuutat. Lisaks sellele tegutseb Euroopa stabiilsusmehhanism tänu oma 500 miljardi euro suurusele sekkumisfondile nagu Euroopa Valuutafond, kellel on mandaat laenata raha ja osta võlakirju otse riikidelt, seistes samal ajal vastu finantsspekulatsioonidele.
Siiski ei ole mõned paktis sisalduvad ettepanekud praktilised. Eelarvekärped ja tööturu äärmiselt paindlikuks muutmine lükkavad majanduskasvu edasi, hoiavad tööpuuduse kõrgel tasemel ja muudavad töösuhted ebastabiilseks. Arvan, et tervele majanduskasvule aluse panemiseks on vajalik eelarve järkjärguline konsolideerimine ja Euroopa sotsiaalse mudeli kaitsmine.
Diane Dodds
kirjalikult. - Praegusel täiskogu istungjärgul on palju räägitud Iiri Vabariigi päästepaketi mõjust. Siiski tuleb tunnistada, et sel kriisil on olnud omakorda tohutu mõju ka minu valimisringkonnale Põhja-Iirimaale, millel on Iiri Vabariigiga maismaapiir. Toimub suuremahuline piiriülene liikumine, seda nii kapitali, teenuste kui ka tööl käivate inimeste puhul. Ka Iiri Vabariigi pankadel on Põhja-Iirimaal märkimisväärsed huvid. Seepärast põhjustab nende pankade praegune likviidsusprobleem otseselt Põhja-Iirimaa ettevõtete, eriti VKEde rahastamise kättesaadavust. Ajal kui VKEd pingutavad juba niigi keerulises majanduskeskkonnas ellujäämise nimel, aitab selline asi ainult rasket olukorda veelgi raksemaks muuta. Praegu suundub 30% kõigest, mida Põhja-Iirimaal toodetakse või valmistatakse, otse Iiri Vabariigi turule. Seepärast mõjutab nõrk turg Iiri Vabariigis otseselt ja raskelt ettevõtteid ja töökohti minu valimisringkonnas. Seda rasket olukorda arvestades kutsun president Barrosot üles seda tunnistama ja kasutama töörühma selleks, et uurida, kuidas parandada olukorda, kus me praegu asume.
João Ferreira
kirjalikult. - (PT) Viimasel Euroopa Ülemkogu kohtumisel võeti vastu otsuste pakett, mis, juhul kui nad ellu viiakse, tähendavad ebatavalist, vägivaldset ja ohtlikku rünnakut töötajate ja Euroopa rahvaste vastu, arvestades ümbernimetatud n-ö laiendatud euroala pakti sisu. Kindlasti on see ümber nimetatud selleks, et varjata selle tegelikke autoreid - Saksamaad ja Prantsusmaad - arvestades, et eelmine nimetus "konkurentsivõime pakt” oleks kohe neile osutanud. Koos nn majandusjuhtimisega tähendab see rünnakut majanduslikust ja sotsiaalsest vaatepunktist haavatavamate liikmesriikide vastu, kujutades endast tõelist määramist majanduslikku sõltuvusse ja mahajäämusse.
Mõlemad mehhanismid on seotud Lissaboni lepingu väljakuulutatud muutmisega - kasutades lihtsustatud menetlust ja ilma ühegi referendumita - eesmärgiga võtta kasutusele Euroopa stabiilsusmehhanismiga seotud nn tingimused. Nõukogu järeldustest ilmneb, et "makromajandusliku kohandamisprogrammi alusel kehtestatakse ranged poliitilised tingimused”. See on protsess, mis mille töötavad välja ja mida rakendavad Euroopa Komisjon, Euroopa Keskpank ja Rahvusvaheline Valuutafond ühiselt.
Põhimõtteliselt toimub protsess, millega poliitiline ja majanduslik võim kontsentreerub, nüüd mitte ainult suurettevõtete ja finantsmaailma teenistuses olevate riikide direktoraadi kätesse, vaid otse rahvusvahelise kapitali organisatsioonide kätesse.
Ildikó Gáll-Pelcz
kirjalikult. - (HU) On tähtis, et hindaksime kogu Euroopa jaoks raskel ja kriitilisel hetkel enda ees seisvaid eesmärke ning nende saavutamiseks üheskoos tehtavaid positiivseid muudatusi. Praegune eesistujariik Ungari on teist korda saavutanud silmapaistvat edu majandusjuhtimise, stabiilsusmehhanismi ja Euroopa poolaastaga. Märtsi lõpus Euroopa Ülemkogu viimase kohtumise paljudel kõnelustel suudeti kokku leppida ka Euroopa Liidu toimimise lepingu piiratud muutmises eesmärgiga tugevdada euroala stabiilsust ja eurot. Nõukogu koosolekul hääletas eesistujariik Ungari ratsionaalse vastutustundliku majanduspoliitika poolt, mida on võimalik järgida, ja lisaks Euroopa poolaasta ametlikule sätestamisele tugevdas ka stabiilsusmehhanismi. Siiski tuleb juhtida tähelepanu sellele, et majandusjuhtimise elemente ei tohi mingil viisil segi ajada laiendatud euroala paktiga, mis selle praeguses etapis on valitsustevaheline kokkulepe. On küll võimalik, et pakt on hea, kuid ühtset siseturgu ei saa reguleerida mittelepinguliste valitsustevaheliste kokkulepetega. Paktis sisalduva ebaselge maksude ühtlustamist puudutava punkti tõttu ei soovi Ungari seda kokkulepet esialgu tervikuna kohaldada, sest oleme huvitatud oma konkurentsieelise tugevdamisest ja selle kaudu pikaajalisest reaalsest töökohtade loomisest ja majanduskasvust.
Sandra Kalniete
kirjalikult. - (LV) Mul on väga hea meel selle pärast, et 23 ELi liikmesriiki on suutnud kokku leppida meetmete paketi - laiendatud euroala pakti - suhtes finantsstabiilsuse kaitsmiseks ja majanduskasvu edendamiseks. Samuti on tähtis, et saavutati kokkulepe struktuurireformi ja eelarve konsolideerimise kohta ja jõuti üksmeelele Lissaboni lepingu muutmise suhtes Euroopa stabiilsusmehhanismi loomiseks. Kõik riigid peavad võtma eelarve konsolideerimise meetmeid ja meetmeid makromajanduslike tasakaalunihete vältimiseks. Samuti tuleb rakendada struktuurireforme tööhõive ja sotsiaalse kaasatuse edendamiseks. Need tuleb määratleda iga riigi konkreetset olukorda arvestades. 23 Euroopa riigi osalemine paktis lubab loota, et need meetmed suurendavad majanduskasvu. See on samm õiges suunas ja mõistlik vastus majanduslikele probleemidele. Pakt sobib suurepäraselt parlamendi ja komisjoni tööga ühtse turu parandamiseks ja kolme raportiga, mille võtame parlamendis sel nädalal vastu. Peame vastu võtma veelgi julgemaid otsuseid. Liikmesriikide valitsused ei tohi kasutada valimistsükleid ettekäändena tähtsate, kuid ebapopulaarsete otsuste edasilükkamiseks.
Vilja Savisaar-Toomast
Lugupeetud juhataja, lugupeetud kolleegid! 24.-25.03 toimunud Euroopa Ülemkogul jõuti mitme otsuseni, mida pean oluliseks ning mida ei saanud enam edasi lükata. Kõige olulisemaks otsuseks Euroopa majanduspoliitikaga seonduvalt pean Euro Plus Pacti, mis näeb ette ühise tegevuskava ja eesmärgid. Neli põhieesmärki on edendada konkurentsivõimet ja tööhõivet, suurendada avaliku sektori rahastamise jätkusuutlikkust ja taastada finantsstabiilsus. Eeltoodud paktiga liitusid peale euroala ka mitu teist liikmesmaad, näiteks Läti, Leedu, Poola, Taani, Rumeenia ja Bulgaaria. Leian, et praegusel ajal on ülioluline jõuda ühiste kokkulepeteni, millega kehtestatakse võrdsed reeglid ja ühtsed mehhanismid soovitud eesmärkide saavutamiseks. Eriti tahan tunnustada neid liikmesriike, kes ei ole euroala liikmed, ent siiski selle paktiga liitusid. Loodetavasti kaasneb ühtsete reeglite kehtestamisega ka riikide arusaamade ühtlustumine, mis eriti puudutab avaliku sektori rahastamise jätkusuutlikkust, et tulevikus välistada olukordi, mis said osaks Kreekale ja Iirimaale. Samal ajal ei saa ainult nende otsustega piirduda, kuna need annavad siiski vaid lühiajalist tulemust. On vaja välja töötada lahendused tuleviku investeeringute teostamiseks, olgu see siis läbi eurovõlakirjade või mõne muu lahenduse kaudu. Tänan teid!
Czesław Adam Siekierski
kirjalikult. - (PL) Hiljutine Euroopa Ülemkogu tippkohtumine märgib ELi ja euroala suurema majandusliku kooskõlastamise ja lähenemisviisi uue etapi algust. Laiendatud euroala pakt, mille võtsid vastu euroala riikide ja Bulgaaria, Taani, Leedu, Läti, Poola ja Rumeenia riigipead ning valitsusjuhid, annab meile tõelise võimaluse selles sätestatud eesmärkide saavutamiseks või teisiti öeldes konkurentsivõime, tööhõive, riigi rahanduse stabiilsuse ja üldse finantsstabiilsuse toetamiseks. Väärib märkimist, et paktis ei ole määratletud poliitilisi või majanduslikke meetmeid nende eesmärkide saavutamiseks, mis tähendab, et konkreetsed liikmesriigid peavad ikkagi ise valima selleks sobivad vahendid. Ei ole kahtlustki, et pakti edus või läbikukkumises saab määravaks liikmesriikide sisuline pühendumine ja see, kui tulemuslikult nende edu jälgitakse. Mis puutub majanduse kooskõlastamist, siis ei saa EL endale enam lubada läbikukkumist, mis tabas näiteks stabiilsuse ja kasvu pakti. Samuti anti tippkohtumisel nõusolek lisada aluslepingusse säte püsiva Euroopa stabiilsusmehhanismi loomiseks, mis võetakse kasutusele liikmesriikide ühisel kokkuleppel siis, kui on vaja tagada euroala stabiilsus tervikuna. See on väga tähtis otsus, eriti euroala riikide hiljutiste probleemide valguses. Aluslepingus sätestatud püsiv mehhanism toimib tulevaste sarnaste probleemide korral tugeva garantiina, vähendades seega ka spekulatiivsete rünnakute ohtu Euroopa vääringu vastu. Mul on hea meel ka asjaolu üle, et see mehhanism avati euroalasse mittekuuluvatele liikmesriikidele.
Rafał Trzaskowski
kirjalikult. - (PL) Suudame selle kriisiga tulemuslikult võidelda ainult siis, kui töötame koos, hoidudes igasugustest erimeelsustest euroalasse kuuluvate ja mittekuuluvate riikide vahel. Raske on kujutleda konkurentsivõimelisema ELi ülesehitamist ilma näiteks selliste riikide nagu Ühendkuningriik, Rootsi või Poola osalemiseta, mistõttu on mul hea meel kuulda uudist laiendatud euroala pakti vastuvõtmise kohta. Alguses jäi meile mulje, et euroala ei kavatsenud ainult iseend reformida, vaid lisaks teha reforme ka väljaspool ELi struktuure, ning see pani Euroopa Parlamendi liikmed veidi muretsema. Siiski on need hirmud nüüd edukalt hajutatud ja parlament on asunud kompromissitule seisukohale. Ainsana on kahetsusväärne see, et liikmesriigid seda tervikuna vastu ei võtnud, eriti seoses Euroopa stabiilsusmehhanismiga, mis meie arvates peaks algusest peale olema avatud euroalasse mittekuuluvatele riikidele.
