Työehtosopimuksiin kohdistuvat haasteet EU:ssa (keskustelu)
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana Jan Anderssonin työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö työehtosopimuksia koskevista haasteista EU:ssa.
Jan Andersson
esittelijä. - (SV) Arvoisa puhemies, toivottavasti komission jäsen saapuu pian. Hän ei ole vielä paikalla.
Aion puhua mietinnöstä aluksi yleisellä tasolla. Olemme keskustelleet Euroopan parlamentissa usein siitä, millaista politiikkaa globaalistuneessa yhteiskunnassa olisi toteutettava. Meidän ei pitäisi kilpailla matalapalkkaisista työpaikoista, työehtojen olisi oltava hyvät, meidän olisi keskityttävä inhimilliseen pääomaan, ihmisiin, investointeihin ja muihin seikkoihin, jotta voisimme menestyä. Olemme keskustelleet monesti avoimien rajojen ja vahvasti sosiaalisen EU:n välisestä tasapainosta, ja tämän tasapainon löytäminen on tärkeää.
Olemme keskustelleet usein myös tärkeästä ihmisten yhdenvertaisesta kohtelusta sukupuoleen, etniseen alkuperään tai kansalaisuuteen katsomatta ja todenneet, että EU:ssa on noudatettava yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteita.
Mietinnössä käsitellään tarvetta pitää rajat avoimina. Valiokunta puoltaa rajojen pitämistä avoimina ilman rajoituksia tai siirtymäaikoja. Samalla on kuitenkin ylläpidettävä sosiaalista Euroopan unionia, jossa emme kilpaile keskenämme esimerkiksi pakottamalla palkkoja alas ja heikentämällä työoloja.
Mietinnössä käsitellään myös yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, mikä tarkoittaa työntekijöiden yhdenvertaista ja syrjimätöntä kohtelua kansalaisuudesta riippumatta. Latvian, Puolan, Saksan, Ruotsin tai Tanskan kansalaisia ei voida kohdella eri tavoin samoilla työmarkkinoilla. Tämä on myös mietinnössä esitettyjen ehdotusten perusta. Tärkeimmät ehdotukset liittyvät työntekijöiden lähettämistä koskevaan direktiiviin, sillä kolme tuomiota koskee lähetettyjä työntekijöitä. On äärimmäisen tärkeää, ettemme tee työntekijöiden lähettämistä koskevasta direktiivistä vähimmäisdirektiiviä.
On totta, että direktiivi sisältää kymmenen vähimmäisehtoa, jotka on täytettävä. Nämä ehdot on otettava huomioon, mutta perusperiaatteena on yhdenvertainen kohtelu. Asia on siis tehtävä selväksi. Yhdenvertainen kohtelu koskee kaikkia kansalaisuudesta riippumatta. Millä tahansa työmarkkinoilla, esimerkiksi Ala-Saksin osavaltion työmarkkinoilla Saksassa, ehtoja on sovellettava kaikkiin työntekijöihin riippumatta siitä, mistä he tulevat. On kysymys tärkeästä periaatteesta, jonka pitäisi olla annettujen tuomioiden jälkeen entistäkin selvempi.
Toinen tärkeä näkökohta on se, että työmarkkinamalleissamme on eroja. Kaikkia näitä malleja on pidettävä samanarvoisina direktiiviä täytäntöön pantaessa. Direktiivissä on myös muita kohtia, joita olisi syytä tarkistaa. Lisäksi meidän on tehtävä ehdottoman selväksi, että lakko-oikeus on perustuslaillinen oikeus, eikä liikkumisvapaus voi mennä sen edelle. Tämä pitää paikkansa uuden sopimuksen osalta, mutta se pitää paikkansa eri tavalla myös primaarioikeudessa.
Kolmanneksi yhteisön lainsäädäntö ei saa olla ristiriidassa Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen kanssa. Asia Rüffert liittyy julkisista hankinnoista tehtyyn ILOn yleissopimukseen. Tässä tapauksessa sovelletaan niitä työehtoja, jotka ovat voimassa työn suorittamispaikassa. Tämä on syynä esittämiimme ehdotuksiin. Kuuntelen keskustelua ja haluaisin samalla käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää kaikkia työhön osallistuneita, esimerkiksi varjoesittelijää, rakentavasta yhteistyöstä.
(Suosionosoituksia)
Vladimír Špidla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi haluan pyytää anteeksi pientä myöhästymistäni. Valitettavasti en osannut ajoissa varautua liikenneruuhkiin.
Hyvät kollegat, yhteisöjen tuomioistuimen äskettäin antamat tuomiot tapauksissa Viking, Laval ja Rüffert ovat käynnistäneet EU:ssa laajan keskustelun työntekijöiden oikeuksien suojelemisesta globaalistumisen ja työvoiman liikkuvuuden lisääntyessä. Jotta Euroopan unionin työmarkkinat voisivat toimia moitteettomasti, meidän on laadittava kunnolliset säännöt. Työntekijöiden lähettämistä koskeva direktiivi on keskeinen väline, jolla tähän päämäärään voidaan päästä. Muistuttaisin teitä siitä, että direktiivin tarkoituksena on löytää tasapaino toisaalta toiseen jäsenvaltioon lähetetyn työntekijän oikeuksien asianmukaisen suojelun ja toisaalta sisämarkkinoita koskevan palveluiden vapaan liikkuvuuden välillä.
Komissio aikoo päättäväisesti varmistaa, etteivät perustamissopimuksen mukaiset perusvapaudet ja perusoikeuksien suojelu ole keskenään ristiriidassa. Komissio on ilmoittanut haluavansa käynnistää avoimen keskustelun kaikkien asianosaisten kanssa, jotta voimme analysoida yhdessä yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden seurauksia. On äärimmäisen tärkeää, että käymme tällaista keskustelua, sillä se selventäisi oikeudellista asemaa ja antaisi lopulta jäsenvaltioille mahdollisuuden ottaa käyttöön asianmukaisia oikeudellisia järjestelyjä. Komissio järjesti 9. lokakuuta 2008 asiaa käsittelevän foorumin, johon kaikki asianosaiset osallistuivat. Foorumin pitäisi olla lähtölaukaus kipeästi kaivatulle keskustelulle.
Komissio on samaa mieltä siitä, että työntekijöiden lisääntynyt liikkuvuus Euroopan unionissa on tuonut mukanaan uusia haasteita, sillä se vaikuttaa työmarkkinoiden toimivuuteen ja työehtojen sääntelyyn. Komissio katsoo, että työmarkkinaosapuolet pystyvät parhaiten vastaamaan tähän haasteeseen ja ehdottamaan mahdollisia parannuksia. Tästä syystä komissio on kehottanut Euroopan unionin työmarkkinaosapuolia tutkimaan Euroopan unionissa lisääntyneen liikkuvuuden ja yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden seurauksia. Olen iloinen, että Euroopan unionin työmarkkinaosapuolet ovat tarttuneet haasteeseen. Komissio tukee tarvittaessa niiden työtä.
Komissio haluaa ilmoittaa, että ne jäsenvaltiot, joihin tuomioistuimen tuomio eniten vaikuttaa, laativat parhaillaan oikeudellisia järjestelyjä, joilla varmistetaan yhdenmukaisuus yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden kanssa. Komissio ei voi hyväksyä ehdotusta, jolla työntekijöiden lähettämistä koskevaan direktiiviin halutaan lisätä viittaus liikkumisvapauteen. Tällainen soveltamisalan laajentaminen johtaisi väistämättä direktiivin toimivuutta koskeviin väärinkäsityksiin, koska tällä tavoin tasoitettaisiin kahden erilaisen työntekijäryhmän, toisin sanoen lähetettyjen työntekijöiden ja siirtotyöläisten, välistä eroa. Korostan, että lähetettyjen työntekijöiden ja siirtotyöläisten välillä on selvä ero.
Komissio on parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että lähetettyjä työntekijöitä koskevan direktiivin toimintaa ja täytäntöönpanoa on parannettava. Tässä yhteydessä haluan muistuttaa, että huhtikuussa 2008 komissio hyväksyi suosituksen tiivistetystä hallinnollisesta yhteistyöstä, jota jäsenvaltiot ovat pyytäneet nykyisten puutteiden korjaamiseksi. Vahvistaakseen yhteistyötä komissio aikoo myös perustaa tulevaisuudessa jäsenvaltioiden edustajista koostuvan asiantuntijaryhmän. Komissio katsoo, että ehdotetussa Lissabonin sopimuksessa sosiaalisia oikeuksia vahvistetaan todella merkittävästi esimerkiksi uusien sosiaalilausekkeiden kaltaisten muutosten avulla. Niiden ansiosta sosiaalikysymykset on otettava huomioon kaikissa muissa Euroopan unionin politiikoissa. Sosiaalisia oikeuksia vahvistetaan myös toteuttamalla käytännössä sopimuksessa olevaa oikeudellisesti sitovaa viittausta perusoikeuskirjaan.
Małgorzata Handzlik
Arvoisa puhemies, tänään keskustelumme aiheena olevassa mietinnössä nykyisestä työntekijöiden lähettämistä koskevasta direktiivistä on tehty työehtosopimuksia koskeva haaste. Ymmärrän sen, että tietyissä jäsenvaltioissa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioihin ei ole suhtauduttu myönteisesti. Tuomioilla kuitenkin varmistetaan tasapaino kaikkien direktiivin tavoitteiden välillä, nimittäin palvelujen tarjoamista koskevan vapauden, työntekijöiden oikeuksien kunnioittamisen ja oikeudenmukaista kilpailua koskevien periaatteiden säilyttämisen välillä. Haluan korostaa, että tämän tasapainon säilyttäminen on meille ehdoton edellytys.
Suurin direktiivin asianmukaiseen täytäntöönpanoon liittyvä ongelma on sen virheellinen tulkinta jäsenvaltioissa. Niinpä meidän pitäisi keskittyä direktiivin tulkintaan eikä niinkään sen säännöksiin. Tämän vuoksi tilannetta olisi analysoitava perusteellisesti ennen kaikkea jäsenvaltioissa. Tällä tavoin voidaan tunnistaa tuomioistuimen päätöksistä johtuvat ongelmat ja mahdolliset haasteet. Mielestäni meidän ei siis tässä vaiheessa pidä pyytää muuttamaan direktiiviä. On tärkeää pitää mielessä, että työntekijöiden lähettäminen liittyy erottamattomasti palvelujen tarjoamista koskevaan vapauteen, joka on yksi EU:n sisämarkkinoiden perusperiaatteista. Sitä ei saisi missään olosuhteissa pitää työehtosopimuksia koskevana rajoituksena.
Tadeusz Zwiefka
oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (PL) Asiaan liittyvistä tuomioista huolimatta ei ole hyväksyttävää kritisoida Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksiä. Tuomioistuin on riippumaton, puolueeton ja Euroopan unionin toiminnan kannalta elintärkeä toimielin. Emme ehkä ole samaa mieltä lainsäädännöstä, ja voimme tietenkin muuttaa sitä, mutta minun on vaikea hyväksyä tuomioistuimeen kohdistuvaa kritiikkiä. Tuomioistuin tekee aina päätöksensä voimassa olevan lainsäädännön nojalla.
Haluan korostaa kahta tärkeää näkökohtaa, jotka liittyvät tänään käsiteltäviin kysymyksiin. Ensinnäkin tuomioistuimen päätökset eivät vaikuta mitenkään vapauteen liittyä työehtosopimuksiin. Toiseksi yhteisöjen tuomioistuimen selvityksestä ilmenee, että jäsenvaltiot eivät saa ottaa käyttöön vähimmäisvaatimuksia muilla kuin työntekijöiden lähettämistä koskevassa direktiivissä 96/71/EY mainituilla alueilla. Yhteisöjen tuomioistuin myöntää selkeästi, että oikeus ryhtyä työtaistelutoimiin on perusoikeus, joka on osa yhteisön lainsäädännön yleisperiaatteita. Muiden sisämarkkinoita koskevien vapauksien tavoin myös palvelujen vapaan liikkuvuuden periaate on tärkeä perusta Euroopan yhdentymiselle.
Mietinnön sisällöstä totean, että esittelijä kehottaa tarkistamaan työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä ja väittää, ettei tuomioistuimen tulkinta ole lainsäätäjän tarkoituksen mukainen. Olen täysin eri mieltä hänen näkemyksestään.
Jacek Protasiewicz
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, joka vuosi Euroopan unionin alueella on noin miljoona työntekijää, jotka on lähetetty työhön eri jäsenvaltioon kuin se, missä heidän työnantajayrityksensä päätoimipaikka sijaitsee.
Viime vuosien aikana on ollut vain muutama tapaus, joissa direktiivin säännösten ja alaa sääntelevän EU:n lainsäädännön tulkinnassa on ollut ongelmia. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin käsitteli näitä muutamia tapauksia. Yleisesti puhuen tuomioistuin totesi, että ongelma ei johdu direktiivin sisällöstä vaan ennemminkin siitä, etteivät yksittäiset jäsenvaltiot ole panneet direktiiviä asianmukaisesti täytäntöön. Tämä tarkoittaa sitä, että työntekijöiden lähettämistä sääntelevä EU:n lainsäädäntö on moitteeton ja hyvin laadittu. Ainoa mahdollinen ongelma liittyy lainsäädännön täytäntöönpanoon yksittäisissä jäsenvaltioissa.
Tämä ei tietenkään tarkoita sitä, ettei lainsäädännössä olisi lainkaan parantamisen varaa. On kuitenkin todettava, että ensinnäkin voimassa oleva direktiivi suojelee työntekijöiden perusoikeuksia antamalla palkkiota sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat vähimmäistason takeet. Toiseksi direktiivi ei estä luomasta työehtosopimusten avulla järjestelyjä, jotka ovat suotuisampia kuin työtä koskevat vähimmäisehdot. Tätä haluan korostaa. Direktiivillä luodaan myös erinomainen tasapaino palvelujen tarjoamista koskevan vapauden ja toiseen jäsenvaltioon lähetettyjen työntekijöiden palvelujen tarjoamista koskevien oikeuksien suojelun välillä. Tämän vuoksi päätimme Anderssonin mietinnössä pyytää komissiota tarkastelemaan direktiiviä uudelleen. Vastustamme ehdottomasti näkemystä, että tämä olisi huono direktiivi ja että alaa koskevaa Euroopan unionin lainsäädäntöä olisi radikaalisti muutettava.
Stephen Hughes
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, onnittelen jäsen Anderssonia erinomaisesta mietinnöstä. Aluksi haluan siteerata osittain mietinnön 12 kohtaa. Siinä todetaan seuraavaa: "katsoo, että lainsäätäjän tarkoitus työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin ja palveludirektiivin suhteen ei ole yhteensopiva tuomioistuimen tulkintojen kanssa". Olen samaa mieltä. Olin lainsäätäjänä kummassakin direktiivissä enkä koskaan olettanut, että ne saisivat - kun direktiivejä tarkastellaan perustamissopimuksen rinnalla - yhteisöjen tuomioistuimen tekemään johtopäätöksen, että taloudelliset vapaudet ovat työntekijöiden perusoikeuksia tärkeämpiä.
Kun näin tapahtuu, lainsäätäjän olisi ryhdyttävä toimiin oikeusvarmuuden vahvistamiseksi. Olemme toinen lainsäätäjä, ja tässä päätöslauselmassa tehdään erittäin selväksi, mitä mielestämme on tehtävä. Arvoisa komission jäsen, emme voi kuitenkaan täyttää lainsäätäjän velvollisuuttamme, ellei komissio käytä aloiteoikeuttaan. Olen Euroopan parlamentin ammattiyhdistysten laajennetun työryhmän yhteispuheenjohtaja ja neuvottelija. Työryhmään kuuluvat kaikki suurimmat poliittiset ryhmät, ja olen sen kautta yhteydessä moniin ammattiyhdistysten jäseniin - en vain Brysselissä ja Strasbourgissa, vaan myös muilla alueilla - ja voin todeta, että näiden tuomioiden aikaansaama epätasapaino on aiheuttanut yhä laajenevaa huolestumista. Arvoisa komission jäsen, tämä on hyvin vakava asia, kun otetaan huomioon ensi vuonna pidettävät Euroopan parlamentin vaalit. Mikäli ammattiyhdistysten jäsenet päättävät, että Euroopan unioni on osa ongelmaa eikä ratkaisua, se voi aiheuttaa suurta vahinkoa kaikille parlamentin toiminnan osa-alueille ja koko demokraattiselle prosessille.
Olen iloinen kuullessani, että mielestänne työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä on parannettava. Me nimittäin haluamme muun muassa sitä, että direktiiviä tarkastellaan uudelleen tai ainakin selvennetään, miten työehtosopimusten avulla voidaan ottaa käyttöön vähimmäisehdot, ja kerrotaan, miten näitä oikeuksia voidaan suojella työtaistelutoimilla.
Arvoisa komission jäsen, kuunnelkaa siis tätä suoralla vaalilla valittua toimielintä. Me todella seuraamme tapahtumia valppaasti. Käyttäkää aloiteoikeuttanne ja osoittakaa ymmärtävänne, että nyt on toimittava.
Luigi Cocilovo
ALDE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää Anderssonia tästä aloitteesta sekä kaikkia työryhmiä ja esittelijöitä heidän työpanoksestaan valiokunnassa hyväksyttyä lopullista tekstiä laadittaessa. Pidän Euroopan parlamentin muodostamaa kantaa todella tärkeänä. Haluan sanoa tämän selvästi: parlamentti ei kyseenalaista eikä kritisoi yhteisöjen tuomioistuimen päätöksiä sinänsä; ne ovat aina oikeutettuja. Parlamentti kuitenkin pyrkii vastaamaan työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin tulkintaan liittyviin kysymyksiin, joita muun muassa nämä tuomiot herättävät.
On väärin olettaa, että tämä vastaus sisältää tiettyihin perusvapauksiin, kuten rajatylittävien palvelujen tarjoamista koskevaan vapauteen, liittyviä epäilyksiä; pyrimme säilyttämään tämän vapauden täysimääräisesti, samoin kuin pyrimme säilyttämään terveen ja avoimen kilpailun periaatteen. Emme voi kuitenkaan hyväksyä sellaista kilpailua, joka perustuu "polkumyynnillä" saavutettuun etuun. Emme voi hyväksyä sellaiseen harhakuvaan perustuvaa kilpailua, että tiettyjä perusperiaatteita, kuten yrityksen vapaata liikkuvuutta ja syrjimättömyyttä, voidaan rikkoa. Kinastellaanpa tulkinnasta kuinka paljon tahansa, tämä periaate perustuu yksinkertaiseen totuuteen: työntekijöitä ei saa kohdella eri tavoin siinä maassa, missä he tarjoavat palvelujaan, olivatpa he sitten lähetettyjä työntekijöitä tai liikkuvia työntekijöitä, ja olipa heidän kansalaisuutensa mikä tahansa. Samoja sääntöjä, lakko-oikeus mukaan luettuna, on sovellettava sekä toimintamaan yrityksiin että työntekijöitä lähettäviin yrityksiin.
Uskomme, että mikä tahansa muu Euroopan malli hylättäisiin, ja sitä pidettäisiin epäilyttävänä. Liikkumisvapaus koskee myös periaatteita, ja kaikki muut toimintatavat vahingoittaisivat ennen kaikkea Euroopan unionia, tulkittiinpa tiettyä direktiiviä miten tahansa.
Elisabeth Schroedter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, yhdenvertainen kohtelu on Euroopan unionin perusperiaate. Jäsenvaltioiden on voitava taata, että yhdenvertaisen kohtelun periaate todella toteutuu käytännössä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on asettanut meidät tässä hyvin hankalaan asemaan. En voi salata sitä tosiasiaa - mikä on tietenkin hyvin tiedossa - että ainakin yhdessä tapauksessa komissio tarjosi apuaan. Emme voi vain kyseenalaistaa lakko-oikeutta ja oikeutta neuvotella työehtosopimuksista. Meidän on nyt toimittava. Tuomioistuimen päätös on antanut Euroopan unionista niin kielteisen kuvan, että monet ovat nyt kääntämässä sille selkänsä: emme voi vain katsoa vierestä, kun tämä tapahtuu.
Kaikkien, jotka haluavat edistää liikkuvuutta Euroopan unionissa, on varmistettava, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sovelletaan käytännössä. Yhteisöjen tuomioistuin on todella tehnyt meille tässä karhunpalveluksen, ja samalla se on vahingoittanut sosiaalista Eurooppaa.
Meidän on lainsäätäjinä ryhdyttävä toimiin ja selvitettävä tämä sotku, sillä yhteisöjen tuomioistuin on myös paljastanut erään heikkouden työntekijöiden lähettämistä koskevassa direktiivissä. Se on osoittanut, että kun työntekijät ovat palveluntarjoajina, syntyy ongelmia. Työntekijöitä on taas kohdeltava työntekijöinä, ja tämän vuoksi direktiiviä on muutettava.
On taattava periaate, jonka mukaan samasta työstä samalla työpaikalla on maksettava sama palkka. On käynyt ilmi, että yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan mukaan työntekijöiden lähettämistä koskeva direktiivi ei enää takaa tätä periaatetta. Direktiiviä on muutettava, jotta Euroopan unionin uskottavuus voidaan palauttaa, sillä emme voi toteuttaa vaalikampanjaa ilman tätä hanketta. Muussa tapauksessa sisämarkkinoiden tarjoama vapaus ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen käytännössä aiheuttavat ongelmia.
Kuten jäsen Cocilovo totesi, on mahdotonta hyväksyä sitä, ettei kilpailu perustu laatuun vaan sosiaaliseen polkumyyntiin. Meidän on toimittava. Kehottaisin parlamenttia uudelleen hyväksymään Anderssonin mietinnön sen nykyisessä muodossa. Tämä on todella välttämätöntä, sillä mietinnössä tarjotaan myös hyvin erityistä strategiaa työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin tarkistamiseksi. Yhdenvertaisen kohtelun periaate on sosiaalisen Euroopan periaate. Sosiaalisen Euroopan vahvistaminen on se syy, miksi meidät on valittu parlamenttiin, ja siksi meidän on hyväksyttävä mietintö.
Ewa Tomaszewska
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, valitettavasti olen pannut merkille, että aivan liian usein taloudelliset oikeudet menevät perusoikeuksien ja -vapauksien edelle. Tämä koskee erityisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksiä asioissa Laval ja Viking sekä muissa asioissa.
On tärkeää panna nämä oikeudet oikeaan tärkeysjärjestykseen ja ottaa huomioon se tosiasia, että ihmiset ovat tärkeämpiä kuin raha. Taloudellisiin vapauksiin liittyvät oikeudet eivät saa olla esteenä yksilöiden järjestäytymisoikeudelle eivätkä heidän oikeudelleen puolustaa yhdessä oikeuksiaan. Erityisesti työntekijöillä on oikeus perustaa yhdistyksiä ja neuvotella työehdoista yhteisesti. Työehtosopimusneuvottelut ja neuvotteluissa laadittavat työehtosopimukset ansaitsevat tunnustusta ja kannatusta. Loppujen lopuksi vastuullisten työmarkkinaosapuolten yksimielisyys varmistaa yhteiskunnallisen sopusoinnun ja antaa tehdyille sopimuksille mahdollisuuden onnistua. ILOn yleissopimukset ovat esimerkkinä tästä lähestymistavasta.
Tällä hetkellä tärkein haasteemme työehtosopimusten alalla liittyy sen tosiseikan huomioon ottamiseen, että siirtotyöläisille, lähetetyille työntekijöille ja kotimaassaan työhön otetuille työntekijöille on kaikille taattava samat oikeudet. Esittelijä ansaitsee onnittelut.
Mary Lou McDonald
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (GA) Arvoisa puhemies, vuosien saatossa työntekijät ja ammattijärjestöt ovat luottaneet siihen, että Euroopan unioni parantaa ja suojelee heidän työehtojaan.
(EN) Työntekijöillä on kaikkialla Euroopan unionissa oikeus ihmisarvoiseen työhön, kaikkien työntekijöiden yhdenvertaisuuteen. Heillä on oikeus järjestäytyä, toimia ja kampanjoida parantaakseen työolojaan. He odottavat oikeutetusti, että nämä oikeudet tunnustetaan ja vahvistetaan lainsäädännössä.
Niissä yhteisöjen tuomioistuimen päätöksissä, joihin Anderssonin mietinnössä muka vastataan, hyökätään törkeästi näitä perusoikeuksia vastaan. Näissä päätöksissä on näytetty vihreää valoa täydelliselle työntekijöiden hyväksikäytölle. Tuomioistuimen päätökset heijastavat vallitsevaa oikeudellista tilannetta, sitä, että kun työntekijöiden oikeudet ja kilpailusäännöt törmäävät yhteen, kilpailusäännöt voittavat. Tuomioistuimen päätökset ovat antaneet oikeutuksen niin sanotulle kilpailulle alimmista mahdollisista oikeuksista.
Olen erittäin pettynyt tähän mietintöön. Siinä jätetään tarkoituksella pyytämättä EU:n perussopimuksiin muutoksia, joita tarvitaan työntekijöiden suojelemiseksi, kuten me kaikki tiedämme. Perussopimusten muuttamista koskeva pyyntö poistettiin tarkoituksellisesti ja kyynisesti mietinnön ensimmäisestä luonnoksesta siitä huolimatta, että sosiaalista kehitystä ajavat ammattijärjestöt vaativat kaikkialla Euroopan unionissa todella voimakkaasti sosiaalista kehitystä koskevan lausekkeen lisäämistä perussopimuksiin.
Työntekijöiden oikeuksien suojattomuus oli yksi tärkeimmistä syistä, miksi irlantilaiset äänestivät Lissabonin sopimusta vastaan, vaikka EU:n johtajat jättävät tämän epämukavan tosiseikan mieluummin huomiotta. Mikäli halutaan, että ihmiset voivat hyväksyä uuden sopimuksen kaikkialla Euroopan unionissa, siinä on varmistettava työntekijöiden riittävä suojelu.
Meillä parlamentin jäsenillä on nyt mahdollisuus vaatia, että perussopimuksiin lisätään sitova sosiaalista kehitystä koskeva lauseke tai pöytäkirja. Ellei tässä tarkoituksessa tehtyjä tarkistuksia tänään hyväksytä, Euroopan parlamentti ottaa jälleen yhden askeleen kauemmas kansalaisista, joita väitämme edustavamme. Mikäli näin käy, olen varma, että irlantilaiset työntekijät ovat kanssani pettyneitä siihen, että Euroopan parlamentti on pettänyt heidän luottamuksensa.
Hanne Dahl
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, se kehitys, jota olemme nähneet työmarkkinoilla asioista Rüffert, Laval ja Waxholm annettujen hyvin kauaskantoisten tuomioiden valossa, eivät sovi lainkaan yhteen sen ajatuksen kanssa, että haluamme ottaa joustoturvamallin Euroopan taloudelliseksi malliksi. Näyttää nimittäin siltä, että olemme täydellisesti unohtaneet, että juuri joustoturvamalli perustuu satavuotiseen perinteeseen, jonka mukaisesti työmarkkinoilla on ollut oikeus neuvotella määrätietoisista ja riippumattomista sopimuksista. Euroopan unionin työmarkkinoilla ei siis voida ottaa käyttöön joustomallia ja samanaikaisesti panna täytäntöön sellaista lainsäädäntöä tai antaa sellaisia tuomioita, jotka estävät ammattijärjestöjä toteuttamasta ja ylläpitämästä työehtosopimuksiin perustuvaa järjestelmää. Jos joustoturva otetaan käyttöön ja jos samalla hyväksytään se tosiasia, että EU:n sisämarkkinoita koskevat säännöt ovat tärkeämpiä kuin palkkaneuvottelut ja työympäristön turvallisuus, sadan vuoden aikana käytyjen työtaistelujen tulokset menettävät lopulta merkityksensä. Anderssonin mietintö on vain laastari siihen haavaan, jonka yhteisöjen tuomioistuin on viiltänyt sadan vuoden aikana käytyjen työtaistelujen tuloksiin, eikä mietinnössä mennä läheskään riittävän pitkälle.
Roberto Fiore
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietintö on selvästikin oikeansuuntainen, koska siinä pidetään työvoimaa tärkeämpänä kuin taloutta ja sosiaalisia oikeuksia tärkeämpinä kuin yrittämisen vapautta. Pohjimmiltaan siinä puolustetaan yleistä käsitystä sosiaalisista periaatteista, jotka ovat osa eurooppalaista perinnettä.
On kuitenkin todettava, ettei mietinnössä käsitellä päivän polttavaa kysymystä eli sitä, että kansallisille markkinoille tulvii valtavasti lähetettyjä tai ulkomaalaisia työntekijöitä. Tämän vuoksi meidän on kiinnitettävä huomiota polkumyyntiin, jota tapahtuu esimerkiksi Italiassa, jossa valtava määrä esimerkiksi romanialaisia on vallannut työmarkkinat. Tämä merkitsee varmasti "polkumyyntiä", ja se vaikuttaa myönteisesti suuriin yrityksiin, mutta kielteisesti paikallisiin työntekijöihin.
Gunnar Hökmark
(SV) Arvoisa puhemies, haluan painottaa sitä, mitä mietintö sisältää ja mitä se ei sisällä. Haluan kiittää esittelijää. Hän oli myötämielinen valiokunnassa esitetyille erilaisille näkemyksille, ja tämä tarkoittaa sitä, jäsen Špidla, ettei mietinnössä vaadita repimään tai laatimaan uudelleen työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä. Aluksi mietinnössä tuomittiin ja kritisoitiin kovasti yhteisöjen tuomioistuinta, mutta nämä kohdat on poistettu. Tästä me puhumme nyt.
Painottaakseni asiaani, siteeraan englanninkielistä tekstiä:
(EN) Siteeraan englanninkielisen tekstin 27 kohtaa: "panee tyytyväisenä merkille komission ilmoituksen siitä, että se on nyt valmis tarkastelemaan uudelleen sisämarkkinoiden vaikutusta työntekijöiden oikeuksien suojeluun ja työehtosopimuksiin" ja "ehdottaa, että tässä uudelleentarkastelussa ei unohdeta työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin osittaista uudelleentarkastelua" - eli "ei unohdeta".
(SV) Arvoisa puhemies, tämä tarkoittaa sitä, ettei direktiiviä ole tarpeen tarkistaa. Mietinnössä kuitenkin suhtaudutaan myönteisesti siihen, että komissio tarkastelee, miten direktiivi toimii käytännössä eri jäsenvaltioissa. Mikäli tässä tarkastelussa löytyy perusteita muutoksille, niitä ei pitäisi sulkea pois.
Halusin sanoa tämän, sillä työntekijöiden lähettämistä koskevalla direktiivillä on erittäin tärkeä tehtävä. Miljoonalla ihmisellä on mahdollisuus työskennellä eri maissa. Kysymys on myös yhdenvertaisesta kohtelusta, yhtäläisistä oikeuksista työskennellä kaikkialla Euroopan unionissa, vaikka jollakin olisi kotimaassaan tehty työehtosopimus. Tästä tässä on kysymys. Niin kauan kuin ihmiset noudattavat työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin säännöksiä, heillä on oikeus työskennellä missä tahansa EU:ssa. Tämän johtopäätöksen teki myös yhteisöjen tuomioistuin esimerkiksi asiassa Laval.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, tuomioistuimeen kohdistunut kritiikki poistettiin valiokunnan ehdotuksesta, eikä työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä tarvitse repiä. On tärkeää muistaa tämä, kun jatkamme keskustelua.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Kiitos, arvoisa puhemies. Tämänpäiväistä ongelmaa kuvaa hyvin latinankielinen sanonta, jonka mukaan mikään tuuli ei ole suotuisia merimiehelle, joka ei tiedä, mihin satamaan on menossa. Valitettavasti mekään emme näe tämänpäiväisessä keskustelussa satamaa, jonne jokainen voisi tyytyväisenä laskea ankkurinsa. Lähetettyjen työntekijöiden liikkumisvapauden sääntely jätettiin pois vuonna 2006 hyväksytyn palveludirektiivin kompromissitekstistä. Ongelma on kuitenkin edelleen olemassa, kuten yhteisöjen tuomioistuimen päätösten herättämistä reaktioista voidaan päätellä, ja nyt olemme vihdoin joutuneet tiedostamaan sen. Vastaavasti Maastrichtin sopimusta, perustuslakisopimusta ja kangertelevaa Lissabonin sopimusta ei voida irrottaa palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen liittyvistä kysymyksistä, eli toistuvasta keskustelusta siitä, kumpaa on suojeltava enemmän, neljää perusvapautta vai sosiaalisia oikeuksia, vaikka se koituisikin näistä toisen vahingoksi.
Niinpä, EU:n säännöt antavat palveluntarjoajille tilapäisen kilpailuedun uusissa jäsenvaltioissa. Toisaalta tavaroiden ja pääoman vapaa liikkuvuus on luonut suotuisat markkinaolot kehittyneemmille jäsenvaltioille. Väitän, että nämä ovat tilapäisiä eroja, sillä tavara- ja rahamarkkinoiden sekä työvoima- ja palvelumarkkinoiden laatu ja olosuhteet lähenevät väistämättä toisiaan. Tämän vuoksi meidän ei pidä ensimmäiseksi kirjoittaa lainsäädäntöä uudelleen ja vastustaa tuomioistuimen päätöksiä, vaan meidän on pantava voimassa olevat säännökset täytäntöön johdonmukaisesti ja tehokkaasti. Nykyisin sotia ei käydä ensisijaisesti asein, mutta nykyinen finanssikriisi voi saada yhtä paljon hävitystä aikaan kuin sota. Toivon, että parlamentti ja kaikki muut päätöksentekofoorumit ottavat huomioon, että toisen maailmansodan jälkeen haluamme pysyvää rauhaa ja yhteistyötä, ja pyrkivät oikeudenmukaiseen ratkaisuun varmistaakseen, että olemme pitkäikäisen, vauraan, vastavuoroista tukea antavan ja yhtenäisen yhteisön jäseniä. Samalla ahdasmielinen protektionismi pitäisi jättää kyydistä. Kiitos, arvoisa puhemies.
Olle Schmidt
(SV) Arvoisa puhemies, jäsen Andersson, kiitos tärkeästä mietinnöstä. Lavalin tapaukseen liittyy monia asioita. Siinä ruotsalainen ammattiyhdistys meni liian pitkälle. Mietinnössä on paljon asioita, joista en pidä. Siinä tulkitaan yhteisöjen tuomioistuinta tiettyyn sävyyn, ja monessa kohdassa on merkkejä siitä, mitä Andersson alun perin halusi, eli työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin romuttamisesta. Tätä ei kuitenkaan mainita tarkistetussa mietinnössä, kuten jäsen Hökmark jo aivan oikein totesi. Nyt kysymys on siitä, että direktiivin osittaista tarkistamista ei suljeta pois. Tämä kanta on lähempänä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan lausuntoa, josta minä vastasin.
Toivottavasti myös äänestyksessä vahvistetaan, ettei työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä tarvitse romuttaa. Viittaan Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän esittämiin ehdotuksiin 14 ja 15.
Jäsen Andersson, on väärin luulla, että ruotsalaista mallia suojellaan parhaiten kulkemalla Brysselin kautta. Asia on juuri päinvastoin. Jos kuljemme Brysselin kautta, saatamme vaarantaa vastuullisiin osapuoliin perustuvan ruotsalaisen mallin, ja Ruotsi saa lainsäädännön ja minimipalkan. Tämä ei voi mitenkään olla ruotsalaisten ammattiyhdistysten edun mukaista.
Roberts Zīle
(LV) Kiitos, arvoisa puhemies ja jäsen Špidla. Usein kun yritetään näennäisesti suojella työvoimaa koskevia vähimmäisstandardeja ja tarjota yhdenvertaisia työehtoja, taustalla on itse asiassa protektionistinen asenne ja selkeä halu rajoittaa vapaata ja oikeudenmukaista kilpailua. Yksittäisen henkilön palkan pitäisi perustua hänen menestymiseensä ja tuottavuuteensa työssä eikä työmarkkinaosapuolten sopimukseen. Tästä syystä kaikki Euroopan unionin sisämarkkinoille osallistuvat ovat nyt häviöllä, sillä EU:n kilpailukyky maailmanmarkkinoilla on heikkenemässä. Meidän ei tarvitse tarkistaa työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä, jotta sitä voitaisiin soveltaa muutaman jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmiin. Euroopan unionin perusvelvollisuutena on varmistaa, että sekä vanhojen että uusien jäsenvaltioiden yrityksillä on yhdenvertaiset oikeudet toimia palvelujen sisämarkkinoilla. Ellemme pidä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksistä, me muutamme lakia. En ole varma, tehdäänkö Euroopan unionista näin helpommin ymmärrettävä kansalaisilleen.
Gabriele Zimmer
(DE) Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin vastustaa ajatusta, jonka kuulimme muutama minuutti sitten. Tarkoitan sitä, että ulkomaiset työntekijät olisivat vallanneet työmarkkinamme.
Toiseksi olisin halunnut työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnalta selkeämmän, yksiselitteisemmän mietinnön. Luottamus Euroopan unionin sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen voidaan saavuttaa ainoastaan niin, että perustavanlaatuiset sosiaaliset oikeudet määritetään EU:n primaarioikeudeksi. Meidän on lähetettävä neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioille ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle vahvempi signaali, emmekä saa vain tyytyä vaatimaan tasapainoa perusoikeuksien ja sisämarkkinoita koskevien liikkumisvapauksien välille. Tällä tavoin emme saa muutosta aikaan. Vapauksien tavoin perustavanlaatuiset sosiaaliset oikeudet ovat ihmisoikeuksia, eikä niitä voida heikentää sisämarkkinoita koskevien liikkumisvapauksien vuoksi.
Tärkeätä tässä on se, että meidän on puolustettava ja parannettava Euroopan sosiaalista mallia ja että nyt on aika sisällyttää voimassa oleviin EU:n perussopimuksiin sosiaalista kehitystä koskeva lauseke sitovana pöytäkirjana. On aika tarkistaa työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä niin, etteivät palkkoja ja vähimmäisstandardeja koskevat vaatimukset jää vähimmäistason vaatimuksiksi.
Hélène Goudin
(SV) Arvoisa puhemies, yksi Anderssonin tärkeimmistä päätelmistä on, että työmarkkinoita olisi suojeltava tarkistamalla EU:n työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä. Ruotsin kannalta paras ratkaisu olisi se, että EU:n perustamissopimuksessa määrättäisiin selkeästi, että työmarkkinoita koskevista asioista päätetään jäsenvaltioissa. Meidän olisi pitänyt oppia asiassa Laval tehdystä päätöksestä ainakin se, ettei tungetteleva EU:n lainsäädäntö saisi ohjata työmarkkinoitamme.
Junilistan puoltaa Ruotsin vapauttamista EU:n työmarkkinoita koskevasta lainsäädännöstä. Olisi kiinnostavaa kuulla, mitä mieltä Andersson on tästä ehdotuksesta. Onko EU:n lainsäädäntö aina edistävä tekijä? Asiassa Laval tehty päätös on tulosta siitä, että EU:n sosiaalidemokraatit ja oikeisto-keskustalaiset ovat hyväksyneet EU:n perustamissopimukseen tehdyt muutokset ja antaneet näin EU:lle ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle yhä enemmän valtaa työmarkkinapolitiikassa. Äänestyksessä aiomme tietenkin vastustaa Anderssonin kunnianosoitusta Lissabonin sopimukselle.
Philip Bushill-Matthews
(EN) Arvoisa puhemies, PPE-DE-ryhmä ei kannattanut Jan Anderssonin mietintöä sen alkuperäisessä muodossa. Koska varjoesittelijämme teki kuitenkin hyvää työtä muiden varjoesittelijöiden kanssa, ja he kirjoittivat mietinnön suurelta osin uudelleen, saatoimme kannattaa mietintöä valiokunnassa. Ryhmämme aikoo todellakin kannattaa sitä myös tänään sen nykyisessä muodossa. Lisäksi mietinnössä on tiettyjä tarkistuksia, joiden haluamme kovasti saavan kannatusta. Toivottavasti hän pohtii tätä omalta osaltaan.
Nostan esiin vielä yhden todella tärkeän asian. Stephen Hughes totesi - ja tämä on varmasti totta - että ammattiyhdistysten keskuudessa ollaan erittäin huolissaan lakko-oikeuden mahdollisesta rajoittamisesta. En kiistä tätä, mutta toivon, ettei hänkään väitä vastaan, kun sanon, että työntekijät ovat erittäin huolissaan siitä, rajoitetaanko mahdollisesti heidän oikeuttaan tehdä työtä. En ole kuullut tarpeeksi - en tässä keskustelussa enkä valiokunnassa - tästä tärkeästä oikeudesta. Lakko-oikeus on tietenkin perusoikeus: se on päivänselvää. Mutta oikeus työhön - vapaus työskennellä - on myös hyvin tärkeä oikeus, ja haluaisimme tällä puolella salia, että tätä asiaa korostettaisiin.
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, sisämarkkinat eivät ole itse tarkoitus. Sisämarkkinat ovat väline, jolla parannetaan kaikkien elin- ja työoloja. Sen vuoksi työntekijöiden lähettämistä koskevasta direktiivistä on poistettava kiireellisesti ne heikkoudet, joiden avulla alimpien mahdollisten oikeuksien tavoittelu tehdään helpommaksi.
Sosiaalidemokraattinen ryhmä on onnistunut kokoamaan työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnan jäsenistä murskaavan enemmistön tällaisten uudistusten taakse. Ainoat ryhmät, jotka ovat jättäytyneet tämän yksimielisyyden ulkopuolelle, ovat äärioikeisto ja äärivasemmisto, ja ne haluavat mieluummin pelata puoluepolitiikkaa kuin löytää poliittisen ratkaisun näihin ongelmiin.
Täällä parlamentissa meidän on selkeästi vaadittava komissiolta ja jäsenvaltioiden hallituksilta, ettei asianmukaista palkkaa ja asianmukaisia työoloja saa uhrata sisämarkkinoiden alttarille. Euroopan unionin menestyminen ja kilpailukyky voivat perustua vain korkealaatuisiin palveluihin ja tavaroihin, eivät elintason heikentämiseen.
Suhtaudun myönteisesti siihen, että komissio ilmoitti tänään olevansa valmis tarkastelemaan uudelleen työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä, joka tarvitsee uudistamista. Arvoisa komission jäsen, kysymme kuitenkin, milloin aiotte sen tehdä? Milloin esitätte parlamentille aloitteen, jossa esitellään selkeästi ne muutokset, joita ehdotatte työntekijöiden lähettämistä koskevaan direktiiviin?
On selvää, että yhdenvertaista kohtelua ja samasta työstä samalla työpaikalla maksettavaa samaa palkkaa koskevaa periaatetta on suojeltava ja vahvistettava, kuten EY:n perustamissopimuksen 39 ja 12 artiklassa määrätään. Palvelujen tarjoamista koskeva vapaus tai sijoittautumisvapaus ja työnantajan, työntekijöiden tai lähetettyjen työntekijöiden kansalaisuus eivät voi olla perusteena työoloihin, palkkaan tai perusoikeuksien - kuten työtaistelutoimia koskevan oikeuden - toteuttamiseen liittyvälle eriarvoiselle kohtelulle.
Anne E. Jensen
. - (DA) Arvoisa puhemies, haluan sanoa, että jättäkää yhteisöjen tuomioistuin ja työntekijöiden lähettämistä koskeva direktiivi rauhaan. Nyt olisi jäsenvaltioiden ponnisteltava enemmän. Asiassa Laval annetun tuomion jälkeen Tanskassa ollaan nyt panemassa täytäntöön lakimuutosta, jonka molemmat työmarkkinaosapuolet hyväksyivät. Yhdeksän riviä lakitekstiä varmistaa, että ammattiyhdistykset voivat ryhtyä työtaistelutoimiin suojellakseen normien mukaisia työehtojaan tietyllä alalla. Ilmeisesti myös ruotsalaiset tarkastelevat parhaillaan, miten työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä voidaan käytännössä toteuttaa. Meidän ei pidä muuttaa direktiiviä. Meidän on parannettava tiedottamista, jotta työntekijät tietävät oikeutensa ja työnantajat velvollisuutensa. Direktiiviä on toteutettava paremmin käytännössä.
Jan Tadeusz Masiel
- (PL) Arvoisa puhemies, muutaman kuukauden päästä käännymme jälleen kerran Euroopan unionin kansalaisten puoleen ja pyydämme heitä valitsemaan edustajansa Euroopan parlamenttiin. Jälleen kerran kansalaiset eivät ymmärrä, miksi heitä pyydetään tekemään näin tai mitä tarkoitusta parlamentti palvelee. Tämän vuoksi vaalien äänestysprosentti on jälleen kerran alhainen.
Tämänpäiväinen keskustelu työntekijöiden lähettämistä koskevasta direktiivistä ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksestä osoittaa, että yksi Euroopan parlamentin tehtävistä on suojella kansalaisia tietyiltä menettelytavoilta, joita heidän omat hallituksensa puoltavat. Nämä menettelytavat voivat olla lyhytnäköisiä ja puolueellisia. Tässä tapauksessa ne ovat myös kohtuuttoman liberaaleja. Tällä hetkellä Euroopan parlamentti ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin pitävät tärkeämpänä työntekijöiden oikeuksien suojelua kuin yrittämisen vapauden suojelua. On mahdotonta vastustaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, joka koskee työntekijöitä kaikkialla Euroopan unionissa. Kauppojen hinnat ovat meille kaikille samat, ja vaadimme samaa palkkaa samasta työstä kaikkialla Euroopan unionissa.
Thomas Mann
(DE) Arvoisa puhemies, yksi Euroopan parlamentin eniten huomiota herättäneistä saavutuksista on niin sanotun Bolkesteinin direktiivin muuttaminen niin, että alkuperämaata koskeva periaate korvattiin vapaudella tarjota palveluja. Työntekijät tarvitsevat oikeudenmukaiset työehdot, ja yrityksiä, erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä, on suojeltava alennuskilpailulta, joka uhkaa niiden selviytymistä. Huolehtikaamme siitä, että pitkällä aikavälillä tulos varmistetaan.
Kuten tämä keskustelu on juuri paljastanut, äskettäin asioissa Viking, Laval ja Rüffert annetut tuomiot herättävät tältä osin epäilyksiä. Onko totta, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin pitää vapautta tarjota palveluja tärkeämpänä kuin työntekijöiden suojelua? Onko sen mielestä lakko-oikeus alempi oikeus kuin oikeus vapaaseen liikkuvuuteen? Vaikka onkin hyväksyttävää kyseenalaistaa yksittäisiä tuomioita, on mahdotonta hyväksyä sitä, että tuomioistuimen riippumattomuus tai legitiimiys asetetaan kyseenalaiseksi.
Asian selkiyttäminen ei edellytä työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin muuttamista, vaan sen yhdenmukaista täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Siihen tarvitaan liikkumisvapauden ja työntekijöiden suojelun tasapainottamista. Periaatetta, jonka mukaan samasta työstä samalla työpaikalla on maksettava sama palkka, ei saa heikentää.
Vähimmäistason ylittävät työehdot eivät estä kilpailua, eikä työehtosopimusneuvotteluja saa missään tapauksessa vähentää. Meidän on sanottava selkeästi "ei" kaikenlaiselle sosiaaliselle polkumyynnille ja meidän on sanottava selkeästi "ei" yrityksille luoda postilokeroyrityksiä, joiden tarkoituksena on olla noudattamatta palkkaa ja työoloja koskevia vähimmäisstandardeja. Sosiaalisia periaatteita ei saa pitää vähempiarvoisina kuin taloudellisia vapauksia.
Vasta sitten, kun pelisäännöt ovat kaikille samat, Euroopan unioni voi saada sekä suurilta yhtiöiltä että pieniltä ja keskisuurilta yrityksiltä kipeästi tarvitsemaansa kannatusta sosiaalisen markkinatalouden käsitteelle.
Zuzana Roithová
- (CS) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yksi parlamentin arvostetuista ominaisuuksista on, että se pystyy muodostamaan kantansa johdonmukaisesti. En hyväksy työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin romuttamista. Päinvastoin nyt sitä on noudatettava täysimääräisesti. Yhteisöjen tuomioistuimen päätökset näyttävät selkeän suunnan. Työehtosopimuksia koskevassa mietinnössä hyökätään näitä päätöksiä sekä Euroopan parlamentissa käydyssä keskustelussa aikaan saatua palveludirektiiviä koskevaa kompromissia vastaan. En voi kannattaa tällaista. Polkumyyntiä toteutetaan laittomilla työhönottokäytännöillä ja kiertämällä direktiivin säännöksiä. Sen vuoksi pyydän teitä, hyvät kollegat, kannattamaan tarkistusehdotuksiamme, joissa viitataan voimassa olevaan lainsäädäntöön. Yrittäjillä on oikeus rajatylittävään palvelujen tarjoamiseen voimassa olevan direktiivin mukaisesti, ja minunkin mielestäni on varmistettava, että ihmiset, toisin sanoen työntekijät, tietävät tämän yleisesti.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Puolalaisen putkimiehen kummituksen tilalle on nyt tullut latvialaisen rakennustyöläisen uhkaava varjo. Toistuva epäasiallinen keskustelu on aiheuttanut paljon harmia kaikkialla EU:ssa. Toiset soittavat hälytyskelloja sosiaalisen polkumyynnin vuoksi, koska uusista jäsenvaltioista tulvii jatkuvasti työntekijöitä markkinoillemme. Tämä ei pidä lainkaan paikkaansa. Realistisesti puhuen: emme saa uhkailla äänestäjiä tällaisilla puheilla, sillä 12 uudella jäsenvaltiolla ei ole juuri mitään kilpailuetuja. Yksi näistä eduista, suhteellisen halpa työvoima, katoaa muutamassa vuodessa. Onneksi palkat nousevat myös meidän maissamme. Pyydän, että kun puhutte yhdenvertaisesta kohtelusta - tämä on asian toinen puoli - sen täytyy koskea yhtä lailla sekä uusia että vanhoja jäsenvaltioita. Jos rajoitamme sisämarkkinoilla käytävään kilpailuun luonnostaan kuuluvaa potentiaalia, jos rajoitamme yrittämisen vapautta, se vahingoittaa koko EU:ta. Pidän kuitenkin myös sosiaalista näkökohtaa erittäin tärkeänä. Kiitos.
Marian Harkin
(EN) Arvoisa puhemies, äskettäin Irlannissa käydyssä Lissabonin sopimusta koskevassa keskustelussa Lavalin ja Vikingin tapausten esiin tuomat kysymykset olivat keskeisessä asemassa monissa yhteyksissä ja aiheuttivat todellista epävarmuutta ja levottomuutta. Tänä aamuna olen kuullut monen kollegani toistavan näitä tuntemuksia, ja siksi olen tyytyväinen parlamentin tämänaamuisiin ponnistuksiin.
Myös komission jäsenen sanat rauhoittavat, kun hän sanoo komission olevan parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä on parannettava ja että se on saatettava asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Parlamentin näkemys on varsin selvä. Mietinnön 33 kohdassa se vahvistaa uudelleen, että sosiaaliset perusoikeudet eivät ole alempia kuin taloudelliset oikeudet perusoikeuksien hierarkiassa. Jäljempänä mietinnössä parlamentti korostaa, että vapaus tarjota palveluja ei ole ristiriidassa lakko-oikeutta koskevan perusoikeuden kanssa tai missään nimessä sitä tärkeämpi. Nämä väittämät ovat päivänselviä, ja ne osoittavat parlamentin kannan. Nyt luotamme siihen, että komissio tarttuu viestikapulaan ja vie sitä eteenpäin.
Aloitin viittauksella Lissabonin sopimukseen ja lopetan samalla tavalla: perusoikeuskirjan ratifiointi ja sosiaalilausekkeen sisällyttäminen Lissabonin sopimukseen olisi parantanut työntekijöiden tilannetta kaikkialla EU:ssa.
Bairbre de Brún
(GA) Arvoisa puhemies, ammattiyhdistykset ovat menettämässä oikeuksiaan neuvotella paremmasta palkasta ja paremmista ehdoista jäsenilleen. Hallituksia estetään säätämästä lakeja työntekijöiden olojen parantamiseksi.
Olen tänään samaa mieltä kollegojeni kanssa siitä, että sitovan sosiaalista kehitystä koskevan lausekkeen sisällyttäminen EU:n perussopimuksiin on vähimmäisvaatimus, jos halutaan varmistaa, ettei näin käy.
Tästä huolimatta Anderssonin mietinnössä ei pureuduta asian ytimeen. Mietintöä voitaisiin vahvistaa useilla tarkistuksilla. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tekee päätöksensä perussopimusten nojalla. Niin kauan kuin perussopimukset mahdollistavat työntekijöiden oikeuksien rajoittamisen sekä palkan alentamisen ja työolojen heikentämisen, tuomioistuin ei voi tehdä muunlaisia päätöksiä.
Luca Romagnoli
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen tyytyväinen Anderssonin mietintöön, koska siinä keskitytään niihin periaatteisiin, joiden mukaisesti sisämarkkinoita pitäisi hallita, kun otetaan huomioon palvelujen vapaan liikkuvuuden ja työntekijöille erottamattomasti kuuluvien oikeuksien välinen tasapaino.
Mikäli ongelmat pyritään ratkaisemaan käytännössä jäsenvaltioissa, täällä meidän on puolestaan torjuttava työntekijöiden vapaan liikkuvuuden aiheuttamia kielteisiä yhteiskunnallisia ja poliittisia vaikutuksia. Tämän vuoksi meidän on tarkasteltava uudelleen työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä, tiivistettävä Monti-direktiivin ja palveludirektiivin sosiaalilausekkeet ja hyväksyttävä tilapäisiä työntekijöitä koskeva direktiivi. Heihin pitäisi soveltaa samoja sääntöjä kuin vakituisiin työntekijöihin.
Lopuksi totean kannattavani sitä, että ryhdytään asianmukaisiin toimiin postilokeroyritysten torjumiseksi. Näiden yritysten tarkoituksena on tarjota palveluja sijoittautumisvaltion ulkopuolella ja kiertää palkkaan ja työoloihin liittyviä sääntöjä siinä valtiossa, jossa ne harjoittavat toimintaansa. Lopuksi totean, että muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta kannatan mietintöä.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, kuten muut ovat sanoneet, asiassa Laval ja muissa asioissa annetut tuomiot aiheuttivat hieman kiistaa Irlannissa käydyssä Lissabonin sopimusta koskevassa keskustelussa, ja niitä käytettiin tässä tarkoituksessa hyväksi.
Mietinnössä käsitellään pääasiassa sisämarkkinoiden periaatteita, mutta siinä vaaditaan yhdenvertaista kohtelua ja samaa palkkaa samasta työstä, ja tämän on oltava tänään pääperiaatteemme. Sosiaalinen polkumyynti on todella suuri huolenaihe, mutta voisinko todeta, että Euroopan unioni saattaa vielä löytää itsensä kummallisesta ja ainutlaatuisesta tilanteesta, jossa Irlannin kaltaisissa maissa, joihin aiemmin on tulvinut työntekijöitä, tilanne voi vielä muuttua? On meidän kaikkien etu, että työntekijämme missä tahansa Euroopan unionin alueella saavat hyvät ja yhtäläiset oikeudet.
Haluan myös todeta, että Euroopan unioni on kasvotusten paljon pahemman ongelman kanssa: kokonaiset yritykset ja yhtiöt siirtyvät Euroopan unionin ulkopuolelle. Ne vievät tietenkin yrityksensä työn ja liiketoiminnan rajojemme ulkopuolelle, ja me tuomme EU:hun vain niiden toiminnan tulokset. Tähän ongelmaan meidän on puututtava.
Costas Botopoulos
(EL) Arvoisa puhemies, mielestäni Anderssonin mietintö on rohkea veto Euroopan unionilta, sillä pelissä on nyt oikeudellisten periaatteiden ja poliittisten näkemysten välinen tasapaino, jonka suorat vaikutukset eivät ulotu ainoastaan työntekijöihin vaan kaikkiin kansalaisiin.
Ei ole sattumaa, että käsittelemissämme tapauksissa kiteytyvät sekä oikeusoppineiden - uskokaa minua, olen lakimies ja tiedän kyllä - että kaikkien niiden Euroopan unionin kansalaisten vastalauseet, jotka kokevat, ettei Euroopan unioni ymmärrä heitä. Kuten kuulimme, nämä tapaukset olivat yksi tärkeimmistä syistä, miksi Irlannin kansa ei hyväksynyt Lissabonin sopimusta.
Merkillistä mutta totta, tässä tapauksessa juuri Lissabonin sopimus olisi kuitenkin todennäköisin ratkaisu, sillä se asettaisi asiassa sovellettavien säännösten tulkinnan hieman eri valoon. Sosiaalilauseke ja perusoikeuskirjan erityislausekkeet pakottaisivat hyvin todennäköisesti yhteisöjen tuomioistuimen omaksumaan erilaisen kannan.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Arvoisa puhemies, kollegani Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä totesi aikaisemmin, että Waxholm-asiassa annetun tuomion aiheuttama ongelma oli ratkaistu Tanskassa. Minun on sanottava, että tämä ei ole totta. Ihmiset saattavat luulla ratkaisseensa ongelman, mutta itse asiassa kaikki ratkaisut riippuvat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksistä. Ongelma onkin juuri tämä: nyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuin päättää, onko ihmisillä oikeus ryhtyä lakkoon eri jäsenvaltioissa. Tämän vuoksi perustamissopimus olisi pitänyt laatia uudelleen: siinä pitäisi erityisesti määrätä, ettei tällainen ole oikein. Valitettavasti Anderssonin mietinnössä asiaa ei täsmällisesti mainita. Mietinnössä on muutamia rakentavia kohtia, mutta juuri tästä asiasta siinä ei mainita mitään. Mietinnössä ei myöskään vaadita selkeästi, että työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä pitäisi muuttaa. Siksi haluan kehottaa teitä äänestämään niiden tarkistusten puolesta, joissa näitä asioita selvennetään, niin että Euroopan parlamentti voi antaa meille selkeän menettelytavan.
Elmar Brok
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan sanoa tästä aiheesta vielä pari sanaa.
Liikkumisvapaus on yksi Euroopan unionin suurista saavutuksista. Meidän on kuitenkin myös tehtävä selväksi - ja tietyt alempien standardien maat ymmärtävät tämän pian, kun heidän standardejaan nostetaan - että liikkumisvapaus ei saa johtaa tietyntyyppisen kilpailun vakiintumiseen niin, että luovutaan jo saavutetuista sosiaalistandardeista. Euroopan unioni ei saa puoltaa sosiaalisten ja työntekijöiden oikeuksien kumoamista, sillä niiden puolesta on taisteltu pitkään. Tämän vuoksi haluamme tehdä selväksi, ettei tämä ole koskaan ollut meidän menettelytapamme ja ettei sitä pidä koskaan toteuttaa.
Jos työ tehdään yhdessä maassa, samasta työstä on maksettava sama palkka. Luokkayhteiskuntaa, jossa ulkomaiset työntekijät tekevät työtä pienemmällä palkalla, ei voida hyväksyä. Tämän on epäoikeudenmukaista kummankin osapuolen kannalta, ja siksi tämä on tehtävä selväksi.
Yannick Vaugrenard
- (FR) Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää kollegaamme Anderssonia hänen tekemästään työstä. Mitä Euroopan unioni tarkasti ottaen sitten haluaa? Haluaako se hillittömän kilpailun armoille jätetyt sisämarkkinat, joilla kaikki kollektiiviset oikeudet kumotaan, vai haluaako se säännellyt sisämarkkinat, joilla kansalaiset voivat tehdä ihmisarvoista työtä kaikkialla Euroopan unionissa?
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viestit, usein komission viestit ja toisinaan myös neuvoston puheenjohtajan viestit ovat joko epäselviä tai epäjohdonmukaisia. Yhteiskunta on vain sen sopimuksen arvoinen, jonka se on itse tehnyt, ja se myös selviää vain tämän sopimuksen avulla. Sääntelyn purkaminen, "jokainen pelastakoon itsensä" -mentaliteetti, johtaa vahvempaan sääntelyn purkamiseen ja lopulta järjestelmän tuhoutumiseen.
Tätä me emme halua. Haluamme tietenkin sisämarkkinat, mutta sellaiset markkinat, joiden avulla voidaan parantaa kansalaisten elin- ja työoloja. Lissabonin sopimuksessa esitetään useita periaatteita, muun muassa oikeus neuvotella työehtosopimuksista. Varmistakaamme, että Euroopan unionissa ja kaikissa jäsenvaltioissa kunnioitetaan tätä periaatetta.
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, ei riitä, että kritisoidaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksissä omaksuttuja kantoja, jotka ovat vakava hyökkäys työntekijöiden tärkeimpiä oikeuksia vastaan. On mentävä pitemmälle ja muutettava kattavasti Euroopan unionin perussopimuksia, etteivät tällaiset tilanteet enää toistu.
Niin sanottua Euroopan unionin perustuslakia ja Lissabonin sopimusluonnosta koskevien kansanäänestysten kielteiset tulokset ovat selvä todiste kansan tyytymättömyydestä Euroopan unioniin, joka väheksyy työntekijöiden arvoa eikä kunnioita heidän ihmisarvoaan. On valitettavaa, ettei mietinnössä tehdä samoja päätelmiä, vaikka siinä kritisoidaan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksissä omaksuttuja kantoja ja puolustetaan työntekijöiden oikeuksia. Tämä ei kuitenkaan riitä.
Vladimír Špidla
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää teitä ja esittelijää nyt alkaneesta keskustelusta, sillä tämän keskustelun aihe on poikkeuksellisen arkaluonteinen ja syvällinen. Mielestäni keskustelussa esitettiin hyvin monenlaisia näkemyksiä, jotka voivat herättää kiivasta keskustelua, sekä monenlaisia vastakkaisia näkemyksiä. Tämä korostaa ennen kaikkea keskustelun merkitystä ja haasteellisuutta. Haluan korostaa muutamaa perusajatusta. Ensinnäkin Luxemburgissa tehdyillä tuomioistuimen päätöksillä ei ole heikennetty perusoikeuksia eikä hyökätty niitä vastaan. Tämä ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa. Haluan myös todeta, että yhteisöjen tuomioistuin oli nimenomaan ensimmäinen, joka osoitti oikeuskäytännöllään, että lakko-oikeus on perusoikeus. Tätä ei ollut koskaan aiemmin vahvistettu oikeuskäytännössämme tai oikeusjärjestelmässämme.
Haluan myös vastata keskustelussa useaan otteeseen mainittuun käsitykseen, että työntekijöiden lähettämistä koskevassa keskustelussa tehdään ero vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välille. Voin kertoa, että eniten työntekijöitä lähettävä maa on Saksan liittotasavalta. Toiseksi eniten työntekijöitä lähettää Puola, kolmanneksi eniten Belgia ja neljänneksi eniten Portugali. Ajatus, että työntekijöiden lähettämisessä liikutaan idästä länteen, uudesta vanhaan, ei myöskään pidä paikkaansa. Yhtä lailla virheellinen on ajatus, että työntekijöiden lähettämiseen liittyy ehdottomasti sosiaalinen polkumyynti. Haluan todeta, että komission pääasiallinen menettelytapa on vastustaa ja torjua aktiivisesti kaikkia polkumyynnin muotoja, ja tämä koskee myös sosiaalista polkumyyntiä. Komission menettelytapoihin kuuluu myös saavuttamiemme sosiaalistandardien suojeleminen, eikä komissio pyri millään tavoin heikentämään näitä standardeja missään olosuhteissa.
Haluan todeta myös, että työpajassa käynnistetyssä keskustelussa useimmat niistä jäsenvaltioista, joihin asioissa Laval ja Rüffert annettuja tuomioita sovelletaan, eivät olleet sitä mieltä, että direktiiviä pitäisi muuttaa. Selkeä enemmistö näistä maista näki ratkaisun piilevän kansallisen lainsäädännön soveltamisessa, ja monet kyseisistä maista ovat jo edenneet hyvin tässä prosessissa. Haluaisin mainita Tanskan ja Luxemburgin, ja haluan todeta myös, että Ruotsista saamieni tietojen mukaan maassa tehdään erittäin tärkeä päätös parin viikon kuluessa. Työmarkkinaosapuolet ja hallitus ovat keskustelleet tästä päätöksestä hyvin perusteellisesti ja yksityiskohtaisesti.
Vaikka tämä onkin pikkuseikka, haluan todeta, että yritykset, joilla on postilokero-osoite, eivät ole merkki työntekijöiden lähettämisestä tai liikkumisvapaudesta. Niitä löytyy varmasti satoja yksittäisten jäsenvaltioiden sisämarkkinoilta, ja mielestäni tämä on avoin kysymys. Toinen hyvin merkittävä seikka, jota haluan painottaa, on se, että tähän asti yhteisöjen tuomioistuimen tuomioilla on vastattu aiempaan ongelmaan. Kansallisten tuomioistuinten tehtäväksi jää tehdä lopulliset päätökset, sillä se kuuluu kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan.
Hyvät kollegat, mielestäni on ehdottoman tärkeä painottaa, että tämä on hyvin perustavanlaatuinen kysymys. Komissio seuraa tilannetta niistä näkökulmista, joista olemme puhuneet, ja on valmis ryhtymään tarvittaviin toimiin tilanteen ratkaisemiseksi ja saavuttamaan vastaavan yksimielisyyden. Toistan nimittäin vielä kerran, ettei edes tässä keskustelussa ole ollut selvää, missä raja kulkee. Työtä on vielä paljon, mutta haluan todeta ja korostaa, että työmarkkinaosapuolten merkitys tällä alalla on elintärkeä.
Jan Andersson
esittelijä. - (SV) Arvoisa puhemies, haluan esittää muutaman lyhyen kommentin.
Tuomioistuimen tehtävät ja meidän tehtävämme lainsäätäjinä ovat erilaiset. Tuomioistuin on sanottavansa sanonut. Lainsäätäjinä meidän on nyt toimittava, jos huomaamme, ettei tuomioistuin ole tulkinnut lainsäädäntöä toivomallamme tavalla. Mietinnössä toteamme, että meidän ja komission olisi ryhdyttävä toimiin. Kiinnitämme huomiota myös siihen, ettemme saisi sulkea pois työntekijöiden lähettämistä koskevan direktiivin muuttamista. Liikkumisvapaus ja hyvät sosiaaliset olot eivät ole keskenään ristiriidassa. Pikemminkin päinvastoin.
Sanon muutaman sanan Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän ehdottamista tarkistuksista. Valitettavasti niissä on useita ristiriitaisuuksia asioissa, joissa pyritään kompromisseihin. Toisaalta niissä kritisoidaan neuvoston kantoja ja toisaalta niissä suhtaudutaan kantoihin myönteisesti. Heidän tarkistuksissaan on monia ristiriitaisuuksia. Vastustan tiettyjä maita koskevia vapautuksia, koska nämä ovat yhteisön ongelmia, jotka meidän pitää ratkaista yhdessä. Eri työmarkkinoiden pitäisi toimia rinnakkain.
Sanomme "kyllä" uudelle perustamissopimukselle, sillä tuomioihin liittyvät ongelmat ilmenivät vanhan perustamissopimuksen yhteydessä. En vastusta jäsenvaltioissa toteutettavia toimenpiteitä. Tällaisia toimenpiteitä tarvitaan esimerkiksi Ruotsissa ja Saksassa, mutta tarvitsemme myös yhteisön toimenpiteitä.
Lopuksi haluan sanoa, että nyt on komission vuoro toimia. Ellei komissio kuuntele parlamenttia ja erityisesti sitä, mitä Irlannin, Saksan, Ruotsin ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisilla on sanottavana, Euroopan unionin hanke kärsii suuren tappion. Tämä on Euroopan unionin kansalaisille yksi tärkeimmistä kysymyksistä. Liikkumisvapaus - kyllä, mutta myös hyvät sosiaaliset olot eikä sosiaalista polkumyyntiä. Meidän on tehtävä työtä saavuttaaksemme tämän, joten parlamenttia on kuunneltava.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 21. lokakuuta 2008.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Ole Christensen  
kirjallinen. - (DA) Liikkuvuutta Euroopan unionin työmarkkinoilla on lisättävä. Tämän vuoksi on keskityttävä enemmän yhdenvertaiseen kohteluun ja syrjimättömyyteen.
On vain oikein, että kenen tahansa, joka siirtyy maasta toiseen työpaikan vuoksi, on työskenneltävä tässä uudessa maassa sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
Maiden olisi tarkasteltava sitä tapaa, jolla ne panevat työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä täytäntöön, jotta ne voisivat tuoda tilanteeseen lisää selkeyttä.
Ratkaisuja tarvitaan kuitenkin myös yhteisön tasolla.
Lakko-oikeutta ei saa alistaa sisämarkkinoita ohjaaville säännöille.
Työntekijöiden lähettämistä koskeva direktiivi on sovitettava sen taustalla alun perin olleisiin tavoitteisiin. Mailla on oltava mahdollisuus luoda lähetetyille työntekijöille vähimmäisvaatimuksia paremmat olot. Tällä tavoin lisäämme työntekijöiden liikkuvuutta ja yhdenvertaista kohtelua sekä työehtosopimuksia, joihin sisältyy oikeus ryhtyä työtaistelutoimiin.
Richard Corbett  
kirjallinen. - (EN) Anderssonin mietintö tuo hyödyllisen lisän tähän kiistanalaiseen ja oikeudellisesti hyvin monimutkaiseen keskusteluun. Olen tyytyväinen erityisesti mietinnössä esitettyyn suositukseen, että EU:n jäsenvaltioiden pitäisi noudattaa asianmukaisesti työntekijöiden lähettämistä koskevaa direktiiviä, sekä vaatimukseen, että komission lainsäädäntöehdotuksissa tukittaisiin tuomioiden aikaan saamat porsaanreiät ja estettäisiin kaikenlainen lainsäädännön ristiriitainen tulkitseminen. Meidän on varmistettava, ettei työntekijöiden lähettämistä koskeva direktiivi mahdollista sosiaalista polkumyyntiä ja sitä, että muista jäsenvaltioista tulevat työntekijät heikentävät työehtosopimuksia, mahdollistamalla palkkojen alentamisen ja työolojen huonontamisen vastaanottajavaltiossa.
Meidän ei pidä moittia yhteisöjen tuomioistuinta, joka vain selventää sitä, mitä laissa sanotaan - loppujen lopuksi yhteisöjen tuomioistuin on antanut myös monia tuomioita, jotka ovat myönteisiä sosiaalisesta näkökulmasta tarkasteltuna. Sen sijaan meidän olisi keskitettävä huomiomme taustalla olevan oikeudellisen tilanteen korjaamiseen. Komissio on itse todennut tämän vuoden huhtikuussa, että lakko-oikeus ja ammattiliittoon kuulumista koskeva perusoikeus eivät ole tärkeämpiä kuin oikeus tarjota palveluja.
On ehdottoman tärkeää, ettei keskustelu pääty tähän mietintöön. Tarvittaessa meidän pitäisi käyttää uutta komissiota koskevaa veto-oikeuttamme, ellei se sisällytä tarvittavia lainsäädäntöehdotuksia ensimmäiseen työohjelmaansa.
Gabriela Creţu  
kirjallinen. - (RO) Haluan esittää yhden selvennyksen. Euroopan itäosista tulevat työntekijät eivät osallistu sosiaaliseen polkumyyntiin eivätkä he halua sitä. He eivät halua myydä itseään halvalla. Valitettavasti työvoiman rukkaamisen ja uudistamisen kustannukset ovat vertailukelpoisia sekä idässä että lännessä. Jotkin kustannukset ovat jopa korkeammat Romaniassa kuin muilla alueilla, mutta laskut on maksettava myös täällä.
Vastuu tämän epävarman työmarkkinatilanteen syntymisestä ja työolojen huononemisesta Euroopan unionissa ei ole työntekijöillä vaan niillä, jotka yrittävät kaikin keinoin painostamalla kumota voimassa olevat työvoimalain mukaiset takeet. Heidän mielessään on vain yksi tavoite: he haluavat maksimoida voitot keinoja kaihtamatta, myös uhraamalla kaikki ne arvot ja periaatteet, joita pidämme Euroopan yhteiskuntien saavuttamina yhteisinä etuina.
Tässä tapauksessa velvollisuutemme on suojella itäeurooppalaisten työntekijöiden oikeutta nauttia tietystä perusoikeudesta: oikeudesta saada sama palkka samasta työstä. Ennen kaikkea sosiaalidemokraattien ja ammattiyhdistysten on vältettävä luomasta valheellista ja keinotekoista erimielisyyttä niiden keskuudessa, jotka voivat saavuttaa nämä oikeudet vain siinä tapauksessa, että he ylläpitävät solidaarisuutta. Solidaarisuuden lisäksi heillä ei ole muuta vaikutusvaltaa.
Marianne Mikko  
kirjallinen. - (ET) Työntekijöiden vapaa liikkuvuus on yksi sisämarkkinoiden neljästä vapaudesta. Jos haluamme Euroopan yhdentyvän nopeammin, on tärkeää, että lievennämme länsieurooppalaisten työntekijöiden itäeurooppalaisiin työntekijöihin kohdistuvaa pelkoa pitämällä samalla kuitenkin työmarkkinat avoimina. Valitettavasti monen länsieurooppalaisen ammattijärjestön halu sulkea markkinat jälleen uusilta jäsenvaltioilta ei auta Eurooppaa yhdentymään. Tämä on taloudellisesti toteutuskelvoton tie, joka antaa työntekijöille vääränlaista tietoa, luo epäluottamusta ja on vastoin kansainvälisen solidaarisuuden henkeä.
Työvoiman liikkuvuus on yksi ratkaisu, jolla voidaan korjata tiettyjen alojen työvoimapulaa. Tietyillä alueilla bussinkuljettajilla on kova kysyntä, ja toisilla alueilla on puutetta pätevistä lääkäreistä. Tällaista liikkuvuutta ei pidä pysäyttää.
Koska yhdenvertainen kohtelu on yksi Euroopan unionin perusperiaatteista, työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen on sovellettava yhtäläisiä ehtoja. Laajalle levinnyt käytäntö, että ulkomaisille työntekijöille maksetaan vähemmän kuin vastaanottajamaan kansalaisille, ei ole kyseisen periaatteen mukainen. Kannatan mietinnössä korostettua periaatetta - yhdenvertainen kohtelu ja sama palkka samasta työstä.
Kun työntekijöitä lähetetään Euroopan unionin alueella, on tärkeää, että heille taataan ainakin minimipalkka.
Työntekijöiden suojelumekanismeissa on historiallisia eroja Euroopan alueiden välillä. On kuitenkin aika myös muuttaa käytäntöjä tällä alalla. Jos työntekijät nyt puolustavat vain kansallista omalaatuisuuttaan, he luovuttavat vapaaehtoisesti. On hyvin vaikea selittää uusien jäsenvaltioiden kansalaisille, miksi muutos ei olisi mahdollinen, kun otetaan huomioon, että Viro pystyi panemaan koko yhteisön säännöstön täytäntöön alle kuudessa vuodessa. Työntekijöiden suojelu on riittävän jalo tavoite, ja meidän olisi pyrittävä pääsemään yksimielisyyteen.
Siiri Oviir  
kirjallinen. - (ET) Käsiteltävänä oleva valiokunta-aloitteinen mietintö on epätasapainoinen ja siinä on protektionistisia piirteitä. Kukaan ei kyseenalaista lakko-oikeutta, mutta siinä ei saa mennä niin pitkälle, että se vaarantaa palveluntarjoajien kilpailukyvyn.
Tänään olemme keskustelleet tietyistä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksistä erityisesti asioissa Laval, Rüffert ja Viking Line. Haluan kiinnittää huomiota siihen, ettei yksikään edellä mainituista tuomioista koske minkään sellaisen työehtosopimuksen sisältöä, joka voitaisiin allekirjoittaa jäsenvaltioissa, tai oikeutta tehdä tällaisia sopimuksia. Oikeus ryhtyä työtaistelutoimiin sisältyy Euroopan yhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan, ja sen vuoksi sen oikeutuksen on perustuttava merkittävään yleiseen etuun. Lisäksi tätä oikeutta on toteutettava oikeasuhtaisesti.
