Terveyspalvelujen poistaminen sisämarkkinoilla tarjottavia palveluja koskevasta direktiivistä (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bernadette Vergnaud'n laatima sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö terveyspalvelujen poistamisesta sisämarkkinoilla tarjottavia palveluja koskevasta direktiivistä: vaikutus ja seuraukset.
Bernadette Vergnaud 
esittelijä. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, terveyspalvelut ovat yksi Euroopan sosiaalisen mallin tukipylväistä. Siksi ne on poistettu palveludirektiivistä ja niitä on käsiteltävä erikseen EU:n terveysalan laajemman arvioinnin yhteydessä.
Komission kuuleminen ei voi rajoittua yksinomaan potilaiden liikkuvuuteen, vaan sen pitäisi antaa tilaisuus määritellä, mikä voisi olla Euroopan unionin asema ja lisäarvo, kun vaakalaudalla on paitsi terveydenhoidon yhtäläisen saatavuuden takaaminen kaikille kansalaisille myös terveyden korkeatasoinen suojelu jäsenvaltioiden valtuuksien ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
EU:n terveyspolitiikka ei voi rajoittua pelkästään potilaiden ja terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuuteen eikä sen ainoana tavoitteena voi olla terveyspalvelujen sisämarkkinoiden perustaminen, sillä tämä johtaisi kaksoisjärjestelmään, josta hyötyisivät vain varakkaimmat potilaat ja jonka turvin terveydenhoitolaitokset pyrkisivät houkuttelemaan varakkaimpia potilaita. Lisäksi ammattilaisten tuloeroista johtuvat terveydenhuollon henkilöstörakenteen ongelmat heikentävät terveydenhoidon saatavuutta jäsenvaltioissa, joissa palvelujentarjoajat ansaitsevat huonommin, jolloin heillä on houkutus asettua asumaan ulkomaille. Potilailla on oltava oikeus saada terveydenhoitoa toisessa jäsenvaltiossa vapaan liikkuvuuden periaatteen mukaisesti, mutta terveydenhoitomatkailun edistäminen ei tule kyseeseen.
Vaikka terveyspalveluihin sovelletaan perustamissopimuksen määräyksiä, näitä palveluja ei voida pitää tavanomaisina kaupallisina palveluina, koska niille on annettu yleishyödyllinen tehtävä. Vapaa liikkuvuus sekä sairaalakapasiteetin hallintaan, terveydenhoidon kulujen valvontaan ja sosiaaliturvajärjestelmien rahoitustasapainoon liittyvät merkittävät kansalliset tavoitteet on saatava keskenään tasapainoon. Lisäksi jäsenvaltiot ovat edelleen vastuussa terveydenhuoltojärjestelmiensä organisoinnista, suunnittelusta ja rahoituksesta.
Kaikilla Euroopan kansalaisilla olisi heidän tulotasostaan ja asuinpaikastaan riippumatta oltava yhtäläiset mahdollisuudet kohtuuhintaiseen terveydenhoitoon universaalisuus-, laatu-, turvallisuus-, jatkuvuus- ja yhteisvastuullisuusperiaatteiden mukaisesti. Näin edistetään EU:n sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta ja varmistetaan samalla kansallisten terveydenhoitojärjestelmien taloudellinen elinkelpoisuus. Potilaiden liikkuvuus ei saa olla jäsenvaltioille tekosyy omien järjestelmiensä laiminlyöntiin.
Tuomioistuimen tuomioissa on asioiden saaman käänteen perusteella otettu käyttöön muutamia käsitteitä, joita on syytä selventää. Tämä koskee esimerkiksi sairaalahoidon ja sairaalan ulkopuolella annettavan hoidon erottamista toisistaan sekä kohtuullisen ajan käsitettä. Valitettavasti komissio on maininnut vain ohimennen terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuuden, vaikka tämä aihe edellyttää perinpohjaista tarkastelua. Henkilöstöpula EU:n terveyspalveluissa vain pahenee ajan myötä. Lisäksi väestö ikääntyy. Onko siis järkevää lykätä tämän asian käsittelyä yhtään tuonnemmaksi? Mielestäni ei ole.
EU:n on sitouduttava antamaan potilaille kattavaa tietoa, jotta he voivat tehdä täysin tosiasioihin perustuvia valintoja: kuka voi hoitaa heitä ja minkä käytäntöjen mukaisesti? Eurooppalaisten potilaiden vapaan liikkuvuuden alue toteutuu käytännössä vasta siitä hetkestä alkaen, kun kaikki nämä käytäntöihin ja perusteisiin liittyvät ongelmat on ratkaistu. Yhteistyötä silmällä pitäen EU voisi edistää asiantuntijakeskusten eurooppalaisen verkon perustamista tai tietojenvaihtoa parhaista hoitokäytännöistä eri maiden välillä.
On valitettavaa, että kuulemisessa sosiaalipalvelut kuvattiin suppeasti, sillä yhdentymisen myötä nämä palvelut ovat laajentuneet pelkän köyhimpien ihmisten tuki- ja avustustoiminnan ulkopuolelle. Lisäksi keinotekoinen jaottelu terveyspalveluihin ja yleisen edun mukaisiin sosiaalipalveluihin jättää huomiotta tarjottujen palvelujen realiteetit. Monissa tapauksissa sosiaalipalvelut ja terveyspalvelut hoidetaan samalla tavoin. Tämä koskee erityisesti terveyspalveluita, joihin liittyy sosiaalitukea. Miten käy vanhainkodeissa ja vammaisten hoitolaitoksissa tarjottavan lääketieteellisen hoidon?
Päinvastoin kuin komission kuulemisessa annetaan ymmärtää, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa ei enää edellytetä parlamentin pitäytyvän oikeuskäytännön kodifiointiin eikä myöskään estetä sitä toimimasta täysivaltaisena lainsäädäntöelimenä. Koska tuomioistuimen tekemät päätökset liittyvät yksittäistapauksiin, ne eivät riitä terveyspolitiikan perustaksi. Päätöksenteossa on noudatettava demokraattista päätöksentekoprosessia.
Kun otetaan huomioon sisämarkkinoiden pääosaston terveydenhoidon alalla käynnistämät lukuisat rikkomisesta johtuvat menettelyt sekä käyttäjien ja kansalaisten mielestä epätyydyttävä oikeudellinen tilanne, meidän on johdonmukaisuuden vuoksi annettava terveyspalveluja koskeva direktiivi, jossa selvitetään perusteellisesti EU:n terveydenhuoltojärjestelmiin sovellettavat yhteiset arvot ja periaatteet, jotta kansalaisten luottamus EU:hun palautuu yhdellä heidän jokapäiväiseen elämäänsä liittyvällä alalla - terveydenhuollossa - sillä terveys on arvokkainta, mitä heillä on. Tässä mielessä EU:n lisäarvo voi olla ratkaiseva, ja se voi myös vauhdittaa Lissabonin strategiaa.
Markos Kyprianou
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, olen hyvin mielissäni siitä, että minulla on tilaisuus keskustella tästä asiasta kanssanne jälleen. Olemme keskustelleet siitä useaan otteeseen myös valiokunnassa.
Käsittelemme tänään todellista tilannetta. Toisaalta Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt useita tätä alaa koskevia päätöksiä ja alalle on muodostettu oikeuskäytäntö, ja toisaaalta Euroopan parlamentti on tehnyt päätöksen terveyspalvelujen jättämisestä palveludirektiivin soveltamisalan ulkopuolelle, minkä komissio on hyväksynyt ja mihin se on suostunut.
Keskustelun aikana antamansa lupauksen mukaisesti ja terveyspalvelujen palveludirektiivistä poistamisen jälkeen komissio käynnisti määrättyä terveydenhuollon erityisalaa koskevat EU:n laajuiset toimet. Siksi teimme aloitteen alustavasta tausta-asiakirjasta, julkisen kuulemisen käynnistämisestä ja asiaa koskevan erityisehdotuksen laatimisesta jatkossa.
Julkinen kuuleminen on päättynyt ja olemme jo saaneet sen tulokset. Olemme jo käyneet kahdet ministeritason neuvottelut tästä kysymyksestä, ja tämänpäiväisestä keskustelustanne saamme kokonaisvaltaisemman kuvan paitsi laitosten myös Euroopan kansalaisten asemasta, minkä jälkeen olemme valmiit seuraavaan vaiheeseen, eli ehdotuksen laatimiseen. Voin vakuuttaa teille, että tämänpäiväisellä keskustelulla ja tietenkin mietinnöllä on huomattava osuus siihen, miten etenemme tässä asiassa. Siksi kiitän esittelijää hyvin perusteellisesta ja kattavasta mietinnöstä ja kiitän myös muita valiokuntia siihen osallistumisesta.
Käynnissä on parhaillaan prosessi, jonka avulla voimme palauttaa toimintalinjojen määräämisen jälleen päätöksentekijöiden tehtäväksi - ne, joilla on valtuudet päättää ja ehdottaa toimintalinjoja, tekevät sen tällä merkittävällä alalla.
Kuten totesin, saimme kuulemismenettelyn päätökseen. Saimme yli 300 kannanottoa jäsenvaltioilta, alueviranomaisilta sekä potilaita, ammattilaisia ja terveyspalvelujen tarjoajia edustavilta järjestöiltä - jopa sairaaloilta ja yksityishenkilöiltä. Vaikka näkemykset vaihtelivatkin kunkin kannanoton taustatekijöiden mukaan, niissä oli tästä huolimatta yksi yhteinen näkökulma: EU:n toimilla on tässä suhteessa lisäarvoa. Keskustelu on laajenunut liikkuvuudesta monille muille aloille, ja siinä käsitellään esimerkiksi potilaille tiedottamista, potilaiden oikeuksia, terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuutta, avustavan hoitohenkilöstön yhteistyötä, huippututkimuskeskuksia, parhaiden käytäntöjen vaihtoa kaikilla sellaisilla aloilla, jotka voivat edistää potilaiden eli kansalaisten - joita asia ensisijaisesti koskee - kannalta tehokasta rajatylittävää terveydenhoitoa rasittamatta kuitenkaan tarpeettomasti jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiä.
Kaikki nämä kannanotot ja tämänpäiväinen mietintönne ovat erittäin tärkeitä arviointiperusteita seuraavaa vaihettamme varten, joka on asiaa koskeva ehdotus.
Myönnämme, että terveyspalvelut ovat erityisala - ne eroavat muista Euroopan unionin palveluista - ja siksi haasteena onkin valintojen tekeminen sisämarkkinoiden ja sosiaalisten arvojen välillä ja sellaisen järjestelmän perustaminen, jolla voidaan toisaalta sekä toteuttaa vapaan liikkuvuuden edut että toisaalta ottaa huomioon terveyttä koskevat tavoitteet ja sosiaaliset arvot, aivan kuten terveysministerit neuvoston epävirallisessa kokouksessa Aachenissa hiljattain totesivat.
Mielestäni parlamentin mietinnössä otetaan kattavasti huomioon monien sidosryhmien ja ministerien nimeämät ongelmat. Tässä korostuu tarve toteuttaa EU:n laajuisia toimia.
Aluksi totesin käytettävissämme olevasta säädöksestä, että viime vuonna terveyspalvelut poistettiin palveludirektiivin soveltamisalasta Euroopan parlamentin pyynnöstä, ja komissiota kehotettiin esittämään terveyspalveluja koskevia ehdotuksia. Komissio suostui tähän menettelyyn, ja siksi se ei aio avata uudelleen keskustelua näiden palvelujen palauttamisesta palveludirektiiviin. Sitä vastoin viimeistelemme parhaillaan juuri näitä erityiskysymyksiä koskevaa ehdotusta. Tähän kokonaisuuteen kuuluu useita toimenpiteitä, mutta ensimmäinen niistä sisältää mietinnön vaatimusten mukaisesti tätä alaa koskevia lainsäädäntöehdotuksia. Täydennämme niitä useilla muilla toimilla.
Kuten siis totesin, yhteinen päätavoitteemme on Euroopan kansalaisten - siis eurooppalaisten potilaiden - etu, jolloin toissijaisuusperiaate otetaan aina huomioon.
Harald Ettl 
työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaikki Euroopan kansalaiset panevat paljon painoa korkealaatuisille terveyspalveluille, ja terveydestä tulee yhä tärkeämpää väestön ikääntyessä kaikkialla Euroopassa. Terveyspalveluilla on samat tavoitteet kuin muillakin yleisen edun mukaisilla sosiaalipalveluilla, ja ne perustuvat yhteisvastuuperiaatteeseen, perusarvoihin ja tasaveroiseen saatavuuteen. Samalla myös tasa-arvoisesta kohtelusta, yleiskattavuudesta ja yhteisvastuullisuudesta on edelleen pidettävä kiinni.
Työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta on jälleen kerran vahvistanut, että peruste terveyspalvelujen poistamiselle palveludirektiivin soveltamisalasta oli halu määrittää terveyspalvelut Euroopan unionin yleisen edun piiriin kuuluviksi ja että sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan täysistunnon äänestystuloksen tarkistaminen on välttämätöntä, ellei vireillä olevasta menettelystä haluta antaa väärää signaalia. Nämä palvelut pitäisi tunnustaa tulevassa EU:n lainsäädännössä, eikä niiden pitäisi kuulua vapaan kilpailun piiriin.
Tarvitaan oikeudellinen kehys, siis ehdotus, joka voitaisiin laatia esimerkiksi terveyspalveluja koskevan alakohtaisen direktiivin muotoon ja josta kuultaisiin työmarkkinaosapuolia ja päättäjiä. Siinä edellytettäisiin myös selkeitä sääntöjä potilaan hoitoon liittyvästä vahinkovastuusta.
Kulujen korvaamisen on oltava avointa ja ymmärrettävää, ja palveluntarjoajien on sijoittautumispaikassaan noudatettava yhdenmukaisia sosiaali-, työoikeus- ja laatunormeja. Terveyspalvelut eivät ole mitä tahansa palveluja, ja ne on hoidettava huolella, koska viime kädessä niissä on kyse sinunkin terveydestäsi.
Jules Maaten 
ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (NL) Arvoisa puhemies, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta haluan vuorostani esittää omat huomautukseni tähän keskusteluun. On selvää, että terveyspalvelut ovat oleellinen osa Euroopan sosiaalista infrastruktuuria. Korkealaatuisen terveydenhuollon tarjoaminen kaikkien kansalaisten saataville heidän henkilökohtaisista olosuhteistaan riippumatta on EU:lle erityisen tyypillinen käytäntö, joka erottaa sen muista alueista.
Johtava periaatteemme koko tässä keskustelussa on näin ollen se, että viime kädessä korkealaatuisen hoidon on oltava potilaiden saatavilla, ja ihannetapauksessa vieläpä niin lähellä kotia kuin mahdollista, sillä tämä tuntuu olevan useimpien potilaiden tarve. Joissakin tilanteissa tämä on luonnollisesti kuitenkin mahdotonta: sen saattavat estää jonotusajat tai sellaiset harvinaiset taudit, joiden hoito on mahdollista vain EU:n tasolla.
Vaikka terveydenhoito on ennen kaikkea jäsenvaltioiden vastuulla, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on iloinen siitä, että komissio on tehnyt aloitteen kuulemismenettelyn käynnistämisestä selvittääkseen Euroopan unionin kannalta parhaan toimintasuunnitelman.
Charlotte Cederschiöld
Tässä tapauksessa emme käsittele palveludirektiiviä, vaikka kuka tahansa keskustelua kuunteleva voisi niin luulla. Tosiasiassa käsittelemme sitä, miten ratkaista ne ongelmat, jotka johtuvat siitä, että terveyspalvelut eivät kuulu palveludirektiivin soveltamisalaan. Erityisesti käsittelemme sitä, miten potilaat ja palveluntarjoajat pystyvät tästä huolimatta säilyttämään rajatylittävät oikeutensa. Nykyiset oikeudet pohjautuvat perustamissopimuksiin ja lukuisiin oikeustapauksiin, eikä näitä oikeuksia pidä vaarantaa sekundaarilainsäädännöllä ainakaan tiedottamatta ihmisille siitä, mitä tapahtuu. Ei ole niinkään kyse uusien palvelujen tai oikeuksien käyttöön ottamisesta kuin oikeusvaltion periaatteiden ja nykyisten oikeuksien puolustamisesta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen mukaan ennakkoilmoitus on tavanomainen rajoittamiskeino. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenet eivät halua lisätä ennakkoilmoituksen käyttöä. Mielestämme ne muutamat tapaukset, jotka tuomioistuin on hyväksynyt ihmisten ja palveluiden vapaan liikkuvuuden pääsäännön laillisiksi esteiksi, ovat riittäviä.
Pitkälle kehitetty terveydenhoito edellyttää usein suunnittelua, kiinteitä rakenteita ja varmaa rahoitusta. Tällä alalla jäsenvaltiot tarvitsevat todennäköisesti vielä jonkin verran omaa liikkumavaraa.
Kuten monet puhujat ovat jo huomauttaneet, jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja. Komission pitäisi valita sopivat välineet tämän laajan kokonaisuuden eri osien hoitamista varten ja keskittyä yksittäisen eurooppalaisen liikkuvuutta, vapautta ja turvallisuutta edistäviin ratkaisuihin. Meidän on suojeltava ihmisiä, ei kansallista byrokratiaa. Emme vastusta EU:n sisällä tapahtuvaa erikoistumista, jonka ansiosta potilaat saavat korkeatasoisempaa hoitoa. EU:n kansalaisina meidän on hyväksyttävä rajatylittäviä ratkaisuja. Olemme oikeutettuja niihin sekä potilaina että palveluntarjoajina. Näitä ratkaisuja on ja niitä pitää käyttää, vaikka terveydenhoito ei kulukaan palveludirektiiviin. Komissiolla on vastuu ratkaisuehdotuksista. Kehotan komissiota kodifioimaan oikeuskäytännön, korostamaan jäsenvaltioiden vastuuta hoidon sisällöstä ja estämään kansalaisten oikeuksien heikentämisen nykyisestä. Parlamentin ja komission on tuettava toisiaan.
Evelyne Gebhardt
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentin jäsenet toimivat harkitusti poistaessaan terveyspalvelut palveludirektiivistä, sillä ne ovat erityispalveluja, joilta vaaditaan määrättyä laatua. Se tarkoittaa korkeatasoista terveydenhuoltoa, joka on lisäksi järjestetty siten, että nämä terveyspalvelut ovat todella jokaisen saatavilla heidän asuinpaikastaan tai varallisuudestaan riippumatta.
Tämä on velvollisuuksiemme ydin, ja kuten totesimme, tästä johtuen terveyspalvelut eivät ole kaupallisia palveluja, eikä niihin näin ollen pidä soveltaa palveludirektiiviä. Niinpä hämmästyksemme oli sitäkin suurempi, kun valiokunnan liberaali- ja konservatiivijäsenet olivat mukana tekemässä päätöstä, jonka mukaan terveyspalvelut pitäisi sisällyttää uudestaan palveludirektiiviin. Tämä on täysin väärin, ja minun on pyydettävä teitä harkitsemaan tätä perusteellisesti uudelleen ja perumaan tämä päätös, sillä kuten komission jäsen Kyprianou aivan oikein totesi, meidän on nyt löydettävä kunnollinen ratkaisu terveyspalveluihin liittyviin ongelmiin ja otettava tässä yhteydessä huomioon kaikki sääntelyä edellyttävät palvelut. Tällainen on edessämme oleva tehtävä, joten katsokaamme mieluummin eteen- kuin taaksepäin, jotta mahdollistaisimme todella korkealaatuisten terveyspalvelujen tarjoamisen.
Kehotan konservatiiveja ja liberaaleja varmistamaan, että 71 kohta poistetaan jälleen kerran tästä päätöslauselmasta, joka on kaikilta muilta osin erittäin hyvä.
Haluan kiittää jäsen Vergnaud'ta hänen mietinnöstään, sillä sen sisältämät laajat yleislinjat tekevät siitä myönteisen ja ennakoivan asiakirjan, jossa osoitetaan yksi tapa hoitaa näitä asioita, ja olen hyvin iloinen siitä, että komissio - komission jäsenen Kyprianoun välityksellä - ja ministerineuvoston ministerit ovat ilmaisseet vilpittömän halunsa edetä tähän suuntaan. Menkäämme siis eteenpäin ja käsitelkäämme näitä asioita erityisessä alakohtaisessa direktiivissä saattaen samalla päätökseen hyvä työ kansalaisten puolesta.
Toine Manders
ALDE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen alustuspuheenvuorostaan ja jäsen Vergnaud'ta hänen hyvästä yhteistyöstään.
Koska olen useaan otteeseen kuullut sanottavan, ettei terveyspalvelujen pidä kuulua palveludirektiivin soveltamisalaan, ihmettelen, mitä tämä kaikki merkitsee. Kyseisen artiklan sisältävä ehdotus on saatu aikaan kompromisseilla, ja näin ollen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän, Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän sekä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän edellyttämään yhteiseen ehtoon on kiinnitetty asianmukaista huomiota: nämä ryhmät haluavat siis sisällyttää terveyspalvelut palveludirektiiviin erityissäännöksen muodossa.
Koska tämä on ymmärtääkseni aiheuttanut melkoista hämmennystä, olen jättänyt käsiteltäväksi korvaavan tarkistuksen, jossa otetaan huomioon se, mitä komission jäsen mainitsi hetki sitten. Palveluiden vapaa liikkuvuus, potilaan oikeuksien kunnioittaminen, terveydenhuollon ammattien harjoittamisen vapaus EU:ssa ja sijoittautumisvapaus on joka tapauksessa saatava keskenään tasapainoon.
Tästä on kyse uudessa tarkistuksessa, ja toivon, että PSE-ryhmä ja PPE-DE-ryhmä hyväksyvät tämän, että voimme yhdessä hyväksyä tarkistuksen ja että saamme lopulta aikaan uuden ehdotuksen, jossa taataan tasa-arvoinen kohtelu ja yhteisvastuullisuus kaikille eurooppalaisille - tarkoitan kaikkia eurooppalaisia ja kaikkia eurooppalaisia potilaita.
Meidän on estettävä suunnitelmat, joiden mukaan sairaanhoitopalveluja pidetään vain yleishyödyllisinä palveluina, jolloin ne jätettäisiin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Sen seurauksena kukin jäsenvaltio perustaisi jälleen oman järjestelmänsä, rajat suljettaisiin, vapautta ei olisi, potilaiden oikeuksia ei tunnustettaisi ja rikkaat lentäisivät suihkukoneella Pekingiin saamaan parasta hoitoa, mitä rahalla saa, sen sijaan että hakeutuisivat hoitoon Euroopassa.
Jos EU asettaa tämän tavoitteekseen, olemme mielestäni vaarassa palata takaisin 1600-luvulle, joka saattoi olla kukoistuskausi, mutta joka ei mielestäni vastaa EU:n tavoitteita.
Siksi toivon, että liberaalien ryhmän esittämä tarkistus 71 artiklan korvaamiseksi saa laajan kannatuksen, jotta terveyspalveluista voidaan laatia oma direktiivi ja jotta kaikkia kompromissitarkistuksia voidaan tukea, kuten me joka tapauksessa teemme, koska kokonaisuus on erinomainen. Toivon, että onnistumme saavuttamaan sen, mitä olemme lähteneet tavoittelemaan.
Pierre Jonckheer
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on antanut tukensa jäsen Vergnaud'n mietinnölle, ja haluan myös kiittää häntä myötämielisyydestä.
Joudun tosin myöntämään, että pidin enemmän hänen ensimmäisestä mietinnöstään, jossa oli alle 30 kohtaa. Kehotan komission jäsentä ja kollegojamme lukemaan perusteluosan, jota ei ole muutettu ja joka on mielestäni paljon selkeämpi kuin nykyiset 72 kohtaa.
Ryhmäni on jättänyt uudelleen käsiteltäväksi muutamia tarkistuksia, joilla toisten mielestä varmistetaan terveyspalvelujen poistaminen palveludirektiivistä ja toisten mielestä tuetaan selvästi vaatimusta erityislainsäädännöstä samalla kun niissä korostetaan sitä, että muutamia asetuksia on jo annettu, etenkin asetus (EY) N:o 883/2004, johon liikkuvuus ja joidenkin terveyspalvelujen korvaaminen perustuvat.
Luullakseni tämä keskustelu osoittaa meille selvästi, että tässä asiassa, kuten muissakin asioissa, ongelmana on se hyöty, jota sekä kansalliset hallitukset että kunkin maan terveydenhuoltojärjestelmän toimijat saavat toisaalta terveydenhuollon organisaation ja rahoituksen yleisestä valvonnasta ja toisaalta estämällä pelkästään yhteisön tuomioistuimen tuomioihin perustuvat epäedulliset suuntaviivat. Ajattelen erityisesti sitä, mitä tarkoitetaan "terveydenhoitomatkailun edistämisellä Euroopan unionissa". Minä ja monet toimijat olemme vakaasti sitä mieltä, että tämä on epäsuotuisaa kehitystä.
Toisaalta olen sitä mieltä, että meidän on painotettava hyvin selvästi, että kullakin jäsenvaltiolla on vastuu korkealaatuisen terveydenhuollon saatavuuden takaamisesta omille kansalaisilleen ja kaikille sen alueella asuville - tässäkin kohdassa kiinnittäisin huomionne omien tarkistustemme ohella Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston esittämiin tarkistuksiin. Mielestäni ei ole hyvä joutua matkustamaan 300, 500 tai 2 000 kilometriä saadakseen esimerkiksi asianmukaista hammashoitoa, kuten nykyisin joutuu tekemään. En todellakaan usko tämän olevan paras ratkaisu.
Lopullisessa äänestyksessä noudatamme siis tätä varausta lukuisista tarkistuksista toimitettavia äänestyksiä silmällä pitäen.
Søren Bo Søndergaard
Arvoisa puhemies, meillä on selvä kanta terveydenhuoltoon. Mielestämme jokaisen perusoikeuksiin kuuluu yhtäläinen mahdollisuus saada korkealaatuista paikallista terveydenhoitoa. Näin ollen toteamme myös, että kaikissa EU:n 27 jäsenvaltiossa jokaisen hallituksen vastuulla on varmistaa, että sen kansalaiset saavat asianmukaista terveydenhoitoa. Selvä näkemyksemme on myös se, että ne hallitukset, jotka eivät halua tai kykene takaamaan kansalaisilleen asianmukaista terveydenhuoltoa, eivät ansaitse kansalaisten tukea.
Siksi vastustamme myös parlamentin tänään käsittelemää mietintöä, jossa vastuu siirrettäisiin yksittäisiltä hallituksilta markkinavoimille. Ei varmastikaan ole sattumaa, että mietinnössä kehotetaan lopuksi komissiota palauttamaan terveyspalvelut palveludirektiiviin.
Emme vastusta rajatylittävää yhteistyötä terveydenhuollon alalla. Kannatamme tiiviin yhteistyön vakiinnuttamista raja-alueilla, jotta varmistetaan joustava pääsy paikallisiin aluesairaaloihin. Kannatamme myös EU:n laajuista terveydenhoitoalan yhteistyötä harvinaisten sairauksien hoidossa. Vastustamme kuitenkin sellaista kehitystä, että potilaita kuljetettaisiin eri puolille EU:ta sen mukaan, missä hoito olisi taloudellisesti kannattavinta sille, joka maksaa kustannukset. Olemme aivan liian pitkään hyväksyneet sikojen kohtelun tällä tavalla. Emme saa ryhtyä soveltamaan tätä ihmispotilaisiin. Kehotankin siis ryhmäni puolesta kollegojani äänestämään nykyistä ehdotusta vastaan.
Jens-Peter Bonde
Arvoisa puhemies, terveys on Yhdistyneiden Kansakuntien tunnustama ihmisoikeus. Oikeus korkeatasoiseen terveydenhuoltoon taataan perustamissopimuksessa kaikkien EU:n politiikan alojen yhteydessä. Sen sijaan, että epäterveellisiltä tuotteilta poistettaisiin tuet, sisämarkkinoiden kannattajat haluavat nyt muuttaa terveyden kauppatavaraksi, jota voidaan myydä vapaasti markkinaehdoin. Näin taattaisiin laajempi terveyspalveluvalikoima niille, joilla on siihen varaa, mutta supistettaisiin niiden valikoimaa, joilla ei ole varaa maksaa markkinahintaa. Edullisia palveluja tarjottaisiin varakkaille, jotka matkustavat köyhiin maihin terveystarkastuksiin. Vastaavasti useimpien köyhissä maissa asuvien ja monien rikkaissa maissa asuvien olisi vaikeampi maksaa terveyspalveluista. Palveludirektiivi toisi mukanaan terveydenhuoltoalan palkkakilpailun. Ulkomaisilla yhtiöillä olisi sijoittautumisvapaus ja vapaus tarjota kaikenlaisia terveyspalveluja. Tanskalaiset veronmaksajat joutuisivat maksamaan samat tuet kaikille palveluntarjoajille laadusta ja palkkatasosta riippumatta. Saman tien voisimme lähettää tanskalaisen sopimusmallin demokraattisesti hyväksyttyine sopimuksineen työmuseoon. Ihmiset saattaisivat käydä äänestämässä, mutta emme voisi enää äänestää yleisen terveydenhuollon puolesta. Sen sijaan meidän pitäisi antaa jäsenvaltioiden itse määritellä haluamansa yksityisen ja julkisen tarjonnan tasapaino terveydenhuoltojärjestelmissään ja meidän pitäisi noudattaa Tanskan mallia, jossa yleinen oikeus sosiaali- ja terveydenhuoltoon taataan verovaroin, sekä työmarkkinasopimusmalliamme.
Irena Belohorská
(SK) Mietinnössään esittelijä käsittelee useita hyvin vakavia ongelmia, joita Euroopan unionilla on ratkaistavanaan, kuten sairaanhoitopalvelujen korvauskäytäntöä, potilaiden tai terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuutta ja virhevastuuta.
Korostan, että potilasta ei missään nimessä saa pitää matkailijana tai terveydenhoitoalan kauppa-asiakkaana. Potilaat hakevat terveydenhoitoa ulkomailta, koska heidän kotimaassaan ei tarjota määrättyjä palveluja tai koska odotusaika on tavattoman pitkä. Riski sairaanhoitopalvelujen muuttumisesta terveydenhoitomatkailukohteeksi on vähäinen. Potilaat haluavat mieluummin saada hoitoa tutussa ympäristössä, lähellä sukulaisiaan ja siellä, missä he ymmärtävät kieltä. Tilastojen mukaan potilaiden liikkuvuuden osuus terveydenhoitopalveluista on noin yksi prosentti. Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta annettujen takeiden vuoksi tämä osuus kuitenkin varmasti kasvaa tulevaisuudessa. Henkilöiden vapaa liikkuvuus ei toteudu ilman terveydenhoitopalvelujen saatavuutta. Siksi on meidän tehtävämme varmistaa niiden saatavuus ilman hankalia neuvotteluja vakuutusyhtiöiden kanssa. Tällä ratkaisulla turvattaisiin myös johdonmukaisesti kansalaisten yhtäläiset oikeudet koko Euroopan unionin alueella.
Mietinnässä ei ole mainittu jäsenvaltioiden välisiä eroja, jotka koskevat yksilöllisiä eloonjäämismahdollisuuksia. Miksi rintasyöpään sairastuneilla slovakialaisnaisilla on 30 prosenttia pienemmät toipumismahdollisuudet kuin ruotsalaisnaisilla? Miksi peräsuolisyöpää sairastavilla puolalaispotilailla on 30 prosenttia huonompi eloonjäämismahdollisuus kuin ranskalaispotilailla?
Monille ihmisille potilaiden liikkuvuus, jonka osuus on siis vaivaiset yksi prosentti, vaikuttaa olevan päällimmäinen ongelma. Ketään ei kuitenkaan kiinnosta se, että suuri joukko lääkäreitä ja sairaanhoitajia on lähtenyt 12 uudesta jäsenvaltiosta. Miksi kiinnitämme niin suurta huomiota potilaiden liikkuvuuden ongelmaan ja jätämme silti huomiotta lääkäreiden liikkuvuuden?
Kehotan komissiota laatimaan ehdotuksen uudeksi strategiaksi, jossa esitetään tämän ongelman ratkaisuksi tulevaisuudessa sähköistä terveydenhuoltoa, jäsenvaltioiden välisten erojen tasoittamista ja rakennerahastovarojen käyttämistä terveydenhuoltoon.
Marianne Thyssen
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelemämme valiokunta-aloitteisen mietinnön otsikossa mainitaan hyvä syy mietinnön laatimiseen: terveyspalvelujen poistaminen palveludirektiivin soveltamisalasta. Muistutan teille, että poistaminen johtuu parlamentin laajan enemmistön päätöksestä, jolle sekä komissio että neuvosto antoivat yksimielisen tukensa.
Nähdäkseni tämä oli oikeudenmukainen päätös ensinnäkin siksi, että terveyspalveluja ei voida hoitaa samalla tavalla kuin tavanomaisia kaupallisia palveluja, toiseksi siksi, että potilas ei ole kuluttaja ja kolmanneksi siksi, että jäsenvaltioilla on päävaltuudet ja -vastuu alueensa terveydenhuollon järjestämisestä ja rahoituksesta. Näin ollen luotan siihen, että pystymme keskiviikkona antamaan tällä alalla johdonmukaisen päätöslauselman.
Samanaikaisesti terveyspalvelut ovat tietenkin edelleen perustamissopimuksessa tarkoitettuja palveluja, ja näin ollen niitä koskevat perustamissopimuksessa määrätyt oikeudet ja vapaudet. Samoin kuin aikanaan palveludirektiivin yhteydessä, kieltäydymme jättämästä kaikkea tuomioistuimen ratkaistavaksi, ja jälleen kerran meidän on sovitettava yhteen useita tavoitteita. Sisämarkkinoiden tulisi toimia mahdollisimman tehokkaasti samalla kun jätetään tilaa kaikin puolin oikeutetulle terveydenhuoltopolitiikalle. Tässä yhteydessä on otettava huomioon tasapainon ja oikeusvarmuuden taju.
Sekä liikkuvuutta hyödyntävien potilaiden että palveluntarjoajien oikeuksia ja velvollisuuksia koskevan oikeuskäytännön kodifiointi on varmasti tarpeen, mutta se ei riitä. Haasteena on edelleen lisäarvon tuottaminen ihmisille ja hoidon laadun alalla sekä jäsenvaltioiden pelivaran varmistaminen, jolloin ne voivat aiempaan tapaan ottaa vastuun tekemistään välttämättömistä valinnoista.
Emme ole vielä päässeet yhteisymmärrykseen EU:n lainsäädännön täsmällisestä soveltamisalasta ja siinä käytettävistä säädöksistä, mutta olen vakuuttunut siitä, että tämä mietintö, komission järjestämä tutkimus ja myös potilaiden liikkuvuutta koskeva aiempi päätöslauselma ovat päteviä välineitä tämän alan politiikan kehittämiseen, ja odotamme komission jäsenen esittävän tästä aiheesta aloitteita.
Robert Goebbels
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, arvostetun kollegani Vergnaud'n alkuperäisen mietinnön pitäisi teoriassa saada kaikkien parlamentin jäsenten tuki.
Tavoite, jonka mukaan kaikilla - kaikilla eurooppalaisilla - olisi oikeus riittävään terveydenhuoltoon heidän liikkuessaan Euroopassa henkilökohtaisista tai ammatillisista syistä, yksinkertaisesti kuuluu vapaan liikkuvuuden piiriin.
Potilaiden oikeus liikkuvuuteen voidaan kuitenkin taata vain, jos EU:n jäsenvaltiot säilyttävät valtuudet näiden terveyspalvelujen sääntelyyn voidakseen valvoa niiden rahoitusta, sillä vaikka terveydellä ei olekaan hintaa, sillä on kustannuksensa, jotka vain lisääntyvät. Näistä kustannuksista tulee yhä huomattavammat, ja vaarana on, että kaikki jäsenvaltiot eivät enää selviä yleisen sosiaaliturvan ja yleisten terveyspalvelujen rahoituksesta.
Määrätyillä parlamentin poliittisilla vaikuttajilla on liian yksinkertainen ratkaisu tähän kaikille terveysministereille yhteiseen konkreettiseen huolenaiheeseen: jätetään markkinat rauhaan ja annetaan sosiaaliturvan rahoitus yksityisten vakuutusyhtiöiden tehtäväksi.
Pelkään pahoin, että komission jäsen Kyprianou kannattaa näitä jokseenkin ääriliberalistisia näkemyksiä. Hän totesi Figarolle, että EU:n terveyspalvelujen välinen kilpailu on väistämätöntä, ja Financial Timesille, että ihmiset voivat ostaa palveluja muualta.
Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä ei kannata tätä näkemystä. Se puolustaa yleistä oikeutta terveydenhuoltoon kaikkialla EU:ssa, mutta vastustaa sellaisia markkinoita, jotka antavat varakkaimmille ihmisille mahdollisuuden parhaaseen mahdolliseen hoitoon, kun taas köyhimmillä ja vähiten liikkuvilla ihmisillä on oikeus vain vähimmäistason hoitoon.
Niiden, joiden mielestä markkinat ovat ainoa keino taata korkeatasoinen yleinen terveydenhuolto, olisi pohdittava Yhdysvaltojen tilannetta. Tuon valtavan maan terveydenhoitokustannukset ovat maailman korkeimmat, eli noin 15 prosenttia BKT:sta, tai käytännössä kaksinkertaiset EU:n keskiarvoon nähden. Silti tuon erittäin kalliin järjestelmän ulkopuolelle jää yhä suurempi määrä Yhdysvaltojen kansalaisia: vuonna 2006 46,6 miljoonalla amerikkalaisella ei ollut sairausvakuutusta. Euroopan ei todellakaan pidä seurata tätä esimerkkiä.
Antonyia Parvanova
(EN) Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää jäsen Vergnaud'ta suurenmoisesta yhteistyöstä, jota meillä oli ilo tehdä valmistellessamme tätä mietintöä. Euroopan parlamentti antoi hiljattain rajatylittävää terveydenhoitoa koskevan päätöslauselman, ja tänään keskustelemme toisesta päätöslauselmasta. Syynä tähän on se, että kun terveydenhoidon ja terveyspalvelujen saatavuudesta tulee EU:lle ongelma, terveyspalvelujen poistaminen palveludirektiivistä velvoittaa meidät kiireesti varmistamaan, että tulevan lainsäädännön nojalla ihmisillä on mahdollisuus valtioiden rajat ylittävään terveydenhoitoon.
Yhteisön tuomioistuimen päätöksessä hyväksyttiin selvästi sisämarkkinaperiaatteiden ja -vapauksien soveltaminen potilaiden hakiessa hoitoa ulkomailta. Meidän on taattava terveyspalvelujen yhtenäinen turvallisuus- ja laatutaso sekä potilaiden ja kansalaisten oikeuksien toteuttaminen käytännössä koko EU:ssa. Potilaiden oikeuksien pitäisi tulevaisuudessa kuulua yhteisön terveyslainsäädäntöön. Meidän olisi tunnustettava rajatylittävän liikkuvuuden kaksi puolta ja varmistettava, että potilaita ja terveydenhoitoalan ammattilaisia koskevat kohtuuttomat viivytykset poistetaan. Potilailla pitäisi olla mahdollisuus terveyttään edistäviin innovatiivisiin hoitoihin ja teknologioihin. Meidän olisi ohjattava prosessia ja luotava sen mahdollisuuksia lisäävät olosuhteet.
Lääkärintoimen harjoittamisessa tarvitaan sekä oikeusvarmuutta että sijoittautumisvapautta korkeiden turvallisuus- ja laatunormien varmistamiseksi. Nykyinen EU:n lainsäädäntö ei kata sääntelyn puutteita. Komission pitäisi tehdä aloite, jossa otetaan huomioon yllä mainitut periaatteet.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Arvoisa puhemies, kaksi vuotta sitten keskustellessamme palveludirektiivistä ja toimiessani terveydenhuoltoa koskevan parlamentin mietinnön esittelijänä suosittelin, että terveyspalvelut poistettaisiin palveludirektiivistä, ja parlamentti noudatti tätä neuvoa. Olen hyvin pahoillani siitä, että nyt kun on ehdotettu tämän päätöksen perumista, parlamentti menettää uskottavuuden rippeensäkin, mikäli se hyväksyy tämän muutoksen.
En tarkoita ainoastaan jäsen Mandersin vastenmielistä tarkistusta terveyspalvelujen palauttamiseksi palveludirektiivin soveltamisalaan - vaikuttaa siltä, että hän syö jossain määrin sanansa, mutta hänen perussanomansa säilyy samana - vaan koko ajatus terveyspalveluja koskevasta EU:n direktiivistä vaikuttaa minusta kohtuuttomalta asioihin puuttumiselta.
On selvää, että on laadittava ehdotus, jolla taataan potilaiden oikeus saada rajatylittävää hoitoa asianmukaisesti, mutta tämä ei saa johtaa siihen, että jäsenvaltiot laiminlyövät velvollisuutensa tarjota riittävästi laadukasta hoitoa. Potilaat haluavat mieluummin saada hyvää hoitoa lähellä kotia ja perheidensä parissa. Oikeudellista köydenvetoa ei pitäisikään käyttää tekosyynä EU:n terveyspalvelujen vapauttamiselle.
Terveyspalveluilla on erityisasema yhteiskunnassa. Voitontavoittelun sijasta saavutettavuuden ja laadun pitäisi aina säilyä ensisijaisina tavoitteina. Hoito ei ole kauppatavaraa, eikä EU:n ei pitäisi yrittää muuttaa sitä sellaiseksi. Perustamissopimuksen 152 artiklan mukaan terveydenhoito on jäsenvaltioiden vastuualue, ja sellaisena sen pitäisi minun nähdäkseni potilaiden ja terveydenhuollon työntekijöiden edun vuoksi säilyäkin.
Jeffrey Titford
(EN) Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä puhutaan vakavissaan sen puolesta, että rajatylittävä terveydenhuolto pitäisi toteuttaa palveludirektiivin mukaisesti. Mietinnössä todetaan, että "jäsenvaltioiden olisi hoidettava terveyspalvelujen alalla toisen jäsenvaltion asukkaita tasaveroisesti huolimatta siitä, ovatko he yksityisen vai julkisen sektorin potilaita". Siinä myös todetaan seuraavaa: "kehottaa kodifioimaan olemassa olevan oikeuskäytännön rajatylittävien terveydenhoidon korvauksista".
Tehkäämme täysin selväksi, mitä nämä kaksi toteamusta merkitsevät Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Ensiksi todetaan, että toisesta EU:n jäsenvaltiosta tulevalla vierailijalla tai siirtolaisella, joka ei ole maksanut killinkiäkään julkisen terveydenhoitojärjestelmän kustannuksista, pitäisi olla sama oikeus terveydenhoidon saatavuuteen kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisilla, jotka ovat maksaneet veroja ja kansallista vakuutusta koko työssäoloaikansa, ja viivästytetään siten heidän hoitoaan. Toiseksi EU:lle annetaan mahdollisuus ohittaa kansalliset hallitukset ja antaa määräyksiä rajatylittävän terveydenhoidon korvaamisesta, mikä vaikuttaa väistämättä koko terveydenhoitoalan rahoitukseen ja hallinnointiin. EU:n johtama yhtenäinen terveydenhuoltojärjestelmä on liian kauhea painajainen edes ajateltavaksi. Sitä ei pitäisi koskaan päästää valloilleen pahaa aavistamattomassa maailmassa.
Malcolm Harbour
(EN) Arvoisa puhemies, terveyspalvelut säilyvät jäsenvaltioiden toimivallassa ja terveydenhoito-organisaatiot kuuluvat jäsenvaltioiden hallitusten vastuualueseen. Tämä ei kuitenkaan estä kansalaisia matkustamasta, sairastumasta matkallaan, muuttamasta pysyvästi toiseen maahan ja vaatimasta terveydenhoitoa - kenties jäsen Titford haluaisi pohtia tätä rauhallisemmalla hetkellä.
Kiitän jäsen Vergnaud'ta hänen mietinnöstään, joka on erittäin monipuolinen. Arvoisa komission jäsen, siinä täydennetään monin arvokkain tavoin aloittamaanne työtä ja se on hyvin ajankohtainen. On varsin selvää, ettei terveyspalveluja palauteta palveludirektiiviin. Tuemme varmasti kompromissiehdotusta, jonka jäsen Manders jättää käsiteltäväksi huomenna ja jossa tämä tehdään selväksi.
Tämä ei saisi kääntää huomiotamme pois joistakin todella merkittävistä ongelmista, jotka tässä ehdotuksessa tuodaan esiin, koska yhä useammat ihmiset asettavat järjestelmän rajat koetukselle. Yhteisöjen tuomioistuin langetti yhden suuntaa-antavista tuomioistaan englantilaispotilaan takia, joka matkusti toiseen maahan lonkan tekonivelleikkaukseen siksi, ettei hänen oma terveydenhuoltojärjestelmänsä - valitettavasti omassa kotimaassani - pystynyt tarjoamaan tätä hoitoa millään muotoa kohtuullisessa ajassa. Tuomioistuin ratkaisi asian hänen edukseen, ja tätä komission jäsen käsittelee myöhemmin. En vastusta tuomion perusteita, koska mielestäni ihmisillä pitäisi olla tämä oikeus kaikkialla Euroopan unionissa.
On kuitenkin hyvin vaikeita kysymyksiä, joita vasta alamme käsitellä. Erään aiemman puhujan mainitsemat innovatiiviset hoidot varsinkin syöpätautien alalla aiheuttavat jo todella vaikeita ongelmia julkiselle terveydenhuollolle. Tarkoitan kalliita, elinaikaa pidentäviä räätälöityjä hoitoja: mitä tapahtuu, jos niitä on saatavilla muualla kuin omassa maassa ja potilas matkustaa kyseiseen maahan ja pyytää tämänkaltaista hoitoa pidentääkseen elinaikaansa?
Tämä on tärkeä mietintö. Joudumme kohtaamaan tämän ongelman yhä useammin. Suosittelen mietintöä teille ja toivon, että komission jäsen antaa kekseliään vastauksen.
Harlem Désir
(FR) Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijä Vergnaud'ta, jonka työtä valitettavasti leikeltiin sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnassa, sillä kuten komission jäsen Kyprianou huomautti, asiassa on kaksi puolta: toisaalta oikeuskäytäntö, mikä tarkoittaa käytännössä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tulkintaa perustamissopimuksista, ja toisaalta Euroopan parlamentin kanta, joka hyväksyttiin palveludirektiivistä toimitetussa äänestyksessä. Kannassa todettiin selvästi, että on ratkaistava, mikä kuuluu sisämarkkinoiden alaan ja mikä taas muiden mekanismien piiriin EU:n sosiaalisten arvojen puolustamisen nimissä.
Itse asiassa olen vakaasti sitä mieltä, että sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunta on tehnyt karhunpalveluksen yrittäessään palauttaa tarveyspalvelut sisämarkkinoilla tarjottavia palveluja koskevaan direktiiviin - tämä ei valitettavasti koske vain jäsen Mandersia, sillä enemmistön muodostamiseksi Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän oli tuettava tätä. Oikeastaan yhdessäkään EU:n jäsenvaltiossa toisaalta kaupalliset palvelut ja rakennusala ja toisaalta sairaala- ja potilaspalvelut eivät kuulu saman lainsäädännön piiriin. Käytännössä niillä on erilaiset perusperiaatteet.
Ensinnäkin on totta, että meidän on toimittava toissijaisuusperiaatteen, sosiaalijärjestelmiemme rahoitusmekanismien ja terveydenhoitolaitosten lupamenettelyjen rajoissa, mutta meidän on myös otettava huomioon EU:n alue ja liikkuvuus tällä alueella ja näin ollen edistettävä terveyspalvelujen yleistä saatavuutta. Tämän on kuitenkin kuuluttava erityiskäytäntöjen soveltamisalaan. Mielestäni tarvitsemmekin erityisdirektiivejä sisämarkkinoilla tarjottavista kaupallisista palveluista annetun direktiivin rinnalle, aivan kuten tarvitsemme niitä yleisen edun mukaisia sosiaalipalveluja ja kaikkia muita yleishyödyllisiä taloudellisia palveluja varten.
Toivottavasti kompromissilla voidaan selventää paitsi sitä, että terveyspalvelut eivät kuulu sisämarkkinoilla tarjottavia palveluja koskevaan direktiiviin, myös sitä, että aiomme todella vaatia terveyspalveluja koskevaa erityisdirektiiviä.
Eva-Britt Svensson
(SV) Ei ole kauaakaan siitä, kun kaksi suurta poliittista ryhmää saavuttivat yksimielisyyden palveludirektiivistä, ja jotkut kuvailivat suureksi menestykseksi sitä, että terveydenhoito ja lääketieteellinen hoito oli jätetty siitä pois. Tästä huolimatta tämän sääntelyn purkamista yritetään nyt toteuttaa takaportin kautta, jolloin lääketieteellinen hoito ja terveydenhoito eivät enää olisi ihmisoikeuksia vaan kauppatavaraa.
Perustamissopimusten mukaan lääketieteellinen hoito ja terveydenhoito kuuluvat yksinomaan jäsenvaltioiden vastuulle, eikä EU:n lainsäädäntöä tarvita tai edes suositella. Tässä tapauksessa yhteistyö on hyvä asia, mutta lainsäädäntö ei.
Toivon, että ne, jotka pitivät lääketieteellisen hoidon ja terveyspalvelujen poistamista palveludirektiivistä hyvänä asiana, varmistavat tämän onnistumisen tukemalla äänestyksessä Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston tekemiä tarkistuksia.
Othmar Karas
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toivottavasti kaikki ne, jotka valiokunnassa äänestivät 71 kohdan puolesta, tajuavat viimeistään nyt, minkä karhunpalveluksen he ovat tehneet keskustelulle, koska emme nyt keskustele niinkään sisältökysymyksestä kuin asiaan liittyvistä käytännöistä.
Terveys- ja sosiaalihuoltopalvelujen poistaminen palveludirektiivin soveltamisalasta oli täysin harkittua. Miksi teimme sen? Kysehän ei totuuden nimessä ole vapaiden markkinoiden ja kansallisen edun vastakkainasettelusta vaan siitä, että ymmärrämme terveydenhuoltoalan ja sosiaalipalvelujen haavoittuvuuden. Lisäksi haluamme säännellä näitä aloja hyvin yksityiskohtaisesti sen sijaan, että arvioisimme niitä yksinomaan markkinoiden toimintaedellytysten valossa.
Meidän on määriteltävä tarkkaan kyseessä olevat terveyspalvelut ja päätettävä toissijaisuusperiaatteen piiriin nimenomaisesti kuuluvat palvelut, sillä tällaisia palveluja ei niiden erityisluonteen vuoksi voida todellakaan pitää tavanomaisina markkinaehdoilla toimivina palveluina. Myös kansalaisia on suojeltava.
Totean aivan suoraan olevani erittäin pahoillani siitä, että sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnassa liberaalien ryhmän tarkistuksesta toimitettu äänestys teki asioista epävarmempia: parlamentin ylivoimainen enemmistö - me mukaan lukien - torjuu 71 kohdan, sillä se merkitsee askelta taaksepäin, ja haluamme osallistua aktiivisesti asetusta koskevaan kuulemismenettelyyn, jonka palveludirektiivi käynnisti.
Älkäämme alinomaa sekoittako potilaiden liikkuvuutta siihen, miten hoidamme palvelujen tarjoamisen vapauden. Potilaiden liikkuvuus ei ole kiistakysymys. Yrittäjien palvelujen tarjoamisen vapauden sääntely edellyttää yksityiskohtaista asetusta ja huolellista käsittelyä, eikä jäsenvaltioita pidä vapauttaa vastuustaan tässä asiassa, sillä niiden - ei EU:n lainsäädäntöelinten - on varmistettava korkeat laatuvaatimukset.
Edit Herczog
(HU) Olen tyytyväinen siihen, että useiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden työskennellessä terveydenhuoltojärjestelmiensä uudistamisen parissa myös Euroopan parlamentti tarkastelee kysymystä omassa mietinnössä, ja kiitän kollegaani Vergnaud'ta hänen työstään.
Terveydenhuollon alalla vallitsee yhä suurempia jännitteitä sosiaalisten ja taloudellisten mahdollisuuksien ja velvollisuuksien välillä. Nykyinen teknologinen ja digitaalinen vallankumous tarjoaa meille aina vain lupaavampia ratkaisuja ennaltaehkäisyn sekä hoito- ja parannuskeinojen alalla, mutta korkeat kehittämiskustannukset ovat monien ulottumattomissa. Voimme todeta, että sosiaalisen, yhteisvastuuseen perustuvan EU:n tehtävänä on varmistaa, että pitkälle kehitetyt sairaanhoitopalvelut ovat jokaisen Euroopan unionin kansalaisen saatavilla heidän kansallisuudestaan ja tuloistaan tai kansallisista rajoista riippumatta.
Kansanterveys ei todellakaan ole taloudellinen, teollinen tai kaupallinen palvelu. Silti terveydenhoitoa tukevat ja siihen suuntatutuneet palvelut käsittävät lähes poikkeuksetta voittoa tavoittelevia aloja, ja voitot ovat niille todella tarpeen lisätutkimuksen, kehityksen ja innovaatioiden ylläpitämiseksi.
EU:n ja meidän eurooppalaisten poliitikkojen on siksi myös löydettävä ratkaisu sen varmistamiseksi, että ennaltaehkäisyn, ravitsemuksen, vapaa-ajan, diagnoosimenetelmien tai lääkkeiden ja lääketieteellisten instrumenttien markkinoiden kasvu ei jää yksinomaan jo ennestäänkin niukkojen kansanterveysalan resurssien varaan.
Vaikka olemme vasta nyt etsimässä ratkaisuja edellä mainittuihin haasteisiin, on varmaa, että kaikki ratkaisut edellyttävät meidän kantavan yhdessä vastuun siitä, mikä kuuluu kaikkien 485 miljoonan asukkaan vastuulle. On esimerkiksi kohtuutonta, että Unkarissa miljoona ihmistä, jotka eivät kuulu kaikkein köyhimpiin, käyttävät julkista terveydenhuoltoa maksamatta penniäkään yhteisiin rahastoihin. Sosiaalisen ja taloudellisen yhteisvastuun edellytysten mukaisesti työntekijät ja työnantajat varmistavat omalla panoksellaan oikeusvarmuuden toteutumisen ja yhdenvertaisuuden lain edessä.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Arvoisa puhemies, terveydenhuolto on julkinen palvelu, eikä sitä voida jättää epävarmojen vapaiden markkinoiden armoille. Asetukset (ETY) N:o 1408/71 ja (EY) N:o 883/2004 ovat asianmukainen kehys potilaiden liikkuvuuden sääntelylle. Kaikkia ongelmia voidaan säännellä niiden asettamissa rajoissa, ei kumoamalla niitä.
Terveyspalvelujen hoitaminen Bolkesteinin tapaan johtaa terveyspalvelujen tason laskuun, julkisten palvelujen vähentämiseen yksityisten palvelujen eduksi ja tietenkin sosiaalisesti heikommassa asemassa olevien terveyden heikompaan suojeluun.
On ehdottomasti torjuttava yritys sisällyttää terveyspalvelut Bolkesteinin direktiiviin "takaportin kautta" kuuluisalla Mandersin direktiivillä ja/tai valmiilla tarkistetulla direktiivillä.
Euroopan parlamentti äänesti tästä kysymyksestä eri tavalla muutamia kuukausia sitten, ja tämä kanta on vakava haaste sen uskottavuudelle ja johdonmukaisuudelle. Luotan siihen, ettemme taas tälläkin kertaa muuta mieltämme.
Zuzana Roithová
(CS) Hyvät kollegat, jäsenvaltioiden on noudatettava Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisuja ja komission on sisällytettävä ne sosiaaliturvasta annettuihin asetuksiin. Tarkoitan oikeutta terveydenhoitokustannusten korvaamiseen ulkomailla. Ensiapua saavien potilaiden ei tarvitse hakea ennakkolupaa vakuutusyhtiöltään. Komission ja jäsenvaltioiden on päästävä yhteisymmärrykseen siitä, mikä katsotaan muuksi kuin kiireelliseksi hoidoksi, johon potilaan on haettava ennakkolupa. Viime vuonna parlamentti taipui väärin perustein poistamaan terveydenhoidon palveludirektiivistä vasemmiston, ammattiyhdistysten ja joidenkin hallitusten painostuksesta. Näin ollen tämä oikeus on vielä pantava täytäntöön lainsäädännössä, sillä asetusta (ETY) N:o 1408/71 ei ole saatettu ajan tasalle.
On hölynpölyä väittää, että liikkuvuus heikentäisi hoidon laatua. Vaadin siksi, että luottamusta ulkomaiseen terveydenhoitoon lisätään ja että sitä täydennetään potilaiden oikeudella saada tietoa terveydenhoitopalvelujen laadusta. Kehotamme komissiota ja jäsenvaltioita koordinoimaan terveydenhoidon laadunvalvontajärjestelmät EU:n sekaantumatta valtion toimivaltaan. Keskeiset ohjelmat ovat potilasturvallisuus sekä sairaaloiden ja sairaankuljetuspalvelujen kansallinen ja kansainvälinen hyväksyntä. Jos potilaat saavat tietoa siitä, mitkä ulkomaiset sairaalat noudattavat vapaaehtoisesti kansainvälisiä ja kansallisia normeja, he voivat paremmin luottaa saavansa hyvää hoitoa vaikka eivät puhuisikaan kyseisen maan kieltä. Tämä on kaikkein tärkein tekijä, kun on tarkoitus edistää luottamusta EU:n terveydenhuoltoa kohtaan ja kiistää potilaiden liikkuvuutta vastaan esitetyt tarkoitushakuiset väitteet.
Tiedän, että ehdotukseni ulkomailla tarjottavia muita kuin julkisia - toisin sanoen yksityisiä - palveluja haittaavien esteiden poistamisesta on saanut poliittisen luonteen. Toivon hartaasti, että lääkärit ja sairaanhoitajat voivat ylittää poliitikkojen heidän tielleen kasaamat esteet; poliitikot vähättelevät kansalaisten oikeutta laajempaan terveyspalveluvalikoimaan ja pelkäävät valinnanvapautta.
Barbara Weiler
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi annan komissiolle kiitosta siitä, että se kuuli parlamenttia ja kaikkia sidosryhmiä uudesta direktiivistä hyvissä ajoin, mistä ei varmastikaan aina voi olla varma. Tämä saa minut vakuuttuneeksi siitä, että uutta direktiiviä suunnitellaan huolellisesti ja että siinä otetaan huomioon sekä yhteiskunnallisten, lainsäädännöllisten ja toissijaisuusperiaatteeseen liittyvien vaikutusten arviointi että Euroopan kansalaisten oikeudet.
Rajatylittävää terveydenhuoltoa koskeville säännöille on tarvetta, ja monet kansalaiset odottavat niiden voimaantuloa - tarkoitan raja-alueiden työntekijöitä, siirtotyöläisiä, Kaakkois-Euroopan ja Kreikan eläkeläisiä sekä varsinkin eurooppalaisia kuljetusalan työntekijöitä, joista minua on juuri muistutettu. Lisäksi tarkoitan kaikkia muita työntekijöitä, jotka eivät aiemmin ole päässeet hyötymään näistä asioista, jotka olivat vain yksityispotilaiden oikeus, kuten on muutaman kerran todettu. Tästä syystä on minusta sitäkin järjettömämpää, että Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto haluaa entisestään pönkittää niiden etuoikeuksia, joilla on yksityinen sairausvakuutus.
Jos kansallinen järjestelmä vapautetaan varoen ja huolellisesti, siitä voi olla hyötyä meille kaikille. Myönteisestä kilpailusta terveydenhuollon palveluntarjoajien välillä sekä parhaiden käytäntöjen, hyödyllisimmän tutkimuksen ja onnistuneimpien strategioiden välillä voi olla hyötyä edellyttäen tietenkin että siinä noudatetaan mainitsemiani perusteita, joita ei sovelleta sisämarkkinoilla: laatua, turvallisuutta, yhteisvastuullisuutta ja kestävää kehitystä.
Olen varma, että parlamentti pyrkii kaikissa olosuhteissa pitämään nämä perusteet voimassa.
Milan Gaľa
(SK) Kiitän jäsen Vergnaud'ta ja varjoesittelijöitä heidän työstään.
Käsittelen puheenvuoroni aluksi terveydenhuollon eri liikkuvuusmahdollisuuksia. Esimerkkinä mainitsen rajojen yli tarjottavat sairaanhoitopalvelut, eli palvelujen tarjoamisen maasta toiseen potilaiden ja terveydenhuollon ammattilaisten poistumatta kotimaansa alueelta. Tällaisiin palveluihin kuuluvat etälääketiede, etädiagnosointi, etälääkemääräykset ja muut tämänkaltaiset. Toinen mahdollisuus on potilaiden tavanomainen liikkuvuus, jota enimmäkseen käsittelemme. Tarkemmin sanoen palveluja käytetään ulkomailla, kun potilas matkustaa saamaan hoitoa palveluntarjoajan sijoittautumispaikkaan. Kolmanneksi ammattilaiset saattavat olla tilapäisesti toisessa jäsenvaltiossa, jolloin puhutaan palveluja tarjoavien terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuudesta. Neljäs mahdollisuus on tarjota tällaisia palveluja pysyvästi perustamalla terveydenhuoltopalveluja toiseen jäsenvaltioon, kuten kollegani Karas totesi ennen minua.
Jotta kaikista näistä liikkuvuuden muodoista voidaan vähitellen antaa lainsäädäntöä ja jotta ne voidaan sen jälkeen panna täytäntöön, meidän on ensin kysyttävä joitakin peruskysymyksiä ja vastattava niihin. On kysyttävä seuraavaa: onko terveydenhuollolla yhteiset arvot ja periaatteet, joihin kaikki EU:n kansalaiset voivat luottaa? Miten voimme taata järkevän kustannusten korvausjärjestelmän? Miten potilaat ja asiantuntijat voivat tunnistaa ja vertailla terveydenhuoltopalvelujen tarjoajia? Miten joustavasti jäsenvaltiot poistavat perusteettomia vapaan liikkuvuuden esteitä? Miten pystymme varmistamaan pitkäaikaishoidon ja sosiaalipalvelut? On monia muitakin tällaisia kysymyksiä.
Komission, kuten neuvoston ja parlamentinkin, on yhdessä löydettävä vastauksia näihin kysymyksiin hyödyntämällä lainsäädäntöä, jossa käsitellään niitä vaikutuksia ja seurauksia, joita terveyspalvelujen poistamisella sisämarkkinoilla tarjottavia palveluja koskevasta direktiivistä on.
Maria Matsouka
(EL) Arvoisa puhemies, terveys ei ole kauppatavaraa eikä sitä voida käsitellä kuin sellaista kauppatavaraa, johon pahimmassa tapauksessa sovelletaan markkina- ja kilpailuehtoja.
Terveydenhuollolla on julkisen palvelun tehtävä, ja siksi sille asetetaan tiettyjä edellytyksiä, kuten laatu, saatavuus, yleismaailmallisuus ja yhteisvastuullisuus.
Meidän on välittömästi estettävä yritykset laajentaa markkinalähtöistä ajattelua terveydenhuoltoalalle sen uudistamisen varjolla, mitä yhteisöjen tuomioistuin on edistänyt omalla tavallaan ja mitä taloudellisen liberalismin kannattajat ovat tarjoamassa uudelleen vaihtoehdoksi.
Valitettavasti näin on jo käynyt joillekin sosiaalipalveluille. Emme saa antaa tämän toistua tässä tapauksessa.
Ei ole järkevää palauttaa terveyspalveluja palveludirektiivin soveltamisalaan. Euroopan parlamentti torjui tämän lähestymistavan viime marraskuussa.
Euroopan komissiolla on oltava rohkeutta, sen on hyödynnettävä oikeuttaan tehdä lainsäädäntöaloitteita ja ehdotettava terveyspalveluja koskevaa alakohtaista direktiiviä. Sillä on myös oltava rohkeutta tehdä ehdotus puitedirektiiviksi yleisen edun mukaisten sosiaalipalvelujen sääntelystä.
Hyvät oikeistosiiven enemmistöön kuuluvat kollegat, olette jälleen kerran pahentaneet EU:n uskottavuusvajetta nostamalla yllättäen uudelleen esiin kysymyksen terveyspalvelujen palauttamisesta palveludirektiivin eli niin kutsuttuun Bolkesteinin direktiiviin.
Toimikaa vastuullisesti älkääkä leikkikö EU:n kansalaisten elämällä. Osoittakaa äänestyksessä, ettei terveys ole kauppatavaraa.
(Suosionosoituksia)
Markos Kyprianou
komission jäsen. (FR) Arvoisa puhemies, aloitan puheenvuoroni ranskaksi sanoakseni jotain jäsen Goebbelsille. Minua on kuvailtu monin tavoin poliittisen urani aikana, mutta tämä on ensimmäinen kerta kun minua on kutsuttu ääriliberaaliksi.
Siksi haluan selventää asiaa, koska mielestäni Figarolle ja Financial Timesille antamiani lausuntoja ei ole ymmärretty oikein. Välttääkseni väärinymmärryksiä jatkan englanniksi.
(EN) Totesin sanomalehdille sen, että nykyinen tilanne ei vastaa minun toimintalinjaani. Kuvailin siis sitä - ja haluan palata tähän myöhemmin - millainen tilanne oli Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen annettua tuomionsa, joissa todettiin, että sisämarkkinasääntöjä sovelletaan myös julkisesti rahoitettuun terveydenhoitoon.
Tämä ei ehkä ole parlamentin toimintalinja, mutta tämä on nykytilanne, jonka kanssa meidän on tultava toimeen. Ihmisten mahdollisuus hakeutua hoitoon ulkomaille aiheuttaa väistämättä jonkin verran kilpailua. Ihmisillä on oltava valinnanvapaus. Haastavinta meille onkin se, miten voimme tehdä tämän oikein, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen hyväksymällä tavalla, toimimalla etupäässä Euroopan kansalaisten hyväksi siten, ettemme heikennä ja tuhoa jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiä.
On puhuttu paljon 152 artiklassa tarkoitetusta toissijaisuusperiaatteesta, ja haluan muistuttaa teitä tuomioistuimen kannasta tähän asiaan. Vaikka jäsenvaltioilla onkin tuomioistuimen mukaan oikeus järjestää ja tuottaa terveyspalveluja ja sairaanhoitoa, tämä ei kuitenkaan sulje pois sitä mahdollisuutta, että jäsenvaltioita voidaan vaatia tarkistamaan kansallisia terveydenhuoltojärjestelmiään muiden perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Tästä syystä sovelletaan sisämarkkinasääntöjä.
Tämä on siis ensimmäinen oikeudellinen tosiseikka, jonka kanssa meidän on tultava toimeen, mutta tietenkin on myös otettava huomioon konkreettinen tilanne. Valitettavasti EU:n terveydenhuoltojärjestelmissä on eriarvoisuutta: jäsanvaltiot eivät voi tarjota samantasoista terveydenhoitoa kansalaisille. Hoitoa hakevat ihmiset matkustavat ulkomaille, ja jos heiltä kielletään tämä oikeus, he vievät asian yhteisöjen tuomioistuimeen. Luullakseni olette kanssani samaa mieltä siitä, ettemme voi antaa jokaisen kansalaisen kääntyä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen puoleen Luxemburgissa, jotta se päättäisi, voidaanko hänelle tehdä leikkaus.
Siksi meidän haasteenamme on saada nämä tuomioistuimen vahvistamat periaatteet toimiviksi sekä kansalaisten että jäsenvaltioiden kannalta. Korostettakoon, että tärkein tavoitteemme on poistaa Euroopan unionissa vallitseva eriarvoisuus. Meillä on tämän tavoitteen saavuttamista koskevia toimintalinjoja ja strategioita, joista voimme keskustella myöhemmin tänä vuonna.
On myös hyvin tärkeää tunnustaa se, mikä on jo todettu, eli että kansalaiset saavat mieluiten hoitoa kotona, lähellä asuinpaikkaansa, ja tämä on tärkein painopiste meille kaikille. Mutta eriarvoisuuksien poistamiseen saakka ihmisten on haettava hoitoa ulkomailta. Kuten olemme jo todenneet, raja-alueilla on myös järkevämpää ylittää raja kuin matkustaa pitkä matka kotimaan pääkaupunkiin. On myös tieteellisiä syitä: joskus erityishoitoa on paremmin tarjolla toisessa jäsenvaltiossa.
Nämä kysymykset eivät kuulu nykyisen lainsäädännön soveltamisalaan, koska kyse ei ole vain potilaiden liikkuvuudesta. Käsittelemme myös turvallisuutta, laatua, potilaiden oikeuksia ja potilaiden tiedonsaantioikeutta. Kaikki tämä edellyttää nykyistä täsmällisempää lainsäädäntöä. Lisäksi nykyisen lainsäädännön periaatteet eroavat tuomioistuimen määrittämistä periaatteista, joten meidän on ratkaistava tämäkin asia.
Haasteena on saada kaikki tämä toimimaan. Olen vakaasti sitä mieltä, että käsittelemme nyt yhtä kaikkein tärkeimmistä aloitteista tällä alalla. Potilaiden liikkuvuuden pitäisi täydentää kotimaassa tarjottavaa terveydenhoitoa, ei korvata sitä. Tämä on tärkein tavoite, mutta kaikilla kansalaisilla pitäisi olla samat mahdollisuudet heidän tuloistaan, koulutuksestaan tai kielitaidostaan riippumatta. Heidän on voitava hyödyntää tätä oikeutta päätöksentekijöiden määräämällä tavalla, mutta päätöksen lähtökohtana on oltava kaikkien Euroopan kansalaisten tasa-arvo.
Terveydenhoitomatkailu on täysin eri asia. Emme käsittele, sivua emmekä edistä sitä. Tämän asian hoitavat yksityinen sektori ja yksityiset kansalaiset yksityisin varoin. Emme käsittele sitä. Se on kuitenkin tosiasia: ihmiset matkustavat, koska he haluavat yhdistää lomansa lääketieteelliseen hoitoon, mutta tällä kertaa emme käsittele tätä asiaa.
On tärkeää käsitellä yleistä rajatylittävää terveydenhoitoa mahdollisimman pian - jo ennakkoon - ennen kuin asia paisuu liian suureksi. Kyse ei ole vain terveydenhuoltomaksuista vaan myös terveydenhuollon saatavuudesta: hoitoon otettavat potilaat saattavat ylikuormittaa sitä. Tämä on toinen kysymys, jonka otamme huomioon.
Sovitamme yhteen kaikki potilaiden edut. Joudumme ottamaan tosiasiat huomioon, ja erilaisista näkökannoista ja yksityiskohdista vallitsevista eri ajattelutavoista huolimatta onkin erittäin tärkeää tehdä yhteistyötä Euroopan kansalaisten kannalta parhaan tuloksen saavuttamiseksi. Aion tehdä näin ja toivon, että Euroopan parlamentti tekee kanssamme yhteistyötä tämän asian puolesta.
Robert Goebbels
(FR) Arvoisa puhemies, haluan myöntää komission jäsenelle Kyprianoulle virallisesti, ettei hän ole ääriliberaali, ja olen kuunnellut hyvin tarkasti, kun hän on selventänyt yleisiä pääperiaatteitaan.
Arvoisa komission jäsen, olinkin todella järkyttynyt seuraavasta komission tiedonannon lauseesta, jota siteeraan: "Kaikissa yhteisön toimissa on noudatettava yhteisöjen tuomioistuimen alalla jo vahvistamia periaatteita". On totta, että meidän on noudatettava oikeuskäytäntöä, mutta kaikkien maiden lainsäädäntöelimet ovat sitä varten, että ne tarvittaessa muuttavat lainsäädäntöä, jos tuomioistuimet uskaltautuvat vaarallisille vesille. Mielestäni yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot ovat usein liian liberaaleja. Toisen lainsäädäntöelimen, eli parlamentin, tehtävä ja komission tehtävä on saada asiat tarvittaessa takaisin tasapainoon.
Markos Kyprianou
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti, koska en ole eri mieltä, mutta kaikki riippuu taustatekijöistä. En käsittele nyt oikeudellisia perusteluja, mutta otamme kaiken huomioon. Olen alusta lähtien sanonut, enkä epäröi sanoa tätä julkisesti, että mielestäni päätöksentekijöiden on päätettävä toimintalinjoista, ei tuomioistuinten. Meillä on myöhemmin tilaisuus keskustella asiaa koskevasta ehdotuksesta, mutta pitäkää aina mielessä ne yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden osat, joissa tulkitaan perustamissopimusta. Perustamissopimuksen ollessa Euroopan unionin korkein säädös lainsäädännössä on noudatettava sitä. Kun se ei ole perustamissopimus, meillä on joustovaraa. Kuten kuitenkin jo totesin, oikeudelliset yksiköt antavat meille tässä asiassa neuvoja. Sopikaamme ensin toimintalinjoista, löydämme kyllä sen jälkeen oikeudellisen välineen niiden toteuttamiseen.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 23. toukokuuta.
