Външна стратегия на ЕС относно данните от досиетата на пътниците (PNR данни) (разискване)
Председател
Следващата точка са изявленията на Съвета и на Комисията относно външната стратегия на Европейския съюз относно данните от досиетата на пътниците (PNR данни).
Анеми Туртелбум
Г-жо председател, уважаеми колеги, считам, че важността и необходимостта от резервационни данни на пътниците (PNR данни) стана съвсем ясна през последните години. Трябва само да си припомним нападенията в Ню Йорк и неуспялото нападение на полета от летище "Шипхол" до Детройт. Разбира се и през последните няколко дни ставаме свидетели на това, че нивата на заплахите се запазват изключително високи.
Трябва само да видим информацията, постъпваща от няколко държави-членки, и повишените нива на заплаха в няколко други страни, като например Франция и Испания. В моята страна също беше повишено нивото на заплаха за определени места, като беше получено и предупреждение за опасност при пътуване от страна на САЩ. Считам, че през последните няколко месеца Комисията и председателството работиха усърдно в областта на PNR данните.
В момента положението е следното. На 21 септември Комисията уведоми Съвета относно политика на Европейския съюз относно предаването на данни за пътници на трети страни. Тя също така представи три проектомандата за преговори за сключването на споразумения с Канада, САЩ и Австралия - и трите с идентично съдържание.
Поради тази причина Съветът проведе незабавно обсъждания на 7 октомври във връзка с тези проектомандати - методът и сроковете за трите мандата - и взе решение, че всичките три следва действително да имат идентично съдържание, че Съветът ще ги приеме едновременно, че те ще започнат едновременно и че преговорите със САЩ, Канада и Австралия следва да започнат най-късно през декември тази година.
Съдържанието на мандатите и PNR споразумението показва, че Съветът е наясно, че най-важният въпрос що се отнася до трите споразумения е да се гарантира достатъчно високо ниво на защита на данните. Считам, че от своя страна и нашите чуждестранни партньори трябва да получат гаранция, че предоставяните от тях лични данни също ще бъдат надеждно защитени. Всъщност винаги сме настоявали за това при сключването на споразумения с други страни. Европейският съюз винаги се стреми към това, включително при сключването на предишни споразумения с други страни.
Бих искала всъщност да подчертая, че едно от предишните споразумения - това с Австралия - беше наречено споразумение на годината, което в най-голяма степен защитава данните. Поради тази причина считам, че Европейският парламент основателно налага строги изисквания за защита на данните. Следователно Съветът ще гарантира, че изискванията относно защита на данните ще продължат да се спазват и също така определено и по-специално ще гарантира, че винаги ще бъде спазван принципът на пропорционалност, за да не се допусне нарушаване на неприкосновеността на личния живот.
Поради тази причина в текста на мандатите за водене на преговори Съветът категорично подчерта членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Освен това, тези мандати предвиждат срокове за съхраняване на данните и за продължителност на достъпа до PNR данни, които са пропорционални и ограничени.
Това изискване беше допълнително подчертано, като са взети под внимание различните начини, по които могат да бъдат използвани PNR данните. Данни за минали периоди могат да бъдат използвани само с цел реакция, текущи данни могат да бъдат използвани в реално време, като по-специално профилите на риска ще бъдат изготвяни с цел предприемане на изпреварващи действия.
Що се отнася до моделите за риск, наясно сме, че Европейският парламент е изключително загрижен по отношение на такова "профилиране". Поради тази причина в своето предложение Комисията съвсем подробно ще посочи какво точно се има предвид под "профилиране". Освен това, председателството ще гарантира, че оценките на риска никога няма да водят до стигматизация на лица от определен етнически произход.
Бих искала да добавя две забележки към краткото ми въведение: 1) PNR данните могат действително да бъдат използвани само от авиокомпаниите и следователно не от органите на самите държави-членки, като естествено за използването им от страна на авиокомпаниите е необходимо разрешение от Европейския съюз. 2) председателството също е наясно със значението, което има за Парламента общото споразумение между Европейския съюз и САЩ в областта на защитата на данните. Във връзка с това бих искала да ви припомня разискването, което преди малко проведохме в Парламента с моя колега, министърът на правосъдието.
В това кратко въведение бих искала ясно да заявя, че макар тези PNR данни да са реалният приоритет на Съвета, неговото действително желание е също така да се съобрази в най-голяма степен с основателните опасения на Парламента що се отнася до постигането на добър баланс между неприкосновеността на личния живот и сигурността, който трябва винаги да бъде налице. Считам, че неотдавнашните събития и заплахи ни принуждават да разгледаме фактите. Г-жо председател, разбира се, ще бъда на разположение на Парламента във всеки един момент - не само днес, но и през следващите няколко седмици - за да продължим разискването относно PNR данните и мандатите.
Сесилия Малмстрьом
Г-жо председател, на 21 септември Комисията публикува пакет с предложения относно обмяна на резервационни данни на пътници с трети страни, което включваше съобщение относно външната стратегия на Европейския съюз относно PNR данни с някои принципи, както поискахте по-рано във вашата резолюция от май тази година. Имаше и три препоръки относно воденето на преговори за директиви за нови PNR споразумения с Канада, Австралия и САЩ. Искам да благодаря на авторите на резолюцията от май за отличната екипна работа и за изключително конструктивното сътрудничество по това досие, както и за конструктивния ви подход при намирането на решения за продължаване на напредъка в обхвата на новата институционална рамка.
Целта на съобщението е да установи за пръв път набор от критерии и принципи, които да ни насочват при външните ни отношения, свързани с PNR данните. Можем да го използваме като начин на комуникация с трети държави, но и за да определим собствената си политика в това отношение. Разбира се, съобщението ще се стреми да постигне съгласуваност на резервационните данни на Европейския съюз, които ще бъдат представени на по-късен етап.
Директивата все още не е приета, с други думи, мандатът все още не е приет от Съвета, но разбира се, мандатите ще се придържат към структурата на общото съобщение.
Белгийското председателство постави и въпроса за профилирането. Оценката на риска е въпрос, за който знам, че се поставя често по време на разискванията и поради тази причина реших да го разгледам незабавно. Сама по себе си концепцията за профилирането не е дефинирана в нито един правен инструмент, но това не означава, че нямаме закони относно нея. Тя се разглежда в инструментите относно защитата на данните, но там тя е назована "забрана за автоматизирана обработка": това означава, че законодателството на Европейския съюз в областта на защитата на данните не допуска за отделно лице да бъде взето решение, което има правни последствия за това лице, което води до значителни последици за него или нея и което се основава единствено на автоматизираната обработка на данни. Не е забранено данните да бъдат обработвани автоматизирано, но решения, които имат правни последици за отделните лица, не трябва да бъдат вземани автоматично.
Съобщението относно PNR данните подчертава тези принципи и предвижда ефикасни и ефективни мерки за защита на интересите на субектите на данни. По-специално всяко автоматизирано решение следва да бъде проверено от човек и да дава възможност на субекта на данни да обясни своята гледна точка. Това означава, че окончателното решение спрямо дадено лице никога няма да бъде взимано напълно автоматизирано. По този начин съобщението се стреми да гарантира, че обработката на данни няма да надхвърли границите на законното и че процесите спазват основните права, включително действащите в момента правила относно защитата на данните.
Изискахте от Комисията също така да даде разяснения относно положението с двустранните споразумения и меморандумите за разбирателство по отношение на програмата за безвизов режим. Ще се опитам да ви предоставя малко повече информация по въпроса. През август 2007 г. САЩ приеха Закона за изпълнение на препоръките на Комисията по атентата от 11 септември, като част от него разглежда осъвременяването на програмата за безвизов режим. Условията на този закон засягат всички членове на Европейския съюз, независимо дали са включени в програмата за безвизов режим, или не.
От страна на Европейския съюз този закон доведе до двупосочен подход, приет от Съвета през март 2008 г. Посоката, поета от Европейския съюз, е свързана с преговорите между Европейския съюз и САЩ относно условията за достъп до САЩ и на практика до програмата за безвизов режим. Това е от компетенцията на Европейския съюз - репатрирането на граждани на Съюза, повишен контрол на документите за задгранично пътуване и сигурност на летищата. В резултат на това беше сключено споразумение между Европейския съюз и САЩ, което потвърждава, че Европейският съюз отговаря на тези условия.
Налице е и двустранната основа: двустранни преговори между Европейския съюз и САЩ и държавите-членки с цел да бъдат изпълнени условията на САЩ за достъп до програмата за безвизов режим, която е от компетенцията на държавите-членки, а не на Европейския съюз. Това по-специално означава сътрудничество със САЩ по тежки престъпления, инициативи за борба с тероризма и обмен на информация в тези области.
Съгласно тази двустранна основа няколко държави-членки първоначално подписаха меморандум за разбирателство със САЩ. Този меморандум сам по себе си не беше предназначен да постави правна основа за обмен на данни. Те потвърдиха готовността на страните да водят преговори за споразумения относно информация за пътниците, наблюдателна информация относно известни или заподозрени терористи, информация за борба с тероризма и тежките престъпления, както и информационни въпроси и въпроси, свързани с миграцията и сигурността на границите.
Според информацията, която Комисията получи съвсем наскоро от държавите-членки, осем държави-членки са подписали такъв меморандум за разбирателство със САЩ.
След подписването на тези меморандуми САЩ и някои държави-членки са договорили два вида споразумения. Първият вид е относно засилване на сътрудничеството за предотвратяване и борба с тежката престъпност: това включва сътрудничество относно сравняване на пръстови отпечатъци и ДНК проби. Четиринадесет държави-членки имат идентични споразумения със САЩ.
Вторият вид споразумения засягат обмена на наблюдателна информация относно известни или заподозрени терористи; това включва обмен на конкретна информация относно лица, които са заподозрени или известни терористи, а именно пълните им имена, дата на раждане, паспорт и гражданство. Десет държави-членки са сключили такива споразумения. Позволете ми обаче да добавя, че нито едно от тези двустранни споразумения не предвижда нищо по отношение на PNR данните. Обменът на PNR данни се осъществява само съгласно споразумението между Европейския съюз и САЩ.
След влизането в сила на Договора от Лисабон и премахването на бившата стълбова структура всички условия за програмата на безвизов режим на САЩ сега са от компетенцията на Европейския съюз. Комисията в момента изготвя оценка дали двупосочният подход, възприет през 2008 г., следва да бъде осъвременен след влизането в сила на Договора от Лисабон. Разбира се, ще ви предоставя своевременно цялата информация по въпроса.
Резолюцията на Парламента се отнася и за сътрудничеството между Европейския съюз и САЩ в областта на проверката на едно гише по летищата. За това отговаря заместник-председателят Калас, който е член на Европейската комисия, отговарящ за транспорта. Той води преговори с администрацията на САЩ, отговаряща за транспортната сигурност, за това граждани, пътуващи от САЩ, да не бъдат подлагани на повторна проверка на летищата в Европейския съюз. Това би следвало да подобри ефективността на летищата в Европейския съюз без да е в ущърб на сигурността. Заместник-председателят Калас предоставя редовно информация по тези въпроси на комисията по транспорт и туризъм в Парламента.
Важно е да се подчертае, че този въпрос е коренно различен от PNR данните. Сътрудничеството в областта на проверката на едно гише по летищата не включва предаване на лични данни и не засяга обработката на информация по отношение на заподозрени престъпници или терористи и поради тази причина няма да го обсъждаме при преговорите за PNR данни.
В заключение искам да отбележа - и съжалявам, че отнемам малко повече време, но въпросът трябва да бъде изяснен - че Съветът, както каза и действащият председател от белгийското председателство, ще приеме мандатите за водене преговори много скоро. Както и досега поемам ангажимента да ви уведомявам своевременно относно напредъка във всички етапи на преговорите. Вече е взето решение да водим паралелни преговори с трите държави, но това не означава задължително, че те ще завършат едновременно.
Знам, че Парламентът се интересува живо от въпроса, затова сега оставам на ваше разположение, за да разискваме този въпрос, а също и със съответните комисии и с другите колеги, когато счетат за подходящо.
Axel Voss
Г-жо председател, утрешното гласуване относно резервационните данни на пътниците нямаше да бъде необходимо, ако Комисията и Съветът бяха обърнали по-сериозно внимание на Парламента и го бяха информирали по-добре относно предаването на данни от Европейски съюз и неговите държави-членки на трети страни след приемането на решението относно СУИФТ. Ако междуинституционалните отношения продължават да се развиват по този начин, е налице опасност да се озовем в същата психологическа ситуация със САЩ по отношение на PNR данните, както се случи преди това със СУИФТ. Никой не желае подобно нещо и считам също така, че това би било изключително опасно. Въпреки всичко трябва да положим повече усилия, за да решим въпроса.
Ако говорим по същество, считам, че тук липсва ясна концепция за това какъв вид обмен на данни се изисква с цел предотвратяване на тероризъм; след това можем да приемем позиция относно основата на това. Първо СУИФТ, а след това PNR данните; след това беше подписан меморандумът за разбирателство с достъп до националните бази данни; след това беше сключено рамковото споразумение със САЩ; след това изменението на собствения ни акт за изменение на защитата на данните; сега искаме да въведем и тази програма за проверка на едно гише - струва ми се, че всичко се прави на парче.
Също така трябва да изясним или да определим веднъж завинаги какви данни всъщност са необходими на САЩ, за да предотвратяват тероризма, както и как можем да помагаме и да работим в тази област. До момента виждаме да се провеждат само откъслечни мероприятия, а това е не е от полза.
Знам, че беше направена стъпка напред в резултат на влизането в сила на Договора от Лисабон, но ние ще се озовем дори в още по-неизгодна позиция, ако Съветът и Комисията не ни предоставят редовно информация за тези процеси.
Поради тази причина искам пет неща от представителите на Съвета и на Комисията. Първо, моля ви да разработите логична концепция, която цялостно и изчерпателно да посочва какво включва обменът на информация за целите на борба с тероризма. Искам също така да постигнете съгласуваност в Европейския съюз по въпросите, свързани с предаването на данни, а да не ги разделяте на национални и европейски въпроси. Искам също така компетентността за вземането на решения по тези въпроси да бъде установена на общо европейско равнище и да има възможност да се взима под внимание вероятността да предпочетем да сключваме PNR споразумения с Канада и Австралия. В заключение, искам процесът да бъде ускорен, защото терористите непрестанно откриват пропуски в нашата сигурност - както това се случи неотдавна в случая на товарния транспорт.
Birgit Sippel
Г-жо председател, за съжаление в един глобализиран свят тероризмът и престъпността също са организирани на глобално равнище и поради тази причина ни е ясно, че трябва да си сътрудничим в международен мащаб и да обменяме данни. Изразявам задоволството си да чуя, че както Комисията, така и Съветът считат правата на гражданите и защитата на данните за въпроси от първостепенно значение. Това обаче не означава, че Парламентът може да почива на лаврите си, тъй като въпроси като например периодите за съхраняване, обемите на данните и ограниченията на предназначението, както и контролът на действителното прилагане на защитни клаузи в областта на защита на данните остават критични аспекти. В тази чувствителна област не ни трябва безгранична свобода на действие, а повече доверие.
Следователно условията за обмен на данни също трябва да бъдат установени на изключително високо равнище, тъй като не става въпрос само за конкретни споразумения с Австралия и САЩ; няколко други страни, като например Корея и Индия, също желаят да сключат PNR споразумения с нас. Ето защо е и много важно да включим изключително високи стандарти за сигурност още на този етап. Същото се отнася и за предаването на данни на трети държави. Тук също трябва да проучим много внимателно условията, които искаме да включим в споразуменията.
В същото време, когато разискваме PNR данни трябва да погледнем нещата в перспектива. Какъв е смисълът да съхраняваме възможно най-малък обем от данни, когато преговаряме по PNR споразумения, ако отсрещната реакция на САЩ е да обявят, че желаят не само да събират такса за влизане в страната, но и допълнителни данни от пътниците?
Имаме проблем и вътре в Европейския съюз. Какъв е смисълът да договаряме възможно най-високите стандарти и да се опитваме да ограничим обемите от данни, ако в същото време се сключват двустранни споразумения, без да получаваме каквато и да било информация за тяхното съдържание и стандарти за сигурност? Г-жа Малмстрьом каза, че тук не става въпрос за PNR данни, а по-скоро за това, че всички данни, които се събират, очевидно следва да бъдат предназначени за борба с тероризма и престъпността. Поради тази причина в заключение бих искала да отправя още едно искане: нуждаем се не просто от добри разпоредби относно отделните мерки, а най-сетне да погледнем цялостно всички мерки, всички данни, които се предават от Европейския съюз и държавите-членки. Трябва съвсем ясно да кажем: никога няма да постигнем стопроцентова сигурност, независимо колко мерки предприемаме и колко данни събираме. Това е факт, който трябва да ни е пределно ясен.
Sophia in 't Veld
Г-жо председател, искам да благодаря на члена на Комисията и на министъра за техните встъпителни думи. Горещо приветствам изключителния дух на сътрудничество на Комисията и на Съвета. В миналото сме били свидетели и на по-резервирано отношение. Считам, че този пример показва, че щом трите основни институции могат да постигнат съгласие, значи можем да говорим единно от името на 500 млн. граждани - при това с много силен глас.
Резолюцията е внесена съвместно от шест политически групи, което означава, че Парламентът изпраща много ясен политически сигнал. Искам също така да благодаря на всички докладчици в сянка от другите групи за отличното сътрудничество. Има един аспект, който не беше разгледан нито от члена на Комисията, нито от министъра по време на изявленията им: въпросът за пропорционалността и необходимостта. Съветът и Комисията продължават да твърдят, че масовото - не целенасоченото - събиране и съхранение на PNR данни е необходимо и пропорционално предвид борбата с тероризма. Склонна съм да им повярвам, но тези твърдения трябва да бъдат обосновани: трябва ни доказателство за необходимостта, доказателство за пропорционалността. Защо? Изпитанието за пропорционалност не е политическо изпитание, а правно.
Европейските закони за защита на данните изискват събирането и съхранението на данни да бъде пропорционално и необходимо. Това не е въпрос, по който можем да постигнем политическа договорка, а трябва да бъде доказано в съда. Ако някой отиде в съда и съдът постанови, че тези споразумения не са безупречни, тогава ще изглеждаме доста глупаво. От Европейския парламент не може да се изисква да приеме нещо, което може да бъде оспорено в съда. Това е ключов въпрос.
Има още няколко неща, които трябва да бъдат изяснени. Със задоволство научих, че Комисията се занимава с въпроса за профилирането, но считам, че трябва да проведем допълнителни разисквания по него. Някои държави-членки предлагат клауза за изтичане на срока на действие. Разбира се, бих подкрепила категорично това. Изразявам надеждата си, че Съветът ще вземе решение да я въведе. В заключение искам да кажа, че Европейската комисия посочва добри отношения с трети страни, но тези споразумения не могат да се разглеждат като инструменти на международната дипломация. Това са инструменти на международно сътрудничество при правоприлагането и защитата на гражданските свободи и принципите на правовата държава. Трябва този път да успеем, защото не само водим преговори със САЩ, Канада и Австралия, но и създаваме модел и даваме пример за споразумения с други страни.
Jan Philipp Albrecht
Г-жо председател, г-жо Малмстрьом, госпожи и господа, утре в Парламента ще приемем обща резолюция, която за пореден път подчертава загрижеността ни по отношение на обмена на резервационни данни на пътниците. Защо го правим? Правим го, защото от няколко години отправяме критики, но имаме усещането, че не им се обръща достатъчно внимание при настоящите преговори, и защото за нас е важно критиките да бъдат взети под внимание още в самото начало, така че това споразумение поне да има шанса да получи окончателно одобрение в Парламента.
Има три основни забележки и г-н Voss вече посочи някои от тях. Първо, важно и необходимо е да осъзнаем, че искаме общ европейски подход, а не различни мерки за обмен на данни с различни разпоредби относно защитата на данните. Поради тази причина е важно да бъде ясно заявено, че на въпроса следва да бъде намерено единно решение с договарящите се страни на европейско равнище.
Втората забележка - и тя е дори по-важна - е, че всичко това е открито и в съответствие с правното основание на договорите. В Парламента многократно ясно сме заявявали, че отхвърляме използването на резервационни данни за пътниците с цел профилиране, а дългите периоди на съхранение са несъвместими с конституционното право. За нас това означава, че употребата на резервационни данни на пътници с цел изпреварващи действия и реакция въобще не стои като въпрос. Това трябва да бъде ясно посочено в мандата и при преговорите, за да може в крайна сметка Парламентът да даде одобрението си.
Philip Bradbourn
Г-жо председател, както беше посочено, PNR данните са важен инструмент за национална сигурност. Те са ключов компонент в борбата за нашата сигурност не само по отношение на полетите, но и на земята. Все пак PNR споразуменията трябва да бъдат единствено инструмент за борба с тероризма. Те не трябва да се превръщат в безусловно разрешение за съхранение на данни от правителства или техни агенции.
Поради тази причина трябва задълбочено да обсъдим на кой даваме достъп до тези данни и защо, както и не само на коя държава, но и на кои агенции. Какви ползи ще имаме от техния достъп до данните? Как те ще ги пазят, и което е по-важно, как можем да сме сигурни, че данните ще останат защитени? Трябва също така да сме сигурни, че всички договорки с трети страни са взаимни, така че и ние да имаме полза. PNR споразуменията са важно средство, чрез което да гарантираме, че сме защитени от такъв тероризъм, но то не е единственото: прагматизмът и пропорционалността следва да бъдат ключ към всяко решение, което взимаме в Парламента. Темата за резервационните данни на пътниците не е изключение.
Rui Tavares
Когато разискваме споразумението за резервационните данни на пътниците (PNR), всички си спомняме какво се случи със СУИФТ; беше припомнено няколко пъти в хода на разискването. Случаят със СУИФТ беше показателен. Може и да сме на различни мнения по отношение на самия СУИФТ, и определено гласувахме различно в Парламента, но всички сме съгласни с едно: извлякохме си поуки какво трябва и какво не трябва да правим.
Относно какво трябва да правим: стана ни ясно, че Парламентът трябва много категорично да защити интересите на 500 млн. граждани по отношение на неприкосновеността на личния живот. Освен това, този път фактът, че шест политически групи си сътрудничат за изготвяне на резолюция, означава, че възнамеряваме гласът на Парламента да бъде чут по-ясно и да звучи по-единно.
Знаем обаче и много за това какво да не правим. На този етап от преговорите по PNR споразуменията все още можем да използваме наученото. Ясно е, че Съветът следва да подготви своя мандат, с който ще се запознаем много внимателно; Комисията следва да проведе преговори, тъй като тя е преговарящият; а Парламентът следва да вземе окончателното решение. В същото време обаче поуките са много повече от това. Очевидно Парламентът трябва бъде информиран редовно и на всички етапи, но на този етап се обръщам с призив директно към Комисията: Комисията може също да приема идеи на Парламента в хода на този процес. Припомням, че в случая на СУИФТ например именно Парламентът излезе с идеята да има надзорен орган във Вашингтон. В хода на този процес Парламентът със сигурност ще има много идеи, които следва да бъдат включени, без да погазват прерогативите на Комисията, но е факт, че Парламентът ще има последната дума, de facto и de jure, по тези преговори и определено ще се възползва от това.
Има още един аспект, който считам, че следва да не забравяме в този процес, но което се случва понякога, и по-точно това е, че тези данни са лични. Това означава, че боравим с данни, които са ни предоставени за използване от членове на обществеността, както посочваме в нашата резолюция, когато разглеждаме концепцията за информационно самоопределение. Това означава, че във всеки един момент от този процес и при употребата на данни в бъдеще те ще трябва да имат пряк достъп до начина, по който се използват техните данни.
Jaroslav Paška
Понастоящем личните данни на нашите граждани се предават на САЩ въз основа на различни споразумения. От тях тъкмо двустранните споразумения и меморандуми за разбирателство, сключени между определени държави-членки и САЩ, дават сериозен повод за загриженост по отношение на нарушенията на правата на защита на личните данни на европейските граждани.
Поради тази причина приветствам факта, че Европейската комисия се обърна към Европейския съвет с искане за започване на разговори между Европейския съюз и САЩ относно изготвянето на ново рамково споразумение относно предаването и обработката на лични данни за целите на предотвратяването, разследването, разкриването или преследването на престъпления в рамките на полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси.
Г-жо член на Комисията, при преговорите с нашите американски приятели все пак трябва да настояваме това ново рамково споразумение да бъде балансирано и коректно по отношение на правата на гражданите на Европейския съюз в областта на защитата на личните данни. Би било добре също така новото рамково споразумение да измени сега действащите двустранни споразумения, които са неточни и които в много случаи нарушават правата на защита на личните данни на гражданите ни.
Daniël van der Stoep
(NL) Г-жо председател, нидерландската Партия на свободата (PVV) категорично подкрепя мерки, които могат да подпомогнат борбата с тероризма, и по-специално с ислямския тероризъм. За нидерландската Партия на свободата е много важно да бъде защитена личната неприкосновеност на нидерландските граждани и счита, че там, където тези интереси си противоречат, трябва да бъде направена внимателна преценка за тяхната важност.
САЩ могат да получат част от данните на нашите пътници, но при три условия. Първото е, че тези данни трябва да се използват единствено в борбата срещу тероризма. Второто е реципрочност. Американските авиокомпании също трябва да гарантират, че на европейските органи ще бъдат предавани такива данни, както това става от страна на тези органи. Данните следва да бъдат предоставяни не на европейска агенция, а на органите на европейската държава-членка, която е транзитна за въздухоплавателното средство или която е държава на неговото крайно местоназначение.
Третото условие е предаваните данни да не бъдат избирателни. САЩ и следователно европейските държави могат да поискат всички данни, които са били доброволно предоставени от пътниците. Подчертавам думата "доброволно". Могат да се предоставят данни относно религия, идеология, адрес, телефонен номер, номер на кредитна карта и данни от паспорта на лицето, но моята партия счита, че данни, които не са предоставени доброволно от пътниците, като например данни за сексуална ориентация, етнически произход или увреждане, не трябва да бъдат предоставяни.
Г-жо председател, искам отново да подчертая защо тези мерки са необходими. Нека ясно да заявим, че те не са необходими за борба с християнски или будистки тероризъм. За съжаление, те са необходими поради заплахата за свободния свят, която представлява ислямът. Крайно време е членовете на Парламента да го осъзнаят.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Г-жо председател, свободата и сигурността са ключови елементи за прилагането на която и да е настояща демократична правна структура, в която свободата използва сигурността като най-ценния инструмент за защита.
Предаването на резервационни данни на пътници (PNR данни) на трети страни е ключов елемент от международната борба с тероризма и организираната престъпност. То следва да се основава на стриктно спазване на правилата на Европейския съюз относно защитата на личните данни, както са предвидени в членове 7 и 8 от Хартата на основните права и член 16 от Договора за функциониране на Европейския съюз. Поради тази причина трябва да приветстваме съобщението на Комисията относно глобалния подход за предаване на резервационни данни на пътниците на трети страни и препоръките му Съветът да разреши започването на преговори в тази област с Австралия, Канада и САЩ, тъй като и двата инструмента отразяват загрижеността на Парламента по отношение на сигурността, защитата на основните права и защитата на личните данни.
Следва да се отбележи обаче, че PNR данни не могат да се използват за профилиране и поради тази причина Комисията се опита да изясни - и считам, че го направи успешно - разликите между изразите "оценка на риска" и горепосоченото профилиране.
Също така членът на Комисията каза, че проверките ще се извършват от хора, а няма да бъдат автоматизирани. Е, ще видим дали ще стане точно така.
Г-жо председател, необходимо ни е единно, общо, правно обвързващо споразумение за защита на личните данни. Споразумението на високо равнище трябва бъде приложено посредством секторни споразумения, за да се борим с тероризма и организираната престъпност.
Що се отнася до необходимостта, г-жо председател, то тя е очевидна. Що се отнася до пропорционалността, във всички случаи тя трябва да бъде неотменно изискване.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Г-жо председател, искам да се присъединя към хората в Парламента, които подкрепиха полезността и сроковете на тази препоръка от Комисията към Съвета за преговори за изготвяне на рамково споразумение за предаване на данни и защитата на личните данни между САЩ и Европейския съюз. Бих искал също така да изразя подкрепата си за подхода, при който бяха отчетени всички гледни точки, така че това рамково споразумение да обхване не само всички бъдещи споразумения относно предаването на данни между Европейския съюз и САЩ, но и двустранните споразумения между САЩ и всяка от държавите-членки в контекста на съдебното и полицейското сътрудничество.
На второ място, искам да се присъединя към хората в Парламента, които изразиха съжаление и несъгласие по отношение на мерките, приети от органите на САЩ, за въвеждане на административни такси съгласно Закона за насърчаване на пътуванията, което води до увеличаване на пътните разноски и като следствие потока от хора през електронната система за разрешения за пътуване.
На практика това означава облагане с данък и повторно въвеждане на визи в допълнение към изключването от програмата за безвизов режим на Румъния, Полша, България и Кипър и следователно означава двустепенна система и двойни стандарти при третирането на държавите-членки. Поради тази причина призоваваме Комисията да постави като приоритет отхвърлянето на тези мерки и да обсъди също така възможността за реципрочни действия.
На трето място, обаче бих искал да кажа, че важността на резервационните данни на пътниците и правното споразумение между Европейския съюз и САЩ се заключава именно във факта, че те трябва да съчетаят защита на данни с обмен на данни и следователно трябва да гарантират принципите, предвидени в резолюциите на Парламента и които ще бъдат част от резолюцията, която ще приемем утре: необходимостта от укрепване на принципа на пропорционалност и принципа на необходимост, намаляването до минимум на излишните данни и, разбира се, ограничението по отношение на целите на използване. Тези принципи гарантират, че е налице баланс между свобода и сигурност, защото свободата е един от ангажиментите на Парламента. В момента обаче сигурността е една от целите на Европейския съюз, както беше посочено и от члена на Комисията.
Поради тази причина ви призоваваме да включите този ангажимент за укрепване на гаранцията за личната неприкосновеност и основните права на човека в бъдещи действия в областта на сигурността на въздухоплаването, в защитата на резервационните данни за пътниците, при преразглеждането на проверките за сигурност и в настоящото разискване относно въвеждането на скенери за целите на сигурността на летищата.
Judith Sargentini
(NL) Г-жо председател, добре ни е известно, че винаги някак изоставаме от случващото се в обществото. Първо се случват събитията, а политиката и законодателството идват след това. Фактът, че сега форматът включва изисквания за граждански права, които трябва да бъдат спазвани в споразумението за резервационни данни за пътниците (PNR данни), е изключително разумно, но това показва, че продължаваме да изоставаме от събитията. Предишното разискване, свързано с рамковото споразумение относно защитата на данни, беше поредното доказателство за това.
Опасенията ми не са свързани с това, че този списък, който не е лош, вече съществува и се използва; опасенията ми са свързани със запазването на различните двустранни споразумения между държавите-членки и други държави. Във връзка с това имам въпрос към г-жа Туртелбум от Съвета, а именно, дали тя може да гарантира, че такива споразумения определено няма да бъдат сключвани повече? Искам да посъветвам преговарящите да вземат на преговорите екземпляр на Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, да поставят тези основни права до себе си на масата в началото на преговорите и постоянно да правят справка с тях.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Г-жо председател, ще повторя, че от нас се иска съгласие по отношение на защитата на данните на европейските граждани, когато те се предават на САЩ, което също така ще се прилага спрямо Канада и Австралия. В Парламента всички сме поели категоричен ангажимент да осигурим безопасността на нашите съграждани. Разискването не засяга този въпрос.
Да, нашите съграждани имат право на сигурност, но имат такова право във всички области, включително на правна сигурност. Известно ни е, че най-вече в името на борбата с тероризма множество гаранции, на които имат право гражданите, са застрашени и че често пъти количеството взима превес над качеството.
Искам да поздравя нашия докладчик за работата й, която е в правилната посока, по-специално когато тя подчертава въпросите за необходимостта и пропорционалността. С готовност бих прибавила към това и въпроса за реципрочността. Когато се разглежда защитата на правата на човека обаче САЩ далеч не могат да бъдат модел и знаем, че европейските граждани не се ползват със същата защита там, каквато имат в Европа, и че няколко от тях редовно са подлагани на нещо, което бих нарекла административен тормоз - и което е по-лошо - на основанието, че са заподозрени в тероризъм. Какво означава това? Нещо повече - какво ще се случи с тези гаранции, когато данните бъдат предадени на трети страни най-вече с оглед на предпазна мярка?
Известно ни е, че 80% от тези данни вече са в САЩ. За съжаление, изявленията, които току-що чухме, далеч не са убедителни.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Европейската стратегия относно предоставянето на лични данни за пътници е важна крачка към хармонизиране на законодателството в тази област. Наличието на няколко паралелни законодателни инициативи доказва необходимостта от последователност. Трябва все пак да се каже, че тази стратегия има няколко недостатъка по-специално в областта на защитата на личните данни, както беше посочено няколкократно и тук.
Документът на Комисията, който беше публикуван през септември, също критикуваше Европейския надзорен орган по защита на данните. Съгласна съм с критиките, свързани с равнищата на необходимост и предоставянето на разрешение във връзка с исканията за определен вид данни. Считам, че трябва да поставим строги ограничения за възможността данни да бъдат използван за създаване на профили и оценка на риска.
Такъв тип обработка на данни изисква по-широка обосновка, отколкото посочената в текста, и към момента трябва по-добре да определим как ще бъде предотвратена злоупотребата с данни.
Сега искам да посоча два примера от други споразумения, включително споразумението между Европейския съюз и САЩ, свързано с предоставянето на данни на пътници на Министерството на вътрешната сигурност на САЩ. Споразумението съдържа спорно сравнение между тези данни и данните от базите данни за имигрантите. Не знам доколко съм права, но считам, че това условие не отговаря на целта на споразумението, която е да се бори с тероризма и тежката престъпност.
Поради тази причина за нас ще бъде много важно да избягваме такива спорни грешки, когато изготвяме тези споразумения в бъдеще, и се надявам, че Комисията ще успее да го направи, тъй като определено не можем да считаме, че настоящият документ е задоволителен по-специално в областта на защита на личните данни.
Salvatore Iacolino
(IT) Г-жо председател, г-жо министър, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, когато слушам важните предложения, които представят моите колеги, у мен не остава съмнение, че необходимостта от постигане на разумно и бързо разбирателство при определянето на това рамково споразумение относно резервационните данни на пътниците представлява силен стимул от Парламента.
Като започнем с факта, че в момента няма действаща хомогенна законодателна рамка - и това определено контрастира ярко с реалната и ясната необходимост да се борим с тероризма с активни, категорични мерки, стремейки се към баланс между личната неприкосновеност и сигурността - трябва да се счита, че действията, насочени към гарантиране на сигурността, трябва да бъдат ефективно осъществявани посредством международно сътрудничество. В същото време, както видяхме преди известно време в Парламента, когато одобрихме проекта СУИФТ, определено не трябва да забравяме мандата на Съвета за водене на преговори, но също така и важните предложения, които Парламентът може да представи в контекст, при който борбата срещу незаконната имиграция може да се гарантира посредством рамковото споразумение.
Petru Constantin Luhan
(RO) Във време на активна мобилност не можем да имаме сигурност без ефективен обмен на данни. Наш дълг е да защитаваме гражданите си от терористични нападения и организирана престъпност. Трябва все пак да бъде намерен баланс между сигурност и неприкосновеност на личния живот. Приветствам факта, че резолюцията на Европейския парламент подчертава, че PNR данни не могат да бъдат използвани за профилиране. Считам, че партньорството между САЩ, Канада и Австралия, от една страна, и Европейския съюз, от друга, може да предложи идеалното решение за борба с тероризма и организираната престъпност.
Считам, че и двете страни на първо място трябва да намерят общи позиции за това какво действително е необходимо за постигане на тази цел. Трябва да имаме предвид, че е в манталитета на европейците неприкосновеността на личния живот да бъде ревностно пазена. Европейският съюз не може да даде съгласието си за това, докато не бъдат изяснени всички подробности, свързани със сигурността на данните, които се предават между страните по споразуменията.
Ioan Enciu
(RO) Предлаганата стратегия представлява крачка напред що се отнася до това какъв да бъде бъдещият подход спрямо споразумения в тази област. Важно е да бъде намерен баланс между неприкосновеността на личния живот и основните права и необходимостта за борба с тероризма. Ако стратегията бъде приложена във вида, в който е представена, тя ще осигури стабилни, изпълними гаранции за спазване на правата, които европейските граждани имат в Европейския съюз. Както ни увери г-жа Малмстрьом, профилирането няма да е възможно посредством автоматизирана обработка на предоставените данни. Надяваме се, че това е така, защото това беше едно от опасенията ни, както и срокът за съхранение на данните.
Макар да не става въпрос за лични данни, като цяло считам, че в крайна сметка това засяга неприкосновеността на личния живот на гражданите. Поради тази причина трябва да се предвиди процедура за административни и правни обжалвания за граждани, които са засегнати от злоупотреба с предоставени данни. Предаването на PNR данни на трети държави трябва да се извършва поотделно за всеки отделен случай и само с изричното съгласие на Европейския съюз.
Angelika Werthmann
(DE) Г-жо председател, приветствам начина, по който Комисията представи за разискване глобалния си подход за предаване на резервационни данни на пътниците на трети страни по-специално преди да започнат преговорите с трети страни. Това показва, че си е извлякла поуки от миналите методи. Както беше посочено няколкократно във връзка с ACTA и СУИФТ, и в този случай изпитвам дълбока загриженост относно стандартите за защита на данните. В този случай обаче става въпрос най-вече за начина на боравене с данните, с помощта на които органите например възнамеряват да идентифицират съучастници на заподозрени лица. На пръв поглед това носи само ползи, но при по-задълбочено разглеждане представлява сериозно предположение, че европейските граждани ще бъдат обект на общо подозрение само въз основа на косвени доказателства. Нима действително ще предоставяме имената и данните за тази цел?
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-жо председател, разбира се, ни най-малко не подкрепям идеята Европейският съюз да получи правото да сключва договори. Все пак ще се опитам да разгледам обективно ръководните принципи по отношение на договорите за PNR данни. Подходът, който е възприет, когато трябва да бъде намерен баланс между две понякога противоречащи си необходимости - от неприкосновеност на личния живот и от сигурност - като цяло е разумен. Хората имат право да запазят поверителността на подробностите за личния си живот, но органите имат не само право, но и задължение да пазят живота на гражданите. Де да можеше терористите и опасните престъпници да носят черни шапки и да се подсмихват зловещо, тогава тези две необходимости щяха да бъдат напълно удовлетворени.
Съюзът обаче позволява собствените му идеологически задръжки да спъват постигането на правилния баланс. Разбирам неохотата му да разкрива ненужна информация относно произхода или убежденията на хората. Макар това да няма нищо общо или дори косвена връзка с тероризма, тази задръжка е здравословна. Все пак в епоха, в която точно определена част от населението се занимава най-активно с тероризъм - и тази част може да се промени - не виждам какви възражения може да има против профилирането на това население.
Сесилия Малмстрьом
Г-жо председател, терористичната заплаха е все още съвсем реална и трябва да вземем мерки в тази насока. Разполагаме с множество инструменти за това, но промяната и обменът на информация са ключови в това отношение. Разполагаме с PNR споразумения. Вече имам безспорни доказателства, че PNR данните са от съществено значение за идентифицирането и предотвратяването на терористични нападения. Ще направим необходимото тези доказателства да бъдат предоставени на Европейския парламент с конкретни примери както от трите страни, които обсъждаме, така и от последващите PNR споразумения на Европейския съюз. Това е от съществено значение, за да можете да направите правилна преценка и да обсъдите този въпрос с вашите избиратели.
Следва да обменяме PNR данни, но това не трябва да се случва, без да има правила. Трябва да разполагаме със съответната информация, за да можем да сглобим пъзела и да имаме ясни правила. Трябва да определим обхвата, периодите за съхранение, да имаме високо равнище на защита на данните и възможността лицето да обжалва. Трябва да имаме ясни правила относно предаване на трети държави и трябва да има пропорционалност. Всичко това е посочено в съобщението от Комисията и изразявам огромното си задоволство, че макар да има известни различия в детайлите, вашето съобщение до голяма степен е в унисон с това.
Това са въпросите, които ще се разглеждат по време на преговорите с нашите трима партньори; ще бъде трудно, но сме амбицирани. Целта ми е да работим по въпроса заедно със Съвета и с останалите три институции на Европейския съюз, за да могат институциите да говорят единно и да бъдат стабилен партньор в процеса.
В самото начало се опитах да направя Парламента съпричастен и да започна открит и прозрачен диалог с него, със съответните негови комисии, докладчиците, докладчиците в сянка, координаторите и така нататък, и ще продължа в същия дух. Поемам ангажимента след започване на преговорите на всички техни етапи да ви осведомявам незабавно, да провеждаме открито разискване и да се вслушвам в становищата ви. Макар Комисията да води преговорите, с готовност ще разисквам с вас, ще ви уведомявам и ще си сътруднича с вас в тази област.
Анеми Туртелбум
Г-н председател, във всеки случай бих искала в началото да кажа, че като министър на вътрешните работи знам, че много често успяваме да предотвратим възможни нападения посредством обмена и тълкуването на информация. Разбира се, именно това прави настоящото разискване и сключването на разумно споразумение относно резервационните данни на пътниците (PNR данни) толкова важни.
Известно ми, че Комисията ще се изправи пред трудна задача веднага след като Съветът одобри мандатите; тя ще трябва да започне действителните преговори и да намери баланс между общото желание на всички тук - по което има широк консенсус - а именно, защитата на личните данни, от една страна, а от друга - ясно заявената позиция в Парламента, която гласи: нуждаем се от тези PNR данни, трябва редовно да получаваме информация, именно за да се защитим например от терористични нападения.
Все пак искам да изразя задоволството си, че Европейският парламент, Съветът и Комисията са на една и съща позиция и са се насочили към постигането на един и същ баланс: баланс между защита на данните и сигурност, за който всички носим отговорност. Считам, че вече сме на етап, когато можем да приемем мандатите. След това ни предстои сериозната работа по действителните преговори; трябва да гарантираме, че няма да се отклоним твърде много от мандата си и че ще продължим сами да определяме този баланс във всеки един момент.
Искам да разгледам няколко конкретни въпроса, като например коментара относно клаузата за изтичане на срока на действие. Действително е важно да се подчертае, че този мандат има срок седем години, че ще бъде подложен на оценка след четири години и че ако бъде сключено споразумение, и то бъде прието тук, удължаване на мандата може да стане възможно единствено след разискване в Парламента, което считам за логично. Това не е действителна клауза за изтичане на срока на действие, но в много отношения прилича на такава що се отнася до срока и оценката след четири години.
Освен това изводите на Съвета основателно посочват, че отдаваме огромно значение на членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз - действително бяха направени коментари по въпроса - и трябва да продължим да ги гарантираме. Разбира се, за всички ни е важно - и това е посочено в мандата - да бъде създаден независим орган, към който да бъдат насочвани оплаквания от лица, ако забележат, че данните им са били използвани неправомерно или за други цели.
В заключение - и това ще бъде много труден аспект - въпросът за профилирането, и разбира се, всички искаме да се прави оценка на риска. В края на краищата оценките на риска могат да бъдат извършвани въз основа на събраните данни, за да подпомогнат вземането на правилните решения. Разбира се, от друга страна, е задължително да не се допуска стигматизиране на определени етнически групи, макар една група в Парламента да защитава подобно становище. Считам, че никой от нас не желае да има стигматизиране на етническа основа. Също така считам, че това е едно от основните права, от които се ползваме като европейски граждани, и по-специално в качеството ми на действащ председател на Съвета искам да направя всичко възможно да не се окажем в подобно положение.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе утре, вторник, 11 ноември 2010 г., от 12,00 ч.
Писмени изявления (член 149)
Vilija Blinkevičiūt
Парламентът се стреми да укрепи процедурите за предаване на резервационни данни на пътници (PNR данни) на трети страни. Специално внимание следва да бъде обърнато на защитата на личните данни на пътниците. Правоприлагащите органи могат да използват данните, предоставени от пътниците, за да разследват извършени престъпления и да изготвят оценка на риска. Поради тази причина в резолюцията Парламентът подчертава, че правото на хората на достъп до информация и правото им на неприкосновеност на личния живот трябва да бъдат гарантирани. Също така Парламентът желае предаването на данните да отговаря на европейските стандарти за защита на данните. От изключителна важност е да бъдат въведени изпълними стандарти относно защитата на личните данни, което би гарантирало защитата на основните права и свободи на човека. Независими държавни институции от двете страни на Атлантическия океан трябва да отговарят за прилагането на тези стандарти. Парламентът споделя препоръката на Комисията за започване на преговори за споразумение между Европейския съюз и САЩ относно защитата на личните данни, предавани или обработвани за целите на предотвратяването, разследването, откриването или преследването на наказателни нарушения, включително тероризъм. С оглед гарантирането на ефективно сътрудничество между институциите, Комисията следва да информира своевременно Европейския парламент на всеки етап от преговорите относно защитата на личните данни.
Ágnes Hankiss
в писмена форма. - (HU) Действително ли е способен Европейският съюз да получава разузнавателните данни, предавани от САЩ? Предложението за резолюция относно резервационните данни на пътниците (PNR данни) е добре дошло, тъй като то се стреми да насърчи споразумение между САЩ и Европейския съюз въз основа на баланс между сигурност и защита на данните. Има един аспект, който считам, че не е разгледан в достатъчна степен. Като изразявам съгласието си с г-жа Рединг, когато тя подчерта културата на реципрочност, искам да поставя следния въпрос: ако действително считаме за важно обменът на данни да бъде реципрочен - тоест че следва не само да предаваме, но и да получаваме от САЩ информация, свързана с предотвратяването на тероризъм - не е достатъчно просто да представим на САЩ списък с искания, а на практика да създадем или да посочим орган на Европейския съюз, който има възможностите да получава и обработва разузнавателните данни, получавани от САЩ, като в същото време гарантираме единен достъп до информацията за всички държави-членки. Този проблем вече беше изтъкнат по отношение на споразумението СУИФТ, в което са залегнали предаването на данни относно банкови трансакции, но оттогава не е намерено решение за него. Би било чудесно, ако предложението насочваше настоятелно вниманието и към тази неизбежна задача.
Andreas Mölzer
През последните години все по-голям брой основни права биват ограничавани в името на борбата с тероризма. Често пъти основанията за това са неясни. От една страна, пътниците са събличани до бельо и са подлагани на претърсване, като не им се позволява в багажа си да носят пили за нокти или дезодорант, от друга страна, проверките на товари често са оставяни на самите транспортни предприятия. В случай че в бъдеще това се промени, балансът между свобода и сигурност трябва да бъде запазен, защото в случая на проверките на пътници той вече е нарушен и вследствие на това - с отшумяването на истерията около тероризма - изискванията отново се смекчават.
Също толкова спорен е и въпросът за това - какъвто е случаят с пътуванията до САЩ - дали ФБР трябва да знае нечие име, адрес, електронен адрес, номер на кредитна карта и номер на багажа и да има разрешение да съхранява тези данни до 15 години. В бъдеще ако някой предизвика дори и най-малкото подозрение в Обединеното кралство например - не поради религиозна принадлежност, при която има доказана връзка с тероризъм - а подозрение, защото е отпътувал твърде бързо, вероятно без багаж, и плаща в брой, то по отношение на предаването на резервационни данни на пътници и не само на САЩ, най-малкото следва да има принципно право да подаде оплакване и да предприеме правни действия, а данните не трябва просто да бъдат съхранявани вечно. Разбира се, данните трябва да бъдат съхранявани само за конкретна цел. Ако бъдат нарушени основни права, за да бъде създадено чувство за сигурност, нарушението трябва да бъде възможно най-незначително, а правата на засегнатите трябва да бъдат укрепени.
Nuno Teixeira
Комисията представи набор от предложения относно обмена на резервационни данни на пътници (PNR данни) с трети страни и започването на преговори относно споразуменията с Австралия, Канада и САЩ. Установяването на общи принципи относно PNR данните е един от инструментите за предотвратяване на транснационалната престъпност и тероризма. Все пак възникват опасения за защитата на гражданските свободи и основните права. Базата с PNR данни се създава, когато пътниците правят резервации и при процеса на регистрация, която дава възможност на отговорните органи да разследват престъпления, извършени в миналото, да предотвратяват нови престъпления и да извършват анализи на риска. Този инструмент за сигурност сега се използва съвместно с трети страни, поради което възниква необходимостта да бъде гарантирана правната сигурност на данните. Предложенията акцентират най-вече на начините за предаване на PNR данни, на стандартите за проследяване на правилното прилагане на PNR споразумението и на неговата реципрочност. Парламентът подкрепя препоръките на Комисията и становището на Европейския надзорен орган по защита на данните, но в същото време подчертава, че личната неприкосновеност на пътниците не трябва да бъде нарушавана и че тези данни следва да бъдат използвани единствено по предназначение.
Georgios Toussas
Общото предложение за резолюция доказва за пореден път, че Европейският парламент, както и всички институции на Европейския съюз, представлява сериозна заплаха за социалните свободи и демократичните права. Резолюцията използва претекста на тероризма и "необходимостта за сътрудничество срещу тероризма" между Европейския съюз и САЩ, за да оправдае съхраняването на общи досиета за всички пътници, пътуващи от Европейския съюз до САЩ, Канада и Австралия. Празни думи за така наречените гаранции за защита на личните данни е извинението на Европейския парламент да одобри изпълнението на споразумение между Европейския съюз и САЩ относно досиетата на пътниците, което е измамно представено като неприемливо към момента. В своето съвместно предложение за резолюция политическият говорител на капитала, рамо до рамо с опортюнистите, правят на глупак обществеността с приказки за споразумение, което, както се твърди, щяло да съдържа гаранции за защита на личните данни. Никое споразумение и никакви гаранции не могат да осигурят защита на личните данни, когато се предоставят и са оставени на благоволението на тайните служби и на репресивния апарат на САЩ и други държави. Гръцката комунистическа партия гласува против тази неприемлива резолюция и призовава обществото да излезе на борба срещу Европейския съюз и неговата антисоциална и репресивна политика, която нарушава социални, демократични и основни права на човека.
Zbigniew Ziobro
Една от най-големите заплахи, пред които е изправен светът през последните години, е несиметричната война срещу тероризма, както и заплахите, произтичащи от разпространението на международната организирана престъпност. Не е възможно да се изгради защитен чадър срещу тези опасности, без да е налице сътрудничество в тази насока между Европа и САЩ. Обменът на информация е ключов аспект от това сътрудничество и поради тази причина PNR данните са неразделен елемент от общата сигурност. Важно е да се има предвид обаче, че неговата ефективност зависи единствено от реципрочния обмен на данни със САЩ. Също така искам да изразя надеждата си, че приемането на споразумението ще ускори ратифицирането на споразуменията между САЩ и Европейския съюз относно програмата за безвизов режим, която ще даде възможност за премахване на визите за пътуване до САЩ, наред с другото, и за полските граждани.
