Pamatnolīguma par Eiropas Parlamenta un Komisijas attiecībām pārskatīšana - Parlamenta Reglamenta pielāgošana pārskatītajam Pamatnolīgumam par Eiropas Parlamenta un Eiropas Komisijas attiecībām (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir kopējās debates par:
Paulo Rangel ziņojumu Konstitucionālo jautājumu komitejas vārdā par pamatnolīguma par Eiropas Parlamenta un Eiropas Komisijas attiecībām pārskatīšanu un
Paulo Rangel ziņojumu Konstitucionālo jautājumu komitejas vārdā par Parlamenta Reglamenta pielāgošanu pārskatītajam Pamatnolīgumam par Eiropas Parlamenta un Eiropas Komisijas attiecībām.
Paulo Rangel
Saistībā ar minētajiem diviem ziņojumiem, pirmkārt, es vēlos izteikt atzinību un atklāti uzsvērt - kā jau rīkojos Konstitucionālo jautājumu komitejā - būtisko darbu, ko paveica mani kolēģi - Lehne kungs, Swoboda kungs, Roth-Behrendt kundze, Wallis kundze un Harms kundze - kuri bija šajā Parlamenta deputātu grupā, kas par minēto pamatnolīgumu organizēja sarunas ar Komisiju.
Es arī vēlos uzsvērt lielisko atklātību un īpaši konstruktīvo sadarbību, ko nodrošināja Komisijas priekšsēdētājs un - kad pilnvaras bija pārņēmusi jaunā Komisija - komisārs Šefčovič un viņa komandas. Manuprāt, ir paveikts nozīmīgs darbs un vēsturisks nolīgums, kas ir pirmais pamatnolīgums pēc Lisabonas Līguma parakstīšanas, kā arī pirmais pamatnolīgums ar tiešu un skaidru pamatojumu līgumos, bet jo īpaši Līguma par Eiropas Savienības darbību 295. pantā.
Patiesībā es vēlos uzsvērt, ka šis nolīgums nosaka pārredzamu, īpaši dinamisku un ciešu sadarbību starp Parlamentu un Komisiju un ka būtībā tas ir kompromiss: līdzsvars starp divu iestāžu attiecīgajiem redzējumiem par katras jauno misiju saskaņā ar Lisabonas Līgumu.
Es uzskatu, ka mūsu grupas paveiktais darbs patiešām ir īpaši nozīmīgs, jo šajā pamatnolīgumā ir izdevies izklāstīt jaunās kompetences jomas un nostiprināt pilnvaras, ko paredz Lisabonas Līgums. Minot tikai divus piemērus, jo īpaši tas attiecas uz likumdošanas procedūru, kā arī uz plānošanu saistībā ar Parlamenta iesaistīšanos Komisijas darba programmā vai, piemēram, jautājumos, kas saistīti ar to, kā Komisija izmanto ieteikuma tiesības Parlamenta likumdošanas varā.
Otrkārt, ļoti svarīgas ir Parlamenta paplašinātās kontroles un uzraudzības pilnvaras - vai nu saistībā ar Komisijas priekšsēdētāja ievēlēšanu un Komisijas kā iestādes noteikumu izstrādi, vai, piemēram, saistībā ar Parlamenta iesaistīšanos tādos jautājumos kā komisāra iespējamā pārcelšana vai atsaukšana, vai - cits piemērs - uzraudzības aģentūru direktoru uzklausīšanā vai pat starptautisko sarunu uzraudzībā. Visās šajās jomās ir apstiprinātas pilnvaras, ko paredz Lisabonas Līgums.
Piekļuve informācijai arī ir būtiska, jo īpaši ja tā ir piekļuve klasificētai vai konfidenciālai informācijai, kā arī attiecībā uz informācijas un viedokļu apmaiņu starp Parlamenta un Komisijas vadītājiem. Piemēram, mēs zinām, ka pašlaik par konstitucionālajiem jautājumiem atbildīgajam komisāram un Komisijas priekšsēdētājam jau ir iespējams piedalīties Priekšsēdētāju konferences attiecīgajās daļās vai ka ir dažādas platformas tiešam dialogam starp Priekšsēdētaju konferenci, Komisijas priekšsēdētāju konferenci, Parlamenta priekšsēdētāju, Komisijas priekšsēdētāju un Komisāru kolēģiju. Ir noteikta arī prasība par Komisijas klātbūtni Parlamentā, tostarp ieviešot jautājumu laiku ne tikai Komisijas priekšsēdētājam, bet arī komisāriem.
Ņemot vērā iepriekš minēto, vēlos piebilst - pilnībā ievērojot Lisabonas Līgumu un tā jauno pilnvaru līdzsvara principu, kā arī nodomu par pilnvaru nošķiršanu - ka mums ir pietiekami saprotams nolīgums, kas veicinās Lisabonas Līguma aktualitāti, efektivitāti un piemērošanu.
Maroš Šefčovič
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētājas kundze! Man ir patiess prieks piedalīties jūsu debatēs attiecībā uz pārskatīto pamatnolīgumu par Eiropas Parlamenta un Eiropas Komisijas attiecībām. Esmu īpaši gandarīts, ka rezolūcijā, par kuru trešdien balsosiet, ir ierosināts Parlamentam apstiprināt šo pamatnolīgumu. Tādējādi sekmīgi būs pabeigts process, kas sākās gandrīz pirms gada, kad spēkā stājās Lisabonas Līgums.
Šajā saistībā es vēlos paust savu pateicību Lehne kungam un darbā iesaistītajai grupai: Wallis kundzei, Roth-Behrendt kundzei, Harms kundzei, Swoboda kungam un, protams, mūsu referentam Rangel kungam. Mēs strādājām patiesi enerģiski un intensīvi, un mūsu apspriedes bija īpaši konstruktīvas un vienlaicīgi atklātas.
Ir acīmredzams, ka Parlamenta paplašinātās tiesības un kompetences jomas saskaņā ar jauno Līgumu daudzējādā ziņā skar darba attiecības starp mūsu iestādēm. Tas tika atspoguļots Parlamenta 2010. gada 9. februāra rezolūcijā, kā arī priekšsēdētāja Barroso tās pašas dienas attiecīgajos paziņojumos. Tāpēc ir īpaši svarīgi, ka saskaņā ar pārskatīto pamatnolīgumu mūsu iestādēm tagad būs stabils un oficiāli apstiprināts pamatojums to savstarpējām attiecībām, un tās varēs sākt īstenot visas nolīguma daļas ikdienas praksē. Šī pārskatītā pamatnolīguma pamatā ir spēkā esošais 2005. gada pamatnolīgums, kas, kā esam pieredzējuši, ir bijis īpaši veiksmīgs dokuments attiecību pārvaldībai starp mūsu iestādēm.
Ņemot vērā nodomu par šādu sekmīgu sadarbību, mēs martā sākām sarunas par pamatnolīguma pārskatīšanu. Es uzskatu, ka mums visiem būtu jābūt īpaši apmierinātiem ar šāda panākuma sasniegšanu. Tāpat kā jūsu referents Rangel kungs, arī es uzskatu, ka šī pārskatīšana ir būtisks sasniegums, kas paplašinās attiecības starp mūsu iestādēm un nodrošinās praktiskus risinājumus saskaņā ar Parlamenta paplašinātājām kompetences jomām pēc Lisabonas Līguma stāšanās spēkā. Tā mēs faktiski īstenojam īpašo partnerību starp Komisiju un Eiropas Parlamentu.
Es vēlos uzsvērt dažus jautājumus, kas liecina par patiesu progresu. Nolīgumā ir paredzēti noteikumi un laika grafiks intensīvākam un strukturētam dialogam starp mūsu iestādēm, kas Parlamentam ļauj sniegt būtisku ieguldījumu laikā, kad Komisija izstrādā savas darba programmas, un tas būs Parlamenta ieguldījums Eiropas Savienības plānošanas darbībās.
Tajā ir paredzēti sīki izstrādāti noteikumi par to, kā Komisija informēs Parlamentu par starptautisku nolīgumu sarunām un to noslēgšanu. Pamatnolīgums paredz tādus noteikumus par klasificētas informācijas sniegšanu Parlamentam, kuri atbilst starptautiskiem standartiem, tādējādi veicinot informācijas sniegšanu Parlamentam par, piemēram, starptautiskām sarunām.
Pamatnolīgumā ir arī paredzēti noteikumi, lai uzlabotu Parlamentam sniegto informāciju par to speciālistu darbu, kuri konsultē Komisiju.
Es paredzu, ka tas uzlabos mūsu dialogu un koordināciju attiecībā uz Parlamenta sesijas sanāksmju plānošanu un komisāru klātbūtnes nodrošināšanu.
Lai gan nolīgums vēl nav spēkā, mēs jau esam īstenojuši būtiskas tā daļas. Vēlos minēt dažus piemērus, kas saistīti ar Komisijas 2011. gada darba programmas sagatavošanu. Priekšsēdētājs Barroso 7. septembrī Parlamentā uzstājās ar runu par situāciju Eiropas Savienībā, un es piedalījos Priekšsēdētāju konferencē, sniedzot informāciju par Komisijas darba programmas izstrādāšanas gaitu.
Kolēģija un Komiteju priekšsēdētāju konference 7. oktobrī tikās Berlamonta ēkā. Turklāt priekšsēdētājs Barroso trešdien vēlreiz tiksies ar Parlamenta priekšsēdētāju konferenci.
Visu iepriekš minēto pasākumu mērķis ir politiskā dialoga pastiprināšana starp mūsu iestādēm, un, manuprāt, mūsu pamatnolīgumā mēs esam iestrādājuši pareizos instrumentus.
Kā jūs visi zināt, sarunas par pārskatīto pamatnolīgumu bija ilgstošas un tajās bija vajadzīgi patiesi centieni no abu iestāžu puses, lai tiktu izstrādāts teksts, kas atbilst abu iestāžu interesēm un kas ņem vērā to risināmos jautājumus.
Mēs arī apzinājāmies, ka saistībā ar vairākiem mūsu attiecību aspektiem - piemēram, Eiropas Savienības plānošanu, kā paredzēts Lisabonas Līgumā - mums būs jāiesaista arī Padome.
Tā kā Padome bija izvēlējusies sarunās par pārskatīto pamatnolīgumu nepiedalīties, mēs parūpējāmies, lai tajās tiktu svītroti jautājumi, par kuriem vispirms ir jāvienojas ar Padomi.
Tādēļ abu pušu sarunu dalībnieki patiesi centās pilnībā ņemt vērā iestāžu līdzsvaru, kā noteikts līgumos, un apņemšanos starp iestādēm īstenot lojālu sadarbību.
Nolīgumā tas ir atkārtoti atgādināts, un Komisija turklāt ir pilnīgi pārliecināta, ka mūsu panāktais teksts pēc sarunām, kas reizēm bija sarežģītas, patiešām pilnībā ņem vērā katras ES iestādes tiesības un kompetenci, kā arī nodrošina juridisku atbilstību.
Tomēr ir cilvēki, kuri uzskata, ka pamatnolīgums ir pārāk plašs un ka nevar izslēgt nolīguma vai konkrētu tā īstenošanas gadījuma juridiskas apstrīdēšanas iespēju.
Šajā saistībā Komisija uzsver, ka rezolūcijas priekšlikums par pārskatītā pamatnolīguma pieņemšanu oficiāli izklāstīs Parlamenta interpretāciju tekstam, par kuru panākta vienošanās.
Minot dažus svarīgus jautājumus, šī interpretācija attiecas ne tikai uz tekstu, par kuru panāca vienošanos pēc emocionālām apspriedēm. Tas jo īpaši attiecas uz noteikumiem par Parlamenta informēšanu saistībā ar starptautisku nolīgumu sarunām un Eiropas Parlamenta deputātu iekļaušanu novērotāju grupā Eiropas Savienības delegācijās uz starptautiskām konferencēm, kā arī uz definīcijām un nosacījumiem par ieteikuma tiesību piemērošanu.
Kad Konstitucionālo jautājumu komitejā Komisija pauda savas bažas par šādu pieeju, tai paskaidroja, ka faktiski interpretācijas tika paredzētas, lai oficiāli norādītu uz Parlamenta sākotnējiem mērķiem un ka juridiska vērtība piemīt tikai pamatnolīguma tekstam.
Lai izvairītos no jebkādām neskaidrībām, Komisija tieši šādi izprot Parlamenta teksta interpretāciju.
Komisija cieši ievēro visas saistības, ko tā noteikusi saskaņā ar nolīgumu, un ir paredzējusi tās piemērot atbilstīgi tekstam, par kuru panākta vienošanās. Vēlos skaidri norādīt, ka Komisijai nebūs saistoša nekāda šā pamatnolīguma vienpusēja interpretācija. Sarunās panāktais pamatnolīguma teksts faktiski mums visiem nodrošina vajadzīgās iespējas rast risinājumus gan Parlamenta, gan Komisijas interesēs, turpinot ņemt vērā citu iestāžu tiesības un intereses.
Un šādi mēs turpināsim faktiski īstenot īpašo partnerību starp mūsu divām iestādēm un vienlaicīgi lojāli sadarbosimies ar visām iestādēm.
Es ar nepacietību gaidu nolīguma parakstīšanu un tā sekmīgu turpmāko īstenošanu.
Íñigo Méndez de Vigo
PPE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētājas kundze! Es Parlamentā sāku darboties pirms 18 gadiem. Toreiz Eiropas Parlaments bija padomdevēja iestāde. Tas bija parlaments bez pilnvarām.
Šajā procesā 18 gadu laikā Parlaments ir mainījies - no padomdevēja parlamenta kļuvis par vienu no pilntiesīgiem likumdevējiem. Mūsu labais draugs Francisco Lucas Pires, kurš šajā procesā piedalījās, uzsvēra, ka no padomdevēja parlamenta tas pārtapa par likumdevēju parlamentu.
Tāpēc teksts, ko trešdien plānojam pieņemt, ir Komisijas un Parlamenta sarunu par pamatnolīgumu noslēgums.
Man jāatzīst, ka, paziņojot savai ģimenei, ka dodos uz Strasbūru, lai piedalītos debatēs par pamatnolīgumu starp Parlamentu un Komisiju, man viņiem jāsniedz samērā garš paskaidrojums. Acīmredzot tas ir tādēļ, ka valstu parlamentos vai valsts līmenī šādi jautājumi netiek risināti, tāpēc cilvēki nesaprot, kādēļ starp Komisiju un Parlamentu ir jāpanāk vienošanās, lai īstenotu līgumos noteikto.
Tomēr tas ir jādara. Tas ir jādara kāda pavisam parasta iemesla dēļ, ko Rangel kungs un Šefčovič kungs jau izklāstīja, proti, mēs vēlamies, lai tas būtu efektīvs.
Pamatnolīguma galvenais mērķis ir visu to faktisko ierobežojumu novēršana, kas varētu rasties saistībā ar likumdošanu, parlamentāro uzraudzību un rīcības kodeksiem.
Tādēļ es uzskatu, ka tas ir labs Eiropas demokrātijas "kokteilis”. Mūsu valstīs mums ir "vienošanās” demokrātija, nevis "pretrunu” demokrātija.
Saskaņā ar vienošanās demokrātiju gudra rīcība ir risinājumu rašana iespējamām problēmām. Tāpēc pamatnolīgums ir dokuments turpmāk iespējamo problēmu novēršanai un Līgumā paredzēto noteikumu ieviešanai. Tā kā mums ir jauns Līgums - Lisabonas Līgums - tā īstenošana ir tikai loģiska rīcība.
Vēlos apsveikt Rangel kungu un viņa vadīto komandu, kā arī Eiropas Komisiju, jo, manuprāt, ir panākts pamatoti saprātīgs nolīgums. Lasot nolīguma saturu, nav jābrīnās, ka dažos valstu parlamentos ir paustas bažas par to, vai tas neapdraud Padomes pilnvaras.
Dieva dēļ! Padome patiešām ir citu tiesību aktu pieņēmējs. Mēs vēlamies piedalīties likumdošanā un mēs savā ziņā tajā sekmīgi piedalāmies kopā ar Ministru padomi. Mēs esam citu tiesību aktu pieņēmējs ar vienlīdzīgām tiesībām. Mums nav jāiegūst nekādas mazas priekšrocības. Mēs vēlamies, lai tas būtu efektīvs, un, manuprāt, nolīgums palīdzēs to panākt.
Ļaujiet man uzsvērt, Šefčovič kungs, ka jūs ķērāties vērsim pie ragiem - manā valstī tas ir ar vēršu cīņām saistīts izteiciens - kad minējāt, ka rezolūcijas 6. un 7. panta interpretācija ir Parlamenta interpretācija saistībā ar starptautiskiem nolīgumiem un starptautiskām konferencēm. Es neuzskatu, ka tajā ir kas dīvains. Mēs šeit runājam par Parlamenta informēšanu un dalību, izmantojot Komisiju un sarunas - neko citu. Kāds ir mērķis? Mērķis ir mūsu informētība par to, ko Komisija ir paveikusi, kad mums par to ir šeit jāpieņem lēmums.
Tāpēc - priekšsēdētājas kundze, es tuvojos noslēgumam - es jums abiem izsaku atzinību. Manuprāt, tā ir laba zīme: kā sacīja Kasablankas varoņi - "skaistas draudzības sākums”.
Ramón Jáuregui Atondo
Priekšsēdētājas kundze! Es vēlos piekrist visu runātāju minētajam šajās debatēs.
Es uzskatu, ka mēs runājam par jautājumu, kas ir vēl būtiskāks par tehniskajiem sarežģījumiem, ar ko šis nolīgums varētu būt saistīts, proti, par kādu jautājumu, kuru esam apsvēruši, izstrādājot Reglamenta reformu, ko īstenojām pirms dažiem mēnešiem pēc Lisabonas Līguma stāšanās spēkā. Šis pamatnolīgums un jaunais Reglaments ir Eiropas jaunās demokrātiskās struktūras divi būtiski elementi.
Esmu pārliecināts, ka ar Reglamenta un pamatnolīguma reformu šī jaunā misija, kas Parlamentam tiek piešķirta atbilstoši Lisabonas Līgumam, proti, likumdevēja Parlamenta nozīme, nosakot pamatojumu, lai īstenotu saprātīgu darbību. Tas ir tāpēc, ka - kā jau tika minēts - būtiski ir tas, lai šim Parlamentam būtu īpaša misija, ar Komisiju apspriežot un apstiprinot jaunus Eiropas Savienības tiesību aktus.
Lai to paveiktu, mūsu rīcībā ir jaunais Reglaments, un arī pamatnolīgums paredz visus jautājumus, kas veido mūsu attiecības. Šajā saistībā es vēlos uzsvērt nozīmi, kas piemīt, piemēram, uzraudzības funkcijām, kuras šis Parlaments īsteno attiecībā uz Komisiju.
Šefčovič kungs, manuprāt, mums galu galā būtu jāapsver mehānisms, kas saistīts ar Komisijas klātbūtni šajā Parlamentā, kā paredzēts nolīgumā. Piemēram, tas varētu būt saistīts ar visu komisāru klātbūtni šeit, lai kopīgi atbildētu uz tiešiem jautājumiem. Tas mums ir jādara, lai nekavējoties un tieši reaģētu uz mūsu politiskajām attiecībām.
Saistībā ar jūsu 7. un 8. punkta interpretāciju vēlos piebilst, ka to saprotu. Es to saprotu, jo faktiski šim Parlamentam nav noteikti jābūt sarunu pusei, bet jums arī jāsaprot, ka mēs kā Parlaments esam pauduši vēlmi, sākotnējo nostāju un turpmāko nostāju attiecībā uz to, kā Parlaments būtu jāiesaista starptautiskās sarunās.
Andrew Duff
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Mēs ar īpašu interesi uzklausījām komisāru Šefčovič, kurš, šķiet, ir ieinteresētāks nomierināt Padomi, nekā nopietni uzbrukt Parlamenta nostājai. Es uzskatu, ka tas ir samērā pareizi, jo, ja Padome - kas, kā es redzu, šovakar nav šeit - būtu bijusi nopietni ieinteresēta piedalīties, lai kļūtu par vienu no šā pamatnolīguma pusēm, tā būtu varējusi tā rīkoties.
Kā Parlaments mēs zinām, ka, īstenojot Lisabonas Līgumu, mums apdomīgi un atbildīgi jāizmanto mūsu jaunās pilnvaras. Mēs arī esam apņēmušies atbalstīt Savienības pilnvaras starptautiskās sarunās, ko efektīvi īsteno Komisija. Vai drīkstu tostarp uzsvērt to, ka priekšsēdētājam Barroso ir jāpārskata Komisāru rīcības kodekss, jo īpaši saistībā ar finanšu deklarācijām? Mēs esam informēti par konkrētiem trūkumiem, kas atklājās Parlamenta apstiprināšanas laikā attiecībā uz Barroso kunga II Komisiju.
Ryszard Czarnecki
ECR grupas vārdā. - (PL) Mūsu Spānijas kolēģis - deputāts Méndez de Vigo kungs - minēja, ka viņam bija grūti paskaidrot savai ģimenei īpašās juridiskās un procedūras attiecības starp Eiropas Savienības iestādēm. Viņam ir vairāk pacietības nekā man. Es pat nemēģinu to apspriest ar savu sievu, jo tas ir pārāk sarežģīti. Es uzskatu, ka Lisabonas Līgums ir izvērties par tādu kā "aklo randiņu”, kas nozīmē, ka šāda rīcība nav nedz labvēlīga, nedz pareiza, jo mēs tikai tagad sākam noteikt atsevišķu Eiropas Savienības iestāžu kompetences jomas. Tas ir novēloti, bet, kā sacīts kādā amerikāņu kinofilmā - "labāk vēlāk, nekā nekad”. Nerunāsim par draudzību, kā ierosināja Méndez de Vigo kungs. Labāk runāsim par praktiskākām attiecībām un skaidrāku saziņu starp Komisiju, Padomi un Eiropas Parlamentu. Tas ir piemērotāk nekā runas par draudzību. Liels paldies!
Morten Messerschmidt
Priekšsēdētājas kundze! Arī es vēlos izmantot šo iespēju, lai paustu atzinību lieliskajam darbam, ko paveicis Rangel kungs attiecībā uz vairākām ziņojuma daļām. Fakts, ka mēs iegūstam vairāk informācijas no Komisijas, noteikti liecina par progresu. Fakts, ka tiek uzsvērta vajadzība pēc parlamentārās uzraudzības, kā arī vajadzība pēc labākas savstarpējās sadarbības, arī liecina par nepārprotamu progresu.
Tomēr vienā jomā ir pamats paust vilšanos - proti, jomā, kas ir bijusi būtiskākā šodienas un iepriekšējās debatēs. Tā, protams, ir kopējā ārpolitika, saistībā ar kuru nav nekā, ko varētu pārmest Rangel kungam, taču ir pamats kritizēt virzienu, kādā šī joma ir virzījusies pēc Lisabonas Līguma spēkā stāšanās. Es biju Folketing - Dānijas parlamenta - deputāts laikā, kas Dāniju iekārdināja sacīt "jā” Lisabonas Līgumam ar nosacījumu, ka tā dēļ nebūs jāatsakās no suverenitātes. Visas oficiālās ES iestādes mums solīja, ka šāda pilnvaru nodošana nenotiks, bet tagad mēs redzam, ka Eiropas Parlaments nepārprotami pārņem varu, ko sākotnēji ārpolitikas jomā neparedzēja. Par to jāpauž dziļa nožēla, jo ļoti daudzi eiropieši, tai skaitā noteikti francūži, nīderlandieši un īri, kuriem vienu reizi bija iespēja sacīt "nē”, iesaistījās šajā sadarbībā, cerot, ka ārpolitika būs joma, kurā viņi joprojām saglabās suverenitāti. Tagad mēs redzam, ka viss tiks risināts, izmantojot mijiedarbību starp Komisiju un Eiropas Parlamentu, un Padome būs izslēgta pilnībā. Par to jāpauž dziļa nožēla.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētājas kundze! Es turēšos pretī kārdinājumam jebkuru vienošanos starp diviem "projekta” - kā to dēvē - atbalstītājiem automātiski nosaukt par viltīgu vai nederīgu pasākumu. Es centīšos to vērtēt pēc tā vērtībām un trūkumiem.
Parlamenta komandas misija ir palielināt Parlamenta pilnvaras un ietekmi, un šī komanda ir panākusi sekmīgu rezultātu. Būtu nepareizi to noliegt. Šai komandai ir izdevies panākt vienlīdzīgu attieksmi pret Parlamentu salīdzinājumā ar attieksmi pret Padomi, lielāku Komisijas pienākumu apsvērt Parlamenta likumdošanas iniciatīvas, jautājumu laiku ar Augsto pārstāvi, iesaistīšanos starptautiskās sarunās un daudzus citus jautājumus.
Tomēr šim jautājumam ir arī otra puse. Parlamenta vienlīdzīgajām tiesībām salīdzinājumā ar Padomi jābūt saistītām arī ar šīs iestādes pilnvaru relatīvu samazinājumu, un šī iestāde - lai vai cik vāji tas būtu manas valsts gadījumā - pārstāv nacionālo valstu intereses. Turklāt Parlamenta pilnvaras lielu politisko grupu un komiteju priekšsēdētāji izmanto nesamērīgi. Šo grupu parastajiem locekļiem ir tikpat daudz neatkarīgu pilnvaru, cik ir mums, pie politiskajām grupām nepiederošiem deputātiem.
Solījums par iesaistīšanos starptautiskās sarunās bija ietverts arī 2005. gada nolīgumā, un pret Parlamentu ir bijusi nievājoša attieksme. Mums saistībā ar nolīgumu nenodrošināja uzrauga tiesības ar Amerikas Savienotajām Valstīm par finanšu datu nodošanu, un, kad Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas locekļi jautāja, kādēļ ir tāda vajadzība ievērot noslēpumainību, Komisijas loceklis attiecās atbildēt un vai nu pārprata vai izlikās, ka pārprot jautājumu.
Salvatore Iacolino
(IT) Priekšsēdētājas kundze! Arī es vēlos sveikt sarunu dalībniekus ar panākto labvēlīgo rezultātu, turklāt, saprātīgi īsā laikā. Šis nolīgums apliecina un būtiski apstiprina konstruktīvo dialogu starp iestādēm, un mēs paļaujamies uz to, ka šo nolīgumu pieņems trešdien un tūlīt pēc tam ratificēs.
Šis nolīgums noteikti veicina Eiropas Parlamenta nozīmes būtiskumu - kā nepārprotami ir paredzēts Lisabonas Līgumā - un paredz ciešu sadarbību starp iestādēm; sarunu dalībnieku intensīvais darbs noteikti ir vērsts šajā virzienā. Nav šaubu, ka Parlaments paļaujas uz Komisiju, un tam, nemitīgi veicot rūpīgas pārbaudes, noteikti ir jānovērtē pasākumi, kādi tiek ieviesti apstiprinātajās programmās, kā arī gūtie būtiskie rezultāti. Atzinīgi ir vērtējams Komisāru rīcības kodekss, kā arī prasība sniegt informāciju, tai skaitā konfidenciālu informāciju.
Es neatbalstu dažus no grozījumiem, kas, manuprāt, vērsti pretējā virzienā, pat ja kopumā tie savā ziņā atbilst panāktā teksta paredzētajam saturam. Tāpat esmu pārliecināts, ka, izmantojot šo ziņojumu, ir iespējama labāka tiesību aktu izstrāde un labāki ietekmes novērtējumi attiecībā uz atsevišķiem tiesību aktu priekšlikumiem. Vienlaicīgi būtu jānostiprina attiecības ar valstu parlamentiem, kas ir šo pasākumu spoguļattēls.
Ir atzinīgi vērtējams darbs, kas paveikts attiecībā uz aģentūrām, un esmu pārliecināts, ka politikas nozīmīgums ir arī atkarīgs no Komisijas ģenerāldirektorātu lielākas gatavības sadarboties ar Parlamentu.
Nobeigumā es ceru, ka Komisija pēc tā pabeigšanas īstenos šo nolīgumu, neieviešot birokrātiju.
Zita Gurmai
Priekšsēdētājas kundze! Esmu gandarīta redzēt, ka jaunais pamatnolīgums ievieš būtiskus uzlabojumus attiecībās ar Komisiju un to padziļināšanā, un šī īpašā partnerība atspoguļo Eiropas Parlamenta jaunās pilnvaras saskaņā ar Lisabonas Līgumu. Ņemot vērā lielisko darbu Komisijā un darba grupā, ierosinātajā pārskatītajā nolīgumā ietvertie praktiskie risinājumi ievieš būtiskus uzlabojumus likumdošanas procedūrā un plānošanā, ka arī attiecībā uz Parlamenta veiktajām rūpīgajām pārbaudēm, pienākumu sniegt informāciju un Komisijas klātbūtni Parlamentā. Laipni lūdzu, komisār Šefčovič!
Vēlos pievērst jūsu uzmanību diviem jautājumiem. Es uzskatu, ka Parlamenta iesaistīšanās starptautiskās sarunās ir būtiska virzība uz priekšu, kas sekmē Parlamenta piekrišanas saņemšanu un padara procedūru paredzamāku. Manuprāt, viens no svarīgākajiem elementiem ir turpmākie pasākumi attiecībā uz Parlamenta likumdošanas iniciatīvu pieprasījumiem. Es atzinīgi vērtēju to, ka Komisija apņemas trīs mēnešu laikā pēc pieņemšanas ziņot par konkrētiem turpmākiem pasākumiem, kas veikti attiecībā uz likumdošanas iniciatīvu pieprasījumiem; Komisija iesniegs tiesību akta priekšlikumu ne vēlāk kā pēc viena gada vai to iekļaus nākamā gada darba programmā. Ja Komisija neiesniegs priekšlikumu, Parlamentam tiks sniegts sīks iemeslu izklāsts.
Kā referente par Eiropas pilsoņu iniciatīvu, es ceru, ka turpmākos pasākumus par pilsoņu pieprasījumiem arī īstenos tikpat pienācīgi. Biju gandarīta redzēt, ka komiteja šo ziņojumu īpaši atbalstīja. Esmu pārliecināta, ka plenārsēde turpināsies saskaņā ar Komisijas un Eiropas Parlamenta darba grupas vienošanos. Labi paveikts darbs! Paldies!
Trevor Colman
Priekšsēdētājas kundze! Runā, ka šis pamatnolīgums par Komisijas un Parlamenta attiecībām, ko ieviesa ar Lisabonas Līgumu - kas patiesībā ir ES Konstitūcija - ievieš demokrātiskāku valdības procesu. Patiesībā tā ir tikai demokrātijas ilūzija vietā, kurā demokrātijas nav.
Būtiski ir šādi aspekti: Lisabonai nav nekādas demokrātiskas vai morālas varas Apvienotajā Karalistē, kur britu tautu ir apmānījusi politiskā valdošā šķira, nedodot iespēju pieņemt lēmumu par minēto līgumu. Tā dēvētās izmaiņas šajā nolīgumā nekādi nemazinās pilnvaras un pasākumus, ko izmanto un īsteno šā piekāpīgā Parlamenta atbalstītā Komisija, kura nav nedz ievēlēta, nedz pārskatatbildīga. Faktiski ES darbība turpināsies - kā tas vienmēr ir bijis - slepenās istabās un aiz slēgtām durvīm.
Noteiktā laikā tiks iesniegts ieteikums apņēmīgi balsot pret šādiem priekšlikumiem, jo mēs neatzīstam un neatzīsim Lisabonas Līgumu, ja vien un kamēr to neiesniegs britu tautai lēmuma pieņemšanai. Tāda ir patiesa demokrātija.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Esmu ļoti gandarīta, ka šodienas sanāksmē mums ir iespēja apspriest pārskatīto pamatnolīgumu par Eiropas Parlamenta un Eiropas Komisijas attiecībām. Šī pārskatīšana apstiprina Eiropas Parlamenta spēcīgāku pozīciju, kā arī piešķir tai taustāmu veidolu pēc Lisabonas Līguma pieņemšanas. Šodien es personīgi vēlos uzsvērt vienošanos, ko panāca Komisijas un Eiropas Parlamenta darba grupa par pamatnolīgumu, un paldies jums, priekšsēdētāja vietnieka kungs, par jūsu personīgo iesaistīšanos.
Man ir daži komentāri par minēto pamatnolīgumu. Eiropas Parlamenta spēcīgāka pozīcija padara Eiropas Savienību demokrātiskāku. Kā dalībvalstu pilsoņu vēlētie pārstāvji mēs piedalīsimies Eiropas tiesību aktu pieņemšanā un attiecībā uz Komisiju mūsu rīcībā būs lielāka uzraudzība. Komisijai, piemēram, būs pienākums mums iesniegt ziņojumus par konkrētiem turpmākiem pasākumiem, kas pieņemti attiecībā uz likumdošanas iniciatīvu pieprasījumiem. Komisijai būs arī pienākums prasīt mūsu apstiprinājumu gadījumā, kad tā paredzēs grozīt Komisāru rīcības kodeksu. Mēs arī noteikti atzinīgi vērtējam faktu, ka, pamatojoties uz Līgumu, Eiropas Parlaments saņems pārredzamāku informāciju par starptautisku nolīgumu slēgšanu. Iepriekš minētie noteikumi nav vienīgie, pārskatītais pamatnolīgums ietver daudzus tamlīdzīgus noteikumus, un esmu cieši pārliecināta, ka tie veicinās efektīvāku un ciešāku sadarbību starp abām iestādēm un sekmēs Lisabonas Līguma saskaņotāku īstenošanu.
Nobeigumā vēlos uzsvērt galveno jautājumu: savlaicīga Parlamenta sadarbība saistībā ar pieprasījumiem, kuri izriet no Eiropas pilsoņu iniciatīvas, ir būtisks noteikums, kas saskaņā ar nolīgumu nodrošinās ciešu saziņu starp Eiropas Parlamentu un pilsoņiem.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Es pirmkārt vēlos pateikties Rangel kungam par šo ziņojumu un, protams, Šefčovič kungam par notikušajām sarunām. Viņš nebija partneris, ar kuru sarunas būtu vieglas, bet viņš bija godīgs. Manuprāt, esam panākuši labvēlīgu rezultātu. Šāds konkrētais rezultāts, protams, veido pamatojumu mūsu sadarbībai, un, lai gan Rangel kunga interpretācija ir nedaudz plašāka, tā ļauj mums orientēties uz mūsu mērķiem.
Pašreiz vēl jārisina ne tikai atklātības un pārredzamības jautājums starp mūsu divām iestādēm, bet arī vajadzība pārliecināt Padomi - kas šodien nepiedalās - ka, ja mēs veiksmīgi sadarbosimies, tam nav jānotiek, neņemot vērā Padomi. Diemžēl Padome reizēm rīkojas kā bērns, kuram ir atņemta rotaļlieta un kurš tagad ir dusmīgs un apvainojies. Aizstājot apvainošanās sajūtas un draudīgu sūdzību iesniegšanu, Padomei būtu jāsadarbojas ar mums, lai mūsu kontinenta pilsoņiem panāktu labvēlīgāku rezultātu. Ja vēlamies pasaulei parādīt savu spēcīgo pozīciju - un šajā saistībā būtiska ir kopējā ārpolitika, kopējie tirdzniecības nolīgumi utt. - tad labvēlīgāka būtu mūsu sadarbība.
Kader Arif
(FR) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Kā mēs visi zinām un kā nupat tika norādīts, Lisabonas Līgums nostiprina Parlamenta pilnvaras. Tomēr tikai daži no mums apzinās radikālās izmaiņas, ko tas ievieš, jo īpaši tirdzniecības politikas jomā, ko es cieši vēroju.
Saskaņā ar Lisabonas Līgumu Parlaments ratificēs visus starptautiskos tirdzniecības nolīgumus. Tas jau pašreiz rada satraukumu, un apspriedes par tirdzniecības nolīgumu viltojumu novēršanas jomā (turpmāk - ACTA) un brīvās tirdzniecības nolīgumu ar Koreju ir pirmie pasākumi, kas par to liecina. Tomēr sociālisti un demokrāti Tirdzniecības politikas komitejā vēlējas rīkoties vēl plašāk, nekā to paredz Līgums. Es esmu viņu runātājs un, neskatoties uz dažu personu izrādīto skepsi un citu personu izrādīto opozīciju, es sniedzu skaidru vēstījumu: lai Parlaments varētu ratificēt kādu tirdzniecības nolīgumu, tam jābūt iesaistītam procesā jau no paša sākuma. Tas, kas kādreiz šķita ideālistiska iespēja, pašreiz ir pamatjautājums mūsu attiecībās ar Komisiju, jo ar mums notiks pilnīgas apspriešanās par sarunu mandātiem. To es atbalstu.
Tādēļ aicinu Komisiju un Padomi turpināt ņemt vērā Kopienas būtību un demokrātisko gribu, kas ir katra līguma pamatā. Es arī aicinu savus kolēģus deputātus - tā kā mūsu kaite ir līdzvērtīga Stokholmas sindromam, kad skaram jautājumu par Komisiju un Padomi - izmantot visas mūsu tiesības, jo tās ir mūsu pilsoņu tiesības.
Guido Milana
(IT) Priekšsēdētājas kundze! Parlamenta un Komisijas nolīguma pārskatīšana ir pamatojums uzlabotai sadarbībai starp minētajām divām iestādēm. Ir panākts vērā ņemams progress attiecībā uz procedūru, tiesību aktu plānošanu, Parlamenta īstenoto rūpīgo pārbaudi, prasībām sniegt informāciju un Komisijas klātbūtni Parlamentā. Tomēr es vēlos uzsvērt progresu attiecībā uz starptautisko attiecību starpiestāžu aspektu.
Parlamentam paredzēto misiju nevajadzētu uzskatīt par spēcīgu, jo tā ir prasība. Mēs ceram, ka nevienam nav šaubu, ka Eiropas Parlamenta novērotāju klātbūtnes pieļaušana daudzpusējās un divpusējās starptautiskās konferencēs ir atbildīga rīcība. Patiešām novērotāja statusa liegšana Eiropas Parlamenta deputātiem divpusējos nolīgumos, piemēram, zivsaimniecības nolīgumos, de facto neļauj gūt pilnīgu informāciju par sarunu jomu, par kuru Parlamentam pēc tam prasīs sniegt atzinumu.
Manuprāt, bez šādiem priekšnosacījumiem tas nav iespējams, jo pretējā gadījumā mēs nonāktu situācijā, kad Parlaments noraidīs divpusējus nolīgumus, ko saskaņā ar definīciju nedrīkst grozīt un kas partnerattiecību neesības gadījumā nozīmētu, ka balsojums ir tikai formalitāte.
Zuzana Roithová
(CS) Esmu ļoti gandarīta, ka Eiropas Komisija atzīst, ka nodrošināt Savienības nākotni ir īpaši svarīgi un ka tiek ieviesta demokrātiskāka lēmumu pieņemšana. Tādēļ tā ir Eiropas Parlamenta misijas nostiprināšana. Es priecājos, ka jaunais sadarbības nolīgums ar Eiropas Komisiju nostiprina Parlamenta nozīmi spēcīgāk, nekā tas paredzēts Lisabonas Līgumā. Es atzinīgi vērtēju faktu, ka nolīgums paredz sīkākus ietekmes pētījumus un Komisijas atbilstošāku reakciju uz Eiropas Parlamenta politiskām prasībām. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija faktiski uzlabotu deputātu piekļuvi dokumentiem, tai skaitā starptautisku nolīgumu priekšlikumiem. Tas jau tika minēts. Šādu nolīgumu ratificēšana nedrīkst būt tikai formalitāte, kā tas faktiski nereti notiek valstu parlamentu gadījumā. Mums attiecīgā informācija nepieciešama iepriekš, lai procesa gaitā mēs varētu ietekmēt nolīgumu saturu. Padomei, kas jūtas aizvainota, jāpierod pie tā, ka turpmāk tai ar Eiropas Parlamentu ir jāsadarbojas daudz labāk.
Jaroslav Paška
(SK) Lisabonas Līgums gan Eiropas Parlamentam, gan Eiropas Komisijai nosaka jaunus uzdevumus un pienākumus.
Jāpauž atzinība, ka mazāk nekā pēc viena gada pēc Lisabonas Līguma stāšanās spēkā uz mūsu galdiem ir pārskatītais pamatnolīgums par uzlabotu sadarbību saistībā ar Eiropas Komisijas un Eiropas Parlamenta kopējiem uzdevumiem. Savstarpējā vienošanās par kopējām procedūrām noteikti palīdzēs novērst iespējamus pārpratumus kopēju lēmumu pieņemšanas gaitā. Tomēr Eiropas Savienības pamatā ir nacionālu valstu nolīgumi, kas mums - Eiropas Parlamentam, kā arī Eiropas Savienībai - nodod daļu to kompetences jomu. Tāpēc Lisabonas Līgums konkrētos jautājumos nosaka pienākumu sadarboties ar valstu parlamentiem. Šīs sadarbības pareizā veida noteikšanai būtu jābūt nākamajai iniciatīvai, paredzot sadarbību Eiropas Savienībā. To es vēlos prasīt, komisār.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Eiropas Savienībā Parlaments un Padome ir likumdevēji un šīm iestādēm ir demokrātisks mandāts - tiešs Eiropas Parlamenta gadījumā un vismaz netiešs Padomes gadījumā. Tomēr Komisija, kurai nav nekāda demokrātiska mandāta, joprojām ir vienīgā iestāde, kas var ierosināt ES noteikumus, un tas tā ir, neraugoties uz Lisabonas Līgumu. Tāpēc man liekas, ka šajā saistībā joprojām ir lieli trūkumi.
Ja Eiropas Parlaments var efektīvi realizēt savas iniciatīvu iesniegšanas tiesības, attiecīgi ir jāpaplašina arī pienākums sniegt informāciju. Pilsoņu iniciatīvas jaunajam dokumentam būtu jāiesaista Parlaments kā pilsoņu pārstāvis likumdošanas procesa iespējami agrīnā posmā.
Informācijas plūsma starp Komisiju, no vienas puses, un Parlamentu, no otras puses, ir jānostiprina arī starptautisko attiecību jomā. ES ārpolitiku nedrīkst atstāt tikai birokrātiska Eiropas Ārējās darbības dienesta rokās, kas pilsoņiem ir samērā attāla struktūra.
Elena Băsescu
(RO) Es uzskatu, ka jaunais nolīgums būtiski uzlabos attiecības starp Parlamentu un Eiropas Komisiju laikposmā no 2010. gada līdz 2015. gadam.
Šīs sadarbības juridiskā pamata pārskatīšanas laiks ir piemērots, proti, tikai neilgu laiku pēc Lisabonas Līguma stāšanās spēkā. Jaunie noteikumi skaidri paredz abu iestāžu politisko atbildību un nostiprina pilnvaras, ko Eiropas Parlaments nesen ieguva attiecībā uz lēmumu pieņemšanas procesu.
Pamatojoties uz vienlīdzīgas attieksmes principu, Parlaments realizēs tādas pašas tiesības attiecībā uz piekļuvi likumdošanas vai budžeta dokumentiem, kādas ir Padomei. Turklāt būtiskā misija, ko Parlaments iegūs saistībā ar ES gada darba programmas izstrādi, nostiprina pilsoņu iesaistīšanos Eiropas politikas virzienu prioritāšu noteikšanā.
Krisztina Morvai
(HU) Kā rakstīts Bībelē, labi augļu koki sniedz labu ražu, bet slikti augļu koki - sliktu. Lisabonas Līgumu parakstīja diktatoriskos apstākļos, kas nozīmē, ka tam nevar būt demokrātiskas sekas. Tas ir uzspiests nacionālajām valstīm - vai vismaz Ungārijai, manai dzimtajai zemei - nepārprotami diktatoriskos un nedemokrātiskos apstākļos, jo tas ir Līgums, ar ko cilvēkiem slepeni atņēma daļu lēmumu pieņemšanas tiesību saistībā ar viņu pašu likteni un nodeva šīs tiesības Briselei. Saskaņā ar parastiem tiesību aktiem Lisabonas Līgums ir spēkā neesošs, jo - vismaz attiecībā uz Ungāriju - pirmkārt, šis īpaši svarīgais Līgums netika apspriests un saskaņots ar cilvēkiem, sabiedriskām un dažādām pilsoniskām organizācijām un, otrkārt, to pieņēma, nezinot teksta saturu. Tādas ir šī diktatoriskā Līguma demokrātiskās sekas.
Maroš Šefčovič
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētājas kundze! Pirmkārt, vēlos pateikties visiem runātājiem, jo īpaši tiem, kas pamatnolīgumam pauda atbalstu, jo uzskatu, ka tas patiešām ir īpaši būtiska rokasgrāmata par to, kā turpmāk mēs varētu piemērotāk sadarboties un kopā strādāt.
Es vēlreiz vēlos uzsvērt savu pateicību darba grupai un Eiropas Parlamenta komandai, jo mēs kopā pavadījām daudz laika. Mēs piedalījāmies īpaši intensīvu sarunu 11 kārtās, bet šis smagais darbs atmaksājās, un es domāju, ka šodien patiesi varam priecāties par lielisku nolīgumu.
Protams, es uzmanīgi uzklausīju godājamo deputātu komentārus un jautājumus, no kuriem daži atspoguļo bažas par panākto nolīgumu.
Tāpēc, pirmkārt, man būtu jāuzsver, ka tika noteikts Komisijai svarīgs princips, un sekmīgās sadarbības prakses starp mūsu iestādēm būtu jāsaglabā. Tas nozīmē, ka pārskatītais pamatnolīgums nedrīkst veicināt šādu sekmīgo prakšu graušanu. Patiesībā es paredzu, ka pamatnolīguma piemērošana visos gadījumos veicinās nepārprotamus uzlabojumus.
Abas puses sarunu laikā apgalvoja, ka apzinās, ka tās saskarsies ar sarežģījumiem saistībā ar interpretāciju, bet tās arī pauda gatavību īstenot pārskatīto pamatnolīgumu maksimāli konstruktīvi, un varat būt droši, ka Komisija arī ir apņēmusies tā rīkoties.
Esmu pārliecināts, ka praksē daudzas no šodien paustajām bažām neīstenosies. Turklāt tiks izlaboti daži punkti, kuros pamatnolīgumā ir paredzētas plašākas kompetences jomas nekā katrai iestādei ir paredzēts Līgumā. Attiecībā uz runātāju pieprasījumu saistībā ar manu paziņojumu par rīcības kodeksu vēlos apstiprināt, ka Komisija drīz iesniegs priekšlikumu par pārskatītu rīcības kodeksu un saskaņā ar pamatnolīguma noteikumiem savlaicīgi prasīs Parlamenta atzinumu, kā tika solīts sarunu laikā.
Nobeigumā vēlos uzsvērt, ka, ja atklāsim kādas problēmas, mēs atkal sanāksim kopā un meklēsim risinājumus. Patiesībā mēs jau esam paredzējuši pamatnolīguma pārskatīšanu 2011. gada beigās, kas mums nodrošinās daudzas iespējas izlabot jebkādas pieļautās kļūdas.
Tādējādi es patiešām ar nepacietību gaidu sadarbību ar jums, pamatojoties uz šo jauno pārskatīto pamatnolīgumu, un ceru un paredzu, ka trešdien jūs šo nolīgumu atbalstīsiet.
Es uzskatu un ceru, ka šāda labvēlīga enerģija būs valdošā arī vispārējās attiecībās starp visām Eiropas Savienības iestādēm, jo tieši to no mums sagaida pilsoņi, un tas mums būtu jāsniedz.
Paulo Rangel
Savu nobeiguma runu es vēlos balstīt uz šodienas debatēs minētajiem jautājumiem. Es vēlētos norādīt uz turpmākajiem aspektiem. Viens no minētā pamatnolīguma galvenajiem mērķiem bija panākt, ka parastos likumdošanas un budžeta jautājumos Padomei un Parlamentam tiek piešķirtas vienādas tiesības, t. i., paralēla pozīcija. Saistībā ar citiem jautājumiem mērķis bija arī ņemt vērā no Lisabonas Līguma izrietošo pilnvaru līdzsvara principu un ievērot pilnvaru nodalīšanas principu, lai Parlamentam ļautu atbilstošāk īstenot savu politisko uzraudzību, kas neattiecas uz budžeta un parastu likumdošanas jautājumu jomām.
Es uzskatu, ka šajā pamatnolīgumā nodrošinātais precizējums ir labvēlīgs abām iestādēm. Tas to attiecības padara skaidrākas un pārredzamākas.
Tomēr tas ir arī labvēlīgs citām iestādēm, jo īpaši Padomei, jo Padomei tagad ir skaidrs pamatojums ar skaidru izpratni un redzējumu par to, kā tā risinās attiecības starp Parlamentu un Komisiju saskaņā ar uzlabojumiem, ko noteicis Lisabonas Līgums. Tāpēc neatkarīgi no tā, cik emocionāli reaģē Padome vai kādā ziņā tā kritizē šo pamatnolīgumu, patiesībā pienāks laiks, kad tā atcerēsies, ka tas bija labvēlīgs pasākums visām iestādēm, un kad mums būs pamatnolīgums, kas ietvers nevis divas, bet - kā vēlas Eiropas sabiedrība - trīs iestādes, kuras visas pārstāv savu viedokli par Lisabonas Līguma saturu un nozīmi.
Es atzinīgi vērtēju Komisijas atklātību šā procesa gaitā.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks trešdien, 20. oktobrī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Rafał Trzaskowski
Kad pirms gada sākām apspriedes par jauno starpiestāžu nolīgumu, mēs uzsvērām, ka, lai nostiprinātu Parlamentu, ņemot vērā Lisabonas Līgumu, ir pienācis laiks nodrošināt jaunu kvalitāti mūsu sadarbībai ar Komisiju. Es pats toreiz minēju, ka no Lisabonas Līguma ieguvējs ir Parlaments, Komisijai sagādājot atteikšanās jomas, bet arī tas, ka problēmas radīs tieši konkrētie aspekti, un tas, cik sekmīgi sarunu dalībniekiem izdosies Līgumu pārvērst konkrētos pamatnolīguma noteikumos, būs atkarīgs no minētajiem jautājumiem. Šodien mūsu rīcībā ir minētie noteikumi, un mums ir izdevies ietvert nosacījumus, ko paredzējām rezolūcijā februāra plenārsēdē - par to ir jāapsveic mūsu sarunu dalībnieki un Konstitucionālo jautājumu komitejas referents Rangel kungs. Cerēsim, ka, neraugoties uz sākotnējām domstarpībām starp mums un Komisiju saistībā ar noteikumu interpretāciju, par ko noritēja sarunas, nolīgums veicinās efektīvāku sadarbību starp mūsu iestādēm.
