2. Gvineja
Priekšsēdētājs
Darba kārtības nākamais punkts ir debates par sešiem rezolūcijas priekšlikumiem par situāciju Gvinejā.
Marios Matsakis
autors. - Priekšsēdētāja kungs! Gvinejas vēsture ir ļoti nemierīga, un tās traģiskajā pagātnē tā vai citādi ir iesaistītas Eiropas valstis. Piecpadsmitajā gadsimtā Gvineju sagrāba Portugāle, un sešpadsmitajā gadsimtā un vēlāk tās iedzīvotāji nonāca Eiropas vergu tirgos. 1890. gadā to kolonizēja Francija. Pēc neatkarības iegūšanas 1958. gadā tika izveidotas ciešas saiknes ar Padomju Savienību. Pēckoloniālajā periodā lielā mērā valdīja prezidenta totalitārisms, kad pie varas esošos atbalstīja neapšaubāmi primitīvā armija.
Kaut gan Gvinejai pieder ļoti bagāti derīgo izrakteņu krājumi, tajā skaitā dzelzs, alumīnijs, zelts, dimanti un urāns, tā ir viena no nabadzīgākajām valstīm pasaulē. Ar šo izrakteņu ieguvi nodarbojas Krievijas, Ukrainas, Francijas, Lielbritānijas, Austrālijas un Kanādas sabiedrības.
Ierēdņu korumpētība ir plaši zināma, un to valstu valdības, kurām pieder šīs sabiedrības, šķiet, ļoti maz uztrauc Gvinejas iedzīvotāju labklājība, un tās sāk sūdzēties par briesmīgo situāciju cilvēktiesību jomā tikai tad, kad tiek pārkāptas vai apdraudētas to finansiālās intereses.
Lai būtu, kā būdams, pašlaik Gvinejā pie varas ir vēl viens diktators, jauns cilvēks, armijas jaunākais virsnieks, kuru dēvē par kapteini Camara. Viņš vada huntu, kas apsolījusi attīrīt valsti no korupcijas un uzlabot desmit miljonu iedzīvotāju dzīves līmeni. Lai to panāktu, valsts pārvaldei tika izveidota Valsts demokrātijas un attīstības padome, kuras sastāvā ir 32 dalībnieki.
Man nav ne jausmas, vai kapteiņa Camara centieni ir patiesi un vai viņam izdosies uzlabot stāvokli Gvinejā. Tomēr viens ir skaidrs - nav iespējams vēl sliktāks stāvoklis nekā iepriekšējās desmitgadēs, kad Eiropa un pārējā pasaule bija laimīga, vienkārši sēžot malā, noskatoties un baudot Gvinejas izrakteņu ieguves nestos labumus. Tātad, kaut gan es a priori esmu pret militāru diktatūru, es varu tikai cerēt, ka pēc neilga laikā varētu notikt pāreja uz demokrātiju.
Jean-Pierre Audy
Priekšsēdētāja kungs, Špidla kungs, dāmas un kungi! 2008. gada 22. decembrī 74 gadu vecumā mira Gvinejas Republikas prezidents Lanzana Conté. Naktī no 22. uz 23. decembri viņa tuvinieki bija aizņemti ar pārejas perioda organizēšanu apstākļos, kad klīda baumas par valsts apvērsumu.
Vai šajā brīdī viņi bija godīgi, šie vīri, kas vadīja valsti, kuru Transparency International uzskata par vienu no korumpētākajām valstīm pasaulē un kuras pamatā ir nekad nepastāvējis tiesiskums un demokrātija? Vai šajā brīdī viņi atcerējās, kā pirms 24 gadiem ģenerālis Lanzana Conté sagrāba varu pēc 1958. gada neatkarības tēva, marksista, prezidenta Sékou Touré nāves 1984. gadā? Vai šajā brīdī viņi domāja, ka vienkāršs virsnieks, kurš atbild par degvielas sagādi armijai, spēs sagrābt varu? Vai šajā brīdī viņi nožēloja, ka nav strādājuši pietiekami daudz, lai izveidotu patiesu tiesiskumu un īstu demokrātiju, kas dotu iespēju 60 dienu laikā noorganizēt šīs dārgās vēlēšanas, kā tas noteikts konstitūcijā?
Ja viņi tiešām būtu jutuši šo nožēlu, tad kapteiņa Moussa Dadis Camara un viņa draugu jūtas dažās stundās būtu pārvērtušās sirdsapziņas pārmetumos. Trešdien, 24. decembrī nepazīstams kapteinis pasludināja sevi par republikas prezidentu, viņam uzgavilēja tūkstošiem Gvinejas iedzīvotāju, un 25. decembrī viņš deva piedāvāto uzticības solījumu civilajai valdībai, kura pieņēma viņa ultimātu. Viņš apsolīja apkarot korupciju un organizēt vēlēšanas līdz 2010. gadam. Viņš iecēla premjerministra amatā cienījamu cilvēku, Ēģiptē dzīvojošu bankas ierēdni. Viņš iepriecināts ziņoja, ka Gvinejā neviens viņu nenosoda; opozīcijas politiskās partijas un pilsoniskā sabiedrība pieņēma šo situāciju.
Vai šādos apstākļos valsts apvērsums ir jānosoda? Jā, dāmas un kungi, mums tas ir jānosoda! Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupa, kuras vārdā man ir gods runāt, nosoda šo valsts apvērsumu, kaut gan mēs neesam naivi un zinām, ka, valstij mostoties pēc diktatūras, politiskie lēmumi nekad nav viegli. Aicinām jūs balsot par sešu politisko grupu kopīgo rezolūciju.
Erik Meijer
autors. - (NL) Priekšsēdētāja kungs! 2007. gada 15. februārī mēs steidzami apspriedām diktatora Lansana Conté izvērsto valsts vardarbību Gvinejā. Šis diktators ieguva varu pēc valsts apvērsuma 1984. gadā un kopš tā laika šo varu saglabāja. Viņš uzskatīja valsti par savu privātīpašumu, un tas ir īpaši svarīgi, ņemot vērā zelta, dzelzs un boksītu dabiskos krājumus valstī. Lielākā daļa partiju nepiedalījās viņa kontrolē organizētajās vēlēšanās, un oficiālā opozīcija, kura bija uz laiku pārstāvēta parlamentā, bija spiesta aiziet.
Tā rezultātā par galveno spēku cīņā par demokrātiju kļuva arodbiedrību konfederācijas CNTG un USTG. Prezidenta drošības spēki, kurus vadīja viņa dēls, atbildēja uz 2007. gada 22. janvārī arodbiedrību organizēto protesta mītiņu, nogalinot 59 un ievainojot 150 cilvēkus.
Šim šausmīgajam režīmam pienāca negaidītas beigas pēc diktatora nāves pagājušā gada decembrī. Hunta izvirzīja par nākamo premjerministru kādu baņķieri. Tagad jājautā, kam īsti ir pavērusi ceļu militārā hunta, kura vēlāk pārņēma varu. Vai tas ir solis virzībā uz demokrātiju un visu iedzīvotāju vienlīdzību, vai arī šis valsts apvērsums nolīdzinās ceļu jaunam diktatoram, kuru atkal interesēs galvenokārt tikai šīs valsts dabas resursi un izredzes piepildīt savas kabatas?
Pārējās pasaules reakcija ir apjukums. Rietumāfrikas sadarbības bloks ECOWAS ir nosodījis pēdējo valsts apvērsumu. Nigērijas prezidents slavē nelaiķi diktatoru, taču, par laimi, viņš stingri pieprasa drīzu varas nodošanu demokrātiski ievēlētai valdībai. Arī Francija un Senegāla izdara spiedienu, lai vēlēšanas notiktu gada laikā.
Mūsu grupa gadiem ilgi ir atbalstījusi prasības, ko izvirza Gvinejas demokrātiskās opozīcija, kura joprojām, šķiet, ir izslēgta no spēles. Mēs nenosodām varas maiņu, taču mēs nosodām iespējamo demokrātijas trūkumu arī turpmāk. Pagaidām nav iemesla sodīt vai izolēt Gvineju, taču mums ir jāatgādina jaunajiem vadītājiem, ka viņu atrašanās laiks uz skatuves var būt tikai ļoti īss. Šai valstij nav vajadzīgs vēl viens diktators, tai ir vajadzīga demokrātijas atjaunošana.
Filip Kaczmarek
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Par laimi ir pagājis laiks, kad militārais apvērsums vienīgais veids kādas Rietumāfrikas valdības gāšanai. Kamēr tādas Gvinejas kaimiņvalstīs kā Sjerraleone, Ziloņkaula Krasta Republika, Senegāla vai Libērija ir iestājies politiskais atkusnis, militārie režīmi ir sabrukuši un rodas jauna demokrātija, Gvineja šķiet iestrēgusi pagātnē. Nelaiķis prezidents Lansana Conté pats sagrāba varu ar militāra apvērsuma palīdzību, un tagad rodas déjà vu sajūta. Divdesmit četras stundas pēc paziņojuma par prezidenta nāvi varu Gvinejā sagrāba militāristi, kuri uz laiku atcēla konstitūciju.
Vienīgā labā ziņa ir tā, kā pārējās Āfrikas valstis un Āfrikas Savienība ir nosodījušas šo apvērsumu. Eiropas Savienības turpmākā palīdzība Gvinejai, bez šaubām, ir jāsaista ar konstitucionālās kārtības atjaunošanu un pēc iespējas drīzāku prezidenta vēlēšanu sarīkošanu. Neatkarīgām starptautiskām organizācijām ir jānovēro vēlēšanu process un jāuzrauga šo vēlēšanu godīgums. Ja kapteinis Camara kaut nedaudz vēlas kļūt par Gvinejas Obamu, tad pat vajadzētu radikāli samazināt korupciju un nabadzību šajā valstī.
Ewa Tomaszewska
Priekšsēdētāja kungs! Nākamajā dienā pēc prezidenta Lansana Conté nāves 2008. gada 23. decembrī varu Gvinejā sagrāba militārā hunta kapteiņa Camara vadībā, kura uz laiku atcēla konstitūciju un tiesības uz politisku darbību un atlaida valdību. Hunta ir pasludinājusi karu pret korupciju un gatavojas rīkot prezidenta vēlēšanas 2010. gada decembrī, kaut gan līdz šim laikam iepriekšējais likums noteica, ka vēlēšanām jānotiek 60 dienas pēc prezidenta aiziešanas no amata.
Taču nevar neievērot, ka Gvinejas iedzīvotāji atbalsta jauno valdību. 29. decembrī Āfrikas Savienība uz laiku izslēdza Gvineju, dodot šai valstij sešus mēnešus laika konstitucionālās kārtības atjaunošanai. Eiropas Parlamentam ir jāaicina Gvineja atjaunot civiltiesības un rīkot demokrātiskas prezidenta vēlēšanas cik ātri vien iespējams. Es ceru, ka Eiropas Komisija sniegs humāno palīdzību civiliedzīvotājiem un sāks sarunu procesu ar Gvinejas valdību.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs! Prezidents Lansana Conté bija tipiska afrikāņu stiprā personība, korumpēts diktators, kurš vadīja Gvinejas tautu ar dzelzs dūri. Taisnību sakot, pusgadsimtu ilgajā neatkarības laikā Gvineja nekad nav izbaudījusi īstu demokrātiju.
Conté kunga nāve deva Gvinejai iespēju pāršķirt lappusi, taču militārais apvērsums iznīcināja jebkādas cerības uz pāreju uz patiesu demokrātiju. Kā jau bija paredzams, Āfrikas Savienības reakcija uz apvērsumu bija nožēlojami neizteiksmīga. ĀS nevar cerētu, ka to nopietni uztvers pasaulē, kamēr tā turpinās izlocīties un vilcināties. Kāpēc mums rietumos jālien vai no ādas laukā, lai risinātu šo problēmu, ja Āfrikas valstu valdības ir tik vienaldzīgas?
ES ir jāapsver iespēja iesaistīt Kotonū nolīguma noteikumus attiecībā uz šādām sankcijām. Kapteinim Camara un apvērsuma vadītājiem ir jāsaprot, ka apmaiņai pret atbalstu tirdzniecībai ES sagaida zināmus pārvaldības obligātos standartus. Gvinejas vienīgais ceļš uz labklājību ir demokrātiska, civila valdība.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Mūsu priekšā ir gadījums, kad virsnieku grupa ir sagrābusi varu. Visas militārās huntas rīkojas līdzīgi: vispirms aresti, tad konstitūcijas pagaidu atcelšana un vēlāk paziņojums par demokrātisku vēlēšanu rīkošanu. Šajā gadījumā vēlēšanām ir jānotiek pēc diviem gadiem. Taču praksē izrādās, ka virsnieki sāk valdīt un atklāj, ka viņiem tas patīk. Tas izraisa sociālu apspiestību un dumpjus, un cilvēktiesību un demokrātijas principu pārkāpumus. Mums ir iemesls aizdomām, ka tas pats var notikt arī Gvinejā, kaut gan mēs visi ceram, ka šoreiz viss būs citādi, notikumi mainīsies uz labo pusi, un rezultāts būs pozitīvāks.
Man šķiet, ka Rietumāfrikas valstu ekonomiskās kopienas un Āfrikas Savienības paziņojums par to, ka Gvinejas darbība šajās organizācijas uz laiku ir pārtraukta, ir zināms spiediens un apelē pie veselā saprāta. Es domāju, ka, ņemot vērā sociālo situāciju, t. i., pastāvīgi lejupslīdošo vidējo ienākumu uz vienu iedzīvotāju, Eiropas Savienība un tātad Eiropas Komisija rīkosies ne tikai atbilstīgi un pārdomāti, bet arī drosmīgi, lai nodrošinātu pēc iespējās drīzāku situācijas normalizēšanos šajā valstī, kas nāks par labu tās iedzīvotājiem un novērsīs genocīdu un cilvēktiesību pārkāpumus.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Šodien mēs apspriežam valsts apvērsumu vienā no korumpētākajām Āfrikas valstīm Gvinejā. Turklāt Gvinejā ir neapskaužams sociālais un ekonomiskais stāvoklis, cilvēku dzīves apstākļi ir ārkārtīgi smagi, trūkst viselementārākās pārtikas, cilvēktiesības tiek demonstratīvi pārkāptas, un tas viss rada labvēlīgu vidi varas sagrābšanai ar nelikumīgiem līdzekļiem.
No otras puses, mēs ļoti labi zinām, ka varas iegūšana ar militāra apvērsuma palīdzību jau ir kļuvusi par Gvinejas tradīciju. Kad pirms diviem gadiem beidzās Nacionālās asamblejas termiņš, parlamenta vēlēšanas netika rīkotas. Tas, protams satrauc starptautisko sabiedrību. Šāda situācija jebkurā valstī agri vai vēlu noved pie nemieriem, nestabilitātes un nereti arī pie asinsizliešanas.
Tādēļ es pilnīgi piekrītu apspriežamajai rezolūcijai, kurā izteikts aicinājums organizēt parlamenta un prezidenta vēlēšanas, ievērot starptautiskās normas un Āfrikas Savienības un Rietumāfrikas valstu ekonomiskās kopienas palīdzību. Turklāt pirms vēlēšanām ir jāgarantē preses, vārda un pulcēšanās brīvība, pretējā gadījumā šīs vēlēšanas pārvērtīsies par farsu.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Valsts apvērsums Gvinejā notika pēc tāda paša scenārija kā lielākā daļa līdzīgu apvērsumu Āfrikā un citās valstīs. Tas notika uzreiz pēc tam, kad bija miris prezidents Conté, kurš nāca pie varas pēc apvērsuma pirms 24 gadiem. Ekonomiskā un politiskā situācija šajā ārkārtīgi nabadzīgajā Āfrikas valstī veicina iedzīvotāju protestus. Šos protestus apvalda bruņotie spēki, kuri nostiprina valdības korumpētību un valsts dalījumu bagātajos un badā mirstošajos.
Tas, ka Āfrikas Savienība un Āfrikas Ekonomiskā kopiena ir pārtraukušas attiecības ar huntu, šajā gadījumā ir pozitīvs solis. Ārējā spiediena rezultātā hunta varētu sarīkot demokrātiskas vēlēšanas. Šīs situācijas sniegtā mācība ir tāda, ka Āfrikas Savienībai ir vajadzīgs rīcības plāns demokrātijas atbalstam Āfrikā; šāds plāns neļautu notikt apvērsumiem, kuri rada ārkārtīgus zaudējumus šā nabadzīgā pasaules reģiona iedzīvotājiem. Es atbalstu šo rezolūciju
Vladimír Špidla
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! 2008. gada 23. novembrī saņemtajām ziņām par Gvinejas prezidenta Lansana Conté nāvi pēc dažām stundām sekoja militārs apvērsums, ko vadīja hunta, kura nodibināja Valsts demokrātijas un attīstības padomi un paziņoja par konstitūcijas darbības apturēšanu un valdības iestāžu likvidēšanu.
Eiropas Komisija pilnībā atbalsta ES prezidentūras deklarāciju, kurā ir nosodīta vardarbīgā varas pārņemšana un izteikts aicinājums Gvinejas varas iestādēm pēc iespējas ātrāk atgriezties pie civilas, konstitucionālas un demokrātiskas pārvaldes. Labvēlība, ar kādu Gvinejas sabiedrība, it īpaši politiskās partijas un arodbiedrības, uzņēma militāro režīmu, skaidri parāda, ka Gvinejas iedzīvotāju dzīves līmenis ir tiktāl pasliktinājies, ka pat militāru apvērsumu cilvēki uzskata par pārmaiņu un labo pusi un par notikumu, kas ļauj cerēt uz labāku nākotni. Tas liecina, ka iepriekšējais režīms ir zaudējis Gvinejas iedzīvotāju uzticību jau tādā mērā, ka viņi uzskata par labāku, lai valdību pārņem militāras vienības nevis oficiāli pēcteči.
Šajā juceklīgajā situācijā ir svarīgi ar atzinību novērtēt Rietumāfrikas valstu ekonomiskās kopienas (ECOWAS) un tās priekšsēdētāja Mohamed Ibn Chambas straujo un efektīvo rīcību un Kopienas un Āfrikas Savienības noteiktību un izlēmību, apturot Gvinejas dalību šajās organizācijās un nosodot vardarbīgo varas pārņemšanu. Komisija ir cieši apņēmusies atbalstīt ECOWAS un Āfrikas Savienības centienus attiecībā uz iespējami visdrīzāko atgriešanos pie civilas, konstitucionālas un demokrātiskas valdības brīvu un pārredzamu vēlēšanu ceļā.
Izaicinājums, kas gaida starptautisko sabiedrību turpmākajos mēnešos, ir atbalsts Gvinejas pārejai uz demokrātiju un brīvu un demokrātisku likumdevēju asamblejas un prezidenta vēlēšanu organizēšana.
Dāmas un kungi! Kā jūs zināt, pēc 2004. gada vēlēšanām, kuru laikā netika ievēroti demokrātiski principi un tika pārkāpti Kotonū nolīguma svarīgākie noteikumi, mēs nolēmām sākt apspriešanu starp Gvineju un Eiropas Savienību saskaņā ar minētā nolīguma 96. pantu. Tika panākts progress šādās jomās: vispārējas vēlēšanas, kam jānotiek 2006. gadā, plašsaziņas līdzekļu liberalizācija, vēlēšanu sistēmas maiņa, ko kopā īsteno valdība un opozīcija, un makroekonomiskās sistēmas uzlabošana.
Mēs nezaudējam cerību. Mēs esam cieši pārliecināti, ka pagājušā gada oktobrī sākto vēlēšanu procesu ir iespējams sekmīgi pabeigt. Trešdien uz Gvineja dodas prezidentūras un Komisijas kopīgā delegācija. Tās sastāvā iekļautas ECOWAS un Āfrikas Savienības grupas, un tās mērķis būs novērtēt situāciju valstī un ierosināt atbilstīgus pasākumus, atbalstot Gvinejas pāreju uz demokrātiju.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks pēc debatēm.
