Pacienta tiesības pārrobežu veselības aprūpē (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir ziņojums, ko Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā iesniedza John Bowis par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par pacienta tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē - C6-0257/2008 -.
Kā daudzi no jums zina, John Bowis ir nesen Briselē saslimis un ievietots slimnīcā. Viņam bija operācija, un man ar prieku jāsaka, ka tā bija veiksmīga, un viņš tagad atveseļojas, tādējādi viņš ir pārrobežu veselības aprūpes piemērs. Viņa vietā šodien ir mans draugs un kolēģis Philip Bushill-Matthews.
Philip Bushill-Matthews
referents. - Priekšsēdētāja kungs, man ir ļoti grūts uzdevums un ļoti viegls uzdevums. Ir ļoti grūti, jo šī lieta ir ļoti sarežģīta un ļoti jūtīga, un tā ir lieta, pie kuras personīgi es esmu ļoti maz strādājis. Ir ļoti viegli, jo tas ir ziņojums, ko ir iesniedzis mans godājamais kolēģis John Bowis, kurš, kā jūs sakāt, pašreiz atveseļojas pēc apjomīgas sirds operācijas, kas veikta pirms pāris nedēļām Briselē.
Viņš ir veicis apbrīnojamu darbu, novedot šo lietu pie šāda veiksmīga noslēguma šodien un, patiešām, liekot pamatu šim panākumam savā sākotnējā ziņojumā par pacientu mobilitāti jau 2005. gada jūnijā. Es esmu pārliecināts, ka viņš arī vēlētos, lai es pateiktos personīgi komisārei par viņas atbalstu, pateiktos ēnu referentiem un pateiktos mūsu grupas sekretariātam, un, patiešām, viņa paša palīgam pētniecības jomā par tām lielajām pūlēm, ko viņi visi ir pielikuši, lai nodrošinātu vispārēju vienprātību par tik daudziem pretrunīgiem jautājumiem. Ar viņu palīdzību John ir centies rast skaidrību jomā, kas ir bijusi ļoti nepārredzama, un ieviest skaidrību tur, kur iepriekš ir dominējusi nenoteiktība, konsekventi pamatojoties uz cieši saistītajiem principiem, ka pacienta interesēm vienmēr ir jābūt pirmajā vietā un pacienta izvēli nosaka vajadzības un nevis līdzekļi.
Pēdējos desmit gadus Eiropas pilsoņi ir griezušies tiesās, lai cīnītos par savām tiesībām doties uz citu dalībvalsti, lai ārstētos. Ir skaidrs, ka pacienti vēlas šīs tiesības un ka viņi ir pelnījuši šīs tiesības, un viņiem ir tiesības uz šīm tiesībām. Viņiem nav jāgriežas tiesā, lai tās panāktu. Šis priekšlikums, kas tagad ir mums priekšā, ir mūsu iespēja padarīt to par realitāti. Tagad ir laiks mums kā politiķiem uzņemties savas saistības un, pašiem izveidojot juridisko noteiktību, aizstāt vajadzību pēc tiesnešiem, kuri ir gājuši pa priekšu.
Lielākā daļa cilvēku vienmēr vēlēsies, lai viņi tiktu ārstēti tuvu pie mājām. Tomēr vienmēr būs pacienti, kuri vēlas doties ārstēties uz citu dalībvalsti vienalga kādu iemeslu dēļ. Ja pacienti patiešām izvēlas šo iespēju, mums ir jāpārliecinās, ka nosacījumi, ar kuriem saskaņā viņi tā dara, ir pārredzami un godīgi. Mums ir jāpārliecinās, ka viņi zina, kāda maksa no viņiem tiks iekasēta, uz kādiem kvalitātes un drošības standartiem viņi var cerēt un kādas tiesības viņiem ir gadījumā, ja kaut kas noiet greizi. Šis ziņojums pievēršas visiem šiem jautājumiem.
Ļaujiet man pateikt skaidri, ka šīm pacienta tiesībām nekādā veidā nav jākaitē dalībvalstu spējai nodrošināt kvalitatīvu veselības aprūpi visiem saviem pilsoņiem. Šis ziņojums nenorāda dalībvalstīm, kā tām ir jāorganizē savas veselības aizsardzības sistēmas. Tas nenosaka, kāda aprūpes kvalitāte tām ir jānodrošina. Patiesībā tas ievieš drošības pasākumus dalībvalstīm, lai palīdzētu aizsargāt savas valsts veselības aizsardzības sistēmas, piemēram, izvēloties iepriekšēju atļauju sistēmu noteiktos apstākļos.
Tomēr šādas iepriekšējas atļaujas nedrīkst izmantot, lai ierobežotu pacienta izvēli. Patiešām, pārrobežu veselības aprūpes plašākai pieejamībai savukārt ir jāpalīdz stimulēt valsts sistēmas, lai tās nodrošinātu arvien labākus veselības aprūpes standartus.
Es ar cerībām gaidu kolēģu komentārus debatēs, kas tagad sekos.
Daniela Filipiová
Padomes priekšsēdētāja. - (CS) Dāmas un kungi, es jūtos ļoti pagodināta, ka varu pievienoties jums šeit šodien un piedalīties diskusijās par vairākiem nozīmīgiem tematiem saistībā ar sabiedrības veselību, kuri ir šodienas darba kārtībā. Tajos ietilpst pacienta tiesību piemērošana pārrobežu veselības aprūpē, pacientu drošības nodrošināšana un ES kopīga rīcība attiecībā uz retām slimībām.
Es vēlētos sākumā teikt, ka visi trīs jautājumi pieder pie Čehijas prezidentūras prioritātēm, un tie arī būs ietverti 2009. gada 7. jūnijā Luksemburgā paredzētas Nodarbinātības, sociālās politikas, veselības un patērētāju aizsardzības padomes (EPSCO) darba kārtībā. Tādēļ mēs ļoti atzinīgi vērtējam gaidāmās debates.
Čehijas prezidentūra pilnībā apzinās to svarīgo nozīmi, kāda Eiropas Parlamentam ir likumdošanas procesā sabiedrības veselības jomā, un tās saprot, kas cieša sadarbība starp Padomi un Parlamentu ir būtiska. Jūsu ziņojumi par šīm trijām tēmām tādēļ ir nākuši īstajā laikā.
Es tagad vēlētos teikt dažus vārdus, raugoties no Padomes viedokļa, attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes ierosināto direktīvu par pacienta tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē.
Čehijas prezidentūra pilnībā apzinās, ka ir vajadzīgs nodrošināt juridisko noteiktību pacientiem, kuri saņem veselības aprūpi citā dalībvalstī, un tā pamatojas uz Francijas prezidentūras darba rezultātiem šajā jomā. Mūsu mērķis ir censties apstiprināt šo dokumentu, kas būs skaidrs un saprotams ES pilsoņiem, kas ievēros primāros tiesību aktus, arī subsidiaritātes principu, un kas īstenos deklarēto mērķi par juridiskās noteiktības izveidošanu ES pilsoņiem attiecībā uz viņu tiesību piemērošanu, saņemot pārrobežu veselības aprūpi. Tomēr tajā pašā laikā ir rūpīgi jāapsver priekšlikuma īstenošanas iespējamā ietekme uz veselības aprūpes sistēmu stabilitāti ES dalībvalstīs.
Ņemot vērā šī priekšlikuma būtisko nozīmi, ir notikušas ļoti intensīvas diskusijas, un tās vēl arvien turpinās Padomes juridiskajās vienībās. Tādēļ pašlaik es nevaru jums pateikt, vai Padome panāks politisku nolīgumu līdz Čehijas prezidentūras beigām, t.i., līdz EPSCO padomei jūnijā. Tomēr es varu izdarīt vairākus vispārējus secinājumus par šo jautājumu. Nākamajai direktīvai ir jākodificē visa Eiropas Kopienu Tiesas tiesu prakse, ko piemēro preču un pakalpojumu brīvas kustības principa īstenošanai sabiedrības veselības jomā, un tai ir arī jāpievieno noteikumi par sociālo sistēmu koordinēšanu un jānodrošina dalībvalstīm izvēle noteikt, ka veselības aprūpes nodrošināšana citā dalībvalstī ir atkarīga no iepriekšējām atļaujām vai izvēles par "filtrēšanas” sistēmas piemērošanu.
Mēs atrodam šos principus John Bowis ziņojumā par ierosināto direktīvu, par kuru jūs debatēsiet. Ir arī iespējams noteikt citus tematus, kas ir kopēji Eiropas Parlamentam un Padomei: svarīgā nozīme tam, lai pacientiem tiktu sniegta pilnīga un pareiza informācija par izvēlēm saņemt pārrobežu veselības aprūpi, vai uzsvars uz augstas kvalitātes un drošības nodrošināšanu aprūpes sniegšanā.
Čehijas prezidentūra atzinīgi vērtē rūpes, ko ir uzņēmies Parlaments, izstrādājot šo ziņojumu, kura formulējums ir radies no daudzām sarežģītām, bet auglīgām diskusijām vairākās attiecīgās komitejās. Es apzinos, ka ziņojuma formulējums ir kompromiss starp dažādām politiskajām grupām un ka panākt šo kompromisu nepavisam nav bijis viegli. Es tādēļ vēlētos pateikties visiem, kas piedalījās tā radīšanā, un referentam John Bowis, kuram mēs visi, protams, vēlam strauju atveseļošanos. Tas ir vērtīgs ieguldījums, kas dod iespēju ierosinātās direktīvas likumdošanas procesam turpināties. Padome detalizēti pārskatīs šī ziņojuma tekstu, kā arī visus priekšlikumus grozījumiem, un rūpīgi apsvērs to iekļaušanu Padomes kopējā nostājā, lai atbalstītu vienošanos otrajā lasījumā.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kā es iepriekš minēju, tomēr ir pāragri spriest, vai jūnija EPSCO padome radīs politisku nolīgumu par ierosināto direktīvu, jo diskusijas, kas pamatojas uz kompromisa priekšlikumu, ko ir iesniegusi Čehijas prezidentūra, vēl nav beigušās. Katrā gadījumā Padome turpinās diskusijas par šo tematu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta apstiprināto ziņojumu.
Priekšsēdētājs
Es esmu pārliecināts, ka D. Filipiová neiebildīs, ka es informēšu Parlamentu, ka viņa pati izmanto ratiņkrēslu.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, pirms es runāju par pacienta tiesībām pārrobežu veselības aprūpē, ļaujiet man īpaši pateikties referentam John Bowis, kurš diemžēl nav šodien kopā ar mums, bet kuram mēs esam lielu pateicību parādā par šo dokumentu. Es novēlu viņam strauju atveseļošanos un arī veselību un laimi pēc tik daudzu gadu lieliskas kalpošanas Eiropas pilsoņu labā.
(Aplausi)
Es arī vēlos pateikties visiem ēnu referentiem par viņu konstruktīvo darbu un, protams, P. Bushill-Matthews kungam, kurš šodien runā J. Bowis kunga vārdā.
Vakar šeit, Strasbūrā, mēs atzīmējām Eiropas pacienta tiesību dienu. Šādi mēs apliecinājām pacientu augošo nozīmi veselības aprūpē un atzinām to, cik svarīgi ir, lai pacientiem būtu gan paļāvība uz aprūpi, ko viņi saņem, gan zināšanas par to.
Galvenais jautājums šajā kontekstā ir šāds: ko Eiropas Savienība var darīt pacientu labā? Mums ir izdevība šorīt spert nozīmīgu soli uz priekšu virzībā uz pacientiem labvēlīgu Eiropu ikvienam Eiropas pilsonim, kurus jūs, godājamie deputāti, pārstāvat.
Vispirms man ir jāsaka, ka es ļoti atzinīgi vērtēju to lielo darbu, ko ir veicis Parlaments, pārbaudot šo priekšlikumu direktīvai par pacienta tiesībām pārrobežu veselības aprūpē, kas drīzumā tiks iesniegts jums balsošanai. Ļaujiet man pateikties un apsveikt jūs visus par jūsu interesantajām un bieži izaicinošajām debatēm un par ļoti efektīvu procesu.
Ļaujiet man īsumā atgādināt šīs ierosinātās direktīvas pamatojumu, kā arī tās galvenos mērķus un principus. Priekšlikuma pirmavots meklējams desmit gadus ilgā Eiropas Kopienas Tiesas tiesu praksē, lemjot, ka pacientiem ir tiesības uz izdevumu atmaksu par ārzemēs saņemto veselības aprūpi pat tad, ja viņi būtu varējuši saņemt šo veselības aprūpi savā valstī.
Tas ir svarīgi. Šīs ir tiesības, ko Līgums tieši piešķir Eiropas Savienības pilsoņiem. Tomēr, ja nolēmumi bija skaidri par attiecīgajām personām, tad neskaidrs bija jautājums par to, kā tie tiek piemēroti visām citām lietām. Tādēļ vajadzība pēc tiesiskā regulējuma kļuva acīm redzama, lai visi pacienti Eiropā varētu īstenot savas tiesības uz izdevumu atmaksu par pārrobežu veselības aprūpi.
Šīm tiesībām ir jābūt ne tikai tiem pacientiem, kuriem ir piekļuve informācijai, kas nav publiski pieejama, un kuri var atļauties izmantot jurista pakalpojumus. Tādēļ pēc padziļinātas analīzes un plašas konsultēšanās Komisija pagājušā gada 2. jūlijā pieņēma savu priekšlikumu direktīvai.
Pirmām kārtām tā vispārējais mērķis ir nodrošināt pacientus ar labākām izdevībām un labāku piekļuvi attiecībā uz veselības aprūpi visā Eiropā. Pacientiem ir centrālā nozīme šajā likumprojektā, kurā arī tiek pilnībā ievērota veselības aizsardzības sistēmu dažādība visā Eiropā. Ļaujiet man paust skaidru nostāju šajā jautājumā. Es zinu, ka ir izteiktas daudzas bažas, bet šie tiesību akti neieviesīs izmaiņas valsts veselības aizsardzības sistēmu organizācijā un finansēšanā.
Ierosinātajai direktīvai ir trīs galvenie mērķi: pirmkārt, noskaidrot nosacījumus, kā pacienti saņems atmaksu pēc izcelsmes valsts tarifiem par pārrobežu veselības aprūpi; otrkārt, garantēt aprūpes kvalitāti un drošību visā Eiropā; un treškārt, veicināt Eiropas sadarbību veselības aizsardzības sistēmu starpā.
Pamatojoties uz šiem trijiem pīlāriem, var daudz palīdzēt mūsu pilsoņiem, galvenokārt tiem, kuri vēlas saņemt pārrobežu veselības aprūpi, bet plašākā nozīmē - visiem Eiropas pacientiem. Es ar cerībām gaidu jūsu debates.
Iles Braghetto
Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinuma sagatavotājs. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Kā mēs varam definēt šo direktīvu? Tā rada pacientiem iespēju izvēlēties piemērotu ārstēšanu un ātru piekļuvi pakalpojumiem; iespēju reģionālajām veselības aprūpes sistēmām uzlabot savu veselības pakalpojumu kvalitāti un efektivitāti; lielāku Eiropas integrācijas iespēju sociālās aprūpes pakalpojumu jomā. Eiropas uzziņu tīkli, tehnoloģiju standarti un telemedicīnas attīstība atbalstīs to pārrobežu sadarbību, kas jau notiek.
Tam ir vajadzīga piemērota informācijas sistēma, veselības aprūpes iespēju kvalitātes un efektivitātes uzraudzība, garantija attiecībā uz veselības aprūpes darbinieku profesionālo ētiku un nebirokrātiska procedūra pārrobežu mobilitātes regulēšanai. Šī direktīva nodrošina "mērītu atbalsi” šīm prasībām.
Françoise Grossetête
Priekšsēdētāja kungs, Vassiliou kundze, kaut gan viņas šeit nav, es vispirms vēlētos apsveikt mūsu kolēģi J. Bowis kungu. Turklāt man ir žēl, ka viņa nav šeit, jo viņš ir tik ļoti iesaistījies savā ziņojumā par pacienta tiesībām, ka viņš patiešām bija pelnījis šodien būt šeit.
Jā, ir acīmredzams, ka jautājums noteikti nav par jaunu pakalpojumu direktīvu. Tas ir par tādas idejas noraidīšanu, ka Eiropas Kopienu Tiesa veido Eiropas tiesību aktus un nevis politiķi. Tas ir nepieņemami.
Eiropas pilsoņiem ir tiesības saņemt aprūpi citā dalībvalstī, ievērojot nosacījumus. Es vēlos pārliecināt tos deputātus, kuri ir satraukušies par iespējamiem turpmākiem pārkāpumiem: šī direktīva pilnībā ievēro dalībvalstu suverenitāti attiecībā uz savām veselības aizsardzības sistēmām. Pretēji arī tam, ko ir teikuši daži tās oponenti, šī direktīva attiecas uz visiem pacientiem un atjauno taisnīgumu un godīgumu, jo līdz šim vienīgi visbagātākajiem ir bijusi pieejama pārrobežu veselības aprūpe.
Ar šo direktīvu katrs pilsonis varētu saņemt šādu aprūpi ar nosacījumu, ka slimnīcas aprūpes gadījumā ir saņemta iepriekšēja atļauja no dalībvalsts, kurai viņš vai viņa ir piesaistīts, tādējādi atļaujot atlīdzināt veiktos maksājumus pēc izcelsmes dalībvalstī spēkā esošajiem tarifiem.
Ja ir izdarīts viss, lai novērstu medicīnisku tūrismu, es šeit saskatu vienīgi progresu. Tas ir liels solis uz priekšu Eiropai, kas ir par veselības aizsardzību, kas ir taisnīgāka, dod vairāk informācijas mūsu līdzpilsoņiem par pieejamo aprūpi un palielina sadarbību saistībā ar jaunām veselības aizsardzības tehnoloģijām.
Bernadette Vergnaud
Priekšsēdētāja kungs, Vassiliou kundze, dāmas un kungi, mēs gatavojamies dot savu spriedumu par tekstu, par kuru es esmu cerējusi un lūgusies ilgu laiku, sevišķi saistībā ar manu ziņojumu par to, kāda ietekme būs veselības aizsardzības pakalpojumu izslēgšanai no Pakalpojumu direktīvas.
Tomēr baidos, ka nesenais balsojums ir atstājis manī rūgtu pēcgaršu. Ziņojums, kā tas tika pieņemts Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā ar politisko grupu lielākās daļas atbalstu, izņemot sociālistus, ir faktiski tikai nedaudz uzlabota atbilde uz Tiesas nolēmumiem. Tā ne tikai neatbild uz galvenajām veselības aizsardzības politikas problēmām Savienībā, tā arī nerisina juridiskās nenoteiktības jautājumu pacientiem un pasludina tirgus pieeju veselības aprūpei.
Attiecībā uz juridisko nenoteiktību man šķiet acīmredzams, ka neskaidrība, kas valda starp attiecīgajiem nosacījumiem, lai piemērotu šo direktīvu un Regulu (EEK) Nr. 1408/1971, un drīzumā Regulu (EK) Nr. 883/2004, kuru pieņēma vakar, būs pamats tikai jauniem Tiesas nolēmumiem.
Šī ziņojuma nostāja attiecībā uz tirgus pieeju ir atrodama jau tā juridiskā pamata kopsavilkumā, citiem vārdiem, 95. pantā, kas nosaka iekšējā tirgus noteikumus. Tāpēc veselības aizsardzība būs tikai tāda pati prece kā jebkura cita, kas pakļauta tiem pašiem piedāvājuma un pieprasījuma noteikumiem.
Tas var novest tikai pie nevienlīdzīgas piekļuves aprūpei, kad labi situēti un labi informēti pilsoņi var izvēlēties vislabāko aprūpi, kāda pieejama ES, bet pārējiem būtu jāiztiek ar pakalpojumiem, kas jau ir vājāki daudzās dalībvalstīs un kurus uzlabot nekādā ziņā nav šīs direktīvas mērķis.
Tādā pašā garā 67. grozījums nozīmē konkurences ieviešanu valstu veselības aizsardzības sistēmu starpā, jo katra persona varēs brīvi, ja vien tā maksā, iestāties sistēmā, kuru tā būs izvēlējusies Eiropas Savienībā.
Es gribētu visbeidzot izvirzīt jautājumu par iepriekšējām atļaujām slimnīcas aprūpei, kuru ieviešana saistās ar daudziem ierobežojumiem dalībvalstīm, lai gan šis princips dod gan sociālo sistēmu finansiālā līdzsvara kontroli, gan garantiju pacientiem par atmaksas nosacījumiem.
Šo visu iemeslu dēļ, kā arī tāpēc, ka man ir maz ilūziju par šodienas balsošanas iznākumu, ņemot vērā brīnišķīgo vienprātību ...
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Diana Wallis
Juridiskās komitejas atzinuma referente. - Priekšsēdētāja kungs, Juridiskās komitejas vārdā mēs gribējām atzinīgi vērtēt šo priekšlikumu un izcelt, ko tas ienes attiecībā uz juridisko noteiktību, kas ir pelnījusi aplausus, kā arī uz pacienta izvēles uzsvēršanu. Bet mēs kā komiteja arī jutām - un es domāju, ka tas ir svarīgi, ņemot vērā bažas, kas tika paustas šorīt - ka tas patiešām respektē subsidiaritāti un tāpēc tas patiešām respektē valsts veselības aizsardzības sistēmu integritāti.
Vienīgā joma, kurā varbūt mūsu viedoklis atšķiras no ziņojuma, ir tā, ka mēs būtu gribējuši redzēt kaut ko vairāk izdarītu to pacientu labā, ar kuriem diemžēl notiek kaut kas slikts. Mums ir sajūta, ka piemērojamais tiesiskais režīms un izstrādātie jurisdikcijas noteikumi nav pietiekami skaidri: tas būtu varējis būt pacientam skaidrāks, lai nodrošinātu, kā mēs to esam darījuši citos gadījumos, ka pacienti var celt prasības savā mītnes valstī un saņemt kompensāciju saskaņā ar uzturēšanās valsts tiesību aktiem. Būtu labi, ja šim jautājumam vēlreiz pievērstos.
Anna Záborská
Būdama Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinuma sagatavotāja, es vēlos pateikties Bowis kungam par viņa ciešo sadarbību un mūsu daudzajām diskusijām, gatavojot ziņojumu. Es arī vēlu viņam visu to labāko.
Ziņojums tieši ir saistīts ar pacientu tiesībām, un Eiropas likumdevējiem ir jānodrošina, lai tiktu konsekventi īstenota līdztiesība veselības aprūpes sniegšanā sievietēm un vīriešiem. Jebkura veida diskriminācija dzimuma dēļ, ko pieļauj veselības iestādēs, apdrošinātāji vai valsts ierēdņi, ir nepieņemama. Ierosinātās sistēmas bīstamība ir tā, ka pārrobežu veselības aprūpi, kas saistās ar vēlamas ārstēšanas veidu, galvenokārt izmantos pilsoņi ar labāku finansiālo stāvokli.
Viens veids, kā to risināt, ir izmantot starpreģionālās sadarbības iespēju. Pārrobežu reģionāliem nolīgumiem starp finanšu organizācijām un veselības aprūpes iestādēm būtu jāpalīdz saskaņot pacientu prasības, valsts finanšu stabilitāti un jo sevišķi valsts prioritāti nodrošināt saviem pilsoņiem labas veselības saglabāšanu.
Avril Doyle
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, kopš 1998. gada Eiropas Kopienu Tiesa ir lēmusi, ka pacientiem ir tiesības saņemt atlīdzību par veselības aprūpi, kas saņemta citā dalībvalstī. Šis ziņojums, kas seko komisāres priekšlikuma projektam, skaidro, kā ir jāpiemēro EKT lietās noteiktie principi.
Es atzinīgi vērtēju John Bowis izcilo ziņojumu un prasmīgo veidu, kā viņš risina daudzās pamatotās bažas, ko izsauca sākotnējais priekšlikuma projekts. Ziņojums balstās uz pacientu vajadzībām, nevis uz pacientu līdzekļiem. Slimnīcas aprūpes un iepriekšējās atļaujas definīcijas ir tikušas apspriestas, un, kā es saprotu, Padome un Komisija par tām ir vienojušās. Kvalitātes standarti paliks dalībvalstu kompetencē, bet drošības standarti būs visas Eiropas mērogā. Vienas pieturas aģentūrai līdzīgi pacientu informācijas avoti būs būtiski katrā dalībvalstī, lai pacientiem būtu iespējams izdarīt informētu izvēli, un savstarpēja izrakstīto recepšu atzīšana, manuprāt, būs ļoti svarīgs papildinājums šim tiesību aktam, un tam jāseko drīz.
Lai gan veselības pakalpojumi sākotnēji bija iekļauti Bolkestein pārrobežu pakalpojumu priekšlikuma projektā, ātri kļuva skaidrs, ka ir nepieciešama patstāvīga direktīva par veselību, šo vissvarīgāko jautājumu, kas atsaucas uz visiem veselības aprūpes aspektiem mūsu 27 dalībvalstīs. Pacienti vienmēr dos priekšroku veselības aprūpes saņemšanai savas dzīvesvietas tuvumā. Pašreiz tikai viens procents no mūsu budžeta tiek tērēts pārrobežu veselības aprūpei. Saglabāsim to perspektīvā.
Tomēr, kad apstākļi to liek, veselības aprūpes saņemšana citā ES valstī var nākt par labu - sevišķi pierobežas reģionos, kur tuvākā veselības iestāde, piemēram, var atrasties citā valstī, vai kur ir pieejama lielāka ekspertīze, piemēram, reto slimību gadījumos, vai sevišķu aprūpi vai ārstēšanu būtu iespējams sniegt ātrāk citā valstī. Man pilnībā ir jāatzīst, ka vispārējā kompetence par veselības politiku un veselības politikas finansēšanu paliek un joprojām paliks dalībvalstu līmenī.
Man ir piebilstams viens vienīgs punkts par Trakatellis ziņojumu. Daudz bažu un dažādu skaidrojumu ir par 15. grozījumu, un es atzinīgi vērtēju iespēju, ka atsevišķs balsojums ļaus balsot pret jēdzienu par reto slimību "izskaušanu”, kas ir radījis lielas bažas. Tomēr es atbalstīšu grozījuma pārējo daļu un izcilo darbu, ko veicis mans kolēģis profesors Antonios Trakatellis par retām slimībām.
Dagmar Roth-Behrendt
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribu savas grupas vārdā novēlēt Bowis kungam drīzu atveseļošanos. Es zinu, ka viņš daudz strādāja komitejā līdz pēdējai balsošanas dienai, un es ceru, ka tagad pēc operācijas viņš atgūsies un drīz atlabs un ka mēs drīz viņu atkal redzēsim pirms vasaras pārtraukuma.
Atļaujiet man sākumā teikt, ka mana grupa uzskata, ka šis ir ļoti labs ziņojums. Mēs varam redzēt, ka Komisijas priekšlikums ir ticis pamatīgi uzlabots, pateicoties daudziem Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas grozījumiem un kompromisiem, kurus mēs kopā sasniedzām. Komisāre Vassiliou, jūs ar savu komandu izdarījāt labu darbu, bet to bija iespējams vēl uzlabot, un mums ir izdevies to uzlabot.
Mums ir izdevies nodrošināt, ka visi pacienti tagad zinās, ka viņiem ir tādas pašas tiesības Eiropas Savienībā kā visiem citiem. Viņi var doties visapkārt tieši tāpat, kā tas ir pats par sevi saprotams katram strādājošajam, katram studentam un precēm, pakalpojumiem un citām lietām. Arī pacientiem ir jābūt savām tiesībām iekšējā tirgū. Tieši to šis tiesību akts nosaka, un šī iemesla dēļ mēs bez ierunām vērtējam to atzinīgi.
Mums tomēr ir arī jāatzīmē, kuras ziņojuma jomas mēs īpaši augstu vērtējam. Te ietilpst, piemēram, tas, ka pacientiem ir jāpiešķir brīvība doties uz aprūpi, kas nav saistīta ar slimnīcu. Mēs tomēr arī domājam, ka dalībvalstīm ir jāsaglabā kompetence par savām veselības aprūpes sistēmām. Tām ir jābūt spējīgām plānot aprūpi slimnīcās, specializēto aprūpi, un viņu ieguldījumiem attiecīgajā dalībvalstī ir jābūt samērīgiem. Mēs nemēģinājām atņemt dalībvalstīm šo pienākumu, šo kompetenci. Mēs negribam arī, ka tās tiek iztukšotas sausas Tāpēc ir pareizi, ka ir jāsaņem iepriekšēja atļauja par noteikta veida ārstēšanu. Arī tas ir kaut kas, ko mana grupa ar prieku pilnībā atbalstīs, un pie šī jautājuma es atgriezīšos beigās. Šī ir laba pieeja, kas raksturo ziņojumu kopumā.
Viens, ko es personīgi vērtēju īpaši atzinīgi, ir tas, ka beidzot ir jāizveido uzziņu tīkls. Cik ilgi mēs esam prasījuši, ka ir jābūt skaidram, kur Eiropas Savienībā atrodas vislabākā darba prakse? Kur vislabāk tiek veikta ārstēšana? Kur ir vislielākie panākumi? Kurai komandai kurā slimnīcā, kurā dalībvalstī ir jaunumi, ko ziņot? Pašlaik tas ir atstāts nejaušības varā. Varbūt neliela daļa no zinātnieku aprindām zina par to, bet ne katrs vietējais ārsts. Tas, ka mēs varam uzlabot šo situāciju saistībā ar uzziņu tīklu izveidošanos, ir liels sasniegums. Šie informācijas avoti ļaus katram pacientam katrā dalībvalstī iegriezties vai piezvanīt un jautāt: "Kādas ir manas tiesības?” Viņiem izstāstīs viņu pašu valodā, kādas ir viņu tiesības un, ja viņiem būs kāda problēma, viņi saņems atbildi. Tā ir pozitīva attīstība.
Tā kā runas laiks tuvojas beigām, man jāpiemin arī tās jomas, par kurām manas grupas vairākums izsaka nožēlu. Manas grupas lielākajam vairākumam tas attiecas uz diviem punktiem, kas ir kritiski mums un izšķirs to, kā mēs rīkosimies balsošanā šodien. Pirmais no tiem ir tas, ka mēs gribam redzēt divkāršu juridisku pamatu. Mums ir jāizmanto veselības pants, kas ir 152. pants, lai nodrošinātu, ka signāls, kuru mēs raidām pasaulei, ir tāds, ka šis ir veselības politikas, kā arī kustības brīvības jautājums. Mums to vajag, un tas ir mūsu atbalsta nosacījums.
Turklāt mēs esam pārliecināti, ka iepriekšējā atļauja, kā tā noteikta 8. panta 3. punktā, ir neatbilstīgi definēta. Ja mēs nespēsim panākt uzlabojumu ar grozījumiem, kas ir iesniegti, mana grupa diemžēl nevarēs piespiest sevi nobalsot par šo ziņojumu, kas ir kaut kas tāds, ko es personīgi nožēloju, lai gan varbūt tas iedarbosies kā pamudinājuma dūriens strādāt labāk pie otrā lasījuma, ja mēs nesagatavosim pietiekamu pamatu šodien.
Jules Maaten
ALDE grupas vārdā. - (NL) Šī direktīva ir par pacientiem. To nav iespējams uzsvērt par daudz, jo mēs, protams, runājam par ļoti daudzām citām lietām sakarā ar pārrobežu veselības aprūpi: par medicīnas pakalpojumu brīvo kustību un ko darīt attiecībā uz tirgu veselības aprūpē. Tas nekādā ziņā nav tas, par ko mēs tagad runājam.
Mēs runājam par pragmātisku pieeju. Kā lai mēs radām tādu sistēmu, kura dotu vislielāko labumu pacientiem? Un ja mēs to nedarīsim, kas to darīs? Pacienti atrodas tik nevarīgā pozīcijā. Jūs negribat, lai slimiem cilvēkiem būtu jāiesaistās cīņā ar aukstiem veselības aprūpes birokrātiem, kas skata veselības politiku savā datora izklājlapas ciparos un statistikā. Tas nedrīkst notikt.
Tieši tāpēc šī ir arī sociāla direktīva. Pārrobežu aprūpe, protams, jau sen ir bijusi iespējama ikvienam, kas var maksāt par to, bet kaut kas ir arī jādara to labā, kuri nevar maksāt. Par to mēs te runājam šodien, priekšsēdētāja kungs!
Arī šo iemeslu dēļ mūsu grupa piešķir lielu nozīmi iepriekšējai atļaujai, kas dabiski ir šeit būtisks elements, Filipiová kundze. Es ļoti augstu vērtēju arī to, ka Padome šodien šeit piedalās. Iepriekšējā atļauja ir jāievieš nevis tādēļ, lai padarītu pārrobežu aprūpi neiespējamu - absolūti nē - bet drīzāk, lai izvairītos no valsts veselības aizsardzības sistēmas nopietnas apdraudēšanas. Mēs piekrītam tam, un mēs ejam dziļāk šajā lietā, nekā mēs to varbūt būtu darījuši parastos apstākļos. Tāpēc ir nepieciešams kompromiss. Mēs uzskatām, ka ir jābūt izņēmumiem retām slimībām vai dzīvībai bīstamām situācijām, kas gaida rindā. Mēs vēlamies izveidot viesnīcas aprūpes definīciju Eiropas līmenī, nevis atsevišķi katrai dalībvalstij gluži vienkārši tādēļ, lai dotu juridisku noteiktību pacientiem un nodrošinātu noteiktību valsts sistēmās.
Turklāt mēs uzskatām, ka pacientiem, kas jau ir slimi, nav jāiesaistās ilgstošās juridiskās procedūrās, ja kaut kas noiet greizi; tā vietā ir jāizveido Eiropas ombuda sistēma pacientiem.
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā mums, protams, ir bijusi nesaprašanās šajā jautājumā, un es aicinu visus kreisos deputātus vienkārši atlikt ideoloģiju šoreiz malā un nodrošināt, ka mēs pieņemam labu direktīvu pacientiem un izvēlamies pragmātisku pieeju. Es ar lielu cieņu uzklausīju, ko Roth-Behrendt kundze šeit sacīja par šo jautājumu.
Visbeidzot patiešām liels paldies referentam Bowis kungam. Viņš ir izdarījis vienreizēju darbu, un es patiesi ceru, ka viņš drīz būs vesels.
Salvatore Tatarella
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, šodien mēs apstiprinām direktīvu, kuras nozīme ir ievērojama, direktīvu, kura attiecas uz pacientiem - kā tas jau ir ticis norādīts - un visiem Eiropas pilsoņiem. Pašā Eiropas vēlēšanu priekšvakarā visi Eiropas pilsoņi vēlreiz var redzēt, cik pozitīva katram var būt Parlamenta ietekme uz viņa dzīvi.
Eiropas Savienības Pamattiesību harta nosaka tiesības uz veselības aprūpi, un ar šo direktīvu mēs tagad šīm tiesībām piešķiram materiālu saturu. Tas ir jautājums, kas skar milzīgu skaitu pilsoņu: Nesena Eurobarometer aptauja rādīja, ka šodien 50 % Eiropas pilsoņu ir gatavi doties ceļā, lai saņemtu ārstēšanos ārzemēs, cerot atrast labāku, ātrāku ārstēšanu savai slimībai, un 74 % pilsoņu domā, ka došanās uz ārzemēm ārstēties būtu jāatlīdzina viņu pašu dalībvalstij.
Šo jomu pašlaik nosaka valsts likumdošana, un pilsoņi ir slikti informēti attiecībā uz izvēles iespēju, atlīdzību un iespējamu ārstēšanos ārzemēs. Patiešām, šodien tikai 4 % Eiropas pilsoņu tiek ārstēti ārvalstīs. Eiropas Savienībai ir vienoti noteikumi vienīgi tikai tad, ja ārvalstīs tiek saņemta neatliekamā veselības aprūpes ārstēšana, pamatojoties uz regulu par Eiropas veselības apdrošināšanas karti.
Šodien Parlaments ņem vērā Eiropas pilsoņu prasību par veselības aizsardzību, un veselības aprūpes jomā Eiropa gatavojas aizvākt visas robežas un dot iespēju pacientiem izvēlēties, kur viņi saņems ārstēšanos.
Claude Turmes
Priekšsēdētāja kungs, direktīva, kuru mēs izskatām šodien, vispirms ir jāaplūko kā papildinājums sadarbībai, kas ir notikusi trīsdesmit gadus dalībvalstu un to sociālās drošības sistēmu starpā
Šodien manā valstī Luksemburgā vairāk nekā 30 % veselības aprūpes jau tiek sniegta ārpus tās robežām, un turklāt gadījums ar Bowis kungu, kuram es vēlu pilnīgu atveseļošanos, ir izcils piemērs pašreizējās regulas pareizai izmantošanai, jo viņš tika uzņemts Briseles slimnīcā, lai sniegtu neatliekamo palīdzību. Viņš ir ticis labi aprūpēts, un viņam kā Lielbritānijas pilsonim nav problēmu sakarā ar atmaksu.
Tāpēc rodas jautājums, kas šai direktīvai ir jāuzlabo. Pirmkārt, tai ir jāuzlabo informācija, kas tiek dota pilsoņiem: informācija par piedāvātajiem pakalpojumiem izcilības centros, ko Roth-Behrendt kundze ir labi izskaidrojusi, un galvenokārt informācija par aprūpes kvalitāti. Es uzskatu, ka daudzām dalībvalstīm, arī manai valstij, ir jāpanāk progress kvalitātes kritērijos un informācijā par aprūpes kvalitāti. Turklāt, protams, ja es esmu ārzemēs un man notiek kaut kas ļoti slikts, ir jābūt kādai vietai, kur es varu griezties.
Viss tas ir labi noteikts pašreizējā tekstā, bet mēs domājam, ka ir trīs lietas, kas ir jāuzlabo. Pirmkārt, mēs uzskatām, ka iepriekšējo atļauju sistēmai slimnīcas aprūpei ir divkārša priekšrocība: pirmkārt, tā ir liela priekšrocība Eiropas pilsoņiem, jo viņi zinās precīzi, kad viņiem tiks atmaksāts, un arī aprūpe saņems priekšfinansējumu. Turklāt tas dod iespēju plānot galvenās slimnīcu infrastruktūras, jo labu veselības aizsardzības sistēmu neradīs tirgus neredzamā roka. Tā ir jāplāno.
Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas otra prasība attiecas uz divkāršo juridisko pamatu, jo mēs negribam, ka veselības aprūpe tiktu uzskatīta par tirgu. Ir ļoti skaidri jāsaprot, ka sistēmu vispirmām kārtām organizē dalībvalstis.
Trešais punkts ir saistīts ar retajām slimībām: mēs gribam atsevišķu tiesību aktu, jo tas ir pārāk svarīgi un mēs maldinātu Eiropas pilsoņus, ja teiktu: "Ejiet un meklējiet kaut kur Eiropā, un par to kāds gādās.” Mēs gribam īpašu tiesību aktu. Tādējādi mēs negribam Bolkenstein II, mēs gribam dokumentu, kas dod juridisku noteiktību un kalpo lielākajai daļai Eiropas pilsoņu.
Kartika Tamara Liotard
Arī es vēlos izteikt sirsnīgu pateicību Bowis kungam. Viņš ir ļoti smagi strādājis pie šī ziņojuma, un es ceru, ka viņš drīz izveseļosies.
Tomēr man jāsaka, ka Eiropas Komisija mēģina ar maldinoša termina "pacienta tiesības” palīdzību ieviest tirgus principus veselības aprūpē visā Eiropā. Pats par sevi saprotams, ka mana grupa ir par lielākām tiesībām pacientiem un pacientu mobilitātei pierobežu reģionos. Mēs paši ejam daudz tālāk. Mēs uzskatām, ka katram, bagātam vai nabagam, ir tiesības uz pienācīgas augstas kvalitātes veselības aprūpes pieejamību.
Man tomēr rodas nopietnas problēmas sakarā ar to, ka priekšlikums tiek pamatots ar pantu par iekšējo tirgu, kas pats par sevi jau norāda, ka ekonomiskās intereses iet pa priekšu pacientu interesēm. Turklāt priekšlikums ir lieks. Jo izdevumu atmaksa ir jau nokārtota. Tas, ka daži apdrošinātāji un dalībvalstis neievēro šo kārtību, ir labāk jānokārto.
Priekšlikums nevienādi risina arī jautājumu, kas atrodas dalībvalstu kompetencē, kā rezultātā cilvēkiem ar bieziem makiem ir pieejama labāka aprūpe. Ierosinātā kompensāciju un maksājumu sistēma saskaņā ar savas valsts noteikumiem ievieš pacientu mobilitātes veidu, kas ir pretējs principam par visiem vienlīdzīgi pieejamas veselības aprūpi. Priekšlikumā arī ir ietverts liels risks, ka drīz nevis pacients būs tas, kuram ir tiesības meklēt ārstēšanu ārvalstīs, bet drīzāk apdrošinātāji vai dalībvalstis būs tās, kas varēs piespiest pacientus doties pie vislētākā pakalpojuma sniedzēja. Tādējādi pacientam būs pienākums, nevis tiesības.
Ņemot vērā, ka mums ir 27 valstis ar 27 dažādām veselības aprūpes sistēmām, Komisijas priekšlikums, kas balstīts vienīgi uz 95. pantu - slaveno saskaņošanas pantu - novedīs pie valstu veselības aprūpes sistēmu nojaukšanas un tādējādi noņems atbildību no dalībvalstīm. Mēs atbalstām pacientiem vienlīdzīgu pieeju kā sākuma punktu un lielākas lomas neierādīšanu tirgum veselības aprūpē.
Hanne Dahl
IND/DEM grupas vārdā. - (DA) Priekšsēdētāja kungs, viena no seku izpausmēm, kādas var būt Pacientu direktīvai tās pašreizējā veidā veselības aprūpes nozarē, ir ļoti apgrūtināta publisko tēriņu kontrole. Es tāpēc gribu lūgt, lai mēs balsojam par 122. grozījumu, kas runā par iepriekšējām atļaujām. Es domāju, ka tā ir obligāta prasība, lai visiem pilsoņiem būtu brīvi un vienlīdzīgi pieejama ārstēšana vajadzīgā laikā un atbilstīgi viņu vajadzībai. Tas nozīmē, ka ārstam ir jābūt tam, kas lemj, kādu ārstēšanu jūs saņemat - un kad.
Šī direktīva diemžēl ilustrē ļoti skaidru tendenci, kurā mēs visi tiekam pārvērsti no pilsoņiem par patērētājiem. No pilsoņiem sabiedrībā, kas balstās uz savstarpēju saistību principu, mēs esam kļuvuši par patērētājiem lielā iekšējā tirgū. Tomēr būt pilsonim nozīmē būt cilvēkam, un mēs visi esam pilsoņi tikpat noteikti kā tas, ka mēs visi esam cilvēki. Bet, būdami patērētāji, mēs tiekam reducēti līdz tirgus kampaņas objektam. Tas nozīmē, ka mēs esam drīzāk objekti nekā subjekti. Pacientiem ir jābūt subjektiem, nevis tirgus kampaņas objektiem.
Jim Allister
Priekšsēdētāja kungs, arī es sūtu vislabākos vēlējumus referentam, novēlot viņam ātru atlabšanu un atgriešanos.
Esmu pārliecināts, ka mūsu visu interesēs ir iegūt vislabāko pakalpojumu mūsu vēlētājiem. Tomēr man ir vitāli svarīgi, lai šī direktīva atrod pareizo līdzsvaru starp kustības brīvību un pacienta drošību un pārskatatbildību. Es neesmu ieinteresēts sekmēt medicīnas tūrismu un tāpēc uzskatu, ka ir jāaizsargā valsts autonomija pār regulatīvajiem aspektiem un ka mums ir jāizvairās no standartu saskaņošanas līdz iespējami zemākajam kopsaucējam. Mums ir arī jāsargās no pieaugoša spiediena uz vietējiem dienestiem, kas nāk par sliktu vietējiem pacientiem, un tas ir sevišķi būtiski jomās ar tādu specializāciju, kuru cilvēki pieprasa.
Turklāt jautājumam par rehabilitācijas aprūpi pēc ārstēšanās ārvalstīs ir jāpievēršas pienācīgi, jo man ir bažas, ka tādi pakalpojumi kā fizioterapija un citi varētu pārāk ievilkties rehabilitācijas aprūpes prasību dēļ.
Colm Burke
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos ar vislielāko atzinību vērtēt mana godājamā kolēģa Bowis kunga ziņojumu par pacienta tiesībām pārrobežu veselības aprūpē. Es izsaku nožēlu, ka Bowis kungs šorīt nav kopā ar mums Parlamentā, un es vēlu viņam ātru atveseļošanos no slimības.
Man ir bijis gods būt savā veidā noderīgam, lai uzlabotu pacientu tiesības uz pārrobežu veselības aprūpi. Es pats esmu pārrobežu veselības aprūpes labuma guvējs. Laimīgā kārtā es varēju atļauties maksāt. Tagad es gribu, lai tie, kuri nav tik laimīgi kā es, varētu gūt labumu no tiesībām ceļot, lai saņemtu veselības aprūpi, neraizējoties par izmaksām, būdami pilnībā informēti gan par savām tiesībām, gan par aprūpes kvalitāti, ko viņi var cerēt saņemt.
Jautājums par pacientu tiesībām uz pārrobežu veselības aprūpi ir vairākus gadus iepriekš ticis debatēts un izsludināts ar Eiropas Kopienas Tiesas starpniecību. Tādējādi ir īstais laiks un ir pareizi, ka mēs, tautas pārstāvji, skaidri un nepārprotami nosakām cilvēkiem pacientu neatņemamās tiesības uz piekļuvi augstas kvalitātes veselības aprūpei neatkarīgi no viņu līdzekļiem vai ģeogrāfiskā novietojuma.
Mums ir jābūt arī tiesībām uz piekļuvi augstas kvalitātes veselības aprūpei tuvu mājām. Tomēr mums ir arī jāatzīst, ka tas ne vienmēr ir iespējams, sevišķi retu slimību gadījumā, kad ārstēšana var nebūt pieejama pacienta piederības dalībvalstī.
Ja mums jāceļo uz ārvalstīm veselības aprūpes dēļ, mums nevajadzētu būt nekādai neziņai par savu spēju apmaksāt rēķinu par ārstēšanos, kas bieži ir dārga. Tāpēc man ir prieks, ka šī neskaidrība un apmulsums ir izgaisināts reiz par visām reizēm. Ja ir dota iepriekšēja atļauja parastos apstākļos, pacientiem būs jāsedz tikai tās izmaksas par ārstēšanos, kas pārsniedz izmaksas, kādas viņiem būtu bijušas, ja viņi tādu pašu vai līdzīgu ārstēšanos būtu saņēmuši mājās.
Informācija par aprūpes kvalitāti un standartiem citās dalībvalstīs ir vēl viens svarīgs faktors tiem mūsu vidū, kuriem var būt vajadzība braukt uz ārvalstīm ārstēšanās nolūkos. Mēs esam smagi strādājuši, lai nodrošinātu, ka šī informācija būs pieejama pacientiem, ja viņiem ir vajadzība vai vēlēšanās ceļot, lai ārstētos. Valstu kontaktu punkti, kas piedāvāti šajā dokumentā, ir viens no galvenajiem jauninājumiem un būs ārkārtīgi nozīmīgs, palīdzot pacientiem un sekmējot viņu mobilitāti. Es atzinīgi vērtēju šo ziņojumu un ceru, ka tas tiks pieņemts šodien.
Guido Sacconi
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Roth-Behrendt kundze teicami izskaidroja mūsu grupas nostāju un sevišķi nevainojami ieskicēja, kāpēc mēs ļoti augstu novērtējam lielo apjomu, kas ir veikts šī teksta uzlabošanā. Viņa tomēr arī skaidri pateica, cik svarīgi ir noiet pēdējo jūdzi, proti, atrisināt divkāršo juridisko pamatu un skaidrāk un stingrāk pamatot iespēju dalībvalstīm sniegt iepriekšēju atļauju par ārstēšanu slimnīcā.
Īsi sakot, neturpināsim šo diskusiju, jo mēs ļoti labi pārzinām šo direktīvu, mēnešiem ilgi diskutējuši par to. Es vēlos uzdot divus sevišķi politiskus jautājumus, jo ir lēmuma pieņemšanas laiks. Pirmais jautājums ir komisārei A. Vassiliou: ko konkrēti Komisija domā par divkāršo juridisko pamatu? Otrkārt, es konkrēti vēršos pie Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas - man žēl, ka mans draugs John Bowis nav šeit, jo mēs atrisinājām ļoti daudzus jautājumus šajā parlamentārajā sesijā kopā ar viņu kā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas galveno grupu koordinatoru, un arī es, protams, vēlu viņam ātri atveseļoties - es jautātu PPE-DE grupai un es domāju, arī Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupai: vai jūs uzskatāt, ka ir labāk pāriet pie otrā lasījuma bez Eiropas Parlamenta Sociālistu grupas balsojuma? Bez liela vairākuma?
Tāpēc es aicinu jūs nopietni pārdomāt 116. un 125. grozījumu par divkāršo juridisko pamatu un 156. un 118. grozījumu par iepriekšējām atļaujām. Ja šie dokumenti tiek apstiprināti, mēs balsosim par; tas nebūs iespējams nekādā citādā veidā. Jūs varat apsvērt un izvēlēties, kādu iznākumu jūs vēlaties redzēt.
Karin Riis-Jørgensen
(DA) Priekšsēdētāja kungs, mēs esam Eiropas vēlēšanu kampaņas vidū - vēlēšanu kampaņas, kurā mums ciešāk jāsaliedē attiecības ar Eiropas pilsoņiem. Mums šeit ir tiesību akts, kas patiešām saliedē ciešas attiecības ar Eiropas pilsoņiem. Ķersimies pie tā un noliksim pacientu centrā. Man kā vienam no Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas referentiem manā aptaujas grupā ir tāda tipa cilvēks, kuru jūs visi atpazīsiet savos vēlētājos. Es esmu no valsts, kurā vienmēr, kad eju uz lielveikalu, es redzu vīru, kas brauc ar mopēdu, kam aizmugurē ir koka kaste. Šis cilvēks pauž pacientu mobilitātes būtību, jo ikvienam cilvēkam ir jābūt iespējai ceļot ārvalstīs un saņemt ārstēšanu, ja viņš tā vēlas, neskatoties uz viņa ienākumiem vai ietaupījumiem. Tādu pacientu, kas grib ceļot, patiesībā ir pavisam nedaudz. Tikai tie, kuri ir izmisuši, ceļo uz ārvalstīm.
Tomēr tikai tāpēc, ka manis pieminētais vīrs uz mopēda patiešām spēj ceļot, nenozīmē, ka viņam vajadzētu izdot savu naudu braucienam. Par laimi Parlamentā ir panākta plaša vienošanās, ka atsevišķajam pacientam nav jāmaksā no savas kabatas. Tas patiešām ir uzlabojums Komisijas priekšlikumā. ALDE centrālais grozījums ir bijis nozīmēt Eiropas pacientu ombudu. Pateicos par tā atbalstīšanu. Pacientu ombuda tiešais pienākums būs panākt, lai ES pilsonis, pacients varētu īstenot savas tiesības, ko viņam vai viņai ir piešķīris tiesību akts. Bumba tagad ir Padomes laukuma pusē. Tā tagad ir ministru laukumā, kuri pastāvīgi stāsta mums, ka mums ir vajadzīgs ciešāks kontakts ar ES pilsoņiem. Bet es saku, ka ES ir tā, kurai ir vajadzīgs ciešāks kontakts ar ES pilsoņiem. Šeit ir lieta, kas tiek pasniegta jums uz šķīvīša. Ņemiet to! Nepalaidīsim garām šo izdevību!
Ewa Tomaszewska
(PL) Priekšsēdētāja kungs, pacienta tiesību noteikšana pārrobežu veselības aprūpē ir neatliekams uzdevums. Pacientiem ir tiesības zināt, uz kāda pamata viņiem tiks sniegta palīdzība neatkarīgi no tā, vai viņi ceļo un pēkšņi viņiem ir vajadzīga palīdzība, vai arī viņi nolemj doties uz veselības aprūpes iestādēm citā Eiropas Savienības valstī, jo viņu pašu valstī specifiski medicīnas pakalpojumi ir grūti pieejami.
Viņiem ir jābūt informētiem par iespējamiem izcenojumiem, kas viņiem būs jāmaksā, un arī par priekšapmaksas iespējām. Viņiem ir jābūt arī garantēti pieejamai informācijai par pakalpojumu kvalitāti, kāda ir saņemama ieteiktajās veselības aprūpes iestādēs. Es šeit domāju par uzziņu tīkliem un informācijas punktiem. Pacientiem ir jābūt garantētai informācijai par viņu tiesībām gadījumos, gad ir radies ļaunums nepareizas ārstēšanas dēļ, kā arī informācija par izrakstīto norādījumu savstarpējo atzīšanu. Pārrobežu veselības aprūpes pārraudzība noderēs situācijas novērtēšanai šajā jomā. Es gribu novēlēt Bowis kungam drīzu izveseļošanos.
Margrete Auken
(DA) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties Bowis kungam par veikto teicamo darbu, vadot šīs sarunas, kas nerisinājās nemaz tik viegli. Viens no grūtajiem jautājumiem ir bijis palīdzība retu slimību pacientiem - temats, par ko mēs te diskutēsim rīta sēdes beigu daļā. Mēs visi gribam dot šiem pacientiem vislabākās ārstēšanas piedāvājumus, kādi pieejami, un mēs dabiski redzam, ka cieša Eiropas sadarbība šajā ziņā nesīs mums milzīgu labumu. Tomēr nebūs nekāda labuma, ja mēs tikai ļausim pacientiem braukt pa visu Eiropu, nedodot pilnvaras viņu izcelsmes valstīm kontrolēt šādu ceļošanu gan medicīniski, gan finansiāli. Ja tekstu pieņems tā pašreizējā veidā, tas dos pacientiem, kuri cieš retas slimības dēļ, iespēju braukt uz ārvalstīm un saņemt jebkāda veida ārstēšanu, kas viņu izcelsmes valstij tad ir jāfinansē. Tomēr kā mēs kontrolējam izdevumus un kā nodrošinām, lai pacienti nesaņemtu nepienācīgu vai pārmērīgu ārstēšanu? Galu galā viņi ir atkarīgi no savu aprūpes sniedzēju žēlastības. Viņiem tāpat ir risks nonākt nopietnā konfliktā ar savu izcelsmes valsti, kas var atteikties apmaksāt, aizbildinoties ar to, ka viņu slimība nav pietiekami reta. Mēs vēl neesam panākuši vienošanos par to, kā noteikt šo pacientu mērķauditorijas daļu. Mēs kopumā dodam priekšroku atsevišķam tiesību aktam šajā jomā, lai mēs varētu palīdzēt cilvēkiem ar retām slimībām pēc iespējas optimālā veidā.
Adamos Adamou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, arī es vēlos novēlēt mūsu draugam John Bowis ātru izveseļošanos un visu labāko un vienlaikus pateikties viņam par viņa grūto darbu.
Es gribu sākt ar to, ka mums nav nekādu iebildumu pret pārrobežu veselības aprūpi. Tieši otrādi, mēs atzīstam, ka dalībvalstīm ir jāizmanto pilnvaras, kas tām dotas saskaņā ar Eiropas Savienības līguma 152. pantu. Diemžēl šī direktīva balstās uz 95. pantu, un es gaidu no Komisijas juridiskā pamata skaidrojumu mums.
Mēs negribam, ka tiek piemērota politika, kura izrāda labvēlību finansiālā ziņā priviliģētiem pacientiem uz zemāko sociālo šķiru rēķina. Maaten kunga nav šeit, bet es nedomāju, ka ir "ideoloģiski neelastīgi” sacīt, ka mēs varam nonākt pie dubultas pieejas veselības aprūpei.
Mūsu mērķim ir jābūt nodrošināt vienādu veselības aprūpi bez Eiropas Savienības iejaukšanās sociālās nodrošināšanas sistēmās un bez centieniem komercializēt veselības nozari.
Urszula Krupa
(PL) Priekšsēdētāja kungs, regula par iespējām saņemt ārstēšanu citās dalībvalstīs, kura stāsies spēkā pēc direktīvas pieņemšanas par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē, novedīs pie Kopienas iejaukšanās veselības aprūpes sistēmās pretēji iepriekšējiem noteikumiem. Turklāt ārstēšanās iespējas tiks īpaši radītas turīgiem pacientiem un vienlaikus veselības aprūpes pieejamība tiks īpaši traucēta pacientiem trūcīgās dalībvalstīs. Polijas liberālās valdības pašlaik piekoptā stratēģija nodrošina īpašu privilēģiju piešķiršanu augstas kvalitātes veselības aprūpes pieejamībā elitei, un tas ved pie valsts veselības aprūpes iestāžu privatizācijas un atņem sabiedrības lielākajai daļai iespēju saņemt ārstēšanu. Neatkarīgi no Tiesas atzinuma cilvēku veselība nedrīkst kļūt par tirgū pārdodamu preci, bet tai jābūt daļai no neatņemamām cilvēktiesībām, kuras jāgarantē valsts veselības dienestiem saskaņā ar principu par dzīvības un veselības tiesību un katra cilvēka neatņemamās vērtības atzīšanu un aizsardzību.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, pensiju prasības, bezdarba apdrošināšana un slimības apdrošināšana - gandrīz 25 gadus pēc Šengenas līguma noslēgšanas sociālais nodrošinājums vēl arvien klibo nopakaļ. Atvaļinājumu viesi bieži tiek nekaunīgi izmantoti, un viņiem ir jāmaksā pārmērīgi lieli vietējie rēķini, kas tiek vai nu daļēji atmaksāti vai vispār netiek atmaksāti pēc tam, kad viņi atgriežas mājās savā Savienības dalībvalstī.
Diemžēl Eiropas Veselības apdrošināšanas karte bieži netiek pieņemta, jo maksājumu kārtošana starp dalībvalstīm īstenībā nedarbojas. Sevišķi tad, kad budžeta līdzekļi ir ierobežoti, pacients tomēr ir jāliek veselības aprūpes sniegšanas centrā. Šajā nolūkā pacients, protams, ir jāstiprina. Tas, vai neatliekamās medicīniskās palīdzības pacients var saņemt iepriekšēju atļauju par slimnīcas ārstēšanas izdevumu atmaksu, ir jāuzskata par apšaubāmu. Ja mēs nepārtraukti taupām uz medicīnas personāla rēķina izmaksu spiediena dēļ, es teiktu, ka mūsu veselības aprūpes sistēma dodas nepareizajā virzienā. Tāpēc labāka sadarbība ir saprātīga, bet tai absolūti nedrīkst ļaut izvirt par birokrātisku šķēršļu barjerskrējienu.
Péter Olajos
(HU) "Tas, kuram labi padodas darbs ar āmuru, mēdz domāt, ka visapkārt ir naglas”, skan sakāmvārds. Tas izteic arī manas izjūtas par pašreizējo krīzi. Es saskatu izaugsmi un atlabšanu visā.
Es domāju, ka šis tiesību akts atvērs mums daudzas iespējas. Blakus radikālām pārmaiņām veselības aprūpē tā var arī dot jaunu stimulu darbavietu radīšanai un ekonomiskai attīstībai. Pacientu mobilitātes ieviešana ietekmēs ne tikai veselības aprūpi. Tā var labvēlīgi ietekmēt ne tikai uzņēmējas valsts kultūras piedāvājumu, bet arī tās restorānu apgrozījumu. Īstenībā tā var radīt tūkstošiem darbavietu arī slimnīcu nozarē. Tas nesīs lielākus ienākumus ne tikai un katrā ziņā ne pirmām kārtām veselības aprūpes jomā, bet ar to saistītos pakalpojumos.
Tāpat arī finanšu pakalpojumu nozare var cerēt uz izaugsmi. Jaunās sistēmas darbība patiešām prasīs arī lielu skaitu muitas punktu, veselības aprūpes starpnieku, konsultantu, apdrošināšanas ekspertu, tulku un tulkotāju. Rehabilitācijas posmā visa "medicīniskā tūrisma” ķēde gūs no tā labumu. Galvenā priekšrocība, ko piedāvā šī regula, ir tās nodrošinātā situācija, kurā "visi ir ieguvēji”. Piemēram, ja dalībvalsts negrib, ka tās pilsoņi izmanto šo jauno iespēju, tā uzlabos savu veselības aprūpes pakalpojumu līmeni un samazinās gaidīšanas laiku. Ja dalībvalsts piesaista pacientus no ārvalstīm, tas ienes naudu valstij un veselības aprūpes nozarei, kas ļauj paaugstināt pacientu aprūpes līmeni tajā valstī.
Būdams Ungārijas deputāts EP, es varu saskatīt ākārtēju iespēju sekmēt "medicīnisku tūrismu”, balstoties uz pacientu mobilitāti Eiropā. Daudzi pacienti jau ierodas no ārvalstīm, lai ārstētos manā valstī, bet ir bijis pietiekami daudz neskaidrību par apdrošināšanas jautājumu. Viss ir bijis lielā mērā atkarīgs no visjaunākajiem noteikumiem valstī nosūtītājā. Es esmu pārliecināts, ka šī regula uzlabos mūsu visu dzīves kvalitāti. Es vēlu Bowis kungam ātru atveseļošanos. Starp citu, arī viņš agrāk ir saņēmis ilgstošu ārstēšanos Ungārijā. Es arī apsveicu par šo tiesību aktu. Man būs liels prieks atbalstīt šo izcilo dokumentu.
Anne Van Lancker
(NL) Vissvarīgākais labai veselības aprūpes politikai, dārgie deputāti, ir tas, lai katrs varētu iegūt labu veselības aprūpi par pieņemamu maksu pēc iespējas tuvu mājām. Bet ja tikai 1 % pacientu brauc ārstēties ārvalstīs, tas ir vienīgi nenoteiktības dēļ par kvalitāti un par atmaksāšanu.
Tieši tāpēc šī direktīva ir laba ziņa, pirmkārt, visiem cilvēkiem robežu reģionos, pacientiem, kuri stāv garos rindu sarakstos, cilvēkiem, kam ir nepieciešamie nosacījumi labākas ārstēšanas pieejamībai ārvalstīs. Tomēr šo pacientu tiesības ārstēties ārvalstīs nedrīkst apdraudēt dalībvalstu iespēju pienācīgi organizēt un finansēt pašām savu veselības aprūpes sniegšanu, jo ir nepieciešams garantēt veselības aprūpi katram. Tāpēc Parlaments rīkojas labi, iezīmējot vairākas sarkanas līnijas. Es nosaukšu trīs no tām.
Pirmkārt, šī direktīva pamatoti regulē tikai pacientu, nevis veselības aprūpes darbinieku mobilitāti. Mērķis nevar būt veselības aprūpes pakalpojumu tirgus izveidošana. Par šo punktu ziņojumā viss ir pilnīgā kārtībā.
Otrkārt, dalībvalstīm ir jābūt spējīgām pašām lemt par veselības aprūpi, kuru tās sniedz un ko tās var atlīdzināt. Tas direktīvā ir risināts ļoti labi.
Treškārt, ambulatorās aprūpes atlīdzināšana ir jāvienkāršo, bet slimnīcas un specializētas aprūpes gadījumā dalībvalstīm ir jāiegūst iepriekšēja atļauja, jo šāda aprūpe ir dārga. Valstij, kura vēlas garantēt veselības aprūpi visiem, ir jābūt spējīgai ieplānot tāda veida aprūpi. Šajā punktā, Bushill-Matthews kungs, ziņojums nav pietiekams: tas arvien vēl nosaka pārāk daudz nosacījumu iepriekšējam apstiprinājumam, padarot to apgrūtinošu dalībvalstīm. Es vēlos dot atbalstu tiem saviem kolēģiem, kuri ir skaidri pauduši, ka tas patiešām ir izšķirīgs punkts manai grupai, lai tā varētu apstiprināt šo direktīvu.
Visbeidzot es vēlos izteikties par labu divkāršam juridiskam pamatam, jo veselības aprūpe patiešām ir dalībvalstu sabiedriska atbildība par saviem iedzīvotājiem un tādējādi nevar vienkārši tikt atstāta brīvajam tirgum. Es ceru, ka šīs divas sarkanās līnijas nonāks arī finiša taisnē.
Elizabeth Lynne
Priekšsēdētāja kungs, kāpēc pacientam būtu jāzaudē redze, stāvot katarakta operācijas rindā Apvienotajā Karalistē, piemēram, kad to pavisam viegli varētu izdarīt kādā citā dalībvalstī? Kāpēc persona, kas pēdējiem spēkiem gaida uz gūžas locītavas protezēšanu, nevarētu izmantot priekšrocību, ka rindu nav citās dalībvalstīs - dažreiz par lētāku maksu nekā izcelsmes valstī? Un kāpēc dažiem sirds pacientiem ir jāgaida nevajadzīgi mēnešiem ilgi uz operāciju, lai atbloķētu artērijas? Ja ārsts praktiķis iesaka ārstēšanos un to nevar nodrošināt mājās, mums patiešām ir vajadzīga tiesiska sistēma, lai nodrošinātu, ka viņi var to meklēt citā vietā.
Pārāk bieži - kā to jau ir teikuši - tieši vistrūcīgākie cilvēki ir tie, kuri saskaras ar diskrimināciju un nevienlīdzību veselības aprūpes pieejamībā. Tāpēc es priecājos, ka referents ir pieņēmis manu grozījumu, lai būtu skaidrs, ka dalībvalstis ir atbildīgas par atļauju došanu un maksu par ārstēšanu citā valstī.
Mēs nedrīkstam ierobežot piekļuvi pārrobežu veselības aprūpi, nodrošinot to tikai tiem, kuri to var atļauties. Mēs nedrīkstam arī izslēgt cilvēkus ar invaliditāti, tāpēc es priecājos, ka daudzi mani grozījumi šajā punktā ir tikuši pieņemti. Pacientu tiesībām un drošībai ir jābūt pirmajā vietā. Tāpēc es vēlreiz priecājos, ka referents atbalstīja manus grozījumus regulā par veselības speciālistiem. Es gribu atgādināt Parlamenta deputātiem, ka šie priekšlikumi palielina nodrošinājumu tam, uz ko ES pilsoņiem jau ir tiesības saskaņā ar Tiesas spriedumu pirms dažiem gadiem.
Nobeigumā es vēlos novēlēt John Bowis ātru atveseļošanos. Viņa pieredze rāda, cik svarīga ir sadarbība dalībvalstu starpā.
Jean Lambert
Priekšsēdētāja kungs, man ir bijusi problēma ar šo direktīvu jau labu laiku, jo tās virsraksts īstenībā neatspoguļo to, kas ir pašā direktīvā. Dažas runas, ko esam šodien dzirdējuši par darbavietu radīšanas shēmām utt., pastiprina manas bažas. Daudzi apskatītie jautājumi, kā mēs zinām, ir jautājumi par izvēli un maksājumu, un tāpēc tie tikpat lielā mērā ir par sociālo drošību, cik par veselības aprūpi.
Šonedēļ mēs patiesībā atjauninājām regulu, kas ir mūsu sistēmas daļa, kura jau nodrošina sadarbību un nodrošina arī to, ka neatliekamas vajadzības gadījumā nevar tikt liegta veselības aprūpe citā dalībvalstī. Es gribu mudināt deputātus lasīt, ko regula saka tagad.
Šī direktīva ir par izvēli. Tā ir par naudu, kas seko līdzi pacienta izvēlēm, un es mudinātu cilvēkus nejaukt šīs divas dažādās sistēmas, kā to dara daži grozījumi. Manuprāt, tā kā mums ir šīs divas dažādās filozofijas, mums ir vajadzīgs arī divkāršs juridiskais pamats.
Jens Holm
(SV) Priekšsēdētāja kungs, viss šī ziņojuma pamats ir nepareizs. Tas pamatots ar Līguma 95. pantu, kas garantē tirgus brīvību un tātad nesaistās ar sabiedrības veselību vai pacientiem. Tiesībām saņemt labu veselības aprūpi dalībvalstīs ir jābūt augstai prioritātei, bet Komisijas sākumpunkts turpretī ir tirgus, kurā attieksme pret veselības aprūpi ir tāda pati kā pret jebkuru citu preci. Šī direktīva piešķir augstu prioritāti tiem pilsoņiem, kuri var maksāt lielas naudas summas par braucienu un par iekārtošanu, un tiem, kuriem ir labas zināšanas par un kontakti ar veselības aprūpes birokrātiju. Tā ir par labi pelnošiem un labi izglītotiem, bet ne par tiem, kuriem ir vislielākā vajadzība.
Daži cilvēki var domāt, ka Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas iesniegtais grozījums par to, ka dalībvalstīm ir jābūt spējīgām dot iepriekšēju atļauju, pirms tiek veikta aprūpe, ir labs grozījums. Tomēr problēma ir tā, ka tas ir pilns ar ierobežojumiem un milzīgs pierādīšanas slogs ir uzlikts uz dalībvalstīm, lai tās varētu to izsniegt. Valsts plānošana būs vēl grūtāk veicama, un valsts veselības aprūpes sistēma ir pakļauta iztukšošanas riskam.
Galu galā Komisija un Tiesa būs tās, kas izlems, vai dalībvalsts iepriekšējās atļaujas ir proporcionālas. Ja direktīvas pamatojums ir 95. pants, kas ir saistīts ar tirgu, tirgus, nevis laba veselības aprūpe būs noteicošais faktors.
Johannes Blokland
(NL) Dažos pēdējos mēnešos ir ticis ieguldīts liels darbs šajā ziņojumā par pacientu tiesībām pārrobežu veselības aprūpē. Es pateicos referentam Bowis kungam par darbu, ko viņš ir veicis, un vēlu viņam ātru atveseļošanos.
Pārrobežu veselības aprūpe ir realitāte, un pacientu tiesības šajā sakarā ir jāaizsargā. Mums tomēr ir jāuzmanās, lai tas neietu pārāk tālu. Veselības aprūpe ir jāatstāj dalībvalstīm. Sadarbība ES līmenī nedrīkst notikt uz aprūpes kvalitātes vai dalībvalstu principiālu ētisko izvēļu rēķina. Ir jāsargā ētikas daudzveidība, un tādēļ es priecājos, ka šis jautājums tiek izskatīts ziņojumā.
Manuprāt, juridiskais pamats ir ļoti grūts punkts. Es uzskatu, ka 95. panta izvēle šim nolūkam ir bijusi neveiksmīga.. Juridiskā komiteja arī deva tādu vērtējumu. Manuprāt, tas iet pret subsidiaritāti šajā politikas jomā un apgrūtina dalībvalstīm izdarīt neatkarīgu izvēli bez Tiesas iejaukšanās.
Lydia Schenardi
(FR) Priekšsēdētāja kungs, 2008. gada 2. jūlijā Komisija iepazīstināja ar direktīvas projektu par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu aprūpes gadījumos, cenšoties pārvarēt pašreizējos šķēršļus.
Šis jautājums ir prioritāte visās dalībvalstīs. Tomēr ne visām valstīm ir resursi noteikta kvalitātes un drošības līmeņa garantēšanai pacientiem, vai tas būtu aprūpes līmenī vai praktizējošo ārstu profesionālās kvalitātes līmenī. Tāpēc liekas, ka ir nepieciešams konkrēti noteikt dalībvalstu atbildību šajā jomā.
Saskaroties ar daudzveidīgām aprūpes sistēmas organizēšanas metodēm Savienībā, mēs nedrīkstam zaudēt no redzeloka to, ka veselībai ir būtībā jāpaliek valsts kompetencē un ka katra valsts drīkst brīvi noteikt pati savu veselības politiku.
Tomēr, ņemot vērā Eiropas strādnieku mobilitāti - lai gan tā attiecas tikai uz 3-4 % pilsoņu un mazāk nekā EUR 10 miljardiem gadā - saglabājas daudzas nenoteiktības par aprūpes kvalitāti un drošību, pilsoņu tiesībām, personas datu aizsardzību un atlīdzību gadījumā, ja ir nodarīts ļaunums.
Tomēr mēs diemžēl dodamies pretī nenovēršamai lejupējai saskaņošanai, un šajā sakarā mēs saglabāsim modrību attiecībā uz atbalsta došanu ziņojumam, lai labāk aizsargātu savu līdzpilsoņu sociālo acquis.
Pilar Ayuso
(ES) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos paust gandarījumu par Bowis kunga centieniem panākt plašu vienošanos šajā jautājumā un sūtīt viņam mūsu vislabākos novēlējumus ātri atveseļoties.
Projekta dokuments, par kuru mēs gatavojamies balsot, nozīmēs lielu soli uz priekšu, jo dalībvalstis uzsāk darbu pie kopēja veselības aprūpes projekta. Tas pievēršas ļoti sarežģītam jautājumam, ņemot vērā, ka Eiropas Savienībā veselība ir kompetences joma, kas pakļauta subsidiaritātes principam. Tomēr ar šo projekta dokumentu mēs esam nojaukuši šo barjeru un esam izdarījuši to tādēļ, ka ir nepieciešams rūpēties par pacientu.
Tas patiešām ir liels sasniegums, ņemot vērā, ka, neiedziļinoties apsvērumos par juridisko pamatu, šī direktīva atzīst pacientu neapšaubāmās tiesības un paver viņiem daudzas jaunas iespējas piekļūt labākai ārstēšanai.
Tā ir direktīva, kas ir veidota pacientiem un par pacientiem.
Tā ir ļoti sarežģīta direktīva, pret kuru noteiktām valstīm, tādām, piemēram, kā mana valsts, ir neuzticība, direktīva, kurā mēs pievēršamies universālai veselības sistēmai, kas domāta vairāk nekā miljonam Kopienas pilsoņu.
Šajā sakarā tādas veselības sistēmas kā mūsējā skaidri pieprasa atzīt to, ka iebraucējam pacientam nedrīkst būt vairāk tiesību kā vietējās izcelsmes pacientam dalībvalstī, kurā notiek ārstēšana.
Šī iemesla dēļ mēs esam iesnieguši grozījumu iekļaušanai priekšlikumā, kas uzstājīgi pieprasa, ka pacientiem, kas iebrauc no citām dalībvalstīm, ir jāievēro tās dalībvalsts noteikumi un reglaments, kurā notiek ārstēšana, sevišķi attiecībā uz ārsta vai slimnīcas izvēli.
Šādā veidā mums visiem ir skaidrs, ka situācija, kurā pacienti no citām dalībvalstīm nonāk, nedrīkst radīt nekādu diskrimināciju pret tās dalībvalsts pilsoņiem, kurā notiek ārstēšana.
Mēs nevaram piešķirt pacientiem arī neierobežotas ceļošanas tiesības.
Mēs arī atbalstām ierosinājumu par orgānu transplantācijas svītrošanu no šīs direktīvas jautājumu loka.
Noslēgumā man ir sajūta, ka mēs esam spēruši svarīgu soli uz priekšu, un tāpēc Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupa atbalsta šo direktīvu, lai gan mēs patiešām uzskatām, ka tai būtu bijis jāiet mazliet tālāk, sevišķi attiecībā uz Eiropas pilsoņu stāvokli, kuri dzīvo citās dalībvalstīs, un sevišķi uz to pilsoņu stāvokli, kuri cieš no hroniskām saslimšanām.
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētāja kungs, mani kolēģi Roth-Behrendt kundze un Sacconi kungs jau ir ļoti skaidri paskaidrojuši mūsu grupas nostāju. Atbilstoši tai mēs uzskatām par būtisku mainīt juridisko pamatu.
Komisār, veselības aprūpe nav prece! Tāpēc mēs nesaprotam, kādēļ Komisija nav iekļāvusi EK Līguma 152. pantu Ir arī svarīgi pieprasīt iepriekšēju atļauju slimnīcai un specializētai aprūpei, lai aizsargātu pacientus. Vienīgi prasība par iepriekšēju atļauju var nodrošināt drošu un augstas kvalitātes aprūpi.
Es nobeigumā vēlu Bowis kungam ātru atveseļošanos. Viņa gadījums pierāda, ka pārrobežu pakalpojumi jau darbojas arī bez šīs direktīvas.
Siiri Oviir
(ET) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, juristiem ir teiciens, ka tur, kur ir divi juristi, būs trīs atzinumi. Es nevēlos mest šaubu ēnu uz Eiropas Tiesas lēmumiem, bet es nevaru piekrist tam, ka juristi līdz šim ir bijuši tie, kas ir lēmuši par pacientu mobilitātes politiku. Visa medicīniskā palīdzība neatkarīgi no tās konkrētajām iezīmēm ietilpst tajā Līguma piemērošanas apjomā, ar kuru tika nodibināta Eiropas Savienība.
Patiešām, sociālo pasākumu programmas mērķis, kuru apstiprinājām pagājušajā gadā, netiks realizēts, ja mēs tajā nepieņemsim svarīgu daļu, t.i., pacientu tiesības pārrobežu veselības aprūpē. Mums kā mūsu cilvēku vēlētiem pārstāvjiem ir pienākums radīt tiesisku un politisku drošību šajā ļoti svarīgajā jomā. Apspriežamā direktīva neatcels nevienlīdzību dalībvalstu veselības aprūpē, bet tā ir liels solis taisnīguma un pacientu vienlīdzīgu tiesību virzienā.
Nav pieņemams, ka mēs teorētiski apstiprinām taisnīgumu, bet praksē to neievērojam vietēju finansiālu ierobežojumu dēļ. Lai cik pamatoti arī tie nebūtu, finansiālie ierobežojumi nevar legalizēt pacientu tiesību neievērošanu vai apdraudēt pacientu tiesības. Noslēgumā es vēlos pateikties referentam Bowis kungam par viņa atbildīgo un ļoti kompetento darbu.
Roberto Musacchio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vispirms vēlos sūtīt John Bowis savus vissirsnīgākos novēlējumus. Šīs direktīvas lakmusa papīrs ir tās juridiskais pamats.
Ja tā garantē ikvienam vislabākās ārstēšanas saņemšanu jebkurā vietā, kāds tai ir sakars ar tirgus juridisko pamatu? Tiesībām uz veselību ir jāveido juridiskais pamats. Turklāt tiesībām uz veselību pirmām kārtām ir jānodrošina tiesības saņemt vislabāko ārstēšanu pacienta paša valstī, uz ko attiecas Eiropas kvalitātes standarti, nevis slēpšanās aiz subsidiaritātes.
Ja tomēr tirgus veido juridisko pamatu, varētu domāt, ka nolūks ir ieviest Bolkestein principus veselības jomā un gādāt par apdrošināšanas sabiedrību interesēm vai to interesēm, kuri grib pelnīt uz veselības rēķina.
Tāpēc aug bažas par risku, ka parlamentārie grozījumi pat galvenajā jautājumā par juridisko pamatu tiks uzskatīti par nepieņemamiem, un tādēl ir nepieciešams, lai arī komisāre sniedz pamatīgu skaidrojumu, pirms Parlamentā notiek balsošana.
Kathy Sinnott
Priekšsēdētāja kungs, ir padarīts ļoti daudz, lai nodrošinātu, ka slimi cilvēki saņem tādu ārstēšanu, kāda tiem vajadzīga, lai kur viņi būtu, lai kas viņi būtu.
Diemžēl daudz ir arī padarīts, lai nodrošinātu, ka viņi nesaņem šo palīdzību. Šajā direktīvā drīzāk veselības iestāžu iepriekšējā atļauja nevis medicīniskā diagnoze nosaka pacientu tiesības. Tas atmet mūs atpakaļ, kur sākām.. Iepriekšējā atļauja ir iemesls, kāpēc pacienti vērsās Eiropas Tiesā pašā sākumā, un Tiesas spriedumi ir iemesls, kāpēc mēs šodien šeit strādājam pie direktīvas.
Tagad mēs esam atpakaļ tur, kur bijām sākumā: nāve ģeogrāfijas dēļ būs likums. Veselības iestādes, kādas tās ir manā valstī Īrijā, atkal varēs atteikt atļauju braucienam ārstniecības nolūkā saskaņā ar šo direktīvu tāpat, kā tās to dara saskaņā ar pašreizējo E112, kuru mēs gribējām uzlabot.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Priekšsēdētāja kungs, vispirms mani vislabākie vēlējumi Bowis kungam. Šīs direktīvas centrā ir pacients, pilsonis, kas var un arī grib izvēlēties vislabāko ārstēšanu, ieteicams tuvumā, bet ja tā ir tālāk, tad arī tālumā.
Par šo tiesību aktu mums ir jāpateicas ļoti drosmīgajiem Eiropas Savienības pilsoņiem, kuri griezās Tiesā, lai saņemtu labu ārstēšanu un aprūpi citā dalībvalstī, kad viņu pašu valsts viņiem atteica. Tiesa pasludināja, ka viņiem bija taisnība. Šodien mēs ar tiesību aktu nostiprinām to, ko Tiesa nolēma, un mēs arī formulējam īpašos nosacījumus, kurus ievērojot, pilsonis var īstenot tiesības uz pārrobežu aprūpi.
Priekšsēdētāja kungs, šī direktīva ir fantastiski laba ziņa katram, kas dzīvo robežo reģionos, fantastiski laba ziņa cilvēkiem ar retām slimībām, fantastiska ziņa cilvēkiem, kas saskaras ar rindu sarakstiem, jo līdz septembrim viņu gūžu locītavas neizturēs. Šiem cilvēkiem tagad ir izvēle.
Mēs esam izveidojuši labāku informēšanas kārtību, mēs esam precīzāk reglamentējuši atlīdzības izsniegšanu, un mēs esam noteikuši Eiropas uzziņu tīklus, kas nodrošina aprūpes kvalitātes uzlabošanu. Mēs esam paredzējuši strīdu risināšanu veikt ar ombuda starpniecību, lai gan bija arī citas iespējas. Es norādītu uz Nīderlandes strīdu risināšanas modeli veselības aprūpē, kas tika iedarbināts nesen. Mums ir iespēja izmantot izmēģinājuma reģionus, un mēs Limburgas robežu reģionā, no kura es esmu, ar prieku piedalītos. Mēs esam arī ievērojuši, ka veselības aprūpes sistēmas dalībvalstīs ir atstātas bez izmaiņām. Pilsoņiem ir dotas tiesības izvēlēties, un es uzskatu, ka izvēles brīvība ir ļoti svarīga.
María Sornosa Martínez
(ES) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlos vispirms pateikties Bowis kungam un ēnu referentiem par darbu un novēlēt Bowis kungam ātru atveseļošanos.
Es uzskatu, ka šī direktīva ir tapusi kā mēģinājums attīstīt plašāku tiesisku struktūru nekā pašreizējās regulas, kuras jau aizsargā pilsoņu tiesības saņemt veselības aprūpi citās dalībvalstīs, īstenojot Eiropas Kopienas Tiesas tiesu praksi. Tomēr tas netiek sasniegts, jo rodas lielāka juridiska nenoteiktība saistībā ar diviem mobilitātes kanāliem, kas nav savstarpēji izslēdzoši: regulas un direktīva. Turklāt tā kā nav skaidras pamattiesību definīcijas, piemēram, tādas kā pakalpojumu klāsts, sociālo labumu nodrošinājums vai nepieciešamā, pat neaizvietojamā iepriekšējā atļauja, tai ir tikai viens juridisks pamats, kas ir iekšējais tirgus.
Dāmas un kungi, nav pieņemams, ka tik universāls pamatprincips kā veselības aprūpes pieejamība tiktu izveidots vienīgi pēc iekšējā tirgus noteikumiem. Tas var apdraudēt veselības aprūpes sistēmas daudzās dalībvalstīs, un turklāt mēs nedodam īstu atbildi mūsu pilsoņiem attiecībā uz šīm pamattiesībām, kuras mums visiem pienākas.
Holger Krahmer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, nolemjot, ka pacientiem ir tiesības uz ārstēšanas izdevumu atmaksu par ārstēšanos ārvalstīs, Eiropas Kopienas Tiesa ir devusi mums skaidru uzdevumu. Sakarā ar to, komisāre Vassiliou, Komisijas priekšlikums ir izcils. Tas ir priekšlikums, par kuru ir vērts iestāties. Es izsaku nožēlu par to, kas ir norisinājies šeit Parlamentā attiecībā uz šo direktīvu dažās pēdējās nedēļās. Tirgus rēgi ir tikuši piesaukti un ir radītas absurdas sasaistes ar Pakalpojumu direktīvu Daži grozījumi - un es to saku kā cilvēks, kas auga bijušajā Vācijas Demokrātiskajā republikā - liek manām asinīm sastingt. Viens piemērs apgalvo, ka dalībvalstis drīkst veikt pienācīgus pasākumus, lai ierobežotu pacientu plūsmas. Kas tie ir par cilvēkiem? Varētu šķist, ka ir jāuzstāda jauns dzelzs priekškars. Vēl jo lielāks pārsteigums ir tas, ka šādi priekšlikumi nāk, lai nu no kura tos varētu sagaidīt, bet ne no Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas.
Mēs runājam par sociālu Eiropu, kas ir daudzu mūsu runu temats šajās dienās - deputāti no Eiropas Parlamenta Sociālistu grupas sevišķi labprāt to dara. Šajā pusdienu pārtraukumā mums ir iespēja veikt pārbaudi un skaidri parādīt, vai mūs interesē pacientu tiesības, vai arī mēs dodam priekšroku valsts veselības aprūpes birokrātijas aprobežotajai perspektīvai.
Frieda Brepoels
(NL) Veselība Eiropā kļūst arvien svarīgāka, un es domāju, ka pacienti nepārprotami sagaida lielāku noteiktību par savām tiesībām, bet viņi sagaida arī precīzu un pareizu informāciju. Tādējādi šis priekšlikums attiecībā uz pacientu mobilitāti nenāk priekšlaikus. Mēs visi esam to gaidījuši jau sen. Tāpēc ir jānožēlo, ka cilvēks, kurš veltījis lielu daļu savas karjeras šai lietai, tagad pats nevar būt klāt veselības dēļ, un es no sirds pievienojos laba vēlējumiem, lai John drīz atveseļotos.
Es, pirmkārt, vēlos pievērst uzmanību vairākiem pozitīviem punktiem, kas ir pacienta interesēs. Kontaktu punkta izveide pacienta izcelsmes valstī, kur pēdējais var griezties pēc visāda veida informācijas, kā arī ombuds pacientiem un, protams, mēroga pieaugums, patiecoties labākai sadarbībai dalībvalstu starpā noteikti piedāvā pievienotu vērtību pacientiem, sevišķi tiem, kuri cieš no retas slimības.
Es domāju, ka attiecībā uz pretrunīgo jautājumu par iepriekšējo slimnīcas aprūpes apstiprinājumu ir sasniegts ļoti radošs kompromiss, kas nāk par labu gan pacientam, gan veselības apdrošinātājam. Tomēr, lai kontrolētu pretējo parādību, proti, pārmērīgu ieplūdumu, un tas ir svarīgi manam reģionam Flandrijai, ziņojums skaidri deklarē, ka slimnīcu nekad nevar piespiest pieņemt pacientus no ārvalstīm, ja rezultātā pašu pilsoņiem var nākties stāvēt rindā.
Būdams iedzīvotājs robežas reģionā starp Flandriju, Nīderlandi, Vāciju un Valoniju, mani ļoti gandarī lūgums Komisijai nosaukt noteiktus robežu reģionus kā izmēģinājuma zonas inovatīviem projektiem saistībā ar pārrobežu veselības aprūpi. Es domāju, ka šāda izmēģinājuma rezultāti būs ļoti informatīvi citiem reģioniem. Es ceru, ka Eiropa var kalpot par piemēru šajā ziņā.
Dorette Corbey
(NL) Es sākšu ar pateicības vārdiem Bowis kungam par viņa enerģiskajām un uzcītīgajām pūlēm sabiedrības veselības un pacientu mobilitātes labā, un es gribu vēlēt viņam ātru atveseļošanos.
Veselības aprūpe ir valsts kompetence, bet ir arī kontakta punkti ar Eiropu. Pacienti zina par ārstēšanās iespējām citās valstīs un vēlas izmantot citu valstu pakalpojumus. Tas noteikti ir tieši tā pacientiem robežu reģionos vai tur, kur ir garas rindas uz ārstēšanos savā valstī.
Nav nekā slikta, ja aprūpe un ārstēšana tiek meklēta citās valstīs, bet šai praksei patiešām ir vajadzīgs kārtīgs regulējums. Pirmkārt, nedrīkst būt piespiedu veselības tūrisms. Nedrīkst būt tā, ka apdrošinātāji piespiež pacientus doties kaut kur citur, lai saņemtu lētu aprūpi.
Otrkārt, ir jābūt kaut kādām obligātām kvalitātes garantijām. Ikviena pienākums, kam ir pacienti, kas tiek ārstēti ārvalstīs, ir sniegt labu informāciju un gādāt par to, lai kvalitāte būtu tāda, kādai tai jābūt.
Treškārt - un tas ir ļoti svarīgi - dalībvalstīm ir jāparedz tiesības pieprasīt iepriekšēju atļauju. Veselība nav brīvs tirgus. Lai saglabātu mūsu dienestus, ir nepieciešama plānošana, un slimnīcām ir jāzina, kāda veida pacientu plūsmas viņi var sagaidīt.
Man, piemēram, vissvarīgākais ir tas, ka šī direktīva būs ieguldījums tam, lai vispirmām kārtām ārstēšanas metodes ir tās, kuras šķērso robežas. Dalībvalstu starpā ir liela nevienlīdzība, bet tas nav nekas tāds, kas būtu atrisināms, sūtot pacientus pāri robežām, bet gan tieši apmainoties ar ārstēšanu, un arī attiecībā uz to šī direktīva var dot ieguldījumu.
Zuzana Roithová
(CS) Ministr, dāmas un kungi, vairākus gadus esmu kritizējusi to, ka Eiropas Kopienu Tiesa nosaka pacientu tiesības saņemt samaksu par izdevumiem ārvalstīs. Tiesa garantē, ka pilsoņiem nav jāgaida atļauja no sava veselības apdrošinātāja un ka viņi var doties uzreiz pie ārsta, kad viņiem tas ir vajadzīgs, un ka viņiem ir tiesības vismaz uz atlīdzību vietējas ārstēšanas izmaksu apjomā, jo tā nedrīkst būt šķērslis personu brīvai kustībai. Tas ir ierakstīts Līgumos, bet sociālisti ir cīnījušies pret šīm tiesībām piecus gadus. Pa šo laiku valdības ir zaudētajas vēl vairākās viņu pilsoņu lietās. Mēs esam dzirdējuši simtiem reižu lobētāju teikto par risku, ka apdrošināšanas sabiedrības sabruks. Tās baidās, ka pacienti brauks uz valstīm, kurās viņiem nebūs jāgaida mēnešiem vai gadiem uz operāciju kā mājās. Tāpēc pacientiem būs jāiegūst iepriekšēja atļauja no saviem veselības apdrošinātājiem, pirms viņi saņems dārgu ārstēšanu. Tomēr gan pacientiem, gan ārstiem visā ES ir vajadzīgs vienkāršs noteikums par to, kad viņiem ir jāpieprasa atļauja. Tāpēc es neatbalstu priekšlikumu šim nolūkam radīt 27 specializētas un dārgas aprūpes definīcijas. Tā ir liekulība, jo paredz izmaksu līmeni, ko apdrošināšanas sabiedrības būtu gatavas maksāt par pilsoņu ārstēšanu ārvalstīs. Tad kāpēc to nenoteikt tieši eiro?
Es esmu virzījusi priekšlikumus veidot sistēmu, lai uzlabotu veselības aprūpes kvalitāti un drošību un publicētu objektīvus veselības aprūpes iestāžu kvalitātes novērtējumus. Tas paredz slimnīcu akreditācijas valsts un starptautiskā mērogā. Kompromisa priekšlikums var būt vairāk vispārīgs, bet pat tad tas dod svarīgu stimulu valstīm, kurās vēl nav šādu sistēmu. Es ticu, ka visas slimnīcas drīz iegūs brīvprātīgu valsts vai Eiropas akreditāciju, kas ir saistīta ar kvalitātes pārbaudēm. Slimnīcām Čehijas Republikā jau ir tā jārīkojas. Es arī uzskatu, ka Komisijai nebūtu jānosaka, bet tikai jākoordinē pierobežas reģioni kā eksperimentālas zonas, kurās var pārbaudīt pārrobežu veselības aprūpes projektus. Man žēl, ka sociālisti turpina liekulīgi un viltus argumentu aizsegā cīnīties pret pacientu tiesību skaidrojumu ES.
Genowefa Grabowska
(PL) Priekšsēdētāja kungs, ir labi, ka Tiesa pieņem nolēmumu par pilsoņu tiesībām, bet ir ļoti slikti, ja šī situācija atkārtojas un, ja nevis Parlaments un Padome, bet Eiropas Kopienu Tiesa ir tā, kas to dara pastāvīgi. Tāpēc es atzinīgi vērtēju Bowis ziņojumu un vēlu tā autoram ātri atgūt veselību. Šajā ziņojumā es saskatu izdevību uzlabot veselības aprūpes standartus manā valstī Polijā.
Es tomēr vēlos vērst uzmanību uz trim svarīgiem elementiem šajā ziņojumā. Pirmkārt, es domāju, ka attieksme pret veselības aprūpi vienīgi kā pret tirgojamu pakalpojumu ir kļūda. Pilsoņiem ir garantētas tiesības uz veselības aprūpi gan viņu valsts konstitūcijā, gan Eiropas Savienības tiesībās. Tāpēc ir jāmaina juridiskais pamats. Otrkārt, pārrobežu veselības aprūpes izmantošanai ir jābalstās uz pacienta informētu izvēli, nevis piespiešanu. Treškārt, lēmuma pamatā par ārstēšanu citā dalībvalstī ir jābūt vajadzībai, nevis pacienta naudas maka biezumam.
Es esmu pārliecināta, ka Eiropas telpai, kas ir atvērta veseliem pilsoņiem, ir jābūt atvērtai arī tiem pilsoņiem, kuri ir slimi un kuriem ir vajadzīga palīdzība citā dalībvalstī.
Christofer Fjellner
(SV) Priekšsēdētāja kungs, no visiem lēmumiem, ko mēs pieņemam Eiropas Parlamentā, šīsdienas lēmums ir tas, ar kuru es lepojos visvairāk. Tas ir lēmums par Eiropas atvēršanu un kustības brīvības garantēšanu slimajiem un tiem, kam ir vajadzīga veselības aprūpe, tiem, kam kustības brīvība var būt dzīvības vai nāves jautājums, lēmums, kas dod katram iespēju lemt pašam par savu veselības aprūpi, un šī izdevība būs ne tikai tiem, kuri ir labāk informēti vai bagātāki, bet mēs panāksim, ka katram būs iespējams meklēt veselības aprūpi, kur vien viņš grib.
Jūs, sociāldemokrāti, vēlaties piespiest cilvēkus prasīt iepriekšēju atļauju. Vienkārši sakot, tas nozīmē, ka jūs gribat piespiest slimos lūgt atļauju, pirms viņi dodas pie ārsta, vismaz tad, ja viņi to dara citā ES dalībvalstī. Kāpēc jūs to darāt? Tāpēc, lai jūs varētu teikt "nē”, protams! Jūs vēlaties, lai jūs varētu kontrolēt, regulēt, plānot - atņemt pacientiem viņu varu lemt. Tomēr mums nav vajadzīga jūsu iepriekšējo atļauju saņemšana, lai cilvēkiem nebūtu jāapmaksā nauda pašiem. Ja šodien es eju pie ārsta Stokholmā, man nav jāprasa atļauja vai jāmaksā nauda. Patiesība ir tā, ka jūs bijāt pret šo priekšlikumu kopš paša sākuma. Jūs esat mēģinājuši to ierobežot, traucēt un graut. Tagad jūs darāt atkal to pašu.
Kad mēs debatējām par šo jautājumu Zviedrijā, jūs meklējāt veidus, kā panākt, lai cilvēki nevarētu meklēt veselības aprūpi, lai kur viņi gribētu, Zviedrijā. Tagad jūs negribat, ka cilvēki varētu meklēt veselības aprūpi, lai kur viņi gribētu, Eiropā. Jūs sakāt, ka jūs atbalstot priekšlikumu, bet, kad mēs balsojām par to komitejā, jūs atturējāties. Vai ir vēl kaut kas gļēvulīgāks? Jūs pat nezināt, kā jūs balsosiet šodien. Jūs pat nezināt, par ko jūs balsosiet šodien.
Mums visiem šodien ir izvēle. Mums ir izvēle iestāties vai nu par pacientu tiesībām vai birokrātu un politiķu tiesībām lemt un regulēt. Es zinu, kā es balsošu. Es balsošu par to, lai uzmanības centrā būtu pacienti. Tas ir kaut kas tāds, ko, manuprāt, ikvienam šajā Parlamentā vajadzētu darīt, ja gribam šonakt gulēt ar tīru sirdsapziņu.
Åsa Westlund
(SV) Priekšsēdētāja kungs, visiem pacientiem ir jābūt tiesībām uz veselības aprūpi, kad viņiem tā ir vajadzīga. Mēs sociāldemokrāti uzskatām, ka ir svarīgi cilvēkiem varēt meklēt veselības aprūpi ārvalstīts, piemēram, kad rindas ir pārāk garas viņu pašu valstī. Tas bija iemesls, kāpēc sociāldemokrātu valdība Zviedrijā uzņēmās iniciatīvu par direktīvu šajā jomā. Tomēr nekādā gadījumā tas nedrīkst būt cilvēka maka lielums, kas nosaka, kad viņš saņem veselības aprūpi, un lēmumi par veselības aprūpi ir jāpieņem tuvu pacientiem, nevis birokrātiem ES sistēmā.
Eiropas Komisijas priekšlikums direktīvai piešķir ES birokrātiem daudzas pilnvaras . Turklāt tas neņem vērā visus tos cilvēkus, kas nespēj maksāt lielas naudas summas. Tomēr Zviedrijas centriski labējie deputāti šeit Parlamentā ir nekritiski slavējuši Komisijas priekšlikumu. Mēs no otras puses esam devuši priekšlikumus un smagi strādājuši, lai cilvēkiem bez bieziem makiem būtu lielāka iespēja doties uz ārvalstīm, lai saņemtu aprūpi. Mēs esam arī smagi strādājuši, lai skaidrotu to, ka veselības aprūpe ir dalībvalstu atbildība un nevis kaut kas, par ko ES birokrātiem būtu jāpieņem lēmumi. Mēs neesam panākuši tik daudz, cik būtu vēlējušies. Tāpēc es mudinu deputātus atbalstīt mūsu grozījumu 8. panta 3. punktam. Tad mēs varēsim arī atbalstīt šo direktīvu un mēs varēsim panākt ātru atrisinājumu visiem Eiropas pacientiem.
Emmanouil Angelakas
(EL Priekšsēdētāja kungs, komisāre, Filipiova kundze, es gribu sākt ar apsveikumu komisārei Vassiliou par viņas iniciatīvu priekšlikumam par direktīvu un referentam Bowis kungam par izcilo darbu un pievienot manus novēlējumus viņam ātri atveseļoties.
Es zinu, ka nav viegli panākt rezultātu, kas tālāk veicinās pārrobežu veselības aprūpi, ja ņem vērā, pirmkārt, atšķirības starp dalībvalstu sociālās drošības sistēmām, otrkārt, dalībvalstu atšķirīgos ekonomiskos līmeņus un, treškārt, atšķirīgos veselības aprūpes pakalpojumu līmeņus, ko sniedz katrā dalībvalstī. To ņemot vērā, referents ir veicis izcilu darbu.
Ziņojums, par kuru mēs šodien debatējam, izvirza jautājumus par pacienta mobilitāti, sevišķi, lai pacientus aprūpētu un ārstētu specializētos veselības centros. Ir noteikti zināms, ka tas nepastiprinās medicīnisko tūrismu, bet dos Eiropas pilsoņiem mehānismu, kā saņemt vislabāko veselības aprūpi, kāda vien ir iespējama, zinot viņu tiesības, un bez neērtībām, kas saistītas ar izdevumu atmaksas saņemšanu, jo dalībvalstis būs izveidojušas skaidru iepriekšējas apstiprināšanas sistēmu šādiem maksājumiem.
Neaizmirsīsim, ka par šo punktu ir bijuši daudzi spriedumi Eiropas Kopienu Tiesā. Šis ziņojums pievēršas svarīgiem jautājumiem: veselības aprūpes definēšana paliek dalībvalstīm, maksājumi tiek segti tādos pašos līmeņos, kādi būtu bijuši, ja aprūpi sniegtu dalībvalstī, jautājums par veselības aprūpi pacientiem ar retām slimībām tiek risināts neatkarīgi no tā, vai to sedz pacienta izcelsmes dalībvalsts, priekšlikumi par Eiropas ombuda posteņa izveidi, lai pārbaudītu pacientu sūdzības, ir gājiens pareizajā virzienā, un, visbeidzot, tas uzsver informācijas kampaņas nepieciešamību, lai skaidrotu pacientiem viņu tiesības.
Vairāki jautājumi ir vēl jārisina, piemēram, pirmkārt, tālāka izmaksu aprēķināšanas mehānisma plānošana, otrkārt, slimību saraksts, uz kurām sistēma attieksies, treškārt, recepšu atzīšana, ja tādas pašas zāles nav pieejamas visās dalībvalstīs, un, ceturtkārt, e-veselības sekmēšana.
Lai kā arī būtu, kopumā tas ir gājiens, kas izdarīts pareizajā virzienā, un žēl, ka sociālisti šodien ir atteikušies. Es ticu, ka debates izvērsīsies ātri, un man ir sajūta, ka Eiropas Parlamenta devums ir atbilde uz sevišķi svarīgu prasību, ko izvirza laiks un Eiropas pilsoņi.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, lielākajai daļai manu Londonas vēlētāju ir maz intereses un maz zināšanu par to, ko EP deputāts īsti dara vai kādam nolūkam ES kalpo. Tomēr šonedēļ ir divi plenārsēžu ziņojumi, kuru saturs patiešām var izraisīt auditorijas rezonansi. Pirmais ir viesabonēšanas tarifu ierobežojumi telekomunikāciju dokumentu kopumā un otrs ir pacientu tiesības uz medicīniskās ārstēšanas izvēli citās ES valstīs.
Arī es vēlos atbalstīt sava Londonas kolēģa John Bowis ziņojumu. Viņš nevar būt šodien kopā ar mums savas sliktās veselības dēļ, un es vēlu viņam ātru atveseļošanos, un viņa, protams, ļoti pietrūks nākamajā Parlamentā.
Apvienotajā Karalistē ārstēšana Valsts veselības sistēmā (NHS) bieži ir novēlota un ļoti dārga salīdzinājumā ar citām ES valstīm. Elastīgāks ES tirgus ar saprātīgu atļauju nodrošinājumiem veselības aprūpē ir abpusēji izdevīga situācija gan publikai vispār, gan arī dalībvalstu valsts veselības budžetiem.
Catiuscia Marini
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, šodien mēs izskatām svarīgu direktīvu, lai būtiski nodrošinātu mobilitātes tiesības Eiropas pacientiem, tiesības uz veselības aprūpi Eiropas Savienības valstīs.
Tomēr veselības aprūpi nevar uzskatīt par salīdzināmu ar jebkuru citu pakalpojumu, ko sniedz iekšējā tirgū, un pilsoņi, būdami pacienti, nevar tikt pielīdzināti parastiem patērētājiem; tiesības uz veselību tiek īstenotas tiesībās saņemt ārstēšanu un aprūpi, kas sākas cilvēka izcelsmes valstī. Pacienta tiesības uz mobilitāti nevar attaisnot dažu dalībvalstu izvairīšanos no ieguldījumiem valsts veselības dienestos, būtībā uzspiežot pilsoņiem veselības tūrismu bez izvēles.
Būtu labāk, ja direktīva risinātu nevienlīdzību pakalpojumu pieejamībā un kvalitātē valstīs, kur pacienti dzīvo. Veselības aprūpe nav prece, tās ir sociālas tiesības. Juridiskais jautājums un jautājums par iepriekšējo atļauju būtībā ir veids, kā noraidīt tiesības uz veselību.
Marios Matsakis
Priekšsēdētāja kungs, šis ziņojums iezīmē pagrieziena punktu veselības aprūpes sniegšanā ES pilsoņiem. Tajā skaidri un noteikti pacientu veselība atrodas pirmajā vietā, un tas iekārto laukumu dalībvalstu veselības sistēmu konkurences cīņai par uzlabojumiem uz veselīgiem pamatiem. Šis tiesību akts neapšaubāmi kalpos veselības aprūpes būtiskas uzlabošanas mērķim Eiropā. Tas ienesīs arī vienlīdzību pacientu aprūpē, kurā visiem pacientiem, bagātiem vai nabagiem, zināmiem vai nezināmiem, būs pieejama labāka ārstēšana ārzemēs pēc vajadzības.
Manas sākotnējās bažas attiecībā uz iespējamu negatīvu ietekmi uz mazāku un trūcīgāku dalībvalstu valsts sistēmām ir kliedējis noteikums par iepriekšējām atļaujām, kas tiek iekļauts kā nodrošinājums. Es tagad varu ar pārliecību teikt, ka šis tiesību akts ir labs gan pacientiem, gan veselības aprūpes sistēmām visās dalībvalstīs un tas ir pelnījis mūsu pilnīgu un vienprātīgu atbalstu. Mani pārsteidz negatīvā nostāja, ko šajā ziņā ir pieņēmuši kolēģi sociālisti.
Elisabeth Schroedter
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es pilnīgi nepiekrītu Matsakis kungam, jo Komisijas priekšlikums faktiski nedod juridisku noteiktību pacientiem, kas saņem ārstēšanu ārpus izcelsmes valsts. Turklāt tam nemaz neizdodas padarīt skaidrākas sociālās drošības sistēmu pelēkās zonas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004. Vienīgi skaidra iepriekšēju atļauju sistēma gadījumos, kas saistās ar dārgu ārstēšanu, garantētu atlīdzību pacientiem.
Direktīva ir neskaidra arī attiecībā uz juridisko pamatu - kā to deputāti jau ir skaidri parādījuši - saistībā arī ar kompetenču sadali starp dalībvalstīm un Eiropu. Dalībvalstu veselības aprūpes sistēmas ir solidaritātes sistēmas, kas garantē vienādu piekļuvi katram neatkarīgi no tā, cik pilnas ir viņa kabatas vai kur viņš dzīvo. ES tiesību akts nedrīkst apdraudēt šīs solidaritātes sistēmas. Arī no šī viedokļa Komisijas priekšlikums ir nepiemērots, un tāpēc mūsu prasība ir, lai tiktu pieņemti mūsu grozījumi, ja vajag, lai mēs balsojam par šo priekšlikumu.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs, nav pieņemams, ka, izmantojot kā iemeslu pacientu tiesību ievērošanu veselības aprūpē, Eiropas Komisija un Parlamenta vairākums patiesībā grib apšaubīt valsts un sabiedrības veselības aprūpi, kā tas notiek Portugālē.
Aicinot pieņemt šo priekšlikumu, pamatojoties uz EK līguma 95. pantu, kas paredz saskaņošanu iekšējā tirgū, viņi patiesībā mēģina liberalizēt nozari, kas ir nepieņemami. Šī ir nozare, kurā tirgus un peļņas loģika ekonomikas un finanšu grupu interesēs nedrīkst dominēt. Veselība nevar būt darījums. Tāpēc mēs gatavojamies noraidīt šo Komisijas priekšlikumu.
Regulas un nolīgumi par pārrobežu veselības aprūpes sniegšanu jau darbojas, un tos var uzlabot, neapšaubot dalībvalstu atbildību un tiesības par viņu valsts veselības dienestu īpašumu un pārvaldi, kam, mūsuprāt, ir jābūt sabiedriskai, universālai un visiem pieejamai.
Christel Schaldemose
(DA) Priekšsēdētāja kungs, mēs esam pavadījuši visu rītu, runājot par to, cik neticami svarīgi ir radīt ar šo priekšlikumu kvalitatīvu veselības aprūpi un sagādāt pienācīgus nodrošinājumus pilsoņiem. Pieļauju, ka priekšlikumā ir daudz kā laba, piemēram, daudzas prasības, kas regulē pacientu piekļuvi informācijai un tamlīdzīgas lietas. Bet būsim pilnīgi atklāti. Mēs varēsim garantēt pacientu drošību vienīgi tad, ja mēs nodrošinām, ka notiek iepriekšēju atļauju izdošana, pirms pacients dodas uz ārzemēm. Tas dos pacientiem 100 % garantiju, ka viņiem ir tiesības uz tādu ārstēšanas apjomu, kāds viņiem ir nosegts, bet arī to, ka viņi ieradīsies pareizajā vietā un saņems atbilstošu ārstēšanu. Manā uztverē šāda veida garantija ir absolūti izšķiroša. Iepriekšējā atļauja kalpos arī kā rīks, kas ļaus veselības iestādēm nodrošināt drošību tiem pacientiem, kuri paliek savā mājvietas valstī.
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, beidzot!. Komisāre un Bowis kungs abi ir veikuši izcilu darbu. Pārsteidzošas ir karstās debates pirms šīs direktīvas. Eiropas Savienībai un mums šeit Parlamentā sakarā ar to ir ārkārtēja iespēja "atkal savienoties ar cilvēkiem”, ko mēs tik jūsmīgi vēlamies un esam daudzkārt uzsvēruši. Bet kas notiek? Mēs vilcināmies, un daudzi šajā Parlamentā - arī Zviedrijas sociāldemokrāti - grib padarīt visu grūtāku pacientiem un kavēt viņiem rast iespējas saņemt veselības aprūpi ārvalstīs. Kādēļ? Es varu iedomāties tikai, ka tā ir vēlme saglabāt drīzāk sistēmas nekā pacientus, kuriem ir vajadzīga aprūpe. Man ir prieks, ka mēs esam tikuši tik tālu, komisāre. Jūs esat uzņēmusies savu atbildību. Mums tagad ir iespēja šajā Parlamentā uzņemties savu atbildību. Lai Padome arī uzņemas savu atbildību!
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētāja kungs, pieņemamas un kvalitatīvas veselības aprūpes sniegšana un finansēšana ir katras dalībvalsts atbildība. Eiropas loma ir koordinēšana. Protams, ka ir nobriedusi vajadzība labāk koordinēt mūsu veselības dienestus visā Eiropas Savienībā un jo sevišķi robežas zonās, bet šī direktīva nevar mēģināt to panākt. Tās nolūkam ir jābūt panākt, lai pilsoņa tiesības uz veselības aprūpi citā dalībvalstī tiktu rūpīgi noteiktas tā, lai katras dalībvalsts spēju finansēt un organizēt savus vietējos pakalpojumus neiedragātu veselības tūrisms.
Man jāsaka, ka Sinnott kundzes sēru sludināšana šodien Parlamentā ir kā vienmēr nepamatota. Neviens Īrijā nav nomiris tādēļ, ka būtu atteiktas tiesības braukt uz citu dalībvalsti pēc aprūpes - un patiesībā ir pieejams fonds tiem, kuriem ir vajadzīga tāda aprūpe.
Galu galā svarīgas ir pacientu medicīniskās vajadzības, nevis patērētāja izvēle. Iepriekšēja atļauja un pienācīgs juridisks pamats ir tas, kas ir būtisks, un, ja tas nav iekļauts, es nevaru atbalstīt šo direktīvu.
Daniela Filipiová
Dāmas un kungi, es vēlos pateikties visiem EP deputātiem par komentāriem, ierosinājumiem un aizrādījumiem. Es jums varu teikt, ka Padomes un Eiropas Parlamenta uzskati daudzos jautājumos sakrīt, lai gan arī ir jautājumi, kas mums kopā turpmāk ir jāapspriež. Bushill-Matthews kungs, kas uzstājas kā referents Bowis kunga vietā, minēja savā ievadrunā, ka šis ir grūts un jūtīgs jautājums. Kā teica Maaten kungs, šeit ir jāpanāk kompromiss ne tikai Eiropas Parlamentā, bet, protams, arī Padomē. Man ir prieks, ka Juridiskā komiteja ir atzinīgi vērtējusi priekšlikumu palielināt juridisko noteiktību Man ir arī jāpiekrīt Braghetto kungam, ka šis priekšlikums piedāvā iespēju valstu veselības sistēmām. Priekšlikums vienlaikus uzlabos pacientu tiesības, kā teica Roth-Behrendt kundze. Man, protams, ir jāatkārto, ka direktīvai ir jābūt praktiski lietojamai, un tāpēc tai ir jāatspoguļo atsevišķo dalībvalstu finansiālās, tiesiskās un organizatoriskās iespējas. Ir arī skaidrs, ka, ņemot vērā daudzos grozījumu priekšlikumus, Padomei būs vajadzīgs laiks, lai to visu pārskatītu. Diskusija starp Padomi un Eiropas Parlamentu turpināsies. Ir jāatrod pareizais līdzsvars dažādu viedokļu un priekšlikumu starpā, bet es uzskatu, ka mēs to galu galā spēsim izdarīt, savstarpēji sadarbojoties.
Androula Vassiliou
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, kā mēs to šodien kārtējo reizi redzam, Parlamenta debates šajā jautājumā ir gan bagātīgas, gan kvēlas. Tā diskusijas ievērojami papildina Komisijas iniciatīvu, un grozījumi, par kuriem tam ir jābalso, arī dos ļoti vērtīgu ieguldījumu vairākos būtiskos aspektos.
Jautājumā par pacientu tiesībām uz kvalitatīvu un drošu veselības aprūpi daudzi no jums ir apstiprinājuši fundamentāli svarīgo skaidrības un apliecinājumu nodrošināšanu. Es pilnībā piekrītu un ļoti ceru, ka šī iecere tiks apstiprināta.
Jautājumā par ārvalstī saņemtās ārstēšanas izmaksu pieņemšanu, ir tikušas paustas skaidras bažas par to, ka ievērojams skaits pacientu nespēs atļauties pārrobežu veselības aprūpi. Tas patiešām ir svarīgs un ļoti būtisks punkts. Nevienlīdzīgi ienākumi nepārprotami pastāv visur Eiropā, un tam ir nopietnas sekas attiecībā uz piekļuvi daudziem pamata pakalpojumiem, arī veselības aprūpei. Šis jautājums ir jārisina. Tomēr šādas nevienlīdzības samazināšana ir grūta problēma, un tā ir pat vēl grūtāka pašreizējās ekonomiskās krīzes apstākļos. Tā prasīs nozīmīgas un koordinētas pūles visos ES un dalībvalstu līmeņos.
Diemžēl tas, ko mēs varam darīt saistībā ar direktīvas projektu, ir ierobežots. Komisijas priekšlikums atstāj dalībvalstīm brīvu iespēju piedāvāt tiešu izmaksu pieņemšanu par pārrobežu ārstēšanu, piemēram, ar rakstisku apliecinājumu sistēmas palīdzību par summām, kas tiks apmaksātas. Ja Parlaments grib, lai tas tekstā būtu skaidrs, es tam varu tikai ar atzinību piekrist. Direktīvas priekšlikums nav mēģinājis vērsties pret to, bet rūpīgi ievēro dalībvalstu atbildību par veselības aprūpes organizēšanu. Tieši tāpēc mēs vairījāmies ierobežot pārrobežu veselības aprūpes finansiālo ietekmi uz valstu veselības sistēmām un slimību apdrošināšanas fondiem. Tomēr abi šie mērķi nav nesavienojami. Dalībvalstis varēs to ņemt vērā, līdzsvarojot tos, cik vien iespējams pacientu labā, sevišķi tādu pacientu, kuru ienākumi nav lieli.
Attiecībā uz šīs direktīvas saistību ar sociālās drošības regulu mēs piekrītam, manuprāt, par skaidra formulējuma nepieciešamību, kas nozīmēs, ka, ja pacients ir pieprasījis iepriekšēju atļauju un ja regulas nosacījumi ir ievēroti - citiem vārdiem sakot, nepamatotas kavēšanās gadījumā - ir piemērojama regula. Ir jābūt absolūti skaidram, ka tas nozīmē, ka regulas tarifi tiek piemēroti tā, ka pacients gūst labumu no visizdevīgākās sistēmas.
Attiecībā uz iepriekšējām atļaujām par aprūpi slimnīcā priekšlikuma noteikumi pamatojas uz divu veidu apsvērumiem. Pirmkārt, tiesu praksi: Tiesa ir nolēmusi, ka pie zināmiem apstākļiem šāda sistēma var būt pamatota. Mēs to esam iekodējuši 8. panta 3. punktā. Otrkārt, nebūtu pareizi šādus noteikumus paplašināt ar nenoteiktāku - vai pat beznosacījumu - iepriekšēju atļauju izsniegšanas sistēmu, kas juridiski vai de facto tiktu vispārināta uz visām dalībvalstīm. Mēs visi zinām, ka pacientu mobilitāte arī turpmāk būs ļoti ierobežota parādība. Tas nozīmē, ka arī tās ietekme uz budžetu būs ierobežota. Tāpēc nav vajadzības celt nevajadzīgus šķēršļus pacientiem. Iepriekšējām atļaujām par ārstēšanos slimnīcā ir jāpaliek nodrošināšanas mehānismam, kas piemērojams, kad tam ir pamatojums.
Šādā situācijā iepriekšējo paziņojumu sistēma, ko ierosinājis referents, varētu radīt netiešu - un patiešām nevajadzīgu - pacientu kontroli, kas procesu drīzāk kavētu nekā sekmētu. Es saprotu, ka šī ierosinājuma nolūks nebija panākt tādu iznākumu, bet uzskatu, ka tas īstenībā ierobežotu pacientu tiesības, kā tās definējusi Tiesa. Šāds administratīvs mehānisms riskē kļūt gan apgrūtinošs, gan patvaļīgs.
Man rada bažas ierosinājums attiecībā uz slimnīcas aprūpes definīciju. Šī definīcija patiešām ir galvenais punkts pacientu tiesībās, jo tā nosaka robežas iepriekšējo atļauju sistēmai. Mēs esam ierosinājuši slimnīcas aprūpes jēdzienu definēt ar Kopienas sarakstu, kam pamatā būs ekspertu kopējais viedoklis, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību. Tas dos iespēju izvēlēties saprātīgu un modernu pieeju slimnīcas aprūpes jēdzienam.
Daži no jums prasa izveidot valstu sarakstus neatkarīgi, un to pašu prasa arī lielākā daļa dalībvalstu. Definīcija, kas balstītos uz valstu sarakstiem, patiesībā novestu pie neatbilstībām attiecībā uz to, kas veido slimnīcas aprūpi katrā dalībvalstī, radot ievērojamu risku par pacientu tiesību sarukšanu. Ja mēs ietu šo ceļu, mums vajadzētu šādus sarakstus balstīt uz skaidri definētiem kritērijiem, kas pakļaujami pārskatīšanas procesam. Pretējā gadījumā pacientu tiesības, kā tās nosaka Eiropas tiesneši, tiktu apdraudētas.
Daži no jums ir teikuši, ka tikai daži pacienti būs ieguvēji, ja mēs pieņemsim ierosināto direktīvu, un ka tie būs ļoti nedaudzie labi informētie pacienti. Tieši otrādi es uzskatu, ka ar šo direktīvu mēs dodam iespēju un tiesības katram atsevišķajam pacientam, pirms viņš vai viņa dodas prom no mājām, saņemt pilnu informāciju, lai spētu izdarīt informētu izvēli.
Es saprotu bažas, kas rodas attiecībā uz grūtībām saņemt skaidru informāciju par veselības profesionāļiem, meklējot veselības aprūpi ārzemēs. Tas vienkārši ir jautājums par pacienta drošību. Šeit mums ir jāvienojas par praktiskiem risinājumiem, kas arī ņem vērā vairākus galvenos principus, piemēram, tādus kā tiesības uz personas datu aizsardzību un nevainības prezumpcija. Es esmu pārliecināta, ka var atrast kopēju nostādni, pamatojoties uz jūsu iepriekšējiem ierosinājumiem.
Tika minēts 67. grozījums par mazākiem noteikumiem attiecībā uz papildinājumiem sociālās drošības sistēmām. Diemžēl to nevar pieņemt.
Attiecībā uz direktīvas priekšlikuma juridisko pamatu daudzi no jums vēlas pievienot 152. pantu 95. pantam. Es saprotu, ka tas ir svarīgs jautājums dažām politiskajām grupām, bet ir grūti panākt noteiktus viedokļus šajā direktīvas pārbaudes pakāpē. Ir svarīgi izvērtēt šo jautājumu, ņemot vērā teksta evolūciju, lai izlemtu, kāds juridiskais pamats ir pareizais. Ir skaidrs, ja teksta saturā galīgajā redakcijā būs dots pamatojums, 152. panta pievienošanu 95. pantam noteikti varētu apsvērt. Es joprojām esmu gatava to darīt jebkurā nākamajā koplēmuma procedūras pakāpē.
(Aplausi)
Daži no jums atkārtoti ir izvirzījuši jautājumu par iespējamo pārmērīgi lielo pacientu ieplūdumu no citām dalībvalstīm un par to, kā tiks aizsargāta uzņēmējas valsts veselības sistēma. Mana atbilde ir tāda pati, kā tiem, kuri baidās par pārmērīgu aizplūšanu, trūkstot iepriekšējām atļaujām par slimnīcu aprūpes saņemšanu, un tā ir šāda: šī priekšlikuma nolūks nav veicināt pacientu mobilitāti. Kā es teicu, pacientu mobilitāte ir ierobežota parādība, un mēs nedomājam, ka tā mainīsies. Tāpēc būtu vienkārši nesamērīgi piešķirt carte blanche dalībvalstīm veikt pasākumus pacientu atraidīšanai, lai kontrolētu ienākošo plūsmu. Dalībvalstīm ir jānodrošina, lai pacienti no citām dalībvalstīm netiek diskriminēti. Jebkura veida kontrole pār ienākošajiem pacientiem ir jāizvērtē pēc tā, vai tā ir uzskatāma par pieņemamu izņēmumu diskriminācijas pēc tautības nepieļaušanas principam, kas noteikts ES līgumā.
Attiecībā uz pacientiem, kam ir retas slimības, es saprotu, ka jūs meklējat vislabāko pieeju, lai viņi gūtu labumu no viņiem nepieciešamās veselības aprūpes, bet dažreiz vislabākais ir labā ienaidnieks. Šodien jūs balsosiet par Trakatellis kunga ziņojumu, kas attiecas uz neseno stratēģiju, ko Komisija jau ir izstrādājusi par retām slimībām un kurā ietilpst Padomes piedāvātie ieteikumi. Kā jūs zināt, tiem gadījumiem ātra diagnoze un piekļuve ārstēšanai ir sarežģīta un ne vienmēr iespējama vai pieejama mājās. Tāpēc, lai reto slimību pacientiem nestu labumus, ko dod Eiropas sadarbība, viņi patiešām ir jāiekļauj šajā direktīvā par pacientu tiesībām pārrobežu veselības aprūpē. Es domāju, ka ir vispārēja vienošanās par Eiropas sadarbības nepieciešamību, piemēram, uzziņu centros par retām slimībām. Tāpēc es gribu mudināt jūs atstāt retās slimības direktīvas jautājumu lokā.
Attiecībā uz ierosinājumu izslēgt orgānu transplantāciju es vienkārši nevaru piekrist. Transplantācija ir medicīniska procedūra, un ir grūti pamatot, kāpēc lai pacientiem nebūtu tiesības gūt no tās labumu pārrobežu veselības aprūpē, kā tas nolemts Tiesā. Tomēr jautājums par orgānu piešķiršanu ir cita lieta. Tāpēc es esmu lūgusi ekspertus Komisijā izpētīt šo jautājumu, lai redzētu, kā varētu risināt orgānu piešķiršanu dažādā kontekstā.
Šodien mēs varam nozīmīgi pavirzīties uz priekšu šīs direktīvas pieņemšanas virzienā. Tagad, kad ir atlikušas tikai dažas nedēļas līdz nākamajām Eiropas vēlēšanām, ļaujiet man izteikt atzinību šim Parlamentam un tā vadībai par visām pieliktajām pūlēm, lai balsojums būtu iespējams šodien, par ko es jums visiem pateicos. Ļaujiet man arī vēlreiz pateikties Bowis kungam un ēnu referentiem par viņu pūlēm un smago darbu un novēlēt viņam ātru atveseļošanos. Mēs ceram viņu redzēt drīz atkal atpakaļ pie saviem pienākumiem un normālas dzīves.
(Aplausi)
Philip Bushill-Matthews
referenta pienākumu izpildītājs. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties visiem kolēģiem par - ja viņi pieņems vārdu spēli - veselībai ļoti labām debatēm. Es personīgi sevišķi gribu pateikties - un es atvainojos, ka nepieminēju to iepriekš - referentiem no sešām komitejām, kuri ir devuši tik vērtīgus atzinumus, par viņu piebildēm un viņu vērojumiem šorīt. Man arī jāpateicas visiem kolēģiem no visa Parlamenta par viņu siltajiem atzinības vārdiem John Bowis gan profesionāli par viņa darbu, gan personiski ar labajiem vēlējumiem viņam ātri atveseļoties, ko es ar prieku nodošu tālāk.
Tāpat kā visi citi ziņojumi, arī šis balstās uz kompromisiem, un ne vienmēr ir iespējams ikvienam piekrist visam. Es atzīstu un ievēroju to, ka vēl arvien ir dažas grūtības dažām politiskajām grupām un patiešām arī dažām delegācijām, un tāpēc vēl ir vairāki grozījumi, kas būs jāizlemj plenārsēdē šorīt vēlāk.
Tāpēc es vēlos pateikties komisārei, sevišķi par viņas noslēguma komentāriem, kas cerams atvieglos dažiem kolēģiem citās grupās lēmumu par to, kā balsot. Es patiesi ceru, ka šo komentāru rezultātā kopējais ziņojums iegūs plašu pozitīvu atbalstu plašā politisko grupu spektrā un to iekšienē, jo pacientu vajadzību prioritātei būtu noteikti jāstāv augstāk par partiju politiku.
Es atzīstu, ka vienošanās šodien tiks panākta pārāk vēlu, lai kļūtu par oficiālu vienošanos pirmajā lasījumā Čehijas prezidentūras laikā, bet es saprotu, ka ir jau panākta būtiska politiska piekrišana Padomē principā, pateicoties darbam, ko prezidentūra ir jau paveikusi, un par to es gribu pateikties.
Es zinu, ka John būtu vēlējies, lai šī vienošanās tiktu pārvērsta rīcībā labāk ātrāk, nekā vēlāk, tāpat kā patiešām daudzi pacienti visā ES, kuri jau ir pietiekami ilgi gaidījuši. Referenta vārdā es aicinu Komisiju, nākamo Padomes prezidentūru un arī nākamos EP deputātus nākamā pilnvaru perioda sākumā otro lasījumu padarīt par īstu prioritāti šāgada otrajā pusē, lai visas atlikušās grūtības varētu strauji atrisināt. Mēs negribam zaudēt notikuma nozīmību tagad. Šis ziņojums dos reālu labumu ne tikai reāliem cilvēkiem visā ES, bet arī parādīs, ka, strādājot kopā ES līmenī, cilvēki var gūt individuālu labumu, lai kur viņi dzīvotu un neatkarīgi no viņu materiālā stāvokļa. Balsojums šodien apgaismos turpmāko ceļu. Iesim pa to ceļu kopā tik ātri, cik vien praktiski ir iespējams, jo galu galā tāpat kā referents arī kolēģi nekad nevar zināt, kad viņiem pašiem pēkšņi var būt nepieciešama šāda pārrobežu veselības aprūpe.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks šodien plkst. 12.00.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Cristian Silviu Buşoi  
Es vēlos pateikties dažādo komiteju referentiem par ievērojamo darbu, ko viņi ir paveikuši. Šis ziņojums ir svarīgs solis uz priekšu attiecībā uz pacientu mobilitāti ES.
Eiropā, kurā pārvietošanās brīvība ir pamatvērtība, pacientu mobilitātes nodrošināšana ir pilnīgi normāla un absolūti nepieciešama lieta, lai piedāvātu iespējami augstāka standarta medicīnisko palīdzību tiem, kuriem ir nepieciešami šādi pakalpojumi. Ilgtermiņā tas varētu arī veicināt valstu veselības aprūpes sistēmu uzlabošanu, pateicoties zināmai konkurencei to starpā.
Tomēr, neraugoties uz ievērojamiem uzlabojumiem, joprojām pastāv dažas problēmas, ko šis priekšlikums neatrisina. Es domāju, ka ir nepieciešama lielāka skaidrība par atlīdzināšanas nosacījumiem un tiem noteikumiem, kuri ir iepriekšējas pilnvarojumu sistēmas pamatā, kad tas ir nepieciešams. Man ir arī žēl, ka šajā priekšlikumā nav ietverta medicīniskā personāla mobilitāte, jo pacientu mobilitāte ir cieši saistīta ar medicīniskā personāla mobilitāti. Lai spētu efektīvi reaģēt uz pacientu vajadzībām, mums vajadzīgi arī daži noteikumi, kas ļautu medicīnas personālam būt mobilam, vienlaikus saglabājot līdzsvaru valstu veselības aprūpes sistēmu līmenī, lai neviena valsts nepiedzīvotu medicīniskā personāla trūkumu.
David Martin  
rakstiski. - Priekšlikumam pārrobežu veselības aprūpes sistēmai pirmkārt un galvenokārt ir jābūt sistēmai, kas ievēro pacientu tiesības, pamatojoties uz sabiedrības veselību, kā arī iekšējā tirgus principiem, un kas nediskriminē pacientus atkarībā no spējas maksāt par medicīnisko aprūpi. Raugoties pats no savas perspektīvas, es uzskatu, ka Valsts veselības dienestam (VVD) AK ir jābūt tiesībām uzstāt uz to pacientu iepriekšējām atļaujām, kuri vēlas saņemt medicīnisku aprūpi ārzemēs. Nedrīkst pieļaut, ka tos Apvienotās Karalistes pacientus, kuri nevar atļauties doties uz ārzemēm, lai saņemtu medicīnisko aprūpi, diskrinētu tie pacienti, kuri var atļauties segt sākotnējās medicīniskās izmaksas, bet kuri plāno atprasīt šos izdevumus no VVD, atgriežoties AK. Es uzskatu, ka šī prakse ir negodīga, jo tā ļauj pacientiem saņemt prioritāru aprūpi ārzemēs, tādējādi "pārlecot rindai” VVD sistēmā.
Iosif Matula  
Tās iespējas, ko var izmantot pacienti Eiropā, ir nozīmīgs solis veselības aprūpes sistēmu Eiropā harmonizēšanā un augstas kvalitātes medicīniskās aprūpes nodrošināšanā visiem Eiropas pilsoņiem. Šis priekšlikums direktīvai nosaka šādus principus, kuri ir kopīgi visām veselības apŗūpes sistēmām: Eiropas tīklu modeļa izveidošana, informācijas centru nodrošināšana pacientiem visās dalībvalstīs un e-veselība.
Šis ziņojums piedāvā ievērojamus labumus visām dalībvalstīm, kas netieši nozīmē arī Rumāniju. Šī direktīva labāk apmierina pacientu vajadzības, jo viņi var saņemt medicīnisko palīdzību citā dalībvalstī gadījumā, ja to nevar nodrošināt slimnīcā viņu izcelsmes valstī vai ir kavēšanās tās sniegšanā. Izmaksas segs izcelsmes valsts.
Vēl viens svarīgs aspekts attiecas uz labas prakses apmaiņu un medicīniskā personāla speciālistu mobilitāti, kā arī informācijas par pārrobežu palīdzību nodrošināšanu pilsoņiem. Dalībvalstīm ir jānodrošina, lai pilsoņi būtu informēti par vajadzīgajām procedūrām un atbilstības kritērijiem, kā arī par braucienu izmaksām un medicīnas standartiem aprūpes centrā ārzemēs. Tieši šī iemesla dēļ es atbalstu informācijas centru izveidi, lai pilsoņi varētu izvēlēties gan ārstēšanas metodi, gan arī vietu, kur saņemt ārstēšanu.
Mary Lou McDonald  
rakstiski. - Dalībvalstis savu iedzīvotāju priekšā ir atbildīgas par veselības aprūpes plānošanu un nodrošināšanu.
Veselība nav prece, ko var pirkt un pārdot iekšējā tirgū.
Šis priekšlikums ir apkaunojums. Tas parāda, ka Komisija akli turpina īstenot savu sliktu slavu ieguvušo un novecojušo liberalizācijas darba kārtību. Tā tikai grib privatizēt visu, ko var, un tālāk centralizēt varu savās rokās. Šis priekšlikums diskriminē mazāk turīgus cilvēkus turīgajās valstīs un visus, izņemot superbagātus cilvēkus mazāk turīgajās valstīs. Tā ir dalībvalstu valsts veselības pakalpojumu iznīcināšanas harta.
Eiropas Komisijai vajadzētu nokaunēties un nekavējoties atsaukt šo priekšlikumu.
Nicolae Vlad Popa  
Priekšlikums direktīvai par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē tiecas izveidot saskaņotu Kopienas sistēmu, lai sniegtu pacientiem skaidrību šajā jomā, kurā līdz šim pamatnostādnes ir noteikusi Eiropas tiesa. Lai gan šīs tiesas principi ir pilnībā piemērojami, tagad iepriekš minētais ziņojums ir izskaidrojis konkrētas pelēkās zonas.
Laikā, kamēr Eiropas tiesas spriedumi par pacientu tiesībām saņemt medicīnisko palīdzību citā dalībvalstī tiek transponēti Kopienas tiesību aktos, šis priekšlikums direktīvai saglabā nepieciešamo līdzsvaru attiecībā uz dalībvalstu atbildību šajā jomā.
Šīs direktīvas nosacījumu mērķis ir arī veicināt piekļuvi medicīniskās palīdzības pakalpojumiem, aicinot izveidot tiešu atlīdzināšanas sistēmu starp izcelsmes valsts finansēšanas struktūru un uzņēmēju slimnīcu.
Vēl viens interesants punkts šajā ziņojumā attiecas uz recepšu savstarpējo atzīšanu. Šajā tekstā ir piedāvāti tikai ieteikumi attiecībā uz iespēju, ka aptiekas izcelsmes valstī ņem vērā tās medikamentu receptes, ko izrakstījis ārsts citā valstī, vienlaikus dalībvalstu ziņā ir izlemt to, kādas zāles būs pieejamas ar recepti.
Richard Seeber  
rakstiski. - (DE) Kopumā šī vienošanās, kas panākta, lai uzlabotu pacientu mobilitāti, ir laba. Veselības aprūpes pakalpojumu pārrobežu sniegšanas vienkāršošana ir svarīgs solis virzienā uz cilvēku patiesi brīvu pārvietošanos. Arī raugoties no ekonomiskā aspekta, līdz ar to labumu dos specializēto klīniku iespēju labāka izmantošana. Tomēr, liekot vienā svaru kausā visus šos ieguvumus, mēs nedrīkstam atstāt novārtā tos milzīgos uzdevumus, kas saistīti ar valstu sistēmu labāku savienošanu. Pirmkārt un galvenokārt, ir jābūt lielākai noteiktībai ar izmaksām saistīto jautājumu ziņā. Nedrīkst rasties situācija, kad tā dalībvalsts, kura veic ārstēšanu, nonāk nelabvēlīgā stāvoklī tādēļ, ka trūkst skaidrības par to, vai norēķināsies pacients vai nosūtītāja valsts.
Norēķināšanās noteikumu sistēmai ir jābūt precīzi noteiktai, un ir jāņem vērā atšķirīgie valstu apstākļi.
Turklāt ir jāaizsargā vietējā veselības aprūpes pakalpojumu sniegšana, un šī priekšlikuma nolūks nav lielākas pacientu mobilitātes rezultātā likt ciest vietējiem veselības aprūpes pakalpojumiem. Es priecājos, ka tas ir apstiprināts šajā tekstā. Nākotnē veselības aprūpes pakalpojumu pārrobežu sniegšana ir papildu pavērsiena punkts ceļā uz Eiropas integrāciju. Tomēr, runājot par īstenošanu, ir jāpievērš ļoti liela uzmanība, lai nodrošinātu, ka pacienta labāka mobilitāte nenoved pie veselības tūrisma.
Esko Seppänen  
rakstiski. - (FI) Tādā dalībvalstī kā Somija, kurā nabadzīgiem cilvēkiem ģeogrāfiskie apstākļi un valoda ir barjeras, lai saņemtu veselības aprūpes pakalpojumus valsts robežās, šāda direktīva varētu palielināt nevienlīdzības attiecībā uz piekļuvi pakalpojumiem. Tikai bagātie var izvēlēties alternatīvus pakalpojumus citās valstis, un, to darīdami, viņi apdraud valsts veselības aprūpes sistēmu, kas ir drošības tīkls nabadzīgajiem. Valsts nauda aizplūst pakalpojumos ārzemēs bagātajiem. Tādēļ es nevaru atbalstīt šīs direktīvas pieņemšanu. Vēl jo vairāk, ir absurdi, ka šīs direktīvas juridiskajam pamatam ir jābūt iekšējā tirgus dzīvotspējai un nevis pacientu tiesībām.
