Gatavošanās augstākā līmeņa sanāksmei par nodarbinātības jautājumiem - Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds - Atjaunināta sociālā programma - Tādu cilvēku aktīva integrācija, kuri ir atstumti no darba tirgus (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir kopējas debates par:
Padomes un Komisijas paziņojumiem par gatavošanos augstākā līmeņa sanāksmei par nodarbinātības jautājumiem,
Gabriele Stauner ziņojumu Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas vārdā par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu - C6-0518/2008 -,
José Albino Silva Peneda ziņojumu Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas vārdā par atjaunināto sociālo programmu un
Jean Lambert ziņojumu Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas vārdā par tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētājas kundze, mēs visi apzināmies, ka mēs turpinām ciest no finanšu un ekonomikas krīzes, kas ir viena no vissmagākajām daudzu gadu laikā. ES un dalībvalstis ir veikušas dažāda veida pasākumus gan, lai vājinātu krīzes iedarbību, gan, lai risinātu tās galveno cēloņu jautājumus, vienlaikus ņemot vērā neatliekamo vajadzību labāk sagatavoties nākotnei, lai risinātu globālās ekonomikas problēmas.
Mēs arī apzināmies, ka pašreizējās grūtības nav vienkārši kaut kādi skaitļi bilancēs vai ekonomikas prognožu korekcijas. Tām ir reāla ietekme uz cilvēkiem: uz viņu iztikas līdzekļiem, uz viņu ģimenēm un uz viņu dzīves līmeni. Vistiešāk tas skar tos, kuri jau ir zaudējuši darbu krīzes rezultātā, vai daudzus citus, kuriem draud darba zaudēšana nākamajos mēnešos.
Pavasara Eiropadome vienojās, ka ir jāorganizē augstākā līmeņa sanāksme par nodarbinātības jautājumiem, lai radītu forumu pieredzes apmaiņai par to, kādā mērā veiktie atveseļošanas pasākumi ir spējuši atbalstīt nodarbinātību un radīt jaunas darbavietas lielākā skaitā. Sanāksme notiks Prāgā šajā ceturtdienā.
Prezidentūrai dotais mandāts bija skaidrs. Mums ir jāizpēta tādi jautājumi kā nodarbinātības līmeņa saglabāšana, nodrošinot elastdrošību un mobilitāti, labvēlīgas vides radīšana ieguldījumiem un darbavietu radīšanai uzņēmumos, jo īpaši mazajos un vidējos uzņēmumos, prasmju atjaunināšana atbilstīgi darba tirgus vajadzībām. Mums ir arī jāpastiprina un jāpārstrukturē darba tirgus, lai sagatavotu to nākotnei. Mūsu mērķis ir nodrošināt, lai augstākā līmeņa sanāksme būtu ne tikai iespēja runāt, bet arī, lai tā radītu konkrētus rezultātus un ieteikumus, kas dotu labumu sabiedrībai kopumā.
Sanāksmē piedalīsies sociālā trijotne premjerministru un nodarbinātības ministru līmenī no pašreizējās Čehijas prezidentūras, kā arī no nākamajām Zviedrijas un Spānijas prezidentūrām. Sociālos partnerus pārstāvēs Business Europe un Eiropas Arodbiedrību konfederācijas priekšsēdētāji un ģenerālsekretāri kopā ar mazo un vidējo uzņēmumu un valsts sektora darba devēju pārstāvjiem. Eiropas Komisiju pārstāvēs priekšsēdētājs Barroso un komisārs Špidla.
Piedalīsies arī Nodarbinātības komitejas, Sociālās aizsardzības komitejas un Ekonomikas politikas komitejas priekšsēdētāji. Protams, tiek aicināti piedalīties arī Eiropas Parlamenta deputāti. Es saprotu, ka arī Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs Pöttering kungs gatavojas piedalīties.
Lai palīdzētu sagatavoties augstākā līmeņa sanāksmei, trīs valstīs, kuru delegācijas piedalīsies sanāksmē, tika organizēti semināri: Madridē, Stokholmā un Prāgā. Šajos semināros īpašu uzmanību veltīja jautājumiem, kas saistīti ar prasmju atjaunināšanu un piekļuves uzlabošanu darba tirgum, kā arī tam, kā saglabāt nodarbinātību, radīt darbavietas un veicināt mobilitāti.
Šajos semināros mēs kopā ar sociālajiem partneriem varējām koncentrēt uzmanību uz galvenajām rūpju jomām. Mēs esam gandarīti, ka sagatavošanas semināros piedalījās Eiropas Parlamenta pārstāvis, proti, Andersson kungs, Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs.
Seminārā par prasmju atjaunināšanu, kas notika Madridē, tika uzsvērts, ka prasmes ir atslēgas, lai sagatavotos nākotnei. Īstermiņā prasmes paaugstina gan ražīgumu, gan mobilitāti. Ilgākā laikā tās paver ceļu uz atveseļošanos, paaugstina konkurētspēju un ir izšķirošas atstumtības samazināšanā un lielākas sociālas vienlīdzības veicināšanā.
Prasmju atjaunināšana, ko atbalsta visas ieinteresētās puses, nenozīmē tikai oficiālo kvalifikāciju paaugstināšanu, bet arī tādu jomu veicināšanu kā sazināšanās prasmes starp jauniešiem.
Nevar nepievērst uzmanību jautājumam par augstāku prasmju iegūšanas finansēšanu, jo īpaši krīzes laikā. Tā prasa ieguldījumu ne tikai no valsts iestādēm, bet arī no darba devējiem, darba ņēmējiem un pašiem darba meklētajiem. ES līmenī ir tālāk jāpēta iespējas izmantot Eiropas Sociālo fondu. Attiecībā uz darba devējiem viņu pašu interese prasmju attīstīšanā ir pašsaprotama, jo uzņēmumi, kas neiegulda prasmju atjaunināšanā, izkrīt no uzņēmējdarbības divas ar pusi reizes biežāk nekā tie uzņēmumi, kas iegulda.
Stokholmas seminārā par piekļuves palielināšanu nodarbinātībai uzmanība tika koncentrēta uz to, kā pēc iespējas ātri dabūt nesen darbu zaudējušos un pasīvos cilvēkus atpakaļ darba vietās. Nedrīkst ļaut nesen darbu zaudējušajiem pievienoties ilglaicīgi nenodarbināto bezdarbnieku skaitam. Īpaši svarīgi ir nodrošināt, lai sociālās aizsardzības sistēmas darbotos kā tramplīns lēcienam uz jaunām darbavietām, bet nevis kā pasīvs drošības tīkls. Ir pienācīgi jānovērtē stimuli aktīvai darba meklēšanai. Elastdrošības pieejai ir jāveicina, lai pārejas atmaksātos, turklāt ne tikai, nodrošinot nepieciešamo drošības elementu.
Stokholmas seminārā arī tika uzsvērts, ka īstermiņa pasākumiem nedrīkst ļaut dominēt pār ilgtermiņa pasākumiem. Agrās pensionēšanās shēmas ir slikts risinājums jaunu darbavietu nodrošināšanai jauniešiem, jo tās pazemina kopējo nodarbinātības līmeni un tām neizbēgami seko augstākas sociālā nodrošinājuma izmaksas.
ES līmenī tika identificēta Eiropas Sociālā fonda iespējamā izmantošana aktīvas integrācijas pasākumu finansēšanai, kā arī iespēja vecākiem darbiniekiem turpināt darbu, samazinot viņu sociālās nodrošināšanas iemaksas.
Pēdējā seminārā, kas notika pagājušajā nedēļā Prāgā, tika uzsvērta nepieciešamība saglabāt nodarbinātību un uzlabot vidi, kas labvēlīga uzņēmējdarbībai un darbavietu radīšanai. Īstermiņa pagaidu darba pasākumi var dot labumu, taču ir jānodrošina to finansiāla ilgtspēja. Tomēr mums ir jānodrošinās pret protekcionisma tendenci, kas var tikai kaitēt ES kopumā.
Mums ir arī jāizmanto aktīvi pasākumi, lai veicinātu mobilitāti, un atkal šajā kontekstā galvenā nozīme ir mūsu darba tirgu arvien lielākai elastībai. Neraugoties uz krīzes ietekmi, Eiropā vēl joprojām ir diezgan daudz brīvu darbavietu, taču ir nepietiekama sadarbība gan dalībvalstīs, gan starp tām. Bieži vien cilvēki ir nepareizajā vietā, vai viņiem nav piemērotu prasmju, vai arī ir abu faktoru apvienojums.
Šajos semināros noskaidrojās, ka pašreizējā krīze ir ne tikai cikliska, bet arī strukturāla. Vajadzēs vēl daudzas fundamentālas pārmaiņas, lai varētu stāties pretim asai konkurencei globalizētajā ekonomikā un nodrošināt ilgtermiņa nodarbinātību Eiropas Savienībā. Tomēr daudzos gadījumos šīs pārmaiņas nozīmē tikai iniciatīvu turpināšanu vai pat to aizkavēto reformu paātrināšanu, kas jau daudzus gadus notiek Eiropas nodarbinātības stratēģijas kontekstā.
Neatkarīgi no centieniem saglabāt pašreizējās darbavietas mums ir jārada labvēlīga vide ieguldītājiem un uzņēmumiem, lai ieguldītu un radītu jaunas darbavietas. Mēs nevaram saglabāt visas pašreizējās darbavietas - krīze prasa strukturālas pārmaiņas, un cilvēki zaudēs darbu. Bet mums jāpiedāvā bezdarbniekiem iespēja uzlabot savas prasmes un noderību, kā arī ātri atrast jaunas darbavietas, kas var būt radītas kaut kur citur.
Atļaujiet man īsi pieskarties dažiem citiem jautājumiem, kurus jūs apspriedīsiet sociālās programmas debatēs. Es apsveicu Silva Peneda kungu jo īpaši par viņa daudzpusīgo un tālejošo ziņojumu, kas ietver plašu jautājumu loku un aicina īpaši uz ambiciozu sociālās politikas programmu.
Peneda kunga ziņojumā ir uzsvērta vajadzība pēc darbavietu radīšanas un elastīguma darba vietā kā daļa no Eiropas plašākas sociālās politikas. Tajā arī atzīta jaunu prasmju attīstīšanas nozīme, kā arī mūžizglītības un universitāšu un uzņēmējdarbības sadarbības veicināšanas svaīgums. Tie visi ir galvenie aspekti, ko mēs aplūkosim mūsu šīs nedēļas augstākā līmeņa sanāksmes darba kārtībā.
Šo plašo ziņojumu papildina Lambert kundzes ziņojums par to, kā integrēt tādus cilvēkus, kuri bieži ir atstumti no darba tirgus. Šīs nedēļas augstākā līmeņa sanāksmei noteikti būs jāņem vērā šis svarīgais mērķis. Mēs nevaram virzīt uz priekšu darbavietu radīšanu nedaudziem, un mēs to nedarīsim. Mūsu mērķis - vēl jo vairāk pašreizējā grūtajā laikā - ir pieņemt integrējošu pieeju nodarbinātības politikai.
Čehijas prezidentūra atbalsta Eiropas Savienības ilgtermiņa nodarbinātības mērķus un ir vairākkārt uzsvērusi vajadzību labāk motivēt cilvēkus darba meklējumiem un viņu noderības uzlabošanai. Mēs visi, iespējams, piekrītam, ka ir labāk, ja cilvēki pelna savu iztiku paši un ir brīvi, nevis atkarīgi no sociālās aizsardzības sistēmas. Tādēļ mums ir jāsamazina mūsu darba tirgu segmentācija.
Globalizācijas pielāgošanās fonds sniedz atbalstu darba ņēmējiem, kas zaudējuši darbu globalizācijas rezultātā. Es esmu gandarīts, ka ir vienošanās starp Parlamentu un Padomi par fonda grozījumiem, un esmu pateicīgs Stauner kundzei par viņas darbu ar tiem. Ieviešot lielāku elastību fonda izmantošanā un samazinot atlaisto darbinieku skaitu no 1 000 uz 500, tas kļūs par vēl efektīvāku instrumentu, lai palīdzētu risināt ekonomikas lejupslīdes sekas.
Ļaujiet man nobeigt, sakot, ka visneatliekamākā vajadzība tagad ir nodrošināt, lai daudzās idejas, kas ir radušās sagatavošanas semināros un kas veidos debates šīs nedēļas augstākā līmeņa sanāksmē par nodarbinātības jautājumiem, tiktu pārveidotas darbībā. Kā jau sacīju sākumā, mēs sagaidām konkrētu rezultātu, kas dos labumu sabiedrībai kopumā, kā arī Eiropas pilsoņiem.
Mēs nevaram cerēt, ka atrisināsim pašreizējās krīzes sekas vienā sanāksmē, bet mums ir jākoncentrē uzmanība uz īpašiem ieteikumiem un iniciatīvām, kurām būs svarīga nozīme krīzes seku vājināšanā un kas palīdzēs iziet no tās vēl stiprākiem.
José Manuel Barroso
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, straujais bezdarba pieaugums ir pasaules ekonomikas krīzes visnopietnākais rezultāts. Tas ietekmē gan ģimenes, gan indivīdus, kas tiek ierauti reālās grūtībās. Tas ietekmē sabiedrību, atņemot tai vitalitāti, un tas ietekmē ekonomiku, kas zaudē prasmes un pieredzi, kuru varēs atjaunot tikai daudzos gados.
Tieši šeit krīzes cilvēciskā un sociālā cena izpaužas vissmagāk. Bezdarbs ir gan vietēja un valsts parādība, gan arī Eiropas parādība. Eiropas tirgū, kur arvien vairāk pilsoņu izmanto savas tiesības uz pārvietošanās brīvību, nodarbinātība ir bijusi ilgstošu rūpju objekts avots valstu un Eiropas politiķiem. Tādēļ ir absolūti nepieciešams rast atbildes no Eiropas viedokļa.
Bezdarbs ir Komisijas galvenās rūpes. Komisija nenogurstoši strādā, lai nodrošinātu, ka ikviens, kam ir politiska atbildība Eiropā, saklausītu šo aicinājumu un veltītu visu savu enerģiju krīzes risinājuma meklējumiem.
Es zinu, ka man nav jāizskaidro bezdarba svarīgums un nopietnība Eiropas Parlamenta deputātiem. Katru dienu viens no jūsu elektorāta zaudē darbu, un trīs citi ir nobažījušies, ka viņus skars tāds pats liktenis.
Martā Eiropadome apstiprināja Komisijas un Padomes Čehijas prezidentūras iniciatīvu veltīt augstākā līmeņa sanāksmi pašreizējās ekonomikas un finanšu krīzes "nodarbinātības” dimensijai. Šis jautājums ir bijis mūsu galveno rūpju objekts kopš krīzes sākuma, un ir rosinājis mūsu Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna priekšlikumu pagājušā gada decembrī. Tā īstenošana valstu un Eiropas līmenī jau dod ievērojamu ieguldījumu pašreizējo darbavietu saglabāšanā un jaunu darbavietu radīšanā.
Tomēr tagad mums ir steidzīgi jānovērtē tā ietekme uz nodarbinātību. Mums ir jāmācās no pieredzes, lai koriģētu mūsu rīcību nākamajos mēnešos. Es joprojām domāju, ka nodarbinātības jautājums būtu pelnījis pilna sastāva Eiropas augstākā līmeņa sanāksmi, sanāksmi, kas pulcinātu kopā visu 27 dalībvalstu valstu vai valdību vadītājus.
Marta Eiropadome man par lielu nožēlu vienojās par ierobežotāku formātu. Tomēr Komisija tādēļ nevar samazināt savas ambīcijas attiecībā uz šīs nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksmes saturu un tā uzraudzību nākamo Zviedrijas un Spānijas prezidentūru laikā.
Eiropas dimensija ir absolūti vitāla divu galveno iemeslu dēļ. Pirmkārt, mums ir jādod skaidrs signāls pilsoņiem, ziņojot viņiem, ka Eiropas Savienība skaidri izprot krīzes patieso dabu, ka tā nav tikai ekonomistu un baņķieru jautājums, bet, ka uz spēles ir likta pilsoņu, darba ņēmēju un viņu ģimeņu labklājība visās Eiropas daļās.
Mūsu reakcija uz krīzi nedrīkst ierobežoties ar bezkaislīgiem tehniskiem pasākumiem, lai atrisinātu regulēšanas problēmas. Tās būtībai ir jānāk no mūsu vissvarīgākajām vērtībām: sociālā taisnīguma un solidaritātes. Mūsu reakcija ir jāuztver šādā veidā, kā reakcija, kas izriet no tā svarīguma, ko mēs piešķiram dažām būtiskajām vērtībām.
Es uzskatu, ka katra krīze arī piedāvā iespēju, kas ir jāizmanto, iespēju atjaunot mūsu Eiropas sociālās tirgus ekonomikas modeli un arī ekoloģiskās ekonomikas modeli; tā piedāvā iespēju parādīt Eiropas stingro vēlēšanos veicināt savu pilsoņu labklājību.
Otrkārt, Eiropa tiešām var pārveidot lietas un dot ieguldījumu. Protams, lai gan lielākā daļa pilnvaru pieder valstīm, Eiropa var darīt daudz, un sacīsim to absolūti atklāti. Mēs varam padarīt mūsu rīcībā esošos instrumentus maksimāli efektīvus. Eiropas Sociālais fonds var palīdzēt daudziem cilvēkiem, tas nodrošina piekļuvi apmācībai deviņiem miljoniem cilvēku katru gadu.
Mēs varam darboties kā ideju uztveršanas centrs, kā laboratorija. Valstu valdības, vietējās iestādes, sociālie partneri un visas ieinteresētās puses Eiropā - visi mēģina rast risinājumus bezdarba sekām. Viņiem ir vajadzīgas idejas un projekti. Eiropas Savienība ir ideāla vide, lai savāktu idejas, izvēlētos tās, kas strādās vislabāk, un jo īpaši, lai palīdzētu to īstenošanā.
Mēs esam strādājuši ar šo procesu kopā ar Čehijas prezidentūru, nākamajām Zviedrijas un Spānijas prezidentūrām un sociālajiem partneriem.
Priekšsēdētāja kungs, kā jūs zināt, augstākā līmeņa sanāksme ir sagatavota ar intensīvu apspriešanās procesu, kura pamatā bija trīs sagatavošanās semināri. Šī Parlamenta ieguldījums šajā procesā ir bijis ļoti vērtīgs. Es gribētu īpaši atzīmēt Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas locekļu personīgo ieguldījumu un jo īpaši Andersson kunga kā priekšsēdētāja devumu.
Madridē, Stokholmā un Prāgā organizētie semināri izrādījās lielisks centrs ideju apkopošanai par to, kas darbojas vislabāk. Es atzinīgi vērtēju sociālo partneru aktīvu iesaistīšanos, kā arī no citām ieinteresētājām pusēm saņemto ieguldījumu. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ir aktīvi darbojusies, vācot idejas no saviem partneriem dalībvalstīs, un tas bagātinās debates - es personīgi tikšos ar Ekonomikas un sociālo lietu komiteju Prāgā.
Es vēlētos norādīt uz četriem galvenajiem jautājumiem, kas izkristalizējās šajos pasākumos.
Pirmkārt, augstākajai prioritātei ir jābūt cilvēku noturēšanai darba vietās, ir jādara viss iespējamais, lai novērstu jaunu bezdarba pieaugumu. Tiem, kas zaudē darbu, ir jāpalīdz atrast citu darbu. Šī palīdzība ir jāpiedāvā nekavējoties: nav jēgas gaidīt, kamēr cilvēki ir bez darba vairākus mēnešus, kuru laikā viņu prasmes noveco un viņu pašapziņa tiek iedragāta. Ilgtermiņa bezdarbs ir traģēdija tiem, kurus tas ir skāris, un tas rada reālu kaitējumu mūsu sociālajai stabilitātei un ilgtermiņa konkurētspējai.
Otrkārt, krīze vissmagāk skar visneaizsargātākos cilvēkus - tādas grupas kā mazāk kvalificētie, jaunie dalībnieki vai invalīdi, kuriem ir grūti atrast darbu pat vislabākajos laikos. Tagad ir vajadzīga aktīva integrācija, ir jāpastiprina centieni sniegt īpašu atbalstu šīm grupām - ļoti skaidra atbalss no J. Lambert ziņojuma šīsdienas darba kārtībā.
Treškārt, mums arī ir jāstrādā, lai paplašinātu iespējas jauniešiem. Es zinu, ka tās ir šī Parlamenta īpašas rūpes. Mums ir jārīkojas, lai novērstu risku, ka daudzi jaunieši pabeigs izglītību un tieši papildinās bezdarbnieku rindas. Jauniešiem ir vajadzīgs mūsu aktīvs atbalsts, lai atrastu mācekļu programmas vai papildu apmācību, kas ļautu viņiem atrast darbu un saglabāt to nākotnē.
Visbeidzot, prasmju atjaunināšana un pielāgošanās darba tirgus vajadzībām. Ekonomikas lejupslīdes laikā ir īpaši svarīgi, lai cilvēki apgūtu tās prasmes, kas uzlabo viņu noderību gan krīzes laikā, gan pēc tās. Mums ir jāsagatavo cilvēki darbam nākotnes profesijās: "zaļo apkaklīšu” darbavietām un darbavietām citos izaugsmes sektoros, piemēram, veselības un sociālās aprūpes sektorā.
Šīs debates arī dod impulsu apkopot šī Parlamenta pētījumu par atjaunināto sociālo programmu. Es uzskatu Silva Peneda kunga ziņojumā aplūkotos jautājumus par šīs Komisijas novēlējuma svarīgu daļu: piekļuves, solidaritātes un iespēju pieeja, lai nodrošinātu, ka mūsu politika atbilst gan mūsu nezūdošajām pamatvērtībām, gan mūsdienu sabiedrības realitātēm. Es tiešām vēlos apsveikt Silva Peneda kungu ar viņa lielo darbu, un es domāju, ka mūsu sadarbība, proti, ar manu kolēģi Komisijā Vladimír Špidla ir bijusi ļoti svarīga.
Šī programma, sociālās integrācijas un sociālo inovāciju programma, cenšas dot iespējas eiropiešiem un apbruņot viņus, lai varētu reaģēt uz strauji mainīgajām realitātēm, ko veido globalizācija, tehnikas progress un sabiedrības novecošanās, kā arī palīdzētu tiem, kam ir grūti tikt galā ar šādām pārmaiņām.
Mēs nevaram nodalīt mūsu ekonomikas programmu un sociālo programmu: nevar būt ekonomikas atveseļošanās uz sociāla sabrukuma pamata, gluži tāpat, kā nevar būt sociāls progress ekonomikas tuksnesī.
Es esmu pateicīgs Parlamentam par šo priekšlikumu detalizētu analīzi, ko sīkāk aplūkos komisārs Špidla vēlāk debašu laikā. Atļaujiet man uzsvērt vienu jautājumu, par kuru es jūtu īpašu paternitāti, un tas ir Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds. Es vēlētos pateikties Parlamentam, ka tas izskata Komisijas priekšlikumu par fonda uzlabošanu tādā tempā. Jaunie noteikumi uzlabos finanšu palīdzības saņemšanu to darba ņēmēju pārvietošanai un pārkvalificēšanai, kuri ir zaudējuši darbu pašreizējās lejupslīdes dēļ; vairākiem uzņēmumiem būs tiesības to darīt, un Komisijas budžets segs izmaksu lielāku daļu. Jūsu balsojums šonedēļ ir teicamas ziņas, sagaidot Prāgas augstākā līmeņa sanāksmi par nodarbinātības jautājumiem.
Augstākā līmeņa sanāksme par nodarbinātības jautājumiem šajā nedēļā dod iespēju paturēt nodarbinātību Eiropas darba kārtības augšgalā, kur tā jau atrodas. Es vēlos, lai šī sanāksme dotu konkrētus, taustāmus rezultātus. Es ceru, ka tas tā būs. Un es ceru arī, ka tā nebūs tikai vienreizējs notikums, bet tā būs vēl viens pavērsiens notiekošajā procesā, kas sākās jau pirms krīzes - sadarbības procesā starp Komisiju, dalībvalstīm un sociālajiem partneriem, kas turpināsies krīzes laikā un arī pēc tās.
Kā Komisijas priekšsēdētājs es likšu priekšā šo darba kārtību Eiropadomei jūnijā visu 27 valstu un valdību vadītāju uzmanībai. Tā ir to pelnījusi. Eiropa ir ne tikai ekonomikas un politikas projekts. Tā vienmēr ir bijusi un vienmēr būs arī sociāls projekts.
Gabriele Stauner
referente. - (DE) Priekšsēdētāji, dāmas un kungi, tik daudz pūļu, tik mazs rezultāts! Tieši tā varētu apkopot darbu, kas paveikts, lai pielāgotu Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGF) ekonomikas un finanšu krīzes vajadzībām.
Mazs rezultāts tāpēc, ka, ņemot vērā iesaistīto darbinieku skaitu un krīzes dziļumu, šim instrumentam piešķirtais finansējums - proti, EUR 500 miljoni - šķiet niecīga summa. Tomēr tas būtu kopumā nepareizs secinājums. EGF sasniegumi pēc pārstrukturēšanas saistībā ar citiem solidaritātes un atbalsta instrumentiem, kas ir mūsu rīcībā Eiropas līmenī, ir visiem acīmredzami.
EGF šeit ir mazulis. Tas tika radīts 2006. gadā kā skaidrs norādījums, ka globalizācijai ir ne tikai pozitīva ietekme uz darba ņēmējiem, bet ar masveida atlaišanām un jo īpaši ar uzņēmumu pārvietošanām tā var radīt negatīvas sekas darba ņēmējiem. Tādēļ pat vistaupīgākie budžeta speciālisti aiztaupīja savas bažas, un mēs atvērām vēl vienu finansēšanas maku.
Tagad globalizācijas sekas ir pilnībā pārņēmusi finanšu un ekonomikas krīze, un mūsu reālā reakcija ir EGF finansēšanas kritēriju pielāgošana. Vienlaikus problēma mūsu apspriedēm par pārskatīšanu bija tā, ka EGF īsā pastāvēšanas laika dēļ Komisijā nebija pieredzes, un mums joprojām ir grūti novērtēt pašreizējo noteikumu efektivitāti.
Es vēlētos arī atzīmēt, ka nākotnē nedrīkstētu pienācīgi nenovērtēt EGF un Eiropas Sociālā fonda līdzāspastāvēšanu.
Nodarbinātības komitejas locekļu lielākā daļa uzstāja uz pagaidu derīgumu regulai, kas tiks grozīta, lai noteikumi būtu piemērojami visiem pieteikumiem, kas iesniegti līdz 2011. gada 31. decembrim, un attiecībā uz saturu ietekmēs tos darba ņēmējus, kas ir zaudējuši darbu tieši globālās finanšu un ekonomikas krīzes rezultātā. Tas nozīmē, ka no 2012. gada mums būs vēlreiz jāpārskata Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda turpmākā lietderība.
Satura ziņā tas, protams, ir atvieglojums, ja atlaisto darba ņēmēju sliekšņa skaits reģionā tiek samazināts no 1 000 uz 500 un vienlaikus maksāšanas periods tiek pagarināts no 12 līdz 24 mēnešiem. Tas veicina piemērošanas procesu un nodrošina ilgtspējīgu atbalstu mūsu darba ņēmējiem, kamēr viņi atrod jaunu darbu.
ES finansējuma daļas līmenis un līdzfinansējums no valstu budžetiem bija stipri pretrunīgs jautājums. Mēs esam atraduši kompromisu. Tas pamatā paliek 50 % - tātad 50:50 - un tikai īpašos gadījumos Eiropas fondu finansējuma daļu var paaugstināt līdz 65 %. Es esmu ļoti apmierināta ar to. Komitejā mēs tādēļ jau esam pārtraukuši turpmāku fantazēšanu, jo dalībvalstij, kas saņem finansējumu saviem darba ņēmējiem, ir jāapzinās savi pienākumi. To vislabāk var panākt, ja tai ir pašai jādod būtisks finansiālais ieguldījums.
Es esmu īpaši gandarīta, ka mums izdevās sasniegt konsolidāciju - 20 % tiešo izmaksu - mūsu sarunās ar Padomi un Komisiju. Tas ir tieši tas, par ko mēs vienojāmies komitejā pirms dažām dienām Eiropas Sociālajam fondam. Vēl paliek iespējas turpmākiem grozījumiem un uzlabojumiem. Es vēlētos pateikties jums par konstruktīvo sadarbību visos etapos gan komitejā, gan ar Padomi un Komisiju un lūgt jūs atbalstīt grozījumu.
José Albino Silva Peneda
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, dažos pēdējos mēnešos, kamēr es gatavoju ziņojumu par atjaunināto sociālo programmu, Eiropu un pasauli ietekmējošās ekonomikas, finanšu un sociālās krīzes sekas ir kļuvušas vēl sliktākas. Katru dienu pieaug bezdarbs, tiek slēgti uzņēmumi un ģimenes nonāk šausmīgās situācijās.
Tas ir kaut kas vairāk nekā tikai ekonomikas un finanšu krīze; es uzskatu, ka mēs piedzīvojam uzticības krīzi. Saskaņā ar pēdējiem EUROSTAT datiem 2009. gada februārī Eiropas Savienībā bez darba bija vairāk nekā 19 miljoni vīriešu un sieviešu. Pēc šī scenārija, ja nekas netiks darīts, bezdarba pieaugumam noteikti sekos vēl lielāka nabadzība, lielāka sociālā atstumtība, vairāk nedrošības, vairāk noziegumu un jo īpaši - vairāk neuzticības.
Mēs uzskatām, ka bezdarbs - krīzes visredzamākā izpausme - nenozīmē vienkārši bezdarba skarto cilvēku un viņu ģimeņu ienākumu zaudēšanu: bezdarbs atņem jums drosmi un var novest pie uzticības zaudēšanas sev un apkārtējiem. Pat pirms krīzes, ar ko tagad saskaramies, dalībvalstīm un Eiropas Savienībai bija jārisina sociālās problēmas, ko radīja vāja ekonomikas izaugsme, sarežģīta demogrāfiskā situācija un dzīves grūtības arvien vairāk globalizētā pasaules ekonomikā.
Šajā ziņojumā es esmu centies atspoguļot šīs bažas, cik skaidri un pragmatiski vien iespējams. Es zinu, ka sociālā programma ir ļoti plašs jēdziens, un tādēļ es esmu mēģinājis radīt līdzsvarotu ziņojumu un skaidri un precīzi sniegt reālās prioritātes.
Pirmkārt, Eiropas Savienības iestādēm var būt būtiska nozīme, atkārtoti apstiprinot dalībvalstu sociālo modeļu un infrastruktūru svarīgumu, tādējādi palīdzot veidot konsensu par vispārējas piekļuves svarīgumu šiem modeļiem un infrastruktūrām, to augstai kvalitātei un jo īpaši to ilgtspējai.
Otrkārt, mums ir jāmobilizē visi pieejamie instrumenti, lai nodrošinātu, ka arvien vairāk cilvēku tiek labāk integrēti darba tirgū.
Trešā prioritāte izriet no secinājuma, ka vēl ir daudz jādara, lai nodrošinātu pilsoņu pilnīgu mobilitāti Eiropas Savienībā.
Es uzskatu, ka ceturtā prioritāte ir tā, lai Eiropas Savienība daudz aktīvāk darbotos, veicinot sociālos un vides standartus ārējās attiecībās ar tādām topošām lielvarām kā Brazīlija, Krievija, Indija un Ķīna. Tas ir īpaši svarīgi, runājot par tirdzniecības nolīgumiem.
Piektā prioritāte, ko Komisija ir mēģinājusi īstenot pat tagad, kad ir paredzēts balsojums par ziņojumu par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, attiecas uz Eiropas struktūrfondu elastīguma palielināšanu.
Lai nodrošinātu, ka Eiropas pilsoņi var saprast un risināt pārmaiņas, ko rada pašreizējā situācija, ir jāpastiprina sociālais dialogs, lai paaugstinātu pārredzamību lēmumos par sociālo adaptāciju un ekonomikas pārstrukturēšanu. Es varētu sacīt, ka ir jāiziet cauri nestabilitātes periodam, lai nonāktu pie sadarbības perioda sociālā dialoga attiecībās. Atklātā koordinācijas metode arī ir jāpastiprina, jo tā ir būtisks papildinājums Eiropas Savienības tiesību aktos. Sociālā politika nevar būt izolētu darbību un ideju savārstījums; mums ir jānodrošina labāka saikne starp ekonomikas, darba, sociālajām un vides iniciatīvām.
Ir ļoti svarīgi, lai sociālā politika ietu roku rokā ar ekonomikas politiku, nodrošinot ilgtspējīgu atveseļošanos ne tikai ekonomikā, bet arī sociālajā sfērā. Ir viens jautājums, ko es gribu paust ļoti skaidri: krīzi, ko mēs piedzīvojam, nedrīkst izmantot par ieganstu sociālo izdevumu samazināšanai. Ir jāsaka, ka, ja šis nav īstais laiks sociālo izdevumu samazināšanai, tad tas faktiski ir laiks, lai konsekventi virzītu uz priekšu nepieciešamo strukturālo reformu īstenošanu. Tādēļ es vēlos apsveikt Komisiju un priekšsēdētāju Barroso, kas šajos sarežģītajos apstākļos ir spējuši vadīt Eiropu krīzes problēmu risināšanā koordinētā veidā ...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Jean Lambert
referente. - Priekšsēdētāja kungs, man ir arī pāris minūtes vēlāk, lai runātu par dažiem citiem šīsdienas darba kārtības jautājumiem. Taču ziņojums, ar ko es strādāju, īpaši attiecas uz tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus.
Vispirms es vēlos pateikties visiem kolēģiem, kas bija iesaistīti šajā darbā, un ļoti daudzajām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas arī deva savu ieguldījumu.
Mēs šodien esam daudz dzirdējuši par lejupslīdes laiku, kas paaugstina atstumtības riskus, ja vien mēs neesam ļoti uzmanīgi: to cilvēku riskus, kas tagad zaudē darbu un varbūt nespēj atgriezties darba tirgū tuvākajā nākotnē; to, kuri jau ir grūtā stāvoklī, pat nespējot piekļūt darba tirgum; un tad, protams, ir tie, kas pat nav daļa no darba tirgus. Pastāv risks viņus aizmirst, un tas mums ir ļoti labi jāapzinās.
Mums ir jāapzinās daži no strukturālajiem šķēršļiem, ko mēs kā sabiedrība radām aktīvās integrācijas ceļā. Viens no jautājumiem, par kuriem mēs vienojāmies komitejā, bija tas, ka aktīva integrācija nedrīkst aizvietot sociālo integrāciju, to plašāko sajūtu lauku, ka jums ir sava nozīme sabiedrībā. Mēs visumā piekrītam Padomes un Komisijas ieteikumiem par pienācīgu ienākumu atbalstu, un šajā ziņojumā tiek lietota šī frāze.
Mēs arī runājam par minimālajiem ienākumiem tajās vietās, kur mēs to tiešām domājam. Ka cilvēkiem ir vajadzīgi šie ienākumi, lai dotu viņiem cieņu, dotu viņiem izvēles iespējas un iespēju aktīvi piedalīties sabiedrības dzīvē. Tas ir svarīgi atbalstam vismazāk aizsargātajiem, aprūpētājiem, tiem, kam vajadzīga aprūpe, kam vajadzīgs atbalsts neatkarīgai dzīvošanai, un tiešām tas ir svarīgi pensiju līmenim.
Ziņojumā arī teikts, ka ir svarīgi, lai dalībvalstis apsvērtu minimālās algas jautājumu. Mums rada arvien lielākas problēmas trūcīgi darba ņēmēji Eiropas Savienībā.
Mēs ziņojumā runājam arī par grūtībām ar sociālā nodrošinājuma sistēmām un to atsaucības trūkumu jo īpaši tad, kad jūs mēģināt saglabāt cilvēku saikni ar darbu, un viņi varētu veikt gadījuma darbus, pagaidu darbu, darbu ar noteiktu termiņu. Sociālā nodrošinājuma sistēmas ne vienmēr reaģē uz to ļoti labi.
Bet mēs arī brīdinām par aktivizācijas pasākumiem, jo īpaši tiem, kas dažkārt ievieš sodus, kuriem var būt netiešs efekts, piemēram, uz bezdarbnieku ģimenēm, vai gadījumiem, kad cilvēki apgūst vairākas apmācības programmas darbam, kas vienkārši neeksistē.
Mēs arī piekrītam attiecībā uz jautājumiem par iekļaujošu darba tirgu. Tādēļ mēs esam izcēluši diskriminācijas aizlieguma jautājumus un, ja tiesību akti tiek pareizi piemēroti, jautājumus saistībā ar apmācību un izglītību, lai noturētu jauniešus skolā, nevis ļautu viņiem agri izstāties, kā arī individualizētāku pieeju, kas ņem vērā indivīda vajadzības.
Mēs esam arī vienojušies jautājumā par piekļuvi augstas kvalitātes pakalpojumiem, jo tie ir ļoti svarīgi neaizsargātiem indivīdiem, kas nonākuši grūtībās. Un mēs esam uzsvēruši vietējo iestāžu lomu tajā - un tiešām labākas sistēmas nepieciešamību attiecībā uz vispārējas nozīmes pakalpojumiem -, lai nodrošinātu, ka cilvēki saņem vajadzīgos pakalpojumus.
Taču, manuprāt, vienlīdz svarīga mums ir tur ietvertā doma: lai tie, kas jūtas atstumti, tiktu integrēti, kad mēs izstrādājam īstenojamos pasākumus, un apsveram, vai tie atbildīs ilgtermiņa bezdarbnieku vajadzībām, kā arī vecākiem cilvēkiem un jauniešiem, kas cenšas gūt piekļuvi darba tirgum, un citiem. Šis jautājums par domu, kas strukturēta ar atklātās koordinācijas metodi, ir ārkārtīgi svarīgs, un to nedrīkst aizmirst.
Anne Ferreira
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinuma sagatavotāja. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinuma sagatavotāja es vēlētos pateikties Silva Peneda kungam par tā fakta analīzi viņa ziņojumā, ka Komisija neieteica konkrētus pasākumus, lai novērstu ekoloģiskās un klimata krīzes sociālās sekas un ietekmi uz veselību. Es vēlētos viņam pateikties arī par sociālās ekonomikas pieminēšanu, lai gan diemžēl tās nozīme attiecībā uz kohēzijas politiku un augstas kvalitātes un nepārvietojamas nodarbinātības radīšanu netika uzsvērta.
Eiropas vēlēšanu priekšvakarā šis ziņojums tiktu vērtēts vēl atzinīgāk, ja daži mērķi neciestu no izteikta ambīciju trūkuma. Vai mēs varam būt apmierināti ar elastdrošību un obligātajiem standartiem saistībā ar darba tiesību aktiem? Nē, mēs nevaram. Tomēr mums būtu jāsatraucas, ka rīt labējie var noraidīt šos obligātos standartus, tāpat kā pēdējos piecus gadus viņi ir noraidījuši direktīvu par vispārējas nozīmes pakalpojumiem.
Vai mēs beidzot apstiprināsim minimālo algu rīt? Eiropas pilsoņi jau gadiem ilgi prasa stipru sociālo Eiropu. Nākamajam Parlamentam ir jāspēj īstenot dažādos sociālos uzlabojumus, kas ierosināti ziņojumā. Es ceru, ka tas palīdzēs mobilizēt ikvienu 7. jūnijā.
Monica Giuntini
Reģionālās attīstības komitejas atzinuma sagatavotāja. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kā projekta sagatavotāja es gribētu īpaši pievērsties grozījumiem Eiropas globalizācijas pielāgošanās fondā (EGAF) un izteikt atzinību par Komisijas priekšlikumu par vienošanos, kas panākta ar Parlamentu pirmajā lasījumā.
Mani īpaši uzmundrina tas, ka: pirmkārt, mēs esam uz laiku pagarinājuši iespēju izmantot EGAF, padarot to par Eiropas atveseļošanas plāna instrumentu, lai reaģētu uz pasaules finanšu un ekonomikas krīzi un atbalstītu darba ņēmējus, kuri ir zaudējuši darbu; otrkārt, mēs esam samazinājuši minimālo zaudēto darbavietu skaitu, kas nepieciešams, lai iegūtu tiesības saņemt atbalstu no fonda, no 1 000 līdz 500; treškārt, mēs esam paaugstinājuši ES līdzfinansējuma līmeni atsevišķos gadījumos līdz 65 % šajā posmā.
Visbeidzot, es ceru, kā teikts Reģionālās attīstības komitejas atzinumā, ka Komisija iesniegs pagaidu pasākumu ietekmes novērtējumu līdz 2011. gada beigām un dos Parlamentam iespēju vajadzības gadījumā pārskatīt tiesību aktus.
Cornelis Visser
Kultūras un izglītības komitejas atzinuma sagatavotājs. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, atjauninātās sociālās programmas svarīgums ir neapšaubāms, jo īpaši pašreizējās ekonomikas krīzes apstākļos. Referents Silva Peneda kungs ir ieguldījis ziņojumā lielu darbu. Mēs Kultūras un izglītības komitejā esam devuši savu ieguldījumu ar šo atzinumu. Uzmanības centrā ir četri jautājumi, proti, izglītība un uzņēmējdarbība, kā arī saistība starp tām, mūžizglītība, daudzvalodības nozīme un sports.
Vispirms es vēlētos apspriest saistību starp izglītību un uzņēmējdarbību. Ir vajadzīgs aktīvāks dialogs starp uzņēmumiem, apmācību struktūrām, arodbiedrībām un brīvprātīgo sektoru ar mērķi identificēt jaunas kompetences ekonomikai. Pieaugušo izglītībai ir svarīga nozīme šo prasmju attīstīšanā.
Izglītības saturam ir jāatbilst aroda un prakses prasībām. Ir jāveicina arī universitāšu un uzņēmējdarbības sadarbība. Ir jāveido tilts starp studiju programmām un uzņēmējdarbību, un uzņēmēju sabiedrībai ir jādod iespēja papildināt studiju programmas, piedāvāt stažēšanās iespējas un organizēt atvērto durvju dienas studentiem.
Mūžizglītība arī ir ļoti svarīga. Ir būtiski panākt līdzsvaru starp ģimenes dzīvi, darbu un mācībām. Valsts un privātajai bērnu aprūpei arī ir liela nozīme, un tā ir jāpaplašina, lai vecāki varētu piedalīties visā savas dzīves laikā.
Sports ir vēl viens instruments, un es gribētu tikai pieminēt to no Kultūras un izglītības komitejas viedokļa, kura arī veicina sportu. Sports veicina tādu vērtību attīstīšanu kā godīgums, solidaritāte, cieņa pret noteikumiem un komandas gars, un tas ir arī svarīgs veselībai. Ir svarīgi iedrošināt dalībvalstis darbībai šajā jomā.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinuma sagatavotāja. - (EL) Priekšsēdētāja kungs, es gatavoju Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumu par Lambert kundzes ziņojumu par tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus, un es apsveicu viņu par gatavību iekļaut Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumu cik pilnīgi vien iespējams.
Dzimumu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma principa ievērošana vispār ir galvenie priekšnoteikumi aktīvai integrācijai darba tirgū un sociālajai integrācijai, kas ar to saistīta. Konkrētāk, es uzskatu par svarīgu, lai uzsvars tiktu likts uz visu vecumu ģimenes locekļu atbalstu, solidaritāti starp paaudzēm un palīdzību, kas ir jāsniedz neaizsargātajām iedzīvotāju grupām grūtos laikos, ko piedzīvo ģimene, lai tā varētu būt noderīga sabiedrībai visos laikos, neļaujot grūtajiem apstākļiem atstāt pēdas. Tādēļ pāreja no vienas situācijas uz otru ir ļoti svarīga, un ir jāatbalsta sociālajām aģentūrām, sociālajiem partneriem un brīvprātīgajam sektoram, izmantojot valsts piedāvātos līdzekļus, tā, lai sabiedrība izjustu solidaritāti un savstarpēju atbildību par visiem tās locekļiem.
Es ceru, ka Lambert kundzes ziņojums dos impulsu rezolūcijas priekšlikumam ar manas politiskās grupas labojumiem, lai tas ne tikai iekļautu ienākumu atbalstu, bet arī iekļautu vispārēju atbalstu cienīgiem dzīves apstākļiem gan lieliem, gan maziem darba tirgus dalībniekiem, kā arī tiem, kas nav tirgus dalībnieki.
Othmar Karas
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, Padomes priekšsēdētāj, dāmas un kungi, mēs tagad apspriežam trīs ziņojumus. Eiropas Tautas partija (Kristīgie demokrāti) un Eiropas Demokrāti ir devuši referentus diviem no šiem ziņojumiem un Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa vienam ziņojumam. Es to saku tādēļ, ka tas skaidri parāda, ka Sociāldemokrātu grupai Eiropas Parlamentā nav monopola uz sociālpolitiskiem jautājumiem, bet šie jautājumi attiecas uz mums visiem.
Kā PPE-DE grupas priekšsēdētāja vietnieks es vēlētos īpaši pateikties Silva Peneda kungam un Stauner kundzei par viņu darbu, jo viņi ir sociālās tirgus ekonomikas Eiropas sociālā un dzīves modeļa cienījami pārstāvji un ir ievērojami cīnītāji mūsu padziļināta sociālā dialoga grupā. Šiem ziņojumiem ir jānodrošina, ka Eiropas Savienības politika var efektīvi reaģēt uz ekonomikas un sociālām problēmām. To mērķis ir dot iespējas daudziem cilvēkiem uzlabot piekļuvi augstas kvalitātes pakalpojumiem un demonstrēt solidaritāti tiem, kuriem pārmaiņas rada negatīvas sekas.
Visam, ko mēs vēlamies no Kopienas, ir jābūt pievilcīgam arī lielākajai daļai cilvēku mūsu mājās, jo mums nav pilnvaru darīt visu, ko cilvēki no mums sagaida. Diemžēl sociālajā politikā mēs vēl nevaram darīt visu. Tomēr Lisabonas līgums ir liels solis uz priekšu. Pilnīga nodarbinātība kļūs par mērķi, ilgtspējīga sociālā tirgus ekonomika kļūs par Eiropas sociālo un ekonomikas modeli, un fundamentālās sociālās tiesības būs ietvertas līgumā.
Tomēr mums ne tikai nepietiek pilnvaru, mums arī nepietiek naudas. Tādēļ es aicinu Komisiju iesniegt priekšlikumu par finanšu pārskaitījumu nodokli līdz gada beigām un izvirzīt konkrētu Eiropas iniciatīvu ar diviem mērķiem. Pirmais ir izmantot ieņēmumus īpašam ilgtspējīgu darbavietu radīšanas mērķim, jo viss, kas rada darbu, rada sociālu stabilitāti un drošību. Otrais ir piedāvāt skaidru Eiropas projektu G20 augstākā līmeņa sanāksmei pavasarī.
Tagad darba ņēmēji, kas ir zaudējuši darbu globālās finanšu un ekonomikas krīzes dēļ, var saņemt atbalstu, un mēs esam palielinājuši līdzfinansējumu līdz 65 %.
Lai gan ir iespējas uzlabojumiem, kā nākotne izskatītos bez mūsu Eiropas sociālā modeļa? Mums tas ir jāstiprina,- kā mudina Silva Peneda kungs, - stiprinot fundamentālo darba tiesību aktus ar obligāto nodarbinātības tiesību noteikšanu, apkarojot diskrimināciju, nostiprinot sociālo kohēziju, modernizējot sociālā nodrošinājuma sistēmas, izskaužot nabadzību, veicinot pāreju uz pašnodarbinātību un nostiprinot struktūrfondus. Mēs speram soli uz priekšu, taču darāmā vēl ir daudz.
Jan Andersson
PSE grupas vārdā. - (SV) Priekšsēdētāja kungs, komisār, Padomes priekšsēdētāj, es koncentrēšu uzmanību uz to, kam vajadzēja būt augstākā līmeņa sanāksmei, bet kas tāda tomēr nebija.
Jean-Claude Juncker vakar sacīja, ka mēs tagad pārejam no finanšu un ekonomikas krīzes uz sociālu krīzi. Mēs arī ejam pretim nodarbinātības krīzei. Dažos nākamajos gados mums būs visaugstākais bezdarbs ar varbūt 26 miljoniem bezdarbnieku ES viena vai divu gadu laikā.
Tāda ir situācija, un šajos apstākļos Padome un centriskās un labējās valdības ir nolēmušas degradēt nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksmi uz trijotnes sanāksmi. Daži vadītāji nepiedalīsies šajā sanāksmē. Tas norāda, ka Padome un valdības nepiešķir prioritāti nodarbinātības jautājumam. Es piekrītu komisāram Barroso. Komisija vēlējās augstākā līmeņa sanāksmi. Vai tā ir nenovēršama notikumu attīstība? Nē, tā nav. Ir jādara vairāk un labāk koordinētā veidā, un kaut kas ir jādara tagad. Tas ir jautājums par videi nekaitīgiem ieguldījumiem, kas ir ilgtermiņa, bet kas arī rada darbavietas īstermiņā. Tas ir jautājums par energoefektivitāti mājās, kas piedāvā darbavietas tagad, bet kas arī padara mājas labākas nākotnei. Tas ir jautājums par mūžizglītību, kas nekad nav atbildusi Eiropas nostiprināšanas mērķiem nākotnē. Ja mēs to darīsim tagad, cilvēki saņems nepieciešamo apmācību, un tas nostiprinās Eiropu nākotnei, kā arī samazinās bezdarbu. Viņus var aizvietot jaunieši, kuri studē un kuri iestājas darba tirgū, nekļūstot par bezdarbniekiem. Mēs varam ieguldīt patēriņa atbalstā tiem, kuriem iet visgrūtāk - pensionāriem, studentiem un bezdarbniekiem. Tas radīs darbavietas, un tas radīs patēriņu.
Mobilitāte ir svarīga - tā tika deklarēts seminārā Prāgā. Tā ir svarīga - ārkārtīgi svarīga - gan profesionālā, gan ģeogrāfiskā ziņā, bet, ja mēs nenodrošināsim, ka ir vienlīdzīga pieeja, vienādi noteikumi, apstākļi un tiesības streikot par vienādu attieksmi Eiropas darba tirgū, pieaugs protekcionisms. Tādēļ Komisijai ir pienākums grozīt direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu.
Kopsavilkumā, kaut ko var darīt tagad, bezdarbu var samazināt, Eiropu var nostiprināt nākotnei. Abas šīs lietas iet kopā, taču pašlaik tiek darīts pārāk maz.
Ona Juknevičienė
Dāmas un kungi, komisār, es ļoti vēlētos sirsnīgi apsveikt visus par ziņojumu, ko mēs tiešām varam saukt par ziņojumu Eiropas cilvēkiem. Eiropieši bieži jautā, ko mēs šeit Eiropas Parlamentā darām un kāds viņiem no tā labums.
Es domāju, ka šis ir viens no tiem ziņojumiem, kas ir domāts, lai palīdzētu cilvēkiem, un tādēļ es gribētu apsveikt visus manus kolēģus, Stauner kundzi, Komisiju un Padomi ar panākto vienošanos pirmajā lasījumā. Šo ziņojumu pieņemsim rīt īpaši ātrā procedūrā ne tikai tādēļ, ka tas ir svarīgs cilvēkiem, bet tādēļ, ka šis fonds tagad ir domāts krīzei, lai cilvēki, kuri ir zaudējuši darbu, varētu saņemt atbalstu.
Man ir tikai viens jautājums. Vai šis ziņojums tiešām ir gatavots cilvēkiem, un vai palīdzība nonāks līdz viņiem? Kā jūs atceraties, komisār, lielo debašu laikā mūsu komitejā mēs, Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa, sacījām, ka mēs atbalstīsim šo palīdzību cilvēkiem, ja vien tā nenonāks vienkārši pie birokrātiem vai citām struktūrām.
Diemžēl viens pieredzes gads ir mācījis man, ka manā valstī, kā es to redzu, Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds tiek izmantots tāpat kā Eiropas Sociālais fonds, proti, pārkvalifikācijai. Tas ļoti maz tiek izmantots citiem paredzētajiem pasākumiem vai arī netiek izmantots tiem nemaz. Mums ir vajadzīga nauda, lai sasniegtu cilvēkus, lai viņus atbalstītu; ir nepareizi, ka administrācija, darba un apmācības centri saņem naudu paši, apmāca cilvēkus, bet tad cilvēki nevar atrast darbu.
Es vēlētos tam pievērst jūsu uzmanību, komisār, lai pārbaudītu, vai šī regula dalībvalstīs darbojas pareizi. Vai šī regula ir pareizi transponēta valstu tiesību aktos? Bieži tiesību akti traucē regulas īstenošanā.
Jūs sacīsiet, ka tā ir dalībvalstu valdību lieta, bet es saku - nē! Mūs ievēlēja cilvēki, mēs neesam mūsu valdību pārstāvji. Mūs ievēlēja, lai mēs aizstāvētu Eiropas pilsoņu intereses, lai aizstāvētu mūsu cilvēku intereses un nodrošinātu, lai nauda nonāk pie cilvēkiem, nevis pie birokrātiem.
Brian Crowley
UEN grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es pateicos referentiem par milzīgo darbu, ko viņi ir veikuši ar šiem ziņojumiem, nonākot, kā jau tika sacīts iepriekšējās debatēs, pie ļoti svarīga brīža, kad cilvēki meklē atbildes un meklē idejas, kā virzīties uz priekšu.
Es domāju, ka daudzējādā ziņā tās var iedalīt četrās atsevišķās, taču saistītās jomās. Pirmkārt, attiecībā uz izglītību un apmācību vai tā būtu mūžizglītība, pašreizējo prasmju uzlabošana vai jaunu prasmju piedāvāšana cilvēkiem.
Otrkārt, tā ir visa inovāciju joma un meklējumi, kur nākotnē radīsies darbavietas, un nodrošinājums, lai cilvēkiem būtu prasmes un atbilstoša apmācība.
Treškārt, visa ilgtspējas joma ar cilvēkiem, kuri jau strādā, nodrošinot aizsardzību un zināmu atbalstu tagad, lai viņi nezaudētu darbu un viņiem nevajadzētu nākamajā gadā vai divos iziet jaunu pārkvalificēšanās un prasmju atjaunināšanas ciklu; lai saglabātu jau esošās darbavietas.
Ceturtkārt, mēģināt prognozēt, ja tas ir iespējams, kurp mums jāvirzās nākotnē.
Ja kolēģi atceras pagājušā gadsimta deviņdesmito gadu sākumu, kad mums bija viss J. Delors plāns ar balto grāmatu par sociālo paketi un tā tālāk, tas tika uzskatīts par satriecošu un novatorisku. Tajā bija daudzas grūtas lietas un daudzas grūtas idejas, kurām pretojās daudzi cilvēki, jo īpaši rūpniecībā, taču unikāli - tām pretojās arī daudzi arodbiedrībās iesaistītie cilvēki.
Ja mūsu pieredze kopš 1994. gada var mums ko mācīt, tad vispirms to, ka mums ir jānodrošina, lai visu sociālo politiku nosaka rezultāti, kas domāti cilvēkiem - ne tikai uzkrājot skaitļus, bet reāli uzlabojot cilvēku dzīvi.
Otrkārt, tas rāda, ka neatkarīgi no apmācības vai izglītības, kā arī prasmju kvalitātes, ir cilvēki, kurus skars bezdarbs, un viņiem ir jāgarantē drošības tīkls un jānodrošina iespēja saglabāt piemērotu un pieņemamu dzīves līmeni.
Tāpat kā tas, kā priekšsēdētājs Barroso pats pareizi pieminēja, ka, neraugoties uz augstiem nodarbinātības līmeņiem daudzās valstīs pēdējos gados, daudzi invalīdi un 74 % cilvēku kopumā bija bez darba pašreizējo psiholoģisko barjeru un šķēršļu dēļ, lai gan viņiem bija piekļuve izglītībai un apmācībai.
Es atvainojos par ilgo aizkavēšanu, taču gribētu ļoti īsi rezumēt ar veco parunu "iedod cilvēkam zivi, un tu pabarosi viņu uz vienu dienu; iemāci cilvēkam zvejot, un tu pabarosi viņu uz mūžu”.
Jean Lambert
Verts/ALE grupas vārdā - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pievērsties dažiem aspektiem no jautājumu nodarbinātības puses - un noteikti kontekstam, zinot, ka pavasara augstākā līmeņa sanāksme kādreiz tika iecerēta kā "ilgtspējīgas attīstības augstākā līmeņa sanāksme”,- un saistīt to ar Komisijas pagājušā gada beigu dokumentu par jaunām prasmēm un jaunām darbavietām. Šajā dokumentā bija minēts, kā pāreja uz ekonomiku ar zemu oglekļa emisiju ievērojami ietekmētu nodarbinātību. Ir ļoti svarīgi to atcerēties un neizlaist no redzesloka vispārējā diskusijā, kurā mēs šobrīd piedalāmies.
Es gribētu sagaidīt, ka no lielajām bažām par nodarbinātību pašlaik rastos ļoti saskanīga pakete attiecībā uz jaunām nozarēm un jauniem ieguldījumiem. Mēs to pašreiz neredzam. Mums gan ir lielisks piemērs par saules tehnoloģiju, un kā tā attīstās vienā Vācijas daļā, turpretim vienlaikus mēs redzam darba vietu zaudējumus saules nozarē Spānijā un vēja ģeneratoru nozarē Apvienotajā Karalistē. Tieši tagad, kad mēs attīstām jaunas prasmes un jaunas tehnoloģijas, mēs riskējam tās zaudēt tādēļ, ka trūkst skaidras ieguldījumu stratēģijas un tiešām skaidras prasmju attīstības stratēģijas tās ietvaros.
Tādēļ, kad mēs runājam par daudziem jautājumiem saistībā ar pārkvalificēšanos, prasmju attīstību un tamlīdzīgi, mums vajadzētu ņemt vērā tā saukto Taisnīgās pārejas programmu, ko izstrādājušas ILO, ITUC un ANO, jo prasmes, ko mēs piedāvājam šodien, sāk mainīties. Mums ir jāattīsta to cilvēku prasmes, kuriem vēl ir problēmas ar rakstītprasmi un rēķināšanas iemaņām, kā arī IT, bet mēs gribam attīstīt arī transversālās prasmes, kas arī minētas Komisijas dokumentā. Mums ir arī jāapsver, ko darīt ar nozarēm, kas ir atstātas novārtā prasmju attīstības ziņā,- piemēram, aprūpes sektorā šobrīd,- un reāli jārūpējas par vienlīdzības nodrošināšanu šeit.
Gabriele Zimmer
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, mani kolēģi no Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas ar saviem ziņojumiem ir aizskāruši nobrāztu nervu un parādījuši, cik būtiska ir dalībvalstu un Eiropas Savienības kopīga rīcība, lai nodrošinātu, ka globālās ekonomikas un finanšu krīzes sekas neguļas uz tiem, kurus tā ir vissmagāk skārusi, proti, uz tiem, kas ieņem zemāko stāvokli sabiedrībā.
Tādēļ es esmu ārkārtīgi sarūgtināta par to, ka tā sauktā Nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme 7. maijā īstenībā ir tikai farss, un tam ir jābūt ārkārtīgi mulsinošam visiem mums, uz kuriem Eiropas Savienībā gulstas atbildība par to, ka šī augstākā līmeņa sanāksme notiek ar šādu nosaukumu. Manuprāt, tas skaidri parāda, ka pašreizējā politika joprojām neatspoguļo to, ka mēs varam cīnīties pret ekonomikas un finanšu krīzi tikai tad, ja vienlaikus mēs cīnāmies pret nabadzību, sociālo atstumtību, darba vietu zaudējumiem un visaptverošu dzīves līmeņa pazemināšanos.
Komisija nesen publicēja dramatiskus skaitļus par nodarbinātības attīstību un nodarbinātības situāciju Eiropas Savienībā un euro zonā. Šeit ir vajadzīga konsekventa rīcība! Tai ir beidzot jāaptur sabiedrisko pakalpojumu privatizācija - tādu drošības sistēmu privatizācija kā vecuma pensiju nodrošinājums. Es joprojām nesaprotu, kādēļ marta augstākā līmeņa sanāksmē Komisija un Padome vēl mudināja dalībvalstis tālāk privatizēt pensiju sistēmas un radīt pensiju fondus. Tas ir pilnīgi kaitīgi - tā rezultātā arvien vairāk cilvēku grimst nabadzībā, un tas saasina veco cilvēku nabadzības problēmu.
Mums ir vajadzīgas pret nabadzību vērstas sociālā nodrošinājuma sistēmas, mums ir vajadzīgs Eiropas sociālais pakts, ko jau ir pieprasījušas Eiropas arodbiedrības. Cīņai pret nabadzību ir jābūt patiesi cilvēcīgam veidam, kā sākt cīņu pret ekonomikas un finanšu krīzi visā pasaulē, un Eiropas Savienības pienākums ir to darīt.
Derek Roland Clark
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, ja globalizācija izraisa darba vietu skaita samazināšanos, samazināsies ienākumi, un Globalizācijas fondam nebūs naudas, ko tas varētu izdot. Necīnieties pret globalizāciju, pievienojieties tai, veicinot konkurenci ES, un mācieties, kā konkurēt pasaules tirgos.
Jūs vēlaties atjaunot sociālo programmu ar Darba laiku direktīvu, kurai ir divi mērķi. Pirmkārt, tika cerēts, ka tā nodrošinās papildu darbavietas, ierobežojot darba stundas, lai uzņēmumiem vajadzētu vairāk darbinieku, bet papildu darbinieki nozīmē papildu sociālo nodokļu maksas, tādēļ vienības izmaksas pieaug. Tad mazie uzņēmumi zaudē konkurētspēju un zaudē pasūtījumus, kas izraisa darba laika samazināšanu vai slēgšanu. Darba ņēmējiem tad nav darba vispār. Cik sociāli tas ir?
Otrkārt, tam vajadzēja nozīmēt vairāk laika kopā ar ģimeni, bet kāds no tā labums, ja alga tad ir nepietiekama? Ļaujiet indivīdiem izstrādāt savu glābšanas programmu. Daudzās valstīs ir minimālās algas struktūra, un es to atbalstu. Mēs nevēlamies redzēt, kā tiek izmantotas cilvēku sociālās kaites, bet ES tagad ir sagrāvusi pat to ar vienas savas iestādes, EKT, palīdzību, kuras nolēmumi Laval un citās lietās sagrāva dalībvalstu minimālās algas politiku. Cik sociāli ir atcelt dalībvalstu parlamentu centienus aizsargāt darba ņēmējus? Šie pasākumi nav nekas cits kā mēģinājums izveidot padomju tipa plānveida ekonomiku, un mēs visi zinām, cik labi tā darbojās.
Carl Lang
(FR) Priekšsēdētāja kungs, "kļūdīties ir cilvēcīgi, iecirsties ir velnišķīgi”. Klausoties šīsdienas debates, es varu teikt tikai to, ka faktiski, neraugoties uz pašreizējās krīzes milzīgo ekonomisko, finansiālo, sociālo un demogrāfisko ietekmi, ne Eiropas iestādes, ne valstu un valdību vadītāji nav aptvēruši traģēdijas pilnos apmērus un tās sekas mums visiem.
Pirms minūtes es dzirdēju Padomes priekšsēdētāju sakām, ka bezdarbniekiem ir jāspēj uzlabot savas prasmes un ka mums ir vairāk jāmotivē cilvēki meklēt darbu. Vai tiešām jūs ticat, ka simti un tūkstoši krīzes bezdarba upuru ir šajā situācijā tādēļ, ka viņi nav piemēroti darbam? Tas viss ir gluži skaidri ideoloģiskas un doktrīnas izvēles auglis, tādas grupveida domāšanas rezultāts, kas izriet no brīvā tirgus un brīvās tirdzniecības ekonomikas teorijas.
Visbeidzot, Eiropas Savienība, kas veicina kapitāla, preču, pakalpojumu un personu brīvas aprites koncepciju, vēlētos globalizēt šo ekonomikas izvēli, šo doktrīnu; tomēr tas ir ekonomisks un sociāls kriminālnoziegums. Mums ir jāpanāk globāla starptautiska konkurence.
Ja mēs nespējam īstenot sociālās preferences politiku caur ekonomikas preferenci, sociālās drošības politiku caur ekonomikas drošību, ja mēs nespējam īstenot tirdzniecības aizsardzības politiku, tad labi, dāmas un kungi, mēs atdosim to, kas paliek pāri no mūsu lauksaimniekiem, mūsu amatniekiem un mūsu nozarēm, globalizācijas džungļu noteikumiem.
Šajā Parlamentā ir liberālie globālisti, sociālglobālisti un alternatīvie globālisti. Es esmu lepns, ka esmu starp antiglobālistiem - tiem, kas grib iegūt atpakaļ iekšējo tirgu, tiem, kas vēlas piemērot valstu un Kopienas preferences noteikumus, kā arī un valstu un Kopienas aizsardzības noteikumus, lai kalpotu mūsu cilvēkiem.
Elisabeth Morin
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es esmu gandarīta, ka varu šodien būt šeit, lai aizstāvētu Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda pārskatīšanu, jo es uzskatu, ka finanšu un ekonomikas krīzes un ar to saistītās sociālās krīzes dēļ, ar ko mēs saskaramies, ir svarīgi aizstāvēt darbavietas.
Ja mēs gribam aizstāvēt savu darba ņēmēju nākotni, mums, protams, ir jāpiedāvā viņiem profesionāla mobilitāte, lai viņi varētu labāk pielāgoties uzņēmējdarbības mainīgajām vajadzībām gan tagad, gan nākotnē. Ekonomikas atveseļošanās, nodarbinātības nākotne, mūsu valstu konkurētspēja - tas viss ir atkarīgs no darba ņēmēju prasmju attīstības, jo tie ir viņi, kas nosaka mūsu uzņēmējdarbības standartus.
Protams, pirmais solis, kas ir vajadzīgs cīņā pret sociālo atstumtību, ir integrācija darba tirgū. Mums ir jāveicina šis sociālais modelis un jāstrādā kopā, lai veicinātu šo "cilvēkkapitālu”. Visiem darba ņēmējiem ir tiesības uz darbu.
Mūsu politiskās efektivitātes mērs būs temps, ar kādu mēs darbosimies, lai nodrošinātu, ka mobilitāte, pielāgošanās spēja un iegūtās pieredzes derīgums nākotnē kļūst par stiprām svirām visiem vīriešiem un sievietēm mūsu Eiropas valstīs, visiem vīriešiem un sievietēm, kas nodarbinātas mūsu uzņēmējdarbībā. Par to mēs rūpējamies, un tieši šīs lietas ir bijušas mūsu Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas darba uzmanības centrā.
Jean Louis Cottigny
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, es uzskatu, ka komisārs Špidla pamatoti ierosināja, lai mēs Nodarbinātības un sociālo lietu komitejā pārskatītu šo Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGF), kas sāka darboties 2007. gada 1. janvārī.
Parlamentam būtu jāpieņem šis priekšlikums bez grozījumiem, jo tā mērķis ir paplašināt EGF darbības jomu uz ekonomikas un finanšu krīzes situācijām. Mūsu komitejas priekšsēdētājam bija taisnība, kad viņš ierosināja tekstu, ko Nodarbinātības un sociālo lietu komitejā pieņēma ar lielu balsu vairākumu, lai paziņotu visām komitejām, jo īpaši Budžeta komitejai, ka ir svarīgi komunicēt ar dalībvalstīm, lai ikviens darba ņēmējs, ikviens arodbiedrības biedrs un ikviens sabiedrības loceklis tiktu informēts par šī Eiropas fonda esamību viņa paša valodā.
Pateicoties šim trialogam, un tādēļ, ka Nodarbinātības komiteja ar lielu balsu vairākumu noraidīja visus grozījumus, mēs varam būt lepni par sevi, tādēļ, ka: ir līdzfinansējums 65 % no ES un 35 % no dalībvalstīm; likvidēto darbavietu skaits, kas nepieciešams, lai saņemtu atbalstu no Eiropas fonda, ir samazināts līdz 500; samazināto štata vietu skaits tiek uzskaitīts no uzņēmuma štatu samazināšanas programmas paziņojuma; Eiropas fonda intervence ekonomikas krīzes seku dēļ; ārkārtas pasākumi, kas labvēlīgāki Fonda piemērošanai un kas turpināsies līdz 2011. gada beigām, un, visbeidzot, 24 mēnešu periods EGF īstenošanai.
Mūsu komitejai bija taisnība, bet mums ir jāiet tālāk. Es lūgtu visas dalībvalstis darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu, ka visi darba ņēmēji, kuri ir grūtībās, varētu gūt labumu no šiem noteikumiem, cik drīz vien iespējams. Es lūgtu komisāru Špidla, lai šis grozījums tiktu piemērots no 2009. gada 1. maija ar noteikumu, ka rīt mums ir liels vairākums, kas nepieciešams, lai pieņemtu šo priekšlikumu pirmajā lasījumā. Uzliksim kroni mūsu sasaukumam, pieņemot šo grozījumu Eiropas fondam, kas ļaus mums palīdzēt darba ņēmējiem, kuri cīnās.
Ko vēlas no darba atlaists darba ņēmējs? Viņš vēlas zināt, kāda būs viņa dzīve mēneša beigās. Viņš vēlas zināt, ko viņš darīs ar savu dzīvi rīt. Viņš vēlas zināt, vai viņš varēs izmantot iepriekšējā darbā apgūtās zināšanas. Pārdomāt to, ka viņam varētu būt vajadzīga papildu apmācība, lai gūtu panākumus nākotnē.
Tādēļ šī sasaukuma beigās es vēršos pie visiem Nodarbinātības komitejas locekļiem, neatkarīgi no tā, kurā pusē viņi sēž: lūdzu, nodrošiniet, lai šis dokuments tiek piemērots nekavējoties.
Elizabeth Lynne
Priekšsēdētājas kundze, kā ēnu referente par aktīvās integrācijas ziņojumu es pievērsīšu uzmanību galvenokārt šim ziņojumam. Es vēlētos apsveikt Jean Lambert, referenti par šo ziņojumu. Viņa ir sagatavojusi lielisku ziņojumu. Es esmu iepriecināta, ka lielākā daļa grozījumu komitejā tika pieņemti, jo īpaši tie, kas attiecas uz diskriminācijas aizliegumu. Kā jūs zināt, tas ir kaut kas dārgs manai sirdij.
Cilvēki tiek izslēgti no darba tirgus daudzu iemeslu dēļ, bet man šķiet absolūti neiedomājami, ka tas joprojām notiek invaliditātes, vecuma, reliģijas vai ticības vai arī seksuālās orientācijas dēļ - par spīti 2000. gada Nodarbinātības direktīvai. Problēma ir tā, ka direktīva nav pienācīgi ieviesta visās dalībvalstīs, un mums ir jābūt vēl modrākiem, lai panāktu, ka mēs to uzraugām pareizi.
Es esmu arī gandarīta, ka tika pieņemts mans grozījums par obligāto pensionēšanās vecumu. Man vienmēr ir šķitis nepareizi, ka tad, kad cilvēks sasniedz noteiktu vecumu, viņš tiek izsviests mēslainē. Tomēr pat tad, ja cilvēki netiek izslēgti no darba, bet nevar dabūt darbu tādēļ, ka viņi nevar iegūt vajadzīgo piekļuvi, tas arī noved pie atstumtības. Tādēļ es esmu priecīga, ka komiteja pieņēma arī manu grozījumu, kas atzinīgi vērtē jaunu visaptverošu pretdiskriminācijas direktīvu.
Man žēl, tomēr, ka PPE-DE grupa ir iesniegusi alternatīvu rezolūciju. Es uzskatu, ka tas ir darīts galvenokārt tādēļ, lai izslēgtu jebkādu atsauci uz jauno direktīvu pret diskrimināciju, jo es zinu, ka viņu lielākā daļa ir pret to. Man šķiet uzjautrinoši, ka kāds vēlētos liegt cilvēkiem viņu pamattiesības ES līmenī tikai viņu vecuma, invaliditātes, reliģijas vai ticības un seksuālās orientācijas dēļ.
Citas jomas, kurām es pievērsos, bija ekonomiskās migrācijas jaukšana ar patvēruma meklēšanu un ekonomiskās migrācijas un patvēruma meklēšanas jaukšana ar nelegālo imigrāciju - visas atšķirīgas, atsevišķas lietas, kas jāskata atšķirīgi. Es uzskatu, piemēram, ka patvēruma meklētājiem būtu jāatļauj strādāt, kamēr viņi gaida uz patvēruma pieteikuma izskatīšanu. Tad viņiem nebūtu jāpaļaujas tikai uz pabalstiem. Mums arī jādara vairāk, lai integrētu cilvēkus ar garīgās veselības problēmām un tos, kuriem ir alkohola un narkotiku problēmas.
Visbeidzot, ātrs skatiens uz Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu. Man ir prieks, ka mēs ātri panācām secinājumus par to. Ir svarīgi, ka šī fonda pilnvaras ir paplašinātas, lai iekļautu darba ņēmējus, kas zaudējuši darbu ne tikai globalizācijas, bet arī ekonomikas lejupslīdes dēļ, un ka nepieciešamo atlaišanas gadījumu skaits ir samazināts no 1 000 līdz 500. Tas ir ārkārtīgi svarīgi cilvēkiem manā rietumu Midlendas vēlēšanu apgabalā, kā arī citur Apvienotajā Karalistē.
Ewa Tomaszewska
(PL) Priekšsēdētājas kundze, 16 % eiropiešu ir uz nabadzības riska robežas. Krīze izraisa daudzas grupveida atlaišanas. Darba trūkums ir galvenais dziļas nabadzības cēlonis. Nabadzība veicina sociālo atstumtību un ierobežo piekļuvi izglītībai un veselības aprūpei. Par spīti ekonomikas krīzei mēs vēlamies saglabāt Eiropas sociālos modeļus, kas veicina sociālo kohēziju un solidaritāti, un tas ietver nabadzības izskaušanu. Ekonomiska neatkarība garantē cieņu. Tādēļ ir tik svarīgi aizsargāt darbavietas un ienākumus, kā arī uzlabot profesionālās kvalifikācijas, kas paaugstina mobilitāti darba tirgū.
Viena lieta, kas ļauj mums sajust, ka mēs reāli pārvaldām savas dzīves, ir iespēja piedalīties lēmumu pieņemšanā. Tādēļ ir būtiski ievērot sociālo partneru viedokļus, sociālā dialoga procesu, grupu nolīgumus un sociālos risinājumus. Mums ir jāstrādā kopā, lai nodrošinātu tādus apstākļus, kas ļauj cilvēkiem nopelnīt pietiekami daudz, lai piedalītos sabiedrības dzīvē un atbalstītu savas ģimenes jo īpaši tad, ja tajās ir daudz bērnu. Mums ir arī jāizskauž diskriminācija darba tirgū, sevišķi tad, ja tā ietekmē invalīdus. Tas, ka krīzes laikā tiek izmantoti tikai 3 % Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda līdzekļu, ir apsūdzība politiķiem. Es apsveicu referentus.
Sepp Kusstatscher
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Lisabonas stratēģija sagādāja Eiropas māju, kas celta uz trim pīlāriem: ekonomikas, sociālā un vides pīlāra. Mēs esam bieži kritizējuši to, ka ekonomikas pīlārs ir pārāk augstu novērtēts salīdzinājumā ar pārējiem diviem. Sociālā programma ir ievērojami pastiprinājusi sociālo pīlāru. Tādēļ mēs esam pateicīgi referentam Silva Peneda kungam un vairākumam Nodarbinātības un sociālo lietu komitejā.
Tagad mums ir dokuments, kas ir ievērojami labāks nekā Komisijas sākotnējais vājais priekšlikums. Nodarbinātības un sociālo lietu komitejā mēs, Zaļie, iesniedzām vairāk nekā 40 priekšlikumu grozījumiem un tādējādi veicinājām galveno sociālpolitisko apgalvojumu konkrētāku uzlabojumu. Sociālā politika ietver vairāk! Tai ir jāietver ne tikai dažas vispārīgas prasības pēc papildu darbavietām. Ir vajadzīga taisnīgāka labumu sadale, pašaizliedzīga cīņa pret nabadzību, efektīva dzimumu līdztiesība, sociālā integrācija atstumtības vietā, starptautiska solidaritāte, pārstrukturēšana, pamattiesību un cilvēktiesību ievērošana - arī attiecībā uz imigrantiem -, rūpes par veselību un vidi, lai varētu uzlabot darba un dzīves apstākļus, un, visbeidzot, ir jābūt skaidrām ES direktīvām, ko nevar graut Eiropas Kopienu Tiesa.
Šajā ziņojumā tagad ir daudzas lietas, ko Parlaments izskatīs nobeiguma plenārsēdē. Mēs varam tikai cerēt, ka Padome un Komisija arī uztvers šīs prasības nopietni. Tikai tā var izveidot sociālu un stingri vienotu Eiropu, tādu Eiropu, ko ES pilsoņi gaida un laimīgi pieņems.
Roberto Musacchio
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, es koncentrēšos uz Globalizācijas pielāgošanās fondu. Mūsu diskusija par šo fondu notiek ārkārtīgi stipras un dramatiskas ekonomikas un sociālas krīzes laikā, kā to jau ir minējuši citi deputāti. Lai gan tā ir laba doma - izmantot fondu tiešāk kā pasākumu daļu, lai mīkstinātu bezdarba triecienu, kā mēs sakām, mums ir vajadzīga dziļāka diskusija par tā lomu un to instrumentu kontekstu, kas nepieciešami krīzes problēmu risināšanai.
Pirmkārt, mums ir jānodrošina, lai ārkārtas stāvoklis neizplatās, un tādēļ ir jāizskaidro, ka ikvienam, kas saņem valsts naudu no Eiropas, ir pienākums neatlaist darba ņēmējus. Tālāk mums ir vajadzīgi Eiropas krīzes intervences pasākumi, lai vadītu strukturālās izvēles šajos īpašajos apstākļos automobiļu nozarē; tas attiecas uz Itāliju un mūsu attiecībām ar ASV un Vāciju. Otrkārt, mums ir vajadzīga rūpniecības un vides politika, bet arī kohēzijas politika, kas izbeigtu dempingu Eiropā.
Treškārt, resursi ir šausmīgi nepietiekami jo īpaši salīdzinājumā ar tiem, ko izmanto, piemēram, ASV valdība. Buferi nav risinājums: mums ir vajadzīga radikāla politikas maiņa.
Kathy Sinnott
Priekšsēdētājas kundze, es atzinīgi vērtēju pārmaiņas Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondā. Lai gan ir uzlabojums tā likvidēto štata vietu skaita samazināšana, kas nepieciešams fonda izmantošanai, no 1 000 līdz 500, lielais skaitlis joprojām diskriminē mazās valstis un darba ņēmējus, kuri zaudējuši darbu mazākā skaitā.
Manos vēlēšanu apgabalos darba ņēmēji, kuri zaudēja darbu divu lielu uzņēmumu - Waterford Crystal un Dell - slēgšanas dēļ, bija tiesīgi saņemt atbalstu. Tas ir ļoti labi, un es aicinu Īrijas valdību viņu vārdā nekavējoties pieprasīt finansējumu. Tomēr citi tūkstoši ir zaudējuši darbu globālo ekonomikas apstākļu dēļ, un nav taisnīgi, ka viņi tiek diskvalificēti tikai tādēļ. ka viņi nestrādā lielajos daudznacionālajos uzņēmumos, bet gan mazajos un vidējos uzņēmumos.
Es ierosinu padarīt šo shēmu taisnīgāku vai nu, atceļot skaitlisko kritēriju par 500 darbavietām, vai vērtējot darba zaudējumus pēc kategorijām vai teritorijām, nevis pēc uzņēmumiem. Tādējādi mēs varētu paplašināt šo finansējumu 500 darba ņēmējiem, kas zaudējuši darbu, piemēram, lauksaimniecībā, pārtikas ražošanā vai IT, vai kādā īpašā teritorijā, piemēram, Tiperārijā, Voterfordā, Limerikā, Korkā vai Kerijā.
Papildu šķērslis darba ņēmējiem, kas mēģina piekļūt Globalizācijas fondam, ir tas, ka fonds ir pieejams darba ņēmējiem tikai tad, ja viņu valdība ir gatava pieteikties uz to un maksāt savas valsts daļu. Kas notiek ar darba ņēmējiem, ja valdība nepiesakās? Te es domāju par to, ka Īrijas valdība līdz šim vēl nav pieteikusies uz fonda atbalstu.
Tieši tās valstis, kuru ekonomiku vissmagāk ir skārusi krīze un kurām ir visaugstākais bezdarba līmenis, var but to skaitā, kas vismazāk var atļauties maksāt nepieciešamo ieguldījumu, lai palīdzētu saviem darba ņēmējiem, un tieši šīm valstīm pabalsts ir visvairāk vajadzīgs.
Juan Andrés Naranjo Escobar
(ES) Priekšsēdētājas kundze, es runāšu par atjaunināto sociālo programmu. Ļaujiet man sākt ar sirsnīgu pateicību referentam Silva Peneda kungam par viņa darbu; ņemot vērā viņa ieguldījumu šajā Parlamentā sociālās politikas un nodarbinātības jomā, es domāju, ka mēs varam runāt par "Silva Peneda mantojumu”.
Priekšsēdētājas kundze, mūsu sabiedrībās ir iesakņojusies neuzticība un bailes: pieaug bezdarbs, un manā valstī tas notiek dramatiskā veidā. Mums ir jāpavērš šī situācija atpakaļ, un sociālajai programmai ir jāpalīdz to panākt. Ekonomikas progress un sociālais progress nav divi atsevišķi ceļi; gluži otrādi: ja mēs vēlamies stimulēt izaugsmi un radīt vairāk un labākas kvalitātes darbavietas, mums ir vajadzīga sociālā programma, un tā ir jāīsteno, sākot ar visu, kas iedvesmo vislielāko vienprātību.
Mēs nedrīkstam zaudēt laiku, mums nav jānostiprinās aizsardzības pozīcijās, bet jāiet tālāk par vietējām īslaicīgām interesēm un jādomā par nākamajām paaudzēm. Sociālai Eiropai ir jābūt teritorijai, kas mūs vieno, nevis šķeļ, jo mēs runājam par kopējām Eiropas interesēm. Sociālā programma nav nodalāma no atjaunotās Lisabonas stratēģijas, jo ekonomikas ieguvumi atbalsta sociālos ieguvumus un sociālie ieguvumi savukārt veicina ekonomikas panākumus.
Nākamajos gados Eiropa saskarsies ar stagnācijas periodu un pakāpenisku tās sabiedrības novecošanos. Mēs nevaram slēpt galvas smiltīs, mums ir jāmodernizē mūsu sociālais modelis tieši tādēļ, lai to uzlabotu, padarītu taisnīgāku un ilgtspējīgāku. Priekšsēdētājas kundze, pašreizējās strukturālās nepilnības ir smaga nasta, kas mums traucē virzīties uz priekšu. Mums ir jāatbrīvojas no šīs nastas un jāīsteno sociālā programma.
Gabriela Creţu
(RO) Eiropas Savienību jau sen apbrīno par tās sociālo modeli. Tomēr pēdējos gados mēs novērojam tiesību uz darbu un sociālo tiesību apdraudējumu. Valsts, kurā būtu visi ES trūcīgie cilvēki, iedzīvotāju skaita ziņā būtu salīdzināma ar Vāciju.
Rodas jaunas sociālas parādības. Pēc pēdējās paplašināšanās šķiet, ka sociālā Eiropa attīstās ar diviem ātrumiem, un tie abi samazinās. Reaģējot uz to, Komisija ir izvirzījusi mērenu sociālo programmu. Šobrīd finanšu krīzei ir ļauta vaļa ar tādu ekonomisko ietekmi, kas nebūt nav mērena, un pieaug riskam pakļauto cilvēku stāvokļa pasliktināšanās draudi.
Šādos apstākļos ir jāpiemēro viens galvenais princips: sociālajām tiesībām un mērķiem ir prioritāte pār ekonomiskajām brīvībām jebkura konflikta gadījumā. Mums ir jādod pretspars senajai tradīcijai, kas nosaka, ka karus un krīzes izraisa bagātie, bet par tiem maksā nabagie. Noraidīsim dažu cilvēku loloto ideju, ka peļņu sadala privāti, bet zaudējumus sedz visa sabiedrība.
Mums ir vajadzīga Eiropas solidaritātes un kohēzijas politika, ko atbalsta ar īpašiem juridiskiem, fiskāliem un finanšu pasākumiem. Tomēr, lai to panāktu, ir vajadzīga politiska griba, un šī griba izpaužas šādos pamatjēdzienos: aktīva integrācija, darbavietas, saprātīga darba sadale, izglītība, vienāda attieksme un samaksa, kā arī ilgtspējīga, zaļa attīstība. Nolīguma par sociālo progresu un nodarbinātību parakstīšana un īstenošana būtu šīs politiskās gribas pierādījums. Mēs nevaram to sagaidīt!
Philip Bushill-Matthews
Priekšsēdētājas kundze, vai es drīkstu sākt ar pateicību prezidentūrai par viņu ievada komentāriem - komentāriem, kas bija tālredzīgi, līdzsvaroti un prātīgi, - šos īpašības vārdus mēs arvien biežāk lietojam saistībā ar Čehijas prezidentūru.
Vai es drīkstu pateikties arī priekšsēdētājam Barroso par viņa piezīmēm jo īpaši, lai atgādinātu mums par darbavietu svarīgumu un sevišķi par vajadzību koncentrēt uzmanību uz tiem nelaimīgajiem cilvēkiem, kuriem vēl nav darba.
Visbeidzot, viņi abi gluži pareizi atsaucās uz visu trīs referentu teicamo darbu, bet es vēlētos izcelt viņu atsauci uz Silva Peneda kunga ziņojumu, jo viņi to raksturoja kā "ambiciozu un tālejošu”. Tāds tas ir, un tādam tam jābūt šī īpašā temata svarīguma dēļ.
Silva Peneda kungs izvirzīja dažādas prioritātes tam, kas mums jādara. Vai es drīkstu pievienot dažas lietas, ko ideālā gadījumā mums nevajadzētu darīt. Mums ir īpaši jāizvairās no divām lietām: viena ir pārmērīgi stingrs darba tirgus, kas paralizē iespējas, veicina bezdarbu un vienkārši iedrošina ēnu ekonomiku. Mēs to šobrīd īpaši izjūtam Spānijā, un mums ir jāmācās no sociālistu neveiksmēm šajā valstī.
Otrkārt, mums ir jāizvairās no pārmērīgas uzmanības to cilvēku aizsardzībai, kuri joprojām strādā, uz to rēķina, kas meklē darbu, un uz darba devēju rēķina, kuri cenšas to piedāvāt. Tās ir grupas, kurām tiešām ir vajadzīga mūsu palīdzība.
Visbeidzot, vai es varu sacīt, ka mums visiem noteikti ir atšķirīgi uzskati dažādās šī Parlamenta pusēs, bet viena lieta mums ir kopēja - mums visiem rūp šie jautājumi, un tādēļ mēs pārtērējam uzstāšanās laiku.
Es esmu gandarīts, ka mums ir šīs būtiskās debates. Es personīgi esmu gandarīts, ka mana pēdējā runa koordinatora statusā, mana pēdējā runa šajā plenārsēdē ir par šādu svarīgu jautājumu. Vai es varu novēlēt visu labu visiem tiem kolēģiem, kuri atdod katru laba vēlējumu, un vai varu īpaši izdalīt Stephen Hughes. Kādreiz, Stephen, jums pietrūks manis, un man noteikti pietrūks jūs, bet pat tad, kad es nebūšu šeit, es jūs novērošu!
Priekšsēdētāja
Mums tiešām pietrūks jūs, un mēs domāsim par jums.
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētājas kundze, protams, viņš arī ietekmēs mūs!
Tas nepareģo neko labu, ka dažas dalībvalstis nevēlas Nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksmi šajā ceturtdienā. Tas nepareģo neko labu arī sociālās tirgus ekonomikas turpmākai attīstībai, ka dalībvalstu mazākums bloķēja kompromisu par pārskatītu Darba laiku direktīvu pagājušajā nedēļā. Lai Eiropas atbalsts sociālajai tirgus ekonomikai būtu reāls, mums ir jāintegrē vienā paketē ekonomikas, sociālā un vides politika kā vienlīdzīgi elementi.
Daudzējādā krīze, ar kuru mēs saskaramies tieši tagad, nav atrisināma, vienkārši nostiprinot bankas ar nodokļu maksātāju ietaupījumu lielām summām un izslēdzot mūsu pilsoņu kā sociālu būtņu vajadzības. Ir jāiet tālāk par atklātās koordinācijas metodi, lai koordinētu pensiju, nodarbinātības, izglītības, veselības un tiešām arī aprūpes pakalpojumu politikas jomas.
Tomēr dažas no mūsu dalībvalstīm acīmredzot nav spējīgas domāt ārpus ekonomikas ietvariem, kuros sociālā un vides politika tiek uzskatīta par dārgu greznību, kas uzliekama kā ierobežojums tirgum. Tas ir steidzami jāmaina, ja mēs gribam nodrošināt progresu virzībā uz mūsu mērķi - labāku sabiedrību.
Anja Weisgerber
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Eiropas sociālos modeļus sagaida lieli pārbaudījumi. Jo sevišķi pašreizējās finanšu krīzes apstākļos Eiropas līmeņa pasākumi ir jākoordinē. Tādēļ es vēlētos arī silti pateikties referentiem par viņu teicamo darbu.
Mums ir ne tikai jāveic tūlītēji pasākumi, lai regulētu finanšu tirgu, mums ir arī jākoordinē sociālpolitiskie pasākumi un jārada sociāla sistēma. Te mums ir jāatceras dalībvalstu pilnvaras. Es esmu par prioritātes piešķiršanu nodarbinātības radīšanai un palielināšanai šajā krīzes laikā un arī par elastdrošības principa īstenošanas veicināšanu. Tomēr es atsakos pieņemt prasību par minimālo algu ieviešanu visās dalībvalstīs, kā tas prasīts Silva Peneda kunga ziņojuma 14. punktā, lai gan citādi es vēlētos pateikties viņam par darbu. Šī prasība attiecībā uz lēmumu, kas ir jāatstāj tikai dalībvalstu kompetencē, pārkāpj subsidiaritātes principu.
Darba tirgus noteikumi un sistēmas dažādās dalībvalstīs ir stipri atšķirīgas. Manuprāt, ikvienam cilvēkam ir jāgarantē pietiekami ienākumi, lai nodrošinātu cilvēka cienīgu dzīvi. To var panākt, garantējot minimālo ienākumu ar valsts papildu sociālo pabalstu palīdzību. Kādam līmenim būtu jāpiesaista minimālā alga? Varbūt Rumānijas līmenim? Tur tā ir aptuveni EUR 72 mēnesī.
Es īpaši atbalstu domu, ka mums ir jānodrošina pamata ienākumi ikvienam, bet atkal es atsaucos uz dalībvalstu pilnvarām noteikt piemērotas robežas. Es paziņoju, ka esmu par sociālu Eiropu. Eiropai ir jārada sociāla sistēma, bet vienlaikus ir jāņem vērā dalībvalstu pilnvaras.
Stephen Hughes
Priekšsēdētājas kundze, sākotnēji mums tika solīta pilnskanīga nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme šajā nedēļā, bet tā vietā tagad mums ir pusi dienas ilga trijotnes sanāksme. Kādu drausmīgu vēstījumu tas sūta Eiropas pilsoņiem, kuri satraucošā tempā papildina bezdarbnieku rindas! Kādu negatīvu vēstījumu tas sūta vēl daudziem citiem, kuriem draud darba zaudēšana! Prognozes rāda, ka līdz 2010. gadam ES varētu būt līdz 27 miljoniem bezdarbnieku, un es baidos, ka var būt vēl sliktāk. Es ļoti ceru, ka jūnija augstākā līmeņa sanāksme veltīs vismaz vienu veselu dienu, lai noskaidrotu, kā mēs reaģējam uz šo problēmu.
Tā vietā, kad aizbildināmies, ka atbilde ir rodama tikai valstu līmenī, mums ir vajadzīga stingra, saskaņota Eiropas mēroga reakcija, kas koordinē darbības Eiropas, valstu un reģionālā līmenī. Mums ir vajadzīga steidzama rīcība, lai saglabātu dzīvotspējīgas darbavietas, kur vien tas iespējams. Atlaišanām ir jābūt pēdējam līdzeklim: tā vietā būtu jāizmanto saprātīga darba dalīšana un pārkvalifikācija. Mums ir jāveic ieguldījumi, lai radītu viedas zaļas darbavietas uz zināšanām balstītā zema oglekļa satura ekonomikā. Mums ir jāveic ieguldījumi, lai dotu darba ņēmējiem prasmes strādāt šajā jaunajā ekonomikā. Mums ir vajadzīga stipra, aktīva darba tirgus politika, lai ātri integrētu atpakaļ atlaistos darba ņēmējus, un mums ir vajadzīgas stipras un dzīvotspējīgas sociālās aizsardzības sistēmas, lai atbalstītu tos, kuri ir kļuvuši par bezdarbniekiem ne savas vainas dēļ.
Tas ir vairāk kā pietiekami, lai piepildītu veselu dienu jūnija augstākā līmeņa sanāksmē. Šī pusi dienas ilgā trijotnes sanāksme ir emocionāla reakcija.
Un visbeidzot, Philip, man jūs pietrūks - nedaudz kā zobu sāpju!
(Smiekli)
Oldřich Vlasák
(CS) Priekšsēdētājas kundze, kopā ar finanšu tirgu sabrukumu bezdarba pieaugums ir viena no divām galvenajām problēmām, kas rodas no pašreizējās ekonomikas krīzes. Es esmu cieši pārliecināts, ka, ja Eiropas Savienība grib apturēt šo pieaugumu, tai ir jāizvairās no jebkāda protekcionisma. Es arī uzskatu par izšķirošu individuālo pasākumu koordināciju Eiropas Savienībā. Ir vajadzīgi pasākumi to cilvēku motivācijai, kas kļuvuši par bezdarbniekiem, jaunu darbavietu meklēšanai. Šajā kontekstā man ir pozitīva attieksme pret priekšlikumu, lai cilvēki, kuri ir zaudējuši darbu pašreizējās ekonomikas krīzes rezultātā, varētu ātri iegūt līdzekļus no Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda. Jautājums tomēr paliek, vai mēs neejam pārāk tālu ar Globalizācijas fonda noteikumu grozījumiem. Manuprāt, ierosinātais 75 % līdzfinansējuma līmenis ir pārāk augsts. Te ir vajadzīga dalībvalstu sadarbība, un neaizmirsīsim par vajadzību vienkāršot fonda administrēšanu.
Dāmas un kungi, mēs noteikti piekrītam, ka nodarbinātības saglabāšana un jaunu darbavietu radīšana finanšu un ekonomikas krīzes laikā ir viens no Eiropas Savienības galvenajiem uzdevumiem. Šajā kontekstā nākamajai augstākā līmeņa sanāksmei par nodarbinātību ir skaidri jāizveido kopēja sistēma un īpaši priekšlikumi, kā arī jānoved līdz galam diskusijas par Globalizācijas fonda pārmaiņām.
Jan Cremers
(NL) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, kad Komisijas sociālo programmu pirmo reizi apsprieda pagājušajā gadā, es sacīju, ka, manuprāt, programmai trūkst ambīciju, tā ir pārāk maza, pārāk vēlu. Es vēlētos pateikties Silva Peneda kungam par viņa sadarbību pēdējā laikā. Es domāju, ka viņa ziņojums parāda, ka jebkurā gadījumā Eiropas Parlaments vēlas redzēt krietni vairāk ambīciju šajā jomā.
Sākumā, kad radās Eiropas Savienības ideja, bija skaidrs, ka mēs gribam pamatot mūsu sociālo politiku uz tādu tiesisko regulējumu, kāds bija gandrīz visās dalībvalstīs, proti, saprātīgām darba tiesībām, lai garantētu, ka neviens nepaliek malā, un kolektīvām sarunām, lai garantētu darba ņēmēju pozīcijas darba tirgū.
Tagad mums ir vajadzējis pievienot tam sociālo aizsardzību mūsu sabiedrības neaizsargātajām grupām. Neraugoties uz izaugsmi Eiropā, mēs esam pieredzējuši jaunu parādību: trūcīgus darba ņēmējus. Es gribētu pateikties Silva Peneda kungam arī par šī jautājuma ietveršanu savā ziņojumā.
David Casa
(MT) Man ir bijis tas gods strādāt divās jomās, ko mēs esam apsprieduši. Es gribētu silti pateikties referentiem un visiem tiem, kas iesaistījās un palīdzēja mums sasniegt to stāvokli, kurā mēs šobrīd esam. Mums ir vispirms jāaizsargā tie darba ņēmēji, kuri diemžēl tika atlaisti krīzes rezultātā, un es uzskatu, ka tagad ir vieglāk palīdzēt šiem cilvēkiem atgriezties darba tirgū.
Šovakar mēs arī vienojāmies darīt visu iespējamo, lai radītu vairāk darbavietu Eiropā. Mēs varam radīt vairāk darbavietu nevis tā, kā vēlas Sociāldemokrātu grupa, ierobežojot virsstundu darbu darba ņēmējiem. Gluži pretēji, mēs vēlamies, lai darba ņēmēji to izlemj paši. Mēs kā politiķi nevaram diktēt virsstundu daudzumu, ko kāds var strādāt. Šī lēmuma pieņemšana ir jāatstāj darba ņēmējiem. Tādēļ jā, piekrītot komisāra Almunia apgalvojumam, ka tad mēs saskarsimies ar nodarbinātības krīzi euro zonā, mums ir jādara viss, kas mūsu spēkos, lai radītu vairāk darbavietu un labākas darbavietas visiem Eiropas darba ņēmējiem.
Colm Burke
Priekšsēdētājas kundze, es ļoti atzinīgi vērtēju to kritēriju pārskatīšanu, kas pārvalda Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu. Mēs tagad esam dziļas ekonomikas krīzes laikā, dziļākās kopš Otrā pasaules kara beigām. Tādēļ mums ir vajadzīgi novatoriski risinājumi, lai tiktu galā ar milzīgajām ekonomikas problēmām, ar kurām saskaramies.
Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds ir viens šāds piemērs. Es biju pirmais šī Parlamenta deputāts no Īrijas, kas parādīja iespējas izmantot šos līdzekļus nesenajā nodarbinātības krīzē Limerikā, Voterfordā un Trallī, trīs svarīgās vietās manā vēlēšanu apgabalā. Tādēļ es atzinīgi vērtēju referentu darbu, lai padarītu pieteikšanās kritērijus elastīgākus ekonomikas krīzes apstākļos. Īpaši jāatzīmē jaunā finansējuma proporcija starp Komisiju un dalībvalstīm, kā arī pagaidu pazeminājums bezdarbnieku skaita slieksnim no 1 000 līdz 500.
Es uzskatu, ka šīs reformas raidīs skaidru signālu no Eiropas centra tiem, kuri ir pietiekami nelaimīgi, lai tiktu svaidīti ekonomikas krīzes vētrās, ka viņiem ir pieejama palīdzība, lai paši pārkvalificētos un paaugstinātu prasmes ceļā uz nākotnes labklājību.
Katrin Saks
(ET) Es arī atbalstu Globalizācijas fonda reorganizāciju. Manā valstī, Igaunijā, šo fondu neizmanto, un kad es jautāju kādēļ, man sacīja, ka noteikumi ir pārāk stingri un ka robeža, kas līdz šim bija 1000 cilvēku, padara to neiespējamu. Mums nav tāda lieluma uzņēmumu, bet mazākie jau ir tiešām bankrotējuši. Robežas pazemināšana līdz 500 tādējādi dos arī Igaunijai,- kur bezdarba līmenis jau ir ļoti augsts,- iespējas, un pieprasītā finansējuma daļas maiņa arī būtu ļoti labvēlīga. Tādēļ es vēlreiz atzinīgi vērtēju pārmaiņas, kas izdarītas attiecībā uz šo fondu.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Es arī vēlētos atzinīgi vērtēt kā īpaši lietderīgus - un es to apstiprināšu ar savu balsi - priekšlikumus Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda pārveidošanai par efektīvu instrumentu cīņai pret vissāpīgāko ekonomikas krīzes ietekmi, proti, darbavietu zaudējumiem.
Nebija pareizi, ka fondu līdz šim varēja izmantot tikai situācijās, kurās darbavietas tika zaudētas uzņēmumu pārvietošanas dēļ, kas attīstītajās valstīs ir regulāri sastopams scenārijs. Ierosinātie grozījumi ļaus mazāk attīstītām dalībvalstīm, starp kurām ir Rumānija, izmantot šo fondu.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētājas kundze, vispirms ļaujiet man izteikt pateicību par lietderīgajām debatēm šeit. Es domāju, ka debates bija ļoti svarīgas un konstruktīvas tieši attiecībā uz izskatāmo jautājumu ieguvumiem. Es domāju, ka gūstam labumu vienkārši no tā, ka šīs debates ir ļoti savlaicīgas, tieši pirms sanāksmes, kas notiks ceturtdien Prāgā.
Tādēļ atļaujiet man pateikties jums visiem par jūsu ieguldījumiem. Es domāju, ka nekas nav izlaists vai aizmirsts. Es domāju, ka šīs debates veicinās augstākā līmeņa sanāksmes rezultātus tādā pašā mērā kā viss sagatavošanas darbs, ko mēs veicām kopā ar Komisiju un kas īstenojās kā trīs svarīgi semināri Stokholmā, Madridē un Prāgā.
Tiem, kas runāja par sanāksmes lielumu vai tvērumu: jā, sākotnēji mēs bijām iecerējuši lielāku augstākā līmeņa sanāksmi, bet mums ir jāapzinās vispārējā situācija nodarbinātības jomā. Tā ir joma, kura valstu kompetences ir ļoti svarīgas, un Kopienas ieguldījums nav vienīgais instruments, kas ir mūsu rīcībā. Es to sacīju ievadvārdos, kuros es izklāstīju dažas mūsu cerības šis nedēļas augstākā līmeņa sanāksmei. Mēs nevaram izlaist no redzeslauka to, ka neatkarīgi no Eiropas nodarbinātības stratēģijas nodarbinātības politika būtībā paliek dalībvalstu kompetence.
Tās stratēģijas, kas ir spēkā kopš 1997. gada, būtisks elements ir savstarpējas mācīšanās nozīme, meklējot risinājumus kopējām problēmām nodarbinātības jomā. Šī pieeja paliek izšķiroša arī tagad, kad mēs saskaramies ar vienu no pēdējā laika sliktākajām ekonomikas krīzēm, kurai ir arī sava nozīme šīs nedēļas augstākā līmeņa sanāksmē.
Taču papildus pasākumiem, kas veikti valstu līmenī, Savienībai pašai ir sava nozīme, un šajā kontekstā ir pilnībā jāizmanto pieejamie finanšu instrumenti, arī Eiropas Sociālais fonds un Eiropas Globalizācijas fonds, kas šobrīd atrodas grozīšanas procesā, protams, ar Parlamenta piekrišanu, lai paplašinātu tā darbības jomu, ietverot darbavietu zaudējumus pašreizējās krīzes dēļ.
Tieši to mēs gribam panākt, un es domāju, ka mums ir pamats ticēt, ka Prāgas sanāksmes rezultāts, klātesot Komisijai, prezidentūrai, nākamajām prezidentūrām un sociālajiem partneriem, būs ieteikumu un priekšlikumu veidā. Tad mums atkal būs iespēja tikties kā 27 partneriem Eiropadomē jūnijā, lai pieņemtu lēmumus.
Tādēļ mēs ceram, ka ar Eiropas sociālo partneru palīdzību un uz sagatavošanās darba pamata šo trīs semināru veidā, kā arī uz šo debašu pamata, Eiropas Nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme gūs panākumus, nosakot turpmākos soļus, ko var pieņemt steidzamības kārtā, lai reaģētu uz nopietno situāciju, ar ko pašlaik saskaras mūsu pilsoņi, un palīdzētu mums radīt Savienību, kas būs stiprāka un konkurētspējīgāka nākotnē.
Vladimír Špidla
Komisijas loceklis. - (CS) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, manu piecu darba gadu laikā Komisijā man ir bijušas daudzas iespējas tikties ar referentiem, un tādēļ viņu ziņojumu kvalitāte manī neizraisa pārsteigumu. Ir skaidrs, ka mēs tiekamies laikā, kad Eiropa un visa pasaule saskaras ar krīzi. Šo krīzi bieži salīdzina ar 1930. gadu krīzi, un bieži tiek paustas bažas, ka tai būs līdzīgas sekas, un noteikti šī ir nopietna krīze. Tomēr vairākas lietas ir mainījušās salīdzinājumā ar iepriekšējo krīzi. Mums ir Eiropas Savienība, un Eiropas kontinentā nevalda savstarpēja spriedze un naids. Ir Eiropas sociālais modelis, kas ir attīstījis ļoti visaptverošu sociālās aizsardzības sistēmu, un tā ir būtiska pārmaiņa. Es domāju, ka arī pakāpeniski pieaug vēlme un spēja darboties kopīgi, jo tagad pirmo reizi Eiropa ir reaģējusi uz krīzi koordinētā veidā ar tās ekonomikas atveseļošanas plānu, izmantojot pilnvaras koordinēt darbību Kopienas līmenī un individuālu dalībvalstu līmenī. Ir arī skaidrs, ka, ja mēs runājam par krīzi, mēs domājam galvenokārt par bezdarbu un tā sociālajām sekām. Komisija uzskata nodarbinātības un bezdarba jautājumus par programmas prioritāti un ierosina atzīt tos par prioritāti arī ES programmā kopumā. Vairākas dalībvalstis ir izsacījušas kritiku, ka valstu un valdību vadītāju augstākā līmeņa sanāksmes sākotnējais mērķis ir mainījies uz citu formātu. Komisijas priekšsēdētājs ir skaidri paudis uzskatu, ko atbalsta Komisija, un tā ir sākotnējā ideja. Taču es vēlos sacīt, ka Prāgas augstākā līmeņa sanāksme ir ārkārtējs notikums. To sagatavoja īpašā veidā. Tajā būs dalībnieki, kas nekad agrāk nav piedalījušies šādos pasākumos, un tas būs arī solis pretim Eiropadomei. Tas nozīmē, ka nodarbinātības un bezdarba jautājumus izskatīs premjerministru un prezidentu līmenī.
Dāmas un kungi, mēs esam apsprieduši vairākus atsevišķus jautājumus sociālās programmas jomā, un debašu laika ir pacēlušies vairāki jautājumi saistībā ar pārmaiņām atsevišķos fondos. Es gribētu norādīt, ka ierosinātā programma tika galvenokārt izstrādāta pirms krīzes sākuma, tomēr par spīti tam es gribu skaidri norādīt, ka tā bija un joprojām ir labs pamats krīzes problēmu risināšanai. Tā veido labu pamatu arī rīcībai pēc krīzes. Es domāju, ka Eiropas sociālais modelis ir kaut kas vairāk nekā tikai reakcija uz krīzi, lai cik nopietna tā būtu. Tas ir process, un tā ir ļoti ilga termiņa politiska un sociāla stratēģija, un tieši šis ilgtermiņa aspekts ir iestrādāts sociālajā programmā. Jautājumā par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu un jautājumā par pārmaiņām Eiropas Sociālajā fondā es vēlētos izteikt pateicību par lielisko sadarbību, jo dialogs bija tik konstruktīvs, ka mūsu mērķu sasniegšana ir reāla jau šajā sanāksmē, un es uzskatu, ka tas ir ļoti svarīgi. Mums čehu valodā ir paruna, ka "tas, kas dod ātri, dod divreiz”. Es nezinu, vai mūsu senči to noteica ar precīziem aprēķiniem, bet ātra atbilde noteikti kaut ko nozīmē un ir noderīgāka nekā svārstīšanās.
Debatēs tika izvirzīti daži specifiski jautājumi, uz kuriem es vēlētos atbildēt. Pirmais no tiem ir Cottigny kunga jautājums par šī gada 1. maiju vai šīgada maija mēnesi un fonda izmantošanu. Es vēlētos skaidri pateikt, ka visi pieteikumi, kas iesniegti pēc šī gada 1. maija saskaņā ar priekšlikumu, kas ir nobeiguma stadijā, tiks izskatīti saskaņā ar jaunajiem noteikumiem. Juknevičienė kundze pauda bažās, ka fonda nauda bieži vien nenonāk pie tiem, kam tā ir vajadzīga. Es domāju, ka efektivitāte ir vienmēr jāuzrauga. Man bija izdevība apmeklēt Austrumkarēliju, kur bija diskusijas par fonda izmantošanu palīdzībai tiem cilvēkiem, kuri bija zaudējuši darbu Nokia pārstrukturēšanas rezultātā, un es varu sacīt no šīs pieredzes, ka diskusijas skaidri parādīja, ka lielākā daļa no tiem, kas bija zaudējuši darbu, uzskatīja Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda palīdzību par nepieciešamu, ātru palīdzību, kas viņiem bija noderīga. Laikā, kad es biju tur, 60 % no viņiem jau bija atraduši jaunu darbu. Protams, tie nebija visi, bet pat tā bija skaidrs, ka šis mehānisms darbojas. Cits izvirzītais jautājums bija par līdzfinansēšanu. Protams, Vlasák kungam ir taisnība, sakot, ka līdzfinansējumam ir liela nozīme; tomēr es domāju, ka līdzfinansējuma līmeņa paaugstinājums krīzes laikā bija pareizs priekšlikums, jo dažām valstīm, kuras ir ļoti grūtā stāvoklī, ir nopietnas problēmas līdzfinansējuma saņemšanā. Lai to atvieglotu, mēs ierosinājām 75 % līmeni. Pēc debatēm Parlamentā šis līmenis ir pazemināts līdz 65 %, un es domāju, ka tas ir būtisks solis, kas atvieglo fonda izmantošanu. Es vēlētos arī izcelt to, kas nebija tik skaidri uzsvērts debatēs, lai gan Eiropas Sociālais fonds ir labi pazīstama iestāde, kas katru gadu palīdz miljoniem cilvēku un palīdz viņiem ļoti efektīvi. Arī šim fondam mēs diskusijās ar jums esam kopīgi grozījuši noteikumus, un es domāju, ka tas veicinās tā izmantošanu un efektivitāti. Lambert kundze uzsvēra sociālās integrācijas svarīgumu. Es domāju, ka ir jāuzsver, ka mūsu nostāja ir pilnīgi skaidra. Eiropas sociālais modelis ir aktīvas sabiedrības modelis, kurā aktivitāte darba tirgū ir svarīgs elements. Tomēr tas nav modelis, kas pieņem tikai tos, kas piedalās darba tirgū, jo liela daļa mūsu pilsoņu dažādu iemeslu dēļ darba tirgū nepiedalās, un tomēr ir ļoti svarīgi, lai viņiem būtu iespēja aktīvi piedalīties sabiedrības dzīvē un veikt tur nozīmīgu darbu. Silva Peneda kungs uzsvēra sociālā dialoga nozīmi. Es varu tikai piekrist viņa viedoklim, ka šajā konkrētajā laikā sociālais dialogs ir svarīgāks nekā jebkad agrāk.
Dāmas un kungi, es vēlētos sacīt, ka, manuprāt, sociālā programma un nodarbinātības programma kļūst arvien svarīgāka un ka tas ir process, kas pakāpeniski arvien vairāk izpaužas ES stratēģijās, jo tas ir visos priekšlikumos izmaiņām ilgtermiņa plānos un Eiropas Savienības veidolā. Es vēlētos pateikties jums un nobeigumā paust dziļu pārliecību, ka Eiropas sociālais modelis ir modelis, kas veicina Eiropas integrāciju; tas nav modelis, ko varētu attīstīt un izmantot nacionālo valstu robežās, darbojoties atsevišķi, un tādēļ es gribētu nobeigt, sakot, ka, manuprāt, Eiropa un Eiropas integrācija ir būtisks priekšnoteikums Eiropas sociālā modeļa turpmākai attīstībai. <BRK>
Gabriele Stauner
referente. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētāj, komisār, es vēlētos papildināt komisāra piezīmes par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGF). EGF ir arī daļa no Eiropas sociālā modeļa. Viņam bija taisnība, sakot, ka "mazumiņš laikā izglābj deviņus”. Mums bija intensīvas diskusijas ar Komisiju, un es vēlētos uzsvērt, ka šajā gadījumā mūsu reakcija ir ātra, bet augstvērtīga satura un kvalitātes ziņā. Tas ir kompromiss, par kuru es un mani kolēģi esam ļoti lepni.
Es vēlētos apkopot dažas domas no diskusijas: attiecībā uz EGF izrādās, ka laimīgā kārtā ir plašs konsenss par pārskatīšanu. Es vēlētos izsacīt mazu lūgumu Komisijai: lūdzu ne tikai neizņemiet pārpalikuma līdzekļus no Eiropas Sociālā fonda (ESF) priekš EGF, bet savāciet citus pārpalikuma līdzekļus no budžeta. Tiem no mums, kas ir ieinteresēti sociālajā politikā, protams, būtu ideāli, ja ESF līdzekļi tiktu izmantoti tikai ESF mērķiem un EGF līdzekļi nāktu no citiem pārpalikuma līdzekļiem; tad mēs varētu izdarīt divkārt vairāk laba darba ņēmējiem.
Maniem kolēģiem Lynne kundzei, Sinnott kundzei un Burke kungam es sacīšu, ka, piemēram, EGF var panākt daudz, bet tas noteikti nevar atrisināt visas reģionālās problēmas. Tas ir gluži skaidrs, un tas nav mērķis. Dalībvalstīm joprojām ir zināma atbildība. Es gribētu izteikt vēl vienu aicinājumu Komisijai: varbūt jūs varat izvairīties no fondu šķērdēšanas tehniskai palīdzībai - 0,35 %,- kas ir jūsu rīcībā saskaņā ar regulu. Darba ņēmēji tad iegūtu vēl vairāk. Naranjo Escobar kunga komentārs bija ļoti precīzs, un tas attiecas uz uzdevumu nākotnei. Ņemot vērā ekonomikas un finanšu krīzi, mums ir arī jāpārskata Lisabonas stratēģija.
Es vēlētos izteikt komentāru Hughes kunga sacītajam: nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme noteikti būtu laba lieta, bet es teikšu jums pilnīgi godīgi, trijotnes sanāksme arī ir piemērota, ja tā dod kaut ko racionālu. Mums nav vajadzīga augstākā līmeņa sanāksme pašas sanāksmes dēļ. Mums ir vajadzīgi labi un ātri rezultāti!
José Albino Silva Peneda
Šajā debašu stadijā es vēlos sniegt trīs komentārus. Pirmkārt, es vēlos sacīt, ka šajā Parlamentā sociālā politika nav neviena politiskā spēka monopols. Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa un Eiropas Demokrāti, politiskais spēks, kuru es pārstāvu, ir devusi ieguldījumu sociālajā politikā, manuprāt, ļoti noteiktā veidā. Es ļoti aktīvi piedalījos vairāku ziņojumu veidošanā par dažādiem jautājumiem, jo īpaši pārskata par Eiropas Sociālo fondu, Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, elastdrošību, ziņojuma par Eiropas sociālo modeli, par Darba laiku direktīvu un tagad par Eiropas sociālo programmu.
No manas pieredzes šajā sasaukumā es esmu pārliecināts, ka mēs varam sasniegt plašu konsensu sociālās politikas jautājumos. Tomēr, papildus plašam konsensam politikas veidošanā,- ko es uzskatu par sasniegtu,- mums ir arī jābūt prasīgākiem, cenšoties sasniegt konsensu politiskajā darbībā. Šajā ziņā man ir sajūta, ka Komisijā un Eiropas iestādēs mums būtu vajadzējis attīstīt daudz vairāk iniciatīvu, lai finanšu līdzekļus varētu piešķirt vietējā un reģionālā līmenī ar noteikumu, ka ir lielāka konverģence starp dažādām struktūrām un darbībām, lai reāli varētu risināt sociālās problēmas.
Mans trešais komentārs attiecas uz uzticības problēmu. Uzticību nevar panākt ar dekrētu vai tiesību aktiem; tā lielā mērā ir atkarīga no iestāžu rīcības. Es uzskatu, ka sadarbības kultūra politikas veidošanā palīdzēs atjaunot uzticību. Es ticu, ka šī sasaukuma laikā šeit, Eiropas Parlamentā, mēs esam parādījuši labu paraugu, kā sadarboties, un šī darba rezultāts ar atjaunināto sociālo programmu neapšaubāmi ir pamatots uz šo ideju.
Es piekrītu komisāram, kad viņš saka, ka sociālajam dialogam ir jābūt debašu centrā. Tomēr vairāk, nekā tikai sociālajam dialogam; es uzskatu, ka mēs esam tādā stadijā, kad sociālajai politikai ir jābūt politisko debašu centrā. Tādēļ es ļoti atbalstu šajā Parlamentā teikto attiecībā uz augstākā līmeņa sanāksmi par nodarbinātību un sociālo politiku. Man šķiet, ka tagad ir absolūti pareizi diskutēt šo jautājumu.
Visbeidzot, šī ir mana pēdējā runa šajā Parlamentā, un es vēlos pateikties - priekšsēdētāja vārdā - visiem deputātiem, komisāram un Komisijai par to veidu, kādā viņi sadarbojās ar mani visus šos piecus intensīva un aizraujoša darba gadus šajā Eiropas Parlamentā. Liels paldies!
Jean Lambert
referente. - Priekšsēdētājas kundze, man ļoti žēl, ka daži no mūsu dārgākajiem kolēģiem atstāj mūs šī sasaukuma beigās.
Debašu laikā pacēlās vairāki jautājumi, arī attiecībā uz diskriminācijas aizliegumu un to, cik svarīgi ir šādi pasākumi pat ekonomikas lejupslīdes laikā. Tika pacelts jautājums par darbu, ko mēs esam darījuši Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejā. Tika pacelts arī jautājums par savstarpēju atbalstu.
Es vēlos uzsvērt šajā brīdī, ka viena no dimensijām, ko mēs pacēlām integrācijas ziņojumā, bija vietējā līmeņa dimensija un noteikti vietējās ekonomikas dimensija. Mēs daudz runājam par valstu un starptautisko ekonomiku, bet izšķirīgi svarīga ir vietējā ekonomika: cilvēku piekļuve bankām, pat ja viņi nav sevišķi turīgi, mikrokredītiem un kredītu savienībām. Mums ir jāsargās no trūcīgāko cilvēku iegrūšanas arvien dziļāk parādos ar ļoti augstām procentu likmēm caur augļotājiem un tamlīdzīgi. Mums ir jānodrošina, lai tas nenotiek, jo tas ļoti saēd cilvēkus.
Tomēr attiecībā uz vietējo iestāžu dimensiju un pakalpojumu dimensiju, par ko mēs runājām saistībā ar ziņojumu, cita joma, ko komiteja īpaši vēlētos uzsvērt, bija mājokļu jautājums, jo, atkal, ekonomikas lejupslīdes laikā, cilvēki arvien vairāk izjūt spiedienu tāpēc, ka viņi varbūt nespēj norēķināties par mājokļiem, kuros dzīvo. Tādēļ vajadzēs koncentrēt uzmanību uz šo līmeni; mēs varbūt varētu izmantot atklāto koordinācijas metodi, lai izmantotu labāko pieredzi dalībvalstīs.
Visbeidzot, es vēlētos pieminēt Sociālo fondu. Mēs esam ļoti nobažījušies, vai tas netiek ievirzīts ļoti šaurā dimensijā attiecībā uz to, kas ir nodarbinātība un sagatavotība nodarbinātībai, jo mēs nevēlamies zaudēt daudzas iztēles bagātas un ļoti ražīgas shēmas, kas līdz šim ir palīdzējušas cilvēkiem atrast savu ceļu uz nodarbinātību no ļoti grūtiem izejas punktiem.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks trešdien, 2009. gada 6. maijā.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Kelam, Tunne  
rakstiski. - Pēc dažām dienām Eiropas līderi un ieinteresētās puses satiksies augstākā līmeņa sanāksmē par nodarbinātību. Ātri augošais bezdarbs ir kļuvis par pašreizējās finanšu krīzes galveno problēmu. Tā ir dziļi cilvēciska problēma - patiesībā Eiropas lielākā sociālā netaisnība. Valdību vadītājiem un politiķiem šī situācija ir jārisina radoši un ar konkrētiem pasākumiem.
2009. gads ir inovāciju un kreativitātes gads. Eiropai ir jāizmanto šī iespēja, lai samazinātu bezdarbu. Vislabākais veids ir stimulēt jaunu darbavietu izveidi. Svarīgākais jautājums ir mazo un vidējo uzņēmumu atbalstīšana. Viens praktisks veids ir arī birokrātisko noteikumu atvieglošana, lai pieteiktos Eiropas fondiem. MVU rada darbavietas, un tie būs kā svarīgs līdzeklis, lai samazinātu bezdarbu nākotnē, ja vien mēs Eiropas Savienībā tos efektīvi atbalstīsim.
Turklāt Eiropai ir jāiegulda izglītība, īpaši mūžizglītībā. Bezdarbs ir liels trieciens visiem. Pirmām kārtām Eiropas Savienībai un dalībvalstīm ir jāpalīdz cilvēkiem pārvarēt šo triecienu un būt sagatavotiem alternatīviem risinājumiem, lai pēc iespējas ātrāk atgrieztos darba tirgū. Lai to panāktu, vislabākais risinājums ir ieguldīšana inovācijā, pētniecībā un attīstībā, kā arī mūžizglītībā.
Magda Kósáné Kovács  
Neskatoties uz visiem mūsu centieniem kopš mūsu pievienošanās 2004. gadā, Eiropas Savienībā pakāpeniski ir parādījusies "konkurējošas” nabadzības situācija. Ekonomiskā krīze ir acīmredzami saasinājusi situāciju gan dalībvalstu līmenī, gan starp vienkāršiem pilsoņiem. Tās radītie sociālie konflikti apdraud esošās Eiropas sistēmas. Galu galā ierindas pilsoņi pamatoti vēlas, lai Eiropas Savienības iestādes ne vien palīdzētu bankām, bet arī garantētu viņiem sociālo nodrošinājumu.
Konkurence tirgū, kas samazinās krīzes dēļ, kļūst spēcīgāka gan starp uzņēmumiem, gan darba ņēmējiem. Sociālo spriedzi Eiropas Savienībā vislabāk ataino pārmērīgā reakcija, ko radīja EKT spriedumi saistībā ar direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu.
Lai kliedētu nepamatotās bailes, ir būtiski iepazīties ar faktisko juridisko situāciju. Nākamajai Komisijai ir jāizvērtē Direktīvas par darba ņēmēju norīkošanu transponēšana dalībvalstīs.
Lai tiktu galā ar krīzi un novērstu spriedzi, vēl bez pasākumiem, kas ietverti sociālajā pasākumu kopumā, ir vajadzīgi citi juridiski instrumenti. Bez Eiropas minimālās algas var būt ļoti grūti garantēt sociālo mieru. Pienācīgas kvalitātes nodarbinātības, pienācīgu dzīves apstākļu un pārrobežu koplīgumu definēšana ir tikai daži no jautājumiem, pie kuriem Komisijai turpmāk jāstrādā.
Protams, lai sasniegtu sociālos mērķus, Lisabonas līgums un Pamattiesību harta, ko jau ratificējušas 25 dalībvalstis, ilgtermiņā var garantēt plašāku Eiropas kompetenci, nosakot ekonomisko un sociālo tiesību vienlīdzību, bet vienlaikus nekādi neaizstājot ātru īstermiņa pasākumu kopumu.
Iosif Matula  
Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonds (EGPF) ir svarīgs instruments, ko izmanto Eiropas Komisija, lai mazinātu ekonomisko krīzi un sniegtu atbalstu tieši ietekmētajiem iedzīvotājiem. Dažas ekonomikas nozares, piemēram, finanšu, autobūves un tirdzniecības nozares izjūt krīzes ietekmi daudz smagāk, jo tās ir spiestas samazināt savu darbību un atlaist darbiniekus, kas vērojams arī Rumānijā. Kādā pētījumā ir parādīts, ka 2009. gada pirmajā ceturksnī visā Eiropas Savienībā darba atlaišanas gadījumu bija trīsreiz vairāk, nekā jaunu darbavietu.
Īstenojot pasākumus, lai pretotos globālās ekonomiskās krīzes sekām, mēs varam sasniegt arī sociālās, ekonomiskās un teritoriālās kohēzijas mērķus. Es uzskatu, ka to var labāk panākt, ja EGPF ir vērsts uz bezdarbniekiem, kuri nāk no viena reģiona vai kaimiņu reģioniem un pat dažādām dalībvalstīm, ja tām ir kopīga robeža. No vienas puses, mums ir jāizrāda solidaritāte tiem, kuri zaudē darbu, bet, no otras puses, mums ir jāpalīdz viņiem atgriezties darba tirgū. Profesionālā pārkvalificēšanās un specializēšanās atbilstoši attīstības jomām un katrā reģionā pieejamajiem konkrētajiem resursiem var palīdzēt izveidot jaunas darbavietas.
Siiri Oviir  
rakstiski. - (ET) Pašreizējā globālās ekonomiskās krīzes laikmetā (proti, ekonomiskās recesijas un augoša bezdarba laikā) ES darba tirgū tiks atlaists arvien vairāk cilvēku, kas vēl vairāk palielinās to iedzīvotāju kopskaitu, kuri cieš no nabadzības un atstumtības Eiropā.
Pašlaik ir ļoti svarīgi, lai tiktu īstenotas arī sociālās līdzdalības un ar to saistītās darba tirgus politikas jomas, piemērojot integrētu un vienotu pieeju Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānā.
Turklāt dalībvalstīm nevajadzētu ziedot sociālās lietas, veselību un izglītību, piemērojot samazinājumus budžeta pārskatīšanas laikā, jo tieši šīs jomas veicina nabadzības riskam pakļauto cilvēku iekļaušanos atpakaļ sabiedrībā.
Ir jāatzīst, ka bieži ir ļoti sarežģīti sasaistīt dalībvalstu sociālo palīdzību ar aktīvu līdzdalību darba tirgū, īpaši, kad pieejamais darbs ir pagaidu, sezonāls vai nepilna laika un ja atbalsta saņemšanas nosacījumi un sociālās palīdzības sistēmas vai minimālās nodokļu likmes nemotivē cilvēkus uzņemties šādus darbus. Šajos jaunajos apstākļos mūsu sociālās palīdzības sistēma ir jāpadara elastīgāka; to prasa pašreizējā situācija.
Es uzskatu, ka sociālajai palīdzībai ir jāgarantē pietiekams ienākumu minimums, lai nodrošinātu cilvēcīgu dzīvi, kas ir virs nabadzības sliekšņa un ir pietiekama, lai palīdzētu cilvēkam izkļūt no nabadzības, un tā nedrīkst vēl vairāk saasināt šo nabadzību tās elastīguma trūkuma dēļ.
Esko Seppänen  
rakstiski. - (FI) Ir pārsteidzoši, patiesībā - ir nepiedodami -, ka ES augstākā līmeņa sanāksme sociālos jautājumos un dialogs ar sociālajiem partneriem tiek organizēts trīspusēji, neiesaistot valstu vai valdību vadītājus. Tas parāda, ka ES vadītājiem maz interesē sociālās dimensijas attīstīšana. Tas parāda, ka mēs esam tālu no mērķa padarīt Savienību par Eiropu iedzīvotājiem. Protams, bankas tiek izglābtas, par valsts līdzekļiem nacionalizējot to parādus, bet nevienam nerūp cilvēku labklājība.
