Euroopa tulevane rahvusvaheline investeerimispoliitika (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on rahvusvahelise kaubanduse komisjoni nimel Kader Arifi koostatud raport Euroopa tulevase rahvusvahelise investeerimispoliitika kohta.
Kader Arif
Austatud juhataja, volinik, lugupeetud parlamendiliikmed! Lubage mul kõigepealt siiralt tänada kõiki, kellega mul on olnud võimalus selle küsimuses koos töötada.
Selle raporti kavandamisel oli abiks iga kaastöö ning tänu kõikide fraktsioonide koostööle - eriti tänulik olen ma variraportöörile - on meil täna laual terviklik tekst, mis annab edasi jõulise sõnumi.
Tõepoolest, me seisame Euroopa investeerimispoliitika pöörangul ja ajahetkes, kus meil tuleb kasutada Lissaboni lepinguga antud uut jõudu, et saada hakkama kahekordse ülesandega. Esimeseks ülesandeks on varustada Euroopa ettevõtted vahenditega, mida neil on vaja heal tasemel pikaajalist tuge pakkuva õigusraamistiku kaitsega välisinvesteeringuks.
Teiseks peab Euroopa tugevdama oma positsiooni maailma välismaistelt otseinvesteeringutelt juhtiva tulusaajana ning andma ise vahendid, millega juhtida investeeringut nii, et see julgustaks heal tasemel tööhõivet loovat jätkusuutlikku arengut.
Selle raporti hääletamisega jõustus meie institutsiooni esimene ametlik avaldus pärast Lissaboni lepingut, kaubanduse reguleerimise küsimustes omistab parlament sellele täielikult kaasseaduseandja osa ning sõnastab selle prioriteedid ajal, mil on algamas esimesed investeeringute kaitset käsitlevad läbirääkimised. See avaldus on oluline, sest on kavandatud edasi andma nende kodanike muresid, kes väljendavad kaubandusküsimuste vastu kasvavat huvi ja keda me peame toetama.
Praeguses maailmas, kus konfliktid võtavad maad ka kaubanduse valas, peab meie välismaale investeerivate ettevõtete kaitsmine saama prioriteediks. On loodud rahvusvahelisi lepinguid, et kaitsta investoreid karmide põhjendamatute sundvõõrandamiste ning selliste peidetud seaduste eest, mis on suunatud lihtsalt ettevõtjate ühelt või teiselt turult kõrvaldamisele. Ettevõtete kaitsmine peab peamiseks eesmärgiks ka jääma.
Kuigi Euroopa on maailma avatumaid turge, tuleb taastada tasakaal meie põhipartneritega, nii et Euroopa ettevõtted saaksid osa võrdsetest tingimustest. Raportis tehtud ettepanek rõhutab edaspidiste lepingute vajadust, mis näeksid ette standardid seoses mittediskrimineerimisega, õiglase ja võrdse kohtlemisega ning kaitsega otsese ja kaudse sundvõõrandamise eest.
Kusjuures standardid tuleb määratleda viisil, mis välistaks igasugused väärtõlgendused. Osa ettevõtteid on kasutanud ebamäärase sõnastusega esimese põlvkonna investeerimislepinguid, et kaitsta oma seadusest väljapoole jäävaid huve, näiteks rünnates uusi, nende huvisid kahjustavaid sotsiaal- ja keskkonnaalaseid õigusnorme. Rahvusvaheliste vahekohtunike ette ilmudes on nad puuduliku läbipaistvusega ja edasikaevamisvõimaluseta nõudnud märkimisväärset hüvitust, väites, et need õigusnormid on samaväärsed kaudse sundvõõrandamisega. Euroopa, mis saab tulevikus eriti arengumaadest üha rohkem investeeringuid, peab selliste kuritarvituste suhtes valvel olema.
See on ka Ühendriikide ja Kanada algatatud reformide tagamõte. Nende kahe riigi valitsusi ja ametiasutusi on rahvusvahelistes vahekohtujuhtumites saatnud korduvalt ebaedu ning nad on oma investeerimistüüplepingut põhjalikult läbi vaadanud.
Esitades kaitsestandardite uue määratluse, saavutab raport investorite õiguste kaitse ja ametivõimude reguleerimisõiguse vahel õiglase tasakaalu. See tähendab, et ka kõikidesse edaspidistesse lepingutesse lisatakse kindlad klauslid, mis kehtestavad ametivõimudele seadusloome- ja reguleerimisvõimaluse riigi julgeoleku, keskkonna, rahvatervise, töötajate ja tarbijate õiguste, tööstuspoliitika ja kultuurilise mitmekesisuse vallas.
Lõpuks, investorite parema kaitsega peab kaasnema vastutustundlikum käitumine ja seda eriti arengumaades, kus sotsiaal- ja keskkonnaalased õigusnormid on vähem siduvad. Sel põhjusel märgib raport ära, et kõikides Euroopa Liidu allkirjastatud vabakaubanduslepingutes peaksid olema sotsiaal- ja keskkonnaalased klauslid. Pealegi tuleb meil minna hukkamõistust edasi ning kaasata kõikidesse tulevastesse lepingutesse selged ettevõtete sotsiaalse vastutuse eeskirjad, mida ettevõtted peavad täitma ja mis tuginevad OECD suunistele.
Kui meie eesmärk siin on tõesti kujundada Euroopa uue investeerimispoliitika kontuurid, siis julgustan selle raportiga andma eeskuju ja edendama investeerimist, mis on jätkusuutlik, keskkonnasäästlik ja aitab kaasa heatasemelistele töötingimustele Euroopas ja samamoodi kolmandates riikides. Seetõttu peab see kolmapäevase hääletusega jõu saanud raport olema etaloniks kõikidele komisjoni juhitud läbirääkimistele.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Lugupeetud juhataja! Euroopa Liidu toimimise lepingu kohaselt on välismaised otseinvesteeringud Euroopa Liidu ainupädevus. Komisjon on juba koostanud nimekirja maadest, kes saavad partneritena läbirääkimiseesõiguse esimeste investeerimislepingute sõlmimiseks: Kanada, Hiina, India, Mercosur, Venemaa ja Singapur.
Palume komisjonil, parlamendil ja liikmesriikidel kavandada ühtne ja kooskõlastatud investeerimispoliitika, mis soodustaks kvaliteetseid investeeringuid ning annaks panuse ülemaailmsesse majandusedusse ja jätkusuutlikusse arengusse. Nõuame, et Euroopa Liidu tulevikupoliitika soodustaks jätkusuutlikke investeeringuid, mis säästavad keskkonda ja aitavad tagada sobivaid töötingimusi investeeringute sihiks olevates ettevõtetes. Palume tungivalt tagada komisjonil vastastikkus läbirääkimistel, mida ta peab arenenud maadest ja tekkivatelt turgudelt pärit peamiste kaubanduspartneritega turulepääsu üle.
Lugupeetud juhataja! Olles Euroopa Liidu ja kolmandate maade, näiteks Kanada ja Brasiilia lennutranspordilepingute raportöör, soovin küsida raportöörilt ja volinikult, kuidas tagatakse seos järkjärgulise turulepääsu, lennuettevõtjate ning nende rahvusvaheliste investeerimislepingute vahel.
Jaroslav Paška
(SK) Lugupeetud juhataja! Raportis Euroopa tulevase rahvusvahelise investeerimispoliitika kohta juhtis raportöör seoses võimalike Euroopa Liidu lepingutega tähelepanu paljudele lahtistele küsimustele. Euroopa Liidu esimene ülesanne on kaitsta Euroopa Liidu kodanike üldisi huve valdkondades, mille liikmesriigid on liidule usaldanud. Siiski põrkavad riigi kaitstud üldised huvid sageli agressiivsete välisinvestorite huvidega, kes on rahvusvahelises vahekohtus tihti vilunumad kui oma kodanike huve kaitsvad riigid. Konkreetseks tõendiks on raportis nimetatud näited Argentina, Ühendriikide ja Kanada kohta.
Järelikult on olemas tegelik vajadus kaitsepõhimõtete täpse määratlemise järele, et eri investorid neid vääralt ei tõlgendaks. Eriti finantsperspektiivist on see oluline ja veel lahendamata küsimus siiski endiselt Euroopa Liidu rahvusvahelises pädevuses, sest pole selge, kelle kanda on juriidilise vaidluse finantskohustus, kui kaotaja on Euroopa Liit. Euroopa Liidu Nõukogu pole sellele küsimusele veel nõuetekohast vastust andnud.
Viviane Reding
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja, komisjonil on hea meel Euroopa tulevase rahvusvahelise investeerimispoliitika parlamendiraporti üle. See on tähtis samm, mis sillutab teed Euroopa Liidu investeerimise uue ainupädevuse rakendamiseks.
Nagu te teate, on investeerimine ühise kaubanduspoliitika uueks piiriks. Me peaksime võimaluse ära kasutama - me oleme siin parlamendiga täielikult ühel meelel - ning töötama koos välja ühtse ja kooskõlastatud investeerimispoliitika, mis soodustab investeeringuid ja annab panuse nii suuremasse majanduskasvu kui ka jätkusuutlikumasse arengusse.
Samuti jagab komisjon täielikult parlamendi seisukohta, et investorite kaitse peaks jääma Euroopa investeerimispoliitika esimeseks prioriteediks. Usume, et uus poliitika teenib eesmärki, mille varal tagatakse kõikidele Euroopa investoritele võimalus tegutseda avatud ning nõuetekohaselt ja õiglaselt reguleeritud ettevõtluskeskkonnas peale siseturu ka kolmandates riikides tegutsedes.
Pean meeles ka parlamendi soovitust, et Euroopa Liit peaks kasutama liikmesriikide kahepoolsetest investeerimislepingutest pärinevat parimat tava. Tõepoolest, ELi meetmed selles valdkonnas peaksid andma paremaid tulemusi nendest, mida saaksid liikmesriigid eraldi.
Püüdes saavutada heal tasemel kaitset meie investoritele, ei tohiks me ohtu seada teisi eesmärke, nagu avalike ülesannete korraldamine ja kooskõlastatus teiste Euroopa Liidu poliitikatega. Ühise kaubanduspoliitika kestvaks põhimõtteks on riikide ja Euroopa Liidu õigus võtta vajalikke meetmeid, mis on vajalikud õiguspäraste avaliku korra eesmärkide saavutamiseks. See on samavõrra rakendatav meie investeerimispoliitikas.
Vaidluste lahendamise kord ja seonduv finantsvastutus on samuti väga tähtsad küsimused ning me peame edaspidigi neile tähelepanu pöörama. Nagu teatises on märgitud, on meie eesmärk tagada otsuste läbipaistvus ja kooskõlalisus ning muuta süsteem nii tootlikuks kui võimalik. Samuti on meil vaja käsitleda hulka küsimusi, mis kerkivad seoses ELi staatusega rahvusvahelise õiguse alusel. Analüüsides võimalikke eesmärke ja tulevikuideid kompleksseks lähenemiseks nendele küsimustele, võtame arvesse parlamendi arvamust, nii nagu see on raportis väljendatud.
Oma investeerimispoliitika järkjärgulisel arendamisel ja täideviimisel kaalume hoolikalt kõiki parlamendi raportis esitatud soovitusi. Komisjon on juba esitanud juhiste ettepanekud investeerimisläbirääkimisteks Kanada, India ja Singapuriga. Tahame ära kasutada jätkuvate laiemate kaubandusläbirääkimiste võimalust ning osaleda mitmekülgsetel investeerimisläbirääkimistel nende riikidega. Seega on parlamendi arvamus komisjoni ja nõukogu suunamisel väga õigeaegne, kui me määratleme vastavaid läbirääkimisjuhiseid.
Kuna kõikehõlmava Euroopa kaubanduspoliitika väljatöötamine on praegu kõikide institutsioonide ühine ülesanne, soovin teile muidugi kinnitada ka seda, et komisjon on valmis koostööks parlamendi ja nõukoguga kaasatud institutsioonide vahel jaotunud pädevuste kohaselt.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval, 6. aprillil 2011.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Tokia Saïfi
Lissaboni lepingu alusel toimuv ELi pädevuse laiendamine välismaiste otseinvesteeringute kaasamiseks tähendab, et lõpuks võib selles küsimuses ette kujutada tõelist Euroopa poliitikat. Selles poliitika väljatöötamise etapis on esmatähtis pakkuda investeeringutele ja investoritele nii palju kindlust kui võimalik. Seepärast ei tohi riikliku pädevuse üleminek Euroopa pädevuseks katkestada mingil juhul ligi 1200 liikmesriikide ja kolmandate riikide lepingu nõuetekohast jõustamist. Kordan uuesti, et õiguskindluse ja prognoositavuse huvides peab Euroopa Liit praegu kavandama tõhusa ja läbipaistva vaidluste lahendamise korra, millele oleks juurdepääs kõigil investoritel, sh ka kõige väiksematel (näiteks väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel). Kõige viimastele kahepoolsetele kaubanduslepingutele kohandatud mehhanismid on hea alus, kuid need puudutavad üksnes riigi ja ELi vaidlusi. Tuleb luua sätted, mis sobivad võimalike vaidluste jaoks ELi ja ettevõtte vahel. Viimaks peab Euroopa Liit kasutama võimalust ja minema kaugemale: edaspidi peab ta lepingutesse sisse võtma peale vastavates maades investorite teket hõlbustavate tingimuste ka sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid standardeid puudutavad põhisätted.
