Kroky v návaznosti na Pařížskou deklaraci o účinnosti pomoci z roku 2005 (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem programu je zpráva pana Van Heckeho jménem Výboru pro rozvoj o krocích v návaznosti na Pařížskou deklaraci o účinnosti pomoci z roku 2005.
Johan Van Hecke
zpravodaj. - (NL) Před třemi lety se více než 100 dárců a partnerských zemí v Paříži zavázalo zefektivnit pomoc určenou rozvojovým zemím, mezi další cíle patří i vyšší míra harmonizace, demokratické kontroly, společné odpovědnosti a větší transparentnosti.
Na rozdíl od deklarací z Monterrey, stanovila Pařížská deklarace jasné cíle, které jsou převedeny na dvanáct činností a ukazovatelů, a znamená skutečně velký krok vpřed. V prosinci tohoto roku v Akkře bude vypracované počáteční hodnocení všech závazků.
Je třeba připomenout, že v uplynulých letech vyvinula Evropská komise značné úsilí směrem k uplatnění nového programu pomoci. Může být hrdá na to, čeho dosáhla, pokud se týká dělby práce, lepší koordinace a přispění na místní úrovni. V roce 2006, na podnět komisaře Michela, se podařilo překročit hranice Pařížské deklarace a schválit ambiciózní akční plán a dělbu práce, stejně jako řízení založené na výsledcích. Ještě stále nás však čeká mnoho práce. Ještě je třeba realizovat mnoho záměrů.
Například pomoc ještě stále dostatečně nesleduje vnitrostátní systémy a existuje mnoho různých systémů plateb. V souvislosti s rozdělováním pomoci jsme se sotva pohnuli z místa. Technická spolupráce je stále příliš kontrolována dárci. Seznam dárců naléhavě potřebuje aktualizaci a rozšíření a následné zaměření na nejzaostalejší země a odvětví.
Kromě toho schválení kodexu chování týkající ho se dělby práce je problematické. Především proto, že členské státy neplní své závazky. Členské státy zaostávají v oblastech působnosti i účinnosti. Poprvé od roku 2000 se snížilo procento oficiálně poskytnuté pomoci z 0,41 % v roce 2006 na 0,38 % v roce 2007. Abychom dosáhli rozvojových cílů tisíciletí, potřebujeme zásadní změnu kurzu. Pokud si chce Rada udržet svou důvěryhodnost, musí okamžitě potvrdit své závazky. Členské státy se musí zavázat k časovému harmonogramu ohledně kvantity a také kvality poskytované pomoci. Kvantita a kvalita jsou neoddělitelné a navzájem souvisí.
Výzva kvalitativní reformy stále posiluje naše vlastní příspěvky a společnou odpovědnost. To však vyžaduje pravidelný dialog s občanskou společností, místními vládami a především s parlamenty. Větší transparentnost je podmínkou sine qua non. Větší podpora rozpočtu vyžaduje účinné parlamentní přezkoumání všech slíbených a vyplacených finančních prostředků. Proto tato zpráva obhajuje doplnění třináctého ukazovatele do Pařížské agendy. Je-li úloha evropských a afrických parlamentů tak důležitá, pokud jde o zajištění vyšší účinnosti, proč by to nemohlo být vyjádřené dalším samostatným ukazatelem?
Vážená paní předsedající, dámy a pánové, Unie jako největší dárca musí v Akkře převzít své povinnosti. Musí však nejprve zamést před vlastním prahem. Jen potom může v Akkře převzít vedoucí postavení a předložit ambiciózní plán. Unie nemá jen odborné zkušenosti, ale i schopnost stát se nejúčinnějším dárcem. Proto je potřebné přejít od slov k činům. To je podstatou této zprávy, a proto si troufám požádat vás o její podporu.
Louis Michel
člen Komise. - (FR) Vážená paní předsedající, dámy a pánové, rád bych poděkoval zpravodaji, panu Van Heckeovi a Výboru pro rozvoj za výbornou zprávu. Jsem rovněž rád, že máme stejný přístup a bojujeme za dosažení totožných cílů.
Věřím, že následujících šest měsíců bude důležitou zkouškou skutečného odhodlání Evropské unie pokročit v oblastech tří hlavních pilířů rozvojové politiky: zaprvé, dosáhnout rozvojových cílů tisíciletí, zadruhé, zvýšit míru pomoci, zatřetí, zlepšit účinnost pomoci. Zasedání v Akkře, které se uskuteční v září, bude zkouškou spolehlivosti celého procesu a všech zúčastněných subjektů. Tento proces buď skutečně uspěje, nebo navždy skončí na mrtvém bodu.
Dnešní rozprava je velmi důležitá, protože může vyslat jasnou zprávu Radě ve složení pro všeobecné záležitosti a vnější vztahy, která bude zasedat příští týden. Rada bude rokovat o návrzích předložených Komisí v souvislosti s cíli. Doufám, že Rada vyšle vzkaz, který bude aspoň tak ambiciózní jako ten, který se nachází ve zprávě pana Van Heckeho. Společnými silami jsme my Evropané přispěli k lepším výsledkům v Paříži v roce 2005. Musíme být stejně ambiciózní i dnes a zajistit, abychom se v Akkře posunuli od řečí k činům, pokud se týká všech našich závazků.
Zaslechl jsem hodně hlasů z našich členských států, které chtějí změnit konferenci v Akkře a tuto diskusi na technickou diskusi o uskutečnitelnosti, účinnosti a tak dále. Tato diskuse není technická. Konference v Akkře není technická schůze. Jde o politické zasedání, na němž zjistíme, zda mají členské státy politickou vůli splnit své závazky.
Tato bitva ještě není vyhraná. Komise nemůže jednat sama. Proto vás žádám o mobilizaci všech vašich zdrojů a kontaktů, aby bylo zajištěno, že tento summit skončí skutečným úspěchem. Důkazní břemeno leží na členských státech a podporovatelů mimo území Evropy. Spojenectví Parlamentu a Komise je proto nezbytné.
Nebudu opakovat obsah zprávy. Téměř ve všem s ní souhlasím. Potřebujeme konkrétní pokrok v důležitých oblastech, z nichž uvedu jen několik. První je předvídatelnost pomoci. Nejvíc mě teší podpora Parlamentu, pokud jde o rozvojové cíle tisíciletí. Je to jeden z návrhů, které v Akkře přednesu. Samozřejmě se budou muset partnerské země na této smlouvě podílet a my budeme muset vytvořit kontrolní mechanismy.
Zadruhé je tu otázka většího využití postupů partnerských zemí. Proto jsem prohlásil, že v zemích, kde je možnost využití rozpočtové pomoci, by měla být tato pomoc hlavním nástrojem pro směrování pomoci. Je zajímavé (jsem přesvědčen, že je důležité, abyste si zapamatovali údaje, které uvedu), že až do dnešního dne Tanzanie vypracovala 2 400 zpráv pro různé dárce a pozorně vyslechla více než 8 000 zpráv o auditu pro multilaterální rozvojové banky. Musíte připustit, že je to ohromující a představuje to velký problém.
Zpráva klade důraz na potřebu zvýšení transparentnosti a zodpovědnosti v oblasti rozvojové pomoci, i když je to zjevně nemožné s ohledem na džungli zpráv. Je to možné jen tehdy, pokud bude dohled Parlamentu nad financováním rozvojové pomoci intenzivnější a tato pomoc, jak řekl zpravodaj, bude zařazená do státního rozpočtu. Musíme posilnit "demokratické vlastnictví" a budeme podporovat partnerské země v jejich úsilí posilnit toto vlastnictví a dohled. Parlamenty a občanská společnost zjevně hrají v této oblasti klíčovou úlohu.
Můj třetí bod se týká dělby práce. Kodex chování se musí začít uplatňovat. Další příklad: v Mali se do rozvoje venkova zapojilo 26 dárců, zatímco v Burkině Faso jen 5 dárců v polovině všech odvětví v zemi a polovina všech dárců se podílí na jedné třetině všech odvětví. Toto je rozpětí, v němž je důležité zabezpečit zlepšení v různých zemích, pokud jde o účinnost, a já bych měl rád podporu Parlamentu ve snaze přesvědčit členské státy o potřebě lepší dělby práce. To by zároveň přineslo značné zlepšení v účinnosti pomoci.
Můj čtvrtý bod se týká nestálostí situace. Příkladem je, že v roce 2006 bylo 65 % pomoci poskytnuté Pobřeží slonoviny, Libérii a Středoafrické republice pocházelo jen od tří bilaterálních dárců. Opětovně jsme navrhli pilotní země, z nichž největší počet tvoří členské země. Z procesního hlediska jsem požádal Komisi, aby byla co nejpružnější v souvislosti se snahou o zlepšení naší schopnosti jednat v rámci svých možností s ohledem na současná pravidla. Jak jsem již řekl, nesmíme zapomínat, že otázka účinnosti pomoci není exkluzivní oblastí působnosti dárců, ale naopak, musí být základním kamenem činnosti partnerských zemí a hlavní tématem našeho dialogu s nimi. Jen partnerské země jsou v pozici, aby nás přinutily poskytovat účinnější pomoc aktivním určováním nejen jejich rozvojových cílů, ale taktéž opatřeními, jimiž je možné těchto cílů dosáhnout. To je jediná cesta, kterou se může ubírat náš dialog s cílem vytvořit partnerství na základě rovných práv a povinností.
Na závěr chci dodat ještě jednu poznámku. Parlament žádá Komisi o dostatečný prostor pro činnost delegací. Souhlasím s vámi! Snažíme se o to prostřednictvím našeho decentralizačního procesu. Od našich delegací toho žádáme dost. Jak víte, zdroje jsou omezené a koneckonců možnosti využívat naše delegace taktéž závisí na rozpočtovém orgánu.
Ještě jednou bych vás chtěl požádat o pomoc přesvědčit členské státy (o tom hovořil už pan Van Hecke), že mají morální povinnost, zodpovědnost uznat své závazky z roku 2005, které se týkají výše přidělené pomoci. Víte, že rok 2007 je rokem, na který by se nejraději hned zapomnělo, protože jisté země nedodržely své závazky, jež nyní zastiňují dobré chování těch, které své závazky dodržely.
Proto navrhujeme, zaprvé, aby znovu zopakovaly své závazky z roku 2005, a zadruhé, aby představily program, časový harmonogram, který ukáže, jak budou dosahovat cílů, k nimž se zavázaly. Jak jsem řekl na začátku, ještě jsme nevyhráli, protože podle mých informací předběžné zasedání naznačují, že některé členské státy jsou dokonce připravené zamítnout možnost opětovného uznání svých závazků z roku 2005, což je samozřejmě nepřijatelné, neboť ostatní členské státy nebudou schopny vypracovat časový plán. Proto od vás potřebuji, abyste všechny přesvědčili, nebo, pokud to tak mohu nazvat, nařídili, aby každý dodržel své závazky.
Anna Záborská
jménem skupiny PPE-DE. - (SK) Zpráva o efektivitě pomoci je důležitá ze tří důvodů. V prvé řade se týká odpovědnosti Evropské komise dobře spravovat finanční prostředky občanů Evropské unie. Dále tato zpráva upozorňuje na potřebu lépe strukturovat rozvojové programy. A nakonec tato zpráva vyzývá k politické odvaze kontrolovat rozpočet a bojovat proti jeho zneužívání.
Gratuluji našemu kolegovi Van Heckemu k této zprávě, protože zdůrazňuje dvojí odpovědnost Unie. Odpovědnost navenek i odpovědnost ve vnitřních záležitostech. Hodnověrnost ve vnějších vztazích spočívá v dodržování objemu finančních prostředků, které jsme rozvojovým zemím přislíbili, a ve způsobu jejich distribuce. Všichni víme, že efektivita využití finanční pomoci se měří velmi těžko. Často politické a kulturní okolnosti v rozvojových zemích nutí dárce přijímat kreativní a flexibilní rozpočtový přístup. Naproti tomu musím říci, že kreativita a flexibilita nemohou ovlivňovat požadavek transparentnosti a čestnosti.
My jsme poctiví, pokud přiznáme, že veřejné evropské finance často nepřinášejí očekávané ovoce a zastavíme jejich případné zneužití. Abychom podali důkaz efektivity rozvojové pomoci, příjemce by měl potvrdit podpisem, že projekt skutečně dlouhodobě fungoval. Je třeba říci, že nejdůležitější odpovědnost Evropské komise a Evropského parlamentu je odpovědnost ve vnitřních záležitostech, která spočívá v poctivosti vůči evropským občanům. Jsou to naše daně, z čeho Evropská unie financuje rozvojovou pomoc, a o její efektivitě víme velmi málo. Gratuluji kolegovi Böschovi, který před nedávnem kritizoval způsob, jak Evropská unie rozděluje rozvojovou pomoc z peněz daňových poplatníků. Efektivita rozvojové pomoci není jen povinné rozpočtové cvičení, je to i cvičení politické odvahy poukázat na skutečnost, že peníze daňových poplatníků musí být využívané efektivně.
Pierre Schapira
jménem skupiny PSE. - (FR) Vážená paní předsedající, vážený pane komisaři, dámy a pánové, za posledních několik týdnů boly naše diskuse o účinnosti pomoci poznamenané dramatickými zprávami o světové potravinové krizi. Tato krize je nemilosrdnou připomínkou, že naše úsilí v oblasti rozvojové pomoci bude marné, pokud nedokážeme zabezpečit základní práva, právo na život a právo na dostatek potravin.
Pan Van Hecke, jehož práci tleskám, v této zprávě upozorňuje, že dlouhodobá strategie je jediným způsobem, jako skutečně podpořit rozvoj našich partnerských zemí. Pokud jde o potraviny, a rovněž veřejné zdraví a vzdělávání, potřebujeme trvalé řešení, chceme-li odstranit zakořeněné příčiny současné situace.
Mnoho pozměňovacích návrhů, které předložila skupina PSE, podpořilo stanovisko zpravodaje a postavilo se za něj ho v několika ohledech. Upozornili jsme na to, že naším prioritním cílem musí být splnění rozvojových cílů tisíciletí, z nichž první je vymýcení chudoby a hladu. Pro zajištění tohoto cíle a poskytnutí účinnější pomoci musí být tento cíl co nejvíce přiblížen domovům a potřebám místního obyvatelstva. Proto jsem upozornil na potřebu intenzivnějších konzultací s parlamenty, občanskou společností a místními orgány s cílem formulovat, uplatnit a zhodnotit rozvojové politiky.
Podobně je nezbytné, abychom účinně bojovali proti korupci a zabezpečili větší transparentnost této pomoci. Konkrétně žádáme Komisi o vytvoření živné půdy pro všechny finanční prostředky, které jsou určeny na řízení na místní úrovni s cílem kontrolovat soulad politik a dobrého řízení těchto finančních prostředků.
Nakonec, protože diskuse o zlepšení účinnosti pomoci souvisí s otázkou objemu pomoci, dovolte mi opět - jako tomu bylo před chvílí - upozornit a odsoudit neospravedlnitelný pokles rozvojové pomoci v letech 2006 a 2007, kdy v Evropě klesla z 0,41 % na 0,38 %.
Summit v Akkře bude politický, jak už řekl pan komisař. Dárcovským zemím nabídne jedinečnou příležitost znovu uznat svůj závazek. Záleží jen na nás, budeme-li na tomto zasedání a zklameme-li naše partnery.
Toomas Savi
jménem skupiny ALDE. - Vážená paní předsedající, rád bych poděkoval kolegovi Johanovi Van Heckeovi za výbornou zprávu. Zcela souhlasím s bodem 1 této zprávy. Avšak členské státy a Komise mohou své činnosti lépe uvést do souladu, učinit je více transparentními, předvídatelnými a kolektivně účinnějšími pouze tehdy, pokud všechny své zdroje soustředí pod jednu instituci odpovědnou za rozvojovou pomoc. To je moje první připomínka.
Účinnost pomoci je jen v našich rukou, neboť vydáváme příliš mnoho na řízení použití rozvojové pomoci v zemích určení. Měli bychom šetřit, například na odborné přípravě řídícího personálu a výdajů, aby mohlo být rozděleno více rozvojové pomoci příjemcům.
V současnosti neexistuje náležitá koordinace mezi členskými státy s ohledem na rozdělování jejich finančních prostředků. Podle zásady subsidarity by měla výkonná moc spočívat na co nejnižší uskutečnitelné úrovni, pokud delegování moci na nejvyšší úroveň nepřináší podstatné výhody.
Neexistuje univerzální řešení problému nízké účinnosti pomoci kromě závažných a okamžitých změn řídícího rámce, které je nezbytné učinit prostřednictvím další centralizace, neboť neustále ztrácíme čas a lidské životy.
Margrete Auken
Vážená paní předsedající, ráda bych poděkovala panu komisaři Michelovi a taktéž panu Van Heckeovi za dobrou zprávu. Je výborné, že bylo dosaženo dohody o obsahu a že pomoc EU bude navýšena a zlepšena. Pomoc musí být pomocí. Nesmíme ji rozdrobit tím, že ji budeme používat na jiné účely, jakým je například vyrovnaní dluhů, kdy jsou tyto peníze jednoduše přemístěny z jednoho místa na druhé v rámci dárcovských zemí. Tyto peníze musí být použity pro ty, kteří je potřebují, a my musíme mít možnost vidět, že byly pro tento účel určeny. Je to, samozřejmě, jediný způsob, jak přinutit Evropany ke zvýšení nárůstu pomoci - musí vidět, že je účinná, jak nedávno jasně zdůraznil pan Jeffrey Sachs. Proto je důležité přijetí pozměňovacího návrhu 1.
Pomoc se musí do roku 2015 i nadále zvyšovat, jak jsme to slíbili při neuvěřitelném počtu příležitostí. Je trapné a nepříjemné, že pomoc EU se v letech 2006 a 2007 snížila. Bez většího množství peněz nemůže být pomoc dostatečně účinná. Nepodaří se nám splnit cíle, pokud nebudeme plnit naše sliby.
Taktéž by bylo hezké, kdyby se Evropský parlament mohl chopit zemědělské politiky EU. Existuje mnoho analýz Světové banky, MMF, OSN a jiných organizací, které svědčí o skutečnosti, že společná zemědělská politika narušuje příležitosti rozvojových zemí k růstu, a teď nehovořím o podpoře vývozu, která je dost absurdní, ale o zlomku destrukce, která byla způsobená touto politikou. S ohledem na současnou situaci mohu říci, že jednou rukou dáváme, ale druhou bereme - a někdy dokonce bereme o něco víc, než jsme dali. Proto nemůžeme čekat na zastavení podpory v oblasti zemědělství ze strany Spojených států amerických. Podpora zemědělství ze strany Spojených států amerických je horší než ta naše a kromě toho by měla EU v této oblasti zaujímat vůdčí postavení.
Eoin Ryan
jménem skupiny UEN. - Vážená paní předsedající, nejprve bych chtěl též poděkovat panu Van Heckeovi a panu komisaři za tuto zprávu.
Oblast Afriky na jih od Sahary dostala víc mezinárodní pomoci než kterýkoliv jiný region na světe, ve kterém je úroveň chudoby stále vysoká. Studie dokazují, že pomoc může a byla úspěšná v souvislosti se snížením chudoby v zemích se zdravým hospodářským řízením a vládními institucemi. Je-li pomoc správně rozdělená, může přispět k tomu, že se miliony lidí dostanou z nouze.
Pravdou však je, že v mnoha rozvojových zemích existuje korupce, a zatímco máme povinnost nadále podporovat v těchto zemích řádnou správu věcí veřejných, máme rovněž mnohem naléhavější povinnost pomoct milionům lidí, kteří na celém světe umírají na následky hladu a chorob.
Musíme splnit závazky, které jsme přijali v rámci rozvojových cílů tisíciletí. Jak můžeme zavírat oči před třemi miliardami lidí, kteří žijí jen ze tří dolarů na den nebo před pěti miliony dětí, které loni zemřely v Africe před dovršením pátého roku života?
A ano, máme odpovědnost vůči evropským daňovým poplatníkům dohlížet na to, aby jejich peníze byly využívány ve prospěch nejchudších a byly používány efektivně. V tomto ohledu věřím, že by se Evropa měla podívat na cílené programy, jakým je například globální fond pro boj proti AIDS, tuberkulóze a malárii, nejničivějšími chorobami světa, které ročně způsobí smrt více než šesti milionů lidí. Globální fond je vysoce účinnou organizací s minimální byrokracií a maximálním účinkem. Představuje inovativní přístup k mezinárodním finančním prostředkům na zdravotnictví.
Celosvětová chudoba je především problémem venkova. Tři čtvrtiny nejchudších lidí v rozvojových zemích žije ve venkovských oblastech. Chceme-li překonat bouři změn klimatu a zvyšování cen potravin, musíme zlepšit zemědělskou výrobu cílenými programy v oblasti zemědělství, protože právě ty mohou mít výrazný vliv na snížení chudoby. Nedávná prezentace profesora Jeffreyho Sachse pro výbor byla skutečně dobrým příkladem možného cíleného využití finančních prostředků.
Podle zprávy o vývoji ve světe za minulý rok je nárůst HDP vytvořený zemědělstvím čtyřikrát účinnější při snižovaní chudoby než nárůst v jiných odvětvích. Namísto přepravy potravinové pomoci po moři do zemí třetího světa, musí Evropa pomoci africkým zemědělstvím vypěstovat více potravin tím, že drobným zemědělcům poskytne vhodná semena, hnojiva a technologií pro vodní hospodářství. Ale samozřejmě existují i jiné cesty, jak řekl pan komisař, a mnoho z nich musí být přizpůsobeno požadavkům konkrétní země.
Čas se pro Afriku krátí. Musíme se poučit z minulosti, abychom mohli zachránit budoucí generace před chorobami a hladem. Věřím, že Akkra je politickou příležitostí a souhlasím s tím, co řekli ostatní řečníci v souvislosti s touto problematikou. Nejde jen o zasedání technického charakteru, jehož cílem je zabývat se technickými oblastmi, ale je to politická příležitost. Musíme zjistit, zda můžeme skutečně začít bojovat proti chudobě.
Máme mnoho závazků a některé z nich nejsou vstřícné. Jsme v polovině časového plánu pro dosažení rozvojových cílů tisíciletí a je čas, abychom se skutečně snažili tyto cíle splnit. Musíme vrátit pomoc na správnou cestu. Musíme spolupracovat s africkými vládami, musíme bojovat proti korupci, musíme zlepšit řízení a musíme pomoci chudým tohoto světa.
Luisa Morgantini
jménem skupiny GUE/NGL. - (IT) Vážená paní předsedající, dámy a pánové, všichni se obáváme toho, že je třeba stále velmi mnoho učinit pro zabezpečení účinnosti evropských rozvojových politik. Doporučení uvedená ve výborné zprávě pana Van Heckeho, s nimiž zcela souhlasím, mají ten správný směr.
Pakliže diskutujeme o této zprávě, je Brusel svědkem předložení nové výroční zprávy konfederace CONCORD o závazcích poskytovat pomoc ze strany vlád EU. Zpráva se zabývá pokrokem, který dosáhl každý členský stát a poskytuje obraz o mezerách a rozporech v našich politikách v boji proti chudobě a ve zvyšovaní účinnosti poskytované pomoci. Například, jak mi řekl pan komisař Michel, se ve zprávě tvrdí, že se v roce 2007 objem poskytnuté pomoci ze strany 27 členských států nezvýšil tak, jak měl, ale ve skutečnosti ještě klesl. Zároveň zpráva ukazuje, že mnoho problémů souvisejících s rozvojovými politikami stále přetrvává, například nedostatečná transparentnost související pomoci.
Měli bychom uznat závazky na mezinárodní úrovni. Nemůžeme zmařit očekávaní lidí v jižních zemích světa, ani těch lidí v tzv. severních zemích, kteří s těmito závazky pracují, aby zajistili, že nespravedlnost, chudoba a potravinová krize, o níž právě hovořil pan Schapira, byly rozhodujícím způsobem vyřešeny.
Souhlasím s komisařem: Musíme zastavit řečnění a začít jednat. Ráda bych poděkovala panu Michelovi za jeho zanícení, jeho odevzdaní a jeho statečnost. Dvě konference v Akkře a Dohá, které se uskuteční v roce 2008, by měly být rozhodujícími okamžiky a poskytnout Evropské unii příležitost ukázat, že dokáže nést svou odpovědnost jako hlavní světový dárce. Zdá se být téměř zbytečné hovořit o tom, že musíme zvýšit kvantitu a kvalitu pomoci. Toto nejsou dvě konfliktní koncepce. Nesmíme používat potřebu účinnější pomoci jako výmluvu pro poskytování pomoci v nižším objemu.
Zároveň si nyní každý uvědomuje, že jednoduché zvýšení kvantity pomoci je nepostačující. Všichni tvrdíme, že musíme mít cíl v boji proti chudobě, namísto geopolitických a strategických cílů. Vždy říkáme, že obchodní, migrační a bezpečnostní politiky musí být v souladu s rozvojovými cíli.
Evropská spolupráce musí být založená nejen na našich vlastních zájmech, ale též na skutečných potřebách jižních zemí podle toho, jak je označily místní vlády a rovněž parlamenty a občanská společnost, a je taktéž nezbytné zvýšit transparentnost a odpovědnost za programy pomoci EU. V této souvislosti by měl být Parlament postavený do pozice, v níž bude moci vykonávat skutečnou demokratickou kontrolu a já vítám výzvu pana komisaře usilovně pracovat s cílem zajistit, aby země EU dodržely své závazky.
Mám pár otázek, které souvisí s výzvami pro předkládání návrhů. Ty nevládní organizace, které se chtějí zúčastnit výběrových řízení vyhlašovaných Komisí, zjišťují, že uplatňované postupy trvají dlouho a jsou těžkopádné, což způsobuje, že jsou jejich aktivity skutečně složité a prakticky je mnoho malých místních sdružení vyloučeno. Proč se tedy přímo nezeptáme těchto organizací, jako tyto postupy zefektivnit? S ohledem na tuto skutečnost jsem k dnešnímu hlasování předložila pozměňovací návrh.
Je tu ještě otázka uvolnění pomoci, čímž se zabývá i zpráva pana Van Heckeho. Bylo dosaženo jistého pokroku, ale nezbytně potřebujeme uvolnit všechnu pomoc s cílem předejít vracení peněz zpět dárcovským zemím namísto toho, aby byly použity na zmírnění chudoby v zemích, které tuto pomoc přijímají.
Nakonec bych ráda označila ty státy, které stále zveličují veřejné údaje o své rozvojové pomoci. V roce 2007 země EU vydaly okolo 8 miliard EUR, jinými slovy okolo 17 % celkové evropské pomoci, na důležitá odvětví, ale nikoliv na odvětví rozvoje. Vyrovnaní dluhu, náklady na utečence, granty pro zahraniční studenty tvoří náklady, které by měly být vyloučené z ukazatelů rozvojové pomoci, a proto vás žádám o podporu příslušných pozměňovacích návrhů.
Taktéž pevně věřím, že rok 2008 a závazky změní trend; absolutně souhlasím s komisařem, pokud se týká spoluodpovědnosti mezi dárci a zeměmi, v jejímž rámci má každý své úlohy: práva a povinnosti. V tom spočívá naše síla!
Maria Martens
(NL) Rozvojové prostředky mohou a měly by být využívány lépe. To, paní předsedající, je to, co bychom měli vyvodit z velmi vyvážené zprávy vypracované zpravodajem. Blahopřeji. Zpráva přišla v pravý čas. Evropa se zdá být už unavená z rozvojových nákladů. Tento trend je velmi znepokojující a my bychom ho neměli podcenit. I v zemích jako je Nizozemsko, které je známé pro svou mezinárodní solidaritu, slyšíme hlasy žádající snížení nákladů na rozvojovou pomoc. Jedinou odpovědí je transparentnost práce, účinnost a výsledky.
Evropská unie může v tomto ohledu dosáhnout významných úspěchů, a to zejména prostřednictvím tří K: koherencí, komplementárností a koordinací. Komisař na to často poukazuje a také na tom pracuje. I my můžeme učinit více s ohledem na rozšiřování projektů a programů. Pokud jeden program nefunguje tak, jak by měl, nahrazení jiným programem není vždy nejlepším řešením. Pro nás je lepší udělat několik věcí pořádně, než udělat vše jen napůl.
Vážená paní předsedající, Evropská unie je největším dárcem. Takže máme obrovskou odpovědnost. Kromě toho jsou díky nové Smlouvě naše možnosti v souvislosti se soudržností, doplňkovou politikou a lepší koordinací o mnoho větší. Účinnost naší pomoci je klíčová, nejen pro obranu rozvojových zemí v tuzemsku, ale především pro boj proti chudobě v rozvojových zemích. Nakonec je to výsledek, který má větší hodnotu než úmysl. V rozpočtu rozvojové spolupráce na rok 2009 předložím návrhy hodnocení, které by bylo založené i na výsledcích. Musíme se zaměřit více na výsledky než na neurčité ukazatele.
Nakonec bych se ráda zeptala pana komisaře Michela na následující otázku. Pani komisařka Fischerová Boelová řekla, že Komise chce využít některé přebytečné peníze z evropského rozpočtu na rok 2008 na pomoc zemím, které jsou postiženy prudkým růstem cen potravin, jinými slovy potravinovou krizí. Ráda bych věděla, jaká je reakce pana komisaře. Může nám komisař též objasnit, jak budou využity tyto finanční prostředky?
Alain Hutchinson
(FR) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, poprvé v historii, v naší historii - jak řekl pan komisař - celkový objem evropské rozvojové pomoci zaznamenal pokles. Půjdeme-li dále touto cestou, v letech 2005 až 2010 bude Evropské unie poskytovat méně prostředků na rozvojovou pomoc, než slíbila. To je podstatný krok zpět ve snaze o dosažení cíle poskytovat 0,7 % na rozvoj, ale též - a to je velmi důležité - ve snaze dosáhnout rozvojových cílů tisíciletí a všeobecně v boji proti chudobě ve světě, o kterém tvrdíme, že chceme vést.
Proces, který jsme začali v roce 2006 s cílem zlepšit účinnost naší rozvojové pomoci a v kterém pokračujeme zprávou pana Van Heckeho, kterému bych rád poděkoval za práci, kterou odvedl, nemůže být použitý členskými státy jako výmluva pro nerespektování jejich závazků pomoc zvýšit. Ve skutečnosti je opak pravdou, neboť každý dnes souhlasí s doplňkovými zdroji, které budou potřebné na splnění slíbeného množství, chceme-li dodržet všechny závazky, do kterých jsme vstoupili a které na sebe nepochybně vezmeme. Účinnost pomoci je proto nevyhnutná, protože účinnější pomoc znamená více pomoci. Každý si to musí uvědomit.
V této souvislosti mi dovolte upozornit, že jako vždy je čas na uplatnění inovativních finančních nástrojů rozvojové pomoci, což bylo připomenuto v Pařížské deklaraci.
Chceme, aby naše zpráva též hovořila o úloze diaspory v rozvojové spolupráci. Evropská unie je v tomto ohledu stále dost nervózní, i když by z intenzivnější a těsnější spolupráce s občany partnerských zemí, kteří žijí v EU, mohla mít užitek. To by byly další prostředky integrace v protikladu k vyloučení velkého počtu lidí a je to též odkaz, který je bližší mému srdci v čase, kdy někteří Evropané přijímají zarážejíce stanoviska a šokující opatření.
Nakonec chci upozornit, jak říká často komisař, že pomoc nikdy nebude doopravdy účinná, pokud se různé politiky EU skutečně nepropojí a pokud bude rozvojová pomoc řízená politikou, která nemá nic společného s rozvojem. Současná situace ukazuje, že takové propojení zatím nikde neexistuje. Tato situace bude trvat tak dlouho, dokud Výbor pro rozvojovou pomoc OECD, který je příslušným orgánem, bude pokračovat v uplatňování neobyčejně širokých definici rozvojové spolupráce. To je další podmínka pro zlepšení účinnosti naší pomoci.
Před dvěma lety jsem v Parlamentu předložil první zprávu o účinnosti pomoci. Kde jsme nyní, po všech těch nekonečně se opakujících slovech? V každém případě komisař nemůže počítat s tím, že socialisti budou pokračovat ve společném úsilí o zlepšení účinnosti pomoci pro dobro nejchudších lidí světa.
Olle Schmidt
(SV) Vážený pane předsedající, rád bych poděkoval Johanovi Van Heckemu za dobrou a důležitou zprávu. Kdysi jsem vstoupil do politiky, abych dohlédl na to, že moje země, Švédsko, dosáhne "jednoprocentního cíle." Liberální strana Švédska - moje strana ve vnitrostátním kontextu - je a vždy byla hnací silou v tomto úsilí, a Švédsko tohoto cíle skutečně dosáhlo.
Nyní po 40 letech musím uznat, že jsem zažil mnoho zklamání. Špatné řízení, korupce a nedokončené projekty, to bylo bohužel běžné. Ale rozvoj často pokračoval i správným směrem. Miliony lidí na světě dostaly šanci žít lépe a bylo založeno mnoho demokracií. Takže existuje důvod k optimismu. Ale aby mohly být zákonnost a podpora mezi obyvatelstvem EU i nadále silnými, musíme zvýšit naši schopnost reagovat rychle a účinně. Pomoc musí být rozvíjena způsobem, který zaručí kvalitu a dlouhodobou výhodu, abychom mohli dosáhnut rozvojových cílů tisíciletí.
Kromě toho, politika v oblasti pomoci musí být znovu formulována od základů. Ty země, které přijímají pomoc, musí být pověřeny větší odpovědností za to, co nazýváme problémová výsada v práci týkající se pomoci. Podle Komise existuje hodně náznaků, které dokazují, že jsou chudé země nuceny vytvářet dražší byrokracii s cílem ulehčit řízení, které je podmínkou pro udělení finanční pomoci. To nebylo cílem! Je taktéž velmi důležité hovořit více o tom, jak bychom měli koordinovat naše úsilí. Další perspektivou, na kterou se nemůže a nesmí zapomenout, je důležitá úloha žen v boji proti chudobě.
Kritika toho, jak jsou dnes formulovány požadavky neznamená, že nemusíme čelit zneužití podmínek pro poskytování pomoci. Naslouchat lidem, kteří se nacházejí na místě, též znamená, že bychom měli zvážit i uznání jistých vojenských příspěvků jak pomoci, neboť mírové operace mohou být důležité. Například v Čadu, kde utečenci potřebují ochranu i pomoc.
Nakonec se chci zeptat na citlivou otázku související s naší zemědělskou politikou, kterou připomněla paní Aukenová. Zpráva naléhá na Komisi a členské státy, aby podpořily opatření, které mohou přispět ke stabilizaci cen základních surovin určených pro rozvojové země. Mám návrh podobný tomu, o čem hovořila paní Margrete Aukenová: účinný, ale možno i trochu trpký lék - zbavme se zemědělské politiky EU! Vždyť Komise s tím už začala, což je vítané.
Mikel Irujo Amezaga
(ES) Vážený pane předsedající, když nyní přezkoumáváme Pařížskou deklaraci, vidíme, že slovo záměry zůstalo jen slovem.
I když Komise usilovně pracuje a zavádí opatření, aby zabezpečila, že se pomoc dostane na místo určení, nemůžeme zaručit další pokrok, pokud členské státy nesplní, co slíbily.
Víme, že jak dárci, tak partnerské země jsou zodpovědné za vyšší účinnost pomoci, ale naší nejdůležitější povinností je zaručit, že pomoc skutečně pomůže rozvojovým zemím postavit se problémům, kterým čelí.
Musíme dohlédnout na to, že splníme naši část dohody, abychom se nemuseli stydět, že jsme neučinili to, co jsme slíbili.
V ideálním případě má pomoc kladný vliv na rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, ale může ji dost poškodit, pokud není správně rozložená. Rozvojové země proto musí na sebe vzít odpovědnost za uplatňování svých vlastních politik a my, dárci, to musíme akceptovat, podpořit je a poskytnout jim na to nezbytný prostor, což je rozhodně lepší možnost, jak financovat naše vlastní priority, než to činí někteří dárci.
Nakonec bych rád vyzdvihl potřebu zajistit vzájemné propojení našich vlastních politik.
Všechny snahy související s rozvojem jsou ztrátou času, pokud jsou v rozporu s obchodními cíli, měnovými a jinými politikami, nebo je narušují.
V současnosti kážeme vodu a pijeme víno.
Jerzy Buzek
(PL) Vážený pane předsedající, chtěl bych poblahopřát zpravodajovi. Zpráva je vyčerpávající, rozsáhlá a důkladná. Musím připustit, že při čtení této zprávy jsem ztratil přehled i o těch nejdůležitějších cílech. Zpravodaj však na začátku této diskuse jasně formuloval cíle a hlavní účel zprávy.
Rozhodl jsem se promluvit, protože se za posledních několik let objevily nové problémy. Změny klimatu mají dramatický dopad na některé rozvojové země. Důležité je, že poskytneme-li pomoc, můžeme vyzdvihnout skutečnost, že to činíme nyní, protože Evropská unie pozná hrozbu, kterou představují změny klimatu a která je výzvou pro naši civilizaci a zároveň i odpovědností této civilizace. Proto bychom měli s ohledem na rizika globálního oteplování podstatně zvýšit financovaní a posilování činností dárců. Takové stanovisko a takové aktivity dokáží podstatu naší strategie, pokud jde o priority EU v boji proti změnám klimatu. Měli bychom nasměrovat svou pomoc na obnovitelné zdroje energie v rozvojových zemích (samozřejmě nejdůležitějším cílem je boj proti hladu, ale hovořím o doplňkovém financovaní) a též na odstranění přímých účinků globálního oteplování, na přepracování opatření, které souvisí například se záplavami na pobřeží, se zasolováním půdy a úrovní záplav a such, které dříve nebyly známé.
Připomeňme si, že cílem a politickou prioritou Evropské unie je dosažení globální shody s ohledem na boj proti globálnímu oteplování. Rokování se budou vést v Poznani v roce 2008 a v Kodani v roce 2009. pokud chceme přesvědčit ostatní země, musíme snížit emise a vyvinout nové technologie v rámci EU a poskytnout zvláštní pomoc rozvojovým zemím.
Josep Borrell Fontelles
(ES) Vážený pane předsedající, pokud tolik hovoříme o účinnosti, nepochybně jsme přesvědčeni, že máme vážný problém.
Pravděpodobně první podmínkou pro zabezpečení zvýšení účinnosti je plánovaní pevně stanoveného a závazného rozpisu toků pomoci. Je velmi těžké učinit něco účinného, pokud není ani trochu jisté, jaké zdroje jsou k dispozici.
Kvalita též závisí na kvantitě a, stejně jak moji kolegové, i já odsuzuji snížení objemu prostředků na rozvojovou pomoc ze strany evropských zemí. Doufám, že vám to nevadí, že o tom hovořím, ale je tu jedna pozoruhodná výjimka, a tou je moje země, Španělsko, které je nyní na prvním místě, neboť za minulý rok zvýšilo poskytovaní rozvojové pomoci na 33 %.
Pane komisaři, v Akkře máme příležitost a učiníme všechno, aby 20 % pomoci bylo využito na vzdělávaní, zdravotnictví, přístup k vodě a základní hygienu.
Též vás chci ubezpečit o podpoře Výboru pro rozvoj ohledně vaší snahy koordinovat různé subjekty. Existuje jen několik zdrojů a, jak jste sami často říkal, musí být rozdělené mezi mnoho subjektů, a tento proces rozdrobení snižuje účinnost.
Též bych rád zdůraznil, jak je uvedeno i ve zprávě, potřebu zjednodušit postupy při přidělovaní pomoci. S tímto problémem se střetáváme všude, kam se pohneme: nepochybně čas mezi vyslovením úmyslu něco vykonat a uskutečněním slibů narušuje každou snahu podpořit účinné řízení prostředků.
Renate Weber
Vážený pane předsedající, nejprve bych chtěla poblahopřát a poděkovat mému kolegovi, Johanovi Van Heckemu, za jeho pozoruhodnou práci. Jeho zpráva upozorňuje, že přístup k rozvojové pomoci potřebuje reformu. Mohu jen souhlasit a zdůraznit, že tato reforma by měla začít přehodnocením zejména rozvojové politiky od základů. Věřím, že pomoc ani podpora by už neměly být dále omezovány. Měli bychom změnit svůj přístup a nahlížet na pomoc rozvojovým zemím jako na investici v nejširším smysly slova. Měla by to být investice, kterou na sebe převezmeme z dlouhodobého hlediska, nejen s cílem zajistit přežití těchto zemí, ale též zajistit jejich skutečný rozvoj v souvislosti s funkčními hospodářstvími a demokraciemi.
Pokud jde o investovaní, taktéž se musíme dotknout podstaty těchto problémů, které by mohly přinést skutečný konec chudoby. Před několika týdny zdůraznil profesor Geoffrey Sachs během své návštěvy Parlamentu, jaký obrovský, pozitivní vliv by mělo využití nevyužité půdy v Africe na ceny potravin. Namísto toho, abychom Afriku zásobovali potravinami, měli bychom přesunout zemědělské know-how, aby tento kontinent mohl nasytit své vlastní obyvatele, a v případe kladného scénáře, být poskytovatelem potravin na globální úrovni.
Jsem hluboce znepokojená i dalším problémem, na který upozorňuje tato zpráva: programovaní finančních toků přes přijímající země. Mojí zkušeností je, že projekty nemohou dosáhnut svých cílů, pokud prostředky nepřijdou v pravý čas a pokud jsou nižší než plánovaný objem. V tomto může Evropská unie selhat. V roce 2007 úroveň pomoci ze strany EU klesla. Tento pokles měl negativní dopad na mnoho projektů, a proto jejich cílů nemohlo být dosaženo.
V neposlední řadě by se měl být za prioritu považován i na rozvoj vzdělávání a zvýšení povědomí našich občanu o tomto problému. My, jakožto poslanci Parlamentu, v tomto ohledu sehráváme podstatnou úlohu.
Filip Kaczmarek
(PL) Vážený pane předsedající, vážený pane komisaři, někteří odborníci, ekonomové, politici a aktivisté z nevládních organizací, které se zúčastňují rozvoje mají tendenci tvrdit, že všechno, co je potřebné pro spolupráci v této oblasti rozvoje pro dosažení ambiciózních cílů, je více peněz. Život však není tak jednoduchý. Existuje mnoho společenských a hospodářských problémů, které není možno okamžitě vyřešit poskytnutím většího objemu peněz. Samozřejmě, více peněz pomůže v procesu řešení problémů, ale peníze nejsou jediným faktorem, který ovlivňuje úspěch rozvojové politiky.
Druhým, velmi důležitým problémem je účinnost pomoci. Špatně organizovaná pomoc může vést k závislosti, nebo jak tvrdí někteří lidé, modernizaci závislosti. Účinnost pomoci je stejně důležitá pro příjemce i pro poskytovatele pomoci. Pro příjemce pomoci, protože peníze nejsou samy o sobě cílem, ale jejich smyslem je změnit skutečnost a urychlit dosažení rozvojových cílů tisíciletí. Je jednoduché utratit peníze, vtip je však v tom, jak je utratit jejich rozumně.
Na druhé straně je pro dárce velmi důležitá účinnost, protože musí ukázat daňovým poplatníkům, že náklady na rozvoj byly utraceny moudře. Potom tyto dva procesy, zvyšování nákladů na rozvoj a zvyšování kvality těchto nákladů, nejsou v rozporu a je možné dosáhnout jich současně.
Pan Van Hecke připravil výbornou zprávu, za kterou si zaslouží náš dík. Doufám, že v souladu s touto zprávou budou zastávat zástupci Evropské unie na fóru na vysoké úrovni v Akkře jasné a jednoznačné stanovisko.
Zdá se, že obzvlášť důležitým úkolem Evropské unie by v tomto ohledu mělo být pokračovaní ve vytváření souladu mezi pomocí členských států a pomocí EU. Je to důležité, protože řešení tohoto problému je výlučně v našich rukou. Koordinace v rámci EU nezávisí na našich mezinárodních partnerstvích, ani na těch, kterým poskytujeme pomoc, a náklady na nekoordinovanou pomoc jsou velmi vysoké.
Ana Maria Gomes
(PT) Blahopřeji panu Van Heckemu k důležité zprávě.
Pro zlepšení účinnosti evropské pomoci je nezbytné investovat do lidských a finančních kapacit a odstranit nejednotnost mezi politikami a institucionální strukturou. Lisabonská smlouva vytvořením Evropské služby pro vnější činnost otevřela příležitost. Kromě podpory budoucího vysokého představitele musí být tato služba vybavena k tomu, aby mohla posunout rozvojovou politiku EU dopředu souběžně se SZBP a EBOP.
Není nezbytné znovu objevovat Ameriku, abychom zabezpečili účinnost pomoci. Závisí to na splnění slibů, které jsme už dali. Jak zdůraznil pan komisař Michel, členské státy musí zvýšit veřejnou rozvojovou pomoc na úrovně, které slíbili v roce 2005 bez jejich nafouknutí odepsáním dluhů, a musí tuto pomoc účinně nasměrovat k dosažení rozvojových cílů tisíciletí, zejména v oblasti, v které zvýšení cen ropy a potravin činí boj proti chudobě ve světě ještě naléhavější záležitostí.
Vážený pane předsedající, v sázce je důvěryhodnost Evropské unie a její účinnost jako hlavního aktéra, nejen účinnost pomoci.
Gay Mitchell
Vážený pane předsedající, rád bych poblahopřál panu Van Heckemu k jeho zprávě. Před několika týdny jsem navštívil MMF a Světovou banku jménem Výboru pro rozvoj, a na tomto zasedání jsem se ptal, jaký bude svět v letech 2030 a 2050. Odpověď, kterou jsem dostal, byla, že Čína bude nejsilnější zemí na světě, mnoho rozvojových zemí se změní, Amerika bude stále silná, ale ne tak silná, jak je dnes, Indie a Brazílie budou velmi silné země.
Nikdy předtím se naše sobecké a nesobecké zájmy neshodovaly tak, jak se shodují nyní s potřebou pomoci rozvojovému světu. V minulosti mi bylo mnohokrát řečeno, že jsem strávil mnoho času se svými voliči, kteří mají nedostatečné podmínky k bydlení. Mojí odpovědí bylo, že nemůžete říci nikomu, kdo je obětí ohně, že postavíme hasičskou stanici. Musíte plánovat postavení hasičské stanice, ale zároveň musíte pomáhat lidem. Toto musí být náš přístup, pokud jde o rozvojový svět. Pokud to neučiníme my, učiní to Čína a jiné země. Je to ku prospěchu našeho sobeckého zájmu, jakož i ku prospěch našeho nesobeckého zájmu.
Pocházím ze země, která v nedávné minulosti trpěla hladem, jejíž populace by dnes měla být něco přes 20 milionů. Prvně od poloviny 19. století překročila hranici šesti milionů. Máme postkoloniální minulost. Pokud se podíváte na dějiny Irska v souvislosti s tím, co jsme byli schopní učinit, pokud jde o investovaní do infrastruktury zejména ze strany Evropské unie - v níž se, díkybohu, zanedlouho staneme čistým přispěvatelem - je ukazatelem toho, co může být učiněno, když dáte lidem nástroje k práci.
Naléhám proto na pana komisaře, když se zúčastní zasedání v Akkře, aby zajistil, že Evropská unie bude zpívat stejnou hymnu. Lisabonská strategie nám poskytne nástroje, s nimiž budeme moci ve světě sehrávat ještě účinnější úlohu. Musíme se však ujistit, že to bude v oblasti rozvojové pomoci. Je to v našem zájmu, stejně jako je to v zájmu lidí v rozvojovém světě.
(potlesk)
Anne Van Lancker
(NL) Blahopřeji zpravodaji, panu Van Heckemu k jeho dobré zprávě. Taktéž děkuji panu komisaři za obzvlášť dobrý pracovní dokument útvarů pro Akkru.
Tři poznámky. Zaprvé, účinnější pomoc vyžaduje, aby dárcovské země lépe koordinovaly svou pomoc na základě strategie země, v níž vedou partnerské země na jihu. To znamená, že o prioritách musí být v těchto zemích též rozhodováno demokraticky, to znamená ve spolupráci s vnitrostátními parlamenty a nevládními organizacemi, což se v současnosti neděje. Zdá se mi úplně nezbytné zapojit do tohoto dialogu i ženy.
Zadruhé, dárcovské země musí úplně přestat klást nesčetné podmínky pro pomoc a příliš sázet na měřitelné výsledky. Zejména hospodářské podmínky stanovené MMF a Světovou bankou musí být zrušeny, protože se často střetávají s rozvojovými cíli tisíciletí. Proto musím zpravodaji říci, že bod 28 je jedním z těch, které by měly být odstraněny.
Zatřetí, lepší pomoc neospravedlňuje méně pomoci. V současnosti rozvojová pomoc nejenže klesá, údaje klamou i s ohledem na to, co by měla být pomoc, ale partnerské země ji jako pomoc nepociťují, jako například peníze vyplacené studentům nebo utečencům v Evropě nebo vyrovnání dluhů. Proto je pro dárcovské země důležité dodržet svoje sliby o 0,7 % a rozhodnout o konkrétních harmonogramech. Doufám, pan komisaři, že Komise v pondělí tento vzkaz vyslyší.
Gabriela Creţu
(RO) Někdy je cesta do pekla vydlážděná dobrými úmysly. Takovým úmyslem byl i záměr orgánů v zemích, jimž byla poskytnuta rozvojová pomoc, a to v případě lepšího přístupu k rozhodovacímu procesu, což by pro ně mělo být podnětné, neboť nejlépe vědí, co potřebují. Samotné rozhodnutí bylo v podstatě správné, ale vytvořilo začarovaný kruh a nepříznivě se dotklo žen. I když se v současnosti jen málo podílejí na tvorbě dokumentů, které mají rozhodující význam, jejich potřeby jsou posuzovány jako méně důležité a ohleduplnost k rovnému postavení žen, které mají významné funkce, je nízká, dokonce nižší než ta naše, a pozornost věnovaná programům určeným na tyto potřeby, zejména sexuální práva a práva na reprodukci, ubývá. Proto jsme svědky dramatické situace.
Jediným rozvojovým cílem, který nezaznamenal žádný pokrok, je úmrtnost matek, jejíž příčinou je nedostatek základních podmínek, jakými jsou možnost císařského řezu, základní antibiotika, antikoncepční pilulky a kvalifikovaný personál. V některých případech se situace ještě zhoršuje. Úmrtí matek je hlavní příčinou úmrtnosti žen v mnohých zemích, kde je nestálá situace.
Požadujeme vznik kontrolních mechanismů, které by zaručily, že investice do infrastruktury budou zahrnovat zdravotní infrastrukturu a vést orgány k odpovědnosti za uplatňovaní opatření v této oblasti.
Paul Rübig
(DE) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, problém, o kterém dnes diskutujeme, je obzvláště důležitý, protože se zabývá konkrétní odpovědností Evropské unie.
My v Evropě nepochybujeme, že naše malé a střední podniky představují vysoce úspěšný strukturální model a musíme zajistit, aby HDP na obyvatele mohl růst na základě tohoto modelu i v nejméně rozvinutých zemích. Velký význam se v této souvislosti připisuje myšlence pomoci lidem postavit se na vlastní nohy.
Musíme též dohlédnout na to, že naše strategie pro energetickou účinnost a zajištění dodávek potravin jsou v centru těchto snah. V těchto zemích potřebují příjem ze zaměstnání, a v tom jim mohou pomoci malé a rodinné podniky, a potřebují i zvýšit kupní sílu zákazníků. Jsem přesvědčen, že je nezbytné držet se zásady, že první byla slípka, která vyseděla vejce, aby se dospělo k úspěšnému řešení.
Marianne Mikko
(ET) Vážení kolegové, Blahopřeji zpravodaji za dobrý kus práce. Nedostatečná koordinace pomoci a nadbytek programů přispívají k neúčinnosti pomoci. Zároveň je pomoc zaměřená na tzv. atraktivní země a mnoho regionů zůstává zcela zapomenutých. Rozdělení vede k mnoha pomocným opatřením, která jsou v několika případech rozporuplné.
Pro Evropskou unii a pro politiku rozvojové spolupráce členských států je však velmi důležité, aby se navzájem doplňovaly a posilovaly. Členské státy musí koordinovat svoje aktivity. Pozornost by měla být věnovaná i skutečnosti, že několik členských států z pohledu finanční pomocí teprve s dárcovstvím začíná, ale i ti jsou si vědomy účinnosti pomoci. Například Estonsko, které ještě nedodržuje zásady Pařížské deklarace o účinnosti pomoci, je zároveň čelní zemí v projektech trojstranné spolupráce. S cílem zabránit rozdělení rozvojové pomoci a nadměrné pozornosti ze strany dárců, se využívá možnosti tichých společníků.
Více než polovinu světové oficiální rozvojové pomoci poskytuje Evropská unie. Důležité je zajistit přítomnost Evropské unie v slabých a zejména zaostalých zemích. Pokud budeme poskytovat pomoc, my, tedy Evropská unie, bychom měli být dostatečně štědří, aby tato pomoc mohla být přijata důstojně.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Vážený pane předsedající, vážený pane komisaři, pomoc chudým a nemajetným je velmi hodnotná. Evropská unie je na předním místě v poskytovaní pomoci zemím postiženým přírodními katastrofami, jakými jsou sucha, záplavy, hlad nebo stále nové formy katastrof, které jsou výsledkem změn klimatu.
Ale stále je těžké rozhodnout, pokud jde poskytnutí finančních prostředků a zdrojů rozvojovým zemím, chudým zemím, na pomoc při rozvoji. Kolik z těchto zdrojů by mělo být rozdělených s cílem snížit dnešní chudobu a kolik peněz by mělo být rozdělených na rozvojové cíle, jakými jsou vzdělání, vytvoření různých institucí, zavedení právního systému nebo výstavbu infrastruktury, jakou jsou cesty nebo internet, které by pomohly rozvíjet soukromé podnikání v těchto oblastech, zejména pokud jde o vytvoření malých a středních podniků, včetně zemědělských usedlostí?
Poskytnutá pomoc by měla být spojena s vytvořením sociálního povědomí, demokratických institucí a vzdělávacích systémů, aby mohla být místní společnost připravená převzít kontrolu nad dlouhodobým rozvojem v těchto regionech a zemích.
Christopher Beazley
(FR) Vážený pane komisaři, moji první otázku už položila paní Marianne Mikková: Existuje problém konkurence nebo nedostatku koordinace mezi různými nevládními organizacemi a podílí se Komise na snaze koordinovat výbornou práci, kterou dělá každá z nich?
Druhá otázka: Když jsem byl na škole, existovala v Anglii organizace zvaná Voluntary Service Overseas - zahraniční dobrovolnická služba. Má Komise program, který by podporoval mladé lidi, kteří by možná měli zájem pomáhat při vzdělávaní, ale též se účastnit programů rozvojové pomoci? Má pan komisař program pomoci pro mladé lidi, kteří by se radi věnovali této oblasti?
Louis Michel
člen Komise. - (FR) Vážený pane předsedající, děkuji za vaši podporu přístupu a hlavně podporu naší politiky. Rád bych se vrátil k několika připomínkám a krátce na ně odpověděl.
Nejprve mi v souvislosti s potravinovou pomocí, obzvlášť s rostoucí cenou obilovin a otázkou zemědělských programů dovolte říci, že jsme právě dokončili sdělení o evropské rozvojové strategii, která reaguje na potravinovou krizi. V dohledné době budete o tomto dokumentu informováni.
Zadruhé, rád bych opravil několik věcí, které byly řečeny a nechápu, proč se na nich nepřetržitě trvá. Jednostranné útoky na společnou zemědělskou politiku, založené jen na několika skutečných argumentech, poškozují Evropskou unii, podávají nepravdivé informace a dávají důvod našim partnerům, aby si mysleli, že společná zemědělská politika je příčinou všech jejich těžkostí. Říkám a opakuji: Není to pravda! Od roku 1996 rušíme systém zemědělské finanční pomoci a výsledky naší společné zemědělské politiky nyní nemohou být považovány za příčinu problémů rozvojových zemí. Jsem připraven detailně prodiskutovat tuto otázku na dalším zasedání, protože obviňování se opakuje skoro jako nějaký refrén, i když to není pravda. Lidé říkají věci, které nejsou přesné. Evropa musí do značné míry vyřešit tuto otázku, i když jsou tu stále nějaké otázky, připouštím, že existuje pochybnost o propojení našich rozvojových politik. Pokud jde o zemědělství, pokud je tu jedno odvětví, ve kterém jsme zaznamenali skutečný pokrok, tak je to tento. Pokládám za nespravedlivé, pokud lidé špiní náš obraz bez příčiny.
Poslouchal jsem návrh souvisící, myslím, s globálním fondem. Vím, že profesor Geoffrey Sachs, který je mimochodem pozoruhodný člověk, bojuje a propaguje globální potravinový fond. Sám za sebe však nesouhlasím. Silně o tom pochybuji, přeci jen globálnímu fondu, o kterém hovořil pan Ryan a o kterém si myslel, že jde o všelék, trvalo dlouho, než se naučil pracovat transparentně a účinně. Proč bychom měli založit další fond, když už máme nástroje, jako jsou Světový potravinový program (WFP), Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) a jiné? Vymýšlení nových nástrojů na vyrovnaní se s nedostatky globální politiky určitě není správnou odpovědí. Nástroje už existují. Potřebují být však jednoduše přiměřeně financované.
Potřebujeme reformu WFP, ale jakou? WFP musí mít předvídatelný každoroční rozpočet a jeho finanční řízení se musí změnit. Nedávno jsem o tom hovořil. Jde o vážný problém. Takže nesmíme vymýšlet špatné odpovědi na dobré otázky. Nejsem nakloněný tomu, aby byl založen nový fond, protože by to jednoduše vedlo k byrokracii a mnoha postupům. S ohledem na postupy mi dovolte říci pár slov.
Pokud jde o zemědělství, dovolte mi jednoduše říci, že budeme muset přesunout 650 milionů EUR do devátého ERF a 1 250 000 miliard EUR do desátého ERF. Souhlasím, že jde o velké množství, v procentech, ale v procentech financování ERF to není velké navýšení. Kladným aspektem je, že jsme se zaměřili nikoliv na čtyři země, pokud jde o oblast zemědělství, ale na 24 zemí, tj. přibližně jednu třetinu. To svědčí o pokroku, o vyšším povědomí. Dovolte mi připomenout, že volba v souvislosti s hlavními odvětvími je založená na zásadě vlastnictví: jsou to naši partneři, kteří rozhodli o tom, na které odvětví se bude zaměřovat naše financovaní. Je důležité si to pamatovat.
Dále mi byla položena zajímavá otázka: Co učiníme s nevyužitými penězi určenými na zemědělství? Ve skutečnosti velkou část těchto peněz použijeme na vyřešení problému zvyšování cen a potravinové krize. Upřednostním hovořit raději o potravinové krizi než o zvyšování cen. Na posledním zasedání Komise, které se uskutečnilo před týdnem jsem navrhl - návrh, který byl velmi dobře přijat - že bychom se měli pokusit přidělit tyto zdroje drobným zemědělcům v chudých zemích, aby měli přístup k semenům a hnojivům, protože to je jeden z největších problémů, kterým v současnosti čelí. Pokud chceme, aby byli soběstační, zjevně potřebují lepší přístup k semenům a hnojivům, které by jim postupně pomohly stát se nezávislými, pokud jde o jídlo. Velmi podporuji zkrácení období, během něhož je jim poskytována pomoc. Věřím, že je mnohem důležitější poskytnout zemědělcům prostředky pro produkci. Všichni souhlasíme s tím, co jsem uvedl ve veřejném prohlášení a není potřebné to opakovat: Akkra je politickým setkáním a já vás žádám - za vědomí, že si všichni uvědomujete, že to musíme učinit - o mobilizaci členských států s cílem splnit naše závazky a dát souhlas se sledováním harmonogramu, který ukazuje, jak řekl zřejmě pan Borrell, že členské státy mají skutečné politické odhodlaní a splní svoje sliby.
Lidé nepřestávají hovořit o těžkopádných postupech a žádají mě o jejich zefektivnění. Musím připustit, že skutečně nemám v tomto ohledu žádné pravomoci. Postupy existují a musím je pozorovat, ale nemohu učinit více. Mohu navrhnout opatření pro flexibilitu, ale víte velmi dobře, že bude trvat roky, než budou mít nějaký účinek. Je to málo známé, ale na konci svého funkčního období mám v úmyslu představit všechno, co jsem se o postupech dozvěděl. Zaslechl jsem paní Martensovou říci: "Potřebujeme větší transparentnost," a já jsem připraven poskytnout tolik transparentnosti, kolik si žádáte: "ale též potřebujeme vyšší účinnost." Dovolte mi říci, jakkoliv nemístně a šokujícím způsobem to může znít, pokud chcete více transparentnosti, což znamená více kontroly, dokonce i více auditů, více konzultací a tak dále, budete mít méně účinnosti. To je to, co jsem vám chtěl říci. Můžete to odmítat, ale já jsem přesvědčen, že je tomu tak. Vyžaduje se tolik transparentnosti, až se Komise stala spoutaným obrem, dalším Guliverem. Osobně jsem připraven vést diskuse a existují způsoby, kterými se dá dosáhnout účinné úrovně transparentnosti, ale naléhavě vás žádám, nehovořte o transparentnosti, kontrole a o tom, jak by věci měly být... To je všechno správné a dobré, ale musíte si uvědomit fakta... Rád bych dostal příležitost vystopovat cestu dokumentů. A není to vtip. Někdy jsem i já sám úplně ztracený, pokud jde o vystopovaní jejich cesty, a potom si máte pamatovat meziútvary a všechny ostatní, kteří jsou do toho zapojení. Jde o neobyčejně komplikovanou věc. Nechci karikovat, ale musím říci, že je to skutečný problém.
Myslím, že pan Hutchinson hovořil o koordinaci, soudržnosti a doplňkovosti. Má úplnou pravdu. Domnívám se, že bychom mohli výrazně zvýšit účinnost pomoci, pokud bychom lépe rozdělili práci a byli soudržnější, koordinovanější a pokud bychom snížili některé mezistupně a často úplně zbytečné kontroly. Před chvílí jsem vám poskytl několik údajů: Tanzanie musí odevzdat 8 000 zpráv o auditu! Nejsem si jistý, o jakou zátěž jde v případě země, jakou je Tanzanie, která má ve skutečnosti kapacity na řízení. Přichází čas, kdy surrealismus balancuje na pokraji šílenství. Existují omezení. Nemám nic proti postupům, ale co je moc, to je moc. Nechci více postupů. Pan Hutchinson, pokud jde o rozdělení práce, měl jste pravdu, když jste vyzdvihl důležitost diaspory. Snažíme se s nimi pracovat, ale právě díky postupům to nejde. To je další příklad! Ptali jste se, jestli existují nějaké projekty, které by mladé lidi motivovaly jít a pracovat v rozvojových zemích. Ne, postupy mi to nedovolují. Bylo mi například řečeno, že jsou jisté nevládní organizace, s kterými nemůžete pracovat. Nemohu pracovat s jistými nevládními organizacemi, protože mi to postupy nedovolují. Naše nové členské státy se mohou cítit znechucené, a právem, protože ve většině případů jejich nevládní organizace, i když jsou stejně dobré jako ostatní, nemohou pracovat, protože nevyhovují standardům, které byly zavedeny postupy Komise. V jistém smyslu tak byly vyloučeny z naší spolupráce, což není spravedlivé. Pracujeme na tom, ale bude to trvat ještě dlouho, než se to vyřeší.
Též souhlasím s názorem, že potřebujeme více. Pan Buzek hovořil o boji proti změnám klimatu. Samozřejmě, pokud zlepšíme financovaní rozvoje s cílem pracovat na změnách klimatu, zatížíme dluhem všechno, co jsme učinili nebo zamýšlíme učinit v tradiční rozvojové politice. To znamená, že potřebujeme nové, doplňkové zdroje na vyrovnaní se se změnami klimatu. Dovolte mi zmínit se o myšlence, kterou jsme společně s panem Borrellim navrhli, tedy o založení mezinárodní půjčky, která by byla vázaná na kvóty emisí CO2. Tento projekt dělá pokroky. Technicky se dokončuje. Spolupracovali jsme se Světovou bankou. Vrátim se k této otázce později, protože by to zčásti mohlo přispět k vyřešení otázky zvyšování financování, v tom smyslu, že by to pomohlo členským státům dosáhnut cílů a splnit závazky způsobem, který by byl z dlouhodobého hlediska méně bolestivý vůči jejich rozpočtům.
Zjevně jsem za jedno s panem Borrellim, když blahopřeji především Španělsku, protože je pravda, že v jistém smyslu je to nespravedlivé. Některé země vyvinuly skutečné úsilí a rozdělily finanční prostředky z navýšeného rozpočtu: pokud jde o HDP, Španělsko vyvinulo skutečně enormní úsilí. Zároveň se některé z ostatních zemí ocitly uprostřed volného pádu, který v jistém smyslu zatlačil do pozadí činnosti ostatních. Musím říci, že jde o důležitou otázku, která vyvstává znovu a znovu. 20 % na vzdělání, zdravotnictví, vodu atd. Odpověď už znáte.
Zaprvé, už jsem odpověděl. I kdybych souhlasil, pokud se týká cíle, už jsem řekl, že je nezbytné pokusit se zjistit, kam výdaje na rozpočtovou pomoc (neboť zaznělo slovo rozpočtový) vlastně jdou, protože často to jsou odvětví, která jsou financována. Je však velmi těžké poskytnout přesné údaje.
Zadruhé, jsou to naše partnerské země, které určily odvětví, na které se zaměřují, nikoliv my. Takže nemůžeme naléhat a přikázat jim, že musí použít tyto finanční prostředky například na vzdělání. Můžeme jim to navrhnout, ale ne přikázat. Samozřejmě, souhlasím s panem Mitchellem, že - velmi otevřeně řečeno - bychom měli zvýšit naši pomoc s ohledem na naše sobecké důvody. Je to víceméně pravda. Často na to na zasedáních upozorňuji. Nechme ty, kteří nechtějí poskytnout více pomoci pro nesobecké důvody, poskytovat aspoň s ohledem na jejich sobecké zájmy. V této souvislosti, a zejména s ohledem na Afriku, si uvědomujeme, že jisté nově se rozvíjející ekonomiky jsou tu skoro všudypřítomné. Nepochybuji o zákonnosti nebo oprávněnosti jejich přítomnosti, jednoduše říkám, že je v zájmu Evropy mít větší zastoupení na kontinentu, který je naším sousedem a kterému můžeme nabídnout velkou přidanou hodnotu, a současně čerpat přidanou hodnotu od nich.
Myslím, že nyní jsem odpověděl na všechny připomínky. Odpověděl jsem na dvě otázky, které položili poslední dva řečníci, jež byly, pokud to mohu tak říci, velmi věcné. Jsem skutečně rád, že jsem v Evropském parlamentu. Je to místo s největší dynamikou a největším odhodláním posunout vpřed všechny politiky, ve které s přesvědčením věříme.
Johan Van Hecke
zpravodaj. - (NL) Dnešní konstruktivní diskuse na vysoké úrovni ukázala velkou shodu panující v Parlamentu i mezi Parlamentem a Komisí o tom, co musíme vykonat s cílem zvýšit kvalitu naší pomoci. Je třeba lépe zvážit i priority samotných zemí. Pomoc musí být předvídatelnější. Technická pomoc musí být dále poskytována. Potřebná je větší podpora, pokud jde o rozpočet, ale též větší transparentnost a zapojení parlamentů, občanské společnosti a místních orgánů. Kodex chování musí být účinnější, Atlas dárců rozšířený a tak dále.
Podle mého názoru však podstatou problému je, že my, Parlament a Komise - a proč bychom neměli zapojit i vnitrostátní parlamenty? - musíme vyvinout tlak na členské státy, aby především splnily svoje sliby a zadruhé souhlasily s plánem, v němž velmi jasně naznačí, co mohou a co bude učiněno v jakém časovém období. Zatřetí, musí se zapojit i do dělby práce, kterou navrhla Komise. Myslím si, dámy a pánové, že s našimi přáteli a kolegy ve vnitrostátních parlamentech, bez ohledu na stranickou příslušnost, bychom měli zahájit iniciativu pro zintenzivnění nátlaku na vlády, které se zabývají nejen společnou, ale i individuální odpovědností mnoha členských států.
Tato zpráva obsahuje celou řadu konkrétních doporučení. Upřímně doufám, že je Komise a Rada vezmou s sebou do Akkry. Parlament dnes hovoří jedním hlasem, to se nestává vždy, a vyjadřuje přání, aby Evropská unie v Akkře rovněž hovořila jedním hlasem, jasným hlasem, silným hlasem a především důvěryhodným hlasem.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasovaní se uskuteční zítra ve 12:00.
Písemná prohlášení (článek 142)
Pedro Guerreiro
, písemně. - (PT) Pokud není možné vyjádřit se k široké škále důležitých otázek, na které upozorňuje tato zpráva - otázek pozitivních i negativních - je třeba říci, že předse jen poukazuje, i když oprávněně, na negativní vliv "rozvojové pomoci" EU.
I když zpráva nekritizuje, jak často se rozvojová pomoc používá pouze jako paliativní (falešný) protipól a podmínka deregulace trhov nebo jak prostředok zasahovaná - s dobře známymi negativními záměry a účinky jak v případě "evropského konsensu" pro rozvoj, dohod o hospodářském partnerství, které EU zamýšlí zavést, nebo finančních spekulací týkajícich se potravinových výrobků, které zpochybňují cíle podporující rozvoj - není překvapivé, že zpráva zdůrazňuje neadekvátní výsledky rozvojové pomoci a jejich výrazný pokles v EU: 0,38 % v roce 2007 v porovnání s 0,41 % v roce 2006, což je výrazně pod 0,7 % HDP, jak to naznačuje OSN.
Zpráva vatuje i před narůstajícím využívaním "rozvojové pomoci" na cíle, které nemají nic společného s rozvojem (jako jsou výdaje na zbrojení), stejně tak i před skutečností, že "rozvojová pomoc" se "často rozděluje v závislosti na prioritách a časových plánech dárců."
Tokia Saïfi
, písemnì. - (FR) Paøížská deklarace v roce 2005 stanovila konkrétní opatøení, která mají podpoøit úèinnost posílené rozvojové pomoci na základì dialogu a vzájemné odpovìdnosti. Tento mezinárodní rámec je podstatný pro EU, která poskytuje více než 55 % prostøedkù z celkové rozvojové pomoci ve svìtì.
Vzhledem na další zlepšovaní kvality a účinnosti této pomoci, EP volá i po zjednodušení postupů, po opatřeních pro boj proti korupci a proti rozdělování pomoci v souladu s prioritami partnera. Tyto opatření jsou naléhavejší zejména v době, kdy rozvojová pomoc členských států v letech 2006 a 2007 poklesla z 0,41 % na 0,38 % HNP EU.
V době, kdy potravinová krize postihuje nejzranitelnejší rozvojové země a přístup k vodě a vzdělání zůstává nadále omezený, je pochopitelné, že EU musí znásobit svoje úsilí, aby do roku 2015 splnila úlohu rozvojových cílů tisíciletí vyčlenit 0,7 % svého HNP na rozvojovou pomoc. Na zabezpečení, aby pomoc měla podobu dlouhodobého a předvídatelného financování, je životně důležité uvolnit další zdroje pomocí novátorského mechanismu financování a zmobilizovat státní investiční fondy pro produktivní investíce.
(Jednání bylo přerušeno v 11:50 a pokračovalo ve 12:00)
