Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Schierhuber
Arvoisa puhemies, pyytäisin, että minut merkittäisiin pöytäkirjan viidettä puiteohjelmaa koskevaan kohtaan myös maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelijaksi.

Puhemies
Me korjaamme asian, rouva Schierhuber!

Apolinário
Arvoisa puhemies, nimeni ei ole tänä aamuna klo 9.00 toimitetussa äänestyksessä läsnäolleiden jäsenten listalla, vaikka olen ilmoittanut puhemiehistölle olleeni läsnä ja äänestäneeni kiireellisen menettelyn puolesta äänestettäessä oliiviöljyn yhteistä markkinajärjestelyä koskevasta asetusehdotuksesta. Toivoisin, että pöytäkirjaan tehtäisiin sen vuoksi asianmukainen korjaus.

Puhemies
Asia merkitään muistiin ja korjataan.

Izquierdo Collado
Arvoisa puhemies, nähtyäni eilispäivän pöytäkirjan olen voinut todeta, että herra Berendin tarkistuksesta 4 puhuttaessa siinä lukee, että äänestin puolesta, vaikka äänestin vastaan. Pyydän, että asia korjattaisiin.

Puhemies
Me korjaamme asian.

Puerta
Arvoisa puhemies, haluan, että läsnäoloni merkittäisiin eilispäivän pöytäkirjaan.

Puhemies
Tämäkin asia korjataan.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Wurtz
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä ovatko puhemiehet antaneet käyttää itseään hyväksi vai ovatko he tietoisia siitä, että huoneen 100 edessä on sudeettisaksalaisiin liittyvä näyttely?
Näyttely on revansistinen ja osuu yhteen tällä hetkellä, tarkemmin sanottuna Baijerissa, meneillään olevan Saksan oikeiston oikean siiven johtaman kampanjan kanssa.
Mielestäni on täysin sietämätöntä, että seinillemme voidaan pystyttää näyttely, jossa viitataan vuoden 1938 rajoihin liittyvään nostalgiaan. Toivon, että asiasta annetaan selitys.
(Suosionosoituksia )

Puhemies
Herra Wurtz, minun saamieni tietojen mukaan näyttelyn valmisteluissa sattui seuraavanlainen virhe: näyttelyn järjestäjät käyttivät vanhoja, 80-luvulta peräisin olevia ranskan- ja saksankielisiä esitteitä. Siinä olette oikeassa, että niin ei olisi saanut tapahtua. Asia korjattiin kuitenkin heti, kun virhe havaittiin. Olin itsekin paikalla eilen näyttelyn avajaisissa. Entinen puhemies Hänsch puhui näyttelyssä: hän sanoi, että tarkastelemme näyttelyä ajatellen sitä, että yhdistyneessä Euroopassa myös saksalaiset ja tsekit ovat taas ystäviä. Tässä mielessä olen sitä mieltä, että voimme hyväksyä sen, että tämä näyttely on esillä myös parlamentissa.
Toivon, että hyväksytte tämän selityksen ja että voimme nyt siirtyä esityslistaan.

Müller
Arvoisa puhemies, minäkin olin eilen paikalla näyttelyn avajaisissa, ja haluaisin korostaa, että herra Hänsch ei sanonut pelkästään sitä, mitä te äsken sanoitte, vaan hän sanoi nimenomaan vielä jotain, jota pidän paljon tärkeämpänä ajankohtaisen keskustelun kannalta; nimittäin, että Benes-asetuksiin liittyvien kysymysten selvittely ei voi olla mikään edellytys liittymisneuvotteluille, joita käymme nyt Tsekin tasavallan kanssa. Minusta se näyttää olevan poliittisesti kaikkein tärkein asia!

Green
Arvoisa puhemies, nyt kun näyttelyjä koskeva kysymys on otettu esille, voisin ehkä pyytää teidän kauttanne, että kvestorien kollegio ja puhemiehistö tarkastelisivat koko sitä tapaa, jolla parlamenttia niin täällä kuin Brysselissäkin käytetään joitakin mitä naurettavimpia näyttelyitä varten - kaupallisia tapahtumia, jotka saavat meidät näyttämään enemmän basaarin kaltaiselta kuin parlamentilta.
Ryhmääni häiritään säännöllisesti, ei ainoastaan aivan huoneen 100 ulkopuolella pidettävillä näyttelyillä vaan myös niitä seuraavilla meluisilla tilaisuuksilla. Eilen neuvotteluhuoneemme ulkopuolella oli trumpetteja ja pasuunoita. Paikka on muuttumassa sirkukseksi, ja tämä täytyy saada loppumaan.

Puhemies
Meillä on tosin olemassa tiukat säännöt, mutta ne on kuitenkin arvioitava uudelleen. Vien tämänkin asian eteenpäin, ja sitten arvioimme, pitääkö meidän ottaa käyttöön uudet säännöt.

De Vries
Arvoisa puhemies, minulla on nyt aivan muuta asiaa. Minun täytyy pyytää teiltä ja teidän välityksellänne herra Gil-Roblesilta apua.
Minun kotimaani tiedotusvälineissä on syntynyt paljon kohua Euroopan parlamenttia koskevan virheellisen uutisen vuoksi. Alankomaiden tiedotusvälineissä kiertää uutinen, jonka mukaan Euroopan parlamentti olisi ehdottanut, että parlamentin jäsenten palkkojen pitäisi olla 9 0-13 000 ecua kuukaudessa. Alankomaiden televisio kyseli eilen monilta Alankomaiden parlamentin alahuoneen jäseniltä heidän mielipidettään asiasta, ja he kaikki sanoivat, että on törkeää, että Euroopan parlamentti vaatii sellaisia palkkoja.
Arvoisa puhemies, me kaikki tiedämme, että parlamenttimme ei ole tehnyt sellaista ehdotusta ja että sellaista ehdotusta ei ole suunnitteilla missään toimielimessä. Olen hyvin huolissani maassani esitettävistä kielteisistä uutisista, jotka eivät aina perustu kunnolla varmistettuihin tietoihin.
Haluaisin kysyä teidän välityksellänne parlamentin puhemieheltä, voisiko hän kiistää virallisesti tiedot Alankomaiden tiedotusvälineiden kuullen, jotta tällaista hyvin kielteistä ja vahingollista uutisointia ei enää jatkossa pääsisi tapahtumaan. Olisin hyvin kiitollinen avustanne.

Puhemies
Herra de Vries, välitän asian eteenpäin. Sanoitte muuten kyllä itsekin, ettei sellaista ehdotusta ole tekeillä.

Martens
Liittyen siihen, mitä herra de Vries sanoi, Belgian virallisen Belga-uutistoimiston teleksissä mainittiin, että 9 0-12 000 ecun eli 366 0-488 000 Belgian frangin kuukausipalkka on mahdollinen ja että niin sanotaan työryhmän puheenjohtajan parlamentin puhemiehelle José Maria Gil-Roblesille lähettämässä kirjeessä. Kirjeen sisältö oli vuotanut julkisuuteen, ennen kuin parlamentin puhemiehistö oli käsitellyt asiaa. Vetoan nyt teihin, arvoisa puhemies, että parlamentin puhemiehistö kiistäisi välittömästi uutisen ja vahvistaisi, että asiasta ei ole tehty vielä mitään päätöstä ja että kyse oli ainoastaan työryhmän raportista ja että parlamentti ei ole tehnyt asiasta mitään ehdotusta.

Puhemies
Herra Martens, tämä asia on tänään iltapäivällä pidettävän puhemiehistön kokouksen esityslistalla. Tuon asian esille siellä.

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, tekin tiedätte erittäin hyvin, kuten myös kaikki kollegat, jotka kuuluvat puhemiehistöön, että minkäänlaista päätöstä ei ole tehty eikä ainoatakaan esitystä ole tehty käymämme keskustelun kuluessa. Niinpä kaikki on huhupuhetta eikä mitään muuta.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, yhdyn periaatteessa täysin siihen, mitä herra de Vries ja herra Martens sanoivat. Haluan kuitenkin varoittaa teitä yhdestä asiasta. Puhemiehistö reagoi asiaan kolme päivää sen jälkeen, kun tämä paikkansapitämätön uutinen oli vuotanut julkisuuteen. Alankomaiden televisiossa ja muissa tiedotusvälineissä levitettiin kolmen päivän ajan vääriä tietoja, joita ei voi enää oikaista nykyisen mediasirkuksen ollessa käynnissä. Se on meille suuri ongelma. Minun mielestäni parlamentin tiedotusosaston pitää reagoida välittömästi tällaisiin asioihin eikä olla viikkoa toimettomana niin, että meitä aletaan vainota kaikenlaisilla vihjailuilla, jotka eivät perustu tosiasioihin.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, on totta, että mikään Euroopan parlamentin elin ei ole tehnyt minkäänlaista päätöstä Euroopan parlamentin jäseniä koskevista säännöistä tai siitä, kuinka suuri palkka voisi olla. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että on olemassa kirje, jossa mahdollisen kuukausipalkan suuruudeksi ilmoitettiin 9 0-12 000 ecua, eli siinä mielessä Belgan uutinen on totuudenmukainen. Luvut mainittiin siis kirjeessä, joka on ilmeisesti vuotanut julkisuuteen. Ollaksemme kuitenkin tarkkoja tässä asiassa, minkäänlaista päätöstä ei siis ole tehty. Ehdotuksia on kuitenkin tehty, ja on olemassa kirje, joka voi antaa mahdollisuuden tällaiseen tulkintaan.

Green
Arvoisa puhemies, tuonkaltaiset huhupuheet ovat hyvin vahingollisia parlamentille. Luvut, joita rouva Aelvoet lainaa, eivät varmasti ole palkkoja koskevasta ehdotuksesta, ja hän on aivan väärässä vihjatessaan, että joku tässä parlamentissa esittää lukuja ehdotuksen perusteella. Pahoittelen erittäin suuresti sitä, että David Martin, joka toimi puhemiehistön työryhmän puheenjohtajana, ei ole täällä selittämässä tilannetta julkisesti. Rouva Aelvoetin juuri esittämä näkemys on tarkoitushakuinen ja se on juuri sellainen asia, joka saa aikaan niin paljon vahinkoa tiedotusvälineissä kautta Euroopan unionin.
(Suosionosoituksia )

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Green, siihen voin sanoa seuraavaa: rouva Aelvoet sanoi, ettei parlamentissa ole tehty sellaista päätöstä. Ei ole mitään ajankohtaista päätöstä. On olemassa parlamentin vanha päätös siitä, että parlamentille laaditaan ohjesääntö, ja kuten tiedätte, Amsterdamin sopimuksessa on sitova toimintaohje, jota ei ole vielä täysin ratifioitu. Puhemiehistö perusti työryhmän, jonka jäseninä ovat myös eri valiokuntia edustavat parlamentin jäsenet. Tämä työryhmä on esittänyt asiakirjaluonnoksen, joka toimitettiin puhemiehistölle tällä viikolla. Tähän mennessä ei ole tehty päätöksiä, ja tämä luonnos ei sisällä mitään senkaltaista, ei siis mitään sellaista, mitä täällä sanottiin edustajanpalkkioiden suuruudesta. Ei ole todellakaan mitään syytä antaa sellaista vaikutelmaa, että niin olisi.
Me valmistelemme ohjesäännön puhemiehistössä ja luonnollisesti myös parlamentin asiasta vastaavissa valiokunnissa sekä itse täysistunnossa ajallaan asiaankuuluvalla tavalla, nimittäin vakaalle perustalle. Sitä ei tehdä hätäisesti, siitä keskustellaan kunnolla. Minä luulen, ettei parlamentissa ole ketään, joka ei ole sitä mieltä, että myös yhtenäinen ohjesääntö kuuluu yhtenäiseen äänioikeuteen, josta päätämme seuraavalla istuntoviikolla heinäkuussa.
Nyt julkisuuteen vuotaneet asiat tai se, että kirjeistä lainattiin jotakin, mitä siellä ei ollenkaan ole...
(Välihuomautuksia) ...ovat valitettavia asioita. Tuon sen esiin tänään iltapäivällä puhemiehistön kokouksessa, ja pyrin voimakkaasti siihen, että annamme sitten vastaavan julkilausuman, joka selvittää asian ja korjaa väärinkäsitykset.

Istuntojen aikataulu vuonna 1999
Puhemies
Mitä tulee vuoden 1999 istuntokalenteriin, ehdotan, että äänestystä lykätään torstaihin puoleen päivään saakka - te tiedätte, että keskustelimme siitä jo eilen - jotta meillä on lakiosastomme lausunto siitä, voidaanko sellaiset tarkistukset ottaa käsiteltäväksi, joiden tavoitteena on heinäkuun istunnon siirtäminen. Kyse on siksi siitä, että istuntoa on siirrettävä viikkoa aikaisemmaksi. Koska kyseessä on järjestäytymiskokous, on ensin todettava, salliiko laki sen.
Onko huomautettavaa tämän ehdotuksen osalta?
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)

Lähi-idän rauhanprosessi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission Lähi-idän rauhanprosessia koskevat julkilausumat sekä niitä koskeva keskustelu.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitos teille siitä, että saan tilaisuuden avata keskustelun Lähi-idän rauhanprosessista.
Euroopan unioni on yhä syvästi huolissaan siitä, että Lähi-idän rauhanprosessi on edelleen pattitilanteessa, ja siitä uhasta, jonka tällainen umpikuja muodostaa alueelliselle vakaudelle, ja tämä heijastuu erittäin hyvin Cardiffin huippukokouksen johtopäätöksissä, jotka viimeisteltiin eilen. Osapuolten on osoitettava rohkeutta ja näkemystä rauhanpyrkimyksessä, joka perustuu Madridissa ja Oslossa sovittuihin periaatteisiin, erityisesti keskeiseen periaatteeseen, joka koskee rauhan saavuttamiseksi suoritettavia alueluovutuksia (land for peace ) ja jota vaalitaan Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmissa 242 ja 338.
Unioni on yhä sitoutunut rauhanprosessia koskeviin periaatteellisiin kantoihin, jotka on esitetty sen aiemmissa julistuksissa, erityisesti rauhaan kehottamiseen Lähi-idässä (the call for peace in the Middle East ), joka on annettu Amsterdamissa kesäkuussa 1997. Nämä periaatteet vahvistettiin Luxemburgissa joulukuussa 1997 Euroopan unionin politiikan keskeisiksi suuntaviivoiksi, jotka on tarkoitettu kehityksen helpottamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi osapuolten välille.
Euroopan unioni on tiivistänyt yrityksiään auttaakseen osapuolia pääsemään pois tästä umpikujasta siten, että se on ollut yhä huomattavammassa osassa rauhanprosessissa. Britannian pääministeri osallistui Eurooppa-neuvoston puheenjohtajana pääministeri Netanjahun, presidentti Arafatin ja ministeri Madeleine Albrightin välisiin keskusteluihin Lontoossa toukokuussa. Euroopan unioni osallistui väliaikaisia taloudellisia kysymyksiä käsitteleviin neuvotteluihin ennen pääministerin alueelle tekemää vierailua ja vierailun aikana 17. 21. huhtikuuta. Myös Britannian ulkoministeri vieraili puheenjohtajamaan edustajana alueella 15. 18. maaliskuuta. Euroopan unioni on myös antanut palestiinalaisten kanssa yhteisen julistuksen turvallisuusyhteistyöstä ja toteuttaa terrorismin vastaista avustusohjelmaa palestiinalaisten auttamiseksi. Erikoislähettiläämme Moratinos, on ollut keskeisessä osassa näissä ponnisteluissa ja jatkaa ponnisteluja puutteiden korjaamiseksi ja rauhanprosessin edistämiseksi.
Euroopan unioni on syventänyt yhteistyötään Yhdysvaltain kanssa rauhanprosessissa. Se kannattaa voimakkaasti Yhdysvaltain ponnisteluja osapuolten suostumuksen saamiseksi ajatuksille, jotka hyväksytyksi tultuaan avaisivat tien lopullista tilannetta koskevien neuvottelujen uudelleen aloittamiselle. Euroopan unioni on iloinnut siitä, että palestiinalaiset ovat hyväksyneet nämä ehdotukset, ja kehottanut Israelin hallitusta antamaan selkeän ja myönteisen vastauksen.
Unionin perusteellinen sitoutuminen rauhan edistämiseen alueella näkyy sen rauhanprosessin tukemiseksi antaman taloudellisen tuen määrässä. Vuosina 1993-1997 unioni ja sen jäsenvaltiot myönsivät noin 1, 68 miljardia ecua avustuksina palestiinalaisille ja Yhdistyneiden kansakuntien Palestiinan pakolaisten avustus- ja työjärjestölle. Unionin ulkoministerit sopivat yleisten asioiden neuvostossa 23. helmikuuta uudistavansa Euroopan yhteisön avustuspaketin palestiinalaisille ennen sen määräajan umpeutumista tämän vuoden lopussa.
Tomlinsonin laatima mietintö, joka koskee uutta neuvoston asetusta tämän avustusohjelman laajentamiseksi, kuvastaa sitä käsitystä, kuinka tärkeää tämä apu on ollut ja on jatkossakin rauhanprosessin ylläpitämiselle. Siinä selvennetään avun eri puolten oikeudellista perustaa ja harkitaan tarvetta tarkastella tarpeita pitemmältä aikaväliltä kuin siltä kahden vuoden ajalta, jolle apu ulottuu.
Unioni on myös työskennellyt kovasti - Israelin kanssa käymänsä virallisen vuoropuhelun kautta - parantaakseen Palestiinan taloutta, erityisesti vapauttamalla tavaroiden ja ihmisten liikkuvuutta. Puheenjohtajamaa ja lähettiläs Moratinos ovat tehneet aloitteen tämän vuoropuhelun tiivistämiseksi. Tuore Euroopan komission tiedonanto, jossa ehdotetaan alkuperän kumulaatiooikeutta Euroopan unioniin vietäviä tuotteita varten Israelille ja sen naapureille, mukaan lukien Länsiranta ja Gaza, tuo taloudellista hyötyä kaikille osapuolille.
Toinen komission tiedonanto, joka koskee Euroopan unionin ja Israelin sopimuksen täytäntöönpanoa, on myös julkaistu. Siinä tuodaan esiin monimutkaisia laillisia, poliittisia ja teknisiä kysymyksiä, mukaan lukien Israelin siirtokuntien tuotteiden asema. Näistä kysymyksistä keskustellaan Israelin kanssa, ja neuvosto harkitsee niitä tulevina viikkoina.
Vaikka huomiomme on keskittynyt viemään Palestiinan ja Israelin rauhanprosessia eteenpäin, Euroopan unioni on yhä huolestunut myös edistymisen puutteesta Syyrian ja Libanonin tapauksessa. Tarvitaan jatkuvia ponnisteluja, jotta osapuolet saisivat uutta voimaa ja tarpeenmukaista joustavuutta, jotta neuvottelujen annetaan jatkua, ja se on päätavoitteemme tulevana ajanjaksona.

Marín
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät jäsenet, huolimatta Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin jatkuvista ponnisteluista kaikilla tasoilla Lähi-idän rauhanprosessi on ollut täysin pysähdyksissä lähes puolentoista vuoden ajan. On totta, kuten herra Henderson sanoi, että Euroopan unioni on Britannian puheenjohtajakaudella lisännyt Yhdysvaltojen välitysponnisteluille antamaansa tukea.
Vaikka Yhdysvalloilla ja Euroopan unionilla on toisinaan eriäviä käsityksiä joistakin rauhanprosessin tärkeistä kysymyksistä, ne ovat samaa mieltä eräästä keskeisestä seikasta: tällaisissa kriisitilanteissa on välttämätöntä ponnistella yhdessä tilanteen selvittämiseksi. Tässä suhteessa Britannian pääministeri Blairin alueelle huhtikuussa tekemä vierailu vain vahvisti rauhanprosessin kriisin vakavuuden. Tämän vierailun näkyvä tulos oli Lontoossa 4. ja 5. toukokuuta pidetty amerikkalaisten, palestiinalaisten, israelilaisten ja Euroopan unionin puheenjohtajamaan välinen kokous. Valitettavasti tässä kokouksessa ei onnistuttu selvittämään tilannetta kolmen ratkaisemattoman teknisen kysymyksen osalta: Gazan lentokentän ja sataman, Länsirannan ja Gazan välisen vapaan kauttakulkuliikenteen ja lopuksi yhteisen vuoropuhelun koko esityslistan, jonka parlamentti aivan hyvin tuntee.
Kuten te tiedätte, rauhanprosessi on yhä pysähdyksissä, ja Lontoon kokouksen jälkeen kävi niin, että jopa itse presidentti Clintonin oli peruutettava Washingtonin kolmikantakokous, sillä Israel ei hyväksynyt Yhdysvaltojen kompromissiehdotusta.
Tässä mielessä yhdymme täysin herra Hendersonin esittämään näkemykseen. Todellista ja uskottavaa edistystä ei voi tapahtua, ellei kaikkia osapuolten vapaaehtoisesti neuvottelemia ja allekirjoittamia sopimuksia noudateta ja ellei rauhanprosessin perustana olevia periaatteita, erityisesti " maata rauhan vastineeksi" -periaatetta (land for peace), kunnioiteta.
Tuoreet väkivaltaisuudet ja Israelin viimeaikaiset aloitteet, jotka koskevat jälleen siirtokuntia, kuvastavat tilanteen epävakaisuutta ja sitä, miten pikaisesti osapuolten olisi hyväksyttävä Yhdysvaltojen ehdotus, joka on jo itsessään vähimmäisehdotus, mitä tulee israelilaisten uudelleensijoitukseen Länsirannalle.
Palestiinalaishallinto on varauksistaan huolimatta muodollisesti ilmoittanut periaatteessa hyväksyvänsä Yhdysvaltojen ehdotuksen. Komission mielestä pääministeri Netanjahun on osoitettava tarvittavaa joustavuutta rauhanprosessin elvyttämiseksi mahdollisimman pikaisesti ja hyväksyttävä Yhdysvaltojen ehdotus, joka - toistan - on vähimmäisehdotus, mutta se on toistaiseksi ainoa realistinen ehdotus, jotta rauhanprosessissa voitaisiin jälleen edetä.
Lopuksi Euroopan kanta rauhanprosessista ei ole muuttunut, ja te voitte todeta Cardiffin Eurooppa-neuvoston johtopäätöksistä, kun parlamentille jaetaan valtionpäämiesten ja pääministereiden hyväksymä päätöslauselma, että unioni on jälleen jälleen vahvistanut aiheellisesti kohta kohdalta sen, mikä on ollut perinne Venetsiasta, Luxemburgista ja Amsterdamista asti ja mikä on luonnollisestikin vahvistettu myös Cardiffin Eurooppa-neuvostossa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, haluaisin esittää ryhmäni kannan tähän vaikeaan ja arkaluontoiseen aiheeseen kymmenen kohdan avulla. Ensinnäkin: sitoudumme täysin Oslon rauhansopimukseen. Siitä ei saa poiketa. Sitä on noudatettava, ja - kuten neuvoston puheenjohtajakin mainitsi - me toivomme saavuttavamme edistystä Syyrian ja Libanonin ja niiden kanssa solmittujen rauhansopimusten osalta. Israelin hallitukselta lienee vain valitettavasti taas loppunut rohkeus, sillä sen suhtautuminen oli alkanut muuttua rauhanomaisemmaksi, erityisesti Libanonin suuntaan.
Toiseksi: Euroopan unioni on osa rauhanprosessia. Siksi emme anna painostaa itseämme, sillä poliittisen, moraalisen ja taloudellisen sitoutumisemme ansiosta olemme osa tätä rauhanprosessia. Emme halua ottaa harteillemme tätä sitoumusta Yhdysvaltain sijasta tai kokonaan, vaan haluamme olla Yhdysvaltain kanssa välttämätön osapuoli tässä rauhanprosessissa.
Kolmanneksi: Eurooppaa moititaan usein siitä, että se sekaantuu asioihin, jotka eivät kuulu sille ollenkaan. Ei, me emme sekaannu vieraisiin asioihin, me sekaannumme omiin asioihimme! Euroopan ja muiden Välimeren rantavaltioiden hyvät naapuruussuhteet kärsivät siitä, että Israelin hallitus on keskeyttänyt rauhanprosessin. Sitä me vastustamme oikeutetusti, sillä Barcelonan prosessi on erittäin tärkeä koko Välimeren alueelle, myös Euroopalle, eikä sitä saa häiritä.
Neljänneksi: me tunnustamme täysin ja rajoittamattomasti Israelin oikeuden olemassaoloon ja parhaaseen mahdolliseen turvallisuuteen. Sen vuoksi emme hyväksy terroria. Terroria vastaan on taisteltava sen poliittisilla, taloudellisilla ja sosiaalisilla alkulähteillä, ja turvallisuus ei saa olla tekosyy olla jatkamatta rauhanprosessia. Päinvastoin, me pyydämme Israelin hallitusta tekemään kaikkensa, jotta se ei asenteellaan jopa tukisi terroristi- tai radikaaliliikkeitä Lähi-idässä.
Viidenneksi: Euroopan unionin on jatkettava politiikkaansa palestiinalaisten alueiden taloudellisen infrastruktuurin vahvistamiseksi. Lentokenttä on valmis, palestiinalaiset viranomaiset ovat luvanneet ja myöntyneet siihen, että he sisällyttävät Israelin turvallisuutta koskeviin pohdiskeluihinsa. Satamaa voitaisiin suunnitella, ja sen rakentaminen voisi alkaa pian. Se on ehdottoman välttämätöntä, ja Euroopan sitoutuminen on varmaa.
Kuudenneksi: me kaikki haluamme - ennen kaikkea taloudellisella tuellamme, mutta myös poliittisella ja moraalisella tuellamme - tukea niitä, jotka taistelevat Palestiinassa ihmisoikeuksien puolesta, jotka taistelevat Palestiinassa sen puolesta, ettei taloudellisia väärinkäytöksiä ja korruptiota pääse ilmenemään, ja jotka puolustavat myös sitä, että luodaan hyvät suhteet Israelin kansaan. Me haluamme yksiselitteisesti tukea heitä. Se on sitoumus, jonka Eurooppa tunnustaa ja joka Euroopan on tunnustettava.
Haluamme myös - ja se on seitsemäs kohta - tukea Israelin kaikkia niitä rauhaa rakastavia voimia, jotka haluavat parantaa suhteita palestiinalaisten ja arabien kanssa, jotka tunnustavat kaikkien - myös arabiväestön - oikeudet Israelissa ja edistävät ennen kaikkea uskonnollista suvaitsevaisuutta. Viimekertaisella vierailullani minuun tekivät erityisen vaikutuksen ne ihmiset, jotka juutalais-uskonnollisten pohdiskelujen nojalla toimivat rauhan puolesta ja esiintyvät kotimaassaan kiihkomielisyyttä ja uskonnollista suvaitsemattomuutta vastaan.
Kahdeksanneksi: me tiedämme, että Jerusalem on erityisen arkaluontoinen kohta. Me ymmärrämme monen israelilaisen tunteet, mutta me ymmärrämme myös arabiväestön tunteet. Sen vuoksi vastustamme kaikkia toimia, joiden tavoitteena on omistusolojen muuttaminen yksipuolisesti ennen Jerusalemia koskevia neuvotteluja. Me vastustamme näin ollen kaikkia ääriryhmiä ja sitä suvaitsevaisuutta, jota Jerusalemin kaupunginhallitus tai Israelin hallitus osoittaa ääriryhmiä kohtaan.
Yhdeksänneksi: me olemme ehdottomasti sitä vastaan, että pakotteita käytetään EU: n ja Israelin kahdenvälisten suhteiden säätelykeinona. Me olemme kuitenkin yhtä ehdottomasti ja yksiselitteisesti laadittujen sopimusten noudattamisen kannalla ja tuemme komissiota sen pyrkiessä huolehtimaan siitä, että näin tapahtuu.
Kymmenenneksi: me tunnustamme palestiinalaisten oikeuden omaan valtioon, ja me toivomme, että Israel auttaa perustamaan tämän valtion, niin että tätä valtiota ei perusteta Israelia vastaan, vaan se voidaan perustaa Israelin avulla. Sitä myös Simon Peres korostaa aina: Israelin olemassaolo vaatii oman Palestiinan valtion olemassaoloa rauhanomaisessa rinnakkainelossa sen kanssa, ja Euroopan on tuettava tätä rauhanomaista rinnakkaineloa!

Oostlander
Arvoisa puhemies, Israelin ja Palestiinan ongelma ja Lähi-idän kysymys ovat erityisen mutkikkaita asioita, minkä vuoksi meidän on oltava hyvin varovaisia keskustellessamme niistä. Mutkikkuus johtuu Israelin ja Palestiinan keskinäisistä suhteista. Molemmat vaativat oikeuksia, jotka ovat joskus ristiriidassa keskenään. Yhdysvallat on toiminut välittäjänä, ja se prosessi itsessään vaatii erityisen suurta varovaisuutta. Jos me osallistumme prosessiin, meidän on parasta esiintyä hyvin viisaasti. On tietysti hyvä, että Euroopan unioni on myös mukana, koska meillä on tällaisissa asioissa suuri historiallinen vastuu, jota kannamme myös nykypäivinä. Olen siitä täysin samaa mieltä herra Swobodan kanssa. Me emme pääse pakoon vastuutamme. Emme voi vain sanoa, että antaa muiden ponnistella asian hyväksi, mutta Eurooppa pysyy puolueettomana. Sen vuoksi on myös tärkeää, että meillä on joku, kuten nyt herra Moraltinos, jonka tehtävänä on tarkastella, miten Euroopan unioni voisi vaikuttaa ongelmien ratkaisussa. Edellytyksenä on luonnollisesti, että neuvostolla on asiaan selkeä kanta, koska neuvoston sekava päätöksenteko ulkopolitiikkaan liittyvissä asioissa johtaa vain suurempaan kurjuuteen, minkä me tiedämme liiankin hyvin. Neuvoston päätöksentekoa täytyy myös valvoa asianmukaisella tavalla parlamentaarisesti. Kenen puolesta tässä varsinaisesti puhutaan? Puhutaanko tässä Euroopan kansalaisten puolesta, vai onko asiassa epäselvyyttä?
Arvoisa puhemies, huomaamme liian usein, että hallitukset ja jäsenvaltiot ryhtyvät itsenäisesti toimenpiteisiin. Niin on tapahtunut aiemmin, ja siihen näyttää olevan taipumusta nykyäänkin. Se ei ole todellakaan hyödyllistä ongelmien ratkaisemisen kannalta. Ei voida toimia niin, että ensin esitetään asiat Ranskan näkökulmasta, sitten Saksan, Alankomaiden tai Ison-Britannian näkökulmasta. Meidän täytyy sen sijaan alkaa esiintyä Euroopan nimissä, koska nykyisin jokainen jäsenvaltio voi käyttää omaa kaksinkertaista ohjelmaansa suhteissaan Israelin ja Palestiinan kanssa. Joskus olisi parempi olla hiljaa, jos ei voi puhua Euroopan nimissä.
Tilannetta on luonnollisesti mutkistanut myös se, että herra Netanjahun liike on vaikuttanut niin suuresti politiikkaan. Se ei ole liioin hyvä asia Israelin kannalta, ja se lisää radikalismia joka puolella, sekä Israelissa että Palestiinassa. Olemme itsekin taipuvaisia ilmaisemaan ajatuksiamme liian jyrkästi. Silloin olisi parempi käyttäytyä viisaammin. On suuri ongelma, että aikaisemman hallituksen joskus aiemmin antamia poliittisia lupauksia ei täytetä.
Arvoisa puhemies, PPE-ryhmä kannattaa sydämestään päätöslauselmaa. On hyvä, että Israelin siirtomaapolitiikka muuttuu taloudellisessa kehityksessä kohdattujen pettymysten vuoksi, ja että sen korvaa luottamusta herättävä käyttäytyminen. Tämän myötä molemmat osapuolet saavat mahdollisuuden kansalaisyhteiskunnan rakentamiseksi ja henkilökohtaisiin suhteisiin, mikä loppujen lopuksi edistää rauhaa tällä alueella.

Bertens
Arvoisa puhemies, rauhanprosessi on pysähtynyt, ja olisi tehtävä kaikki mahdollinen sen saamiseksi uudelleen käyntiin. Tarvitaan konkreettisia tuloksia, jotta rauhanprosessiin saataisiin taas voimaa. Lisääntyvä aseistautuminen ja Palestiinan tulevaisuudennäkymien puuttuminen eivät paranna Israelin valtion mahdollisuuksia turvallisuudesta. Tämän vuoksi on tärkeää, että pääministeri Netanjahu tekisi lopultakin sopimuksia siitä, että vetäytyminen miehitetyiltä alueilta jatkuu. Amerikkalaisten siihen tähtäävät suunnitelmat voisivat auttaa pääsemään pois umpikujasta, ja niitä on syytä tukea, mutta kuitenkin varovasti.
Israelin edustajien uhkaukset siitä, että Euroopan rooli rauhanprosessissa riippuisi kauppariitojen ratkaisemisesta, eivät ole hyväksyttäviä. Siirtokunnat eivät kuulu kansainvälisen oikeuden mukaan Israelin valtioon. EU ei voi myöntää kaupallista suosituimmuusasemaa siirtokunnista tuleville tuotteille. Me emme saa millään tavalla tukea siirtokuntien lainvastaista leviämistä.
Netanjahun ja Arafatin on aloitettava vuoropuhelu uudelleen. On saavutettu niin paljon sellaista, mistä ei saa luopua. Lisäksi Välimeren aluetta koskeva Barcelonan prosessi kokonaisuudessaan joko etenee tai kaatuu tämän mukana. EU: n täytyy yhdessä Yhdysvaltojen kanssa vaatia Gazan lentoaseman avaamista, alueellista kaupankäyntiä koskevien alkuperäsääntöjen yhdenmukaistamista sekä maiden välisten sosiaalisten suhteiden edistämistä.
Toivon, että Itävallan edustajat toimivat puheenjohtajakaudellaan hieman hienotunteisemmin kuin Ison-Britannian ministeri Robin Cook. Ilman sopimusta vetäytymisestä miehitetyiltä alueilta ei saada koskaan aikaan perustaa lopullista tilannetta koskeville neuvotteluille, joiden pitäisi alkaa ensi vuoden toukokuussa. Toivon, että Arafatilla ja Netanjahulla sekä palestiinalaisilla ja israelilaisilla on riittävästi viisautta, poliittista rohkeutta ja näkemyksiä.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, minulla on ollut viime vuosien aikana kolme kertaa mahdollisuus vierailla Palestiinassa ja palestiinalaisilla alueilla. Olen voinut todeta, että siellä on edistytty valtavasti: infrastruktuuri on parantunut ja Gazan yleisilme on muuttunut ja parantunut. Myös Länsirannalla rakennetaan valtavasti, ja keskustelimme erään palestiinalaisen yrittäjän kanssa, joka on aloittanut suuren hallin rakentamisen Gazan rajalle, mihin on tarkoitus rakentaa teollisuusalue. Kaikki ei ole siis vain kielteistä. Voin kuitenkin havaita, että palestiinalaiset ovat jotenkin jännittyneitä ja tyytymättömiä, ja syystäkin, koska prosessi on pysähdyksissä. Minusta tuntuu myös, että palestiinalaiset ovat yhä enemmän tyytymättömiä oikeudenkäynteihin omilla alueillaan. Sen vuoksi minusta olisi ollut parempi, jos päätöslauselmamme 4 kohdassa ei puhuttaisi EU: n ja Palestiinan yhteisestä turvallisuuskomiteasta vaan EU: n ja Palestiinan yhteisestä oikeudellisesta tuesta.
Tapaaminen Hamasin johtajien kanssa ei vaikuttanut lupaavalta. He eivät suhtaudu myönteisesti Israelin olemassaoloon pitkällä aikavälillä. Se on minulle hyvin vaikea asia. Sitä kohtaa ei ole vielä poistettu myöskään Palestiinaa koskevasta sopimuksesta.
Me vierailimme myös lentoasemalla. Minusta oli rohkaisevaa nähdä, kuinka lentoasema sopi arkkitehtonisesti arabikulttuuriin, mutta siellä ei ollut laitteita. Päätöslauselmassamme mainitaan, että toiminta ei ole mahdollista. Rehellisyyden nimissä on kuitenkin sanottava, että Israelilla on oikeus turvallisuuteen ja että Palestiinalla on oikeus kehitykseen. Mielestäni tässä on kysymys alueesta kokonaisuutena. Jos Israel pääsee eteenpäin Syyrian ja Libanonin kanssa, se on mahdollista myös Palestiinan kanssa. Meidän on syytä vaatia, että Libanon ja Syyria saavat aikaan rauhan Israelin kanssa, koska silloin niin voi tapahtua myös Palestiinan kanssa. Toivon, että myös Israelin sosiaalidemokraatit tekevät asiassa jotain myönteistä, koska tähän mennessä sitä ei ole juurikaan tapahtunut. Se on mielestäni harmillista.

Wurtz
Arvoisa puhemies, olen vakuuttunut siitä, että jos kaikilla Euroopan parlamentin jäsenillä olisi mahdollisuus käydä palestiinalaisalueilla ja jos he näkisivät ja kuulisivat ne asiat, jotka valtuuskuntamme äskettäin näki ja kuuli, meidän olisi pakko ajatella, että Eurooppa ei voi pysyä arkailevassa asenteessaan ja odottavalla kannalla, mikä on sen poliittisen kentän linja tällä hetkellä Lähi-idän rauhankehityksen suhteen.
Mielestäni yhden asian on oltava selkeä: Madridin ja Oslon kokousten jälkeen demarkaatiolinja ei kulje enää israelilaisten ja palestiinalaisten ja yleensä arabien välissä, vaan rauhankehityksen tukijoiden ja sen hankaloittajien välissä. Hankaloittajia on molempien kansojen keskuudessa, mutta erona on se, että Jitzhak Rabinin traagisen kuoleman jälkeen he ovat vallassa Israelissa. Näiden kansojen jatkuvasti toisistaan riippuvaisten rauhanturvajoukkojen yhteisen edun mukaista on estää, nyt kun vielä on aikaa, herra Netanjahua ja kiihkoilijoita, joihin hän tukeutuu, hautaamasta elintärkeää periaatetta maan vaihtamisesta rauhaan. Yhteisen edun mukaista on myös nousta kaikkia sellaisia toimia vastaan, jotka vahingoittavat rauhanomaiselle rinnakkaiselolle välttämätöntä luottamuksen ilmapiiriä ja vielä enemmän pitkäaikaista yhteistyötä. Ajattelen karkotuksia, talojen tuhoamista, alueiden saartamista ja ennen kaikkea siirtokuntien laajentamista ja lisääntymistä myös Itä-Jerusalemissa. Tarkoituksena ei ole rangaista Israelia, vaan auttaa rauhaan sitoutuneita israelilaisia heikentämään Benjamin Netanjahun asemaa sekä pyytämään Eurooppaa käyttämään - kuten aikaisemmin on menestyksekkäästi tapahtunutkin parlamentin aloitteesta - taloudellisia, tieteellisiä ja teknisiä suhteitaan yhdessä Israelin valtion kanssa, jotta painopiste kääntyisi rauhanprosessin uudelleen aloittamisen hyväksi. Lisään vielä, että haittaamatta Yhdysvaltojen asemaa rauhankehityksen suojelijana, Euroopan päättäväinen asenne loisi myönteisemmät edellytykset sen väliintulolle.

Tamino
Arvoisa puhemies, suhteista Palestiinan lakia säätävään neuvostoon vastaavan valtuuskunnan äskettäin tekemä vierailu paljasti todellakin dramaattisen tilanteen. Rauhanprosessin kehitys on vakavasti estynyt ja olemme voineet todeta, että Oslon sopimuksiin, eli toisin sanoen " maata rauhan vastineeksi" -periaatteeseen (land for peace), on vastattu perustamalla siirtokuntia uusille alueille. Sen asemesta, että olisi luovutettu maata rauhan vastineeksi, Israelin hallitus onkin tietojemme mukaan päättänyt aloittaa 9 kesäkuuta siirtokunnan rakentamisen Öljymäellä, keskellä Itä-Jerusalemia.
Näissä olosuhteissa on selvää, että palestiinalaisten elinolosuhteet ovat erittäin huolestuttavat, erityisesti koska työtä ei ole, varsinkaan Gazassa. Tilannetta luonnehtii toisaalta palestiinalaisten viranomaisten halu noudattaa Oslon sopimuksia ja toisaalta Netanjahun hallituksen aikomus olla noudattamatta niitä velvoitteita, joihin se on sitoutunut.
Tässä tilanteessa on välttämätöntä toimia ainakin niin, että taataan välittömästi Länsirannan ja Gazan väliset yhteydet, että jo valmistunut lentokenttä avataan, ja että sataman rakennustyöt aloitetaan. On luonnollisestikin käsitettävä, että vuoden kuluttua Arafatilla ei ole muita vaihtoehtoja kuin julistaa, vaikka yksipuolisesti, Palestiinan itsenäisyys, kuten Oslon sopimukset edellyttävät.
On siis ilmeistä, että meidän on kaikin tavoin sitouduttava tukemaan Palestiinan kansallista hallintoa sen toiminnassa ja pyrittävä takaamaan sille mahdollisuus, myös taloudellinen mahdollisuus, jatkaa toimintaansa. Tässä mielessä Tomlinsonin mietinnön hyväksyminen on hyvin tärkeää. Uskon, että tässä umpikujatilanteessa kummankin osapuolen jyrkät ääriliikkeet vääjäämättä kehittyvät ja tuovat esiin sotilaallisten ratkaisujen mahdollisuuden. Mikäli tahdomme välttää tämän katastrofaalisen lopputuloksen, meidän on toimittava mahdollisimman nopeasti rauhanprosessin käynnistämiseksi uudelleen ja käytettävä kaikkia painostuksen ja diplomatian muotoja. Tässä asiassa tuemme komissaarin, herra Marínin ja neuvoston julkilausumia, mutta vaadimme vieläkin päättäväisempää toimintaa.

Pradier
Arvoisa puhemies, olemme kaikki kuulleet liikaa valituksia kansojen kohtaloista Israelin armeijan miehittämillä alueilla. Enää ei ole itsesäälin tai tekopyhiin kyyneliin sortumisen aika. Olkaamme oikeuden ja lain puolustuksen kannalla sekä ennen kaikkea Yhdistyneiden kansakuntien äänestämien päätöslauselmien kannalla tai läsnäolleiden osapuolten yhteisestä sopimuksesta allekirjoittamien sopimusten puolustamisen kannalla.
Käyttäytymissäännöt on hyväksytty ja aikataulu on vahvistettu. Näitä päätöksiä, tätä aikataulua ja näitä käyttäytymissääntöjä on noudatettava. Ne eivät ehkä ole kuolleita kirjaimia nyt, mutta rauhansopimuksia on joka tapauksessa pantu heikosti täytäntöön ja rauhanprosessi vaikuttaa kuolinkamppailulta. Vitkastelu, lykkäävät toimet ja Israelin viranomaisten kiertoilmaukset vaikuttavat ilmiselvästi asiaan.
Kaikkien tahojen äärilaitojen edustajat vastustavat vakavien neuvottelujen uudelleen aloittamista. Ensimmäiselle sijalle näiden joukosta on asetettava uskonnolliset fundamentalistit, jotka lukevat Koraania ja Tooraa vähintäänkin kiistanalaisesti. Näiden äärilaitojen edustajien merkityksestä vallan suhteen on selvää, että Israelin hallitus on täysin heidän vallassaan. Huomiota herättävät julistukset ikuisesta pääkaupungista ja aseistettujen siirtolaisten jyrisevästä saapumisesta miehitetyille alueille, oleskelulupien peruminen Jerusalemissa, se, että kyseisen kaupungin arabikansalaisilta saatetaan kieltää jopa heidän oleskeluoikeutensa sekä Gazan lentokentän avaamisen mahdollistavien varusteiden saartaminen Ashdooliin, ovat yhtäläisesti tekijöitä, jotka vaarantavat melko vakavasti kaikki uudet edistysaskeleet.
On kuitenkin myös otettava huomioon turvallisuuteen ja terrorismiin liittyvät ongelmat. Tämän asian kannalta on totta, että kukaan ei ole suojassa, ei Israelissa eikä valitettavasti pian myöskään Palestiinassa. Joka tapauksessa terrorismi voi olla peräisin mistä tahansa ja Israel itse menetti pääministerinsä terrorismin vuoksi. Terrorismin ja sen alkuunpanijoiden vastainen kamppailu on selkeästi välttämätöntä. Meidän on toimittava niin, että tuemme Yhdysvaltojen diplomaattisia ponnisteluja, joita ilman mikään ei ole mahdollista. Kyseiset ponnistelut ovat tähän mennessä ja jo vuosien ajan olleet osoituksena kekseliäisyydestä ja neuvokkuudesta. Meillä on tärkeä tehtävä valvoa tehtyjen sopimuksien noudattamista, ja tähän liittyen onkin hyvä panna merkille komission ehdotus, joka koskee Israelin ulkopuolisista siirtokunnista peräisin olevia tuotteita. Antamalla näille tuotteille, jotka tulevat selvästi arabialueilta, Israelille varatut etuisuudet, on ele, jolla ei todellakaan tuhota Israelin taloutta, vaan jolla on joka tapauksessa selväpiirteinen poliittinen merkitys. Nyt voimme vain katsoa, miten Israelin lehdistö ja Israelin hallituspiirit ottavat vastaan tämän ehdotuksen ymmärtääkseen sen, että sopimusten noudattamisvelvoite, 38 artiklan mukaisesti, todellakin on olemassa, mikä voi olla myös viite omalla tiellämme tulevaisuudessa.

Van Dam
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni voi vaikuttaa Lähi-idän rauhanprosessiin lähinnä epäsuorasti, ja vaikutukset voivat olla sekä edullisia että epäedullisia. On syytä pelätä ennen kaikkea sitä, että vaikutukset olisivat epäedullisia. Kuinka unioni voi edistää rauhaa, jos se ei samalla hyväksy toisen osapuolen politiikkaa ja suhtautuu siihen kaikkea muuta kuin diplomaattisesti? Kuvaava esimerkki on Euroopan komission aloite poistaa juutalaisista siirtokunnista tulevilta tuotteilta Israelista tulevien tuotteiden kaupallinen suosituimmuusasema. Komissio on päätynyt siihen, että Jordanin Länsirannan siirtokunnat eivät kuulu Israeliin. Komissio haluaa myös valvoa erityisesti tuontia Israelista päin, koska Israel kuulemma väärentää alkuperätodistuksia ja vie myös palestiinalaisalueilta tulevia tuotteita "Made in Israel" -merkinnällä varustettuina.
Kysynkin neuvoston puheenjohtajalta, onko tämä Euroopan komission asenteen takana? Eikö tämä ole hyvin harkitsematonta käynnissä olevien neuvottelujen kannalta? Jos parlamentti toteaa, että Israel ei noudata rauhansopimusta, se on sekä sopimatonta että ennenaikaista. Myös Palestiina rikkoo Oslon sopimuksia eli ei siis noudata niitä. Voidaanko sopimusten noudattamista tai noudattamatta jättämistä arvioida jo nyt, vaikka asetettu määräaika ei ole vielä kulunut loppuun?
Oslon sopimuksessa ja väliaikaisessa sopimuksessa vaaditaan joukkojen siirtämistä kolmessa vaiheessa Israelin yksipuolisella päätöksellä. Israelin hallitus on joukkojaan siirtämällä toiminut joka tapauksessa muodollisesti sopimusten mukaisesti. Sopimuksissa ei mainita mitään näiden kolmen vaiheen suhteesta toisiinsa.
Opettavaisilla julkilausumilla ei tuoda rauhaa lähemmäksi. Sen sijaan että yritetään näytellä pääosaa Lähi-idässä, Euroopan unioni voisi ottaa esimerkkiä Yhdysvalloista, joka vain tunnustaa rauhanprosessin ja pyrkii tukemaan sitä.

Muscardini
Arvoisa puhemies, rauha on asia, josta ei voi tinkiä, mutta sen toteaminen on vaarassa jäädä pelkäksi kehäpäätelmäksi, mikäli hallitukset, yleinen mielipide ja kansainvälinen yhteisö eivät ryhdy välttämättömiin toimiin. Lähi-idän rauhan osalta meidän on rehellisesti pohdittava, onko Euroopan unioni tehnyt kaiken tarpeellisen edesauttaakseen keskeytyneen rauhanprosessin kehitystä. Kun yhteisymmärrys särkyy, tai kun sopimus raukeaa, vastuu tapahtuneesta ei kuulu koskaan vain toiselle osapuolelle. Monenlaiset syyt muodostavat kokonaisuuden, joka ruokkii poliittista vastakkainasettelua, joka puolestaan uhkaa jyrkentää asenteita ja tehdä tyhjäksi niiden hyvää tarkoittavien henkilöiden vaivannäön, jotka kummallakin puolella pyrkivät tasapainottamaan tilannetta, jotta vuoropuhelu voitaisiin aloittaa uudelleen. Tämä on Israelin ja Palestiinan välillä olevan jännityksen kulmakivi; mikä tahansa lieneekin se välitön syy, joka on aiheuttanut prosessin keskeytymisen, vuoropuhelun aloittaminen uudelleen vähentäisi epäilemättä jännityksen kohtuullisiin mittasuhteisiin ja mahdollistaisi sen, että kumpikin osapuoli voisi tarkastella tilannetta tulevaisuuteen luottaen.
Kansanmurhan uhriksi joutunut kansa ei voi sukupolvien ajan jatkaa elämistä jatkuvassa jännityksessä: rauha on sen ensisijainen päämäärä, ja se on elintärkeä päämäärä. Israelin auttaminen rauhan palauttamiseksi merkitsee myös Palestiinan kansan auttamista ja elinkelpoisen tulevaisuuden luomista koko alueelle, joka tarvitsee taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Monet Euroopan unionin pyrkimykset ovat valuneet hukkaan poliittisen unionin ja yhteisen ulkopolitiikan puutteessa. Hetki sitten keskusteltiin palestiinalaisille myönnetyistä varoista. Hyvä, mutta tahtoisimme tietää, minkä takia televisiossa sitten näytetään kuvia köyhistä ja epätoivoisista ihmisistä. Mitä näille rahoille on tapahtunut? Toivoisin myös, että me, jotka tässä salissa omistaudumme hieman byrokraattisille ja yhdentekeville töillemme, muistaisimme mielessämme niiden israelilaisten lasten kasvot, jotka lähtevät koulusta laulaen, mutta joita aseistautuneet miehet vartioivat näköetäisyyden päästä suojellakseen heitä uusilta verilöylyiltä ja uusilta tragedioilta. Muistakaamme, että Euroopan unionille kuuluu täysin erilainen osa kuin pelkän byrokraattisen ja taloudellisen unionin osa: meidän on jälleen tehtävä myös moraalisia valintoja.

Colajanni
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että olemme neljän viime vuoden aikana valtuuskuntamme lukuisten vierailujen yhteydessä huomanneet, että tilanne on viime aikoina ollut vaikeampi kuin ennen. Ensimmäistä kertaa Oslon neuvottelujen alkamisen jälkeen on huomattavissa yleistä toiveikkuuden menetystä: tämä on hyvin vaarallista, ja meidän on valitettavasti pidettävä kielteissuuntaista kehitystä mahdollisena. Kaikki ongelmat Gazan ja Länsirannan välisestä yhteydestä siirtokuntien muodostamisen lopettamiseen, yhä vankilassa olevista vangeista, satamasta ja valmistuneesta ja toimintavalmiista Gazan lentokentästä esitettyyn vetoon , Israelin läsnäolon vakiinnuttamiseen Itä-Jerusalemissa ja niin edelleen, ovat yhä ratkaisematta.
Mitä Oslon sopimusten toiseen vaiheeseen tulee, Yhdysvaltojen laatima osittaista, maa-alueiden 13 %: n laajuiselta osalta tapahtuvaa vetäytymistä koskeva esitys, johon palestiinalaiset ovat suostuneet - vaikka eivät sitä hyväksyneetkään - odottaa yhä monien lykkäysten jälkeen Israelin vastausta. Aika kuluu ja ajan kuluminen vahvistaa sekä Israelin että Palestiinan ääriaineksia. Ennen kaikkea Arafat on suurissa vaikeuksissa, ja jos joku ajattelee, että hänen heikkenemisensä edesauttaisi kehitystä, niin hän erehtyy kohtalokkaasti! Mitä tehdä? Aika, joka vielä on jäljellä ennen Palestiinan yksipuolista itsenäisyysjulistusta ja ennen Oslon sopimusten asettamaa määräaikaa, on lyhyt, mikä määrää puitteet kaikkien rauhaa puolustavien voimien toiminnalle.
Unionin on tehostettava poliittista läsnäoloaan tällä alueella useilla aloitteilla. Ennen kaikkea sen on vaadittava Yhdysvaltoja virallistamaan ehdotuksensa, jotta siihen voidaan saada vastaus Israelilta. Enää ei voida odottaa ja vältellä tätä välttämätöntä toimenpidettä, eikä nyt hyödytä sivuuttaa sitä ja ehdottaa rauhankonferenssia, kuten äskettäin tehtiin. Meidän on kylläkin ehdotettava rauhankonferenssin järjestämistä, kun Yhdysvaltojen ehdottamaan vetäytymissuunnitelmaan on saatu vastaus, mikäli tämä vastaus on kielteinen, jotta emme loisi vaarallista poliittista tyhjiötä. Unionin on oltava tässä konferenssissa aloitteentekijä, ei yksittäisen Euroopan valtion vaan unionin, ja sellaisena sen on oltava täysivaltainen aloitteentekijä yhdessä Yhdysvaltain ja muiden kumppaneiden kanssa. Tällä hetkellä se on liian aikaista!
Toiseksi unionin on taattava Palestiinalle varoja. Tällä hetkellä emme voi poistaa Palestiinan autonomian ylläpitämisen keskeistä tukea. Kolmanneksi unionin on tuettava - tarkoitan neuvostoa ja parlamenttia, ja viimeksi mainittu tekee niin tällä kompromissipäätöslauselmalla, josta tänään äänestämme - kahta komission ehdotusta, jotka koskevat Israelin kanssa solmitun assosiointisopimuksen soveltamista ja alkuperän kumulaation soveltamista alueen tuotteisiin; tämä kysymys ei ole tekninen, vaan se on kansainväliseen oikeuteen ja assosiointisopimuksiin perustuva ehdotus, jolla on myös huomattava poliittinen merkitys. Neljänneksi unionin on rohkaistava ja tuettava Euro-Välimeren alueen politiikkaa ja MEDA-ohjelman toteuttamista.
Palermossa Euro-Välimeren alueen neuvosto on palauttanut Barcelonan merkityksen ja uskottavuuden; prosessi oli kriisissä. Tällä hetkellä kehityksen jatkamiseksi on tahtoa, on saatu merkkejä uudesta alueellisesta ja alueiden välisestä kehityksestä ja rahoitukseen on päätetty myöntää uudelleen aikaisemman suuruinen kokonaissumma, josta on määrä tehdä päätös Stuttgartissa huhtikuussa. Myös näin Euroopan unioni toimii toivon ja rauhaan pyrkimisen mahdollisuuksien ylläpitämiseksi.
Lopuksi mainitsen Euroopan parlamentin tekemän aloitteen: Maltalla päätettiin yhdessä Välimeren alueen kansanedustuslaitosten kanssa aloittaa Välimeren alueen kansanedustuslaitosten yhteinen foorumi lokakuussa Brysselissä. Uskoakseni tämäkin on hyödyllistä. Palermon Euro-Välimeren alueen neuvosto piti sitä myönteisenä. Tämä on niin sanoakseni eräs osa eri tasoilla sitoutuneen parlamentin työtä kansojen välisten suhteiden kehittämisen alalla. Olemme edistäneet ja aiomme edelleen edistää tapaamisia ja vuoropuhelua Israelin kansanedustuslaitoksen ja Palestiinan lakiasäätävän neuvoston jäsenten välillä, pyrimme luomaan yhteyksiä israelilaisten ja palestiinalaisten kaupunkien johtajien välille ja saamaan aikaan yhteistyötä ja yhteistoimintaa näiden välillä. Uskoakseni myös Välimeren alueen kansanedustuslaitosten foorumi on hyödyllinen.
Tämän parlamentti voi tehdä, ja uskon, että se toimii viisaasti, mikäli sekin tehostaa toimintaansa.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, katson, että tämänpäiväinen keskustelu osoittaa, että olemme kaikki sitä mieltä, että ongelmamme ei ole enää se, mitä alueella tapahtuu, eikä mitä esityksiä on tehty ja täytyy tehdä, vaan se, miten olemassa olevat esitykset, tehdyt aloitteet, pannaan toimeen ja miten saadaan aikaan tuloksia. Uskon, että avain asiaan - osoitan sanani enemmänkin neuvostolle, jota kiitän, koska se on tehnyt todellakin hyvin paljon - on se, että meidän tulee muuttaa Euroopan roolia Keski-Idässä.
Tähän päivään asti meillä on ollut välittäjä ja hyvin monia hallituksia, yksi komission toimisto, ja se on ensimmäinen kysymys, joka meidän on ratkaistava. Olisi paljon tehokkaampaa, jos välittäjän ja kirjavien mielipiteiden sijaan päätyisimme toimielimeen, johon osallistuisivat kaikki instituutiot ja jonka johdossa olisi henkilö, joka tuntisi hyvin alueen ja sen ongelmat. Silloin saisimme aikaan paljon enemmän tuloksia.
Sillä useimmat taloudelliset ongelmat on tiettyyn pisteeseen asti ratkaistu, arvoisa puhemies. Komissio on tehnyt erinomaista työtä, toki tarvitaan jotakin lisää, varsinkin mitä tulee varojen käyttöön ja hallintoon. Se, mitä jää jäljelle ja mikä on merkittävää, ovat ennakkoehdot ratkaisua varten. Ennakkoehdot ratkaisuun ja rauhaan ovat poliittisia ja sotilaallisia, ne eivät vaikuta heikentävästi ainoastaan Israelin ja Palestiinan suhteisiin. Ne menevät paljon yli sen, varsinkin uuden poliittisen todellisuuden jälkeen. Viittaan ydinkokeisiin, mutta myös joihinkin valtioihin, kuten Iraniin, sillä puhumme, ja aivan oikein, paljon Syyriasta ja Libanonista, mutta on olemassa muitakin valtioita, kuten Iran, jotka vaikuttavat ja haluavat vaikuttaa tähän tilanteeseen.
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olen sitä mieltä, että olemme saavuttaneet hetken, jolloin meillä ei ole minkäänlaista marginaalia. On siis tärkeää, että huolimatta esityksistä, aloitteista ja ajatuksista, jotka ovat kaikki oikein hyviä, lähdemme instituutioista. Tarvitsemme uuden rakenteen, joka varmistaa Euroopan pysyvän roolin alueella ja samanaikaisesti turvaa yhteisen toiminnan Yhdysvaltojen kanssa - mutta maailmassa voi toki olla muitakin mahteja, jotka ovat kiinnostuneita - niin, että pääsemme johonkin tulokseen.

De Clercq
Arvoisa puhemies, Lähi-idän rauhanprosessissa ei ole saavutettu juuri lainkaan tuloksia 16 viimeisen kuukauden aikana. Onneksi neuvottelut pääsivät käyntiin viime viikolla Yhdysvaltojen uusimpien ehdotusten jälkeen. On todettava, että Euroopan unioni ei ole onnistunut viime aikoina saavuttamaan vakuuttavaa roolia tässä meille niin tärkeässä asiassa. Aloite ja nykyisten neuvottelujen ohjaaminen ovat täysin amerikkalaisten käsissä. Euroopan unionin vähäinen poliittinen rooli ei ole yhteydessä antamaamme suureen talousapuun, taloudellisiin etuihimme eikä turvallisuusnäkökohtiimme nähden. Asiassa olisi saatava pikaisesti aikaan tasapaino.
Euroopan unioni ei saa jäädä enää vain varojen myöntäjäksi, maailman suurimmaksi lahjoittajaksi, vaan sen täytyy osallistua poliittisesti enemmän kuin koskaan, jotta saavutettaisiin kestävä rauha. Sen vuoksi unionin täytyy ilman muuta esiintyä ulkomaailman suuntaan yhtenäisenä ja toteuttaa yhteistä eurooppalaista diplomatiaa.
Uskon, että Euroopan parlamentti voi tosiaan vaikuttaa konkreettisesti siihen, että Israel ja Palestiina voisivat ymmärtää ja tuntea toisensa paremmin. Tähän ei päästä sanelupolitiikalla, päätöslauselmilla ja sormen heristämisellä, vaan on parempi tukea kansalaisille tarkoitettuja hankkeita ja ennen kaikkea edistää vuoropuhelua molempien osapuolten kansalaisten välillä. Todellinen rauha syntyy kansalaisten, joka päivä yhdessä elävien ihmisten, välillä sekä lasten ja opiskelijoiden välillä heidän omalla alueellaan. Todellinen rauha ei synny maan poliittisella huipulla vaan sen ruohonjuuritasolla. Tämän vuoksi meidän on saatava aikaan keskinäinen ymmärtämys ja rakennettava hedelmällinen perusta toivoa herättävälle ja rauhalliselle tulevaisuudelle. Se on tehtävämme Euroopan parlamenttina.

Caccavale
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, meidän on toimittava niin, ettei parlamentti ole ainoastaan notaarin roolissa, toisin sanoen toimittava siten, ettei parlamentti ainoastaan totea olemassa olevia tilanteita.
Ennen kaikkea vastustan väitettä, jonka mukaan rauhanprosessi on pysähdyksissä; minusta näyttää pikemminkin siltä, että Lähi-idän rauhanprosessi kulkee nopeasti ja varsin vaarallisesti taaksepäin. Toisin sanoen ei ole totta, että emme edisty: tilanne pahenee hälyttävästi. Kummallakin - sekä Israelin että Palestiinan - puolella esiintyy asenteiden kärjistymistä, joka asettaa erittäin vaikeaan asemaan ne, jotka yhä uskovat, että rauha on ainoa keino, ainoa peruste, ainoa lähtökohta todellisen kehityksen ja Israelin ja Palestiinan välisen yhteistyön aikaansaamiseksi. On sanottava, että Arafat vaarantaa tässä eniten asioita, ja vastuu tämän rauhanprosessin lopullisesta epäonnistumisesta hyödyttäisi väistämättä niitä, jotka kannattavat fundamentalismia ja äärimmäisyysliikkeitä, ja vahingoittaisi sen tähden niitä, jotka ovat työskennelleet rauhan puolesta, ennen kaikkea itse Arafatia. Toisaalta myös Netanjahulla on samanlainen ongelma: uskonnollisten puolueiden jyrkät ääriainekset estävät rauhanprosessin pienimmänkin edistymisen. On kuitenkin sanottava, että Israelin puolelta tämä on pelkkä tekosyy. Mielestäni ei voida hyväksyä sitä, ettei Israel ole vielä antanut mitään vastausta amerikkalaisten tekemään ehdotukseen, joka koski osittaista - erittäin pientä osaa, 12, 13 tai 11 %, miehitetyistä alueista koskevaa vetäytymistä, joka kuitenkin oli jo kompromissi.
Tässä salissa on sanottu, että Eurooppa on ollut poissa. Tätäkin väitettä vastustan. Valitettavasti Eurooppa ei ole ollut poissa sikäli, että se on vielä lisännyt sekasortoa: Lähi-idän rauhanprosessi kuvastaa Euroopan voimattomuutta ja kyvyttömyyttä. Eräänä päivänä Chirac menee ja sanoo jotakin; toisena päivänä Cook sanoo jotakin muuta; sitten vielä Kinkel esittää taas jotain muuta: tämä on merkki ja osoitus siitä, että Eurooppa ei ainoastaan ole roolia vailla, vaan tällä hetkellä sen rooli on kielteinen. Olemme yhä 15 poliittista kääpiötä, jotka eivät onnistu toimimaan yhteisymmärryksessä ainoassakaan rauhanprosessissa, ei ainoassakaan tällä hetkellä maailmassa vallitsevassa ulkopoliittisessa kehityksessä.

Mohamed Alí
Arvoisa puhemies, me käymme jälleen kerran keskustelua Lähi-idän kriisitilanteesta.
Israelin pääministeri Netanjahu rikkoo toistamiseen maansa parlamentin vapaaehtoisesti hyväksymiä ja ratifioimia sopimuksia ja estää samalla kaikki neuvotteluaikeet, kuten 4. ja 5. toukokuuta Lontoossa pidetyssä kokouksessa nähtiin. Jopa Yhdysvaltojen aikeet käynnistää uudet neuvottelut sekä sen vähimmäisehdotus on myös estetty Israelin taholta, kuten herra Marín on todennut.
Israel ei selvästikään tahdo noudattaa sopimuksia. Israel ei ryhdy vetäytymään alueilta vaan miehittää niitä edelleen ja pitää tuhansia palestiinalaisia vankilassa. Yhdysvallat on menettänyt välittäjän asemansa, ja Euroopan unionin on painostettava Israelia soveltamalla tämän valtion kanssa solmimiinsa sopimuksiin tiettyjä ehtoja.
Ainoa ratkaisu on kansainvälisten sopimusten noudattaminen, jossa Euroopan unionin ja sen välittäjän on oltava keskeisessä asemassa.
Meidän on unionista käsin estettävä voimassa olevat sopimukset Israelin kanssa ja voimistettava kaikkia pyrkimyksiä palestiinalaisen kansallisen hallinnon auttamiseksi. Gazan satama ja lentokenttä sekä alueiden palauttaminen ovat sellaisia vaatimuksia, joista ei voida peräytyä, ja jos herra Netanjahu haluaa turvallisuutta, hänen täytyy ymmärtää, että turvallisuuden aikaansaaminen on mahdollista ainoastaan sopimuksilla.

Gahrton
Arvoisa puhemies, mehän kaikki tiedämme, etteivät israelilaiset välitä vähääkään siitä, puhummeko yhdellä äänellä vai 15: llä vai 100: lla. Kyse on siitä puhummeko vai toimimmeko. Israelilaiset sanoivat aina Camp Davidiin asti: "Haluamme vain rauhaa" . Sen jälkeen he solmivat rauhan Egyptin, PLO: n ja Jordanian kanssa. He olisivat voineet solmia rauhan myös Syyrian ja Libanonin kanssa, jos he olisivat pitäneet kiinni siitä, mitä he sanoivat: "Haluamme vain rauhaa" . Me kuitenkin tiedämme , että he ovat 31 vuoden ajan rakentaneet siirtokuntia, tappaneet kiviä heitteleviä lapsia, sylkeneet päin YK: n päätöslauselmia ja vähät välittäneet solmituista sopimuksista. He rakentavat "Suur-Israelia" niiden aikeiden mukaan, joista Netanjahun oppi-isä Jabotinsky puhui jo 1920-luvulla. Mehän tiedämme kaiken tämän. Tiedämme, että he eivät välitä vähääkään puheista ja päätöslauselmista. Miksi emme sitten ole valmiita ryhtymään sanoista tekoihin?
Libération-lehdessä oli tänään mielenkiintoinen kirjoitus, jossa kysytään juuri samaa asiaa. Minkä vuoksi toimitaan ja puututaan asioihin vain Kosovossa? Saavatko ainoastaan Euroopassa tapahtuvat joukkomurhat Euroopan unionin ryhtymään toimiin? En tarkoita tällä sitä, että meidän pitäisi lähettää joukkoja Israeliin - ei tietenkään! EU: n sanotaan kuitenkin olevan taloudellinen suurvalta mutta poliittinen kääpiö. Käyttäkäämme siis EU: n taloudellista suurvalta-asemaa! Käyttäkäämme taloudellista valtaa. Ryhtykäämme sanoista tekoihin ja toteuttakaamme todella kunnollisia talouspakotteita! Olen vakuuttunut siitä, että sen avulla voitaisiin vaikuttaa Israeliin. Olen vuorenvarma siitä, että jos emme tee mitään, Lähi-idässä käydään sotaa myös 1990-luvulla niin kuin kaikkina muinakin vuosikymmeninä. EU: n olisi nyt kuitenkin tehtävä jotain tässä asiassa ja ryhdyttävä sanoista tekoihin rauhanomaisten, väkivallattomien mutta voimakkaiden Israelin vastaisten pakotteiden avulla, koska Israel rikkoo kaikkia kansainvälisiä lakeja.

Antony
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jumalallisen ilmestyksen antamien kymmenen käskyn ja evankeliumin maa on harvoin nähnyt rauhaa ja vielä harvemmin ihmisarvon ja niiden yhteisöjen oikeuksien kunnioitusta, jotka ovat olleet siellä läheisissä tekemisissä keskenään jo vuosisatojen ajan. Nyt, 1900-luvun lopussa, meidän kaikkien toiveena on, että todellinen rauhanprosessi alkaa ja johtaa johonkin.
Rauhanprosessia on vaikea toteuttaa. Edellytykset sille ovat kuitenkin selkeät. Israelilla on oltava oikeus, lopullisesti, rauhaan varmojen ja taattujen rajojen kautta ja palestiinalaisilla oikeus siihen, että heidän oikeuksiaan, ihmisarvoaan ja vapauttaan kunnioitetaan. On kauhistuttavaa, että heitä edelleen suljetaan "township -alueille" , rotusorron nimissä, jota on mahdoton hyväksyä, ja on harhaanjohtavaa kuvitella, että tämä voisi jatkua ilman uutta suurta mullistusta, jonka ulottuvuutta on mahdoton arvioida. Palestiinalaiset ovat kotonaan samalla ikimuistoisella tavalla kuin juutalaisetkin ja heillä on oikeus vapaaseen, itsenäiseen ja täysivaltaiseen valtioon.
Mutta rauha riippuu myös Syyriasta ja Libanonista. Libanon on kärsinyt satojentuhansien Israelin karkottamien palestiinalaisten läsnäolosta maaperällään, eivätkä kyseiset palestiinalaiset ole käyttäytyneet vastaanotettavina pakolaisina, vaan vastanottavan maan vallankumouksellisina valtaajina.
Liikkeeni on pohtinut tätä todellisuutta, sillä Front National ei kamppaile ainoastaan siirtolaisuutta vastaan minkä tahansa rotusyrjinnän kautta, vaan pyrkii päinvastoin välttämään sen, että pian Ranskassa olisi Libanonin, Bosnian tai Kosovon tilanteeseen verrattavissa oleva peruuttamaton tilanne.
Tietysti Israelin on poistuttava Libanonista, mutta Syyrian on myös tehtävä samoin samaan aikaan, koska jos Israel miehittää eteläistä niin sanottua turva-aluetta, Syyria miehittää kaikki muut alueet ja, mikä vielä pahempaa, pitää Libanonin valtiota jonkinlaisena suojeluvaltiona, jossa poliittinen taitavuus yhdistyy sotilaalliseen läsnäoloon ja poliisiterroriin. Jacques Chiracin viimeaikaiset lausunnot Libanonista ovat valitettavia, koska ne näyttävät liittyvän yksinomaan Israelin läsnäolon vastaisuuteen.
Miten voidaan sallia se, että koska Beirutissa oleva Libanonin joukkojen johtaja Samir Geagea ei ole halunnut lähteä Libanonista tai hyväksyä olevansa marionettivaltion ministeri Moskovan prosesseille vertoja vetävien prosessien jälkeen, häntä on pidetty yli neljä vuotta vankiluolassa puolustusministeriön kellarissa! Mutta eikö joskus Hafez el-Assadin Syyrian ja Israelin välillä olekin tiettyä hillittyä ja tavoitteellista rikostoveruutta sodan pitämiseksi Libanonin maaperällä, sodan, jota molemmat hallinnot saattavat tarvita sisäisen vakauden takaamiseksi tai pyytääkseen yhä enemmän kansainvälistä sotilasapua.
Juutalaisilla on valtaa, mutta muslimeilla on lukumäärä puolellaan. Idän kristityt pysyvät kuitenkin tässä islamin valloittamien kansojen dhimmi-tilassa, jota huomattava israelilainen historioitsija Bat Yeor on kuvannut merkittävässä teoksessaan "Les chrétiens d'Orient entre djihad et dhimmitude" . Libanonin kristittyjen on saatava takaisin maansa itsenäisyys, heidän on voitava saada takaisin vanha asemansa, heidän on saatava tuntea itsensä vapaiksi maassa, jossa Bechir Gemayelin mukaan kellojen on voitava soida esteettömästi, maassa, joka ei takaa ainoastaan heidän oikeuttaan oman kansan hallitukseen, vaan tarjoaa myös muille Lähi-idän yhteisöille apua, solidaarisuutta ja jopa turvallisen suojan.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, kaikki tuntevat, että tänä aamuna, kun käsittelemme täällä ties kuinka monetta kertaa Lähi-idän tilannetta neljän Knessetin jäsenen - joita haluan tervehtiä - läsnäollessa, tänä aamuna olemme todellakin käännekohdassa ja mitä tahansa voi tapahtua, niin hyvää kuin pahaakin.
Olen aina ollut Israelin ystävä ja olin sitä lähes 40 vuotta sitten, kuten monet muutkin, sillä se oli muotia Euroopassa; minä olen edelleen Israelin ystävä, vaikka se on jo poissa muodista. Olin Israelin ystävä silloin kun Israel muodostui kourallisesta eloonjääneitä, jotka olivat päättäneet olla olemassa. Olen ystävä edelleen nyt, kun Israelista on tullut suurvalta. Olen edelleen maallikko, kuten silloin kun Israelia rakennettiin kibbutseilla iloiseen maallikkotyyliin nojaten. Olen maallikko edelleen siitä huolimatta, että kuulen joskus väkivaltaisia keskusteluja, joita käydään jopa Israelin yhteiskunnan sisällä.
Olen ollut viiden vuoden ajan Eurooppa-Israel-valtuuskunnan puheenjohtaja. Kyseisessä valtuuskunnassa kollegani ja minä olemme työskennelleet ja työskentelemme edelleen Israelin ja Euroopan välisen rauhan ja ystävyyden puolesta. Me olemme työskennelleet kaikilla aloilla: talous-, sosiaali- ja kulttuurialalla sekä tutkimuksen ja teknologian alalla. Me solmimme yhteyksiä ja korjaamme yhteydet niiden purkautuessa. Me tuimme Jitzhak Rabinia ja itkimme hänen kohtaloaan, ja viime vaalien jälkeen me olemme työskennelleet uuden demokraattisilla vaaleilla valitun vallankäyttäjien joukon kanssa.
Hyvät kollegat, muistutan kaikista näistä asioista ilmoittaakseni kaikille selvästi ystävyyteni ja meidän kaikkien ystävyyden nimissä Israelia kohtaan, että olemme todella huolissamme, kun otamme huomioon vaarat ja Israelia ja koko aluetta uhkaavat sisäiset ja ulkoiset pahat henget. Muistutan näistä asioista myös ilmoittaakseni selkeästi omalta osaltani, että hyväksyn hyvin laajalti meille esitettävän yhteisen päätöslauselman.
Kerrankin sen teksti on lyhyt, selkeä ja luettava. Viesti on vahva, olematta kuitenkaan aggressiivinen. Joissakin kohdin olisin kuitenkin toivonut huomattavia tarkennuksia. Päätöslauselman 3 kohdassa ei mielestäni korosteta tarpeeksi Syyrian raskaita velvollisuuksia turvallisuuden osalta niin Libanonissa kuin Libanonista alkaenkin. On myös unohdettu ne alueen maat, jotka rahoittavat fundamentalistien terrorismia ja edustajamme herra Moratinosin perustavaa asemaa ei korosteta tarpeeksi.
Mitä tulee väliaikaisen sopimukseen ja sen 9 kohtaan, on ensiksi pidettävä valitettavana asiana sitä, että varsinaista assosiointisopimusta ei ole vielä ratifioitu, mikä johtuu muuten Ranskasta ja Belgiasta; ennen kaikkea on vahvistettava, että jos tässä yhteydessä voidaan keskustella sopimuksen täytäntöönpanon yksityiskohdista tuotteiden alkuperää koskevien keskustelujen kautta, ei olisi soveliasta, että tämä olisi vääristynyt keino vaikuttaa meneillään oleviin neuvotteluihin, jopa rangaista Israelia.
Yhteenvetona voin todeta, että ymmärrän ja hyväksyn Israelin turvallisuuden tarpeen ja palestiinalaisten tunnustamispyrkimykset. Näiden kahden asian yhteensovittamiseksi on saatava oikeudenmukainen rauha sellaisten neuvottelujen kautta, joissa taataan Israelin ja palestiinalaisten turvallisuus ja rinnakkaiselo. Tästä muistuttaminen tänä aamuna oli myös minulle keino osoittaa kunnioitusta Jitzhak Rabinille, sotilaalle, tienraivaajalle ja Israelin rakentajalle ja sittemmin palestiinalaisten kanssa tehtyjen Oslon sopimusten alullepanijalle ja ensimmäiselle allekirjoittajalle. Hänen muistamisensa merkitsee hänen tehtävänsä jatkamista.

Provan
Arvoisa puhemies, on tarkoituksenmukaista, että keskustelemme tästä asiasta tänä aamuna israelilaisen knessetistä (Israelin parlamentti) tulleen valtuuskunnan läsnäollessa. Sen jäsenistä on varmaankin aika ärsyttävää kuulla niin monen puhujan tänä aamuna vaativan myönnytyksiä Israelin hallitukselta.
Olen kuitenkin oikeastaan samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan kanssa hänen vaatiessaan rohkeutta ja näkemystä. Tuo on se oikea lähestymistapa, jota tarvitsemme nykyään, eivätkä suinkaan ne muut seikat, jotka hän olisi voinut mainita: yhteenotot ja epäjärjestys. Meidän on purettava tukos, joka meillä on, ja selvitettävä asenteiden koventuminen, jonka molemmat puolet näyttävät omaksuneen. Neuvoston puheenjohtaja sanoi aivan oikein, että oli välttämätöntä ymmärtää, että puheenjohtajamaa oli tehnyt aloitteita kutsuessaan herra Netanjahun ja herra Arafatin yhdessä Lontooseen.
Se oli kuitenkin välttämätöntä - suoraan sanottuna - neuvoston puheenjohtajan kyvyttömyyden vuoksi hänen yritettyään vierailla Har Homa -kukkulalla, ja se aiheutti hyvin selvän asenteiden ja mielipiteiden koventumisen Israelissa ja Palestiinassa.
Päätöslauselmassa on maininta, jota kannatan täysin ja jossa pyydetään neuvoston puheenjohtajamaata kehottamaan jäsenvaltioita pidättäytymään yksittäisistä aloitteista ja sen sijaan toimimaan soveltuvien Euroopan unionin järjestelmien kautta.
Aivan varmastikaan, hyvät kollegat - ja kannatan täysin sitä, mitä herra Caccavale sanoi - ei auta, että yksittäiset ministerit yrittävät saada aikaan omia ratkaisujaan tällaisessa tilanteessa. Tarvitsemme rohkeutta ja näkemystä. Ja uskon, että tarvitsemme Euroopan unionilta ja Yhdysvalloilta uusia aloitteita, joiden avulla yritettäisiin päästä johonkin kelvolliseen ratkaisuun syyrialaisten, libanonilaisten, israelilaisten ja palestiinalaisten kanssa. Ottakaamme mukaan tuolta alueelta vielä egyptiläiset ja jordanialaiset ja toivottavasti jopa iranilaiset ja irakilaiset.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, hyvät jäsenet, tämä on toistuva aihe, johon liittyy kaikille eurooppalaisille kulttuurisia, tunnepitoisia ja poliittisia aineksia, ja haluan korostaa täällä, että kuten sekä neuvoston että komissionkin taholta on sanottu, osallisuutemme Lähi-idän rauhanprosessissa on edeltänyt yhteisen ulkopolitiikan laatimista. Venetsiasta Madridin kautta Osloon unionin sisällä on vallinnut harvinainen yksimielisyys - mielestäni - kaikista vaikeuksista huolimatta. Haluaisin nyt Britannian puheenjohtajakauden myötä kiittää ponnisteluista pääministeri Blairia ja myös ulkoasiainministeri Cookia, jota ei ymmärtääkseni kohdeltu asiaankuuluvalla tavalla hänen vieraillessaan Jerusalemissa.
Esillä oleva kysymys ei kuitenkaan ole se, että muistelemme menneitä ja selitämme, mistä on kyse. Diagnoosia on tehty tänään riittävästi. Kysymys on se, miten me voimme osallistua sen ahdistavan ja dramaattisen tilanteen selvittämiseen, johon rauhanprosessissa on jouduttu. Mielestäni meidän on enemmän tai vähemmän loistavien ehdotusten ohella tutkittava, miten voimme parlamentista käsin vaikuttaa siihen myönteisesti. Täällä ei ole tänä aamuna mainittu erästä asiaa, jonka haluan mainita knessetin valtuuskunnan jäsenten läsnä ollessa, ja se on se, että Israelilla on suurempi moraalinen vastuu, sillä äskettäin on vietetty Israelin valtion, Lähi-idän sydämessä sijaitsevan vahvan ja elinvoimaisen demokratian, perustamisen 50vuotisjuhlaa. Sen vuoksi Israelilla on paljon suurempi voima ja vastuu.
Minulla oli Euroopan parlamentin puhemiehenä tilaisuus selittää näkemyksiämme knessetissä paljon toiveikkaammalla hetkellä - samana päivänä alkoi Madridin prosessi. Olen lisäksi niin juutalaisten kuin arabienkin vanha ystävä - sain nuoruudessani tilaisuuden työskennellä kibbutsilla - ja mielestäni meidän on jatkettava vuoropuhelua myös niiden kanssa, joiden asenteet voivat olla tiukemmat - ja siitä on todisteena äskettäin vieraillut knessetin puhemies, jonka kanssa kävimme kriittistä vuoropuhelua - koska nimenomaan - se on tunnustettava - myönteiset kokemukset rauhan alalla, ei ainoastaan edesmenneen pääministeri Rabinin vaan myös pääministeri Beginin kokemus, ja Camp Davidin sopimukset osoittavat, että rauha on tapana solmia juuri niiden kanssa, joiden kanssa ei olla yhtä mieltä.
Mielestäni meidän on vedottava israelilaisiin ystäviimme ja sanottava heille, että Masadan syndrooma ja bantustanin luominen eivät ole ratkaisu Lähi-idän ongelmiin. Mainitsisin kriittisen vuoropuhelun lujittamisen lisäksi vielä kaksi seikkaa: komission ehdotuksen tukemisen ja yhteisen toiminnan Yhdysvaltojen kanssa niin, että välittäjämme herra Moratinosin on oltava keskeisessä asemassa.

Henderson
Arvoisa puhemies, haluan esittää pari huomautusta vastauksena keskusteluun, jonka olemme käyneet tänä aamuna. Keskustelussa on käynyt selvästi ilmi, että Lähi-idän tilanteesta ja siitä, ettei lähimenneisyydessä ole onnistuttu edistymään asiassa, kannetaan yleistä huolta. Me kaikki tunnemme itsemme todella pettyneiksi joka kerta kun luulemme, että läpimurto on tapahtumaisillaan, ja sitten tapahtuu jotain, joka merkitsee sitä, että tilanteessa ei juurikaan edistytä.
Olen todella pitkälti samaa mieltä huomautuksesta, jonka yksi keskustelumme osanottajista esitti, eli että emme tarvitse lisää ehdotuksia edessämme olevien vaikeiden kysymysten ratkaisemiseksi vaan tarvitsemme sitä, että joitakin nykyisistä Oslon sitoumuksiin perustuvista ehdotuksista toteutetaan. Neuvoston kanta on se, että kannatamme voimakkaasti komission aloitteita, joilla yritetään johdatella askeleet kohti neuvottelupöytää ja joissa käytetään, silloin kun mahdollista, sekä taloudellisia että poliittisia toimia.
Uskomme vahvasti, että on jatkettava Lontoosta, jossa oli toivoa, että edistystä tapahtuisi, ja edettävä tilanteen hoitamisessa siten kuin Yhdysvaltain ehdotuksessa esitetään. Keskustelussa on ollut selvää, että tätä näkökantaa kannatetaan monessa osassa parlamenttia. Tuo on selvä prioriteetti tulevaisuudessa. Pyydämme myös lähettilästämme tekemään voitavansa hänen yrittäessään suostutella eri osapuolia hyväksymään Yhdysvaltain tarjouksen viedä ehdotuksia yhä eteenpäin. Tuota kantaa vaalitaan johtopäätöksissä, joista sovittiin Cardiffissa eilen; jos ne eivät ole vielä saatavilla, se tapahtuu pian.

Puhemies
Olen vastaanottanut seitsemän päätöslauselmaehdotusta, jotka on annettu työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan perusteella.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan kello 11.30.

Rahoitus- ja tekninen yhteistyö miehitettyjen alueiden kanssa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Tomlinsonin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0180/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) rahoitus- ja teknisestä yhteistyöstä miehitettyjen alueiden kanssa 11. päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N: o 1734/94 muuttamisesta (KOM(97)0552 -C4-0048/98-97/0316 (SYN)).

Tomlinson
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin kertoa suhtautuvani myönteisesti neuvoston puheenjohtajan viime keskustelussa esittämiin huomautuksiin mietinnöstäni. Hän tunnisti hyvin selvästi tarkoitukseni ja samoin budjettivaliokunnan, jonka puolesta esittelen tämän mietinnön, tarkoituksen.
Rauhanprosessi on tärkeä ja siihen tarvitaan asianmukaisia varoja. Siitä on pohjimmiltaan kyse. Komission ehdotuksen neuvoston asetukseksi, jolla muutetaan 11. heinäkuuta 1994 annettua neuvoston asetusta, on vastattava kahteen kysymykseen: kysymyksiin oikeudellisesta perustasta ja asetuksen kestosta.
Nykyistä neuvoston asetusta on sen vuoksi muutettava, ja siitä olemme samaa mieltä komission kanssa, mutta uskomme, että komission nykyinen ehdotus on liian vaatimaton ja sen vuoksi monissa suhteissa riittämätön. Nykyinen ongelma on se, että ei ole olemassa oikeudellista perustaa palestiinalaishallinnon toistuville kustannuksille eikä EIP: n toiminnoille. Tämä on vakavaa joka tapauksessa, mutta vielä vakavampaa tuomioistuimen viime viikolla tekemän päätöksen valossa. Komission nykyisessä ehdotuksessa, johon mietintöni perustuu, ongelma voitetaan mutta ainoastaan loppuvuoden 1998 ajaksi. Meidän huoleksemme jätetään samanlaiset ongelmat ensi vuodeksi ja siitä eteenpäin. Parlamentin tarkistuksissa, jotka budjettivaliokunta on laatinut ja yksimielisesti hyväksynyt, yritetään ratkaista tämä ja tehdä muita asioita ainakin vuosia 1999 ja 2000 varten, ja niinpä niiden koko tarkoitus on auttaa komissiota luomaan pitkän aikavälin strategia sitä varten, joka on meidän kaikkien mielestämme välttämätöntä - asianmukaista osallistumista Euroopan unionin Keski-idän rauhanprosessin hyväksi tekemään työhön ja sen asianmukaista rahoittamista varten.
Talousarvion valvontavaliokunnan tarkistukset ovat selkeitä. Käyn ne läpi vain hyvin lyhyesti. Tarkistuksia 1, 3 ja 4 ehdotetaan johdanto-osan kappaleiden yksinkertaistamiseksi ja asetuksen keston mainitsemisen lisäämiseksi. Tarkistuksissa 5 ja 6 mainitaan neuvoston päätös, joka umpeutuu vuonna 2000 ja oikeuttaa tarkistuksessa 5 sitä seuraavan tarkistuksen 6. Tuossa jälkimmäisessä tarkistuksessa ehdotetaan muutosta tämän toimenpiteen yhteydessä käytettävään terminologiaan. Voimme kaikki olla yhtä mieltä siitä, että termi " miehitetyt alueet" on vanhanaikainen ottaen huomioon vuoden 1994 jälkeiset tapahtumat ja niinpä vaikuttaisi asianmukaisemmalta käyttää muotoa "Länsiranta ja Gazan alue" läpi koko asetuksen. Meidän on kuitenkin huomattava, että rahoitus- ja tekninen yhteistyö voitaisiin keskittää tehtäväksi palestiinalaishallinnon välityksellä Länsirannalla ja Gazan alueella ja näin ollen tässä yhteydessä tämä kattavampi muoto saattaisi olla asianmukainen. Ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunta on myös käsitellyt tätä asiaa. Selvää on se, että ilmaus " miehitetyt alueet" on nyt vanhanaikainen.
Tarkistuksilla 2, 7 ja 8 sisällytetään Tomlinsonin mietinnön tekstiin kokonaisuudessaan ne tarkistukset, joita ulkoasioita käsittelevä valiokunta ehdotti ja jotka selventävät toiminnan tavoitteita ja ehtoja ja korostavat samalla tuen osuutta rauhanprosessin lujittamisessa.
Tarkistuksissa 9 ja 10 käsitellään alueita, joiden osalta ehkä ymmärrämme, että komissiolla saattaa olla hieman erilainen näkemys kuin parlamentilla, koska tarkistukset koskevat komission budjettivallan käyttäjälle ja komitologiaa varten antaman tiedon vaadittua tasoa; yksityiskohta selitetään täysin perusteluissa.
Tarkistuksessa 11 ja tarkistusehdotuksessa luonnokseen lainsäädäntöehdotukseksi komissiolta pyydetään uutta yhtenäistä konsolidoitua lainsäädäntöehdotusta rauhanprosessin avun jatkamisesta vuoden 2000 jälkeen. Niissä pyritään kahteen tavoitteeseen: selventämään nykyisen ehdotuksen sekavaa oikeudellista perustaa ja tarjoamaan entistä enemmän johdonmukaisuutta ja läpinäkyvyyttä tulevaisuudessa.
Luulen, että kaikkien noiden tarkistusten tarkoituksena on auttaa komissiota siinä, mitä se yrittää tehdä Euroopan unionin puolesta miehitetyillä alueilla. Sanon, että " luulen" , koska valitettavasti yhteydenpito komission yksikköjen virkamiesten kanssa, komissaari mukaan lukien, ei ole ollut tyydyttävää tämän prosessin aikana. Itse asiassa menisin niin pitkälle, että sanoisin, että he ovat käyttäytyneet huonosti Euroopan parlamenttia kohtaan. Kun minut nimitettiin esittelijäksi parlamentin puolesta, pyysin tavata sopivan komission edustajan. Vastauksena pyyntööni hän tuli tapaamaan minua 2. maaliskuuta, ja esitin tiettyjä kysymyksiä. Budjettivaliokunnan keskusteluissa 17. maaliskuuta, 21. huhtikuuta ja 30. huhtikuuta korostin uudelleen kaikkia kysymyksiä, jotka olin esittänyt komission edustajalle ja joihin en ollut saanut vastausta. Minulla oli hyvin hyödyllinen ja hedelmällinen tapaaminen komissaari Marínin kanssa muihin asioihin liittyen, ja mainitsin hänen yksikölleen 5. toukokuuta, että odotin yhä vastauksia kysymyksiini, jotka olin esittänyt 2. maaliskuuta. Sen jälkeen useat ihmiset ottivat minuun yhteyttä: ensimmäinen ryhmä kysyäkseen, mitkä alkuperäiset kysymykset olivat, siitä huolimatta, että ne oli julkaistu mietintöluonnoksessani, joka lähetettiin budjettivaliokuntaan viikkoja aikaisemmin. Lopulta sain vastauksen 8. kesäkuuta eli viime viikon maanantaina.
En ota tätä esille siksi, että haluaisin rangaista ketään, vaan tuodakseni julki ne vaikeudet, joita esiintyy parlamentin yrittäessä auttaa komissiota. Halusimme esimerkiksi tietää, kuinka komissio oli täyttänyt velvollisuutensa budjettivallan käyttäjille tiedottamisen osalta, ja seuraavat kaksi asiaa ovat saamastani vastauksesta. Pääjohtaja herra Cioffi sanoo, että hän on tietoinen siitä, että komissio ei ole tiedottanut 6 artiklan 1 kohdan sanamuodon mukaisesti, ja hän jatkaa sitten - ei suinkaan anteeksipyynnöllä vaan - sanoakseen, että poliittisten seurausten ja asian arkaluonteisuuden vuoksi komissio on pitänyt edellä mainittua menettelyä sopivana. En minä eikä kukaan muukaan parlamentin jäsen pidä tuota sopivana. Meillä ei ole ollut sitä hedelmällistä vuoropuhelua, jollaisen olisimme halunneet, mutta siitä huolimatta teimme tarkistuksia, jotka parantavat teidän ehdotustanne ja auttavat komissiota, neuvostoa ja koko Euroopan unionia tekemään sitä, mitä me kaikki haluamme - antamaan merkittävän ja rakentavan sekä taloudellisen että poliittisen panoksensa Keski-idän rauhanprosessin ratkaisemiseksi. Sen vuoksi suosittelen kaikkia 12 tarkistusta parlamentille.

Graziani
. (IT) Arvoisa puhemies, olisi vaikeaa olla yhtymättä komission ehdotuksiin rahoitustuesta, joka koskee julkisen hallinnon kustannuksia palestiinalaisalueilla, joista tästä lähin ehdotamme käytettäväksi muotoa Länsiranta ja Gaza.
Niihin olisi vaikeaa olla yhtymättä, sillä tässä tilanteessa on luonnollista, että merkittävä osa talousavusta käytetään hallintokoneiston toiminnan turvaamiseen. Tämä on kaikki, mitä voidaan tehdä tässä tilanteessa, jossa näiden alueiden taloudellinen kehitys on estynyt; ajatelkaa, etteivät edes ehdotukset satamasta tai lentokentästä, joiden pitäisi olla kaikkein alkeellisimpia ja yksinkertaisimpia asioita, edisty. Tässä tilanteessa on ilmeistä, että oikeudellisen perustan määritteleminen sellaiselle tilanteelle, kuin tämä on tähän mennessä ollut - eli rahoitustuen antaminen myös julkiselle hallinnolle - on pakollinen toimi, ja yhtä välttämätön on myös EIP: n myöntämille lainoille maksettaviin korkotukiin liittyvä ehdotus.
Komissio ehdottaa lisäksi eräitä muutoksia asetukseen ja korostaa siten rahoitus- ja teknisen yhteistyön keskeistä asemaa rauhanprosessin kehityksessä sekä kansalaisyhteiskunnan merkitystä alueen demokraattiselle kehitykselle. Mielestämme toinen keskeinen seikka on komissiolle esitetty pyyntö esittää parlamentille vuosittainen arvio yhteistyön vaikutuksista.
Arvoisa puhemies, sanottuani nämä hyvin ylimalkaiset mutta myös melko yksityiskohtaiset seikat, saanen lisätä muutamia huomioita tähän mennessä käydystä väittelystä, ja korostaa erityisesti, että Euroopan unionin on mahdotonta toimia tehokkaammin niillä keinoilla, jotka sillä on käytössään. Euroopan unioni tekee valitettavasti sen, minkä voi, eli toisin sanoen tarjoaa rahoitustukea, sillä koska se on taloudellinen eikä poliittinen elin, sen on varsin vaikeaa tehdä mitään enempää. En sano tätä vähätelläkseni komissaarien ja neuvoston puheenjohtajan vaivannäköä tässä asiassa, vaan korostaakseni tätä poliittista ja institutionaalista tosiseikkaa, sitä, ettei Euroopan unionilla ole toimintaan kykenevää poliittista elintä. Muistakaamme sitä paitsi, että jopa Yhdysvallat, huolimatta siitä merkityksestä joka sillä tähän mennessä on ollut Lähi-idässä, ei onnistu pääsemään sekavaa rupattelua pitemmälle tässä vaivalloisesti etenevässä rauhanprosessissa.
Arvoisa puhemies, sallikaa minun lopettaa puheenvuoroni palauttamalla mieliin muiston siitä vaikuttavasta poliittisesta älystä ja kyvykkyydestä, joka oli ominaista pääministeri Jitzhak Rabinille.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, tänään onkin jo otettu kantaa oikein perusteellisesti ja on myös käynyt selvästi ilmi, että komission ehdotukset ovat oikeansuuntaisia ja että täydennykset, joihin ennen kaikkea herra Tomlinson on paneutunut, ovat parantaneet ja vastaavasti muuttaneet vielä tätä suuntausta. Herra Tomlinson arvosteli joitakin asioita, myös komission virkamiehiä. Haluaisin kuitenkin eräänlaisena myönteisenä täydennyksenä siihen myös nimenomaan kiittää tässä kahta komission edustajaa ja heidän virkamiehiään, sillä he tekevät erinomaista työtä: Euroopan komission edustajia Tel Avivissa ja Jerusalemissa.
Huomasin kahden vierailun aikana, että siellä yritetään valtavan sitoutuneesti edustaa Eurooppaa hyvin. Juuri sen vuoksi myös Tomlinsonin mietintö on nyt erittäin tärkeä, koska sen on tarkoitus antaa vastaavaa taloudellista, mutta myös muuta tukea, jotta Euroopan komissio voi todella parhaalla mahdollisella tavalla ajaa käyttämänsä rahan ja tarjoamansa poliittisen ja moraalisen sitoutumisen asiaa. Eivät pelkästään edustajamme siellä kärsi siitä vaan myös muilla alueilla kärsitään - mehän keskustelimme siitä jo toisessa yhteydessä - että monet päätökset ovat liian raskasliikkeisiä ja niiden tekeminen kestää liian pitkään - monesti parlamenttikin vaikuttaa siihen, myönnän sen täysin - mutta meidän on päästävä nopeampaan ja epäbyrokraattisempaan päätöksentekoon, myös taloudellisen avun osalta.
Toinen kohta: arvoisa komissaari, te olette aina - sekä minä että ryhmäni tuemme teitä siinä täysin - sitä mieltä, että emme saa antaa syrjäyttää itseämme rauhanprosessista emmekä sitoutumisestamme. Se on aivan oikein! Ehkä asian voi nähdä vielä myönteisemminkin. Me olemme osa rauhanprosessia, sitä ei voi kukaan muuttaa! Me olemme osa sitä poliittisen, moraalisen ja taloudellisen sitoutumisemme vuoksi. Ehkä meidän pitäisi lisätä ponnistelujemme ja toimiemme näkyvyyttä. Toisaalta taloudellisen infrastruktuurin hyväksi tehdään niin paljon, kuten myös demokratia- ja ihmisoikeuskysymysten hyväksi, että meidän on todella lisättävä näkyvyyttä siinä, mitä teemme yhteyksien ja infrastruktuurin luomiseksi - ja sen osalta komission edustajilla onkin vastaavia ehdotuksia.
Jos käytämme osankin tuosta rahasta myös sen esittämiseen, mitä haluamme sillä saavuttaa, nimittäin että me olemme Eurooppana sitoutuneet rauhan puolesta, se ei ole tärkeää pelkästään ryhmätunteen kannalta vaan yleisesti julkisuuden kannalta ja Israelissa ja Palestiinassa, ja silloin apumme olisi vielä tehokkaampaa. Voinko pyytää teiltä, arvoisa komissaari, että jatkatte politiikkaanne, mutta harkitsette todella sitä, miten voimme vielä paremmin tuoda esiin harjoittamaamme politiikkaa, erityisesti vaikeina aikoina ja erityisesti maissa, joissa virallinen propaganda näkee työmme ehkä hieman kriittisemmin kuin kansan laajat kerrokset.

Banotti
Arvoisa puhemies, luulen, että minulla on viisi minuuttia puheaikaa, koska valitettavasti herra Elles ei voi saapua paikalle. Asia, jonka haluan esittää, on jatkoa herra Swobodan juuri esittämälle asialle.
Vuoden 1997 pääsiäislauantaina minulla oli ilo vierailla Gazan eurooppalaisessa sairaalassa juuri sinä viimeisenä päivänä ennen kuin rakennustyöntekijät lopulta lähtivät - sairaalassa, joka on ollut rakenteilla vuodesta 1990 lähtien. Sairaanhoitajana minun on sanottava, että sairaala teki minuun erittäin suuren vaikutuksen. Itse asiassa en ole koskaan nähnyt paremmin varustettua sairaalaa maassa, joka tarvitsee kipeästi terveydenhuoltoa. Palasin sinne uudelleen tänä vuonna, pitkänäperjantaina, eikä tuo sairaala ole ottanut vastaan yhtään ainutta potilasta, yhtään ainutta harjoittelijaa, sairaanhoitajaa tai lääkintäavustajaa. Se vain seisoo siellä, kenties havainnollisena vertauskuvana siitä hyödyttömästä osasta, joka meillä on Keski-idän rauhanprosessissa.
Herra Swoboda vaati selvempää yleistä tietoisuutta roolistamme alueella. Jos tämä on sitä yleistä tietoisuutta, se on mielestäni tyrmistyttävää. Muistan meitä monia huvittaneesta brittiläisestä tv-sarjasta "Kyllä, herra ministeri" sellaisen kohtauksen, jossa Sir Humphrey ilmoittaa, että vaikka heillä on sairaala, heillä ei ole varaa hoitaa yhtään potilasta. Pelkäänpä, että juuri noin on asian laita Gazassa. Olen kiitollinen komissaarille hänen kysymykseeni antamastaan pitkästä vastauksestaan, joka on päivätty 16. maaliskuuta ja jossa hän kertoo minulle siitä rahamäärästä, joka on käytetty tähän sairaalaan: enemmän kuin 50 miljoonaa ecua, ja ilman ainuttakaan sairaalassa hoidettua potilasta.
Rakennusyritys, joka rakensi sairaalaa, odottaa yhä melko huomattavaa rahasummaa, ja koska se on pieni pohjoisirlantilainen rakennusyritys, pitkä viivytys maksusuorituksen osalta aiheuttaa ongelmia myös sille. Mikä kaikkein tärkeintä, emmekö saa todistaa muuta kuin ylettömän kalliiksi tulevia huveja panoksenamme Lähi-idän rauhanprosessiin? Meidän lähettiläämme siellä ovat erinomaisia, mutta heillä ei yksinkertaisesti ole rakenteita, joilla vaikuttaa tarpeellisella tavalla poliittiseen tilanteeseen.
Havaitsemme käytännöllisesti katsoen maailman suurimman väestökeskittymän olevan Gazan alueella, jossa ihmiset hakeutuvat lääkärin hoitoon pienille, pölyisille klinikoille, joista useilla vierailin siellä käydessäni ja joilla sankarilliset lääkärit tekevät parhaansa selviytyäkseen äärimmäisen vaikeissa olosuhteissa samaan aikaan kun tien päässä tämä sairaala on täysin tyhjillään. Portit olivat lukossa. Uskoakseni sairaalan ylläpito maksaa noin 100 000 USA: n dollaria kuukaudessa pelkästään vartiointikuluina; mutta kuten olen sanonut, siellä ei ole hoidettu yhtään ainutta potilasta, ja rakentajien lähdöstä on nyt 15 kuukautta. Tiedän, että olemme esittäneet tarjouksen kansainvälisestä johtoryhmästä, mutta me vain näpertelemme vaikka Rooma palaa. Terveyden taso Gazan alueella on hyvin alhainen. Äitiysneuvolapalvelut ovat kauhistuttavat. Olen vieraillut myös siinä laitoksessa, ja ollessani siellä, yhden vauvan sängystä oli poistettava kissa, kun olimme kierroksella tuon laitoksen ulommassa osassa.
Koska keskustelemme talousarviosta ja meidän tuestamme, meidän on katsottava sisimpäämme, ja toivon todella, että komissaari antaa meille sopivan vastauksen kysymyksiin, joita esitän tästä aiheesta. Monet puhujat ovat tänä aamuna puhuneet huolistaan, jotka koskevat Keski-idän epätoivoista tilannetta. Sekä israelilaisten että palestiinalaisten ystävät palaavat yhä masentuneempina tuolta alueelta, kuten tein minä itsekin vierailtuani siellä joitakin kuukausia sitten. Valitettavasti meillä ei ole juuri mitään merkitystä siellä, koska emme ole luoneet rakenteita tuohon osaan maailmaa, jotta maksimoisimme apumme alueella.

Nordmann
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää puheenvuoron tukeakseni samalla Tomlinsonin mietintöä ja Euroopan unionin rauhanprosessin avustamisperiaatetta ilmaisten samalla kuitenkin muutamia kriittisiä ajatuksia siitä tavasta, jolla tämä apu on otettu vastaan ja niin sanoakseni ymmärretty.
Mikä on tuon avun tarkoitus? Kyse on osallistumisesta rauhanomaisen rinnakkaiselon kehittämiseen juutalaisten ja arabien kesken Lähi-idässä. Olosuhteiden pakosta tämä apu on keskitetty entistä enemmän avustusinfrastruktuurien kehittämiseen Palestiinan viranomaisten tukemiseksi, mikä valitettavasti on tulkittu eräänlaiseksi rauhan- ja tästä lähtien sellaisen valtion, joka on edelleen ongelmallinen ja jonka rajat ovat vielä määrittelemättä, mikä on lievin ilmaus asiasta, tunnustamisprosessin ennakoimiseksi. Tämän seurauksena kyseinen poliittinen ennakointi, joka on avun takana, otetaan vastaan erityisesti Israelissa yhdelle osapuolelle kahden osapuolen sijasta osoitettuna yksipuolisena kannustimena. Tämä on vielä huolestuttavampaa, sillä jos Israelissa on olemassa rauhan ja rinnakkaiselon puolue, voimme kysyä itseltämme, onko Palestiinan puolella myös samanlainen juutalais-arabialainen rauhan ja rinnakkaiselon puolue.
Sovittelumalli, jota Eurooppa on edustanut ja jota sen on edustettava Lähi-idälle, on erinomainen. Se on toiminut Ranskan ja Saksan välisessä sovittelussa, koska molemmilla puolilla kyseisessä kahdessa maassa oli yksi rauhan puolue. Olisi toivottavaa, että Euroopan unionin apu keskittyisi enemmän rauhan puolueiden rakentamiseen rajaviivan molemmilla puolilla.

Antony
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme kuunnelleet kovasti kiinnostuneina herra Tomlinsonin puhetta ja kannatamme yleisesti hänen mietintöään. Mielestäni on hyvä, että emme enää todellakaan puhu miehitetyistä alueista, mutta miksi korvata tämä ilmaisu sanoilla Länsiranta ja Gazan alue? Ei, uskon, että Euroopan parlamentin tehtävä on juuri mennä edelle, ennakoida rauhaa ja sanan "Palestiina" käyttäminen edistäisi uskoakseni asioita. On puhuttava avusta, jota Euroopan unioni antaa Palestiinalle. Palestiinaa on rakennettava eikä palestiinalaisilta saa mielestäni viedä toivoa. Palestiinalaisten joukossa on paljon rauhan kannattajia, kuten bantustanien joukossakin Etelä-Afrikan apartheid-politiikan aikana. Rauhaa ei kuitenkaan voida rakentaa tukemalla bantustaneja tai apartheid-politiikkaa.
Palestiinan rakentamista on tuettava taloudellisesti, mutta myös poliittisesti. Mielestäni tämä on yksi niistä kohdista, joista Euroopan unionin maat ovat juuri samaa mieltä. Kaikki ovat samaa mieltä siitä, että asioita on kehitettävä kansan perusoikeuksien tunnustamisen suuntaan. Yhdysvallat pidättää tällä hetkellä kuitenkin kaikki niin sanotut länsimaiset vaikutukset puolueellisesti ja aina Israelin valtion hyväksi. Tätä puolueellisuutta ei pidä enää hyväksyä. Asioihin on saatava tasapainoisempi näkökulma. Sitä kautta rauhaa voidaan rakentaa.

Cellai
Arvoisa puhemies, neuvoston asetuksessa EY 1734/94 määritellään rahoitus- ja teknisen yhteistyön muodot Euroopan unionin ja miehitettyjen alueiden välillä, tarkoituksena tukea näiden alueiden kehitystä ja luoda suotuisat olosuhteet rauhanprosessin kehittymiselle, joka tällä hetkellä ei valitettavasti ole kovin myönteistä.
Olemme Alleanza Nazionalen valtuuskuntana vakuuttuneita siitä, että rahoitus- ja teknisellä yhteistyöllä Gazan alueen ja Länsirannan kanssa on erittäin keskeinen merkitys rauhanprosessin vakiintumiselle. Meidän on kuitenkin myönnettävä, että unionin rahoitustuen vaikutus tällä alueella ei tähän mennessä ole vastannut odotuksia huolimatta siitä, että pyrkimys itsessään on ollut merkittävä. Tähän on monenlaisia syitä: rauhanprosessin vaivalloinen kehitys, joka ei ole saanut aikaan kehitykselle välttämätöntä vakautta, Israelin viranomaisten terroritekojen yhteydessä toisinaan julistama miehitettyjen alueiden sulkeminen, Palestiinan viranomaisten osoittama tietty hallinnollinen kyvyttömyys, johon on vielä liittynyt epäilyksiä laittomista menettelyistä.
Siksi on asianmukaista esittää muutoksia asetusehdotukseen toimien päämäärien ja menetelmien selventämiseksi siten, että korostetaan rauhanprosessin vakiinnuttamisen mahdollisuuksia ja määritellään yksityiskohtaisemmin tämän rahoitusyhteistyön oikeudellinen perusta. On edelleen korostettava rauhanprosessin kehitystä tukevan rahoitus- ja teknisen yhteistyön keskeistä asemaa kansalaisyhteiskunnan kehitykselle, jota ilman näiden alueiden demokraattinen kehitys estyy.
Lopuksi huomautan, että pitäisimme asianmukaisena sitä, että komissio toimittaisi parlamentille vuosittain kirjallisen arvion yhteistyön vaikutuksista.

Marín
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää budjettivaliokunnan, erityisesti esittelijä herra Tomlinsonin, tekemästä erinomaisesta ja kurinalaisesta työstä sekä ulkoasiain valiokunnan valmistelemasta arvokkaasta lausunnosta.
Palestiinalaisten ja rauhanprosessin tulevaisuuden merkitys parlamentin jäsenille saa minut luottamaan siihen, että Euroopan unioni pystyy omaksumaan yhteisen lähestymistavan alueen ongelmien ratkaisemiseksi.
Jotta tulevaisuudessa voidaan kehittää myönteisiä toimia ja unionin uskottavuuden kannalta on todellakin välttämätöntä, että meillä on yhteisvastuullinen ja yhteinen toimintasuunnitelma, ja haluaisin muistuttaa lyhyesti, millaiseen yhteyteen tämä komission ehdotus sijoittuu.
Kuten te hyvin tiedätte, voimassa oleva asetus palestiinalaisille myönnettävästä tuesta annettiin Israelin ja palestiinalaisten syyskuussa vuonna 1993 allekirjoittaman periaatejulistuksen pohjalta, jota seurasi Washingtonissa pidetty rahoittajien kansainvälinen kokous.
Lähi-idän huonontunut poliittinen ilmapiiri ja rauhanprosessin peräkkäiset kriisit ovat valitettavasti vaikuttaneet vakavasti tukiohjelmaamme. Etenkin vaikea poliittinen tilanne on aiheuttanut vakavia talousarvio-ongelmia niin palestiinalaishallinnolle kuin muillekin Palestiinan julkisille hallintoelimille.
Näin ollen kansainvälisten rahoittajien - ja niistä kaikkein tärkeimmän rahoittajan eli Euroopan unionin - on täytynyt osoittaa valtaosa hankkeiden rahoituksesta juokseviin kustannuksiin ja talousarviotukeen.
Komission on toistuvasti - emmekä ole kiistäneet tätä koskaan, kun olemme saapuneet tämän parlamentin eteen - aina neuvoston pyynnöstä täytynyt mukautua näihin olosuhteisiin olennaisesti varmistaakseen palestiinalaishallinnon ja itse rauhanprosessin säilymisen.
On totta, ettei yhteisö voi osallistua - tai sillä ei ole tapana osallistua - tällaisten hallintoelinten juoksevien kustannusten rahoitukseen, minkä vuoksi vuoden 1994 asetuksessa - komission antamassa alkuperäisessä asetuksessa - ei ollut varauduttu tällaiseen talousarviotukeen. Tässä mielessä voin sanoa teille, että vaikka olin mukana Washingtonin ja Kairon kokouksissa, minäkään en olisi kyennyt Palestiinan erityisohjelmaa koskevaa asetusta laadittaessa varautumaan siihen, että rauhanprosessissa jouduttaisiin aikanaan sellaisiin vaikeuksiin kuin on jouduttu ja että etenkin ensimmäisten rajasulkujen myötä olisi välttämätöntä ottaa mukaan juoksevia, hallinnollisia kustannuksia, jotka, toistan, eivät olleet ohjelmassa.
Sen vuoksi tänään käsiteltävän ehdotuksen tavoitteena on, jos niin halutaan, mahdollistaa juoksevien kustannusten rahoittaminen yhteisön varoin. Tämänkin taustalla on se - sitä ei voida salata - että tilintarkastustuomioistuin on todellakin ollut sitä mieltä, mikä on totta, että tietyillä palestiinalaishallinnolle rauhanprosessin aikana osoitetuilla rahoitusmaksuilla ei ole riittävää oikeudellista perustaa ja niitä osoitetaan myös muihin tavoitteisiin, jotka ovat sellaisia hallinnollisia ja juoksevia kustannuksia, joita asetus ei kata.
Tämä on aivan totta eikä sitä voida kiistää, mutta toistan, että meidän on ollut pakko tehdä niin poliittisten olosuhteiden takia.
Mitä tulee ehdotukseen, jonka mukaan EIP: n lainoista voitaisiin myöntää korkotukia, senkin tavoitteena on se, että tämä hallintoelin voisi toteuttaa poliittisen mandaattinsa.
Nämä ovat siis ne kaksi merkittävää muutosta, jotka komissio on tehnyt nyt käsittelemäämme asetukseen. Tässä mielessä minulla on ilo todeta, että olemme yhtä mieltä niistä muutoksista, jotka ovat, toistan, tämän ehdotuksen olennainen osa.
Haluan kuitenkin selittää parlamentille, budjettivaliokunnalle ja ulkoasiain valiokunnalle erään keskeisen seikan: komissio on tänään seuraavanlaisessa ristiriitatilanteessa: komissio on täysin yhtä mieltä herra Tomlinsonin ja ulkoasiain valiokunnan esittämien tarkistusten tavoitteista, jotka koskevat palestiinalaisille myönnettävän tuen tulevaisuutta. Meillä on kuitenkin yksinomaan aikaan liittyvä ongelma. Komissiolla ei tule olemaan minkäänlaisia vaikeuksia hyväksyä näitä tarkistuksia, niiden henkeä ja suuntaa, myöhemmässä vaiheessa. Sanon tämän, koska komissio aikoo piakkoin antaa uuden asetuksen - ministerineuvoston helmikuussa antamien ohjeiden perusteella, ja meidän on annettava se ennen Britannian puheenjohtajakauden päättymistä, varmaankin 29. kesäkuuta pidettävässä neuvostossa - jossa esitetään kokonaisvaltainen näkemys kaikista niistä seikoista, jotka liittyvät niin poliittisten kuin taloudellistenkin ehtojen perusteella unionin tulevaisuuden kokonaisvaltaiseen arviointiin.
Toivonkin siis, että te ymmärtäisitte tämän ristiriitatilanteen. Pyydämme yksinkertaisesti niin herra Tomlinsonilta kuin ulkoasiain valiokunnaltakin, että näitä tarkistuksia koskevaa päätöstä lykättäisiin siihen saakka, että komissio on antanut uuden asetuksen ministerineuvostolle.
Sitten, kun se on annettu, on olemassa yhteinen oikeudellinen perusta, joka tulee olemaan 130 w artikla, tämän asetuksen varalta on olemassa poliittisten ehtojen kokonaisuus, pyrkimys kokonaisvaltaisuuteen ja tulevaisuudennäkymä.
Siispä - toistan - toivon, että tämä ristiriita voitaisiin ymmärtää, ja sanon vielä kerran, ettei meillä ole minkäänlaisia vaikeuksia hyväksyä parlamentin ehdotuksia ja tarkistuksiin sisältyviä ehdotuksia. Me vieläpä tunnustamme myös julkisesti, vailla minkäänlaisia vaiukeuksia, että kahden vuoden jatkoaika rahoitusnäkymien täydentämiseksi ja niiden jatkaminen vielä viidellä vuodella on erinomainen ajatus. Mielestämme myös kokonaisvaltainen näkemys on erinomainen ajatus. Komissiolla on kuitenkin toistaiseksi institutionaalinen ongelma: meidän on annettava asetus ministerineuvostolle - koska tämä on helmikuun ministerineuvoston päätös.
Toiseksi meillä on myös eräs ongelma, jonka te toivottavasti ymmärrätte. Herra Tomlinsonin esittämät tarkistukset kiinnostavat meitä myös siksi, että ne ovat kätevä keino välttyä tuolta "komitologiaksi" kutsutulta koettelemukselta. Minun on kuitenkin vielä kerran sanottava, että komissio aikoo Cardiffin Eurooppa-neuvoston jälkeen antaa tiedonannon muuttaakseen " komitologiaa" , ei ainoastaan Palestiinasta annettua asetusta vaan nykyistä voimassa olevaa järjestelmää kokonaisuudessaan, joka on johdettu Maastrichtin sopimuksesta. Tämän vuoksi komissio pitää hyvin tärkeänä kokonaisvaltaista näkökulmaa kaikista talousarviossa olevista oikeudellisista perustoista. Olemme tämän vuoksi tehneet komissiossa aloitteen kokonaisvaltaisen uudistusluonnoksen antamisesta. Tämänpäiväinen luonnos voi antaa hyvän esimerkin siitä, että nykyinen " komitologia" on koettelemus, joka ei hyödytä parlamenttia, ministerineuvostoa eikä komissiota.
Haluaisin nyt vastata niihin ongelmiin liittyen, joihin esimerkiksi herra Swoboda viittasi koskien Euroopan unionin osallistumista kansainvälisten rahoittajien liittoon. Te tiedätte, että me pyrimme siihen, että Euroopan unionilla olisi keskeinen asema rahoittajien kokouksessa. Tämä kohta on myös tarkoitus sisällyttää uuteen asetukseen, mikä parlamentin ja ministerineuvoston on ratkaistava. Sen vuoksi haluamme perustaa tämän asetuksen 130 w artiklaan, jotta saataisiin kokonaisvaltainen näkemys, ja sen vuoksi pyydämme teitä yksinkertaisesti lykkäämään kaikkia näitä kysymyksiä lokakuuhun. Sitten, lokakuussa, kun käymme yleistä keskustelua tästä uudesta asetuksesta - ja toivon, että parlamentti ja neuvosto hyväksyisivät sen, koska mielestäni se on keskeinen seikka, herra Tomlinson - sitten, herra Tomlinsonin ja komission uuden asetuksen myötä, on ratkaistava eräs varsin yksinkertainen arvoitus: hyväksyykö neuvosto hänen tarkistuksensa? Hyväksyykö neuvosto minun asetukseni? Tämä on poliittinen ongelma, koska minä pyydän paljon rahaa ja herra Tomlinson pyytää paljon rahaa. Sen vuoksi pyydän teiltä, että saisimme tuon kokonaisvaltaisen näkemyksen lokakuussa. Me nimittäin pyydämme 1, 6 miljardia ecua. Sen jälkeen, mitä Cardiffissa on tapahtunut, Euroopan parlamentin ja komission on hänen tarkistuksillaan tai minun uudella asetuksellani pakko vahvistaa se, mitä neuvosto sanoo. Tämän vuoksi kannatamme sitä, että odotettaisiin lokakuuhun asti, minkä jälkeen neuvosto antaisi meille poliittista liikkumavaraa. Tätä mieltä me olemme.
Pari muuta kysymystä. Rouva Banotti, Euroopan komissio on tehnyt valtavan työn Gazan sairaalassa. Tilanne on se, että Caesarille on annettava se, mikä Caesarille kuuluu, ja komissiolle se, mikä komissiolle kuuluu. Toisin sanoen me teemme työtä UNRRA: n kanssa, enkä siis voi muuta kuin kertoa teille, mitä olemme maksaneet, mitä työtä olemme tehneet, mitä haluamme tehdä sairaalassa, mitä vaikeuksia siihen liittyy, voidaanko sairaita ja pakolaisia hoitaa vai ei. Onko komissio kuitenkin vastuussa siitä, ettei Gazan sairaala ole auki? Menkääpä käymään lentokentällä. Lentokenttä on valmis. Lennonjohtotorni on valmis, kaikki elektroniset laitteet ovat valmiit. Minä olen käyttänyt siihen 15 miljoonaa ecua. Tiesin, ettei se onnistuisi. Olenko minä vastuussa siitä, ettei lentokenttä ole auki? Asetatte minut mahdottomaan tilanteeseen. Lentokenttä on tietysti kiinni ja minä olen tietenkin maksanut monta miljoonaa ecua. Olenko minä vastuussa siitä, ettei israelilaishallinto halua sallia sen avaamista? Kohdistakaa arvostelunne sinne, missä vastuukin on. Te sanotte minulle: " Käytetään rahaa." Minä käytän rahaa. Valitettavasti käy niin, että sitten ei voidakaan avata lentokenttää, satamaa, sairaalaa ja ties mitä... televisiota, radiota. Ja sitten te pyydätte minua antamaan teille poliittisen selityksen, miksi niin ei voida tehdä. Tilanteeni, ymmärtäkää se, on mahdoton. En minä anna lupaa, vaan kyseiset luvat antaa israelilaishallinto.
Lopuksi olen todella pahoillani. Vakuuttelukykyni on varmaankin olematon, mutta, uskokaa pois, komissiota ja tätä komissaaria on puolentoista vuoden ajan todellakin koetellut tämä tilanne, josta me emme tunne olevamme vastuussa, koska komissio ei selvästikään tällaisten valitettavien asioiden takia voi päättää olla maksamatta, sillä se olisi byrokraattinen päätös.
Koska ei ole olemassa oikeudellista perustaa, minä en maksa. Te sanoisitte minulle: " Hän on byrokraatti." Koska ei ole olemassa oikeudellista perustaa, vaan on olemassa neuvoston poliittiset päätökset, minä maksan. " Te olette vastuuton, koska maksatte ilman oikeudellista perustaa." Ja kolmanneksi, kun työt, sairaala, lentokenttä ja niin edelleen on tehty, israelilaishallinto sanoo: " Tätä ei avata." Parlamentissa kysytään: " Miksi te oikein käytitte rahaa tähän?"
Olkaa jonkin verran solidaarisia komissiota kohtaan. Teidän on oltava solidaarisia meitä kohtaan, koska muuten kukaan ei loppujen lopuksi halua ottaa vastuuta tästä tilanteesta.
Lopuksi, arvoisa puhemies, tämä on erittäin monimutkainen tilanne - herra Henderson tietää sen, koska hän on neuvostossa, herra Tomlinson tietää sen, herra Swoboda tietää sen, rouva Banotti tietää sen, koska hän on ollut siellä. Mitä muuta minä haluaisinkaan kuin että sairaala toimisi! Mutta kuinka minä vakuutan pääministeri Netanjahun, että myös pakolaiset hyväksyttäisiin? Kertokaa minulle, miten teen sen.
Arvoisa puhemies, johtopäätökseni on seuraava: komissio ei kiistä herra Tomlinsonin tarkistusten älykkyyttä ja arvoa - jotka ovat kiistattomat - eikä Euroopan parlamentin panosta. Neuvosto pyysi helmikuussa komissiota laatimaan uuden asetuksen, jossa yhdistettäisiin kaikki kolmen viime vuoden aikana tehdyt erilliset päätökset. Joillakin niistä ei ole oikeudellista perustaa.
Komission kantana on antaa asetus neuvostolle 29. päivä. Näin olisi poliittista ja rahoituksellista liikkumavaraa, ja kun se on annettu, minulla ei ole mitään estettä hyväksyä herra Tomlinsonin tarkistuksia, kun ne esitetään Euroopan parlamentissa lokakuussa, Itävallan puheenjohtajakaudella.
En kuitenkaan voi tällä hetkellä tehdä niin oikeudellisista ja institutionaalisista syistä, ja pyydän teitä ystävällisesti olemaan mahdollisimman ymmärtäväisiä komissiota kohtaan.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Minulla on ilo parlamentin puolesta toivottaa tervetulleeksi lehterille saapunut Zeev Boimin johtama knessetin valtuuskunta Israelista; Zeev Boim on knessetin jäsen, joka on suonut meille kunnian saapua vieraaksi parlamenttien väliseen 23. tapaamiseen Euroopan parlamentin toimivaltaisen valtuuskunnan kanssa.
Minä toivon, että tämä 23. tapaaminen, joka pidetään rauhanprosessin kannalta vaikeassa vaiheessa, on lisävaihe edustamiemme maiden ja kansojen tarpeellisessa lähentämisessä, jonka tavoitteena on rauhallinen ja hedelmällinen rinnakkaiselo Välimeren ympärillä, joka on, kuten ennenkin, etuoikeutettu ja väistämätön kohtauspaikka.
Toivotan Israelin valtuuskunnalle hedelmällisiä keskusteluja ja miellyttävää vierailua Strasbourgissa.
Huomautan tämän lisäksi, että unionin Palestiinan edustaja on lehterillä ja toivotan hänet tervetulleeksi samoin kuin arabimaiden suurlähettiläiden valtuuskunnan.
(Suosionosoituksia)
Rahoitus- ja tekninen yhteistyö miehitettyjen alueiden kanssa (jatkoa)
Tomlinson
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti komissaari Marínin huomautuksiin. On hyvin hyödyllistä, että hän on ollut niin suopea parlamentin näkemyksiä kohtaan ja suhtautunut niihin niin myönteisesti. Hän sanoi kuitenkin huomautuksissaan, että meidän olisi ymmärrettävä herra Marínin paradoksaalinen ongelma. Ymmärränhän minä. Toivon kuitenkin, että hän ymmärtää paradoksin, jonka hän esittää parlamentille. Herra Marín tuntui sanovan, että hän oli samaa mieltä budjettivaliokunnan tarkistuksista. Hän jatkoi, että hän yhtyy Tomlinsonin mietinnön tavoitteisiin. Hän jatkoi, että niiden osalta ei ole minkäänlaisia ongelmia - niiden tarkistusten tai niiden pääsisällön hyväksymisen osalta ei ole ongelmia. Ja sitten nuo kohtalokkaat sanat: myöhemmässä vaiheessa.
Tästä tulee mieleen lapsi, joka odottaa joulua. Hän on tehnyt kaikki valmistelut, ja yhtäkkiä joku ilmestyy ja sieppaa joulupukin lahjasäkin ja sanoo, että voit saada nämä sitten ensi vuonna. Parlamentti ei ole oikein viivyttelytuulella. Joten vaikka herra Marínillakin on paradoksaalinen ongelma, te myös esitätte Tomlinsonille paradoksin. Ehkä meidän pitäisi joskus istahtaa alas ja jutella paradoksaalisista kokemuksistamme.
Ilmoitan teille vain, komissaari Marín, että suhtaudun todella myönteisesti sanomanne henkeen. Leikkaan sanat irti rainbow'sta (monikielinen istuntoselostus) ja varmistan, että säilytämme ne myöhempää tarkistusta varten. Mutta samalla tavoin kuin pääsemme myöhemmin äänestämään tästä mietinnöstä, kysyn teiltä aivan suoraan tarkistuksia koskevan äänestyksen lopussa, voitteko hyväksyä ne. Sitten teemme päätöksemme sen perusteella, mitä sanotte silloin.
Tällä hetkellä kiitän teitä kommenteistanne, mutta teidän on aivan selvästi ymmärrettävä, että parlamentin on otettava huomioon myös oma kantansa sen lisäksi, että se on ymmärtäväinen muiden toimielinten kantoja kohtaan.

Marín
Herra Tomlinson, haluan kertoa teille komission kannan, ettei minun tarvitsisi pitää puheenvuoroa äänestyksen aikana, niin että te tietäisitte sen välittömästi.
Komissiolla, kuten olen teille sanonut, ei ole minkäänlaista estettä, kunhan olemme antaneet asetuksen ministerineuvostolle, hyväksyä tarkistustenne ajatustapaa ja sisältöä. Tällä hetkellä emme voi tehdä niin. Pyydämme parlamentilta yksinkertaisesti joustavuutta ja sitä, että se odottaisi vielä kolme tai neljä kuukautta. Koska tiedän, että elokuu on lomakuukausi, minusta ei ole liikaa odottaa syyskuuhun tai lokakuuhun, jotta voidaan käydä yleinen keskustelu puheenjohtajamaa Itävallan kanssa, koska meillä on monia vaikeuksia ja käymme yleisen keskustelun mieluummin lokakuussa.
Tämä on meidän mielipiteemme.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komissaari.
Keskustelumme päättyy tähän sananvaihtoon.
Äänestys toimitetaan klo 11.30.
(Istunto keskeytettiin klo 11.25 ja sitä jatkettiin klo 11.30.)

Äänestys
Thomas
Arvoisa puhemies, tarkistus 41 on erilainen kuin tarkistukset 42 ja 43. Valiokunta ei kannattanut tarkistusta 41, jossa on vuosi 2002. Vuotta 2005 kannatettiin ja siten tuottajille annettiin pitempi ajanjakso sopeutua uuteen järjestelmään. Vuosi, jota meidän olisi kannatettava, on 2005, ei 2002.

Puhemies
Herra Thomas, huomioin tekemänne huomautuksen ja huolehdin, että valvonta tapahtuu parlamentin kieliyksikköjen kanssa, jotta lopputulos on tarkka, kuten sen haluatte olevan.

Puhemies
Haluatteko erillisen äänestyksen tarkistuksesta 41?

Thomas
Kyllä, arvoisa puhemies, haluan erillisen äänestyksen tarkistuksesta 41, koska se on toisenlainen.

Provan
Haluaisin kysyä esittelijältä ihan selvennyksen vuoksi, eikö näissä oloissa olisi helpompaa peruuttaa tarkistus ja säilyttää alkuperäinen komission teksti.

Thomas
Se sopii minulle aivan hyvin.

Puhemies
Mutta se on maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan tekemä tarkistus.

Thomas
Kyllä, on tapahtunut virhe. Olen tarkistanut asian yksikköjen kanssa. Valiokunta äänesti vuoden 2005 eikä vuoden 2002 puolesta. Sen vuoksi, jos maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja suostuu siihen, tämä tarkistus voitaisiin peruuttaa.

Aldo
Arvoisa puhemies, tässä on todellakin ongelma. Muistutan vain esittelijää siitä, että perusteluissa maatalousvaliokunta hyväksyi vuoden 2005. Maatalousvaliokunta on kuitenkin äänestänyt myös kyseisestä tarkistuksesta 41. Toisaalla perusteluissa päätimme vuodesta 2005 ja itse tekstissä olemme käsitelleet vuotta 2002. Joten en usko, että nyt on mitään syytä poistaa vuoteen 2002 liittyvää tarkistusta. Asiasta on äänestettävä.
(Parlamentti hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi.)

Puhemies
Siirrymme parlamentin yhden varapuhemiehen vaaliin.
Ehdokkaina ovat rouva Bloch von Blottnitz ja herra Gerard Collins.
Vaalia varten valitaan arvalla neljä ääntenlaskijaa.
(Ääntenlaskijoiksi valittiin parlamentin jäsenet Mohamed Ali, Parodi, Marinucci ja Frischenschlager.)

Martens
Arvoisa puhemies, haluaisin selvittää kantaamme tässä äänestyksessä. Ryhmämme on aina kannattanut parlamentin keskeisen säännön noudattamista, eli puhemiehistön jäsenten siis puhemiehen, varapuhemiesten ja kvestorien valitsemista käyttäen perustana tiettyjä suhteellisia osuuksia.
Tällä lainsäädäntökaudella tärkeimmät poliittiset ryhmät eli PSE-ryhmä ja meidän ryhmämme ovat olleet tästä yhtä mieltä. Yksimielisyys vallitsi vielä lainsäädäntökauden alkuvaiheessa. Toisessa äänestyksessä ilmeni ongelmia kvestorien valintamenettelyn osalta . Me pidämme tätä sääntöä parlamentin kannalta keskeisenä sääntönä. Parlamenttimme asema on äärimmäisen herkkä. Keskustelimme tänä aamuna hyökkäyksistä, joiden kohteeksi parlamenttimme joutuu lähes päivittäin. Olemme sitä mieltä, että tästä säännöstä olisi pidettävä kiinni. On selvää, että käytettäessä d'Hondtin laskumenetelmää UPEryhmällä on oikeus yhteen varapuhemieheen. Koska herra Podestàsta on tullut ryhmämme jäsen, meillä on nyt se määrä varapuhemiehiä, joka meille kuuluu. Sen vuoksi olemme peruuttaneet herra Cunhan ehdokkuuden, sillä kunnioitamme syvästi tämän parlamentin keskeistä sääntöä.
Kunnioitan herra Cunhaa hänen tekonsa johdosta ja olen ymmärtänyt, että parlamentin suuret ryhmät ovat valmiit kunnioittamaan tätä sääntöä ja d'Hondtin menetelmää. Olemme vakuuttuneita siitä, ja sen vuoksi olemme luopuneet herra Cunhan ehdokkuudesta. Tarkoituksemme on, että UPE-ryhmä, jolla on oikeus yhteen varapuhemiehen paikkaan, myös saisi sen, huolimatta siitä että jäimme tappiolle äänestettäessä kvestoreista.

Cunha
Arvoisa puhemies, haluan vain lyhyesti korostaa herra Martensin puheenvuoron merkitystä. Omasta puolestani en henkilökohtaisesti lainkaan epäröinyt vetää ehdokkuuttani takaisin, sillä ymmärrän, että meidän on noudatettava sääntöjä, joita parlamentti on työssään aina noudattanut, eli kunnioitettava d'Hondtin menetelmää.

Roth
Arvoisa puhemies, haluaisin viitata siihen, että jokaisella jäsenellä on luonnollisesti oikeus asettua ehdolle parlamentin varapuhemiehen virkaan. Parlamentin ryhmillä on myös demokratian mukaisesti oikeus ehdottaa varapuhemiehiä. Herra Martens viittasi kyllä siihen, että on tosin sisäisiä sopimuksia - te sanoitte, että suurten ryhmien välillä, mutta parlamentissa on luonnollisesti muitakin ryhmiä - mutta on myös sopimuksia, joita parlamentti ei välttämättä kannata, kuten herra Killilean valinta kvestoriksi osoitti.
Silloin parlamentti päätti suuressa viisaudessaan hieman toisin kuin mahdollisesti olisi halunnut päättää. Sen vuoksi on meidän demokraattinen oikeutemme esittää parlamentille ehdokkaan asettamista Euroopan parlamentin vihreästä ryhmästä, ajatuksena muuten samalla se, että on täysin järkevää pohtia sitä, olisiko Euroopan parlamentin puhemiehistön kaltaisessa elimessä järkevää, oikein ja demokraattisesti oikeutettua, että kaikki ryhmät olisivat edustettuina, sen sijaan, että nyt kolme ryhmää ei ole edustettuna ollenkaan! Kolme parlamentin ryhmää on vailla edustusta puhemiehistössä, samoin sitoutumattomat!
Tämä ehdokkuus on sen vuoksi myös ehdokkuus, joka tuo kenties hieman lisää demokratiaa parlamenttiin aikoina, jolloin puhemiehistö käy erittäin tärkeitä keskusteluja!
(Suosionosoituksia)
Puhemies
544 kollegaa ilmaisi kantansa äänestyksessä.
Rouva Bloch von Blottnitz sai 141 ääntä.
Herra Gerard Collins sai 332 ääntä.
71 äänesti tyhjää.
Tämän nojalla herra Gerard Collins on valittu varapuhemieheksi. Onnittelen häntä ja kiitän ääntenlaskijoita.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Haluaisin ilmoittaa parlamentille, että keskuudessamme virallisten vieraiden aitiossa on Kreikan "Uusi demokratia" -puolueen puheenjohtajana ja opposition johtajana toimiva herra Kostas Karamanlis. Herra Karamanlis on ollut Euroopan parlamentin vieraana eilisestä alkaen keskustellakseen parlamentin puhemiehen ja poliittisten ryhmien puheenjohtajien kanssa. Toivomme hänelle miellyttävää oleskelua Strasbourgissa.

Äänestys (jatkoa)
Van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, koska jotkin asiat olivat ryhmälleni epäselviä äänestyksen muuttamisen vuoksi, yritän tehdä heille selväksi, että äänestimme ensin B kappaleesta ja että palaamme sitten A kappaleeseen.

Puhemies
Herra van Velzen, me selvitämme sen tarkistamalla, ettei mitään sekaannusta ole tapahtunut.

Green
Olemme jo äänestäneet A kappaleesta, ja se on hyväksytty. Ette todellakaan voi palata taaksepäin ja tarkistaa äänestystulosta nyt, kun seuraava äänestys on toimitettu. Sitä on täysin mahdotonta hyväksyä.

Puhemies
Rouva Green, olette oikeassa seuraavassa mielessä: äänestimme todellakin A kappaleesta ja enemmistö oli todellakin puolesta. Täällä pyydettiin tarkistusta koneäänestyksessä ja A ja B kappaleiden välillä oli sekaannusta. Toistin kummatkin äänestykset. Voin toistaa tarkistuksen koneäänestyksessä.

Green
Arvoisa puhemies, olitte julistanut tuon äänestyksen tuloksen ja siirtynyt B: hen. Sitten toimititte äänestyksen B: stä, mikä merkittiin pöytäkirjaan. Sitä on aivan mahdoton hyväksyä.

Puhemies
Tuo on aivan totta, rouva Green, mutta minua oli pyydetty tarkistamaan A kappaleen äänestystulos.

Green
Arvoisa puhemies, on vastoin kaikkia äänestystä koskevia sääntöjä, joista koskaan olen kuullut, hyväksyä sellaisen äänestyksen tarkistamista, jonka tulos on julistettu, sen jälkeen kun olette jo toimittanut seuraavan äänestyksen. Se on käytäntö, jota on aivan mahdoton hyväksyä.
He tekivät erehdyksen äänestäessään. Äänestyksen uusimista on mahdoton hyväksyä.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, toimitte hyvin nopeasti, kuten aina. Pyysimme teiltä heti A kappaleen jälkeen äänten tarkistusta, ja sillä hetkellä otitte esille B kappaleen. Mielestäni tämä äänestys on täysin laillinen. Olemme äänestäneet nyt A kappaleesta.

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies, vaikka parlamentin toinen puoli muodostaa suhteellisen enemmistön johdanto-osan A kappaleen puolesta, on kuitenkin kyse määräenemmistöstä. Meidän on yksinkertaisesti tarkistettava, saivatko muut 314 ääntä, jos suuri ryhmä on sitä vastaan. Siitähän nyt on kyse.

Green
Arvoisa puhemies, voin hyväksyä sen, että jos jokin parlamentin pääryhmistä vastustaa jotakin määräenemmistöllä, niin se hävitään. Mutta te julistitte äänestyksen hyväksytyksi ja siirryitte eteenpäin. On mahdotonta hyväksyä sitä, että he huomasivat tehneensä virheen ja pyytävät teitä palaamaan taaksepäin. Emme voi hyväksyä sitä. Kun sellainen alkaa, parlamentissa vallitsee anarkia.

Provan
Arvoisa puhemies, voin hyvin ymmärtää levottomuuden, jota jotkut ihmiset tuntevat tätä aihetta kohtaan, ja ymmärrän hyvin rouva Greenin kannan. Siitä ei kuitenkaan saa olla epäilystä, että välittömästi sen jälkeen, kun äänestys oli toimitettu, johdanto-osan A kappaleen äänestystuloksesta esitettiin selvästi tarkistuspyyntöjä. Valitettavasti siirryimme melko nopeasti äänestämään B kappaleesta, vaikka tarkistuspyyntöjä esitettiin yhä. Kun katselen ympärilleni parlamentissa, uskon, että pyynnöt olivat täysin oikeutettuja, ja pyydän teitä, arvoisa puhemies, tekemään tarkistuksen koneäänestyksessä johdanto-osan A kappaleen äänestystuloksesta, kuten olette velvoitettu tekemään. Voimme sitten aikanaan uudelleen äänestää johdanto-osan B kappaleesta.

Puhemies
Teemme tarkistuksen B kappaleen nojalla, kuten on pyydetty.

Rack
Arvoisa puhemies, kaikella kunnioituksella toimintaanne kohtaan. Herra Provan viittasi erittäin selvästi siihen, mitä johdanto-osan A kappaleen äänestyksen yhteydessä todella tapahtui. Te kehotitte äänestämään johdanto-osan A kappaleesta, ja välittömästi sen jälkeen kuuluivat ensimmäiset " tarkistus" -huudot; siitä huolimatta kehotitte heti äänestämään johdanto-osan B kappaleesta. Sitten teitte päätöksen, minun nähdäkseni oikean, toimittaa äänestyksen johdantoosan A kappaleesta uudelleen tarkistuksen vuoksi, ja sitten muutitte päätöksenne minun nähdäkseni sellaisen perusteen vuoksi, jota huudettiin parlamentin toiselta puolelta erittäin lujalla äänellä. En pidä tällaista oikeana menettelynä. Sen vuoksi en osallistunut toiseen äänestykseen ja pyytäisin, että asia selvitetään perinpohjaisesti.

Puhemies
Herra Rack, työjärjestys sanoo sen hyvin selvästi. Minulla on ranskankielinen teksti:
" Kun kädennostoäänestyksen tulos on julistettu, jäsen voi pyytää tuloksen tarkistamista koneäänestyksessä."
Minä menin eteenpäin, panin toimeen äänestyksen ensimmäisestä, ilmoitin tuloksen, minulta ei pyydetty sillä hetkellä tarkistusta. Menin eteenpäin B kappaleeseen, ja silloin herra Ferber ja muut kollegani huusivat minulle, että on sekaannusta, ja he pyysivät tarkistusta. Tein sen B kappaleen osalta. Minulta pyydettiin sitä myös A kappaleen osalta. Jos ei olisi vastalauseita, tekisin sen myös A kappaleen osalta, koska sitä pyydettiin myöhäisessä vaiheessa. Koska asiassa ilmeni vastalause, en voinut sitä tehdä.
(Parlamentti hyväksyi päätölauselmaesityksen.) Tutkimme seuraavaksi päätöslauselmaesityksen liitteen.
Päätöslauselmasta äänestämisen jälkeen
Van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, teidän täytyy tarkastella tekstiä. Annoitte aivan oikein äänestää 1 c kohdasta. 1 c kohdan toisessa osassa, josta äänestettiin, sanotaan, että "liitteen teksti on tässä yhteydessä otettava huomioon" . Teksti on rauennut. On naurettavaa äänestää nyt liitteestä, jonka olemme poistaneet lainsäädäntöpäätöslauselmasta. Olemme kuitenkin valmiit äänestämään.

Puhemies
Herra van Velzen, puhemiehistön elimet ovat selittäneet minulle, että meidän ei tarvitse panna äänestykseen ilmaisua, jossa sanotaan: Liitteen teksti on tässä yhteydessä otettava huomioon, koska on selvää, että teksti, joka on liitteessä, otetaan huomioon. Se on monisanaisuutta eikä siitä siksi äänestetä.

Linkohr
Arvoisa puhemies, saisinko esittelijänä sanoa muutaman sanan tästä arvokkaasta äänestyksestä. Poistimme nyt luonnollisesti sivulauseen, jonka mukaan komission on otettava huomioon liitteenä oleva teksti; äänestimme kuitenkin samanaikaisesti, että teemme päätöksen perustamissopimuksen 38 b artiklan ja työjärjestyksen 50 artiklan mukaan - ja ne koskevat juuri parlamentin aloitetta eivätkä mielivaltaista julkilausumaa.
Jos ette nyt päätä asiasta, teette aiemmat päätöksenne, nimittäin 38 b artiklan ja 50 artiklan naurettaviksi. Mitä komissio sitten tekee, on sen asia, päätämme asiasta tai emme. Komissiossakin osataan lukea, jopa 11 kielellä. Pysyn kannassani, että nyt äänestetään tästä liitteestä, kuten menettely edellyttää.

Herman
Arvoisa puhemies, parlamentin ajan säästämiseksi ja esittelijä Rolf Linkohrin toivomuksen huomioimiseksi, ehdotan, että toimitatte yhden äänestyksen liitteestä, ja heti sen jälkeen saamme tiedot tilanteesta, koska myös tuo liite edellyttää määräenemmistöä.

Puhemies
Herra Herman, äänestykset ovat osien mukaan. Miten siis voisin panna toimeen kokonaisäänestyksen koko liitteestä?

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, jos sallitte, yritän tuoda tähän asiaan hieman tervettä järkeä. Sanon sen siksi, että olen kiinnostunut uusiutuvista energialähteistä, kuten herra Linkohr ja muut parlamentin jäsenet hyvin tietävät.
Syy siihen, miksi ryhmäni on halunnut hylätä A kohdan, on hyvin yksinkertainen. A kohdassa sanotaan virheellisesti, että "yhteisön oikeudessa ei ole määräyksiä uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan sähkön toimittamisesta verkkoon" . Sanon, että kyseessä on virhe, koska sähkömarkkinoista tammikuussa vuonna 1997 julkaistussa direktiivissä, jonka hyväksi parlamentti - kuten sanoin eilen keskustelua valmistelleessa istunnossa - teki paljon työtä etenkin herra Desaman työn kautta, on kaksi uusiutuviin energialähteisiin liittyvää määräystä yhdessä kohdassa ja yhdessä artiklassa.
Olisi siis voitu puhua riittämättömyydestä tai vähyydestä mutta ei puuttumisesta. Juuri tästä syystä - jonka sanoin herra Linkohrille aiemmin - me emme voi hyväksyä tätä tekstiä.
Se, mitä nyt tapahtuu, arvoisa puhemies, on hyvin yksinkertaista. Ryhmämme enemmistö äänestää siis vastaan, ja koska se äänestää vastaan, ei saada määräenemmistöä eikä asiakirjaa hyväksytä kokonaisuudessaan. Olisi toivottavaa, että tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta tutkisi sitä uudestaan, koska tähän tekstiin voidaan mielestämme tehdä parannuksia ja parlamenttiin voidaan myöhemmin tuoda sellainen teksti, jonka kaikki hyväksyvät.
Tämä on minun ehdotukseni.

Puhemies
Herra Robles Piquer, mikäli ymmärsin hyvin, pyydätte palauttamaan asian energia-asioita käsittelevään valiokuntaan. Aivan niin, voitte pyytää sitä. Onko joku vastaan?

Linkohr
Arvoisa puhemies, meillä oli riittävästi aikaa käsitellä asiaa tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa. Parlamentin toinenkin puoli on esittänyt tarkistuksia, jotka hyväksyttiin lähes poikkeuksetta. Minulla oli vielä äsken sellainen vaikutelma, että tällä mietinnöllä on laaja kannatus, kuten uusiutuvilla energialähteillä muuten aina on ollut. Minusta on käsittämätöntä, miksi kansanpuolueessa on yhtäkkiä muutettu mieltä, mutta jokaisella on siihen oikeus. Jokainen voi erehtyä, mutta en ole sitä mieltä, että pääsemme eteenpäin, jos palautamme mietinnön nyt vielä kerran valiokuntaan. Siellä oltiin jo kerran, siitä emme viisastu. Pyydän, että äänestämme asiasta nyt. Sitten tiedämme, mikä tilanne on.

Puhemies
Herra Linkohr, olette eri mieltä. Olemme siis kuulleet yhden puolesta ja yhden vastaan.

Van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, haluan vedota teihin, koska olemme tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa yrittäneet jo kauan muuttaa herra Linkohrin mietinnössä esitettyjä malleja, jotka ovat luonteeltaan hyvin ohjailevia. Emme ole onnistuneet siinä, joten mielestäni mietintö on aiheellista palauttaa.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, ensinnäkin kaksi puhujaa puhui sen puolesta. Ainakin kaksi voisi siis puhua sitä vastaan. Muuten haluaisin kuitenkin viitata siihen, ettemme ole vielä milloinkaan alkaneet kesken äänestysten palauttaa valiokuntaan. Tämä esitys olisi oikeastaan pitänyt tehdä aiemmin. Muuten haluaisin viitata siihen, että keskustelimme siitä pitkään ja hartaasti energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa, ja julkisuudessa sanottiin tähän asti aina - ainakin parlamentin tämä puoli sanoi - että tarvitsemme ehdottomasti uusiutuvien energialähteiden tarjoaman mahdollisuuden, ja tämä on perusta. Jos haluatte vetäistä pois perustan, ok, mutta tähän asti olette ainakin puhuneet aivan eri tavalla; en aio sanoa, että valehtelitte, mutta näin emme voi täällä pelata. Jos huomaatte häviävänne, palautatte mietinnön takaisin valiokuntaan. Sillä tavalla voimme toimia täällä tulevaisuudessa kuin lastentarhassa emmekä pääse eteenpäin. Arvoisa puhemies, toimittakaa äänestys nyt peräkkäin, kuten tavallisestikin.

Puhemies
Äänestetään esityksestä palauttamisesta valiokuntaan.
(Parlamentti hylkäsi esityksen.)

Collins, Kenneth
Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää parlamentin huomion ja teidän huomionne siihen, että virallisella lehterillä on menossa haastattelu. En ole lainkaan varma siitä, että televisiohaastattelujen pitäminen samaan aikaan kun äänestys on käynnissä, on virallisen lehterin asianmukaista käyttöä. Voisitteko ryhtyä toimiin, jotta tämä estetään?

Puhemies
Herra Kenneth Collins, ohjeet on annettu.

Lataillade
Arvoisa puhemies, voisinko yhtyä herra Hermanin ehdotukseen? Näyttää siltä, että kaikki äänestykset tapahtuvat aina samalla tavalla ja että enemmistön saaminen on joka kerta mahdotonta. Herra Hermanin esitys yleisäänestyksen aikaansaamiseksi vaikuttaa täysin järkevältä, se olisi säästänyt meiltä paljon aikaa ja olisimme päässeet samaan tulokseen.

Puhemies
Haluaisin pyytää parlamentin edustajia ottamaan huomioon, että tarkistuksia esittäneiden poliittisten ryhmien on vedettävä tarkistuksensa pois voidakseen suostua tähän kokonaisäänestykseen. Minulla ei ole mitään sitä vastaan, jos poliittiset ryhmät ovat yksimielisiä ja voimme suorittaa kokonaisäänestyksen, niin sitten teemme sen.

McNally
Arvoisa puhemies, emme ole tästä samaa mieltä. On tarkistuksia, joista olemme pyytäneet nimenhuutoäänestystä. Haluamme, että vastustavan puolueen asenne tulee julkiseksi noissa nimenhuutoäänestyksissä, ja haluamme, että niistä äänestetään yksitellen.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)
Äänestyksen jälkeen

Linkohr
Arvoisa puhemies, nyt meillä on kuitenkin vielä sellainen ongelma, että palautamme valiokuntaan liitteen, jonka olemme nyt hylänneet. En tiedä, miten sen asian osalta toimitaan. Jätän kuitenkin teidän harkintanne varaan, haluatteko vielä kerran toimittaa siitä äänestyksen vai ette. Se olisi varmasti ainutkertaista parlamentin historiassa.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, pelkäänpä, että olette tehnyt menettelyvirheen tässä äänestyksessä äänestyslistassa olevan virheen vuoksi. Lopullista äänestystä ei luonnollisesti voida toimittaa ennen kuin liitteestä on äänestetty. Ensiksi toimititte erillisen äänestyksen erään ryhmän pyynnöstä c kohdan toisesta osasta, mikä edellytti liitteen huomioon ottamista. Sen jälkeen siirryitte lopulliseen äänestykseen ja sitten liitettä koskevaan äänestykseen. Ja jopa ennen kuin toimititte liitettä koskevan äänestyksen, toimitettuanne lopullisen äänestyksen, hyväksyitte äänestyksen menettelyjä koskevasta esityksestä, jossa vaadittiin asian palauttamista valiokuntaan, kun 129 artiklan mukaisesti on selvää, että valiokuntaan takaisin lähettämistä ei voida vaatia lopullisen äänestyksen jälkeen.
Luulen, että todellisuudessa lopullinen äänestys, jonka toimititte juuri, ei ollut moitteeton. Lopullista äänestystä ei voida toimittaa ennen kuin asiakirjaa, toisin sanoen asiakirjaa ja sen liitettä koskeva äänestys on päätetty. Joten luulen, että teidän on toimitettava lopullinen äänestys tekstistä, koska äskeinen äänestys ei voinut olla lopullinen äänestys.

Puhemies
Hyvä herra Fabre-Aubrespy, pyydän anteeksi, mutta en ole samaa mieltä tulkinnastanne. Äänestyksen ensimmäinen osa erosi selvästi liitettä koskevasta äänestyksestä. Tämä aiheutti jo keskustelua ja asia selvitettiin. Meillä oli mahdollisuus toimittaa kaksi äänestystä, minkä teimmekin; yksi päätöslauselmaehdotuksesta ja toinen erillinen liitteestä. Olemme saaneet ensimmäisen päätökseen ja nyt liitteestä ei ole jäljellä mitään. En siis aio toimittaa äänestystä liitteestä. Pitäydymme tässä. Ennen kuin äänestysistunto päätetään, annan äänestysselvityksen ja toivotan teille hyvää ruokahalua.

Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Mielestämme banaaneille ei tarvita kiintiöjärjestelmiä, ei ainakaan mitä tulee kolmansista maista tuotuihin banaaneihin. Tämä on turha järjestelmä.
Toivomme vapaita banaanimarkkinoita. Muutoin suhtaudumme tietenkin erittäin myönteisesti siihen, että AKT-maita tuetaan eri tavoin, jotta niille avautuu mahdollisuus kehittää itse valmistettujen tuotteiden maailmanmarkkinoilla käytävää kauppaa.

Kirsten Jensen, Blak ja Iversen
Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn muuttamista koskevan mietinnön puolesta. Markkinajärjestelyn muuttaminen on ollut välttämätöntä, sillä EU on hävinnyt asian WTO: ssa. Komission ehdotus on järkevä yritys saavuttaa tasapaino eri näkemysten välillä. Meidän on noudatettava sekä WTO: n näkemyksiä että Lomén yleissopimusta samalla kun meidän on huolehdittava siitä, että kuluttajat saavat hyviä ja edullisia banaaneja.
Useissa Euroopan parlamentin tarkistuksissa siirretään tätä tasapainoa. Olemme sen vuoksi äänestäneet dollaribanaanien kiintiön alentamista vastaan, koska se on ristiriidassa WTO: n määräysten kanssa. Olemme äänestäneet suurempia tulleja vastaan, koska se nostaisi liikaa banaanien hintaa. Olemme myös äänestäneet muita kuin perinteisiä toimittajia koskevien tullien suurentamista vastaan, koska olisi hävytöntä asettaa tulli banaaneille, jotka tulevat maailman köyhimmistä osista.
Olemme äänestäneet mietinnön puolesta, koska se sisältää ehdotuksen "oikeudenmukaisen kaupan" banaanien järjestelystä. Tuki, jonka avulla tuotanto muutetaan "oikeudenmukaisen kaupan" banaaneihin, on hyvä keino auttaa pieniä tuottajia, jotta ne pääsisivät kilpailukykyiseen asemaan dollaribanaaneihin nähden.
Mietinnössä esitetään kaksi erilaista järjestelyä. Toinen "oikeudenmukaisen kaupan" banaaneille ja toinen luonnonmukaisesti viljellyille banaaneille. Pitäisi kuitenkin olla vain yksi järjestely, joka sisältää sekä ympäristöllisiä että sosiaalisia vaatimuksia. Ei ole realistista olettaa, että tuotanto onnistuisi AKT-maissa täysin ilman torjunta-aineita. "Oikeudenmukaisen kaupan" määritelmää on sen vuoksi kehitettävä yhteistyössä tuottajien ja kuluttajien kanssa. Järjestelyyn on kuuluttava tuotannon muuttamiselle ja kuluttajavalistukselle myönnetyt tuet sekä merkintäjärjestelmä ja valvontajärjestelmä, jotta kuluttajat voivat olla varmoja siitä, että he saavat sen, mistä maksavat.

Krarup, Bonde ja Sandbæk
Viime viikolla paljastui jälleen kerran, että amerikkalainen banaaniyhtiö Chiquita halveksii tietoisesti niin työntekijöiden oikeuksia kuin ympäristönäkökulmiakin banaaniviljelmillään Latinalaisessa Amerikassa. Banaanien tuotanto on useille valtioille niin AKT-ryhmän sisä- kuin ulkopuolellakin ratkaiseva ulkomaisen valuutan lähde ja monet ihmiset ovat taloudellisesti riippuvaisia banaanien viennistä. Mutta kuten Chiquitan tapaus paljastaa, banaanin tuotanto aiheuttaa myös sen, että kolmannen maailman viljelmillä työskentelevät henkilöt altistuvat suurille terveydellisille ja sosiaalisille vaaroille.
Olemme tukeneet niitä sekä valiokunnan että Euroopan parlamentin muiden jäsenten tekemiä tarkistuksia, joissa vaaditaan, että yhteisessä markkinajärjestelyssä otetaan huomioon ja aktiivisesti edistetään niin kutsuttujen "oikeudenmukaisen kaupan" banaanien tuotantoa ja tuontia. Olisimme mieluiten halunneet, että olisi perustettu erityinen "oikeudenmukaisen kaupan" kiintiö, mutta se on ristiriidassa nykyisten WTO: n sääntöjen kanssa. Kun seuraavat neuvottelut alkavat WTO: ssa, EU: n selkeänä tavoitteena on oltava tällaisen kiintiön mahdollistaminen. Siihen saakka meidän on huolehdittava siitä, että tuonnista tehdään helppoa "oikeudenmukaisen kaupan" järjestöille.
Se että olemme pidättäytyneet äänestämästä yhteistä markkinajärjestystä koskevaa mietintöä johtuu siitä, että ehdotuksessa annetaan kritiikittömästi etu perinteisille AKT-banaanintuottajille. Tämän ryhmän ulkopuolelle jää maita, jotka ovat yhtä riippuvaisia banaanin tuotannosta, eikä meillä ole minkäänlaista varmuutta siitä, että AKT-maiden viljelyksillä työskenteleviä henkilöitä kohdellaan paremmin kuin Latinalaisessa Amerikassa. Sen lisäksi nykyinen ehdotus ei varmista pienten banaanintuottajien asemaa. Maailmanpankissa on laskettu, että vain noin 12 % siitä ylihinnasta, jonka eurooppalaiset kuluttajat banaaneista maksavat, päätyy tuottajille - jäljelle jäävä osa menee maahantuojille, eikä esillä oleva ehdotus takaa mitenkään, että tilanne muuttuisi tulevaisuudessa.

Lindqvist
EU: n banaanintuontiin liittyy suunnaton määrä sääntöjä, tulleja, kiintiöitä ja rangaistustulleja. EU: n on itse näytettävä hyvää esimerkkiä ja vähennettävä sääntöjä, noudatettava WTO: n päätöstä ja suuntauduttava enemmän vapaakauppaan.

Miranda
Tällä ehdotuksella, joka on syntynyt Maailman kauppajärjestön tekemän päätöksen seurauksena, on erityisen vakava symbolinen merkitys, ja jos se hyväksytään komission esittämässä muodossa, se aiheuttaa nykyiseen banaanialan yhteiseen markkinajärjestelyyn syviä ja kielteisiä muutoksia.
Sillä on symbolinen merkitys, koska komission esittämässä muodossa ehdotus merkitsisi Maailman kauppajärjestön - ja Yhdysvaltojen etujen - kaikkivaltaisuuden kestämätöntä hyväksymistä, jolloin väistämättä uhrattaisiin EU: n ja AKT-maiden väliset perinteiset, suosituimmuusasemaan perustuvat suhteet. Nyt se tapahtuisi banaanialalla, myöhemmin muilla aloilla.
Se aiheuttaa syvällisiä ja kielteisiä muutoksia, koska kolmansien maiden tuontikiintiöiden lisääminen (353 000 tonnilla) - etenkin ns. banaanidollarivyöhykkeen eduksi - vaarantaisi AKT-maiden tuonnin määrän ja yhteisön tuotannon markkinoille pääsyn esimerkiksi Madeiran erityistapauksessa.
Sen tähden pidämme maataloutta käsittelevän valiokunnan ehdottamia tarkistuksia myönteisinä. Niissä pyritään todellakin turvaamaan yhteisön tuottajien edut ja AKT-maiden kanssa solmittujen etuuskohtelusopimusten jatkuminen olennaisilta osiltaan. Tähän pyritään ehdotuksessa mainitsemallani ylimääräisen kiintiön supistamisella 100 000 tonniin. Ja tähän pyritään myös ehdotuksessa Portugalille osoitettavasta 57 500 tonnin kiintiöstä, joka on 7 500 tonnia nykyistä suurempi.
Jäljelle jää muuan keskeinen seikka: on välttämätöntä tarkistaa eräitä YMJ: n mekanismeja. EU ei voi jäädä niiden vangiksi. Juuri se on tavoitteena Thomasin mietintöön tekemässämme tarkistusehdotuksessa.

Nicholson
Iloitsen tästä mietinnöstä, sillä se on yritys päästä mahdollisimman pitkälle AKTmaiden auttamisessa WTO: n päätöksen rajoissa. WTO: n päätös merkitsee tietenkin sitä, ettemme voi auttaa noita AKT-maita yhtä paljon kuin ennen, mutta tämä mietintö, joka on sopusoinnussa komission ehdotusten kanssa, on seuraavaksi paras vaihtoehto.
Banaanialan uudistus on alue, jolla nykyaikaiset maailmankaupan järjestöt eivät näytä juurikaan välittävän maiden välisistä perinteistä siteistä. Yhdistyneellä kuningaskunnalla on vanhat siteet erityisesti Karibian maihin. On vahinko, että WTO ei näytä tunnustavan sellaisia siteitä. Yhdistynyt kuningaskunta ei tietenkään ole ainoa jäsenvaltio, joka ymmärtää velvollisuutensa perinteisiä tuottajamaita kohtaan.
Yhdyn esittelijän huoleen siitä, että yksittäisten tuottajamaiden lupien lakkauttaminen voisi heikentää joidenkin maiden asemaa EU-markkinoilla. Lisätukitoimet tämän tasapainottamiseksi ovat selvästi tarpeellisia.
Laajemmassa yhteydessä tämä pitkään kestänyt kiista osoittaa, että WTO: ssa tarvitaan enemmän joustavuutta, jos työpaikkoja aiotaan suojella heikommin toimeentulevissa yhteisöissä.

Souchet
Banaanien yhteinen markkinajärjestely on erityisen tärkeä siitä syystä, että tuotanto koskee suoraan yhtäaikaa tiettyjä eurooppalaisia alueita (ja erityisesti erityisen syrjäisiä alueita, joista esimerkkinä Ranskan merentakaiset departementit) ja suurta määrää kolmansia maita, joiden kanssa meillä on erittäin pitkäaikaiset ja etuoikeutetut suhteet Lomén yleissopimusten puitteissa.
Tämän geostrategisen ja taloudellisen tilanteen edessä, niin Euroopan kuin AKT-maidenkin tasolla, on tarpeen saada aikaan YMJ, jossa toteutetaan selkeästi yhteisön etuuskohtelua ja joka on meidän ja AKT-maiden etuoikeutettujen sopimusten mukainen.
Ryhmämme tukee Thomasin mietintöä sellaisena kuin sitä on muutettu maatalousvaliokunnassa. Olemme kuitenkin jättäneet kahdeksan tarkistusta, joiden kaikkien tarkoituksena on vahvistaa AKT-tuotantoa sekä yhteisön tuotantoa ja samalla markkinointia banaanien osalta, joiden tuotantotapojen on noudatettava tiettyjä yhteiskunnallisia sekä ympäristöön ja terveyteen liittyviä standardeja.
AKT-sopimuksia on käsiteltävä kokonaisuudessaan. GATT-sopimusten allekirjoittamishetkellä otimme esiin perinteisiin suhteisiimme näiden maiden kanssa liittyvän ongelman, jolloin meille vastattiin, että nämä erityisedut säilytettäisiin. WTO: n paneelin tulos näyttää, että pelko ei ollut turha. Todellisuudessa WTO ei tunnusta etuoikeussijan saaneita sopimuksiamme AKT-maiden kanssa. Nähtäväksi jää, voidaanko komission näin tekemä vakava neuvotteluvirhe korjata, erityisesti seuraavan "Clintonin kierroksen" aikana, ja jos, niin miten.
Yhteisön tuotannon osalta on tarpeen säilyttää tuotantokiintiöt tasolla, joka mahdollistaa erityisen syrjäisten tuotantoalueiden säilyttämisen ja jopa kehittämisen. Me kaikki tiedämme, että nämä alueet ovat erityisen herkkiä ja aiheuttavat erityiskuluja, jotka liittyvät kaukaiseen sijaintiin niin sanottuun mannerunioniin verrattuna. Tästä syystä me olemme esittäneet tarkistusta, jolla taataan yhteisön tuotannon menekki Euroopan markkinoilla sekä tullimaksujen perinnän korottaminen muista kuin perinteisistä AKT-maista peräisin olevien banaanien osalta ja 20 %: n tarkistus kiinteään viitetuloon, jota ei ole korotettu vuoden 1991 jälkeen.
WTO: n puitteissa on ehdottoman tarpeellista ottaa käyttöön sosiaalisia, ympäristöön ja terveyteen liittyviä lausekkeita. Kuten olemme useaan otteeseen todenneet, kaupan maailmanlaajuistuminen voi toimia yhtenäisellä tavalla ainoastaan siinä tapauksessa, että kaikki noudattavat oikeudenmukaisia sosiaalisia, ympäristöön ja terveyteen liittyviä standardeja. Tässä tapauksessa toivomme, että kaikki jäsenvaltiot voivat vastustaa sellaisten banaanien tuontia, jotka ovat peräisin sellaisesta kolmannesta maasta, joka ei noudata kyseisiä lausekkeita.
Ryhmämme tukee siis Thomasin mietintöä sellaisena kuin sitä on muutettu maatalousvaliokunnassa, Euroopan banaanintuottajien ja niin sanottujen "perinteisten" AKT-maiden banaanintuottajien yhteisen edun mukaisesti. Euroopan unioni on allekirjoittanut Lomén yleissopimukset, joissa sitoudutaan myös kansainvälisiin velvoitteisiin, joiden lainsäädännöllinen voima ei ole vähäisempi kuin Marrakechin sopimusten puitteissa allekirjoitettujen sitoumusten. Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on siis ehdottomasti noudatettava Lomén yleissopimuksen sisältämiä velvoitteita.

Titley
Niiden monien brittien tavoin, jotka ovat innokkaita auttamaan Karibian maita ansaitsemaan kohtalaisen toimeentulon tärkeimmän vientiviljelykasvinsa avulla, olin kauhistunut, kun Maailman kauppajärjestö teki päätöksen, että EU: n näitä saarivaltioita suosivat kauppasäännöt olivat vastoin kansainvälisiä kauppalakeja. Olen siis iloinen, että komission asiantuntijat ovat nopeasti laatineet ehdotuksia, joiden pitäisi vastata kansainvälisiä sopimuksiamme mutta samanaikaisesti sallia edelleen karibialaisille maanviljelijöille heidän banaaniensa myynti Euroopan markkinoille.
Ymmärrän, että nämä muutokset tuontilupajärjestelmään lisäävät EU: n banaaninkasvattajamaille antaman tuen kustannuksia. Olen kuitenkin sitä mieltä, että se on halpa hinta maksettavaksi verrattuna siihen riskiin, että köyhät maanviljelijät joutuisivat kiusaukseen kasvattaa huumeita banaanien sijasta ja siten vain lisäisivät huumeongelmia, joita omissa maissamme kohdataan. Eurooppa hyötyi menneisyydessä monista siirtokunnistaan noissa maissa, joten on vain oikeutettua, että nykyinen Eurooppa ojentaa auttavan kätensä maailman köyhimpien osien asukkaille, jotka haluavat ansaita elatuksensa rehellisesti.

Verwaerde
Jo EU: n alkuajoista lähtien parlamentti on ollut huolestunut perinteisten, niin yhteisön (20 % unionissa kulutetuista banaaneista on peräisin Martiniquelta, Guadeloupelta, Madeiralta ja Kanarian saarilta) kuin AKT-maidenkin banaanintuottajien eduista.
Eri pöytäkirjat, erityisesti neljännen Lomén yleissopimuksen pöytäkirja N: o 5, ovat edeltäneet vuonna 1993 voimaan tullutta yhteistä markkinajärjestelyä (YMJ). Viimeksi mainittu oli vaikean kompromissin tulosta, jonka tarkoituksena oli mahdollistaa yhteisön alueella tuotettujen banaanien sekä AKT-maista peräisin olevien banaanien menekki sisämarkkinoilla niin tuottajille kuin kuluttajillekin oikeudenmukaisilla hinnoilla, vahingoittamatta muista kolmansista maista peräisin olevien banaanien tuontia.
Monikansallisen yrityksen, Chiquitan, innoittaman ja Yhdysvaltojen, Guatemalan, Hondurasin, Ecuadorin ja Meksikon toteuttaman kanteen seurauksena Maailman kauppajärjestö vaati EU: ta muuttamaan 1. tammikuuta 1999 alkaen banaanisektorin YMJ: tä.
Haluan onnitella kollegaamme David Thomasia hänen mietinnöstään, joka hyväksyttiin lähes yksimielisesti maatalousvaliokunnassa. Hän pyrki löytämään kompromissin, joka olisi yhteensopiva WTO: n sääntöjen kanssa, hyväksymällä yleiskiintiön ajatuksen, jossa pidetään Lomén yleissopimuksen määräämä etuuskohtelu ennallaan ja suojellaan unionin tuottajia ja taataan kuluttajille kohtuullinen hinta.
Banaanin YMJ: n täytäntöönpanon aikaan yhteisö sitoutui olemaan koskaan sijoittamatta eurooppalaisia ja AKT-maiden tuottajia aikaisempaa epäedullisempaan asemaan. YMJ: n muutosta on ohjattava saman periaatteen mukaisesti. Tästä syystä tuen maatalousvaliokunnan kantaa ja äänestin sen esittämien tarkistusten puolesta.
Valdivielso De Cuén mietintö (A4-0223/98)

Cushnahan
Uskon, että ehdotus rajatarkastusten tiukentamisesta väärennettyjen tavaroiden osalta osoittautuu myönteiseksi toimeksi, sillä sen avulla vahvistetaan aikaisempaa vuoden 1994 asetusta, joka koskee väärennetyiksi tai laittomasti valmistetuiksi epäiltyjen tavaroiden pysäyttämistä tullissa.
Vaikka alkuperäinen asetus kattoi tavaramerkit ja mallioikeudet, tullisuojelun sovellusalan laajentaminen koskemaan patentoituja keksintöjä, jota tässä ehdotuksessa suositeltiin, voisi parantaa merkittävästi teollis- ja tekijänoikeuksien turvaa. Lisäksi ehdotettu lisäys tulliviranomaisten toimivaltaan vapaa-alueilla olevien tavaroiden osalta tai jo tullivalvonnassa olevien tavaroiden osalta laajentaa patenteille, tavaramerkeille ja vastaaville annetun suojan alaa.
Irlanti on yksi EU: n johtavista maista ohjelmistojen kehittämisessä. Se, että ryhdytään ankariin toimiin laittoman valmistuksen ja väärennysrikosten, mukaan lukien teollis- ja tekijänoikeuksien rikkominen, vastustamiseksi, ei siten ole ainoastaan EU: n edun mukaista vaan erityisesti Irlannin, jossa sen avulla varmistetaan ohjelmistoteollisuuden työpaikkojen säilyminen.

Kirsten Jensen, Blak ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet mietinnön puolesta. EU: n nykyisen järjestelmän tavoite on pysäyttää tullissa väärennetyiksi tai laittomasti valmistetuiksi epäillyt tavarat, jotka ovat teollis- tai tekijänoikeuksien (tavaramerkit tai kaupalliset merkit, tekijänoikeudet, lähioikeudet sekä mallioikeudet) alaisia.
Tuemme tätä ehdotusta, joka käytännössä merkitsee muun muassa väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tuotteiden poissulkemista ja hävittämistä.
Aelvoetin mietintö (A4-0194/98)

Deprez
Suhteiden ja kaupan katkaiseminen jonkin valtion kanssa on aina hyvin merkittävä päätös. Sitä ei voida missään tapauksessa tehdä kevein perustein tai ilman vakuuttavia ja ratkaisevia perusteluja. Sitäkin suuremmalla syyllä kun on kyse tuesta, jota annamme maalle ja siten kansalle.
Neljännen Lomén yleissopimuksen 336 a artiklaan sisältyvä mahdollisuus lakkauttaa yhteistyö osittain tai kokonaan ihmisoikeuksien törkeän loukkauksen johdosta ei jää tuon säännön ulkopuolelle.
Kaikki yhteistyön lopettamista tai uudelleen aloittamista koskevat päätökset ovat hyvin vakavasti otettavia ja parlamentti olisi syytä ottaa täysin mukaan näihin päätöksiin. Mielestäni onkin itsestään selvää, että parlamentti ei voi tyytyä vain siihen, että sille tiedotetaan asioista. Kuten kollegani kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa olen myös todella sitä mieltä, että ei ole toivottavaa, että neuvosto voi yksin päättää yhteistyön lopettamisesta tai uudelleen aloittamisesta.
Yhtäpitävän lausunnon puuttuessa parlamenttia on mielestäni vähintään kuultava kaikissa tapauksissa, jotta myös yleinen mielipide saadaan tietoiseksi asiasta ja jotta painostetaan asteittain kyseessä olevaa valtiota.
Kannatan näin ollen täysin sovittelumenettelyn aloittamista välittömästi neuvoston kanssa, jotta parlamentin kuulemismenettely voidaan määritellä mahdollisimman pian yhteisellä sopimuksella.
Bergerin suositus (A4-0215/98)

Donnay
Meille annettu ehdotus edellyttää liikenteenharjoittajan ammattiin pääsyä koskevan direktiivin muuttamista. Tavoitteena on tehdä voimassa olevista määräyksistä tiukempia, jotta kuljetusalalla saataisiin aikaan nykyistä pidemmälle vietyä yhdenmukaisuutta.
Ainoastaan muutamien maiden tukeman kyseisen tarkistusehdotuksen tavoitteena on vähentää sellaisia eroavaisuuksia jäsenvaltioiden lainsäädännöissä, jotka voivat aiheuttaa kilpailun vääristymistä ja saada aikaan epätasa-arvoisen pääsyn maantieliikennemarkkinoille.
Haluaisin osaltani korostaa tarvetta yhdenmukaistaa pääsyvaatimusten lisäksi liikenteenharjoittajan ammatin harjoittamisedellytykset.
Muutamissa unionin maissa on viime aikoina ollut laajoja rekka-autonkuljettajien lakkoja. Kaikilla on vielä mielessä kyseisen toiminnan aiheuttama epäsopu. Lakot paljastivat kuitenkin myös tieliikenteen ammattilaisten huomattavan tyytymättömyyden. Kyseiset lakot toivat esiin myös suuret erot työoloissa jäsenvaltioiden välillä.
Syvällisen pohdinnan aloittaminen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta unionissa on siis mielestäni tarpeen. Yhdenmukaistaminen asettaisi kuljetusyritykset samaan tasa-arvoiseen asemaan, yritysten työntekijöihin kohdistamat vaatimuksethan vaihtelevat suuresti maasta toiseen.
Quisthoudt-Rowohlin suositus (A4-0226/98)

Caudron
Kollega Quisthoudt-Rowohlin ehdotus on vakava ja perusteltu. Todellakin, jo useiden kuukausien ajan kaikissa Euroopan unionin toimielimissä on puhuttu kilvan tarpeesta hankkia kunnianhimoamme vastaavan tason tutkimuskeskus. Ei ole epäilystäkään siitä, että se mitä meille esitetään, on kaukana tavoitteesta.
Vaikka kaikki ovatkin tietoisia tutkimuksen ja kehityksen todella merkittävästä strategisesta asemasta kilpailukykymme kannalta maailmanlaajuisella tasolla, monet eivät näytä kuitenkaan haluavan kantaa vastuutaan innovaation ja maailman haasteisiin mukautumisen osalta tarpeellisista taloudellisista sitoumuksista.
Otan esiin ainoastaan yhden esimerkin havainnollistaakseni esitystäni, eli laivanrakennuksen. Eurooppa-neuvosto päätti lopettaa tämän teollisuudenhaaran tuet vuoden 2000 jälkeen suosittelemalla voimakkaasti kilpailukykyä edistäviä ponnisteluja uuden teknologian avulla. Samaan aikaan komissio ehdotti "maakuljetusten" ja "meriteknologian" toiminnan yhdistämistä; tämän yhdistymisen seurauksena määrärahat laskisivat. Mitä tästä pitäisi ajatella?
Euroopan parlamentin jäsenenä en voi myöskään tyytyä vain eräiden johtajien kauniisiin ja pitkiin puheisiin, jotka ovat kaukana päätösten todellisuudesta.
Yhteisön teknokratian selän taakse ei voi piiloutua ikuisesti. Jos asiat ovat jonakin päivänä Pariisissa, Berliinissä ja Lontoossa tietyllä tolalla, ei voi seuraavaksi vaatia niiden olevan päinvastoin Brysselissä. Valitettavasti eräiden tahojen viimeaikaiset julistukset eivät houkuttele suhtautumaan asiaan optimistisesti.
Seuraavien kuukausien aikana osan meistä on puolustettava eurooppalaista ajatusta, mutta samalla myös palauttaa tiettyjä totuuksia, silläkin uhalla, että loukkaamme eräitä herkkämielisiä. Seuraavat vuodet ovat ratkaisevia. Poliittiset panokset ovat suuret. Euroopan parlamentin tehtävänä on johtaa voittoon poliittinen puolensa, ja toiveeni mukaan myös päätöksentekoon liittyvä puolensa.

Wibe
Koska tunnen jonkin verran tutkijoiden maailmaa, voin sanoa, että EU: n tutkimusohjelma luo valitettavasti vain useita turhia kiertoteitä tutkijoiden maailmaan.
Tutkimuksen pitää mielestäni perustua vapaaehtoiseen kansainväliseen yhteistyöhön eikä keinotekoisiin yhteistyösääntöihin esimerkiksi niin, että tutkimukseen olisi osallistuttava tutkijoita kolmesta maasta tai jotain vastaavaa. Mielestäni tutkimusohjelmat eivät kuulu EU-yhteistyöhön. Kansainvälistä tutkimustyötä koskeva kysymys voidaan siitä huolimatta ratkaista - niin on tapahtunut ennenkin.

Wolf
Haluaisin tässä kohdassa kirjauttaa pöytäkirjaan valitteluni ja arvosteluni siitä, että unionin (ja sen jäsenvaltioiden sekä yhteisön tutkimustyön koordinoinnista vastaavan toimiston EUREKAn) tutkimuspolitiikasta, joka on tärkeä osa uuteen kehitysmalliin siirtymisen strategiasta, ei ole toistaiseksi keskusteltu vakavasti. Luultavasti se ei yksinkertaisesti ole mahdollista, jos vain jatkamme tavanomaisin menetelmin. Haluaisin sen vuoksi kehottaa kansalaisyhteiskuntaa alkamaan jo nyt, eurooppalaisella tasolla ja yksittäisissä jäsenvaltioissa, tutkimuksen kuudetta puiteohjelmaa koskevan laajan vuoropuhelun siitä, miten tutkimuspolitiikka voi vaikuttaa siirtymisstrategiaan ekologisesti kestävän ja sosiaalisesti johdonmukaisen kehitysmallin kannalta Euroopassa - ja sen ulkopuolella. Kriittisten ryhmien ja äänien mukaan saaminen on tällöin erittäin tärkeää.
Linkohrin mietintö (A4-0199/98)

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, tämän äänestysselityksen aluksi sallinette minun huomauttaa, että äänestyksen kulku on tänään ollut vähintäänkin hämmästyttävä ja pyydänkin, että välitätte puheenjohtajistolle seuraavan huomautuksen: kun minkä tahansa jäsenvaltion tasavallan presidentti tulee tänne vierailulle, istuntoa ei keskeytetä, niin että edustajat pääsevät vapaalle ja vierailija puhuu istuntosalissa, josta puuttuu kolme neljäsosaa edustajista äänestysaikaan verrattuna.
Haluan tehdä kaksi menettelyä koskevaa huomautusta Linkohrin mietinnöstä. Euroopan parlamentti on todella käyttänyt omituista menettelytapaa tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan välityksellä. Meillä on todellakin jo olemassa direktiivi. Meille esitettiin mietintö, joka on valiokunta-aloitteinen mietintö, samasta aiheesta ja nyt meille esitetään liitteen lisäämistä kyseiseen mietintöön; liite näyttää analyysin nojalla todellisuudessa Euroopan parlamentin todelliselta lainsäädäntöehdotukselta. Tietysti tämä menettelytapa näyttää meistä Euroopan unionin toimintaa säätelevien asiakirjojen ja käytäntöjen vastaiselta. Parlamentin ei pidä ryhtyä lainsäätäjäksi.
Toisessa huomautuksessani haluaisin palata juuri tapahtuneeseen menettelytapavälikohtaukseen. Valitettavasti en pyytänyt silloin asian viemistä työjärjestystä käsittelevään valiokuntaan, mutta olen varma, että voin vahvistaa, että jos mietinnössä on oltava liite, lopullista äänestystä ei voi toimittaa ennen mainittua liitettä koskevaa äänestystä. On täysin järjetöntä ajatella, että lopullisen äänestyksen jälkeen voisi olla muita äänestyksiä.
Ensimmäinen äänestys, joka meitä pyydettiin suorittamaan, koski kantamme ilmoittamista komissiolle liitteenä olevasta tekstistä. Koska tämä osa kuului päätöslauselmaehdotukseen, tämän jälkeen oli luonnollisesti äänestettävä liitteestä ennen lopullisen äänestyksen toimittamista. Arvoisa puhemies, uskon ennen kaikkea, että jos äänestys olisi valmisteltu paremmin, nämä välikohtaukset olisi voitu välttää, koska olisi heti havaittu, että liite ei saanut parlamentin jäsenien ehdotonta enemmistöä ja että tarvittavaa määräenemmistöä ei siis saavutettu. Luonnollisesti tämän jälkeen koko mietintöä koskeva lopullinen äänestystulos olisi todennäköisesti ollut kielteinen.
Se, että kaikille parlamentin jäsenille ehdotettiin liitettä koskevaa äänestystä lopullisen äänestyksen jälkeen ja että toimitettiin äänestys valiokuntaan lähettämisestä lopullisen äänestyksen jälkeen, oli mielestäni menettelyvirhe, josta työjärjestystä käsittelevä valiokunta voisi antaa lausunnon vielä kerran, jotta virheiltä vältyttäisiin tulevaisuudessa. Haluan kuitenkin sisällön osalta sanoa vielä, että tällaisen menettelytavan käyttö ei ole normaalia, koska siinä annetaan parlamentille lakialoitemahdollisuus, mitä sillä ei ole.

Lindqvist
Mietinnössä on hyviä ehdotuksia uusiutuvan energian osuuden lisäämiseksi biomassan, aurinkoenergian, tuulivoiman ja maalämmön käytön avulla. Yhteisön oikeuden määräykset sähköntoimitusmallista voivat myös tukea tätä kehitystä. Energiapolitiikan toteuttamisen on pääasiassa oltava kansallinen kysymys, josta jokaisen jäsenvaltion on huolehdittava kansallisia sääntöjä soveltamalla.

Pinel
Linkohrin mietinnössä on eräs keskeinen ansio: siinä esitetään hyvä kysymys uusiutuvien energialähteiden käytön edistämisestä. On selvää, että kansakuntiemme energia-alan tulevaisuuden ajatteleminen on valittujen edustajien ja hallitusten tehtävä, ennen kaikkea omassa maassani. Tuossa tulevaisuudenkuvassa on otettava huomioon samalla kertaa ympäristön suojeleminen, tuotantotapojen monipuolistaminen, kuluttajien, teollisuuden ja yksilöjen tarpeet, mutta myös hankinnan turvallisuus ja pienempi riippuvuus ulkopuolisista tahoista. Uusiutuvat energiamuodot, jotka tunnemme jo ja jotka odottavat vielä keksimistä, ovat tärkeässä asemassa kyseistä politiikkaa määriteltäessä tulevaisuudessa.
Voimmeko hyväksyä samassa määrin erittäin unionijohtoisen direktiivin, joka on laadittu enemmän kuin likimääräisen oikeudellisen tyylin mukaan (siinä on myös räikeitä ristiriitaisuuksia Rothen mietinnön kanssa), jossa ei noudateta toissijaisuusperiaatetta ja jossa jätetään täysin huomioimatta valtioiden ja niiden energiasuunnitelmien erityispiirteet ja jossa katsotaan, että vesivoima on sellainen uusiutuva energiamuoto, joka on ansainnut huomiota osakseen vasta ylitettyään tietyn tuotantokynnyksen? Vastaus on "ei" , ja tästä syystä pidättäydymme äänestämästä.
Jäsenvaltioiden tehtävänä on asettaa tavoitteita, sitoutua niiden pitämiseen ja määritellä kansallisella tasolla niihin pääsemiseen sopeutetut keinot keskitetyllä tavalla, mutta yhteisön rakenteista riippumatta. Energia on liian vakava ja liian strateginen ala komission teknokraattien tai tämän parlamentin raivokkaiden federalistien käsiin jätettäväksi.

Seppänen, Sjöstedt ja Svensson
Mietinnössä ehdotetaan, että EU: n tulee laatia uusi direktiivi uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan sähkön toimittamisesta. Vastustamme sitä. Mielestämme tällaisista kysymyksistä päättäminen kuuluu kansalliselle tasolle. Emme myöskään halua, että EU kehittää yhteisen yksityiskohtaisen energiapolitiikan. Tämän näkökannan puolesta puhuvat niin demokraattiset syyt kuin sekin, että aluetta koskevat kansalliset edellytyksetkin vaihtelevat suuresti.
Olemme sen vuoksi äänestäneet uuden direktiivin laatimiskehotusta vastaan ja pitäytyneet kaikista kohta kohdalta - äänestyksistä, jotka liittyvät ehdotetun direktiivin laatimiseen.

Wibe
Helmut Kohlin ja Jacques Chiracin tavoin olen sitä mieltä, että EU: n tasolle on siirretty aivan liikaa sellaisia päätöksiä, jotka olisi voitu tehdä kansallisella tasolla. Olen kahden edellä mainitun tavoin täysin sitä mieltä, että läheisyysperiaatteella täytyy olla todellinen sisältö.
Tässä mietinnössä vaaditaan sellaisen lainsäädäntöehdotuksen laatimista, jossa käsiteltäisiin uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan sähkön toimittamista verkkoon. Tämän ehdotuksen päämäärä voi olla erittäin hyvä, mutta jos tarkastellaan järkevästi sitä keskustelua, johon se on johtanut, mitä tulee rahastoihin, erillisrahastoihin, sijoittajiin, verkko-operaattoreihin, energiantuottajiin, riippumattomiin tuottajiin ja niin edelleen, on vaikea ymmärtää, miksi tällaisista asioista on päätettävä EU: n tasolla.
Energiapolitiikkaan liittyvät päätökset on mielestäni tehtävä kansallisella tasolla. Energiapolitiikan ylivaltiolliseksi muuttamisella ei voiteta mitään. Äänestän sen vuoksi tätä mietintöä vastaan.

Puhemies
Haluaisin vain sanoa, koska keskustelua on ollut paljon, että minäkin pohdin, pitäisikö äänestys jakaa esitykseen ja liitteeseen. Henkilökohtaisesti en ole varma, että se oli kaikkein oikein tapa. Minullakin on vielä kysymysmerkkejä. Mutta joka tapauksessa heti kun lähdimme seuraamaan tätä tapaa, ajattelin ainakin erottaa toisen osan toisesta. Niinpä kahden äänestyksen tavassa ei esiintynyt ongelmia. Ensimmäinen osa - esitys erillään liitteestä - saattoi pysyä esityksenä, kuten se pysyikin.
Sitten minun on myös huomautettava, että meillä oli kova paine äänestyksistä. Noudatimme tätä tapaa viimeisen kerran, että keskeytimme keskiviikon äänestykset, kun johtava valtio puuttui asiaan. Tästä on puhuttu myös puhemiehistössä ja puheenjohtajien konferenssissa. Ymmärrän esiintyvän varauksellisuuden. Meidänkin on hyvin vaikea aloittaa äänestys, keskeyttää se, odottaa, että kollegat tulevat uudelleen paikalle jne., mutta en usko, että meidän nykyisellään täytyy enää toistaa tätä asiaa. Toimitan kuitenkin herra Fabre-Aubrespyn huomautuksen puhemiehelle.
Kolmas kohta on tietenkin se, että kun etenemme melko nopeasti, äänestystä seuraavienkin on oltava nopeita. On mahdotonta, että kymmenen minuutin jälkeen joku huomauttaa, että on äänestänyt väärin. Se tuo mukanaan syntyneen kaltaisia ongelmia.
(Istunto keskeytettiin klo 13.45 ja sitä jatkettiin klo 15.00)

Kosovon tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Kosovon tilanteesta.

Henderson
Kun viimeksi puhuin parlamentille Kosovo-aiheesta yhdessä aiemmista keskusteluistamme, uutinen presidentti Miloseviin suostumisesta tapaamiseen Kosovon albaanijohtajan, herra Rugovan kanssa, oli juuri tullut esiin. Kuten parlamentin jäsenet muistanevat, kansainvälinen yhteisö iloitsi silloin uutisesta tärkeänä ensiaskeleena tiellä kohti kriisin rauhanomaista ratkaisua. Olimme sen vuoksi kaikki kauhistuneita, kun sen sijaan että se olisi johtanut taistelujen vähenemiseen Kosovossa, jouduimme todistamaan väkivallan huomattavaa lisääntymistä ja kiistattomia todisteita siitä, että Serbian turvallisuusjoukot tekivät umpimähkäisiä hyökkäyksiä kokonaisiin kyliin ja että Jugoslavian armeija aiheutti laajaa tuhoa, jossa oli kaikki uuden etnisen puhdistuskampanjan tunnusmerkit. Belgradin väite, että se vain suorittaa laillista terrorismin vastaista toimintaa, ei ole uskottava. Raportteja viattomiin siviileihin kohdistuneista hyökkäyksistä ja talojen järjestelmällisestä polttamisesta ei voida mitenkään hyväksyä.
Kuten Eurooppa-neuvosto teki selväksi 15. kesäkuuta, yksikään valtio, joka harjoittaa julmaa sotilaallista sortoa omia kansalaisiaan kohtaan, ei voi odottaa löytävänsä paikkaa nykyaikaisessa EU: ssa. Kasvava pakolaisvirta naapurimaihin Albaniaan ja Montenegroon puhuu puolestaan ja kertoo vakavasta uhasta, jonka jatkuva konflikti luo alueelliselle turvallisuudelle.
On erityisen tärkeää, että Euroopan unioni pysyy tiiviissä yhteydessä Pohjois-Albaniassa työskentelevien avustusjärjestöjen kanssa. Iloitsen komission vakuutuksista, että sen humanitaarinen toimisto on säännöllisessä yhteydessä Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun toimiston kanssa. Humanitaarinen kriisi luo valtavan rasitteen Albanialle, maalle, joka yhä kamppailee oman vakavan talouskriisinsä ja yhteiskunnallisten ongelmiensa kanssa, mistä lienemme kaikki tietoisia.
Meidän on jatkettava työskentelemistä Albanian hallituksen kanssa ja rohkaistava sitä säilyttämään rakentava linjansa Kosovoon nähden. Ja meidän on pohdittava keinoja, joilla voimme lisätä apuamme, jolla sekä teemme sille mahdolliseksi selviytyä välittömästä pakolaiskriisistä että autamme sitä käymään käsiksi omiin laajempiin ongelmiinsa.
Presidentti Miloseviilla on henkilökohtainen vastuu turvallisuusjoukkojensa toimista Kosovossa. Hänelle ei saisi jättää sellaista epäilystäkään, että kansainvälistä yhteisöä voisi huiputtaa puheilla rauhasta, kun todellisuudessa paikan päällä vallitsee yhä suurempi sorto.
Presidentti Jeltsinin ja presidentti Miloseviin välisestä vuoropuhelusta, joka käytiin Moskovassa aiemmin tällä viikolla, heräsi toiveita. Iloitsemme presidentti Jeltsinin yrityksistä varmistaa poliittista sopimusta. Jotkin sitoumuksista humanitaarisella alalla ovat askel eteenpäin, edellyttäen, että niitä toteutetaan. Jotkin tärkeimmistä näkökohdista, joita presidentti Milosevi on esittänyt, eivät vastaa kuitenkaan lähellekään Euroopan unionin Cardiffin julistuksessa esittämiä vaatimuksia.
Hän ei ole etenkään antanut selkeää sitoumusta sortoa harjoittavien turvallisuusjoukkojen pois vetämisestä. Euroopan unioni jatkaa nyt työskentelyä venäläisten, amerikkalaisten ja muiden kanssa jatkaakseen presidentti Miloseviin painostamista, jotta hän tekisi kaiken, mitä häneltä vaaditaan - ja työ jatkuu New Yorkissa Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaluonnoksen kanssa. Kuten opimme Bosniasta, meillä ei ole varaa luottaa presidentti Miloseviin sanaan.
Toivon, että Moskovassa käyty keskustelu johtaa muuttuneeseen tilanteeseen, parempaan tilanteeseen, tilanteeseen, jossa sorto päättyy. Voin sanoa presidentti Miloseviille, että jos niin ei käy ja jos vuoropuhelu ei johda mihinkään merkittävään muutokseen tilanteessa, niin Euroopan unionin kanta on muuttumaton - jatkamme presidentti Miloseviin painostamista jättämättä pois laskuista mitään toimea yrittäessämme saada aikaan rauhallisen tilanteen ja ratkaisun Kosovon ongelmiin.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, mielestäni Euroopan unioni on arvioinut Kosovon tilannetta tähän mennessä oikein. Bosnian tilanteen kohdalla niin ei tapahtunut, ja silloin vain odotettiin tilanteen kehittymistä ryhtymättä tarvittaviin valmisteluihin ja varautumatta pahimpaan. Paras tapa yrittää estää väkivaltaa ja verilöylyjä Kosovossa on se, että presidentti Miloseviille tehdään yksiselitteisen selväksi, että kansainvälinen yhteisö on valmis puuttumaan tilanteeseen väkivallan estämiseksi ja vastaavasti suojelemaan viattomia kansalaisia - miehiä, naisia ja lapsia, jotka joutuvat kylissään tykistön ja muiden aseiden tulituksen kohteeksi.
En sano tätä tunteitta, sillä tiedän, kuinka paljon keskusteluja täällä on jo käyty. Tiedän myös, että Euroopan unioni on valinnut tässä asiassa oikean linjan läheisessä yhteistyössä muiden yhteysryhmässä mukana olevien maiden kanssa. Cardiffissa pidetty huippukokous on myös itse asiassa vahvistanut viime päivien aikana valittua linjaa. Meillä on nyt ensimmäiset tulokset presidentti Jeltsinin ja presidentti Miloseviin neuvotteluista. Olen ministeri Doug Hendersonin kanssa yhtä mieltä siitä, että vuoropuhelu on luonnollisesti myönteinen asia, mutta haluan erityisesti toistaa hänen sanansa siitä, että presidentti Miloseviin sanaan ei ole aikaisemminkaan voinut luottaa. On kyse teoista, eikä ole tyydyttävää, että presidentti Milosevi ei ole täyttänyt tärkeintä kansainvälisen yhteisön asettamasta neljästä ehdosta, eli hän ei ole vetänyt turvallisuusjoukkojaan pois alueelta. Tämän vuoksi paikallinen väestö joutuu odottamaan joka päivä pelon vallassa, milloin heidän kimppuunsa jälleen hyökätään. Tilanne on samanlainen kuin Sarajevossa aiemmin. Näin ollen kansainvälisen yhteisön on jälleen tehtävä selväksi, että myös tätä vakavaa vaatimusta on noudatettava, ja sen on osoitettava olevansa valmis puuttumaan tilanteeseen, mikäli laajat väkivaltaisuudet puhkeavat jälleen.
Me emme käy täällä nyt viimeistä keskustelua Kosovon tilanteesta. Niitä käydään vielä paljon, ja vakauden ja rauhan palauttamiseen alueelle kuluu vielä aikaa.
Olen puheenjohtajana toimivan Ison-Briannian kanssa samaa mieltä siitä, että meidän olisi syytä pyrkiä vaikuttamaan myös herra Rugovaan, hänen lähipiiriinsä ja hänen tukijoihinsa, jotta tukisimme häntä maltillisen linjan säilyttämisessä. Myös albaanien joukossa on luonnollisesti tapahtunut vahvaa radikalisoitumista, minkä vuoksi vuoropuhelua on vaikea käydä ilman äärimmäisiä kärjistettyjä vaatimuksia. Ei saa jäädä epäselväksi, että kansainvälisen yhteisön poliittisissa kannanotoissa on vedetty selvät rajat ja päädytty hyvistä ja perustelluista syistä ratkaisuun Jugoslavian liittotasavallan rajojen sisällä. Kansainvälisen yhteisön täytyy toimia johdonmukaisesti myös tässä asiassa.
Euroopan komissio on käynnistänyt ECHO-ohjelmansa kautta tarvittavan avustustoiminnan, antanut käytettäväksi 1, 5 miljoonaa ecua ja on valmis tarvittaessa enempäänkin. Tässä yhteydessä on erityisen tärkeää, että presidentti Miloseviin lupaus osoittautuu oikeaksi ja että kansainvälisille avustusjärjestöille taataan vapaa pääsy alueelle. Milosevi on luvannut presidentti Jeltsinille, että vapaa pääsy taattaisiin myös hallitusten valtuuttamille diplomaateille ja muille kansainvälisille järjestöille kuten ETYJille.
On erittäin tärkeää, että paikalle lähetetään huomattava määrä tarkkailijoita, jotta voimme saada jatkuvasti selvän käsityksen siitä, mitä alueella tapahtuu. Myös Cardiffin huippukokous on tehnyt tästä päätöksen. Tähän mennessä meiltä on puuttunut usein tarkkoja tietoja, koska alueelle ei ole ollut mahdollista päästä. Te tiedätte, että kyse on kymmenistä tuhansista pakolaisista ja kodittomista, ja että täytyy varmistaa se, että presidentti Milosevi toteuttaa lupauksensa pakolaisten esteettömästä paluusta asuinpaikoilleen.
Haluan sanoa lopuksi, että vielä on hieman toivoa siitä, että vuoropuhelu jatkuu ja että vakavat neuvottelut saadaan käyntiin. Haluan kuitenkin heti lisätä, että meidän kaikkien täytyy tiedostaa se, että on oltava todella valppaana, jotta prosessissa ei päädytä jälleen julmaan väkivaltaan, kuten kyseisellä alueella on aiemmin tapahtunut.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, vaikka minä ja ryhmäni tuemme periaatteessa tämänhetkistä politiikkaa, haluaisin joissakin harvoissa kohdissa esittää sitä koskevan kriittisen huomautuksen.
Ensinnäkin: pidän ehdottomasti oikeana sitä, ettette jätä mitään epäselvyyttä siitä, että Kosovon albaaneja ei jätetä yksin, että me tuemme heitä emmekä salli toista tai uutta Bosniaa.
Toiseksi: minun mielestäni on myös oikein, että suhtaudumme edelleen kriittisesti tai pessimistisesti Miloseviiin, ja sen vuoksi meidän on tuettava kaikkia tarjolla olevia vaihtoehtoja Serbiassa ja naapurimaissa. Serbiassa niitä ei tosin juuri ole, mutta Montenegrossa ja Bosnian serbitasavallassa joka tapauksessa - vaikka siellä eivät lentelekään pelkät enkelit - mutta meidän on tuettava vaihtoehtoja Miloseviia varten.
Kolmanneksi: meidän on tuettava alueen naapurimaita, että ne kestävät tämän kriisitilanteen eivätkä ryhdy äärimmäisiin toimiin; tämä koskee Albaniaa ja Makedoniaa. Meidän on sanottava myös makedonialaisille, että heidän on kriisistä huolimatta tai ehkä jopa sen vuoksi kiinnitettävä enemmän huomiota albaanivähemmistön oikeuksiin ja on myös edistyttävä niiden osalta. Se, mitä he ovat tehneet, ei riitä!
Neljänneksi: minun mielestäni on hyvä pitää NATOn sotaharjoitus. Joissakin tilanteissa on valitettavasti välttämätöntä kalistella sapelia, se minun on sanottava, vaikka olenkin antimilitaristi.
Viidenneksi: minun mielestäni on myös hyvä, että valmistaudumme sotilaallisen voiman käyttöön, jos Milosevi ei anna periksi, ja olen siksi sitä mieltä, että on yksinkertaisesti tehtävä kaikki mahdollinen, jotta YK: ssa varauduttaisiin siihen.
Kuudenneksi: haluaisin myös vedota sen puolesta - ja oletan, että neuvosto ja komissio tekevät asian erittäin selväksi - että Venäjän on kannettava vastuunsa. Jos Venäjä haluaa ylipäänsä saada suuren tai suuremman merkityksen Euroopan turvallisuuspolitiikassa - ja minun mielestäni olisi hyvä, jos se saisi - nyt olisi tilaisuus osoittaa se. Sillä juuri silloin, kun Serbian tai sen presidentin, Miloseviin kanssa ollaan ystäviä, tämä ystävyys on todella selvästi asetettava kyseenalaiseksi asettumalla rauhan kannalle.
Seitsemäs ja viimeinen kohtani: arvoisa komissaari, olitte sitä mieltä, että EU hoitaa kaiken. Voi olla, että se hoitaa nyt kaiken, mutta - se on jo mainittukin muutaman kerran - tämä on kriisi, jonka syntymisen tiesi varmasti jo etukäteen, koska Milosevi tarvitsee tällaisen kriisin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jos nyt tarkastelen Cardiffin huippukokouksen tuloksia ja luen kohdan 47, jossa lukee, että on edistytty ja että Wienin huippukokouksessa tehdään lisää päätöksiä, se ei minusta suoraan sanottuna riitä. Erityisesti suunnitteluyksikön on ehdottoman välttämätöntä valmistautua aktiiviseen ulkopolitiikkaan, jotta edistyisimme nopeasti.
Voimme estää toisen tai kolmannen Bosnian tai toisen Kosovon vain, jos ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme on voimakasta. Arvoisa puhemies, ja tämä on viimeinen lauseeni, olen täysin toissijaisuusperiaatteen kannalla. Olisi kuitenkin hyvä harkita, missä me tarvitsemme vahvempaa EU: ta. Tarvitsemme vahvempaa Euroopan unionia ulko- ja turvallisuuspolitiikassa.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, me koemme tällä hetkellä kohtalokkaan déjà-vu-ilmiön, sillä Moskovassa suuren mediakohun saattelemana aikaansaatu tulos on todella vähäinen, jotten sanoisi nollatulos. Sen, mitä herra Jeltsin lupasi, hän lupasi jo amerikkalaisille, ja häntä jopa kiiteltiin siitä, ja sen vuoksi purettiin jopa pakotteetkin, enkä ole yllättynyt siitä, että näin kävi. En juhlinut silloinkaan, koska tiesin varmasti, että Milosevi ei ole muuttunut. Ehkä siinä iässä ei enää muututa. Silloin meidän on kuitenkin otettava se huomioon, sillä hän käyttäytyi niin Bosniassa ja käyttäytyy niin nyt. Hän myöntyy neuvottelujen käymiseen, mutta ilman kansainvälistä välittäjää, ja samanaikaisesti - samoin kuin Bosniassa - hän antaa murhata ja ryöstää. Kosovossa on tosiasiassa jo nyt taas keskitysleirejä ja jopa joukkohautoja.
Me kaikki tiesimme sen, me kaikki näimme sen tulevan, ja siitä huolimatta emme toimineet. Meillä tarkoitan Euroopan unionia. Parlamentti ei voi valitettavasti toimia, me voimme vain panna asioita alkuun. Jos Milosevi ei käske nyt Jugoslavian armeijaa ja poliisivoimiaan vetäytymään ja sanoo, että albaanien on ensin lopetettava terroristiset hyökkäyksensä, hän sekoittaa oikeastaan syyn ja seurauksen. Hänhän on itse syypää tähän kaikkeen. Albaanit ovat nyt kahdeksan vuotta sietäneet todella pitkämielisesti apartheidin kaltaista hallintoa. Ei ole kenellekään yllätys, että kahdeksan vuoden apartheidin kaltaisen hallinnon jälkeen nuoret miehet sanovat: emme siedä tätä enää. Emme anna murhata myös naisiamme ja lapsiamme. Emme anna karkottaa itseämme. Sen vuoksi meidän on kohdistettava paljon voimakkaampi poliittinen ja sotilaallinen paine Belgradiin. YK-joukkoja on oltava myös Serbian ja Kosovon välissä, sillä sieltä tämä paha saa alkunsa.
Milosevi leikkii lännen kanssa. Hän vetää meitä nenästä. Me tiedämme ja huomaamme sen. Hän tietää aivan tarkkaan, että länsi kiinnittää huomattavasti enemmän huomiota NATOn mahdollisen väliintulon kansainvälisoikeudellisiin näkökohtiin kuin hyökkäyksen todelliseen lopettamiseen. YK: n peruskirja syntyi vuonna 1945, aivan toisenlaisena aikana, eikä se ole nyt enää tässä tilanteessa ajanmukainen. Meidän on todella huolehdittava siitä, ettei sisäisiä etnisiä konflikteja saa tuoda näin maailmanyhteisön silmien eteen. Jos olisimme toimineet jo Sarajevossa niin kuin ihmiset NATOssa halusivat, Sarajevo ei olisi jäänyt saarroksiin, niin monia satoja tuhansia ei olisi karkotettu, niin monia ei olisi kuollut eikä meidän tarvitsisi maksaa niitä loputtomia kustannuksia, jotka meidän kaikkien on nyt maksettava.
Ongelma on juuri se, että Milosevi tietää mitä haluaa, ja hän tekee juuri sen mitä haluaa. Me annamme sen tapahtua. Se on meidän ongelmamme. Hän valmistautuu jo uuteen Daytoniin, ja koska hän valmistautuu uuteen Daytoniin, Kosovon luoteisosassa tapahtuu nyt etninen karkotus. Hän karkottaa siellä asuvat albaanit, koska siellä on muka serbien kehto ja koska siellä on paljon maaperän rikkauksia. Kun hän on karkottanut kaikki albaanit, hänen on lopulta pakko taipua ratkaisuun, jota hänelle sitten ehdotamme. Tästä syystä meidän olisi toimittava nyt eikä jätettävä Kosovon ihmisiä ilman apua.

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, minäkään en voi yhtyä siihen oman toimintamme arviointiin, että Eurooppa olisi tällä kertaa toiminut ajoissa. Tällä kertaa kukaan ei todellakaan voinut syyttää sitä, ettei voitu aavistaakaan, että tällaista tapahtuisi. Sitä todella tapahtuu, että sotilaallisen terrorin avulla tehdään etnistä puhdistusta. Se on tosiasia! Toimimme liian myöhään, sillä albaanien vastarinta Kosovossa perustui vuosia väkivallattomuuteen. Sitä aikaa ei käytetty siihen, että Miloseviiin olisi kohdistettu pakotteita, jotta sinä aikana olisi saatu aikaan ratkaisu. Tuo aika heitettiin valitettavasti hukkaan!
Yksi asia, joka on minusta erittäin tärkeä: nyt ei ole pelkästään painostettava, vaan painostuksen on myös kestettävä niin kauan, että Serbian johtokin kiinnittää huomiota yhteen perusoikeuteen, nimittäin siihen, että on paluuoikeus. Milosevi ei voi karkottaa niin monta albaania kuin joutuu sitten taas ottamaan vastaan. Se meidän on saatava läpi, se on aivan ratkaiseva asia.
Miten Milosevi yleensä voi toimia näin? Koska hänellä on yksinvaltiaana käytössään joukkoviestimet. Olen sitä mieltä, että Euroopan unionin pitäisi joskus harkita sitä, miten voimme auttaa serbejä, Serbian kansaa, joita myötätuntomme ja säälimme pitäisi myös koskea? Politiikkamme pitäisi suuntautua johtoa vastaan, ei luonnollisestikaan Serbian kansaa vastaan. Se on kuitenkin joutunut panttivangiksi, koska se ei tiedä muusta. Kysyn itseltäni, eikö olisi keinoa vaikuttaa tämän asian muuttamiseksi, esimerkiksi siten, että luomme Serbiaan vastakkaisen julkisuuden. Ajattelen menneiden aikojen Radio Free Europen kaltaista mallia, jolla tarjoaisimme Serbian kansalle mahdollisuuden saada oikeaa tietoa. Silloin Belgradin hallitus ei voi mielestäni toimia kuten nyt, ja pääsemme lähemmäksi tavoitettamme eli sitä, että tarjoamme rauhan, demokratian ja ihmisoikeudet kaikille tällä alueella - albaaneille ja serbeille.

Caccavale
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari van den Broek, hyvät kollegat, komissaari sanoi, että Miloseviin puheet eivät aiemmin ole olleet tyydyttäviä: tämä on aivan loistava eufemismi sen ilmaisemiseen, mikä Italiassa on tunnettu satuna. Miloseviia voitaisiin verrata italialaiseen Pinocchioon, eli valehtelijaan, arkkivalehtelijaan, kuten aikaisemmin on tehtykin. Arvoisa komissaari, sanokaamme asiat niin kuin ne todella ovat!
Tänä aamuna kuulin, kuinka Milosevi sanoi, englanniksi, että siviilejä ei ole vahingoitettu, ja että erikoisjoukot ovat toimineet ainoastaan terroristeja vastaan. Tässä on jälleen osoitus siitä, kuinka Milosevi muistuttaa Pinocchiota, hän on valehtelija, arvoisa komissaari! Sanoitte, että Miloseviin puheet eivät ole olleet tyydyttäviä, ja se on totta, ja enemmänkin: Miloseviin sanat eivät ole puupennin arvoisia! Sanoitte myös, että erästä ehtoa ei ole noudatettu. Mutta mitä ehtoa ei ole noudatettu? Kaikkein tärkeintä, eli erikoisjoukkojen välitöntä poisvetämistä. Miloseviin ja Jeltsinin välillä aikaansaatu haurastakin hauraampi kompromissi ei ota huomioon kaikkein tärkeintä seikkaa: erikoisjoukkojen vetäytymistä. Totuus on se, että Milosevi haluaa voittaa aikaa ja kansainvälinen yhteisön seuraa tapahtumia passiivisena tai peräti hyväksyy ne, aivan kuten menneisyydessä tapahtui. Kohtelimme häntä kuin Bosnian parasta neuvottelijaa, kiduttaja ja diktaattori Miloseviiä; ja nyt sitten ilmoitamme hänelle, että hän voi myös pitää erikoisjoukkonsa jatkaakseen albanialaisiin kohdistuvia karkotuksia ja etnisiä puhdistuksia. Kaikki tämä saa onnettoman albanialaisen väestönosan kaipaamaan vanhan ja unohtumattoman marsalkka Titon aikoja: tämä kertoo jo kaiken!

Alavanos
Arvoisa puhemies, haluan sanoa, että neuvoston puheenjohtajan ja herra komission jäsenen kannanotoissa oli mielenkiintoisia kohtia. Meidän on käsittääkseni pysyttävä kahdessa periaatteessa: Serbian kannalta on olemassa Kosovon itsehallinto ja demokraattiset oikeudet, kysymys, joka on kansallisten kysymysten tuolla puolen, kysymys Jugoslavian rajoista. Albanian kannalta on taas se, että rajoja kunnioitetaan, että niitä kunnioittavat Euroopan yhteisö, Venäjä, Yhdysvallat ja kummatkin albaaniosapuolet.
Noudattamalla näitä kahta periaatetta kansainvälinen yhteisö voi ymmärtää selvästi rajat ja molemmat osapuolet voivat sopeutua. Minäkin uskon, että keskustelut Venäjällä ovat antaneet myönteisen viestin, joka voidaan ottaa huomioon.
Haluan kuitenkin tehdä kolme huomautusta.
Ensimmäinen huomautus on se, että meidän on oltava varovaisia Balkanilla. Emme voi luoda rajoja Balkanilla jokaisen yhteisön kansallisuuden perusteella, koska itse kansallisuus on monisärmäinen kysymys, ja toisaalta rajat ovat niin pienet, tilanne on niin sirpaleinen, että teemme Balkanista ikään kuin siivilän, jonka läpi siivilöidään jauhoja. Luomme rajat Kosovoon ja kohta luomme rajat siellä asuvalle serbivähemmistölle. Tämä on ensimmäinen asia. Meidän on ymmärrettävä Balkania ja sen erikoislaatuisuutta Euroopan sisällä.
Toinen asia on se, että Miloseviista puhutaan paljon, ja olen samaa mieltä. Jos haluatte, Milosevi, Tudjman, Izetbegovi, kaikki voidaan panna kansainväliseen oikeuteen. Mutta sanokaa minulle joku poliittinen voima Serbiassa, jolla on erilainen asenne. Ei edes Zukanovi Montenegrosta esitä muunlaista vaihtoehtoa Kosovon kysymyksessä. Siten meidän on ymmärrettävä koko tämä ongelma yhtenä Serbian kansan ongelmana ja kohdattava levottomuudet ja ongelmat.
Kolmas asia, arvoisa puhemies, on, että Jugoslaviaa vastaan suunnatuilla toimenpiteillä saadaan aikaan seuraava vaara, jonka sanon herra van den Broekille: jos osa Krajinan ja muiden paikkojen pakolaisista, jotka oleskelevat Jugoslaviassa, pakenee Bosnian serbitasavaltaan, kohtaamme uudet suuret ongelmat.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, jokainen tässä parlamentissa on yhtä mieltä siitä, että Belgradin hallituksen toiminta on niin häikäilemätöntä ja tukahduttavaa, että tehokkaita kansainvälisiä vastatoimia tarvitaan. Sen vuoksi me kannatamme täysin hallitukseen kohdistuvaa kansainvälistä painostusta sekä diplomaattisia, poliittisia ja taloudellisia aloitteita. Jos kansainvälinen yhteisö on sillä kannalla, että sotilaallisia toimia on syytä harkita tietyssä tilanteessa, ne on toteutettava riittävän varovasti. Nyt tilanne näyttäisi olevan sellainen.
Arvoisat kollegat, haluan ottaa tässä yhteydessä esille kaksi vakavanlaatuista ongelmaa, jotka liittyvät yhteiseen päätöslauselmaan. Ensimmäinen ongelma on se, että siinä ei ole minkäänlaista viittausta institutionaalisiin puitteisiin, joiden nojalla Kosovon tilanteen poliittinen ratkaisu pitäisi tehdä. Päätöslauselmassa ei sanota, että ratkaisu täytyy löytää nykyisen Jugoslavian liittovaltion sisällä. Perustelut, jotka liittyvät kansojen itsemääräämisoikeuteen tai joiden mukaan "meidän on jätettävä kaikki neuvottelujen varaan" , ovat vaarallisia eivätkä lainkaan vakuuttavia, koska molemmat osapuolet saavat sellaisen vaikutelman, että melkein mikä tahansa on mahdollista ja että pyrittäessä ratkaisuun ollaan aina albaanien puolella. Albaanien oikeus kansainväliseen tukeen on mielestäni kiistaton, mutta ei millä ehdoilla hyvänsä.
Toinen suuri ongelma on mielestäni se, että mahdolliset sotilaalliset toimet eivät ole riippuvaisia turvallisuusneuvoston päätöksestä. Arvoisat kollegat, tämä aiheuttaa vaarallisen ennakkotapauksen. Jos YK: n turvallisuusneuvosto ei anna lupaa ja jos maat toimivat itsenäisesti muista piittaamatta, kyseessä on ensinnäkin selvä YK: n julistuksen loukkaus, koska sen mukaan niin ei voi toimia, ja samalla on kysymys oikeastaan epäsuorasti jonkinlaisesta sodanjulistuksesta. Toiseksi täytyy myös tarkastella, mitä sillä saavutettaisiin. Olemme tosiaan sitä mieltä, että mitkään sotilaalliset toimet eivät ole pois suljettuja, mutta ne ovat mahdollisia vain ja ainoastaan YK: n sallimissa puitteissa.
Pidämme Venäjän aloitetta myönteisenä asiana. Olemme tietoisia siitä, että jos painostusta ei jatketa, minkäänlaisia tuloksia ei saada aikaan, ja tässä asiassa me emme ole sinisilmäisiä.

Pradier
Arvoisa puhemies, jo vuosia sitten ilmassa oli pahoja enteitä, mutta kukaan ei ottanut niitä kuuleviin korviinsa. Sanottiin, että Kosovossa liikehditään, mutta järistys antoi odottaa itseään ja kaikki odottivat sitä. Sloveenit, kroaatit ja bosnialaiset ovat vuoronperään kalistelleet kahleitaan. Jugoslavian liittotasavalta räjähti ryhmäksi pienikokoisia valtioita, joiden säilyminen on ongelmallista. Oliko tämä siis serbien diktatuuria vastaan? Ei varmastikaan, vaan yhden ihmisen diktatuuria, puhdasta totalitarismin tuotetta vastaan, jolla pakotettiin ensin omat kansalaiset ja sitten liittotasavaltojen kansat hallitustapaan, jonka innoituksena olivat olleet kaikkein kauheimmat hallintojärjestelmät, jotka ovat ansioituneet kataluudessa.
Oppi yhden etnisen ryhmän paremmuudesta, kyseisen despootin hallitseman nuorison kouluttaneen ainoan puolueen korvanneen kirkon ideologinen paino, suvaitsemattomuus ja halveksunta naapureita kohtaan, vastustajien, jopa aseettomien vastustajien, massamurha, jonka yhteydessä täysinäisiä bussilastillisia ihmisiä kuljetettiin kaivannon reunalle teloitusta varten; tässä syitä, jotka ovat johtaneet tähän vastenmieliseen tasavallan hajottamiseen, tasavallan, joka oli yksi ensimmäisistä Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan allekirjoittajista.
Pitääkö nyt sitten tyytyä todistamaan tasavallan kuolemaa? Lyhyellä aikavälillä olisi ainakin epärealistista toivoa henkiin heräämistä. Pitäisikö meidän nyt meitä kohtaavan tilanteen edessä taas odottaa, että uusia ruumiskerroksia kerääntyy Srebrenican kasautumien päälle? Tottakai jokainen meistä tietää, että Kosovon itsenäisyys ei ole pysyvä ratkaisu pitkällä aikavälillä, että naapureitaan vihaavien valtioiden lisääntyminen on katastrofi ja että kansainvälisesti tunnustettuihin rajoihin kajoaminen vastaa dominolaatan näpäyttämistä, mikä taas vaikuttaa useisiin muihin.
Mitä sitten? Voimakeinojako? Mutta mitä varten? Pelkästään tuhoisan diktaattorin pysäyttämiseksi? "Valpas haukka" - operaation kaltaisia toimia, joiden puitteissa lennetään kovalla metelillä naapurivaltioiden yli? Ehkä; joka tapauksessa varauksia on esitettävä Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijoiden lähettämisen osalta; tarkkailijat laativat päivittäin runsaasti selontekoja, joiden tehokkuuden kaikki tuntevat. Jos nyt tyydytään tarkkailijoiden lähettämiseen, se tarkoittaisi todella välinpitämätöntä elettä, laimeaa asennetta ja raukkamaisuuteen syyllistymistä.
Kuten useat täällä ajattelevat, jos näille vastoinkäymisille on yksi ainoa syy ja jos me haluamme säästää serbit lisätappioilta Kroatian ja Bosnian katastrofien jälkeen, meidän on yritettävä olla selkeitä aikomuksissamme. Tavoite, johon meidän on nyt pyrittävä, on kukistaa diktaattori, joka johtaa kansansa ja koko Balkanin alueen väkivallan noidankehään, palauttaa kaikille näiden maiden kansalaisille ihmisarvo sekä poliittinen tehtävä ja palauttaa Serbiaan vahva demokraattinen elämä. Pitäisikö tästä syystä esittää kansainvälinen etsintäkuulutus, pidättää Milosevi ja viedä hänet Haagin tuomioistuimen eteen? Luultavasti kyllä.

Wiersma
Arvoisa puhemies, Kosovon tilanne on mahdotonta hyväksyä. Belgradin hallituksen valmius muka aloittaa vuoropuhelu Kosovon albaanien kanssa kuulostaa ehkä hyvältä Moskovassa, mutta todellisuudessa on kyse julmasta sorrosta ja etnisistä puhdistuksista. Milosevi ei halua vieläkään vetää joukkojaan takaisin Kosovosta, ja väkivaltaisia terroristeja vastaan käytävän taistelun varjolla koko kansa ajetaan tietoisesti pakolaisiksi. Tämän seurauksena separatismi kuitenkin lisääntyy pikemminkin kuin vähenee. Belgradin hallitus ei vaikuta välittävän kansainvälisestä painostuksesta. Pakotteet eivät estä sitä jatkamasta väkivaltaa, vaikka poliittisesta ratkaisusta puhutaan korulausein. Painostusta tarvitaan lisää, eikä meidän ole syytä sulkea pois sotilaallisia toimia. NATO on oikeutetusti antanut tällä viikolla jo ensimmäiset sotilaalliset varoitukset. Kannatamme valmistautumista mahdollisiin lisätoimiin. Moskovan-neuvottelujen tulokset eivät anna tällä hetkellä mitään syytä niistä pitäytymiseen. Toiminnan tarkoituksena ei saa olla pelkästään väkivallan lopettaminen vaan myös sellaisten todellisten neuvottelujen käynnistäminen, joiden ennakkoehtona täytyy pitää erikoisyksikköjen vetämistä pois Kosovosta, kuten on jo aiemmin sanottu.
Myös minun mielestäni alueelle täytyy päästää kansainvälisiä tarkkailijoita, jotka voivat tehdä havaintoja siitä, mitä alueella on todellisuudessa tapahtunut, ja jotka voivat olla yhteydessä paikallisiin asukkaisiin. Neuvosto on tehnyt selväksi, mikä pitäisi olla neuvottelujen ja keskustelujen tavoite, ja tämä on mielestäni tärkeä osa Kosovon-politiikkaamme. Tavoiteena on siis Kosovon itsehallinnon palauttaminen, ja tarkemmin määriteltynä Kosovon pitäisi saada erityisasema, johon liittyy laaja itsehallinto. Tämä on selkeä sanoma myös separatisteille. Me emme pyri Kosovon itsenäisyyteen. Asia herättää varmaankin paljon keskustelua Kosovossa, koska minulla on sellainen käsitys, että väkivaltaisuuksien vuoksi monet Kosovon albaanit kannattavat tällä hetkellä itsenäisyyttä enemmän kuin muutama kuukausi sitten.
Tuon vielä esille yhden tärkeän asian, ja se on keskustelu valtuutuksista mahdollisiin NATOn sotilaallisiin toimiin. Jotkut ovat sitä mieltä, että tässä asiassa ei tarvita YK: ta, mutta joidenkin mielestä YK on ehdottomasti välttämätön. Ryhmäni joka tapauksessa toivoo, että toiminta olisi riippuvaista YK: sta. Pidämme YK: n hyväksymiä sotilaallisia toimia parempana ratkaisuna, ja asiassa pitäisi näin ollen päästä pikaisesti eteenpäin.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, minusta keskustelusta on tähän mennessä puuttunut vielä jotain, nimittäin se, että sanottaisiin kerran selvästi, kuinka ihailtavaa kansaa Kosovon albaanit olivat ja vieläkin ovat. He ovat vuosia ja vuosia - ja nyt tarkoitan aikaa, joka on jo paljon kauempana kuin se, mistä nyt puhumme - aina uskomattoman kärsivällisesti, sanoisin jopa gandhimaisen kärsivällisesti, kestäneet sen, mitä sortaja on tehnyt. Niin on jatkunut vuosikausia. Jos nyt joissakin selvityksissä arvostellaan sitä, että nuoret albaanit ovat aivan yksinkertaisesti menettäneet malttinsa ja ovat toimineet sotilaallisesti, me emme voi oikeastaan arvostella sitä, jos ajatellaan sitä, mitä albaanit ovat saaneet aikaan tähän mennessä. Se on ensinnäkin aivan erityisen tärkeä kohta.
Toisena kohtana on se, että aivan liian vähän puhutaan eräästä asiasta, joka on myös aivan oleellinen. Todellisia rikoksiahan tekevät niin sanotut Arkanin vapaaehtoiset ja muut, jotka aiemmin murhasivat Kroatiassa ja sitten Bosniassa ja jotka ovat kaikki nyt Kosovossa. Se on toinen tekijä, jossa meidän on oltava tiukkana. Ei riitä, että Moskovassa on nyt sanottu, että mahdollisesti lähetetään joitakin takaisin. Jeltsinhän ei sitä paitsi edes sallinut sitä. Nyt olisi kuitenkin lopultakin sanottava, että näiden niin sanottujen sissien, tsetnikkien, on poistuttava. He ovat yksi suurimmista pahoista tässä asiassa.
Me keskustelemme täällä Kosovon tulevaisuudesta. Haluaisin kuitenkin korostaa: me olemme demokratian kannattajia ja meidän pitäisi lopultakin antaa myös Kosovon asukkaille mahdollisuus määrätä omasta tulevaisuudestaan. He eivät ole voineet tehdä sitä vuosikymmeniin, ja heillä on muiden kansojen tapaan oikeus sanoa, kuinka he haluavat elää. Siksi meidän on myös uskallettava sanoa se avoimesti ja on uskallettava vaatia, että lopultakin ryhdytään tehokkaisiin toimenpiteisiin, sillä olen sitä mieltä, että kyse on jostain sellaisesta, joka voi muuttua yhtä pahaksi kuin Bosniassa.

Caccavale
Arvoisa puhemies, aikomukseni on jälleen kerran esittää vastalauseeni. Komissio, erityisesti komissaari van den Broek, lähtee tiehensä kesken Kosovoa koskevan tärkeän aiheen käsittelyn ja jättää kysymyksen sikseen. Tämä osoittaa törkeää asennetta, parlamentin räikeää halveksuntaa.

Bangemann
Arvoisa puhemies, voin luonnollisesti ymmärtää sen, että parlamentin jäsenet eivät pidä siitä, että asiasta vastaava komissaari ei voi olla paikalla keskustelun loppuun asti. Se on ymmärrettävää. Toisaalta pyydämme teitä ymmärtämään, että komission jäsenten matkat on sovittava ajankohtana, jolloin ei sataprosenttisen varmasti tiedetä, millaiseksi parlamentin esityslista muodostuu. Kollega van den Broek hyväksyi matkan Slovakiaan. Sen vuoksi hän lähti nyt. Hän puhui aiemmin ja esitti komission mielipiteen.
Olen täällä, kuten myönnän, vain komission edustajana aikomatta osallistua keskusteluun. Pyydän kuitenkin teitä ymmärtämään sitä, että komissiokin joutuu työskentelemään vaikeissa olosuhteissa.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, haluaisin myös kertoa kollegoilleni, että herra Van den Broek pahoitteli tänään iltapäivällä heti äänestyksen jälkeen keskustelun siirtämistä, koska hänellä on tapaaminen Bratislavassa. Ymmärrän kollegani Caccavalen näkemyksen, mutta meidän täytyy myös ymmärtää, että komissaarilla on tehtäviä hoidettavanaan. En halua erityisesti puolustaa häntä, mutta tässä on kyse komissaarille kuuluvista tehtävistä, joista hän ei voinut kieltäytyä.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, puhemiehistö ja parlamentti eivät ole vastuussa komission organisaatiosta. Se kuuluu komission omaan toimivaltaan. Panemme asian merkille ja jatkamme keskustelua.

Cars
Arvoisa puhemies, Kosovossa käydään sotaa. Se johtuu muun muassa serbien kansallisromanttisesta käsityksestä, jonka mukaan Kosovo on eräänlainen Serbian alkukoti. Siitä huolimatta, että Kosovon asukkaista yli 90 % on Kosovon albaaneja, Serbia korostaa edellä mainitun perusteella ehdotonta herruuttaan alueella. Sen vuoksi ei voi sulkea pois sitä, että Miloseviin päämääränä on ajaa kosovolaiset pakoon. Siinä hän ei vain saa onnistua!
Tämän estämiseksi EU: n ja NATOn on saatava Milosevi tajuamaan, että Serbian harjoittamaa vallan väärinkäyttöä ei jatkossa siedetä; arvostan tässä yhteydessä Hendersonin päättäväisyyttä. Siitä ei kuitenkaan tule helppoa. Milosevi on aikaisemmin osoittanut, että hän katsoo vastapelurin kortit ja että hän toimii vasta sitten, kun hän on hävinnyt sotilaallisesti.
Jeltsinin tapaamisen jälkeen Milosevi on ilmaissut halukkuutensa neuvotella. Neuvottelut eivät kuitenkaan ennenkään ole estäneet Miloseviia tehostamasta sotilaallisia panoksiaan.
Vaikka Venäjän veto estää turvallisuusneuvostoa toimimasta, EU ja NATO voivat sijoittaa joukkoja Kosovon rajoille. Mutta mitä sillä voitetaan? Hyvien pakolaisleirien avulla vastustetaan epävakautta mutta samalla niiden vaarana on, että ihmisiä kannustetaan lähtemään Kosovosta. Ne, jotka pakenevat, tietävät saavansa suojaa, ruokaa ja majapaikan leireissä, joihin he menevät.
Toinen tehtävä voisi olla yritys estää aseiden salakuljetus Kosovon vapautusarmeijalle. Se hyödyttäisi pikemminkin Miloseviia, ja siitä voisi tulla sen asesulun kaltainen, jonka vuoksi Bosnian muslimit olivat pitkään sotilaallisessa alakynnessä. Johtopäätökseni on siksi se, että pelkkä rajanvartiointi ei ole paljonkaan arvoinen.
Ehkä Moskovan kanta turvallisuusneuvostossa on tarkoitettu lähinnä vain saavuttamaan Venäjälle etuja, joihin Venäjä voi suostumuksensa vaihtaa. EU ja NATO eivät kuitenkaan missään olosuhteissa voi hyväksyä tilannetta, jossa niiden kädet olisi sidottu. Hyökkäykset Kosovoon on lopetettava! Mikäli Milosevi onnistuu murskaamaan siellä kaiken vastarinnan ja vastustuksen, kaikista Kosovon tulevaisuuden asemaan liittyvistä neuvotteluista tulee merkityksettömiä.
Euroopan kansalaiset odottavat EU: lta ja NATOlta, ettei millään Euroopan maalla ole oikeutta loukata jonkin maanosamme osan vapautta.

Andrews
Arvoisa puhemies, koska tämä on viimeinen tilaisuuteni siihen, haluan ensiksi onnitella puheenjohtajamaa Britanniaa. Britannia on suoriutunut puheenjohtajuudesta hienosti. Hyvin tehty!
Se, että humanitaarista apua ei ole ollut mahdollista toimittaa järjestelmällisesti Kosovon alueen ihmisille, ei anna kovin hyvää kuvaa parlamentista. Olen jäsenenä kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa, jolle komissio vakuutti, että Euroopan unioni oli perustanut ennakkovaroitusjärjestelmiä tällaisten humanitaaristen avustustehtävien hoitamiseksi. Selvästikään asia ei ole ollut näin, ja sitä on pidettävä niiden niin sanottujen humanitaaristen avustusohjelmien säälittävänä epäonnistumisena, joita EU: n oletetaan käyttävän tämän kaltaisissa tilanteissa.
Irlantilaisesta näkökulmasta katsottuna meidän olisi avustettava alueella suoritettavissa humanitaarisissa tehtävissä. Meidän ei pitäisi joutua odottamaan, että Yhdistyneet kansakunnat New Yorkissa antaa meille aloitusluvan tämän kysymyksen osalta. Tämä on eurooppalainen ongelma, jota esiintyy Euroopan unionin raja-alueilla, ja jos Euroopan unionin yhtenäisyyden halutaan säilyvän vahingoittumattomana, unionin jäsenvaltioiden on ratkaistava ongelma.
Puolueettomuus ei tule kysymykseen, kun vastassamme on Slobodan Miloseviin kaltainen julma kansanmurhaaja ja diktaattori. Hänet on pakotettava noudattamaan Daytonin rauhansopimusta ja kansainvälistä oikeutta käytännössä yhtä hyvin kuin teoriassa. Emme saa odottaa sivussa irrallisina ja toimettomina ja sallia Slobodan Miloseviin pyörittää 15 jäsenvaltiota miten tahtoo, kuten hän on tehnyt menneisyydessä.
Irlannin on oltava valmis olemaan rakentavassa ja myönteisessä osassa Euroopan unionissa auttaakseen Kosovon kriisin ratkaisemisessa ja sen varmistamisessa, että Slobodan Milosevi ei pääse tavoitteeseensa Kosovon syntyperäisten albaanien kansanmurhan toteuttamisessa. Me parlamentissa katselimme sivusta murhia ja raiskauksia Bosniassa. Näytämme tekevän niin Kosovossakin. On häpeä parlamentille, että teemme niin.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, Jugoslavian hallitus ja Milosevi ovat selkeästi vastuussa Kosovon konfliktista. Ei ole kovin kummallista, että ihmiset, jotka vuosien ajan ovat olleet voimakkaan painostuksen alaisia, tarttuvat aseisiin kulttuuristen ja demokraattisten oikeuksiensa puolesta.
Näemmehän nyt skenaarion, joka muistuttaa huolestuttavan paljon Bosniassa vallinnutta tilannetta: siviiliväestöä karkotetaan, tietyillä paikoilla ihmisiä kootaan vankileireille ja siviiliväestöä terrorisoivat rikolliset gangsterijengit päästetään vapaiksi. Sen vuoksi Jugoslavian hallitusta on painostettava kaikin mahdollisin keinoin.
Loppujen lopuksi ei voi sulkea pois sitä, että joudutaan turvautumaan sotilaallisiin keinoihin, vaikka se onkin luonnollisesti aina viimeisin ratkaisu. Mielestäni siinä tapauksessa on tärkeää, että YK: lta saadaan selkeä valtuutus. Sotilaallisiin toimiin ryhtyminen ilman YK: lta saatua valtuutusta voisi uskoakseni johtaa siihen, että tilanne kehittyisi erittäin vaaralliseen suuntaan kahdesta syystä: Ensimmäinen syy on luonnollisesti täysin periaatteellinen, toisin sanoen, on kyseenalaista, voidaanko toisten oma-aloitteiset sotilaalliset toimet oikeuttaa muiden konfliktien yhteydessä. Toinen syy on se, että tämän konfliktin erittäin suurena vaarana on, että se leviää Balkanin muille alueille, naapurimaihin. Leviämisen vaara on todennäköisesti huomattavasti suurempi, jos jokin taho toimii ilman YK: n tukea. Sen vuoksi, kaikista vaikeuksista huolimatta, nyt on pyrittävä selkeään YK: lta saatuun valtuutukseen. Se on päätehtävä.
Olen lisäksi sitä mieltä, että päävaihtoehtona pitää olla se, että demokraattiset ja albaaniväestön oikeudet palautetaan Jugoslavian liittotasavallan puitteissa palauttamalla Kosovolle sen itsehallinto.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen sitä mieltä, että paljon on sanottu, mutta yksi asia muodostaa haasteen. Jos pitää paikkansa, että Kosovon kansojen itsemääräämisoikeutta ei voi toteuttaa kovin yksinkertaisesti alueen kokonaistilanteen vuoksi, sillä on toinen vaikutus. Niin kauan kuin Milosevi on vallassa, on luonnollisesti hyvin vaikea sanoa albaaneille: teidän on jäätävä Miloseviin ikeen alle. Siinä se ongelma on! Se merkitsee sitä, että jos olemme vakavissamme, meidän on tehtävä kaikkemme, jotta pääsisimme eroon Miloseviin muodostamasta ongelmasta. Niin kauan kuin Milosevi on vallassa, albaanit haluavat päästä pois Kosovosta. Se on myös normaalia. Ongelmana on se, että voimme toteuttaa sen, mitä haluamme vain, kun Miloseviia ja hänen terrorismiaan ei enää ole! Se on kohta yksi.
Kohta 2: Doris, vaikka ymmärränkin sinua, kansainvälinen oikeus sitoo meitä, muuten emme voi tehdä mitään! Se merkitsee sitä, että meidän on tehtävä kaikkemme, jotta osoitamme Venäjälle ja Kiinalle, ettei se käy, että ne sanovat: ei se nyt niin kauheaa ole, mitä Kosovossa tapahtuu, mehän teimme saman Tsetseniassa! Kiinalaisetkin sanovat, että ei se nyt niin kauheaa ole, me teemme saman Tiibetissä! Meidän on tehtävä heille selväksi: ei taloudellista yhteistyötä, ei tukea Venäjälle, jos he tukevat Miloseviia. Se merkitsee sitä, että meidän on saatava aikaan YK: n päätös, joka mahdollistaa sotilaallisen väliintulon, ja siitä ei saa syntyä epäilyksiä. Me toteutamme sen YK: n kanssa, koska emme salli, että Kosovossa tapahtuu sama kuin Tsetseniassa, Tiibetissä tai Bosniassa on tapahtunut. Se onnistuu kuitenkin vain YK: n avulla. Meidän on kuitenkin annettava itsellemme välineet, jotta voimme sanoa venäläisille ja kiinalaisille: näin ei voi jatkua!

Titley
Arvoisa puhemies, emme saa unohtaa sitä, että emme keskustele täällä ainoastaan Kosovosta, koska tietenkin Milosevi on käyttänyt näitä vihollisuuksia tilaisuutena tiukentaa otettaan kotimaassaan ja poistaa vapauksia Serbian kansalta. Kosovoa koskevan lähestymistapamme on oltava selvästi osa johdonmukaista pitkän aikavälin strategiaa, jolla käsitellään entistä Jugoslaviaa, koska jos annamme Miloseviin päästä kuin koira veräjästä siitä, mistä hän pääsee Kosovossa, hän yrittää toimia samoin myös lähempänä Belgradia. Samoin Tudjman toimii tässä Kroatiassa. Joten sen on oltava osa pitemmän aikavälin strategiaa.
Siitä huolimatta meidän on oltava tietoisia siitä, että jos Kosovossa suoritetaan sotilaallinen väliintulo, se merkitsee sitä, että NATO julistaa sodan eurooppalaista valtiota vastaan. Meidän on vältettävä sitä hinnalla millä hyvänsä, mikäli suinkin mahdollista. Sen seuraukset olisivat liian kauhistuttavia ajateltaviksi.
Joten aivan ensimmäiseksi strategiamme on oltava se, että kansainvälinen yhteisö pidetään yhtenäisenä, jotta varmistamme, että olemme kaikki yksimielisiä. Kokemukset vuosina 1914-1918 ovat osoittaneet, että on hulluutta yrittää jakaa kansainvälistä mielipidettä, ja etenkään emme halua välikäsien NATOn ja Venäjän välistä sotaa. Samalla tavoin meidän on varmistettava, että kaikki valtiot puhuvat rehellisesti Kosovoa koskevasta lähestymistavastaan. Ei riitä, että vaaditaan sotilaallisia toimia, ellei olla valmiita tarjoamaan tarvittavia joukkoja, koska meidän on jaettava vastuuta tehokkaasti kaikissa sotilaallisissa toimissa. Jotkin maat, jotka puhuvat sotapolitiikkaa suosivasti, eivät ole valmiita pönkittämään sanojaan toimilla.
Toiseksi emme saa kyseenalaistaa viestiä: "autonomia, mutta ei itsenäisyys" . Kaikki muut puheet ovat vastuutonta hullutusta: ne vain pahentavat tilannetta ja aiheuttavat verenvuodatusta eivätkä lopeta sitä. Samalla tavoin osana viestiä meidän on tunnustettava, että Kosovossa meidän on taattava yhtä lailla serbien kuin albaanienkin oikeudet, koska niin kauan kuin pelko hallitsee Kosovoa, on mahdotonta löytää ratkaisua.
Sen lisäksi, että vaadimme Kosovon vapautusarmeijaa (UCK) vetäytymään, meidän on myös vaadittava, että turvallisuusjoukot vetäytyvät, siis molempien on se tehtävä. Meidän on pysyttävä lujina sanoissamme ja teoissamme niin UCK: n kuin turvallisuusjoukkojenkin kanssa.
Meidän on myös annettava enemmän tukea Albanialle ja Montenegrolle. Koska niiden hallitukset ovat olleet tukena tässä, meidän on taattava näiden maiden rajat.
Ensimmäisen tavoitteemme - ja kannatan Cardiffin huippukokouksen johtopäätöksiä - on oltava vihollisuuksien keskeyttäminen, jotta kansainväliset tarkkailijat pääsevät Kosovoon tarkastelemaan tilannetta omin silmin. Emme kuitenkaan saa menettää puolueetonta lähestymistapaa, koska emme saavuta mitään, jos saamme Kosovon serbit pelkäämään tulevaisuuttaan yhtä paljon kuin albaanit pelkäävät omaansa.

Graziani
) Arvoisa puhemies, olisi varsin helppoa, jos parlamentti voisi luottaa tapahtumiin vaikuttavien keskeisten henkilöiden omaan tahtoon pyrkiä ongelman ratkaisuun. Valitettavasti emme voi luottaa heidän tahtoonsa eikä meillä edes ole sopivia keinoja pakottaa heitä mukautumaan meidän tahtoomme. Tämä on tosiseikka joka meidän on rationaalisesti otettava huomioon. Meidän on siis välttämättä luotettava neuvotteluihin. On totta, että Milosevi ei ole luotettava, on totta, ettei hän ole suostunut vetämään pois turvallisuusjoukoja, mutta mikäli olisi mahdollista toteuttaa käytännössä se, mihin on suostuttu, kansainvälisten tarkkailijoiden ja Punaisen ristin läsnäolo sekä olemassa olevat keinot saattaisivat todennäköisesti rauhoittaa tilannetta ja mahdollistaa ratkaisun löytämisen.
Tämä on mielestäni ainoa mahdollinen asenne, ainoa järkevä mahdollisuus, mikä meillä on: spes contra spem, kuten joku sanoi. Meillä on siis velvollisuus ainakin tavoitella tätä päämäärää neuvottelujen kautta. Euroopan unionilla ei ole muita vaihtoehtoja kuin luottaa NATOn sotilaalliseen painostukseen ja kansainvälisen mielipiteen painostukseen YK: ssa. Nämä kaksi mahdollisuutta on säilytettävä, ja on pyrittävä vakuuttamaan ja painostamaan osapuolia tekemään neuvotteluista todelliset ja rehelliset ja takaamaan niille kansainväliset vakuudet.
Eurooppa ei voi tehdä enempää, eikä se voi toimia toisin, koska se on poliittisesti hampaaton. Missä on eurooppalainen välittäjä? Missä Euroopan tekemät aloitteet, ja missä González? En tarkoita Gonzálezia henkilönä, vaan tarkoitan Eurooppaa Gonzálezin edustamana. Ei missään, sitä ei ole olemassakaan. Siksi meidän on luotettava Yhdistyneisiin kansakuntiin ja kansainväliseen painostukseen ja neuvotteluihin pitäen mielessämme, valitettavasti, erään meidän kannaltamme masentavan seikan: hallussamme olevat keinot tarjoavat huonot vaikutusmahdollisuudet tässä tilanteessa.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, alle kolmen kuukauden aikana Serbian vastaiset pakotteet on poistettu ja käynnistetty taas uudestaan, mikä on ikävää. Samalla UCK leimaa herra Rugovan petturiksi, joka on hylännyt Albanian kansalliset edut ja käyttää sekasortoa hyväkseen. Albaniassa tehdään mafian voimin hyökkäyksiä asevarastoihin epäilyttävän Berishan johdolla ja toimitetaan aseita UCK: lle. UCK: n poliittinen siipi tekee kaikkensa vahingoittaakseen maltillisen Rugovan mainetta ja päästäkseen itse neuvottelupöydän ääreen, ja sen lopullisena tavoitteena saattaa olla itsenäisyys tai ehkä Suur-Albanian luominen. Niin pitkälle tilanne ei saa kehittyä, koska silloin olemme aiheuttamassa Balkanin sotaa.
Haluaisin esittää neuvostolle konkreettisia kysymyksiä. Onko neuvosto samaa mieltä siitä, että Serbia on valmis neuvottelemaan vasta sitten, kun se on saanut varmuuden rajoistaan myös Kosovossa ja UCK: n toiminnan loppumisesta? Voiko neuvosto myös vahvistaa pyrkivänsä UCK: n toiminnan heikentämiseen ja Rugovan aseman vahvistamiseen? Herra van den Broek on esittänyt asiasta erityisen selkeitä kannanottoja. Uskooko neuvosto, että äskettäiset toimenpiteet Naton taholta ovat jo vaikuttaneet tähän tavoitteeseen? Pyysin täällä maaliskuussa herra Hendersonia lähettämään sotilastarkkailijoita Albanian ja Kosovon rajalle. Hän ei antanut silloin vastausta. Onko neuvosto nyt valmis lähettämään luotettavia tarkkailijoita sille alueelle, missä UCK salakuljettaa aseita ja aiheuttaa levottomuuksia? Tästä aiheesta voisi puhua enemmänkin, mutta minä pitäydyn vain näissä kysymyksissä.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, Serbian vastaisen kujanjuoksun ilmapiirissä tunnusmerkkinä mikä tahansa Miloseviin virheistä - ja hän on tehnyt virheitä - emme voi olla kylmäverisiä tai varovaisia, kuten herra van den Broek pyysi, voidaksemme kohdata tämän Kosovossa vallitsevan hirvittävän kriisin. Meidän on nähtävä selvästi.
Kosovossa, Kosovon ulkopuolella, Euroopan ulkopuolella on olemassa voimia, jotka suunnittelevat sotilaallista uhkaa pelottaakseen, kiristääkseen tai toteuttaakseen sotilaallisen hyökkäyksen ja leikatakseen palasiksi nykyisen Jugoslavian, niin että myöhemmin koko Balkanista voisi tulla joukko nukkevaltioita, jotka leikkivät niistä hyötyvien leikkejä. Euroopan kansat eivät halua mitään sellaista, arvoisa puhemies, sitä eivät halua Balkanin kansat, sitä eivät halua edes Kosovon albaanit. Kaikki he haluavat rauhanomaista ratkaisua, joka merkitsee sotien jälkeisten rajojen kunnioittamista, kuten on taattu YK: n asiakirjassa, kuten on taattu Helsingin sopimuksissa. He haluavat rauhanomaista ratkaisua, jossa kunnioitetaan kaikkien vähemmistöjen oikeuksia, autonomiaa ilman syrjintää, koska silloin emme löydä reunaa Euroopassa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, minuun tekee vaikutuksen se, että kukaan ei varo, vaan kaikki panevat rajoja Serbialle ja Miloseviille, joka ei niitä määritelmän mukaan voi hyväksyä. Mistä hänen pitäisi siirtää joukkonsa? Kosovosta. Mutta Kosovo on irrottamaton osa Jugoslaviaa. Mikä valtio, mikä hallitus voi suostua siihen, että sen ei sallita pitää joukkoja erottamattomassa osassa aluettaan? Tätä ei ole noudatettu. Näin tehdään tarkoituksellisesti, jotta saataisiin tekosyy toteuttaa hyökkäys. Me olemme kategorisesti kaikkia sotilaallisia toimia vastaan, koska niillä on kauhistuttavat seuraukset. Uskon, että tällä parlamentilla on voimaa panna peliin koko poliittinen painonsa rauhanomaisen ratkaisun puolesta. Vain silloin se täyttää tehtävänsä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, nyt on aika välittää kaksi selkeää viestiä. Ensiksi viesti neuvostolle, koska ensimmäistä kertaa viikon kuluessa on ollut koolla viime maanantainen ministerineuvosto, joka hyväksyi yhteisen kannan; yhteysryhmän kokous; NATOn puolustusministereiden kokous ja Eurooppa-neuvoston kokous. Me, jotka olemme aina valittaneet, mielestäni aiheellisesti, koska päätöksiä ei tehty ajoissa, voimme tässä tilanteessa sanoa, että kaikkien kesken on vallinnut yksimielisyys ja että on vakaata tahtoa sanoa: " Tähän asti olemme tulleet ja tästä ei voida edetä." Mielestäni siihen on suhtauduttava myönteisesti, koska se auttaa meitä kehittämään niinkin tärkeää asiaa kuin yhteistä ulkoja turvallisuuspolitiikkaa.
Tässä on toinen viesti. Mielestäni toinen viesti on selvästikin välitettävä herra Miloseviille. Täällä on kysytty, missä meidän Gonzálezimme oli. Minun on sanottava - ei siksi, että puolustaisin Felipe Gonzálezia, joka on sanonut minulle olevansa kiinnostunut tästä päätöslauselmasta - että Euroopan unionin ja ETYJ: n välittäjän ongelmana on se, ettei Milosevi halua tavata häntä. Miksi Milosevi ei sitten halua tavata häntä? Siksi, että kun hän oli Belgradissa juuri Jugoslavian vilpillisten vaalien jälkeen, vilppi tuli ilmi hänen ansiostaan ja Miloseviin oli peräännyttävä.
Nämä ovat ne syyt, miksi Milosevi ei suostu tapaamaan häntä. Ne eivät ole syitä sanoa, miksi me emme olemme läsnä.
Minusta tässä on eräs merkittävä ero, vaikka me haluammekin ruoskia itseämme. Mielestäni Miloseviille on sanottava selvästi, ettei mikään oikeuta diktaattoria, joka on aikoinaan vaihtanut kommunistisen nimikkeistön kansallismieliseen nimikkeistöön, tappamaan omia kansalaisiaan -sitä ei ole kansainvälisessä oikeudessa eikä kansojen oikeudessa - sen lisäksi, että hän käyttää heitä hyväkseen kaikenlaisten mekanismien avulla. Hänelle on sanottava, että tämä on viimeinen tilaisuus ja ettei se ole serbien kansan syytä vaan se on juuri hänen poliittinen vastuunsa.
Mielestäni neuvostoa ja komissiota on rohkaistava jatkamaan aloitetulla tiellä.

Sarlis
Arvoisa puhemies, minunkin pitää aluksi kiittää puheenjohtajamaa Englantia Cardiffia koskevasta hyvin toteutetusta ja kattavasta julkilausumasta.
Uskon, että kaikkien Kosovon tapahtumiin kietoutuneiden on nyt ymmärrettävä, erityisesti serbien, että kaikki 15 jäsenvaltiota tukevat yksimielisesti tätä huippukokouksen päätöstä. Vieläpä, että on olemassa poliittista tahtoa toteuttaa käytännössä jäsenvaltioiden Cardiffissa päättämät toimenpiteet. Belgradin johto harkitkoon vakavaa vastuutaan paljon kärsineen Serbian kansan edessä. Sitä ja Montenegron kansaa johtaa järjetön aseellinen vastakkainasettelun politiikka, johon on syyllinen nykyisen Jugoslavian poliittinen ja sotilaallinen johto.
Me kaikki toivomme, että Moskovan eilinen sopimus astuu käytännössä voimaan. Eurooppa ja NATO ovat kuitenkin nyt päättäväisiä ryhtymään siihen, mihin pitää ryhtyä niitä asiaan sekaantuneita osapuolia vastaan, jotka eivät kunnioita sopimusta. Bosnian kärsimykset ovat antaneet opetuksen.
Osoitan sanani Kosovon kansalle ja painotan Euroopan vetoomusta itsehillintään ja tohtori Rugovan tukemista. Painotan myös Cardiffin yhteistä ja yksimielistä kantaa, että Euroopan yhteisö on lujasti itsenäisyysajatuksia vastaan ja että se tukee jatkuvasti Kosovon erityishallintoa, jonka tavoitteena on laaja itsehallinto Jugoslavian liittovaltion puitteissa.
Lopuksi, meidän on ymmärrettävä, että niin Albania kuin FYROM tarvitsevat olennaisesti tukea, varsinkin FYROM, koska on olemassa Jugoslavian lähentymisyrityksiä FYROMia kohtaan. Ne yrittävät hyödyntää niitä ongelmia, joita tuolla valtiolla on oman albaanivähemmistönsä kanssa.

Spencer
Arvoisa puhemies, hyväksyn sen, että toimivalta on ongelma. Mutta jos se, mitä tänään tapahtuu Kosovossa, tapahtuisi vain rajan toisella puolella Bosniassa, emme epäröisi käyttää sotilaallista voimaa. Meidän on tiedostettava itse aivan selkeästi, että se, mitä nyt kutsumme Jugoslaviaksi, on keksitty juttu. Se, mistä todella puhumme, on Serbia ja maakunta, jonka Serbia on sulattanut itseensä arveluttavissa oloissa ja jonka väestöstä 92 % on albaaneja.
Meidän on oltava varmoja ja löydettävä nopeasti ratkaisu tuohon toimivaltaongelmaan, koska muutoin jokaisena kuukautena, jonka kulutamme keskustellen moraalisesta oikeudestamme puuttua asiaan, Kosovon asukkaat maksavat siitä verisen hinnan. Sen vuoksi ratkaisu on tarkastella tätä, kuten herra Titley ilmaisi, Serbian ja sen hallituksen ongelmana. Koko entisen Jugoslavian kriisin ajan on ollut selvää, että Belgrad on säännöllisesti arvioinut Euroopan halukkuutta toimia ja päätellyt, että toimisimme aina myöhään ja heikosti. Parlamentin olisi sanottava hyvin selvästi Belgradille: "Älkää luulko, että olemme kyvyttömiä oppimaan; älkää luulko, ettemme ymmärrä eroa Serbian hallituksen ja kansan välillä; älkääkä luulko, ettemme loppujen lopuksi olisi valmiita puuttumaan asiaan." Olisi hyödyllistä, jos parlamentti lopettaisi nyt tai jossain myöhemmässä tilanteessa diplomaattisen kielenkäytön, joka on välttämätöntä neuvostolle ja komissiolle, kun pyritään laadullisesti erilaiseen toimintaan. Kansainvälinen yhteisö puuttuu asiaan. Me tarkoitamme sitä, että jos tämä jatkuu, Eurooppa taistelee ja Eurooppa on siinä oikeassa, vaikka se merkitsisi sitä, että omia sotilaitamme kuolisi entisessä Jugoslaviassa. Herra Miloseviin ja serbien on ymmärrettävä se, ja ellemme onnistu tekemään sitä selväksi, viattomat ihmiset maksavat päättämättömyydestämme verisen hinnan Kosovossa, kuten he maksoivat Bosniassa ja Hertsegovinassa.

Oostlander
Arvoisa puhemies, suhtaudun hyvin kiinnostuneena Cardiffin huippukokouksen asettamaan neljään tavoitteeseen, ja mielestäni niiden tärkeysjärjestys on hyvin tärkeä asia. Haluaisin kysyä ministeri Hendersonilta, aikooko hän pitää kiinni tärkeysjärjestyksestä, koska meidänhän täytyisi pitää ensisijaisena sitä, että Serbian joukot vedettäisiin takaisin Belgradiin, ennen kuin voimme kutsua Rugovan jatkamaan neuvotteluja. Jos pakotamme Rugovan aloittamaan neuvottelut ilman ehtoja ja huolimatta siitä, että joukot ovat vielä paikalla, pilaamme kokonaan hänen maineensa. Mielestäni meidän täytyy huolehtia tarkasti siitä, että näitä ehtoja myös noudatetaan siinä muodossa ja tärkeysjärjestyksessä kuin neuvosto on ne asettanut.
Arvoisa puhemies, on myös ollut puhetta Jeltsinin kanssa käydyistä keskusteluista. Nähtäväksi jää, johtavatko ne venäläisten laajempaan yhteistyöhön. Ministeri antoi sensuuntaisen vaikutelman. Onko tilanne nyt sellainen, että epäonnistuminen vuoropuhelussa Miloseviin kanssa saisi Venäjän suhtautumaan suopeammin mahdollisesti tarvittaviin sotilaallisiin toimiin? Se olisi minusta hyvä asia. Tilannetta voisi mielestäni hieman selkeyttää.
Joka tapauksessa myös minä pidän tärkeänä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston suostumusta, mutta en satojen tuhansien uhrien kustannuksella. Voimme sanoa, että on hienoa, että kunnioitamme aina Kiinan veto-oikeutta, mutta sen vuoksi ei saa uhrata valtavaa määrää ihmishenkiä. Silloin olemme itse asiassa liian teoreettisia. Olen muuten hyvin kiinnostunut siitä, mitä ajattelevat ne, jotka sanovat, että Kosovon vapautusarmeijan pitäisi vetäytyä. Minusta se on lähes kuukauden paras vitsi. Mihin sen pitäisi vetäytyä? Sen jäsenet eivät tule Albaniasta - ehkä heitä tulee kyllä Länsi-Euroopasta - mutta suurin osa heistä tulee juuri kyseiseltä alueelta. Ei kai kukaan voi tosissaan asettaa samalle viivalle vapautusarmeijan ja Serbian joukkojen vetäytymistä?
Arvoisa puhemies, haluaisin neuvoa ministeriä pitämään edeltäjäänsä Douglas Hurdia kauhuesimerkkinä. Toivon, että hän ei toteuta reaalipolitiikkaa Hurdin lailla. Tässä yhteydessä on parempi olla kuuntelematta kollega herra Titleyä, joka ansaitsisi näissä asioissa Duglas Hurd -palkinnon.

Stenzel
Arvoisa puhemies, Kosovon tilanne muodostaa erittäin vaikean turvallisuusongelman Euroopassa. Tragedia on jo alkanut kulkea Serbian politiikan meille kaikille hyvin tutun mallin mukaan, jonka mukaan toimittiin jo Kroatiassa ja Bosniassa ja Hertsegovinassa: väestön tarkoituksellinen karkotus, valtavat pakolaisvirrat, mikä siirtää kriisin alueen naapurimaihin. NATOn ilmasotaharjoituksilla on ollut tähän asti vain symbolinen merkitys. Jugoslavian lentoyhtiön JAT: n lentokielto, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti, on heikko ele. Se, että Cardiffin Eurooppa-neuvosto jätti - varovaisin kiertoilmaisuin kuvatun - sotilaallisen mahdollisuuden avoimeksi, kuvaa todellisuudessa, kuinka lamaantuneesti kansainvälinen yhteisö on suhtautunut Kosovon kriisiin.
Kriisinhallinta muistuttaa kohtalokkaasti tapaa, jolla suhtauduimme Irakiin ja Saddam Husseiniin. Koska odotamme YK: n turvallisuusneuvoston suostumusta sotilaallisen voiman käyttöön, annamme todellisuudessa Venäjälle välineen estää NATOn osallistumisen, ja Jeltsinin ja Miloseviin väliset neuvottelut antavat Serbian johdolle vielä lisää aikaa. Serbian poliisin erikoisyksiköiden vetäytyminen Kosovosta tehtiin riippuvaiseksi albanialaisen maanalaisen järjestön UCK: n käyttäytymisestä. EU: n sisäinen konflikti siitä, pitääkö NATOn tulla sotilaallisesti väliin YK: n luvalla vai ilman sitä antaa Miloseviille paljon liikkumavaraa, niin että hän voi jatkaa esteettömästi karkotuspolitiikkaansa.
Kansainväliselle yhteisölle osoitettu kehotus siitä, että kaikin tavoin estettäisiin siviiliväestöön kohdistuvat hyökkäykset, uhkaa näissä olosuhteissa jäädä tehottomaksi. Taistelutoimien lykkäys olisi Belgradin ja Kosovon albaanien välisten neuvottelujen aloittamisen edellytys. Euroopan parlamentin mielipiteenilmaukset ovat heikko korvaus sille, että EU: n jäsenvaltioilta puuttuu poliittista tahtoa estää Balkanin tragedian jatkuminen.

Posselt
 Arvoisa puhemies, minäkään en kannata rajojen siirtämistä. Minun on kuitenkin sanottava selvästi, että täällä on sanottu paljon sellaista, mikä ei pidä historiallisesti ja oikeudellisesti paikkaansa. Jos se nimittäin pitäisi paikkansa, mitä herra Ephremidis sanoi, niin osmanien puolikuun pitäisi vielä liehua Akropoliin yllä. Meidän on ymmärrettävä selvästi, että historiassa on aina tapahtunut muutoksia, ja rauhalliset muutokset ovat täysin mahdollisia meidän nykyisen kansainvälisen oikeutemme mukaankin. Vuonna 1878, tasan 120 vuotta sitten albaanit solmivat Prizrenissä nykyisessä Kosovossa Prizrenin liiton liittyäkseen vanhana eurooppalaisena kulttuurikansana takaisin eurooppalaisten muodostamaan yhteisöön, kun osmanien valtakunta hajosi. Berliinin kongressissa, joka kuvastaa silloisen Euroopan epäonnistumista, heidät yksinkertaisesti unohdettiin. Heidän itsemääräämisoikeutensa ja olemassaolonsa jätettiin huomiotta. Heidät muistettiin taas vasta Balkanin sotien yhteydessä, jolloin heitä voitiin käyttää pelinappuloina.
Näin syntyivät nämä rajat, joista tänään keskustelemme, ja sen vuoksi herra Cohn-Bendit on oikeassa. Meidän on huolehdittava siitä, että Serbiassa vaihtuu valta ja että herra Milosevi katoaa, sillä sitä ei voida saavuttaa milloinkaan, että perhe, jonka muutama jäsen on jo murhattu, asuu edelleen murhaajan kanssa yhteisessä asunnossa. Se on aivan järjenvastainen ajatus, jollainen voi syntyä vain poliitikkojen tai byrokraattien päissä. Minun on sanottava tämä kerran oikein selvästi. Meidän on tunnustettava realiteetit sellaisina kuin ne ovat. Siellä murhataan ja karkotetaan järjestelmällisesti, ja sitä on tehty jo kahdeksan vuoden ajan. Nyt tilanne on kärjistynyt, mutta tämä sotaretki Kosovon väestön enemmistöä vastaan on jatkunut kahdeksan vuotta.
Kun rouva van Bladel puhuu jatkuvasti siitä, että ensi sijassa olisi torjuttava Kosovon vastarintaliike - minäkin olen väkivaltaa vastaan - haluaisin muistuttaa häntä siitä, että jätimme herra Rugovan vuosikausiksi yksin hänen rauhanomaiselle tielleen ja syytämme nyt hurskastelevasti niitä, jotka yrittävät pelastaa henkensä.

Puhemies
Olen ottanut vastaan kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä: onko nyt tullut tavaksi neuvoston edustajan paikalla ollessa käytyjen keskustelujen yhteydessä, että neuvoston edustaja esittää ennalta valmistellun julkilausuman vain alussa, on tosin paikalla keskustelun ajan, mitä pidämme myönteisenä asiana, mutta lähtee sitten salista esittämättä muita julkilausumia, puuttumatta keskusteluun? Sehän on aivan järjetöntä!

Puhemies
Herra Posselt, tiedätte yhtä hyvin kuin minäkin, että neuvosto voi päättää, haluaako se käyttää puheenvuoron keskustelun lopussa vai ei. Jos neuvosto ei ole ilmaissut haluavansa käyttää puheenvuoroa, voimme vain todeta asian.

In vitro -diagnostiikka
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0225/98) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi in vitro-diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista (C4-0178/98-95/0013(COD)) (Esittelijä: A. Pompidou).

Giansily
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, puhemiesten kokouksessa muutettiin tämän päivän esityslistaa ja Pompidoun mietintöä piti käsitellä tänä aamuna.
Hän oli suostunut olemaan tänä iltapäivänä väitöstilaisuuden kustoksena, eikä valitettavasti voinut jättää kokelasta pulaan. Tästä syystä olen hänen sijaisenaan ja ilmoitan, että sanon teille samat sanat kuin hänkin olisi sanonut.
In vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuilla lääkinnällisillä laitteilla tarkoitetaan reagensseja, instrumentteja ja laitteistoja, joilla tutkitaan ihmisestä peräisin olevia kudoksia tai aineita lääketieteellisiä tarkoituksia varten.
Päinvastoin kuin lääkkeitä, in vitro -diagnostiikkaan tarkoitettuja lääkinnällisiä laitteita käytetään ihmiskehon ulkopuolella potilailta otetuista näytteistä. Tällaiset laitteet ovat siis välttämättömiä välineitä, jotta voitaisiin diagnosoida sairauksia, tarkkailla hoitojen etenemistä ja vastedes jopa taipumusta tiettyihin perinnöllisiin sairauksiin geenitestien viimeaikaisen kehittämisen ansiosta.
Näitä laitteita käyttävät pääasiassa lääketieteelliset tutkimuslaboratoriot, lääkärit ja patologian erikoislääkärit. Yhä useammat laitteet on kuitenkin tarkoitettu potilaiden itsensä käytettäviksi, esimerkiksi verensokerin mittaaminen ja raskaustestit.
Tässä yhteydessä kaikki diagnoosivirheet tarkoittavat vakavaa vahinkoa potilaalle. Te ymmärrätte sen helposti, kun kyse on erityisesti AIDS- tai hepatiittivirusdiagnoosista.
Yhteisessä kannassa vahvistetaan siten tärkeät vaatimukset, jotka näiden laitteiden on täytettävä markkinoille pääsemiseksi, sekä vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt, joita valmistajien on seurattava.
Neuvosto on hyväksynyt suurimman osan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään tekemistä muutoksista. Näin yhteinen kanta mahdollistaa tasapainon saavuttamisen tuotteiden vapaan liikkuvuuden ja kansanterveyden suojelemisen tavoitteiden välillä. Se mahdollistaa myös itse asiassa tuotteiden laadun jatkuvan valvonnan, koska se perustuu reaktioiden tarkkailuun.
Joitakin kohtia olisi kuitenkin tarkennettava. Niitä on muutettu kuudella, erityisesti kaikkein yleisluontoisimmalla tarkistuksella. Tarkistuksessa 2 korostetaan välttämättömyyttä laatia ihmisestä peräisin olevista aineista valmistettuja lääkinnällisiä laitteita koskeva puuttuva lainsäädäntö mahdollisimman pian, sillä ne eivät tällä hetkellä kuulu direktiivin soveltamisalaan. Tarkistuksen 3 tarkoituksena on välttää kaikki kilpailun vääristymät, jotka liittyvät tiettyjen jäsenvaltioiden omiin asetuksiin, jotka koskevat itse suoritettavia testejä. Tarkistuksella 4 varmistetaan samojen itse suoritettavien testien kääntämisen lopullisen käyttäjän kielelle. Laboratorion ulkopuolella potilaan on voitava todellakin ymmärtää helposti käyttöohje, jotta kaikilta virheiltä vältyttäisiin testiä tehdessä. Tarkistukset 1 ja 5 mahdollistavat kahden uuden testityypin laadun ja turvallisuuden huomioon ottamisen.
Tarkistus 5 koskee diagnoositestiä, jonka avulla voidaan arvioida 21-trisomian riski ensimmäisten raskausviikkojen aikana, tietäen, että kyse on pelkästään riskiarvioinnista, joka vaatii lisätutkimuksia, jotka puolestaan suoritetaan tulevien vanhempien tiedonsaannin jälkeen antamalla suostumuksella. Tarkistus 1 koskee geenitestejä ja erityisesti geenejä muodostavan paljon DNA: ta sisältävien mikrosirujen käyttöä. Näiden testien avulla voidaan tunnistaa erittäin nopeasti ja erittäin luotettavasti geneettisiä sairauksia, mutta myös geneettisiä taipumuksia tiettyihin sairauksiin.
Näissä oloissa esittelijämme herra Pompidou voi vain allekirjoittaa periaatteessa vihreiden ryhmän esittämän tarkistuksen 6. Tämän Euroopan neuvoston bioeettiseen yleissopimukseen perustuvan tarkistuksen tarkoituksena on estää kaikki geenitesteihin perustuva syrjintä. Herra Pompidou ehdottaakin huomisen äänestyksen yhteydessä tarkasti Euroopan neuvoston sopimuksen mukaista suullista tarkistusta.
Diagnoosimenetelmien kehittyminen on johtanut nyt siihen, että asiakirjojen laadussa ja luotettavuudessa on oltava huolellinen, mutta samalla on myös estettävä kaikki väärinkäyttö, joka vahingoittaisi ihmisarvoa. Tämä on yhteisen kannan saavuttama ja esittelijän tekemien tarkistusten tavoite.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvosto on tehnyt Euroopan parlamentin ehdotuksesta joukon tärkeitä parannuksia Euroopan komission alkuperäiseen ehdotukseen. Se on todella ilahduttavaa, sillä kyseessä on erittäin tärkeä asia.
Haluaisin kuitenkin korostaa kahta kohtaa, jotka ovat ryhmäni mielestä erityisen tärkeitä ja jotka puuttuvat vielä tekstistä, vaikka annoimme ne ensimmäiseen käsittelyyn.
Ensimmäiseksi, arvoisa komissaari, on kyse kiistasta, jota käymme kanssanne yhä uudelleen, nimittäin merkinnöistä sanan laajimmassa merkityksessä. On välttämätöntä, että omaan käyttöön tulevien lääkinnällisten laitteiden käyttöohjeet käännetään niiden jäsenvaltioiden kielille, joissa ne saatetaan markkinoille. Se on aivan välttämätöntä, sillä näitä laitteita on käytettävä erittäin varovasti. Väärästä käytöstä mahdollisesti seuraavat diagnostiset virheet on ehdottomasti estettävä! Tästä syystä jokainen mahdollinen virhelähde on karsittava pois. Siihen kuuluu luonnollisesti se, että jokainen voi omalla äidinkielellään tarkistaa, miten laitetta pitää käyttää ja mitä seurauksia väärästä käytöstä on.
Toinen kohta, josta haluaisin puhua, on asia, josta puhuttiin viimeisenä kohtana myös herra Pompidoun läsnäollessa. In vitro -diagnostiikkaan tarkoitetut lääkinnälliset laitteet käyttävät aivan erityistä materiaalia, nimittäin kudosta, soluja ja ihmisestä peräisin olevia aineita. Tämä materiaali vaatii luonnollisesti, että sitä käsitellään aivan erityisen varovasti ja eritystoimenpitein. Minua ilahduttaa se, että tällainen mahdollisuus on tarjolla. Vihreiden tarkistuksen ansiosta varmistetaan tietosuojan säilyminen ja suoja kaikenlaista syrjintää vastaan, jota voi syntyä niiden tietojen perusteella, joita näiden diagnostisten menetelmien ja tutkimusten avulla voidaan saada selville, kun on kyse henkilöiden perustavien geneettisten ominaisuuksien tai tautitaipumusten tutkimisesta. Sen vuoksi on todella erittäin tärkeää, että teemme vielä tämän parannuksen tällä alueella.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan yhdentymisen tämänhetkisessä vaiheessa puhumme taas ja erityisesti nyt Cardiffin huippukokouksen aikana toissijaisuuden lisäämisestä. Toissijaisuus merkitsee esimerkiksi sitä, että pääasiassa yksittäiset jäsenvaltiot säätelevät taloudellisia puitteita. Se merkitsee luonnollisesti sitä, että näitä määräyksiä ei tosin yhdenmukaisteta, mutta ne on tunnustettava vastavuoroisesti. Muuten ei tärkein tavoitteemme, sisämarkkinat, toimisi. Siinä mielessä oli vanhentunut myös täydellisen teknisen yhdenmukaistamisen periaate, joka oli myös vuodelta 1985 periytyvän asianomaisen direktiivin perustana. Sosialistien Herra Donnelly korosti sitä aivan erityisesti talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa.
Teknisen lainsäädännön yhteydessä niin sanotun uuden lähestymistavan merkitys kasvaa. Me tarkoitamme sillä aivan yksinkertaisesti toissijaisuutta. Yhteisiä sisämarkkinoita ei pidä estää ja ennen kaikkea ei myöskään säädellä liikaa. Jos jotain asiaa ei kuitenkaan voi tai ei voi riittävästi säädellä jäsenvaltioiden tasolla, meidän on toimittava Euroopan tasolla yhtenäisesti ainakin pääpiirteissä ja ennen kaikkea vain pääpiirteissä. In vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuissa lääkinnällisissä laitteissa on kyse sellaisesta asiasta.
Käsiteltävänä oleva direktiiviehdotus on taas askel sisämarkkinoiden toteuttamisessa, erityisesti myös lääkinnällisten laitteiden osalta. Meihin kohdistuu erilaisia jännitteitä. Yhtäältä tuottajille olisi taattava vapaa pääsy eurooppalaisille kotimarkkinoille, toisaalta on otettava huomioon juuri näitä lääkinnällisiä laitteita itse käyttävien terveydensuojelu. Sitä ei saa kuitenkaan käyttää verukkeena markkinoille pääsyn estämiselle ja kilpailua häiritsevien toimenpiteiden käyttämiselle.
Sillä aikaa kun yhteistä kantaa muotoiltiin erittäin pitkään neuvostossa, saatoimme esimerkiksi havaita, että joissakin maissa lisääntyi halu sulkea in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetut lääkinnälliset laitteet pois sisämarkkinoilta. Se on myös pääasiallinen syy sille, että haluamme mahdollisimman nopeasti hyväksyä tämän direktiivin ja luoda myös näille lääkinnällisille laitteille yhteiset markkinat.
Me tiedämme, että valmistajat kaipaavat pääsyä markkinoille. Tästä syystä on tärkeää, että myös neuvosto hyväksyy käsiteltävänä olevat tarkistukset ja direktiivistä voidaan tehdä muodollinen päätös ehkä jo ennen kesälomaa. Neuvosto on tullut monessa kohdassa meitä vastaan. Sentään 36 ensimmäisen käsittelyn 50 tarkistuksesta hyväksyttiin. Korostamme kuitenkin sitä, että perustana olevaa kantaa pitää ehdottomasti vielä korjata. Siitä syystä teinkin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa joitakin tarkistuksia, jotka pyrkivät poistamaan byrokraattisia ja yrityksille kalliita laitteita. Tärkeää on ennen kaikkea se, että tilastollisia vaatimuksia ei käytetä ennakkoehtona itse laitteiden käyttöönotolle. Tämän 10 artiklan 2 kohdan pitää muuten johdonmukaisesti ja loogisesti koskea myös 21 artiklan 2 c kohdan määräyksiä. Tässä yhteydessä on kuitenkin kyse myös periaatteellisesta ilmiöstä. Keskustelut kiistanalaisista sisämarkkinadirektiiveistä jatkuvat usein erittäin pitkään. Kun asia tulee sitten parlamenttiin, meidän on tehtävä päätökset usein erittäin nopeasti, jos haluamme tehdä sisämarkkinat mahdolliseksi kansalaisillemme. Tämäkin olisi otettava huomioon perustamissopimuksia tulevaisuudessa uudistettaessa.

De Rose
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, suosituksessaan toiseen käsittelyyn herra Pompidou ehdottaa meille kannan ottamista kuuteen tarkistukseen, jotka, haluan muistuttaa, hyväksyttiin lähes yksimielisesti talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa kesäkuun 3. päivänä.
Kyseessä olevan järjestelmän, joka koskee pääasiallisesti erityissääntöjen laatimista in vitro -diagnostiikan menetelmien osalta, toisin sanoen ihmiskehosta peräisin olevien kudosten tai aineiden tutkimuksen osalta lääketieteellisiä tarkoituksia varten, pitäisi mielestäni saavuttaa laajaa hyväksyntää. Koska komission direktiivi vaikuttaa hyvin tekniseltä, meidän on kannatettava esittelijää, joka on pyrkinyt toisaalta osoittamaan - harvinaisen laadukkaasti - tervettä järkeä ja toisaalta ihmisarvon säilyttämistä tärkeällä alalla eli kansanterveyden alalla.
Ensimmäisessä käsittelyssä etsityn ja saavutetun laajan konsensuksen jälkeen herra Pompidou tyytyy muuttamaan yhteistä kantaa muutamien yksityiskohtien osalta yhteisen tavoitteemme mukaisesti: saada menettely mahdollisimman pian päätökseen, jotta direktiivi voidaan panna täytäntöön.
Me siis hyväksymme esittelijän ehdottamat kuusi tarkistusta, siinä määrin kuin meistä on tarpeellista ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille kaikesta uusien tuotteiden markkinoille saattamisesta, mikä mahdollistaa tuotteiden valvonnan ja tuoteväärennösten tai väärennettyjen lääketuotteiden tai lääkkeisiin liittyvien menettelytapojen torjumisen, mikä puolestaan antaa laatu- ja turvallisuustakeen käyttäjille. Ihmisestä peräisin olevista aineista valmistettujen lääkinnällisten laitteiden alan määräysten nopea lieventämistarve on ilmiselvä, jos liukumat halutaan välttää.
Liitteessä II tarkoitettujen laitteiden ja itse suoritettavaan testaukseen tarkoitettujen laitteiden osalta valtioiden mahdollisuus pyytää tunnistetietoja käyttöohjeineen ei saa olla ennakkoedellytys markkinoille saattamiselle ja/tai käyttöönotolle. Tämä aiheuttaisi päällekkäiskäyttöä ja olisi hallinnollinen lisätaakka direktiivin mukaiseen päätökseen verrattuna.
Mielestämme olisi järkevää antaa käyttöohjeen kääntämispäätös valtioiden tehtäväksi, paitsi jos on kyse itse suoritettavasta testauksesta. Vaikka diagnoosi kuuluu alan ihmisille, uusien itse suoritettavan testauksen kehityssuuntien osalta on syytä olla varovainen ja vaatia, että kaikki käyttäjät voivat lukea käyttöohjeen omalla äidinkielellään, jotta he ymmärtävät vaikutukset ja tietävät, että kaikki virheet voivat osoittautua todella vakaviksi. 21-trisomia-geeniä kantavan lapsen dramaattinen mahdollisuus huomioon ottaen on syytä lisätä liitteen II luetteloon menetelmät, joiden avulla on mahdollista havaita kaikki sairausriskit.
Yhteenvetona sanottakoon, että herra Pompidoun menettelytapa, joka muodostui vapaan liikkuvuuden ja kansanterveyden tavoitteiden väliseen tasapainoon pyrkimisestä, on mielestämme perusteltu ja täysin täytäntöönpantu, mistä syystä annamme hänelle varauksettoman tukemme.

Amadeo
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön laatiminen on ollut melko vaivalloista, mutta lopulta, myös esittelijän päättäväisyyden ansiosta, se on nyt lähes valmis. Euroopan parlamentti oli tehnyt joukon tarkistuksia alkuperäiseen esitykseen tarkentaakseen niitä sääntöjä, jotka in vitro-diagnostiikkaan tarkoitettujen lääkinnällisten laitteiden on täytettävä ja joita ei aikaisemmin ollut, jotta ne voidaan saattaa markkinoille. Erityisesti Italiassa meillä on HIV: tä, HBSAG: tä ja HCV: tä eli hepatiittia ja AIDSia osoittavia vasta-aineita koskevia ongelmia.
Neuvosto on sisällyttänyt yhteiseen kantaansa tekemämme tarkistukset lähes kokonaisuudessaan, ja siksi voimme olla osittain tyytyväisiä. Tällä hetkellä on tärkeää saattaa lainsäädäntömenettely nopeasti päätökseen, sillä näiden laitteiden käytöllä on korvaamaton merkitys sairauksien diagnoosien laatimisessa ja arvioitaessa potilaan taipumusta tiettyihin perinnöllisiin sairauksiin tai hänen terveydentilaansa. Lisäksi ne ovat erittäin tärkeitä diagnostisten virheiden välttämisessä ja edesauttavat terveydensuojeluohjelman toteutumista in vitro-diagnostiikkaan tarkoittujen lääkinnällisten laitteiden osalta.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, huolimatta siitä, että lääketeknologisten tuotteiden suuri merkitys kansanterveyspalvelujen laadulle on tunnustettu - esimerkiksi tuotteet, joita käytämme veriryhmien ja alaryhmien määrittämisessä verensiirtoja varten, yhteensopivuuden valvonta, toiminta laboratoriodiagnooseissa esimerkiksi AIDSia ja hepatiittia ajatellen, jotta ymmärtäisimme näiden tuotteiden merkityksen - Euroopan yhteisön valtioissa muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta ei ole järjestelmällistä valvontaa tai sääntöjä. Siten puheena oleva direktiivi kattaa tämän alueen ja vastaa näitä tuotteita valmistavan teollisuuden tarpeita.
Aluksi esitys oli myönteinen, koska se oli hyödyllinen mainitsemistani syistä, mutta myös siksi, että siinä on monia elementtejä, jotka vaikuttavat in vitro -diagnostiikan parempaan laadunvalvontaan. Direktiivissä oli heikkouksia, jotka niin herra Pompidoun kuin omilla ja muidenkin tarkistuksilla ovat merkittävästi parantuneet, ja on vielä muutamia tarkistuksia, jotka parantavat niitä lisää edelleen tämän päivän aikana.
Aluksi direktiivin epäselvyydet puhdistuivat, kuten myös direktiivin suhde muiden vastaavanlaisten kanssa. Sen jälkeen määriteltiin tarkasti ihmisperäiset tuotteet, joita käytetään in vitro -diagnostiikan menetelmissä, liitteen 2 kategoriassa luokiteltujen testien määrää lisättiin, koska tämän liitteen testit ovat erityisvalvonnan alaisina. Lisäksi erityistä painoa pantiin kotona käytettäville testeille, koska niiden käyttäjät eivät ole asiantuntijoita, ja sen seurauksena ohjeiden on muun muassa oltava selviä ja käyttäjien äidinkielellä. Lisäksi diagnoosituotteiden turvallisuussäännöt tulivat ankarammiksi niin valmistuksessa kuin käytössä, niin että käyttäjä välttyy erinäisiltä vaaroilta ja että tietyt testit ovat turvallisia. Uskon, että tulevaisuudessa tämä kenttä lisääntyy huomattavasti. Siksi, arvoisa puhemies, tämä direktiivi on hyödyllinen niin tuotteita valmistavalle teollisuudelle kuin käyttäjille, jotka voivat käyttää tuotteita luottavaisesti.

Bangemann
Arvoisa puhemies, olisimme mielellämme lausuneet herra Pompidoulle henkilökohtaiset kiitoksemme, sillä yhteistyö hänen kanssaan ei ollut pelkästään erittäin miellyttävää vaan myös erittäin tuottoisaa, mikä näkyy tuloksesta. Ymmärrettävistä syistä hän ei kuitenkaan voi olla tänään paikalla. Kun ajattelen edeltävää keskustelua, toivoisin, että parlamentti, joka aiheutti sen, ettei herra Pompidou voinut itse esitellä mietintöään, osoittaisi usein myös enemmän ymmärrystä komissaareja kohtaan, joita nämä parlamentin mielenmuutokset myös koskevat, vaikka he eivät ole osallisina niissä. Tämä on kuitenkin vain huomautus, jonka osoitan esityslistan laatijoille kovasti luottaen heidän viisauteensa.
Käsiteltävänämme on direktiivi - ja haluaisin sanoa tämän herra Rübigille, jotta ei synny väärinkäsitystä - joka määrittää vähimmäistason, jota kaikkien on todella noudatettava. Periaatteessa ei ole kyse vanhasta yhdenmukaistamistavasta vaan, jos niin halutaan sanoa, uudesta lähestymistavasta, jossa määritetään ensin yhteisön oikeuden avulla vähimmäisedellytykset, ja sen jälkeen muut asiat voivat mahdollisesti saada merkitystä keskinäisen tunnustamisen ansiosta. Se on kuitenkin myös ehdottoman välttämätöntä, sillä emme luonnollisestikaan voi toimia keskinäisen tunnustamisen pohjalta, jos ei määritetä ainakin sitä, minkä on koskettava koko yhteisöä.
Tästä toissijaisuudesta meidän on kuitenkin keskusteltava vielä pitkään. Komissiossa oltiin erityisen iloisia siitä, että saatoimme Cardiffin Eurooppa-neuvoston keskustelussa viitata erilaisiin asioihin, joissa olemme sitä mieltä, että toissijaisuuden olisi pitänyt johtaa toisiin seurauksiin. Esimerkiksi eläintarhojen eläinten olosuhteista on mielestämme parlamentin ja neuvoston mielipiteiden vastaisesti päätettävä täysin kansallisesti. Siinä ei tarvittaisi eurooppalaisia määräyksiä. Toissijaisuudesta saa kuitenkin oivallisesti aikaan riidan.
Tuleva direktiivi in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista takaa joka tapauksessa näiden laitteiden turvallisuuden ja luotettavuuden lääkinnällisessä käytössä ja vahvistaa yhtenäisten vaatimusten ansiosta sisämarkkinoita. Olemme iloisia siitä, että voimme - kun olemme jo ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyneet joukon parlamentin tarkistuksia, jotka paransivat tekstiä - myös nyt hyväksyä kaikki ehdotetut tarkistukset, joista osaa parannetaan luultavasti vielä suullisesti. Nämä tarkistukset sisältävät direktiivin tarkennuksia ja täydennyksiä, joihin suhtaudun erittäin myönteisesti.
Direktiiviä sovellettaessa on muistettava nopea teknologinen muutos. Joka tapauksessa ensin luodaan puitteet, joiden rajoissa teollisuus voi toimia. Ei pidä kuitenkaan unohtaa sitä, että joudumme palaamaan tähän aiheeseen myöhemmin. Jäsenvaltioiden suorittamalla markkinoiden valvonnalla on sen vuoksi oltava erittäin tärkeä merkitys direktiiviä täytäntöön pantaessa. Me toivomme, että eurooppalaisen tietokannan perustaminen, joka sai myös alkunsa parlamentin aloitteesta, voi vaikuttaa siihen. Ponnistelemme joka tapauksessa, että saisimme yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa perustettua tämän tietokannan ennen direktiivin voimaantuloa.
En ehkä käsittele kaikkia vaan vain yhtä tarkistusta, nimittäin tarkistusta 2, joka on erityisen hyvä esimerkki siitä, että jos valmistetaan lääkinnällisiä laitteita ihmisestä peräisin olevia aineita käyttäen, valmistus on yhdenmukaistettava yhteisöllisesti.
Toivomme luonnollisesti parlamentin kanssa - ja niiden tietojen perusteella, joita olemme saaneet, olemme melkein varmoja - että onnistumme mahdollisimman nopeasti vakuuttamaan neuvoston näiden uusien tarkistusten oikeutuksesta, niin että voimme sitten mahdollisimman nopeasti päättää lainsäädäntömenettelyn, sillä tämän direktiivin soveltaminen ei ole pelkästään sisämarkkinoiden vaan ensi sijassa terveydensuojelun etu.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Bangemann!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Verokilpailun poistaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana herra Secchin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikka käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0228/98) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Toimenpidepaketti vahingollisen verokilpailun poistamiseksi Euroopan unionissa (KOM(97)0564 - C4-0333/98).

Secchi
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, tehtäväni on selostaa päätöslauselmaesitystä edellä mainitusta aiheesta eli toimenpidepaketista vahingollisen verokilpailun poistamiseksi, paketista, jonka parlamentin talous- ja raha-asiain valiokunnan suuri enemmistö on hyväksynyt. Valiokunnassa oli mahdollista - myös jo pitkään jatkuneen työskentelyn ansiosta - saavuttaa melko laaja yhteisymmärrys komission ehdottaman uuden lähestymistavan keskeisistä periaatteista, myös sen ansiosta, että meillä on ollut mahdollisuus olla jatkuvasti yhteydessä komissaari Montiin ja siten vaikuttaa tämän äärimmäisen arkaluonteisen aiheen kehitykseen. Se ei näet ainoastaan liity läheisesti taloudellisten toimijoiden etuihin, vaan se koskee kaikkia kansalaisia, ja sen merkitys kasvaa sitä enemmän, mitä enemmän talous- ja rahaliiton vaikutukset tulevat näkyviin yhteiskunnassa.
Arvoisat kollegat muistanevat, että noin vuosi sitten parlamentti hyväksyi erittäin suurella enemmistöllä ensimmäisen tätä aihetta koskevan päätöslauselman, jossa kannatettiin voimakkaasti ajatusta laatia verotukseen liittyviä seikkoja koskevat menettelysäännöt, erityisesti yritysverotuksen osalta. Nämä menettelysäännöt on sittemmin laadittu, ja niitä sovelletaan, ja aion palata tähän aiheeseen hieman myöhemmin puheenvuorossani.
Sen jälkeen kun Ecofin-neuvoston epävirallisessa kokouksessa Veronassa kaksi vuotta sitten - huhtikuussa 1996 - ehdotettiin uutta lähestymistapaa, on tapahtunut huomattavaa kehitystä. Uskoakseni voidaan sanoa, että ongelma on nyt tuotu hyvin esiin, samoin kuin on tuotu hyvin esiin ja laajasti hyväksytty ne menettelytavat, joita on ehdotettu, jotta tätä aihetta voitaisiin menestyksellisesti käsitellä. Myös vastikään päättynyt Cardiffin Eurooppa-neuvosto on korostanut näitä asioita ja rohkaissut tämän aiheen tunnollisen käsittelyn jatkamista.
Toimenpidepaketti, jota tämänpäiväinen keskustelu ja huominen äänestys koskevat ja joka on tämän päätöslauselman aihe, viimeisteltiin viime vuonna, ja se esiteltiin 1. joulukuuta Ecofin-neuvostolle joka hyväksyi sen ja antoi luvan sen täytäntöönpanolle. Tästä paketista valiokuntamme - mutta ei valitettavasti parlamentin, ajan vähäisyydestä johtuen - on onnistunut esittää myönteinen kanta ja ilmaista sille tukea, rohkaisua ja kannustusta. Tänään keskustelemme sen keskeisestä sisällöstä pohtien erityisesti lähestymistapaa, noudatettua ajattelutapaa ja lisäksi yhtä niistä kolmesta elementistä, joista se muodostuu, nimittäin yritysverotukseen sovellettavia menettelysääntöjä, joita jo sovelletaan ja joihin sisältyy jo kaikki se, mitä tarvitaan sen ensimmäisten vaikutusten aikaansaamiseksi. Toiset kaksi osatekijää ovat ehdotus direktiiviksi, jolla pyritään estämään eri jäsenvaltioissa sijaitsevien yhtiöiden korkojen - rojaltien - kaksinkertainen verotus, ehdotus, jota talousvaliokunta jo käsittelee; lopuksi aletaan käsitellä paketin kolmatta osaa, ehdotusta direktiiviksi, joka koskee säästöistä saatavien tulojen verotusta tai pikemminkin yhteistä lähestymistapaa toisen maan kansalaisten säästöistä syntyvien tulojen verotukseen eri jäsenvaltioissa.
Näiden kolmen toimenpiteen piirteet havainnollistavat erästä uuden lähestymistavan keskeistä piirrettä, toisin sanoen pyrkimystä noudattaa pehmeitä menettelytapoja - mikäli tämä ilmaisu sallitaan - menettelytapoja, jotka sopivat kuhunkin erityiseen kysymykseen, teeskentelemättä, että yhdenmukaistamisdirektiivit tarjoaisivat jonkin vastauksen kaikkiin ongelmiin. Lisäksi tämä on selkeä lähestymistapa, jossa paketin laatimistapa mahdollistaa erilaisten etujen sovittelun ja välttämättömään yksimielisyyteen pääsemisen. Uskon, että tästä emme voi olla eri mieltä. Tämä on eräs syy siihen, miksi en suhtaudu myönteisesti esitettyihin tarkistuksiin, jotka - paitsi jo mietintöön sisältyviä ajatuksia toistavat tarkistukset - saattavat jäykistää ehdotettua lähestymistapaa, mitä en käsittelyn tässä vaiheessa pidä suotavana.
Tahtoisin nyt keskittyä erääseen keskeiseen seikkaan, eli siihen, että on tärkeää erottaa selkeästi toisistaan vahingollinen verokilpailu, johon on puututtava unionin tasolla, jotta voitaisiin välttää viime kädessä kaikille haitalliset vaikutukset, ja toisaalta myönteinen, suotuisa verokilpailu, jonka yhtenäismarkkinoiden ja rahaliiton sisällä tapahtuva kilpailu aiheuttaa ja joka tarjoaa myös - niin sanoakseni - vastauksen kansainvälisen kilpailun vaatimuksiin, jotka unionin on kohdattava maailmanlaajuisessa taloudessa.
Mietintö päättyy komissiolle osoitettuun tuen ilmaisuun ja kehotukseen jatkaa valitulla tiellä ja käsittelemään myös mietinnön 7 kohdassa lueteltujen aiheiden kaltaisia seikkoja, joita ei vielä sangen ilmeisistä syistä ole käsitelty. Arvoisa puhemies, lopetan puheenvuoroni ilmoittamalla kollegoille, että 28 kohta on ikävä kyllä kirjoitettu ennen säästöjen verotusta koskevan direktiiviehdotuksen esittelemistä. Ehdotus on parhaillaan käsiteltävänä parlamentissa ja talous- ja raha-asiain valiokunta aikoo - kuten jo sanoin - käsitellä sen mahdollisimman nopeasti.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, esittelijän mietintöä voidaan pitää todellisena edistysaskeleena, samalla kun komission esittämä toimenpidepaketti on todella lopultakin saanut aikaan verokeskustelua eurooppalaisella tasolla. Se onkin paikallaan, koska sisämarkkinoita ei ole yksinkertaisesti vielä saatettu loppuun, jos emme lopeta vahingollista verokilpailua Euroopan unionissa emmekä pääse muutenkaan eteenpäin verojen yhdenmukaistamisessa ja koordinoinnissa.
Sen vuoksi talous- ja rahaliiton alussa on talouspolitiikkojen tiukemman yhdenmukaistamisen lisäksi koordinoitava kunnolla veropolitiikkoja. Toimenpidepaketti on oikea keino, kuten kollega Secchi on mietinnössään korostanut.
Infrastruktuuri ja samalla myös verojärjestelmä ja veroasteikot määräävät yhä enemmän yritysten sijaintipaikkojen kansainvälisen kilpailukyvyn maailmanlaajuisilla markkinoilla. Ennen kaikkea yritysverotus muuttuu yhä enemmän kilpailutekijäksi. On jäsenvaltioita, jotka houkuttelevat yrityksiä ja pääomasijoituksia siirtymään veronkierron ja verovapauden tai veron alentumisen tähden ja vievät nämä voimavarat näin muilta EU: n jäsenvaltioilta.
Siinä mielessä esiintyy yhteisölle haitallista verokilpailua, jonka muodostaa verojen polkumyynti, joka haittaa Euroopan unionin kaikkia maita. Sen välillä, että jäsenvaltiot haluavat säilyttää verotuksellisen itsenäisyytensä ja sen välillä, että ne haluavat muotoilla yritys- ja pääomaverotuksensa niin, ettei se vääristä kilpailua vaan on neutraalia, on tavoitteiden ristiriita. Sitä ei voi ratkaista pelkästään vapaan kilpailun ja markkinavoimien avulla. On totta, että Euroopan unionissa ei vallitse reilu kilpailu ja että jäsenvaltioiden verotuloista vastaavat yhä enemmän palkkatuloistaan tuloveroa maksavat ja yhä vähemmän liikkuvat tekijät. Kuten komissiokin erittäin oikein esitti, tuloveron maksajien taakka on noussut noin 10 %, kun taas pääomatekijöiden ja yritysverotuksen taakka on laskenut noin 20 %. Tämä veropohjan muutos vaikeuttaa luonnollisesti ehdottomasti julkisten tehtävien hoitamista ja voi johtaa myös veropohjan supistumiseen.
Kehitys on dramaattinen, koska mikään valtio ei voi ajan oloon välttyä tällaiselta veronalennuskilpailulta, ja se voi hyödyttää vain yrityksiä, mutta ei valtioita. Veropolitiikan yhteisön laajuiseen yhdenmukaistamiseen pyritään siinä mielessä aivan oikeutetusti verotusta koskevien menettelysääntöjen avulla, kuten Euroopan komission toimenpidepaketissa ja herra Secchin mietinnössä vaaditaan, ja se on askel oikeaan suuntaan. Siltä puuttuu kuitenkin sitovuus, ja sitä meidän pitäisi vaatia.
Veropolitiikan yhdenmukaistaminen ja koordinointi eurooppalaisen ja kansainvälisen kilpailun aikoina eivät siis merkitse verotuksellisen itsenäisyyden menetystä jäsenvaltioille vaan itsenäisyyden lisääntymistä sekä Euroopan unionissa että sen jäsenvaltioissa. Siksi on järkevää määritellä voittokäsitteet ja verotuksen määräytymisperusteet yhteisöllisesti ja ottaa myös käyttöön vähimmäisverotus. Euroopan unionista on joka tapauksessa poistettava veroparatiisit, jotka tähän asti ovat sallineet erityisesti monikansallisten yritysten siirtää voittojaan veroparatiiseihin, jotta ne voisivat välttää verotuksen kotipaikassaan tai vähentää sitä.
Minun mielestäni meidän on nyt tässä yhteydessä sovellettava vapaan mutta reilun kilpailun periaatteita myös verotusta koskeviin menettelysääntöihin. Ei voi olla niin, että kielletään yleisesti suorat tuet, mutta verotusta koskevien sääntöjen avulla annettavat tuet ovat rajoittamattomasti mahdollisia Euroopan unionissa. Sitä ei voi enää hyväksyä! Pidän välttämättömänä sitä, että pakettia täydennetään muilla tehokkailla toimenpiteillä yhtenäisten sääntöjen ja uusien verotuksellisten asiantilojen aikaansaamiseksi, mutta myös sen vuoksi, että luotaisiin laaja ja ajankohtainen järjestelmä veroviranomaisten tietojen vaihtoa varten ja valvontatarkoituksiin, jotta veropetokset Euroopan unionissa vaikeutuisivat.

Peijs
Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla on vähän mahdollisuuksia vaikuttaa jäsenvaltioiden tapaan verottaa kansalaisiaan. Ainoastaan 99 artikla antaa siihen valtuudet, mutta siihen sisältyy kolme rajoitusta. Artikla koskee vain välillisiä veroja, keinojen täytyy olla käytettävissä sisämarkkinoiden toteuttamiseksi, ja Euroopan parlamenttia ainoastaan kuullaan.
Ymmärrän luonnollisesti, että jäsenvaltiot eivät halua luopua vallastaan verotuksen alalla. Verotus on hyvin vakava asia. Kansalaisen tai yrityksen täytyy luovuttaa osa tuloistaan. Verotus saattaa nostaa hintoja, minkä seurauksena yritykset voivat investoida vähemmän ja kansalaiset käyttää vähemmän rahaa. Luonnollisesti verotuloja käytetään etupäässä yhteiseksi hyväksi, julkisten hankintojen rahoittamiseksi ja esimerkiksi tiettyjen tuotteiden kulutuksen vähentämiseksi käyttämällä esimerkiksi valmisteveroja.
Ryhmäni mielestä valtioilla pitäisi olla vähemmän mahdollisuuksia kilpailla verojen suuruudella, ja kilpailla pitäisi ennen kaikkea siitä, mitä rahalla voidaan hankkia. Valtiot päättävät itse, mitä ne tekevät teollisuustonttien, asuinalueiden, infrastruktuurin ja koulutuksen suhteen. Arvoisa puhemies ja arvoisa komissaari, tilanne ei saa olla sellainen, että tehottomat valtiot sanelevat tehokkaiden valtioiden verotuksen tason.
Ryhmäni voi jossain määrin ymmärtää, miksi tulokset ovat olleet niin vähäisiä verotuksen yhdenmukaistamisessa, kuten nyt hienovaraisemmin sanotaan, verotuksen koordinoinnissa ja vahingollisen verokilpailun välttämisessä. Valtioiden välinen verokilpailu voi vähentää verotuloja pitkällä aikavälillä.
Olen kuitenkin myös pettynyt. Alankomaiden entinen valtiovarainministeri Ruding esitti jo vuosia sitten näkemyksensä alv: n ja valmisteverojen yhdenmukaistamisesta unionissa, mutta molemmissa tapauksissa on tähän mennessä yhdenmukaistettu ainoastaan veron vähimmäistaso. Valtioiden sisäiset edut ja niiden edut muihin valtioihin nähden näyttävät olevan liian erilaisia. Nyt on aika ottaa askel eteenpäin.
Cardiffin huippukokous hyväksyi jäsenvaltioiden talouspolitiikan koordinoinnin laajat suuntaviivat yhteisen rahan menestyksen takaamiseksi. Näiden suuntaviivojen ja euron käyttöönoton myötä jäsenvaltiot tuntevat vahvasti keskinäisen riippuvuutensa, mikä saattaa saada aikaan edistystä tässä asiassa.
Carlo Secchin mietintö on erityisen hyvä, johdonmukainen ja hyvin jäsennelty mietintö. Valittu lähestymistapa tarjoaa parhaat mahdollisuudet päästä eteenpäin. Se, että vaadittaisiin suureen ääneen suurempia harppauksia, ei ole järkevää. Uskon, että tämä kolmitahoinen lähestymistapa - menettelysäännöt, toisen maan kansalaisen säästöistä syntyvien tulojen verotus sekä korkojen ja rojaltien verotus - voi johtaa siihen, että neuvostossa voidaan päästää helpommin yksimielisyyteen. Toivon kuitenkin, että tämä nerokas ratkaisu ei johda jäsenvaltioiden väliseen kiristykseen, niin että tuloksia ei saada aikaan, koska koko pakettia ei voida hyväksyä.
Luonnollisesti moni asia jää vielä avoimeksi. Eläkejärjestelmät on niistä tärkein. Järjestelmät ovat niin erilaisia, että voimme odottaa asian aiheuttavan paljon ongelmia tulevalla vuosisadalla. Arvoisa komissaari, toivon, että Euroopan parlamentti voi tukea pyrkimyksiä tilanteen parantamiseksi.

Gasòliba I Böhm
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät jäsenet, haluan ilmaista Euroopan liberaalija demokraattipuolueen ryhmän tuen Secchin mietinnölle, sillä hän antaa jälleen kerran erittäin myönteisen panoksen arvioidessaan verotusta Euroopan unionin tasolla, ja onnittelemme häntä todella vilpittömästi hänen työstään. Otamme myös kiitollisina vastaan komission ehdotukset, emme ainoastaan sen tekemän työn vaan myös sen takia, miten päättäväisesti se pyrkii tasapainottamaan uudelleen verotusta, mikä on rahaliiton perustamisen ja euron kannalta ehdottoman välttämätöntä.
Olemme edistyneet kaupan ja talouden alalla Euroopan sisämarkkinoiden myötä; olemme edistyneet todella paljon rahapolitiikan alalla rahaliiton ja euron myötä. Me emme edisty verotuksen yhdenmukaistamisen alalla, mikä olisi tarpeen, erään todellisen esteen takia, nimittäin sen, että jäsenvaltioiden olisi oltava yksimielisiä, jotta tällä alalla päästäisiin sopimuksiin.
Luxemburgin johtopäätökset ja sopimukset sekä komission tekemät ehdotukset ovat kuitenkin oikeansuuntaisia. Ne ovat mielestämme asianmukaisia ehdotuksia, joiden tarkoitus on poistaa vahinkoa aiheuttava vilpillinen kilpailu jäsenvaltioiden välisen verotuksen alalla ja tehdä asianmukaisia ehdotuksia esimerkiksi kaksinkertaisen verotuksen tai rajat ylittävien maksujen verotuksen osalta.
Haluaisin kuitenkin lopuksi korostaa sitä, että verotuksen yhdenmukaistamisessa on vielä joitakin hyvin tärkeitä osatekijöitä, joita ei valitettavasti ole säännelty ja jotka johtavat näiden kolmen alan, talouden, rahapolitiikan ja verotuksen, väliseen epätasapainoon.

Gallagher
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella herra Secchiä hänen mietintönsä esittelystä.
Vuosien mittaan on keskusteltu paljon tarpeesta saavuttaa kansallisten veropolitiikkojen parempi koordinointi. Älkäämme jääkö niiden suurten verotusjärjestelmien luoman harhakuvan valtaan, jotka itse asiassa voisivat heikentää maani kilpailukykyä ja aiheuttaa monien kovalla vaivalla saatujen työpaikkojen menetyksen ulkomaille.
Saanen heti sanoa, kuinka kauhistunut olen vihreiden tarkistuksesta 5, jonka hylkään suoralta kädeltä. Siinä vaaditaan, että on ryhdyttävä lisätoimiin, jotta luotaisiin Euroopan laajuinen yhtiöveron vähimmäisaste. Tämä on takaportti verotuksen lisäämiseksi kaupan alalla. Se heikentäisi koko Irlannin taloutta. Se lähettäisi vääriä viestejä sijoittajille.
Mitä tulee yritysveroon sovellettaviin menettelysääntöihin, haluan korostaa sitä, että sen tarkoituksena ei ole yhdenmukaistaa yritysveroa vaan huolehtia erityisistä verotusjärjestelmistä, joita pidetään vahingollisina yhteisön piirissä. Yhtiöveron yhdenmukaistamiselle ei ole sijaa missään EU: n toimintasuunnitelmassa. Sellainen kanta on vastoin toissijaisuusperiaatetta.
Monet tekijät määräävät yrityksen sijainnin. Jotkin kannustavat tekijät eivät ole kaikkien saatavilla. Suuremmat maat voivat esimerkiksi houkutella sijoituksia huomattavilla oikeuksilla tai julkisten hankintojen mahdollisuuksilla. Maassani on hyvin avoin verotusjärjestelmä. Muissa maissa on korkeat nimellisarvot ja toisaalta ne tarjoavat matalaa, tehokasta yritysverotusta sellaisten erityisten helpotusten ja vähennysten kautta, joista kaikki eivät ole kovin avoimia.
Osana komission veropakettia on jätetty käsiteltäväksi direktiivi, jolla pyritään poistamaan korko- ja rojaltimaksut eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden väliltä. Se poistaa esteen rajat ylittäviltä liiketoimilta. Se on tavoite, jota voimme kannattaa. Jotkin direktiivin näkökohdat voisivat kuitenkin aiheuttaa sellaisia vaikeuksia, joita on tarkasteltava ja jotka on poistettava heti alussa.
Haluaisin sanoa unionin reuna-alueen, Luoteis-Irlannin, edustajana, että meillä on suuria vaikeuksia houkutella sijoituksia. Se on ymmärrettävää maantieteelliseltä kannalta. Älköön kuitenkaan yksikään parlamentin puolue ehdottako, ettei saisi olla myönteistä syrjintää missään osassa. Maani viranomaiset - teollisesta kehityksestä vastaavat viranomaiset (the Industrial Development Authority) tai Údarás na Gaeltachta, joka vastaa Irlannin länsirannikon kelttiläisten (Gaeltacht) alueiden kehityksestä - ovat kaikki yrittäneet vuosien mittaan houkutella sijoituksia. Mikä tahansa ehdotus siitä, että järjestelmiämme olisi muutettava, on aivan vääränlainen.

Moreau
Arvoisa puhemies, verotus voisi olla tärkeä väline Euroopan rakentamisessa, joka perustuu kasvuun ja työllisyyteen ja sitä kautta inhimillisten kykyjen kehityksen suosimiseen. Voisiko verojen koordinointi vilpillisen kilpailun estämiseksi, sellaisena kuin se on komission ehdotuksessa, olla keino vastata tällaiseen haasteeseen? Me tiedämme, että verodumppausta tapahtuu jo pääoman vapaan liikkumisen ja veroparatiisien myötä. Tämä voi vielä lisääntyä yhtenäisvaluuttaan siirryttäessä.
Secchin mietinnössä käsitellään verojen koordinoinnin kysymystä pääasiassa Euroopan rahoitusmarkkinoiden kilpailukyvyn kasvattamisen näkökulmasta. Itse asiassa kyse on perustason yhtenäistämisestä. Kuitenkin jo vuosien ajan pääomaverotus ei ole lakannut keventymästä Euroopan unionissa, kun taas palkansaajien tulovero nousee, erityisesti välillisen verotuksen painon kautta, joka puolestaan, kuten tiedetään, koskee enemmän pienituloisia.
Kansojen edustajina meidän olisi kyseenalaistettava rahoitusmarkkinoiden valta-asema suosittelemalla voimakkaasti samalla kertaa oikeudenmukaista ja tehokasta verotusta.
Ensiksi on tarpeellista saattaa palkansaajien verotus ja pääomien haltijoiden verotus uudelleen tasapainoon. Keinottelutarkoituksissa tapahtuvien pääoman siirtojen verottaminen mahdollistaisi rahoitusmarkkinoiden paremman hallinnan ja voisi antaa myös lisäkeinoja kasvun, koulutuksen ja työllisyyden kehittämiseksi. Euroopan parlamentti on sitä paitsi jo ilmaissut kantansa tällaisen toimen puolesta. Se voisi myös kannustaa jäsenvaltioita verottamaan enemmän suuria omaisuuksia tehokkaiden syrjäytymisen torjuntatoimien rahoittamiseksi. Tämän lisäksi on suuntauduttava myös rahoitusmenojen alentamiseen, erityisesti pk-yritysten osalta, tuottavia investointeja ja työllisyyttä suosivan luottopolitiikan avulla, pikemminkin kuin painottamalla lakkaamatta sosiaalimenoja, mikä vaarantaa suojelujärjestelmät. Sosiaalista polkumyyntiä on torjuttava verotuksellisin keinoin, samoin kuin yritysten siirtymisiä ja veroparatiiseja, jotka edesauttavat vääristävää kilpailua, jolle on pantava loppu.
Yhteenvetona todettakoon, että tietoliikenteen ja teknologian vallankumouksen valtaviin haasteisiin on mahdotonta vastata ilman politiikkoja, joiden tarkoituksena on sosiaalimenojen inhimillinen kehittäminen, eikä vähentäminen, ja oikeudenmukaisempi verotus voisi myötävaikuttaa tähän.

Hautala
Arvoisa puhemies, meidänkin ryhmämme tukee pääpiirteissään mietinnön laatija Secchin ajatuksia. Hänhän on seurannut hyvin pitkään verotuksen harmonisointia. Parlamenttina meillä on tietysti syytä olla hieman kärsimättömiä, koska jäsenmaat edelleenkin suhtautuvat verotukseen niin kuin se olisi jotakin ulkopolitiikkaan rinnastettavaa diplomaattista toimintaa. Tästä on esimerkkinä se, että tämän korkean tason verotusryhmän kokoukset tuntuvat olevan huippusalaisia ja niistä on hyvin vaikeaa saada tietoa, mikä ei varmaankaan ole enää tänä päivänä hyvä asenne.
On aivan selvää, että euron myötä syntyy tilanne, jossa tällaiset veroerot jäsenmaiden kesken tulevat yhä enemmän näkyviin ja verokilpailu lisääntyy. Minun ryhmäni haluaisi varoittaa siitä, että verokilpailun kuvitellaan olevan kovin positiivinen asia. Me näemme, että se voi olla joillakin aloilla hyödyllinen väline, mutta peräänkuulutamme kuitenkin selkeästi sitä, että esimerkiksi yritysverolle laaditaan unionissa vähimmäistaso. Mitä tulee UPE: n ryhmäpuheenvuoron käyttäjän ajatuksiin, niin kyllä Irlanti voi varmaan edelleenkin kilpailla jonkin verran alhaisemmalla yritysverotasolla, jos se haluaa, mutta me haluamme ennen kaikkea luoda reilut ja tasaiset kilpailuolosuhteet, koska muuten tapahtuu se, mitä rouva Randzio-Plath on sanonut täällä tänään: jäsenmaat menettävät veropohjansa. Kuinka me sitten pidämme tätä eurooppalaista mallia yllä?

Blokland
Arvoisa puhemies, törmäämme tässä keskustelussa siihen, että Euroopan unioni on luonteeltaan vahvasti itsenäisten jäsenvaltioiden yhteistyöelin. Jäsenvaltioilla on oikeus päättää itse verotukseen liittyvistä asioista, mutta ne eivät kuitenkaan voi tehdä tai sallia aivan mitä haluavat. Jäsenvaltioiden riippumattomuutta ei voida koskaan pitää täysin ehdottomana. Nykyisin jäsenvaltioiden tilannetta horjuttaa maailmanlaajuistuminen. Tarve verotuksen koordinointiin ja yhdenmukaistamiseen unionin tasolla on tässä yhteydessä tärkeä edistävä tekijä. Euroopan komissio haluaa tällä tavalla hyvittää kansallisen riippumattomuuden vähenemistä luomalla jäsenvaltioiden yhteistä riippumattomuutta.
Euroopan komission ehdotukset jättävät tilaa rehelliselle verokilpailulle. Sen vuoksi mitään yhdenmukaisia tariffeja ei ole ehdotettu. Jäsenvaltioille jää oikeus päättää verotuksesta. Minulle on jäänyt arvoitukseksi, miksi komissio toistaa toissijaisuusperiaatteen neuvoston päätöslauselmaluonnoksen b kohdassa. Perustamissopimuksen ja Edinburgin huippukokouksen julkilausuman perusteella se ei kuulu tähän. Onko komissio ylenkatsonut tämän asian? Haluaisin mielelläni kuulla asiasta komissaari Montin mielipiteen.
Korkea verotus aiheuttaa epätervettä kilpailua sekä verojen välttämistä ja kiertämistä. Pelkästään tästä syystä verokilpailu ei kuitenkaan ole väärin. Jotkin jäsenvaltiot ovat joutuvat perimään korkeita veroja, koska ne ovat antaneet valtionvelkansa kasvaa suureksi ja organisoineet julkisen sektorin toiminnan tehottomasti. Eihän voida toimia niin, että niitä jäsenvaltioita, joiden asiat ovat kunnossa, sakotetaan muiden tekemistä virheistä.
Verokilpailu muuttuu vahingolliseksi, jos se rohkaisee markkinaosapuolia siirtämään tuotantoaan muualle ainoastaan verohelpotusten vuoksi. Tällaista kilpailua ei ilmene ainoastaan jäsenvaltioiden välillä, vaan myös erityisesti alueelliset ja paikalliset viranomaiset ovat siinä mukana. Lisäksi vahingollinen verokilpailu ei tarkoita pelkästään veronalennuksia tai verovapautuksia. Sellaistakin ilmenee, että yritykset saavat vapautuksia lain perusteella tai että niille myönnetään erityisasemia tai että ympäristö- tai melunormeja sovelletaan joustavasti. On selvää, että tällainen kilpailu on edullista tiettyjen yritysten kannalta mutta haitallista yleisen edun kannalta. Tämä näkökohta on jäänyt huomiotta päätöslauselmaluonnoksessa.
Pidän myönteisenä asiana vetoomusta siitä, että työn verotusta kevennettäisiin ja että verotuksen painopistettä siirrettäisiin ympäristöä kuormittavien raaka- ja lisäaineiden verotukseen. Olisi toivottavaa, että EU: n jäsenvaltiot alkaisivat kilpailla keskenään siitä, kenellä on vihrein verotusjärjestelmä.

Angelilli
Arvoisa puhemies, minäkin haluan esittää onnitteluni herra Secchille. Yhtenäisvaluutan käyttöönotto tuo varmasti voimakkaasti esiin sen ongelman, miten verotuksen koordinointi voidaan toteuttaa koko Euroopan alueella pyrkimällä ennen kaikkea estämään vahingollinen verokilpailu ja lisäksi taata se, että verotus on oikeudenmukaista ja kohtelee kaikkia tasaveroisesti, ilman etuoikeuksia. Kuten euron, myös verotuksen yhdenmukaistamisen tulisi olla talouskasvun ja työllisyyden kehittämisen tärkeä väline. Tämä on kuitenkin arkaluontoinen kysymys, ja se vaatii asianmukaisia valtuuksia ja lainsäädännön selkeyttä.
Ennen kaikkea yksittäisille kansallisille hallinnoille on tarjottava yhteistyön ja tietojen ja kokemusten vaihdon välineitä, jollaisia sisältyy myös FISCALIS-ohjelmaan. Haluaisin kuitenkin korostaa, ettei todellinen eurooppalainen veropolitiikka voi rajoittua passiiviseen vahingollisen verokilpailun vastustamiseen. Yritykset ja kansalaiset vaativat liiallisen verotuksen heille aiheuttaman ylettömän taakan pikaista vähentämistä, sillä tällainen verotus tukahduttaa perheiden ja yritysten talouden vaarantaen jopa Euroopan talouden elpymisen.
Lopuksi totean, että mikäli työryhmä aikoo selviytyä tehtävistään, sen tulisi asettaa itselleen tavoitteeksi myös verotuksen kohtuullistamisen mahdollistavan vakavan eurooppalaisen politiikan keinojen ja strategioiden pohtiminen, sillä ilman sitä meillä ei mielestämme ole mahdollisuutta edesauttaa kehitystä, eikä meillä ole sosiaalista tasa-arvoa eikä taloudellista demokratiaa.

Fayot
Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä puheessani säästöjen verotukseen. Tämä on ala, jolla Euroopassa esiintyy eniten tekopyhyyttä. Oma maani, Luxemburg, on usein maksanut tästä. Joskus maani luokitellaan veroparatiisiksi, vaikka veroparatiiseja on olemassa yhtä paljon muille kuin maassa asuville kuin Euroopan unionissa on jäsenvaltioita. Jokainen jäsenvaltio onkin kovasti yrittänyt kehittää rahoitusalaansa todella erilaisin verotuksellisin ja lainsäädännöllisin keinoin, erityisesti muiden kuin maassa asuvien henkilöiden osalta.
Rahoitusala on kukoistava palveluala, joka luo satoja tuhansia korkean tason työpaikkoja kaikissa valtioissamme. Se onkin hyvä pitää mielessä tehdessämme päätöksiä Euroopan tasolla. Vuosien ajan on kuitenkin voimakkaasti suositeltu säästöjen verotuksen yleisratkaisuja, huolehtimatta niiden vaikutuksesta Euroopan rahoitusalaan. Onkin ilo huomata, että tässä mietinnössä Euroopan parlamentin asenne on lieventynyt ja että se on realistisempi ja käytännöllisempi. Siinä todetaan esimerkiksi, "että on säilytettävä Euroopan rahoitusmarkkinoiden kansainvälinen kilpailukyky."
Valitettavasti Secchin mietinnössä vaietaan keinoista. Mielestäni olemme tässä samaa mieltä rahoituspalveluiden alan kehittämisestä ilman sosiaalista polkumyyntiä tai verodumppausta. Tärkeintä on olla jäämättä pois siirtymävaiheesta. Jos toteutettavien verotuksellisten toimien seurauksena pääoma pakenee Euroopan ulkopuolelle, heikennymme pysyvästi. Tällä hetkellä käytävistä neuvotteluista käy ilmi, että Luxemburgin puheenjohtajakaudella aikaansaatua, Ecofin-neuvoston 1. joulukuuta 1997 tekemää sopimusta ei ole helppo panna täytäntöön. Siten 20 %: n vero säästötuloista on varmasti liian korkea. Jotkut maat, jotka tarvitsevat rahoituslähteitä, arvioivat veron kuitenkin liian matalaksi. Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että olisi mielenkiintoista määrätä vähimmäismäärä alv: n tapaan ja jättää valtioille mahdollisuus ylittää tuo määrä, pakottamatta niitä mukaan euroon.
Ihmettelen myös sitä, miten rahoitusalan insinööritaitojen valtavat mahdollisuudet otetaan huomioon, sillä niiden avulla löydetään helposti keinoja kiertää eurooppalainen sopimus kolmansien maiden kautta, jotka eivät ole vastaanottavia osapuolia.
Arvoisa puhemies, pitäisikö Euroopan alueeseen liittää samoin todellisia veroparatiiseja, jotka ovat riippuvaisia eräistä jäsenvaltioista? Mielestäni alalla, joka on yhtä tärkeä työllisyydelle kuin talousalalle yleensäkin ja aivan erityisesti kaikille investoinneille, kaikki yksityiskohdat on selvitettävä ja niitä on selvennettävä ennen kuin voimme puhua edistyksestä. Jos näin ei tapahdu, neuvostossa ei tule olemaan yksimielisyyttä, eikä myöskään vahvaa enemmistöä Euroopan parlamentissa.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan sisämarkkinoiden loppuunsaattaminen lähestyy euron käyttöönoton myötä. Joillakin tärkeillä alueilla meillä on kuitenkin vielä suuria ja vaikeita tehtäviä. Veropolitiikka on yksi niistä alueista. Tarvitsemme välttämättä lisää veropolitiikan koordinointia eurooppalaisella tasolla, jotta markkinoiden vääristymät, kaksinkertainen verotus ja vastaavat ilmiöt voidaan välttää ja jotta todella takaisimme yhteismarkkinoiden neljä perusvapautta.
En puhu nyt täydellisestä yhdenmukaistamisesta. Päinvastoin, kansallisten verotusjärjestelmien kilpailu on edelleen välttämätöntä. Tässä kilpailussa on kyse siitä, että kansalaisille tarjotaan valtion palvelut edullisin ehdoin. Markkinoiden avaaminen ja vapaa liikkuvuus ovat synnyttäneet järjestelmien välisen kilpailun, ja tämä järjestelmien välinen kilpailu on oleellinen tekijä myös verotusjärjestelmän kannalta.
Kollegani Carlo Secchi puhuu kuitenkin erinomaisessa mietinnössään samanaikaisesti kilpailun suotuisasta tasosta, joka on hyväksyttävä kilpailukyvyn varmistamiseksi. Tuen sitä ajatusta painokkaasti. Komission toimenpidepaketti on oikeansuuntainen. Haluaisin sydämellisesti onnitella komissaari Montia pitkäaikaisesta työstä, jonka hän on menneinä vuosina tehnyt. Yritysverotukseen sovellettavat menettelysäännöt sekä paketin kaksi muuta osaa, jotka koskevat säästämistä sekä yritysten välisiä korko- ja rojaltimaksuja, merkitsevät ensimmäisiä ja tärkeitä askeleita veropolitiikassa. Muiden alueiden on seurattava perässä. Ajattelen tällöin erityisesti arvonlisäveroa. Alkuperämaaperiaatteeseen siirtymisen pitäisi tapahtua niin pian kuin mahdollista. Nykyinen järjestelmä, jota pidetään nimenomaan siirtymäkauden järjestelmänä, rasittaa kaikkia yrityksiä, jotka toimivat kansainvälisesti, ja erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä, koska ne ovat tärkeitä työllistäjiä.
Meidän pitäisi käsitellä lähemmin mahdollisuutta soveltaa puolta pienempiä verokantoja työvoimavaltaisiin palveluihin. Työtä verotetaan nyt ankarammin kuin paljon liikkuvampaa pääomaa. Sillä on luonnollisesti seurauksia työmarkkinoille. On kuitenkin harkittava huolellisesti, kuinka tämä alue, jonka pääosan muodostavat käsityöhön perustuvat palvelut, voidaan määritellä ja rajata tarkasti. Meidän tehtävänämme on taas kaventaa työn muodostaman tuotantotekijän suuren taakan ja toisaalta kulutuksen, pääoman ja energian alhaisemman taakan välistä kuilua. Odotan innokkaasti komission vastaavia ehdotuksia ja toivon, että pääsemme tällä tärkeällä alueella nopeasti konkreettisiin toimenpiteisiin.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, haluan tämän minuutin aikana tuoda esiin neljä asiaa. Ensimmäinen asia on se, että veropolitiikka on olennaisilta osiltaan, ja sen pitääkin olla, kansallinen asia. Niin sen tulee olla jatkossakin, jotta emme loisi mitään suurvaltaa tai mitään liittovaltiota.
Toiseksi: Niin minun kuin kansalaistenkin mieleen tulevat ensimmäiseksi veroparatiisit. Haluan painottaa, että niille on tehtävä jotain, jotta uskottavuus tässä kysymyksessä ylipäätään säilyy. Niistähän on vain haittaa markkinoille.
Kolmanneksi: Kaikki verokilpailu ei ole pahasta. Haluan painottaa, että terveen kilpailun on vallittava yritysten ja maiden välillä. Se on luonnollista ja vain edistää parempaa kilpailukykyä ja monipuolisuutta.
Neljänneksi on myös täysin luonnollista ja tärkeää, että verojärjestelmien ja -tasojen välillä on eroja, jotka perustuvat sosiaalisiin tekijöihin, esimerkiksi ympäristöön, terveyteen ja kuluttajansuojaan ja on luonnollista, ettei näiden erojen katsota olevan haitallisia verokilpailussa.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, komission ehdottoman toimenpidepaketin keskeisimpänä pyrkimyksenä lienee sellaisten kilpailuvääristymien torjuminen, jotka mahdollisesti aiheutuvat erilaisista verojärjestelmistä ja erilaisista olosuhteista.
Samaa pyrkimystä edustaa myös kollega Secchin mietintö. Täysistunnolle esitetyissä ehdotuksissa korostetaan muutoinkin kaikin tavoin hyödyllisenä ja edullisena pidetyn yhtenäisvaluutan käyttöönoton jälkeistä tietä eli yhteisön tasolla toteutettavaa verouudistusta. Tälle tielle halutaan päästä nopeasti ja samanaikaisesti jo senkin vuoksi, että sen avulla käyttöön voidaan ottaa yritysverotukseen sovellettavat menettelysäännöt, jotka kuuluvat pakettiin ja jotka neuvosto on jo hyväksynyt.
Muistutamme eräistä seikoista, jotka nähtävästi tahdotaan unohtaa:
kansallisten verojärjestelmien erityispiirteet johtuvat kansallisista taloudellisista erityispiirteistä, joita ei voida tehdä tyhjiksi, vaikka ne kuinka yritettäisiin jättää huomiotta; -verotuksen yhdenmukaistaminen, joka toteutettaisiin ylikansallisella tasolla euron käyttöönoton jälkeen ja jota perustellaan juuri eurolla, veisi kansallisilta viranomaisilta taas yhden itsenäisen (ja demokraattisen) hallinnon välineen erityisesti säästämisen osalta; -verouudistus, joka pannaan täytäntöön kilpailun normalisointiin vedoten, voi vakavasti lisätä kilpailukyvyn epätasaarvoisuutta kilpailukyvyltään heikoimpien entistäkin suuremmaksi vahingoksi.Me puolestamme taistelemme sekä yhteisön tasolla että kansallisilla tasoilla sellaisen verouudistuksen tai pikemminkin verouudistusten puolesta, joiden tavoitteena on luoda oikeudenmukainen järjestelmä verotulojen keräämiseksi keventämällä työntekijöiden verotaakkaa, emmekä kannata yhdenmukaistettuja verosäädöksiä, jotka johtavat mielivaltaisesti liikkuvan pääoman uusiin ja yhä suurempiin verovapauksiin.

Wolf
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, mukaan tähän keskusteluun on ilmeisesti pujahtanut aave, nimittäin toissijaisuuden muodostama aave. Sillä on erilaisia kasvoja: herra Chiracin, herra Kohlin, ilmeisesti nyt myös herra Gallagherin. Ei ole kyse toissijaisuuden selvästä määrittelystä Euroopan yhdentymisen välttämättömänä ulottuvuutena, vaan kyse on siihen viittaamisesta, että EU: sta kehitetään WTO: n yhteydessä säätelynpurkamisyhteisö, sisämarkkinat ja euro huomioon ottaen, ja kyse on sellaisen polkumyynnin käyttöön ottamisesta, jossa jokainen häviää. Tähän pulmaan on tunnetusti vain yksi keino, yhteinen luotettava säätely. Meidän on pysäytettävä veropohjan supistuminen. Sen sijaan on otettava käyttöön uusi lähestymistapa, jota herra Monti esitteli, ja tuettava sitä ja ehkä myös palautettava sille sen alkuperäinen muoto, koska sitähän on jatkuvasti pehmennetty.
Jätimme joitakin tämänsuuntaisia tarkistuksia. Olen sitä mieltä, että meidän olisi tehtävä aivan selväksi, mikä koko hankkeen tavoite on. Hankkeen tavoitteena on todellakin sisämarkkinoiden loppuunsaattaminen siten, että luodaan edellytykset reilulle kilpailulle, joka voi verojärjestelmien kilpailuna olla ehkä laatukilpailua, kilpailua hyvästä rakenteesta ja verotuksen hyvästä täytäntöönpanosta, mutta ei kilpailua veroasteista.
Toiseksi meidän pitäisi poistaa palkkatyön suuri taakka, johon herra Monti viittasi, yhtäältä yritysten pääomiin ja yksityisomaisuuteen verrattuna sekä toisaalta ympäristön ja voimavarojen kulutukseen verrattuna. Se merkitsee sitä, että meidän olisi huolehdittava siitä, että pääoma ja yritykset maksavat taas veroja ympäristörasituksista ja voimavarojen kuluttamisesta ja muodostavat näin todella tärkeän edellytyksen sille, että siirrymme kestävän kehityksen malliin.

Buffetaut
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kollega Secchin mietintö ilmentää selvästi sitä, että eräät meistä pelkäsivät Maastrichtin sopimuksen solmimishetkellä.
Toisin sanoen, rahapolitiikan toimivallan siirron jälkeen tapahtuisi lähes väistämättömästi talous- ja veropolitiikan toimivallan siirto. Me olemme nyt kyseisessä tilanteessa, tai ainakin otamme ensimmäisen askeleen tuohon suuntaan. Muutoin menettelytapa on edelleen sama. Väite kuuluu: verokilpailun kasvu on saavuttanut selvästi haitallisen tason. Olisi ollut mielenkiintoista, jos tätä väitettä olisi tuettu konkreettisilla esimerkeillä. Toinen väite kuuluu: valtiot luovuttavat vähitellen verotuksellisen toimivaltansa, eli paras keino toimivallan palauttamiseksi on luovuttaa se täysin Euroopan unionille.
Näin ollen todellinen kysymys, joka pitää esittää, koskee tiedon saamista siitä, onko unionin muodostavien valtioiden välinen verokilpailu toivottavaa ja hyväksi Euroopan jäsenvaltioiden kansalaisille, vai päinvastoin vahingollista. Todellisuudessa kyseinen verokilpailu voi olla täysin tervettä niin kuluttajien kuin kansalaistenkin kannalta.
Avoimista markkinoista eli sellaisista markkinoista, joilla vallitsee henkilöiden, pääomien ja yritysten sijoittamisen vapaus - mikä on hyvä asia - hyötyvät tulevaisuudessa ne valtiot, jotka takaavat samanaikaisesti hillityn verotuksen, joustavan lainsäädännön ja oikeudellisen turvallisuuden. Tämä kaukana huonosta oleva kilpailu voi myös päinvastoin olla todella hyödyllistä kansalaisille, koska se luo kilpailua valtioiden välille ja sen sijaan, että luodaan jonkinlainen kaasutehdas - pyydän anteeksi tätä hieman arkipäiväistä kielikuvaa - yhtenäinen verotuksellinen kaasutehdas, on parempi asettaa valtiot kilpailuasemiin.
Näin ollen ajatus erityisesti yritysverotuksen menettelysäännöistä on erinomainen ajatus, josta on pidettävä kiinni.

Puhemies
Keskustelu keskeytetään ja sitä jatketaan kyselytunnin jälkeen.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B4-0474/98).
Haluan toivottaa tervetulleeksi neuvoston puheenjohtaja herra Hendersonin ja ehdotan, että hän vastaisi Alexandros Alavanosin kysymykseen nro 1 (H-0497/98):
Aihe: Turkin harjoittama assyrialaisen väestön vainoaminen
Turkkilaisjoukot, jotka tunkeutuivat Irakiin vainotakseen kurdeja, etenivät 14. toukokuuta 1997 irakilaisen Mesopotamian puolelle, missä enemmistö väestöstä on assyrialaisia, ja tuhosivat 20 assyrialaista kylää, surmasivat kymmeniä ihmisiä ja ajoivat väestöä takaa pakottaen suuren osan siitä pakolaisiksi. Assyrialaisilta kielletään heidän kulttuurinsa ja uskontonsa (kristinusko) vapaa ilmaiseminen ja suurin osa heistä pakotetaan elämään Turkin ulkopuolella Euroopan ja Amerikan eri maissa.
Neuvostolta kysytään, onko se tietoinen turkkilaisjoukkojen tunkeutumisesta assyrialaisten alueille Irakissa ja mitä toimenpiteitä se aikoo toteuttaa, jotta Turkki kunnioittaisi assyrialaisten yhteisölle oikeutetusti kuuluvia tärkeimpiä ihmisoikeuksia.

Henderson
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että meillä on käytössämme täydet 90 minuuttia tänään. Jotkin aiemmista istunnoistamme ovat joskus olleet hiukan lyhyempiä yhdestä tai toisesta aikatauluista johtuvan syyn takia. Mutta nyt meillä kuitenkin on ehkä maailmanmestaruuskisojen hengessä täydet 90 minuuttia.
Vastauksena ensimmäiseen kysymykseen, neuvosto on tietoinen siitä, että aseistetut turkkilaisjoukot tunkeutuivat rajan yli Pohjois-Irakiin vuoden 1997 keväällä. 19. toukokuuta puheenjohtajamaa esitti Euroopan unionin puolesta julistuksen, jossa se ilmaisi huolestumisensa asian johdosta ja muun muassa kehotti Turkkia pidättäytymään sellaisesta toiminnasta, kunnioittamaan ihmisoikeuksia, olemaan vaarantamatta viattomien siviilien henkiä ja vetämään sotilasjoukkonsa pois Irakin alueelta mahdollisimman pian.
Neuvosto on yhä syvästi huolissaan assyrialaisten ahdingosta Kaakkois-Turkissa ja Pohjois-Irakissa. Ihmisoikeuksien kunnollinen turvaaminen on yhä oleellinen tekijä Turkin ja Euroopan unionin suhteiden kehityksessä. Eurooppa-neuvoston kokous Luxemburgissa 12. ja 13. joulukuuta 1997 toi mieleen samansuuntaisesti neuvoston kannan kanssa, joka ilmaistiin Turkin kanssa pidetyssä assosiointineuvostossa 29. huhtikuuta 1997, että Turkin siteiden vahvistaminen Euroopan unionin kanssa riippui myös Turkin pyrkimyksistä poliittisiin ja talousuudistuksiin, joihin kuuluvat myös ihmisoikeuksia koskevien standardien ja käytäntöjen saattaminen vastaamaan Euroopan unionissa vallitsevia standardeja ja käytäntöjä ja samoin vähemmistöjen suojelu.

Alavanos
Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan, joka oli myönteinen. Pelkäänpä, että se oli kuitenkin hiukan byrokraattinen, rajoituimme nimittäin yhteen vastaukseen, joka varmistaa edeltävät tapahtumat. Mutta nyt asia on niin, että meillä on vähemmistö, jolla on syvällinen kulttuuriperintö jo ennen muinaiskreikkalaista kulttuuria. Kyseessä ovat assyrialaiset. Näitä ihmisiä, jotka ovat säilyttäneet tähän päivään asti kielen, uskonnon, perinteensä, on hyvin vähän, ja heidät ajetaan pois kotiseudultaan maanpakolaisiksi koko Eurooppaan, Ruotsiin, Kreikkaan ja muihin maihin. Haluaisin kysyä, ilmaiseeko neuvosto erityisesti assyrialaisen vähemmistön ollessa kyseessä niin Turkissa kuin Irakissakin kiinnostuksensa asiaan näiden maiden johtohenkilöille ja erityisesti Ankaran johtohenkilöille. Erityisesti assyrialaisen vähemmistön puolesta.

Henderson
Arvoisa puhemies, en usko, että minulla on paljoakaan lisättävää siihen, mitä jo sanoin herra Alavanosille. Ymmärtääkseni hän on esitellyt enemmän niiden tiettyjen kansojen ahdinkoa, joihin hän viittaa. Olen jo kertonut neuvoston asioita koskevista toimista enkä voi lisätä niihin paljoakaan.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, assyrialaisen väestön kohtalohan on melko tuntematon moneen muuhun vähemmistökansaan verrattuna. Historiasta puhuttaessa mainitaan useasti armenialaiset, vaikka historiallisesti katsottuna myös assyrialaiset ovat joutuneet ankaran vainon kohteeksi Turkissa. Nykyisestä tilanteesta puhuttaessa mainitaan usein kurdit, vaikka myös assyrialainen väestö on niin ikään erityisessä vaarassa. Sen vuoksi on erityinen syy ottaa huomioon juuri tämä väestöryhmä Turkin hallitukseen liittyvissä yhteyksissä.
Haluaisin kysyä neuvostolta, oletteko joskus kiinnittäneet huomiota juuri assyrialaiseen väestöön. Oletteko joskus ottaneet esiin juuri tämän väestöryhmän keskustellessanne näistä kysymyksistä Turkin kanssa? Onko teillä jotain suunnitelmia tämän ryhmän esiin ottamiseksi? Kysehän on nykyisessä Turkissa enemmän tai vähemmän assyrialaisen väestön kulttuurin hävittämisestä.

Henderson
Arvoisa puhemies, sanon jälleen, ettei minulla ole paljoakaan lisättävää. Olen kiitollinen herra Sjöstedtille siitä, että hän kiinnitti huomiomme niiden assyrialaisten ahdinkoon, joihin hän viittaa, mutten todellakaan voi lisätä mitään alkuperäiseen vastaukseeni.

Puhemies
Kysymys nro 2 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Kysymys nro 3 Felipe Camisón Asensio (H-0499/98):
Aihe: Erityisveroja koskevat petosten vastaiset toimet
Mihin petosten vastaisiin toimiin pitäisi neuvoston mielestä ryhtyä sellaisten erityisverojen suhteen, jotka vaikuttavat ennen kaikkea tupakka- ja alkoholialaan?

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto on tietoinen siitä, että petokset tupakka- ja alkoholialalla ovat saavuttaneet hälyttävät mittasuhteet ja tuloksena on hyvin huomattavia tulonmenetyksiä jäsenvaltioille ja yhteisölle. Ecofin-neuvosto harkitsi kokouksessaan 19. toukokuuta, kuinka tällaisia petoksia vastaan voitaisiin taistella, ja päätteli, että komission toteutettavuustutkimuksessa pitkän aikavälin tavoitteena olisi oltava tietokoneistettu valvontajärjestelmä. Sillä välin tehokas ennakkovaroitusjärjestelmä olisi perustettava, jotta tulliviranomaisilla olisi paremmat tiedot siitä, mitä tavaroita kuljetetaan.

Camisón Asensio
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meille sanottiin, että Euroopan komissio ehdotti neuvostolle aikoinaan, että se ryhtyisi sellaisia erityisveroja koskeviin uusiin petosten vastaisiin toimiin, jotka vaikuttavat ennen kaikkea, kuten neuvosto sanoi, tupakkaan ja alkoholiin. Meille annettiin myös aikoinaan tiedoksi, että kyse ei ole yksittäisistä tapauksista - ja neuvosto vahvistaa sen tänään - vaan järjestäytyneistä rikollisverkostoista. Toisaalta me tiedämme, että kansallisilla viranomaisilla on oikeus suorittaa tarkastuksia kuljetetuista tavaroista, mutta koska heille ei ilmoiteta, milloin ne lähetetään, heillä on vaikeuksia toteuttaa tehokkaita tarkastuksia.
Mielipiteemme - joka käy yksiin sen kanssa, mitä neuvosto juuri sanoi - on se, että olisi parasta perustaa tietokoneistettu järjestelmä. Mielestämme kuitenkin sitä ennen olisi sopivaa perustaa ennakkovaroitusjärjestelmä, joka perustuu hallitusten väliseen ilmoitusten vaihtoon. Olisiko neuvosto halukas ottamaan tämän ensimmäisen askeleen, ennen kuin saadaan aikaan tietokoneistettu järjestelmä, joka todellakin on paras ratkaisu?

Henderson
Arvoisa puhemies, en taaskaan voi lisätä paljonkaan alkuperäiseen vastaukseeni. Neuvosto tietää, että ongelma on olemassa ja että on tulonmenetyksiä, jotka johtuvat suurelta osin veronkiertoon liittyvästä rikollisuudesta. Tulliviranomaiset koko unionissa ryhtyvät kaikkiin toimiin, joihin ne käytännössä pysyvät. Kuten ilmaisin alkuperäisessä vastauksessani, ennen kuin tietokoneistettu valvontajärjestelmä on toiminnassa, on vaikeaa poistaa nykyään esiintyvät väärinkäytökset täysin. Ennakkovaroitusjärjestelmä auttaa toivoaksemme lyhyellä aikavälillä, mutta jos se olisi ratkaisu, ei tarvittaisi pitkän aikavälin tietokoneistettua järjestelmää ongelmanratkaisuun. Sille ei oikeastaan ole korviketta niiden mielestä, joiden tehtävänä on löytää tekniset vastaukset meille kaikille yhteistä poliittista tavoitetta varten.

Miller
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää ministeriä ja herra Camisónia valmisteveroalalla ilmenevien petoksista aiheutuvien ongelmien tunnistamisesta. Myönnän myös, että tietokoneistetut järjestelmät eivät ole lyhyellä aikavälillä välitön tavoite vaan selvästi pitkän aikavälin tavoite. Europolin asianmukaisen toiminnan on myös kuuluttava tuohon tavoitetteeseen niin lyhyellä kuin pitkällä aikavälillä.
Haluaisin kysyä ministeriltä, onko tämän ongelman lopullinen ratkaisukeino tarkastella eri jäsenvaltioiden erilaisia valmisteveroja, ja ehkä sen olisi oltava ministerineuvoston pitkän aikavälin tavoite.

Henderson
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa arvoisalle jäsenelle, että ymmärrän hänen huomautuksensa valmisteverojen eroista, jotka yllyttävät rikollisia kiertämään näitä veroja. Olen tietoinen sellaisista tapauksista omassa maassani, joissa rikollisjengit tuovat toisesta maasta ostettuja tavaroita, joiden ne väittävät olevan henkilökohtaiseen käyttöönsä mutta jotka monissa tapauksessa on tarkoitettu myytäväksi. Tämä on yksi ala, jolla tulliviranomaiset ovat yrittäneet päästä ajan tasalle.
Jäsenvaltioiden asia on harkita kysymystä yhteisestä valmisteverosta. Jokaisen jäsenvaltion velvollisuus on päättää verotaso, jota se noudattaa jollakin tietyllä tuotantoalalla. Silloin, jos kysymys kilpailusta liittyy asiaan, se saattaa vaatia laajempaa harkintaa, mutta kun kysymys on tiettyjen tuotteiden valmisteverojen sääntelystä, asia kuuluu jäsenvaltioille, enkä ennusta siihen mitään muutosta.

Puhemies
Kysymys nro 4 Susan Waddington (H-0502/98):
Aihe: Työllisyyttä koskevat vuoden 1998 suuntaviivat - naisten työllistyminen
Työllisyyttä koskevissa suuntaviivoissa, joista sovittiin viime joulukuussa Luxemburgissa järjestetyssä työllisyyttä käsittelevässä huippukokouksessa, korostetaan naisten työllistymisen edistämistä, ja nykyinen neuvoston puheenjohtaja pitää myös asiaa merkittävänä. Mihin konkreettisiin toimiin jäsenvaltiot ovat ryhtyneet lisätäkseen naisten osallistumista työmarkkinoilla ja kannustaakseen heitä elinikäiseen oppimiseen sekä sovittamaan työnteon ja oppimisen yhteen perhe-elämän kanssa?

Henderson
Arvoisa puhemies, toimet, joihin kukin jäsenvaltio on ryhtynyt, esitetään kansallisissa työllisyyttä koskevissa toimintasuunnitelmissa. Kuten parlamentin jäsenet varmaan tietävätkin, ne sisältävät parannettuja lastenhoitojärjestelyjä, vanhempainloman pidennyksen, parannettuja koulutusmahdollisuuksia ja kohdistetun avun, jolla yksinhuoltajat saataisiin palaamaan töihin. Jäsenet saattavat myös olla tietoisia, ja kun he lukevat Cardiffin johtopäätökset, heidän olisi oltava täysin tietoisia siitä, että työllisyys oli tärkeä aihe Cardiffin keskusteluissa, ja niissä sovittiin, että yhtäläisiä mahdollisuuksia edistävän toiminnan olisi oltava prioriteettimme tulevaisuudessa.

Waddington
Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen lyhyestä ja selkeästä vastauksestaan. Ymmärtääkseni joissakin kansallisissa toimintasuunnitelmissa, jotka esitettiin tänä vuonna, naisten yhtäläiset mahdollisuudet oli asetettu vähemmän tärkeäksi prioriteetiksi kuin kolme muuta pilaria. Uskookohan neuvoston puheenjohtaja, että Cardiffin huippukokous mahdollistaa sen, että naisten työllistettävyys ja työllisyys asetetaan tärkeämmäksi prioriteetiksi tulevina vuosina.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa jäsentä hänen lisäkysymyksestään. Voin vakuuttaa hänelle, että Cardiffin keskusteluissa ja noiden keskustelujen pohjalta tehdyissä johtopäätöksissä asialle, johon hän viittaa - naisten työllistettävyydelle - oli annettu etusija-asema. Tietenkin on paljon työttömyyden kannalta tärkeitä prioriteetteja, ja toivon, että jäsenet ymmärtäisivät sen, kun otetaan huomioon korkeat työttömyysluvut, jotka vallitsevat käytännössä kaikissa Euroopan unionin maissa, ja tarve selvittää tämä työttömyysongelma. Yksi tavoista on antaa erityistä kannustusta jäsenvaltioille ja kohdistaa niihin painetta, jotta ne ryhtyisivät toimiin, joilla parannetaan naisten työllistettävyyttä. Se antaa naisille paremmat mahdollisuudet siirtyä sellaisiin töihin, joihin heillä ei ole aiemmin ollut pääsyä kaikenlaisten eri syiden vuoksi.
Jos yleisesti ottaen otetaan vakavasti ajatus "työssäkäynti on hyvinvointia" , josta on tullut yhä tärkeämpi prioriteetti kaikissa unionin jäsenvaltioissa, kuten näkyy Cardiffin kertomuksen 1 osan talousuudistusta koskevista johtopäätöksistä, on tunnustettava, että nuoret naiset ovat se tärkeä osa yhteisöä, joka on tällä hetkellä suljettu työssäkäynnin ulkopuolelle. Siihen, että autetaan nuorisotyöttömyyden ongelman ratkaisemisessa, sisältyy pakostakin nuorten naisten työttömyysongelman ratkaiseminen. Se on prioriteetti johtopäätöksissä, ja luotan siihen, että jäsenvaltiot hyväksyvät velvoitteensa ryhtyä toimiin auttaakseen suunnitelmissa, joilla parannetaan naisten työllistettävyyttä ja tarjotaan siten yhtäläisemmät mahdollisuudet.

Lindqvist
Arvoisa puhemies, minäkin olen perehtynyt näihin kysymyksiin. Waddington ja minä kuulumme samaan valiokuntaan. Haluaisin esittää yleisluontoisemman kysymyksen naisten työllistymisestä. Kyse on seuraavasta: Oletteko te neuvoston edustajana yleisesti ottaen tyytyväisiä siihen kehitykseen työllisyyden alueella, jota on tapahtunut Luxemburgin huippukokouksen ja Cardiffin huippukokouksen välillä? Ovatko mielestänne Luxemburgissa tehdyt päätökset, yleisluontoiset päätökset, ja tähänastiset kansalliset toimintasuunnitelmat täyttäneet ne parannusvaatimukset, jotka meillä oli oikeus tehdä.

Henderson
Arvoisa puhemies, uskon, että on tärkeää ymmärtää työpaikkojen luomisen tausta. Lukuun ottamatta sitä, että valtio työllistää suoraan, valtio ei voi suoraan luoda työpaikkoja. Yritykset luovat työpaikkoja, ihmiset luovat työpaikkoja. Valtion tehtävänä on luoda ympäristö - lukuun ottamatta suoran työllistämisen aloja - jossa työllistettävyys yhteisössä paranee. Uskon, että keskeinen toimi on nostaa kansalaistemme opetusvaatimuksia Euroopan unionissa ja nostaa heidän koulutusvaatimuksiaan, jotta he voivat paremmin vastata maailmanlaajuisiin haasteisiin, joita jokainen sellainen yritys kohtaa, joka yrittää viedä tavaroita Euroopan unionin ulkopuolelle. Useimmat yritykset Euroopan unionissa yrittävät viedä tavaroita alueen ulkopuolelle.
Sen vuoksi Luxemburgissa ja Cardiffissa tehtyjen johtopäätösten tärkeys on edistää oikeanlaisten valtion politiikkojen kehittämistä, jotta päätettäisiin aivan ensiksi, mistä olisi parasta päättää Euroopan tasolla ja mikä olisi parasta jättää toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kansallisen tason tehtäväksi tai jopa alemmas kuin kansalliselle tasolle. Tuo itsessään on hyvin tärkeä päätös, joka on tehtävä.
Mutta toisaalta nämä kaikki ovat haasteita: se, että kaikille jäsenvaltioille määrätään velvoite - ja näin Cardiffin johtopäätöksissä tehdään - ryhtyä toimiin, jotka ovat yhdenmukaisia Luxemburgissa alkunsa saaneiden ehdotusten sisällön kanssa, se, että tartutaan nuorisotyöttömyyttä koskeviin moniin kysymyksiin, keski-ikäisten miesten työttömyyteen, miesten ja naisten yhtäläisiin mahdollisuuksiin ja yrittäjyyden kannustamiseen. Jokaisen unionin jäsenvaltion edellytetään Cardiffin johtopäätösten mukaisesti palaavan asiaan kuuden kuukauden kuluttua ja näyttävän, mitä se tehnyt näiden kysymysten hyväksi.
Jos maissa ollaan järkeviä, niissä ymmärretään alustavat huomautukseni; lukuun ottamatta suoraa työllistämistä, jossa valtio työllistää ihmisiä suoraan, on ymmärrettävä, että valtio ei voi vaatia teollisuus- tai palvelualaa ottamaan lisää työntekijöitä. Yritysten on itse päätettävä, että niiden on tehtävä näin, koska jollakin tuotteella tai palvelulla on kysyntää ja yrityksillä on ihmisiä, jotka kykenevät vastaamaan tuohon kysyntään. Juuri tässä tarve koulutukseen ammattikoulutukseen on ratkaiseva, jotta olisi tuotteita, jotka olisivat maailman johtavia ja jotka olisivat peräisin Euroopan unionin taloudesta, joka perustuu korkeisiin koulutusvaatimuksiin ja hyvään ammattikoulutukseen. Se merkitsee, että seurauksena syntyy pysyvämpiä työpaikkoja.
Cardiffin johtopäätöksiä on siis tarkasteltava tätä taustaa vasten.

Puhemies
Rouva Ainardi on ottanut nimiinsä Aline Paillerin kysymyksen nro 5 (H-0503/98/tark. 1):
Aihe: EU: n ja Tunisian välisen Euro-Välimeri-sopimuksen täytäntöönpano
EU: n puheenjohtajavaltio pani 2. maaliskuuta tyytyväisenä merkille, että Euro-Välimeri-sopimus Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tunisian tasavallan välisestä assosioinnista tuli voimaan. Tämän sopimuksen 2 artiklassa määrätään, että " osapuolten väliset suhteet [...] perustuvat [...] kansanvallan periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamiselle" .
Vaikka Tunisian hallitus on allekirjoittanut tämän lausekkeen, ihmisoikeusrikkomukset Tunisiassa jatkuvat. Lakimiesliiton hallituksen jäsen, asianajaja Nasraoui on pantu syytteeseen, ihmisoikeusjärjestön varapuheenjohtaja, asianajaja Ksila on tuomittu kolmeksi vuodeksi ehdottomaan vankeuteen, lukuisat ihmisoikeusyhdistysten vastuuhenkilöt ovat joutuneet kiusaamisen, poliisivalvonnan ja provosoinnin kohteiksi jne.
Millaisia toimenpiteitä neuvosto aikoo toteuttaa assosiointisopimuksen 2 artiklan nojalla edesauttaakseen ihmisoikeusrikkomusten päättymistä Tunisiassa?

Henderson
Arvoisa puhemies, kuten kysymyksen esittänyt arvoisa jäsen sanoi, neuvosto suhtautuu myönteisesti Euro-Välimeri-sopimuksen voimaantuloon. Tunisia oli itse asiassa ensimmäinen Välimeren maa, joka allekirjoitti sellaisen sopimuksen, jolla luotiin poliittinen vuoropuhelu, joka mahdollistaa sen, että molemmat osapuolet keskustelevat avoimesti monista poliittisista kysymyksistä, myös ihmisoikeuksista.
Neuvosto pitää ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämistä Tunisiassa erittäin tärkeänä asiana poliittisesti ja seuraa tarkasti tilanteen kehittymistä siinä maassa.
Puheenjohtajavaltio työskentelee tiiviisti tulevan puheenjohtajavaltio Itävallan kanssa valmistellakseen Euroopan unionin ja Tunisian välisen assosiointineuvoston ensimmäistä kokousta, joka järjestetään Itävallan puheenjohtajakauden aikana. Siinä tilaisuudessa neuvosto ottaa esille ihmisoikeus- ja perusvapauskysymyksen ja muistuttaa tunisialaisia keskustelukumppaneita heidän velvollisuuksistaan ja sitoumuksistaan ihmisoikeuksien osalta sekä EY: n ja Tunisian välisen sopimuksen että Barcelonan prosessin puitteissa.

Ainardi
Arvoisa puhemies, 22. toukokuuta 1996 hyväksytyn päätöslauselman jälkeen Turkin ihmisoikeustilanteessa on voitu todellakin havaita parannusta herra Mouadan ja herra Chammarin vapautuksen myötä. Mutta kuten kollegani Aline Pailler korostaa, tilanne on huonontunut uudelleen, kun ihmisoikeusliiton varapuheenjohtaja asianajaja Ksila tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen.
Kysymykseni kuuluukin: mitä keinoja voidaan ottaa käyttöön assosiointisopimuksen 2 artiklan täytäntöönpanon takaamiseksi, koska pelkät viittaukset tähän kohtaan eivät ole riittäviä?

Henderson
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen arvoisalle jäsenelle kysymyksen esille ottamisesta. Yksi tärkeimmistä asioista, joista jokaisessa assosiointineuvoston kokouksessa keskustellaan, on ihmisoikeuskysymys ja tarve pitää yllä korkeimpia standardeja. Sen olisi oltava eräässä mielessä jokaisen kokouksen esityslistan olennainen osa, ennen kuin voitaisiin siirtyä muihin asioihin.
Juuri tämän asian, jonka arvoisa jäsen esitti, mainitsi kuitenkin Tunisiassa käydessään kollegani herra Fatchett, joka on myös Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri. Luulen, että hän kävi siellä puheenjohtajamaan edustajan ominaisuudessa - tai se saattoi olla puheenjohtajuutta edeltävänä aikana. Hän esitti juuri tuon asian neuvoston puolesta.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, yhtyykö neuvoston puheenjohtaja mielipiteeseeni, että kaikista arabimaista Tunisia on demokraattisin - suhteellisesti ottaen, tietenkin - ja että koska se sijaitsee kiilautuneena Algerian ja Libyan väliin, meidän olisi tarkasteltava erityisellä tavalla tätä maata, jota lisäksi ääri-islamistit ja muut ääriliikkeet uhkaavat voimakkaasti? Myöntäisikö hän tässä yhteydessä, että Tunisia on tehnyt hienoa työtä säilyttäessään kansallaan suhteellisen vapauden ja yrittäessään pelastaa maan, niin että sen sijaan, että neuvoisimme tunisialaisia liikaa, meidän olisi kannustettava heitä oikeaan suuntaan eikä aiheutettava heille sellaista tunnetta, että arvostelemme heitä?

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän herra von Habsburgia hänen lisäkysymyksestään. Olen paljolti samaa mieltä hänen kanssaan ja myös muiden kanssa keskustellessamme tästä asiasta. Olisi kuitenkin aivan väärin, jos toimisin eräänlaisena tuomarina ja tekisin arviointeja siitä, mikä niistä maista, joita voitaisiin kuvata arabimaiksi - vaikkakaan en ole varma, että tuota määritelmää olisi kovinkaan helppo tehdä - olisi demokraattisin. Se, mitä minun, neuvoston ja toivoakseni parlamentin kuuluisi tehdä, olisi rohkaista kaikkia maita kehittämään demokratiaa ja turvaamaan ihmisoikeudet. Sen olisi oltava tärkeä prioriteetti kaikessa Euroopan unionin kanssakäymisissä kolmansien maiden kanssa, ja meidän olisi jatkettava sen toteuttamista. Kun huomaamme, että suuria parannuksia on saatu aikaan, meidän olisi sanottava, että osittain keskustelujemme ja vuoropuhelumme ansiosta parannuksia on saatu aikaan, ja se on johtanut monen ihmisen elämän parantumiseen tietyissä maissa.

Puhemies
Kysymys nro 6 Mark Watts (H-0504/98):
Aihe: Jäsenvaltiot eivät ole sisällyttäneet EU: n kuljetusdirektiivejä omaan lainsäädäntöönsä
Neuvosto on varmaankin tietoinen siitä, että jäsenvaltiot eivät ole sisällyttäneet huomattavaa määrää EU-direktiivejä omaan kansalliseen lainsäädäntöönsä. Esimerkkinä mainittakoon, että ainoastaan vähäinen osa kuljetussektoriin liittyvistä direktiiveistä on sisällytetty kulloiseenkin kansalliseen lainsäädäntöön. Mitä toimenpiteitä neuvosto ehdottaa, jotta kansalliseen lainsäädäntöön sisällyttämistä voitaisiin kiirehtiä ja jotta yhtenäismarkkinat voitaisiin saattaa päätökseen myös kuljetussektorilla?

Henderson
. (EN) Arvoisa puhemies, neuvosto on tehnyt sitoumuksen kaikkien sisällyttämättä jääneiden yhtenäismarkkinoita koskevien direktiivien sisällyttämisesta kaikilla aloilla tämän vuoden loppuun mennessä. Jokainen jäsenvaltio on esittänyt aikatauluja komissiolle käsiteltäväksi näyttäen siten, kuinka tämä tullaan tekemään, ja edistystä valvotaan yhtenäismarkkinoiden tulostaulun avulla. Tulos on se, että sisällyttämättä jääneiden direktiivien määrä on puolittunut viime vuonna.

Watts
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa neuvoston puheenjohtajaa näistä uutisista, jotka ovat Euroopan unionille selvästikin suotuisia. Ja asia on niin, että Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden aikana ja myös sitä edeltäneen puheenjohtajakauden aikana ja epäilemättä sitä seuraavan puheenjohtajakauden aikana edistymme todella yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisessa varmistamalla, että kaikki jäsenvaltiot, jotka ovat hyväksyneet Euroopan lait, noudattavat niitä.
Kysyisin neuvoston puheenjohtajalta, voiko hän vahvistaa sen, että jos jäsenvaltio ei kunnioita sitoumuksia, joihin on ryhdytty, hän jatkaa käytäntöä nimetä ja saattaa häpeään ne jäsenvaltiot, jotka eivät noudata lakeja, jotka ne ovat vapaaehtoisesti hyväksyneet.
Kiitän häntä edistyksestä, jonka olemme saavuttaneet, mutta uskon, että meidän on pidettävä painostusta yllä, jotta yhä jäljellä oleva puolisko säädöksistä, joita ei ole sisällytetty kansallisiin lainsäädäntöihin, sisällytetään yhteisön oikeuteen jäsenvaltioiden tasolla vuoden sisällä, kuten kaikki jäsenvaltiot ovat luvanneet tehdä. Olen varma, että olemme kaikki saaneet rohkaisua, mutta haluamme kaikki painostuksen jatkuvan.

Henderson
Arvoisa puhemies, saanen sanoa arvoisalle jäsenelle, että olen kiitollinen hänen kysymyksestään ja tilaisuudesta ottaa esille tämä erittäin tärkeä kysymys. Voin vakuuttaa hänelle, että neuvosto ei aio toimia kuin jokin piilokamera kiiruhtaen ympäri Eurooppaa ja yrittäen paljastaa sitoumusten rikkomuksia.
Mitä tulee kysymykseen, aikooko neuvosto julkisesti nimetä ja saattaa häpeään rikkomuksiin syylliset maat, vastaus on "ei" . Kun komissio on kerännyt tiedot ja sijoittanut ne tulostauluun, tiedot itse hoitavat nimeämisen ja häpeään saattamisen. Näin on tehty siinä tarkoituksessa, että voimme yrittää nopeuttaa prosessia saavuttaa tehokkaammat yhtenäismarkkinat.

Puhemies
Kysymys nro 7 Freddy Blak (H-0508/98):
Aihe: Mainostajien näyteikkuna ministerineuvostossa
Jaguar-loistoauton sijoittaminen Justus Lipsius -rakennuksen aulaan toukokuun ajaksi on täysin tuomittava teko. Näytteille asetettu Jaguar on naamioitu Britannian puheenjohtajuuden ja Coventryn alueen yleiseksi mainokseksi. Tämä naamiointi ei kuitenkaan pysty peittämään sitä tosiasiaa, että todellisuudessa esille asetettu auto on kyseisen autonvalmistajan mainos.
Asia muuttuu vielä vakavammaksi avointen ovien päivänä 9. toukokuuta. Onko puheenjohtajavaltiolla selvä käsitys siitä, minkälaisia viestejä neuvoston rakennuksen muuttaminen persialaiseksi toriksi antaa suuren yleisön suuntaan? Tapaus kokonaisuudessaan antaa epäedullisen kuvan Euroopan unionin toimielimistä.
Lopuksi tiedustelen, ketkä muut lobbarit ovat saaneet näyttelyluvan neuvoston rakennukseen, ja kuinka paljon neuvoston rakennuksen käyttäminen näyteikkunana maksaa? Herra Henderson, kehotan teitä vastaamaan herra Blakin tätä Jaguaria koskevaan huoleen.

Henderson
Arvoisa puhemies, on tavallinen käytäntö, kuten parlamentin jäsenet tietänevät, että neuvoston puheenjohtajamaat järjestävät kulttuuria koskevan, yhteiskunnallisen tai historiallisen näyttelyn Justus Lipsius -rakennuksen aulaan. Tämän puheenjohtajamaan järjestämää näyttelyä täydensi kahden viikon ajan näyttely Coventryn historiasta, kulttuurista ja yhteisön yhteiskunnallisesta luonteesta. Se ajoitettiin siten, että se oli esillä samaan aikaan kuin Coreper vieraili kaupungissa.
Jaguar-auto oli osa tätä näyttelyä ja symboloi sitä, kuinka tärkeää moottoriajoneuvoteollisuus on ollut Coventryssä. Autosta ei ollut esillä mainoksia eikä tiedotteita, hintaa eikä sitä, mistä sellaisen voisi ostaa. Auto oli siellä, jotta se antaisi näyttelylle kansaan vetoavaa viehätysvoimaa, ja siinä onnistuttiin mainiosti. Olen varma, että kaikki arvoisat jäsenet yhtyvät tyytyväisyyteeni siitä, että Jaguar oli menestys työllisyyden vauhdittamisessa Coventryssä. Monin tavoin juuri siitä näyttelyssä oli kysymys.
Neuvoston rakennus on varattu neuvoston ja sen jäsenten käyttöön, eikä ulkopuolisilla kaupallisilla eduntavoittelijoilla ole pääsyä sinne tai sen tiloihin.

Blak
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että teillä, herra Henderson, on huumorintajua. Jos teidän mielestänne autot ovat seksikkäitä, ei tyttöjen pidä lähteä teidän kanssanne kaupungille. Minun on sanottava, että olen yllättynyt vastauksestanne. Mielestäni on paheksuttavaa, että ikkunan poistamisesta maksetaan 10 000 puntaa, jotta rakennukseen saataisiin auto, ja 10 000 puntaa, jotta auto saadaan jälleen ulos. Se on mielestäni hävytöntä. Se on veronmaksajien rahojen tuhlausta. Voi aivan hyvin olla niin, että te haluatte mainostaa Coventrya, mutta tiedätte myös sen, että Jaguar on myyty, joten yritys on nyt amerikkalaisessa omistuksessa. Jos me nyt ryhdymme mainostamaan myös USA: ta, olemme mielestäni menneet aika pitkälle. Herra Henderson, olen sitä mieltä, että meidän on varottava joutumasta sellaiseen tilanteeseen, jossa tiettynä ajankohtana joutuisimme pyytämään Jeesusta tyhjentämään synagogan. Mielestäni tällaiset propagandanäyttelyt on lopetettava. Ne ovat turhia, eivätkä ihmiset ymmärrä niitä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Blak. Tulkkauksesta puuttui tämä viimeinen raamatullinen lause. Kun herra Freddy Blakin puheenvuoro on saatu päätökseen, herra Henderson, kehotan teitä vastaamaan ja ilmoitan teille, ettemme me vielä poistu Justus Lipsius -rakennuksesta, koska myös herra Ford haluaa esittää teille toisen kysymyksen. Te voitte ensimmäiseksi vastata herra Blakille.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän herra Blakia hänen kysymyksestään. Minun on sanottava, että hänellä täytyy olla luovempi ajattelutapa kuin minulla. Luulin, että näyttelyllä oli kansaan vetoavaa viehätysvoimaa. Jos se herra Blakin mielestä on seksuaalista viehätysvoimaa, hänellä on kekseliäämpi mieli kuin minulla, ja kehun häntä sen johdosta.
Uskon, että on tärkeää näyttää koko unionille yhteisöjemme elämäntapoja unionissa. Mikä tahansa yritys kertoa yhteisön elämästä Coventryssä Keski-Englannissa muille Euroopan unionin maille ja muulle maailmalle siten, ettei Jaguaria mainittaisi, antaisi aivan väärän kuvan Jaguarin tärkeydestä tuolle kaupungille ja oikeastaan koko moottoriajoneuvoteollisuudelle Euroopan unionissa. Uskon, että Jaguar on hyvä tuote ja että on sopivaa, että Coventry - ei neuvosto - kokee, että se on sellainen olennainen osa yhteisöä, jota halutaan näyttää muulle maailmalle.
Mitä tulee yleisemmin edunvalvontaan (lobbying ), useat parlamentit Euroopan unionissa ovat äskettäin laatineet tiukempia sääntöjä, jotka koskevat edunvalvojien ja edunvalvonnan asemaa, sitä, kuinka sen olisi tapahduttava ja missä oloissa sen olisi tapahduttava, kuinka sitä olisi säänneltävä, minkälainen suhde parlamentin jäseniin edunvalvojilla, edunvalvontaa harjoittavilla yrityksillä ja järjestöillä olisi oltava ja niin edelleen; ja saattaa olla, että Euroopan parlamentin kannattaisi harkita tätä asiaa edelleen. Se on asia, jota neuvoston olisi viisasta jatkuvasti pitää tarkasteltavana nähdäkseen, onko nykyisiin käytäntöihin tehtävä muutoksia.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Henderson. Kuten jo varoitin teitä, olemme edelleenkin Justus Lipsius -rakennuksessa ja tarkemmin sanottuna tämän ylellisen Jaguarin sisällä tai vieressä, jonka mahdollisen seksikkyyden arviointi ei kuulu parlamentin tehtäviin. Puhukaamme joka tapauksessa vielä tästä kysymyksestä, ja herra Fordilla on puheenvuoro minuutin ajan.

Ford
Arvoisa puhemies, arvostan herra Blakin huumorintajua. En ole varma, arvostavatko kaikki muut sitä. Olemme molemmat sosialistiryhmän jäseniä. Vain joitakin kuukausia sitten meillä oli itse asiassa kilpa-autoja sosialistiryhmän huoneen ulkopuolella, eikä herra Blak muistaakseni protestoinut silloin lainkaan. Ilmeisesti kilpa-autot ovat OK - luulen, että ne ovat luultavasti seksikkäitä. En tiedä, onko niillä kansaan vetoavaa viehätysvoimaa, mutta meidän on selvästikin ensin otettava malka pois omasta silmästämme ennen kuin otamme rikan pois neuvoston silmästä. Tämä on alue, jota meidän on tarkasteltava, koska tänä aamuna esitettiin valituksia parlamentissa parhaillaan meneillään olevista näyttelyistä. Tarvitaan yhteisiä vaatimuksia, ja ehkä on aika, että Euroopan parlamentti ottaa asiassa johdon.
Meillä oli käsiteltävänä mietintö, joka koski edunvalvojien valvontaa ja rekisteröintiä, joka näyttää jo olevan tehotonta, ja työjärjestystä käsittelevä valiokunta, jonka jäsen olen, laatii seurantaraporttia asiasta yrittääkseen tiukentaa ja vahvistaa sääntöjä. Ehkä voimme ottaa johdon, ja neuvosto voi oppia meiltä jotain. Toivon, että herra Henderson voi olla tästä samaa mieltä.

Puhemies
Herra Henderson, puhemiehenä en osaa oikein tulkita, onko herra Ford esittänyt teille kysymyksen vai onko hän ryhtynyt kiistelemään herra Blakin kanssa. Jos te kuitenkin haluatte antaa jonkin kommentin, teillä on puheenvuoro.

Henderson
Arvoisa puhemies, jos sama kysymys olisi kysytty Britannian parlamentissa, olen varma, että sitä olisi yritetty pitää aitona kysymyksenä, olipa se sellainen tai ei.
Olen samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa siitä, että edunvalvontajärjestelmää on tarkasteltava jatkuvasti, aina kun olosuhteet muuttuvat, ja voin vakuuttaa hänelle, että hän saisi kannatukseni sille.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Henderson. Olen puhemiehenä helpottunut nähdessäni neuvoston puheenjohtajan ja parlamentin välillä ainakin tällä hetkellä vallitsevan ymmärryksen. Katsotaan, säilyykö tämä ymmärrys, kun tarkastelemme herra Camisón Asension nimiinsä ottamaa Jaime Valdivielso De Cuén kysymystä nro 8 (H-0512/98):
Aihe: Laivanrakennusteollisuuden tuet
Laivanrakennusteollisuuden tukia aiotaan jälleen asteittaisesti poistaa. Voiko neuvosto selittää, millä perusteilla näitä tukia poistetaan, ja onko tässä otettu huomioon laivanrakennusteollisuuden tärkeä asema tietyillä alueilla Euroopassa ja erityisesti Espanjassa?

Henderson
Arvoisa puhemies, uudet laivanrakennusteollisuuden tukia koskevat säännöt, joista sovittiin jäsenvaltioiden, myös Espanjan, laajasti kannattamana, on laadittu parantamaan Euroopan unionin laivanrakennusteollisuuden kilpailukykyä. Samalla kun käyttötuet poistetaan uudessa järjestelmässä, siinä myös kohdistetaan jäljelle jäävät tukimuodot uudestaan teollisuudenalan kilpailukyvyn parantamiseksi. Innovaatioiden edistämiseksi on tarjolla uusi tuki, ja alueellista tukea ruvetaan myöntämään. Rakenneuudistusta koskevalle tuelle asetetaan tiukat rajoitukset, ja käyttöön otetaan vahvistettuja valvontajärjestelmiä.
Uskomme, että tämä on hyvin myönteinen tulos Euroopan unionin laivanrakennusteollisuuden tulevaisuudelle. Uudessa tukijärjestelmässä otetaan varmasti huomioon kaikkien laivanrakennusta harjoittavien yhteisön alueiden edut. Espanja on sellaisessa asemassa, että se hyötyy aluetuen aloittamista koskevasta sopimuksesta erityisesti.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, haluan ensiksikin kiittää herra neuvoston puheenjohtajaa hänen tähän kysymykseen antamistaan tiedoista. Koska me kuitenkin kysymystä esittäessämme viittasimme erityisesti Espanjan tapaukseen - en tiedä, mitä tietoja hänellä on asiasta - olisin kiitollinen, jos olisitte hieman konkreettisempi Baskimaassa sijaitsevien telakoiden tapauksessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Camisón. Kehotan herra Hendersonia vastaamaan teille. Olen kuitenkin varma, että mikäli hänellä ei ole nyt käytössään tietoja, te toimitatte ne hänelle lähitulevaisuudessa. Herra Henderson, te voitte vastata, mutta sanoin joka tapauksessa herra Camisónille, että mikäli teillä ei ole nyt käytössänne tietoja, olen varma, että hän toimittaa ne teille kirjallisesti lähitulevaisuudessa.

Henderson
Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen teille siitä, että ehdotitte vastausta tuohon kysymykseen. Haluaisin kannattaa teidän huomautuksianne. Asetuksen muutoksen tarkoituksena on lisätä joustavuutta, antaa jokaiselle maalle kapasiteettia tehdä välttämättöminä pitämänsä rakenneuudistukset, ja tietenkin tämä koskee myös Espanjaa.
Jos arvoisa jäsen haluaa ottaa esille tiettyjä kysymyksiä laivanrakennusteollisuudesta - jos hän viittasi Pohjois-Espanjan laivanrakennusteollisuuteen - niin vastaisin niihin mielelläni kirjallisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Henderson. Herra Henderson, työskenneltyämme yhdessä puolen vuoden ajan teitä tuskin hämmästyttää se, että vaikka puhemiehenä ei olekaan työväenpuolueen jäsen, pystyn tietyllä tavalla ymmärtämään teidän vastauksianne ja voin tietyssä mielessä ennakoida niitä vaikeuksia, joita teillä saattaa olla vastatessanne konkreettisesti näin täsmälliseen kysymykseen. On siis välttämätöntä, että pystymme tietyllä tavalla ymmärtämään toisiamme, herra Henderson. Olemme työskennelleet puoli vuotta ja toivon, että voimme työskennellä jälleen vastaisuudessa.
Tämän myötä ehdotan siis teille, että siirrymme nyt Nikolaos Papakyriazisin kysymykseen nro 9 (H-0514/98):
Aihe: Hautausmaan häpäiseminen Istanbulissa
Keskiviikkona 1. huhtikuuta 1998 havaittiin, että kreikkalaisella ortodoksisella Agios Eleftheriosin hautausmaalla Istanbulissa 51 hautaa oli joutunut ryöstön kohteiksi. Tämä on suurin viimeisen vuosikymmenen aikana kristillisellä hautausmaalla tehty tuho. Viime kuukausien aikana provokatiiviset hyökkäykset kreikkalaista ortodoksiaa vastaan Istanbulissa ovat lisääntyneet, mutta Turkin hallitus ei ole millään tavoin virallisesti reagoinut tähän.
Kuinka neuvosto aikoo reagoida tähän asiaan Euroopan unionin ja Turkin välisten suhteiden kehittymisen ja niiden liittymissopimusta koskevien kontaktien ja keskustelujen kontekstissa, joita Turkin hallituksen kanssa tulee olemaan, ja mitä selityksiä, mitä toimenpiteitä ja mitä takuita se tulee pyytämään Turkin hallitukselta kreikkalaisen ortodoksisen väestön suojelemiseksi tässä maassa ja heidän oikeuksiensa kunnioittamiseksi, kun otetaan huomioon, että tällaiset ilmiöt ovat täysin käsittämättömiä ja Euroopan unionin on mahdotonta niitä hyväksyä?

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto pahoittelee tapahtumia kreikkalaisella ortodoksisella Agios Eleftheriosin hautausmaalla Istanbulissa ja on hyvin tietoinen siitä, että heinäkuussa 1923 allekirjoitetun Lausannen sopimuksen nojalla Turkin hallitus lupasi taata täyden suojelun ei-muslimien vähemmistöjen kirkoille, synagogille, hautausmaille ja muille uskonnollisille laitoksille.
Eurooppa-neuvoston kokouksessa Luxemburgissa 12. ja 13. joulukuuta 1997 muistutettiin, yhdensuuntaisesti neuvoston kannan kanssa, joka ilmaistiin Turkin kanssa pidetyssä assosiointineuvostossa 29. huhtikuuta 1997, että Turkin suhteiden vahvistaminen Euroopan unionin kanssa riippui myös maan pyrkimyksistä poliittisiin ja talousuudistuksiin, joihin kuuluvat myös ihmisoikeuksia koskevien standardien ja käytäntöjen saattaminen vastaamaan Euroopan unionissa voimassa olevia käytäntöjä, mikä käsittää myös uskonnolliset vähemmistöt. Demokratia- ja ihmisoikeustilanne Turkissa on yhä neuvoston esityslistan kärjessä. Komission maaliskuussa 1998 laatimassa kertomuksessa neuvostolle, joka käsitteli kehitystä Turkinsuhteissa tulliliiton voimaantulon jälkeen, pääteltiin ihmisoikeuksien osalta, ettei merkittävää edistystä ollut saavutettu ihmisoikeuksien ja demokratian uudistusprosessissa Turkissa.
Nämä kysymykset otetaan säännöllisesti esiin turkkilaisten viranomaisten kanssa. Yhteistyö ihmisoikeuksien alalla ja humanitaarisissa kysymyksissä muodosti osan komission 4. maaliskuuta 1998 laatimaa eurooppalaista strategiaa Turkkia varten.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista kiitokseni ja tyytyväisyyteni puheenjohtajalle hänen selkeästä vastauksestaan, jonka hän antoi periaatekysymyksestä, joka on myös varmasti keskeinen poliittinen kysymys.
Tämä arvostus koskee vastauksen toista osaa, mutta pelkäänpä, että ensimmäiseen osaan, jossa pyrittiin antamaan vastaus kysymykseeni Konstantinopolissa tapahtuneesta epämiellyttävästä asiasta, ei ole olemassa vastausta.
Kysymykseni liittyy siellä tapahtuneeseen konkreettiseen tuomittavaan tapahtumaan, siihen, mitä selityksiä on pyydetty Turkin hallitukselta ja mitä on annettu, ja mitä toimenpiteitä ja selityksiä ja vakuuksia neuvosto pyytää niiden keskustelujen puitteissa, joita sillä on Turkin kanssa Turkin ja Euroopan yhteisön suhteiden sopimiseksi.

Henderson
Arvoisa puhemies, hautausmaan häpäiseminen on törkeää käytöstä, jota on mahdotonta hyväksyä missään yhteisössä, ja tämä pitää paikkansa yhtä lailla Turkissa kuin muuallakin. Olemme kehottaneet Turkin viranomaisia tekemään kaiken voitavansa saattaakseen tuosta teosta vastuussa olevat henkilöt oikeuteen. Se on asia, jota tarkastellaan jatkuvasti.

Puhemies
Kysymys nro 10 Sören Wibe (H-0518/98):
Aihe: Tax-free-myynti ja kansainväliset sopimukset
EU: n jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet kansainvälisiä sopimuksia, joiden mukaan kansainvälisillä vesillä ja kansainvälisessä ilmatilassa harjoitetun myynnin tulee olla verotonta. Millään maalla ei ole oikeutta verottaa kahden maan välisillä matkoilla tapahtuvaa myyntiä.
Eikö päätös siitä, että tax-free-myynti lopetetaan EU: ssa vuodesta 1999 lähtien, ole näiden sopimusten vastainen? Eikö näistä sopimuksista pitäisi neuvotella uudelleen kaikkien niissä osallisina olevien maiden kanssa?

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto teki vuonna 1991 päätöksen Euroopan unionin sisäisen tax-free-myynnin lopettamisesta, enkä ole tietoinen, että tätä kysymystä olisi käsitelty sen neuvotteluissa siihen aikaan. Komissio on nyt kuitenkin laatinut joukon ehdotuksia tax-free-myynnin lopettamisen jälkeisestä veronalaisen myynnin järjestelmästä, ja komission johtamia keskusteluja käydään nyt parhaillaan virallisella tasolla, jotta selvitetään tämän järjestelmän käytännön yksityiskohdat. Arvoisa jäsen saattaa haluta esittää kysymyksensä komissiolle varmistaakseen, että komissio on tietoinen siitä, että kansainväliset sopimukset on otettava huomioon näissä keskusteluissa.

Wibe
Arvoisa puhemies, herra Henderson, onko minun tulkittava vastaus siten, että neuvosto ei tiedä, ovatko jäsenvaltiot allekirjoittaneet sellaisia kansainvälisiä sopimuksia, joita ehkä rikotaan tax-free-myynnin lakkauttamisen yhteydessä?
Onhan kuitenkin melko todennäköistä, että neuvosto hankkii tietoja. Tiedän, että on käyty monenvälisiä neuvotteluja, joihin nämä päätökset kansainvälisistä vesistä ja kansainvälisestä ilmatilasta perustuvat. Onhan todennäköistä, että nämä neuvottelut ja silloin solmitut sopimukset sisältävät lausekkeen, josta käy ilmi, millä ehdoilla yksittäiset jäsenvaltiot voivat sanoa itsensä irti tästä sopimuksesta.
Jos neuvosto ei ole tietoinen tästä, ehdottaisin, että neuvosto yrittää hankkia tietoja tästä kysymyksestä, koska se on melko tärkeä.

Henderson
Arvoisa puhemies, olen nähnyt komission tätä asiaa koskevan kertomuksen yleiset suuntaviivat. Jos arvoisa jäsen on sitä mieltä - ja kiitän häntä hänen kysymyksestään - että nuo ehdotukset ovat vastoin sitoumuksia, joihin jäsenvaltiot ovat jo ryhtyneet, niin kehottaisin häntä esittämään näkemyksensä komissiolle ja pyytämään siltä kommentteja. Kun neuvosto harkitsee tätä asiaa lisää, kaikki nämä kysymykset otetaan huomioon.

Watts
Arvoisa puhemies, Kun otetaan huomioon, että ainoastaan neuvosto voi pyytää komissiota toimimaan tällä alalla, voisin ehkä antaa esimerkin siitä, miksi tässä on ongelma. Onko neuvoston puheenjohtaja samaa mieltä kanssani siitä, että lautat, jotka lähtevät Yhdistyneen kuningaskunnan itärannikon satamista mantereelle kansainvälisten vesien kautta, voivat myydä tavaroita verovapailla hinnoilla, vaikka verovapaan myynnin järjestelmä poistetaan 1. heinäkuuta 1999? Eikö asia ole näin ja eikö sen vuoksi kollegani herra Wiben huomiota ole käsiteltävä neuvoston tasolla? Vain neuvosto voi pyytää komissiota toimimaan sen varmistamiseksi, että verovapauden jälkeinen järjestelmä on selkeä ja avoin kuluttajalle ja toimeenpaneville virastoille.

Henderson
Arvoisa puhemies, tiedän, että arvoisa jäsen on erittäin kiinnostunut näistä asioista, ja jos edustaisin hänen vaalipiiriään, minäkin varmasti olisin. Minunkin vaalipiirissäni on lentokenttä, joten asia kiinnostaa minua melkoisesti kotipaikkakunnallani.
Komission ehdotukset eivät ole samansuuntaisia sen kanssa, mitä arvoisa jäsen ehdottaa. Komission ehdotuksissa vaaditaan, että veronalaisen myynnin järjestelmä saatetaan voimaan EU: n sisäisessä liikenteessä vuoden 1999 jälkeen. Kuten olen sanonut toiselle arvoisalle jäsenelle, jos uskotaan, että komission ehdotukset ovat jäsenvaltioiden muiden sitoumusten vastaisia, kehottaisin arvoisia jäseniä esittämään näkemyksensä tai äänestäjiensä näkemykset komissiolle, jotta komissio voisi arvioida ehdotustaan uudestaan. Sitten olisi komission asia esittää neuvostolle alkuperäinen tai muutettu ehdotus. Tässä vaiheessa puhumme todella tapauksen tosiasioista ja niistä mahdollisesti syntyvistä laillisista mielipiteistä. Luulen, että haluamme saada kaiken tiedon käsiteltäväksi, ennen kuin kukaan meistä tekee hätiköityjä johtopäätöksiä.

Puhemies
Herra Gallagher, haluatteko esittää lisäkysymyksen tästä samasta kysymyksestä? Pyydän anteeksi, etten huomannut teitä, ja annan teille puheenvuoron.

Gallagher
Arvoisa puhemies, ilmaisin virkamiehillenne alkuvaiheessa, että minulla oli lisäkysymys. Kun otetaan huomioon se, että komissio on tunnustanut, että EU: n sisäisen tax-free-myynnin ehdotetulla poistamisella voisi olla kielteinen taloudellinen vaikutus, ja se, että komissio on luvannut esittää Ecofinille alustavan esityksen, jossa selvitetään yhteisön välineet, jotka ovat jäsenvaltioiden saatavilla poistamisen seurausten käsittelemiseksi, voisinko kysyä neuvoston puheenjohtajalta, onko neuvosto samaa mieltä periaatteesta käyttää veronmaksajien rahoja maksaakseen sellaisen alan lakkauttamisesta, joka on tällä hetkellä omarahoitteinen ja joka tarjoaa työtä ja taloudellisia etuja alueille ympäri Eurooppaa? Voisinko myös pyytää neuvoston puheenjohtajalta, että asiasta keskusteltaisiin valtionpäämiesten kokouksessa Cardiffissa? Heijastaako joidenkin valtionpäämiesten kokouksen ulkopuolella esittämä näkemys puheenjohtajiston näkemystä? Lopuksi kysyisin, voisiko neuvoston puheenjohtaja ilmaista, kuinka monta työpaikkaa hänen uskoakseen menetetään tax-free-myynnin lakkauttamisen tuloksena?

Henderson
Arvoisa puhemies, en ollut hallitusten päämiesten kokouksessa Cardiffissa, kuten arvoisa jäsen ymmärtänee, mutta tietääkseni tuosta asiasta ei keskusteltu. Varmasti ei ole mitään johtopäätöksiä, jotka johtaisivat tilanteen muuttumiseen. Asiasta keskusteltiin yksityiskohtaisesti Ecofin-neuvostossa toukokuussa, ja arvoisa jäsen on selvästi tietoinen tuon neuvoston toukokuisen kokouksen johtopäätöksistä, kuten hänen kysymyksestään voi päätellä.
Ottaakseni kantaa yleisempään aiheeseen, olisiko julkisia varoja käytettävä joissakin tapauksissa teollisuuden rakenneuudistukseen, vastaus on, että joissakin oloissa se olisi sopivaa, jos alueella on edellytykset rakennerahastotukeen tai alueelliseen tukeen maan sisällä. Se koskisi myös tax-free-myynnin tulonmenetyksiä. Jos olisi vastaehdotus, joka objektiivisesti merkitsisi, että alueella olisi edellytykset julkisten rahojen saamiselle, niin sitten sillä olisi edellytykset. Koko asetuksen muutoksen tarkoitus on lisätä kilpailukykyä, minkä olisi johdettava yleiseen hyötyyn kaiken kaikkiaan - ellei välittömästi edessä olevana ajanjaksona, niin sitten pitemmällä aikavälillä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Henderson.
Herra Gallagher, sallikaa minun kunnioittavasti muistuttaa teille, että sen mukaisesti, miten työjärjestystämme sovelletaan, lisäkysymyksiä pyydetään sitten, kun pääkysymys on esitetty, toisin sanoen niitä ei voida pyytää etukäteen, koska muuten toiset parlamentin jäsenet voisivat selvästikin saada etua toisiin nähden. Olemme siis päättäneet työjärjestyksemme mukaisesti, että lisäkysymykset hyväksytään aikajärjestyksessä välittömästi pääkysymyksen esittämisen jälkeen.
Kysymys nro 11 Angela Billingham (H-0520/98):
Aihe: Tapaus Els Pins Park, Moraira, Alicante
Kaksi Espanjan kansalaista teki yli 13 vuotta sitten rikoksen 54: ää Euroopan kansalaista (ei espanjalaista) vastaan myymällä heille kiinteistöomaisuutta Els Pins Parkista, vaikka he olivat tietoisia kiinteistöihin kohdistuvasta 63 miljoonan pesetan lainasta.
Espanjan oikeuslaitos otti tapauksen käsittelyyn vasta 28. toukokuuta 1996 eli yksitoista vuotta myöhemmin. Vuonna 1996 toinen kiinteistön rakennuttajista todettiin syylliseksi. Toista rakennuttajaa ei tuomittu lainkaan. Omistajat tekivät kaksi vuotta sitten valituksen siitä, ettei kiinteistön rakennuttajaa tuomittu.
He eivät ole vieläkään saaneet tietää valituksen lopullista käsittelypäivämäärää. Voisiko neuvosto tiedustella Espanjan hallitukselta, miksi tämän tapauksen vieminen oikeuteen kesti niin kauan, ja pyytää ilmoitusta siitä, koska valituksen käsittelypäivämäärä asetetaan? Herra Henderson, kehotan teitä vastaamaan rouva Billinghamin kysymykseen.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa jäsentä hänen kysymyksestään ja tunnustan vaikeudet, joita Els Pins Park -kiistassa mukana olevat ovat kohdanneet omaisuutensa kanssa, mutta pahoittelen sitä, että neuvoston asia ei ole puuttua tapauksiin, jotka ovat vireillä kansallisissa rikostuomioistuimissa.

Billingham
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen vastauksesta, niin kielteiseltä kuin se vaikuttaisikin. Tämä on todella surullinen kertomus. Se on saanut puolelleen parlamentin kaikkia laitoja edustavien jäsenten mielenkiinnon. Olemme pyytäneet myös parlamentin puhemiehen väliintuloa. Voin kuitenkin kertoa teille, että jopa vastaukseenne mennessä asiat ovat menneet yhä huonompaan suuntaan. Kun tein kysymyksen, kyseessä oli valitus. Sen jälkeen olemme nyt kuulleet, että valitus on kuultu. Kenellekään ei tiedotettu valituksesta. Kukaan kantajista ei siten ollut läsnä. Kenelläkään ei ole aavistustakaan tämän valituksen tuloksesta. Suoraan sanoen ihmiset ovat aivan epätoivoisia. Jotkut ihmiset ovat jo menettäneet omaisuutensa. Toiset ihmiset ovat parhaillaan menettämässä omaisuutensa. Minusta vaikuttaa siltä, että meillä on tässä täysi umpikuja. Minusta vaikuttaa siltä, että parlamentissa, neuvostossa, komissiossa tai missään muussakaan elimessä, joiden puoleen nämä ihmiset kääntyvät, ei ole menettelyä, jonka avulla heille kyettäisiin tarjoamaan apua.
Joten pyydän, että ongelman olemassaolo tunnustetaan edelleen.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa jäsentä hänen kysymyksestään. Tunnustan tilanteen vakavuuden sen suhteen, miten se vaikuttaa niihin, jotka ovat suoraan osallisina asiassa. Minulla on itse asiassa ollut äänestäjiä, jotka ovat olleet osallisina vaikeissa tilanteissa, jotka ovat suurin piirtein samankaltaisia. Lopulta heidän on täytynyt pyytää oikeudellista korvausta.
Koska nuo asiat ovat tällä hetkellä kansallisten rikostuomioistuimien käsiteltävänä, minun ei ole sopivaa kommentoida sen enempää, voin vain tunnustaa, että ongelma on vakava.

Puhemies
Kysymys nro 12 Paul Rübig (H-0521/98):
Aihe: Tullilainsäädännön uudistamisesta aiheutuvat kustannukset
Tullipetoksia tutkineen parlamentin alivaliokunnan entisenä jäsenenä pidän periaatteessa tervetulleina kaikkia aloitteita, joilla tullimenettelystä pyritään tekemään tehokkaampi ja petoksia paremmin ehkäisevä. Tullioikeutta on mielestäni kuitenkin uudistettava järkevästi ja ennen kaikkea siten, että se on hallinnollisesti toteutettavissa ja että se tehdään SLIM: in ja Fiche d'Impactin vaatimusten pohjalta. Uudistukseen olisi myös mikäli mahdollista otettava mukaan kaikki osapuolet, kuten tulliasemat, kuljetus- ja huolintaliikkeet sekä pankit ja vakuutusyhtiöt.
Voiko läsnä oleva neuvoston jäsen ilmoittaa, miten uusi tullijärjestelmä tulee vaikuttamaan Euroopan elinkeinoelämän kustannuksiin? Herra Henderson, kehotan teitä vastaamaan herra Rübigin kysymykseen.

Henderson
Arvoisa puhemies, tietenkin neuvosto pitää petosten vastaista taistelua erittäin tärkeänä, ja tullipetosten vähentäminen on yksi passitusjärjestelmän uudistuksen kanssa tehtävän työn päätavoitteista.

Rübig
Arvoisa puhemies, tullioikeutta ja läpikulkuliikennettä koskevassa asiassa on kyse siitä, että komission nykyinen ehdotus on käytännössä todellisuudessa toteutuskelvoton. EU: n laajentuminen on edessä. Me haluamme käydä kauppaa näiden maiden kanssa, ja järjestelmän nykymuodon mukaan kaikki tavarat vaikuttavat olevan tupakan, lihan ja alkoholin kaltaisia arkaluonteisia tuotteita. Kauppatoimista on todellisuudessa 99 % normaaleja, ja periaatteelliset esitykset, joita on tehty, ovat käytännössä täysin toteuttamiskelvottomia. Sen vuoksi: jos komission nyt esittämän kaltainen järjestelmä astuu voimaan, se on ehdottoman tuhoisaa taloudellisille suhteille. Olen sitä mieltä, että kappaletavaran ja päivittäistavaroiden osalta ei pitäisi nyt valita näitä tiukkoja sääntöjä, jotka koskevat arkaluonteisia alueita.

Henderson
Arvoisa puhemies, minulla ei ole juurikaan lisättävää, voin vain sanoa, että uudistusta tarvitaan. Uudistuksen täsmällinen luonne olisi saavutettava tasapainoisella ja harkitulla tavalla. Siellä missä on kuluja, niistä on vastattava. Voisi toivoa, että pitkällä aikavälillä säästöä saataisiin aikaan, koska uusi järjestelmä estäisi väärinkäytöksiä, jotka ovat verottaneet valtion tuloja menneisyydessä.

Tomlinson
Arvoisa puhemies, herra Rübigin kysymys kiehtoi minua, erityisesti koska siinä viitataan tutkintavaliokuntaan, jonka puheenjohtaja olin. Haluaisin vain kysyä neuvoston puheenjohtajalta, onko hän samaa mieltä tutkintavaliokunnan tärkeimmistä johtopäätöksistä, erityisesti niistä, jotka liittyvät rooliin, joka tietokoneistamisella voi olla siinä, että ehkäistään tappioita, joita petokset aiheuttavat jäsenvaltioille valmisteverojen osalta ja EU: n talousarviolle omien varojen osalta? Onko hän tietoinen siitä, että passitusjärjestelmä, siten kuin se nyt toimii, on niin väljä, että miljardeja ecuja menetetään eri jäsenvaltioissa, ja että jäsenvaltioilta vaaditaan vakavia toimia, jotta tarvittavaa kiireellisyyden tunnustamista ja poliittista tahtoa saadaan viriämään tämän ongelman ratkaisemiseksi? Vakuuttaako hän meille, että puheenjohtajamaa varmistaa, että toimia jatketaan?

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa jäsentä hänen lisäkysymyksestään. Vastaus on, että neuvosto on tietoinen arvoisan jäsenen valiokunnan laatimasta kertomuksesta. Siinä on kannatettu suunnitelman yleisiä suuntaviivoja ja siinä tunnustetaan, kuten sanoin edellisen kysymyksen osalta tänä iltapäivänä, että tietokoneistaminen on hyvin tärkeä näkökohta kaikissa muutoksissa ja mahdollistaisi sen, että tavaroiden kauttakulkua valvottaisiin. Toivottavasti tämä poistaa väärinkäytöksiä ja johtaa pitemmällä aikavälillä, kun järjestelmä on toiminnassa, valtion tulojen kasvuun.

Puhemies
Herra Dupuis'n ja rouva Stenzelin kysymykset nro 13 ja 14 jätetään työjärjestyksen 41 artiklan mukaisesti käsittelemättä, koska ne koskevat Kosovon tilannetta ja, kuten te tiedätte, keskustelu on otettu mukaan esityslistallemme.
Kysymys nro 15 Nikitas Kaklamanis (H-0524/98):
Aihe: Itsehallinto Pohjois-Epeirosissa
Itsehallinto on - YK: n peruskirjan mukaan - yksi kansojen luovuttamattomista poliittisista oikeuksista. EU: ssa itsehallinto on yleinen instituutio, sillä esimerkiksi Italia, Espanja ja Suomi ovat myöntäneet niihin kuuluville autonomisille alueille perusoikeudet. Pohjois-Epeiros on se Albanian alue, jolle on (jo 17. toukokuuta 1914 alkaen " Korfun pöytäkirjalla" ) myönnetty oikeus itsehallintoon, ja tähän liittyy säännöksiä sen asukkaiden kielen ja uskonnon suojelusta. Tämän pöytäkirjan allekirjoittivat tuolloin (nykyisten) EU: n jäsenmaiden (Italian, Ison-Britannian, Saksan, Itävallan, Ranskan) edustajat sekä myös Albanian erityisedustaja itse.
Haluaisin ministerineuvoston ottavan kantaa edellä mainittuun kysymykseen ihmisoikeuksien suojelusta maassa, joka haluaa lähentää suhteitaan EU: hun, mutta on vuosien ajan kieltäytynyt täyttämästä velvoitetta, johon se on sitoutunut. Herra Henderson, voitte nyt vastata herra Kaklamanisin kysymykseen.

Henderson
Arvoisa puhemies, puheenjohtajamaa pitää myönteisenä Albanian saavuttamaa merkittävää edistystä Albanian eteläosassa asuvien kreikkalaisten oikeuksien suhteen. Se rohkaisee Albaniaa tekemään jatkossakin parannuksia tällä alueella. Albania on toistuvasti tuonut julki sitoutumuksensa tarkkailla kreikkalaisen vähemmistön oikeuksia kansainvälisten standardien mukaisesti.

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, herra Henderson, olen pahoillani, mutta ette vastannut kysymykseeni. Vastasitte toisen kysymyksen mukaan, jota minä en ole teille asettanut. Olen hyvin selkeä. Erotteleeko puheenjohtajamaa Englanti itsehallinnot hyviin ja huonoihin? Antaako se toisille kansoille oikeuden itsehallintoon ja toisille ei? Maanne allekirjoitus on Korfun pöytäkirjassa vuodelta 1914, jossa puhutaan Pohjois-Epeiroksen autonomiasta. Kysynkin teiltä: miten on mahdollista, että Euroopan yhteisö haluaa aseitse antaa autonomian Kosovon albaaneille, mutta samalla se kieltäytyy teidän puheenjohtajuutenne välityksellä tekemästä jotakin, joka kantaa viiden Euroopan yhteisön valtion ja Albanian allekirjoituksia? Olkaa hyvä ja vastatkaa tähän konkreettiseen kysymykseen, kuten haluaisin, että vastaatte, onko Kreikan hallitus ottanut esille Pohjois-Epeiroksen autonomian neuvostossa käytävien Kosovon itsehallintoon liittyvien keskustelujen yhteydessä.

Henderson
Arvoisa puhemies, viittaan edelliseen vastaukseeni, että Albanialle on annettu poliittista kannustusta, jotta se tunnustaisi niiden kreikkalaisten oikeudet, jotka asuvat Albanian eteläosassa. Albanian hallitus on julistanut sitoutumuksensa noudattaa tarvittavia kansainvälisiä vaatimuksia tässä suhteessa. Kreikan hallitus ei ole ottanut asiaa nimenomaisesti esille neuvostossa - tai jos on, en ole tietoinen siitä.
Yleisemmin asiaa katsoen ei voida sanoa, että ratkaisun olisi oltava sama jokaisessa tilanteessa jokaisella alueella tai jokaisessa maailman maassa, kun on kiista alueellisesta hajauttamisesta muodossa tai toisessa. On todella tarkasteltava tilannetta, joka koskee kutakin maata. Itse asiassa ne, jotka pitivät itseään vainottuna vähemmistönä, saattaisivat haluta erilaisia ratkaisuja eri maissa, vaikka vainoaminen olisi samankaltaista, kaikenlaisten historiallisten, poliittisten tai taloudellisten syiden vuoksi. Joten on tarkasteltava tiettyjä tilanteita. Mutta yleensä ottaen se vastaisi Albanian hallituksen lausuntoja, joissa se tukee Kosovon asukkaiden suurempaa päätösvaltaa omissa asioissaan, että Albanian hallitus tunnustaisi omien rajojensa sisäpuolella, että erityistarpeet on suotava kreikkalaiselle vähemmistölle, joka asuu Albanian eteläosassa.

Puhemies
Kysymys nro 16 Hugh McMahon (H-0526/98):
Aihe: Kaupan esteiden poistaminen
Voiko neuvosto kertoa parlamentille, mitä ehtoja sisältyy sopimukseen, joka tehtiin sisämarkkinoita käsittelevän ministerineuvoston kokouksessa 18. toukokuuta ja joka koskee kaupan esteiden poistamiseen liittyvää lainsäädäntöä?
Millaista valtaa komissiolle on erityisesti annettu tapauksissa, joissa se edellyttää, että jäsenvaltiot ryhtyvät tarvittaviin ja oikeassa suhteessa oleviin toimiin tällaisten kaupan esteiden poistamiseksi? Herra Henderson, kehotan teitä vastaamaan herra McMahonin kysymykseen.

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvosto pääsi periaatteessa yksimieliseen sopimukseen asetuksesta ja päätöslauselmasta, jotka koskivat sisämarkkinoiden toimintaa suhteessa tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen jäsenvaltioiden kesken. Parlamenttia kuullaan uudestaan asetuksen tekstistä, koska teksti on merkittävästi erilainen kuin komission alkuperäinen ehdotus. Asetuksessa edellytetään, että komissio pyytää jäsenvaltioita ryhtymään toimiin sen ajanjakson aikana, jonka se määrää. Jäsenvaltiolla on sitten viisi päivää, joiden aikana se joko ryhtyy toimiin, jotka se aikoo toteuttaa, tai esittää syitä, joiden vuoksi sen mielestä estettä ei ole. Päätöslauselmassa esitetään myös tiedotusjärjestelmää, jonka avulla kaikille jäsenvaltioille tiedotettaisiin todellisista tai mahdollisista esteistä ja toimista, joihin niiden vastustamiseksi on ryhdytty.

McMahon
Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen hyvin yksityiskohtaisesta vastauksestaan. Olen hyvin iloinen siitä, että puheenjohtajamaa Britannia on pitänyt komission innostuksen aisoissa, sillä komissio halusi todella harjoittaa kohtuutonta valtaa, mikä olisi voinut merkitä rajoituksia lakko-oikeuteen ja laillisiin käytäntöihin ammattiliitoissa. Eikö neuvosto olisikin kanssani samaa mieltä siitä, että meillä on nyt järkevämpi kompromissi ja että epäilemättä tämä parlamentti esittää onnistuneita ehdotuksia, kun se ilmaisee kantansa?

Henderson
Arvoisa puhemies, olen tuntenut herra McMahonin useiden vuosien ajan, ja nyt, kuten aina, olen samaa mieltä hänen esittämästään asiasta. Otan iloisena vastaan hänen onnittelunsa neuvoston näkemyksestä tähän asiaan. Vakuutan hänelle, että mahdollisessa tarkistetussa kannassa varmistamme, että toimet eivät vaikuta lakko-oikeuteen tai muihin perusoikeuksiin.

Puhemies
Kysymys nro 17 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Kysymys nro 18 Gary Titley (H-0537/98):
Aihe: Testamentin saajia kohtaavat ongelmat koko EU: ssa
Eräs vaalipiiriini kuuluvista henkilöistä on perinyt maaomaisuutta sukulaisensa testamentilla. Hänelle on kerrottu, että koska omaisuuden eri osia sijaitsee sekä Irlannissa että Isossa-Britanniassa, hänen on huolehdittava oikeudenkäynneistä ja maksettava toimeenpanijan valan ja asianajajan valtuuttamisen kustannukset molemmissa maissa. Mitä ehdotuksia neuvosto aikoo tehdä varmistaakseen sen, että syntymän, avioitumisen ja kuoleman oikeudellisia menettelyjä yhdenmukaistetaan, niin että tulevaisuudessa yhtenäismarkkinat koituvat Euroopan kansalaisten hyödyksi kohdusta hautaan? Herra Henderson, kehotan teitä vastaamaan herra Titleyn kysymykseen.

Henderson
Arvoisa puhemies, neuvostolla ei ole suunnitelmia Euroopan unionin jäsenvaltioiden sellaisten nykyisten menettelyjen yhdenmukaistamiseksi, jotka liittyvät omaisuuden perimiseen kuolemantapauksen yhteydessä. Kun otetaan huomioon pitkälti erilaiset kansalliset perintölait - erityisesti suvun omaisuutta koskevat - ja muodollisuudet, jotka liittyvät testamenttien laatimiseen, ja menettelyt, jotka sisältyvät niiden hoitoon, tekniset vaikeudet, joita myös esiintyisi sellaisessa hankkeessa, olisivat valtavat. Arvoisa jäsen on myös ottanut tässä yhteydessä esille laajemman kysymyksen syntymiä, avioliittoja ja kuolemantapauksia koskevista oikeudellisista menettelyistä. Kiinnittäisin hänen huomionsa sopimukseen, joka koskee tuomiovaltaa ja tuomioiden tunnustamista ja toimeenpanoa avioliittoon liittyvissä asioissa ja jonka ministerineuvosto teki toukokuun lopussa.
Tämän sopimuksen tärkeä etu on se, että sillä varmistetaan, että jäsenvaltioissa tehtävät päätökset avioerotapauksissa ja muissa sen kaltaisissa, mukaan lukien päätökset, jotka vaikuttavat lapsiin avioeron tapahtuessa, tunnustetaan yleensä koko Euroopan unionissa ja niiden osalta vaaditaan vain vähimmäismäärä menettelyjä koskevia vaatimuksia. Jos tätä edistetään siten, että avioerotuomioistuimien toimivaltaa säännellään, tämän pitäisi auttaa nykyiseen epäjärjestykseen Euroopan unionin tuomioistuimien keskuudessa.

Titley
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen erittäin yksityiskohtaisesta vastauksestaan. Tämän kysymyksen käsiteltäväksi jättämisen jälkeen olen huomannut, että tämä ongelma on paljon laajempi kuin olin aavistanutkaan. Yksi yhtenäismarkkinoiden eduista on se, että ihmiset voivat nyt omistaa omaisuutta missä päin Euroopan unionia tahansa. Useat ihmiset käyttävät noita mahdollisuuksia hyväkseen muuttaakseen eläkkeelle jäädessään Espanjan kaltaisiin maihin; selvästi kyseessä on ikääntyvä väestö, ja väistämättä ihmisiä kuolee ja heidän perheensä huomaavat joutuvansa mukaan oikeudelliseen painajaiseen. Tunnustan sen, että oikeusjärjestelmien yhdenmukaistaminen on mahdotonta, mutta kuten neuvoston puheenjohtaja kertoi, olemme juuri tehneet avioeroa koskevan sopimuksen. Olisin luullut, että jos voimme selvittää avioerot, voimme selvittää kuolemantapauksetkin. Eikö konventionaalisen avioeron periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltiot tunnustavat toistensa oikeusjärjestelmät molemminpuolisesti, voitaisi soveltaa myös tässä tapauksessa? Luulisin, että tästä tulee isompi ongelma. Jos aiomme luoda Euroopan, joka on ihmisiä varten, meidän olisi selvitettävä syntymien, kuolemien ja avioliittojen perusperiaatteet siten, että yhtenäismarkkinoilla todella huolehditaan kansalaisista kehdosta hautaan.

Henderson
Arvoisa puhemies, en ole varma, ovatko kaikki yhtä mieltä siitä, että jos voimme selvittää avioerot, voimme selvittää kuolemantapauksetkin. Avioerojen selvittäminen on kyllin monimutkaista. Mielestäni arvoisa jäsen ottaa esille tärkeän asian. Kun Euroopasta tulee liikkuvaisempi alueena ja ihmiset siirtyvät Euroopan unionin yhdestä osasta toiseen, niiden ongelmien määrä kasvaa, jotka aiheutuvat ihmisten liikkumisesta, erityisesti kun on kyse suurista määristä ihmisiä - ja määrät kasvavat. Luulen, että meillä kaikilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa on ystäviä, jotka ovat muuttaneet eläkkeelle jäätyään Espanjaan tai Irlantiin. Olen varma, että kaikki jäsenet eri jäsenvaltioista voisivat kertoa samankaltaisista kokemuksista, joten olen todella sitä mieltä, että arvoisa jäsen ottaa esille tärkeän asian. Alkuperäisessä vastauksessani selitin neuvoston nykyisen kannan, mutta olisi viisasta, jos me kaikki pohtisimme tätä enemmän. Arvoisa jäsen on tietoinen siitä, että tämän puheenjohtajakauden aikana oikeus- ja sisäasiat ovat olleet vilkas alue, jossa on tapahtunut paljon muutoksia ja jossa paljon tulevia muutoksia on pantu alulle, ja se on alue, jota ne, jotka ovat osallistuneet tämän kysymyksen käsittelyyn, haluavat varmaankin ajatella enemmän, koska sitä varten tarvitaan käytännön ratkaisuja.

Puhemies
Kysymys nro 19 Marie-Paule Kestelijn-Sierens (H-0540/98):
Aihe: Kouluissa tarjottavaa maitoa koskevat eurooppalaiset tukisäännöt
Voiko neuvosto selittää, miksi sterilisoitu täysmaito suljetaan neuvoston asetuksen 1842/83 2 artiklassa ainoana täysmaitotyyppinä kouluissa tarjottavaa maitoa koskevien eurooppalaisten tukisääntöjen ulkopuolelle, vaikka täysmaitotyypeistä vain sitä myydään lasipulloissa? Eikö neuvosto katso, että kouluja, jotka kasvatus- ja ympäristösyistä valitsevat palautettaviin lasipulloihin pakatun maidon tarjoamisen, syrjitään epäoikeudenmukaisesti? Herra Henderson, kehotan teitä vastaamaan rouva Kestelijn-Sierensin kysymykseen.

Henderson
Arvoisa puhemies, sterilisoidut täysmaito ja kevytmaito eivät ole olleet oikeutettuja Euroopan yhteisön tukeen, joka koskee kouluissa tarjottavaa maitoa järjestelmän vuonna 1977 tapahtuneen käyttöönoton jälkeen. Kun järjestelmä otettiin käyttöön, tukeen oikeutettujen tuotteiden listaa laadittaessa otettiin huomioon markkinatilanne sekä niiden tuotteiden saatavuus ja tyyppi, joita kouluihin todella hankittiin tuohon aikaan. Listaa on muutettu vuosien mittaan jäsenvaltioiden pyynnöstä, mutta sterilisoidun maustamattoman maidon lisäämistä ei ole pyydetty. Sen sisällyttäminen vaatisi, että muutetaan neuvoston asetusta 1842/83 tai komission asetusta 3392/93, joka koskee täytäntöönpanon yksityiskohtaisia sääntöjä ja jossa mahdollistetaan poikkeus erityisten kuumennuskäsittelyjen osalta.
Olen yllättynyt siitä, että sterilisoitu täysmaito on ainoa lasipulloissa tarjottava maitotyyppi joissakin jäsenvaltioissa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa pastöroitua ja iskukuumennettua maitoa on saatavilla lasipulloissa, kun taas sterilisoitu maito yleensä on muovipulloissa. Säilytysastiatyypillä ja oikeutuksella tukeen ei tietenkään ole mitään yhteyttä.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, kiitokset nykyisen puheenjohtajamaan edustajalle vastauksesta, mutta jäljelle jää vielä se ongelma, että 25-50 % belgialaisista kouluista tarjoaa lapsille lasipulloihin pakattua maitoa. Kyseessä on steriloitu täysmaito, jota myydään ainoastaan lasipulloissa. Yksi ratkaisu olisi se, että direktiiviä muutettaisiin, koska steriloitu maito on jätetty tämän direktiivin ulkopuolelle. Tällä hetkellä ympäristötietoiset koulut eivät saa tukea, koska ne käyttävät lasipulloihin pakattua maitoa. Toivon, että kyseistä direktiiviä muutettaisiin.

Henderson
Arvoisa puhemies, olen niin tottunut vastaamaan kysymyksiin Britannian parlamentissa sanomalla "ei" , että minulle on aika vaikeaa sanoa silloin tällöin "kyllä" . Sanon arvoisalle jäsenelle, joka esitti tämän kysymyksen, että hän otti esille todella tärkeän asian. Tähän mennessä jäsenvaltiot eivät ole pyytäneet, että sterilisoitu maito lisättäisiin listaan. Tietääkseni sterilisoidun maidon osuus on 5 % Euroopan unionin nestemäisen maidon markkinoista. Jos asetusta on muutettava, ehkäpä Belgian hallitus voisi harkita tekevänsä esitykset komissiolle. Jos asialle on perusteet, vastaus on myötämielinen.

Puhemies
Kysymys nro 20 Maj Theorin (H-0541/98):
Aihe: EU: n ja Intian suhteet
Intia on suorittanut viisi ydinkoetta ja siten horjuttanut alueensa vakautta. Pakistan puolestaan on ilmoittanut aikovansa suorittaa omia ydinkokeita. Uuden, ei vain alueellisen vaan myös maailmanlaajuisen ydinasekilpavarustelun vaara on ilmeinen.
EU on Intian tärkeä yhteistyökumppani. EU: lla on käytettävissään poliittisia, taloudellisia ja diplomaattisia keinoja. USA kannattaa Intian vastaisia sanktioita, mutta muutkin keinot ovat mahdollisia. Yhteistyösopimukset voidaan keskeyttää, apu lakkauttaa ja kaikki aseiden tai aseiden osien vienti kieltää.
EU: lla on siten mahdollisuus arvostella Intiaa sanojen lisäksi myös teoin. Mihin toimiin EU: n olisi neuvoston mielestä ryhdyttävä? Herra Henderson, ehdotan teille, että vastaisitte rouva Theorinin kysymykseen.

Henderson
Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvosto iloitsi P 5 -maiden ulkoministerien 4. kesäkuuta Genevessä pidetyn kokouksen ja G 8 -maiden ulkoministerien 12. kesäkuuta Lontoossa pidetyn kokouksen johtopäätöksistä ja piti niitä myönteisenä panoksena prosessiin, jossa rohkaistaan Intiaa ja Pakistania keskustelemaan rakentavasti niitä erottavista kysymyksistä. Neuvosto iloitsi myös joidenkin ulkoministerien 12. kesäkuuta tekemästä päätöksestä perustaa työryhmä edistämään Etelä-Aasian ydinkokeiden leviämisen estämistä.
Aikaisemmin neuvosto on pyytänyt Intiaa ja Pakistania ryhtymään kiireellisesti vuoropuheluun alueellista vakautta koskevista kysymyksistä ja sopimaan luottamusta rakentavista toimista jännitteen lieventämiseksi ja kehottanut niitä allekirjoittamaan ja ratifioimaan kattavan ydinkoekieltosopimuksen, liittymään halkeamiskelpoisten aineiden sulkusopimusta koskeviin neuvotteluihin, harjoittamaan tiukkaa ydinaseisiin liittyvien vientituotteiden valvontaan ja sitoutumaan siihen, että ne eivät kokoa tai käytä ydinaseita.
Jäsenvaltiot ovat jo työskennelleet viivyttääkseen lainojen maksua Intialle Maailmanpankin ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kautta ja ne tarkastelevat, onko kansainvälisen rahoituslaitoksen suositeltavaa antaa Pakistanin vastaaville laitoksille lainaa näiden talous- ja rahoitusolojen valossa. Neuvosto on myös pyytänyt komissiota tarkastelemaan uudelleen Intian ja Pakistanin kelpoisuutta jatkossa yhteisen tullietuusjärjestelmän (GSP) etuuksien saamiseksi.

Theorin
Arvoisa puhemies, se oli hyvä luettelo ehdotuksista, joiden toivoisi toteutuvan, erityisesti Intian ja Pakistanin tuomitsemisen. Jäin kuitenkin aivan ehdottomasti kaipaamaan yhtä toimenpidettä, nimittäin että oltaisiin halukkaita ryhtymään toimiin, mitä tulee aseiden vientiin tai aseiden osien vientiin Intiaan ja Pakistaniin.
Prosentuaalisesti katsoen Intialla on sotilastutkimukseen liittyvällä alueella USA: n jälkeen seuraavaksi eniten kilpavarustelua maailmassa. Maan uusi pääministeri on ehdottanut varustelun lisäämistä 100 %: lla seuraavan viiden vuoden aikana. Kyseessä on siis erittäin vaarallinen tilanne, joka koskee tämän alueen niin tavanomaisia aseita kuin ydinaseitakin. Kyseessä on hyvin vakava tilanne, joka vaatii muun maailman reaktiota ja toimintaa. Mutta luonnollisesti on myös niin, että viiden pysyvän ydinasevallan pitää kantaa vastuunsa ja noudattaa niitä toimia, jotka ne ovat luvanneet ydinsulkusopimuksen 6 artiklassa, toisin sanoen, että pyritään vakavasti neuvottelemalla todelliseen ydinaseriisuntaan. Muutoin mitkään toimet eivät ole uskottavia!

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän, kuten aina, arvoisaa jäsentä hänen lisäkysymyksestään. Olen tyytyväinen, että hän myönsi, että alkuperäinen vastaus kattoi suuren osan siitä, mitä hän olisi odottanut neuvoston vastauksen sisältävän. Hän oli melko kriittinen asevientikiellon puuttumisen suhteen. Sanon hänelle, että neuvostossa tästä ei ole yksimielisyyttä. Mutta vaikka olisi, olisi kyseenalaista, olisiko kielto tehokas, koska Venäjä on aseiden pääasiallinen viejä Intiaan tässä nimenomaisessa tilanteessa.

Titley
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että olen nauttinut kovasti viettäessäni keskiviikkoiltapäiväni herra Hendersonin kanssa kuuden viime kuukauden ajan. Odotan kovasti Itävallan puheenjohtajuutta.
Eikö neuvoston puheenjohtaja olekin samaa mieltä siitä, että tämä nykyinen tilanne lisää sen tarvetta, että länsivallat ottavat vakavasti vaarallisen mahdollisen turvattomuuden tällä alueella, erityisesti, kun otetaan huomioon Kashmirin kiistan tulehtunut tilanne Intian ja Pakistanin välillä ja Intian ja Kiinan välisistä kiistoista aiheutuvat jatkuvat ongelmat? Meidän olisi sen vuoksi saatava tuore poliittinen aloite, jotta varmistettaisiin parempi tasapaino alueella.

Henderson
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa arvoisalle jäsenelle, että on miellyttävää hoitaa asioita miehen kanssa, joka on niin vähään tyytyväinen, ja odotan voivani jatkossakin yrittää saada hänet tyytyväiseksi muilla foorumeilla muissa tilanteissa.
Hän on aivan oikeassa siinä, että tuoreet tapahtumat Intiassa ja Pakistanissa korostavat sitä, että muun maailman on aloitettava sellainen vuoropuhelu noiden molempien maiden ja muiden naapurimaiden kanssa vakauden luomiseksi, jolla varmistetaan, että alunperin melko pienestä ongelmasta, josta on tullut hyvin suuri ongelma, ei tule vielä suurempaa ongelmaa tulevaisuudessa. Arvoisa jäsen on aivan oikeassa tuodessaan asian neuvoston tietoisuuteen.
Arvoisa puhemies, ennen kuin palaan paikalleni, haluaisin vain sanoa teille, että näin päättyy se kuuden kuukauden jakso, jonka aikana olen vastannut parlamentin kysymyksiin, ja että on ollut ilo toimia teidän johtaessanne erinomaisesti puhetta, kohteliaalla ja oikeudenmukaisella tavalla. Pyydän anteeksi sitä, että kerran tai pari lennot eivät ole sopineet yhteen joko parlamentin aikataulun tai minun aikatauluni kanssa, mikä on johtanut poikkeamiin alkuperäisistä aikomuksistamme. Toivon kuitenkin, että olemme saaneet asiat käsitellyiksi, ja kiitän teitä erittäin paljon puhemiehenä toimimisestanne.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Henderson.
Hyvät jäsenet, kyselytunti on päättynyt. Kysymyksiin nro 21-44 vastataan kirjallisesti.
Kuten herra Henderson sanoi, tämänpäiväinen istunto merkitsee puolivuotisen yhteistyön päättymistä neuvostolle osoitettujen kysymysten osalta. Haluan sanoa herra Hendersonille, ettei ainoastaan herra Titley ole tyytyväinen voituaan viettää kanssanne muutaman näistä iltapäivistä, vaan että olen puhemiehenä tyytyväinen siitä, että minulla on ollut kunnia viettää kanssanne kaikki keskiviikkoiltapäivät, ja haluan ilmaista teille kiitollisuuteni ja tyytyväisyyteni ja samalla erittäin vilpittömästi toivottaa teille vastaisuudessa kaikkea hyvää ja toivon, että tapaamme uudestaan täällä tai jossakin muualla. Yhdessä viimeisistä kysymyksistä mainittiin toistuvasti, että Espanja on usein eläkeläisten kohde. Herra Henderson, Espanjaan on hyvä mennä jopa ennen eläkkeelle jäämistä. Toivon, että voimme tavata myös siellä.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.00 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Verokilpailun poistaminen (jatkoa
)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Secchin laatiman talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0228/98) käsittelyn jatkaminen komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille toimenpidepaketista vahingollisen verokilpailun poistamiseksi Euroopan unionissa (KOM(97)0564 - C4-0333/98).

Svensson
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa puhemiehelle siitä, että nyt keskustelun aiheena olevan mietinnön tekstissä esiintyy puutteita. Saksankielisessä ja ruotsinkielisessä versiossa on 22 kohtaa. Englanninkielisessä versiossa on sen sijaan 35 kohtaa. Olemme kaikki huomenna halukkaita tietämään, mistä äänestämme.

Puhemies
Paljon kiitoksia herra Svensson. Otamme sen huomioon. Otamme huomioon sen, mitä sanoitte. Sen voin teille luvata.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, on itse asiassa johdonmukaista, että Euroopan talous- ja rahaliiton jälkeen ja Euroopan liittovaltiota koskevien suunnitelmien yhteydessä meitä totutetaan vähitellen siihen, että jäsenvaltioiden verotusjärjestelmät on ennen pitkää yhdenmukaistettava, halusimmepa sitä tai emme. Pelkään, että tämänpäiväinen keskustelumme on vasta alkua pitkälle prosessille. Aiheen otsikoksi on valittu "Vahingollisen verokilpailun poistaminen" , mutta loppujen lopuksi on kuitenkin kyse siitä, että jäsenvaltioiden toimivaltaa ollaan siirtämässä hitaasti mutta järjestelmällisesti liittovaltiolle.
En varmasti ole pitkälle menevän eurooppalaisen yhteistyön vastustaja, mutta flaamina suhtaudun hyvin kriittisesti tällaiseen yhdenmukaistamiseen. Flaamit joutuvat jatkuvasti kokemaan, että heillä ei ole esimerkiksi mahdollisuuksia saada Belgian liittovaltiossa tarvittavia alennuksia sosiaaliturvamaksuihin tai työn verotukseen toteutumaan edes omalla kustannuksellaan, koska liittovaltion toinen osapuoli, Vallonia, tyrmää tällaiset alennukset veto-oikeudellaan.
On hyvä syy kysyä, eikö tämä niin sanotusti vahingollinen verokilpailu, jota vastaan taistellaan ja jolla on myös etunsa, ole loppujen lopuksi pienempi paha kuin liittovaltio, joka uhkaa tulla tilalle. Haluan muistuttaa, että suuryritykset ja suuret pääomat voivat siirtyä ongelmitta Euroopan unionin ulkopuolelle saadakseen veroetuja, mitä tavallinen kansalainen ei voi tehdä.
Lopuksi minun täytyy mainita hieman ikävään sävyyn, että EU: n toimielimille on myönnetty kaikenlaisia verohelpotuksia, joita jäsenmaidemme tavalliset kansalaiset eivät saa. Jos haluaa yhdenmukaistaa, voi aloittaa itsestään tai vaihtoehtoisesti antaa koko asian olla.

Metten
Arvoisa puhemies, euroon siirtyminen on herättänyt jäsenvaltioissa ajatuksen siitä, että välitöntä verotusta olisi syytä yhdenmukaistaa. Viime vuoden joulukuun 1. päivänä sovitut menettelysäännöt vahingollisen verokilpailun estämiseksi ovat ensimmäinen merkki muutoksesta, ja toivottavasti sovintoon päästään myös toisen maan kansalaisten korkotulojen verotuksesta. Sellaisen aloitteen tarpeellisuus on meille kaikille selvää. Painopiste on siirtynyt jo vuodesta 1980 alkaen helposti liikkuvan pääoman verotuksesta vähemmän liikkuvan työvoiman verotukseen. Jos tässä suuntauksessa ei tapahdu muutosta, Eurooppa ei onnistu vähentämään tämänhetkistä 11 %: n työttömyyttä merkittävästi.
Secchin mietinnöstä ilmenee, että mainitsemani välittömän verotuksen yhdenmukaistaminen on tarpeen, jotta voitaisiin välttää kilpailu alhaisemmilla veroilla. Ryhmäni vastustaa kuitenkin kovasti tässä mietinnössä esille tuotua uutta suotuisan verokilpailun käsitettä. Käsite vaikuttaa mielestäni sekavalta, koska sen mukaan olisi olemassa myös verokilpailua, jolla olisi suotuisa merkitys yhteiskunnan kannalta. On tietysti selvää, että verotukseen jää aina eroja, joista aiheutuu kilpailua. Siinä mielessä verokilpailua ei voida välttää. On kuitenkin vaikea nähdä, kuinka kilpailu voisi olla suotuisaa muiden kuin niiden kannalta, jotka pääsevät siitä osallisiksi. Erot verotuksessa vaikuttavat joka tapauksessa siten, että valtioihin kohdistuu jatkuvaa painetta verojen alentamiseksi. Mitä liikkuvampi verotuksen kohde on, sitä vaikeampi tätä painetta on vastustaa. Tuloksena on kuitenkin harvoin verotuksen aleneminen vaan pikemminkin sen painopisteen siirtyminen vähiten liikkuvaan kohteeseen eli työvoimaan. Juuri näin on tapahtunut menneinä vuosina. Siinä on yksi syy Euroopan suureen työttömyyteen.
Arvoisat parlamentin oikeiston jäsenet, on parempi miettiä ensin vähän, ennen kuin otatte esille tällaisia sekavia käsitteitä kuten verokilpailu.

Thyssen
Arvoisa puhemies, sisämarkkinat ovat toimineet jo yli viiden vuoden ajan, ja kuten esittelijä sanoi, tulossa oleva euro muuttaa niitä avoimemmiksi ja tehokkaammiksi. Kaikki tietävät samalla, että sisämarkkinat voivat toimia hyvin ainoastaan siinä tapauksessa, että vapaan liikkuvuuden perinteisten esteiden raivaamisen lisäksi toteutetaan myös asianmukaista kilpailupolitiikkaa. Komissiolla on tässä asiassa laajat valtuudet, ja väärin perustein myönnettyä valtiontukea ja yritysten kilpailua haittaavaa käyttäytymistä vastaan toimitaan tehokkaasti. Valitettavasti komissiolla ei kuitenkaan ole käytössään samoja keinoja verokilpailun haitallisten seurausten poistamiseksi. Niin kauan kuin mikään ei muutu, jäsenvaltiot pyrkivät hyötymään toistensa kustannuksella käyttämällä muiden maiden kansalaisia koskevia erityissääntöjä, ja samalla yritykset ja yksityishenkilöt siirtävät varojaan yhä enemmän alhaisemman verotuksen maihin.
Lisäksi valtioiden verotulojen vähenemisen riski kasvaa, mikä ei ole lainkaan sopivaa, kun talousarvioita yritetään nyt saada tasapainoon. Kaikista työllisyyskeskusteluista huolimatta tällä vuosikymmenellä vallinnutta tapaa, että painopiste on liikkuvampien kohteiden verotuksen sijasta vähemmän liikkuvan työvoiman verotuksessa, ei saada muutettua. Tämän vuoksi on hyvä, että komissio on laatinut toimenpidepaketin ja että neuvosto on lopultakin tullut siihen tulokseen, että jotain on tehtävä. Tätä asiaa painotettiin myös Cardiffissa.
Tämä on vasta varovainen alku. Kolmessa ehdotuksessa ei ole puhettakaan verotuksen yhdenmukaistamisesta, vaan tarkoitus on keskittyä vain tiettyjen osien koordinointiin. Toimenpidepaketti auttaa Eurooppaa ja jäsenvaltioita eteenpäin, mutta kolme ehdotusta sisältävä paketti on muuten hyvin vaatimaton. Myös välillinen verotus ja raja-alueiden työntekijöiden asema kärsivät yhdenmukaisen verotuksen puuttumisesta. Komission ehdottama paketti on kannaltamme poliittisesti hyvä siirto, mutta vain siinä tapauksessa, että se on vasta ensimmäinen askel edellyttäen, että uusia askelia on tulossa myös päätöksentekoon liittyen. Eihän tilanne voi olla sellainen, että jäsenvaltiot pitävät kiinni yksimielisyyden vaatimuksesta ja antavat kansalaisilleen sellaisen käsityksen, että ne haluavat turvata päätösvaltansa verotusasioissa, kun juuri sama yksimielisyyden vaatimus estää jäsenvaltioita toteuttamasta yhdenmukaistamista, joka on tarpeen haitallisen verokilpailun ja verotulojen vähenemisen estämiseksi. Säilyttäessään vaatimuksen yksimielisyydestä jäsenvaltiot murentavat itse muodollista päätösvaltaansa, josta ne pitävät varsin mielellään kiinni.
Arvoisa puhemies, minulla on lopuksi kolme konkreettista kysymystä komissaarille. Ensiksi, on perustettu menettelysääntöjen arviointityöryhmä, jonka on tarkoitus konkretisoida asioita. Kuinka demokraattinen valvonta toteutetaan? Toiseksi, aikooko komissio ottaa yhden tai useamman näistä toimenpiteistä esille OECD: n ulkopuolella? Kolmanneksi ja viimeiseksi, arvoisa puhemies, milloin raja-alueiden pikkukauppiaat voivat odottaa alv-prosenttien lähenemistä? Kiitokset esittelijälle.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, haluaisin ensin kiittää esittelijää hänen mietinnöstään. Olemme samaa mieltä Montin pakettiin sisältyvistä ehdotuksista. Epärehellinen kilpailu yritysverotuksen alalla täytyy poistaa. Viiden vuoden kuluessa poistetaan verotusjärjestelyt, joita jäsenvaltiot kehittelevät houkutellakseen yrityksiä toisista jäsenvaltioista. Myös säästöjä koskeva järjestely on tarpeen. Eri puolilla tehdään jo laskelmia siitä, kuinka paljon uusi järjestelmä tuo rahaa valtioiden kassoihin. Meidän ei kuitenkaan kannata elätellä sen ihmeellisempiä toiveita, koska säästöjä voidaan siirtää myös unionin ulkopuolelle. Neuvosto mainitsi oikeutetusti 1. joulukuuta esittämissään johtopäätöksissä, että meidän on turvattava Euroopan rahamarkkinoiden kilpailuasema. Tässä yhteydessä luulen, että 20 %: n suuruinen tai sitä suurempi lähdevero aiheuttaisi menetyksiä. Suurten summien tallettajat siirtäisivät rahansa epäilemättä unionin ulkopuolelle.
Lopuksi haluaisin vielä esittää komissaarille kysymyksen. Tiedän, että säästöjen verotusjärjestelyä koskevan direktiivin teksti on valmis. Milloin komissaari uskoo tämän direktiivin astuvan voimaan? Monet kansalaisista ovat hyvin kiinnostuneita tästä asiasta.

Svensson
Arvoisa puhemies, myönteistä tässä mietinnössä on niin kutsuttuihin veroparatiiseihin kohdistettu kritiikki sekä vähimmäistasoihin ja pankkien tiedotusvelvollisuuteen kohdistuvat vaatimukset. Sen sijaan ajatus yleisemmästä verojen yhdenmukaistamisesta on epärealistinen. Se olisi vakava sekaantuminen kansallisten parlamenttien etuoikeuksiin ja kansalaisten oikeuteen muokata maansa veropolitiikkaa vaalien avulla. Se voi lisäksi horjuttaa valtiontaloudellista tasapainoa. Valtioiden verojärjestelmät ovat niin erilaiset, että samanaikaisesti jouduttaisiin yhdenmukaistamaan kaikkia veroja. Se on mahdotonta niin poliittisesti kuin käytännössäkin, ja se on todellisuudelle vieras ajatus, joka meidän on hylättävä.

Formentini
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä niihin onnitteluihin, joita kollegat ovat esittelijälle lausuneet, ja onnittelen häntä myös tämän mietinnön sisällöstä, joka sisältää huomautuksia ja arvostelua komission toiminnasta, mutta jonka keskeinen seikka on ennen kaikkea komission tukeminen tässä asiassa, jäsenvaltioiden veropolitiikkoihin puuttumisessa, mitä pidän rohkeana.
Ei ole epäilystäkään siitä, että talous- ja rahaliiton voimaantulon jälkeen jäsenvaltiot joutuvat luopumaan käytössään olleesta talous- ja rahapolitiikan tarjoamasta liikkumavarasta, eivätkä ne helposti luovu - ne varmasti vastustavat tätä - verotusta koskevasta toimivallasta. Tällä komission toimella on oltava parlamentin tuki, ja uskon, että parlamentti tukee sitä demokraattisessa hengessä.
Älkäämme unohtako sitä tosiseikkaa, että lähes kaikki jäsenvaltiot, erityisesti suurimmat, ovat luoneet keskuuteensa keitaita - älkäämme kutsuko niitä veroparatiiseiksi - vaan keitaiksi, joissa verotus on tietyllä tavalla kevyempää. Nämä puolestaan luovat kilpailua ja tämä kilpailujärjestelmä estää sellaisen terveen ja sopusointuisen verotuksen järjestämisen, joka mahdollistaa haluamiemme tulosten saamisen myös taloudellisen kehityksen ja talouskasvun osalta.
Tahtoisin korostaa sitä, että on kuitenkin välttämätöntä turvata verotuksellisen välineen ja verohelpotusten käytön mahdollisuus silloin, kun puhutaan alueista, joilla on laajentumistarpeita - tästä on olemassa hyvin merkittäviä esimerkkejä yhteisön sisällä - ja on tärkeää, että tämä mahdollisuus säilyy, myös sen vuoksi, että esimerkiksi työhön kohdistetun verotuksen säätely voi tarjota vaikeuksissa oleville alueille mahdollisuuden saavuttaa tasavertaisuus yhteisön muiden alueiden kanssa.

Ettl
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, herra Secchi on osoittanut mietinnössään hyvin paljon eläytymiskykyä, mikä on myös hyvin tarpeellista tässä polttavassa kysymyksessä. Haluaisin kuitenkin huomauttaa juuri tässä siitä, että me emme saa missään nimessä sulkea silmiämme taloudelliselta, Euroopan unionin taloudelliselta todellisuudelta. Tosiasia on, että yhteisellä rahalla, että eurolla on kaikkine myönteisine vaikutuksineen myös poliittisesti myönteinen sivuvaikutus, nimittäin se, että se saa aikaan enemmän liikettä Euroopan unionin kokonaispolitiikassa. Enemmän liikettä tarkoittaa mielestäni sitä, että asioiden on muututtava myös verotuksen alalla!
Asiat eivät jää koordinoimiseen. On päästävä yhdenmukaistamiseen, ja siihen on useita syitä. Minä itse kannatan sitä, että pääsemme pois yksimielisen hyväksynnän periaatteesta. Euroopassa tarvitaan tiettyä koordinointia, parempaa koordinointia veropolitiikan alalla, ja tätä juuri siksi, että olemme tekemisissä Euroopan unionissa eri verotaakkojen kanssa; työtämme verotetaan liikaa. Konserneissa voidaan toimia verojen osalta miten halutaan. Pienet ja keskisuuret yritykset eivät voi osallistua siihen. Todellisuudessa tästä pelitilasta saavat elantonsa ainoastaan kansainväliset veroneuvontayhdistykset.
Me tarvitsemme nimenomaan parempaa koordinointia, jotta voisimme päästä eroon kaksin- ja monenkertaisesta verotuksesta. Ei yksinkertaisesti voi olla niin, että meillä on Euroopassa, kuten on Belgiassa, koordinointikeskuksia, jotka myöntävät konserneille tai konsernien tytäryhtiöille suuria lainoja, jotka keräävät korkoa kunkin maan ulkopuolella, kun taas muualla tuskin edes verotetaan, ja siten koko verokäytäntö kierretään. Niin ei saa olla! Näitä käytäntöjä on kaikkialla Euroopassa, ja niistä on päästävä eroon. Meillä on nyt edessämme mahdollisuus päästä parempaan yhdenmukaistamiseen tällä alalla.

García-Margallo Y Marfil
Arvoisa puhemies, en aio toistaa ainuttakaan herra Secchin näkemyksistä, jotka allekirjoitan ehdottomasti. Keskityn mieluummin esittämään näkemyksiä siitä, millaisessa tilanteessa me eurooppalaiset olemme euron käyttöönoton jälkeen.
Me eurooppalaiset olemme tästä hetkestä lähtien torjuneet mahdollisuuden devalvoida valuutta oikotienä menetetyn kilpailukyvyn palauttamiseksi. Olemme myös torjuneet sen, että rahapolitiikasta tulisi kansallinen väline työpaikkojen luomiseksi Philipsin käyrien vanhimmassa merkityksessä. Olemme myös torjuneet talousarviopolitiikan kannattaessamme vakaussopimusta.
Tämä on juuri se hetki, jolloin meidän on puututtava vielä ratkaisemattomaan ongelmaan, joka koskee verotuksen yhdenmukaistamista. Siitä on kaksi vastakkaista näkemystä: varovainen, arka, hidas näkemys - neuvoston näkemys - ja toinen näkemys, jota komissio haluaa soveltaa.
Haluaisin korostaa vakuutettuani ensin komissaarille, että tuen henkilökohtaisesti hänen pyrkimyksiään neuvoston vastustuksen voittamiseksi, joitakin näkemyksiä meille nyt esitetystä paketista.
Verokilpailun osalta olen täysin yhtä mieltä siitä, että yhtenäismarkkinat ja yhtenäisvaluutta ovat ristiriidassa kilpailua vääristävien veroetuuksien kanssa. Olisi kuitenkin hyvä, että poistojen, verohelpotusten tai luottokustannusten hyvitysten lisäksi komissio puuttuisi valtiontukiin liittyvään hankalaan ongelmaan.
Jos jostakin, näinä Cardiffin huippukokousta edeltävinä päivinä on puhuttu siitä, että muutamat jäsenvaltiot toivovat, että toissijaisuusperiaatetta sovellettaisiin kaltevasti siten, ettei komissio voisi valvoa, muuttaa eikä tarkastella julkisista varoista myönnettyjä tukia. Minä en näe mitään eroa verohelpotusten kautta myönnettävien tukien ja julkisten varojen kautta myönnettävien tukien välillä.
Toiseksi säästämisen verotuksen osalta yhdyn komission näkemykseen siitä, että työn verotuksen kiristymistä ja pääomaan kohdistuvan verotaakan keventämistä ei voida hyväksyä, mutta mielestäni ne toteutettavat toimenpiteet, joita me parhaillaan tarkastelemme, ovat riittämättömiä.
Mielestäni - en voi nyt perustella sitä, koska minulla ei ole aikaa - on pohdittava sitä, onko kulutuksen perusteella laskettu arvonlisämalli, jonka otimme käyttöön toisenlaisena ajankohtana kuin nyt, edelleenkin pätevä.
Lopuksi, arvoisa komissaari, toistan tukevani pyrkimyksiä neuvoston vastustuksen voittamiseksi, jotta meidän eurooppalaisten nyt tarvitsema yhdenmukaistaminen toteutuisi.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Montin paketti on hyödyllinen pyrittäessä parempaan koordinointiin, ja tässä yhteydessä meidän olisi löydettävä politiikan koordinoinnin ja kilpailun välinen tasapaino. Mielestäni meidän ei pidä haluta kilpailla tietyillä politiikan alueilla viimeiseen asti, vaan on parempi ryhtyä yhteistyöhön. Näin ollen olen sitä mieltä, että yritysverotusta koskevia menettelysääntöjä on kehitettävä edelleen. Nykyinen tilanne mahdollistaa kaikenlaisen veronkierron, ja kaikki alv: hen liittyvät kysymykset on jätetty näissä ehdotuksissa huomiotta. Tämä on harmillista. En pidä kuitenkaan komissaari Montia syyllisenä tähän, vaan neuvosto ei ole tähän mennessä uskaltanut tarttua kyseiseen asiaan. Sama pätee välillisiin veroihin, kuten ympäristö- ja energiaveroihin, joiden avulla pyritään välttämään sitä, että työn verotus kasvaa jatkuvasti. Useat kollegat ovat maininneet täällä tästä asiasta. Juuri palkkatulojen kaksinkertaisen verotuksen poistaminen täytyy asettaa etusijalle. En siis syytä komissaari Montia, mutta kylläkin neuvostoa.

Lukas
Arvoisa puhemies, rahaliiton toteutumisesta aiheutuu ennen tuntematonta avoimuutta ja siten myös kaikkien hintojen ja kustannusten täydellistä verrattavuutta jäsenvaltioiden kesken. Näiden tosiseikkojen myötä kilpailua vääristävät erot saavat useilla alueilla, kuten esimerkiksi ympäristömaksuissa, mutta tietenkin ennen kaikkea verotuksen alalla uusia, vahvistuneita ulottuvuuksia.
Täydellisen vapauttamisen ja vapaan liikkuvuuden kotimarkkinoilla on oltava reilut kilpailuehdot, koska muutoin kotimarkkinat voivat johtaa uusiin, taloudellisen ja sosiaalisen tasapainon vastaisiin siirtymiin ja painotuksiin. Vahingollinen verokilpailu voi tuhota sisämarkkinoiden taloudelliset edut asiasta kärsivissä maissa, ja se on vastoin talous- ja rahaliiton logiikkaa.
Tarkemmin ottaen minkäasteinen verojen yhdenmukaistaminen tahansa, johon nyt pyritään hyvin vaivalloisella tavalla, olisi ollut tärkeä edellytys talous- ja rahaliiton alullepanolle. Tässä mielessä suhtaudun myönteisesti herra Secchin mietintöön, jossa annetaan hyvin selvä ja järkevä lausunto komission tiedonannosta. Pidän tärkeänä pitää kiinni siitä, että veroja koordinoidaan siinä mielessä, että työnteon verotaakkaa vähennetään, ja siten koordinoinnista voi tulla tärkeä väline kamppailtaessa työttömyyttä vastaan Euroopassa. Kompromissin saavuttaminen valtioiden verotuksellisen suvereniteetin ja vahvistuvan vapaaehtoisen talouspoliittisen koordinoinnin välillä on käsky, jota ei voi kieltää mikään valtio, joka haluaa sisämarkkinoiden ja rahaliiton toimivan.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa herra komissaari, hyvät kollegat, minä haluan vuorostani onnitella vilpittömästi kollegaamme Carlo Secchiä siitä, että hän on saattanut loppuun erityisen vaikean työn, koska kyse on kansallisten ja eräissä tapauksissa jopa nationalististen etuoikeuksien alueelle tunkeutumisesta.
Euroopan teollisuuden kilpailukykyä käsitelleessä mietinnössäni olin itse ehdottanut verotuksen yhdenmukaistamista jäsenvaltioiden välisen sekasortoisen kilpailun välttämiseksi ja hyödyllisten vaikutusten tuottamiseksi yritysten kilpailukyvylle. Olen myös iloinen siitä, että Ecofin-neuvosto hyväksyi menettelysäännöt yritysverotuksen alalla. Tällä hetkellä edistyminen on todellista, mikä antaa meille mahdollisuuden nähdä todellista toivoa asiassa.
Secchin mietinnössä eräät kohdat aiheuttivat kuitenkin minussa hieman pelkoa ja eräät epäilyjä. Arvioinkin, että erittäin myönteinen ennakkoarvio verotuksen alentamisen ja työttömyyden alenemisen korreloimisesta on liian optimistinen. Jos näin yksinkertainen ratkaisu olisi olemassa, Euroopassa ei enää olisi paljoa työttömyyttä. Samanaikaisesti en tue verotuksen politiikkaa, jossa kilpaillaan siitä, kuka tarjoaa vähiten ja jota esittelijä näyttää ehdottavan, koska se johtaa jäsenvaltioiden väliseen kielteiseen kilpailuun. Haluaisin vielä muistuttaa, että verot näkyvät myös uudelleenjakona koko yhteiskunnassa: koulutusta, tutkimusta, turvallisuutta tai infrastruktuureja ei olisi kaikkien ihmisten saatavilla ilman sellaista veropolitiikkaa, joka mahdollistaa voimakkaat julkiset toimet.
Lopuksi haluaisin vakuuttaa Euroopan parlamentin edustajana ja ranskalaisena edustajana, että unionin veropolitiikan yhdenmukaistaminen on välttämätöntä. Mutta meidän täytyy kuitenkin säilyttää mielessä se, että kyseinen veropolitiikka on poliittisen Euroopan rakentamisen keino ja että ainoastaan kyseinen poliittinen Eurooppa voi oikeuttaa verotuksellisen Euroopan.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, kiitän mietinnön valmistelijaa hyvästä työstä. Mietintö tarjoaa meille hyvän tilaisuuden keskustella niistä keinoista, jotka unioni valitsee aseikseen taistelussaan jäsenvaltioiden välistä epätervettä verokilpailua vastaan. Kansallisten verotusjärjestelmien heterogeenisyys ja niiden avulla tapahtuva kilpailu aiheuttavat sen, että sisämarkkinoiden tarjoamat kasvu- ja työllisyysvaikutukset jäävät täysimääräisinä toteutumatta.
Työn verotuksen taso on useimmissa unionin maissa pahin este työttömyysongelman ratkaisemiselle. Mitä korkeampi on työvoimakustannusten kokonaistaso, sitä korkeampi on yleensä myös työttömyys. Valitettavasti harmonisointi ei ole ulottunut tähän sektoriin. Se, mitä kansallisella tasolla korkeintaan on tapahtunut, on ulkomaisten johtajien palkkaverotuksen alhainen kohtelu muihin verrattuna sekä optio- ja muiden järjestelmien käyttö, mikä yhdessä pääomatulojen alhaisen verotuksen kanssa johtaa tuotannon pääomavaltaistumiseen ja kärjistää työttömyysongelmia.
Unioni on aivan oikein puuttunut välilliseen verotukseen tähtäämällä muun muassa arvonlisäverotuksen harmonisointiin. Sen sijaan esimerkiksi tupakan, alkoholin ja autojen verotus saattaa aivan oleellisestikin poiketa maasta toiseen. Kun unioni nyt askartelee niin sanotun tax free -järjestelmän poistamisen kanssa, on se unohtanut, että täten aiheutetaan vain työttömyyttä ja säilytetään välillisen verotuksen tasoerot.
Veroparatiiseja voivat luoda vain maat, joiden valtiontalous on kunnossa tai joiden sosiaaliturvaa ei ole saatettu riittäväksi. Ne voivat kilpailla alhaisilla veroilla. Korkean veroasteen maat, joilla lisäksi on ongelmia tasapainottaa budjetti, soveltavat sen sijaan negatiivista verokilpailua, toisin sanoen rasittavat oman maansa kansalaisia korkein erityisveroin. Tähän ongelmaan puuttuminen on vähintään yhtä tärkeää kuin puuttuminen epäterveeseen positiiviseen verokilpailuun.

Wibe
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä on mielestäni useita hyviä asioita. Otan kuitenkin esiin kolme asiaa, joita siinä ei mainita, mutta jotka siinä mielestäni olisi ehkä pitänyt mainita.
Ensimmäinen asia liittyy Ecofin-ryhmään, joka perustetaan valvomaan tämän menettelysäännön soveltamista. Sen kokouksethan ovat salaisia. Mielestäni parlamentin olisi tähän asiaan liittyen pitänyt ilmoittaa, että sen mielestä näiden kokousten pöytäkirjat pitäisi julkaista mahdollisimman nopeasti.
Toinen kaipaamani kohta löytyy toimenpidepaketin toisesta osasta ja liittyy siihen tiedotusvelvollisuuteen, jonka soveltamisesta unionin pankkeihin keskustellaan. Eräs hyvin tavallinen keino varojen keräämiseksi nykypäivänä on sijoittaa pääoma toiseen maahan ja salata kotimaan veroviranomaisilta tiedot tästä pääomasta saatavista tuloista. Tämä on selvää rikollista verovilppiä, joka unionissa on nykyään hyvin yleistä. Herra puhemies, yksi hyvin yksinkertainen tapa korjata asia on se, että pankit velvoitetaan ilmoittamaan pääomanomistajan kotimaan viranomaisille kyseisistä tuloista ja että niitä näin ollen voidaan verottaa. Mielestäni parlamentin olisi pitänyt ilmoittaa, että pidämme myönteisenä tällaista tiedotusvelvollisuutta.
Kolmas asia koskee veroparatiiseihin kohdistuvia toimia. On selvää, että suhtaudun esittelijän tavoin myönteisesti siihen, että yritämme päästä käsiksi tähän unionissa vallitsevaan ongelmaan. Meidän olisi mielestäni kuitenkin pitänyt huomauttaa, että jotta tämä kysymys saataisiin lopullisesti ratkaistua, tarvitaan maailmanlaajuinen sopimus, sillä muuten on vaarana, että pääomanomistajat siirtävät pääomansa unionin alueella olevasta veroparatiisista unionin ulkopuolella sijaitsevaan veroparatiisiin.

Lulling
Arvoisa puhemies, en äänestänyt Secchin mietinnön puolesta talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa, enkä aio äänestää sen puolesta myöskään täysistunnossa, koska siinä ehdotetaan hyväksikäyttöä siinä mielessä, että mietinnössä suositellaan käytännössä sitä, että jätetään noudattamatta yhtäaikaisen hyväksymisen periaatetta sellaisten yhteisön direktiivien kohdalla, jotka koskevat yritysverotusta ja säästöjen verotusta.
Kyse ei voi olla menettelysääntöihin tyytymisestä yritysverotuksessa tai direktiivin vaatimisesta säästöistä syntyvien tulojen verotukseen, varsinkin kun vahingollinen verokilpailu on toisella tavalla vielä huomattavampaa yritysverotuksessa kuin säästöjen verotuksessa.
Viimeksi mainitun alan osalta, tarkistukseni, jossa muistutettiin, että Euroopan rahoitusmarkkinoiden maailmanlaajuinen kilpailukyky on säilytettävä, hyväksyttiin onneksi valiokunnassa, mikä ilahdutti ja rauhoitti erityisesti kollegaani Ben Fayotia, joka ei enää ole täällä ja joka valitettavasti oli poissa valiokunnan äänestäessä tästä tarkistuksesta.
Secchin mietinnössä mennään jopa niin pitkälle, että siinä heitetään roskakoriin Ecofin-neuvoston 1. joulukuuta päättämän veropaketin eri osatekijöihin liittyvän lainsäädännön edistymisen synkronointi. Tarkistukseni, jossa tarkennettiin, että oikeudenmukaista verokilpailua ei kannata lopettaa Euroopan unionissa, hylättiin, samoin kuin se tarkistus, jossa vahvistettiin, että yhdenmukaistamistoimenpiteen ainoan tavoitteen on oltava yhtenäismarkkinoita vaivaavien vääristymien tehokas poistaminen, mistä esimerkkinä välillinen verotus ja eräissä jäsenvaltioissa todella korkeat viinin valmisteverot; Mario Monti ymmärtää varmaan hyvin, että tämän alan nollaverotuksen poistavia aloitteita ei kannata tehdä.
Secchin mietinnössä vaaditaan veroparatiisien poistamista sisämarkkinoilta. Yksikään jäsenvaltio ei ole veroparatiisi, mutta useat alueet, joilla on erityissuhteita tiettyjen jäsenvaltioiden kanssa, kuten Mansaari, Alankomaiden Antillit ja niin edelleen, voidaan luokitella veroparatiiseiksi. Ne on syytä poistaa sisämarkkinoilta.
Tämän lisäksi on älyllisesti epärehellistä ja jopa tekopyhää luokitella veroparatiisi todella sosiaaliseksi malliksi, esimerkiksi kuten omassa maassani, jossa ovat käytössä kohtuulliset alv- ja valmisteverot, mikä on hyödyllistä pienituloisille, jossa verotetaan rankasti suurituloisia ja jossa säästöjen verotuksen osalta toisen maan kansalaisia käsitellään samalla tavalla kuin naapurimaissa mutta jossa onneksi ei takavarikoida säästöjen tuloja, siis sellaisten säästöjen, jotka koostuvat rehellisten ihmisten osalta sellaisista tuloista, joista verovelvolliset ovat jo maksaneet verot.
Rajatyöntekijöiden verotus on mainittu yhtenä alana, jonka osalta verotuksen yhdenmukaistaminen on välttämätöntä. Tältä osin on riittävää, jos noudatetaan periaatetta, jonka mukaan työnantajamaassa toteutetaan molemmat, siis sosiaaliturvamaksut ja palkansaajien verotus.
Arvoisa puhemies, pelkäänpä, että muutamat tämän mietinnön liioittelevat kohdat tuskin auttavat niiden päätösten toteuttamista, jotka Ecofin-neuvosto teki 1. joulukuuta Luxemburgin puheenjohtajakaudella, jonka ansiona voidaan pitää suoran verotuksen yhdenmukaistamiskehityksen jatkamista, mutta joka ei saa myöskään olla hyväksikäytön uhri.

Torres Couto
Arvoisa puhemies, minäkin aloitan onnittelemalla esittelijää ja haluaisin todeta, että ymmärrän kansallisten verojärjestelmien tietynasteisen kilpailun tosiaankin kannustavan tehokkuuteen ja hyödyttävän kuluttajia. Mutta on syytä korostaa, että nykyiset verojärjestelmien vääristymät voivat myös estää täyden hyödyn saamisen sisämarkkinoiden tarjoamista kasvu- ja työllisyysvaikutuksista.
Sen tähden on nähdäkseni kiireellisesti pyrittävä koordinoimaan paremmin politiikkoja, jotka estävät sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan. Näin on meneteltävä erityisesti verotuksen alalla, sillä ei pidä unohtaa, että verojen koordinointi voi olla työhön kohdistuvan verotaakan keventämisen ansiosta keskeinen keino myös työllisyyspoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
Sekä työhön että muihin tuotantotekijöihin, kuten pääomaan, kohdistuvan verotuksen logiikka on käännettävä ylösalaisin. Kuten esittelijä aivan oikein korostaa, vuosien 1980-1995 aikana työhön kohdistuneiden verojen osuus kasvoi 20 % samalla kun pääomaverojen osuus laski 10 %. Onnistumme luomaan työpaikkoja vasta sitten, kun meillä on kykyä ja rohkeutta muuttaa tämän kehityksen suuntaa.
Sen vuoksi olisi erittäin kaukonäköistä ottaa käyttöön toimenpidepaketti, joka ansaitsee jäsenvaltioiden kannatuksen ja sisältää muun muassa yritysverotukseen sovellettavat menettelysäännöt sekä ehdot, joiden mukaan mahdollisten työnantajien veroja voidaan keventää sosiaalikuluja alentamalla.
Jotta työttömyyttä voitaisiin menestyksellisesti torjua, on taisteltava vahingollisesta verokilpailusta aiheutuvia tuhoisia vaikutuksia vastaan, ja korostan, että on välttämätöntä säilyttää jäsenvaltioiden välinen suotuisa verokilpailu keinona lisätä Euroopan kilpailukykyä maailmanlaajuistumisen haasteiden edessä.

Sindal
Arvoisa puhemies, iltapäivän ja illan aikana on sanottu useita viisaita asioita. Voisin kuitenkin katsoa asiaa hieman periaatteellisemmasta näkökulmasta. Ensiksi sanoisin, että on hyvä, että otamme asian esiin, ja haluan myös onnitella komissaaria Cardiffissa tehdyn hyvän päätöksen johdosta. Neuvosto on myös noudattanut komission asiakirjassa olevia kehotuksia. Minusta ongelma-asettelut ovat jotenkin periaatteellisia. Lähtökohtani on, että rajat ylittäviin verotusasioihin on puututtava. Ongelmat ovat juuri tässä. Ehdotus, jonka irlantilainen kollegani Gallagher iltapäivällä esitti, oli erinomainen, siinä kuvattiin selkeästi ansiotyöverotuksen ongelmat. Ymmärrän hyvin, että työpaikkojen luominen jonnekin voi olla mukavaa, mutta en pidä siitä, että ne vain katoavat jostakin muualta, koska tätenhän ei luoda työpaikkoja eikä unioni saa hyviä tuloksia.
Toinen asia, jonka haluaisin mainita on ympäristöverot tai -maksut. Myös se on rajat ylittävää kuten ansioverotuskin. Yhteinen toiminta on myös tässä yhteydessä tärkeää.
Olemme myös aiemmin tänään kuulleet rouva Lullingin ja myös herra Fayotin puhuvan sijoitustuloista, koroista ja niin edelleen. Mitä hyötyä siitä on, jos olemme samaa mieltä siitä, että korkoja verotettaisiin samalla tavalla, jos emme tiedä, missä korot ovat? Juuri tämähän on ongelman ydin: julkisuuden puuttuminen tai pankkisalaisuus.
Lopuksi vielä - kuten aikaisemmin on mainittu - valmistevero, joka koskee viinaa, viiniä, autoja ja niin edelleen. Myös se on rajat ylittävä. Se on myös asia, jota meidän on tarkasteltava. Mielestäni meidän ei pidä puuttua henkilöverotukseen. Se ei kuulu nykymaailmassa vallitsevaan todellisuuteen. Sama koskee oikeastaan yhteistä veropainetta. Toisissa maissa on paljon käyttäjämaksuja, toisissa kuten omassani, käyttäjämaksuja on vain vähän, mutta mikäli asiat yhdistetään, niin yli puolelle unionin jäsenistä hyvinvointiin ja hyvinvointimaksuihin liittyvä veropaine on sama.
Haluaisin todella ehdottaa, että tarkastelemme nykymaailmassa vallitsevaa todellisuutta ja toimimme tietyn vapaaehtoisuuden pohjalta toteuttaessamme muutoksia unionin verotukseen.

Porto
Arvoisa puhemies, onnittelen aluksi komissaari Montia hänen toimistaan verotuksen yhdenmukaistamiseksi, joskin tuon pyrkimyksen tiellä on ollut vaikeuksia, jotka johtuvat siitä, että tässä asiassa vaaditaan edelleenkin neuvoston yksimielisyyttä.
Poliittisessa tarkastelussamme ajatus siitä, ettei mitään yhdenmukaistamista tapahtuisi, vaan ongelmat jätettäisiin markkinoiden ratkaistaviksi, tuntuu houkuttelevalta. Mutta meidän on oltava realisteja, ja uskomme varmasti, että talouksien avautuminen ja kaikkien muiden normien vähittäinen yhdenmukaistuminen synnyttäisi verokilpailun, joka olisi lopulta omiaan lisäämään työhön kohdistuvan verotuksen jo nykyisellään liian suurta taakkaa.
Koska kaikkea ei voi saada yhdellä kertaa, huomio on sen vuoksi kiinnitettävä ennen kaikkea euroon, jonka käyttöönotto tekee säästöjen ja korkotulojen verotuksen yhdenmukaistamisen välttämättömäksi, sillä kun käytössä on yksi ainoa valuutta, on esimerkiksi yhdentekevää, mihin maahan rahat on talletettu, jolloin suurimman hyödyn saavat tietenkin ne maat, joissa verotus on alhaisin; sen vuoksi on myös odotettavissa, että rahoja siirretään maasta toiseen.
Vähitellen avautuvassa maailmassa epäreilun verokilpailun vaarat eivät myöskään jää pelkästään Euroopan rajoille. Siksi Euroopan unionin on tiivistettävä rintamaansa vaatimalla kolmansilta mailta verotusta koskevia vähimmäissääntöjä yhtä oikeutetusti kuin se vaatii sosiaalisia ja ympäristönsuojelua koskevia vähimmäissääntöjä niiltä, ja sen vuoksi vältettävä Euroopan ulkopuolisia maita.
Tässä samassa hengessä olen vielä suuremmalla syyllä ehdottomasti yhtä mieltä esittelijän, kollega Secchin, kanssa siitä, että veroparatiisit on nopeasti poistettava Euroopan unionin sisämarkkinoilta - kuten on jo tuotu esiin - jotta jäsenvaltioiden välinen vahingollinen verokilpailu, joka on ristiriidassa sekä yhtenäismarkkinoiden että yhteisöhengen kanssa, saataisiin loppumaan.
Kuten olen tähdentänyt, kyse on paratiiseista, jotka eivät suosi niitä alueita ja tuotteita, jotka tarvitsevat eniten tukea, eivätkä Euroopan kansalaiset voi ymmärtää, miksi sellaisia on edelleen olemassa; minä ainakaan en osaa maassani tätä asiaa selittää.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, verotusjärjestelmien kirjavuus ja niiden keskinäinen kilpailuasetelma vaikuttavat siihen, ettei taloudellista kasvua pystytä ohjaamaan täysimääräisesti työllisyyden hoitoon. Verokilpailulla on lisäksi haitallisia vaikutuksia muun muassa energia- ja ympäristöpolitiikkaan. Eriarvoiset yritysverojärjestelmät vetävät suuryrityksiä sinne, missä kohtelu on suosiollisempaa ja tämä vääristää avointa kilpailua.
Keskeinen ongelma on verotuksen kohdistuminen yhä enemmän niin sanottuihin liikkumattomiin tekijöihin eli työvoimaan. Jostain syystä kuvitellaan, että työllistävät yritykset ovat maksukykyisempiä kuin esimerkiksi robottiyritykset, sillä niiden verotus on kohtuuton muihin nähden. Järjestelmiä kehitettäessä on ryhdyttävä oikomaan vinoutunutta verotusta. Vähimmäisvaatimus on, että työllistävät yritykset olisivat edes yhtäläisessä asemassa automatisoitujen yritysten kanssa. Verotusta on siis siirrettävä ihmistyövoimasta sinne, missä on maksukykyä. Kansallista valuuttakauppaa ja spekulaatiota pidetään tuottavimpana liiketoimena. On sietämätöntä, että se on verotuksen ulkopuolella. Siksi unionin tulee työllisyyspolitiikan nimissä selvittää nopeasti mahdollisuudet niin sanotun Tobin veron suuntaan. Näin voitaisiin keventää palkkaverotusta merkittävästi.
Kielteiset veroparatiisit on tietysti myös pantava järjestykseen. Miksi me tänä päivänä sallimme verotuksen mustia aukkoja täällä Euroopassa?

Torres Marques
Arvoisa puhemies, onnittelen kollega Secchiä tätä tärkeää aihetta koskevasta mietinnöstä. Verotuksen yhdenmukaistamisen erittäin merkittävää asiakokonaisuutta on luonnehtinut hitaus, poliittisen tahdon puute ja kyvyttömyys.
Kyse on teknisesti erittäin vaikeasta asiasta, ja sen poliittinen arkaluonteisuus pahentaa tilannetta entisestään. Vaadittava neuvoston yksimielisyys pohjautuu kansallisten parlamenttien haluun saada viimeinen sana tässä asiassa. Ja vaikka ymmärränkin, että jos jatkamme tällä tiellä, on hyvin vaikeaa päästä eteenpäin, silti varmaa on, että kansallisten parlamenttien tehtävänä oli alun perin lähinnä verojen määrääminen, eikä ole helppoa nähdä niiden muuttuvan pelkiksi ylikansallisissa elimissä tehtyjen päätösten vahvistajiksi.
Mutta yhtenäismarkkinat ja ihmisten ja pääomien vapaa liikkuvuus ovat jo osoittaneet sen ilmeisen tosiseikan, että veropolitiikka tuo markkinoille vääristymiä, jotka ovat monissa tapauksissa syvän epäoikeudenmukaisia, vahingollisia ja jopa epäreiluja.
Tilanteen muuttaminen on sen vuoksi erittäin vaikeaa, ja juuri tästä johtuvat aluksi mainitsemani hitaus ja poliittisen tahdon puute. Ongelmana on, että tuon jähmeyden seuraukset aiheuttavat kestämätöntä haittaa työhön kohdistuvalle verotukselle ja suosivat muita tuotantotekijöitä, etenkin pääomaa. Euron käyttöönotto on yhtäkkisesti lisännyt avoimuutta sisämarkkinoilla ja siten osoittanut, että on kiistatta tarpeen ryhtyä toimenpiteisiin eri verojärjestelmien lähentämiseksi.
Komissaari Monti on yrittänyt päästä eteenpäin tällä saralla, mutta neuvosto on valitettavasti rajoittanut nuo edistysaskeleet koskemaan vain joitakin välittömiä veroja. Vain Ecofin-neuvoston nimittämän asiantuntijaryhmän kokemus ja toiminta voivat antaa takeita poliittisesta tahdosta tässä asiassa. Mutta jotta se olisi mahdollista, asiantuntijaryhmän toimintaa ei saa leimata salamyhkäisyys. Euro tulee muiden seikkojen ohella osoittamaan välttämättömäksi myös veropolitiikkojen lähentämisen.

Pomés Ruiz
Arvoisa puhemies, haluan onnitella komissaari Montia hänen taistelustaan verotuksen yhdenmukaistamiseksi ja vahinkoa aiheuttavien rajojen poistamiseksi ja kollegaani Secchiä erinomaisesta mietinnöstä, jonka ansiosta voimme hyödyntää paremmin yhtenäismarkkinoiden ja rahaliiton etuja poistamalla olemassa olevat verotuksen vääristymät, jotka johtavat nykyään säästöjen ja sijoitusten siirtymiseen - mikä aiheuttaa vahinkoa yritysten kilpailukyvylle - ja näkyvät niiden työntekijöiden verotaakan kiristymisenä, jotka eivät pysty siirtymään.
Haluan kuitenkin korostaa, että menettelysäännöissä otetaan nimenomaan esille se mahdollisuus, että jossakin jäsenvaltiossa on erilaisia verotuslainsäädäntöjä ja että ne kaikki on yhtä lailla alistettava nykyiseen vahinkoa aiheuttavien vääristymien poistoprosessiin. Tätä vääristymien poistoa ei voi eikä saa soveltaa niin, että rajoitetaan toissijaisuusperiaatetta tai sitä verokilpailua, jota nykyään voivat Espanjan tapauksessa harjoittaa Baskimaa tai Navarran autonominen yhteisö, jonka perustuslaissa sanotaan, että Navarran parlamentin hyväksymät verolait voidaan saattaa ainoastaan Espanjan perustuslaillisen tuomioistuimen käsiteltäviksi. Euroopan unionissa vallitsevien kilpailun tasojen noudattaminen lisää nykyisen nopeutetun verotuksen yhdenmukaistamisprosessin uskottavuutta. Tämä prosessi ei syrji tarpeettomasti veromääräyksiä sen perusteella, mikä valtiollinen tai alueellinen elin ne hyväksyy, ja se puuttuu ainoastaan siihen, aiheuttaako niiden sisältö vahinkoa koko unionille vai ei. Veroerot eri alueiden välillä ovat nimittäin hyödyllisiä kaikille kansalaisille sikäli, että ne voivat olla peräisin eri hallintojen julkisten menojen eri tasosta tai niiden paremmasta tai huonommasta varainhoidosta tai julkisten varojen tehokkaasta käytöstä.
Näin ollen yhdenmukaistamisen edistämiseksi kunnioittakaamme toissijaisuusperiaatetta ja kunnioittakaamme niitä syitä, joiden takia eri alueiden verotaakassa voi olla loogisia eroja.

Monti
Arvoisa puhemies, tämä monipuolinen ja selkeä väittely, joka on käsitellyt hyvin teknisiä aiheita, jotka kuitenkin vaikuttavat Euroopan unionin toiminnan sydämenä oleviin poliittisiin kysymyksiin, on tehnyt minuun suuren vaikutuksen. Minusta näyttää siltä, että eräistä perusaiheista vallitsee varsin laaja yhteisymmärrys kaikkien tämän parlamentin poliittisten ryhmien kesken.
Haluan lämpimästi kiittää herra Secchiä erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt laatiessaan tätä mietintöä, jolle on luonteenomaista realistinen ja tasapainoinen sävy ja verotustoimipaketin ja vahingolliseen verokilpailuun liittyvien kysymysten huolellinen analyysi. Käytän hyväkseni tämän tilaisuuden sanoa, arvoisa puhemies, että ihailen sitä tarmoa ja sitoutumista, jolla herra Secchi on heti jatkanut työtä mietinnön aiheen parissa laatimalla korkoja ja rojalteja koskevaa direktiiviehdotusta koskevan mietintöehdotuksen muodossa.
Kuten sanoin, eräitä seikkoja koskeva hyvin laaja yksimielisyys on tehnyt minuun suuren vaikutuksen: eräs näistä on työn ja pääoman verotukseen liittyvä kysymys. Herra Caudron on oikeassa, yhteys ei ole kovin vahva, mutta sen merkitys on keskeinen, eikä sellainen työllisyyspolitiikka Euroopassa ole uskottavaa, joka ei käytä myös verotuksen koordinoinnin tarjoamaa mahdollisuutta muuttaakseen tämänhetkistä kehityssuuntaa, joka asettaa työlle yhä raskaamman verotaakan. Puhuttaessa pääomasta ja työstä tulisi olla varsin selvää, että päämääränä ei todellakaan ole vahingoittaa finanssimarkkinoita. Finanssimarkkinat ovat eritäin tärkeitä Euroopan talouden toimivuudelle, kilpailukyvylle ja työllisyydelle. Näistä syistä komissio ilmaisee vastustavansa - ja minä tuon tämän uudelleen esille tänä iltana - rahoitustapahtumiin kohdistuvaa verotusta, jota rouva Moreau ja herra Paasilinna ovat kuitenkin ehdottaneet. Meidän mielestämme ei pidä lannistaa finanssimarkkinoiden toimintaa liiketoimien verottamisella, vaan mielestämme integroiduille finanssimarkkinoille on tarpeen luoda yhteinen pääomatulon verotusjärjestelmä. Tämä ei aiheuta vaurioita; se on tehtävä, ja se on tehtävä muistaen, rouva Lulling, rouva Thyssen, että Euroopan rahamarkkinoiden kilpailukykyä ei saa vahingoittaa. Tästä syystä pyrimme toimimaan kansainvälisissä yhteyksissä, kuten OECD: n ja G7-ryhmän puitteissa, ja ulottamaan sekä menettelysääntöjen että säästöistä syntyvien tulojen verotusta koskevien periaatteiden noudattamisen yhteisöstä riippuvaisille ja assosioiduille alueilla.
Jokainen maa, kuten herra Fayot sanoi - ja minä olen hänen kanssaan samaa mieltä - on nykyään muille maille veroparatiisi. Tästä syystä olemme kiinnittäneet huomiomme rajat ylittävään verotukseen. Toisaalta haluamme välttää sen, että - kuten monet teistä, esimerkiksi rouva Peijs, on sanonut - tehottomat valtiot työntävät verotaakan tehokkaammille valtioille. Tästä syystä ero vahingollista verokilpailua vastaan käytävän taistelun ja sen, että tehdään kärpäsestä härkänen ja puututaan kaikkiin luvallisenkin verokilpailun ilmiöihin, on hyvin pieni.
Olen iloinen siitä, että parlamentti on nähnyt tämän sekä yrityksiä että säästöjä koskevan paketin ansiot, ja tästä syystä minun on myös sanottava, että yritysten verotuksen osalta olemme jopa jo ryhtyneet toimiin. Rouva Lulling työskentelee jo tämän asian parissa, ei tosin laatien direktiiviä vaan menettelysääntöjä, jota aletaan pian soveltaa säästöihin: toivon, että pian pääsemme laatimaan direktiiviä. Sivumennen, rouva Kestelijn-Sierens kysyi, koska säästöjä koskevan direktiiviehdotuksen 12 artiklan pitäisi tulla voimaan; hänen mukaansa jäsenvaltioiden pitäisi hyväksyä siirtoa koskevat lait viimeistään 31. joulukuuta 1999, ja niiden pitäisi tulla voimaan viimeistään 1. tammikuuta 2001.
Esittelijä Secchi itse ja monet puheenvuoron käyttäneet ovat ehdottaneet, että nykyistä pakettia pitäisi täydentää. Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä rouva Randzio-Plath, herra von Wogau ja muut sanoivat: tämä on vasta alku, ja luotan siihen, että tämä -ehkä vaatimaton - paketti on perusteellisesti muuttanut verotusta koskevan keskustelun ilmapiiriä Euroopassa. Näistä asioista voidaan nyt keskustella ajatellen niiden menestyksekästä toteuttamista. Kaksi vuotta sitten - kuten hyvin tiedätte - tätä pidettiin täysin epärealistisena. Kehitystä on jatkettava koordinoinnista pitkälle vietyyn yhdenmukaistamiseen, ja olemme todenneet, että näkemykset tästä asiasta eroavat toisistaan; tämä on eräs niistä harvoista seikoista, joka on jakanut mielipiteitä, ja se on mielestäni täysin normaalia erilaiset filosofiset ja poliittiset näkökannat huomioon ottaen. Toiset pitävät verotusta koskevan kansallisen riippumattomuuden menetystä myönteisenä, ja toiset pelkäävät tätä menetystä. Tähän mennessä olemme työskennelleet parantaaksemme koordinointia, joka antaa kaikille mahdollisuuden toteuttaa paremmin sitä verotuksellista päätösvaltaa, mikä niillä on.
Rouva Angelilli huomautti, että olisi ryhdyttävä toimiin koko yhteisön tasolla, jotta verotaakkaa voitaisiin keventää. Minä olen vakuuttunut siitä, että tämä kuuluu yksittäisille jäsenvaltioille; olen vakuuttunut myös siitä, että se olisi niiden talouden edun mukaista, ja uskon, että verotuksen koordinointi mahdollistaa sen, että jokainen maa voi alentaa keskimääräistä kokonaisveroastettaan sulkemalla joitain porsaanreikiä ja veronkiertomahdollisuuksia. Formentini huomautti aluepolitiikan tarpeellisuudesta: menettelysäännöissä otetaan huomioon näiden toimien välttämättömyys ja edellytetään sen lisäksi eräitä tarkistusmenettelyjä.
Arvoisa puhemies, esitän vielä yhden huomautuksen: olin hyvin pahoillani, kun minun kaksi kuukautta sitten oli sanottava jyrkkä " ei" parlamentin suuren enemmistön esittämään vaatimukseen ottaa uudelleen esille ja tutkia yhteisön sisäistä tax-freemyyntiä koskeva päätös ja esille, mutta te, jotka olette niin vahvasti tukeneet tätä toimenpidepakettia vahingollisen verokilpailun poistamiseksi, ette voi olla huomaamatta, kuinka perin juurin ristiriitaista olisi tukea tätä pyrkimystä ja samaan aikaan puolustaa näiden tax-free-myymälöiden tapaisten paikallisten veroparatiisien ylläpitoa.
Lopuksi, monet ovat tuoneet esiin sen, että euro edistää tätä verotuksen yhdenmukaistamista tai koordinoimista. Haluaisin sanoa, että tähän mennessä näin ei ole ollut. Olkaamme rehellisiä: tähän mennessä euroon liittyvät valmistelut eivät ole sallineet talousministereille mahdollisuutta keskittyä täysipainoisesti, niin kuin me olisimme toivoneet, verotuksen koordinointiin, ja sen tähden olemme kulkeneet toistaiseksi tavallaan vastavirtaan, mutta uskon, että tästä lähtien euron käyttöönotto todellakin edistää tätä kehitystä.
Vielä aivan viimeinen huomautus: kuulun niihin, jotka toivovat yksimielisyyttä edellyttävän säännön kumoamista veroasioissa, senkin vuoksi - sallikaa minun sanoa tämä - että se antaisi parlamentille suuremman merkityksen päätöksenteossa. Valitettavasti emme toistaiseksi ole tässä vaiheessa, mutta haluan kuitenkin korostaa sitä, että parlamentin, erityisesti sen talous- ja raha-asioita käsittelevän valiokunnan ja komission tiivis yhteistyö on mahdollistanut myös nykyisessä toimielinjärjestelmässä sen, että sillä on ollut parlamentin tuki - kuten tänä iltana olette todistaneet - ja se on taannut parlamentille mahdollisimman laajan ja avoimemman tiedonsaannin tekeillä olevasta työstä. Olemme siis tavallaan luomassa niitä työskentelytapoja, joiden toivon jonakin päivänä olevan virallisia.
Kiitän tästä tuesta, kiitän vielä kerran esittelijää, herra Secchiä, ja toivon, että meillä on uusia tilaisuuksia syventää keskustelua näistä vaikeista mutta tärkeistä aiheista.

Puhemies
Paljon kiitoksia herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Toiseen jäsenvaltioon siirrettyjen yksityisten moottoriajoneuvojen verokohtelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Watsonin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelvän valiokunnan mietintö (A4-0217/98) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi asuinpaikan muutoksen yhteydessä lopullisesti toiseen jäsenvaltioon siirrettyjen tai väliaikaisesti muussa kuin niiden rekisteröintijäsenvaltioissa käytettävien yksityisten moottoriajoneuvojen verokohtelusta (KOM(98)0030 - C4-0145/98-98/0025(CNS)).

Watson
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla teitä erinomaisesta hengestä, jolla johdatte tämäniltaista käsittelyä, ja puhemieskautenne rauhallisesta tehokkuudesta.
Politiikassa ei ole ainuttakaan kysymystä, joka ei ala verotuksesta tai lopu siihen. Esitän tänä iltana mietinnön asuinpaikan muutoksen yhteydessä lopullisesti toiseen jäsenvaltioon siirrettyjen tai väliaikaisesti muussa kuin niiden rekisteröintijäsenvaltiossa käytettävien yksityisten moottoriajoneuvojen verokohtelusta.
Tällä direktiiviluonnoksella on kaksi tavoitetta. Ensimmäinen on päivittää aikaisempien direktiivien säännöksiä verovapaudesta, joka myönnetään jäsenvaltiosta toiseen siirrettäville ajoneuvoille sekä jäsenvaltiosta lopullisesti tuotavalle yksityisomaisuudelle. Toiseksi direktiiviluonnos ulottaa nämä säännökset ongelmiin, joita on esiintynyt aikaisempien direktiivien soveltamisessa, niin että sisämarkkinat ja vapaata liikkumista koskevat odotukset toteutuvat.
Tiedämme, että yksityisomistuksessa olevien ajoneuvojen vapaalla liikkumisella on esteitä. Usein esteenä on kaksinkertainen verotus. Jäsenten on perehdyttävä tähän kysymykseen, koska ihmisten vapaa liikkuvuus on toimivan yhtenäisvaluutta-alueen edellytys. Ajoneuvojen liikkumisen esteet haittaavat ihmisten vapaata liikkumista. Siksi suhtaudumme myönteisesti komission ehdotuksiin.
Yleisesti ottaen yhteisön tason lähentämismääräykset eivät koske ajoneuvoveroja. Tämä on johtanut jäsenvaltioiden välisiin ajoneuvoverotuksen eroihin. Käsiteltävänämme olevassa direktiiviluonnoksessa määritetään ajoneuvojen verotuksen perussäännöt silloin, kun henkilöt muuttavat maasta toiseen.
Yhtenäismarkkinat estävät rajamuodollisuuksien käyttämisen veronkeräämiseen, mutta tämä on johtanut siihen, että jotkin jäsenvaltiot ovat muuntaneet moottoriajoneuvojen valmisteverot rekisteröintiveroiksi, tai ne ovat ottaneet käyttöön uusia veroja alv: n vähenemisen kompensoimiseksi. Mietintöni tavoitteena on varmistaa, että kaksinkertainen verotus estyy. Ehdotetut toimet koskevat kahta laajaa aluetta. Ensinnäkin asuinpaikkaa muutettaessa jäsenvaltioiden ei ehdotuksen mukaan tulisi periä rekisteröintiveroa ajoneuvoista, jotka maahan muuttavat henkilöt tuovat niiden alueelle.
Toiseksi kun kyse on väliaikaisista muutoista, tarkoituksena on turvata henkilön oikeus käyttää ajoneuvoa väliaikaisesti muussa jäsenvaltiossa kuin asuinvaltiossaan. Olisi oltava oikeus käyttää ajoneuvoa enintään kuuden kuukauden ajan minkä tahansa 12 kuukauden pituisen jakson aikana. Muut kohdat takaavat tai sisältävät entistä suuremman vapauden käyttää vuokraautoja muissa kuin ne rekisteröineissä jäsenvaltioissa sekä entistä suurempaa joustavuutta rajatyöntekijöille, jotka käyttävät työnantajalta käyttöön saamaansa ajoneuvoa.
Pyrimme myös parantamaan jäsenvaltioiden välistä tiedonkulkua mahdollisissa kiistoissa, jotka koskevat henkilön asuinpaikkaa. On yllättävää ja ehkä masentavaa, että toimivaltaisten viranomaisten välillä ei vielä ole asianmukaista tiedonkulkua.
Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tarkoituksena on laatia yhteiset säännöt tilanteille, joissa moottoriajoneuvoja ei veroteta tietyissä tapauksissa. Tällä pyritään työvoiman liikkuvuuden parantamiseen ja kaksinkertaisen verotuksen välttämiseen.
Ehdotan kolmea tarkistusta tähän direktiiviluonnokseen. Ne ovat ainoastaan viimeisteleviä toimia. Ne eivät muuta komission ehdotusten luonnetta tai pääsisältöä millään lailla, vaan ne yrittävät vahvistaa kansalaisoikeuksia. Ensimmäinen on se, että peruuttamattomasti vaurioituneista kulkuneuvoista ei saisi seurata verovelvollisuutta omistajalle, kun kulkuneuvo romutetaan tai hävitetään esimerkiksi onnettomuuden jälkeen. Toinen on se, että sääntöjen rikkomisten yhteydessä kansalaiselle suodaan oikeus viedä kulkuneuvo jäsenvaltiosta maksamatta veroa. Kolmas on yksinkertaisesti se, että koko lainsäädännön osa saatetaan tiukasti perustamissopimuksen 95 artiklan mukaiseksi.
Tärkein viestini parlamentille tänä iltana on se, että meidän on lopetettava se, että jäsenvaltiot kiertävät sisämarkkinoita koskevaa lakia ja käyttävät väärin sisämarkkinoiden henkeä antamalla uusia nimiä vanhoille veroille. Tämä lainsäädäntö varmistaa autojen ja kansalaisten liikkuvuuden vapauden yhtenäismarkkinoilla, se auttaa autovuokraamoja, joiden rajat ylittäviä toimintoja on rangaistu, sallimalla vuokraamon autojen tehokkaamman käytön, ja auttaa kuluttajaa vähentämällä auton vuokraamiseen liittyviä veroja. Kollegamme herra Sindal puhui viime keskustelussa rajat ylittävien verojen poistamisen tärkeydestä. Tämä on pieni askel siihen suuntaan.
Lopuksi sanoisin, että tässä maailmassa on vain kaksi varmaa asiaa: kuolema ja verot. Viikatemies iskee vain kerran. Tämä ehdotus pyrkii varmistamaan, että sama pätee verottajaan.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, ensi silmäyksellä kollegamme Graham Watsonin mietintö vaikuttaa täysin tekniseltä. Tämän vakuudeksi riittää, kun katsoo ilmoittautuneiden puhujien pientä lukumäärää. Mutta heti kun tämä ensivaikutelma katoaa, voidaan huomata, että tässä käsitellään yhtä erittäin tärkeää Euroopan rakentamisen kohtaa: tavaroiden ja henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja näiden välitöntä seurausta tiettyjen veroesteiden kautta.
Itse asiassa 1. tammikuuta 1993, kun rajamuodollisuudet poistettiin, useat jäsenvaltiot keksivät uusia veroja, erityisesti henkilöautoille. Nämä uudet maksut tarkoittivat itse asiassa kaksinkertaista verotusta, mikä on täysin periaatteidemme vastaista. Panenkin merkille erittäin tyytyväisenä kollegamme Watsonin mietinnön sisältämät ehdotukset. Oli todella tärkeää säätää laki näinkin herkästä alasta ja samalla tehdä kaikki mahdollinen vapaan liikkuvuuden viimeisten esteiden poistamiseksi. Haluan onnitella lämpimästi esittelijää. Lisään vielä sen, että olisi ollut mieletöntä keskustella tänä iltana toisaalta veropolitiikan yhdenmukaistamistarpeesta unionin tasolla ja toisaalta hyväksyä edelleen maksut, jotka ovat vastoin yhtä Euroopan rakentamisen moottoria ja sen periaatteita.
Vaikka olenkin iloinen tästä asiakirjasta, minun täytyy kuitenkin ihmetellä uudemman kerran sitä seikkaa, että aina sopu näyttää löytyvän aineellisten hyödykkeiden osalta ennemmin kuin henkilöiden tai henkilöverotuksen osalta. Arvoisa komissaari, itse asiassa viimeisten viikkojen aikana minulle on kerrottu useista palkansaajia koskevista kaksoisverotuksen ongelmista ja kyseiset palkansaajat ovat itse ilmoittaneet asiasta minulle, jotta minä voisin auttaa heitä tässä mielettömässä ja usein vaikeassa tilanteessa. Huomenna herra Watsonin mietinnöstä äänestettäessä nämä kymmenet tapaukset jättävät karvaan maun suuhuni huolimatta komission näistä asiakokonaisuuksista antamista vastauksista. Ne ovat vielä kaukana ratkaisusta.
Hyvät kollegat, Eurooppa menee eteenpäin ja olen siitä iloinen, mutta en voi kuitenkaan olla ajattelematta, että joskus Euroopan rakentaminen tapahtuu hieman väärinpäin. Vaikka tavaroiden kuljetus tapahtuisikin yhä esteettömämmin tämän direktiivin ja mietinnön seurauksena, samaa ei voida sanoa henkilöiden liikkuvuudesta. Haluaisin todeta tänä iltana, että vapaa työnteko on edelleen vaikeaa siellä, mistä työtä löytyy, ja tämä tapahtuu allekirjoitetuista ja ratifioiduista sopimuksista ja direktiiveistä huolimatta. Tämä on todella valitettavaa tai jopa lohdutonta.

Thyssen
Arvoisa puhemies, tämä ehdotus direktiiviksi vie henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatetta jälleen askeleen eteenpäin, ja siinä mielessä se edistää varmasti Euroopan unionin rakentamista, mutta olen kollega Caudronin kanssa samaa mieltä siitä, että tässä asiassa voitaisiin tehdä vielä paljon. Rajamuodollisuuksia ei ole enää ollut vuodesta 1993 lähtien, kun henkilöauto viedään rajan yli asuinpaikan muuttumisen tai väliaikaisen käytön vuoksi. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin olleet hyvin kekseliäitä korvaamaan poistetut rahamuodollisuudet ja niihin liittyvät verot muunlaisilla rekisteröintimaksuilla.
Tämä ehdotus on vertailukelpoinen jäsenmaiden kekseliäisyyden määrään. Emme voi enää sallia sitä, että toisaalta halutaan edistää Euroopan unionin kansalaisten vapaata liikkuvuutta ja että toisaalta estetään ihmisiä muuttamasta rakkaan autonsa kanssa maksamatta autosta lisäveroja. Komission ehdotuksessa pannaan oikeutetusti kuriin sellaiset käytännöt, joissa on usein kyse tavallisesta kaksinkertaisesta verotuksesta.
Arvoisa puhemies, ryhmäni voi antaa täyden tukensa tälle ehdotukselle direktiiviksi sekä lähtökohtien että esitettyjen ratkaisujen osalta. Annamme myös tukemme ehdotukselle kokonaisuudessaan. Emme ole esittäneet itse minkäänlaisia tarkistuksia, mutta kannatamme esittelijän tarkistuksia, jotka kaikki olemme hyväksyneet talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikka käsittelevässä valiokunnassa. Esittelijän tarkistukset tekevät mietinnöstä tarkemman kolmessa asiassa ja parantavat sen selkeyttä ja oikeusvarmuutta. Kuka tätä voisi vastustaa?
Arvoisa puhemies, voin olla yhtä mieltä tästä ehdotuksesta, mutta haluaisin vielä kuitenkin sanoa - vaikka en tiedäkään, onko arvoisa komissaari jalkapallon ystävä vai ei - että toivon Italian menestyvän tänä iltana ottelussaan Kamerunia vastaan yhtä hyvin kuin te tänä iltana täällä parlamentissa.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, yhdyn rouva Thyssenin esittämään ajatukseen ja uskon, että tässä on kyseessä vahingollinen kilpailu televisiolähetysten ja parlamentin keskustelun välillä; keskustelun, joka koskee hyvin tärkeitä aiheita, kuten herra Watsonin mietinnössään käsittelemää aihetta, ja haluaisin kiittää häntä ja ilmaista onnitteluni tämän asiakirjan ja siinä esitettyjen johtopäätösten johdosta.
Herra Watson piti komission asiakirjaa loogisena ja harkittuna - näiden adjektiivien kuuleminen on aina miellyttävää - ehdotuksena, jonka pitäisi mahdollistaa se, että unionin kansalaiset voivat liikkua vapaammin. Komission mukaan tämä ehdotus on yksityisten ajoneuvojen käyttäjille ja omistajille merkittävä edistysaskel kohti yhteismarkkinoita. Sen käyttöönotto saattaa auttaa ratkaisemaan ongelmia, joita jäsenvaltiosta toiseen muuttavat henkilöt tai ne, jotka haluavat tilapäisesti käyttää omassa maassaan rekisteröityä ajoneuvoa toisessa jäsenvaltiossa saattavat kohdata.
Tarkistusten 1 ja 2 sisällön osalta olen täysin samaa mieltä. Komissio on itse asiassa kiitollinen näistä ehdotuksista ja pyrkii kaikin edistämään sitä, että ne hyväksytään.
Ehdotuksen 11 artiklaan esitettyyn tarkistukseen 3 liittyen haluaisin ainoastaan täsmentää, että perustamissopimuksen 95 artikla on jo itsessään suoraan sovellettavissa kaikkiin kansallisiin lainsäädäntöihin ilman uusia tarkennuksia. Perustamissopimuksen 95 artiklan pätevyys on varmistettu tuomioistuimen jo varsin vakiintuneessa oikeuskäytännössä, ja tästä syystä komissio ei valitettavasti voi hyväksyä tarkistusta. Lisäksi ehdotuksen 11 artiklan sisältöä ei muuttaisi 95 artiklaan viittaava lisäys. Tästä syystä myös tarkistuksen merkitys vaikuttaa kyseenalaiselta.
Haluan vielä kerran haluan onnitella esittelijää ja kiittää arvoisaa puhemiestä.

Puhemies
Paljon kiitoksia herra komissaari. Voin ilahduttaa teitä kertomalla, että virkamiehemme ovat juuri ilmoittaneet, että Italia johtaa 1-0 - minkä komissaari Bangemann nyt vahvistaa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Matkaviestintä ja langaton viestintä (UMTS)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Camisón Asension talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi matkaviestinnän ja langattoman viestinnän (UMTS) koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä (KOM(98)0058 - C4-0144/98-98/0051(COD)).

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, parlamentti ilmaisi kolmannen sukupolven matkaviestinnästä 29. tammikuuta hyväksymässään päätöslauselmassa päivänselvästi mitä vankimman tukensa tähän erittäin kiinnostavaan hankkeeseen: se on kiistatta 2000-luvun maailmankylän hermosto.
Se oli eittämätön poliittinen sysäys ja sitoumus - toivomme, että se toistetaan nyt - parhaillaan käsittelemäämme päätösehdotusta ajatellen. Sensuuntaisia ovat meidän 11 tarkistustamme, jotka hyväksyttiin käytännössä yksimielisesti talousasioita käsittelevässä valiokunnassa. Toisaalta on loogista käyttää hyväksi GSM: n menestystä lujittaaksemme Euroopan johtoasemaa pitkälle kehitetyssä teknologiassa ja kansainvälisillä markkinoilla.
Tämän takia oli syytä toivoa vastavuoroista yhteistyötä, jossa olisivat mukana niin asianomainen teollisuudenala kuin julkiset viranomaisetkin, jotta voitaisiin aidosti pyrkiä ylittämään yksityiset edut ja kehittää avoimia verkkoja ja yhtenäistä teknologiaa suljetuille markkinoille yksinoikeudella kehitettyjen järjestelmien sijasta, jotka eivät lopulta pystyisi kilpailemaan maailmalla.
Ajanpuutteen vuoksi haluaisin korostaa seuraavia seikkoja: ETSI on jo saavuttanut huomattavaa edistystä standardointiprosessissa ja keskenään kilpailevien järjestelmien teknologiaa on jo yhdistetty. Vaikka paljon on selvästikin vielä tekemättä, alan tekniikan odotetaan kuitenkin kehittyvän sellaista vauhtia, että ensimmäiset kaupalliset palvelut saattavat olla käytettävissä vuoteen 2002 mennessä.
Alkaakin olla korkea aika aloittaa lupamenettely, jotta operaattoreille ja valmistajille voidaan antaa välttämätön oikeudellinen varmuus, jonka nämä tarvitsevat tarvittavien huomattavien investointien käynnistämistä varten. Tämä päätösehdotus antaa välttämättömät suuntaviivattoimilupadirektiivin mukaisesti ja yhteistyössä CEPTin kanssa.
Lyhyesti sanottuna, herra komissaari, otamme tyytyväisinä vastaan tämän ehdotuksen ja mielestämme on täysin oikeutettua olla varaamatta UMTS-toimilupia yksinomaan nykyisille GSM/DCS-operaattoreille, samoin olla sulkematta niitä pois periaatesyistä. Ehdotus ei käsittele toimilupien valintakriteereitä tai luvanalaisen taajuusalueen hinnoittelua - se ei muutenkaan kuulu ehdotuksen tehtäviin - koska jäsenvaltioiden vapautta täytyy tässä suhteessa kunnioittaa.
Kannatamme riittävän kattavuuden takaamista haja-asutusalueilla samoin kuin komissiolle annettavaa korkeampaa profiilia kansainvälisen tason neuvotteluissa, samalla kun ne kunnioittavat jäsenvaltioiden oikeuksia taajuusalueen hallinnassa.
Uskommekin siis neuvoston valmiuteen hyväksyä ne, mikä myös mahdollistaa tämän päätöksen pikaisen hyväksymisen, sillä kyseessä on - on syytä muistuttaa siitä - maailmanlaajuinen taistelu ja erittäin kiireellinen asia.
Esitettyjen tarkistusten osalta haluan tehdä vain kaksi täsmennystä: yksikään vakava tieteellinen tutkimus ei tue väitettä matkaviestinnässä käytettävien kuulokkeiden vaaroista, minkä vuoksi olisi väärin lietsoa tarpeetonta sosiaalista levottomuutta; ja kyse on - älkäämme unohtako sitä - alasta - Euroopan televiestintäalasta - joka on täysin vapautettu.
Haluaisin lopuksi kiinnittää huomiota erääseen asiaan. Seuraava maailmanlaajuinen radioviestintäkonferenssi - WRC 99 - järjestetään ensi vuoden jälkipuoliskolla. Lukuisat radioviestintäalan sovellukset kilpailevat maailmanlaajuisesti keskenään radiotaajuusalueen niukkojen resurssien käytöstä, sovellukset, joilla on keskeinen merkitys taloudelle, kuluttajille ja jopa henkilöiden turvallisuudelle. WRC: ssä hyväksytään oikeudellisesti sitovia päätöksiä, jotka voivat vaikuttaa myös laajakaistaisiin matkaviestintäpalveluihin, toisin sanoen UMTS-alaan.
Euroopan unionin jäsenvaltiot neuvottelevat omasta puolestaan 28 muuta Euroopan maata käsittävän koordinaation jälkeen, minkä vuoksi on olemassa selvä tarve valmistella Euroopan yhteisiä kantoja. On siis aika sopeuttaa yhteen Euroopan eri kannat WCR: ää varten. Toivon, arvoisa komissaari, ettei tätä seikkaa unohdettaisi.

Malerba
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Euroopan komission ehdotus UMTS: n käyttöönotosta Euroopassa koskee äärimmäisen tärkeää teknologista kehitystä kannettavien puhelinten alalla, joka on yksi kaikkein voimakkaimmin kasvavista markkinoista, jolla Eurooppa on onnistunut saavuttamaan kilpailuedun ottamalla käyttöön yleisen GSM-standardin ennen Yhdysvaltoja. Uudessa UMTS-järjestelmässä toteutuu kuitenkin GSM-järjestelmää laajempi yleinen yhteensopivuus, ja on odotettavissa, että erityisesti amerikkalaiset operaattorit ottavat tämän teknologian käyttöön nopeasti ja ovat siten kilpailukykyisiä tällä alalla sen ensi vaiheesta alkaen.
Tämän uuden standardin käyttöönoton yhteydessä eurooppalainen teollisuus saattaisi siis menettää sen erityisen kilpailuedun, mikä sillä oli GSM-järjestelmässä; lisäksi ajatus UMTS-järjestelmän käyttöönoton viivyttämisestä olisi eurooppalaiselle teollisuudelle ehdottomasti vahingollinen, sillä se merkitsisi jälkeen jäämistä tässä kilpailussa.
Kannatamme siis laajasti komission ehdotusta ja uusien palveluiden nopeaa luomista, ja tutkimusvaliokunta haluaa rohkaista uusien standardien mukaisten päätelaitteiden kehitykseen tehtäviä investointeja.
Pidän tärkeinä erityisesti kahta asiaa, jotka ovat esittelijän hyväksymien tarkistusten aiheena. Niistä ensimmäinen on kilpailevien operaattorien syrjimätön kohtelu 900, 1800 ja 1900 Mhz: n taajuusalueiden uudelleenjärjestelyssä, jotta operaattoreilla olisi mahdollisuus tarjota sekä GMS- että UMTS-palveluita ja taata kuuluvuus sekä kaupunki- että maaseutualueilla tasavertaisessa kilpailutilanteessa. Toinen seikka on komissiolle osoitettava poliittinen tuki, jotta se voisi tukea jäsenvaltioita UMTS-palveluille varattavien taajuuksien uudelleen järjestelyssä ja tarjoamisessa.

Van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, pidän arvokkaana sitä, kuinka rakentavalla tavalla herra Camisón Asensio ja Euroopan komissio ovat lähestyneet tätä aihetta. Komissio ja erityisesti komissaari ovat tehneet hyvin tehokasta työtä ja saaneet teollisuuden yksimieliseksi uuden eurooppalaisen standardin, UMTS: n, vahvistamisesta. Toivottavasti Eurooppa saa maailmanlaajuisesti tiennäyttäjän roolin matkaviestinnän alalla. Matkapuhelimen esiinmarssi on ollut vaikuttava. UMTS antaa Euroopalle mahdollisuuden toistaa GSM: n saavuttama menestys. UMTS tarjoaa paljon multimediasovelluksia, mikä tarkoittaa itse asiassa perinteisen puhelimen siirtymistä historiaan. Tämän järjestelmän kehittämisellä voidaan luoda myös runsaasti työpaikkoja. Menestyminen on kuitenkin mahdollista vain, jos lupamenettelystä ja taajuuksien käytöstä päästään selvyyteen aikaisessa vaiheessa. Haluaisin esittää asiasta nyt kaksi huomautusta.
Arvoisa puhemies, on hyvin tärkeää, että niiden UMTS: lle vapautettavien vähäisten taajuuksien jakaminen suoritetaan hyvin huolellisesti. Olen esittänyt tästä asiasta komissiolle kirjallisen kysymyksen, jossa pyydän aloittamaan tutkimuksen parhaan jakomenettelyn löytämiseksi. Komissaari Bangemann on jo luvannut talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa ryhtyvänsä yhteistyöhön tällaisessa tutkimuksessa. Haluaisin kysyä komissaarilta, voiko hän vahvistaa, että tutkimus nyt tosiaan aloitetaan? Jotkin jäsenvaltiot, kuten Alankomaat, näyttävät ryhtyvän järjestämään huutokauppoja UMTS-taajuuksista. Haluaisin kuulla komissaarilta, milloin tutkimuksen tulokset voisivat olla saatavilla, koska mielestäni on tärkeää, että tulokset saadaan, ennen kuin jäsenvaltiot päättävät, millaista menettelyä ne käyttävät taajuuksia jaettaessa.
Arvoisa puhemies, sitten toinen asiani. Jakomenettelyn lisäksi on hyvin tärkeää, että jäsenvaltiot noudattavat tiukasti avoimuuden ja syrjimättömyyden vaatimusta jakaessaan UMTS-taajuuksia. Myös kollega Malerba mainitsi tämän asian. On syytä välttää sitä, että operaattoreilta, jotka saavat UMTS-toimiluvan, riistettäisiin oikeus käyttää GSM- ja DCS-taajuuksia UMTS-palveluissa. Tällainen kielto ainoastaan nostaa taajuuksien markkinahintoja ja on ristiriidassa taajuusalueiden tehokkuuden periaatteen kanssa. Parlamentin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta on hyväksynyt tätä asiaa koskevan tarkistuksen suurella enemmistöllä. Haluaisin kuulla komissaarilta, millaisiin toimiin hän aikoo ryhtyä niitä jäsenmaita vastaan, jotka eivät noudata syrjimättömyyden periaatetta ja jotka päättävät rajoituksista?
Arvoisa puhemies, UMTS on tulevaisuudessa erittäin merkityksellinen Euroopalle. Myös hätänumero 112 on tärkeä kansalaisille, ja hätänumero 112 olisi pitänyt ottaa käyttöön Euroopan unionissa jo aikoja sitten. Olen kiinnittänyt asiaan huomiota monta kertaa. Olen myös esittänyt asiasta kirjallisen kysymyksen 22. lokakuuta ja olen toistanut kysymykseni myöhemmin täysistunnossa. Olisi hyvä, jos komissaari voisi selventää seuraavaa kolmea asiaa. Missä jäsenvaltioissa hätänumero 112 ei ole vielä käytössä ja miksi? Toiseksi, millaisiin toimiin komissaari aikoo ryhtyä, jotta jäsenvaltiot täyttäisivät velvoitteensa? Kolmanneksi, eikö olisi tarpeen, että ainakin hälytyskeskusten henkilöstö osaisi palvella niillä kolmella kielellä, joita 112-numeroa käyttävien täytyy osata kyseisissä jäsenvaltiossa? Arvostaisin suuresti komissaarin vastausta näihin kysymyksiin.

Thors
Arvoisa puhemies, GSM-järjestelmä on antanut eurooppalaisille valmistajille maailmanlaajuisen johtoaseman ja mahdollistanut EU-maille täysin kattavan matkapuhelinverkon rakentamisen. Se on kuitenkin rajallinen, sillä ei esimerkiksi pystytä Internetin vaatimaan multimedian erittäin nopeaan siirtoon matkapuhelinten kautta, mikä täällä todettiin - siksi tarvitsemme UMTS-järjestelmää.
Nyt on kuitenkin tärkeää, että sekä EU että jäsenvaltiot osallistuvat aktiivisesti uuden järjestelmän kehittämisen edistämiseen, jotta siitä tulisi Euroopalle yhtä suuri menestys kuin GSM: stä. Kestää kuulemma vielä useita vuosia ennen kuin ensimmäiset uudet palvelut tulevat markkinoille, mutta komissiossa ollaan aivan oikeassa siinä, että meidän on nyt päätettävä oikeusperustasta, jotta rakentamiseen tarvittavat valtavat investoinnit - suuremmat kuin koskaan ennen - on mahdollista toteuttaa.
Tiedämme, että on tärkeää, että jäsenvaltiot kannattavat yhteistä standardia ja että ne voivat esiintyä yhdessä seuraavassa kansainvälisen teleliiiton pitämässä kokouksessa syksyllä, jossa päätökset tehdään. Komissiollahan ei ole siellä äänioikeutta. USA saattaa esittää neljää eri standardia, mikä johtaa heidän markkinoidensa sirpaloitumiseen. Me tarvitsemme yhdenmukaisen standardin, jotta meillä olisi mahdollisuudet pärjätä koko unionissa.
Lisenssien myöntämisestä on puhuttu melkoisesti. Toivon, että muut valtiot voivat tehdä kuten Iso-Britannia, joka toimii hyvänä esimerkkinä ja jossa aiotaan kohta ryhtyä myöntämään lisenssejä, jotta todella pääsemme tavoitteeseen, jonka mukaan uusi järjestelmä otetaan käyttöön komission aikataulun mukaisesti viimeistään vuonna 2002. Myös täällä on tänään keskusteltu lisenssien myöntämisestä. Mielestäni on tärkeää, että katsotaan, mitkä yhtymät haluavat hakea lisenssiä, jottei hyväksytä sellaisia, joilla ei ole luottoa ja mahdollisuutta rakentaa nopeasti. Sen sijaan olisi tarkasteltava rojaliti-järjestelmää, joka vähitellen antaa heille mahdollisuuden maksaa.
Täällä painotettu avoin prosessi on myös tärkeä. Meillä on standardi, sen jälkeen voimme jakaa patentin. Tarvitsemme kilpailua parhaista sovelluksista. Siten kuluttajat saavat käytettäväkseen uusia palveluja ja uusia tuotteita.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari Bangemann, hyvät kollegat, kuinka usein olemmekaan jo puhuneet televiestinnän yhteydessä mullistavasta kehityksestä! Kuten niin monta kertaa aikaisemminkin, pitää tämä toteamus paikkansa senkin muutoksen osalta, jota voimme odottaa matkaviestinnässä ja langattomassa viestinnässä. UMTS ei kykene ainoastaan kahteen megabittiin yltävään tietomäärään sekunnissa ja luo ISDN-standardin saavuttavaa äänen laatua. UMTS luo myös uudet markkinat langattomille multimediapalveluille.
Tässä asiassa meidän on otettava kuitenkin huomioon keskeisiä menestystekijöitä. Sen vuoksi on jaettava välttämättömät taajuudet järkevällä tavalla verkko-operaattoreiden kesken. Koko UMTS: n tekniseen käyttöön liittyy korkeita investointikustannuksia, ja sittenkin me kaikki haluamme, että kuluttajat pitävät lopullisia hintoja houkuttelevina. Siksi on yritettävä pitää toimilupamaksut ja muut kulut mahdollisimman alhaisina. Muutoin emme saavuta Euroopassa tyydyttäviä markkinaehtoja ja hankimme itsellemme lyhyellä aikavälillä suunnattomia kilpailua haittaavia tekijöitä.
Ajatelkaamme vaikka maailmanlaajuisen kilpailun tilannetta. Japani ottaa käyttöön UMTS: n ensimmäiset esiasteet jo vuoden 1999 lopulla. Jos nämä esiasteet kehittyvät tosiasiallisiksi standardeiksi, silloin sisämarkkinoiden verkko-operaattorit suuntautuisivat niiden mukaisesti. Meidän on ehdottomasti ryhdyttävä omiin toimenpiteisiin välttääksemme tämän vaaran.
Toisaalta - ja näin sanoo myös kollega Camisón Asensio mietinnössään - Eurooppa pystyy ottamaan sekä teknisen että strategisen johtoaseman tällä alalla. Etumme tässä on juuri taattu standardoinnin yhteistyö, jonka pitäisi olla meille esimerkkinä myös muilla teknisen lainsäädännön aloilla - ajattelen tässä linja-autodirektiiviä.

Bangemann
Arvoisa puhemies, saanen ensin välittää onnittelumme esittelijälle. Olemme pystyneet valmistamaan hänen kanssaan hyvin lyhyessä ajassa hyvin tärkeän - olennaisilta osin yhteistuumin ja samoille perusteille pohjautuvan - toimenpiteen. Mielestäni myös tämänpäiväinen keskustelu on osoittanut sen, ettei parlamentilla ja komissiolla ole erilaista kantaa näissä periaatteellisissa kysymyksissä.
Haluaisin muistuttaa parlamenttia siitä, että olimme vielä runsaat puoli vuotta sitten, kun aloimme työskentelemään UMTS: n parissa ensimmäistä kertaa, sen tilanteen edessä, ettei ETSI ollut antanut vielä päätöstään ja että tilanne oli hyvin hämärä - se on vähintä, mitä siitä voi sanoa. Kaikki asianomaiset ovat kuitenkin onnistuneet aikaansaamaan laajassa yhteisymmärryksessä tämän uuden standardin matkaviestinjärjestelmien kolmannelle sukupolvelle suhteellisen lyhyessä ajassa. Se on hyvin tärkeä saavutus, jota ei voi todellakaan arvostaa liikaa.
Puolessa vuodessa olemme nyt ryhtyneet näihin välttämättömiin laillisiin suojakeinoihin, ja mielestämme saavutamme hyvin pian sen taloudellisen hyödyn, joka ei luonnollisestikaan riipu enää poliittisten johtohahmojen toimenpiteistä, vaan siinä markkinoille osallistujien on sitten käytettävä hyväkseen mahdollisuuksiaan. Minulla ei kuitenkaan ole epäilystäkään siitä, etteikö Euroopan teollisuus voi puolustaa johtoasemaansa siinä, jonka olemme tällä välin saavuttaneet GSM: llä, johtoasemaansa, joka ei vallitse ainoastaan Euroopan markkinoilla vaan maailmanlaajuisesti.
Olemme yksimielisiä siitä. Olemme myös puhuneet satunnaisesti yksittäisistä kysymyksistä. Siksi haluan syventyä yksittäisiin kysymyksiin ja huomauttaa vielä kerran siitä, että me emme voi hyväksyä kaikkia tarkistuksia. Se johtuu osaksi siitä, että tarkistuksissa toistetaan tai syvennytään asioihin, kuten esimerkiksi terveyden turvaamiseen, joita olemme jo käsitelleet riittävästi muissa kohdissa ja joissa ei tarvitse käsitellä vielä kertaalleen UMTS: n turvaamista.
Hyväksymme kuitenkin seitsemän tarkistusta muuttumattomina: tarkistukset 1, 2, 3, 5, 8, 9 ja 11 samoin kuin periaatteessa tarkistuksen 7 ja osittain tarkistuksen 6. Emme voi hyväksyäloppuja kuutta tarkistusta, mutta ne ovat - kuten sanottu - oikeastaan pikemminkin yksittäisiä kysymyksiä.
Nyt sitten siis näihin yksittäisiin kysymyksiin, jotka herra van Velzen esitteli vielä kerran. On aina ilo vastata näihin kysymyksiin. Siksi hän kai esittääkin ne useampaan kertaan. Olen jo käsitellyt niitä kertaalleen valiokunnassa ja muissa tilaisuuksissa. Syvennyn niihin kuitenkin mielelläni myös tänään.
Mitä tulee taajuuksien huutokauppaamiseen, sanoin jo äskettäin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa, että se on vain yksi menettelytapa, ja tietenkin meillä on, me voimme ja me tulemme keräämään kokemuksia. Sitä varten meidän ei tarvitse antaa tehtäväksi tutkimuksen laatimista, ja aiomme piakkoin ehdottaa parlamentille tiedonannossa, miten näitä erilaisia käytössä olevia mahdollisuuksia voitaisiin käyttää, jotta voitaisiin päästä järkevänlaiseen taajuuspolitiikkaan.
Olemme myös täysin selvillä siitä, herra Malerba, että meidän tulisi ottaa tarkoin huomioon radiokonferenssit. Viime kerralla se meni jo huomattavasti paremmin kuin sitä edeltävällä kerralla, ja olen täysin varma, että seuraavan vuoden konferenssissa jäsenvaltioiden ja komission välisestä äänestyksestä on vielä parempi ja että voimme siten myös tukeutua arvokkaisiin voimavaroihin.
Mitä tulee tarkistukseen 7, joka koskee 3 artiklan 4 kohtaa - siitä herra van Velzen kysyi vielä uudemman kerran - voimme hyväksyä sen periaatteessa. Se kuuluu siihen luetteloon, jonka esitin jo aikaisemmin. Haluaisimme kuitenkin lisätä sanat "voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti" , jotta voisimme viitata yhteyteen nykyisten säännöksien kanssa, erityisesti toimilupadirektiiviin ja matkaviestintää koskevaa kilpailua käsittelevään direktiiviin.
Tarkistusta 6, jonka hyväksymme osittain, on arvioitava samalla tavoin viittauksena nykyiseen yhteisön lainsäädäntöön. Olemme kuitenkin sitä mieltä, ettei ole välttämätöntä tehdä nimenomaista viittausta avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteisiin, koska ne ovat yksiselitteisesti osa yhteisöoikeutta. Joitakin asioita voi myös ilmaista liioitellusti, eivätkä ne tule sen selvemmiksi.
Olen jo vastannut kertaalleen myös hätänumeroita ja niiden toteuttamista koskevaan kysymykseen, herra van Velzen. Ottaen huomioon ajan ja seuraavan keskustelun haluaisin luovuttaa sen esittelyn teille. Olen esittänyt teille sen kaiken jo kertaalleen, ja toivon, että hyväksytte, etten toista sitä kaikkea täällä uudemman kerran. Vai haluatteko, että toimin niin? Minulla ei ole sen osalta minkäänlaista ongelmaa, mutta mielestäni se on sitten ehkä ajan haaskausta.
Näin olen kaiketi paneutunut keskeisiin kysymyksiin, jotka esitettiin. Vielä kerran lopetukseksi omasta esityksestämme. Minulle tulee vielä mieleen, herra Rübig, ettei vaara synny siltä pohjalta, että me olisimme tai Euroopassa työskentelevät yritykset olisivat pakotettuja sopeutumaan japanilaisiin standardeihin. Asia on päinvastoin! Kaikki tähän mennessä tuntemamme japanilaiset standardit sekä myös Japanin kauppa- ja teollisuusministeriön MITIn ja sen jälkeisen ministeriön reaktiot viittaavat siihen, että Japani siirtyy valitsemaamme tai ETSIn valitsemaan standardiin. Se johtuu osaksi myös siitä, että me pystyimme turvautumaan näiden standardien muodostamisessa yhteistyöhön japanilaisten ja myös amerikkalaisten yritysten kanssa, joten se on alusta lähtien enemmän kuin eurooppalainen standardi.
Siitä näette, että meillä ei ole ainoastaan hyvät mahdollisuudet toistaa GSM: n menestystä vaan jopa lyödä se. Aiomme viitata jatkokeskusteluissamme ennen kaikkea Amerikan teollisuuden ja hallinnon kanssa siihen, ettei UMTS ole komission tai parlamentin ja neuvoston ehdottama pakkostandardi, vaan että teollisuutemme loi sen kuten aina hyvän perinteemme mukaisesti. Se on standardi, jota jokainen voi ryhtyä kannattamaan, mutta jota ei tarvitse kannattaa. Meillä on tosin merkittävää poliittista tahtoa huolehtia kuluttajien etujen ja mahdollisimman yhtenäisten markkinoiden etujen nimissä ja sen myötä ennen kaikkea kohtuullisten hintojen nimissä siitä, että sellainen standardi saa myös ansaitsemansa vaikutuskentän. Se tarkoittaa, että jokainen on tervetullut käyttämään sitä, ja jokainen on saatava vakuuttuneeksi käyttämään sitä siihen liittyvien etujen nojalla. Tämä on sitä hyvää politiikkaa, joka on vienyt meitä hyvin eteenpäin tällä alalla, ja kiitän parlamentin antamasta tuesta.

Rübig
Arvoisa komissaari, voitteko taata, että voimme alkaa myöntää toimilupia ensi vuonna?

Bangemann
Se riippuu luonnollisesti ensinnäkin siitä, saammeko hakemuksia. Niin ei välttämättä tapahdu. Jos saamme niitä ja jos olemme hyväksyneet esillä olevan asian, silloin siihen ei ole mitään muita oikeudellisia esteitä.

Puhemies
Paljon kiitoksia herra komissaari.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Ydinjätteiden kuljetukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma ydinjätteiden kuljetuksista Euroopan unionissa.

Oreja
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio sai Ranskan viranomaisilta 30. huhtikuuta tietoja, joissa ilmoitettiin huomattavasta määrästä rekisteröityjä tapauksia, joissa ydinpolttoainetta Haagin jälleenkäsittelylaitokseen vievien kuljetussäiliöiden säteily ylitti neljän becquerelin rajan neliösenttiä kohti kiinnittymättömän beetagammasäteilyn osalta.
Koska kyseessä olevat kuljetusvaunut ovat peräisin Saksan ydinvoimaloista, Ranskassa ja myös Saksassa aloitettiin pikaisesti yksityiskohtaisemmat tutkimukset.
Komissio on yhteydessä asiassa Ranskan ja Saksan toimivaltaisten viranomaisten kanssa, jotta näiden vielä kesken olevien tutkimusten tuloksia voidaan seurata. On tunnustettava, että jäsenvaltiot ovat ensisijaisesti vastuussa yhteisön direktiivien soveltamisesta ja että komissio ei pyri toimimaan sopimusten valvojan asemassaan muuta kuin siinä mahdollisessa tapauksessa, että jäsenvaltio ei toteuttaisi toimenpiteitä, joista se on vastuussa.
Toimivaltaisten viranomaisten ensimmäinen toimenpide nykyisen tilanteen paljastuttua sisälsi radioaktiivisen polttoaineen kuljetusten välittömän keskeyttämisen lähtöasemilla eli ydinvoimaloissa tilanteen perinpohjaisen tutkimisen ajaksi ja sopivien lisäturvallisuustoimien hyväksymiseksi, jotta eurooppalaisen lainsäädännön asianmukainen soveltaminen voitaisiin taata kansallisella tasolla.
Tällä hetkellä saatavilla olevista tiedoista käy ilmi, että henkilökunta tai väestö eivät kumpikaan ole olleet sellaiselle säteilylle alttiina, joka ylittäisi yhteisön tasolla vahvistetut rajat. Itse asiassa kuljetussäiliöiden liiallisesta saastumisesta johtuva altistuminen jää huomattavasti alle voimassa olevien rajojen.
Tästä voidaankin tehdä se johtopäätös, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat toimineet vastuullisella tavalla tilanteen korjaamiseksi heti kun ongelmat tunnistettiin. Komissio pitää yhteyttä kyseessä olevien jäsenvaltioiden kanssa. Tämän lisäksi asioita on käsitelty radioaktiivisen aineiden turvallista kuljetusta käsittelevän pysyvän työryhmän kokouksessa 18. toukokuuta ja tilanteen analyysista saadut ohjeet ilmoitettiin jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
Tässä vaiheessa komissio ei ehdota mitään välittömiä lisätoimenpiteitä. Mutta kuten on huomautettu, Euroopan unionin lainsäädännön oikean soveltamisen takaamiseen tähtääviä toimenpiteitä tutkitaan parhaillaan kyseisissä jäsenvaltioissa. Tämän lisäksi komissio on huolissaan niistä olosuhteista, jotka aiheuttivat havaitun tilanteen, vaikka korjaavien toimenpiteiden täytäntöönpano näyttää tapahtuneen pikaisesti.
Tämän seurauksena, kun kansallisella tasolla toteutettavien tutkimusten tulokset ilmoitetaan, komissio suunnittelee mahdollisimman nopeasti tehtävää tilanteen kokonaistutkimusta, joka ei koske pelkästään Ranskaa ja Saksaa, vaan myös kaikkia niitä jäsenvaltioita, joihin asia mahdollisesti vaikuttaa.

Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, suuri yleisö on todellakin käsittänyt viime aikoina, että me emme ole ainoat, jotka hikoilemme työskennellessämme täällä vaan että myös Castor-säiliöt hikoilevat. Ihmiset joutuvat todellakin alttiiksi vaaralle näiden Castor-säiliöiden hikoilun vuoksi. Te olette sanonut, ettei vaaralle altistumista varmasti ole. Se ei pidä aivan paikkaansa. Jos kuumat kohdat, joihin tämä hikoiluvesi keskittyy, joutuvat kosketuksiin ihmiskehon osien kanssa, nämä ihmiset altistuvat todellakin vaaralle. Jotkut ovat töissä siellä, ja toiset valvovat näitä Castor-säiliöitä. Ne eivät muuten hikoile sen vuoksi, että niitä valvotaan. On siis olemassa todellinen vaara.
Merkillistä tässä koko tarinassa on se, että suuri yleisö on saanut tietää Castor-säiliöiden hikoilusta vasta nyt, mutta ne, jotka työskentelevät näiden säiliöiden kanssa, tiesivät niiden hikoilusta ja mittasivat sitä jo ajat sitten. Nyt kysyn teiltä, arvoisa herra komissaari: Teitähän ei kutsuta jänishousuksi! Teillä on pysyvä työryhmä. Te keskustelette kuljetuksista! Se on asialle omistautunut yhteisö, jolla on tiedotusyhteydet. Voin kuvitella kaikenlaista, mutta se, ettei tietoisuuteen tullut se, mitä säiliöitä omistavat yhdistykset mittasivat, tai että Ranskan valtion omistama COGEMA-yritys on rakennuttanut ylimääräisiä laitteita takaisin tulevien tavaroiden puhdistamiseen etukäteen, ja tästä kaikesta komissio ei tiennyt mitään. Ei, ehkä minun pitäisi sittenkin kutsua teitä jänishousuksi! Tätä kaikkea en voi käsittää.
Sen vuoksi haluaisin tietää tarkemmin: Mitä komissio on tiennyt milloinkin? Kun katselen uusinta tiedonantoanne tämän pysyvän työryhmän työstä, siinä mainitaan hyvin epämääräisesti, ettei vaaraa synny, sillä välikohtauksien ja onnettomuuksien lukumäärä olisi pieni ja että niiden seuraukset olisivat rajalliset. Anteeksi nyt vain, mutta mitä onnettomuuksia ja välikohtauksia Castor-säiliöiden kanssa tapahtuikaan? Mielestäni ratkaiseva turvallisuuden epäkohta on tässä. Oli ilmeisesti joitakin, jotka tiesivät jotain, mutta jotka eivät antaneet näitä tietoja julkisuuteen.
Silloin voi luonnollisesti tehdä myös hyvin konkreettisesti kysymyksen: Jos sellaista tietoa oli tarjolla, mitä poliittiset vastuuhenkilöt ovat tehneet sillä? Ovatko he tietoisesti kieltäneet tämän tiedon, ja mitä johtopäätelmiä heidän on nyt tehtävä tästä? Ei voi olla mahdollista, että te teeskentelette, että komissio olisi jostain selittämättömästä syystä saanut tämän yhtäkkiä selville toukokuussa.
Mitä tulee erityisesti teollisuuteen: en halua nyt lainata ehdottomasti Leniniä, koska tietyt menekkiteokset tekevät parhaillaan tuhoaan, mutta sanonta "Luottamus on hyvä, valvonta parempi" sopii tähän tilanteeseen luonnollisesti oikein hyvin, koska turvallisuusongelmien ja tapaturmien peittely on tavallista juuri ydinvoimateollisuudessa. Minä en pidä tällä hetkellä ydinvoimateollisuutta, alaa, jolla on tiedetty jo vuosikausia Castor-säiliöiden hikoilusta, enää luotettavana keskustelukumppanina. Vaadin komissiota varmistamaan, kun radioaktiivista jätettä siirretään rajojen yli, että silloin otetaan käyttöön valvonta, yhtenäiset standardit ja ilmoituspakko.
Loppujen lopuksi tämä on jälleen kerran esimerkki siitä, ettei ole olemassa mitään täysin turvallista ydinjätteen loppusijoittamista. Sitä kuskaillaan sinne tänne rajojen yli. Vaadin komissiolta, että se toimii kansalaisten etujen mukaisesti ja ettei se ryhdy apuriksi ydinvoimateollisuudelle, joka yrittää harjoittaa Euroopan väestön enemmistön vastaista energiapolitiikkaa! Se seisoo huteralla pohjalla, se on huterajalkainen jättiläinen. Siitä syystä en voi lainkaan ymmärtää, että juuri lainaamassani tiedonannossanne sanotaan tärkeästä toimintakentästä, että turvallisuuskysymyksestä ei keskustella ottamalla huomioon vaaranäkökohtia, väestön pelkoja, vaan että siitä keskustellaan ainoastaan sen näkökohdan perusteella, miten voidaan lisätä yleistä hyväksyntää. Ei, komission on palveltava kansalaisia eikä yksittäisiä teollisuudenaloja!

Chichester
Sallikaa minun yrittää rauhoittaa tilannetta hieman. Suhtaudun myönteisesti tähän komissaarin julkilausumaan. Käsittelemme alaa, joka on hyvin tarkasti säädelty, yksi kaikkein säädellyimmistä aloista Euroopassa, ja meidän on otettava huomioon se, että päinvastoin kuin kollegani sanoi, näiden säiliöiden suojakupu ei rikkoutunut. Puhumme vähäisestä pinnan saastumisesta, ja kehotan, ettemme anna tämän asian paisua suhteettoman suureksi. Lietsoessamme huolta pahennamme yleisön näitä asioita kohtaan tuntemaa pelkoa kohtuuttomasti ja liiallisesti. On totta, että jos alaa säädellään tarkasti, sillä on velvollisuus tiedottaa yleisölle samoin kuin viranomaisille, ja luultavasti sen olisi oltava kuin Caesarin vaimo eli täysin arvostelun yläpuolella, ja sen olisi ryhdyttävä kaikkiin toimiin tiedottaakseen tilanteesta ihmisille.
Ymmärtääkseni Saksan laitosten ja kuljetusliikkeen puolelta on ilmaistu jonkin verran pahoittelua ja katumusta. Vaikka ne eivät ymmärtääkseni rikkoneet ilmoittamista koskevia vaatimuksia, koska saastumisen tasot eivät olleet kovin suuria - ja suhtaudun myönteisesti siihen, että komissaari teki tuon selväksi - olisi kuitenkin ollut parempi, jos kaikki tiedot olisi julkistettu, koska mitä enemmän tietoa annetaan, - eikä vähemmän - sen parempi yleisön luottamuksen palauttamiseksi ja saavuttamiseksi ydinteollisuutta kohtaan.
Haluaisin viitata BNFL-yhtiön laitokseen Sellafieldissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa teollisuuslaitoksena, joka on nähnyt niin paljon vaivaa läpinäkyvyyden ja avoimuuden kanssa, että on tehnyt Sellafieldin laitoksesta matkailukohteen. Se on minusta aikamoinen saavutus ja askel oikeaan suuntaan.
Todellinen kysymys tässä on: joutuiko yleisö vaaraan? Ei. Joutuivatko mukana olleet toimijat ja henkilökunta minkäänlaiseen vaaraan? Luullakseni eivät. Onko tästä jotain opittavaa? Kyllä - tarvitaan lisää avoimuutta. Se on hyödyllinen tulos tästä harjoituksesta. Mutta ennen kaikkea älkäämme menkö liian pitkälle ja kuulostako pelon lietsojilta tässä asiassa. Muilla aloilla sattuu paljon pahempia tapauksia, vaikeita tapauksia, jotka eivät saa samaa huomiota kuin se, jolla on jotain tekemistä sanan " ydin" kanssa. Mielestäni se on valitettavaa. Joten suhtaudun myönteisesti julkilausumaan ja toivon, että emme anna asioiden paisua suhteettoman suuriksi.

Eisma
Arvoisa puhemies, en pidä komissaari Orejan vastausta lainkaan tyydyttävänä. Hän sanoo, että emme ryhdy tällä hetkellä minkäänlaisiin täydentäviin toimenpiteisiin, vaikka kaksi jäsenvaltiota, Ranska ja Saksa, ovat julistaneet täydellisen kiellon ydinjätteiden kuljetukselle. Sitten komissio sanoo, että me emme tee mitään, vaikka muutamassa 13 jäsenvaltiosta on vastaavanlaisia ongelmia. Katsokaa nyt, mitä me kaikki pyydämme käsiteltävänämme olevassa yhteisessä päätöslauselmassa. En aio luetella, mitä kaikkea me pyydämme komissiolta tilanteen parantamiseksi, koska puheaikani ei riitä siihen. Katsokaa kuitenkin 4, 7, 8 ja 11 kohtaa ja jatkakaa. Juuri näistä asioista me haluamme tietoja komissiolta. Voisimmeko ehkä saada vastauksen? Olemme esittäneet yhteisessä päätöslauselmassa komissiolle kysymyksiä ongelman käsittelystä.
Minun täytyy sanoa, että on todella tyrmistyttävää, että näistä kuljetuksista ja niiden terveysvaaroista on annettu niin vähän tietoja. Sanoin jo, että kaksi jäsenmaata on lopettanut kuljetukset, mutta myös Alankomaiden pitäisi lopettaa ne. Nyt on kuitenkin yhtäkkiä tullut ilmi, että Borselenin ja Dodewaardin ydinvoimalat kotimaassani ovat kuljettaneet jätteitään La Hagueen ja Sellafieldiin samanlaisin riskein. Astiat, joissa ydinjätteitä kuljetetaan, näyttävät ylittävän säteily- ja saastenormit. Eli myös kuljetukset kotimaassani Alankomaissa pitäisi lopettaa, kunnes asiasta on saatu lisäselvitystä. Tämä ei kuitenkaan riitä. Arvoisa puhemies, on hyvin pelottavaa, että näistä asioista on vaiettu niin kauan. Sen vuoksi on hyvin tärkeää, että ydinjätekuljetusten avoimuutta ja valvontaa parannetaan. Komission täytyy esittää asiasta mahdollisimman pikaisesti suunnitelma, ja se täytyy antaa valiokuntamme käsiteltäväksi. Sellafieldin ympäristön ydinjätteitä sisältävä merenpohja ja käsittelylaitoksen ympäristön kyyhkyset täytyy Saksan lainsäädännön perusteella merkitä radioaktiivisesti saastuneiksi. Lisäksi keskustelu on mielestäni enemmän kuin tarpeen.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, en voi puhua ydinjätteen kuljetuksesta ilman että puhun Sellafieldistä, jonka herra Chichester jo mainitsi. Sellafieldin ydinvoimalan päivittäisten päästöjen arvioidaan olevan nyt yhdeksän miljoonaa tonnia ydinjätettä. BNFL-yhtiön äskettäinen hakemus Britannian hallitukselle lisäalueesta päästöille on nyt uusi epämiellyttävä episodi Sellafieldin ja Thorpin ydinvoimaloiden meneillään olevassa kertomuksessa.
Pidän melko vastenmielisinä tutkija, tohtori Sue Lonin - joka on BNFL-yhtiön liiketoiminta- ja teknologiajohtaja - tällä viikolla Dublinissa esittämiä kommentteja siitä, että Yhdistyneellä kuningaskunnalla on turvallisuustaso, joka kestäisi tarkimmankin tutkimuksen. Jos BNFL-yhtiöllä on niin vakaa taso kansanterveyden ja yleisen turvallisuuden alalla, niin miksi hummereissa paikoitellen itärannikolla on saastumistasoja, jotka ovat 247 kertaa suurempia kuin ne olivat niin äskettäin kuin vuonna 1993? Saanen kertoa herra Chichesterin mainitsemille asiantuntijoille, jotka sanovat, että ala on tarkasti säädetty ja valvottu, että Titanic oli tarkimmin säädetty ja valvottu laiva maailmassa ja se upposi. Jos Sellafield uppoaa, me kaikki uppoamme sen mukana. Jos Britannian ydinteollisuus on niin mallikelpoinen ammattiala, miksi BNFL-yhtiö ei suostu siihen, että se sallisi Euroopan komission arvioivan itsenäisesti sen toimintoja ja tehoja, jotka ovat Euratom-sopimuksen säätelemiä? Tuon BNFL-yhtiön johtajan kommentit hipovat merkillisyyksiä.
Sen tosiseikan valossa, että Dounreayn ydinvoimala aiotaan nyt sulkea siellä toteutettujen operaatioiden aiheuttamien yleisten terveysriskien vuoksi, Irlanninmerta ei saa käyttää Sellafieldin voimalan ydinjätteiden kaatopaikkana. Kiistattomat tilastot osoittavat selvästi Thorpin voimalan pystyttämisen jälkeen valtavia lisäyksiä ydinaineissa, joita on löydetty keskittyminä merilevästä Irlannissa. Tämän havaitsi radiologisesta suojelusta vastaava laitos Irlannissa vuonna 1994, tasan vuosi sen jälkeen kun Britannia myönsi luvan BNFL-yhtiölle, mistä johtuu koko ympäristösotku, joka meillä nyt on käsissämme.

Seppänen
Arvoisa puhemies, minä huomaan, että edellinen puhuja on oppinut lukemaan, mutta hän ei ole oppinut lopettamaan lukemista.
Olemme saaneet vastikään todisteita siitä, miten Pakistan ja Intia ovat salakuljetuksen, petoksen, varkauden ja lahjonnan avulla saaneet käyttöönsä materiaalia ydinpommin valmistamista varten. Minä en väitä, että ydinvoimala on ydinpommi, mutta ydinvoimalobby Euroopassa osallistuu siihen samaan salaamiseen ja julkiseen valehteluun, joka on ollut ominaista uusille ydinasevaltioille niiden hankkiessa käyttöönsä pommin. Toivoisin, että Euroopan kansalaiset voisivat luottaa ydinvoimalan käyttäjiin, niin että ydinvoimaloista ei aiheutuisi kansalaisille vaaraa.
Perusongelma on se, että ydinvoimaloissa tuotetaan käytettyä polttoainetta. Se on lopputuote, jolle ei ole sijoituspaikkaa. Sen takia sitä joudutaan kuljettamaan edestakaisin ja on mahdollista, että kaikki Euroopan käytetty ydinpolttoaine on tänä päivänä loppusijoituksen näkökulmasta väärässä paikassa ja että kaikkea sitä joudutaan vielä kuljettamaan edestakaisin. Tämän takia komissiolta on vaadittava nopeita toimenpiteitä, niin että voitaisiin vähitellen valmistautua ydinjätteen loppusijoittamiseen.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, komissiolle olisi ollut eduksi lukea läpi oma asiakirjansa, esimerkiksi 3. toukokuuta 1998 päivätty komission asiakirja nro 11. Jo siinä sanotaan kirjaimellisesti, että pakkauksen ulkopuoli - nimeltään ydinpolttoaineen kuljetussäiliö - johtaa saastumiseen vedessä. He siis tiesivät siitä jo vuodesta 1996 lähtien, ja nyt he yrittävät pitää meitä tyhminä ja väittävät, että he tiesivät siitä vasta toukokuusta lähtien! Teknisellä komitealla 996 6 96 on muuten alustava esitys nro 4, jossa jo tehtiin tästä aiheesta yksityiskohtaisia ehdotuksia, jotka on huomioitu AIO: n turvallisuutta koskevissa julkaisuissa, joka on puolestaan läheisessä yhteistyössä teknisen komitean kanssa.
Jos te nyt kerrotte meille täällä, että raja-arvot ovat ylittyneet vain vähän, on minun kysyttävä teiltä, pidättekö meitä ihan tyhminä? Olemme sopineet ylärajaksi 4 becquereliä/cm2 , ja tällä välin olemme mitanneet 50 000 becquerelin saastemääriä. Te olette nimittäin odottanut niin kauan siinä toivossa, että teollisuus ratkaisee ongelman. Mutta, saastumisen taso on kasvanut jatkuvasti. Se ei ole pienentynyt, vaan se on tullut vuosi vuodelta suuremmaksi! Se on ensimmäinen asia.
Toiseksi ei ole vielä ollenkaan varmaa, ilmeneekö saastumista lastauksessa vesialtaisiin. Vesialtaissa pitäisi nimittäin esiintyä muitakin isotooppeja kuin kobolttia ja cesiumia. Toistaiseksi olemme kuitenkin havainneet vain koboltin ja cesiumn. Miten on sitten muiden isotooppien laita? Voisi olla olemassa myös aivan toisenlaisia syitä. Niitä ei ole todettu tai tutkittu mitenkään.
Sitten haluaisin lainata teille vielä vain muistin virkisämiseksi jotain Euratom-direktiivistä, nimittäin 3 artiklan direktiivistä 92/3/Euratom. Siinä sanotaan nimenomaisesti: "Siirtoon kuuluvien välttämättömien kuljetustoimien on oltava radioaktiivisten aineiden kuljetusta koskevien yhteisön ja kansallisten säännösten sekä kansainvälisten sopimusten mukaiset." Nythän vastakohtaispäätelmän mukaan kaiketi kuuluu: Jos asianosaiset viranomaiset eivät voi valvoa sitä kansallisella tasolla - ja senhän te olette tiennyt jo vuosia - silloin teidän olisi pitänyt noudattaa valvontavelvollisuuttanne! Te olette lakien valvoja! Tämä koko skandaali tuli muutenkin esiin varomattomuuden vuoksi, eikä sen vuoksi, että te olisitte tutkinut asiaa! Se juuri on oikeastaan skandaalimaista tässä asiassa. Jos sitä yritetään nyt vähätellä ja sanoa vielä lisäksi, etteivät kuljetuksiin osallistuneet työntekijät tai saattohenkilökunta olleet lainkaan vaarassa, sehän on seuraava yritys pitää kansaa tyhmänä! Jokainen tietää varsin hyvin: Jos minulla on dosimetri, se ei voi tietenkään näyttää mitään, jos se mittaa alfasäteilyä! Mutta jos esimerkiksi tuuli pyyhkäisee kuljetussäiliöstä jotain, ja vierellä juokseva poliisi parka tai jos kuljetuksiin osallistuva työntekijä joutuu alttiiksi sille, silloin hän saa tietenkin vakavia säteilyvammoja. Hän ei vain voi koskaan todistaa sitä! Kysynkin teiltä: Mitä johtopäätöksiä teette sen pohjalta? Annatteko vihdoinkin käyttöömme pysyvästi kokoontuvan työryhmän pöytäkirjat ja tutkimukset, jotka on maksettu vuosien ajan yhteisön varoista? Saammeko vihdoinkin nähdä tutkimukset? Laitosten luotettavuus pitäisi oikeastaan välttämättömästi tarkastaa, koska ydinvoimaloiden toimintaluvat ovat kuitenkin sidoksissa tähän luotettavuuteen. Eihän luotettavuudelle ole enää takeita. Teidän olisi pitänyt evätä luvat jo ajat sitten! Tällainen on tilanne! Eikä mikään muu pidä paikkaansa, mitä te haluatte kertoa meille. Lukekaa omat asiakirjanne!

Lukas
Arvoisa puhemies, Euroopan kansalaisten turvallisuuskysymyksellä on tietenkin huomattava merkitys ydinjätekuljetusten yhteydessä. Aihe voidaan kuitenkin käsittää vain haaroittuneen ja erittäin vakavasti otettavan ongelmakokonaisuuden yksityiskohdaksi. Niin kauan kuin väliaikaisen ja lopullisen sijoituksen kysymyskin on täysin selvittämättä, on suhtauduttava täysin kielteisesti kaikkiin uusien ydinvoimaloiden käyttöönottotoimiin tai vanhentuneiden voimaloiden käytössäpitoon. Meidän näkökulmastamme Euroopan unionin olisi panostettava kaikkensa siihen, että ydinvoimasta päästäisiin eroon, ja siksi sen olisi edistettävä enemmän vaihtoehtoisten energialähteiden esiinmarssia.
Euroopan unionilla olisi mahdollisuus toimia tässä esimerkkinä. Eihän ydinjätekuljetusten turvaaminen ole muuta kuin yleisesti epäterveellisen kehityksen oireiden hoitamista. Tämä on tärkeää! Erityisen tärkeää olisi kuitenkin hoitaa ongelman ydin ja lakata edistämästä ydinvoimaa.

Morris
Haluaisin sanoa herra Chichesterille, että Britanniassa Caesarin vaimo on käynyt vähän vieraissa! Ydinasioiden tarkastuslaitos on sulkenut Dounreayn. Sellafieldissä meillä on tilanne, jota voin kuvata ainoastaan sanomalla, että odotamme mahtavaa ydinorgasmia nyt milloin tahansa, koska tuossa paikassa on kuilu, jonka epäillään voivan räjähtää milloin tahansa.
Pidän kuitenkin tämänpäiväistä keskustelua oikein ajoitettuna Saksan tilanteen taustaa vasten, sillä siellä rautatien työntekijät, poliisit ja jopa ydinasioita vastustavat mielenosoittajat ovat saaneet säteilyä. Itse asiassa tilanne oli Saksassa niin vakava, että Saksan poliisivoimien päällikkö uhkasi syyttää sekä Saksan ympäristöministeriä että Saksan ydinvoimaloiden johtoa vakavan ruumiinvamman tuottamisesta. Nämä työntekijät altistuivat säteilytasoille, jotka olivat 3000 kertaa suuremmat kuin sallitut tasot. Säiliöt olivat vaarallisia ja riittämättömästi testattuja. Viime vuonna neljäsosaa säiliöistä, jotka lähetettiin rautateitse Saksasta Ranskaan, ei ollut kunnolla puhdistettu ja ne olivat läpikotaisin saastuneita. Tällainen toiminta on jatkunut noin 13 vuoden ajan.
Tämä on tietenkin mahdollista ainoastaan ydinteollisuuden kaltaisella alalla, joka on vaitiolon suojelema ja verhoama. On lähes mahdotonta valvoa ja saattaa vastuuseen radioaktiivisen aineen liikkeitä. Alalla on tiedetty radioaktiivisesta saastumisesta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Ranskaan tapahtuneiden kuljetusten yhteydessä vuodesta 1980. Alalla tiedettiin tynnyreiden vaarallisista ja turvattomista liitoksista, ja minun on annettu ymmärtää, että pienempien tynnyreiden, jotka kuljetettiin Sellafieldiin, tehokkuutta, turvallisuutta ja kestävyyttä ei ole koskaan testattu.
Voinko sanoa jotain, jonka toivon komission panevan merkille? Tätä ainetta on käsiteltävä ja varastoitava, ei kuljetuskohteessa Skotlannissa tai Englannissa, vaan sitä on käsiteltävä ja varastoitava niin lähellä tuotantopaikkaa kuin mahdollista. Voinko sanoa komissiolle myös, että sen on hyväksyttävä se, että tämä on vakava aihe? Me saamme toisen mahdollisuuden tehdä niin, kun keskustelemme ydinaineiden kuljetuksesta, kun komissio näkee hyväksi toimittaa mietintönsä liikenteestä vastaavalle valiokunnalle.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, on turvattava se, että laillisia sääntöjä - sekä eurooppalaisia että kansainvälisiä - sovelletaan asianmukaisesti. Objektiivinen tutkimus ja avoimuus on taattava viipymättä, ja väärinkäytöstä on heti seurattava laillisia toimenpiteitä. Kollega puhui jo tänään Leninistä. Mielestäni meidän olisi suunnattava erityistä huomiota Itä-Eurooppaan ja yritettävä saada sielläkin voimaan turvallisuusstandardit niin pian kuin mahdollista. Siitä syystä vaatimukseni on: meidän on määriteltävä välittömästi mahdollisimman suuri yhteinen nimittäjä Euroopan turvallisuusstandardeille ja lisättävä huomattavasti tiedotuspolitiikkaa.

Graenitz
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kun kuuntelin selityksiänne, muistin, miten komission puheenjohtaja Santer huusi viime vuonna intoa puhkuen tältä paikalta: "Tehkäämme unionistamme terveyden unioni." Juuri Euroopan väestön turvallisuuden suojaa on laiminlyöty ydinjätekuljetusten yhteydessä, sillä muutoin ei olisi mahdollista, että kuljetuksiin osallistuneet työntekijät, valvontahenkilökunta ja myös ne ihmiset, jotka protestoivat näitä kuljetuksia vastaan, altistuivat säteilylle. Sen lisäksi näissä kuljetuksissa oli kyse vielä läpikuljetuksista ja väliaikaisesta varastoinnista, koska ydinjätteelle ei ole toistaiseksi olemassa lopullista sijoituspaikkaa. Tutkimus menee aina vain eteenpäin, mutta me emme löydä ratkaisua.
On tärkeää, että yhtenäiset turvallisuussäännöt ei ainoastaan ole olemassa vaan että ne myös saatetaan voimaan, sillä kollega Chichester, kun Julius Caesar sanoi, että hänen vaimonsa täytyisi olla kaiken epäilyksen yläpuolella, nämä olivat ne sanat, joilla hän pani alkuun avioeron, koska hänen vaimonsa oli salannut häneltä hänen talossaan tapahtuneita asioita. Juuri siitä on kyse! Ei ole mahdollista, että ihmisiltä salataan asioita, etteivät komissio, yritykset ja jäsenvaltiot pääse esteittä käsiksi kaikkiin tietoihin ja etteivät ne voi toimittaa niitä kansalaisille.
Joukko jäsenvaltioita on luopunut mahdollisuudestaan saada sähköä ydinvoimasta. Nämäkin jäsenvaltiot laskevat kuljetuksia läpi, koska maantieteellisistä syistä Euroopassa ei usein ole mahdollista toimia toisin. En näe todellakaan mitään syytä siihen, miksi ihmiset pitäisi asettaa vaaralle alttiiksi ja olen sitä mieltä, että Euratomiin runsaasti käyttämiämme varoja olisi nyt vihdoinkin käytettävä turvallisuusnormien määräämiseksi, joita kaikkien jäsenvaltioiden ja jäsenehdokkaiden olisi noudatettava, jotta voisimme taata turvallisuuden Euroopassa, sillä turvallisuus on jakamatonta, emmekä voi sysätä syytä ensin yhden, sitten toisen niskoille.

Bowe
Arvoisa puhemies, mielestäni olemme täällä nimenomaan kommentoidaksemme ydinteollisuutta, mutta kuultuani komission ensimmäisen vastauksen on mielestäni oikein sanoa, että se ei ole riittävä, eikä ainakaan vakava eikä miellyttävä. Meidän on saatava komissiolta enemmän tällaisten tapausten sattuessa.
Nämä tuoreet paljastukset näistä korkeista säteilytasoista, joita löydettiin ydinjätteiden kuljetukseen käytetyistä tynnyreistä ja liikkuvasta kalustosta, ovat valitettavasti taas uusi esimerkki siitä, kuinka ydinteollisuus ampuu itseään jalkaan. Opitaanko alalla milloinkaan? Hauras kansan luottamus tämän alan tekniseen pätevyyteen ja siellä harjoitettuun vastuulliseen huolenpitoon on jälleen kerran haihtunut kuin tuhka tuuleen. Milloin tällä alalla opitaan, että säilyttääkseen kansan luottamuksen ja tuen ja pitääkseen yllä toivoa toiminnasta tulevaisuudessa, alalla on toimittava korkeimpien turvallisuusstandardien mukaisesti ja niin huolellisesti kuin vain suinkin on mahdollista?
Henkilökohtainen mielipiteeni on, että jos alalle toivotaan pitkää tulevaisuutta vakaassa lainsäädännöllisessä ja taloudellisessa ympäristössä, sen on opittava menneisyyden läksyt ja käyttäydyttävä avoimesti ja läpinäkyvästi ja huolehdittava erittäin hyvin yleisestä turvallisuudesta. Minun on sanottava, että jotkin päätöslauselmista ovat ylireagointia viimeisimpiin tapahtumiin, jotka teknisesti eivät minusta ole niin vakavia kuin millaisina jotkut ihmiset niitä pitävät. Minun on kylläkin myönnettävä, että nautin todella rouva Bloch von Blottnitzin puheenvuorosta!
Joitakin läksyjä on opittava. Läksyt voidaan löytää noista päätöslauselmista, joita käsittelemme tänä iltana. Ensinnäkin on suoritettava kiireellinen julkinen tutkinta: se on aivan välttämätöntä. Tunnistettuihin ongelmiin ja väärinkäytöksiin on löydettävä parannuskeinot. Uudet standardit on laadittava eurooppalaisesta lähtökohdasta käsin valvontaa ja kuljetuksen aikana esiintyvien riskien arviointia varten, ja sen jälkeen on laadittava uudet yhteiset toimintastandardit koko Euroopassa.
Lopuksi olen sitä mieltä, että komissiolla ja asiassa mukana olevilla jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa, että tutkinnassa syyllisiksi havaittuja osapuolia vastaan ryhdytään toimiin. Toivokaamme, että tämä pieni oljenkorsi on juuri se korsi, joka rikkoo sen hyvin itsepäisen ja silmälaput silmillä kulkevan kamelin selän, kamelin, joka on kuva ydinteollisuudesta sellaisena kuin me sen tänään näemme. Lopulta se saattaa nähdä valon.

Oreja
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, sallinette, että teen ensin yhden huomautuksen. Minulla oli tänään kunnia olla täällä läsnä ja ilmoittaa teille komission kannasta, joka koski ydinpolttoaineiden kuljetussäiliöitä, jotka olivat saaneet säteilyä ja saastuneet.
Rouva Bjerregaard olisi halunnut olla tänään täällä kanssanne, hänhän on asiasta vastaava komissaari, mutta kuten varmaan tiedättekin, hänellä oli tänään erittäin tärkeä neuvosto Luxemburgissa, missä pidettiin meidän kielenkäytössämme ns. jumboneuvosto, joka käsitteli ympäristöä ja kuljetuksia.
Vastaan lyhyesti eräisiin kohtiin, mutta voitte olla varmoja siitä, että heti huomisaamuna välitän hänelle teidän kysymyksenne. Olen pannut huolella merkille kaikki esittämänne kysymykset ja tavan, jolla olette muotoilleet nuo kysymykset. Rouva Bjerregaard antaa teille vastaukset joko kirjallisesti tai suullisesti.
Haluaisin ensiksi todeta, että komissio on erittäin tietoinen tästä ongelmasta ja että se on täysin samaa mieltä niiden selontekojen kanssa, joita eräät teistä ovat esittäneet, ja erityisesti viimeisestä puheenvuorosta, jonka käytti herra Bowe, sekä tämän lisäksi mm. Herra Chichesterin puheesta, joka käsitteli yleisölle tiedottamisen tarvetta. Puheenjohtaja Santerin suhtautumiseen terveysseikkoihin on viitattu. Tämä on todellakin ollut yksi komission päähuolenaiheista jo sen toimikauden alusta alkaen kolme ja puoli vuotta sitten. Miten voisimmekaan ole tiedostamatta tämän kaltaista ongelmaa?
Yrittäessäni vastata herra Langen ja rouva Bloch von Blottnitzin kysymyksiin, minun on ensiksi todettava, että vielä ei ole tiedossa montako kertaa saastumisraja ylitettiin altistumisen yhteydessä. Rajoja sovelletaan kiinnittymättömään saastumiseen, toisin sanoen näyte otetaan pintaa pyyhkimällä, ja kyse on säteilystä, joka on voinut tarttua ihmiseen tuon pinnan kautta. Tiedossa on kuitenkin se, että tietyn ajan jälkeen, saaste, jota on mahdotonta poistaa lastauksen aikana, voi muuttua luonnollisen prosessin kautta kuljetuksen aikana sellaisella tavalla, että toimituksen saapuessa se ei ole enää kiinnittynyt. Ydinpolttoaineiden kuljetussäiliöt ovat katettuja kuljetuksen aikana, jotta ihmiskontakteilta ja sateen aiheuttaman huuhtelemisen vaikutuksilta vältyttäisiin.
Tämän lisäksi liiallisen kiinnittymättömän säteilyn jokaisen uudelleen ilmaantumisen jälkeen kuljetuksen aikana on suoritettava puhdistus niin pian kuin mahdollista havainnon jälkeen. Eli tällaisia tapauksia voidaan odottaa tapahtuvan tietty lukumäärä, jota ei osata kuitenkaan ennustaa. Tällaisten tapausten kuitenkin sattuessa näyttää siltä, että säteilyn havainneiden toimijoiden ja toimivaltaisten viranomaisten välisessä tiedonkulussa on puutteita. Viimeksi mainitut eivät olleet täysin tietoisia saastumisen aiheuttaman ongelman laajuudesta, eivätkä siitä, että sen vaikutukset peittivät vielä tiukempien menettelytapojen tarpeen. Näiden asioiden osalta on tietysti tehtävä lisätoimenpiteitä kansallisella tasolla.
Herra Langen kysymyksen yhden osan vastauksena haluaisin myös todeta, että kansainvälinen atomienergiajärjestö on laatinut vuonna 1985 kertomuksen, jossa selkeästi tunnustetaan se mahdollisuus, että kiinnittymätön saaste voi ilmaantua uudestaan ydinpolttoaineiden kuljetussäiliöiden pintaan kuljetuksen aikana, vaikka saaste olisi pyyhitty pois ennen lastausta. Useat Euroopan unionin jäsenvaltiot sekä komissio ovat osallistuneet kyseiseen kertomukseen. Yhteisön direktiivien soveltamisvelvollisuus kuuluu kuitenkin ensisijaisesti jäsenvaltioille ja komissio ei ollut tietoinen ydinpolttoainesäiliöiden saastumisen ongelman laajuudesta, joka johtui kyseessä olevasta ilmiöstä, ennen kuin Ranskan toimivaltaiset viranomaiset ilmoittivat Ranskan tilanteesta 30. huhtikuuta 1998.
Lopuksi vastauksena herra Eisman kysymykseen, toteaisin saman, mitä jo aikaisemmin on sanottu, eli että tutkimukset ovat edelleen kesken eri jäsenvaltioissa. Kun ne saadaan päätökseen, komissio tutkii hyvin nopeasti mahdollisuuksia tehdä vielä pitemmälle menevä yhteinen tutkimus tilanteesta eri jäsenvaltioissa, joita asia mahdollisesti koskee.
Toteaisin vielä herra Fitzimonsille, että kuuntelin hyvin kiinnostuneena hänen puheenvuoroaan, kuten myös herra Seppäsen ja muiden puheenvuoroja. Tässä on myös kysymyksiä, jotka minun ymmärtääkseni eivät koske suoraan kuljetusongelmaa. Välitän ne kuitenkin joka tapauksessa, kuten muutkin, rouva Bjerregaardille. Mitä tulee puolestaan herra Morrisin kysymykseen, toteaisin yksinkertaisesti, että saatavilla olevista tiedoista käy selkeästi ilmi, että henkilökunta tai väestö ei ole altistunut säteilylle siinä määrin, että olisi ylittänyt yhteisön tasolla vahvistettuja rajoja ja että kaikki kuljetussäiliöiden liiallisesta saastemäärästä aiheutunut altistuminen jää huomattavasti alle voimassa olevien rajojen.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tässä olikin kaikki, mitä voin tänään sanoa. Sallinette vielä, että korostan sitä seikkaa, että me olemme erittäin tietoisia juuri esitetyistä ongelmista. Kuten jo totesin, välitän kysymyksenne heti rouva Bjerregaardille, joka voi antaa meille täydellisiä vastauksia.

Puhemies
Huomaan, että neljä jäsentä on pyytänyt puheenvuoroa hyvin lyhyisiin kysymyksiin. Pyydän jäseniä ottamaa huomioon, että herra Oreja toimii toisen komissaarin sijaisena ja että tulee muita tilaisuuksia, jolloin kysymykset voi esittää asiasta vastaavalle komissaarille.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, haluaisin vain esittää kaksi kysymystä, jotka pyydän teitä välittämään asiasta vastuussa olevalle komissaarille.
Ensiksi: Milloin saamme pysyvän työryhmän pöytäkirjat? Toiseksi: Otetaanko sitten vihdoinkin kätttöön ilmoitusvelvollisuus kuljettajille ja yritysten kuljetuksille. Sitä ei nimittäin ole missään direktiivissä. Kolmanneksi haluaisin vain sanoa teille, että saastumisen taso on suurta luokkaa juuri kuljetusten saavuttua, ei itse kuljetusten aikana.

Morris
Arvoisa puhemies, vuosi sitten huhtikuussa lähetimme liikenne- ja matkailuvaliokunnasta takaisin komissiolle mietinnön, myös neuvoston harkintaa varten, ydinaineiden kuljetuksesta lentoteitse. Odotamme yhä tuota mietintöä takaisin valiokuntaan. Se on kiireellinen asia, ja pyytäisin sen vuoksi komissiota tutkimaan, milloin tuo mietintö esitetään liikenneasioista vastaavalle valiokunnalle.

Lange
Arvoisa puhemies, milloin parlamentti saa mahdollisuuden tutustua pysyvän "ydinturvallisuuden" työryhmän pöytäkirjoihin, jos niitä ei voida toimittaa suoraan? Olen erittäin valmis tulemaan komissioon maanantaiaamuna ja lukemaan pöytäkirjat siellä.

Oreja
Kyllä varmastikin. Mutta minä en ole siinä asemassa, että voisin antaa tarkkoja vastauksia, enkä halua antaa epämääräisiä vastauksia. Se ei ole minun tehtäväni täällä. Siinä ei olisi mitään järkeä.
Parlamentin jäsenten ansaitsema kunnioitus estää minua puhumasta täällä yleisistä asioista. Mutta te, ja erityisesti herra Lange, joka kysyi, voiko hän tulla katsomaan maanantaina kokouspöytäkirjoja, voitte olla varmoja siitä, että viimeistään huomenaamuna klo 9.00 rouva Bjerregaard on täysin tietoinen kaikista täällä esitetyistä kysymyksistä, jotka koskevat pysyvän työryhmän pöytäkirjoja, direktiiviä ja niin edelleen; toivon, että saatte vastauksen rouva Bjerregaardilta jo 24 tunnin sisällä tavalla toisella.
Minä osaltani en voi mennä pitemmälle juuri parlamentin ja parlamentin jäsenten kunnioittamisen takia.

Puhemies
Haluan mielelläni kiittää teitä, herra komissaari, koska tulitte tänne parlamenttiin niin lyhyellä varoitusajalla ja koska olette vastannut niin hyvin huolimatta siitä, ettei tämä kuulu teidän alueeseenne. Haluaisimme pyytää teitä välittämään kaikkien parlamentin jäsenten terveiset rouva Bjerregaardille. Puheenjohtajiston puolesta haluan lisätä, että luonnollisesti on tärkeää, että parlamentin johto yrittää järjestää keskustelut siten, että asiasta vastaava komissaari voi olla läsnä. Se oli itsekritiikkiä, jota tässä harjoitin puheenjohtajiston puolesta. Mutta vielä kerran kiitoksia herra komissaari, että suostuitte tulemaan avuksi.
Olen vastaanottanut 6 päätöslauselmaehdotusta , jotka on esitetty työjärjestyksen 37 artiklan 2 mukaisesti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.30.)

