Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Berthu
Arvoisa herra puhemies, haluaisin huomauttaa, että sivulla 5 otsakkeen " muistopuhe" alla todetaan sir James Goldsmithin kuolleen 19. kesäkuuta 1997. Oikea kuolinpäivä on 19. heinäkuuta.
Tahtoisin myös huomauttaa, että eilisen pöytäkirjan ensimmäisellä sivulla mainitaan, että äiti Teresan ja lady Dianan muistoa kunnioitettiin. Uskon, ettei olisi musteen tuhlausta mainita siinä myös sir James Goldsmith.

Puhemies
Ensimmäisen huomautuksen osalta teemme pöytäkirjaan korjauksen. Toisen huomautuksen osalta englanninkielisessä pöytäkirjassa sanotaan selvästi, että myös puhemies osoitti kunnioitustaan Sir James Goldsmithille.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet
Puhemies
Seuraavana asiana on yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Kestelijn-Sierensin naisten oikeuksien valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0257/97) komission kertomuksesta vuodelta 1996: Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet Euroopan unionissa (KOM(96)0650 - C4-0084/97); -Kokkolan naisten oikeuksien valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0251/97) komission tiedonannosta: Naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttäminen yhteisön politiikkaan ja toimintaan kaikilla aloilla (KOM(96)0067 - C4-0148/96).
Kestelijn-Sierens
Arvoisa puhemies, kollegat, ensin ja ennen kaikkea haluan ilmaista naisten oikeuksien valiokunnan nimissä suuren tyytyväisyytemme. On menestys, että tiistai-iltapäivän keskustelussa voidaan käsitellä yhtä aikaa neljää mietintöä, vähältä piti, ettei niitä ollut viittä. Arvoisa puhemies, tietääkseni tätä erityiskäsittelyä on sovellettu vain harvoin tai ei koskaan. Se on osoitus siitä, että yhtäläisten mahdollisuuksien politiikka otetaan vakavasti, ja niin pitää ollakin.
Arvoisa puhemies, kollegat, tämä vuosikertomus on ensimmäinen lajissaan ja siinä mielessä olemme tekemisissä ennakkotapauksen kanssa. Iloitsemme tästä komission aloitteesta kovasti. Sillä ensinnäkin se on hyvä väline edistyksen mittaamiseksi vuosittain ja toiseksi, on aloitettava keskustelu yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan tulevaisuudesta.
Arvoisa puhemies, kun on kyse ensimmäisestä vuosikertomuksesta on tärkeää tehdä pari muotoseikkoja koskevaa huomautusta, jotta komissio saadaan jatkossa oikeille jäljille. Vaikka vuosikertomus on perusteellinen, sen rakenne on puutteellinen, siinä on liikaa yleiskatsauksia ja liian vähän arviointia. Toinen kritiikin aihe: siitä puuttuu tärkeitä alueita, kuten naisiin kohdistuva väkivalta. Nyt sisällöstä. Käyn läpi kuusi lukua, joissa kuvataan suurinpiirtein neljännen toimintaohjelman tavoitteet. Ensimmäisen ja nähdäkseni tärkeimmän luvun aihe on mainstreaming tai oikeastaan yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan yhdentyminen muiden politiikan alueiden kanssa. Naisten oikeuksien valiokunta tukee täysin tätä uutta lähestymistapaa. Mainstreaming in edistämiseksi pyydämme kiinnittämään enemmän huomiota sukupuoleen pohjautuviin tilastoihin. Sen lisäksi vaadimme raportointia sukupuolen vaikutuksesta lakiesitysten yhteydessä, jo olemassa olevan yritys- ja ympäristövaikutuksia koskevan raportoinnin mukaisesti ja kolmanneksi mainstreaming iä itse Euroopan parlamentin työssä perustamalla mainstreaming monitoring board , joka koostuu kahdesta, jokaisesta parlamentin valiokunnasta tulevasta jäsenestä, kollega Hadar Carsin esityksen mukaisesti. Arvoisa puhemies, samat kohdat toistetaan Kokkolan mietinnössä, jota me tuemme täysin.
Toisessa luvussa käsitellään Pekingin konferenssia. Tässä haluan muistuttaa unionin vastuusta aloitteen tekijänä. Meidän pitää valitettavasti todeta, ettei unioni ole tehnyt mitään mitä tulee muutamaan Pekingin ensisijaiseen tavoitteeseen. Naiset ja ympäristö, naisiin kohdistuva väkivalta ja naiset ja terveys. Mitä viimeksi mainittuun tulee, hiljattain annettu naisia ja terveyttä koskeva tiedonanto merkitsee jonkinlaista edistystä.
Kolmanneksi, ongelma naisten aliedustuksesta päätöksenteossa. Hyvät kollegat, kuva valtioiden päämiehistä ja hallitusjohtajista, jotka allekirjoittivat Amsterdamin sopimuksen puhuu puolestaan. Kuningatar Beatrixia lukuun ottamatta ei yhtäkään naista. Komissio mainitsee oikeutetusti naisten aliedustuksen poliittisessa päätöksenteossa yhdeksi demokratian vajeen syyksi. Tässä tarvitaan positiivista syrjintää ja on painotettava seuraavia toimenpiteitä. Yksi, väliaikaisten kiintiöiden tai lukumäärien käyttöönotto. Se voi olla tarkoituksenmukainen ja joskus välttämätön keino pyrittäessä tasapainoiseen osanottoon päätöksenteossa ja me haluamme lisäksi muistuttaa vaalijärjestelmien vaikutuksesta naisten edustukseen poliittisissa elimissä. Parlamentin tutkimuskeskuksen tekemä tutkimus osoittaa, että enemmistövaalijärjestelmät, jotka ovat käytössä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa vaikuttavat epäsuotuisasti miesten ja naisten tasapuoliseen osanottoon.
Neljäs luku käsittelee naisia työmarkkinoilla. Samapalkkaisuutta koskevien eurooppalaisten käyttäytymissääntöjen leviäminen laajalle on välttämätöntä. Toivomme, että komissio tulee arvioimaan näiden käyttäytymissääntöjen vaikutusta seuraavassa vuosikertomuksessaan. Naisten aseman parantamiseksi työmarkkinoilla vaadimme lisäksi sosiaaliturvaoikeuksien yksityistämisen tutkimista ja parempaa asemaa mukana työskentelevälle aviopuolisolle olemassa olevan direktiivin kauan odotetun uudistamisen kautta.
Viidennessä luvussa käsitellään perhe- ja työelämän yhteensovittamista. Mikäli halutaan antaa naisille ja miehille yhtäläiset mahdollisuudet työmarkkinoilla, naisten ja miesten on pystyttävä yhdistämään perhe- ja työasiat paremmin. Tässä yhteydessä vaadimme kauppojen ja virastojen joustavampia aukioloaikoja ja lasten päivähoitoa koskevien aloitteiden edistämistä.
Viimeisessä luvussa käsitellään naisten oikeuksia. Eurobarometrin tekemä haastattelututkimus on osoittanut, että useimmat naiset eivät ole selvillä oikeuksistaan. Tiedotuskampanjoita tarvitaan tässä. Minä ajattelen tässä yhteydessä esimerkiksi aloitetta citizens first .
Arvoisa puhemies, kollegat, naisten oikeuksien valiokunta kannatti yksimielisesti mietintöäni. Arvoisa komission jäsen, me toivomme, että kaikki parlamentin tekemät esitykset ja huomautukset otetaan huomioon laadittaessa ensi ja vuoden ja sitä seuraavien vuosien toimintakertomusta. Haluan kiittää naisten oikeuksien valiokunnan sihteeristöä ja kaikkia, jotka ovat auttaneet heidän arvokkaista ponnistuksistaan tämän mietinnön aikaansaamiseksi. Lopuksi haluan onnitella niitä kolmea esittelijää, joiden mietinnöt otettiin käsittelyyn tänä aamuna.

Kokkola
Arvoisa puhemies, herra komission jäsen, hyvät kollegat, pääsimme tänään maaliviivalle aika pitkä ajanjakson ja lukuisien keskustelujen ja analyysien jälkeen ja olemme ottaneet huomioon myös Amsterdamin uuden sopimuksen. Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet sisällytetään nyt yhteisön politiikkaan ja toimintaan kaikilla aloilla eli ns. mainstreaming . Mietintö esitetään nyt Euroopan parlamentin käsiteltäväksi ja, kuten toivon, hyväksyttäväksi.
Pyrkimykset, joihin ryhdyimme valmistelun aikana laatiaksemme mainstreaming-politiikasta mietinnön, joka vastaisi nykyisiä naisten todellisia tarpeita, eivät saa jäädä tähän. Euroopan parlamentin mietintö ei ole riittävä, jotta tavat ja perinteet muuttuisivat hetkessä ja jotta mainstreaming eli tasa-arvon läpäisyperiaate tulisi todelliseksi arkikäytännöksi. Voimavaramme on yhdistettävä, voidaksemme muuttaa nykyistä yhteiskuntamallia, jotta saisimme aikaan sellaisen yhteiskunnan, jossa ensimmäiset työttömät eivät ole sitä sukupuolensa takia tai jossa sen jäsenet eivät jää päätöksenteon ulkopuolelle sukupuolensa vuoksi, tai heillä ei ole yhtäläisiä mahdollisuuksia saada tietoa ja koulutusta sukupuolensa vuoksi. Olemme tästä vastuussa kaikille sukupolville.
Ennen kuin jatkan lyhyttä analyysiäni, haluan selventää kantaani tämän politiikan nimittämisestä. Termi " mainstreaming" , joka on lainattu vihreiden käyttämästä käsitevarastosta, on huono. Euroopan unioni on taipuvainen nimittämään politiikkojaan käsitteillä, jotka eivät ole ymmärrettävissä tai tarkasti käännettävissä unionin kaikille kielille. Seurauksena on epäselvyyttä asianomaisten joukossa, ja tässä tapauksessa epäselvyys niin tärkeän yhtäläisten mahdollisuuksien läpäisykäsitteen suhteen. Mielestäni paras nimitys olisi " toiminta tasa-arvon läpäisemiseksi" . Käytän tätä käsitettä jatkossa.
Onnistumista tasa-arvon läpäisemiseksi voitaisiin pitää ihanteellisena asiana sukupuolten tasa-arvon kannalta. Esittelijänä minun on kuitenkin kiinnitettävä huomiota siihen, että toiminta tasa-arvon läpäisemiseksi sisältää samankaltaistumisen vaaran. Tasa-arvo puolestaan edistää moninaisuutta ja erilaisuuden hyväksymistä. Siksi on selvää, että tasa-arvon kannalta myönteisiä asioita on harjoitettava yhdessä kyseisen politiikan kanssa.
Rakennerahastot ovat alue, jossa toiminta tasa-arvo läpäisemiseksi saa suotuisan maaperän. Se tarkoittaa sitä, että periaate yhtäläisistä mahdollisuuksista ja oikeuksista on sisällytettävä rahastojen tavoitteisiin. Tätä auttaisi luettelon laatiminen näiden rahastojen määrällisistä ja laadullisista toiminnoista sekä molempien sukupuolien tilastointi. Silloin kun yhtäläisten mahdollisuuksien ja oikeuksien periaate on sisällytetty unionin kaikkiin säädöksiin ja politiikkoihin, toiminta tasa-arvon läpäisemiseksi on tullut päätökseensä. Tässä on korostettava merkittävää tehtävää, johon hallituksiin kuulumattomat järjestöt voivat ryhtyä ohjelmien laatimisessa.
Herra komission jäsen, kuten hyvin tiedätte, hyvästä tahdosta ja tärkeistä lausunnoista huolimatta tai riippumatta komission tai parlamentin yhteisestä kannasta, pelkään, että toiminta tasa-arvon läpäisemiseksi jää ajatukseksi siitä vastaavien henkilöiden pöytälaatikoihin, jos tarvittavia voimavaroja ja hallinnollisia järjestelyjä ei saada aikaan, jotta kykenisimme koordinoimaan toimintoja ja arvioimaan edistääkö kukin toiminta tasa-arvoa. Sen vuoksi pyydän teitä pyrkimään kaikin mahdollisin voimin painostamaan kaikkia tahoja, jotta saataisiin aikaan tarvittavat rakenteelliset lähtökohdat ja löydettäisiin tarvittavat voimavarat.
Haluan päättää puheenvuoroni toteamalla, että mielestäni tasa-arvoa eivät tarvitse vain naiset, sitä tarvitsee Eurooppa ja koko maailma. Toiminta tasa-arvon läpäisemiseksi voisi olla tiedotuskampanjaa kansallisissa parlamenteissamme, hallituksissamme ja yhteiskunnallisissa järjestöissämme. Sen on oltava toimintaa, jonka tavoitteena on täydellinen tasa-arvo.

Sornosa Martínez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan aloittaa osoittamalla tyytyväisyyteni tämän täysistunnon naisten asemaa koskevien mietintöjen runsaudesta, ja kaiken lisäksi tiistaina eikä tavanomaiseen tapaan perjantaina.
Yhtäläisiin mahdollisuuksiin liittyvistä aiheista keskustellaan yleensä varsin harvoin. Olisi toivottavaa, että keskustelua lisättäisiin. Tasa-arvoa ei ole vielä läheskään sisällytetty kaikkeen unionin politiikkaan, ja siksi asiasta keskusteleminen on niin tärkeää.
Komissio on esittänyt ensimmäisessä yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevässä vuosikertomuksessaan erittäin kattavan ja tarvittavan tiedon sisältävän raportin, joka antaa meille laajan käsityksen asiasta kaikissa jäsenvaltioissa. Tästä huolimatta, arvoisa komissaari, tutkittuani asiakirjan voin ainoastaan todeta voimattomuuteni. Tunnen voimattomuutta tasa-arvoa ajavien toimenpiteiden tehottomuudesta, voimattomuutta meidän naisten työtilanteen epävakaisuudesta, voimattomuutta naisten päätöksentekoasemien vähäisyydestä, ja etenkin erityistä voimattomuutta komission tätä koskevassa tiedonannossa esittämien strategioiden puutteesta.
Meillä on hyvä selvitys, hyvät tilastot ja arvio yleisestä tilanteesta. Tiedustelen kuitenkin: entä mitä tämän jälkeen? Kestelijn-Sierens esittää hyvässä mietinnössään kiinnostavia ehdotuksia, joita tuen voimakkaasti. Pyydän siten komissiolta, arvoisa komissaari, että se ottaa ehdotukset huomioon nopeuttaakseen kulkuaan tällä pitkällä tiellä kohti tasa-arvoa.
Koska minun on puhuttava samaan aikaan myös Kokkolan mietinnöstä, haluan sanoa, että näistä tänään tiistaina esitellyistä neljästä tasa-arvoa käsittelevästä mietinnöstä se epäilemättä - jos mietinnön ehdotukset toteutetaan - edistäisi parhaiten naisten asemaa eurooppalaisessa yhteiskunnassa. Kokkolan mietinnössä vaaditaan ja ehdotetaan tosiasiallista yhtäläisyysperiaatteen sisällyttämistä kaikkeen unionin politiikkaan ja kaikkiin unionin strategioihin.
Onnittelen Kokkolaa hänen työstään ja hänen komission tiedonantoa koskevasta kriittisestä analyysistaan. Olen samaa mieltä hänen kanssaan, kun hän vaatii suurempaa selkeyttä. Epäselvyyttä on jo itse termissä mainstreaming , ja myös yhteisön toimivaltojen ja toissijaisuusperiaatteen välinen raja on epäselvä. Jos komissio siirtää vastuun jäsenvaltioille, jotka määrittävät muita ensisijaisuuksia, tasa-arvopolitiikassa ei tapahdu todellista muutosta. Siksi on erittäin tärkeää, että eri maille myönnettävään tukeen sisältyy yhtäläisyysperiaatelausekkeita, joiden noudattaminen on lisäksi pakollista.
Yhtäläisyyden sisällyttämisen on oltava kaikkien tavoitteena kaikilla sisäpolitiikan aloilla, mutta se on lisäksi otettava huomioon kehitysyhteistyösopimuksissa, ja miksei myös laajentumisneuvotteluissa. Tällaisen politiikan onnistunut toteuttaminen edellyttää sijoituksia, ja rakennerahastot ovat varmasti paras väline mainstreaming -periaatteen ja yhtäläisyyttä koskevan horisontaalisen politiikan onnistumiseksi kaikessa Euroopan unionin politiikassa.
Arvoisa komissaari, odotamme - ja tietenkin minä odotan - komissiolta tämän suuntaisia ehdotuksia, jotta kaikkien Euroopan unionin naisten tasa-arvo saavutetaan nopeammin, ja että tämä toimisi mallina myös muille.

Ojala
Arvoisa herra puhemies, ensinnäkin haluan onnitella molempia mietintöjen laatijoita. Rouva Kokkolan mietintö käsittelee erittäin perusteellisesti ja selventävästi EU: n tasa-arvopolitiikan tällä hetkellä kaikkein tärkeintä käsitettä, valtavirtaistamista eli mainstreamingia .
Minulla oli kunnia toimia aluepoliittisen valiokunnan lausunnon laatijana tästä asiasta ja tarkastella tasaarvonäkökulman huomioonottamista EU: n rakennerahastoissa. Huolimatta siitä, että tämä mainstreaming -periaate on sisällytetty rakennerahastoista annettuun asetukseen jo neljä vuotta sitten, on sen toteutumisessa edelleen suuria ongelmia. Alue- ja rakennepolitiikan tavoitteissa ja keinoissa ovat korostuneet tekniset ja rationaaliset seikat. Seikat, joissa miehet ovat vahvoilla perinteisten ammatinvalintojen kautta. Rakennepoliittiset toimet, jotka näennäisesti ovat sukupuolineutraaleja, tarjoavat siis tosi asiassa mahdollisuuksia vain toiselle sukupuolelle, yleensä miehille.
Jotta tavoite yhtäläisten mahdollisuuksien tarjoamisesta toteutuisi, on naisten erityiset intressialueet huomioitava toimissa. Naisten intressit liittyvät miehiä useammin niin sanottuun arjen infrastruktuuriin eli paikallisiin ja sosiaalisiin kysymyksiin. Naisilla on myös edelleen miehiä suurempi vastuu perheestä. Niinpä naisten mahdollisuudet osallistua työelämään ja koulutukseen riippuvat ratkaisevasti yhteiskunnan järjestämistä palveluista, kuten lasten ja vanhusten hoidosta, kouluruokailusta ja joukkoliikenteestä. Myös näiden palvelujen tukemisen tulisi kuulua rakennerahastojen toimintaan.
Naisten tarpeet eivät voi tulla riittävästi huomioonotetuiksi, ellei heidän osuuttaan lisätä kaikilla tasoilla, joilla rakennepoliittisia toimia suunnitellaan, päätöksiä tehdään ja seurantaa suoritetaan. Herra komissaari, näin tulisi tapahtua komissiosta alueellisiin yhteistyöryhmiin saakka. Usein väitetään, että pätevien naisten löytäminen asiantuntijaelimiin olisi vaikeata, jopa mahdotonta. Meillä Suomessa asiassa on kuitenkin päästy eteenpäin, siten että eri tahojen on aina esitettävä edustajakseen sekä naista että miestä ja heistä valitaan toinen. Tällä menettelyllä turvataan myös naisten parempi edustavuus eri elimissä. Suosittelen tätä käytäntöä myös EU: n piiriin.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, käsittelemme hyvin tärkeää yhtäläisyyden sisällyttämistä koskevaa toimintapolitiikkaa sekä Kokkolan erinomaista parlamentaarista työtä. Institutionaalisten asioiden valiokunta on päivittänyt tätä parlamentaarista työtä uuden Amsterdamin sopimuksen perusteella ja tukenut merkittävällä tavalla mietintöä esittämällä uutta nimitystä - ja kiitän tästä Kokkolaa, joka on hyväksynyt nimityksen. Valiokunta on myös ehdottanut toimielinten välisen työryhmän perustamista.
Uuden Amsterdamin sopimusluonnoksen osalta on huomattava se, että verrattuna toisiin aloihin, joilla edistystä ei juurikaan ole tapahtunut ja kehitys on pikemminkin pysähtynyt tai jäänyt jälkeen, naisten oikeuksien puolustamisen alalla on myönnettävä se, että sopimus on selkeä edistysaskel naisten syrjinnän tunnustamiseksi ja naisten tasaarvon puolustamiseksi.
Voimme siten uuden perustamissopimuksen avulla saavuttaa tehokkaan työllisyys- ja sosiaalipolitiikan. On kuitenkin sanottava, että tämä on vielä epävarmaa: uusi sopimus herättää hyvin vastakohtaisia tunteita ja sen tehokkuus riippuu siitä, mikä tie valitaan. Joka tapauksessa on myönnettävä, että XXI vuosisadan kynnyksellä Euroopan unionin uudessa perustamissopimuksessa huolehditaan vihdoinkin naisten syrjinnän valtavasta ongelmasta, joka koskee lähes puolta eurooppalaisista. Ongelma on ensimmäistä kertaa tehty näkyväksi, ja tämä ei ole vähän: tiedämme jo, että ongelman tunnustava politiikka on luultavasti ensimmäinen askel ongelman ratkaisemiseksi.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, vihdoinkin on ylevä aamu käsitellä ylevää aihetta ja sitä, mitä aiheella on sanottavaa kaikille Euroopan kansalaisille, eikä pelkästään naisille. Onnittelen siis Euroopan parlamentin johtoa, joka tunnusti aiheen tärkeyden. Onnitteluni myös kaikkien mietintöjen ja mielipiteiden kaikille esittelijöille, jotka ottivat kantaa tähän keskusteluun.
Komission oli jo aika valmistaa ja esittää Euroopan parlamentille kertomus mahdollisuuksien yhtäläisyydestä Euroopan unionissa. Komissio teki sen sopivaan aikaan, vuonna 1996. Hyviä aikomuksia täynnä oleva politiikka ei riitä, jos emme tutki sen soveltamista ja saavutettuja tuloksia. Tällainen politiikka voi olla puutteellinen ilman, että siitä vastaavat poliitikot sitä huomaavat. Näin ollen on keskeistä, että ei ilmaistaisi vain tilastollisia tuloksia sukupuolten välillä olevista eroista, koska meillä on käytössämme tekijöitä, jotka mahdollistavat seurattujen poliitikoiden tulosten kontrolloinnin.
Esimerkiksi Portugalissa hallitus esitti tänä vuonna ensimmäisen kerran ohjelman, joka yhdentäisi miesten ja naisten välistä tasa-arvoa kaikilla poliittisilla sektoreilla. Tukeakseen sen toimeenpanoa hallitus asetti tasa-arvoneuvonantajia joka ministeriöön. He raportoivat suoraan tasa-arvon ja perheen komissaarille, joka on vastuussa tämän suunnitelman toimeenpanon toteutuksesta ja valvonnasta.
Tämän lisäksi Portugalin parlamentti järjestää 1998 kesäkuussa viidennen tasa-arvo-ohjelman puitteissa toisen valiokuntien hallitustenvälisen konferenssin, jossa Euroopan unionin viidentoista maan ja Euroopan parlamentin valiokunnat ovat vastuussa naisten oikeuksista. Päämääränä on analysoida tarkasti, mitä poliittisia määritelmiä sekä Euroopan unionissa että kussakin maassa on käytetty edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa ja mitkä ovat saavutetut tulokset. Toivomme, että tämä Lissabonin hallitustenvälinen konferenssi auttaa komissiota muokkaamaan ja arvioimaan tasa-arvopolitiikkaa konkreettisemmin seuraavassa kertomuksessa, joka koskee vuotta 1997.
Arvoisa komissaari Flynn, toivon, että Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin parlamenttien avulla komissio olisi kykenevä muokkaamaan seuraavan kertomuksensa tasa-arvopolitiikasta käyttämällä hyväksi tänään esille tulleita lukuisia ehdotuksia.
Pidän mainstreaming -politiikkaa eli miesten ja naisten välisen tasa-arvon yhtenäistämistä merkittävänä askeleena saavuttaessamme yhdenmukaisuuden yhteiskunnassa eli että naisilla ja miehillä olisi samat oikeudet, mutta myös samat mahdollisuudet käyttää niitä. Tämän vuoksi tämä mietintö, jonka jäsen Angela Kokkola on työstänyt hienosti, on yksi tärkeimmistä parlamentissa jo käydyistä keskusteluista tasa-arvopolitiikasta. Mainstreaming -politiikasta tullee Amsterdamin sopimuksen myötä yksi unionin päämääristä ja saanemme sen seurauksena sen soveltamisen mahdollisuuksiin valtavasti tukea.
Arvoisa komissaari, olemme tämän vuoksi erittäin tarkkaavaisia ja haluaisin, että te ilmoittaisitte tästä koko komissiolle. Emme ole sinisilmäisiä: niin kauan kuin tasa-arvoa ei saavuteta, ei riitä, että jatkamme ja sovellamme toimia ja erityisohjelmia naisten tukemiseksi. Jos haluamme tasa-arvon, tarvitsemme vielä aika pitkänä ajanjaksona tiettyjä toimia saavuttaaksemme tasa-arvon, kun lähtökohtana ovat nykyiset tasa-arvoerot. Jos haluamme naisia, jotka ovat taloudellisesti riippumattomia, yritysten johtajia, työpaikkojen luojia ja naisia, jotka edistävät inhimillisempää ja ekologisesti kestävämpää kehitystä, mainstreaming -politiikka ei riitä, koska tämä tasa-arvopolitiikka on niin tärkeä. Mielekkäitä toimia naisten hyväksi täytyy pitää yllä ja laajentaa. On välttämätöntä soveltaa tehokkaammin uusia teknologioita, joita nyky-yhteiskunnassa on. Olen syvästi vakuuttunut, että vain jos me päätämme yhdessä miesten kanssa, voimme saavuttaa tämän tasa-arvon todellisuudessa.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, haluan keskittyä lähinnä Kestelijn-Sierensin mietintöön, joka muuten on erinomainen, ja kollegani Peijs tulee puhumaan Kokkolan mietinnöstä.
On erittäin hyvä, että komissio on laatinut vuosikertomuksen ja on erittäin hyvä, että komissio on päättänyt tehdä sellaisen joka vuosi. Haluan onnitella komission jäsen Flynniä tästä aloitteesta. Siitä on jo 15 vuotta kun parlamentti suoritti laajan kyselyn naisen asemasta Euroopassa ja sen jälkeen on tapahtunut paljon. Tuolloin, saanen muistuttaa siitä, Veil oli parlamentin puhemies, Yvette Roudi oli tutkintavaliokunnan puheenjohtaja ja minä nuorena parlamentin jäsenenä olin tutkintavaliokunnan yleinen esittelijä. Se vuoden 1981 toiminta sai aikaan paljon. Joka tapauksessa komissio on ottanut aiheen " naiset" sen jälkeen yhdeksi keskeisistä asioista ja me olemme saanet naisvaliokunnan, joka perustettiin sen jälkeen. On tapahtunut paljon myönteisiä muutoksia tuon ajan jälkeen. Jäsenvaltiot ovat suorittaneet eurooppalaisiin direktiiveihin perustuvia oikeudellisia toimenpiteitä naisten tasaarvoisen kohtelun toteuttamiseksi. Naisten asema opetuksessa, työmarkkinoilla, politiikassa ja päätöksentekoelimissä on parantunut. Olosuhteet, jotka mahdollistavat sen, että naiset ja miehet voivat yhdistää työn ja lastenhoidon ovat huomattavasti parantuneet. Mutta silti on vielä paljon asioita, joita ei ole hoidettu hyvin. On oikeastaan vaikea kuvitella, että 25 vuotta kolmannen naisten vapautusaallon jälkeen ja 15 vuotta Euroopan parlamentin tutkintavaliokunnan jälkeen, meidän lapsemme, tyttäremme - pyydän anteeksi, että puhun omasta sukupolvestamme - kohtaavat yhä samat ongelmat vain siksi, että ovat naisia. Mainitsen muutaman esimerkin: opetuksessa tytöt ja pojat saavuttavat nykyään saman tason ja se merkitsee suurta edistystä. Mutta yhä vielä liian harvat tytöt valitsevat teknisen koulutuksen, jonka vuoksi naiset ovat huonommassa asemassa uuden teknologian alueella. Naiset muodostavat noin 40 prosenttia työmarkkinoista, mikä merkitsee suurta edistystä. Luku oli Hollannissa 15 vuotta sitten vain 20 prosenttia. Naiset saavat keskimäärin alempaa palkkaa ja he ovat keskittyneet hyvin pieneen osaan työmarkkinoilla, jolloin he joutuvat helpommin työttömiksi. Tarvitaan ylimääräisiä toimia näiden ongelmien poistamiseksi. Palvelujen parantuminen on tehnyt työn ja hoivan yhdistämisen helpommaksi. Mutta asia ei vieläkään ole kunnossa. Hollannissa hiljattain tehty tutkimus osoitti, että puolet nuorista äideistä, jotka aluksi yrittävät käydä töissä lopettavat muutaman kuukauden kuluttua, millä on seurauksia heidän asemalleen työmarkkinoilla.
Ja sitten niiden naisten lukumäärä, jotka pääsevät politiikan huippuasemiin.
Olin itse viisi vuotta ministerinä hallituksessa, jossa oli vain kolme naisministeriä. Hollannin nykyisessä hallituksessa on neljä naisministeriä. Askeleet eteenpäin ovat siis hyvin pieniä eikä se koske vain Hollannin hallitusta, se koskee oikeastaan kaikkia hallituksia. Se koskee huippuasemia virkamiehistössä, yrityksissä, ammattiliitoissa ja yhteiskunnallisissa järjestöissä. Myös eurooppalaiset toimielimet antavat huonon esimerkin. Naispuolisten komission jäsenten määrä, samoin kuin naispuolisten pääjohtajien ja johtajien määrä ei näytä hyvältä. Ja se on huolestuttavaa, sillä komission pitäisi oikeastaan antaa hyvä esimerkki, muuten jäsenvaltioihin kohdistuva kritiikki ei ole erityisen uskottavaa. Haluaisin pyytää komission jäsen Flynniä käsittelemään naisten asemaa toimielimissä vuosikertomuksissaan.
Naisten asema vuoden 2000 paikkeilla on siis parempi kuin 25 vuotta sitten, muta ongelmia ei ole ratkaistu ja on tullut myös lisää ongelmia. On hyvä, että komissio laatii jatkossa vuosikertomuksen.
Tarvitaan vielä vuosien ajan huomion kiinnittämistä naisten asemaan ja toimintaa sen parantamiseksi yhteiskunnassamme ja naisten on oltava solidaarisia miesten kanssa, jotka auttavat heitä. Sillä naisten ja miesten tasa-arvo saa mielestäni aikaan paremman maailman.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, haluan kollegojen tavoin korostaa sitä, kuinka tärkeää on, että tätä keskustelua käydään täällä tänä aamupäivänä, jolloin meillä on riittävästi aikaa käsitellä merkittäviä asioita.
Haluan eritoten viitata rouva Kokkolan mietintöön, jossa pyydetään jäsenvaltioita ja komissiota toimimaan kahdella rintamalla: ajamaan samalla sekä yhtäläisten mahdollisuuksien politiikkaa miehille ja naisille että ryhtymään toimenpiteisiin naisten puolesta alueilla, joissa heillä on vielä heikko asema. Esittelijä arvioi, että olisi sijoitettava paljon enemmän varoja, jotta voisimme kehittää edellytyksiä, joilla taataan naisille mahdollisuudet olla aktiivisesti mukana työelämässä sekä auttaa niiden naisten paluuta työelämään, jotka sukupuolisyistä ovat joutuneet keskeyttämään uransa.
Esittelijä ehdottaa muiden tärkeiden esitystensä lisäksi, että kaikki mainstreaming -periaatteen käyttöönotosta vastuussa olevat viranomaiset esittäisivät jonkun, joka on vastuussa mainstreaming -kriteerien soveltamisesta ja joka voisi ehdottaa parannuksia.
Kuten on jo todettu, mietintö on hyvin yksityiskohtainen. Se on perusteellinen ja merkittävä. Meidän täytyy antaa sille tukemme. Rouva Kokkola on oikeassa pyytäessään rahallista tukea tasa-arvon toteuttamiseksi ja vaatiessaan yhteistä toimielinten työryhmän perustamista, jotta kaikissa asioissa pidettäisiin huolta tasa-arvon toteutumisesta. Voimme sanoa kaikenlaista ja kehittää monenlaisia teorioita, kuten täälläkin on jo sanottu. Sanat ovat kauniita ja niitä voidaan kirjoittaa ja lausua, mutta kun resurssit puuttuvat toimintojen toteuttamiseksi, niin sanat jäävät sanoiksi. Olemme kaikki kokeneet sen, eritoten, kun kyseessä ovat naisten asiat.
On myös voitettava ikuiset ennakkoluulot naisten osallistumisesta yhteiskunnalliseen toimintaan. Nyt ei ole kuitenkaan aikaa esitellä niitä, kaikki ymmärtävät, mistä on kyse. Sillä, kuten äsken todettiin, kukaan ei voi väittää, että olisi olemassa todellista tasa-arvoa naisten ja miesten välillä, varsinkaan työelämässä, Euroopan unionissa tai laajemmin länsimaissakaan. Eli maissa, joita pidämme sivistyneinä mutta jotka silti ovat sivistyksen perusasioissa jälkeenjääneitä, kuten miesten ja naisten välisen tasa-arvon ja yhtäläisten mahdollisuuksien asioissa.

Dybkjær
Jos tämän keskustelun tarpeellisuutta sattuisi epäilemään, voi yrittää pohtia poliittiseen elämään liittyneitä viime aikojen uutiskuvia laajassa mielessä. Amsterdamin sopimuksen neuvotteluista otetut kuvat: 15-30 miestä tekee päätöksiä ja allekirjoittaa sopimuksen. NATO: n laajeneminen: sama tilanne, siinäkin ovat päätöksiä tekemässä miehet. Demokraattisesti valitut politiikan huipulla olevat henkilöt ovat miehiä. Kun koettaa etsiä viime aikoina vaikuttaneita merkittäviä naisia, tulee mieleen kahden henkilön poismeno: äiti Teresan ja Dianan. Naisen rooli on Florence Nightingale tai kaunis prinsessa, joka valitettavasti sai surmansa kovin traagisella tavalla. Toisin sanoen: tasa-arvoon on vielä pitkä matka.
Kun katsomme omia rivejämme, tilanne näyttää vähän paremmalta, mutta hyvähän se ei ole, ja samaa sanoivat kaksi esittelijää, joiden työstä haluaisin muuten kiittää heitä lämpimästi. On tapahtunut vähän, mutta ei läheskään riittävästi. Kun on minun ikäiseni nainen ja kun on osallistunut naisasian ajamiseen suorin ja epäsuorin keinoin koko elämänsä, pitää välttää joutumasta lievän voimattomuuden tunteen valtaan, niin kuin myös eräs toinen puhuja on sanonut. Mehän olemme sanoneet kaiken jo aiemminkin. Voimattomuudesta ei seuraa tunnetusti mitään hyvää, ja siksi haluan iloita optimistisesti siitä, mitä me olemme saavuttaneet. Ja jos muistelen menneitä, on tietysti tapahtunut paljon, vaikka se ei olekaan riittävästi. Tapahtuneista asioista tärkein on se, että me emme kaikesta huolimatta enää keskustele siitä - emme ainakaan julkisesti -, ovatko naiset ja miehet samanarvoisia. Kun he nyt kuitenkin ovat samanarvoisia, miksi se ei sitten heijastu selkeämmin puheisiin? Tämä on tämän päivän keskustelu. Onko kuitenkin olemassa näkymätön lasikatto, onko toisin sanoen kysymys siitä, että monissa paikoissa ei kuitenkaan hyväksytä naisia, tai onko olemassa syitä, jotka liittyvät käytännön elämään, esimerkiksi perhe ja lapset? Tilanteeseen vaikuttavat valitettavasti edelleen molemmat asiat, ja siksi ongelmia täytyy myös käsitellä molemmista näkökulmista. Meidän naisten täytyy kyllä joka tapauksessa tehdä itsellemme selväksi, että valtaa ei anneta koskaan vapaaehtoisesti ja että me emme saa koskaan todellista tasa-arvoa, ellemme myös me naiset anna pois jotakin omasta vallastamme.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, olemme jälleen kerran ottaneet osaa keskusteluun mahdollisuuksien yhtäläisyydestä. Tarkoituksenamme on aina edistää yhtäläisyyden todellisuutta ja tarkoituksenamme on myös saada miesäänet naisjäsenten vaativien äänten taustalle.
Teen kaksi erittäin lyhyttä huomiota tässä erittäin lyhyessä ajassa, joka meillä on käytettävissämme. Ensinnäkin korostamme sitä, että tämä keskustelu on sijoitettu tiistaille eikä perjantaiaamulle, niin kuin tämä aihe yleensä ja niin kuin muut yhtä syrjityt aiheet. Toiseksi, että alulle on pantu Amsterdamin sopimuksen uuden 6 artiklan ja myös 2 artiklan myötä mielekkäitä ajatuksia.
Haluamme onnitella jäsen Kokkolaa ja muita esittelijöitä heidän työstään. Kuitenkin on tärkeää, niin kuin jäsen Kokkola korostaa, ettemme esittäisi uudistuksia vain teoriassa ilman todellisia vaikutuksia, jotka olisivat vain kauniita sanoja, niin kuin ne, jotka pyörittävät mainstreamingiä , ilman määrällistä ja laadullista arviointia ex-ante ja ex-post .
Haluamme vielä onnitella ehdotusta määritellä ja esitellä mainstreaming , joka edustanee yleisesti koettua tarvetta, ja yhdymme portugalilaiseen ilmaisuun: " toimintaa tasa-arvon puolesta" . Nämä toimet ovat tarpeen!

Hautala
Arvoisa herra puhemies, Amsterdamin sopimus antaa varmaankin uusia välineitä tasa-arvon edistämiseen ja sitä on pidettävä myös naisten voittona. Mutta on aivan totta, mitä rouva Dybkjær sanoi. Lasikatto näkyy myös Euroopan unionin johdossa. Euroopan unionin perhekuva on edelleen joukko harmaisiin pukuihin pukeutuneita miehiä, joukossa kuningatar Beatrix ja kaksi naispuolista ulkoministeriä, siinä kaikki.
Tarvitaan todellakin välineitä tasa-arvon edistämiseen niin kuin täällä on monissa puheenvuoroissa sanottu. Yksi keino tasa-arvon edistämiseen on, että kaikissa yrityksissä ja julkisissa instituutioissa laaditaan vuosittain tasaarvosuunnitelma. Tähän voi kuulua se, että asetetaan väliaikaisia kiintiöitä naisten tai aliedustetun sukupuolen paremman edustuksen aikaansaamiseksi. Myös koulutus on olennainen osa tasa-arvon edistämistä yrityksissä ja julkisissa instituutioissa. Näihin asioihin on aktiivisesti kiinnitettävä huomiota. Niihin on opittava ja juuri sen takia mainstreaming , " tasa-arvon läpäisyperiaate" onkin kaksiteräinen miekka, koska siihen täytyy todella aktiivisesti kiinnittää huomiota. Se ei toteudu itsestään.
Valmistauduttaessa rahaliittoon on erityisen tärkeää ottaa esille tasa-arvo ja naisten asema, koska niin kuin rouva Kokkolan mietinnössä todetaan, tämä julkisten talouksien sopeuttaminen EMU: n oloihin saattaa hyvin voimakkaasti iskeä naisiin. Se karsii työpaikkoja julkiselta sektorilta, hoivatyöstä, joka nimenomaan on naisten alaa.
Lopuksi haluan muistuttaa siitä, että neuvosto on jo vuonna 1992 laatinut suosituksen siitä, että jäsenmaissa järjestetään lasten hoitopaikkoja. Tässä asiassa on päästävä eteenpäin, jotta naiset voivat osallistua työelämään.

Leperre-Verrier
Arvoisa herra puhemies, naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttäminen yhteisön politiikkaan ja toimintaan kaikilla aloilla on hieno pyrkimys ja haluan kiittää rouva Kokkolaa erinomaisen mietinnön laatimisesta.
Mietinnön sisältö ja asiasta vastaavan valiokunnan pyrkimykset ovat rohkaisevia. Mainstreaming , eli valtavirtaistamisperiaate ohjaa unionin kaikkia toimia ja kaikkia politiikkoja kaikilla tasoilla. Se koskee siis myös kaikkia parlamentin valiokuntia. Naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta on siis tullut tavoite kaikissa toimissa, ja siitä voimme vain iloita.
Joitakin huolenaiheita on silti jäljellä. Kuinka voidaan soveltaa yhtäläisten mahdollisuuksien perusteita myös miehiin ilman positiivisen syrjinnän toimenpiteitä naisten hyväksi, jos tavoitteena on todellinen tasa-arvo? Minua vaivaa tämä epäselvä asia. Esittelijä vaikuttaa olleen tietoinen asiasta, koska hän kehottaa tämän tyyppisten toimien täytäntöönpanoon aloilla, joilla naiset ovat yhä huonommassa asemassa.
Näitä aloja on yhä liian paljon ja ne ovat merkittäviä niin taloudellisella kuin poliittisella tasolla. Itse asiassa päättävässä asemassa olevat naiset ovat edelleen harvinaisia. Viidessätoista jäsenvaltiossa naisilla ei ole edes viidennestä vastuuasemista eikä komission päättävistä asemista kuin 25 prosenttia ole naisilla. Edistymistä on tapahtunut, mutta paljon on vielä saavuttamatta.
Hyvät kollegat, arvelen, että mainstreaming -periaate on periaatteessa naisille hyödyksi. Tässä keskustelussa käsitelty epätasa-arvo haittaa heitä enemmän kuin mikään muu. Tämän hetkinen tilanne edellyttää tasoittavaan epätasa-arvoon turvautumista, koska se on ainoa periaate, jonka avulla saavutetaan todellinen naisten ja miesten välinen tasa-arvo!

Antony
Arvoisa herra puhemies, Ranskan kansan edustajana haluan tarkentaa, että tässä yhteydessä - rouva Kestelijn-Sierensin mietinnön käsittelyssä - puhun myös puolisoni ja kahden tyttäreni nimissä sekä kahden Midi-Pyreneen alueen alueneuvoston kollegani nimissä. Haluan myös lisätä, että olen työskennellyt viidentoista vuoden ajan yrityksessä, jonka henkilöstöstä puolet ja johtajista 70 prosenttia oli naisia.
Puolisoni, tyttäreni ja ystäväni ovat humoristisesti tai jopa ironisesti todenneet, etteivät he todellakaan halua rouva Kestelijn-Sierensin ajamaa tasa-arvoa. He kertoivat minulle, että naiset elävät keskimäärin kymmenen vuotta pidempään kuin miehet, ja että asia on hyvä näin. He sanoivat, etteivät ranskalaiset naiset todellakaan halua miehille varattuja töitä ja että heiltä puuttuu se neuvostoliittolainen sosialistisen nostalgian tunne, joka liittyy paineilmavasaroihin ja maatalouskoneisiin.
He sanoivat myös, ettei heitä koske se alentuvuus tai kansalaisten tasa-arvoperiaatteen rikkominen, joka rouva Kestelijn-Sierensin mukaan olisi korjattava " erityisellä tuella yritysten naisjohtajille" , ja että heidän mielestään pakollisia kiintiöitä koskeva politiikka on naurettavaa. Ranskalainen nainen vähät välittää arvokkuuden, maineen tai vaikutusvallan hankkimisesta pakollisten 50 prosentin surullisten kokousten edustajapaikkojen avulla. He kuvailivat minulle olevansa kauhuissaan siitä vaatimuksesta, jonka mukaan kaikkialla olisi otettava huomioon " naisulottuvuus" , joka on heidän mukaansa sivistymättömän tasa-arvokeskustelun surkea ja karkea ilmaus.
He nauroivat makeasti lukiessaan päätöksestä tehdä loppu naisten liian vähäisestä osallistumisesta päätöksentekomenettelyihin myös muualla kuin pohjoismaissa. He ovat velvoittaneet minut ilmoittamaan, että ranskalaiset naiset eivät ole kiinnostuneita esitetyistä esimerkeistä, Tanskan postilaitoksesta tai Ruotsin hallinnosta ja että he kieltäytyvät sellaisesta raskaasta imperialismista, joka on " muuttavinaan poliittista kulttuuria" , sillä heidän poliittisen kulttuurinsa juuret ovat kreikkalais-latinalaisen sivilisaation kolmessa tuhannessa vuodessa, johon kuuluvat kansojemme suuret sankarittaret Antigonesta Jeanne d'Arciin ja Pyhästä Genevièvestä äiti Teresaan, mutta myös suunnaton määrä lahjakkuuksia kaikilla ajattelun, taiteen ja kaunokirjallisuuden aloilla. He ovat olleet kauhistuneita lukiessaan tekstiä, jossa ei mainita naisellisuutta tai äitiyttä, vaan todetaan karkeasti ja inhottavan maskuliinisesti " raskaana oleva" .
Aivan kuin ihmisluonteen tasapaino ja kauneus ei toteutuisikaan siinä loistossa ja harmoniassa, jossa kaksi täydentää toisiaan, kuten Luoja on sen halunnut tapahtuvan, naisena ja miehenä. Aivan kuin elämän välittäminen sen loppuun saakka, yhteisen hedelmöittämisen ilon jälkeen, ei olisikaan epätasa-arvoisesti ja ihanasti varattu vain naisille. Aivan kuin - paitsi erityisen traagisissa tapauksissa - nainen ei olisikaan paras tuudittaja, hoivaaja, rakkauden antaja, lohduttaja ja kasvattaja. Aivan kuin Blanche de Castillen työ Pyhän Ludvigin kasvattajana ei vastaisikaan mahtavinta kutsumusta, äitiyden kutsumusta.

Gröner
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, naisten oikeuksien valiokunnassa ja puolueryhmässäni otamme iloiten vastaan mainstreaming -konseptin, sillä luulen, että edessämme on hieno mietintö. Keskustelu on hyvin tärkeää, mutta emme ole sanomalehtien otsikoissa. Meidän pitää ankkuroida tämä konsepti ihmisten mieliin. Siten on välttämätöntä, että edelleen jatkamme kaksiraiteisesti. Meidän pitää säilyttää positiiviset toimenpiteet naisten aseman parantamiseksi! Se ei onnistu ilman kiintiöitä. Meidän pitää ankkuroida yhtäläiset mahdollisuudet myös muilla politiikan kentillä.
Haluaisin käsitellä myös talousarviomenettelyä, sillä se on hyvin mielenkiintoista. Viime vuonna me esitimme talousarviossa ensimmäisen kerran naisasiaa ja toimme kommenteissamme esiin naisiin ja sukupuoleen liittyviä asioita! Rakennerahastoissa, suurissa ohjelmissa kuten Phare, Tacis, Meda jne. meidän onnistui saada läpi mielipiteitä. Tiiviillä yhteydenotoilla komission pääosastoon olemme saavuttaneet menestystä, joka osoittaa valaisevalla tavalla, miten hyvin mainstreaming toimii yksittäisissä tapauksissa mutta toisilla alueilla vielä huonosti, kuten esimerkiksi teollisuuspolitiikassa; siellä mainstreaming on vielä erittäin puutteellista. Aluepolitiikka vaatii suuria ponnistuksia, informaatiopolitiikassa on vielä monia vaihtoehtoja avoinna. Alustavassa esityksessä, jonka tein naisten oikeuksien valiokunnalle, selvitetään yksityiskohtia.
Meidän täytyy saada varmuus; jos me nimittäin, kuten komission vuosikertomus näyttää, menemme eteenpäin samalla vauhdilla, me tarvitsemme vielä noin 100 vuotta yhtäläisten mahdollisuuksien vakiinnuttamiseksi, kunnes ne on lopulta saatu voimaan.
Ruotsissa on olemassa mielenkiintoinen malli. Kaikki johtavat voimat käyvät läpi gender trainingin ennen johtoaseman ottamista, myös ministerit, kaikki ministerit; esimerkiksi myös piispojen tulee kouluttaa itseään edelleen.
Luulen, että tämä tie on oikea. Tulemme taistelemaan sen puolesta, että yhtäläiset mahdollisuudet ankkuroituvat mieliin ja saavuttavat alaa kaikilla politiikan kentillä, kaikissa asetuksissa. Vaadin ennen kaikkea miehiä tukemaan naisia tässä asiassa.

Peijs
Arvoisa puhemies, voisin aivan hyvin tyytyä siihen määritelmään, jonka Kokkola antaa sanalle mainstreaming . Hänen määritelmästään puuttuu kuitenkin pieni osa, joka on sanan mainstreaming todellinen merkitys: nimittäin, että olet mukana valtavirrassa, etkä sen reunalla. Kaipaan tätä määritelmässä, muuten se voidaan minun puolestani hyväksyä.
Puhumme tänään mietinnöstä, joka on tärkeä miehille ja naisille. Tasa-arvoisen kohtelun periaate yhteiskunnan kaikilla alueilla kuulostaa täysin itsestään selvältä, mutta on sitä käytännössä kaikkein vähiten. Kerron teille tositapauksen, joka ei ole vitsi, vaan joka tapahtui viime viikolla. Viime viikolla Hollannissa pidetyssä kokouksessa, jossa keskusteltiin siitä, miksi naiset eivät siirry middle management -asteelta huipulle, erään suuren Hollannissa sijaitsevan monikansallisen yrityksen huippujohtaja kysyi toiselta: näetkö sinä mielelläsi naisia huippujohtajina? Toinen huippujohtaja vastasi: näen mielelläni, mutta en kuule.
Niin kauan kuin tällaisia huomautuksia kuullaan huippujohtajien suusta, ei ole puhettakaan molempien sukupuolten tasa-arvoisesta kohtelusta ja yhtäläisestä osallistumisesta. Sitä välttämättömämpi on se toimi, johon komissio on ryhtynyt. Se on kunnioitettavaa. Käytäntö tulee olemaan vaikeampaa. Onneksi Amsterdamin sopimus antaa sysäyksen kehittyneen politiikan noudattamiseksi. Se luo pohjan välttämättömälle lainsäädännölle miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien luomiseksi kaikilla politiikan alueilla. Haluan muistuttaa erityisesti siitä, että sopimus tarjoaa myös mahdollisuuden suorittaa työelämässä erityisiä toimenpiteitä, jotka voivat olla erityinen ärsyke huonommassa asemassa olevalle ja aliedustetulle ryhmälle. Positiivista syrjintää siis.
Haluan puhua hieman tarkistuksista. Thyssenin tarkistus on lähellä sydäntämme, koska siinä viitataan ryhmään, jonka neuvosto on suurista odotuksista huolimatta hylännyt: mukana työskenteleviin puolisoihin. Cederschiöldin tarkistus on jokaisen mielestä tietenkin sympaattinen itsestäänselvyytensä takia. Hän puhuu siitä, että asiantuntemuksen on oltava miehille ja naisille itsestäänselvyys. Itsestäänselvyys, silti on hämmästyttävää, että nimitysten yhteydessä asiantuntemus otetaan esille vain, mikäli on kysymys naisten tasapainoisesta edustuksesta joissakin toimissa. Asiantuntemus näyttää olevan miehille hyvin tavanomaista, mutta me tiedämme totuuden. Neuvon teitä äänestämään tätä tarkistusta vastaan, koska se on ytimeltään syrjivä. On itsestään selvää, että naisilta vaaditaan asiantuntemusta, mutta sama koskee miehiäkin. Tätä emme ole koskaan maininneet, miksi nyt, kun on kyse naisista? Mitä 20 artiklaa koskevaan tarkistukseen tulee, neuvomme äänestämään viimeistä osaa vastaan. On hyvä, että katsotaan kuinka kaikki tarkistuksessa 30 mainitut asiat, kuten kuljetus, koulutus ja niin edelleen, voidaan rahoittaa, mutta kaikki naiset eivät tarvitse tukea rahoituksessa. Mielestäni rakennerahastoja tulee käyttää siellä, missä niitä tarvitaan eikä vain periaatteen vuoksi.
14 artiklassa puhutaan arvioinnista. Haluaisin määritellä sen tiukemmin. Taloudessa tunnetaan käsite " benchmarking" . Menetelmä, jossa mitataan omia saavutuksia verrattuna muiden saavutuksiin. Komission jäsen Flynn, ettekö voi laatia benchmarking -kriteereitä, jotta voimme mitata mainstreaming -tuloksia?
Lopuksi, haluan muistuttaa siitä, että Itä-Euroopan jäsenehdokkaille tulee painottaa sitä, että samanarvoisen kohtelun politiikka on osa yhteisön säännöstöä. Agenda 2000 vaikenee kuin muuri mainstreaming -kysymyksestä Keski- ja Itä-Euroopassa.
Viimeiseksi haluan sanoa: Euroopan parlamentti, katso omaa henkilöstöpolitiikkaasi. Puhumme kaikista muista, paitsi itsestämme. En ole huomannut naisia parlamentin huipulla.

Ryynänen
Arvoisa herra puhemies, arvoisa herra komissaari, komission ensimmäinen vuosikertomus naisten ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista on sinänsä myönteinen edistysaskel. Uskon, että siitä on hyötyä tulevan tasa-arvokehityksen suunnittelussa ja toteuttamisessa, vaikka tietysti onkin valitettavaa, että tähän kertomukseen ei vielä sisälly perusteellista ja arviointia ja analyysia, jota tarvitaan kehitystä vauhdittamaan. Toivon, että mietinnön laatijoiden hyvät toimenpide-esitykset myös toteutetaan.
Naisten osallistumista päätöksentekoon kaikilla tasoilla on edistettävä. Minä uskon, että väliaikaiset kiintiöt ovat tehokas väline tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja kun luonnollinen tasa-arvoinen edustus päätöksentekoelimissä on saavutettu, kiintiöistä voidaan luopua. Uskon, että kokemukset Suomen tasa-arvolain kiintiöistä tulevat sen osoittamaan.
Minusta on todella valitettavaa, että huolimatta yhteisön lainsäädännöstä ja monien maiden kansallisista säädöksistä samapalkkaisuuden toteuttamisesta ollaan vielä kaukana. Palkkakuilu on viimeinkin ylitettävä ja päästävä irti jakautuneista työmarkkinoista. Samoin on otettava käyttöön tehokkaat työnarviointimenetelmät, joiden avulla voidaan parantaa nyt alipalkattujen naisvaltaisten alojen työn arvostusta.
Myös alueellisessa kehittämistyössä naiset ovat selvästi aliedustettuina. Tämä johtaa siihen, että naisvaltaiset projektit ja yritykset eivät pääse mukaan alueellisiin kehittämisohjelmiin ja rakennerahastotukeen, eli naisten osuutta päättävissä elimissä myös aluetasolla on pikaisesti lisättävä.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin tähdentää sitä, että eräänä tiistaiaamupäivänä omistettiin huomattava osa keskustelusta yhtäläisten mahdollisuuksien ongelmalle. Tämä merkitsee sitä, että naisten oikeuksien valiokunnan ja parlamentin esittämiä asioita aletaan ottaa huomioon ja myös sitä, että asiasta tulee yksi Euroopan unionin keskeisistä ongelmista muiden ohella.
Nyt puhumme kahdesta merkittävästä mietinnöstä. Ensimmäisessä, komission vuosikertomusta naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevässä mietinnössä, jonka esittelijä on Kestelijn-Sierens, ehdotetaan, että tehtäisiin selkoa yhtäläisten mahdollisuuksien soveltamisessa viime vuosina saavutetusta edistyksestä, tarkistettaisiin saavutettu edistys, lisättäisiin yhteisön yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan politiikan näkyvyyttä, kannustettaisiin keskusteluun tulevista strategioista ja saavutettaisiin laaja yleisö, koska tämän mietinnön tiedoista käy ilmi, että naiset ovat yhä varsin huonosti perillä omista oikeuksistaan ja siitä, että niitä on välttämätöntä ja mahdollista kunnioittaa. Mietintö jakautuu kuuteen lukuun ja noudattaa olennaisilta osiltaan neljännen toimintaohjelman asettelua. Se on myönteinen seikka ja merkitsee sitä, että viime vuosien valinnoilla ja politiikoilla on ollut jatkuvuutta ja ne ovat konkretisoituneet.
Kokonaisuudessaan - ja tässä yhdyn esittelijään - mietintö tarjoaa suuren määrän tietoa, josta käy ilmi juuri se, että saavutetusta edistyksestä huolimatta yhtäläisten mahdollisuuksien periaate on valitettavasti vielä kaukana konkreettisesta toteutumisestaan. Haluaisin esittää joitakin esimerkkejä ja aloitan työelämästä. Työmarkkinoiden kasvaneesta naisistumisesta huolimatta naiset ovat yhä suuressa määrin eristyksissä työelämästä sekä horisontaalisesti että vertikaalisesti. Naisissa on enemmän työttömiä, etenkin pitkäaikaistyöttömiä. Kansallisista ja EU: n lainsäädännöistä huolimatta naisten ja miesten palkkojen välillä on lisäksi edelleen keskimäärin noin 20 prosentin ero. Toisena esimerkkinä on se, että on välttämätöntä saada naisten ja miesten osallistuminen päätöksentekoprosesseihin yhtäläiseksi. Myös tässä tapauksessa otetuista edistysaskeleista huolimatta - Pekingin konferenssi, komission tiedonanto - Euroopan unionissa on havaittu keskimäärin vähäisempää edistystä naisten kohdalla, vaikka voidaankin todeta naisten osuuden ja roolin kehittyneen merkittävästi. Tilanne on hyvin erilainen eri maissa.
Monista käytettävissä olevista tiedoista eri näkökannoista puuttuu kuitenkin täsmällinen analyysi ja ennen kaikkea huolellinen arvio ja vaikutus politiikkoihin. Tämän vuoksi kehotan komissiota ottamaan huomioon esittelijän tiedonannossaan esittämät ehdotukset, jotta seuraava vuosikertomus olisi sujuvampi, jotta sitä voitaisiin hyödyntää laajasti ja jotta siinä otettaisiin paremmin huomioon myös Euroopan parlamentin jo pitkään eri mietinnöissään tekemät ehdotukset, jotta siinä olisi runsaammin esimerkkejä hyväksi koetuista käytännöistä ja konkreettisista välineistä, jotta Kokkolan mietinnössä erityisesti käsitellystä aiheesta, valtavirtaistamisesta, tulisi todella kaikkien politiikkojen liikkeelle paneva periaate niin unionin kuin jäsenvaltioidenkin tasolla.
Kokkola tarkastelee hyvin selkeästi valtavirtaistamisperiaatteen soveltamista. Hän tuo siitä esiin sekä myönteisiä näkökohtia että kaikki vielä olemassa olevat puutteet ja esittää joukon ehdotuksia, joista komission on uskoakseni otettava sitovasti vaari. Valtavirtaistaminen ei ole positiivisten toimien vaihtoehto: koska olemme vielä kaukana yhtäläisten mahdollisuuksien varsinaisesta soveltamisesta, on kumpaakin vietävä eteenpäin. Valtavirtaistamista on sovellettava kaikkiin politiikkoihin, ja vastuu on niin ollen sekä komissiolla että jäsenvaltioilla. Komissiolla on oltava velvoittavampi rooli ja se voi harjoittaa sitä jäsenvaltioiden koulutusprojekteissa; sillä on vastuunsa henkilökunnan kouluttamisesta, jossa puolestaan sovelletaan yhtäläisiä mahdollisuuksia. Keskusteluun rakennerahastojen tarkistuksesta on liitettävä pakottavia ehtoja, jotta jäsenvaltiot kunnioittaisivat tätä periaatetta rahoituksen menetyksen uhalla. Tähän asti esille tulleista vihjeistä on tultava Euroopan unionin todellisen yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan sitovia ehtoja ja konkreettisia välineitä.

Lulling
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten suurin osa kollegoistani, tahdon ensinnäkin ilmaista tyytyväisyyteni. Itse asiassa toisin kuin parlamentilla on valitettavana tapana, naisten oikeuksien valiokunnan mietinnöt ovat kerrankin esityslistalla tiistaina, eivätkä perjantaina, jolloin kollegoillamme on yhtä valitettavana tapana lähteä aikaisemmin Strasbourgista.
Kuten me, myös valiokunta toivoo keskustelumme saavan laajempaa julkisuutta, sillä kyseessä on yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan politiikan ymmärtämisen ja kehittämisen parantaminen. Ajattelen erityisesti niitä miljoonia naisia, joille haluamme taata yhtäläiset mahdollisuudet ja yhdenvertaisen kohtelun. On hienoa, että mainstreaming on keksitty, sanaa on vain vaikea kääntää Voltairen kielelle. Kuten esittelijä rouva Kokkola, jota haluan onnitella, on todennut, kyseessä on tuntematon käsite lukuun ottamatta pientä asiantuntijoiden vähemmistöä. Valiokunnan aikomus sisällyttää miesten ja naisten yhtäläiset mahdollisuudet kaikkiin yhteisön politiikkoihin ja toimiin saa kaiken tukemme, koska mainstreaming ei tee tarpeettomaksi tasa-arvopolitiikkaa sellaisena kuin se on esitetty 119 artiklassa tai olemassaolevissa direktiiveissä ja ohjelmissa. Näihin on myös ohjattava riittävät varat, mitä ei tapahdu tällä hetkellä. Myös rouva Kestelijn-Sierensin oiva mietintö kuvaa hienosti vielä edessä olevaa taivalta nyt, neljäkymmentä vuotta Rooman sopimuksen voimaantulon jälkeen, jotta syrjintä, jota naiset yhä kokevat useilla aloilla, saadaan poistettua.
Lisäksi mainstreaming -käsitteeseen on sisällytettävä genre-näkökulma. Näkökulman edistäminen ohjelmien ja hankkeiden kehittelyvaiheessa sekä virkamiesten valveuttaminen tähän liittyviin kysymyksiin ovat muita mietinnössä esitettyjä vaatimuksia. Genre-termin osalta eräs ranskalainen kollegani huomautti, että genre-sanaa käytetään vain kieliopillisessa merkityksessä. Ihmisten osalta käytetään sen sijaan sanaa sukupuoli. Hän tarkensi vielä, että ainoastaan Marcel Proustin teoksissa genre-sanaa käytetään epäsuorissa seksuaalisissa konnotaatioissa. Swannin rakkauden päätyttyä romaanikirjailija ilmoittaa, että Swann oli tuhlannut elämänsä naiseen, joka ei ollut hänen genreään. Kyseessä oli piilotettu sanaleikki, joka vihjaa, ettei Swannin mieligenre kenties ollutkaan feminiininen. Onko tähän uuteen genre-näkökulmakäsitteeseen, joka on ilmestynyt teksteihimme, suhtauduttava siten, että sana sukupuoli pelottaa meitä? Toivottavasti ei, sillä sukupuoleen perustuvaa syrjintää ilmenee yhä eikä sitä voida poistaa laatimalla uusia nimityksiä politiikalle, jonka on perustuttava vakaaseen tahtoon kohdella molempia sukupuolia, jotka onneksi ovat erilaisia, tasa-arvon perusteella kun kyse on naisten ja miesten oikeuksista ja mahdollisuuksista.

Crawley
Arvoisa puhemies, olen häpeissäni, koska en osaa siteerata Voltairea ja Proustia, kuten Lulling niin oppineesti siteerasi. Haluan yhtyä kollegoideni näkemykseen ja todeta, miten upeaa on, että meillä on koko aamu aikaa juhlia sitä kehitystä, jonka naiset Euroopan unionissa ovat saavuttaneet, ja osoittaa olevamme vakavasti huolestuneita siitä, miten hallitukset ja Euroopan unioni suhtautuvat naisten yhä kohtaamiin ongelmiin ja miten toimettomia ne ovat tässä asiassa.
Otan erittäin tyytyväisenä vastaan kahden kollegani mietinnöt. Kestelijn-Sierensin mietinnössä on aiheesta kiitelty sitä, että Euroopan unionissa on laadittu ensimmäinen vuosikertomus naisten ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista. Tämä vuosikertomus voi olla väline, jolla selvennetään ja havainnollistetaan yhtäläisten mahdollisuuksien politiikkaa Euroopan unionin yleisölle, erityisesti naisille, jotka ovat jo kauan vaatineet tunnistettavaa rakennetta, jolla politiikan etenemistä, aikataulua ja päätöksentekoa voidaan seurata. Komission vuosikertomus on merkittävä panos Euroopan unionin 1900-luvun lopun keskusteluun yhtäläisistä mahdollisuuksista.
Kestelijn-Sierens on kuitenkin myös oikeassa kiinnittäessään huomion komission kertomuksen puutteisiin, joita ovat esimerkiksi tarve toteuttaa laajempia analyysejä ja arviointeja, yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan Euroopan parlamentin tärkeän työn ja sydäntämme lähellä olevien tärkeiden aihealueiden, kuten naisiin kohdistuvan väkivallan, huomiotta jättäminen sekä hallitusten välisen konferenssin yhtäläisiin mahdollisuuksiin kohdistuvien vaikutusten ja laajentumisen vaikutusten puutteellinen arviointi.
Onnittelen kollegaani Kokkolaa hänen mietinnöstään ja " mainstreaming" -periaatteesta. " Mainstreaming" eli valtavirtaistaminen merkitsee Euroopan unionin elimille hyvin vakavia ponnisteluja asenteita koskevan kulttuurimuutoksen aikaansaamiseksi eri politiikan aloilla. Tämä kulttuurimuutos tulee viemään aikaa. On valitettu, että " mainstreaming" -käsitteen tuntee vain pieni asianomaisten henkilöiden muodostama ryhmä, toisin sanoen asiantuntijaryhmä, joka työskentelee miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien alalla. Jos alalla halutaan edistyä ja jos naisten todella halutaan saavan kohtuullinen asema Euroopan unionin politiikoissa, komission ja parlamentin on pyrittävä tekemään tunnetuksi " mainstreaming" -periaatetta tästä päivästä alkaen ensi vuosisadalle.

Colombo Svevo
Arvoisa puhemies, komissaari on saanut tänään aivan oikeutetusti joukon kehuja, joihin liitän myös omani ja jotka haluan osoittaa myös kahdelle esittelijälle. Kyseessä on tärkeä keskustelu sekä aiheensa että kattavuutensa puolesta, eikä se ole tärkeä vain meille. Tässä kohden haluaisin painottaa, kuinka tärkeä keskustelu on sen tuen vuoksi, jota se voi antaa niin sanotuille tasa-arvoa edistäville tahoille, joita ovat jäsenvaltiomme, neuvottelut ja yhdistykset.
Meneillään olevasta keskustelusta haluaisin painottaa kahta seikkaa ja ennen kaikkea tämän vuosikertomuksen merkitystä. Se on merkittävä väline sen puolesta, mitä se voi edustaa jo nyt ja sen puolesta, mitä siitä minun nähdäkseni voi tulla ennen kaikkea ongelman näkyvyyden suhteen - mikäli on totta, että ainoastaan 20 prosenttia naisista on huomannut yhdenvertaisuuspolitiikan olemassaolon - ja sen puolesta, mitä siitä voi tulla analysoitaessa ja toimeenpantaessa yhteisön ja kansallisvaltioiden politiikkoja.
Jos pystymme toteuttamaan tämän mietinnön konkreettisesti, siitä voi loppujen lopuksi tulla tasa-arvopolitiikoissa kohdattujen ongelmien seurantakeskus. Juuri siksi, että tämä väline on tärkeä, komissaari ymmärtää komission painotukset ja Kestelijn-Sierensin mietinnössään tavoittelemat hyvin täsmälliset viittaukset ennen kaikkea hänen puhuessaan strategisen näkemyksen välttämättömyydestä. Kysyin itsekseni, mitä tarkoittaa " strateginen näkemys" . Se tarkoittaa, että tämän mietinnön pitäisi ilmentää yhteisön ja kansallisten politiikkojen sekä niiden erilaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevien ongelmien risteyskohtaa, joista yhteisön sisällä keskustellaan. Tämä merkitsee siksi neljännen puiteohjelman tavoitteiden uudelleen ymmärtämistä - jos ne eivät olisi nyt ajankohtaisia, tarkoittaisi se loppujen lopuksi sitä, että olisimme asettaneet väärät tavoitteet - mutta se merkitsee myös sitä, että yhteisössä ja jäsenmaissa osataan ottaa vaari kaikesta tällä alalla tapahtuneesta merkittävästä kehityksestä eikä jättää huomiotta niitä näkökohtia, jotka ovat joskus dramaattisia ja joita ei voida sijoittaa mihinkään ohjelmiin. Jos meillä olisi esimerkiksi ollut tänään käsillä myös Waddingtonin mietintö, olisimme voineet jollain tavalla hahmottaa ihmiskaupan tapaisen ongelman ja sen, että se puuttuu tästä mietinnöstä, välisen välimatkan.
Lopuksi toinen huomio ennen kaikkea Kokkolan mietinnön tiimoilta. Olen sitä mieltä, että tämän strategian keskipisteessä pitää olla yhteisön näyttämä hyvä esimerkki ennen kaikkea erään näkökohdan suhteen: kyse on yhtäläisten mahdollisuuksien ja Euroopan yhteisön sosiaali- ja rakennerahastojen välisestä suhteesta sekä tehtäessä suunnitelmia että ennen kaikkea muutettaessa rakennerahastoja. On totta, että komissio oli jo huhtikuussa 1996 antanut eksplisiittisen julkilausuman, jotta myös jäsenvaltioihin saataisiin tämä tasa-arvo, joka ei ole vielä toteutunut konkreettisesti. Olemme sitä mieltä, että yksinkertaistamalla tavoitteita voitaisiin sisällyttää järjestelmällisesti nämä yhtäläiset mahdollisuudet lainsäädäntöön ja lopuksi arvioida yhtäläisyysulottuvuuden vaikutusta kaikkiin politiikkoihin. Ei ole sattumaa, että iltapäivällä keskustellaan pk-yritysten seurantakeskuksesta, jossa on tehty tämän tyyppinen arvio, joka voisi olla merkittävä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Van Lancker
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen ja kollegat, haluaisin käyttää kaksi minuuttiani tämän keskustelun loppupuolella katsoakseni eteenpäin, sillä komission tiedonanto ja vuosikertomus, joista kiitos komission jäsenelle, ovat hyvä väline. Nyt on etupäässä meidän asiamme saada paperilla olevat kauniit periaatteet muutettua koviksi tosiasioiksi ja koviksi toimenpiteiksi. On käynyt selväksi, että useimmissa jäsenvaltioissa mainstreaming ei ole missään tapauksessa itsestään selvää. Olen vakuuttunut siitä, ettei tässä ole kyse terminologiasta, sanan ymmärtämisestä väärin, vaan poliittisen kulttuurin puutteesta.
Lähitulevaisuudessa meillä on joukko erittäin tärkeitä haasteita, joiden yhteydessä käsitteen mainstreaming tulee osoittaa hyödyllisyytensä.
Ensin ja ennen kaikkea, työllisyys, Luxemburgin huippukokous. Essenin jälkeen laaditut monivuotissuunnitelmat eivät läpäise tasa-arvoisuustestiä useimmissa jäsenvaltioissa. Useimmissa suunnitelmissa naisia ei näy tai heidät on työnnetty riskiryhmien nurkkaan. Arvoisa komission jäsen, minulle onkin selvää, että on olennaista, että Luxemburgin huippukokouksessa ymmärretään, että taistelu työttömyyttä vastaan merkitsee myös taistelua yhtäläisten mahdollisuuksien puolesta.
Toiseksi, kuten täällä on jo pari kertaa sanottu, rakennerahastot. Näyttää siltä, että niitä käytetään etenkin alueellisten ja maatalousrahastojen osalta harvoin aloitteisiin, joilla edistetään naisten osallistumista.
Minusta on selvää, että uudistettaessa rakennerahastoja täytyy huolehtia siitä, että niistä tulee kautta linjan naisystävällisempiä. Se tarkoittaa sitä, että mainstreaming pitää toteuttaa, että pitää muotoilla selkeät tavoitteet, kriteerit, määrätä osoittimet, arviointimenetelmät, jotka perustuvat sukupuolineutraaleihin tilastoihin. Kuten joku äsken sanoi, hyvä komission jäsen, odotamme teiltä, että kehitätte benchmarking -menetelmän naisia varten, että kehitätte yhtäläiset mahdollisuudet -mittarin.
Paras väline olisi tietenkin se, että paljon useammat naiset voisivat osallistua päätöksentekoon. Asia on tullut täällä jo useita kertoja esille. Harmi, ettei Amsterdam ole antanut meille uusia välineitä tähän. Toivon, että komission jäsen ja komissio tulevat käyttämään Amsterdamin sopimusta mahdollisimman luovasti auttaakseen asiaa.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa on saavutettu varsin vaatimatonta edistystä naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien toteuttamisessa, kuten komission vuosiraportista 1996 ja KestelijnSierensin mietinnöstä käy ilmi. On olemassa vielä huomattavia puutoksia, niin yhteisö- kuin kansallisellakin tasolla. Edeltävät puhujat ovatkin aivan oikein viitanneet asiaan.
Mainstreaming on päävirtauksena merkittävä ajatus kauan kypsyneestä yhtäläisten mahdollisuuksien toteuttamisesta, edellyttäen että se liittyy Euroopan unionin kaikkiin konsepteihin ja toimenpiteisiin eikä piiloudu nurkkiin ja merkityksettömille aloille. Erikoisohjelmat ovat tarpeen kestävien positiivisten muutosten mahdollistamiseksi, informaatiosta ja tunnettuustyöstä laadullisiin ohjelmien analyyseihin ja toimiin.
Amsterdamin sopimusluonnoksessa on vahvistettu yhtäläisten mahdollisuuksien lakipohjaa. Aluksi ohjeena oli ainoastaan 119 artikla. Nyt yhtäläisiä mahdollisuuksia on täydennetty 2 artiklalla. Yhteisön tehtävänä on siis poistaa epätasa-arvoa ja kieltää sukupuolen perusteella tapahtuva syrjintä. Myös sosiaalipöytäkirja ja työttömyyslauseke sisältävät tärkeitä muutoksia, kuten naisten oikeuksien valiokunnassa tyytyväisyydellä voitiin todeta. Mainstreaming koskee jokaista, kuten esittelijä Angela Kokkola asian kiitetyssä mietinnössään muotoili, sekä miehiä että naisia. Eittämättä miesten ajattelua, monien vuosien perinteitä ja valmiutta, pitää muuttaa. Se näkyy työelämässä, johtoasemat on kuten ennenkin varattu sukupuolen perusteella, huolimatta naisten kaikista ammatillisista ominaisuuksista ja sosiaalisesta kompetenssista.
Työmarkkinoilla naiset ovat kuten ennenkin miten tahansa käytettävissä oleva voimavara. Hyvinä aikoina heitä houkutellaan töihin ja huonoina aikoina heidät potkitaan pois. Heiltä puuttuu turvallisuutta ja näkökulmia. Edistystoimenpiteet ovat kuten ennenkin puuttuvia voimavaroja, paremman ammatillisen koulutuksen hyväksi myös teknisillä aloilla voi luoja, aina vain tyypillisiä miesten alueita! Tai lastenhoitovaiheen jälkeisen työelämään paluun hyväksi.
Mietintö suosittaa kriteereitä yhtäläisten mahdollisuuksien arvostelemiseksi ja vaatii aivan oikein tutkimuksia mainstreaming -ajattelun aikaansaamiseksi jäsenvaltioissa. Yhteisellä toivelistallamme ovat myös monet mahdollisuudet edistää naisten asiaa rakennerahastojen avulla, pilottiprojekteista naisten osuuden nostamiseksi. Hyvä komission jäsen, luotamme vakaasti Euroopan komission motivaatio- ja toimeenpanokykyyn.

Flynn
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä kaikkia niitä, jotka ovat osoittaneet kannattavansa voimakkaasti uutta välinettämme - vuosikertomusta. Se on otettu hyvin vastaan, ja olen siitä hyvin mielissäni. Haluaisin erityisesti käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja kiittää naisten oikeuksien valiokunnan esittelijöitä Kestelijn-Sierensiä ja Kokkolaa heidän suurenmoisesta työstään mietinnöissä, jotka koskevat komission kertomusta vuodelta 1996 naisten ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista Euroopan unionissa ja komission tiedonantoa naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttämisestä yhteisön politiikkaan ja toimintaan kaikilla aloilla.
Olen erityisen tyytyväinen huomatessani, että he ottivat lämpimästi vastaan komission ensimmäisen vuosikertomuksen naisten ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista. Lehdistö ja naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevä Euroopan neuvoa-antava komitea sekä talous- ja sosiaalikomitea ja monet muut yhtäläisiä mahdollisuuksia tarkastelevat organisaatiot ovat ottaneet tämän kertomuksen alusta alkaen erittäin hyvin vastaan.
Monet Kestelijn-Sierensin naisten oikeuksien valiokunnan puolesta laatimassa mietinnössä esitetyistä ehdotuksista ovat mielestämme hyvin rakentavia ja hyödyllisiä, ja pyrimme ottamaan ne huomioon mahdollisimman pitkälti, kun valmistelemme seuraavaa kertomusta.
Ensimmäisessä mietinnössä pyritään tavoittelemaan kolmea päämäärää: julkisuuteen, strategiaan ja lähentymiseen. Esittelijän mielestä strategiaa koskevan tavoitteen kehittäminen on vielä kesken. Tulemme tekemään töitä asian eteen, ja sitä kehitetään tulevaisuudessa.
Otan tyytyväisenä vastaan ehdotukset aiheista, jotka tulisi sisällyttää seuraavaan vuosikertomukseen, ja tulemme viemään nämä erittäin hyödylliset ehdotukset eteenpäin. Seuraavissa kertomuksissa tullaan todellakin ottamaan paremmin huomioon kyseisen vuoden kehitykset. Jäsenvaltioiden Pekingin toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa koskeva kappale on laadittu jäsenvaltioista kesäkuuhun 1996 mennessä kerättyjen tietojen perusteella. Lisätietoja toimintasuunnitelman kansallisen tason täytäntöönpanosta annetaan vuoden 1997 kertomuksessa, joka on jo valmisteilla. Kuten on ehdotettu, kyseisen vuoden kertomus tulee sisältämään enemmän tietoa kansallisesta kehityksestä. Kuten Van Lancker totesi, vuosikertomus on erittäin hyödyllinen väline; se voidaan määritellä eräänlaiseksi mittavälineeksi, ja pyrimme parantamaan sitä toiveidenne mukaisesti.
Kokkolan laatiman " mainstreaming" -periaatetta koskevan mietinnön osalta olen tyytyväinen huomatessani, että parlamentti ja komissio ajattelevat samalla tavoin tästä hyvin tärkeästä asiasta eli sukupuolten yhdenvertaisuuden edistämisestä ja sukupuolinäkökulman sisällyttämisestä kaikkiin yhteisön politiikkoihin. Tämä tavoite voidaan saavuttaa vain, jos kaikki Euroopan elimet tunnustavat sen ja sitoutuvat ryhtymään konkreettisiin toimenpiteisiin.
Hänen mietinnössään on korostettu muutamia tärkeitä aiheita, jotka komissio on jo sisällyttänyt neljänteen toimintaohjelmaan, kuten tarvetta muuttaa rakenteita ja asenteita ja kehittää politiikkoja, jos naisten ja miesten välistä yhdenvertaisuutta halutaan edistää. Komissio on jo ryhtynyt konkreettisiin toimenpiteisiin " mainstreaming" periaatteen sisällyttämiseksi kaikkiin politiikkoihin ja etenkin työmarkkinapolitiikkaan ja ammatillisen koulutuksen politiikkaan, kuten mietinnössä on korostettu.
Tätä koskeva strategia-asiakirja, jossa hahmotellaan tulevia toimia, on hyväksytty hiljattain. Näitä ovat yksikköjen välisen yhteistyön vahvistaminen, sukupuoliin kohdistuvien vaikutuksen arviointia koskevien menettelyjen ja suuntaviivojen kehittäminen ja tulosten seuranta. Nämä toimenpiteet kuvastavat myös muutamia parlamentin suurimmista huolista. Itse komissiossa kaksikymmentäyhdeksän pääosastoa ja laaja-alaista yksikköä osallistuu tämän strategian täytäntöönpanoon. Panen tyytyväisenä merkille, että esittelijä korostaa " mainstreaming" periaatteen ja naisten päätöksentekoprosessiin osallistumisen välistä yhteyttä.
Naisten ja miesten yhdenvertaisia mahdollisuuksia koskeva komission henkilöstöpolitiikka on suunniteltu siten, että todelliset muutokset tähän suuntaan ovat mahdollisia. Panen erityisen tyytyväisenä merkille, että esittelijä on korostanut sellaisen kaksitahoisen lähestymistavan käyttöönottoa, jolla edistetään positiivisia toimenpiteitä ja " mainstreaming" -politiikkaan liittyviä toimia, tarvetta lisätä naisten osallistumista rakennerahastojen suunnitteluun ja täytäntöönpanoon ja lopuksi, tarvetta parantaa sukupuolen mukaan eriytettyjä tilastotietoja rakennerahastojen käytöstä ja tarvetta tehdä " mainstreaming" -politiikasta olennainen osa laajentumisneuvottelujamme. Komissio tulee ottamaan huomioon parlamentin huolet ja pyrkii vahvistamaan ponnistelujaan mietinnössä esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Muutamat jäsenet ovat viitanneet käsitteen " mainstreaming" tulkintaan ja määritelmään, ja huomauttaneet, että käsite voi aiheuttaa toisinaan epäselvyyttä. Komissio ei keksinyt tätä käsitettä, vaan sen alkuunpanija on itse naisten liike. Meille läsnäolijoille ja unionin toimielimille on täysin selvää, että tarkoitamme tällä käsitteellä miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttämistä muihin politiikkoihin ja rahoitusmekanismeihin. Crawley esitti asian hyvin ytimekkäästi sanoessaan, että tarvitsemme kulttuurimuutosta. Käsite voidaan määritellä laajemmin seuraavasti: aktiivisempi ja laaja-alaisempi strategia, jolla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia sekä ryhtymällä positiivisiin toimenpiteisiin että ottamalla käyttöön kaikki tätä tarkoitusta edistävät yleispolitiikat ja toimenpiteet.
Tulemme keskittämään ponnistelumme, jotta yhtäläiset mahdollisuudet saadaan sisällytettyä kaikkiin asiaan liittyviin käytännön toimiin. Ratkaisevaa on, että käsitteen määritelmästä ja ymmärtämisestä huolimatta meidän tulisi ehdottomasti ryhtyä toimenpiteisiin.
On esitetty, että seuraavaa kertomustamme varten olisi ehkä hyödyllistä laatia sanasto käsitteistä, joita käytetään yleisesti yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevissa keskusteluissa. Tällaisella sanastolla voitaisiin selkeyttää merkittävästi, mitä tietyllä käyttämällämme käsitteellä tarkoitetaan. Ehdottaisin, että voisimme tehdä näin ensi kerralla.
Maij-Weggen kannatti voimakkaasti vuosikertomusta ja kiitän häntä siitä. Hän esitti kuitenkin yhden hyvin erityisen huomautuksen yhteisön toimielinten johtoasemissa toimivista naisista. Meidän tulisi todellakin kiinnittää tähän erityistä huomiota.
Komissio on, Maij-Weggen, saavuttanut tässä asiassa muutamia edistysaskeleita, joista haluaisin kertoa teille. Ensimmäinen tammikuuta 1994 ja 1997 välisenä aikana A1- ja A2-luokissa, jotka ovat korkeimmat komission uraluokista, toimivien naisten määrä on yli kolminkertaistunut 5: stä 18: aan. Tämä on merkittävä parannus tällä alalla. Se ei ole riittävä, mutta se on melkoinen parannus, ja toivon vilpittömästi, että voimme edistyä muissa toimielimissä samalla tavoin.
Van Lancker mainitsi erityisesti työmarkkinoita koskevasta huippukokouksesta ja asiaa koskevista toimista, joihin voisimme ryhtyä. Olen tästä hyvin huolissani. Haluan vakuuttaa teille, että yhtäläiset mahdollisuudet tullaan sisällyttämään niihin työllisyyttä koskeviin suuntaviivoihin, joita ehdotan komissiolle jo lähitulevaisuudessa, ja mielestäni tämä tulisi ymmärtää erittäin hyväksi uutiseksi.
Komissio on vilpittömästi sitoutunut täytäntöönpanemaan " mainstreaming" -strategian. Olemme sitoutuneet myös pitkän ajan strategiaan, jolla rohkaistaan kaikkia naisten ja miesten välistä yhdenvertaisuutta edistäviä politiikkoja ja toimenpiteitä. " Mainstreaming" -politiikasta on toistaiseksi saatu vain vähän kokemuksia, mutta tulemme etenemään asiassa. Mielestäni olemme tänään saaneet asian hyvälle alulle. Suhtaudun tulevaisuuteen toiveikkaasti. Sukupuolinäkökohdat huomioon ottavaa " mainstreaming" -politiikkaa tulisi tästä lähtien harjoittaa periaatteena, joka on osa uutta perustamissopimusluonnosta, ja olemme varmastikin luoneet myönteistä liikehdintää myös tällä alalla. Tämän ansiosta meidän tulisi voida saavuttaa yhä suurempia edistysaskeleita tulevaisuudessa.
Teidän panoksenne on näin ollen hyvin tärkeä. Kiitän siitä teitä kaikkia yhteisesti, etenkin yhteispäätösmenettelyn osalta aina, kun se on aiheellista. Olemme saavuttaneet edistysaskelia, ja meidän tulisi tunnustaa se. Vuosien aikana saavuttamamme edistys on ollut melkoista, mutta esiin tuodut kysymykset vaativat jatkuvan huomiomme, ja meidän on edistettävä tasa-arvokysymyksiin liittyvää yleistä tietoisuutta ja niiden profiilia. Tämä tiistainen kokouksemme on antanut merkittävää lisäpontta komission ja parlamentin toimille tällä alalla.
Vuosikertomuksemme ja täytäntöönpano-ohjelmamme tulevat olemaan jatkuvan huomiomme kohteena, ja ne pysyvät ensisijaisena tavoitteena minun komissaarikauteni ajan.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Naisiin kohdistuva väkivalta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Erikssonin naisten oikeuksien valiokunnan puolesta laatima mietintö (A40250/97) tarpeesta järjestää Euroopan unionin laajuinen kampanja naisiin kohdistuvan väkivallan täydellistä torjumista varten.

Eriksson
Herra puhemies! Täällä ei ole kovinkaan monia paikalla, mutta se ei merkitse sitä, ettei tämä kysymys kosketa tavattoman monia. Joskus kuuntelen tätä fraasia tässä kamarissa epäillen, siis sitä, että käsitelty kysymys koskettaa tavattoman monia. Tässä tapauksessa kuitenkin tiedän, että asia on niin, koska minulla on nyt kokonaisen vuoden aikana ollut tilaisuus työstää tätä mietintöä ja myös tavata ihmisiä, jotka itse ovat joutuneet fyysisen väkivallan kohteeksi tai työskentelevät väkivallan kohteeksi joutuneiden tukemiseksi.
Joskus pysähdymme kyselemään sitä, miten on mahdollista, että meillä on palkkasyrjintää, että meillä on niin vähän naisia päätöksentekijöinä, mistä olemme aivan hiljattain puhuneet. Mikä on syytä ja mikä seurausta? Voi vain todeta, että siitä kun Aristoteles väitti naisen olevan " puutteellinen ja alempi olento, jonka ainoana tehtävänä tulee olla uusien miesten synnyttäminen" , olemme päässeet hieman eteenpäin. Edelleen on kuitenkin yhteiskunnassamme jäljellä tavattomasti aristoteelista ajattelua. Elämme lyhyesti sanoen patriarkaalisissa rakenteissa, jossa mies on ylempi ja nainen alempi kaikilla alueilla ja kaikin tavoin. Myös me naiset käsitämme itsemme miehiä alemmiksi. Niin kauan kuin näin teemme, elämme yhä Aristoteleen aikakautta.
Näiden yhteiskunnan rakenteiden äärimmäiset seuraukset ilmenevät naisiin kohdistuvana fyysisenä väkivaltana. Kyseeseen tulevat raiskaukset ja muut seksuaaliset oikeudenloukkaukset, pahoinpitelyt, seksuaalinen häirintä, prostituutio ja pornografia. Ne ovat äärimmäisiä seurauksia, joiden keskellä elämme.
Kotimaassani Ruotsissa kuolee nykyisin yksi nainen joka kymmenes päivä siksi, että joku hänelle läheinen mies on törkeästi pahoinpidellyt häntä. Meillä on menneenä kesänä ollut oikeudessa useita raiskaustapauksia, joissa voimme suoraan nähdä pornografian heijastuvan aktiiviseen toimintaan, kun kyseessä ovat yksinäisiin naisiin kohdistuneet ns. jengiraiskaukset.
Kotiväkivaltaa pidetään edelleen yksityisasiana. Mutta nykyisin tiedämme, ettei näin ole. Emme tiedä, paljonko tämä naisiin kohdistuva massiivinen väkivalta taloudellisesti maksaa veronmaksajille ei vain EU: ssa, vaan ympäri maailmaa. Tässä mietinnössä me valiokunnassa tähdennämme, että ehkä ajan myötä saamme selville tämän kustannuserän suuruuden, niin että voimme keskustella niiden ihmisten kanssa, jotka osaavat keskustella ja asettaa kysymyksiä vain kruunuissa ja äyreissä.
Mielestäni tuomme täysistuntoon hyvän mietinnön. Olemme keskustelleet sen läpi moneen kertaan. Haluan kuitenkin kiinnittää huomiota siihen, että viime hetkellä liittäisin siihen vielä jotakin tekstistä puuttuvaa, joka aiheuttaa konfliktia, mikä merkitsee että minulla on ollut mahdollisimman huono onni. Kyseessä on näkemys pornografiasta ja prostituutiosta sekä siitä, että prostituoitujen asiakkaat kriminalisoitaisiin prostituoitujen sijasta. Nämä muutosehdotukset puuttuvat tekstistä mahdollisimman huonon onnen vuoksi hallinnollisessa käsittelyssä. Vetoan siksi kamariin ja kollegoihini, että saan esittää ne suullisina muutosehdotuksina ja että otamme niistä appel nominal in. Tämä sisältää nimittäin mitä suurimittaisimman konfliktin, ei vähiten koko EU: n yhteisessä naisliikkeessä. Mielestäni olisi oikein saada kysymykset pöydälle ja katsoa, miten suuria eroja syntyy tässä kamarissa, niin että sitten tiedämme, miten työskennellä näiden kysymysten parissa myöhemmin.
Koska komissaari Gradin on nyt paikalla, olen tietenkin utelias sen suhteen, miten komissio ottaa tämän mietinnön vastaan ja, kuten tavallisesti, miten on taloudellisten mahdollisuuksien ja resurssien laita vuoden 1999 nimeämiseksi naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseksi eurooppalaiseksi vuodeksi.

Waddington
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella sekä Erikssonia hänen erinomaisesta mietinnöstään että David Martinia siitä, että hän on ylipäätään ottanut tämän aiheen esille parlamentissa. Haluaisin esittää teille viisi syytä, miksi tarvitsemme Euroopan laajuista kampanjaa naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi.
Ensinnäkin on tarpeellista lisätä tietoisuutta naisiin kohdistuvan väkivallan yleisyydestä jokaisessa maassa, jokaisessa kaupungissa ja kaikissa yhteiskuntaluokissa. Esimerkiksi kymmenessä Euroopan neuvoston tänä vuonna mainitsemassa tutkimuksessa todettiin huomattava yhdenmukaisuus, sillä 25 % naisista on joutunut perheväkivallan kohteeksi ja 6-10 % naisista joutuu väkivallan kohteeksi vuosittain.
Toiseksi on ensisijaisen tärkeää, että kaikkia jäsenvaltiota tulisi pyytää tarkistamaan väkivallan uhrien oikeudellisia, taloudellisia ja sosiaalisia tukijärjestelmiä ja suojelua toistuvilta hyökkäyksiltä. Naisilla, jotka ovat joutuneet väkivallan uhreiksi - ja valtaosa heistä kärsii vaiti - ja heidän lapsillaan on oltava rohkeutta ilmoittaa väkivallasta, ja heidän on luotettava siihen, että heille annetaan tehokasta tukea.
Kolmanneksi naisiin kohdistuva väkivalta tulisi tuomita maailmanlaajuisesti. Viranomaisten tulisi sitoutua väkivallan täydelliseen torjumiseen ja järjestää tiedotuskampanjoita, joilla muutetaan useiden tahojen näkemystä siitä, että esimerkiksi naisiin kohdistuva perheväkivalta on yksityinen ja vähäpätöinen asia.
Neljänneksi kansalaisjärjestöillä, joilla on kokemusta naisten tukemisesta ja väkivallan torjumisesta, tulisi olla mahdollisuus vaihtaa ajatuksia ja esimerkkejä hyvästä käytännöstä.
Muutamilla erinomaisilla ja innovatiivisilla paikallisilla kampanjoilla, joilla torjutaan väkivaltaa, voisi olla laajempi vaikutus Euroopan tasolla.
Viidenneksi väkivallan syistä ja sen ehkäisykeinoista tarvitaan lisätietoa; miten voimme opettaa lapsemme, pojat ja tytöt, ratkaisemaan kiistat ilman väkivaltaa; miten voimme lopettaa uhkailun; miten voimme varmistaa miesten ja naisten ihmisoikeuksien keskinäisen kunnioittamisen ja miten voimme muuttaa väkivaltaisten miesten asenteita ja käyttäytymistä.
Toivon, että tämä parlamentti ja komissio tulevat kannattamaan naisten oikeuksien valiokunnan pyyntöä järjestää Euroopan laajuinen kampanja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi. Toivon, että tulemme muistamaan vuoden 1999 vuotena, jolloin koko Eurooppa ryhtyi toimiin torjuakseen naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja alkoi kunnioittaa ihmisoikeuksia.

Bennasar Tous
Arvoisa puhemies, Banottin poissaollessa yritän yhdistää hieman kummankin puheaikaa puhuakseni sekä omasta että ryhmäni puolesta.
Haluan ennen kaikkea kiittää Erikssonia syvällisestä ja yksityiskohtaisesta mietinnöstä, joka käsittelee naisiin ja lapsiin kohdistuvaan väkivaltaan liittyvän ponnistelun tarvetta solidaarisuuden, suvaitsevaisuuden ja myönteisten toimien alalla.
Tämä mietintö on jälleen uusi hätähuuto. Mitä on vielä tehtävä, jotta suurelliset ja sulavasanaiset puheet synnyttäisivät todellisia muutoksia eurooppalaisten hallitusten väkivaltaa koskevassa asenteessa? Pekingin konferenssi antoi selkeän määritelmän siitä, mitä sukupuoleen kohdistuva erityinen väkivalta on - uhkailuja, turvattomuutta, fyysistä ja henkistä kidutusta, pahoinpitelyjä ja kärsimystä, pakotusta, sukupuolielinten silpomista, insestiä, seksuaalista häirintää, hyväksikäyttöä, naiskauppaa ja raiskauksia - ja tätä tapahtuu joka päivä demokraattisessa Euroopassa, joka puolustaa vapauksia ja ihmisoikeuksia.
Uhrit ovat pääasiassa naisia ja lapsia, ja salattu paikka, jossa suurin osa näistä pahoinpitelyistä tapahtuu, on perhepiiri. Syyt: köyhyys, alkoholin väärinkäyttö, huumeet, slummiutuminen ja pornografian ympärillä pyörivä voimakkaasti lisääntyvä kauppa, prostituutio ja homoseksuaalisuus. Ratkaisujen löytämiseksi on yksilöitävä syyt, jotka aiheuttavat väkivaltaa. Sosiaalinen eristyneisyys, tuen puute, vanhempien tietoisuus ja koulutus, ja ennen kaikkea vaikea lapsuus. Suurin osa on perheitä, jotka on jo alusta pitäen luokiteltu hyvin riskialttiisiin ryhmiin kuuluviksi. Silti perheväkivalta on vielä nykyisin yksityisasia, näkymätön rikos, jota uhrit eivät uskalla paljastaa.
Mihin sosiaalipoliittisiin toimenpiteisiin olisi ryhdyttävä, jotta väkivaltaa voitaisiin ennaltaehkäistä? Suurin osa jäsenvaltioista on hyväksynyt avioliitossa tapahtuvaa perheväkivaltaa koskevia määräyksiä, ja se on määritelty rikokseksi. Tosiseikkoja on vähän; tiedetään kuitenkin, että parisuhteessa yleensä mies käyttäytyy väkivaltaisesti naista kohtaan.
Naisten oikeudellinen asema on parantunut, ja olemme edistyneet myös työmarkkinoilla. Valtasuhteissa on kuitenkin vielä huomattava epätasapaino. Esittelijä tuomitsee olemassa olevan tabun silloin kun puhutaan väkivallasta ja paljastetaan seksuaalinen tai epätoivottu lähentely, josta monet naiset kärsivät työpaikoilla. Näitä aiheita koskevia kansallisia tilastoja on vähän. Siksi on hyvin vaikeaa määrittää, heijastaako naisiin ja lapsiin kohdistuneen lisääntyneen väkivallan tunne tosiasiallista kasvua vai tuleeko päivänvaloon nyt vain enemmän tapauksia, koska tiedotus ja ongelman tiedostaminen on lisääntynyt.
On kuitenkin varmaa, että naisiin kohdistuva väkivalta, jota on käsiteltävä ensisijaisesti ihmisoikeuskysymyksenä, on tunnustettu julkisen terveydenhuollon vakavaksi ongelmaksi. Wienissä vuonna 1994 perustettu eurooppalaisten naisten terveysverkosto luki naisiin kohdistuneen väkivallan osaksi kuutta ensisijaista huolenaihetta terveydenhuollon alalla. Vaikka mainittu väkivalta ei tunne sosiaaliskulttuurisia, uskonnollisia tai rodullisia rajoja, niin kaikkein haavoittuvimpia ovat lasten ohella nuoret ja köyhät siirtolaisnaiset.
Väkivallan fyysisistä ja henkisistä vaikutuksista on olemassa hyvin vähän tutkimuksia. Psykiatrisen hoidon tarve ja monien pahoinpideltyjen naisten välittömät itsemurhat ovat kuitenkin tosiseikkoja, jotka lisääntyvät jatkuvasti. Vammat vaihtelevat kuolemasta epätoivottuun raskauteen, sairauksiin, uni- ja ravitsemushäiriöihin, syyllisyyteen ja pelkoon, erittäin voimakkaaseen pelkoon. Joissakin mietinnöissä osoitetaan, että yhdessä Euroopan maassa joka kolmas alle 16-vuotias tyttö on joutunut seksuaalisen häirinnän tai raiskauksen kohteeksi.
Esittelijä pyytää, ja minä myös ryhmäni puolesta, että esitetään ministeriöiden välinen yhteensovitettu ehdotus ja että kaikki asianajajat, tuomarit, poliisit ja terveyshenkilöstö - sekä miehet että naiset - saavat pakollista erityiskoulutusta väkivallasta, prostituutiosta sekä ihmisillä käytävästä kaupasta ja pornografiasta. On myös lisättävä uhrien tukipalvelujen tehokkuutta, suojelua, turvakoteja, neuvonantoa ja yhteensovitettua yhteiskuntaan takaisin saattamista sekä toimittava yhteistyössä hallituksista riippumattomien järjestöjen kanssa. On tarpeen perustaa eurooppalainen ilmainen auttava puhelin ja laatia luotettavia tilastoja, jotka palvelevat ilmiantoa. Koulutuksessa ja mainoksissa on myös toteutettava väkivallan vastaista mainstreamingiä .
Komissaari Flynn on jo lähtenyt, mutta pyydän Gradinia välittämään, että hän sisällyttäisi väkivallan vastustamisen kaikkeen yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaan politiikkaan ja toimintaan.
Odotamme paljon Daphne-ohjelmalta. Meillä on vain vähän varoja käsitelläksemme näin vakavaa ongelmaa, mutta pyrimme lisäämään budjettikohtia seuraavaksi vuodeksi.

Schaffner
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komission jäsen, kukapa voisi kiistää sellaisen eurooppalaisen kampanjan merkityksen, joka pyrkii naisiin kohdistuvan väkivallan täydelliseen torjumiseen? Viime aikoina useissa Unionin jäsenvaltioissa koetut murhenäytelmät ovat todistaneet, että tarve pornografian ja pedofilian voimakkaaseen torjuntaan on olemassa, olivatpa kyseessä sitten nuoret pojat tai pienet tytöt. Vaikuttaa yhä enemmän siltä, että prostituutio ja sen hyödyntäminen ovat yksi järjestäytyneen rikollisuuden muoto. Huumeiden välittäjät ehkä pelkäävät yleistyvän huumeiden vapauttamisen tekevän toiminnastaan vähemmän kannattavaa ja alkavat käyttää naisia vaihtorahana, jonkinlaisena yhteisvaluuttana, jonka käyttö on paljon tuottoisampaa varastettujen tavaroiden kaupassa. Kadulle töihin laitettu nainen varastetun auton maksamiseksi on paljon tuottoisampi kuin hyvinkin sijoitettu raha ja vieläpä ilman rahan pesuun liittyviä vaikeuksia.
Kotona tapahtuvaa väkivaltaa puolestaan on kartoitettu hyvin vähän, sillä se on edelleenkin tabu. Väkivallan uhreiksi joutuneet naiset pitävät murhenäytelmän salassa, joko koston pelossa tai hävetessään lähipiirin suhtautumista. Euroopan laajuinen kampanja voisi vapauttaa uhrit, kuten tapahtui pedofilian ja insestin tapauksissa, voisi saada heidät uskaltamaan puhua, uskomaan, että heitä kuullaan ja ehkä jopa kuunnellaan. Luotettavat tilastot tällä alalla voisivat antaa käsityksen ongelman laajuudesta ja auttaa väkivallan uhreiksi joutuneita naisia puhumaan.
Mielestäni rouva Erikssonin mietinnössä ei kuitenkaan tarpeeksi korosteta ongelmaa, joka koskee niitä lapsia, joiden arkipäivää on äidin väkivaltaisen kohtelun seuraaminen. Kaikissa tutkimuksissa osoitetaan, kuinka perheväkivaltaan syyllistyvät usein ovat lapsuudessaan joutuneet väkivallan uhriksi tai todistajaksi. Aivan liian usein piestyt ja pahoinpidellyt naiset eivät kerro tilanteestaan, koska luulevat näin suojelevansa lapsiaan.
Mietinnössä ehdotetaan naisten turvakotien määrän lisäämistä. En usko, että tämä olisi varsinainen ratkaisu. Paikallisesti valittuna edustajana olen usein vastaanottanut naisia, jotka hakevat minulta apua, kenties koska olen nainen. Asemassani voin ainoastaan ehdottaa heille majoitusta turvakodissa, usein kaukana kotoa, mutta he eivät halua tällaista ratkaisua. He eivät halua lisätä väkivallan lapsilleen aiheuttamiin traumoihin juurettomuutta, välien katkeamista ystäviin ja kouluun tai kodin menettämistä. On epäreilua, että väkivallan uhri ja lapset joutuvat lähtemään kotoa ottaakseen etäisyyttä väkivallan tekijään. Mielestäni tätä ongelmaa olisi pohdittava, koska sitä ei ole riittävästi tutkittu, ja se voisi olla tulevaisuudessa mietinnön aihe.

Larive
Arvoisa puhemies, vaikka raiskaus avioliitossa on lopultakin useimmissa jäsenvaltioissa rangaistava teko, on olemassa yhä vielä kovin paljon tabuja, tietämättömyyttä, ymmärtämättömyyttä ja haluttomuutta, jotta naisiin kohdistuva väkivalta nostettaisiin keskeiseksi poliittiseksi kysymykseksi. Väkivalta tapahtuu useimmin onnellisen perheen keskuudessa. Auttavia puhelimia ja turvakoteja ei usein ole tai niitä on liian vähän. Poliisin ja tuomareiden koulutuksessa on puutteita. Miten Euroopan unioni voi panostaa tähän?
Ensiksi, edistämällä tiedostamista, tiedon saantia ja ajattelutavan muutosta, myös Itä- ja Keski-Euroopan jäsenehdokasvaltioissa, jotta jäljessä olevat valtiot muuttaisivat lainsäädäntöään, sillä yhdenmukaistaminen on toivottavaa ja vielä mahdollista.
Toiseksi, hyväksymällä esittelijän esityksen eurooppalaisen naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisen vuoden järjestämisestä. Tällöin on etsittävä kaikkein onnistuneimmat tekijät kansallisissa kampanjoissa ja työstettävä ne eurooppalaiseen kampanjaan, joka tulee järjestää hajautetusti ja jota tulee soveltaa kansallisten tarpeiden mukaisesti.
Kolmanneksi, on lopultakin saatava esille tiedot, tilastot. Tilastokeskuksen vuosittaisen tutkimuksen mukaan naisiin kohdistuva väkivalta on lisääntynyt Hollannissa. Kuulin, että Suomessa tehdään tänä vuonna laaja kysely. Komission on vaikutettava siihen, että näin tehdään joka puolella, silloin tiedämme vasta, mitä vastaan taistelemme. Sillä auttavat puhelimet ja turvakodit puutuvat usein, koska ne ovat niin kalliita. Muistutan, että tällaiset toimet saavat nimenomaan aikaan säästöä kansallisissa talousarvioissa. Tanskalainen naiskeskus Røntofte on laskenut niin ja jokaisen pitäisi tehdä samoin. Vain tästä syystä naiskeskus sai aikaan 1, 8 miljoonan ecun säästön paikallisissa asuntopalveluissa. Tämä olisi ilmiömäinen säästö koko Euroopan unionin kansallisissa rahakirstuissa.
Ryhmäni kiittää Erikssonia hyvästä työstä, mutta meidän on nyt ryhdyttävä työhön. Vuoden 1997 talousarvion kolme miljoonaa ecua ei saa merkitä vain muodikasta vastausta Belgian huonoon tilanteeseen. Tarvitaan rakenteellista lähestymistapaa. Vähintään viisi miljoonaa ecua seuraavassa talousarviossa ja älkäämme unohtako ottaa ItäEurooppaa tiiviisti mukaan.

Sierra González
Arvoisa puhemies, naisiin kohdistuva lisääntyvä väkivalta on yksi nykyisen yhteiskuntamme vaikeista ongelmista. Monet naiset elävät epävarmuudessa ja pelossa nimenomaan siellä, missä heidän pitäisi tuntea olevansa turvassa: omassa kodissaan. Jotkut jopa kuolevat kodissaan pahoinpitelyn seurauksena tai heidät murhataan omien lastensa silmien edessä - viime vuonna Espanjassa 54 naista. Dramaattisinta näissä tilanteissa on niihin suhtautuminen: vaikka rikokseen ei osallistuttaisikaan, niin ainakin se suvaitaan.
Jotkut naiset olisivat voineet pelastaa henkensä, jos heidän avunhuutonsa olisi kuultu. Tämä osoittaa, että naisiin kohdistuvan väkivallan ongelma ei liity ainoastaan vaikeisiin kotioloihin johtuen syrjäytyneisyydestä tai köyhyydestä - naisiin kohdistuvaa väkivaltaa esiintyy kaikissa sosiaaliluokissa - vaan tämän yhteiskunnan piintyneisiin arvoihin, jotka puolustavat hyökkääjää.
On tärkeää hyväksyä se, että väkivallan syyt juontuvat itse yhteiskunnasta. Siksi on tarpeen ryhtyä toimenpiteisiin, jotka pureutuvat syvemmälle kuin hyökkääjän rankaisemiseen ja uhreille annettuun tukeen. Kummatkin toimenpiteet ovat tietenkin välttämättömiä. Toinen on luonteeltaan ennaltaehkäisevä hyökkääjän saaman rangaistuksen takia ja toinen hoitava uhreille annettavan psykologisen tuen vuoksi. Mutta on tarpeen tehdä vielä enemmän. On tiedostettava ongelman laajuus, joka on monisyinen, alkaen kotiväkivallasta sukupuolielinten silpomiseen ja seksuaaliseen häirintään työpaikalla.
Mietinnön kaltaiset ehdotukset turvakodista tai siitä, että naisten oikeuksien suojelun on oltava ehtona kolmansien maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa, ovat askel eteenpäin, kuten vuoden 1999 julistaminen naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseksi eurooppalaiseksi vuodeksi, ja ryhmämme tukee näitä toimia. Mutta olisi ennen kaikkea tarpeen hyväksyä todellisia ja tehokkaita toimenpiteitä väkivallan poistamiseksi, jotta se ei olisi enää pelkkä parlamentaarinen kulunut lauseenparsi. Näihin toimenpiteisiin on sisällyttävä väkivallan määrittämistä ja torjuntaa koskevia huomattavia oikeudellisia muutoksia.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, 11 vuotta sitten parlamentissa hyväksyttiin viimeksi mietintö naisiin kohdistuvasta väkivallasta, d'Anconan mietintö. On sanottava, että naisiin ja tyttöihin kohdistuneesta väkivallasta on näinä 11 vuotena tullut vähemmän tabu, mutta väkivaltaa esiintyy yhä erittäin usein. Kuten täällä on toistettu monta kertaa, naisiin kohdistuva väkivalta tapahtuu etenkin perhepiirissä ja sen suorittajat ovat usein tuttuja. Viimeisen 11 vuoden aikana on jatkuvasti yritetty saada aikaan rahoitusta turvakodeille tai kansalaisjärjestöille, jotka toimivat naisiin kohdistuvan väkivallan vastustamiseksi. Ei siis ole ihme, että esitämme nyt Euroopan laajuista kampanjaa naisiin kohdistuvasta väkivallasta ja tälle aiheelle omistettua vuotta.
Emme kuitenkaan saa erehtyä. Naisiin kohdistuva väkivalta ei tapahdu vain perhepiirissä ja tuttujen tekemänä. Myös valtiovallalla on ollut sormensa pelissä menneisyydessä. Ajatelkaa vaikka niitä pakkosterilisaatioita, joista viime viikkoina on uutisoitu laajasti. Ei vain yhdessä jäsenvaltiossa vaan monissa. Ja sitten on vielä jäsenvaltioita, joissa asia ei ole ollut uutisissa, mutta joissa sitä on yhtä hyvin tapahtunut. Kyseinen lainsäädäntö on vielä voimassa joissakin jäsenvaltioissa, vaikka sen toteuttaminen onkin ehkä lopetettu. Valtioilla on suuri vastuu, etenkin koska kaikki Euroopan maat ovat allekirjoittaneet YK: n naisten syrjinnän vastaisen sopimuksen. Ja siinä sopimuksessa puhutaan paljon myös väkivallasta. Valtioilla on siis suuri vastuu ja ne sterilisaatiot on todellakin välittömästi lopetettava.

Leperre-Verrier
Arvoisa herra puhemies, olemme toivoneet tämänpäiväistä keskustelua voidaksemme kannustaa hallituksia kiinnittämään enemmän huomiota naisiin kohdistuvaan väkivaltaan ja jotta ne katsoisivat tämän ongelman yhdeksi merkittävimmistä poliittisista ongelmista.
UNICEF: n hiljattain tekemä selvitys antaa kuvan ilmiön laajuudesta. Selvityksen mukaan joka kuudes maailman nainen joutuu raiskauksen uhriksi kerran elämässään, eikä tätä naisiin kohdistuvaa väkivaltaa harjoiteta ainoastaan kehitysmaissa. Arvioidaan, että länsimaissa pahoinpidellään nainen joka kymmenes sekunti. Kaikissa maailman maissa ei lainsäädännössä kuitenkaan tuomita naisiin kohdistuvaa väkivaltaa varsinkaan silloin, kun se tapahtuu kotona.
Hyvät kollegat, olen sitä mieltä, että on tärkeää aloittaa toimielinten yhteistoiminta. Joka tapauksessa toimien kustannukset jäävät vähäisemmiksi kuin väkivallan aiheuttamat menot terveyden, asuntojen ja sosiaalipalveluiden osalta.
Lisäksi, sen enempää pyrkimättä yleiseen yhdenmukaistamiseen unionissa, on osoittautunut, että väkivallan teot on tukahdutettava ankaralla ja yhdenmukaisella lainsäädännöllä ja uhreille on tarjottava asianmukaista, sekä aineellista että teknistä apua.
Tässä tiedotuskampanjan merkitys korostuu ja sillä voitaisiin auttaa naisia tiedostamaan perusoikeutensa.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivalta on eräs yhteiskuntamme kauheimmista ilmiöistä. Vaikka väkivalta sinällään tuomitaankin, suurin osa kansaa on kuitenkin sitä mieltä, että perheväkivalta on loppujen lopuksi yksityisasia. Vain siten on mahdollista, että lapsia ja naisia kohdellaan väkivaltaisesti omissa kodeissaan vuodesta toiseen.
Naapurit, sukulaiset ja tuttavat sulkevat liian usein silmänsä väkivallan merkeiltä, sillä pääasia on välttää viimeiseen asti poliisia ja oikeutta. Uhreilla on harvoin mahdollisuus päästä omin voimin ulos kurjuudestaan. Sosiaaliset parannukset, kuten naisten talot, joiden avulla halutaan mahdollistaa nousu, ovat keskittyneet suuriin kaupunkeihin ja ne ovat usein yksityisesti rahoitettuja. Naiset, jotka haluavat päästä eteenpäin ovat usein taloudellisesti täysin tyhjin käsin.
Naisiin kohdistuvan väkivallan täydellinen halveksunta on näistä ja monista muista syistä toivottavaa ja on toivottavaa että se saadaan aikaiseksi myös tähän asti yksityisillä elämänalueilla, kuten perheessä.

Baldi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, on päivänselvää, että väkivalta johtuu myös naiseen kohdistetusta huomiosta. Lopultakin tässä parlamentissa keskustellaan naisen oikeuksista tiistaiaamupäivänä: se merkitsee sitä, että kysymykselle on ainakin suotu paljon huomiota parlamentissa. Asenne, joka otetaan ja joka johtaa selvästi väkivaltaan, liittyy yhtä lailla myös tasa-arvoon. Valitettavasti olemme yhä jälkijunassa, ja tasa-arvon saavuttamiseksi on vielä paljon tehtävää.
Seksuaaliväkivaltaan liittyy yhä ennakkoluuloja, joista ei ole vielä päästy. Moni varmasti puolustautuu sanomalla, että kyse on naisen asenteesta ja että tietyt naistyypit sallivat tietynlaista väkivaltaa. Tämähän on kauheaa! Yhteiskunnan asennetta on alettava muuttaa. Ei vain prostituutiossa, pornografiassa tai raiskauksessa sallita näitä väkivallan muotoja. Tiedämme, mitä tietyllä tavalla annettu viesti merkitsee.
Tehtävää on vielä paljon. Perheväkivaltaa pidetään yhä yksityisasiana, kuten on jo korostettu. Vain yksi nainen viidestä tekee ilmoituksen kotona, kodin seinien sisällä tehdystä väkivallasta. Italiassa on näihin aikoihin muun muassa sattunut hyvin omalaatuinen tapaus: Veneton maakunnassa aviomies kutsui paikalle poliisit, koska vaimo ei halunnut olla hänen kanssaan sukupuoliyhteydessä. Tämähän on aivan uskomatonta: se tarkoittaa, että törmätään yhä asenteeseen jonka mukaan ei ajatella, että se mitä tapahtuu perhe-elämän piirissä tai paremminkin ihmisten välisessä suhteessa, perustuisi aivan eri asetelmaan.
On siis väkivaltatapauksia, joista ei tehdä ilmoitusta, ja niitä on erittäin paljon myös siksi, että nainen pelkää ja häpeää: hän pelkää ja häpeää yhteiskuntaa, joka ei salli hänen edes ilmaista mielipiteitään vapaasti - toisin sanoen hän pelkää sosiaalisia seuraamuksia.
On kehitettävä eurooppalaisia strategioita suoja- ja turvapaikkojen luomiseksi; on nähtävä, mitä tapahtuu ja verrattava siihen, mitä tapahtuu Euroopan tasolla. On lisäksi tarkistettava tietyllä tavalla myös oikeudellisia periaatteita. Joka tapauksessa tasa-arvokulttuuri, kasvatus ja tieto puuttuvat, ja on vielä paljon tehtävää sen tiedostamiseksi, mitä tapahtuu.

Ahlqvist
Herra puhemies! Käsittelemämme ruotsalaisen kollegani Erikssonin mietintö koskettaa perusluonteista ongelmaa. Haluan kiittää häntä erittäin hyvästä mietinnöstä.
Naisiin kohdistuva väkivalta on valitettavasti osa hyvinvointiyhteiskuntaa ja voi kohdistua kehen tahansa meistä riippumatta iästä, ympäristöstä ja yhteiskuntaluokasta. Pelkästään Ruotsissa ilmoitetaan vuosittain n. 18 000 naisten pahoinpitelytapausta. Miltei kaikissa tapauksissa asiassa on osallisena mies, joka asuu tai on asunut naisen kanssa. Luku kertoo kuitenkin vain osan todellisista tapauksista.
On myytti uskoa, että vain tietyt ryhmät ovat alttiita väkivallalle. Se on lisäksi vaarallinen myytti, jota vaalimme useimmiten vain peittääksemme ongelman näkyvistämme. " Minulle ei niin tapahdu" , sanovat monet, kunnes tapaavat ongelman lähimmästä perhe- tai ystäväpiiristä. Tällöin pelko, häpeä, vaikeneminen ja syyllisyydentunne ovat usein väkivallan parhaat liittolaiset.
Jotta kamppailullamme näitä piilorikoksia vastaan, joita naisten pahoinpitelyt ovat, olisi menestystä, meidän tulee tehdä väkivalta näkyväksi. Vasta silloin voimme saada aikaan muutoksen. Tätä kamppailua on käytävä kaikilla tasoilla. Tarvitsemme lainsäädännön, joka suojelee naisia ja rankaisee väkivaltaan syypäitä miehiä, olivat ne sitten aviomiehiä, parittajia tai raiskaajia. Tarvitsemme myös ehkäisevää työtä muun muassa vapaaehtoisjärjestöissä. Nämä järjestöt koetaan usein läheisemmiksi kuin viranomaiset ja yhteydenotto niihin helpommaksi. Siksi olemme sosialistiryhmässä halunneet myös tukea näitä järjestöjä ja saaneet ne mukaan mietintöön.
Naisiin kohdistuvat oikeudenloukkaukset koskevat meitä kaikkia; meidän on työskenneltävä eurooppalaisen naisrauhan puolesta. Haluan myös tukea Erikssonin pyyntöä saada esittää suulliset muutosehdotuksensa täysistunnolle.

Karamanou
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, naisiin kohdistuva väkivalta on ilman muuta seurausta periaatteiden ja käytäntöjen luomasta järjestelmästä, joka saa yhteiskunnan ja sen laitosten avoimen hyväksynnän. Naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ei olisi olemassa ilman miesten osuutta erikseen ja ilman yhteiskunnan hyväksyntää jokaista yksityistä väkivaltatapausta kohtaan. Kyseessä on maailmanlaajuisesti pahin ihmisoikeuksien loukkaaminen. UNICEFin viimeaikaiset tiedot naisten kärsimistä pahoinpitelyistä ovat järkyttäviä. Niissä on hirvittäviä tietoja naisten pahoinpitelyistä Yhdysvalloissa, Intiassa ja Afrikassa, jossa 2 000 000 naista joutuu vuosittain ruumiinsa seksuaalisen osan poistamiseen, ja 130 000 000 naista on jo kokenut vastaavan kidutuksen. Mutta ei tilanne Euroopassakaan ole parempi. Belgian viimeaikaiset tapahtumat vahvistavat tämän. Tutkimukset osoittavat, että sekä Lännessä että Idässä vain harvat naiset ehtivät aikuistua ilman jonkinlaista väkivaltaa, seksuaalista loukkausta, raiskausta, insestiä, seksuaalista häirintää, lyömistä ja kidutusta.
Väkivalta naista kohtaan ei kuitenkaan ilmene vain ruumiillisena pahoinpitelynä. Myös syrjintä, seksuaalinen häirintä työpaikoilla, yleinen poissulkeminen korkeista viroista ja politiikan päätöksenteosta ovat vakavia väkivallan muotoja. Samoin miesten yleinen kieltäytyminen tukemasta lapsiansa avioeron jälkeen, mainonnan ja julkisten viestintävälineiden harjoittama naisiin kohdistuva pahoinpitely, pornografia ja prostituutio ovat tällaisia.
Naisiin kohdistuva väkivalta on miesvaltaisen yhteiskuntamme häpeäpilkku. On ryhdyttävä toimenpiteisiin yksilöllisellä ja yhteisöllisellä tasolla sen poistamiseksi. Pitäisi aloittaa välittömästi laaja eurooppalainen kampanja ja sijoitettava siihen suuria voimavaroja. Kolme miljoonaa ecua, jotka varattiin Belgian tapausten vuoksi vuonna 1997, eivät riitä ilmiön torjumiseksi. Tarvitaan palveluja, avunantoa, asuttamista, erityiskoulutusta naisiin ja lapsiin kohdistuvan rikollisen väkivallan torjumiseksi, tiedotuskampanjoita, ehkäisyohjelmia, ja tutkimuksia miesten harjoittaman väkivallan kustannuksista. Tuen esittelijän ehdotusta vuoden 1999 julistamiseksi naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseksi vuodeksi. Lisäksi onnittelen häntä mietinnöstä.

Blak
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, naisten sortaminen ja syrjiminen on ollut aivan liian kauan tavallista. On aika korvata monet sanat toiminnalla ja saada ongelmille jotakin tehdyksi. Siksi on ilahduttavaa, että olemme nyt käyttäneet 3 miljoonaa ecua vuodessa naisiin kohdistuvan väkivallan vastustamiseksi. Naisiin kohdistuva väkivalta on kahden sukupuolen välisen tasa-arvon puuttumisen brutaali ja onneton seuraus, ja kun nykypäivän Euroopassa esiintyy edelleen paljon naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, se on merkki siitä, että meillä on vieläkin pitkä tie kuljettavana, ennen kuin saamme aikaan yhteiskunnan, jossa molemmilla sukupuolilla on samat mahdollisuudet ja oikeudet. Kun halutaan taistella naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan, on siksi aivan välttämätöntä tehdä työtä suuremman tasa-arvon puolesta laajemmalla alueella.
Haluan esittää pari kommenttia myös seuraavasta mietinnöstä. Miesten ja naisten tasa-arvon puuttuminen pistää eniten silmään mainosten maailmassa. Mainosten maailmassa nainen on vieläkin joko kotona oleva perheenemäntä tai seksiobjekti. Aivan liian usein mainostoimistot yrittävät vulgaarilla tavalla houkutella ihmisiä ostamaan tavaroita alastomien tai puolialastomien naisten kuvien avulla. Se on alentavaa sekä niille naisille, jotka mainoksissa esiintyvät, että niille, joiden on pakko katsoa niitä. Ja se vaikuttaa omalta osaltaan vanhentuneen sukupuoliroolimallin ylläpitämiseen. Maailma pienenee nykyisin pienenemistään. Rajat ylittävät viestintävälineet, kuten satelliittitelevisio ja Internet, saavat jatkuvasti enemmän merkitystä. Siksi meillä on käyttöä kansainvälisille säännöille tällä alalla, ellei alalla ruveta harjoittamaan itsesääntelyä. Jos mainostoimistot eivät itse pysty vetämään rajoja, meidän poliitikkojen on tultava avuksi, ja siinä yhteydessä lähetämme täältä parlamentista tärkeän signaalin hyväksymällä rouva Erikssonin ja rouva Lenzin mietinnöt. Päästäksemme eteenpäin ja taistellaksemme naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan olisi useampien miespuolisten kollegojemme pitänyt osoittaa solidaarisuutta olemalla paikalla salissa tämän keskustelun aikana. Se olisi ollut heille hyväksi.

Gradin
Herra puhemies! Naisiin kohdistuva väkivalta on suuri yhteiskunnallinen ongelma. Pohjimmiltaan on kysymys ihmisoikeuksista. Naisiin kohdistuva väkivalta on naisten ja miesten välillä vallitsevan tasa-arvon puutteen äärimmäinen ilmaus. Konkreettinen väkivalta on yksi monista sorron strategioista. Selväkielellä on kyse miesten vallasta naisten ylitse. Toivon siksi Euroopan parlamentin tänään omistautuvan kunnolliseen keskusteluun tästä tärkeästä kysymyksestä, ja haluan onnitella esittelijä Erikssonia perusteellisesti laaditusta mietinnöstä.
Naisiin kohdistuvaa väkivaltaa pidettiin pitkään yksityisasiana. Yleinen mielipide oli, että hakatut ja raiskatut naiset saivat syyttää itseään. Tilanne on kuitenkin muuttunut. Nykyisin naisiin kohdistuva väkivalta nähdään kansainvälisestikin todellisena ongelmana. Wienin ihmisoikeuskonferenssi v. 1993 päätti, että ihmisoikeudet ovat myös naisten oikeuksia. Se merkitsi todellista läpimurtoa ja johti muun muassa siihen, että asetettiin erityinen raportoija käsittelemään naisiin kohdistuvan väkivallan ongelmaa.
Yhdistyneiden Kansakuntien konferenssi Beijingissä otti myös esille naisiin kohdistuvan väkivallan. Kokouksessa todettiin, että naisiin kohdistuva väkivalta estää saavuttamasta tavoitteita, jotka ovat tasa-arvo, kehitys ja rauha. Päätöslauselmassa yleiskokous tähdentää, että naisiin kohdistuva väkivalta merkitsee naisten pakottamista alempaan asemaan miehiin nähden.
Kysymys on myös tuotu esiin muissa kansainvälisissä yhteyksissä. Tässä yhteydessä haluan antaa Euroopan parlamentille kiitosta tällä alueella tehdystä työstä. Jo v. 1986 parlamentti otti esiin kysymyksen naisista ja väkivallasta erityisessä mietinnössä. Sitä ovat seuranneet useat päätöslauselmat. Ja nyt meillä siis on Erikssonin mietintö kampanjasta naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan. Se on tärkeä mietintö. Haluan erityisesti nostaa esiin erinomaisen ehdotuksen, että vuosi 1999 nähtäisiin naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisena eurooppalaisena vuotena. Rouva Eriksson! Toivon todellakin, että naisten oikeuksien valiokunta tekee aloitteen erityisestä budjettikohdasta ensi kerralla, niin että meillä on myös taloudelliset resurssit rahoittaa ja yhdessä toteuttaa tämä vuosi.
Edistyksen saavuttamiseksi vaaditaan sitä, että ongelma otetaan esiin ja tehdään selväksi. Kampanja on yksi tapa ankkuroida väkivallan vastustustyö yleiseen mielipiteeseen. Naisiin kohdistuvan väkivallan vastustamistyötä on tehtävä eri alueilla ja tasoilla samanaikaisesti. Meidän on huolehdittava väkivallan uhrien auttamisesta ja tuettava alalla toimivia vapaaehtoisjärjestöjä. Naisjärjestöt ovat kaikkialla olleet ensimmäisinä perustamassa turvakoteja pahoinpidellyille naisille ja antaneet tukea heille ja heidän lapsilleen.
Kun puhumme naisiin kohdistuvasta väkivallasta, emme saa unohtaa miesten roolia. Keskitymme naisiin, koska he ovat uhreja. Mutta naiset eivät ole itse ongelman aiheuttajia. Kun olin Ruotsin hallituksen tasa-arvoministerinä, oivalsin, että emme pääsisi eteenpäin kohti tasa-arvoa, jos emme saisi myös miehiä mukaan. Perustin siksi miesryhmän, joka seminaarien ja tutkimusten kautta rohkaisi miehiä itse keskustelemaan miesrooleista. Se onnistui oikein hyvin ja lisäsi miesten kiinnostusta keskustella omasta roolistaan suhteessa naisiin ja lapsiin.
Tämä on tietenkin olennaista myös Euroopan tasolla. Tarvitsemme enemmän tutkimusta miehistä ja väkivallasta. Lisäksi tarvitsemme miesryhmiä, jotka itse käsittelevät kysymystä omasta miehen roolistaan. Saanen korostaa, että komissio edelleen tekee, minkä toimivaltansa puitteissa voi, vastustaakseen naisiin kohdistuvaa väkivaltaa.
Aikamme orjakauppa naisilla on yksi väkivallan muodoista, jonka parissa olen paljon työskennellyt viime vuosina. Nuoria naisia tuodaan yhä laajemmassa mitassa Itä- ja Keski-Euroopan maista länteen ja pakotetaan harjoittamaan prostituutiota. Se on vakava ongelma, jossa liikkuu suuria rahasummia. Naiskaupasta on ilmeisesti tullut tuottoisaa liiketoimintaa kansainvälisesti järjestyneelle rikollisuudelle. Esitettyäni toimintaohjelman orjakauppaa vastaan olemme työskennelleet leveällä rintamalla. Teemme panostuksia kolmannen pilarin puitteissa, mutta myös muilla alueilla. Naisorjakauppa on kaiken naisiin kohdistuvan väkivallan tavoin ongelma, johon täytyy tarttua monelta taholta samanaikaisesti.
Meillä on nyt joukko projekteja Stop-ohjelman puitteissa. Ne kohdistuvat tuomareihin, juristeihin ja muihin, jotka työssään tulevat tekemisiin orjakaupan ja seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi joutuneiden naisten kanssa. Tarkoituksena on tietoisuuden ja taitojen kartuttaminen tämän ongelman alalla sekä vastavuoroinen oppiminen. Meillä on käytössä 6, 5 miljoonaa ecua ohjelmaa varten, jonka kesto on vuodesta 1996 vuoteen 2000. Myös European Drug Unitissa, so. perusta Europolille, jota jäsenmaat eivät vielä ole ratifioineet, tehdään työtä naiskaupan estämiseksi. Olemme tänä vuonna parlamentin aloitteen ansiosta voineet myös käynnistää Daphne-aloitteen. Kuten tiedätte, se on tarkoitettu vapaaehtoisjärjestöille, joiden toimialana on lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuva väkivalta. Me kaikki näiden kysymysten parissa vuosia työskennelleet tiedämme, että väkivallan kohteiksi joutuneet naiset usein mieluummin kääntyvät vapaaehtoisjärjestön kuin viranomaisen puoleen. Olemme saaneet suurta vastakaikua, ja sain toissapäivänä yhteenvedon niistä kaikista projekteista, jotka ovat valmiita alkamaan. Toinen hakukierros on meneillään yhteiskunnassa.
Voimme aivan lähiaikoina aloittaa projektin, joka koskee tukea niille naisille ja lapsille, jotka ovat joutuneet väkivallan uhreiksi. Meillä on projekti maahanmuuttajanaisia varten, poliisin ja naisjärjestöjen yhteistyötä varten, joka liittyy raiskattuihin naisiin, verkoston luomiseksi sekä mallien ja kokemusten vaihtamiseksi. Jälkimmäisessä projektissa on mukana myös miesryhmiä. Toivon, että Daphnen sisältämät pilottiprojektit antavat hyödyllisiä kokemuksia, joiden pohjalle voivat rakentaa kaikki naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa vastustavat. Toivon myös parlamentin vastedeskin tukevan tätä aloitetta, jotta voimme jatkaa käytännöllistä ja konkreettista työtä laajalla rintamalla. Tarve on ilmeisen suuri. Jos meillä on rahaa, voimme myös tehdä vastaavanlaisia tärkeitä panostuksia.
Monet edustaja Erikssonin mietinnön suositukset kohdistuvat jäsenmaihin. On tärkeää, että työtä tehdään jatkuvasti sekä paikallisesti että kansallisesti. Samalla tutkimme kiinnostuneina niitä suosituksia, jotka on osoitettu komissiolle. On tärkeää, että komissio työskentelee aktiivisesti naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan sellaisella tavalla, että se täydentää jäsenmaiden työtä. Kuten aiemmin sanoin, olen sitä mieltä, että ehdotus naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisesta eurooppalaisesta vuodesta ansaitsee kaiken tuen. Se asettaisi naisiin kohdistuvan väkivallan keskipisteeseen ja merkitsisi kunnollista tukea kaikille niille, jotka viranomaisina ja vapaaehtoisjärjestöissä tekevät työtä väkivaltaa vastaan.

Larive
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä pikku kysymyksen keskustelun lopulla: täällä salissa on jääkylmä, enkä toivo, että sen takana on strategia pitää naiset jäädytettyinä tämän naisasiakeskustelun aikana, etteivät he kuumene. Mutta voisitteko tehdä jotakin lämpötilalle?

Puhemies
Arvoisa Larive, asiasta vastaavat tahot ovat kuulleet puheenvuoronne ja toivon niiden toimivan sen hyväksi pikimmiten.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Naisten syrjintä mainonnassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lenzin naisten oikeuksien valiokunnan puolesta laatima mietintö (A40258/97) naisten syrjinnästä mainonnassa.

Lenz
Arvoisa puhemies, vielä vähän naisista. Myös tässä on jälleen kysymys syrjinnästä, tällä kertaa syrjinnästä mainoksissa. Esimerkkinä alkoholintuottajan mainos, jossa on kuva verkkoon pyydystetystä, lisäksi vielä mustasta naisesta. Otsikko kuuluu: Etkö sinäkin halua avata heti? Avata mitä, pullonko?
Euroopan parlamentin naisten oikeuksien valiokunta on avannut pullon "Naisten syrjintä mainoksissa" . Miten mietintö osuu mainosalan hermoon, siitä voitiin lukea jo joistakin artikkeleista. Niin on ollut jo muuten kauan, myös kun me yli kymmenen vuotta sitten teimme mietinnön naisista ja mediasta ja siinä oli luku "Naiset ja mainokset" .
Hämmästyttävää kyllä, juuri saksalaisen mainosneuvoston riveistä nousi ensimmäinen kritiikki, vaikka se itse harjoittaa valvontaa, joka ei ole kansainvälisessä vertailussa ollenkaan niin huonoa kuin sen moittimat tai tarkastelemat esimerkit osoittavat. Raavitaanko siis kalliisti maksettuja muistomerkkejä? Luulen, että kysymys on oikeutettu.
Mainokset ovat tulleet vuosien kuluessa kiihkeämmiksi ja voimakkaammiksi. Esimerkit osoittavat sen ja monien naisten holhoavana kokema naisten esittäminen, toisinaan myös miesten, kuten olen huomannut, usein ilman yhteyttä mainostettavaan tuotteeseen ja jonka lisänä ovat vielä enemmän tai vähemmän pisteliäät huomautukset, loukkaavat monia naisia oikeasti. Ne edistävät naisten syrjintää käytettävissä olevina seksiobjekteina tai harmittomien kliseiden avulla esitettynä, joissa ei vieläkään hyväksytä nykyaikaisen naisen roolia. Mainosten valvontaorganisaatioiden reklamaatioista suurin osa koskee juuri naisesta annettua kuvaa, eikä se kerro mitään, että vain muutamista julkisista reklamaatioista keskustellaan, sillä 90 % reklamaation aiheena olleista kuvista tai valokuvista on jo aiemmin vedetty pois julkisuudesta.
Miten tiedotusvälineet kuljettavat, sen olemme kokeneet näinä viikkoina ja loppua ei ole vielä näkyvissä. Ei voida kuvitella että näissä asioissa olisi aina selkeä rajaviiva. Naisten oikeudet kuuluvat ihmisoikeuksiin. Sen osoittivat meille erittäin selvästi niin Pekingin naisten maailmankonferenssi kuin Wienin ihmisoikeuskonferenssikin. Yksittäisten jäsenvaltioiden kansalliset mainoslait ja mainosten valvontaelimet eroavat hyvin paljon toisistaan. Kansallinen ja EU: n lainsäädäntö eivät suojaa tiedotusvälineissä käytettävältä naisia syrjivältä mainonnalta. Esimerkiksi televisiodirektiivi ei määrittele millään tavalla sukupuoleen kohdistuvaa syrjintää. Kaupallisten mainosten rajojen yli ulottuvan vaikutuksen, mutta myös väkivallan esittämisen lisääntyessä tähän astisiin valvontamekanismeihin perustuva mainoskuri on uusien vaatimusten edessä. Neuvoa-antavalla lausunnolla halutaan saada asiaan selkeyttä ja siinä suositellaan että kansallisen mainosvalvonnan aukot saadaan tukittua, että mainoskuria kehitetään edelleen EU: n tasolla ja eurooppalaiseen mainoskuriin liittyvien instanssien olemassaolevaa yhteenliittymää kehitetään pitkällä tähtäimellä aidoksi eurooppalaiseksi etiikkakomissioksi.
Neuvoa-antavassa lausunnossa suositellaan myös neuvovan eurooppalaisen medianeuvoston perustamista, johon kuuluisi edustajia Euroopan komissiosta ja mainosalalta, ja joka voisi esittää mainoksissa esiintyvää syrjintää koskevan lakikokoelman. Tämä on muuten jotain, mikä ei ole täysin tuntematonta tällä alueella. Tässä mielessä myös ehdotus kansallisiin televisioneuvostoihin järjestetystä etiikkakomissiosta on ymmärrettävä.
Haluaisimme, kuten myös silloin, nopeuttaa realistisen naiskuvan antamista ja antaa palkinnon mielestämme tässä suhteessa parhaasta eurooppalaisesta mainoksesta. Mainosalalla työskentelevien naisten tulisi myös rohkaistua vaikuttamaan enemmän tuotanto- ja päätösprosessiin ja perustaa vaihtoehtoisia toimistoja, joissa tehtäisiin meneviä mainoksia ja vaikuttamaan sillä tavalla mainosten naiskuvan muuttamiseksi entistä enemmän naisten eri rooleja, omaperäisyyttä ja myös luovuutta korostavaksi ja päästä lopultakin eroon myytistä "paljas iho on paras valtti" .
Tiedämme, että tämä mietintö ei tee kaikkia iloiseksi ja tiedän myös, että tämä on erittäin herkkä alue, mutta naisten valiokunnassa - ja olemme kuulleet tänä aamuna joukon muitakin esimerkkejä - meidän tulee tarttua näihin asioihin ja tehdä selväksi, ettei tällaista enää tapahdu. On olemassa niin paljon mahdollisuuksia miten esittää naisia - erilaisia naisia erilaisissa toimissaan; myös mainosalalla, jossa tehdään miljoona- ja miljardiluokan sopimuksia, kannattaisi ajatella tätä.

Gröner
Arvoisa puhemies, naiset eivät ole tavaroita, joita jokainen mies voi halutessaan ostaa. Tähän mennessä on kuitenkin tullut sellainen mielikuva. Mainoksessa ei näytetä itse tuotetta, vaan paljasta ihoa. Jo vuonna 1995 olen tehnyt päätöslauselmaesityksen, jotta naisten asemaa mainoksissa tutkittaisiin mietinnössä.
Lenzin mietinnön kautta naisten oikeuksien valiokunta on toiminut tässä asiassa. Kysymys ei ole kuitenkaan moraalista, sen haluan sanoa aivan selkeästi, eikä myöskään sensuurista; emme halua sensuroida mainosalaa, vaan haluamme että naisten arvon suojaamiseksi noudatetaan tiettyjä vähimmäisstandardeja.
Kysymys on naisten syrjintää koskevan YK-sopimuksen täytäntöönpanosta. Kuten Lenz esitti, me tarvitsemme menettelymallin, joka ulottuu laajemmalle kuin mainosalan vapaaehtoinen valvonta. Markkinoilla, jotka ovat maailmanlaajuisesti noin 250 miljardin ecun suuruiset, on olemassa vaara, että ylitetään rajat, että näytetään shokeeraavia kuvia, paljasta ihoa ja että jokainen keino on oikeutettu, jotta kaikki saavat oman palasensa kakusta.
Suuren belgialaisen maailmanlaajuisen mineraalivesivalmistajan tapauksessa näimme, mikä voima naispuolisilla kuluttajilla on. Konsernin mainoksessa oli suurissa seinänkokoisissa julisteissa kolme paljasrintaista naista, joiden nännit oli peitetty kyseisen firman kruunukorkeilla.
Naisten oikeuksien valiokunnassa esitettyjen protestien ja Euroopan naisyhdistysten uhkaavan boikotin vuoksi yritys veti pois kyseisen mainoksensa. Kuten sanottu: naiskuluttajilla on tässä asiassa suuri valta. Mutta myös meidän parlamentissa on kannettava vastuumme. Amsterdamin sopimus antaa meille lahjaksi tarpeen uuteen käsittelyyn syrjimättömyyslausekkeellaan. Meillä on mahdollisuus tarttua asiaan - ja Lenzin mietintö on tässä vain osanen - vaikuttaaksemme yhtäläisten mahdollisuuksien kokonaiskonseptiin. Meidän pitää laajentaa toimiamme myös uusien medioiden uusille aloille. Ei pelkästään mainonnan tule ottaa huomioon syrjimättömyyden periaatetta, vaan myös muiden alojen.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mainonta, jossa käytetään katseenvangitsijana seksistisiä stereotyyppejä ja naisen vartaloa tuotteen esittelyssä, väärinkäyttää ja syrjii naisten ihmisoikeuksia. Pisteliäiden tekstien tarkoituksellinen monimielisyys, paljastavien naisellisten vartaloiden provosoiva esittäminen ei ole siedettävää. Eroottisen esittämisen ja esteettisten kuvien sekä pornahtavan sisällön rajat eivät ole aina aivan selviä. Euroopan unionin jäsenvaltioissa on erilaisia arvostuksia johtuen kulttuurin suhtautumisesta siihen, mitä ei voi sanoa, mitä ei voi lukea ja mitä ei voi esittää. Se ei kuitenkaan voi estää meitä löytämästä yhteistä eurooppalaista sääntelyä. Ei silloinkaan, kun aikomuksiamme pidetään tekosiveinä, takametsässä syntyneinä tai täysin vanhanaikaisina.
Pidän vanhanaikaisena ja pölyttyneenä sitä, että naisten rooli mainoksissa on pelkästään objektiivinen. Jo kauan he ovat hoitaneet moninaisia töitä kyvykkäästi, arkipäivän psykologiasta ammatilliseen johtamiseen ja uran luomiseen politiikan, kulttuurin ja yhteiskunnan aloilla. Tämän todellisuuden todenmukainen esittäminen on mainosten vaativa tehtävä ja se tukee lähetettävien viestien vakuuttamisvoimaa.
Kansallisella tasolla on olemassa sääntöjä mainosten tekijöille ja viestinnälle. Ne eivät ole aina syntyneet täysin vapaaehtoisesti, mutta ne käsittävät kuitenkin neuvonta- ja valvontamenettelyn. Siten Saksan mainosneuvosto (Deutsche Werberat), joka täytti juuri 25 vuotta, on vaikuttanut tehokkaasti omaan vastuuseen, muun muassa julkisen reklamaation avulla ja uhkaamalla kiellolla, mikäli mainosta vielä käytetään. Jos valvonta on tehokasta, voidaan välttyä myös muilta oikeudellisilta asetuksilta. Eurooppalainen etiikkakokoelma kuitenkin puuttuu vielä ja kansallisella tasolla puuttuu sopimuksia.
Naisia syrjivä mainonta pitää estää ennen kuin se pääsee levitykseen ja painettavaksi asti. Sen vuoksi mainosten tekijöiden pitää harjoittaa tiedottamista. Olen itse ollut yli 20 vuotta luovalla mainosalalla. Me yritimme tehdä positiivista mainontaa, mainostaa tuotteita ja viestittäviä ajatuksia kohderyhmän mukaisella tavalla, saada sympatiaa ja hyväksyntää tuotteillemme ja edistää myyntiä käyttämättä kuitenkaan kliseitä, tuottamatta tuskallista piikittelyä ja häpäisemättä ketään. Se oli ja on yhä edelleen älykäs vaatimus luovilta tekijöiltä ja asiakkailta.
Marlene Lenzin erinomainen ja yksityiskohtainen mietintö ja hänen tekemänsä aloite kuulemisesta naisten oikeuksien valiokunnassa on osoittanut, että emme saa antaa periksi syrjimisen kieltävän julistuksen kanssa. Tämä pätee juuri Amsterdamin sopimusluonnoksen tärkeiden kohtien hyväksymisen jälkeen.

Santini
Arvoisa puhemies, kiitän teitä ja minun on heti sanottava, että aiheutan myrskyn vesilasissa. Ennen kuin minulta revitään silmät päästä haluan esittää sovittelevan julkilausuman. Minäkin olen monien muiden lailla samaa mieltä ja samassa leirissä ja solidaarinen minkä tahansa yhtäläisten mahdollisuuksien hyväksi tapahtuvan toiminnan suhteen ja vastustan kaikkia väkivallan muotoja tai toimia naisten vahingoksi. Minusta tuntuu vielä merkittävämmältä, kuten muutkin kollegat ovat todenneet, että näitä julkilausumia ovat tehneet miessukupuolen edustajat välttääkseen syntymästä epäilyjä korporativistisesta leimautumisesta tässä ongelmakentässä.
Vastustan kuitenkin myös kaikkea ongelmien kärjistämistä, ja nähdäkseni tässä mietinnössä se on vaarana: esimerkiksi jo otsikossa puhuttaessa syrjinnästä, mutta ennen kaikkea puheen sävyissä ja joissakin aihepiireissä. Sanoisin, että ampumalla näin umpimähkään ja rajusti osutaan hyvin kauas maalista. Tuntuu paradoksaaliselta, että väkivaltaa vastassa on väkivalta. Tässä tapauksessa ja tällä alalla syrjintä-sanaa tulkitaan ainakin kahdesta eri näkökulmasta.
Ensimmäinen näkökulma: sanotaan, että naista syrjitään asettamalla hänet tietynlaisen mainonnan aktiiviseksi subjektiksi. Tämä voi olla totta, ja niinhän se onkin.
Samanaikaisesti tämän toiminnan kanssa syrjitään kuitenkin myös miestä passiivisena subjektina, tämän naiseen kohdistuvan syrjinnän typeränä subjektina.
Toinen näkökulma: mieskin on enenevässä määrin samanlaisten aktiivisten viestien esittäjänä. Ajatelkaahan vain niitä kauniita, sukupuoleltaan epämääräisiä nuorukaisia, karvaisia rintoja ja muskelihirviöitä, joita näytetään yhä enemmän. Niinpä mietinnön perusteet ainakin on vesitetty - siinähän puhutaan kirjaimellisesti " kuluneista roolikuvista, joissa miehet esitetään työssäkäyvinä, liike-elämässä menestyvinä ja tuotteliaina ja naiset riippuvaisina ja passiivisina kotirouvina, (jotka) eivät vastaa Euroopan yhteiskuntien todellisuutta" .
Tämä ei kuitenkaan vastaa edes mainonnan todellisuutta. Pyydän katsomaan jotain modernia mainosiskua, ei pysähdytä mainonnassa pimeälle keskiajalle.
Myös tässä tapauksessa on siis puolustettava loppuun asti yhtäläisiä mahdollisuuksia. On selvää, että sen sijaan tulisi valvoa niitä tahoja, joissa tietyt viestit loukkaavat hyvää makua ja ylittävät pornografian rajat. Tämä pätee kuitenkin naisiin, miehiin, lapsiin, kaikkiin.
Lisäksi naisen hahmoon ei aina liity mainonnassa väkivaltaa. Ei vain siksi, että nainen on loppujen lopuksi vapaa hyväksymään tai hylkäämään hänelle tarjotun roolin. Eikä vain siksi, että tätä ammattia harjoittamaan haluavia naisia on päinvastoin suorastaan jonossa - menkää vain katsomaan mainostoimistojen ulkopuolelle. Toistan, että sitten onkin heidän vallassaan päättää, miten he sitä harjoittavat ja millaisella maulla. Ei ainoastaan näistä syistä, mutta myös siksi, että loppujen lopuksi nainen on voittaja tilanteessa, jossa osaa yhdistää kauneuden ja älyn.
Jos kiinnitätte asiaan huomiota, sekä viestin ja TV-katsojan välisessä etäsuhteessa että mainosiskujen sisäisessä roolijaossa mies on aina se, joka esitetään yksinkertaisen tyypin roolissa jäämässä naisen paljaan ihon vilahduksen pauloihin. Tämä esitetään aina ilkikurisesti mutta toisinaan myös sulokkaasti, sen nyt kai voi sanoa.
Jos ajatellaan, että on miehiä, jotka voivat tehdä valinnan vain koska nainen vilauttaa hiukan ihoaan, uskoakseni mies on se joka päätyy vertailussa naurettavaksi. Niinpä jos sallitte, arvoisa puhemies, minun lopettaa hivenen ironisesti puheenaiheen, joka - huomaan - on päinvastoin hyvin vakava, pyydän mietintöä miehen, mainonnassa naisen syrjinnän tahattoman uhrin, syrjintää vastaan.

Puhemies
Luullakseni parlamentin on vaikea hyväksyä tätä vaatimusta. On kuitenkin oikeutettua edistää tämän tyyppistä ehdotusta.

Larive
Arvoisa puhemies, onneksi alkuperäisen Lenzin mietinnön pakonomainen sävy on suurelta osin poistettu. En esimerkiksi voi kuvitella alusvaatemainoksia ilman naisia ja Winny Ewing sanoi juuri minulle: naiset nyt näyttävät yksinkertaisesti paremmilta kuin miehet.
Mutta hyvä, mielestäni useat mainokset, esimerkiksi pesuainemainokset, ovat melko typeriä ja monet ovat kanssani samaa mieltä. Mutta onko mainosalan tehtävä yrittää saada rooliajattelu muutettua? Uskon, että jokainen maa saa sellaisen mainonnan kuin se ansaitsee. Ja mikäli mainokset eivät kehity uuden kehityksen myötä tai mikäli ne ovat sopimattomia, silloin kuluttajasta pitää löytyä riittävästi " naista" antaakseen ymmärtää, että mainonta on surkeasti epäonnistunut, sillä yli puolet kuluttajista on naisia. Lehdistön vapauden ja mielipiteen ilmaisun vapauden rajan muodostavat liberaaleilla syrjintä, ihmisarvon alentaminen ja ihmisruumiin turha hyväksikäyttö.
Nämä ovat moraalisia rajoja, mutta on olemassa myös joukko laillisia rajoja. Niitä on ylenmäärin. Kansallinen lainsäädäntö, itsemääräysoikeus, eurooppalainen lainsäädäntö, Kansainvälisen kauppakamarin koodeksi, EASA, YK: n kansalais- ja poliittisia oikeuksia käsittelevän sopimuksen 19 artikla. Ja siksi kuuluisa Perrier-mainos kiellettiin oikeutetusti.
Käsitteleekö tämä Lenzin mietintö sitten olematonta ongelmaa? Osittain, sillä onhan hyvä, että parlamentti kiinnittää huomiota tähän ongelmaan, mutta emme mielestäni tarvitse uutta lainsäädäntöä, tarvitsemme kansallisten lakien yhdenmukaistamista. En usko, että tarvitsemme eurooppalaista tiedotusvälineneuvostoa, joka keskittyisi erityisesti syrjintään ja etnisiin kysymyksiin ja siksi ryhmäni äänestää 15, 20 ja 23 kohtia vastaan, joihin olemme esittäneet tarkistukset.
Lenzin mainosalalle esittämä vetoomus on oikeutettu: enemmän naisia päätöksentekoon, kansallisten koodien suurempi avoimuus, paremmat valitusmenettelyt ja EASA: n pitää aitona eurooppalaisena itsesäätelyelimenä laatia vähimmäisnormit ei-syrjivän mainonnan suhteen ja huolehtia niiden noudattamisesta. Tällöin emme tarvitse ylimääräistä lainsäädäntöä. Mikäli mainosala tosiaan kuuntelee kuluttajia, siis niitä monia naisia, mainoksista tehdään ilman lainsäädäntöä ihmisarvoa kunnioittavia ja sellaisia, jotka puhuttelevat sanavalmista nykyaikaista miestä ja naista.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin sanoa, että pidän ensimmäisenä mainstreaming in merkkinä sitä, että naisasiakeskustelua seuraa useampi kuin vain yksi komission jäsen ja että saamme myös vastaukset muilta komission jäseniltä. Mitä tulee naisiin mainonnassa, minun on sanottava, että on ehdottomasti naisliikkeen ansiota, että viime vuosina niissä on esiintynyt myös seksikkäitä miehiä. Chippendale-tyyppisiä miehiä on esiintynyt mainoksissa. On kyseenalaista, onko tällainen kuva miehistä oikea, sillä eihän niitä Chippendale-miehiäkään joka päivä näe. Jos katselemme ympärillemme täällä parlamentissa, saamme etsiä kauan, ja täällä on sentään tosi paljon miehiä.
Lyhyesti, mainonta antaa väärän kuvan todellisuudesta ja se on luonnollisesti myös sen tarkoitus. Minun on sanottava rehellisesti, etten hyväksy sensuuria, en edes mainosten suhteen. On tietenkin totta, että stereotyyppinen kuva naisista on yhä hyvin yleinen, vaikka asian suhteen on saatu aikaan parannusta. Ja tätä stereotyyppistä kuvaa voidaan muuttaa. Minusta menee liian pitkälle, jos sanotaan, ettei mainosalan tarvitse tehdä tässä uraa uurtavaa työtä. Tietenkin mainosala saa olla uranuurtajana ja olisi myös hyvä, jos naiset todellakin puuttuisivat enemmän mainosten tekemiseen ja vaikuttaisivat tällä tavalla siihen, että mainosten naiskuva muuttuisi. Ei siis sensuuria, mutta itsehallintaa ja käyttäytymissääntöjä. Uskon, että voimme jatkaa tällä tavalla aikaansaatua edistystä tällä alueella. Ja sitä edistystä tarvitaan, sillä mainosalalla asiat eivät ole vielä riittävän hyvin.

McNally
Arvoisa puhemies, 2000-luvun kynnyksellä naisen kehoa käytetään usein perusteetta tavaroiden myymiseksi, jotta toiset ansaitsisivat rahaa. Kysykää itseltänne, miksi Dianaa, Walesin prinsessaa, seurattiin kaikkialle, minne hän menikin: jotta muut ansaitsisivat rahaa. Naisia kuvataan yhä stereotyyppisesti, muutamia uusia stereotyyppejä on tosin tullut lisää. Tämä on Euroopan laajuista. Satelliitti- ja kaapelitelevisio on varmistanut tämän. Useimmat Euroopan maat ovat huonoja ja muutamat todella surkeita. Kuulimme aiemmin yhden jäsenvaltion kansalaista. Suuri osa mainoksista menee erotiikkaa pidemmälle väkivallan ja sadismin vivahteita sisältävään pornografiaan asti. Mainonta halventaa naisia. Se halventaa meitä kaikkia ja meidän tyttäriämme. Se riistää meiltä yksilöllisyyden ja ihmisyyden. Naisten stereotypisointi on paljon vaarallisempaa kuin miesten stereotypisointi. Se yllyttää naisia pyrkimään täydellisyyteen, mikä voi johtaa esimerkiksi syömishäiriöihin. Tunnemme erään hiljattaisen uhrin. Nykyinen lainsäädäntö ja itsesääntely ovat riittämättömät. Eri pakettiratkaisut ja sopimukset ovat riittämättömät. Lenzin ehdotuksilla parannetaan tilannetta jonkin verran.
Kollegat, kun sisällytätte moraalisia näkökantoja rahantekoprosessiin, rahaa ansaitsevat eivät ikinä ole siihen tyytyväisiä. He eivät halua kuulla moraalisista näkökannoista. Moraaliset asiat ovat kuitenkin tärkeitä ihmisille, joita me edustamme. Tämän vuoksi toivon, että tähän suhtaudutaan vakavasti ja että kaikki ryhmät kannattavat Lenzin mietintöä.

Monfils
Arvoisa herra puhemies, mietintö on ilmaisunvapauden kannalta huolestuttava. Siinä ei ainoastaan suositella alan ammattilaisten itsesäätelyä, joka on ollut olemassa jo kauan, vaan siinä mennään pidemmälle ja arvioidaan, että ilmaisunvapautta voidaan rajoittaa yleisen moraalin suojelemiseksi.
Mikä on tämä käsite, joka kuitenkaan ei esiinny Euroopan ihmisoikeussopimuksessa! Mistä tulee tämä tahto tukahduttaa tällainen pelkkä sosiaalinen käyttäytyminen, joka ei edes ole selkeä loukkaus hyviä tapoja vastaan, mutta jonka rajoja kiellettäisiin ylittämästä, jonka joku poliittinen instanssi määrittää eurooppalaisella tasolla, vaikka etelässä ja pohjoisessa suhtaudutaan asiaan eri tavoin. Euroopan historiassa ja nykyisinkin monissa maissa fundamentalismi on alkanut ja alkaa tällä tavoin.
Lisäksi koko mietintö on mielestäni jo vanhentunut. Ei pelkästään naisen kuvaa käytetä, nyt käytetään myös miehen kuvaa. Viimeisin Dae Woon mainos jopa näytti miehen ja naisen täsmälleen samassa asennossa ja täsmälleen yhtä alastomina.
Nykyisin jopa belgialaisissa lehdissä nähdään Crédit Lyonnaisin mainoksessa alaston miesvartalo. Myös tässä täytyy säilyttää suhteellisuudentaju. Naista voi harmittaa se, ettei hän muistuta Botticellin Veenusta, mutta yhtä paljon voi harmittaa miestä se, ettei hän muistuta Michelangelon Daavidia tai nuorta Apolloa. Ulkoinen kauneus, jonka väärinkäyttöä kritisoidaan kohdassa 10, on aina ollut ja tulee aina olemaan argumentti, jota käytetään monissa olosuhteissa.
Sallinette minun lopuksi siteerata Amélie Nothombin teosta Attentat , jossa kirjailija esittää: " Kun Quasimodo ihastuu Esmeraldaan, haluamme huutaa kaunottarelle: älä anna ulkomuodon vaikuttaa! Mutta mitä Quasimodo on tehnyt muuta kuin antanut ulkomuodon vaikuttaa? Hänen olisi pitänyt rakastua vanhaan hampaattomaan naiseen. Silloin hän olisi ollut uskottava. Kuitenkin hänen sydämensä valittu oli upea mustalaiskaunotar, johon on aivan liian helppo ihastua."
Onneksi mietintö ei voi muuttaa tosiasioita.

Marinucci
Arvoisa puhemies, minäkin haluan tähdentää arvostavani - kuten jo muut kollegat - puhemiehen päätöstä panna kaikki yhdessä keskustelemaan tiistaiaamupäivänä naisten oikeuksien valiokunnan neljästä mietinnöstä. Näin on siis tuotu mahdollisimman selvästi esiin käsitellyt aiheet. Tämä on hyvin positiivinen merkki: se tarkoittaa selvästi, että niin monien meidän naisten työ, jota kerran vastustettiin ja aliarvostettiin, alkaa tuottaa tuloksia ja että näihin aihepiireihin kohdistettu huomio ei vähene, vaan voidaan päinvastoin todeta, että feministi-instanssit ovat tulossa terveen maalaisjärjen, yleisesti jaetun mielipiteen piiriin.
Näin ei ole vielä asianlaita - kuulimme sen - mainonnan ja ylipäätään joukkotiedotusvälineiden naiskuvan suhteen. Huolimatta Euroopan neuvoston suosituksista ja Eurooppa-neuvoston ja Euroopan parlamentin päätöslauselmista, jotka kaikki perustuvat kansainvälisissä toimissa ja sopimuksissa vahvistetuille perusperiaatteille, huolimatta naisjärjestöjen sotilaallisesta toiminnasta, maidemme tasa-arvoelinten, ministerien ja valiokuntien tekemistä päätöksistä naiskehon käyttö kulutustavaroiden myymiseen ja stereotyyppinen, oletettuun perinteiseen rooliin sidottu naiskuva saastuttavat edelleen kaupunkiemme seiniä, TV-lähetyksiä kaikkiin vuorokaudenaikoihin, sanoma- ja aikakauslehtien sivuja. Italiassa kaksi älymystön ja aikanaan vasemmiston viikkolehteä ovat itsepintaisesti pysyneet vuosikaudet huonossa tavassaan pitää painosmäärät korkeina panemalla kanteen alastoman naisen kuvan. Äskettäin eräs päätoimittaja kertoi poleemisesti, että yritettäessä käyttää alastoman miehen kuvaa myynti laski. Samanaikaisesti on naisten oikeuksien hyväksi toimivien yhdistysten, mutta myös ministerien - ja se on mitalin kääntöpuoli naisten ja joukkotiedotusvälineiden välisessä suhteessa - edelleen vaikeaa, lähestulkoon mahdotonta levittää tietoa aloitteistaan. Tämän keskustelun poliittisesta korrektiudesta huolimatta täälläkään ei ole tänään - kuten voimme todeta - yhtään niistä tiedotusvälineistä, jotka välittävät tärkeät keskustelut: yli puolen eurooppalaisista oikeudet eivät ole Euroopan tiedotusvälineille riittävän merkittäviä. Ehkä sitten, jos joku meistä, mahdollisesti nuori ja kaunis, olisi puhunut alastomana...! Ehkä!
Gröner on hyvin aiheellisesti halunnut kiinnittää jälleen Euroopan unionin huomion tähän tyystin ratkaisematta olevaan ongelmaan, ja Lenz, jota onnittelen, peräänkuuluttaa aivan oikeutetusti asiaan perehtyneessä mietinnössään jäsenvaltioille lakialoitteita ja mainostajille menettelytapasääntöjä sekä esittää komissiolle joukon tärkeitä ehdotuksia, joihin toivon komissaari Flynnin haluavan vastata täsmällisesti.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, tieteellisestä näkökulmasta katsottuna semantiikka tunnustaa nykyisin mainoksen kielen erittäin tehokkaaksi. Enemmän kuin koskaan tänä päivänä on myönnettävä, että mainoksen viesti on tarkkaan harkittu, suunniteltu, tarkoitettu vietteleväksi, omaksuttavaksi, liikuttamaan miljoonia ihmisiä tiettyyn suuntaan. Meidän on otettava huomioon, että kielikuvat ja iskulauseet ovat hyvin laadittuja, harkittuja, tarkoituksena saada toimimaan, tunkeutua alitajuntaan, vaikuttaa. Ja tämän kaiken edessä me ihmiset olemme pikemminkin rauhallisesti käyttäytyviä, aseettomia alamaisia. Toisin sanoen voisimme puhua tietynlaisesta visuaalisten, äänellisten, kromaattisten ja sensuaalisten ihanuuksien pakkosyötöstä. Tämä kaikki kuuluu osana joukkotiedotusvälineiden aikakauden mainontaan. Mainokset voivat nykyisin tehdä ihmeitä, mutta myös kauheuksia: mainos on hyvin vaikutusvaltainen väline - kuten tiedämme - ja kysymys on siitä, että tämän hyvin vaikutusvaltaisen välineen avulla ei pidä rikkoa tiettyjä periaatteita. Tosiasia on, että tämän välineen on ajettava myös ihmisten hyviä tarkoitusperiä, ja miksei myös vastustettava naisten syrjintää.
Teidän on oltava varuillanne, arvoisat komissaarit. Emme saa ajatella niin, että parantelemme silloin tällöin lakeja, määräysten tekstejä ja seuraamme vierestä, kun syrjivä ja myrkyllinen mainos ruiskutetaan suoraan tuhansien ja miljoonien eurooppalaisten suoneen houkuttavien viestien muodossa. Meidän on myös otettava huomioon, että syrjivien viestien toisto tukee tehokkaasti syrjintää. Nyt on siten hyvä hetki todeta - ilman moralisointia ja sensuuria, jota emme halua - ihmiseen liittyen se, että kaikki eivät ole suojattuja tässä kauppatavaroiden Euroopassa, jossa jotkut yrittävät tehdä naisesta kauppatavaran. Meillä on poliittisia järjestelmiä, jotta voimme sanoa: ei! Siksi tämä mietintö on erinomainen aloite Euroopan parlamentilta, jotta voimme aloittaa syrjintää vastustavan ja ihmisten kohtelun yhtäläisyyttä puoltavan aktiivisen politiikan.

Flynn
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää sekä Euroopan parlamenttia tästä aloitteesta että etenkin Lenziä siitä erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt. Komissiolle on täysin selvää, miten tärkeää on suojata naisia mainosten syrjivältä vaikutukselta ja löytää oikea tasapaino ilmaisuvapautta koskevan perusoikeuden kunnioittamisen ja ihmisarvon kunnioittamisen välillä.
Mietinnössä on korostettu useita tärkeitä seikkoja, ja panen ne tyytyväisenä merkille. Ne ovat hyvin rakentavia ehdotuksia, joista valtaosa on sopusoinnussa komission tämä alan politiikkojen ja toimenpiteiden kehityksen kanssa. Parlamentti on yhdessä komission kanssa vaatinut, että uuteen sopimukseen lisätään syrjimättömyyslauseke ja pyytänyt etenkin, että naisiin kohdistuva syrjintä lisättäisiin syrjinnän luokkiin.
Amsterdamin sopimuksen 6 artiklan a kohdassa otetaan huomioon tämä pyyntö ja siinä määrätään erilaisista tarkoituksenmukaisista toimista edellä mainitulla alalla. Haluaisin myös muistuttaa televisiolähetysten yhteensovittamista koskevasta neuvoston ja parlamentin direktiivistä 97/31, joka hyväksyttiin kesäkuussa ja joka on televisiomainonnan tärkein eurooppalainen väline. Tällä direktiivillä määrätään, että mainonta ei saa sisältää sukupuoleen perustuvaa syrjintää. Sukupuolinäkökohtien sisällyttäminen tiedotusvälinepolitiikkaan on yksi komission ensisijaisista tavoitteista sen sukupuolinäkökohdat huomioon ottavassa " mainstreaming" -politiikassa. Konkreettisista toimista määrätään neljännessä yhtäläisten mahdollisuuksien ohjelmassa.
Komissio rohkaisee tietojen ja kokemusten vaihtoa jäsenvaltioiden välillä ja asianomaisten kansallisten elinten välillä. Se rohkaisee myös naisten ja miesten tasapuolista osallistumista mainosalan ja tiedotusvälineiden alan päätöksentekoon naisten vaikutuksen vahvistamiseksi tällä alalla. Myöhemmin tänä vuonna on suunniteltu järjestettävän kokous, jolla saatetaan yhteen merkittävimmät tiedotusalan toimijat, asiantuntijat ja kansalaisjärjestöt ja jonka tarkoituksena on luoda perusta hyvälle käytännölle.
Otamme huomioon Lenzin ehdotuksen sisällyttää mainonta tutkimuksiimme. Komissio kannattaa mainonnan ja tiedotusvälineiden naiskuvan yleistutkimusta ja yhteisötasolla aktiivisesti toimivien alan liittojen, naisjärjestöjen ja hankejohtajien yhteistyön edistämistä. Emme voi vastata myönteisesti Euroopan mainospalkintoa koskevaan pyyntöön, mutta komission tukema NIKI-palkinto, jolla pyritään parantamaan television naiskuvaa, myönnetään jälleen tänä vuonna hyvästä toiminnasta mainonnan alalla.
Lopuksi komissio tulee tutkimaan tarkkaan ehdotusta perustaa kaikkia tiedotusvälineitä koskeva neuvoa-antava komitea, jonka tehtävänä olisi laatia mainosalaa koskevat säännöt kaikenlaisen syrjinnän torjumiseksi. Tässä yhteydessä haluaisin muistuttaa parlamenttia siitä, että hiljattain annetulla TV-direktiivillä määrätään yhteyskomiteasta, jota johtaa toimii komissio ja joka koostuu jäsenvaltioiden toimivaltaisista edustajista, joiden tehtävänä on helpottaa direktiivin täytäntöönpanoa. Komissio voisi tutkia mahdollisuutta perustaa komitean alaryhmä, jonka tehtävänä olisi valmistella tällaista säännöstöä, ja tämä olisi hyvä esimerkki sukupuolinäkökohdat huomioon ottavasta " mainstreaming" -politiikasta.
Tiedämme kaikki, että yhdenvertaisuus ei toteudu käytännössä, ennen kuin useilla aloilla, eikä vähiten tiedotusalalla vallitsevissa ajatuksissa, asenteissa ja näkemyksissä, on tapahtunut merkittäviä muutoksia. Komissio tulee näin ollen jatkamaan ja vahvistamaan asiaa koskevia toimiaan ottaen samalla huomioon teidän ehdotuksenne. Kiitän kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet tähän keskusteluun.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.55 ja se jatkui klo 12.00.)

Äänestys
Eriksson
Selittääkseni sitä, että esitän suullisen muutosehdotuksen, kerroin yleiskeskustelussa, että kyseessä on suurin mahdollinen epäonni hallinnollisessa käsittelyssä. Siksi todellakin toivon että kuuntelette hyvin tarkoin ja että myös tuette minua muutosehdotuksessani. Haluan myös tähdentää, että molemmat muutosehdotukset ovat kiistanalaisia, eivät vain tässä kamarissa, vaan niitä seuraavat hyvin jännittyneinä myös valitsijamme kamarin ulkopuolella kaikissa jäsenmaissa.
Muutosehdotukseni mukaisesti kohta 14 kuuluisi seuraavasti: " pyytää, että komission ohjelmissa naisten seksuaaliseen hyväksikäyttöön suuntautuvan kaupan ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi ei rajoituttaisi prostituutiosta tiedottamiseen ja prostituutiota ehkäiseviin toimiin, vaan määrättäisiin myös tuesta uhrien yhteiskuntaan sopeuttamiseen tähtääville hankkeille sekä aktiiviselle työlle pornografiaa ja prostituutiota vastaan " . Täten lisäys " sekä aktiiviselle työlle pornografiaa ja prostituutiota vastaan" on suullinen muutosehdotukseni.

Gröner
Arvoisa puhemies, tätä keskustelua käytiin perinpohjin naisten oikeuksien valiokunnassa ja luulen, ettemme voi hyväksyä täysistunnossa suullisessa muodossa esitettyä tarkistusehdotusta.

Puhemies
Mikäli parlamentti ei vastusta, asetan äänestykseen esittelijän suullisen muutosesityksen 14 kohdasta.
(Yli 13 edustajaa vastusti, ja siksi parlamentti hylkäsi esityksen äänestää suullisesta muutosesityksestä 14 kohtaan.)
Kohta 17:

Eriksson
Muutosehdotukseni mukaisesti kohta 17 kuuluisi siis seuraavasti: " toivottaa tervetulleiksi joissakin jäsenvaltioissa tehdyt aloitteet, joiden tavoitteena on kehittää varsinaisten seuraamusten lisäksi rikoksentekijöille ohjelmia, joilla saadaan miehet ottamaan vastuu omista teoistaan, ja pyytää kaikkia jäsenvaltioita sitoutumaan selkeämmin tällaisten aloitteiden hyväksymiseen" , jonka jälkeen lisäykseni on, esimerkiksi kriminalisoimalla prostituoitujen asiakkaat.

Puhemies
Mikäli parlamentti ei vastusta, asetan äänestykseen esittelijän suullisen muutosesityksen 17 kohdasta.
(Yli 13 edustajaa vastusti, ja siksi parlamentti hylkäsi esityksen äänestää suullisesta muutosesityksestä 17 kohtaan.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselmaesityksen.)

Caudron
Tämä ehdotus, joka koskee harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin muuttamista sisällyttämällä siihen vertailevaa mainontaa koskevia säännöksiä, miellyttää minua useastakin syystä.
Ehdotus yhteispäätökseksi on komission ja parlamentin hedelmällisen työn tulos. Teksti on askel kohti tarpeellista yhdenmukaistamista mainonnan alalla ja päätöksen lopputulos vaikuttaa mielestäni tasapainoiselta.
Vertailevan mainonnan sisällyttämisellä direktiiviin on mahdollistettava parempi tiedotus kuluttajille, ja siksi olen aina kannattanut sitä. Parlamentin ehdottamat ja komission hyväksymät muutokset tulevat rajoittamaan väärinkäytöksiä ja niitä lujittavat vielä jo voimassa olevat harhaanjohtavaa mainontaa koskevat säännökset.
Koska komissio ei suostunut sisällyttämään direktiiviin eurooppalaisen valvontaelimen perustamista, on tärkeää, että kuluttajansuojajärjestöt osallistuvat yhteisön tasolla toteutettavaan tutkimukseen. Jäsenvaltioiden politiikasta vastaavien vastuulle jää tämänsuuntaisen itsenäisen toiminnan kannustaminen.
Tulee vielä päivä, jolloin joudumme uudelleen tarkastelemaan eurooppalaisen valvontaelimen perustamista.
Ehdotus asetukseksi viinikaupan järjestämisestä
Wibe
Äänestän tätä asiakirjaa vastaan. Mielestäni markkinat, joihin liittyy viinintuotannon tukijärjestelmä, ovat ylipäätään virheelliset.

des Places
Ryhmämme on esittänyt kaksi tarkistusta komission ehdotukseen. Komissio halusi tukea puhdistettuja tiivistettyjä rypälemehuja III-viininviljelyvyöhykkeillä. Päätös koskee suoraan LanguedocRoussillonin, Provence-Alpes-Côte d'Azurin ja Midi-Pyrenées -alueita.
Ryhmämme on tyytyväinen äänestyksen tulokseen, kun parlamentin jäsenet lähes yksimielisesti hyväksyivät tarkistukset, mutta pahoittelee sitä, että komissio haluaa tehdä perustavaa laatua olevia muutoksia ilmeisen " harmittoman" asetuksen avulla. Onko komissiota muistutettava siitä, että me odotamme vieläkin siltä uutta ehdotusta viinialan yhteiseksi markkinajärjestelyksi? Euroopan parlamentti käsitteli komission ensimmäistä ehdotusta keväällä 1995, äänesti siitä, ja esitti tarkistuksia.
Ehdotuksellaan komissio pyrki käynnistämään uudelleen keskustelun sokerin lisäämisestä ja väkevöinnistä puhdistetulla tiivistetyllä rypälemehulla. Ensimmäisessä asiaa koskevassa käsittelyssä komissio vastasi neuvostolle, että se odotti Euroopan parlamentin lausuntoa asiasta ennen ehdotuksensa muuttamista.
Euroopan parlamentin jäsenet olivat kuitenkin valppaita ja hylkäsivät komission ehdotuksen.
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on tyytyväinen tulokseen ja haluaa kiittää parlamentin jäseniä heidän tarkistuksille osoittamastaan tuesta.
Simpsonin mietintö (A4-0271/97)
Donnay
Euroopan parlamentti käsittelee nyt Euroopan julkisten palvelujen tulevaisuuden kannalta erittäin merkittävää tekstiä.
Euroopan unionin kehitys ohjaa väistämättä suurten kaupallisten julkisten palvelujen avautumiseen, olipa ala sitten televiestintä, posti tai lento- ja rautatieliikenne. Kehitys on toivottavaa ja hyödyllistä yhä voimakkaamman maailmalaajuisen kilpailun yhteydessä tarkasteltuna sekä yhä paremmin palvelujen käyttäjien ja asiakkaiden tarpeisiin mukautumisen kannalta.
Posti on Euroopassa merkittävä toimiala. Unionin postiliikenne on nykyisin noin 80 miljardia artikkelia, joista 3 miljardia vaihtuu jäsenvaltioiden kesken, ja sen liikevaihto vastaa noin 1, 3 prosenttia yhteisön BKT: sta ja 1, 5 miljoonaa työpaikkaa.
Yhteisön välistä postiliikennettä haittaavat tällä hetkellä suuret eroavaisuudet kansallisissa postipalveluissa, niin jakeluaikojen kuin hinnoittelun osalta. On siis tärkeää laatia yhteisön lainsäädäntöä markkinoiden avaamiseksi ja niiden kehittymisessä tarvittavan joustavuuden lisäämiseksi.
Meidän " pyhä" velvollisuutemme on kuitenkin myös säilyttää julkisen palvelun henki ja käytäntö, joka on erityisen olennainen osa Euroopan kansalaisten elämää. Meillä on jopa mahdollisuus käsitellessämme näin laaja-alaisia tekstejä, kehitellä nyt eurooppalaisen julkisen palvelun määritelmää. Sellaisen tehokkaan julkisen palvelun, joka on samanaikaisesti merkittävä tekijä yhdyskuntasuunnittelussa ja joka tarjoaa laadukkaat vähimmäispalvelut kaikille kansalaisille.
Minulle tuttu esimerkki on Ranska. Posti tekee siellä päivittäin 73 000 jakelukierrosta, joista 38 000 alle 10 000 asukkaan kunnissa. Sillä on 17 000 julkista palvelupistettä, mikä vastaa yhtä palveluluukkua 800 maaseudun asukasta kohden. Tietyillä alueilla se on ainoa jäljellä oleva julkinen palvelu. Ja tämä esimerkki pätee varmasti useissa muissa unionin jäsenvaltioissa.
Uskon, että meillä on nyt mahdollisuus ottaa voimakkaasti kantaa Euroopan postipalvelujen tulevaisuuteen. Mielestäni näkemystä on hyödynnettävä, ja neuvoston yhteinen kanta on pitkälti tämän suuntainen, mistä olen luonnollisesti iloinen.
Brian Simpsonin toisessa käsittelyssä olevassa suositusluonnoksessa esitetään uudestaan ja lujitetaan neuvoston viime huhtikuussa pitkien neuvottelujen jälkeen yksimielisesti hyväksymää kompromissikantaa. Esittelijä itse totesi yhteisen kannan " vastaavan laajalti Euroopan parlamentin valitsemia suuntauksia" .
Lisäksi esittelijän suositusluonnokseen ehdottamat tarkistukset ovat julkisen palvelun lujittamista ja säilyttämistä tukevan kannan mukaisia ja ne kannustavat neuvoston tasapainoisen kannan hyväksymistä.
On tärkeää korostaa useita seikkoja tässä yhteisessä kannassa.
Ensinnäkin kyseessä on postipalvelujen vapauttamista vaiheittain ja valvotusti koskeva lähestymistapa.
Lisäksi julkisen palvelun vähimmäissäännöt vahvistetaan huolehtien siitä, että kaikilla käyttäjillä on mahdollisuus käyttää postipalveluja. Yleinen palvelu on siis huolellisesti määritelty, se on kaikkien saatavilla kaikkialla ja kohtuulliseen hintaan; palvelu takaa myös puolueettomuuden, luottamuksellisuuden, koskemattomuuden sekä kirjesalaisuuden.
Myös varattu palvelu järjestetään. Sellaisen alan olemassaolo, jota kilpailu ei koske, on itse asiassa välttämätöntä yleisen palvelun taloudellisen elinkelpoisuuden kannalta.
Hyväksymällä tämän tekstin me voimme puolustaa julkisen palvelun merkitystä ja antaa sille samalla keinot avautua markkinavoimille ja mukautua niihin.

Fayot
Yhteinen kanta, jota olemme hyväksymässä on julkisen palvelun kannalta hyväksyttävä. Se tarjoaa mahdollisuuden tietynasteiseen vapauttamiseen postipalveluiden alalla ja mahdollistaa näin tietynasteisen avautumisen kilpailulle, kuten kuluttajat ja yritykset ovat toivoneet.
Siinä varataan kuitenkin merkittäviä aloja, kuten postimyynti ja ulkomaan posti, julkiselle postimonopolille. Parlamentti on asiaa käsitellessään kunnioittanut neuvoston asiassa saavuttamaa herkkää tasapainoa. Itse asiassa postiasioista vastaavat ministerit suhtautuivat julkiseen palveluun pääosin suopeammin kuin komissio. On toivottava, että Luxemburgin puheenjohtajuuskaudella ja rouva Mady Delvauxin, jota kunnioitan hänen selkeän ja suoran postin julkista palvelua koskevan kantansa vuoksi, toimiessa puheenjohtajana saadaan asia nopeasti käsiteltyä ja menettely päätettyä neuvostossa.
On myös pohdittava sitä, miksi komission voittoisa ja kaikkivoipa vapauttamisen aalto nyt hidastuu postipalvelujen osalta.
Minä uskon, että yksi olennainen syy on postipalveluiden merkitys sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kansallisen yhdyskuntasuunnittelun kannalta. Postinkantaja kulkee vielä sielläkin, mistä suurin osa julkisista palveluista on kustannus- tai tuottavuussyistä jo vetäytynyt.
Toivottavasti tästä tauosta vapauttamisissa seuraa päättäjille lisäaikaa ajatella ja postille edelleen mahdollisuus jatkaa yhä parempaa asiakaspalvelua.

Wibe
Äänestin mietinnön puolesta. Mielestäni esittelijän tekemät muutokset parantavat oleellisesti komission ehdotusta, mutta haluan selvittää yhden näkökohdan. Postipalvelujen suorittaminen on " public-service" -toimintaa. Kokemus muista toiminnoista osoittaa, että säännöstelyn purku ei lisää tehokkuutta, vaan useimmiten johtaa sen sijaan työttömyyden kasvuun ja alueellisen eriarvoisuuden lisääntymiseen.
Scapagninin mietintö (A4-0268/97)
Lindqvist ja Olsson
Ydinvoima on uusiutumaton luonnonvara. Vakavia ydinvoimaonnettomuuksia on tapahtunut Three Mile Islandilla ja Tsernobylissä. Ydinvoiman jäteongelmia ei ole ratkaistu. Ruotsi on kansanäänestyksen jälkeen päättänyt luopua ydinvoimasta. Yksi reaktori Barsebäckissä suljetaan ennen Ruotsin valtiopäivävaaleja syyskuussa 1998. Keskustapuolue on kiirehtinyt ydinvoimasta luopumista Ruotsissa.
Päätös Tsernobylin ydinvoimalan sulkemisesta on toteutettava. Käsityksemme mukaan EU: n ei tule korvauksena tästä tukea muiden reaktorien jatkokäyttöä. Vastustamme siksi EU: n tukea Ukrainan Hmelnitski 2 ja Rovno 4 - reaktoreille ja olemme tältä pohjalta äänestäneet päätöslauselmaa vastaan. Tuemme sen sijaan sellaisia sijoituksia sekä kansallisella että EU: n tasolla, jotka parantavat nykyisten reaktorien turvallisuutta. Energiajärjestelmän tulee mahdollisimman pian siirtyä uusiutuviin ja pitkällä aikavälillä kestäviin energialähteisiin.
Azzolinin mietintö (A4-0252/97)
Novo Belenguer
Arvoisa puhemies, haluan osoittaa ryhmäni tukevan Azzolinin mietintöä, koska kulttuuri edistää työllisyyttä välittömästi ja välillisesti rohkaisemalla kulttuuriin liittyvien pk-yritysten säilyttämistä ja perustamista sekä antamalla toivoa työpaikkojen luomisesta.
Haluan myös painottaa, että matkailu ja kulttuuri tukevat toinen toistaan ja voivat tuellamme vahvistaa rakennerahastojen työllisyystoimenpiteiden vaikutuksia.
Valitettavasti ainoastaan 3 prosenttia kulttuurihankkeista on yhteisön rakennepolitiikan rahoittamia. Tämä on liian alhainen prosenttiluku, jos otamme huomioon kulttuurin merkityksen alueiden kehitykselle sekä taloudellisen ja sosiaalisen koheesion saavuttamiselle. Siksi tulevaan Euroopan unionin perustamissopimukseen olisi sisällytettävä kohta, jossa nimenomaan rohkaistaan kulttuurihankkeiden tukemista ja lisätään alueellisen kehityksen kulttuurinäkökohtiin liittyviä yhteisöaloitteita. Tavoitteena olisi oltava rakennerahastojen ja varsinaisen kulttuuritoiminnan välisen suhteen vahvistaminen.
Lopuksi haluan korostaa sen tärkeyttä, että paikalliset ja alueelliset yhteisöt jatkavat Euroopan unionin kulttuuriin ja työpaikkojen luomiseen perustuvan kehitysstrategian hyvää toteuttamista.

Novo
Äänestämme Azzolinin mietinnön puolesta, koheesiopolitiikan ja kulttuurin yhteistyöstä ja työllisyyden lisäämisestä, muutamista syistä, joista korostamme seuraavaksi mainittuja.
1.Ensimmäisen kerran yritämme lähestyä systemaattisemmin ja järkevästi valtavia mahdollisuuksia, joita kulttuuristen ja ympäristöllisten pääomien säilyttäminen tuo mukanaan, olivat ne sitten maaseudulla, kaupungissa, kansallisia, alueellisia tai paikallisia, ja kulttuurillisten sijoituksien mahdollisuuksia yleisemmin; niitä voi tehdä kehityksen lujittamiseksi, identiteettien suojelemiseksi ja sekä samanlaistumisen että syrjinnän vastustamiseksi.2.Tunnistamme viiveen tämän aiheen etenemisessä ja olemassaolevien sijoitusten vajauksen, josta täytyy mainita mieluummin mahdollisimman nokkelasti ja vielä nykyisen talouskehyksen puitteissa. Mistään tästä ei ole haittaa esitettäessä kysymyksiä ja suuntia aikoessamme parantaa tietojamme ja antaessamme mahdollisuuksia synergialle koheesiopolitiikassa, kulttuurissa ja työllisyydessä.3.Tunnustamme, mutta haluaisimme korostaa sitä tehden sitä vielä selvemmäksi, että on tärkeää kieltää liiallinen tulkinta tai identifiointi turismin ja kulttuuripolitiikan välillä. Ilman suositettavaa ja hyödyllistä turismin ja kulttuurin välistä sidettä se tapa, jolla kulttuuriavustukset voivat vaikuttaa ja/tai alistaa turismin strategioihin, on varmasti outo ja todella rajallinen.4.Olkaamme varuillamme seurauksista, joita talousarvion rajoitukset, joilla on tarkoitus täyttää nimellisen yhdistymisen kriteerit, jotka heikentävät suuntauksien muutoksessa työllisyyden kasvamista kulttuurialalla, saavat aikaiseksi, koska se riippuu ainakin alussa julkisista avustuksista, olivat ne sitten kansallisia tai alueellisia.- Kestelijn-Sierensin mietintö (A4-0257/97)
Vanhecke
En ole kovinkaan vaikuttunut esillä olevasta mietinnöstä, joka oikeastaan pursuilee kliseitä. On itsestään selvää, ettei kukaan järkevä ihminen vastusta miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia.
Mutta yhtä itsestään selvää on, etten kannata kaikenalaisia kiintiöitä, jotka kaiken kaikkiaan ovat nöyryyttäviä naisille. Kun kuulin tänään iltapäivällä monen puhujan valittavan sitä, että teknisen koulutuksen valitsee yhä vielä harvempi tyttö kuin poika - ja että asialle pitää tehdä jotakin - ihmettelen, onko ero " yhtäläisten mahdollisuuksien ja " tasapäisen kohtelun" välillä selvä.
Mitä tulee työn ja perheen yhdistämiseen, puolueeni on vaatinut Flanderissa jo monien vuosien ajan kasvattajapalkkaa, joka tarjoaisi jommalle kummalle vanhemmalle mahdollisuuden hoitaa lapsia kotona. Se merkitsisi vasta aitoa valinnan mahdollisuutta, joka perustuisi vapaaseen tahtoon, eikä taloudelliseen välttämättömyyteen. On huomiota herättävää, että kollega Kestelijnin mietintö menee monessa mielessä pitkälle, mutta vanhempainloman suhteen se jää tutuille poluille. Se liittyy luonnollisesti siihen, että lasten kasvattamista perheessä ei enää pidetä täysiarvoisena ja yhteiskunnallisesti erittäin tärkeänä tehtävänä ja että naisia, jotka - vapaaehtoisesti - valitsevat sen, katsotaan jokseenkin halveksivasti.
Pahoittelen syvästi sitä, että myös tärkeä perhe- ja työelämää käsittelevä luku jää poliittisesti korrektille tasolle.
Kokkolan mietintö (A4-0251/97)
Jackson
Kokkolan mietintö (A4-0251/97) komission tiedonannosta naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttämisestä yhteisön politiikkaan ja toimintaan kaikilla aloilla ja Kestelijn-Sierensin mietintö komission kertomuksesta vuodelta 1996: Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet Euroopan unionissa (A4-0257/97).
Minä ja useat brittiläiset konservatiiviset Euroopan parlamentin jäsenet kannatamme sydämellisesti naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatetta ja yhdymme siihen, että " mainstreaming" -politiikka on arvokas väline tämän periaatteen täytäntöönpanossa. Panemme tyytyväisenä merkille, että etenkin naisten kohtaamat ongelmat on tunnustettu yhä yleisemmin ja että kaikilla tasoilla pyritään yhä vakaammin korjaamaan tämä tilanne. Emme ole kuitenkaan vakuuttuneita siitä, että paras keino saavuttaa naisten yhdenvertainen edustus esimerkiksi päätöksenteossa on suosia sekä Kokkolan että Kestelijn-Sierensin mietinnössä esitettyä keinotekoista syrjintää. Vaikka väliaikaisten kiintiöiden käyttöönotto tuntuukin houkuttelevalta lyhyen ajan ratkaisulta, se ei ole poista ongelmaa. Katsomme, että Kokkolan mietinnössä esitetty ehdotus, jonka mukaan komission työryhmiin ja asiantuntijakomiteoihin tulisi valita tasapuolisesti miehiä ja naisia, on erityisen epäkäytännöllinen ja hyödytön. Uskomme vakaasti, että tällaisten nimitysten tulisi perustua ansioihin ja pätevyyksiin. Tällaisen niin kutsutun positiivisen syrjinnän käyttöönotto voi merkitä lyhyen ajan etuja, sillä se lisää naisten määrää päätöksentekoelimissä. Pitkällä ajalla se vaikuttaa kuitenkin ainoastaan haitallisesti naisten asemaan yleisesti.
Myös Kestelijn-Sierensin mietinnössään esittämä ehdotus, jonka mukaan komission tulisi sisällyttää sukupuoliin kohdistuvien vaikutusten arviointi lainsäädäntöehdotuksiinsa, on epäkäytännöllinen. Tarvitsemme konkreettisia toimenpiteitä, jotta naiset saavuttavat pätevyydet ja vapaudet, jotka sallivat heidän kilpailla miesten kanssa oikeudenmukaiselta ja yhdenvertaiselta pohjalta työmarkkinoilla ja päätöksentekoalueella - emme tarvitse kepeitä lausuntoja ehdotetun lainsäädännön todennäköisistä vaikutuksista, joita on valtaosin mahdotonta määrittää tai luonnehtia tarkasti.
Parannuksia tarvitaan monella alalla, eikä vähiten vaikeassa kodin ulkopuolisen työn ja perhe-elämän vastuiden yhteensovittamisessa. Kokkolan mietinnön sisältämä ehdotus, jonka mukaan sosiaalipalvelut, kuten lasten ja vanhusten hoito, kouluruokailu ja julkinen liikenne, tulisi rahoittaa rakennerahastoista, on kuitenkin naurettava. Olen iloinen, että parlamentti äänesti tätä ehdotusta vastaan, joskin huomasin brittiläisen työväenpuolueen parlamentin jäsenten äänestävän ehdotuksen puolesta.
Emme myöskään usko, että komission tehtävänä on päättää, miten verotuksellisilla toimenpiteillä ja sosiaaliturvaeduilla voitaisiin tuoda kotityö virallisen talouden piiriin. Kaikkia näitä aiheita tulisi käsitellä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Kokkolan ja Kestelijn-Sierensin mietinnössä on aiheesta korostettu niitä vaikeuksia, jotka tänä liittyvät naisten ja miesten välisen yhdenvertaisuuden saavuttamiseen, ja ne sisältävät muutamia hyvin tärkeitä kohtia. Minä ja kollegani tulemme äänestämään näiden mietintöjen puolesta, koska niiden lopullinen päämäärä ja vaikuttimet koituvat Euroopan naisten hyväksi. Toivomme kuitenkin pöytäkirjaan merkittävän, että pahoittelemme sitä, että mietinnöt sisältävät muutamia ehdotuksia, jotka tuskin tulevat auttamaan naisia ja jotka vaarantavat Euroopan parlamentin naisten hyväksi tekemän työn maineen.
Erikssonin mietintö (A4-0250/97)
Howitt
Arvoisa puhemies, minulla on kokemusta väkivallan täydellistä torjumista koskevasta paikallisesta kampanjasta vaalipiirissäni Thurrockissa. South Essex Rape- ja Incest Crisis Line -linjojen työntekijät ovat kertoneet minulle, että kauppojen, kapakoiden ja linja-autopysäkkien julisteiden ansiosta naisiin kohdistuvasta väkivallasta on voitu keskustella avoimesti, ja useiden naisten yksityiset kokemukset ovat saaneet vahvistusta ensimmäistä kertaa. Tämän paikallisen hankkeen edustajat tukevat täysin väkivallan täydellistä torjuntaa koskevan kampanjan laajentamista muihin Euroopan maihin, ja sitä tulisi täydentää raiskauskriisipuhelimilla, jotka puuttuvat useista maistamme.
Myös toisen omassa vaalipiirissäni järjestetyn paikallisen Southend Women's Refuge -naisliikkeen edustajat kannattavat tätä aloitetta. Autoin heitä hiljattain käynnistämään uuden " rauhankyyhky" -hankkeen - perheväkivallan kohteeksi joutuneiden naisten yleisen neuvontakeskuksen. Vain muutaman viikon kuluessa neuvontapalveluja pyysi viisi uutta naisasiakasta päivässä.
Nämä kaksi paikallista esimerkkiä osoittavat, miten laajalti naisten seksuaalinen väkivalta kuuluu nykypäivään. Ne oikeuttavat täysin parlamentin tämänpäiväisen päätöksen ottaa käyttöön Euroopan laajuinen kampanja.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
Monikulttuurisessa ja moniarvoisessa Euroopan unionissa on ilmeisiä vaikeuksia kunnioittaa toisinajattelevia. Nauraen ja pilkallisesti virnistellen parlamentti torjui mahdollisuuden äänestää Erikssonin kahdesta suullisesta muutosehdotuksesta, jotka koskivat aktiivista työtä pornografiaa ja prostituutiota vastaan sekä jäsenmaiden aloitteita prostituoitujen asiakkaiden kriminalisoimiseksi. Näitä muutosehdotuksia olisimme ilman muuta tukeneet.
Olemme vakuuttuneita siitä, että prostituutio ja pornografia ovat pohjana niille harhakäsityksille naisista, jotka sitten usein johtavat raiskauksiin, ja valitamme, ettei parlamentti uskaltanut ottaa kantaa muutosehdotuksiin.
Haluamme myös painottaa, miten tärkeää on, että yhteiskunta auttaa uhattuja naisia ja lapsia kansallisella lainsäädännöllä, mutta myös uuden henkilöllisyyden, uuden asuinpaikan ja uuden työn avulla, millä luodaan mahdollisuus välttyä kiusanhengeltä. Kehotamme myös jäsenmaita antamaan taloudellista tukea ns. naistentaloille ja oikeudelliseen apuun.
Naisiin kohdistuvassa väkivallassa on pohjimmiltaan kysymys ihmisoikeuksista, joita useimmat väittävät puoltavansa. Tästä huolimatta naisiin kohdistuva väkivalta jatkuu kaikkialla maailmassa ja kaikissa yhteiskuntaluokissa. Vuoden 1999 julistaminen kampanjavuodeksi naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan EU: ssa toisi ongelman keskeiseen asemaan ja auttaisi kysymyksen ajankohtaistumista jäsenmaissa. Se edellyttää kuitenkin riittävästi varoja EU: n seuraavasta budjetista, mitä toivomme.
Lenzin mietintö (A4-0258/97)
Crawley
Arvoisa puhemies, onnittelen Lenziä hänen mietinnöstään, jossa vaaditaan naisten syrjinnän lopettamista mainonnassa. Mainosala on jättänyt huomiotta tämän vaatimuksen, pitänyt sitä pilkkanaan ja leimannut sen vanhanaikaiseksi.
Mainosala uskoo, että niin kauan kuin mainoksissa on sallittua käyttää pilkallisia sanontoja ja kuvia, naisia voidaan esittää kaikilla halventavilla tavoilla, jotta saadaan myytyä kaikkea mahdollista autoista alusasuihin.
Alueeni paikallisessa sanomalehdessä Birmingham Mailissä kerrotaan, että Birminghamissa paljastetaan tällä viikolla mainos, joka on sähköinen 20 jalkaa korkea tienvarsimainos, jossa näkyy tauotta nainen riisumassa vaatteitaan. Autoalan järjestö AA varoittaa, että tämä voi häiritä ajokeskittymistä ja johtaa onnettomuuksiin. Pidän tätä esimerkkinä siitä, miten pitkälle Britannian mainosala on mennyt myydäkseen tuotteita: naisia kahleissa kosmetiikan myymiseksi; naisia, joita kuvataan korostetun halventavasti.
Lenzin itsesääntelyä koskeva vaatimus ansaitsee kiitosta, mutta pelkään, että mainosala tulee jättämään sen huomiotta. Euroopan unionin toimielinten on yhdistettävä voimansa ja tunnustettava, että tämä ongelma kasvaa 1990-luvulla. Niiden on ryhdyttävä toimiin mainontaa koskevan Euroopan laajuisen säännöstön käyttöönottamiseksi, jotta tämä syrjintä voidaan lopettaa.

Puhemies
Rouva Crawley, annoin teidän ylittää puheaikanne mielelläni, koska teidän aikaisempi pitkäaikainen kokemuksenne naisten oikeuksien valiokunnan puheenjohtajana ja koko toimintanne tässä parlamentissa antaa teille oikeuden ilmaista kantanne ja ylittää aikanne, mutta tietenkin vain silloin kun puhemiehistö voi sen sallia. Olen iloinen, että voitte esittää ajatuksenne.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit äänestävät omasta aloitteestaan Lenzin mietinnön puolesta. Koska viestintävälineillä on rajat ylittävä luonne, on tarpeellista ottaa tämä keskustelu esiin EU-tasolla. Olisi toivottavaa, että mainosalalla voitaisiin harjoittaa enemmän itsesääntelyä ja tunnustaa, että alastomien tai puolialastomien naisten näyttäminen mainoksissa on naisia syrjivää toimintaa. Jos alan omat edustajat eivät pysty määrittämään ja ylläpitämään tiettyjä hyvän markkinoinnin suuntaviivoja, voi olla tarpeellista ruveta säätelemään tätä alaa EU-tasolla.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 13.00 ja se jatkui klo 15.00.)

Vuoden 1998 yleinen talousarvioesitys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston vuoden 1998 yleisen talousarvion esittely.

Fischbach
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, kuten perinne ja talousarviomenettely edellyttävät, tehtävänäni on esitellä teille talousarvioesitys varainhoitovuodelle 1998, sellaisena kuin neuvosto on sen esittänyt 24. viime kuuta.
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa, että tätä talousarviomenettelyä on leimannut alusta alkaen toimiva ja reilu yhteistyö kaikkien kolmen toimielimen välillä, ja minä olen siitä hyvin iloinen. Jo ennen neuvoston talousarvioesityksen laatimista kaikki kolme toimielintä sitoutuivat todelliseen ja avoimeen tiedonvaihtoon. Jokainen niistä halusi näyttää kykynsä kuunnella toista, antaa toisen näyttää tietä jonkin matkaa, aina kun se oli mahdollista.
Perustamissopimuksessa esitetty talousarviomenettely on poikkeuksellinen yhteistyömahdollisuus kaikkien kolmen toimielimen välillä. Sitä koskevat säännöt sovittiin vuoden 1993 toimielinten välisessä sopimuksessa. Siitä lähtien on yhteistyön merkitys ja tarve tullut joka vuosi yhä suuremmaksi.
Vuoden 1998 talousarviomenettelyn aloittaminen oli mielestämme malliesimerkki tästä. Kolmikantaneuvottelujen seurauksena tulevan varainhoitovuoden mahdollisista ensisijaisista tavoitteista käytiin 21. huhtikuuta syvällistä keskustelua neuvoston puheenjohtajiston, parlamentin ja komission välillä, ja sen välittömänä seurauksena vahvistettiin suuntaviivat, jotka ohjasivat lähentymiseen. Seuraavissa, 26. kesäkuuta pidetyissä kolmikantaneuvotteluissa neuvostolle selvitettiin parlamentin tärkeimmät toivomukset. Uusi yhteistyö osoittautui äärimmäisen tärkeäksi myös 24. heinäkuuta järjestetyn tapaamisen ja neuvottelujen osalta, päivänä jolloin myös " budjettineuvosto" kokoontui. Tapaamisessa yksi ja toinenkin pääsi esittämään olennaisilta vaikuttavia seikkoja ja käsittelemään konkreettisesti niitä ongelmia, jotka heidän mielestään olivat väistämättömiä tämän erityisen vaikean ja tukalan varainhoitovuoden aikana.
Arvoisa puhemies, parlamentin edustajat ovat erityisesti muistuttaneet niistä ensisijaisista tavoitteista, joita heille ovat sellaisten toimenpiteiden lujittaminen, joilla kannustetaan uusien työpaikkojen luomista, jäsenyyttä hakevien maiden liittymistä koskeva valmistelu, nuoriso- ja kulttuuriohjelmat, ympäristönäkökohtien huomioiminen talousarviossa sekä yhteisön hallinnon uudelleenjärjestelyn jatkaminen tavoitteena tehokkaampi varojen ohjaaminen ja enemmän joustavuutta.
Neuvoston nimissä minulla on mahdollisuus korostaa, että edustamani toimielin valmistautui varainhoitovuoden 1998 talousarvioesityksen osalta noudattamaan samoja budjettikuria koskevia periaatteita, joita jäsenvaltiot soveltavat maassaan ja kansalaisiinsa, pyrkiessään noudattamaan vuonna 1997 aloitettuja laajoja pyrkimyksiä. Mielestäni nämä tilapäiset neuvottelut mahdollistivat merkittävän, jollei täydellisen, lähentymisen merkittävissä näkökohdissa budjettivallan käyttäjien välillä sekä komission pyrkimykset erityisesti maatalousmenojen ja kalastuksen aloilla. Minun mielestäni tapaamiset olivat erittäin hyödyllisiä.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan osalta ja vuoden 1998 talousarvioon kirjattujen määrärahojen kokonaismäärää koskevan yksimielisyyden lisäksi olemme sopineet jatkavamme neuvotteluja tästä lähtien alalla viime heinäkuun 15. allekirjoitetun toimielinten välisen sopimuksen mukaan. Tapaamisen tulosten perusteella neuvosto, jonka tehtäviin se kuuluu, on laatinut talousarvioesityksen varainhoitovuodelle 1998.
Voidakseen toimia talousarviota koskevan kurinalaisuuden ehdottoman velvoitteen mukaisesti, neuvosto arvioi tietyt perustavaa laatua olevat säännökset välttämättömiksi. Toisin sanoen alustavan talousarvioesityksen määrärahojen säilyttämisen rahoitusnäkymien otsakkeen 1 osalta ottaen huomioon voimassa olevan maataloutta koskevan lainsäädännön peltokasvien viljelyn sekä viljelyvuoden 1997-1998 hintapaketin osalta; miljardin ecun vähennyksen maksumäärärahoista verrattuna alustavan talousarvioesityksen otsakkeen 2 " rakenteelliset toimet" osalta; merkittävät vähennykset maksumäärärahoista otsakkeen 3 " sisäpolitiikat" ja otsakkeen 4 " ulkoiset toimet" osalta muuttamalla ne maksusitoumusmäärärahoiksi. Myös hallinnollisia menoja koskevan lähestymistavan on oltava tinkimätön.
Arvoisa puhemies, neuvoston mielestä nämä toimenpiteet muodostavat erottamattoman kokonaisuuden. Ja sanoessani erottamattoman kokonaisuuden tarkoitan tällä maatalousmenojen ja rakenteellisten menojen yhdenmukaista käsittelyä, mikä neuvoston ensisijaisten tavoitteiden ja huolenaiheiden osalta on olennaista. Neuvosto luottaa myös parlamentin osallistuvan tähän strategiaan.
Tämän osalta neuvosto on tyytyväinen todettuaan, että vuoden 1998 talousarviomenettelyä koskevissa suuntaviivoissaan parlamentti on todennut ja hyväksynyt tarpeen, että kirjaukset talousarvioon toteutuvat realistisesti. Tämä on juuri sitä, mihin neuvosto talousarvioesityksessään esitetyillä toimenpiteillä pyrkii: talousarvion määrärahojen rajaamisen tarkasti tarpeelliseen ottaen huomioon niiden toteuttamisen todelliset mahdollisuudet ilman, että yhteisön tärkeimpien politiikkojen toteuttamista hankaloitetaan, siten, että sitoumuksia ja erityisesti Edinburghissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston sitoumuksia noudatetaan.
Arvoisa puhemies, sallinette minun seuraavaksi käsitellä lyhyesti neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä laatiman talousarvioesityksen olennaisia tekijöitä. Aloitan maatalousmenoista. Tällä alalla neuvosto on tehnyt merkittäviä muutoksia komission alustavaan talousarvioesitykseen. Ensinnäkin, juuri esittelemäni yleisen taloudellisen strategian mukaan, neuvosto päätti säilyttää vuoden 1998 talousarvioon kirjattavat kokonaismäärärahat komission alustavassa talousarvioesityksessään esittämällä tasolla, toisin sanoen 40 miljardia 987 miljoonaa ecua, mikä on noin 2 miljardia 276 miljoonaa vähemmän kuin päälinjaus mukaan lukien rahoitusvaraus. Maatalousmenojen osalta päätetyistä 41 miljardista 487 miljoonasta ecusta ilmenee itse asiassa vähäinen noin 0, 44 prosentin lisäys verrattuna meneillään olevaan varainhoitovuoteen.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, tällainen päätös edellyttää tiukkoja toimenpiteitä. Jotta voimassa oleva maatalouslainsäädäntö voidaan ottaa huomioon, peltokasvien viljelyä koskevan luvun määrärahoja on korotettu 1 miljardilla 353 miljoonalla eculla, joista 55 miljoonan ecun korotus on seurausta viljelyvuodelle 19971998 päätetystä hintapaketista. Noudattaakseen yleisesti sovittua kokonaismäärää neuvosto päätti yleisestä ja yhtenäisestä noin 1 miljardin 408 miljoonan ecun vähennyksestä maatalousmenojen kohdista kokonaisuudessaan. Neuvosto päätti myös kirjata varaukseen B 040 329 miljoonaa ecua, joka vastaa komission määrittämiä lisäsäästöjä varainhoitovuoden 1998 ennakoitujen menojen ensimmäisen diskonttauksen osalta. Neuvosto on näin pannut täytäntöön neuvotteluissa 24. heinäkuuta sovitut määräykset.
Neuvosto toivoo kovasti, että parlamentti osallistuisi tähän menettelytapaan. Sanon tämän koska olen vakuuttunut siitä, että toimenpiteet on toteutettu odotettaessa komission oikaisukirjelmää syksyllä, ottaen huomioon tarpeiden diskontatut arviot.
Seuraavaksi siirryn rakenteellisten toimien alalle. Neuvosto kirjasi Edinburghissa kokoontuneen Eurooppaneuvoston päätelmien mukaisesti komission rakennerahastojen osalta esittämät maksusitoumusmäärärahat kokonaisuudessaan, toisin sanoen 3 miljardia 482 miljoonaa ecua. Määrä on kasvanut merkittävästi, 6, 14 prosenttia.
Kyseessä on kuitenkin seikka, josta on keskusteltu ja väitelty laajalti, myös parlamentin budjettivaliokunnan jäsenten kanssa kyseisissä neuvotteluissa. Kyseisen otsakkeen maksumäärärahoja on vähennetty miljardilla eculla ja tällä päätöksellä neuvosto tahtoi panna täytäntöön yleisen taloudellisen strategiansa toisen ulottuvuuden. Näin tehdessään neuvosto haluaa osoittaa, että tällaisesta yleisesti tunnettujen suurten vaikeuksien seurauksena toteutetusta toimenpiteestä ei saa olla minkäänlaista haittaa näillä määrärahoilla rahoitetun olennaisen politiikan toimivuudelle ottaen huomioon maksumäärärahojen viimeaikaisen toteutuksen eri aloilla.
Tästä syystä neuvosto päätti olla suorittamatta vähäisiäkään vähennyksiä rakennerahastojen ja epäsuotuisten alueiden tavoitteiden 1 ja 6 osalta. Euroopan unioniin viimeksi liittyneitä valtioita muutokset eivät siis koske. Säilytetyt määrärahat ovat tässä tapauksessa kasvaneet 2, 95 prosenttia vuodesta 1997.
Mikäli tässä ei ole tarpeeksi aineksia dramatiikan poistamiseksi keskustelusta, kerron vielä, että neuvosto on päättänyt olla koskematta koheesiorahastoon. Tämä muutoin yleinen vähennys ei siis koske koheesiorahastoa. Itse asiassa neuvosto hyväksyi alustavassa talousarvioesityksessä koheesiorahastolle osoitetut määrärahat kokonaisuudessaan, toisin sanoen 2 miljardia 871 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina ja 2 miljardia 649 miljoonaa ecua maksumäärärahoina, jotka näin kasvoivat vuoteen 1997 verrattuna maksusitoumusmäärärahojen osalta 4, 4 prosenttia ja maksumäärärahojen osalta 13, 88 prosenttia.
Yhteisöaloitteiden osalta neuvosto päätti, että PEACE-aloitteen, eli Pohjois-Irlannin rauhanprosessin osalta ehdotettu ylimääräinen 100 miljoonan ecun kokonaismääräraha maksusitoumusmäärärahoina katetaan yhteisöaloitteisiin osoitettujen maksusitoumusmäärärahojen kokonaisuudesta.
Tämän mukaisesti neuvosto poisti alustavaan talousarvioesitykseen kirjatun negatiivisen varauksen. Myös tästä seikasta, jonka poliittista merkitystä ei tarvinne korostaa, päästiin molemminpuoliseen yhteisymmärrykseen 24. heinäkuuta järjestetyssä tapaamisessa. Rakenteellisille toimille kokonaisuudessaan talousarvioon kirjatut määrät ovat 33 miljardia 461 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina ja 27 miljardia 400 miljoonaa maksumäärärahoina. Molemmat ovat siis kasvaneet, maksusitoumusmäärärahat 1 miljardi 980 miljoonaa ecua, eli 6, 5 prosenttia ja maksumäärärahat 1 miljardi 100 miljoonaa ecua, eli kasvua oli 4, 18 prosenttia.
Arvoisa puhemies, rakennepolitiikkojen osalta tahdon lopuksi kehottaa Euroopan parlamenttia noudattamaan neuvoston lähestymistapaa.
Sisäpolitiikkojen osalta neuvosto korosti vielä tänä vuonna yhteisön kahta ensisijaista politiikkaa, nimittäin tutkimusta ja Euroopan laajuisia verkkoja. Neuvosto hyväksyi täten komission alaluokalle B6 ehdottamat maksusitoumusmäärärahat kokonaisuudessaan, toisin sanoen 3 miljardia 476 miljoonaa ecua, mikä tarkoittaa suurinpiirtein samaa tilannetta kuin vuonna 1997. Maksumäärärahojen osalta neuvosto päätti, ottaen huomioon talousarvion vaatimukset, laskea ehdotettua 3 miljardin 216 miljoonan ecun määrää 3 miljardiin 66 miljoonaan ecuun, mikä vastaa yleistä 150 miljoonan ecun vähennystä siten, että yhteisen tutkimuskeskuksen määrärahoja vähennetään 5, 6 miljoonaa ecua ja neljännen kehysohjelman määrärahoja 144 miljoonaa ecua.
Euroopan laajuisten verkostojen osalta osastossa B5-7 neuvosto säilytti alustavassa talousarvioehdotuksessa esitetyt määrärahat maksusitoumusmäärärahoina verkostojen rahoitustukeen liikenteen alalla, nimittäin 475 miljoonaa ecua, mikä merkitsee huomattavaa, 123 miljoonan ecun korotusta verrattuna vuoteen 1997 tai 35 prosentin korotusta kirjattuihin maksumäärärahoihin. Vaikka määrärahat ovat 27 miljoonaa ecua vähemmän kuin alustavassa talousarvioesityksessä, ne ovat kasvaneet 56 prosentilla.
Energia-alan verkostojen osalta talousarvioesityksessä ehdotetaan 2 miljoonaa ecua vähemmän maksumäärärahoja kuin alustavassa talousarvioesityksessä. Televiestinnän alalla talousarvioesityksen määrärahat ovat hieman alhaisemmat sekä maksusitoumusmäärärahoina että maksumäärärahoina.
Koko osaston osalta neuvosto on kirjannut huomattavia määriä, nimittäin 560 miljoonaa ecua maksusitoumuksina ja 413 miljoonaa ecua maksuina, mikä tarkoittaa 95 miljoonan ecun kasvua maksusitoumusmäärärahoina, eli 20 prosenttia ja 86 miljoonan ecun kasvua maksumäärärahoina, eli 26 prosenttia.
Näin toimiessaan, arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, neuvosto on erittäin selkeästi osoittanut tahtonsa pitää ensisijaisina nämä kaksi politiikkaa, kaksi yhteisön suurta toimintalinjaa, joilla on suora vaikutus kasvuun ja sitä kautta myös työllisyyteen.
Tämän vuoksi neuvosto on joutunut muiden sisäpolitiikkojen osalta tekemään valintoja, ja kuten varmaan ymmärrätte, vaikeita valintoja. Se on näin korostanut ainoastaan todella merkittäviä politiikkoja, jotka koskevat koulutusta, ammatillista koulutusta ja nuorisoa, ja joille osoitettiin 325 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina, sekä muille sosiaalisille toimille 118 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina.
Neuvosto on myös katsonut ensisijaisiksi huolellisesti laaditut politiikat, kuten ympäristöpolitiikan, jolle osoitetut maksusitoumusmäärärahat ovat 135 miljoonaa ecua, eli 2, 45 prosenttia lisää; kuluttajansuojan, 18 ja 16 miljoonaa ecua, sekä sisämarkkinat, 207 ja 188 miljoonaa ecua. Vaihteluväli on nyt merkittävä 619 miljoonaa ecua. Tämä varmasti kiinnostaa teitä, koska parlamentti on alusta alkaen korostanut otsakkeen 15 eli maatalousmenojen vaihteluvälin sekä otsakkeiden 3 ja 4 menojen välistä läheistä yhteyttä; tämän vaihteluvälin neuvosto säilytti rahoitusnäkymien otsakkeessa 3.
Neuvosto toivoo todellakin, että toinen budjettivallan käyttäjä hyväksyy samankaltaisia toimenpiteitä ja omaksuu näin yhteisen lähestymistavan, jonka mukaan talousarvioon tehdään ainoastaan realistisia kirjauksia ja Euroopan julkiset varat ohjataan ainoastaan sellaisiin politiikkoihin, joista on odotettavissa konkreettisia tuloksia.
Tästä pääsen nopeasti viimeiseen talousarviosta rahoitettavaan suureen yhteisön politiikkaan, nimittäin ulkoisiin toimiin. Koko alaluokan B7 osalta neuvosto kirjasi lukuun ottamatta varausta hätäapua varten 5 miljardia 476 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina ja 4 miljardia 207 miljoonaa ecua maksumäärärahoina, mikä on 145 miljoonaa vähemmän maksusitoumusmäärärahoja ja 341 miljoonaa ecua vähemmän maksumäärärahoina.
Yleisesti tulos kattaa hyvin erilaisia erityismääräyksiä. Itse asiassa neuvosto on sitä mieltä, että tällä alalla budjettivallan käyttäjä ei voi välttää velvollisuuttaan pysyttää unionin varojen käyttö tosiasiallisesti ja yksinomaisesti ensisijaiseen toiminnassa. Tämän vuoksi neuvosto kirjasi kokonaisuudessaan alustavassa talousarvioesityksessä esitetyt maksusitoumusmäärärahat Keski- ja Itä-Euroopan maille sekä Välimeren alueen kolmansille maille, toisin sanoen 1 miljardi 125 miljoonaa ecua ja 1 miljardi 142 miljoonaa ecua. Kasvua on siis tapahtunut 15 prosenttia Cannesissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti.
Kansainvälisten kalastusalan sopimusten osalta ja ottaen huomioon komission pakollisia menoja koskevissa neuvotteluissa esittämät tarkennukset neuvosto hyväksyi ennakoidun maksusitoumusmäärärahojen määrän 5 miljoonan ecun vähennyksen, mikä perusteltiin liian suurella ennakkoarviolla. Momentille säilytettiin siis 292 ja 297 miljoonaa ecua, joten lisäys oli 5, 7 prosenttia ja maksumäärärahojen osalta 20, 6 prosenttia.
Yhteistyöhön Latinalaisen Amerikan, Aasian ja eteläisen Afrikan kehitysmaiden kanssa, Etelä-Afrikka mukaan lukien, osoitetut varat nousevat 730 miljoonaan ecuun maksusitoumuksina ja 334 miljoonaan ecuun maksumäärärahoina.
Toiselle olennaiselle politiikalle, yhteistyölle entisen Neuvostoliiton uusien itsenäisten valtioiden kanssa, osoitettiin 510 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina, kuten alustavassa talousarvioesityksessäkin, ja 460 miljoonaa ecua maksumäärärahoina. Tacis-ohjelman osuus on 480 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina, kuten myös alustavassa talousarvioesityksessä, ja 445 miljoonaa ecua maksumäärärahoina.
Yhteistyölle entisen Jugoslavian alueen maiden kanssa osoitettiin alustavan talousarvioesityksen mukaisesti 259 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina ja 180 miljoonaa ecua maksumäärärahoina.
Lisäksi vielä kerran on toistettava, että talousarvioesitys noudattaa suuressa määrin komission esittämiä pyyntöjä muiden yhteistyötoimien osalta, joille osoitetaan 315 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina, erityisesti demokratian ja ihmisoikeuksien puolustamiseen tähtäävien toimien osalta, koskivatpa nämä Keski- ja Itä-Eurooppaa ja erityisesti Jugoslaviaa tai uusia itsenäisiä valtioita Mongoliassa, Latinalaisessa Amerikassa tai Välimeren alueella.
Neuvosto on siis pyrkiessään säilyttämään tärkeitä politiikkoja otsakkeessa 4 äänestämällä huomattavia maksusitoumusmäärärahoja kuitenkin arvioinut, että ne täytyy ja niistä voidaan vaatia selvitystä vuonna 1998 tarvittavien maksumäärärahojen osalta noudattaen varainhoitoasetuksessa ja toimielinten välisessä sopimuksessa esitettyjä vaatimuksia, erityisesti kustannus-tehokkuus-suhdetta, äänestettyjen määrärahojen toteuttamisen mahdollisuutta ja tietenkin oikeudellisten perustojen olemassaoloa koskevia vaatimuksia.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan osalta neuvosto hyväksyi uuden nimikkeistön, joka käsittää 6 momenttia luvussa B8-01, ja noudatti näin viime heinäkuun 16. päivänä allekirjoitettua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission tekemää toimielinten välistä sopimusta, joka koskee yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoittamista koskevia sääntöjä.
Neuvosto hyväksyi alustavassa talousarvioesityksessä esitetyt määrärahat, toisin sanoen 30 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina ja 20, 25 miljoonaa ecua maksumäärärahoina, joista keskusteltiin 24. heinäkuuta. Neuvosto siirsi määrärahoja varauksesta B0-40 uuden nimikkeistön budjettikohtiin toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti. Rahoitusnäkymien otsakkeen 4 vaihteluväli kohosi talousarvioesityksessä 725 miljoonaan ecuun.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, käsittelen viimeiseksi rahoitusnäkymien otsaketta 5, toisin sanoen unionin toimielinten hallinnolliseen toimintaan liittyviä menoja. Neuvoston päätökset tällä alalla perustuvat seuraaviin periaatteisiin. Ensimmäinen niistä on nollakasvu rahoitusnäkymien otsakkeeseen 5 liittyvien menojen osalta kokonaisuudessaan, mikä ei suoraan sulje pois väistämättömiä menoja, ja toinen on periaatteellinen kieltäytyminen uusien virkojen luomisesta lukuun ottamatta laajentumisen edellyttämiä virkoja, ratkaisun hallinnollisiin tarpeisiin on löydyttävä olemassa olevien voimavarojen uudelleen sijoittamisesta. Neuvosto vahvisti toimielinten, mukaan luettuina parlamentti ja oikeusasiamies, hallinnollisten määrärahojen kokonaismäärän 4 miljardiksi 301 miljoonaksi, jossa on nousua 18 miljoonaa ecua eli 0, 42 prosenttia verrattuna vuoden 1997 määrärahoihin. Lukuun ottamatta parlamentin talousarviota kokonaismäärä on 3 miljardia 386 miljoonaa ecua, eli laskua vuoden 1997 talousarvioon verrattuna on 9, 7 miljoonaa ecua eli 0, 29 prosenttia.
Arvoisa puhemies, neuvosto käsitteli komission toimintamäärärahoihin sisältyvien eläkemäärärahojen vaikutuksia. Neuvosto on sitä mieltä, että eläketaakka tulisi jakaa toimielinten kesken molempien budjettivallan käyttäjien yhteistyöllä. Itse asiassa negatiivisen kasvun, miinus 2, 4 prosenttia, säilyttäminen komission hallinnollisissa menoissa ei ole kohtuullista johtuen juuri komission yksiköiden muiden toimielinten eläkkeiden maksamisen aiheuttamasta rasitteesta.
Puheenjohtaja Detlev-Samlandin johtaman valtuuskunnan kanssa neuvottelimme perusteellisesti tästä seikasta, joka neuvoston ja parlamentin päästessä yhteisymmärrykseen palauttaisi komissiolle varainhoitovuodeksi 1998 noin 20 miljoonan ecun määrän edellyttäen että nollakasvun periaate sellaisena kuin neuvosto on sen päättänyt muiden toimielinten osalta ei vaarantuisi. Neuvoston töiden seurauksena vaihteluväli otsakkeen 5 enimmäismäärässä on 239, 7 miljoonaa ecua. Tahdon tässä yhteydessä muistuttaa teitä neuvoston toivomuksesta, jonka se esitti jo talousarviota koskevassa tapaamisessa 2. heinäkuuta, että parlamentti sitoutuisi noudattamaan sitä välttämätöntä kurinalaisuutta, jota neuvosto on noudattanut alalla, ja että hallinnolliset menot hyväksyttäisiin yhdessä käsittelyssä.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin edustajat, tässä olivat neuvoston varainhoitovuodelle 1998 laatiman talousarvioesityksen tärkeimmät tekijät. Ei liene tarpeen muistuttaa teitä siitä, että esityksessä sellaisena kuin se teille esitetään sovelletaan neuvoston hiljattain hyväksymää toimenpiteitä koskevaa kurinalaisuutta. Esitys on, hyvät naiset ja herrat, kaikkea muuta kuin helppo hanke. Se on edellyttänyt uhrauksia kaikilta jäsenvaltioilta, mutta on myönnettävä, että se myös toteuttaa sen tasapainon, johon on pyritty toimenpiteissä, jotka parhaiten vastaavat sitä suurta tavoitetta, jota jäsenvaltioiden on seurattava kansallisella tasolla talous- ja rahaliiton täytäntöönpanemiseksi.
Lisäksi neuvosto on hyvin tietoinen siitä, että tiivis yhteistyö, toisin sanoen yhteisymmärrys parlamentin kanssa on välttämätön, jotta yhdessä parlamentin ja komission kanssa saataisiin laadituksi parhaiten yhteisön etuja vastaava talousarvio.
Lopuksi tahtoisin kiittää kaikkia niitä, jotka jo nyt ovat työskennelleet tämän suuntaisesti ja jatkavat työskentelyään tulevina kuukausina. Tällä tarkoitan niitä henkilöitä, jotka löytyvät parlamentista, erityisesti budjettivaliokunnasta, ja erityisesti sen puheenjohtajaa Detlev-Samlandia ja esittelijöitä Tillich ja Tomlinson. Komission puolelta haluan erityisesti kiittää puheenjohtajana toiminutta Erkki Liikasta ja talousarviosta vastaavia yksiköitä loistavasta yhteistyöstä, jonka puheenjohtajana oli ilo toimia menneinä viikkoina.
Arvoisa puhemies, tässä olivat merkittävimmät kohdat talousarvioesityksestä vuodelle 1998. Neuvosto ja erityisesti sen puheenjohtajisto ovat parlamentin käytettävissä vastatakseen esitettäviin kysymyksiin. Omasta puolestani, arvoisa puhemies, kiitän puheenvuorosta ja osoittamastanne tarkkaavaisuudesta.

Liikanen
Arvoisa puhemies, herra Fischbach, haluaisin esittää vain muutaman yhteisön vuoden 1998 talousarvioesitystä koskevan huomautuksen.
Totean yleisesti, että puheenjohtajamaat Alankomaat ja Luxemburg ovat sitoutuneet ja sitoutuvat epäilemättä jatkossakin vakavissaan pyrkimyksiinsä saada aikaan kurinalainen ja vakaa yhteisön budjetti vuodelle 1998. Talousarvioesitys on kuitenkin jokseenkin puutteellinen molemmilta osin. Tärkein ala - maatalous - näyttää kurinalaiselta, mutta sen hoito edellyttää, että arvioihin tehdään muutoksia. Muilta osin järjestelyt eivät ole riittävät unionin sitoumuksiin nähden. Maatalousalan menojen osalta komission ankaran budjettikurin tärkein väline on viljanviljelijöiden hehtaarituen leikkaaminen.
Voin ainoastaan toistaa olevani pahoillani siitä, että neuvosto ei ole onnistunut pääsemään sopimukseen tästä tai vastaavista todellisista säästötoimenpiteistä. Neuvosto ei tietenkään ole saanut myöskään parlamentin kannatusta.
Ilman todellisia säästöjä neuvoston ponnistelut jäävät vain arvioiden leikkauksiksi. Toimielimet ovat sentään päässeet sopimukseen ennen lokakuun loppua laadittavasta oikaisukirjeestä. Tämän ansiosta arvioita voidaan tarkistaa uusimpien tietojen perusteella.
Komission saamien viime tietojen perusteella alustavaan talousarvioesitykseen merkitty rakennerahastojen maksumäärärahoja koskeva summa pitää paikkansa. Vuoden 1997 talousarvion täytäntöönpanokustannukset ovat hyvin korkeat, ja jäsenvaltioilta saadut tiedot osoittavat, että vuoden 1998 kulutusta koskevat tavoitteet ovat kunnianhimoiset.
On selvää, että parlamentti tulee esittämään omat luokkia 3 ja 4 koskevat ensisijaiset tavoitteensa. Komissio on valmis tekemään yhteistyötä parlamentin ja neuvoston puheenjohtamaan kanssa ratkaistakseen, miten yhteisön budjetilla tuetaan parhaiten marraskuussa järjestettävää työllisyyttä käsittelevää huippukokousta. Tästä huolimatta budjettimenettelyjen lopullisten tulosten ei tulisi jättää epäselväksi, että kaikki yhteisön toimielimet hyväksyvät ja kannattavat budjettikuria, joka on talous- ja rahaliiton menestyksekkään alun ehto.

Samland
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvä komission jäsen, arvoisat kollegat. Komissaarin viimeinen huomautus antoi minulle aiheen sanoa heti jotakin siihen liittyen; oikeastaan halusin käsitellä tätä asiaa viimeiseksi. Jotta te, neuvoston sekavasta menettelystä johtuen, ette menisi sekaisin erilaisissa talousarvion linjausluvuissa ja luulisi, että yhteisössä käytetään 1998 paljon enemmän rahaa kuin vuonna 1997, haluaisin mainita vielä kerran muutamia tosiasioita: komission alustava talousarvioesitys on 1, 15 % yhteisön bruttososiaalituotosta! Vuonna 1992, kuusi varainhoitovuotta sitten luku oli jo käytettävien varojen enimmäisrajalla, 1, 20 %. Neuvosto on onnistunut laskemaan lukua nyt 1, 15 %: sta 1, 12 %: iin ja osoittaa siten selvästi, että yhteisön vaatimukset, jotka ovat edessämme ja alkavat varainhoitovuonna 1998, eivät ole oikeastaan kovinkaan taloudellisia.
Samaan hengenvetoon komissio esittää meille Agenda 2000: n, jossa esitetään laajenemista itään alkavaksi vuonna 1998. Neuvosto osoittaa samalle varainhoitovuodelle ylimääräisiä supistuksia ja kaiken huipuksi neuvosto ilmoittaa: hyvä komissio, jos olette oikein reippaita ja noudatatte ehdotustamme vähentää varoja talousarvion kohdassa 2, nimittäin rakennepolitiikassa, annamme teille 20 miljoonaa takaisin hallintokuluihin. Tämä on siis leikkiä, joka on enemmän kuin valehtelua ja jolla ei ole yhtään mitään tekemistä yhteisön tarpeiden kanssa!
Nyt tulen siihen kohtaan, josta oikeastaan halusin aloittaa. Halusin nimittäin kehua neuvoston puheenjohtajia. Luxemburgin puheenjohtajisto on ahkera ja töitä tekevä puheenjohtajisto, vain talousarvion ensimmäisen käsittelyn äänestyksen tuloksista voi nähdä: voidaan olla erittäin ahkeria ja nähdä paljon vaivaa, mutta kun neuvostossa istuu joitakin, jotka eivät halua ja suurin osa niistä, jotka siellä istuvat, eivät halua, seuraa se, mitä nyt on tapahtunut, nimittäin, että Euroopan unionin vaatimuksiin unionin sisällä tai unionin ulkopuolella ei ole olemassa yhtään tyydyttävää vastausta.
Hyvä neuvoston puheenjohtaja, haluaisin ottaa kantaa vielä muutamiin yksittäisiin käsittelemiinne kohtiin, ensiksikin kysymys maatalouspolitiikasta. Me teimme teille reilun tarjouksen, mikä ei ollut meille helppoa. Se ei ollut meidän puoleltamme ihan yksinkertaista, koska meillä on hyvin erilaisia mielipiteitä talousarviopolitiikasta ja maatalouspolitiikasta. Mutta me tarjosimme supistuksen tekemistä, joka ei ole horisontaalinen juustohöylämalli maatalouspolitiikan menolinjalla, vaan joka osoittaa rahaa niille aloille, jotka ovat aina viime vuosina jääneet vähemmälle huomiolle. Mikä on parempi ratkaisu kuin katsoa edellisten vuosien linjoja ja tarkastella, milloin talousarvio on ollut realistinen ja milloin epärealistinen? Sellaisen kohdistetun supistuksen tekemiseen teillä ei ollut neuvostossa kumppaneittenne rohkeutta tai valmiutta. Olette pelkästään tyytyneet tekemään yksinkertaisimmalla tavalla, kuten talousarvion valmistelijat aina joskus tekevät, nimittäin horisontaalisia supistuksia kaikilla talousarvioalueilla. Olen iloinen, että olette saaneet kerätyksi varantoja ja me haluamme kutsua teidät pitämään näitä varantoja myös jatkossa ajan tasalla, sillä me olemme niitä halunneet; olemme halunneet niitä ja toivomme, että ne jopa suurenevat vielä seuraavien viikkojen ja kuukausien aikana Euroopan parlamentissa tapahtuvaan talousarvion toiseen käsittelyyn mennessä.
Kolmas seikka: olette tyytyneet niihin 20 % menoista, joihin te halusitte tyytyä, kuten te joka vuosi teette. Se ei meitä hämmästyttänyt, sillä se ei ollut mitään uutta. Mehän tunnemme ne budjettilinjat, myös ne, joita supistetaan; kun te supistatte Leonardoa tai te supistatte Sokratesta tai te supistatte nuorten uutta vapaaehtoispalvelua, se ei ole yllättävää. Ongelma, jonka te meille aiheutatte, on kuitenkin se, että te saatte aikaan vaikutelman että te olisitte radikaaleja säästäjiä Euroopan unionissa. Siellä, missä unionin kansalaiset ovat muutenkin tiukimmilla, te olette radikaaleja säästäjiä! Mutta siellä, missä supistus koskee vähiten suoraan kansalaisia, te osoitatte rohkeutta menojen supistuksessa miljardilla. Jos vertaan maatalouden menoja ja supistuksia ja nuorisopolitiikan menojen supistuksia, niin voidaan sanoa, että teillä on ollut 24 kertaa enemmän rohkeutta nuorisopolitiikassa kuin maataloudessa!
(Välihuomautuksia) Tämä, hyvä neuvoston puheenjohtaja, ei voi olla parlamentin linja; se ei myöskään voi olla se linja, jota haluamme seurata parlamentin talousarviomenettelyn ensimmäisessä käsittelyssä. Silloin me tiedämme jo, että olemme tehneet korjauksia näyttääksemme ihmisille, joita kohtaan meillä on velvollisuus, että Euroopan parlamentti ottaa vastuuta ihmisistä. Säästämistä ei tehdä pelkästään itsetarkoituksena, vaan säästämistä tarvitaan, jotta parlamentin asettamat painopistealueet voidaan todellakin toteuttaa. Antakaa minun sanoa vielä viimeinen lause: tässä koko väittelyssä, joko kotona tai muissa jäsenvaltioissa, valuuttaunionin yhteydessä tai ilman valuuttaunionia, sillä meidän pitäisi säästää, vaikkei valuuttaunionia olisikaan; koko keskustelu pyörii vain säästämisen ympärillä. Kaipaan sitä, että säästämiskeskustelu muuttuisi vihdoinkin taloushallintokeskusteluksi. Sillä säästäminen ei ole sinällään mikään arvo, mutta hallittu talouden johtaminen, talousarvion esittelyn muoto ja talousarvion toteuttaminen ovat puutteellisia; sen te olette tehneet itsellenne helpoksi, kun olette lykänneet tämän kysymyksen ensi vuoteen tai seuraavaan, koska olette vähentäneet dramaattisesti maksuvaroja.
(Välihuomautuksia vasemmalta)
Tillich
Arvoisa puhemies, hyvä neuvoston puheenjohtaja, arvoisat kollegat. Neuvosto on tehnyt ensimmäisessä käsittelyssään 24.7. ratkaisunsa meidän yhteisen neuvottelukokouksemme jälkeen ja neuvoston puheenjohtaja on tänään nähnyt vaivaa myydäkseen oletettavasti hyvän tuotteensa, kuten hyvä pr-johtaja tekee. Mutta se ei ole hyvä tuote ja neuvoston tavoitteen asettamista leimaa kaikin tavoin se, että komission ja Euroopan parlamentin asemasta poiketen, pyrkii kaikin tavoin saavuttamaan nollakasvun. Ja sillä hyvä.
Toki neuvostokin on tiedostanut, että tämä konsepti tuo mukanaan riskejä. Muulla tavalla ei voida ymmärtää neuvoston muodollista ilmoitusta haluta tutkia komission ehdottama lisätalousarvio, kun joillakin politiikan alueilla talousarviovarat vuodelle 1998, erityisesti maksujen yhteydessä, eivät ole riittäviä. Luvalla sanoen, se on todella outoa eikä sillä ole mitään tekemistä vakavan talousarviomenettelyn kanssa!
Neuvoston ehdotus poikkeaa komission esityksestä miinus 1, 8 miljardia ecua; sen vuoksi Euroopan parlamentti on pyytänyt komissiolta neuvoa-antavaa lausuntoa, jos parlamentille on ylipäätään oikeudellisesti mahdollista hyväksyä talousarvio näillä ehdoilla, koska meidän näkökulmastamme joillakin aloilla on olemassa mahdollisuus, että varatuilla talousarviovaroilla ei voida rahoittaa politiikkoja, jotka syntyvät perusteena olevista sopimuksista. Tässä pitää myös - ja tämä on valitus kollegoille parlamentissa - yksittäisten toimielinten antaa vielä neuvoa-antava lausuntonsa. Vuonna 1985 tämä oli syynä talousarvion hylkäämiseen, mikä oli täysin samantyyppinen tapaus.
Komissio selvitti eilen budjettivaliokunnan kokouksessa, että sen näkökulmasta ei ole olemassa periaatteellisia ajatuksia, mutta luokan kaksi, rakennepolitiikan, sisällä on kuitenkin olemassa epäilyksiä. Luokan yksi kysymyksestä, koskien maatalouden menoja, on valiokunnan puheenjohtaja Samland puhunut jo varsin kattavasti, enkä sen vuoksi puhu siitä nyt enempää. Haluaisin kuitenkin sanoa vielä jotakin maatalousvaliokunnan kollegoille ja teille neuvoston puheenjohtajille: olemme tehneet huhtikuussa sopimuksen liittyen maatalouden menoihin ja tiedämme, että ad hoc -menettelystä ei ole vielä päätetty. Tässä asiassa tulee olemaan vielä paljon käsiteltävää, myös suhteessa teidän yleiseksi varaukseksi asettamistanne varoista.
Vielä kategoriaan kaksi: olette puhuneet kattavasti siitä, hyvä neuvoston puheenjohtaja. Me emme voi hyväksyä rakennerahaston maksumäärärahojen lyhennyksiä miljardilla eculla. Jo tämän vuoden huhtikuussa komissio on osoittanut, että varojen virta on parantunut menneistä vuosista ja että me olemme nyt melkein suunnitelmien tasalla. Komissio ei ole salaillut sitä, että se epäilee toimintojensa oikeudellisuutta suhteessa maksumäärärahojen lyhennyksiin.
Odotamme kolmen osapuolen kokouksessa 6. lokakuuta myös teiltä, hyvä neuvoston puheenjohtaja, mutta ennen kaikkea komissiolta, sitovaa sopimusta, kuten meidän piti menetellä Pohjois-Irlannin rauhanaloitteen kanssa. Niin komission ehdotus kuin myös teidän ehdotuksenne, neuvoston puheenjohtajiston, eivät ole parlamentissa hyväksyttäviä. Komissio on kuitenkin tätä mieltä, ja se on valmis tekemään ehdotuksen, jonka avulla ja olemassa olevista aloitteista ja muista ohjelmista riippumattomana, eli ei niiden rasitteeksi, voidaan päättää vielä käyttämättä olevista varoista. Samaa haluamme myös me, nimittäin auttaa ihmisiä Pohjois-Irlannissa helpolla tavalla.
Luokkaan kolme Samland on jo antanut yleisen lausunnon: vuosi vuodelta, paitsi tänä vuonna, tilanne on huonontunut. Siinä on oikeastaan tulos yhdessä lauseessa sanottuna. Amsterdamissa korostettiin välttämättömyyttä tiedottaa kansalaisia suurista projekteista kuten eurosta tai Amsterdamin sopimuksesta, vaikka te asetatte näitä varoja tiedoksi - vihjeenä kuulijoille - talousarvioon nollasummalla. Kun te olette laittaneet tämän tiedoksi-merkkinne yleiseen tiedotuspolitiikkaan, olisimme voineet vielä ymmärtää asian, mutta te olette laittaneet nämä varat varaukseen aloitteen PRINCE yhteydessä, jossa on kysymys euroa ja Amsterdamin sopimusta koskevaa kampanjaa varten ja samalla vielä supistaneet niitä puolella. Tämä on käsittämätöntä. Siteeraan päätöstä, jonka olette itse tehneet Amsterdamissa: Euroopan neuvosto korostaa välttämättömyyttä tiedottaa kansalaisia ja talousvaikuttajia rajoittamattomasti sisämarkkinoista. Sisämarkkinavaroja olette lyhentäneet 17 miljoonalla ja kansalaisten informointiin asetettuja varoja kohdassa B 33, 50 %: lla.
Sama pätee sosiaalisiin toimenpiteisiin. Amsterdamin Euroopan neuvosto korostaa uudelleen, että työllisyyden lisäämisellä ja liian korkean työttömyyden vähentämisellä Euroopassa, erityisesti nuorten, pitkäaikaistyöttömien ja vähän koulutettujen parissa, on suuri merkitys ja sitten te supistatte sosiaalisista toimista 25 %.
Luokasta neljä säilyy pääasiassa vaikutelma, että myös tällä alalla aloitteet olivat syynä nollakasvuun, ei niinkään kaikkialla maailmassa harjoitettu harkittu politiikka. Muuten ei voida ymmärtää, että prioriteettinne rajoittuvat yksinomaan Välimeren maihin ja Keski- sekä Itä-Euroopan maihin. Yleisesti voidaan sanoa, että tavoite saavuttaa neuvonantojen loputtua vuoden 1998 talousarvioon nollakasvu, on yhä voimassa. Vaikka ensimmäinen käsittelynne oli heti Amsterdamin huippukokouksen jälkeen, kaipaan lisäksi että ensimmäinen käsittely liittyen työllisyyspolitiikan merkitykseen ei kuvasta budjettiluonnoksen perusteita.
Haluaisin kutsua teidät, samoin kuin komission, etsimään kanssamme ratkaisua. Tiedän, että luxemburgilainen puheenjohtajisto tahtoo sitä. Valitan tällä hetkellä myös muille 14 jäsenvaltiolle: Amsterdamin sopimus koettelee uskottavuuden rajoja!
(Välihuomautuksia oikealta)

Tomlinson
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluaisin toivottaa Fischbachin tervetulleeksi. Olen varma, että hän ymmärtää kertoessani hänelle, että toivotan mieluummin hänet tervetulleeksi kuin hänen viestinsä. Opin jo varhain, että joskus on vain tuhottava viesti ampumatta viestin tuojaa. Kolmenkeskisessä vuoropuhelussa annoin yhden lupauksen parlamentin puolesta; lupauksen, johon parlamentti on jo aiemmin sitoutunut. Lupasin kunnioittaa niitä sopimuksia, joista olimme jo epämuodollisesti sopineet, toisin sanoen parlamentti ottaa enintään 20 % luokan 5 määrärahoista.
Eilen illalla keskustelin parlamentin toimiston kanssa ja sovimme keinoista, joilla tämä toteutetaan. Parlamentin talousarviota leikataan 4, 5 miljoonaa ecua ensimmäisessä käsittelyssä, millä varmistetaan tarpeelliset leikkaukset, ja näiden leikkausten jälkeen parlamentin osuus 5 luokan määrärahoista on alle 20 %, kuten olemme luvanneet. Nämä leikkaukset koskevat periaatteessa parlamentin talousarvion 11 lukua, ja tärkein myötävaikuttava tekijä on ecun ja Belgian frangin välisten vaihtokurssien myönteinen vaikutus, mikä merkitsee suuria säästöjä.
Tämän sanottuani totean, että parlamentin talousarvioon liittyvät ongelmat johtuvat suureksi osaksi itse neuvoston tekemistä päätöksistä. Jos tarkastelemme parlamentin budjettia ja syytä, miksi meillä oli ongelmia 5 luokan 20 %: n ylittävien määrärahojen kanssa, meidän on suunnattava katseemme niihin kolmeen paikkaan Euroopassa, joilla on yksi yhteinen tekijä - Edinburghiin, Maastrichtiin ja Amsterdamiin. Yhdessä näistä paikoista tehty ja toisessa vahvistettu melko naurettava päätös on nyt koottu sopimusluonnokseksi kolmannessa, jossa on päätetty, että parlamentin tulisi kokoontua kuin mustalaiset ympäri Eurooppaa, mikä pakottaa meidät pitämään ylimääräisiä istuntoja ja ylen määrin tapaamisia julkisin varoin. Neuvoston on otettava vastuu näistä sekasortoisista ja kalliista organisatorisista lisätoimista.
Tämän lisäksi, kun pyrimme järjestämään käyttöön tarpeelliset rakennukset mahdollisimman alhaisin kustannuksin, neuvosto itse esti meitä toimimasta niin. Se, että parlamentin on ostettava D3-rakennuksensa Brysselistä käyttämällä erityisvälineitä, voi koitua Luxemburgin veronmaksajien hyödyksi, sillä he saavat tiettyjä etuja Luxemburgiin maksamistamme lisäveroista, mutta tämä tulee maksamaan Euroopan veronmaksajille noin 1 miljoonaa ecua vuodessa enemmän, kuin jos me olisimme noudattaneet komission ehdotusta rahoittaa rakennuksemme suoraan yhteisön varoista. Näiden päätösten mukaisten rakennusten hankinta on näin ollen ollut yksi ongelma, mutta ensi vuoden budjetissamme ylimääräisten rakennustemme myynti on saman ongelman kääntöpuoli.
Vaikka olen parlamentin talousarvion esittelijä, olen tuntenut olevani pikemminkin vaeltava kiinteistömyyjä, joka yrittää myydä ylimääräiset fyysiset varamme kenelle tahansa niistä kiinnostuneelle. Etenkin parlamentin ensi vuoden talousarvio on merkittävästi riippuvainen kyvystämme hoitaa Belliard I- ja II -rakennuksen ja Van Maerlant - rakennusten vuokrasopimukset. Parlamentti ottaa tämän haasteen vastaan ja toteuttaa nämä toimet; se tulee laatimaan oman talousarvionsa ja pitämään kustannukset 20 %: ssa 5 luokan määrärahoista.
Tämän sanottuani totean, että kun teemme välttämättömät leikkaukset, en usko, että parlamentissa on ketään, joka tulee itkemään krokotiilinkyyneleitä niiden puolesta, jotka sanovat, että tämä on välttämätön apu niille jäsenvaltioille, joiden on kiristettävä menojaan Maastrichtin lähentymiskriteereiden täyttämiseksi: monet meistä ovat huomanneet, miten anteliaasti ne täytäntöönpanevat muutamia kansallisia kulutusohjelmia ja miten kitsaan lähestymistavan ne ovat omaksuneet Euroopan talousarvioon.
Parlamentti tekee osuutensa tänä vuonna, mutta toimimme melko pitkäveteisen kurinalaisen talousarvion katon puitteissa, joka on tarpeeton, jos aiomme täyttää Euroopan kansalaisten toivomukset.
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Fischbach
Arvoisa ministeri, arvoisa puhemies, pyydän hyvin lyhyttä puheenvuoroa, aluksi kiittääkseni herra Samlandia ja esittelijöitä Tillich ja Tomlinson, jotka osallistuivat keskusteluun. Herra Liikanen vastasi erittäin ytimekkäästi, eikä minulla ole lisättävää hänen vastaukseensa. Totean ainoastaan, että parlamentin jäsenten, puhemiehen ja esittelijöiden viesti oli riittävän selkeä.
Sallinette minun kuitenkin suhteuttaa joitakin esitettyjä huomautuksia. Väittely on kieltämättä ollut hyvin avointa, mutta on todettava, että myös neuvoston puheenjohtaja ja kaikki sen puheenjohtajat, jotka ovat joko valtiovaroista tai talousarvioista vastaavia ministereitä, tietävät hyvin, että budjettipolitiikan taito ei ole kuluttaa enemmän vaan kuluttaa paremmin. Uskon että tämä on tehtävä, johon olemme päivittäin joutuneet mukautumaan jäsenvaltioissa. Voitte kuitenkin uskoa, että me olemme kuunnellet puheenvuorojanne.
Haluaisin kuitenkin todeta herra Samlandille - joka tietää varmasti asian, mutta ei ole halunnut puhua siitä täällä - että tosiasiassa menot ovat nyt noin 1, 15 prosenttia yhteisön BKT: sta, kun ne kolme tai neljä vuotta sitten olivat 1, 20 prosenttia. Ei pidä myöskään unohtaa, että perusta on muuttunut näiden kolmen tai neljän vuoden aikana, jäsenvaltioiden BKT on yhteisön tasolla kasvanut 2, 5 prosenttia; on siis vertailtava verrattavissa olevia seikkoja sen sijaan että vihjailtaisiin yhteisön kuluttavan vähemmän kuin neljä vuotta sitten. Tiedämme kaikki, että jännitteet ovat muuttuneet ja että lukuisilla aloilla vaatimukset ovat niin suuria, että säästäminen on mahdotonta yhteisön ja sitä kautta Euroopan unionin kannalta ensisijaisissa tavoitteissa.
Haluan myös sanoa herra Tillichille, että olemme hyvin tietoisia siitä, että poistoista, toisin sanoen maksumäärärahojen vähennyksistä, voidaan puhua, mutta minä en hyväksy sitä, että neuvoston pyrkimystä noudattaa Euroopan unionin velvoitteita epäillään. Olemme todellakin neuvostossa (talousarvio) ilmoittaneet - ja uskon että parlamentti tietää sen ja arvostaa sitä - että olemme valmiit tutkimaan kaikkia komission ehdotuksia sen varalta, että maksut eivät riittäisi kattamaan tehtyjä sitoumuksia. Uskon että tämä on merkittävä seikka ja senkin uhalla, että saan kuulla syytteitä siitä, että neuvosto on antanut julistuksen, joka ei vastaa sen pyrkimyksiä ja määrätietoisuutta nollakasvun osalta talousarviossa varainhoitovuodelle 1998, ja totean, että neuvosto on riittävän realistinen ja järkevä pystyäkseen olemaan parlamentin kanssa samaa mieltä kaikista Euroopan unionin laillisista velvoitteista.
Lopuksi totean, että neuvoston puheenjohtaja on riippuvainen parlamentista. Nyt on parlamentin vuoro kantaa vastuunsa. Odotan kiihkeästi keskusteluja, joita täällä tullaan käymään 21.lokakuuta. Olen varmasti paikalla. Ja seuraan tarkkaavaisesti parlamentin viestiä, jonka tulemme silloin saamaan. Älkää kuitenkaan syyttäkö puheenjohtajamaa Luxemburgia: olemme pieni kansakunta, mutta riittävän vahvoja ohjaamaan keskustelun neuvostossa oikeaan suuntaan.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.

Banaanialan yhteinen markkinajärjestely
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission banaanialan yhteistä markkinajärjestelyä koskeva julkilausuma.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Maailman kauppajärjestön WTO: n kanteita käsittelevä elin on tehnyt jokin aika sitten mietintönsä EY: n banaanialan sääntelystä. Euroopan yhteisö on paneelimenettelyn negatiivisen päätöksen jälkeen koonnut yhteen kanteita käsittelevän elimen Yhdysvaltojen, Ecuadorin, Guatemalan, Hondurasin ja Meksikon anomisen jälkeen. Sen mietintö hyväksytään seuraavassa WTOriitojen sovittelukokouksessa 25. syyskuuta. En voi peitellä, että Euroopan komissio on erittäin pettynyt tähän mietintöön, koska kanteita käsittelevä elin päätyy siinä siihen lopputulokseen, että banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn monet aspektit ovat ristiriidassa WTO: n sääntelyn kanssa.
Niihin toimenpiteisiin, jotka eivät ole välitystuomion jälkeen yhteneväisiä WTO: n sopimuksen kanssa, kuuluvat myös ne, joilla olemme tähdänneet velvollisuutemme täyttämiseen AKT: n epävakaiden kansantalouksien suojaamiseksi.
Banaanien vienti EY-maihin on tärkeä osa näiden maiden taloutta ja takuu poliittiselle vakaudelle. Myös sen tuontisääntelyn osa-alueet, joilla pitäisi edistää banaanien viljelyä EY: ssä ja AKT-maissa, porrastetaan ristiriitaisesti WTO-sääntöihin nähden, samoin kuin sopimuksemme näkökulmat tärkeimpien toimittajamaiden kanssa, joka on yhtenäinen osa Uruguayn kierroksen maatalouden pääomaa.
Euroopan komissio pelkää, että kanteita käsittelevän elimen välitystuomiolla voisi olla kauas ulottuvia vaikutuksia ei pelkästään banaanimarkkinajärjestelyn ohjelmaan, vaan myös koko joukkoon tärkeitä WTO: n määräyksiä, jotka voivat vaikuttaa kaikkien WTO: n jäsenmaiden velvollisuuksiin ja politiikkaan myös muilla alueilla kuin banaanialan markkinajärjestelyyn liittyen.
Komissio on huolissaan myös siitä, miten välimiesmenettely vaikuttaa sen aikaiseen banaanialan säätelyyn. Komissio ottaa nyt esille WTO-menettelyn seurausten huolellisen arvioinnin. Ottamalla huomioon Euroopan unionin kansainväliset velvoitteet meidän pitää päästä sitten vakaaseen neuvoa-antavaan lausuntoon välitystuomion sisällöstä ja vaikutuksista. Tässä yhteydessä tulee huomioida samalla tavalla EU: n velvoitteet omaa banaanituotantoamme kohtaan, velvollisuutemme AKT-maita kohtaan Lomé-sopimuksen tiimoilla ja Uruguayn kierroksen käsittelyt suhteessa suhteisiimme latinalaisamerikkalaisiin toimittajamaihin.

Colino Salamanca
Arvoisa puhemies, tosiasia on, että Fischlerin sanat eivät meitä myöskään paljon rauhoita. Jos ymmärsin oikein hänen puheensa, niin hän puhui meille WTO: n päätöstä koskevasta pettymyksestä, huolistaan ja siitä, että komissio on huolestunut. Mielestäni tämä olisi ollut sopiva hetki sille, että komissaari olisi kertonut meille jotain enemmän. Kuten hän oikein muistutti, 25. syyskuuta ratifioidaan todennäköisesti vetoomuspäätöslauselma, ja komissiolla on kuukausi aikaa pohtia, mitä se tekee: noudattaako se tätä vetoomusta vai ehdottaako se jonkinlaisia korvauksia.
Olisimme mielellämme kuulleet, että komissaari olisi antanut meille enemmän suuntaviivoja, koska mielestämme hänen aiemmin mainitsemansa asia on hyvin tärkeä: banaanialan järjestelmä on yhteisölle ja AKT-maille enemmän kuin pelkkää kaupankäyntiä. Kuten hän myös hyvin muistaa, monille vuoristoisille maille banaani on lähes ainoa vientiartikkeli, ja se vaikuttaa määräävällä tavalla niiden sosiaaliseen, taloudelliseen ja poliittiseen rakenteeseen, jopa siinä määrin, että tämän järjestelmän kyseenalaistaminen voi merkitä monille AKT-maille niiden omien talouksien ja poliittisen elämän kyseenalaistamista. Siksi asian ratkaiseminen on niin tärkeää.
Me vaadimme komissiolta, että se tekisi jotain muuta kuin olisi vain huolissaan pettymyksestään. Haluamme komission osoittavan, mitä ratkaisuja se ehdottaa tämän aiheen - joka on niin elintärkeä yhteisön syrjäseutualueille ja kolmansille maille, joiden kanssa meillä on vanhat ja pitkälliset suhteet - tukemiseksi ja tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi.
Korostan, että pettymys ei riitä. Haluamme komission toimeenpanevana elimenä pystyvän tarjoamaan myönteisiä vastauksia tulevaisuutta varten koskien sellaista asiaa, joka on sosiaalisesti, taloudellisesti ja poliittisesti niin elintärkeä muille maille. Odotamme komissiolta vähän enemmän ponnisteluja tämän ongelman ratkaisemiseksi.

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kuten Gabriel García Márquezin "Kuulutetun kuoleman kronikka" -teoksen ennustukset, voimme havaita, että yhteisön ja AKT-maiden banaanintuotantoa koskevat viime vuosien ennustukset toteutuvat lähes vääjäämättä.
Minun on todettava Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta, että ryhmämme hyväksyy luonnollisesti WTO: n vetoomuskomitean tekemän päätöksen yhteisön banaanin tuontijärjestelmästä. Raporttiin sisältyy yhteisön maatalouden ja kaupallisten etujen kannalta hyvin kielteisiä aineksia - eikä yksinomaan banaanialaa koskevia -, kuten Fischler itse totesi tänä iltapäivänä.
Minun on myös sanottava, että arvostamme komission kantaa, jonka se ilmoitti täällä viime toukokuun yhdessä täysistunnossa, ja komission sen jälkeisiä toimia. Valitettavasti toimet eivät ole johtaneet toivottuun menestykseen. Minun on siten tässä mielessä valiteltava sitä, että komissio ei ole aiemmin tehnyt muita tämän suuntaisia aloitteita muuttaakseen tapahtumien ennakoitua suuntaa.
Kukaan ei voi kieltää sen asiantuntijakomitean korkeatasoista teknistä osaamista, joka antoi Maailman kauppajärjestön alustavan kertomuksen viime keväänä. Mutta kukaan ei voi myöskään taata sitä, oliko noiden kolmen asiantuntijan - hongkongilaisen, sveitsiläisen ja itävaltalaisen - kanta etukäteen yhteisömyönteinen.
Pohdin sitä, eikö meidän olisi pitänyt tehdä joku aloite sen estämiseksi, että Yhdysvaltain hallituksen kanssa hyvin läheisissä suhteissa oleva ja maan hallituksen kanssa aiemmin tekemisissä ollut Yhdysvaltain kansalainen nimitetään WTO: n vetoomuselimen puheenjohtajaksi. Arvoisa komissaari, tämä näkökanta ei liity tarkoitusperiin vaan esitän ainoastaan joitakin tosiseikkoja.
Olisi nyt oikeudenmukaista myöntää, että olisi voitu tehdä jotain, mitä ei koskaan tehty. Jotkut meistä varoittivat asiasta, mutta silminnähtävästi tuloksetta. Emme kuitenkaan ole täällä tänään surkutellaksemme itseämme. Meidän on pyrittävä olemaan rakentavia ja etsittävä ratkaisuja. Olemme tietoisia siitä, että banaanialan yhteinen markkinajärjestely on tulosta monimutkaisesta säännösmenettelystä, jossa tasapainoa haetaan joskus erisuuntaisten etujen väliltä.
Meillä on paljon perusteluja kantamme tueksi, arvoisa Fischler. Nykyisen järjestelmän avulla sekä tuottajat että viejät - mukaan lukien merkittävät amerikkalaiset jakeluyhtiöt - hyötyvät eurooppalaisista markkinoista. Euroopan banaanialan markkinat ovat maailman tärkeimpiä sekä määrällisesti että hinnoiltaan. Nykyinen säännöstö takaa banaanidollarin pääsyn aiemmin suljetuille markkinoille ja suhteuttaa siten arvioidun tulevan kasvun odotuksia.
Yhteisön ja AKT-maiden banaanintuotannon säilyttäminen ei vain mahdollista epäsuotuisten alueiden ja epäsuotuisassa asemassa olevien kansojen taloudellisten varojen ja työllisyyden lähteen hengissä pysymistä. Mikä tahansa tunnetuista vaihtoehdoista on askel huonompaan suuntaan ja tulee todennäköisesti yhteisön talousarviolle kalliiksi.
Komissiolla on nyt hieman aikaa - vähän aikaa - ja joitakin mahdollisia vaihtoehtoja. Olisi ollut järkevää, että komissio olisi ilmoittanut ennen vaihtoehdon valitsemista välttämättömyydestä laatia tekninen kertomus, jossa arvioidaan Geneven päätöksen vaikutuksia. Mutta nyt on neuvottelujen aika. On tärkeää löytää vuoropuhelu, jonka avulla päästään sopuun WTO: n päätöslauselman sisällöstä ja etenkin lupakirjajärjestelmistä siten, että Euroopan ja AKT-maiden maanviljelijöiden banaanintuotanto ja elintaso säilyvät.
Arvoisa komissaari, ryhmämme ja todennäköisesti suurin osa parlamentista tukee Teitä ja komissiota pyrkiessänne saavuttamaan nämä tavoitteet.

Santini
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Maailman kauppajärjestön viimeisin määräys tässä banaanisodassa on edeltäjiensä tavoin saamassa todella epämiellyttäviä piirteitä, etten sanoisi Euroopan unionille mahdottomia hyväksyä. Komissaari on siis muistuttanut kiistan byrokraattisista puolista, niin kuin hänen tehtävänään olikin. Banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn esittelijänä parlamentin puolesta katson, että minun on sen sijaan muistutettava ongelman eräistä muista näkökohdista, joita ei voida käsitellä pelkästään taloudelliselta tai juridiselta kannalta.
Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden, merentakaisten departementtien ja yhteisön alueiden banaanintuotannossa ei ole kyse ainoastaan kauppataseesta, vaan ennen kaikkea yleisen, taloudellisen ja sosiaalisen tasapainon määräävästä tekijästä. Banaanintuotanto on näillä alueilla kotoperäistä viljelyä, siellä elävien ihmisten historiallista menneisyyttä, mutta vaarassa menettää tulevaisuutensa jos tämän mielettömän kauppasopimuksen läpivieminen jatkuu.
Tuotannon ja markkinoinnin korkeiden kustannusten takia AKT-valtioiden banaanit eivät ole kilpailukykyisiä maailmanmarkkinoilla verrattuna dollarin valta-alueen banaaneihin, jotka tuotetaan etupäässä Etelä-Amerikassa ja joita monikansalliset yhdysvaltalaiset yhtiöt markkinoivat. Näillä banaaneilla on monopoli Yhdysvaltain markkinoilla ja ne ovat valtaamassa myös maailmanmarkkinoita. Euroopassa ne kattavat 70 prosenttia alan määrästä yhteisön ja AKT-valtioiden banaanien edustamaa 30 prosenttia vastaan. Tämä ainakin oli tilanne tähän asti, sillä nykyistä YMJ: tä vastustamalla pyritään poistamaan tämäkin pieni osuus, johon kaikkein köyhimpien voimavarat tukeutuivat tai tukeutuvat korvausmekanismien ansiosta.
Maailman kauppajärjestössä todetaan, että valtion joka ei pysty olemaan kilpailukykyinen on lopetettava banaanintuotanto, jäätävä itsensä varaan ja viljeltävä jotain muuta. On vaikea kuvitella yhtä lailla perinteisin tuottein tapahtuvaa erilaistamista, ja silloin olisi muutettava kokonaisten alueiden kulttuurisia, ympäristön ja talouden tunnusmerkkejä. Lisäksi laillistettaisiin äärimmäisen spekulatiivinen järjestelmä. Ecuadorissa maksetaan banaanilaatikosta viljelijöille 3-4 dollaria ja se myydään eteenpäin 22-23 dollaria. AKT-valtioissa banaanilaatikon tuottajahinta on 8-9 dollaria ja se myydään 16-18 dollarilla. Dollarin valta-alueen banaanit hyötyvät myös tullimaksujen huomattavasta alennuksesta. AKT-valtioille annettavalla korvauksella pyritään takaamaan viljelyn säilyminen. En todellakaan tiedä, kannattaako nykyisessä asiaintilassa solmia kauppasopimusta. Yrittäkää kysyä sitä Guadalupella, Martiniquella, Dominikaanisessa tasavallassa tai Kanariansaarilla.
Lopuksi mainitsisin Somalian, arvoisa komissaari. Parlamentin hyväksymään YMJ-asiakirjaan sisältyvistä lisäehdoista ei ole vielä hyväksytty ainoatakaan. Sisällissota on edelleen siinä vaiheessa, että Somaliaan ei voida lähettää tunnustettuja joukkoja. On mieletöntä, että toisaalta autamme heitä olemaan itsellisiä mutta toisaalta riennämme apuun humanitaarisen avun muodossa, ja tilanteesta hyötyvät tässäkin tapauksessa kuten aina, arvoisa komissaari, amerikkalaiset ylikansalliset yhtiöt.

Mulder
Arvoisa puhemies, kun hyväksyimme GATT-sopimuksen, hyväksyimme myös riippumattoman elimen, joka sovittelisi riitoja. Tiesimme silloin myös, että jotkut tämän sovittelulautakunnan päätökset voisivat olla meidän kannaltamme huonoja. Nyt on niin, mutta en usko, että voimme tehdä muuta kuin hyväksyä sen.
Ensimmäinen kysymys kuuluu nyt: mitä komissio aikoo tehdä?
Ryhmälleni on tärkeää, kuinka tämä vaikuttaa Euroopan unionin banaanintuottajiin? Mielestämme niitä tuottajia pitää kohdella samalla tavalla kuin muitakin maataloustuottajia Euroopassa.
Toinen kohta, mikäli olen ymmärtänyt oikein, tämä päätös ei muuta Lomén sopimuksia. Mikäli on näin, on tärkeää tietää, mitä viitemäärää komissio tulee käyttämään. Päätöksessä sanotaan, että meidän tulee ottaa ohjeeksi määrä ennen vuotta 1991. Mikä se tarkalleen ottaen on? Ennen vuotta 1991 ei ollut yhteisiä banaanimarkkinoita. Mikä se määrä tulee täsmällisesti olemaan? Lomén sopimusten suhteen on myös tärkeä tietää, mitä kompensaatiomahdollisuuksia voidaan ajatella AKT-maille. Voivatko ne monipuolistaa talouttaan eurooppalaisen tuen avulla?
Ja lopuksi, arvoisa puhemies, ehkä komission tiedonannossa voidaan kiinnittää huomiota kohtaan, josta puhuin jo toukokuussa, eli siihen, että onko mahdollista suosia niin sanottuja fair trade -banaaneja, joita tuotetaan ekologisesti ja sosiaalisesti oikealla tavalla?

Querbes
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komission jäsen, Yhdysvallat ei tuota eikä vie banaaneja. Yhdysvaltojen WTO: lle esittämä valitus yhteisön banaanintuontijärjestelmästä on tarkoitettu puolustamaan Yhdysvaltojen suuria Latinalaisessa Amerikassa toimivia banaaniyrityksiä, jotka hallitsevat maailmanmarkkinoita. WTO: n valituselin on vahvistanut ensimmäiset päätelmänsä, joissa se hylkää komission vetoomuksen. Päätös ei ole hyväksyttävä. Se todistaa jälleen kerran, kuten hormonilihan tapauksessakin, että WTO seuraa sokeasti vapaakauppatavoitteitaan piittaamatta köyhien, kehitysmaiden tai yhteisön tuottajien eduista.
On todettava, että WTO: n tuomiota edisti mielipiteiden jakautuminen jäsenvaltioiden kesken, mikä heikensi yhteisön asemaa. Tältä kannalta Saksan johtajat pelasivat kohtalokasta peliä kiistäessään jopa tuomioistuimessa banaanien yhteisen markkinajärjestelyn. Yhteisön banaanintuottajilla, kuten saksalaisilla karjan- tai viljankasvattajilla, on oikeus tulojensa turvaamiseen sekä yhteisön etuuskohteluun.
Komission jäsen Brittan kehotti jäsenvaltioita noudattamaan WTO: n määräyksiä sekä hyvässä että pahassa. Tämä ei ole meidän ryhmämme kanta. Maatalousalalla, olivatpa kyseessä sitten banaanit tai hormoniliha, kyseessä on vain paha ja vielä suurempi paha. Päätöslauselmaesityksessään ryhmämme korostaa uudelleen sitä, ettei Euroopan unioni eivätkä jäsenvaltiot saa luovuttaa WTO: lle määräysvaltaa ja että niiden on tehtävä kaikkensa suojatakseen yhteisön ja AKT-maiden tuottajien tärkeitä etuja.
Mitä te aiotte tehdä herra komission jäsen? Omasta puolestamme toteamme, että on kieltäydyttävä muuttamasta banaanialan yhteistä markkinajärjestelyä sekä kieltäydyttävä rahallisista korvauksista. Vastustamalla WTO: n tuomiota voimme avata tien järjestön mekanismien ja sen riita-asioiden ratkaisumenetelmien tarkistukselle siten, että niissä voidaan paremmin ottaa huomioon sosiaaliset, terveydelliset, kulttuuriset ja ympäristölliset seikat.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, jo vuonna 1994, GATT: n asiantuntijaryhmän lausunnon jälkeen, olisi pitänyt olla selvää, ettei banaanialan yhteinen markkinajärjestely ole yhteneväinen vapaan maailmankauppaajatuksen kanssa. GATT ja WTO ovat sokeita kuluttajansuojan, ympäristönsuojan ja sosiaalisen standardin suhteen. GATT-sopimus toteuttaa vain esteettömän vapaakaupan logiikkaa. Me, vihreiden puolueryhmä, olemme vastustaneet jo joulukuussa 1994 WTO: n perustamissopimusta, mistä meitä kritisoitiin paljon. Mutta on hienoa huomata, että jotkut WTO: n kritiikittömien kannattajien suuresta joukosta ovat tällä välin löytäneet realistisemmat arvosteluperusteet, nimittäin täällä parlamentissa ja jos teitä, Fischler, on uskominen, ilmeisesti myös komissiossa.
WTO vaarantaa yhteisön kehityspoliittisen tavoitteen asettamisen. Pelkään, että banaanialan yhteismarkkinajärjestelyihin kohdistettu arvostelu muodostuu ennakkotapaukseksi AKT-maiden kanssa tehtävän koko yhteistyön arvostelussa. Lomé-sopimus on WTO: n poikkeusluvalla voimassa vielä helmikuuhun 2000 asti. Sitten maailmankauppajärjestön säännöt pakottavat Euroopan unionin valtiot muuttamaan perusteellisesti kehitysyhteistyötään. En tarkoita tällä, että banaanialan markkinajärjestely olisi ollut virheetön ja moitteeton. Se ei ole palvellut pelkästään kehityspoliittisia tavoitteita ja lisenssien myöntämisjärjestelmän kautta se on lisäksi kuumentanut kilpailutilannetta ja markkinaosuuskilpailua banaanialan jättiläisten välillä.
Tuontikonsernien sijaan tuottajamaille pitää asettaa kiintiöt. Pienet ja keskisuuret yritykset, erityisesti myös fair trade -aloitteet tarvitsevat kohtuudenmukaisen pääsyn eurooppalaisille markkinoille. Eksplisiittinen fair trade -kiintiö, jota Euroopan parlamentti vaatii, pitää lopultakin saada aikaan. Juuri tällaisten suurpiirteisesti mitoitettujen tuotantokiintiöiden avulla sosiaalisesti ja ekologisesti kestävä viljely voidaan tehdä paremmin nähtäväksi EU: n kehityspoliittinen tavoitteen asettaminen.

Novo Belenguer
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, olemme tosiaan kaikki odottavalla kannalla nähdäksemme, mitä tuleman pitää. Olemme kaikki vähän pettyneitä lyhyen puheenne jälkeen. Haluan ryhmämme puolesta osoittaa Teille entistä vahvemman tukemme koskien kaikkia mahdollisia aloitteita, joihin Euroopan komissio ryhtyy, jotta joko oikeudellisen tai hallinnollisen tien avulla yhteisön banaanialan järjestelmä voidaan säilyttää ja sitä voidaan parantaa. Siten taataan omien ja AKT-maiden tuottajien edut.
Meidän on vältettävä sitä, että pohjoisamerikkalaisten monikansallisten yhtiöiden painostus, jonka ainoana tavoitteena on saavuttaa merkittäviä taloudellisia etuja, heikentää ja vahingoittaa banaanialan kaltaista alaa, jolla on niin paljon sosiaalisia vaikutuksia. Tämän alan merkitys tietyillä unionin alueilla, kuten Kanarian saarilla tai Ranskan merentakaisissa departementeissa ja joissakin AKT-maissa, ei ole vain taloudellinen, pelkkää voitontavoittelua, vaan edellytys hengissä pysymiselle. Uskon vilpittömästi, arvoisa komissaari, että tämä näkökohta on otettava erittäin hyvin huomioon.

Souchet
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komission jäsen, vaikuttaa siltä, että WTO: n paneeli valmistautuu antamaan 25. syyskuuta Euroopan ja sen AKT-kumppaneiden kannalta epäsuotuisan välitystuomion yhteisön banaanien tuontijärjestelmästä. Tällainen päätös olisi hyvin vakava ja se paljastaisi niille, jotka eivät sitä vielä ole huomanneet, WTO: n kieroutuneiden vaikutusten laajuuden, kun se toimii rikkaitten maiden suljettuna kerhona.
Itse asiassa tällainen päätös kyseenalaistaisi ainutlaatuisen, alkuperäisen tehokkaan yhteistyömuodon, joka perustuu erityisesti yhteisön etuusjärjestelmään, joka puolestaan perustuu Euroopan unionin tahtoon kehittää kumppaneidensa taloutta Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueilla suosimalla suuren arvonlisän aloja, kuten banaanialaa, minkä seuraukset tuntuvat niiden koko taloudessa.
Ne olosuhteet tunnetaan, joissa tuotetaan 75 prosenttia Etelä-Amerikan banaaniviennistä. Niillä ei ole mitään yhteistä AKT-alueen olosuhteiden kanssa. Tarkoitan lähinnä Ranskan merentakaisia alueita ja departementteja, joissa sosiaaliset standardit ovat samat kuin manner-Ranskassa. Kuinka niitä voisi verrata eteläamerikkalaisiin valtaviin viljelmiin, joiden pakkotyömenetelmiä ihmisoikeuksia puolustavat järjestöt jatkuvasti kyseenalaistavat.
Euroopan unionille langetettavan tuomion seuraukset olisivat tuhoisia monelta kannalta. Se vaarantaisi luottamussiteen, joka on syntynyt vuosien yhteistyössä Euroopan unionin ja AKT-maiden välillä, tekemällä tyhjiksi velvoitteet, joista on sovittu banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä. Sen seurauksena useimpien maiden taloudet kokonaisuudessaan ajautuisivat suuriin vaikeuksiin, koska jopa 60 prosenttia BKT: sta voi olla peräisin banaanien tuotannosta, joka on poliittisen tasapainon tekijä. Sosiaaliset seuraukset olisivat tuhoisia niin AKT-kumppaneillemme kuin Euroopan unionin banaanintuotantoalueille.
Antaako komissio tosiaan WTO: n tuhota yhteistyön, jonka olemme rakentaneet yhdessä AKT-maiden kanssa? Antaako se hormonivasikan ja banaanien jälkeen WTO: n järjestelmällisesti kyseenalaistaa asetuksiamme vai aikooko komissio vakavasti pohtia WTO: n toimintatapaa ja sen paneelien kokoonpanoa?

Puhemies
Ilmoitan, että olen vastaanottanut kuusi päätöslauselmaesitystä, jotka on jätetty käsiteltäväksi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Martinez
Arvoisa herra puhemies, banaanien tarina on päättymässä, mutta kyseessä ei ole happy end , onnellinen loppu. Asia on esimerkillinen. Kyseessä ei ole pelkästään tuontilupia tai puhtaasti teknisiä seikkoja koskeva asia, josta jälleen kerran taistellaan tässä Atlantin ylittävässä suuressa sodassa, joka koskee kasviproteiinien ja eläinten valvontaa, elintarvikeaseen valvontaa kaikkine tunnettuine vaiheineen: vehnäsota, maissisota, geenimuunneltujen organismien sota, lihasota.
Toisinaan onnistumme voittamaan, tai voittamaan ainakin hieman aikaa. Somatotropiinin, hormonimaidon osalta codex alimentarius antoi yhden lisävuoden aikaa. Raakamaidosta valmistetun juuston osalta saimme myös yhden vaivaisen vuoden. Mineraalivesien osalta meidän on vain saatava oma määrityksemme läpi, se on tarkempi kuin Yhdysvaltojen laaja määritelmä. Vesien on todella tultava maan sisältä eivätkä ne voi olla jotain mineraalipitoista coca-colaa. Hormoniliha-asian ja banaaniasian me kuitenkin häviämme.
Tarinan me tunnemme: Meksiko, Ecuador, Honduras ja Guatemala, neljä Yhdysvaltojen orjavaltiota - kaikkien muiden kanssa meillä on sopimus - päättivät valittaa Yhdysvaltojen tuella, jota asia ei suoraan koske, lukuun ottamatta sitä, että Chiquita, Delmonte ja Dole ovat sijoittuneet Yhdysvaltoihin. Nämä banaanidollarimiljardöörit väittävät joutuneensa syrjityiksi. Ne vastustavat Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren köyhille maille myönnettyä etuuskohtelua ja kyseenalaistavat näin itse Euroopan unionin politiikat, mikä todennäköisesti on koko asian vähiten kielteinen piirre.
Näin meidän yhteistyöpolitiikkamme ja kehityspolitiikkamme kyseenalaistetaan. Itse asiassa Lomé IV on se, joka kyseenalaistetaan. Kyseessä on Kamerunille ja Norsunluurannikolle myönnetty etuuskohtelu, joka juontaa kenraali de Gaullesta ja 60-luvulta. Kyseessä oli myös yksi yhteismarkkinoiden edellytyksistä. Nämä pienet tuottajat, vähäistä teknologiaa omaavat viljelijät, joiden tuotanto edustaa 7 prosenttia yhteisön markkinoista, 850 000 tonnia verrattuna pohjoisamerikkalaisten monikansallisten yhtiöiden 2 500 miljoonaan tonniin, häiritsevät jättiläisiä. Tässä on täydellinen taloudellisen imperialismin ilmaus, joten korvauksista kieltäydytään. Vaikka haluaisimme maksaa korvauksia, ei Yhdysvallat sitä halua, se haluaa murskata kokonaan.
Meidän syrjäisten alueiden - Kanarian saaret, Madeira, Guadeloupe, Martinique - politiikkamme kyseenalaistetaan, koska me tuotamme siellä 50 eculla päivän, kun taas monikansalliset tuottavat orjavaltioissaan 50 eculla kuukauden. Hondurasin osalta haluan vielä muistuttaa, että Hondurasin armeija on monikansallisen yrityksen vallassa, ja kun Hondurasin verottaja haluaisi verottaa banaanilaatikoista, se vaan kielletään siltä.
Myös talousarviota koskeva politiikkamme kyseenalaistetaan. Itse asiassa, kun 75 ecun tullimaksut tonnilta kerrotan 2 500 miljoonalla tonnilla sillä tekosyyllä, että Itävalta, Ruotsi ja Suomi liittyivät unioniin, on kyseessä kuitenkin kahden miljardin ecun lahja tulleina. En tiedä missä on rouva Gradin, joka huolehtii Euroopan yhteisön varoja koskevista eduista sekä petoksista, mutta tässä nyt on kaunis esimerkki petoksesta, joka liittyy banaanilaatikoiden painoon, puhumattakaan saksalaisista puolueista, jotka tuskin ovat aivan puhtoisia Chiquitan suhteen.
Lopuksi, myös normatiivinen riippumattomuutemme kyseenalaistetaan, meidän oikeudellinen riippumattomuutemme yhteisön oikeus on tuomittu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Genevessä, tuomitsijana pieni australialaisista, sveitsiläisistä ja brittiläisistä koostuva paneeli. Yhteisön oikeus, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ja tuomio asiassa COSTA vs. ENEL vuonna 1963, jossa yhteisön oikeus ylitti kansainvälisen oikeuden, kyseenalaistetaan. Nyt Geneven oikeus määrää yhteisön oikeutta. Maailmallisuus voittaa alueellisuuden eikä yhteisvaluutta, sallikaa minun sanoa, olisi muuttanut tässä paljoakaan. Me luovuimme kansallisesta riippumattomuudesta Brysselin hyväksi, ja nyt Bryssel luovuttaa sen Genevelle. Mitä jää jäljelle Euroopan unionin riippumattomuudesta, jopa ennen kuin sitä on edes perustettu?

Wynn
Arvoisa puhemies, kiitän komissaaria hänen huomautuksistaan ja panen erityisen tyytyväisenä merkille ne huomautukset, joilla hän itse asiassa viittasi siihen, että jälkiseuraukset eivät koske ainoastaan banaaneja. Tämä on totta. Tämä sääntö aiheuttaa huolta useille AKT-maille. Ne pelkäävät nyt suunnattomasti WTO: n tulevia päätöksiä.
Toisin kuin muutamat kollegani, en odottanut komissaarin lausunnolta liikaa tässä vaiheessa. Sanon näin, koska toivon, että hän tulee vielä keskustelemaan kollegoidensa kanssa siitä, minkä lähestymistavan he omaksuvat 25. syyskuuta pidettäviin sovitteluihin. Meidän on saatava tietää, onko komissio päättänyt saavuttaa mahdollisimman parhaan tuloksen. Meidän on nyt tehtävä, mitä enää on tehtävissä. Päätös on jo tehty, halusimme sitä tai emme. Seuraavaksi meidän on pyrittävä pelastamaan, mitä on pelastettavissa.
Kun rouva Kinnock, Thomas ja minä vierailimme Windward-saarilla toukokuussa, oli ilmeistä, että paikalliset tuottajat elivät WTO: n päätöksen pelossa - ja tarkoitan todella pelossa. Nyt kun päätös on tehty, taivas tietää, miltä heistä tuntuu. He kertoivat meille hyväksyvänsä sen, että vapauttaminen ja globalisointi ovat välttämättömiä tulevaisuudessa. He tarvitsevat kuitenkin kaikkein kipeimmin aikaa - aikaa mukautua vaativiin kilpailumarkkinoihin; joissain tapauksissa kestää vähintään viisi vuotta ja toisissa paljon kauemmin, ennen kuin he voivat kilpailla dollarikauppaa harjoittavien banaanintuottajien kanssa.
Pyydän tämän vuoksi komissaaria ottamaan tämän huomioon. Se ensisijaisen tärkeää. Jos hän saa 25. syyskuuta sovittelumenettelyssä aikaan tällaiset myönnytykset, hän on tehnyt suunnattoman palveluksen Winward-saarille. Parlamentti haluaa auttaa. Haluamme hoitaa osuutemme. Tulemme tekemään niin, ja tulemme kannattamaan teitä; meidän on kuitenkin saatava komissiolta lupaus siitä, että se yrittää todella pelastaa jotakin tästä sopimuksesta. Pelkään pahoin, että tässä tapauksessa vapaakauppa tarkoittaa, että kyseiset maat ovat vapaat näkemään talouselämänsä ja demokratiansa todella romahtavan. Näiden sovittelujen tulokset ovat merkittävät.

Liese
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat. Olemme jo kauan keskustelleet parlamentissa banaanialan markkinajärjestelyistä ja myös tänään on toistettu monia samoja argumentteja, joita olen kuullut yhä uudelleen ja uudelleen koko parlamentissa oloni ajan, yli kolmen vuoden ajan. Parlamentissa käytävään keskusteluun on kuitenkin tullut vipinää ja jos joku ei ole siitä tietoinen, haluan kerrata asian vielä kerran.
Jo toukokuussa kävimme keskustelua WTO: n ensimmäisestä välitystuomiosta. Tuolloin keskustelimme hyvin kiivaasti, myös omassa poliittisessa ryhmässämme; tuolloin oli jopa muutamia, jotka olivat sitä mieltä, että välitystuomio ei ole hyväksyttävä. Enemmistö päätti kuitenkin silloin olla tukematta tätä väitettä. Me emme silti hyväksy ilmausta, ettei välitystuomio olisi hyväksyttävä ja olen seurannut suurella mielenkiinnolla, että liberaalien puolueryhmä ei myöskään silloin hyväksynyt tätä kohtaa koskevaa päätöstä. Tähän kauan kestäneeseen keskusteluun tulee siis vihdoinkin liikettä.
Kun nyt luette PPE-puolueryhmän päätöslauselmaesitystä, ovat monet hämmästyneitä siitä, että jopa PPE vaatii komissiota tekemään ehdotuksen markkinajärjestelyjen muuttamisesta. Miten tässä nyt näin on käynyt? Se riippuu tietenkin ennen kaikkea WTO: sta. Luulen, ettei meillä ole muuta vaihtoehtoa kuin tehdä muutos, sillä WTO: lla ei ole olemassa enää muuta kannemahdollisuutta. Monet varmasti luulevat, että me voimme nyt tarjota kompensaatiota omista lähtökohdistamme, mutta asia ei ole niin. Ne, jotka ovat valittaneet, voivat tehdä meille tarjouksen kompensaatiosta; elleivät he tee sitä - ja siltä näyttää - silloin ei ole muuta mahdollisuutta kuin keskustella kompensaatiosta. Ainoa mahdollisuus olisi asettaa koko WTO kyseenalaiseksi. Luulen kuitenkin, että enemmistö parlamentista ei halua sitä. WTO: ta voidaan tietenkin kehittää edelleen, tuoda sosiaali- ja ympäristöstandardit vahvemmin esiin, mutta parlamentin enemmistö ei halua asettaa WTO: ta periaatteellisesti kyseenalaiseksi.
Toisena kohtana haluaisin selvittää, miksi me olisimme mielellämme muuttaneet markkinajärjestelyä. Tämä on kuitenkin oma henkilökohtainen mielipiteeni, poliittisessa ryhmässämme on vielä käynnissä kiivas keskustelu. Luulen, että se osoittaa joitakin selviä heikkouksia. En kuitenkaan puhu kuin sokea väristä, vaan olen tutustunut tilanteeseen niin Guadeloupessa kuin St. Luciassa sekä Latinalaisessa Amerikassa. Ei ole niin, että AKT-maissa ja eurooppalaisella alueella olisivat hyvät ja Latinalaisessa Amerikassa pahat. Se ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa. Ecuadorissa on enemmän pienviljelijöitä kuin kaikilla Windward-saarilla yhteensä. Pientuottajat tuottavat 60 % banaaneista Ecuadorissa ja he kärsivät erityisesti huonosta pääsystä eurooppalaisille markkinoille. He jäävät entistä enemmän suurtuottajien varjoon. Ja sehän ei ole lainkaan keksijän mukaista. Luulen siis, että on korkea aika muuttaa markkinajärjestelyä. Reilun kaupan ajatukset, joita Müller ja Kreissl-Dörfler ehdottivat, tulisi ottaa huomioon niin paljon kuin mahdollista. Joka tapauksessa emme pääse ohi muutoksesta ja olen iloinen, että keskusteluun on myös tässä kohdassa tullut liikettä.

Aldo
Arvoisa herra puhemies, hyvät naiset ja herrat, hyvät kollegat, onko minun muistutettava, että yhteisön banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annettu asetus on seurausta kompromissista, jossa pyrittiin noudattamaan yhteisön eri hankintalähteiden välistä tasapainoa (AKT ja dollari-alue)ja siinä otetaan huomioon ennen Euroopan unionia tehdyt sitoumukset, nimittäin yhteisön etuuskohtelu, AKT-maiden banaanien helpompi pääsy yhteisön markkinoille ja GATT: n säännöt kolmansien maiden osalta?
Seikat joita meillä nyt on tiedossamme sekä teidän puheenvuoronne arvoisa komission jäsen, paljastavat, että banaanialan yhteinen markkinajärjestely on katoamassa. Mikäli tilanne todella on tämä, ei ainoastaan banaanin markkinointijärjestelmä ole uhattuna, vaan koko banaanin markkinointia koskeva yhteisön politiikka.
Yhteisön etuuskohtelun ja perinteisten kumppaniemme etuoikeuksien lisäksi on seikka, josta haluaisin puolestani puhua, joka jos siitä ei tehdä sopimusta meidän ja tuotantomme tuomitsijoiden kesken, tuomitsee lopullisesti tuhoon eurooppalaisen tuotannon: kyseessä on asetuksessa 404/93 esitetty lisenssien jakautuminen.
Kiintiön tuontilisenssien jakaminen erilaisten toimijoiden välillä aloitettiin tasapainon saavuttamiseksi Euroopan unionin markkinoilla. Perusasetuksessa 404/93 toimijoille osoitettiin tullikiintiön tuontitodistuksia ainoastaan Latinalaisesta Amerikasta kolmen YMJ: tä edeltävän vuoden aikana toteutuneiden banaanien ostojen perusteella, kun taas toisilla toimijoilla, jotka eivät koskaan olleet ostaneet banaaneja sieltä, ei tämän edellytyksen vuoksi ollut mahdollisuutta saada tuontitodistusta.
Perusasetuksessa kuitenkin säädettiin erityisesti, että 30 prosenttia Latinalaisen Amerikan banaanien tuontilisensseistä myönnetään toisille toimijoille, ja näin vältettiin se, että Euroopan unionin sisämarkkinoilla olisi säilynyt YMJ: tä edeltänyt tosiasiallinen niiden toimijoiden monopoli, jotka ovat aina tuoneet markkinoille ainoastaan Latinalaisen Amerikan banaaneja.
Monopolin säilyttäminen olisi sikälikin ollut väärin, että Latinalaisen Amerikan banaanit ovat kaikkein halvimpia ja asetuksen mukaan ainoastaan niiden tuojat olisivat hyötyneet kulutuksen kasvusta yhteisön markkinoilla, koska yhteisön ja AKT-maiden banaanitoimituksia rajoitettiin, kun taas tullikiintiötä voidaan aina mukauttaa kulutuksen lisääntyessä.
Banaanialan YMJ on pyrittävä kaikin tavoin säilyttämään nykyisessä muodossaan. Banaanien tuottajilla, kuten muillakin maataloustuottajilla on oikeus unionin tukeen ja yhteisön etuuskohteluun.
Tuotanto Karibian alueella, jota säännöllisesti koettelevat luonnonkatastrofit, ei selviä, jos lisenssien jakautumisperiaatetta ei turvata.
Haluan muistuttaa, että syrjäisimmillä alueilla banaani on alueen talouden liikkeelläpitävä tekijä.

Sierra González
Arvoisa puhemies, komission puheenjohtaja on todennut, että Euroopan komissio ei ole valmis aloittamaan kauppasotaa yhteisön banaanialan puolustamiseksi. Tosiasia on, ettemme niin paljon vaadikaan.
Kysymystä ei kuitenkaan pidä käsitellä vähäarvoisena kysymyksenä, koska ongelma ei rajoitu banaanialaan, maatalouteen, unionin syrjäseutualueisiin tai itse kauppaan - kyse on poliittisesta ongelmasta. Banaanialan ongelman syynä on yksinomaan Euroopan unionin voimattomuus Yhdysvaltain rinnalla. Tämä voimattomuus johtuu komission alistuvasta asenteesta kansainvälisten foorumeiden neuvotteluissa sekä komission erityisestä varovaisuudesta, kun kyseessä ovat monikansallisten yhtiöiden asettamat ehdot.
Komissio taipui jo ennen Uruguayn kierrosta Yhdysvaltojen vaatimusten edessä. Siten 116 maata ratifioi banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn Marrakechin sopimuksessa. Sopimusta ei ratifioitu sattumalta, vaan se oli osoitus yhteisön sekä yhteisön ulkopuolisten tuottajien ja viejien välisestä monimutkaisesta tasapainosta. Kaikki hyötyivät asiasta.
Tämä on hetki, jolloin Euroopan unionin on oltava tilanteen tasalla ja luotettava järjen voimaan. Maailman kauppajärjestön johtopäätökset ovat eurooppalaisten tuottajien vastaisia. Ne eivät puolusta eurooppalaisten ja AKTmaiden kuluttajien etuja, eivät edes Etelä-Amerikan pienten tuottajien etuja. Niistä hyötyvät vain tietyt yritykset. Tästä on todisteena se, että banaanialan lisäksi Maailman kauppajärjestössä käsitellään hormonilihaan liittyvää kysymystä, josta keskustelemme huomenna.
Loppujen lopuksi kyse on Euroopan unionin ja sen toimielinten suvereniteettiin liittyvästä kysymyksestä sekä siitä ongelmasta, kenen etuja Euroopan unionin on puolustettava. On olemassa myös muita arvoja kuin vapaan kaupan arvot. Joka tapauksessa, ja päätän puheeni tähän, Euroopan unioni ei ole abstrakti asia vaan suvereenin kansan edustajat ovat määritelleet ja hyväksyneet sen sisäpolitiikan. Euroopan unioni ei voi luopua yhteisöpolitiikastaan siksi, että se kunnioittaa joidenkin sen toimielinten demokraattista laillista oikeutta.

Newens
Arvoisa puhemies, banaaneja koskevan järjestelyn ylläpitämiseen tähtäävien Euroopan unionin ponnistelujen hylkääminen merkitsee suurta katastrofia Karibian, Euroopan ja muiden alueiden banaanintuottajille.
Päätös osoittaa, miten kehittämämme maailman vapaakauppajärjestelmä auttaa rikkaita ja vaikutusvaltaisia monikansallisia yhtiöitä tuhoamaan köyhien, mutta ahkerien ihmisten toimeentulon. Tuottajat, jotka ovat joutuneet kärsimään, eivät muodostaneet uhkaa Latinalaisen Amerikan pääasiallisille banaaninviljelijöille ja -toimittajille. Chiquitan, Del Monten ja muiden monikansallisten yritysten viljelysten työntekijät eivät päätöksestä paljon hyödy. Heidän korvauksensa ovat pienet, heidän olonsa ovat kurjat ja heidän oikeutensa perustaa ammattiliittoja ovat rajoitetut.
Tässä vaiheessa on vaikea nähdä, mitä tämän tilanteen uhrien puolustamiseksi voidaan tehdä. Toivoin, että komissio olisi selvittänyt vaihtoehdot tarkemmin. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta voimme antaa apua, jos muutokset hyväksytään. Meidän tulisi kuitenkin myös tarkastella kaikkia vaihtoehtoisia keinoja tukea banaanialaa näissä oloissa. Meidän tulisi neuvotella hallitusten ja kaikkien asianomaisten edustajien kanssa ja palata Maailman kauppajärjestön puheille ja sanoa, että tätä päätöstä ei mitenkään voida hyväksyä.
Nämä toimet eivät kuitenkaan ole riittävät, jos tämä johtaa pienten talousten romahtamiseen, köyhyyden lisääntymiseen ja huumetuotannon ja rikollisuuden kasvuun. Meidän on pyrittävä ryhtymään toimenpiteisiin itse järjestelmän muuttamiseksi. Komission, parlamentin ja neuvoston tulisi tehdä yhteistyötä ja suunnitella ohjelma, jonka puitteissa voitaisiin mahdollisesti kutsua kokoon konferenssi ja käynnistää kampanja kaikkien vaarassa olevien pienten tuottajien, joista banaanintuottajat ovat tyyppiesimerkki, etujen suojelemiseksi. Meidän on tietenkin myös annettava jatkuvaa tukea tämän päätöksen uhreille.

Mendonça
Arvoisa puhemies ja arvoisa komissaari, Euroopan unionin täytyy ensisijaisesti ja pakosta osata puolustaa kaikkina hetkinä ja kaikissa olosuhteissa jäsenmaiden ja sen alueiden etuja ja sen täytyy myös kunnioittaa sopimuksia, joita on tehty kolmansien maiden kanssa. Tämä tilanne on määrittelevä tekijä enemmän silloin kun negatiivisten rakenteiden ja jälkeen jääneen kehityksen vaikeuttamia intressejä, joita vaikeuttavat syrjäseutujen maantieteelliset tekijät ja alueellinen yhteyksien puute, ollaan puolustamassa.
Banaanien tuotanto eurooppalaisilla alueilla, kuten Madeiran autonomisella alueella, on keskeinen ja usein ainoa tulolähde tuhansille madeiralaisille perheille ja se edistää huomattavasti alueen ekologista tasapainoa. Jos lopettaisimme yhtäkkiä banaanin tuotannon Madeiran alueella, jos tuotteen kauppa vapautettaisiin kokonaan, taloudelliset ja ympäristölliset tuhot olisivat mittaamattomat.
Ei olisi hyväksyttävää, että Euroopan unioni ei ylläpitäisi ja puolustaisi politiikkaa, joka hallitsee Euroopan markkinoiden määrien valvontaa. Jopa koska - aivan kuin tiedämme laajasti - yhteisön tuottajilla ei ole samoja olosuhteita kuin muilla kilpaillakseen täysin vapailla markkinoilla. Mielestämme on sopivaa myöntää, että Euroopan unionin täytyy jatkaa määrällisen hallinnan politiikkaa, jatkaa tulotukijärjestelmää, joka on jo olemassa, ja pitää yllä sitä, mutta myös vahvistaa sitä perusteellisesti.
Yhteistyö- ja tukipolitiikka, joka on määritelty AKT-maiden kehitykselle jo vuosikymmeniä sitten ja vahvistettu Lomén sopimuksissa ja Euroopan kehitysrahastolla, on välttämätön ja riittävä pohja pitää tuomittavana, ettei Euroopan unioni pystyisi suosimaan AKT-maiden banaanin tuotantoa, koska tällaista suosimista on monilla muilla aloilla.
Kaikista näistä syistä ja joistakin muistakin, joita ei ehdi käsitellä tässä tilanteessa, haluamme vahvistaa päätöslauselmaesityksen, jonka Euroopan kansanpuolueen ryhmä on esittänyt. Jos mahdollista, haluaisimme myös tietää, mitä perusteita arvoisalla komissaarilla on huolillensa.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies ja arvoisa komissaari, kukaan ei koskaan ajatellut niin kuin minä, joka vastustin GATT-sopimusta, koska se oli muuttamassa kauppaa " vapaaseen vaihtoon" erittäin protektionistisessa järjestössä. Tämä oli juuri sen kiero seuraus. Järjestimme harvainvallan, jossa on johdossa Yhdysvallat, joka suojelee vain itseänsä. Yhdysvallat on joka kerta lihavampi ja rikkaampi ja se on valmiina kauppasotaan ilman armeijaa. Tätä itse asiassa vaaditaan vapaan vaihdon näkökulmasta ja me kaikki tiedämme tästä. Silti vain 80 tai 90 jäsentä äänestää ei. Kuitenkaan en voi olla tyytyväinen muiden epäonnen ja tehtyjen typeryyksien vuoksi, mutta totuus on, että tällä parlamentilla ei ole moraalista auktoriteettia tällä hetkellä kritisoida itse tekemäänsä hirviötä, jonka se antoi syntyä. Parlamentti vahvisti ja ravitsi sitä ja nyt se itkeskelee luomansa hirviön jätösten päällä.
Mikä oikeus minulla on osoittaa mieltäni täällä? Tulenhan pienestä maasta, jolla on saari, jossa on 9 000 banaanin viljelijää. " 9 000 banaanin viljelijää? Tehköön jotain muuta!" sanonevat amerikkalaiset. Mutta mitä jos meillä ei ole vaihtoehtoja? " Tehköön jotain muuta tai kysyköön sitten japanilaisilta, miten harakiri tehdään" . Se on ratkaisu, koska itse asiassa vaihtoehtoja ei ole, suojelua ei ole ja protektionismista nauttivat tällä hetkellä vain vapaakauppiaat, koska on tuomareita, jotka luonnollisesti ovat puolueellisia tämän kaltaisissa kysymyksissä.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, ymmärrän, että asian arkuuden takia komissaari Fischler on ollut erityisen varovainen tänä iltapäivänä. Komission on tehtävä seuraavalla viikolla tärkeä päätös, ja mielestäni on hyvä, että meillä on tilaisuus ilmoittaa komissiolle mielipiteemme ennen kuin komissio tekee päätöksensä. Toivon myös, että komissaari ottaa huomioon sen, mitä parlamentissa nyt sanotaan. Kuten komissaari huomaa, parlamentin mielipide koostuu laajasta poliittisesta ja maantieteellisestä kirjosta, johon eivät sisälly ainoastaan banaaneja tuottavat maat vaan yleensäkin parlamentti vakaan järjestelmän puolustamiseksi.
Haluaisin kiinnittää komission huomion kohtaan, jota ei ehkä ole riittävästi otettu tänä iltapäivänä huomioon. Käsittelemme kaupan vapautta. Mitä komissio ja Maailman kauppajärjestö ajattelevat siitä, että tällä hetkellä monikansalliset yritykset, jotka ovat keskittäneet maailman banaanimarkkinat, loukkaavat kaikkein eniten kaupan vapautta? Vähän aikaa sitten matkustin lentokoneessa yhdessä Ecuadorin itsenäisten tuottajien kanssa, joiden osuus banaanintuotannosta on noin 25 prosenttia. He selittivät, ettei heillä ole minkäänlaista vapautta: heidän on pakko luovuttaa hedelmät monikansallisten yritysten käsiin.
Sen lisäksi että monikansalliset yritykset ovat keskittäneet maailman markkinat ja niillä on 100 prosentin osuus Pohjois-Amerikan hyvin rikkaista markkinoista, niillä on tällä hetkellä yhteisön markkinoista 65 prosentin osuus. Jos tämän järjestelmän, joka otetaan käyttöön kaupan vapauden edistämisen varjolla, seurauksena tämä pieni 30 prosentin osuus yhteisön markkinoista - ainoa yhteisön tuottajilla ja perinteisesti yhteisöön tuovien AKT-maiden tuottajilla oleva osuus - häviää, kaupan vapautta ei enää ole.
Luulen, että tällä hetkellä, arvoisa komissaari, komissiossa on joitakin yhteisön lain vapaata kilpailua koskevia sääntöjä, joita Maailman kauppajärjestö ei ole ottanut huomioon - on muistettava, että Maailman kauppajärjestöllä on toimivaltaa myös palvelujen alalla -, ja tavoitteena on nimenomaan vapaakaupan lopettaminen. Meidän on puolustettava kaupan vapautta suurten monikansallisten yritysten banaanimarkkinoiden keskittämistä vastaan.

Carlsson
Herra puhemies, herra komissaari, kollegat! Euroopan unionin on tärkeää noudattaa kansainvälisiä sopimuksia ja sen yhtenä osana kansainvälisten tuomioistuinten päätöksiä. Se on tärkeää samasta syystä kuin se, että haluamme EU: n jäsenmaiden noudattavan EU: n sääntöjä. Nämä sopimukset olemme solmineet siksi, että kansallisvaltio on monissa yhteyksissä liian pieni ja siksi, että kannattaa tehdä yhteistyötä yhteisten sääntöjen puitteissa, vaikka joissakin tapauksissa katsoisimme sääntöjen olevan meille itsellemme haitaksi.
Rakkaat kollegat! Euroopan unioni on perustettu sen näkemyksen pohjalta, että vapaa kauppa hyödyttää maailmantaloutta ja omaa talouttamme. Siksi olemme World Trade Organizationin jäseniä. Tässä järjestössä olemme me, kuten muutkin maat, tehneet tiettyjä sitoumuksia, joita on kunnioittava. Jos rikomme niitä siksi, että ne eivät sovi meille, niin toiset rikkovat omia sitoumuksiaan, kun se sopii niille - mutta ei meille.
Ne syrjivät tuonnin esteet, joista nyt keskustellaan, on otettu käyttöön siksi, että kuluttajat saadessaan vapaasti valita merkittävässä määrin suosivat ostoissaan muualta tulevia banaaneja. Myös kuluttajat huomioon ottaen tulee tuonnin säännöstely purkaa. Tuontiesteet aiheuttavat sen, että banaanit ovat kalliimpia kuin muutoin olisivat. Jos tämä tuontijärjestelmä ei sotisi solmimiamme kansainvälisiä sopimuksia vastaan, voitaisiin tällainen hinnannousu mahdollisesti hyväksyä, mutta siinä tapauksessa yksinomaan sillä edellytyksellä, että tuontiesteet todella edustaisivat hyvää kehitysapua ACP-maille. Mutta näin ei ole! Tuontisäännöstely on hyvin mutkikas ja on johtanut lisenssien kauppaan sen ylimääräisen rahan vuoksi, jota kuluttajat joutuvat maksamaan. Huomattavassa määrin nämä rahat päätyvät byrokraattisille välikäsille.
EU: n täytyy siksi useista syistä muuttaa nykyistä banaanikaupan säätelyään, koska se ei ole kansainvälisten sitoumustemme mukainen, koska se olisi edullista kuluttajille ja koska on tehokkaampia ACP: n kehitysmaiden tukemistapoja niiden ponnistellessa tulevaisuuteen suuntautuneiden tuotantorakenteiden luomisessa. Jos emme noudata WTO: n vaatimusta, joudumme alttiiksi kalliille vastatoimille. EU: n uskottavuus WTO: ssa ja muissa yhteyksissä vapaakaupasta ja kansainvälisten sopimusten kunnioittamisesta puhuttaessa kärsisi vahinkoa.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, kiitän komissaari Fischleriä siitä, että hän on suonut meille tämän mahdollisuuden keskustella hyvin tärkeästä aiheesta.
Olen varma, että hän tunnustaa minun tavoin, että selvä voittaja tämän WTO: n päätöksen jälkeen on Chiquita-yhtiö. Kanne esitettiin alun perin WTO: lle, koska katsottiin, että Chiquitalla oli kyseenalainen vaikutusvalta USA: n hallintoon. Komissaari varmaankin tietää, että senaatin komitea tutkii parhaillaan tätä vaikutusvaltaa, ja se tulee ehkä valaisemaan hieman tätä asiaa, joka oli melko likainen osa USA: n presidentinvaalikampanjaa.
Karibian tuottajat ovat olleet jokseenkin ymmällään WTO: n päätöksen vuoksi. Niitä kiellettiin osallistumasta täysipainoisesti WTO: hon, niiden lailliset edustajat erotettiin WTO: sta ja tämän kaiken lisäksi vetoomusmenettelyn puheenjohtajana toimi amerikkalainen. Jos voitte kutsua tätä puolueettomaksi, tai jos voitte sanoa, että tällä ei ole mitään merkitystä Karibian maiden tarpeille, olen varma, että haluatte tehdä niin.
Vierailin viime viikolla Yhdysvalloissa ja hämmästyin, kuinka monta kertaa minun piti muistuttaa, että kyseinen apu ei ole kaupan korvike ja että me olemme antaneet vakavan sitoumuksemme alan kehittämiseksi. Se on yksi seikka, josta he ovat täysin tietämättömiä, ja tämän lisäksi he ovat täysin tietämättömiä tämän päätöksen vaikutuksesta Karibian maihin.
Haluaisin, että komissaari selvittää, tuleeko komissio noudattamaan Japanin sopimuksessa määrättyä ennakkopäätöstä, joka koskee 15 kuukauden määräaikaa. Haluaisin myös tietää, onko komissio tietoinen järjestelmäämme koskevista Yhdysvaltain juuri tekemistä tarkistuksista ja aikooko se vastustaa niitä, kuten toivon.
Lopuksi haluaisin kysyä, voisimmeko pyytää komissiolta johdonmukaisuutta. Sir Leon Brittan sanoo, että meillä on muita rautoja tulessa, ja tämän vuoksi meidän on hyväksyttävä hormoneja/naudanlihaa ja banaaneja koskeva päätös. Komissaari Pinheiro sanoo, että meillä on oltava hyvin selvät kehityspäämäärät kansainvälisissä taloussuhteissamme.
Komissaari Fischler sanoo, että meidän ei tulisi täytäntöönpanna hormoneja käsittelevän paneelin ehdotuksia vaan tarjota hyvitystä. Hän on epäilemättä oikeassa. Miksi emme näin ollen voisi harkita banaaneja koskevaan kiistaan samanlaista lähestymistapaa kuin hän on ehdottanut hormoneja käsittelevän paneelin kiistoissa?

Correia
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, tiedämme, että vientilisenssien uudelleen jako on yksi banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn perusteista, joka on ollut voimassa vuodesta 1993, ja sen tarkoituksena on ollut rajoittaa keskiamerikkalaisen banaanin maahantuontia, jotta takaisimme yhteisön ja AKT-maiden banaanin tuotannon markkinoinnin.
Yhteisen markkinajärjestelyn tiedotusyksikkö antoi lopulliset syyt maille, jotka vastustivat kääntymistä tämänhetkistä banaanin yhteistä markkinajärjestelyä vastaan. Tiedotusyksikössä tunnettiin tätä päätöstä hyväksyttäessä houkutusta, joka olisi poistanut yhteisöllisen banaanin maahantuonnin olemassaolon ja jonka johdosta olisi ostettu banaania sieltä, mistä sai eniten hyötyä, eli amerikkalaisilta ylikansallisilta yhtiöiltä. Mitä toimenpiteitä komissio harkitsee?
Takaammeko banaanin tuotannon markkinoinnin ilman, että siitä seuraa tulojen menetystä maanviljelijöille?
Vältämmekö näiden viljelyiden heitteelle jätön, jotta voidaan taata myönteiset vaikutukset maisemalle ja ympäristölle, jotka ovat tekijöitä, jotka vaikuttavat turismiin, joka on puolestaan myös tuhansien työpaikkojen luoja erittäin syrjäisillä seuduilla, joihin mukaanluetaan Madeiran autonominen alue?

McCarthy
Arvoisa puhemies, on vaikea perustella tyhjentävästi yhdessä minuutissa, miksi tämä päätös on äärimmäisen epäoikeudenmukainen, mutta yritän kuvailla parlamentin jäsenille rouva Kinnockin ja minun Washingtonissa käymiä keskusteluja. Minun on sanottava, että Karibian suurlähettiläät olivat erittäin järkyttyneitä tästä päätöksestä. Heistä tuntuu, että heillä ei ole ketään, kenen puoleen kääntyä, suuri valtio on rankaissut heitä ja piiskannut heidät perusteellisesti ja monikansalliset yhtiöt ovat saaneet heidät ahtaalle. Mielestämme tämä on epäreilua. Ne edustavat vain 3 %: a maailmankaupasta. Euroopan kuluttajina meillä on oikeus ostaa banaanimme alueilta, jotka antavat rahalle vastinetta ja jotka heijastavat niitä demokraattisia oikeuksia ja korkeita sosiaalisia standardeja, joihin pyrimme ja joita edistämme näissä maissa.
Uskon, että komission erittäin vakaana velvollisuutena on auttaa näitä maita. On hyödytöntä sanoa, että monipuolistuminen on ratkaisu, kuten USA on meille sanonut. USA on todennut lipevästi " tekstiilit ovat ratkaisu" , mutta on huomautettava, että USA: ssa tekstiilialan protektionismi on yksi maailman voimakkaimmista. Se ei ole näiden maiden ratkaisu. Haluamme käyttää oikeuttamme. Haluamme varmistaa, että mailla on oikeus viljellä banaaneja, etenkin kyseisten maiden banaanituotannossa työskentelevien lukuisten henkilöiden edun nimissä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Tsernobylin ydinvoimala ja Hmelnitski 2 ja Rovno 4 - ydinreaktorit Ukrainassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Scapagninin suullinen kysymys komissiolle (B4-0519/97 - O-0087/97) tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan puolesta Tsernobylin ydinvoimalan sulkemisesta vuoteen 2000 mennessä sekä Ukrainassa sijaitsevien Hmelnitski 2- ja Rovno 4 -ydinreaktorien rakennustöiden loppuunsaattamisesta.

Scapagnini
Arvoisa puhemies, valiokuntamme haluaa tänään muistuttaa, että 11 vuotta Tsernobylin katastrofin jälkeen ongelma on yhä ratkaisematta. Ratkaisu on sidoksissa siihen, että halutaan todeta Euroopan unionin rooli Ukrainan kaltaisten maiden talouden toipumisessa ja kehityksessä; niissä on edelleen vääristymiä, jotka liittyvät suunnitelmataloudesta markkinatalouteen siirtymiseen. Nämä vääristymät haittaavat jokapäiväistä elämää. Olemme kuulleet ja kuulette jatkossa Adamilta, miten tämä asiaintila haittaa jatkuvasti jokapäiväistä elämää näissä maissa.
Euroopan unionilla on käytössään eräs väline - totta puhuen melko rajallinen - eli Euratomin lainat kolmansien maiden ydinvoimaloiden turvallisuuden ja tehokkuuden edistämiseksi. On kuitenkin totta, että me olemme yhteisönä niin sanotun ydinturvallisuuden päävastuullisena EJKP: ssa, joka luotiin avun suuntaamiseksi G-24- ja Itä-Euroopan maille. Ottawassa joulukuussa 1995 allekirjoitetussa yhteisymmärrysmuistiossa esitettiin kuitenkin Tsernobylin ydinvoimalan sulkemista vuonna 2000. Tätä täydentää pitkän aikavälin energiastrategia, johon kuuluu K2- ja R4ydinreaktorien valmiiksi saattaminen, johon arvoisa puhemies viittasi.
Sussexin yliopiston professorin Surreyn esittämää kertomusta on - kuten hyvin tiedämme - seurannut valtaisa määrä asiakirjoja, mukaan luettuna Lahmeyerin ja Stone & Websterin kertomus, jota meidän valiokuntamme parlamentissa on analysoinut. Tämä kaikki on vain aiheuttanut lisäsekaannusta asiasta, eikä mitään selvää tietä ole osoitettu päätöksen tekemiseksi yhteisön tasolla. Muistamme pitäneemme erityisiä kuulemistilaisuuksia tästä aiheesta, kuulleemme asiantuntijoita, analysoineemme myös näiden maiden, komiteoiden ja energiayhtiöiden olosuhteita, mutta tosiasiassa mikään ei ole muuttunut. EJKP itse on perustanut useita työryhmiä selvittämään missä määrin talouden, ympäristön ja ydinturvallisuuden toimintaehtoja on kunnioitettu vähimmäiskuluperiaatteessa alkuperältään venäläisten 1000 megawatin Hmelnitski 2- ja Rovno 4 -ydinreaktorien loppuunsaattamiseksi niiden turvallisuusstandardien mukaan, jotka nämä ydinvoimalat alunperin suunnitellut on hyväksynyt.
Aika kuluu ja EJKP: n päätöstä saa odottaa. Tästä syystä pyydämme tiukasti Euroopan komissiota esittämään kantansa tästä asiasta ja tekemään selväksi, pitääkö meidän odottaa EJKP: n kantaa vai ei. Muussa tapauksessa on selvää, että on arvioitava onko Euroopan unionin erotettava toimintansa Euratomin lainojen suhteen EJKP: n toiminnasta, jonka logiikka saattaisi erota yhteisön toimintatavasta tämän erityisasiakirjan kohdalla.
Arvoisa puhemies, huolimatta asioiden todellista laitaa selvitettäessä kohdatuista monista vaikeuksista, kun nyt tunnemme joukon tosiasioista eroavia tulkintoja, olemme onnistuneet saamaan yleiskuvan tilanteesta Gordon Adamin erinomaisen työn ansiosta. Tiedätte, että valiokuntamme varapuheenjohtaja on käynyt useaan kertaan Ukrainassa ja pitänyt meidät ajan tasalla tapahtumista ja pystyy tekemään niistä asiantuntevan yhteenvedon parlamentissa. Juuri toukokuussa hän palasi suhteista muiden maiden parlamentteihin vastaavan valtuuskunnan, jonka puheenjohtajana on Erika Mann, kanssa ja toi mukanaan äärimmäisen tärkeitä tietoja. Adam lopettaa itse asiassa mietintönsä huolestuttavaan analyysiin Ukrainan riippumattomuuden tarpeesta nykyisiin ja tuleviin energiavaroihinsa nähden.
Arvoisa puhemies, odotamme malttamattomina komission vastausta näihin kysymyksiin. Keneltäkään ei ole jäänyt huomaamatta tämän aiheen tärkeys ja 11 vuoden ajan ennallaan pysyneen tilanteen traagisuus, joka voi hetkellä millä hyvänsä heijastua dramaattisesti meihin kaikkiin.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, pahoittelen, että keskeytän tämän keskustelun, mutta olen jokseenkin ymmälläni. Ymmärsin, että meidän piti saada komissiolta vastaus edelliseen keskusteluun ja että me emme siirtyisi sitä ennen seuraavaan keskusteluun. Onko meidän odotettava tämän keskustelun loppuun, ennen kuin annamme komissaari Fischlerille mahdollisuuden vastata? Mitä oikein tapahtuu?

Puhemies
Arvoisa Kinnock, komissio ei ole pyytänyt saada vastata edelliseen kohtaan ja tästä syystä päätin keskustelun juuri siksi, ettei puheenvuoroa pyydetty. Nyt on siirrytty uuteen kohtaan esityslistassa.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, haluan ensin pyytää anteeksi sitä, että olen myöhässä. Haluan vastata Scapagninin Tsernobyliä koskevaan kysymykseen ja aloittaa vastaukseni antamalla lyhyen yleiskuvan Tsernobylistä, jonka jälkeen aion vastata yksityiskohtaisempiin kysymyksiin.
Joulukuussa 1995 sovittiin G7-valtioiden puitteissa kaikenkattavasta ohjelmasta, jolla tuettaisiin presidentti Koutchman päätöstä sulkea Tsernobyl vuonna 2000. Vuonna 1995 laadittiin niin sanottu Memorandum of Understanding , johon sisältyy erilaisia toimia Ukrainan energia-alan uudistamiseksi tavoitteena markkinamekanismien mukaan toimivan energia-alan aikaansaaminen. Tässä painotetaan sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, jotka saavat aikaan energian säästöä ja tehokkaampaa energian käyttöä. Sen lisäksi tarvitaan toimenpiteitä, joiden avulla nykyaikaistetaan muusta kuin ydinvoimasta saatavan energian hankkiminen ja kasvatetaan ydinvoimaloiden turvallisuutta.
G7 on saanut huomattavaa edistystä aikaiseksi tämän ohjelman toteuttamisessa. Noin 1 miljardia dollaria on annettu lainojen muodossa sijoituksiin, jotka koituvat muusta kuin ydinvoimasta saatavan energia-alan hankkeiden hyödyksi ja noin 500 miljoonaa dollaria on koottu varusteiden hankkimista, teknisten tutkimusten tukemista ja Tsernobylin voimalan sulkemishankkeiden tukemista varten. Komission hiljattain myöntämä 100 miljoonaa dollaria sarkofagin uudistamista varten on myös osa tätä 500 miljoonan dollarin summaa.
G7: n Ukrainan politiikan tärkeitä osia ovat lämpö- ja vesivoimaloiden nykyaikaistaminen ja energian säästön edistäminen, mutta myös, kuten Euroopan parlamentti on oikeutetusti huomauttanut, kahden rakenteilla olevan ydinvoimalan Rovno 4: n ja Hmelnitski 2: n rahoittaminen. Kuten tunnettua, tämän hankkeen rahoitus on säännöllisten neuvottelujen aiheena G7-valtioiden neuvotteluissa. Tähän liittyy joukko tärkeitä kysymyksiä. Voimassa olevia sopimuksia, jotka sisältyvät Memorandum of Understanding -muistioon, pitää noudattaa kirjaimellisesti. Sillä Tsernobylin sulkeminen vuonna 2000 ei missään tapauksessa saa joutua vaaraan. Ei etenkään, koska ainoa toiminnassa oleva reaktori, yksikkö 3, on huonossa kunnossa, kuten hiljattain on jälleen vahvistettu riippumattomien asiantuntijoiden raportissa.
Meidän taholtamme tuleva rahoitus antaa kaiken lisäksi ainoan takuun siitä, että keskeneräisten voimaloiden rakentamisen loppuun saattaminen tapahtuu kansainvälisten ydinturvallisuusnormien mukaisesti. Kuten MOU: ssa on sanottu reaktorin rahoituksen tulee tapahtua niin sanotun " least cost" -periaatteen mukaan; käytännössä on kuitenkin osoittautunut, että on hankalaa tehdä tästä yksiselitteisiä johtopäätöksiä. Maineikkaat kansainväliset järjestöt ja asiantuntijat ovat eri mieltä parametreistä, jotka pitää ottaa lähtökohdaksi tutkittaessa least cost - periaatetta. Ukrainan tulevaa taloudellista kehitystä ja siitä aiheutuvaa energian kysyntää on esimerkiksi vaikea määritellä ja arvioida.
Tämän kaiken huomioon ottaen komissio on kypsien ja syvällisten G7-valtioiden kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen tullut siihen tulokseen, että Rovno 4- ja Hmelnitski 2-hankkeiden asteittainen toteuttaminen on paras takuu, jotta Memorandum of understanding saadaan toteutettua. Tämä merkitsee sitä, että kun valmistelevat työt on saatu päätökseen ensi vuoden ensimmäisellä puoliskolla, Euratom voi ryhtyä rahoittamaan ensimmäistä keskeneräistä reaktoria.
Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että tämä on mahdollista vain, mikäli muutkin kansainväliset elimet, etenkin EBWO, ovat sillä hetkellä täyttäneet tehtävänsä ja myöntäneet lainat tähän tarkoitukseen; ja mikäli Ukrainan hallitus on vahvistanut uudelleen Tsernobylin sulkemisen vuonna 2000; ja mikäli on saatu riittävät takuut reaktorien rakentamisesta kansainvälisten normien ja ydinturvallisuuden mukaisesti; ja mikäli joukko muita teknisiä ja rahallisia ehtoja on täytetty tyydyttävällä tavalla. Nyt pääsen vastaamaan erityiskysymyksiin.
Arvoisa puhemies, olen havainnut parlamentissa tyytymättömyyttä tähän monimutkaiseen ja samalla poliittisesti arkaluontoiseen asiaan liittyvään tiedottamiseen. Sen vuoksi olen pyytänyt komission virkamiehiä lähettämään kopioita tutkimuksista, raporteista ja muusta olennaisen tärkeästä aineistosta välittömästi teille, arvoisa puhemies. Olen muuten keskustellut henkilökohtaisesti viime kuukausina tästä aiheesta muutamia kertoja yksittäisten asiasta kiinnostuneiden parlamentin jäsenten kanssa.
Teknisen avustusohjelmamme Tacisin avulla on todellakin kehitetty turvallisuusohjelma kahta keskeneräistä reaktoria varten. Se perustuu Kansainvälisen atomienergiajärjestön antamiin suosituksiin. Riippumattomat tutkijat ovat myös analysoineet niiden kahden reaktorin tilaa. Kuten tiedätte, ne ovat 70-prosenttisesti valmiit, mutta työ on keskeytynyt muutamiksi vuosiksi. Reaktoreiden kunto on siksi jonkin verran huonontunut ja on todennäköisesti välttämätöntä suorittaa lisätöitä. Komissio ja EBWO tekevät kiinteää yhteistyötä laina-anomusten valmisteluun liittyen, vaikka EBWO: n ja Euratomin kriteerit ja menettelyt eroavatkin toisistaan. EBWO ei ole vielä tehnyt lopullista päätöstä sille osoitetusta laina-anomuksesta. Me odotamme vielä Euroopan investointipankin loppututkimusta ennen kuin Euratomin myöntämä laina voidaan vahvistaa.
Komissio on hiljattain vastannut EU: n tilintarkastajien mietintöön, joka koskee Tacisin toimintaa Ukrainan ydinenergiakysymyksen yhteydessä. Tämän mietinnön pohjalta on suoritettu joitakin, etupäässä hallinnollisia toimenpiteitä. Mietintö ei kuitenkaan sisällä suoria viittauksia kahteen keskeneräiseen ydinreaktoriin.
Lopuksi muistutan teitä siitä, että niin sanottu EBWO Nuclear Safety Account ei ole suoraan tekemisissä R4/K2hankkeiden kanssa. Tietääkseni tämän ohjelman toteuttamisessa otetaan täysin huomioon neuvoston asiaa koskevien voimassaolevien päätösten sisältö.

Adam
Arvoisa puhemies, vain harvoilla mailla maailmassa on suurempia vaikeuksia tuottaa, viedä ja käyttää energiaa kuin Ukrainalla. Viittaan kansainvälisen energiajärjestön Ukrainan energiatilanteesta laatimaan kertomukseen, joka julkaistiin hiljattain. Tarkastelemamme tärkeät kysymykset ovat luonteeltaan sekä taloudellisia että poliittisia. Ensinnäkin ukrainalaiset ovat hyvin huolissaan heidän energiataloutensa riippuvuudesta. He ovat hyvin riippuvaisia Venäjän öljystä ja kaasusta, eivätkä he halua tämän riippuvuuden enää kasvavan.
Heidän hiiliteollisuutensa tulevaisuudennäkymät eivät ole hyvät, joten ei ole yllättävää, että he ovat päättäneet edetä ydinvoiman alalla. Minun on sanottava, että en usko maan luopuvan ydinvoimaa koskevasta vaihtoehdostaan. Meidän on hyväksyttävä tämä. Kysymys kuuluu, minkä tyyppisiä turvatoimia se aikoo soveltaa. Tuleeko se soveltamaan vanhoja venäläisiä standardeja vai läntisessä Euroopassa kehittämiämme turvatoimia?
Heidän toinen ongelmansa liittyy vapaiden markkinoiden toteuttamiseen, etenkin sähköalalla. Yksityiset asiakkaat maksavat laskunsa moitteetta, mutta suuret teollisuusasiakkaat yrittävät yhä tehdä vaihtokauppoja. Maassa ei ole sähkömarkkinoita meidän tarkoittamassamme merkityksessä. Emme voi odottaa niiden syntyvän viidessä minuutissa. Jopa omalta Euroopan neuvostoltamme kesti kuusi vuotta selvittää, miten sisäiset sähkömarkkinat toteutetaan.
Energoatom johtaa nykyään Euroopan valtioiden pitkälti rahoittamaa yksityistettyä ydinvoimateollisuutta, jonka johdossa toimii nyt uusi puheenjohtaja ja uusi energiaministeri, mutta sillä on yhä paljon tehtävää, ennen kuin se voi täyttää asetetut vaatimukset. Tämä on asian ongelmakohta. Emme ole onnistuneet järjestämään rahoitusta. Tutkimus tutkimuksen jälkeen olemme kuulleet, mitä meidän on tehtävä sekä lämpö- että ydinvoimaloiden alalla, mutta näytämme olevamme kykenemättömiä ryhtymään taloudellisiin järjestelyihin.
Jos ymmärsin komissaaria oikein, nyt on päätetty, että kyseiset kaksi ydinreaktoria aiotaan saattaa loppuun Euratomin ja EIP: n varoilla ja että Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki ei aio osallistua rahoitukseen. Minusta tämä on hieman yllättävää, sillä huomautukseni pääajatuksena oli alun perin, että Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin on päätettävä asiasta mahdollisimman pian. Tarvitsemme selväpiirteisiä päätöksiä, jotta voimme nähdä, mihin suuntaan olemme menossa. Ukrainalaiset haluavat meidät ystävikseen. Meidän on oltava avuliaampia kuin kahtena viime vuotena.

Estevan Bolea
Arvoisa puhemies, kuten Adam totesi, haluaisimme saada tietoa konkreettisista, ei vain mahdollisista tosiseikoista: aikooko EBRD kiistää tosiseikat vai ei - vielä ette sitä tiedä - ja rahoittavatko Euratom ja EBRD nämä kaksi reaktoria, jos Ukraina saa aikaan joitakin kompromisseja. Jäämme aina vain puheen ja selvitysten asteelle, vaikka kysymys on hyvin yksinkertainen. Emme väittele ydinvoimaloiden puolesta tai vastaan, emme myöskään päätä Ukrainan energiapolitiikasta, jota koskevat päätökset kuuluvat yksinomaan ukrainalaisille. Puhumme siitä, että kaikki eurooppalaiset ja ukrainalaiset etunenässä haluavat, että kaikki Tsernobylin yksiköt suljetaan - etenkin vielä toiminnassa oleva yksikkö 3 -, suojarakenne korjataan ja ryhdytään tarvittaviin ponnisteluihin.
Kuten Adam erittäin hyvin totesi, Ukrainan taloudellinen tilanne on erittäin vaikea ja jatkuu erittäin vaikeana, koska maa ei pääse irti sosialistimaan aikaisesta järjestelmästään ja tilanteestaan. Siten meidän on autettava heitä todellisesti joko teknisesti tai taloudellisesti, muuten kaikki on vain puhetta.
Kuten Adam myös erittäin hyvin selitti, tosiasiassa ukrainalaiset eivät enää halua olla riippuvaisia Venäjän kaasusta, jonka maksamisen kanssa heillä on paljon vaikeuksia. On myös totta, että useat eivät kaasua maksa ja että monet ihmiset eivät saa palkkaa ja että Neuvostoliiton entisten maiden taloudellinen ja sosiaalinen kaaos on hyvin vaikea. Mutta nämä ovat tosiseikkoja, eikä tarkoituksenamme ole puhua niistä.
Tsernobyl on suljettava. Ukrainalaisten on kuitenkin saatava jostain energiaa siihen saakka, kunnes pystyvät säästämään. Ja energian säästäminen on Ukrainassa hyvin helppoa, koska energiaa haaskataan. Arvoisa komissaari, tiedätte kuitenkin paremmin kuin minä, että tämä on hyvin kallista: energian säästäminen edellyttää valtavia investointeja. On asennettava sähkömittareita, luotava markkinat, uudistettava laitteita, korvattava ydinvoimaloita ja tehtävä lukemattomia asioita. Vaikka energian säästäminen on ehdottoman välttämätöntä, vaatii se varmasti kaikkein eniten investointeja.
Siten vaikka me kaikki toivomme Tsernobylin sulkemista, Ukrainan parlamentti on todennut seuraavaa: jos Hmelnitski 2 ja Rovno 4 -ydinreaktoreiden rakennustöitä ei saateta loppuun - ja nopeasti, kuten kuvittelen - käynnistämme uudelleen Tsernobylin pysäytetyt yksiköt. Haluavatko ukrainalaiset ottaa riskejä? Varmastikaan eivät, mutta kuten kaikki tiedämme - ainakin me, jotka tunnemme alan -, ukrainalaiset tarvitsevat sähköä päästäkseen irti hankalasta tilanteestaan.
Tiivistettynä minusta näyttää siltä, että unionin tuki on erittäin tärkeää, jotta voidaan todella pohtia sitä, miten energiaa voidaan säästää. Kaikkein parhaimmassa tapauksessa tämä onnistuu niinkin yksinkertaisesti kuin asentamalla asuntoihin sähkö- ja kaasumittareita, ja että laskut maksetaan, vaikka hinta olisi alhainen; kaikkein suostuttelevinta on juuri pitää energian hinta suhteellisen alhaisena. On myös totta, että edellytyksenä on, että ukrainalaiset saavat palkkansa, mitä ei kovin usein tapahdu.
Ohjelmassa, jota pidän erinomaisena, olisi kuitenkin selvitettävä tarkemmin uusien ydinvoimaloiden varustusta. Ohjelmaan on varattu 1000 miljoonaa dollaria. On totta, että tarvitaan vielä enemmän ja että Tsernobylin suojarakenne vaatii 700 miljoonaa; jo Tacis-ohjelman tuoma 100 miljoonaa edellyttää ponnisteluja. On kuitenkin tehtävä enemmän, arvoisa komissaari. Koko Eurooppa - ei tämä parlamentti ja me kansaa edustavat parlamentin jäsenet vaan kansa - toivoo, että Tsernobylin ongelma ratkaistaan kerrankin kunnolla. Tämä edellyttää energian säästämistä, turvallisuuden lisäämistä ja suojarakenteen uudistamista. Ukrainalaiset ovat ennen kaikkea väsyneitä siihen, että hyökkäämme jatkuvasti heitä vastaan: he toivovat vähemmän hyökkäyksiä ja enemmän tukea. Valitettavasti asia on näin.

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kiittää kollega Scapagninia, joka kysymyksellään antoi vauhtia Euroopan parlamentille keskustella merkittävästä kysymyksestä. Haluaisin myös ensimmäistä kertaa kolmeen vuoteen kiittää komission jäsentä, herra Van den Broekia, sillä minun on sanottava, että hän antoi minulle rehelliset ja perustellut vastaukset esittämiini kysymyksiin samantapaisesta asiasta, joka koskee Kozloduin voimalaa. En aio toistaa asioita, jotka jo ovat olleet esillä. Esitän ainoastaan muutaman kysymyksen:
1.Onko Euroopan yhteisön ydinenergiaohjelma sellaisena kun se on jatkuvasti kuvailtu täällä erilaisissa päätöslauselmissa sopusoinnussa näiden maiden ydinenergiaohjelman kanssa?2.Ovatko komission omat asiantuntijat koskaan tutkineet, mitkä reaktorit tulisi sulkea ja minkä toimintaa tulisi jatkaa, sekä mitä vaurioita ja haittoja niissä on? Onko komissio tutkinut nämä asiat omien asiantuntijoittensa tai Euroopan ydinenergian järjestön asiantuntijoiden avulla, mitä korjauksia on tehtävä, mitkä ovat näiden korjausten ja laitteiden kustannukset, ja ennen kaikkea, tiettyihin reaktoreihin liittyen - sillä tämä oli kysymys, jonka tein komissiolle Kozloduin reaktorin suhteen - onko tutkittu, menevätkö meidän antamamme rahat siihen tarkoitukseen, johon ne on annettu. Kysyn tätä, koska vastauksenne kysymykseeni, herra komission jäsen, vaikka se oli rehellinen, oli myös kovin " nokkela" ja jätti paljon kysymyksiä auki sen suhteen, ovatko antamanne rahat menneet oikeaan osoitteeseen Kozloduin tapauksessa.Saman haluan nytkin tietää. Menevätkö hyväksymämme rahat Tsernobylissä oikeaan tarkoitukseen. Onko olemassa tarkastusvaltuuskuntaa, joka menee jossain vaiheessa paikan päälle tarkastamaan, ovatko reaktorit valmiita toimimaan. Onko Tacis-järjestelmän puitteissa, josta taas rahaa otetaan, ohjelmaa, jonka mukaan jotkut toiminnat on korvattava toisenlaisella energialla. Pitäisikö meidän tässä yksinkertaisesti huomioida ne vaarat, jotka ovat olemassa paitsi alueen omille asukkaille myös koko Euroopalle? Meidän ei tule piileskellä: jotkut maat ovat ehkä kauempana, mutta jotkut muut ovat paljon lähempänä Ukrainaa ja Bulgariaa, missä on Kozlodui. Kaikki ovat vaarassa, jos tapahtuu onnettomuus. Onko siis olemassa joku ohjelma tähän tarkoitukseen? Minä nimittäin pelkään, että me täällä keskustelemme, teemme, kuten kaikki kollegamme ovat tehneet, hyvin merkittäviä huomioita, komission jäsen antaa meille joitakin vastauksia, ja jonakin toisena kertana teemme päätöslauselman. Sitten kun tapahtuu onnettomuus itkemme kuin tyhmät neitsyet evankeliumissa uuden ydinvoimaonnettomuuden seurauksia, koska emme ole tutkineet kaikkia mahdollisuuksia, joista nytkin esitän kysymykseni ja joihin odotan herra komission jäsenen vastausta.

Eisma
Arvoisa puhemies, olemme kaikki samaa mieltä siitä, että Tsernobyl pitää sulkea vuonna 2000. Mutta tähän liittyy selvästi se, että kahden ydinvoimalan rakentamisen lähtökohtana tulee olla least cost - periaate. G7-valtiot ja Ukraina ovat sopineet siitä joulukuussa vuonna 1995. Ja nyt myös komissio on hylännyt tämän periaatteen. EBWO: n johto tietää sen: on huono sijoitus saattaa kahden olemassaolevan voimalan rakennustyö loppuun. Tällä tavoin poiketaan periaatteesta. Mielestäni asteittain tapahtuva kahden keskeneräisen reaktorin rakentaminen ei ole paras tapa. Emme hyväksy tätä ja olemme ymmärtäneet komission jäsenen puheesta, että Euratom aloittaa ensi vuonna kahden olemassa olevan ydinvoimalan rahoittamisen. Se tarkoittaa sitä, että Euratom antaa 410 miljoonaa, EBWO 340 miljoonaa ja G7-valtiot 200 miljoonaa. Tämä on huonosti käytettyä rahaa, sitä ei voida selittää äänestäjille. Haluan pyytää komission jäseneltä, ja toivon, että komissio voi vielä vaikuttaa asiaan jossain määrin, että komissio tukisi vain hankkeita K2 ja R4 taloudellisesti.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, en aio toistaa kaikkea sitä, mikä on jo sanottu, sillä uskon, että olemme samaa mieltä. Olemme samaa mieltä siitä, että Tsernobyl pannaan kiinni ja että turvallisuutta on lisättävä.
Haluaisin kuitenkin yleistää kysymystä hieman, herra komission jäsen. Mikä on ohjelmamme vuoden 2000 jälkeen. Vuosi 2000 on hyvin lähellä. Kuinka monta vanhan vaarallisen ydinteknologian laitosta on olemassa ja kuinka monta ollaan vielä perustamassa itäiseen Eurooppaan, ja missä määrin ne sitovat meitä. Kuinka moneksi vuodeksi ne sitovat meidät vajavaiseen turvallisuuteen. Tämä on käsittääkseni suuri ongelma.
Toinen asia ovat kustannukset, joissa olen täysin samaa mieltä niitä painottaneen herra Eisman kanssa. Onko näille erittäin korkeille kustannuksille mitään vaihtoehtoista ratkaisua, kuten sanomme yliopistossa taloustieteen opiskelijoille? Onko mahdollista hyväksyä niin korkeat kustannukset käsittääkseni niin epävarman lopputuloksen perusteella ja olla tutkimatta turvallisempia ja pitkäaikaisempia vaihtoehtoisen energian mahdollisuuksia tulevaisuudessa? Tämä on hyvin keskeinen asia, herra komission jäsen. Tiedän, että poikkean hiukan Tsernobylin kysymyksestä, mutta olen sitä mieltä, että meidän on jälleen ajateltava kysymystä kokonaisuutena.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Papayannakis.
Keskustelu on päättynyt.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B4-0520/97). Käsittelemme komissiolle esitettyjä kysymyksiä.

Puhemies
Kysymys nro 22 José Escudero (H-0593/97):
Aihe: Kaleidoskooppi-ohjelman valintalautakunta
Kulttuuri- ja koulutusasioita käsittelevässä Euroopan parlamentin valiokunnassa käydyssä talousarviokeskustelussa sekä nykyisten kulttuuriin liittyvien suuntaviivojen ja niiden avoimuuden yhteydessä PO X vakuuttaa, että Kaleidoskooppi-ohjelman tuet myönnetään puolueettomin kriteerein ja täysin avoimesti.
Voisiko Euroopan komissio julkaista ulkopuolisista asiantuntijoista koostuvan ja tuet myöntävän valintalautakunnan jäsenten nimet?
Voisiko komissio tiedottaa, millä kriteereillä kyseiset jäsenet valitaan?
Voisiko komissio tiedottaa, kuka nimittää kyseisen valintalautakunnan jäsenet?

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, komissio on tutkinut hyvin tarkasti parlamentin jäsenen Escuderon esittämää kysymystä, joka ylittää luonnollisesti Kaleidoskooppi-ohjelman tiukat rajat sekä vaikuttaa välillisesti kulttuuriohjelmiin, jotka ovat juuri tulleet voimaan.
Näissä ohjelmissa määrätään säännöllisestä kokouskutsujen julkistamisesta hankkeisiin sisältyvien eri toimien esittelemiseksi. Niiden seurauksena komissio vastaanottaa erittäin paljon kulttuurijärjestäjien hankkeita, jotka on arvioitava valintamenettelyn aikana. Komissio voi menettelyn yhteydessä pyytää lausuntoa kulttuurialojen toimivaltaisilta merkittäviltä henkilöiltä. Asiantuntijoilla on kuitenkin pelkkä neuvoa-antava rooli, eivätkä he tee mitään päätöksiä jokaiselle hankkeelle myönnettävän rahoituksen osalta. Komissiolla on yhdessä parlamentin ja neuvoston kanssa vastuu niiden hankkeiden lopullisen listan määrittämisestä, joille on päätetty antaa yhteisön tukea.
Komissio voi asiantuntijoiden nimittämisessä kääntyä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ehdottamien asiantuntijoiden puoleen. Komissio voi kuitenkin myös kutsua suoraan koolle eri kulttuurialojen tunnettuja asiantuntijoita.
Komissio kiinnittää huomiota asiantuntijoiden, joilta lausuntoa on pyydetty, vaihtumiseen. Asiantuntijat eivät ole aina samoja, vaan heitä pyritään vaihtamaan. On myös varmistuttava siitä, että asiantuntijat ovat tehneet päätöksensä täysin itsenäisesti ja tiettyjen objektiivisten kriteerien mukaisesti.
Haluan sanoa Escuderolle, että komissio on antanut parlamentin ja neuvoston käyttöön niiden asiantuntijoiden nimet ja ammatilliset pätevyydet, joilta on pyydetty lausuntoa kulttuuriohjelmien täytäntöönpanomenettelystä. Siten annan Teidän ja parlamentin käyttöön näiden asiantuntijoiden nimet - jotka, kuten jo sanoin, vaihtuvat, koska mielestämme asiantuntijoiden ei pidä aina olla samoja - niiden kriteerien mukaisesti, jotka jo äsken mainitsin.

Escudero
Arvoisa puhemies, haluan vain kiittää komissaaria hänen vastauksestaan, joka oli hyvin valaiseva. Se tosiseikka, että asiantuntijat vaihtuvat määräajoin, on mielestäni erittäin tärkeä selvitys. Tässä tapauksessa otan vastaan komissaarin ystävällisen tarjouksen tutkiakseni ja saadakseni tietää osallistuneiden asiantuntijoiden nimet.

Oreja Aguirre
Haluan vain sanoa, että voin luovuttaa mainitsemallani tavalla laaditun henkilöluettelon Escuderolle välittömästi, jotta hän voi käyttää sitä aiheelliseksi katsomallaan tavalla.

Posselt
Arvoisa puhemies, minulla on kaksi kysymystä: ensinnäkin, millainen osa vähemmistöjen ja vähemmistökielten, joita paremmin pitäisi nimittää "Euroopan unionin harvoin käytetyiksi kieliksi" , asioiden edistämisessä on Kaleidoskooppi-ohjelmassa ja toiseksi, mikä rooli on laajenemisella itään ja ehdokasmaiden valmisteluprosessilla Kaleidoskooppi-ohjelmassa.

Oreja Aguirre
Haluan ensiksi kertoa Teille, että kunnioitan syvästi kaikkia kieliä. Toisia käytetään luonnollisesti enemmän kuin toisia riippuen kieltä puhuvien asukkaiden määrästä. Komissio on kuitenkin selvillä jokaisen kielen merkityksestä, ja minun on sanottava Teille, että tämä ei koske ainoastaan virallisia kieliä, vaan myös niitä muita kieliä, jotka eivät ehkä ole valtion virallisia kieliä, mutta kylläkin tietyn yhteisön tai alueen kieliä. Komissio ottaa erityisesti huomioon juuri tämän näkökohdan.
Toiseen aiheen osalta haluan kiittää erityisesti tästä minulle esitetystä kysymyksestä. Yhteisön jäsenyyttä hakeneiden maiden kanssa harjoitetun rakenteellisen vuoropuhelun yhteydessä olemme useissa tapauksissa käsitelleet tätä aihetta, eli missä määrin maat voivat osallistua kulttuurialan ohjelmiin. Kuten tiedätte, useissa tapauksissa ne saattavat kuulua jonkun ohjelman piiriin, kuten Phare-ohjelmaan. Siten on mahdollista soveltaa jo olemassa olevia yhteisön ohjelmia. On kuitenkin tehtävä valinta.
Tavoitteenani on näiden maiden kanssa harjoitetun vuoropuhelun yhteydessä pyrkiä edistämään sitä, että ne eivät käyttäisi saatua tukea vain puhtaasti taloudellisiin tarkoituksiin vaan myös kulttuuriaiheisiin. Mielestäni tämä on hyvin tärkeää. Vaikka mailla saattaa olla vielä vaikeuksia markkinatalouden kehittämisessä tai yhteisön säännöstön soveltamisessa, ei kuitenkaan ole mitään epäilystä siitä, etteivätkö ne voisi osallistua tähän lopulliseen rakentamiseen kulttuurin alalla.

Puhemies
Kysymys nro 23 Birgitta Ahlqvist (H-0596/97):
Aihe: Direktiivi 89/552/ETY " TV ilman rajoja"
Sen jälkeen kun komissio oli 14. helmikuuta 1996 hylännyt direktiiviä 89/552/ETY " TV ilman rajoja" koskeneen muutosehdotuksen, jonka tarkoituksena oli kieltää alle 12-vuotiaille lapsille suunnatut mainokset, komissaari Oreja lupasi että komissio tekee laajan tutkimuksen mainonnan vaikutuksista lapsiin.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antoi keskiviikkona 9. heinäkuuta 1997 tuomion De Agostinin asiassa. Tuomion mukaan Ruotsi ei saa rajoittaa lapsille suunnattuja mainoksia toisista maista lähettävillä TV3: n ja TV5: n kaltaisilla televisiokanavilla. Ruotsi saa kuitenkin puuttua näiden samojen kanavien lähettämiin harhaanjohtaviin mainoksiin. Tuomioistuimen tuomio saattaa vaikuttaa ristiriitaiselta, koska Ruotsin kuluttajaviraston lapsia ja televisiomainontaa koskevassa tutkimuksessa korostetaan, että " ennen kaikkea kaikki pienet lapset usein uskovat kirjaimellisesti kaiken, mitä eri tuotteista sanotaan" . Siinä tapauksessa kaikki lapsille suunnatut mainokset on tuomittava harhaanjohtaviksi.
Miten pitkälle komissio on edistynyt lupaamassaan tutkimuksessa, ja koska se on aikonut esittää tutkimuksensa tulokset parlamentille?

Oreja Aguirre
Kuten Ahlqvist hyvin tietää, direktiivi " TV ilman rajoja" hyväksyttiin vuonna 1989. Nykyään olemme direktiivin tarkistusvaiheessa ja toivomme, että direktiivi voidaan pian saattaa voimaan, sitten kun se on siirretty eri jäsenvaltioiden kansallisiin lainsäädäntöihin. Meiltä on kulunut lähes kaksi vuotta siihen, että olemme korvanneet entisen direktiivin nykyisellä direktiivillä.
Vuonna 1989 hyväksytyssä direktiivissä " TV ilman rajoja" oli kaksi alaikäisten suojelua koskevaa artiklaa: 16 artiklaan sisältyi joitakin tehokkaita ja konkreettisia erityismääräyksiä, joiden tavoitteena oli estää se, että mainokset vaarantaisivat alaikäisten moraalisen tai fyysisen kehityksen. Saman direktiivin 22 artiklassa oli joitakin yleismääräyksiä, joiden tavoitteena oli estää se, että televisiolähetykset vaarantaisivat alaikäisten fyysisen, henkisen tai moraalisen kehityksen.
Antaessaan tuomion näistä toimenpiteistä hyvin tunnetuissa asioissa - de Agostini ja TV Shop - yhteisön tuomioistuin luonnehti toimenpiteiden tähtäävän erityisesti alaikäisten suojelemiseen yleensä televisio-ohjelmilta ja erityisesti televisiomainoksilta. Yhteisön tuomioistuin erotti myös selkeästi toisistaan harhaanjohtavan mainoksen ja televisiomainoksen, jonka tarkoituksena on herättää lasten huomio. Kyse on siis kahdesta selvästi erilaisesta otaksumasta. Siten komissio ei pelkää mahdollisia ristiriitaisia seurauksia, joihin Te viittaatte.
Olemme tutkineet parlamentin jäsenen esittämää kysymystä hyvin tarkasti, mutta mielestämme näitä ristiriitaisia seurauksia ei ole. Koska vuoden 1989 direktiiviä muutetaan tämän uuden direktiivin hyväksymisen myötä, se vahvistaa asianomaisia toimenpiteitä. Sen tarkoituksena ei ole siitä huolimatta kieltää televisiomainoksia, joiden tarkoituksena on herättää alaikäisten huomio. Itse asiassa parlamentti, neuvosto ja komissio eivät katso, että tämä kielto on tarpeellinen tai perusteltu, joten kolme toimielintä ovat tosiasiassa päässeet lopulta tästä sopimukseen.
Tästä huolimatta komissio on sitoutunut - ottaakseen huomioon neuvoston yhden valtuuskunnan pyynnön - tekemään tutkimuksen televisiomainosten ja televisiomyynnin vaikutuksesta alaikäisiin. Tavoitteena on tarkastella tätä kysymystä uudelleen direktiivin seuraavan tarkistuksen yhteydessä. Kuten tiedätte, direktiivillä on siten näin sanoakseni joitakin elinvuosia jäljellä, ennen kuin sitä tarkistetaan uudelleen. Siksi saatuani komissaarin salkun huomasin, että direktiivin määräaika oli jo päättynyt, ja siten suoritimme tämän tarkistuksen, ja suoritamme myös seuraavan tarkistuksen. Sen tähden meidän on kiinnitettävä asiaan erityistä huomiota.
Haluaisin sanoa parlamentin jäsenelle, että hänen esittämänsä asia koskettaa minua hyvin paljon, ja että jaan hänen huolenaiheensa. Mutta luulen, että vastaus löytyy itse direktiivistä, ja että meidän on seurattava tilannetta edelleen hyvin tarkasti. Siksi meidän on nimenomaan tehtävä tämä tutkimus televisiomainoksen ja televisiomyynnin vaikutuksesta alaikäisiin.
Kuten jo totesin, komissio aikoo tehdä tämän tutkimuksen siten, että siinä ennakoidaan riittävästi direktiivin 26 artiklan määräyksiä siitä, että komission on viimeistään 31. joulukuuta 2000 mennessä esitettävä tämä kertomus koskien sen soveltamista. Kertomukseen on tarvittaessa liitettävä sen mukauttamista koskevia ehdotuksia. Kertomus tullaan luonnollisesti esittämään erityisesti Euroopan parlamentille.

Ahlqvist
Haluan kiittää komissaari Orejaa tästä vastauksesta. Minua ilahduttaa suuresti, että kannatatte juuri tätä asiaa eli tutkimusta lapsista ja heidän reaktioistaan lapsimainoksiin. Tämän lupauksen sain kuitenkin helmikuussa komissaarilta myös kulttuurilautakunnassa. Todellakin luulin, että komissio oli jo aloittanut tämän tutkimuksen. Toivon siksi, että se käynnistetään niin pian kuin suinkin, koska kyseessä on suuri ongelma, ei vain maassamme Ruotsissa, vaan koko Euroopassa. Lapset eivät saa olla taloudellisen voiton välikappale. Heitä ei saa myöskään altistaa näille myyntiviesteille, joita he eivät puuttuvan kokemuksensa vuoksi pysty arvioimaan oikein. Tulen palaamaan tähän kysymykseen siihen asti, kunnes tutkimus käynnistetään, mikä toivoakseni tapahtuu hyvin pian. Ruotsissa ovat kuluttajat sitä paitsi reagoineet hyvin voimakkaasti Euroopan vapaaseen lapsimainontaan.

Oreja Aguirre
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa Ahlqvistille, että tutkimus on jo aloitettu. En näe mitään vaikeutta siinä, että voimme kulttuurivaliokunnassa - pikemminkin kuin täysistunnossa - keskustella tästä aiheesta, vaikka tutkimus on vielä kesken. Komissiolle olisi hyvin rikastuttavaa saada erilaisia suuntaviivoja, jotta lopuksi voisimme esittää tekstin, jonka haluaisin olevan sellaisen, että kaikki voivat sen hyväksyä.

Lindqvist
Tulen samasta maasta kuin Ahlqvist enkä ole erityisen tyytyväinen tähän vastaukseen. Ymmärtääkseni laskette voivanne vastata viimeistään 31. joulukuuta vuonna 2000. Siihen on aika pitkä aika. Se on joka tapauksessa se kuvaus, jonka sain teiltä aivan äskettäin.
Joukkoviestinten tarjonta lisääntyy tavattoman voimakkaasti. Tulee yhä enemmän tv-kanavia, mainonta ottaa itselleen yhä suurempia vapauksia. Olisi paikallaan, näin ajatellen, että saisimme vähän konkreettisempia tietoja siitä, milloin tämä tutkimus voi olla valmis, koska on kulunut puolitoista vuotta siitä, kun kysymys ensi kertaa tuli esiin täällä parlamentissa. Tuolloin annetun tiedon mukaan tutkimus olisi ollut meneillään. Mielestäni tulisi voida täsmentää vastausta vähän enemmän kuin vain antaa päivämäärä 2000-luvulla.

Oreja Aguirre
Hyvä parlamentin jäsen, haluan sanoa teille jotain: tästä aiheesta on jo keskusteltu parlamentissa tarkistuksen takia, joka hyväksyttiin riittävällä äänimäärällä direktiiviä " TV ilman rajoja" koskevan keskustelun yhteydessä. Siten parlamentti, neuvosto ja komissio ovat antaneet tukensa nykyiselle tilanteelle. Ja siksi haluan sanoa Teille, että yritätte tällä hetkellä uudistaa sellaista asiaa, jonka parlamentti vain muutama kuukausi sitten hyväksyi, ja joka ei vielä ole tullut voimaan missään maassa, joiden kansallisiin lainsäädäntöihin nykyinen direktiivi on siirrettävä.
Puhumme siten laillistamisesta, puhumme tulevaisuudesta. Korostan vielä, että kyse on komissiolle hyvin tärkeästä aiheesta. Eli kuten hyvin tiedätte, emme ole tyytyneet vain yhteen direktiiviin, vaan olemme sen lisäksi laatineet vihreän kirjan, jossa olemme yrittäneet löytää vastauksen niinkin tärkeään ongelmaan kuin alaikäisten suojelua koskevaan ongelmaan. Siksi nykyinen lainsäädäntö on mielestämme riittävä. Haluamme vain tutkia, mitä voitaisiin tehdä tulevaisuudessa.
Haluaisin nyt korostaa yhtä asiaa: kyse ei ole siitä, etteikö komissio olisi kiinnostunut asiasta. Parlamentti on ilmoittanut kantansa, ja on annettu tarkistus, joka noudattaa täällä läsnä olevien kahden Ruotsin edustajan kantaa. Tarkistus ei ole saanut riittävästi ääniä, ja siksi sitä ei ole sisällytetty direktiiviin. Tilanne on siten tämä, ja voisimme kutsua sitä "lainmukaiseksi" eli tällä hetkellä voimassa olevaksi tilanteeksi.
Voin kuitenkin sanoa, että toisaalta komissio haluaa puuttua asiaan, ja siksi teemme tutkimusta. Ei ole mitään syytä odottaa tutkimuksen loppuun saattamista, jotta parlamentti saisi siitä tiedon, vaan voimme vaihtaa ajatuksia kulttuurivaliokunnassa. Meille olisi erittäin arvokasta, jos saisimme teiltä tietoja kokemuksistanne sekä mahdollisia esimerkkejä. Emme ole vielä päättäneet tutkimusta - se on aloitettu vasta vähän aikaa sitten. Siten välittämänne tieto olisi meille erittäin hyödyllistä.
En voi kertoa teille vielä tällä hetkellä tutkimuksen tavoitetta. Ymmärrän hyvin parlamentin jäsenen malttamattomuuden, koska hän haluaa saada nopean vastauksen. En voi antaa hänelle tällä hetkellä lopullista vastausta, saamme sen tutkimuksen lopussa. Voin kuitenkin sanoa, että emme tee tätä tutkimusta eristäytyneenä, vaan yhdessä teidän kanssanne, ja sen lisäksi niiden eurooppalaisen yhteiskunnan henkilöiden kanssa, jotka haluavat tiedottaa meille jotain asiasta. Tämä aihe kiinnostaa meitä, olemme siitä huolestuneita ja haluamme ratkaista sen. Siten teidän on tiedättävä, että jos toimimme yhdessä ja kuuntelemme ajatuksianne, etenemme muutamassa kuukaudessa. Toivon, että voin osallistua kulttuurivaliokunnan kokoukseen ja esittää teille, mihin saakka olemme pohdinnassamme päätyneet. Lopuksi komissio esittelee säännönmukaisesti sovittuna päivämääränä komission asiakirjan.

Puhemies
James Fitzsimonsin kysymykseen nro 24 (H-0676/97) ei vastata, koska se on merkitty edellisen istuntokauden esityslistalle.
Kysymys nro 25 Irini Lambraki (H-0563/97):
Aihe: Lentoyhtiöiden väliset sopimukset
Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa suojellakseen Euroopan kansalaisia sellaisilta lentoyhtiöiden välisiltä sopimuksilta, jotka ovat IATA: n turvallisuusmääräysten ja Euroopan unionissa voimassa olevien kilpailusäännösten vastaisia, esimerkiksi Sabenan ja Virginin välisen sopimuksen tapauksessa?

Kinnock, Neil
Komissio on tyytyväinen, että lentoyhtiöiden väliset sopimukset eivät ole johtaneet voimassa olevien turvallisuussääntöjen rikkomiseen. Kaikilla yhteisön lentoliikenteen harjoittajilla on tarvittavat toimiluvat liikenteenharjoittajien toimilupia koskevan vuonna 1992 annetun neuvoston asetuksen määräysten mukaisesti.
Jos lentoyhtiöiden välinen sopimus johtaa huomattaviin muutoksiin niiden toimissa, asianomaisten lentoyhtiöiden on ilmoitettava näistä muutoksista kansallisille lupaviranomaisille. Lupaviranomaiset voivat näin ollen valvoa yhteisön ilmaliikenteen harjoittajien välisten sopimusten mahdollisia vaikutuksia ilmaliikenteen turvallisuuteen, ja ne tietenkin täyttävät tämän velvollisuutensa.
Ilmaliikenteen kilpailuun sovelletaan yhteisössä perustamissopimuksen kilpailusääntöjä vuonna 1987 annetun neuvoston asetuksen mukaisesti. Perustamissopimuksen 85 artiklan mukaan ilmaliikenteen harjoittajien väliset sopimukset, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joista seuraa, että yhteismarkkinoiden kilpailu rajoittuu tai vääristyy, ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia ja tämän vuoksi kiellettyjä.
Kuten säädettiin sekä vuoden 1987 että vuoden 1993 määräyksillä, nämä määräykset eivät kuitenkaan koske sopimuksia, jotka voivat lopulta johtaa parempiin kuluttajille tarjottaviin palveluihin, jos tällaisten sopimusten tarkoituksena on aikataulujen yhteinen suunnittelu ja yhteensovittaminen, yhteistoiminta uusilla, harvaan liikennöidyillä reiteillä, tariffeja koskevat neuvottelut ja ilma-alusten lähtö- ja saapumisaikojen jakamisesta ja lentokentän aikatauluista sopiminen.

Lambraki
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, muuta en ole samaa mieltä herra komission jäsenen kanssa, koska matkustajana olen huomannut asetuksen kiertämistä. Kun tulin Roomasta olin hyödyntavoittelun uhri matkustajana, koska samalla lennolla puolet olivat maksaneet charter-hinnan, kun taas minä olin maksanut tavallisen hinnan, koska minulla oli SABENA: n lippu, siis yhtiön, joka kuuluu IATA: an. Matkustin kuitenkin tietämättäni yhtiöllä, joka ei kuulunut IATA: an.
Uskon, että komission on syytä tutkia vakavasti näitä asioita, koska käsitykseni mukaan niissä rikotaan selvästi kilpailusääntöjä. Toiseksi, uskon, että kyseessä on vielä enemmän matkustajien turvallisuuskysymys, varsinkin nyt, kun lentoyhtiöistä puhutaan niin paljon, meidän on otettava huomioon tuhansien Euroopassa ja muualla matkustavien ihmisten turvallisuus.
Toistan, tutkin säädöksiä, joihin viittasitte, herra komission jäsen, mutta olen kuitenkin sitä mieltä, että olisi teidän puoleltanne hyvä, jos tutkisitte tarkemmin asiaa, johon viittasin kysymyksessäni.

Kinnock, Neil
Haluaisin vastata lyhyesti kysymykseen, josta arvoisa jäsen on selvästikin aidosti huolissaan.
Ensinnäkin, jos asianomaiset lentoyhtiöt, kuten kaikki muut Euroopan unionin lentoyhtiöt, eivät noudata turvallisuussääntöjä, niille ei yksinkertaisesti myönnetä toimilupaa. Näin ollen, jos arvoisa jäsen on havainnut toiminnassa menettelyjä, joita hän ei pidä turvallisina, toivon hänen voivan esittää siitä todisteet, sillä olen varma, että sekä asianomaiset lentoyhtiöt että sääntelyviranomaiset haluavat arvioida niitä.
Toiseksi arvoisalla rouvalla on tietenkin oikeus näkemykseensä kuluttajana ja matkustajana, ja hänellä on oikeus valittaa. Nämä ovat hänen oikeutensa. Ei ole kuitenkaan soveliasta esittää syytöksiä kilpailun vääristymisestä, sillä hänen valituksensa näyttää olennaisilta osin koskevan sitä lennon laatua, jota hänelle tarjotaan hänen maksamastaan hinnasta. Neuvoisin häntä ottamaan asian varta vasten esille asianomaisten lentoyhtiöiden kanssa - kuten hän varmaan tekeekin - ja jos hän haluaa kertoa minulle niiden vastauksen, tulen mielelläni tarkastelemaan sitä. Toivon kuitenkin - ja tiedän, että häneltä ei puutu vastuuntuntoa tässä asiassa - ettei hän sekoita keskenään valitustaan tai syytöstään lentomatkustajana kokemistaan hankaluuksista ja mahdollisia vakavia kilpailua estäviä tai turvallisuutta jotenkin vaarantavia toimia; on selvää, että minä komission edustajana tai kansalliset sääntelyviranomaiset emme voisi mitenkään hyväksyä tätä.

Puhemies
Kysymys nro 26 Felipe Camisón Asensio (H-0598/97):
Aihe: Kilpailupolitiikka ja kartellit
Komissio kannattaa mahdollisimman avointa kilpailupolitiikkaa, jolla pyritään torjumaan kartellit ja hallitsevat asemat. Se on luvannutkin tänä vuonna tutkia 14 kartellia.
Mitkä ne ovat?

Van Miert
Komissio suorittaa varmasti aina useita tutkimuksia liittyen kartelleihin, sopimuksiin ja mahdolliseen valta-aseman väärinkäyttöön. Mikäli muistan oikein, mainitsin viime kerralla luvut, kun käsittelimme asiaa talous- ja raha-asioita käsittelevässä valiokunnassa. Toivon, että arvoisat parlamentin jäsenet ymmärtävät, että kun on kyse tällaisista tutkimuksista, olemme sidottuja pelisääntöihin, joiden mukaan tällaiset asiat pitää käsitellä hienotunteisesti. Kun esimerkiksi aloitetaan tutkimus, jonka yhteydessä tehdään mahdollista haastattelututkimusta paikan päällä, olisi meidän puoleltamme täysin vastuutonta, että siitä annettaisiin tiedonantoja tai päästettäisiin löydettyyn aineistoon liittyviä tietoja vuotamaan. Tämä on välttämätöntä, koska komissiolla on tässä oikeastaan oikeudellinen asema. Komissio voi puhua asiasta julkisesti vasta myöhemmässä vaiheessa, kun analyysi on valmistunut ja kun pitää tehdä johtopäätökset tai jopa ottaa käyttöön sanktiot ja parlamentin jäsenet tietävät, että kun se hetki koittaa, olen aina ensimmäinen, joka kertoo asiasta parlamentille.
Hyvät kuulijat, parlamentin jäsenet, haluaisin pyytää teitä kunnioittamaan sitä peruspelisääntöä, että tällaiset tutkimukset pitää tehdä hienotunteisesti, kunnioittaen salaisuuksia, joita yrityksillä on, business secrets ja mitä niitä nyt onkaan, sillä jos komissio ei tee niin, asianomaiset yritykset voivat haastaa meidät oikeuteen ja siihen niillä on oikeus, ellemme kunnioita niiden oikeuksia asianosaisina. Näin pitää olla demokratiassa ja siksi vetoan teihin, että ymmärtäisitte, ettemme voi antaa enempää tietoa asiasta, kunnes tutkimus on valmistunut, jolloin voidaan tehdä tarvittavat johtopäätökset ja olen mielelläni valmis kertomaan asiasta asianosaisille parlamentin valiokunnille tai parlamentin jäsenille.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, en kysynyt kartellien yksityiskohdista. Kysyin yksinkertaisesti mitä nämä kartellit ovat, ilman niihin paneutumista.
Huomaan, että tätä asiaa käsitellään edelleen varovaisesti. Kilpailupolitiikkaa käsittelevässä 26. kertomuksessa todettiin myös, että komissio jatkaa lainsäädäntönsä uudistamista ja politiikkansa avoimuuden lisäämistä. Lisäksi mainittiin, että 14 kartellia tutkitaan aktiivisesti. Halusin ainoastaan tietää, mitä nämä kartellit ovat, en yksityiskohtia. Komissio vastaanottaa koko ajan yhä enemmän syytteitä liittyen määräävässä asemassa olevien yritysten pyrkimyksiin kieltää uusien toimijoiden tulo markkinoilleen.
Arvoisa komissaari, totesitte jyrkästi johdannossanne, että kartellien vastainen taistelu on etusijalla, ja että tavoitteenanne on vahvistaa entisestään näiden salaisten kartellien vastaista taistelua. Mielestämme tämä on erittäin hyvä tavoite. Siksi tarkoituksenamme on kannustaa teitä toimimaan, vaikka pyydämme, että tämä tapahtuisi avoimesti.

Van Miert
Puhun hyvin lyhyesti. Ensinnäkin yritykset, joihin on tehty paikan päällä tarkastuksia, ovat toisinaan saattaneet tutkimukset julkisiksi, ja saattamalla tutkimukset julkisiksi ne ovat osoittaneet, että jotain on tekeillä. Me itse emme tätä tee juuri äsken mainitsemistani erittäin hyvistä syistä. Toisinaan julkisuuteen tulee tieto siitä, että tutkimme tiettyjä tapauksia ja että komissio tutkii, onko kyse kartellista tai hallitsevasta asemasta. Meidän olisi epäsoveliasta paljastaa omasta aloitteestamme ne tapaukset, joita me tutkimme, ja tämän vuoksi meillä on hyvä syy pitäytyä politiikassamme.
Voin mainita yhden tapauksen, jonka kyseiset yritykset ovat tehneet julkiseksi. Kuulimme valituksia sanomalehtikustantamoilta, että sanomalehtipaperin hinta on noussut hyvin nopeasti ja että ne epäilivät jonkinlaista kartellia. Aloitimme näin ollen tutkimukset, jotka muutamat yrityksistä, joihin teimme tarkastuksia paikan päällä, toivat julkisuuteen. Tämän vuoksi tiedetään yleisesti, että tutkimme tätä tapausta. Jos asianomaiset yritykset eivät paljasta tutkimuksia, me emme tee sitä omasta aloitteestamme.

Puhemies
Kysymys nro 27 Ludivina García Arias (H-0605/97):
Aihe: Espanjalaisen Corporación Siderúrgica Española -yrityksen (CSI) yksityistäminen
Espanjalaisen terästeollisuusyrityksen CSI: n yksityistämisen yhteydessä suuri eurooppalainen yritys osti kolmanneksen CSI: n osakepääomasta sekä yritysjohdon. Onko komissio sitä mieltä, että tämä kauppa merkitsee alan merkittävää keskittymistä Euroopassa ja päätösvallan siirtämistä toiselle yritykselle, jonka osakkaat ovat suurelta osin toisen jäsenvaltion institutionaalisia ja julkisia investoijia? Onko komissio tutkinut EHTY: n perustamissopimuksen asiaa koskevien artiklojen perusteella tämän toimenpiteen vaikutuksia Euroopan markkinoihin? Onko komissio valvonut myytyjen osakkeiden arviointia niiden todellisen arvon mukaisiksi Euroopan unionin kilpailupolitiikkaa noudattaen?

Van Miert
Komission osastojen tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella uskon, että CSI: n 35 %: n osakepääoman siirtyminen ARBED-ryhmälle tulee merkitsemään keskittymistä, jota on tutkittava sekä yritysten sulautumista koskevan asetuksen että EHTY: n perustamissopimuksen asiaa koskevien määräysten kannalta. Koska toiminnan ja etenkin ARBED: n ja CSI: n enintään 50 %: n osakepääomasta neuvottelevien espanjalaisten yritysten suhteiden yksityiskohtia ei ole vielä selvitetty, asiasta ei ole toistaiseksi annettu ilmoitusta eikä keskittymistä ole tutkittu. Odotamme näin ollen, että meille esitetään kyseiset asiakirjat. Vasta sen jälkeen voimme aloittaa tutkimukset.
Yrityksen todellisen, myyntiä edeltävän arvon selvittämisen osalta näyttää siltä, että ARBED maksoi osakkeistaan täyden markkinahinnan, sillä sen tarjous kilpaili muiden terästuottajien tarjousten kanssa. Olen varma, että olette täysin tietoisia siitä, että monet uskoivat jonkin toisen eurooppalaisen yrityksen voittavan kilpailun. Päivän päättyessä voittaja oli kuitenkin ARBED. Tämä todistaa, että CSI: n osakepääomasta on käyty tavanomainen kilpailu. Keskittymistä ei voida saattaa loppuun, ennen kuin siihen on annettu lupa juuri mainitsemani kahden asetuksen nojalla. Näin ollen meidän on joka tapauksessa odotettava tutkimusta ja lopullisia tuloksia.
Tämän sanottuani totean, että kuten tiedätte, teräsalalla on paljon liikehdintää, ja Euroopassa tulee todennäköisesti lopulta olemaan neljä tai viisi suurta teräsyhtiötä. Kun Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimus umpeutuu vuonna 2002, meillä on todennäköisesti Euroopassa jonkinlaiset teräsalan yhteismarkkinat. Tähän asti meillä on ollut myös kansalliset markkinat, joissa teräsyritykset ovat yleensä valtion omistuksessa. Olemme siis lopulta lähellä eurooppalaisia teräsmarkkinoita. Tätä vahvistavat yhä yleisemmät yhteenliittymät, keskittymät ja kansainväliset hankinnat. Tämä on sopusoinnussa yhteisön politiikan kanssa, mutta sitä on tarkasteltava asianmukaisesti kilpailusääntöjen ja kansallisten määräysten kannalta. Näin tehtiin muutama vuosi sitten, kun keskustelimme muutamista vaikeista tapauksista Espanjassa, Italiassa, Saksassa ja niin edelleen.

García Arias
Arvoisa komissaari, julkiselle sanalle ja Euroopan komissiolle esitelty ARBED: n ja CSI: n välinen strateginen liitto on itse asiassa epätavallinen yksityistämisoperaatio, sulauttaminen - ja meidän Espanjan sosiaalidemokraattien mielestä -, Espanjan hallituksen lahja yritykselle. Ja kummallista kyllä, myös julkinen sektori osallistuu tähän. Tiedätte, että CSI: stä on merkittävän restauroinnin - joka tehtiin Euroopan unionin luvalla - seurauksena tullut täysin terve ja velaton yritys. Rahavaroja yrityksellä on 10 000 miljoonaa. Yritys on myös sosiaalisesti järjestetty uudelleen, tosin Espanjan veronmaksajien kustannuksella. Tällä hetkellä yritys saa huomattavia tuloja verrattuna muihin suuriin yrityksiin, kuten USINOR, ARBED, Thyssen tai British Steel. Arvoisa komissaari, yritys on todellakin herkkupala.
Osakkeiden vaihdon yhteydessä käytetty menettely osoittaa meille sen - tukeudumme erääseen Salomon Brothersin selvitykseen, jossa neuvottiin aiemmin, ettei ARBED: n osakkeita pitäisi ostaa -, että Corporación Siderúrgica Española -yrityksen arvo ylittää ARBED: n arvioidun todellisen hankintamaksun, ja että ARBED: n osakkeet on arvioitu hyvin selkeästi yli markkinahinnan.
Olette oikeassa. Kyse ei ole siitä, etteivätkö muut yritykset olisi osallistuneet kilpailuun. Ongelma piilee tarjouksessa, Espanjan hallituksen jo alussa antamassa lahjassa. Ehkä hallitus pääsi näin dogmaattisten syiden takia irti yrityksestä, joka on vaatinut paljon inhimillisiä uhrauksia ja myös espanjalaisten veronmaksajien taloudellisia ponnisteluja.
Arvoisa komissaari, luulen, että teidän pitäisi oikeastaan tarkastella asiaa heti alusta alkaen. Siten ehkä huomaatte riippumattomien yritysten neuvojen ansiosta sen, mikä on tämän espanjalaisen yrityksen todellinen arvo, ja onko se hankittu alle markkinahintojen vai ei.

Van Miert
Komissio ei tehnyt päätöstä yrityksen yksityistämisestä. Siitä päätti hallitus. Me emme antaneet asiaa koskevaa määräystä. Toiseksi, koska CSI: n osakkeista käytiin avoin tarjouskilpailu, johon osallistui useita muita yrityksiä, meidän on oletettava, että voittaja tarjosi parhaat ehdot. Espanjan hallituksella oli päätösvalta, ja se myös nähtävästi päätti asiasta. Tietääkseni emme todellakaan ole saaneet valituksia siitä, että menettely ei olisi ollut avoin tai oikeudenmukainen.

Puhemies
Kysymys nro 28 Niels Sindal (H-0617/97):
Aihe: Valtiontuki
On väärin, että komissio ja neuvosto, samanaikaisesti kun ne periaatteessa vastustavat kansallista valtiontukea, kuitenkin edelleen hyväksyvät massiiviset tukipaketit, joilla erityisesti tuetaan huonokuntoisia telakoita, kuten viimeksi Saksassa, Espanjassa ja Kreikassa.
Tämä kaksinkertainen kirjanpito luonnollisesti heikentää sen johdonmukaisen politiikan uskottavuutta, jonka tavoitteena on vähentää kilpailua vääristävää valtiontukea. Valtiontukien valvonnan resurssien lisääminen on ajankohtaista telakkatuen ja sen lisäksi myös monien muiden alojen osalta.
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä lisätäkseen komission harjoittaman valtiontukien valvonnan resursseja, jotta valtiontuen laajuudesta ja luonteesta saataisiin ajan tasalla oleva ja kattava yleiskuva?

Van Miert
Arvoisa herra puhemies, pyrin puhumaan lyhyesti, koska päätökset on tehty jo jonkin aikaa sitten ja kuten kunnioitettava parlamentin jäsen tietää, kyseessä ovat seikat, joiden ratkaiseminen on kestänyt jo vuosia.
Kreikan osalta jo vuosia aiemmin hyväksyttyjen tukien maksamisen viivästyminen aiheutti sen, että neuvosto hyväksyi komission ehdotuksen, jonka mukaan ainoastaan maksun viivästymisestä aiheutuvat korot voidaan lisätä siihen, ei muuta.
Espanjan osalta tapaus on hieman monimutkaisempi. Muistutan, että Espanjan osalta tehtiin OECD-neuvottelujen yhteydessä joitakin myönnytyksiä, jotka koskivat investointeihin ja tiettyihin sosiaalisiin tarkoituksiin myönnettyjä määrärahoja, koska laivanrakennusalan uudelleenjärjestelyyn liittyi tiettyjä sosiaalisia ongelmia.
Myös tässä tapauksessa maksut olivat viivästyneet ja ylimääräisiä korkoja oli kompensoitava. Viivästymisen seurauksena myönnettiin myös ylimääräinen summa investoinneille. Neuvosto katsoi, että kyseessä oli menneen tapahtuman loppuun saattaminen, eikä asiassa todellisuudessa ollut mitään uutta. Kyseessä oli koko asian päättäminen. Tahtoisin kiinnittää huomionne siihen, että samaan aikaan espanjalaiset viranomaiset tekivät seuraavanlaisen sitoumuksen: jos kyseiset telakat ensi vuoden lopulla menettävät edelleen yhtä paljon rahaa eivätkä ole elinkelpoisia, aikovat viranomaiset tehdä tästä johtopäätöksensä ja lopettaa komission ovelle koputtamisen uusi tukia hakeakseen.
Tämän kaltaisia tiukkoja päätöksiä tehtiin myös komissiossa ja ministerineuvostossa. Suurelta osin juuri tästä syystä ministerineuvosto hyväksyi ne.
Viimeinen tapaus koski Saksaa. Myös siellä kyseessä on murhenäytelmä Bremen Vulkanin osalta. Myös siellä sovittiin lopuksi, että Itä-Saksan kahden telakan toiminta pyritään jollain tavoin mahdollistamaan aiemmin vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Koska Bremen Vulkan oli saanut rahat, niitä oli kompensoitava. Myös täällä tehtiin viimeinen sitoumus. Jos telakat tulevaisuudessa yksityistetään, julkista rahoitusta ei enää voida tulla hakemaan. Lisäksi, kuten tiedätte, Saksan Bremenissä tullaan toteuttamaan huomattava kapasiteetin pienentäminen.
Tässä siis se yhteys, jossa päätökset tehtiin ja varsin puolustettavissa olevalla tavalla.
Lopuksi haluan mainita kaksi kohtaa. Vieläkään ei olla varmoja siitä, että Yhdysvallat ratifioi OECD-sopimuksen. Ratkaisu olisi siinä, mutta Yhdysvallat ei ole tehnyt mitään. Me olemme ratifioineet sopimuksen. Jos Yhdysvallat ratifioisi sen huomenna, se tulisi välittömästi voimaan. Jos näin ei käy, meidän on valmisteltava tulevaisuutta. Komissio antaa neuvostolle ennen tämän kuun loppua alan telakoiden tulevaisuutta koskevan ehdotuksen, koska seitsemännen direktiivin soveltamisaika päättyy ensi vuoden lopussa. Voin jo nyt sanoa, että komissio tulee suhtautumaan tämän alan tukiin hyvin tiukasti.
Olen kuitenkin varma, että me vielä palaamme asiaan sen jälkeen kun olen esittänyt ehdotuksen muille komission jäsenille ja kun kollegio on sen hyväksynyt. Olen luonnollisesti valmis keskustelemaan asiasta parlamentin kanssa.

Sindal
Ensin haluan kiittää komission jäsentä erittäin tyydyttävästä vastauksesta ja kiittää muutenkin komission jäsenen aktiivisuudesta valtiontuen yhteydessä. Kysymykseni liittyi yhtä paljon siihen, mitä tulevaisuudessa tapahtuu valtiontuen osalta yleisesti ottaen, siis myös muilla aloilla. Sen jälkeen kun esitin tämän kysymyksen, kohtalo määräsi, että Kellogg'sin aamiaisruokatehdas, joka sijaitsee suljetuksi tulleen telakan vieressä kotiseudullani, suljetaan niin ikään, kun se siirretään Espanjaan ja Manchesteriin. Ne ovat tavoitealueita - tavoite 1 ja tavoite 2 -, joille myönnetään avustuksia myös toisella tavalla. Kysymykseni liittyy siis yhtä paljon siihen, mitä komissio tekee varmistaakseen, että komissiossa on kapasiteettia valvoa, miten vastaisuudessa annetaan tukea niin yhteisön varoista kuin valtion varoista. Meillä Tanskassa on ollut Boston Scientificin juttu, meillä on ollut Renault, ja nyt meillä on sitten Kellogg's, yrityksiä, jotka muuttavat Euroopassa paikasta toiseen aina sen mukaan, missä toiminta kannattaa parhaiten pääoman kartuttamisen kannalta.

Van Miert
Haluaisin ehdottaa arvoisalle jäsenelle, että jatkamme keskustelua myöhemmin, koska ensi viikkojen ja kuukausien aikana komissio esittää useita aloitteita, myös muutamia Monika Wulf-Mathiesin rakennerahastoja koskevia aloitteita. Kansallisen aluetuen osalta pyrin vähentämään tukeen oikeutettujen alueiden määrää - ainakin jossain määrin - sekä vähentämään muille aloitteille kohdistetun avun määrää sääntöjen kiristämiseksi, ja pyrin kehittämään tiukemman valtiontukea koskevan politiikan. Meillä tulee näin ollen olemaan useita mahdollisuuksia palata tähän aiheeseen, ja tulen olemaan parlamentin käytettävissä asian syvällistä keskustelua varten.

García Arias
Arvoisa puhemies, tosiasiassa haluaisin sanoa kollegalleni, että en ymmärrä, mitä hän tarkoittaa "huonokuntoisilla laivatelakoilla" . Luulen, että hänen pitäisi käväistä joillakin näistä "huonokuntoisista laivatelakoista" , joihin hän viittaa. Siten hän huomaisi sen, että nämä laivatelakat kilpailevat muiden maiden, kuten Korean, laivatelakoiden kanssa.
Komissaari mainitsi OECD: n sopimuksen ja julkista tukea koskevan direktiivin seuraavan uudistamisen. Jos Yhdysvallat ei ratifioi sopimusta ja maat, kuten Korea, jatkavat laivatelakkatukea koskevaa keskustelua, teemme itsemurhan, jos emme tasapainota julkista tukea koskevaa valvontaa, jota emme voi harjoittaa muissa maissa.
Toiseksi haluaisin myös muistuttaa kollegaani siitä, että suurin osa julkisesta tuesta myönnetään kaikkein rikkaimmissa maissa. Komissaari oikaiskoon puheitani, jos nimenomaan kaikkein rikkaimmat maat eivät myönnä eniten tukea yrityksilleen.

Van Miert
Ehdottaisin arvoisille jäsenille, että he odottavat muutaman viikon, jotta voimme tehdä ehdotuksen Euroopan laivanrakennuksen tulevaisuudesta ja esittää näkemyksemme valtiontuesta. Meillä tulee olemaan useita mahdollisuuksia keskustella asiasta lisää, ja toistan, että olemme halukkaita keskustelemaan asiasta perusteellisesti parlamentin kanssa.

Puhemies
Koska van Miertille esitettyjen kysymysten aika on kulunut loppuun, kysymykseen nro 29 vastataan kirjallisesti.

Gradin
Amsterdamin sopimukseen liittyvässä pöytäkirjassa sovitaan yleinen periaate. Se merkitsee, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot katsotaan ns. turvallisiksi alkuperämaiksi. Pöytäkirjan ainoa artikla on muotoiltu siten, että se rajoittaa EU-kansalaisten mahdollisuuden hakea turvapaikkaa toisesta jäsenmaasta neljään erityistilanteeseen. Ne on kirjattu neljäksi erilliseksi poikkeuspykäläksi.
Edustaja Sjöstedtin kysymys koskee erityisesti pöytäkirjan neljättä pykälää. Siinä määrätään, että jäsenvaltiolla, riippumatta pöytäkirjan perussäännöstä, on aina oikeus viime kädessä ratkaista itse, käsitelläänkö turvapaikkahakemus vai ei. Jos jäsenmaa päättää käsitellä tällaisen turvapaikkahakemuksen, on ministerineuvostoa informoitava, ja hakemus on aina oletettava ilmeisesti perusteettomaksi. Pöytäkirjassa ilmaistaan kuitenkin selvästi, että tämä ei millaan tavoin vaikuta jäsenvaltion itsemääräämisoikeuteen. Voi siis sanoa, että uutena asiana jäsenvaltioille asetetaan velvollisuus informoida ministerineuvostoa siitä, käsitelläänkö EU-kansalaisen turvapaikkahakemus ja milloin se käsitellään.
Vaikka henkilökohtaisesti pidänkin valitettavana, että tämä pöytäkirja otettiin mukaan uuteen sopimukseen, toivotan kuitenkin tervetulleeksi sen, että pöytäkirjan johdannossa selvästi vahvistetaan, että Geneven sopimuksen henkeä ja kirjainta tulee kunnioittaa pakolaisstatusta myönnettäessä. Jäsenvaltioilla on oikeus ryhtyä niihin hallinnollisiin toimiin, joita pidetään välttämättöminä Geneven sopimuksen vaatimusten noudattamiselle. Erityisessä julistuksessa, joka on liitetty pöytäkirjaan, ilmaistaan sitä paitsi selvästi ja varmasti, ettei sopimuksilla millään tavoin ole asiassa ennakkotapauksen luonnetta.
Vielä yksi julistus on suoraan sidoksissa neljänteen poikkeuspykälään. Siinä luodaan aluksi katsaus siihen, miten parhaiten voidaan nopeuttaa menettelyjä EU-kansalaisten ilmeisesti perusteettomien turvapaikkahakemusten käsittelemiseksi.
Saanen tiivistää vastaukseni kolmeksi kohdaksi. Käsitykseni siis on, että Amsterdamin sopimuksen turvapaikkapöytäkirja merkitsee seuraavaa: Ensiksikin jäsenvaltioiden Geneven sopimuksen mukaiset sitoumukset säilyvät muuttumattomina. Toiseksi EU-kansalaisen tekemää turvapaikkahakemusta ei normaalisti pidetä pätevänä, koska jäsenvaltiot katsotaan turvallisiksi alkuperämaiksi. Kolmanneksi kaikki jäsenmaat säilyttävät päätösvaltansa ja siten voivat aina käsitellä EU-kansalaisten turvapaikkahakemuksia sillä edellytyksellä, että ministerineuvostoa informoidaan ja että käsittelyn lähtökohtana on, että hakemus on ilmeisesti perusteeton.

Sjöstedt
Haluan kiittää komissaaria lämpimästi vastauksesta, etenkin henkilökohtaisesta mielipiteestä tästä pöytäkirjasta, jonka jaan täysin, sekä näkemyksestä, että Amsterdamin sopimuksessa on sattunut tapaturma. Pidän myös tärkeänä päättää, että kullakin jäsenvaltiolla on täysi oikeus itse käsitellä jokainen turvapaikkahakemus. Samalla ei kuitenkaan voi kiertää sitä, että tässä yritetään painostaa jäsenmaita soveltamaan osaksi eri käytäntöä. Kovaa kritiikkiä näitä sanamuotoja kohtaan on esittänyt esim. YK: n pakolaiskomissaari sekä pakolaistapauksia hoitavat järjestöt. Olisi parasta käsitellä tämä asia uudelleen, sillä on se on oikeastaan vaarallinen esimerkki, muun muassa jos sitä seuraavat muut maanosat, jotka voivat käyttää tätä hyväkseen tehdäkseen eri tavoin turvapaikan hakemisen ja turvapaikkahakemuksen käsittelyn hankalammaksi.

Gradin
Muistakaa, että tätä ehdotusta ei ole tehnyt komissio, vaan jäsenmaat ovat siitä keskenään sopineet. Siksi kysymys olisi ehkä pitänyt esittää ministerineuvostolle.

Wibe
Minusta tuntuu, että minun pitää käyttää puheenvuoro nyt, kun koko keskustelu käydään kauniilla ruotsin kielellä.
Tahtoisin vain tehdä seuraavan kysymyksen komissaari Gradinille. Kun tässä sanotte, että turvapaikkahakemusta tulee jäsenmaassa normaalisti pitää epäpätevänä ja että käsittelyn tulee lähteä siitä, että hakemus on perusteeton, miten täsmällisesti ajatellaan tämä saatettavaksi voimaan juridisesti. Tuomioistuinlaitoksemmehan on juridisesti riippumaton. Tuleeko sen jollakin lailla aluksi sanoa, että on voimassa tulos 1-0 sen puolesta, että turvapaikkaa ei myönnetä? En tiedä, onko neuvostossa pohdittu tätä, mutta minusta se näyttää aivan mahdottomalta juridiselta ongelmalta.

Gradin
Uskoakseni tästä asiasta ei pidä tehdä oikeudellisesti kiinalaista juttua. Tärkeää on se, että kullakin maalla on näiden määräysten mukaan oikeus käsitellä hakemus Geneven sopimuksen mukaan. Toiseksi haluan sanoa, etten voi vastata ministerineuvoston puolesta. Ministerineuvosto on vastuussa tästä asiasta. Tämä päätös on tehty ministerineuvostossa, eikä se ole tapahtunut komission toivomuksesta.

Palacio Vallelersundi
Minun on ensiksi kiitettävä Gradinia hänen hyvin täydellisestä ja kattavasta selityksestään koskien komission tulkintaa Amsterdamin sopimuksen lisäpöytäkirjasta.
Te olette vakuuttaneet, arvoisa Gradin, ensiksi tuomioistuinten riippumattomuutta; toiseksi jäsenvaltioiden suvereniteettia tutkia mikä tahansa turvapaikkahakemus; ja kolmanneksi sitä, että nämä hakemukset katsotaan periaatteessa perusteettomiksi, jos ne ovat peräisin sellaisissa maissa eläviltä henkilöiltä, joissa on takuut kaikista perusoikeuksista, ja siten paikan voidaan katsoa olevan turvallinen. Nämä ovat tavalliset edellytykset.
Eikö myös ole totta, Gradin, että Euroopan unionin valtioiden kaltaista nykyistä poliittista yhdentymistä ei esiinny missään muualla maailmassa tällä hetkellä?

Gradin
Saanen vielä kerran esittää yhteenvedon Amsterdamin sopimuksen turvapaikkapöytäkirjasta. Se merkitsee ensinnäkin, että jäsenmaiden Geneven sopimuksen mukaiset sitoumukset säilyvät muuttumattomina.
Toiseksi tulee EU-kansalaisen tekemää turvapaikkahakemusta normaalisti pitää pätemättömänä, koska jäsenmaita tulee pitää, kuten pöytäkirjassa lukee, " turvallisina alkuperämaina" .
Kolmanneksi jäsenvaltiot säilyttävät päätösvaltansa ja voivat siksi aina käsitellä EU-kansalaisten turvapaikkahakemuksia sillä edellytyksellä, että ministerineuvostoa informoidaan ja käsittelyn lähtökohtana on, että hakemus olisi ilmeisesti perusteeton.

Puhemies
Kysymys nro 31 Jan Andersson (H-0616/97):
Aihe: Synteettisten huumeiden kaupan vastaiset toimet
Synteettisten huumeiden kauppa kasvaa Euroopassa. Suuri osa niistä valmistetaan ja tuodaan Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneista maista.
Mihin toimiin Euroopan yhteisöjen komissio aikoo turvautua jäsenyysneuvotteluissa saadakseen edellä mainitut maat puuttumaan synteettisten huumeiden ongelmaan?

Gradin
Komissio jakaa edustaja Anderssonin huolen uusien synteettisten huumeiden leviämisestä Euroopassa. Vielä muutamia vuosia sitten valmistettiin amfetamiini ja ecstacy pääosin Alankomaissa ja Belgiassa. Nykyisin valmistus tapahtuu yhä enenevässä määrin joissakin Itä- ja Keski-Euroopan tai Baltian maissa. Ymmärtääkseni esimerkiksi noin puolet Tukholmassa nykyisin takavarikoitavasta amfetamiinista on peräisin Puolasta.
Tämä vuoden toukokuussa komissio antoi ehdotuksestani tiedonannon, johon liittyi perusteellinen analyysi tästä kehityksestä. Ehdotimme myös joukkoa toimenpiteitä, mm. yhteistyön lisäämistä Itä- ja Keski-Euroopan sekä Baltian maiden kanssa tässä kysymyksessä.
Huumausaineiden vastustaminen kuului myös pääkysymyksiin rakenteellisessa vuoropuhelussa Irlannin puheenjohtajakaudella keväällä 1996. Otin tuolloin erityisesti esiin kysymyksen synteettisten huumeiden leviämisestä. Kellään niistä hakijamaiden ministereistä, joka oli läsnä, ei voi olla epäilystä siitä, ettei tämä olisi tärkeäksi arvioitu kysymys Euroopan unionissa. Se on myös asia, jonka olen ottanut esiin jokaisella käynnilläni hakijamaissa.
Komissio on hyvin selvällä tavalla tehnyt tiettäväksi, että tähän alueeseen kiinnitetään hyvin suurta huomiota jäsenneuvotteluissa. Hakijamaiden odotetaan omaksuvan meidän acquis communautaire mme. Se sisältää myös kamppailun yleensä huumeita vastaan ja erityisesti synteettisiä huumeita vastaan. On siksi tarpeen voida noudattaa meidän sääntöjämme, mitä tulee precursor ien valvontaan, rahanpesuun ja vastaavaan.
Ministerineuvosto päätti 16. kesäkuuta perustaa niin kutsumamme early warning system -järjestelmän. Se merkitsee, että tulevaisuudessa jäsenmaat saavat tietoa paljon nykyistä nopeammin, kun uudentyyppisiä kemiallisia huumeita ilmestyy markkinoille, mikä on hyvin arvokasta.
Hakijamaille tämä kaikki on tietenkin arkaluonteinen tehtävä. Komission taholta aiomme siksi auttaa niin paljon kuin kykenemme. Olemme sitä paitsi vuodesta 1993 alkaen antaneet teknistä apua Phare-tuen kautta, ei vähiten kemiallisten precursor ien valvontaan. Jäljellä on tietenkin paljon tekemistä, ja työskentelen intensiivisesti sen puolesta, että juuri nämä kysymykset myös jatkossa olisivat priorisoituja yhteistyössämme idän uusien demokratioiden kanssa.

Andersson
Kiitän komissaaria vastauksesta, joka oli aivan erinomainen. Me puhumme itälaajenemisen yhteydessä usein taloudellisista kysymyksistä ja työllisyysvaliokunnassa, jonka jäsen olen, myös sosiaalisista oikeuksista ym. Se on tavattoman tärkeää, mutta myös puheena oleva asia, nimittäin rajat ylittävät huumekauppa, on suuri kysymys.
Olen hyvin tyytyväinen vastaukseen ja niihin panostuksiin, jotka komissaari esitteli, mutta minulla on kaksi tähän liittyvää kysymystä. Ensinnäkin ihmettelen, millaisen reaktion komissio on kohdannut Puolassa ja Baltian maissa, kun kaikki nämä toimenpiteet on esitelty. Ovatko maat, niin sanoakseni, ottaneet asian vakavasti, suhtautuneet myönteisesti ja aikoivatko ne tehdä asialle jotakin?
Esiintyyhän tuotantoa myös omissa maissamme, siksi ihmettelen, toiseksi, ettekö ole koskaan kohdannut tätä kysymystä: " Eikö teidän pitäisi lakaista omat kynnyksenne?"

Gradin
Ne hakijamaat, jotka ovat olleet rakenteellisen vuoropuhelun osapuolena ja joiden kanssa olemme keskustelleet vierailuilla ovat hyvin selvästi ymmärtäneet, että panemme suuren painon sille, että ne ottavat hoitaakseen synteettisten huumeiden kysymykset. Ei ole epäilystäkään siitä, että useilla näistä maista ei nykyisin ole riittävää juridista pohjaa tähän, vaan vaaditaan edelleen uusien lakien ja asetusten luontia, jotka antavat paremmat työvälineet - tämä on yksi puoli. Toinen on se, että poistetaan korruptio, ei vähiten rajoilla ja vastaavilla paikoilla, toimintojen edelleen terävöittämiseksi.
Omista maistamme puheen ollen oli juuri ajatuksena, kun teimme ehdotuksen tiedonannoksi viime keväänä, että lakaisisimme puhtaaksi eurooppalaiset kynnykset, ts. myös me viidessätoista jäsenmaassa ottaisimme huomioon, että olemme valmistajia ja huolehtisimme ratkaisujen löytämisestä. Tästä syystä tämä early warning system on tullut päiväjärjestykseen.

Puhemies
Kysymys nro 32 Richard Howitt (H-0647/97):
Aihe: Maahanmuuttopolitiikan yhtenäistäminen - vaalipiirini asukkaan syrjintä
Leigh-on-Seasta kotoisin olevan vaalipiirini asukkaan herra Clarkin venäläisen puolison tapaus, jossa Britannian maahanmuuttoviranomaiset, toisin kuin Saksan maahanmuuttoviranomaiset, eivät ole myöntäneet maahanmuuttoviisumia, osoittaa että perussopimukseen sisältyvää EU: n maahanmuuttolainsäädännön yhtenäistämistä ei ole vielä toteutettu. Mihin toimiin komissio voi ryhtyä auttaakseen herra Clarkia saamaan puolisonsa takaisin Britanniaan, ja mihin lisätoimiin se voi ryhtyä varmistaakseen maahanmuuttopolitiikan yhtenäistämisen, jotta tämänkaltaisia tapauksia ei pääsisi sattumaan tulevaisuudessa?

Gradin
Edustaja Howittin kysymys liittyy siihen tosiseikkaan, että maahanmuuttosäännöt sisältyvät joissakin tapauksissa yhteisöoikeuteen ja toisissa tapauksissa niitä ohjaa kansallinen lainsäädäntö. Tämä aiheuttaa toisinaan tiettyä sekaannusta. Tilanne on nykyisin seuraava: Vain silloin, kun EU-kansalainen käyttää vapaata liikkumisoikeuttaan ja asettuu asumaan toiseen jäsenmaahan, koskee yhteisöoikeus myös hänen perheenjäseniään. Tällaisissa tapauksissa perheenjäsen voi vedota oikeuteensa perheen yhdistämiseen. Kolmannen maan kansalaiselle, joka tarvitsee viisumin, yhteisöoikeus määrää myöntämään viisumin ilmaiseksi ja ilman raskaita menettelyjä. Jos taas sitävastoin on kyse kansalaisesta, joka asuu omassa maassaan, koskevat perheenjäseniä kansalliset lait ja maassa vallitsevat säännöt. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen, ts. EYtuomioistuimen, päätöksen mukaan henkilö voi vaatia oikeuttaan vapaaseen liikkumiseen ja vapaaseen asuinpaikkaan omaa jäsenmaataan vastaan. Tilanne syntyy silloin, kun hän palaa kotimaahansa asuttuaan toisessa jäsenmaassa. On aivan selvää, että ratkaiseva seikka perheenjäsenten maahanmuutto- ja oleskeluoikeudessa yhteisöoikeuden alaisuudessa on se, että EU-kansalainen käyttää tai on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkumiseen. Siksi komission on vaikea arvioida, mihin kategoriaan herra Clark tai hänen vaimonsa kuuluvat. On itsestään selvää, että komissio mielellään näkisi yhteisten maahanmuuttosäännösten olevan voimassa koko unionissa.
Komissio hyväksyi 30. kesäkuuta ehdotuksen sopimukseksi maahanmuuttoa koskevista säännöksistä koko Euroopan unionissa. Ehdotus on tärkeä ensiaskel työssä samankaltaisemman maahanmuuttopolitiikan luomiseksi jäsenmaissamme. Yksi ehdotuksen pykälä kattaa juuri ne ongelmat, jotka edustaja otti esiin. Se merkitsee, että samat säännöt perheiden yhdistämisestä olisivat voimassa kaikkialla Euroopan unionissa. Toivon luonnollisestikin, että Euroopan parlamentti tukee komissiota kaikin ajateltavissa olevin tavoin niissä ehdotuksissa, joista syksyn aikana aletaan neuvotella ministerineuvostossa.

Howitt
Kiitän komissaaria siitä, että hän on ottanut käsiteltäväkseen tämän kysymyksen. Totesitte, että jäsenvaltioilla on merkittävä tehtävä tässä kysymyksessä, ja olen asiasta samaa mieltä. Panen erityisen tyytyväisenä merkille, että Yhdistyneen kuningaskunnan uusi työväenhallitus on poistanut ensisijaista tarkoitusta koskevan säännön, mikä tulee olemaan suureksi hyödyksi tämän kaltaisissa tapauksissa. Haluaisin kuitenkin tähdentää komissaarille, että yhteisön laki on saatettu huonoon valoon. Emme voi jatkaa tilannetta, jossa jäsenvaltioiden kansalaisten oman kansallisen lainsäädännön mukaiset oikeudet ovat paljon huonommat kuin ne edut, joista he nauttivat Euroopan unionin kansalaisina toisissa Euroopan maissa. Britannian kansalainen herra Clark huomasi, että hän voi tuoda venäläisen vaimonsa Saksaan mutta ei Britanniaan, jollei hän asu ensin kuusi kuukautta Saksassa. Jos hän saisi selville, että hänellä on kreikkalainen isoisä, hän voisi vaatia Kreikan kansalaisuutta eikä se tuottaisi hänelle ongelmia. Jos hän olisi italialainen, asiasta ei olisi minkäänlaista epäselvyyttä. Tällaiset järjettömyydet saavat Euroopan kansalaiset tuntemaan kokeneensa vääryyttä, eikä vähiten minun vaalipiirissäni.
Pyydän komissaaria puoltamaan voimakkaasti mainitsemiaan ehdotuksia, jotta voimme edistää perheiden oikeutta yhdistymiseen kaikissa Euroopan maissa.

Gradin
Olen arvoisan jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että nämä unionin ristiriitaiset säännöt ja määräykset ovat hyvin hämmentäviä. Syy, miksi esitin komissiolle tämän sopimuksen, joka on nyt hyväksytty ja josta parlamentti ja ministerineuvosto tulevat keskustelemaan, on se, että näin saamme käyttöön maahanmuuttoa ja maahanpääsyä koskevat yhteiset säännöt kaikille kansalaisillemme. Toisinaan kukaan ei ymmärrä, mitä oikein tapahtuu. Tämä on hyvin hämmentävää.

McIntosh
Olen hyvin huolissani siitä, että komissaari Fischlerin olisi pitänyt olla paikalla kello 18.40 ja vastata kysymyksiin. Mielestäni hänen tulisi, kunnioituksesta tätä parlamenttia kohtaan, saapua paikalle täsmällisesti, ja haluaisin selvityksen, miksi hän ei ole paikalla.

Puhemies
McIntosh, jaan täysin huolenaiheenne. Olen hieman hämmästynyt, koska olen korostanut parlamentin yksiköille, että komissaarin läsnäolo parlamentissa on välttämätöntä. Gradin on tosiaankin ollut ystävällinen, kun hän on ylittänyt kuudella minuutilla sen ajan, kun hän lupasi olla täällä meidän kanssamme. En tunne motiiveja - mutta ne ovat varmasti perusteltuja ja vakavia -, siihen, että komissaari ei vielä ole keskuudessamme.
Etenemme kuitenkin töissämme Gradinin avustuksella.

Puhemies
Kysymys nro 33 Bernd Posselt (H-0649/97):
Aihe: Pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden aiheuttamien kustannusten jakaantuminen
Millä tavoin kustannukset ovat jakaantuneet eri jäsenvaltioiden välillä turvapaikanhakijoiden ja lyhyellä aikavälillä ilmaantuvien suurten pakolaismäärien osalta ja milloin komissio aikoo esittää parlamentille yleiskatsauksen siitä, mitä oikeuksia ja millaista aineellista avustusta nämä henkilöryhmät saavat kulloisessakin EU: n jäsenvaltiossa?

Gradin
Bosnian pakolaiskriisin taustaa vasten ministerineuvosto käynnisti keskustelun siitä, miten joukkopakotilanteissa vastuun turvapaikanhakijoista tulisi jakautua, ts. burden sharing istä. Tämä ensimmäinen keskustelu johti neuvoston päätöslauselmaan 25. syyskuuta 1995 vastuunjaosta, kun kyseessä on suojaa tarvitsevien ihmisten maahanpääsyn ja asuttamisen tilapäinen ratkaiseminen. Sitä seurasi ministerineuvoston päätös 4. maalikuuta 1996 varoitus- ja valmiusjärjestelmästä.
Komissio on pyrkinyt viemään kysymystä vielä askeleen eteenpäin ehdotuksellaan tämän vuoden huhtikuussa yhteistoiminnasta tilapäisen suojan järjestämisessä pakeneville ihmisille. Ehdotus edellyttää yhteistä päätösmenettelyä tilapäisen suojan perustamisesta, arvioinnista ja purkamisesta. Siinä päätetään myös tiettyjä vähimmäisoikeuksia ja ehtoja pakenevien ihmisten vastaanotosta. Ajatuksena on, että tämä yhteinen päätösmenettely muodostaisi puitteet vastuutaakan todelliselle jakamiselle, kun tapahtuu suojaa tarvitsevien pakolaisten joukkomaahanmuutto.
Myös Euroopan parlamentti on ollut mukana edistämässä konkreettisesti vastuutaakan jakoa perustamalla kaksi uutta budjettikohtaa. Budjettikohta B5-803 on tarkoitettu kattamaan sellaisen pilottiprojektin kustannukset, jonka aihe on pakenevien ihmisten vastaanotto. Se rakentuu jäsenmaiden kesken jaetun vastuun periaatteelle. Toinen budjettikohta, B7-6008, kattaa yhteisön rahoituksen pilottiprojektille, jonka tarkoituksena on helpottaa jäsenmaissa tilapäisen suojan saaneiden henkilöiden vapaaehtoista paluumuuttoa.
Komissio on jo menestyksellisesti saanut läpi ministerineuvostossa välttämättömän juridisen instrumentin, joka perustuu artiklaan K 3.2 b näiden kahden budjettikohdan toteuttamisesta. Ministerineuvoston päätös tehtiin 22. heinäkuuta. Se on tehnyt komissiolle mahdolliseksi käynnistää pilottiprojektin näillä alueille budjetin perustelujen mukaisesti. Komissio tulee arvioimaan tämän vuoden aikana rahoitettavien pilottiprojektien tuloksen ja aikoo ehdottaa monivuotista ohjelmaa v. 1998.
Mitä tulee kysymyksen toiseen osaan, haluaisin mainita edustajalle sen asiakirjan, jonka komissio laati tilapäiseen suojaan liittyvän yhteistoiminnan yhteydessä. Kyseessä on katsaus jäsenmaiden tämän alan politiikan keskeisiin osiin, erityisesti kunkin jäsenmaan antamiin oikeuksiin ja velvollisuuksiin niille henkilöille, joille on myönnetty tilapäinen suoja. Ehdotetun yhteisen toiminnan mukaisesti komission tulisi vuosittain raportoida Euroopan parlamentille ja ministerineuvostolle, miten tilapäisen suojan sääntöjä sovelletaan jäsenmaissa, sekä asian kustannusvaikutuksista.

Puhemies
Kiitos, Gradin. Sallinette, että toistan meidän kiittävän Teitä siitä, että olette kärsivällisesti olleet täällä meidän kanssamme huomattavasti pidemmän aikaa kuin oli vastuunne. Siten olemme täyttäneet tyhjän hetken, joka olisi epäilemättä haitannut parlamentin työtä.
Kysymyksiin nro 34 ja nro 35 vastataan kirjallisesti.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten suullisessa esityksessä kuulimme, eläinsuojelua teurastukseen tai tappamiseen liittyvä direktiivi 93/119 ei ole käyttökelpoinen eläinten tappamisen yhteydessä kulttuuri- tai urheilutilaisuuksissa. Komissio on sitä mieltä, että tällaisessa tapauksessa kansalliset viranomaiset ovat vastuussa kyseessä olevien eläinten hyvinvoinnista. Tämä väite vastaa eläinsuojelupöytäkirjaa sopimuksessa, joka tehtiin Amsterdamin kokouksen puitteissa heinäkuussa 1997. Koska eläinten suojelu sinällään ei ole painotettu tavoite Rooman sopimuksessa tai ETY-sopimuksessa, komissio voi vain edelleen pyytää jäsenvaltioiden hallituksia käyttämään kaikki voimansa tehdäkseen lopun hyväksymiskelvottomista käytännöistä eläinten tappamisessa kulttuuri- ja urheilutilaisuuksien yhteydessä.

McIntosh
On aina ilo nähdä komissaari, vaikka tällä kertaa hän onkin melkoisesti myöhässä. Mitä komissaari voisi tehdä saadakseen vaalipiirini kansalaiset tyytyväiseksi, ja olen halukas kopioimaan jokaisen heiltä saamani asiaa koskevan kirjeen - etenkin kulttuuri- ja urheilutapahtumissa lopetettavien eläinten suojelemista koskevat?
Eikö alkuperäisen Maastrichtin sopimuksen pöytäkirja velvoita komissaaria varmistamaan, että jokainen laki ja säädös vastaa eläinten hyvinvointia koskevia määräyksiä, joista sovimme kyseisessä pöytäkirjassa?
Kuten jo totesin kysymyksessäni, tiedän, että eläinten suojeluun sovelletaan direktiiviä 93/119. Vaalipiirini kansalaiset epäilevät silti suuresti, että kulttuuri- ja urheilutapahtumissa lopetettavien eläinten kärsimys on tarpeetonta ja turhaa. Ihmiset - ei minun kotimaassani vaan muissa jäsenvaltioissa - eivät luota siihen, että pöytäkirjaa tai direktiiviä noudatetaan. Jos direktiiviä ei noudateta, voivatko he esittää kanteen tuomioistuimen käsiteltäväksi?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvä rouva edustaja, kuten jo aikaisemmin olen sanonut, tulee ensinnäkin pitää kiinni siitä, ettei eläinsuojelukysymystä säännellä kattavasti yhteisön laeissa, vaan että yhteisön tasolla määritetään ainoastaan tietyt eläinsuojelun aspektit. Kaikesta ne ylittävästä ovat vastuussa jäsenvaltiot oman lainsäädäntönsä puitteissa. Jäsenvaltioiden tulee myös kantaa tämä vastuu. Kun on kysymys yhteisöoikeudellisista määräyksistä, myös direktiivin 119/93 tapauksessa, ovat jäsenvaltiot vastuussa direktiivin täytäntöönpanosta ja käytöstä. Jos valvonnan yhteydessä tulee ilmi, ettei joku jäsenvaltio noudata näitä sääntöjä, tai on tehnyt riittämättömiä toimenpiteitä direktiivin toimeenpanemiseksi, tulee tarkastaa, onko rikkomismenettelyä noudatettu tällaisen jäsenvaltion suhteen. Olen mielelläni valmis kertomaan kollegalleni Boninolle asiasta, koska komission uuden toimivaltajaon mukaan, jota ennen kaikkea parlamentti vaati, eläinsuojelutoimenpiteiden tarkastuskysymys tulee enemmän hänen vastuulleen.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa komissaari, sanoitte, että vaikka tämä ei kuulukaan yhteisön lain alaiseen toimivaltaan, toivotte, että jäsenvaltiot lopettavat pian nämä käytännöt, joita Te pidätte julmina. Eikö ole pikemminkin niin, Fischler, että käsittelemme ensiksi 128 artiklan oikeudellista perustaa eli sitä, että toissijaisuusperiaatetta sovelletaan täysin myös tähän kulttuurialaan, ja toiseksi, että vielä ei ole olemassa yhdenmukaista käsitettä siitä, mikä voisi olla eläinten hyvinvointi kulttuuriseen mielenkiintoon verrattuna?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, luulen, että olen selvästi osoittanut, että täällä erotetut vastuualueet, jos niin haluatte, ovat toissijaisuusperiaatteen mukaisia. Me komissiossa olemme pitäytyneet tässä asiassa sopimuksen puitteissa, mutta haluaisin myös korostaa, että olemme huolehtineet myös siitä, että sopimus pidetään. Jos tätä direktiiviä rikotaan, olemme jopa velvoitettuja poistamaan nämä rikkeet.

Puhemies
Kysymys nro 37 John Iversen (H-0550/97):
Aihe: Torjunta-aineet
Amsterdamissa muutetusta perustamissopimuksesta aiheutuu muun muassa, että osa direktiiveistä, jotka nyt kuuluvat 43 artiklan alaisuuteen, kuten torjunta-ainedirektiivi 91/414 , kuuluvat vastaisuudessa 129 artiklan alaisuuteen. Tämä antaa Euroopan parlamentille entistä enemmän vaikutusvaltaa määritettäessä torjunta-aineiden hyväksymisperusteita EU: ssa, koska asia ratkaistaan yhteispäätösmenettelyllä.
Voiko komissio tämän huomioon ottaen odottaa, ennen kuin se hyväksyy vaikuttavia aineita sallittujen aineiden luetteloon, mitä komission huhutaan parhaillaan tekevän? Onko komissio sen sijaan halukas muuttamaan direktiiviä niin, että huomioon voidaan ottaa vaatimukset, joita Euroopan parlamentilla saattaa olla ennen uusien aineiden hyväksymistä?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, direktiivi 91/414 kasvinsuojeluaineiden liikkeelle laskemisesta on ollut voimassa vuodesta 1993. Vanhojen aineiden tarkastuksen ensimmäinen vaihe ja tiettyjen uusien aineiden tarkastus on juuri aloitettu. Komissiolla ei ole direktiivin täytäntöönpanon nykyiseen ajankohtaan vielä tarpeeksi kiintopisteitä, jotka tekisivät tarpeelliseksi muuttaa perustavia kriteereitä kemiallissynteettisten aineiden sallimisessa tai keskeyttää tarkastusohjelma.
Eräät komission nykyiset ehdotukset kriteerien muuttamiseksi Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin mukaisiksi olisi luonnollisesti sidottava vastaaviin uusiin määräyksiin.

Iversen
Kiitos vastauksesta, arvoisa komission jäsen. Ymmärrän vastauksen sillä tavalla, että voidaan joutua tilanteeseen, jossa syntyy ajallinen yhteensulautuma, koska tietoja ei ole tarpeeksi. Siten minä teidän vastauksenne ainakin ymmärsin. Se on minun mielestäni oikeastaan aika hienoa, ja haluan sinänsä vain pyytää teiltä sitä, että jos uuden perustamissopimuksen voimaantulo on hyvin lähellä, ei kiirehdittäisi minkään asian hyväksymistä vanhojen normien pohjalta, jos pitäisi saada uusia tietoja. Tämä on oikeastaan eräänlainen pyyntö tai kehotus teille, arvoisa komission jäsen, jotta odottaisitte näiden uusien aineiden tutkimisen kanssa siihen asti, kun uusi perustamissopimus on tullut voimaan, myös kun näyttää siltä - niin kuin teidän sananne ymmärsin -, että syntyy tietty ajallinen yhteensulautuma.

Puhemies
Kysymys nro 38 Raul Rosado Fernandes (H-0554/97):
Aihe: Viininviljely: direktiivi 193/68/ETY
Euroopan viininviljely tarvitsee elinkelpoisuutensa säilyttämiseksi uutta lajiteltua kasvullista materiaalia, jolla se voi lisätä tuottavuutta ja parantaa laatua markkinakysynnän mukaisesti. Aikanaan loistavasti toimineen lain (direktiivi 193/68/ETY) mukaisten terveysmääräysten toteuttaminen on nykyään Kreikan, Espanjan ja Portugalin taimitarhojen pitäjille käytännössä mahdotonta, koska terveysmääräyksiä tulkitaan nyt eri tavalla. Koska näissä maissa ei ole vanhojen viinintuottajamaiden tapaan vuosikymmeniä vanhaa kasvinjalostustoimintaa, näissä kolmessa uudessa viinintuottajamaassa mainittua direktiiviä on tulkittava viininviljelyn tarpeisiin sopeutetulla tavalla, jotta voidaan säilyttää ne kasvit, joista otetaan jaloversot, sillä niitä ei koskaan voida tuoda kehittyneimmistä jäsenvaltioista.
Miksi PO VI ei selvitä puolueettomasti direktiivin täytäntöönpanoehtoja mukautettuna jokaisen maan historialliseen tilanteeseen? Miksi direktiivin 193/68/ETY 17 artiklan pysyvässä komiteassa ei ole yksityissektorin edustajia?

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tässä on kysymys niin sanotusta kasvullisen lisäysaineiston liikkeelle laskemisesta. Sitä varten on luotu yhtenäiset laatukriteerit, jotka jäsenvaltioiden pitää tässä suhteessa täyttää. Tavoitteena on ollut tuottavuuden lisääminen viininviljelyssä. Komission toimivaltaiset tasot tekevät parhaillaan tämän direktiivin korjausta, yksinkertaistaakseen selvästikin yhtenäistä oikeudellista ja teknistä kehitystä ja saattaakseen ne ajan tasalle, mutta myös raivatakseen pois tieltä kaupan esteet ja varmistaakseen yhteneväisyyden sisämarkkinoiden kanssa. Komissio tulee odotettavasti tekemään ehdotuksensa neuvostolle ja siten myös parlamentille vuoden loppuun mennessä.
Erilaiset kasvinsuojelumääräykset, joista edustaja puhui, ovat peräisin direktiivin määräyksistä. Tässä direktiivissä annetaan nimittäin jäsenvaltioille mahdollisuus käyttää tietyissä tilanteissa lisäkeinoja omassa tuotannossaan ja tiettyjä muita määräyksiä eri tilanteiden mukaan yksittäisillä viininviljelyalueilla.
Lakien kehitystä ja ympäristöongelmia käsitellään pysyvässä siemeniä ja kasveja käsittelevässä komiteassa säännöllisesti jäsenvaltioiden asiantuntijoiden voimin. Tällöin tarkastellaan tarkasti jokaisen yksittäisen maan tilannetta.
Mitä tulee yksityisen sektorin edustajien osallistumiseen pysyvän komitean kokouksiin, yksimielinen neuvoston päätös sallii ainoastaan jäsenvaltioiden edustajien kuulumisen komiteaan. Yksityisen sektorin edustajat voivat kuitenkin tuoda esiin omat mielipiteensä komission neuvoa-antavissa komiteoissa, joissa voidaan käsitellä lakien uutta kehitystä. Asiaa koskeva korjaaminen on johtanut siihen, että komissio kuulee suoraan toimivaltaisia alueyhdistyksiä, jotka ovat erikoistuneet ja joilla on tietoa kasvullisen lisäysaineiston alueelta.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, on olemassa tietty velvoite, kun kaupallistetaan portugalilaisia rypälelajikkeita, jotka kasvatetaan luokittelemattomasta jaloversoaineksesta. Tämä taas johtuu siitä, että portugalilaiset viranomaiset ovat melko ankaria - se on vanha perinne inkvisitiostamme lähtien, vaikkakaan ei niin kovin viisas!
Sen vuoksi joitakin niistä tuotetaan Ranskassa, sitten ne pakataan ja myydään jälleen Portugaliin. Tästä asiasta on jo tehty valituksia. Legras on saanut 1. syyskuuta tänä vuonna kanteen, mikä on aivan helposti tarkistettavissa. Tämä tiedoksenne.

Fischler
Haluaisin vastata tähän aivan lyhyesti. Voin tietenkin vaikuttaa erittäin vähän portugalilaisten viranomaisten järkevyyteen. Voin kuitenkin vakuuttaa teille: jos asiasta tehdään konkreettisia kanteita, me tulemme myös käsittelemään nämä kanteet. Jos yksityiseltä sektorilta eli yrityksiltä tai kasvinlisäysosuuskunnilta tulee kanteita, niitä voidaan käsitellä lisäksi valiokunnissa, joilta on pyydetty lausuntoa ja keskustella asiantuntijatasolla.

Puhemies
Kysymys nro 39 Arlindo Cunha (H-0595/97):
Aihe: Komission strategia YMP: n uudistuksessa
Seuraavan YMP: n uudistuksen pitää antaa Euroopan maanviljelijöille keinot ja olosuhteet sopeutua KIE-maihin laajentumisesta ja GATT: sta johtuvaan ulkoiseen kilpailuun.
Se tarkoittaa, että uudistus ei voi olla vain alakohtainen, sillä joidenkin alojen yhteisten markkinajärjestelyiden korjaamisen lisäksi on löydettävä uusi sisäinen tasapaino, joka vahvistaa maaseudun kehittämisen painoarvoa ja luo tulotuen vähimmäisperustan kaikille maanviljelijöille. Vain näin voidaan välttää syrjintä, jota ei voida hyväksyä sosiaalisesti eikä poliittisesti.
Miten komissio aikoo yhdistää kaikki nämä ongelman ulottuvuudet? Aikooko se, kuten 1991, esittää etukäteen yleisen harkinta- ja strategia-asiakirjan, jonka pohjalta voidaan keskustella teknisellä, ammatillisella ja poliittisella tasolla?

Fischler
Kuten me kaikki täällä parlamentissa tiedämme, komission puheenjohtaja on esittänyt 16. kesäkuuta tänä vuonna Agenda 2000 -ohjelman, jossa komissio tekee laajan katsauksen Euroopan unionin kehitykseen ja sen politiikkaan vuosituhannen vaihteen jälkeen seuraavan vuosikymmenen puoliväliin ja selvittää laajennuksen vaikutuksia sekä vuoden 2000 jälkeisiä budjettikehyksiä.
Komissio on ehdottanut maataloudelle, että 1992 käyttöön otettua uudistusta, joka tuli voimaan sen aikaisen neuvoston puheenjohtajan, ministeri Cuphan, aikana, tulee edelleen syventää ja laajentaa, ja tämän prosessin tukemiseksi tulee kehittää johdonmukainen politiikka maatalousalueiden hyväksi. Hinnan tukemisen muuttaminen suoriksi maksuiksi voi johtaa Euroopan unionin kilpailukyvyn viljojen, naudanlihan ja maidon hinnan laskun myötä huomattavaan paranemiseen ja vaikuttaa siihen, että Euroopan unionin tuottajat ovat avoimia kansainvälisten markkinoiden positiivisille kehityssuunnille. Samanaikaisesti tulee parantaa elintarvikkeiden hygieniaa ja laatua, mutta myös turvallisuutta. Johdonmukaisen politiikan kehittämiseksi tehtyjen ehdotusten tavoitteena maatalousalueiden kehittämiseksi on toisaalta varmistaa maatalousväestölle tietty tulotaso ja saavuttaa myös tulojen vakaus sekä maatalon isäntien, emäntien ja perheiden uudet työllistämismahdollisuudet. Komission tarkoituksena on esittää neuvostolle Euroopan parlamentin kuulemisen jälkeen ensimmäinen mietintö toimenpidepaketista Agenda 2000 ja Amsterdamin huippukokouksen jälkeen ehdottaa vastaavia lakitekstejä ja tekee yksittäisiä alueita koskevia konkreettisia ehdotuksia.

Cunha
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisan komissaarin vastauksesta. Kuitenkin on tosiasia, että Agenda 2000 -ehdotus jättää tietyt Välimeren alueen viljelijät tiettyjen suorien avustuksien ulkopuolelle, kuten esimerkiksi viinin, hedelmien ja itse riisin tuottajat. Mitä tapahtunee joissakin Etelä-Euroopan maissa, joissa enemmän kuin puolet maataloustuotannosta jää suoran avustuksen ulkopuolelle, mistä seuraa vaikeasti siedettävää syrjintää poliittisella tasolla. Arvoisa komissaari tietää tästä. Emme voi selittää portugalilaisille, espanjalaisille tai italialaisille maanviljelijöille, että puolet heidän maataloustuotannostansa ei ansaitse avustuksia, kun taas muissa maissa, joissa on eri tuotantoa, lähes kaikki maataloustuotteet saavat avustusta.
Haluaisin kysyä arvoisalta komissaarilta, mitä komissio haluaa tehdä välttääkseen syrjinnän maiden välillä, mikä on todella vaikea poliittinen kysymys, jonka me poliitikot yritämme ratkaista.

Fischler
Hyvät naiset ja herrat, haluaisin tehdä selkeän oikaisun: mitä tulee ensinnäkin niin sanottuihin Välimeren tai eteläisiin tuotteisiin, joita on esitetty Agenda 2000: ssa, komissio ottaa huomioon konkreettisia ehdotuksia myös tupakka- ja oliiviöljysektoreille. Haluaisin muistuttaa siitä, että parlamentissa on monta kertaa vaadittu, että komissio tekisi tällaisia ehdotuksia vasta sitten, kun Euroopan parlamentissa on kuultu molempiin sektoreihin liittyviä mietintöjä ja annettu niihin neuvoa-antava lausunto. Tästä me pidämme kiinni.
Mitä viinisektoriin tulee, on siitä olemassa uudistusehdotus, josta me kuitenkin arvelemme, ettei sitä voida nykyisessä muodossaan enää noudattaa. Mielestäni nyt on välttämätöntä tehdä komissiolle uusi ehdotus. Voitte olla varmoja, että nämä konkreettiset ehdotukset tehdään hyvissä ajoin, vuoden lopussa tai seuraavan vuoden alussa kuten konkreettiset ehdotukset aloille vilja, maito ja naudanliha, niin että muiden selvitysten yhteydessä voidaan sitten käsitellä myös näitä eteläisiä tuotteita. Nyt ei pitäisi kuitenkaan tulla vuoden 1992 uudistuksen kaltaista tilannetta, jolloin niin sanotusti on mahdollista vain antaa neuvoston selvitys ja käsitellä eteläisten tuotteiden uudistustyötä vasta myöhemmin.
Haluaisin viitata siihen asiaan, että tuotteiden vilja, maito ja naudanliha välillä on olemassa periaatteellinen ero - tässä yhteydessä haluaisin lisätä, että näillä tuotteilla on kuitenkin eteläisissä maissa tärkein merkitys - nimittäin se ero, että me nykyään ehdotamme hintatakuiden suhteen selkeää alentamista, mistä on seurauksena, että hinnat näillä aloilla tulevat laskemaan. Muilla alueilla emme tee mitään ehdotuksia, jotka johtavat siihen, että markkinahinnat oliiviöljylle tai tupakalle, jota tupakanviljelijät viljelevät Euroopan unionissa, laskevat. Tämä näkökohta, maatalouden tulostavoite, pitää huomioida myös tulevaisuudessa muiden tavoitteiden rinnalla yhtenä päätavoitteena.

Izquierdo Rojo
Arvoisa komissaari, onko puheestanne siten pääteltävä se, että Välimeren alueen maataloudelle on annettu takuut ja tulevaisuudennäkymät? Voitteko olla konkreettisempi, koska viime ministerineuvostossa aiheutitte suurta levottomuutta. Tähän asti kuulemani sanat eivät liiku konkreettisella tasolla. Välimeren alueen maanviljelijät tarvitsevat sitä, että annatte heille takuut tulevaisuudesta, kuten olette antaneet muille Euroopan osille. Pyydän teitä olemaan konkreettisempi.

Fischler
Arvoisa rouva edustaja, olen kanssanne samaa mieltä siitä, että maatalous tarvitsee kaikkialla Euroopan unionissa tulevaisuuden perspektiiviä. Juuri tämä on Agenda 2000: n tarkoitus, nimittäin avata Euroopassa maanviljelijöille tällainen tulevaisuuden näkökulma. Emme halua nähdä eroja eteläisten ja pohjoisten viljelijöiden välillä. Kaikilla Euroopan unionin alueilla tulee varmistaa maatalouden tulevaisuus ja uudistusehdotusten tulee muun muassa vaikuttaa tähän ja selvittää, miten me turvaamme tämän tulevaisuuden.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, koska on selvää, että emme ehdi käsittelemään kaikkia BSE: tä koskevia lukuisia kysymyksiä, haluaisin erityisesti pyytää komissaaria varmistamaan, että kaikki jäsenille annettavat kirjalliset vastaukset lähetetään jokaiselle aihetta koskevan kysymyksen esittäjälle, sillä me kaikki olemme kiinnostuneita näiden kysymysten vastauksista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, Hardstaff. Hyvät läsnäolijat, tämä on puhemiehelle esitetty kysymys. Vastaan Hardstaffille, että puhemies huolehtii siitä, että kysymyksiin nro 40-85 annetaan nopea kirjallinen vastaus, koska niihin ei ole vastattu suoraan.
Koska komissiolle esitettyjen kysymysten kyselytunnille varattu aika on kulunut loppuun, kysymyksiin nro 40-85 vastataan kirjallisesti.
Kyselytunti on päättynyt.
Hyvin myöhässä suunnitellusta aikataulusta kiitän parlamentin yksiköitä kärsivällisestä avusta, ja muistutan teitä kaikkia, että täysistunnon työtä jatketaan tänä iltana klo 21.00.
Istunto on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 19.15 ja se jatkui klo 21.00.)

Tsernobylin ydinvoimala ja Hmelnitski 2 ja Rovno 4 -ydinreaktorit Ukrainassa (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelun jatko Scapagninin tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan puolesta esittämästä suullisesta kysymyksestä (B4-0519/97 - O-0087/97) Tsernobylin ydinvoimalan sulkemisesta vuoteen 2000 mennessä sekä Ukrainassa sijaitsevien Hmelnitski 2 ja Rovno 4 -ydinreaktorien rakennustöiden loppuunsaattamisesta.

Ahern
Arvoisa puhemies, Tsernobylin tilanne on pahenemassa, ja plutoniumpölypäästöjen kaltaisia uusia vaaroja tulee esiin, joten niiden torjuminen ja jäljelle jäävän yksikön sulkeminen on kiireellisempää kuin koskaan aikaisemmin.
K2- ja R4-ydinreaktoreiden loppuunsaattaminen on osa G7-maiden ja Ukrainan välistä Tsernobylin sulkemista koskevaa sopimusta. Sopimuksessa määrätään, että ydinvaihtoehdon on kuitenkin noudatettava vähimmäiskuluperiaatetta, ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin toimeksiannosta tehdystä kustannustutkimuksesta käy ilmi, että ydinenergiavaihtoehto ei ole kyseisen periaatteen mukainen. Myöhemmin tehtiin muita epävirallisia kustannustutkimuksia, mutta nämä eivät olleet riippumattomien asiantuntijoiden tekemiä. Muut tutkimukset ovat epävirallisia ja kyseenalaisia Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin omien sijoitusten toimintaperiaatteiden kannalta.
Haluan tarkastella tätä asiaa tarkemmin. Virallisen ja perusteellisen taloudellisen tutkimuksen teki - minun on korostettava tätä - riippumattomien asiantuntijoiden paneeli ja, koska paneelin työtä ei ole juurikaan arvosteltu julkisesti, mikä tahansa työ, esimerkiksi Stonen ja Websterin työ, on epävirallinen ja sen tausta on tämän vuoksi kyseenalainen Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin energia-alan sijoitusten toimintaperiaatteiden kannalta.
Stonen ja Websterin tutkimus on muuttanut olettamusta, jonka mukaan K2- ja R4- ydinreaktorit voidaan muuttaa taloudellisiksi, ja kyseinen malli synnytti luettelon muista hankkeista, joista tuli taloudellisimpia kuin K2- ja R4ydinreaktorit. Jos K2- ja R4-ydinreaktoreista yritetään tehdä taloudellisia, pankin sijoituslasku tulisi olemaan tähtitieteellinen. Tietokonemalli ei voi ilman ihmisen myötävaikutusta tehdä yhdestä reaktorista edullista ja toisesta kannattamatonta, joten olin itse asiassa järkyttynyt teidän reaktiostanne tänään, komissaari.
Veronmaksajilta on jo saatu 30 miljoonaa ecua ydinturvallisuuteen, ja ne on myönnetty K2- ja R4-reaktoreille. Huolimatta siitä, että Euroopan parlamentti on vastuussa budjetista, päätökset tehdään salassa ilman, että Euroopan parlamenttia kuullaan tai sille annetaan tarkkoja tietoja tai että päätöksentekomenettelyä selvennetään. Parlamentti vastaa neuvoston ohella budjetista. Vuoden 1997 budjettiin on sisällytetty ehto, jonka mukaan parlamenttia on kuultava etukäteen yksittäisistä yhteisölainoista. Tähän mennessä näin ei ole tapahtunut. Neuvotteluiden laiminlyöminen on ristiriidassa komission nykyisten takuurahaston tason nostamista koskevien ehdotusten kanssa.
Olen myös huolestunut tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta. Jos haluamme sulkea Tsernobylin, meidän on tarkasteltava huolellisesti, mitä tällä alalla itse asiassa tehdään. Komissaari, te ette tänään vastannut ettekä voi vastata yhtenäisiä turvastandardeja koskevaan kysymykseen. Totuus on, että näitä reaktoreita ei voida muuttaa länsimaisten turvastandardien mukaisiksi. Te aiotte käyttää noin 800 miljoonaa ecua vaarallisiin reaktoreihin. Me emme saa anteeksi, jos emme onnistu sulkemaan Tsernobyliä, vaan luomme toisen vaaravyöhykkeen.

Macartney
Arvoisa puhemies, mitä enemmän saamme tietää tästä hankkeesta, sitä huolestuneempi olen. Minulla on tunne, että tästä voi kehkeytyä parlamentin ja komission välinen kiistakapula. Jos Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki poikkeaa omista vaatimuksistaan hyväksyä vähimmäiskuluperiaatteen mukainen vaihtoehto, tämä on vakava asia, jolla voi olla vakavia seurauksia.
Euroopan kansalaiset eivät myöskään ymmärrä, miksi Ukrainaa rohkaistaan valitsemaan ydinenergiavaihtoehto eikä turvallisemman tuntuista vaihtoehtoa, toisin sanoen energian säästämistä, energiatehokkuutta ja uusiutuvia energialähteitä.
Tsernobylin ajan laitosten kunnostamatta jättäminen merkitsisi suurta askelta tätä kohti. Euroopan unionin politiikan tulisi kulkea kohti tätä suuntaa.
Olisi erittäin outoa, jos Tsernobylistä - joka edustaa länsimaille varoittavaa esimerkkiä ydinvoiman vaaroista, minkä takia sen pitäisi johtaa ydinvoiman asteittaiseen lakkauttamiseen - tulisi sen sijaan ydinvoiman uuden sukupolven symboli.
Tämä on - tai se voisi olla - historiallinen käännekohta. Sen sijaan, että tukisimme Länsi-Euroopan toivetta uusia Ukrainan ydinvoimalat, meidän tulisi etsiä vaihtoehtoja. Tämä olisi Euroopan unionin ja ydinvoiman saasteista jo kauan kärsineen Ukrainan väestön etujen mukaista.

Blot
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Tsernobylin ydinvoimalan sulkeminen on erittäin arkaluonteinen asia, kun otetaan huomioon siellä sattunut dramaattinen onnettomuus, jonka me kaikki varmasti vielä muistamme.
Koska tiedämme tällaisen voimalan vaarat, on meidän kaikkien etujen mukaista, että Tsernobyl suljetaan mahdollisimman nopeasti. Ukrainan hallitus on kuitenkin asettanut Tsernobylin vielä toiminnassa olevien osien sulkemisen ennakkoehdoksi rahoituksen saannin korvaavien ydinvoimaloiden eli Hmelnitski- 2 ja Rovno 4 - voimaloiden rakennustöiden loppuunsaattamiseksi. Tämä kanta on ymmärrettävä, jos ajatellaan Ukrainan energiatarvetta, mutta vaikuttaa siltä, että Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin lainat, joilla viimeksi mainitut voimalat oli tarkoitus rahoittaa, hylätään alhaisempien kustannuksien kriteerin perusteella.
Mielestämme on mahdotonta hyväksyä, että näin tärkeän tavoitteen toteutusta, kuten erittäin vaarallisen voimalan sulkeminen, voidaan lykätä puhtaasti teknokraattisista ja talousarvioon liittyvistä syistä. Jos Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankkia on hallittava kuten tavanomaiseen oikeusjärjestelmään kuuluvaa yksityistä pankkia, sen olemassaolon tarpeellisuus ei liene kovin selvä. On täysin selvää, että jos vallalla on alhaisempien kustannusten logiikka, Tsernobylin sulkemista lykätään loputtomasti. Loppujen lopuksi Tsernobylin kaltaisia voimaloita rakennettiin ennen juuri kustannusten alentamisen vuoksi. Ankarampien turvallisuuskriteerien käyttöönotto olisi lisännyt kustannuksia ja johtanut teknologisesti hienostuneempien voimaloiden rakentamiseen. Tässä on selvästi nähtävissä, että Euroopan komission logiikka on talousarvioon perustuvaa logiikkaa. Tällä on tietysti etunsa, kun ajatellaan jokapäiväistä hallintoa, mutta mielestämme sitä ei pidä asettaa suurten ydinvoimaloihin liittyvien vaarojen ehkäisemisen edelle.
Lisäksi meistä on valitettavaa, että Euroopan viranomaiset, jotka yleensä kannattavat melko järjestelmällisesti - tämä on todettava - valtioiden keskinäistä yhdentymistä, toisinaan jopa kansojen tahdon vastaisesti, kuten Bosniassa on nähty, eivät millään tavoin suosittele Ukrainalle energiayhteistyön lujittamista Venäjän federaation kanssa. Näillä mailla on kuitenkin yhteisiä etuja niiden pitkästä yhteisestä historiasta johtuen ja on järjetöntä jättää huomiotta tällainen historiallinen perintö.
Jos oletetaan, että Ukrainassa syntyisi ydinvoimasta peräisin olevan sähkön puutetta Tsernobylin voimalan sulkemisesta johtuen, miksi se ei harkitsisi energian hankintaa Venäjältä ja Keski-Aasiasta, kuten se jo tekeekin, mutta vielä laajemmassa määrin? Näiden alueiden kaasu- ja öljyvarat ovat hyvin huomattavia. Kyseessä on tietysti korkean tason poliittinen asia, eikä ainoastaan asiantuntijoiden välinen asia. Luulemme itse asiassa, että tämä vaihtoehto on torjuttu ainoastaan Venäjän federaation syrjimiseksi ja jotta Ukraina herättäisi taloudellista kiinnostusta lännessä. Tällainen asenne ei meistä ole pitkällä aikavälillä järkevä ja mielestämme on rikottava se vaikenemisen laki, jolla tähän lännen rajattoman voitontahtoiseen politiikkaan suhtaudutaan.
Se, että yhä useammat IVY: n jäsenmaat halutaan saattaa erilleen toisistaan tekemällä niistä jonkinlaisia lännen taloudellisia siirtomaita, on ehkä kannattavaa lyhyellä aikavälillä, mutta ei varmastikaan pitkällä aikavälillä. Ukrainan eristäminen ja se, että siltä edellytetään yhä ankarampia taloudellisia sääntöjä, ei vaikuta parhaalta mahdolliselta palvelulta sille. Lisäksi tämän logiikan mukaan jätetään huomiotta inhimillisellä tasolla täysin skandaalimaista. Mielestämme on siis syytä myöntää Ukrainalle etusija lainojen saannissa, joita se tarvitsee ja - nämä kaksi seikkaa eivät ole ristiriidassa keskenään - velvoittaa se lähestymään Venäjää, jotta maat voisivat laatia yhteisen energiapolitiikan.
Miksi Venäjän federaation ja Ukrainan välinen lähentyminen olisi tabu, kun kaikkialla muualla valtioita kehotetaan lähentymään toisiaan?
Meidän mukaamme ainoastaan tällaisen poliittisen linjan avulla voitaisiin toisaalta turvata ydinvoiman turvallisuuden kannalta kiireelliset tarpeet lyhyellä aikavälillä ja toisaalta ymmärtää, että on välttämätöntä luoda rauhanomaisen yhteistyön ilmapiiri Eurooppaan. On muistettava itsestäänselvä totuus, joka tuntuu usein unohtuvan: myös Venäjän federaatio on Euroopassa, eikä kenelläkään ole valtaa häätää sitä pois.

McNally
Kiitän arvoisaa puhemiestä, ja kiitän myös teitä, komissaari, läsnäolostanne ja vastauksistanne tänä iltapäivänä. Ne eivät ehkä olleet kaikki niin yksityiskohtaisia kuin olimme toivoneet, mutta ehkä saatte toisen tilaisuuden.
Olemme erityisen kiinnostuneita mahdollisista varasuunnitelmista, jos asiat eivät etene odotustemme mukaan. Tarvitsemme selvästi ratkaisun Tsernobylin tilanteeseen. Olen varma, että olemme tästä täysin yksimielisiä.
On myös täysin selvää, että te, komissaari, suojaatte Euroopan unionia, jos ette yksinkertaisesti hyväksy Ukrainan toiveita ilman tiettyjä ehtoja. Olemme kiitollisia kollegallemme Gordon Adamille hänen äärimmäisen perusteellisesta - perusteellisuus on hyvin luonteenomaista tälle erittäin ahkeralle henkilölle - mietinnöstään Ukrainan tilanteesta, joka on hyvin pelottava.
Tämä ei ole oikea aika keskustella siitä, onko ydinvoima hyvä vai huono asia, ja pyydän, että kollegani eivät käytä tätä tilaisuutta väärin. Tarkastelemme erityistä tapausta. Meiltä kysytään - ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin puheenjohtaja Larosière, otti esiin ne neljä turvatoimenpidettä, joita me kaikki haluamme - onko meillä, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin lainan ansiosta, paras mahdollinen turvallisuustaso? Onko tämä taloudellisesti järkevää? Mikä on Ukrainan luottokelpoisuus? Vaarannammeko rahamme? Valitsemmeko edullisimman vaihtoehdon?
Meidän tulee ottaa huomioon myös muita näkökohtia. Länsi-Euroopassa ydinvoimalaitosten rakentaminen ei aina ole selvästikään markkinoiden edullisin vaihtoehto näissä oloissa. Olen kuitenkin erittäin huolestunut siitä, toimiiko pitkän ajan operatiivinen hallinto tyydyttävästi? Jos yhtään epäilemme asiaa, voimmeko varmistaa perusteellisella erityisavulla ja pitkä-aikaisella ohjelmalla, että näitä ihmisiä, jotka kokevat erittäin traumaattisia aikoja, tuetaan eikä heitä hylätä huolimatta siitä, minkä ratkaisun he valitsevat? Me tiedämme, että te ette hyväksy, kuten emme mekään, alhaisempia standardeja, rahojen vaarantamista ja julkisten varojen haaskausta, ja me haluamme teiltä vakuutuksen, että tätä ei harkita.
Ukrainan energiatilanne herättää laajempia kysymyksiä kuin mitä olemme käsitelleet tänä iltana, ja olemme viitanneet joihinkin muihin näkökohtiin ja myös mahdollisuuksiin. Näitä ovat Ukrainan geopoliittinen tilanne ja sen suhteet naapurimaihin ja entisiin isäntiin, jotka meidän on otettava huomioon. Meidän on harkittava saatavilla olevan länsimaisen ydinvoima-alan asiantuntemuksen hyödyntämistä. Haluamme kuitenkin ensisijaisesti tietää, että sääntöjä ei rikota, että niitä noudatetaan ja että se, mitä teemme, on järkevää ja oikeutettua kansalaisten kannalta.

Flemming
Arvoisa puhemies, myös turvallisuussyistä vastustamme kummankin ydinvoimalan rakennustöiden loppuunsaattamista. Kummatkaan hankkeet eivät vastaa EJKP: n sopimuksentekodirektiiviä, ja lisäksi käytettävissäni on ollut useita tutkimuksia, jotka osoittavat aivan yksiselitteisesti, että turvallisuussyistä näiden ydinvoimaloiden rakennustöiden loppuunsaattaminen ei ole järkevää. Käyttäjien nykyaikaistamis- ja rakennustöiden loppuunsaattamista koskeva ohjelma ei mitenkään vastaa länsimaiden turvallisuusperiaatteita. Suunnitelmien mukainen nykyaikaistamisohjelma ei vastaa edes uusia venäläisiä turvallisuusnormeja, herra komissaari, koska K2: ssa ja R4: ssä käytettyjen reaktorityyppien rakenne on vielä vanhojen venäläisten normien mukainen.
Lisäksi nykyaikaistamisohjelma ei täytä edes kaikkia post three mile island -vaatimuksia. Jos hanketta uudistettaisiin niin, että kaikki edellä mainitut vaatimukset täyttyisivät, jouduttaisiin muuttamaan tähän käytettäviä varoja ja kyseiseen muutokseen tarvittavia ajallisia puitteita siten, että kaikki tähän asti tehdyt hyväksymiset ylitettäisiin. Neljännen edellytyksen eli ympäristöystävällisyyden ja kansalaisten osallistumisen suhteen jätän teidän arvioitavaksenne, miltä kansalaisten osallistuminen voisi nykyään Ukrainassa näyttää.
Tsernobylin sulkemisessa ei sen sijaan ole mitään kyseenalaista, vaan on tehtävä kaikki mahdollinen tämän onnettomuusreaktorin sulkemiseksi lopullisesti niin nopeasti kuin mahdollista. Minusta on vastuutonta antaa Tsernobylin olla toiminnassa yhtäkään päivää kauemmin tai ottaa sitä peräti syyksi rakentaa kaksi uutta, yhtä ongelmallista ydinvoimalaa.
Muutama päivä sitten EJKP: n pääjohtaja, Jacques Larosière, vieraili Itävallassa ja keskustelu Itävallan hallitusten jäsenten kanssa. Itävalta ilmaisi selvästi vastustavansa näiden kahden ydinvoimalan rahoittamista. Vaihtoehtona Itävalta kannattaa muun muassa nykyisten lämpövoimaloiden uudistamista. Kun tiedetään, kuinka suurta lämmönhukka on kaikessa, mitä Ukrainassa tuotetaan - jopa 60 % -, on se niin valtaisaa, että voi helposti päätellä, että varsin vähin varoin voidaan auttaa ihmisiä todella vähemmän vaarallisella tavalla. Itävalta rahoittaa luonnollisesti Tsernobylin onnettomuusreaktorin kapselointia ja Itävalta rahoittaa myös kyseisiä rahastoja. Tsernobyl oli varsinainen katastrofi. Älkäämme aiheuttako herran tähden enää mahdollisia uusia katastrofeja saattamalla näiden kahden ongelmallisen ydinvoimalan rakennustyöt loppuun!

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, herra komissaari, käännyn suoraan teidän puoleenne, koska tämä keskustelu on mielestäni täysin absurdi. Ajatellaanpa sitä, että kerättiin noin miljardi ecua sitä varten, että Ukrainalle maksetaan Tsernobylin sulkemisesta, kun sanotaan suoraan, ja sitten näillä varoilla rahoitetaankin kahta uutta ydinvoimalaa, kaiken lisäksi ydinvoimalaa, jotka, kuten rouva Flemming juuri sanoi, ovat edelleenkin riski - eikä vain Ukrainalle, vaan myös Euroopalle. Ja samalla ne tuottaisivat energiaa, jota Ukraina ei ylipäätään tarvitse! Tämä on mielestäni absurdia kehitystä. Annetaan Keski- ja Itä-Euroopan maille kaikki apu ydinvoimasta eroon pääsemiseen, mutta ei yhtään ecua lisäatomivoiman rakentamiseen! Herra komissaari, pyydän teitä edustamaan tätä peruslinjaa komissiossa, koska se on ainoa tulevaisuuden huomioon ottava energiapoliittinen linja; kaikki muu olisi vääräksi tunnustetun tien jatkamista ja tukemista. Pyydän teitä noudattamaan tätä energiapoliittista kehityslinjaa yleisesti ja tietysti tässä erityistapauksessa, erityisesti myös siksi, että Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille tehtäisiin mahdolliseksi vastustaa atomivoimalobbauksen painostusta eikä tekemään päinvastaista.

Graenitz
Arvoisa puhemies, yli kymmenen vuoden ajan Tsernobylin reaktorikatastrofin seuraukset ovat roikkuneet kuin Damokleen miekka Ukrainan ja koko Euroopan päällä. Vasta kaksi vuotta sitten on onnistuttu neuvottelemaan tosissaan otettavia lakkauttamisohjelmia ja hallitsemaan niitä. Kysymys, jonka olemme tänään osoittaneet komissiolle, osoittaa, kuinka vaikeaa näiden lopettamisohjelmien toimeenpano on. Kyse on nimittäin enemmästä kuin vain kahden ydinreaktorin rakennustöiden loppuunsaattamisesta, jotka - kuten jo sanottiin - ovat hyvin monimutkaisia ja kalliita eivätkä ennen kaikkea vastaa länsimaisia turvallisuusmääräyksiä.
Kansainvälinen atomienergiajärjestö on arvioinut niiden turvallisuuden eikä se voinut todeta niitä kaikilta osin turvallisiksi. Arvioinnista jätettiin jopa muutamia tärkeitä kohtia pois. Ukraina esittää muista energiamuodoista puhuttaessa toistuvasti perusteluna erityisesti väitteen polttoaineen hankinnasta. Jos Ukraina ei halua olla riippuvainen Neuvostoliitosta, jonka pitäisi toimittaa sille kaasua, niin kysyn, missä sitten ovat Ukrainan suuret uraanimalmikaivokset ovat, joista se saa uraaninsa? Tässä on kyse aivan samanlaisesta riippuvuudesta.
Mielestäni meidän on nähtävä energiapolitiikka kokonaisuutena. Meidän pitäisi, kuten pankkikin määrää, menetellä least cost planning in mukaisesti eikä laittaa rahaa hankkeisiin, jotka eivät tuo sellaista turvallisuutta eikä sähköntuotantoa kuin tarvitsemme. On muuten myös mielenkiintoista, että sähköntuotanto on Ukrainassa vähentynyt siellä, missä on suljettu pääasiassa lämpövoimaloita.
Herra komissaari, minusta on erittäin valitettavaa, että olemme tilanteessa, jossa voimme näennäisesti valita vain pienemmän ja suuremman pahan välillä, ja pyydän teitä erityisesti toteuttamaan tulevaisuuteen suuntautunutta energiapolitiikkaa yhteistyössä Itä-Euroopan maiden kanssa.

Soulier
Arvoisa herra puhemies, hyvät kollegat, joskus me teemme kaiken nurinpäin. Kaikki ovat nyt tietoisia siitä, että Tsernobyl on suljettava lopullisesti. Ydinvoimalaitosten, jotka ovat koko maailmassa yksimielisiä, tänä kesänä laatimassa selvityksessä todetaan, että on olemassa suuri vaara siitä, että yksikössä 3 tapahtuu vuoden 1986 kaltainen onnettomuus. Kaikki ovat samaa mieltä: sulkekaamme Tsernobyl.
Nyt toiset kansakunnat sanovat haluavansa, että ukrainalaiset yhtyvät heidän mielipiteisiinsä. Ukrainalaiset ovat itsenäisiä ihmisiä, jotka ovat päättäneet harjoittaa heille soveltuvaa energiapolitiikkaa ja he pyytävät meiltä siihen apua. Mitä tapahtuu, ellemme auta heitä? Meillä on tästä kokemusta vuodelta 1996. He rakensivat Zaporozjeen ydinvoimalan, joka on hyvin tarkka kopio Tsernobylistä, ilman suoja-aluetta ja lännessä vaadittuja turvallisuuslaitteita. Jos me tätä haluamme, me myös saamme sen ja te voitte aina, Itävallassa, Portugalissa tai muualla, sanoa, ettei tämä tyydytä teitä, mutta ydinvoimala on kuitenkin olemassa.
Vaihtoehtona sanotaan, että voimmehan suositella heille hiili-, kaasu- ja öljyvoimaloiden rakentamista. Voin kuitenkin todeta teille, että tämä tulee kalliimmaksi ja toivon komission vahvistavan sanomani: 100 miljoonaa dollaria vuodessa ja hiilivoimala suoltaa ilmaan enemmän hiilidioksidia kuin kykenette sietämään. Tämän vuoksi on outoa, että luonnonsuojelijat tulevat todistelemaan meille ydinvoiman vaarallisuutta, vaikka he hyväksyvät hiilen aiheuttaman saasteen. On tiedettävä mitä haluaa.
Mikä on tämän päivän ongelma? Se on hyvin yksinkertainen: molemmat ydinvoimalat ovat 80-85 -prosenttisesti valmiita. Kyse ei ole siitä, hyvät kollegat, että hyväksyisimme uuden Tsernobylin. Sitä paitsi länsimaalaiset, ranskalaiset ja saksalaiset yritykset työskentelevät parhaillaan asentaakseen Ukrainaan samanlaisia turvalaitteita, kuin mitä on käytössä länsimaisissa ydinvoimaloissa. Haluaisin sanoa niille, jotka altistavat meidät nyt kahdelle vaaralle, että he ovat tehneet laskuvirheen. Toisaalta meillä on edessämme ydinonnettomuus, ellemme sulje Tsernobylia ja toisaalta ongelmaksi muodostuvat saasteet, jos hyväksymme vanhanaikaiset keinot. Tämän vuoksi ukrainalaiset, jotka haluavat olla riippumattomia, eivätkä halua joutua Venäjän armoille niin kaasun, uraniumin kuin hiilenkään suhteen, pyytävät nyt apuamme. Vastaammeko heille vaikenemalla vaiko sopivalla politiikalla?

Van den Broek
Arvoisa puhemies, käsittelen mielelläni asiaa seikkaperäisemmin jonakin toisena kertana. Haluaisin sanoa niille, jotka ovat mielestään saaneet puutteellisia tietoja asiasta, että komissio on mielestäni osoittanut asiassa tarvittavaa avoimuutta ja on keskustellut useita kertoja siitä energiavaliokunnan kanssa.
Olen samaa mieltä täällä tehdyistä huomautuksista, että emme voi tänä iltana käydä keskustelua: ydinenergian puolesta tai sitä vastaan. Keskustelemme Tsernobylin voimalan sulkemisesta ja siitä, kuinka se voidaan turvata mahdollisimman hyvin. Kun kysyimme kaksi viikkoa sitten Ukrainan huippukokouksessa uudestaan presidentti Koutchmalta, voiko hän vahvistaa, että hänen aikaisemmin antamansa lupaus sulkea Tsernobyl vuonna 2000 pitää paikkansa, hän sanoi: kyllä, mikäli kansainvälinen yhteisö on valmis pitämään lupauksensa, jonka se on tehnyt Memorandum of Understanding -muistiossa vuosina 1994 ja 1995. Se ei sisällä vain avunantoa suuren energiansäästöohjelman toteuttamisessa, tämä kaikki sisältyy MOU: hun, sitä rahoitetaan myös. Mutta siihen sisältyy lisäksi tuen antaminen kahden keskeneräisen ydinvoimalan rakentamiseen. Mikäli kansainvälinen yhteisö ei anna rahoitusta - olkaamme realistisia asian suhteen - tiedämme, että Ukraina on varannut talousarviossaan rahaa reaktoreiden rakennustöiden loppuun saattamiseen toisella tavalla, jolloin se ei anna lännelle mahdollisuuksia esittää niitä turvallisuusehtoja, jotka nyt ovat osa lainaa, jonka me haluamme antaa reaktoreiden rakentamiseen.
Väärinymmärrysten välttämiseksi, ymmärrän hyvin, että EBWO: ssa on ristiriita. Ymmärrän myös hyvin, että oppinet ovat eri mieltä siitä, onko tässä kyse least cost -ratkaisusta vai ei. Voimme keskustella asiasta vielä hyvin pitkään, mutta sillä välin Tsernobylin sulkeminen vaarantuu. Siksi komissio sanoi tietyllä hetkellä: tulemme joka tapauksessa täyttämään ne lupaukset, joista on sovittu aikoinaan G7-valtioiden kanssa, niin pitkälle kuin se on mahdollista unionin puitteissa. Se merkitsee sitä, että me tarjoudumme osallistumaan rahoitukseen Euratom-lainan kautta sillä ehdolla, että a) Tsernobyl täyttää turvallisuusvaatimukset ja että b) EBWO on valmis tulemaan mukaan rahoittajaksi. Sen lisäksi Ukraina osallistuu itse rahoitukseen ja kolmas osapuoli osallistuu siihen myös.
Odotamme EBWO: n päätöstä. Unioni antaa paljon rahaa, satoja miljoonia vuodessa, avustuksina Itä-Eurooppaan, entisiin Neuvostotasavaltoihin huolehtiakseen siitä, että vaaralliset ydinvoimalat suljetaan tai että niistä tehdään turvallisia. Muistutan niistä monista keskusteluista, joita olemme käyneet Kosloduysta, Mochovsesta ja monista muista. Kaikki se koskettaa meitä. Emme ota asiaa kevyesti, emmekä ole pioneereja, jotka haluavat vain ja ainoastaan edistää ydinvoiman käyttöä. Mutta kohtaamme tässä suuren ristiriidan, johon liittyy se, kuten juuri sanottiin, että kansainväliset asiantuntijat ovat havainneet Tsernobylin voimalan ja etenkin yksikön numero kolme uudelleen vaaralliseksi. Meillä ei siis ole paljon aikaa keskusteluun. Meidän pitää neuvotella. Komissio tulee ottamaan vastuunsa asiassa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Van den Broek.
Ilmoitan, että olen saanut kuusi päätöslauselmaesitystä, jotka on jätetty käsiteltäväksi työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
Keskustelu on päättynyt.

Innovaatiota koskeva toimintasuunnitelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rovsingin tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0269/97) komission tiedonannosta "Ensimmäinen Euroopan innovaatioita koskeva toimintasuunnitelma - Innovaatio kasvun ja työllisyyden palveluksessa" (KOM(96)0589 - C4-0624/96).

Rovsing
Arvoisa puhemies, Firenzessä maaliskuussa 1996 pidetyssä huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto totesi, että kamppailu työllisyyden parantamiseksi on edelleen unionin ja sen jäsenvaltioiden tärkein tavoite. Osana strategiaa, jolla tämä tavoite pyritään saavuttamaan, Eurooppa-neuvosto on kehottanut komissiota laatimaan toimintasuunnitelman sellaisia toimenpiteitä varten, joihin voidaan ryhtyä innovaatioiden alalla. Parlamentti on komission kanssa samaa mieltä siitä, että tämä ala on tärkeä. Se koskee työllisyyttä ja rahan ansaitsemista Euroopan unionissa.
Jälkiteollinen ja tietoyhteiskunta on tyydyttänyt oleellisen osan kansalaisten perustavaa laatua olevista tarpeista. Yritysten ja julkisten laitosten suurena haasteena on nyt luoda laatua eikä vain suuria määriä tuotteita. Tehtävä eroaa täydellisesti siitä tehtävästä, joka liittyi massatuotantoyhteiskunnan rakentamiseen. Teknologinen kehitys sekä sosiaalisissa ja institutionaalisissa puitteissa tapahtuneet muutokset ovat usein vieneet yritykseltä sen yritysidean perustan. Komission pääosasto XII: n tammikuussa 1997 julkistamat viidennen puiteohjelman sosioekonomisia aspekteja koskevat tunnusluvut paljastavat Euroopan unionista huolestuttavia piirteitä. EU: n keskimääräinen työttömyys on 10 prosenttia. USA: ssa ja Japanissa vastaavat luvut ovat 6 ja 3 prosenttia. Tuoreimmat arviot viittaavat siihen, että työpaikkojen määrä kasvaa Euroopassa huomattavasti niissä ammateissa, joissa vaaditaan erityistä pätevyyttä, ja että työpaikkoja syntyy pikemminkin palvelualalla kuin tuotantoteollisuudessa. Tilastotiedot osoittavat, että Euroopan unionin kehittyneiden ja vähemmän kehittyneiden alueiden välinen teknologiakuilu on kaksi kertaa niin suuri kuin koheesiokuilu, ja monet asiat viittaavat siihen, että kuilu kasvaa entisestään.
Mietinnössä panemme merkille, että pienet ja keskisuuret yritykset tarvitsevat erityistä huomiota. Yleiset välineet, verokannustimet, yhteiset teollisen tutkimuksen hankkeet ja tulosten hyödyntäminen ovat sopivampia keinoja kuin erityisohjelmien vahvistetut kvantifioidut tavoitteet. Nämä toimenpiteet ovat kuitenkin komission toimivallan ulkopuolella. Sekä innovoinnin mittareita että rahoitusta on kehitettävä. Kokemus on osoittanut, että rahoituksen puuttuminen on harvoin innovoinnin keskeisimpänä esteenä, vaikka sitä käytetäänkin usein tekosyynä. Asianmukainen rahoitus alun kehittämisvaiheen jälkeen voi kuitenkin olla ratkaiseva sen kannalta, ovatko uudet yritykset menestys vai fiasko. Riskipääomaa on Euroopan unionissa runsaasti saatavilla, mutta innovaatiot eivät aina täytä markkinoiden vaatimuksia. Riskipääoma ja innovaatiot kohtaisivat, jos riskin ottava osapuoli tulisi vakuuttuneeksi siitä, että mahdolliset asiakkaat ja muut asiasta kiinnostuneet osapuolet uskovat uuteen yritykseen, ja jos yrittäjä tai innovoija ymmärtäisi sen, että riskipääoman sijoittaja haluaa kunnollisen korvauksen sijoituksestaan. Riskipääoman sijoittajien ja riskipääoman haltijoiden koulutusta tarvitaan, jotta heidät saataisiin huomaamaan uudet liiketoimintamahdollisuudet.
On väärin uskoa, että Euroopan unioni voi ratkaista työttömyysongelmat. Se tehtävä kuuluu erityisesti yksittäisille jäsenvaltioille. Me emme saa uskotella kansalaisille, että Amsterdamin sopimus voi ratkaista Euroopan työttömyysongelman. Se voi vaikuttaa ongelman ratkaisemiseen ainoastaan vähäisessä määrin.
Mietinnössämme korostamme sitä, että jäsenvaltioiden innovaatiopolitiikkahan on oleellinen osa koulutusjärjestelmää, ja viittaamme muun muassa myös siihen, että ei lainsäädännöllä eikä myöskään lyhyen aikavälin toimenpiteillä edistetä aitoa innovaatiokulttuuria. Meillä on myös se käsitys, että tiukat ympäristönormit johtaisivat uusien teknologioiden alalla innovaatioihin, jotka hyödyttäisivät suuresti ihmiskuntaa. Kehotamme muun muassa komissiota päättämään ehdotustensa tärkeysjärjestyksen ja kannustamaan EU: n tutkimustoimintaa aiempaa innovatiivisempaan suuntautumiseen.
Lopuksi kehotamme jäsenvaltioita tarkistamaan kurssit ja opetusmenetelmät luovuuden ja yrittäjähengen edistämiseksi mahdollisimman aikaisessa vaiheessa ja miettimään, mitä tarpeellisia muutoksia opettajien koulutuksessa on tapahduttava. Kehotamme luomaan ihmisille suuremman liikkuvuuden mahdollisuudet yliopistojen ja teollisuuden välillä ja harkitsemaan innovatiivisiin hankkeisiin tai yrityksiin tehtävien investointien edullisempaa verokohtelua. Lopuksi ehdotuksessamme korostetaan toivetta siitä, että komissiolle annetaan laajemmat valtuudet ohjata puiteohjelmien tutkimus- ja kehittämishankkeita, siten että komissio voi muuttaa hankkeita ja toteuttaa uusia hankkeita, kun perustutkimuksessa tapahtuva kehitys ja uudet teknologiat antavat siihen aihetta.

Watson
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla esittelijä Rovsingia erinomaisesta mietinnöstä. Siitä on ollut paljon hyötyä keskusteluissamme. On järkeenkäypää, että ensimmäinen Euroopan innovaatioita koskeva toimintaohjelma tulee Firenzestä, joka oli aikaisemmin Euroopan sivilisaation keskus.
Olemme tietoisia siitä, että yhtäältä tutkimuksen, teknologisen kehityksen ja innovaation ja toisaalta tuotannon kasvun ja työpaikkojen luomisen välinen yhteys on erittäin suuri. Olemme myös tietoisia siitä, että Euroopan unioni ei osaa yhtä tehokkaasti hyödyntää ideoitamme kuin sen kilpailijat. USA: n ja Japanin kanssa käymämme korkean teknologian kaupan vuotuinen alijäämä on tällä hetkellä 24 miljardia ecua. Meidän on selvästi kehitettävä koulutusta ja taitoja. Me tarvitsemme selvästi arviointimenetelmää yritysten välistä vertailua varten. Meidän tulisi myös järjestää paremmin pienten yritysten rahoitus.
Tämä tapahtuisi lähinnä yksilöllisellä, paikallisella ja kansallisella tasolla, mutta on tärkeää, että unioni määrittää toimintaympäristön. Se voi tehdä tämän kilpailun, henkisen omaisuuden ja yhteismarkkinoiden toiminnan kaltaisilla aloilla. Se voi myös avustaa pienten yritysten rahoitusta.
Tämä toimintasuunnitelma on hyvä, ja parlamentin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta ottaa sen tyytyväisenä vastaan.
On erittäin tärkeää, että asetamme asiat tärkeysjärjestykseen, mikä ei ole komissiolle helppoa, jotta voimme tarjota kohtuullista rahoitusta ja jotta Euroopan yritysten asemaa parannetaan. Meillä on paljon voitettavana. Jättiläisyritys IBM kääntyi äskettäin pienen belgialaisyrityksen puoleen, kun se tarvitsi äänentunnistusteknologiaa. Euroopassa voidaan epäilemättä tehdä vielä paljon. Tämänkaltaisilla ohjelmilla voidaan saada aikaan paljon enemmän kuin Euroopan neuvoston suunnittelemalla työllisyyspaketilla, jotta kansalaiset saadaan vakuuttuneiksi siitä, että teemme jotain työllisyyden hyväksi.
Otan tyytyväisenä vastaan tämän mietinnön, ja mielestäni parlamentin tulisi syventyä tarkastelemaan, mitä komissio tekee, ja vakuuttamaan, että työpaikkojen luontia edistävät innovaatiopolitiikkamme vievät meidät ensi vuosisadalle.

Caudron
Hyvä komission jäsen, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minut nimitettiin Euroopan teollisen kilpailukyvyn tilanteen ja tulevaisuuden esittelijäksi ja työskentelen siis herkeämättä tämän tärkeän asian parissa. Voin sanoa teille olevani Internetin kannattaja ja siten hyvin tietoinen tämän välineen tärkeydestä, mutta myös siitä, kuinka pahasti me olemme jäljessä tällä alalla.
Luin siis mielenkiinnolla kollegamme Rovsingin mietinnön ja voin todeta hänelle yhtyväni, samoin kuin koko sosialistiryhmä, moniin hänen toteamuksistaan, pohdinnoistaan ja ehdotuksistaan.
Voin myös todeta hänelle liittäväni joitakin kohtia siitä omaan mietintööni, joka valmistuu muutaman kuukauden kuluessa.
Käytössäni on muutama minuutti, joten haluan edetä tärkeimpiin asioihin sähketyylillä kolmeen kohtaan keskittyen.
Ensimmäinen seikka on se, että kuten totesitte ja kuten kaikki toteavat, Euroopan unioni kärsii innovaatioiden puutteesta, joka on seurausta tutkimusponnistelujemme suhteellisesta vähenemisestä Euroopan komission aloitteista huolimatta. Tämä vaje on epäilemättä eräs syy Euroopan unionin viime vuosien korkeaan työttömyyteen ja tilanne on pahentunut johtuen valtavasta jälkeenjääneisyydestä uusien teknologioiden alalla. Tämä on asia, jonka tunnen hyvin. Tilannetta pahentaa myös ennen kaikkea jälkeenjääneisyys teknologian kehittämisessä väestön ja erityisesti nuorison parissa kansallisissa koulujärjestelmissämme. Jos tähän lisätään se, mitä on todettu tai mistä olemme voineet lukea sieltä täältä, elämme tietotekniikan ja viestinnän aloilla vielä jonkinlaista keskiaikaa ja jotkut maat siirtyvät keskiajalta kolmannelle vuosituhannelle vasta tulevien kymmenen tai kahdenkymmenen vuoden aikana. Näin ymmärrämme kuinka kiireellistä ja tärkeää Euroopan on pyrkiä lisäämään tutkimusta, kehittämään uusia teknologioita ja kannustamaan innovaatioihin, erityisesti viestinnän alalla. Kaikki myöntävät, että tätä tarkoitusta varten tarvitaan enemmän varoja, mutta meidän on myös määritettävä toimintamme ensisijaiset tavoitteet. Tähän ehdotukseen myös minä yhdyn.
Sallinette minun sanoa, että kaikkialla Euroopassa olisi ihmiset saatava tutustumaan Internetiin, mutta erityisesti tämä koskee taloudellisia ja poliittisia johtajia, jotka puhuvat usein asioista, joita eivät tunne, koska eivät itse ole niiden kanssa tekemisissä tai teettävät ne sihteereillään. Internet on mielestäni todellinen, uusi, laaja ja yleinen, yhteistä etua koskeva julkinen palvelu, jota olisi kehitettävä.
Hyvä komission jäsen, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tällä hetkellä puhutaan paljon työllisyydestä. Työllisyys edellyttää kuitenkin taloudellista kasvua, joka puolestaan tapahtuu tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja innovaatioiden kautta. Siten hyvä kollegat, arvoisat komission jäsenet ja hyvät ministerit - joita ei tänä iltana ole paikalla - olisi ehkä torjuttava houkutus rajoittaa vapaaehtoisesti kasvua talousarvion yhteydessä.

Haarder
Arvoisa puhemies, me eurooppalaiset olemme asiantuntijoita kuluttamisessa, mutta huonoja investoimaan. Meidän on helppo ottaa yrityksiltä rahaa pois, minkä jälkeen laadimme tukiohjelmia, joilla yrityksille annetaan osa rahoista takaisin. Olemme asiantuntijoita aloitekykyisyyden verottamisessa ja huonoja sen palkitsemisessa. Olemme paljon jäljessä USA: sta ja Japanista teknologian innovaatioiden suhteen. Meillä on vain 2 yritystutkijaa 1000 työntekijää kohti siinä missä USA: lla ja Japanilla on 6. Siksi meillä Euroopassa onkin kaksinkertainen työttömyys USA: han verrattuna ja kolminkertainen työttömyys Japaniin verrattuna. Meillä on toisin sanoen "hankaluuksia innovaatioiden puolella" . Meillä on ongelmia muutosvalmiuden kanssa, joka on huomattavasti huonompi, ehkä siitä syystä, että meillä Euroopassa palvotaan oikeuksia kannustinten sijasta ja sääntöjä mahdollisuuksien sijasta.
Kun me lamaannutamme innovatiivisuuden tai rajoitamme sitä, rajoitamme myös työpaikkojen luomista. Ne, jotka takertuvat menneisyyden työpaikkoihin, rajoittavat kuitenkin tulevaisuuden työpaikkoja. Tie useampien työpaikkojen, parempien työpaikkojen ja paremman ympäristön ja työympäristön aikaansaamiseksi on innovatiivisuus. Christian Rovsingin loistavassa mietinnössä painotetaan aivan aiheellisesti, että uudistuksia ei luoda laeilla ja säännöillä, mutta taakkoja ja vaivoja voidaan kyllä poistaa ja edistää kilpailukykyistä, palkitsevaa elinkeinoelämää, ja uudistuksista voidaan palkita.
Lisäksi voimme tehdä jotakin myös koulutuksen ja tutkimuksen hyväksi. Voimme edistää itsenäisyyskulttuuria, ja eurooppalaisten instituutioiden pitää itsekin toimia niiden ohjeiden mukaan, joita ne muille antavat. Tämä koskee myös Euroopan parlamenttia, jossa minulla itselläni on kunnia olla vastuussa teknologian uudistamisesta uusien rakennusten yhteydessä, mutta se koskee myös esimerkiksi Euroopan kouluja, joiden pitäisi toimia esikuvana, mutta jotka eivät ole teknologisessa mielessä missään nimessä esikuva, ehkä siitä syystä, että niitä johdetaan keskitetysti.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, ryhmämme arvostaa paljon Rovsingin mietintöä. Mielestämme se on täysin oikeaan osunut, ja myös komission tiedonanto on myönteinen askel eteenpäin. Olemme samaa mieltä Rovsingin kanssa hänen tiedonvälityksen puutteita, ensisijaisuuksien asettamisen välttämättömyyttä ja Euroopan unionin velvoitteiden selvittämistä koskevasta arvioinnistaan.
Lopullinen mielipiteemme ei ole kuitenkaan pelkästään myönteinen, koska on olemassa vielä monia ristiriitaisuuksia ja epäselviä näkökohtia.
Ensiksi puolustetaan sitä, että innovaation seurauksena työllisyys lisääntyy. Tästä huolimatta innovaatiota käsittelevät tilastot viimeisten 25 vuoden ajalta näyttävät nimenomaan päinvastaista. Tuotannon kasvu työtuntia kohden edellyttää työpaikkojen määrän vähentämistä.
Toiseksi puolustetaan sitä, että eurooppalaisen politiikan ansiosta tutkimuksen rakennetta parannetaan - mikä meistä tuntuu oikealta -, samoin suhteita pk-yrityksiin. Puiteohjelmien viime vuosien kehitys on kuitenkin aiheuttanut sen, että varat keskittyvät yhä enemmän tietyille alueille ja suhteet suurteollisuuteen ovat tärkeitä.
Kolmanneksi, vaikka komissio tukee merkittäviä sijoituksia ja varoja myönnetään enemmän, törmäämme mielestämme siitä huolimatta Maastrichtin kriteereihin, joissa määrätään rajoituksia myös tutkimusta koskeviin talousarvioihin yleisesti sekä jokaisessa maassa.
Neljänneksi valitetaan myönteisen ilmapiirin puutetta. Opiskelijoiden kouluttaminen merkitsee kuitenkin kilpailukyvyn lisääntymistä ja individualismia, ja tämä voi haitata mainitun myönteisen ilmapiirin syntymistä.
Lopuksi mielestämme olisi luotettava huomattavasti enemmän työntekijöihin, ammattiyhdistyksiin, yrityksiin ja niin edelleen, jotta voidaan luoda tällainen teknologisen innovaation ilmapiiri.

Buffetaut
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unionilla on erityinen asema teollistuneessa maailmassa. Sen kasvu on kuitenkin erityisen heikkoa ja työttömyysaste erityisen korkea. Näissä olosuhteissa innovaatiot ovat todella välttämättömiä, ei ainoastaan tätä hetkeä, vaan myös tulevaisuutta ajatellen.
Rovsingin mietinnössä korostetaan perustellusti Euroopan tutkimuksen ja kehityksen heikkoa tasoa verrattuna Yhdysvaltoihin ja Japaniin. Tämän toteaminen on helppoa, mutta nyt olisi löydettävät ratkaisut. Haluaisin tässä yhteydessä muistuttaa, että innovaatiot ovat ennen kaikkea yritysten ja niissä työskentelevien ihmisten asia. Kuten tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta oikeutetusti toteaa, julkiset viranomaiset, olivat he sitten alueellisia, kansallisia tai eurooppalaisia, eivät ole parhaassa mahdollisessa asemassa voidakseen tehdä päätöksiä yritysten tarvitsemasta asiantuntemuksesta ja taidoista.
Julkisen vallan tehtävä tällä alalla, kuten monilla muillakin aloilla, on yritysten innovaatioille suotuisan ympäristön luominen. Itse asiassa yritykset voivat kehittää dynaamista kehitys- ja tutkimustyötä riippuen siitä, millainen yrittäjähenki riskeineen ja innovaatioineen yhteiskunnassa on. Olennaista on siis se, että patentteihin ja taitotietoon sovellettava kansallinen lainsäädäntö suosii innovaatioita, mutta myös se, ettei verorasite ole sietämättömän suuri ja lannista siten yrityksiä, joilla ei enää olisi varaa sijoittaa tutkimukseen ja kehitykseen. Voimme olla iloisia siitä, että esittelijä itse korostaa, että on välttämätöntä välttää liiallista sääntelyä.
Perusteluissa korostetaan huomattavasti pk-yritysten asemaa. Niiden asema on varmasti tärkeä, mutta sallinette, että korostan myös suuryritysten merkittävää asemaa tässä asiassa. Olisi epäilemättä pitänyt ottaa esille kysymys teknologian siirrosta ja yhteistyöstä suurten ja pienten yritysten välillä, erityisesti suuryritysten ja pienten alihankkijayritysten välillä. Pk-yritysten kohdalla on huomattava, että niiden mielestä kansallisen toimivallan taso on usein hyvin kaukainen. Sitäkin suuremmalla syyllä yhteisön toimivalta on heistä vieläkin kauempana. Tällä, kuten muillakin aloilla, on toissijaisuuden periaate, ei ainoastaan otettava esille, vaan sitä on myös noudatettava.
Lopuksi haluaisin korostaa sitä tosiasiaa, että innovaatiot voivat kehittyä ainoastaan taloudellisesti ja sosiaalisesti yrityksiä suosivassa ilmapiirissä ja että on turhaa kannustaa ponnisteluja tällä alalla sekä luoda tukia ja houkuttimia, ellei monetarismiin sulkeutunut talouspolitiikka suosi kasvua. Innovaatiot, toistan vielä kerran, ovat ennen kaikkia yritysten ja niitä hengissä pitävien ihmisten asia.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, kollegat, tämän keskustelun aihe on erittäin mielenkiintoinen. Haluan tuoda esille pari asiaa, jotka ovat mielestäni erittäin tärkeitä. Olen löytänyt ne myös komission asiakirjasta ja esittelijän erinomaisesta mietinnöstä.
Innovatiivisten yritysten ja etenkin uusien yrittäjien ja uraa uurtavien yritysten rahoitus osallistumisen ja riskipääoman avulla on yksi innovaation avaimista. Tutkimusten perusteella tiedämme, että innovaatiota löytyy etenkin nuorista, uusista yrityksistä. Täällä on puhuttu keskustelun käynnistämisestä. Mikäli me käynnistämme keskustelun, haluaisin tuoda esille pankkien ja suurten eläkerahastojen roolin. Sieltä löytyy suuria pääomia. Mielestäni niitä voidaan hyödyntää paremmin ja tämä keskustelu voi olla erinomainen keino saada pankit ajattelemaan asiaa.
Tämän lisäksi haluan pyytää huomiotanne taas asetukseen eurooppalaisista yhtiöistä. Se mainittiin täällä taas. Menneisyydessä asia on ollut usein esillä parlamentissa. Opetuksen ja yliopistojen ja liike-elämän yhteinen rooli on myös erittäin tärkeä ja last but not least , mielestäni etenkin pk-yritykset voivat näytellä tärkeää osaa tässä innovaatiossa, jota me kaikki haluamme. Siksi haluan viimeiseksi muistuttaa kulttuurivaliokunnan puheenjohtajan kirjeestä, jossa hän ilmaisee pelkonsa, että me puhumme etupäässä vain keskenämme ja hän kutsuu meitä toimintaan. Tämä on mielestäni se viesti, joka meidän pitää ottaa vakavasti.

Cresson
Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää parlamenttia sen ensimmäistä innovaatioita koskevaa toimintasuunnitelmaa kohtaan osoittamasta kiinnostuksesta. Tätä aihetta on tarkasteltu laajalti, sillä kolme valiokuntaa, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta, kulttuuria käsittelevä valiokunta sekä työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunta, ovat antaneet asiasta lausuntonsa tutkimusta käsittelevälle valiokunnalle.
Haluaisin aivan ensiksi kiittää Rovsingia hänen erinomaisesta mietinnöstään. Se on kriittisiltä osiltaan virkistävä ja komission kannalta motivoiva, sillä siinä kannustetaan tekemään enemmän innovaatioiden rahoitusta sekä yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelmien hallintoa ajatellen. Komissio on huomioinut esittelijän suosituksen määrittää neljä ensisijaista tavoitetta. Komissio on samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että innovaatioiden rahoitusta koskevat kysymykset ovat ensisijaisia. Kyse on, kuten aivan oikein korostitte, laajasta kysymyksestä, joka käsittää yritysten perustamisen, riskipääoman, Euroopan laajuiset pääomamarkkinat voimakkaasti kasvaville yrityksille, stock options , omiin varoihin perustuvan rahoituksen ja niin edelleen. Komissio käynnisti 1. heinäkuuta 1997 kokeiluhankkeen nimeltä Hightech, Innovation and Technology Equity Capital yhteistyössä Euroopan investointirahaston kanssa kannustaakseen yksityisiä riskipääomatoimijoita sijoittamaan teknologisesti innovatiivisten hankkeiden käynnistysvaiheeseen. Tämä hanke sai loistavan vastaanoton ja kahdessa kuukaudessa lukuisat rahastot sitoutuivat lisäämään toimintaansa. Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston olisi lisäksi, Amsterdamin huippukokouksessa annetun kasvua ja työllisyyttä koskevan päätöslauselman mukaan, osallistuttava unionin yritysten innovaatiomahdollisuuksiin.
Puheeni toinen kohta käsittelee henkistä omaisuutta, joka on yksi komission ensisijaisista toimintakohteista. Komissio hyväksyi 25. kesäkuuta 1997 yhteisön patentointia ja Euroopan patentointijärjestelmää koskevan vihreän kirjan. Tämän vihreän kirjan olisi synnytettävä laajaa keskustelua ja käynnistettävä toimenpiteitä, joiden avulla nykyistä patenttien kautta tapahtuvaa suojelua voidaan parantaa merkittävästi. Kuten tiedätte, tällä alalla on paljon tehtävää. Luotan parlamentin tukeen tässä hankkeessa, joka on erittäin ratkaiseva.
Komissio aikoo myös luoda viidenteen puiteohjelmaan henkistä omaisuutta koskevien kysymysten tuki- ja tietopalvelun. On elintärkeää, että julkisin varoin rahoitettuja tuloksia hyödynnetään paremmin ja tämän palvelun on tarkoitus auttaa asiassa.
Kolmas seikka on se, että viidennen puiteohjelman olisi merkittävä yhteisön tutkimuspolitiikan suunnanmuutosta kohti innovaatioita. Innovaatioista olisi tultava eri aiheita koskevia ohjelmia yhdistävä huolenaihe. Innovaatioita sekä pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista käsittelevän ohjelman olisi valvottava tätä koordinaattorin ja tukijan tehtävässään huolehtien kuitenkin myös omista toimistaan. Aiheiden innovaatio sekä pienet ja keskisuuret yritykset lähentämisen toisiinsa samassa ohjelmassa olisi mahdollistettava puiteohjelman avautuminen laajemmalti pienille ja keskisuurille yrityksille sekä näiden yritysten hyötyminen laajemmin sen tuloksista, kun niiden tarpeet arvioidaan paremmin. Puiteohjelman hallintomenetelmien parantamisen olisi helpotettava käynnissä olevien ohjelmien tai hankkeiden uudelleensuuntaamista teknologisten ja yhteiskunnallisten vaatimusten mukaan.
Lopuksi neljäs seikka, joka koskee sitä, että komissio on vakuuttunut kulttuuri- ja kasvatusulottuvuuden tärkeydestä. Tämä on yksi toimintasuunnitelman kolmesta aiheesta. Euroopan kilpailukyky ja työllisyys riippuvat tiedoista ja mukautumiskyvyistä. Opetusta ja koulutusta koskevan valkoisen kirjan ehdotusten, kuten Erasmus ja oppiminen tai pilottihankkeiden, kuten oppiminen tietoyhteiskunnassa, täytäntöönpanon olisi osaltaan edistettävä innovaatioita ja demokratisoitava innovaatioista olevaa mielikuvaa.
Lopuksi toteaisin, että vihreän kirjan ympärillä käyty keskustelu ja toimintasuunnitelman julkaisu ovat vaikuttaneet siihen, että innovaatioiden merkitys yritysten kilpailukyvylle, kasvulle ja työllisyydelle ymmärretään paremmin. Rovsingin mietintö tukee kriittisellä ja rikastuttavalla tavalla komission hanketta. Siinä kannustetaan komissiota jatkamaan ponnistelujaan ja etenemään jopa vielä pidemmälle tietyissä kohdin. Komissio ottaa huomioon parlamentin suositukset ja ehdotukset toimintaohjelmansa toteuttamisessa ja Luxemburgin työllisyyttä koskevan huippukokouksen valmistelussa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Cresson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

CFC-tuotteiden tuonti Kiinasta ja Venäjältä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista suullisista kysymyksistä:
Teversonin ja Eisman Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta esittämä suullinen kysymys komissiolle (B4-0522/97 - O-0106/97) EU: n alueelle Kiinasta ja Venäjältä tulevien CFC-tuotteiden laittomasta tuontiverkostosta; -Dupuis'n ja Macartneyn Euroopan radikaaliallianssin puolesta esittämä suullinen kysymys komissiolle (B4-0523/97 - O-0106/97) CFC-tuotteiden laittomasta tuonnista.
Teverson
Arvoisa puhemies, yksi niistä asioista, jotka tekivät suurimman vaikutuksen maailmaan maailmanlaajuisen ympäristötoiminnan alalla, oli Montrealin pöytäkirja - 24 valtion välinen, tuolloin ainutlaatuinen sopimus, jolla pyritään kieltämään CFC-tuotteet. Nyt sopimus koskee 163 valtiota, ja CFC-tuotanto on todellakin nykyään kielletty Euroopan unionissa, OECD-maissa ja vuodesta 2010 lähtien myös kehitysmaissa.
Kyseinen pöytäkirja oli ainutlaatuinen osoitus kansalaisjärjestöjen, hallitusten ja yritysten yhteisestä päättäväisyyttä ratkaista tärkeä ympäristöongelma. Tätä hyvää työtä on kuitenkin heikentänyt monissa hiljattain laadituissa kertomuksissa mainittu salakuljetus, jonka määräksi on arvioitu noin 20 000 tonnia vuosittain, joka on kolmannes maailmankaupasta. Tämä heikentää laillista teollisuutta, joka pyrkii tarjoamaan tuotteita.
Euroopan sanotaan olevan täynnä laittomia CFC-tuotteita. Tuotteet on salakuljetettu lähinnä Venäjältä, ja ne on usein merkitty uusiotuotteiksi - Venäjä näyttää toimivan Montrealin yleissopimuksen vastaisesti - ja Kiinasta, jossa tuotanto itse asiassa kasvaa. Ratkaisun täytyy olla kaupan kielto; ei ainoastaan käyttämättömien CFC-tuotteiden kielto, joka on tärkeää ja jota Euroopan komissio ja monet Euroopan valtiot ovat hiljattain ehdottaneet, vaan täydellinen kielto, sillä ongelmana on tuotteiden merkitseminen uudelleen ja valvonnan puute. Koska näiden tuotteiden kauppa jatkuu, niitä varten täytyy luoda maailmanlaajuinen lupajärjestelmä, joka on täysin valvottavissa ja jäljitettävissä.
Olen itse aina kannattanut toissijaisuusperiaatetta Euroopan päätöksenteossa, mutta tämä on sellainen maailmanlaajuisen ympäristöalan alue, jossa ei ole tilaa toissijaisuudelle. Euroopan, ministerineuvoston, komission ja parlamentin tulisi tehdä työtä yhdessä korkeimpien standardien saavuttamiseksi, ja tällä varmistetaan, että Montrealin pöytäkirjan periaatteita ei heikennetä vaan vahvistetaan. Teollisuudenala kannattaa tätä. CFC-tuotteiden salakuljetus ja jatkuva käyttö vaarantavat tulevien sukupolvien terveyden, erityisesti pohjoisella pallonpuoliskolla. Kysyn komissiolta, joka on voimakkaasti tukenut uudistusta, mihin toimenpiteisiin se nyt aikoo ryhtyä, jotta CFCtuotteiden salakuljetus Euroopan unioniin lopetetaan?

De Lassus
Arvoisa puhemies, tarkastelemme yleensä hyvin tarkkaan komission osastojen toimintaa ja suosittelemme usein, että niiden olisi oltava toimissaan tiukempia.
Sen sijaan asiassa, jonka osatekijöistä kollegamme on laatinut mietinnön, parlamenttia on kehotettava onnittelemaan osastoja, jotka ovat usein vaikeassa asemassa, sillä petosten torjunnassa niiden on paljastettava petoksia, jotka kuuluvat enemmän tai vähemmän jäsenvaltioiden viranomaisten toimi-alaan.
Ryhmämme siis toivoo, että koko parlamentti tukisi näiden osastojen toimintaa. On muistettava, että CFC: n tuotanto on ollut kiellettyä Euroopan unionissa vuodesta 1995 lähtien. Se on yleensä kielletty myös kaikissa kehittyneissä maissa ja se kielletään kaikissa kehitysmaissa vuoden 2010 jälkeen. Toistaiseksi hyväksymme näiden tuotteiden tuonnin Euroopan unioniin kiintiöjärjestelmän perusteella. Näitä kiintiöitä olisi kuitenkin noudatettava! Voimme kuitenkin nähdä, että kansainvälisen yhteistyön puutteesta ja jäsenvaltioiden tulliyhteistyön keskinkertaisuudesta ympäristöasioissa johtuen suojelussa, johon maillamme olisi oltava oikeus, on aukkoja.
Petosten ehkäisyn yhteensovittelusta vastaavan UCLAF: n puuttuminen asiaan on siis suuri voitto siinä mielessä, että Euroopan unionin koordinointi näyttää tuottaneen tulosta. Euroopan radikaaliallianssin ryhmä haluaa kehottaa parlamenttia suuntaamaan toimensa kohti CFC: n täydellistä kieltoa Euroopan unionissa. Se kehottaa komission jäsentä ja komissiota työskentelemään yhdessä Montrealin sopimuksen osapuolten kanssa, jotta saadaan aikaiseksi hyvin ankara rangaistusjärjestelmä petosten torjumisseksi.

Cresson
Hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, Euroopan komissiolle ilmoitettiin jokin aika sitten otsonikerrosta ohentavia laittomia aineita koskevasta kaupankäynnistä. Komissio toteutti - ja toteuttaa edelleen - toimenpiteitä eri tasoilla.
Euroopan komission petosten vastainen yksikkö puuttui asiaan, kuten halusitte korostaa, aloittaakseen ja koordinoidakseen tutkimuksia jäsenvaltioiden tullien välillä. Nämä tutkimukset johtivat äskettäin siihen, että useissa jäsenvaltioissa (Saksa, Alankomaat, Belgia) havaittiin tapahtuneen noin 1000 tonnin CFC: n ja alkuperältään kiinalaisten halogeenien laitonta maahantuontia. Tavarat onnistuttiin saamaan haltuun ja petoksista epäillyt henkilöt vangittiin. Käynnissä on muita erilaisiin tilanteisiin ja tuotteisiin sekä eri paikoista tuleviin tuotteisiin liittyviä tutkimuksia. Samanaikaisesti on tehty useita aloitteita valvontajärjestelmän lujittamiseksi sekä mahdollisten laittoman tuonnin lähteiden löytämiseksi. Montrealin pöytäkirjan otsonikerrosta ohentavista aineista allekirjoittaneet osapuolet tarkastelevat juuri näinä päivinä tätä ongelmaa kokouksen kymmenvuotispäivän yhteydessä ja keskustelevat ehdotuksesta, jonka tarkoituksena on velvoittaa kaikki osapuolet luomaan lupajärjestelmä tällaisten aineiden vientiä ja tuontia varten. Euroopan yhteisöllä on jo näiden aineiden tuontia koskeva kiintiö- ja lupajärjestelmä, mutta on selvää, että on koordinoitava kaikkien osapuolten pyrkimyksiä, jotta aineiden laiton kauppa estetään.
Komissio aikoo näitä aineita koskevan neuvoston asetuksen 3093/94 muutoksen yhteydessä ehdottaa CFCtuotteiden myynnin ja käytön kieltoa. Niiden tuotanto on ollut kiellettyä jo vuodesta 1995 lähtien. Myynnin kieltäminen saisi kysynnän loppumaan ja tästä johtuen houkutus laittomaan kaupankäyntiin päättyisi. Samanaikaisesti Euroopan unioni on antanut kaikkien teollisuusmaiden käsiteltäväksi Montrealin pöytäkirjan mukaisen ehdotuksen, josta myös parhaillaan keskustellaan. Asetus velvoittaa jäsenvaltiot määräämään pelotuskeinoina käytettäviä rangaistuksia, ellei säännöksiä noudateta, mutta niiden on luonnollisesti myös sovellettava tehokkaasti näitä rangaistuksia.

Bowe
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, mitä Cresson sanoi. Se todellakin poikkeaa siitä, mitä komissio sanoi viime vuonna Bjerregaardin puhuessa aiheesta.
Ensinnäkin otan tyytyväisenä vastaan ympäristökeskuksen kertomuksen, jossa paljastettiin tämä kauppa ja jossa annettiin kiistämättömät todisteet, mikä tarkoittaa, että komission on ryhdyttävä toimenpiteisiin tämän laittoman kaupan torjumiseksi.
Huolimatta kansainvälisten asioiden instituutin kertomuksesta ja kysymyksistä ja minun sekä muiden jäsenten aikaisemmin esittämistä kysymyksistä, komissio on toiminut hitaasti. Viime vuoden toukokuussa Bjerregaard sanoi: " Olemme kyllä kiinnostuneita tutkimaan Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulevia kertomuksia, mutta meidän on katsottava, onko meillä tarpeeksi tietoa asiasta, jotta voimme viedä sitä eteenpäin." Olen tyytyväinen kuultuani, että komissio vie asiaa vihdoin eteenpäin - mutta ei riittävän pitkälle! Jokainen, joka on tutkinut tätä kauppaa, tietää tarkkaan, että tämä on klassinen esimerkki rikollisesta toiminnasta ja laittomasta kaupasta yleensäkin. Komission on ryhdyttävä toimenpiteisiin sekä kysynnän että tarjonnan torjumiseksi. CFC-tuotteiden kaikkiin nykyisiin käyttötarkoituksiin on olemassa vaihtoehtoja, ja komissio on toiminut hitaasti CFC-tuotteiden käytön ja kaupan kieltämiseksi yhteisössä. Asia ei kuitenkaan jää vielä tähän, Cresson. Teidän on ryhdyttävä toimenpiteisiin myös tarjonnan lopettamiseksi.
Maailmanpankki on laatinut suunnitelman, miten lunastaa melkein puolet Venäjän maailmantuotannosta, mikä maksaa ainoastaan 27 miljoonaa dollaria, mutta jäsenvaltiot eivät ole juuri reagoineet tähän. Yhdistynyt kuningaskunta on tarjonnut 3 miljoonaa dollaria, Tanska 2 miljoonaa dollaria, Norja - joka ei ole unionin jäsen mutta joka kuitenkin tietää vastuunsa - on tarjonnut 2 miljoonaa dollaria. Myös amerikkalaiset ovat tarjonneet rahaa.
Pyydän komissiota, että se käyttää koko arvovaltansa ja voimansa, jotta tämä ehdotus, joka koskee kyseisen tuotannon lunastamista, Kiinan jäljelle jäävän tuotannon eristämistä ja laittoman kaupan lopettamisen varmistamista, hyväksytään. Te voitte lunastaa kyseisen tuotannon, eikä se maksa paljon. Miksi komissio ei ole tehnyt näin? Miksi se ei ole toiminut Euroopan kansalaisten etujen mukaisesti ja vastannut minun ja muiden kansalaisten edustajien aikaisemmin esittämiin pyyntöihin. Se on reagoinut hitaasti, ja seuraukset ovat vakavat.

Schleicher
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aluksi pari itsestäänselvyyttä: Aina kun lakeja kiertämällä voi ansaita rahaa, ei rikollisuus ole kaukana. Toiseksi: Se tosiasia, että UCLAF, Euroopan komission petostenvastainen yksikkö, on päässyt rikollisten tekojen jäljille, osoittaa, että valvonta toimii.
Laittomat tuonnit Kiinasta, mahdollisesti myös Venäjältä, ovat suullisessa kysymyksessä ensisijaisina. Saksassa paljastui juuri äskettäin 1000 tonnin laittomat HCFC-tuonnit Isosta-Britanniasta. Lisäksi on tiedossa, että myös muutamat muut Keski- ja Itä-Euroopan maat eivät noudata sopimuksia CFC: n valmistuksen ja käytön lopettamisesta. CFC: tä pidetään otsonin tuhoajana. Kymmenen vuotta sitten 24 valtiota sekä Euroopan unioni allekirjoittivat Montrealin sopimuksen. Sen tavoitteena oli ja on lopettaa CFC: n tuotanto asteittain ja luopua vähitellen muista aineista, jotka pahiten vahingoittavat otsonikerrosta.
Vuodesta 1996 lähtien CFC on ollut kielletty teollisuusmaissa. Siitä huolimatta maailmassa tuotetaan sitä vuosittain vielä noin 240 000 tonnia. Koko maailmassa sen kulutus kasvaa edelleenkin noin 4 % ja pääasiassa kehitysmaissa. Myöskään Euroopassa ei kaikissa laitteissa, kuten esimerkiksi kondensaattoreissa, vielä voida luopua kokonaan CFC: n käytöstä eikä pelkästään kustannussyistä - kaikkien näiden laitteiden vaihtaminen nielisi valtavia summia, vaan myös ympäristösyistä. Maailmassa ei ole riittävästi sijoituspaikkoja hävittämään kaikkea CFC-jätettä vahingoittamatta ympäristöä. Tämän korvaustarpeen täyttämiseksi on olemassa niin sanottu kiintiöjärjestelmä. Päätöslauselmassa, josta äänestämme huomenna, me emme voi yhtyä esityksen kohtaan 6, kun kysytään, mihin ne määrät jäävät, joita ei hävitetä.
Meidän eurooppalaisten ei pidä pelkästään huolehtia siitä, että nykyisiä lakeja ja sopimuksia noudatetaan, vaan meidän on tehtävä myös kaikkemme sen puolesta, että kehitysmaat ja entisen itäblokin maat saadaan luopumaan jo aiemmin CFC: n käytöstä kuin vasta vuoteen 2010 mennessä, kuten on sovittu. Tässä ne tarvitsevat meidän taloudellista ja teknistä tukeamme. Meidän on tehtävä kaikkemme myös sen puolesta, että muiden otsonikerrokselle haitallisten aineiden käyttöä vähennetään. Näitä ovat erityisesti metyylibromidi, jolla on edelleenkin kaksi kolmannesta CFC: n haittavaikutuksista ja jota käytetään erityisesti kehitysmaiden maataloudessa.
Tämä koskee kuitenkin myös osittain halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä, HCFC, joita käytetään juuri korvaamaan CFC: tä yhä enemmän maailmassa, joiden haittavaikutus on kuitenkin vain runsaat 20 % CFC: n vaikutuksesta. Siksi me emme voi äänestää myöskään esityksen kohdan 7 HCFC: n käytön puolesta. Tätä haluamme korostaa, koska se ei ole lainkaan mahdollista.
Kaikkialla maailmassa vastustetaan näiden aineiden aiempaa lopettamista. Euroopan unionin pitäisi näyttää tässä hyvää esimerkkiä jo tehdyn päätöksen mukaisesti.

Eisma
Arvoisa puhemies, yhdessä minuutissa voin vain sanoa, että olen syvästi huolestunut laittomasta kaupasta. Vielä 96 000 tonnia lisää CFC-tuotteita ja tämän vuoden heinäkuussa havaittiin, että 150 tonnia näistä vaarallisista tuotteista on kaupattu laittomasti ja ne tulevat etenkin Kiinasta ja Venäjältä. En ymmärtänyt täysin, mitä erityisiä toimia komissio aikoo suorittaa ja mitä sanktioita se aikoo asettaa näiden laittomien aineiden kauppiaille. Ehkä komissio voi tarkastella asiaa paremmin. Mikäli ymmärsin komissiota oikein, se aikoo huomenna päättyvässä Montrealin konferenssissa esittää CFC-tuotteiden myynnin ja käytön kieltämistä, siis koko maailmassa. Mutta haluaisin tietää, ja kysyn tätä vielä komissiolta, eikö se voisi konferenssin viimeisenä päivänä myös vaatia CFC-tuotteita korvaavien tuotteiden ja metyylibromidin kieltämistä. Toivon, että saamme selonteon Montrealin konferenssista ja komission panoksesta ja pyydämme: voimmeko saada selonteon mahdollisimman nopeasti, jotta tiedämme, mitä komissio on tehnyt?

Gahrton
Herra puhemies! Kuten useat puhujat ovat jo todenneet, on osa - oikeastaan aika suuri osa - freonien laittomasta tuonnista lähtöisin Kiinasta; osa tulee myös Venäjältä. Jokin aika sitten kertoivat saksalaiset sanomalehdet, miten eräs sammutusaineiden myyjä oli pidätetty, koska hän oli laittomasti tuonut maahan freoneja juuri Kiinasta. Tällä tavoin saavutettavat voitot voivat ilmeisesti olla jopa 300 prosentin luokkaa, ja mainitaan sellaisia lukuja kuin 10 000 tonnia laittomia CFC-yhdisteitä, joka tuotaisiin Euroopan unioniin vuosittain. Tämä on siis melko vakava ongelma, mitä kaikki ovat tässä keskustelussa tähdentäneet. Kysymys kuuluukin, miten se ratkaistaan.
Maailmanpankki yrittää parhaillaan, kuten joku puhuja myös mainitsi, ostaa pois markkinoilta näiden aineiden tuottajat, esim. maksamalla 140 miljoonaa DM Venäjälle siitä edestä, että siellä lakattaisiin valmistamasta aineita, joiden valmistamisen lopettamiseen jo on sopimuksella sitouduttu. Menettely herättää ehkä epäilyksiä, mutta kuitenkin on kysyttävä, onko se kenties välttämätön. Koska kehitysmailla on nyt oikeus tuottaa freoneja vuoteen 2010 asti, ei ehkä ole muuta keinoa kuin pois ostaminen tavalla tai toisella. Olisi kiinnostavaa kuulla, onko komissio pohtinut tätä kysymystä, ts. miten se suhtautuu Maailmanpankin projektiin ja onko se valmis tukemaan sitä. Edelleen, mitä Kiinaan tulee, onko komissio valmis aloittamaan erityiset neuvottelut Kiinan hallituksen kanssa todetakseen, onko Kiinan viranomaisista apua salakuljetuksen lopettamisessa jo lähtömaassa.

Graenitz
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, tavaroita salakuljetetaan silloin, kun sillä voi ansaita hyvin paljon rahaa. Löydetyt salakuljetetut CFC-tuotteet ovat varmasti vain osa siitä, mitä unioniin tuodaan salaa. Kollegani Bowe mainitsi jo tästä. Myös minä olen tässä asiassa esittänyt komissiolle joukon kysymyksiä, koska huhuja salakuljetuksista on jatkuvasti tullut esiin. Niitä ei salakuljeteta, koska ne ovat itsessään niin arvokkaita, vaan koska niiden valmistaminen on kielletty eikä monet nykyiset laitteet, laitteistot toimi ilman CFC: tä.
Tämä on mielestäni yksi silmiinpistävistä kohdista, joka meidän on otettava huomioon. Ei riitä, että valmistus kielletään. Ei riitä, että myynti kielletään. Ei riitä, että tuonti kielletään. On tehtävä töitä sen eteen, että kaikki nämä laitteet, joissa tarvitaan nykyään vielä CFC: tä, lopetetaan asteittain, muutetaan, korvataan uusilla. Tämä on varmasti myös alue, jolla on tehtävä tiivistä tutkimusta eikä vain korvaavien aineiden suhteen, vaan myös korvaavien laitteiden, korvaavien laitteistojen suhteen. Jos jollakulla on CFC-jäähdytteinen auto, sen jäähdytyslaitteiston vaihtaminen maksaa yli 200 dollaria, jolla summalla USA: ssa saa jo auton.
Tämä tarkoittaa siis, että siellä on ryhdyttävä toimiin, jos todella haluamme, että tämä aine, joka tuhoaa otsonikerrosta pitkäaikaisesti, vedetään kokonaan pois markkinoilta. Monet meistä eivät enää tule kokemaan sitä, että otsonikerros on palautunut ennalleen siihen, mikä sen tilanne oli ennen vuotta 1970. Mielestäni tulee olemaan välttämätöntä tiukentaa kiintiöiden valvontaa jäsenvaltioissa ja hankkia näissä olosuhteissa myös enemmän laitteita, joilla voidaan paljastaa CFC: n salakuljetukset samaan tapaan kuin USA: ssa.
Myös tämä olisi tärkeä askel, mutta kaikki tämän on vain toimenpide käytön lopettamiseksi nopeammin. Sikäli kuin tiedän pääosasto XI: ssä laaditaan asiakirjaa, jonka on määrä mahdollistaa myös unionille nopeampi osittain halogenoitujen fluorikloorihiilivetyjen käytön lopettaminen. Meidän kaikkien pitäisi tehdä tässä asiassa yhteistyötä niin investointien alalla kuin myös korvaavien aineiden suhteen.

Cresson
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, koetan vastata esitettyihin kysymyksiin ja voin samalla tarkentaa komission kantaa. Jotkut teistä kysyivät tämän laittoman kaupan tarkkaa laajuutta. Laittoman CFC: n tuonnin vuoksi on jo jonkin aikaa nostettu syytteitä ja teollisuudessa tämän salakaupan määräksi on arvioitu 10-15 000 tonnia vuodessa. Lisäksi eräs hallituksista riippumaton järjestö, Environmental Investigation Agency, joka seuraa pääasiassa näitä ongelmia, viittaa tuoreessa julkaisussa, että määrä on jotakin 6 000 ja 20 000 tonnin välillä.
Toiset kysyivät komission käytössä olevista keinoista nostaa syytteitä tällaisessa kaupankäynnissä mukana olevia asiakkaita vastaan. Euroopan lainsäädäntöön kohdistuvien rikkomusten seuranta eli velvollisuus luoda lupajärjestelmä, tuonnin kieltäminen sekä asiassa määrättävät rangaistukset, kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kuten äsken sanoin, Euroopan komission petostentorjuntayksikkö on käynnistänyt ja koordinoi tutkimuksia jäsenvaltioiden tulleissa. Rangaistukset vaihtelevat valtiosta toiseen, eivätkä ne ole yhtenäisiä.
Lisäksi jotkut kysyivät, mikä tällä hetkellä on yhteisön lainsäädännön soveltamista koskeva tilanne eri jäsenvaltioissa. Otsonikerrosta köyhdyttävien aineiden valvontaa koskevia yhteisön säädöksiä sovelletaan asetuksen kautta, joka koskee suoraan taloudellisia toimijoita.
Eräs kysymys koskee CFC: n tuonnin jatkumista. Eikö ole olemassa korvaavia tuotteita? Jos ajatellaan niitä eri aloja, joilla CFC: tä alunperin käytettiin, voidaan havaita, että sumuttimista - tärkeään käyttöalueeseen kuuluvia astman hoidossa käytettyjä lääke- ja annostelusumuttimia lukuun ottamatta - on poistettu liuottimet, ja vaahdot ovat nykyään täysin vailla CFC: tä. Tällä alalla käytettävät vaihtotuotteet ovat hiilivetyä, HCFC: tä ja vähemmässä määrin HFC: tä. Kylmälaitteiden alalla teollisuudessa arvellaan olemassaolevien laitteiden sisältävän vielä 50 0-100 000 tonnia CFC: tä. HCFC: tä käytetään yhä useammin korvaamaan CFC. Myös ammoniakkia ja hiilivetyä käytetään yhä enemmän uusissa laitteissa.
Voidaan kysyä, arvioiko komissio CFC: n myynnin ja käytön täydellisen kiellon - mikä poistaisi tarjonnan - olevan sopivin keino poistaa myös kysyntä ja helpottaa valvontaa. Säädös, joka kieltäisi CFC: n säilyttämisen markkinoilla (esimerkiksi myynnin kieltävä säädös) vaikuttaisi varmasti huomattavasti valvonnan helpottumiseen.
Minkä strategian komissio aikoo nyt ottaa käyttöön, ennen kaikkea ajateltaessa Montrealin konferenssia? Tässä konferenssissa yhteisö työskentelee sen puolesta, että kaikki osapuolet ottaisivat käyttöön otsonikerrosta köyhdyttävien aineiden tuontia ja vientiä koskevan lupajärjestelmän. Komission kanta on siis hyvin tiukka. Lisäksi Euroopan yhteisö on esittänyt ehdotuksen, jonka tarkoituksena on kieltää CFC: n myynti kaikissa teollisuusmaissa.

Teverson
Arvoisa puhemies, komissaari aikoi kertoa meille, uskooko komissio, että se aikoo hyväksyä täydellisen kiellon politiikan enkä, ainakaan tulkkauksen osalta, kuullut kysymyksen vastausta. Haluan selvennystä. Uskooko komissio, että se omaksuu CFC-tuotteiden kaupan täydelliseen kieltoon perustuvan jyrkän politiikan?

Cresson
Kyllä, arvoisa Euroopan parlamentin jäsen, olette ymmärtänyt aivan oikein. Euroopan yhteisö on esittänyt ehdotuksen, jonka tarkoituksena on kieltää CFC: n myynti kaikissa teollisuusmaissa. Sanoin lisäksi, että CFC: n myynnin kieltäminen helpottaa luonnollisesti petosten torjuntaa. Nämä kaksi ehdotusta liittyvät siis toisiinsa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Cresson.
Ilmoitan, että olen saanut kuusi päätöslauselmaesitystä, jotka on jätetty käsiteltäväksi työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.

Helms-Burtonin laki
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Castellinan taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan puolesta esittämästä suullisesta kysymyksestä komissiolle (B4-0521/97 - O-0102/97) komission ja Yhdysvaltain hallituksen välisistä neuvotteluista Helms-Burtonin laista.

Castellina
Arvoisa puhemies, kyseessä on taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan esittämä suullinen kysymys. Kiitän komissaari Brittania hänen läsnäolostaan. Pariisissa alkaa ensi torstaina toinen kahdenvälinen Yhdysvaltain ja Euroopan unionin välinen kokous, jossa on tarkoitus sopia yhteisistä kriteereistä määriteltäessä käyttöönotettavat säännöt tavoitteena taata sijoitusten turvallisuus. Säännöt on tämän jälkeen sisällytettävä monenväliseen sopimukseen, joka koskee parhaillaan neuvoteltavia AMI-sijoituksia.
Emme tiedä, mistä edellisessä kokouksessa keskusteltiin ja mitä suuntaviivoja siellä hyväksyttiin. Tiedämme kuitenkin, että ne ovat määrääviä, kun otetaan huomioon kahden pääosan esittäjän painoarvo OECD: ssa. Tämänkin vuoksi taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta toteaa tarpeelliseksi, että sitä pidetään paremmin ajan tasalla itse keskustelun aikana eli ennen kuin sen eteen asetetaan sopimus hyväksyttäväksi tai hylättäväksi.
Olemme kaikki vakuuttuneita siitä, että on määriteltävä kansainvälisellä tasolla kaikkien takuusäännöt, ja kuitenkin pysymme jossakin määrin huolestuneina, itse asiassa paljon enemmänkin, koska päätös näistä hyvin vaikeista Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välisistä neuvotteluista tehtiin osana sopimusta, jolla keskeytettiin WTO: n paneelikeskustelu, jossa itse Yhdysvallat nähtiin syytettyjen penkillä Helms-Burtonin lakinsa vuoksi. Keskeyttäminen on jo herättänyt huolestuneisuutta parlamentissa, joka muuten oli ottanut aivan kuten neuvostokin tiukan kannan Yhdysvaltain asettamaa kauppasaartoa vastaan. Nyt haluaisimme ymmärtää paremmin, miten säännöt, joilla on tarkoitus taata sijoitukset, suojelisivat - ja suojelisivatko ne - maidemme suvereeniutta ja jopa takaisivat jatkossakin niiden lainsäädännön takaaman autonomian.
Toissa päivänä juuri kolleganne komissaari Fischler asetti itselleen saman kysymyksen " hullun lehmän" tapauksen suhteen, jolloin hän kysyi itseltään, olisiko hänen ollut - ja jos niin missä määrin - mahdollista vielä ryhtyä tarpeellisiin toimenpiteisiin Euroopan kansalaisten terveyden suojelemiseksi. Loppujen lopuksi emme haluaisi tästä sopimuksesta aiheutuvan esteitä, jotka väistämättä vääristäisivät yhteisölainsäädäntöämme ja mielestäni myös monien Euroopan valtioiden perustuslakeja. Toivoisimme pikemminkin kuitenkin vielä yksityiskohtaisempia selvityksiä kyseisten lakien mahdollisista, pohdituista takautuvista vaikutuksista. Mitä aiotaan tehdä? Halutaanko todella ottaa uudestaan käsiteltäväksi kysymys kansallistamistoimista? Jos vastaus on kyllä, niin mistä lähtien? Sain tietää, että eräs Puolan kansalainen, jolta aikanaan riistettiin omistusoikeus Varsovassa sijaitsevaan palatsiinsa, vaatii nykyisin itselleen takaisin tuota tällä hetkellä Yhdysvaltain suurlähetystön omistamaa rakennusta, jota se luonnollisesti kieltäytyy luovuttamasta hänelle. Tämä on ainoastaan esimerkki siitä, mitä voisi tapahtua, jos kysymys otettaisiin uudelleen käsiteltäväksi.
Lopuksi - ja tämä on syvältä luotaava selvitys -, mikäli haluttaisiin soveltaa takautuvien vaikutusten kriteeriä Kuubaan ja yhtyä Yhdysvaltain kantaan kansallistamiskysymyksestä, ottaen huomioon, että suuri osuus ulkomaalaisille tai Yhdysvaltoihin muuttaneille Kuuban kansalaisille kuuluvasta omaisuudesta kansallistettiin Kuubassa runsaat 36 vuotta sitten ja että erotukseksi siitä, mitä nykyisin miltei kaikki valtiot ovat jo kauan tehneet, Yhdysvallat ei ole halunnut päästä minkäänlaiseen kompromissiratkaisuun sen kansalaisilta kansallistamalla otetun omaisuuden osalta. Uudet keskustelunalaiset säännöt voisivat johtaa kaiken kaupallisen toiminnan ja kaikkien saarella tehtävien sijoitusten lopettamiseen, mikä olisi ristiriidassa - toistan tämän - Euroopan unionin tekemien päätösten kanssa.
Nämä ovat selvitykset, arvoisa komissaari, jotka taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta haluaisi saada.

Brittan, Sir Leon
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, saanen sanoa ensiksi, että jos kysymystä tarkastellaan yleisesti, Maailman kauppajärjestön olemassaolo ja tapauksen vieminen Maailman kauppajärjestön käsiteltäväksi on ollut Euroopan unionin paras ja ehkä ainoa tehokas ase torjua Yhdysvaltojen täysin tuomittavat pyrkimykset harjoittaa politiikkojaan ja soveltaa niitä meihin.
Ilman tällaista riitojen ratkaisumekanismia, ilman näitä sääntöjä meillä olisi todellakin hyvin vähän panoksia tässä taistelussa. Sanon tämän, koska tämä kuvaa erittäin hyvin, miten tärkeää on, että Euroopan unioni on uskollinen Maailman kauppajärjestön periaatteille, sillä niiden avulla voimme puolustaa etujamme. Meidän on kuitenkin käytettävä näitä periaatteita oikein. Vastauksena muutamaan muuhun huomautukseen toistan aiheen tosiasiat.
Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisessä yhteisymmärrysasiakirjassa, joka laadittiin 11. huhtikuuta 1997, vaaditaan sellaisten periaatteiden kehittämistä, joilla " estetään ja ehkäistään sijoitusten hankkimista valtiolta, joka on takavarikoinut tai kansallistanut tällaisia sijoituksia kansainvälisen lain vastaisesti ja myöhempiä liiketoimia peiteltyinä sijoituksina" . On täysin selvää, että yhteisymmärrysasiakirjassa ei mainita kurinpitotoimia, joilla kiellettäisiin takavarikoidun omaisuuden tulevat sijoitukset, sillä siinä puhutaan estämisestä ja ehkäisemisestä ja viitataan kansainvälisen lain vastaisiin sijoituksiin eikä päinvastoin. Kaikki tällaiset sijoitukset eivät tietenkään ole kansainvälisen lain vastaisia.
Tämän lisäksi ja ohella yhteisymmärrysasiakirjassa vaaditaan Euroopan unionia ja Yhdysvaltoja työskentelemään yhdessä ja ratkaisemaan yhteisesti sovittujen periaatteiden avulla ristiriitaista tuomiovaltaa ja toissijaisia boikotteja koskevat kysymykset. On erittäin tärkeää kiinnittää huomiota siihen, että neuvotteluita käydään tässä vaiheessa rinnakkain sijoitusten kurinpitotoimia koskevien neuvottelujen kanssa. Toinen on Yhdysvaltojen etujen mukaista, ja toinen on meidän etujemme mukaista. Näin ollen se on tasapuolinen sopimus.
Yhteisymmärrysasiakirjan toinen osa on D´Amaton lainsäädäntö. Yhteisymmärrysasiakirjan soveltaminen kokonaisuudessaan edellyttäisi, että Yhdysvallat antaa Euroopan unionille tämän lainsäädännön mukaisen vapautuksen monenkeskisestä järjestelmästä, mikä ei ole WTO: ssa käsiteltävän tapauksen aiheena mutta mikä on joka tapauksessa osa Yhdysvaltojen kanssa tehtyä sopimusta. Yhteisymmärrysasiakirjassa edellytetään jatkuvaa vapautusta Helms-Burtonin lain 3 osastosta ja sitä, että kongressi muuttaa Helms-Burtonin lain 4 osastoa presidentin vapautusten sallimiseksi.
Suullisessa kysymyksessä viitataan huomioon, että Euroopan unioni on sitoutunut liittymään Yhdysvaltojen ponnisteluihin demokratian edistämiseksi Kuubassa. Muistuttaisin arvoisaa jäsentä, että yhteisymmärrysasiakirjan sanamuoto on aivan selkeä. Siinä ei edellytetä, että Euroopan unioni ja Yhdysvallat toimivat yhdessä. Kumpikin osapuoli voi vapaasti päättää, miten, missä ja milloin se haluaa ottaa esille nämä kysymykset Kuuban kanssa.
Palatkaamme näin ollen kysymykseen, katsooko komissio, että sijoitukset Kuubaan eivät ole mahdollisia tällaisten kurinpitotoimien vuoksi, kun otetaan huomioon arvoisan jäsenen mainitsemat historialliset tekijät. Haluaisin jälleen sanoa selkeästi, että yhteisymmärrysasiakirjan sanamuoto ei sulje pois aikaisempia takavarikkoja, mutta siinä oletetaan, että kansainvälistä lakia on selkeästi rikottu, ja kuten olen jo maininnut yhteisymmärrysasiakirjassa, Euroopan unioni sitoutuu kurinpitotoimiin, joiden tarkoitus on estää ja ehkäistä sijoituksia, eikä kurinpitotoimiin, joiden tarkoitus on kieltää sijoitukset. Jälkimmäinen olisi joka tapauksessa vaikeaa yhteisölle, mikä johtuu siitä, että meillä on melkein täydellinen pääomanliikkeiden vapaus, kuten EY: n perustamissopimuksen 73 artiklan b kohdassa mainitaan.
Seuraava kysymys liittyy kansainvälisessä oikeudessa annettuihin sääntöihin sijoitusten suojaamisesta, myös takavarikoiden laillisuutta koskeviin sääntöihin. Arvioitaessa takavarikon lainmukaisuutta yksi kriteeri on, onko takavarikon suorittanut valtio maksanut välittömästi, riittävästi ja tehokkaasti korvauksia. Komissio ja jäsenvaltiot ovat johdonmukaisesti pysyneet neuvotteluiden aikana kannassaan, että yhteisymmärrysasiakirjan mukaan kurinpitotoimia voidaan määrätä ainoastaan kansainvälisen lain vastaisesti suoritetuista takavarikoista. Siitä voidaan kuitenkin keskustella, milloin olosuhteet olivat tällaiset.
Sanomastani käy ilmi, että neuvottelut ovat tällä hetkellä vaikeassa ja herkässä vaiheessa. Komission tavoitteena on saavuttaa tasapuolinen ratkaisu, joka kattaa takavarikoituun omaisuuteen tehtyjen sijoitusten kurinpitotoimet siinä merkityksessä, kuin olen niitä kuvannut, ja ristiriitaisia vaatimuksia ja toissijaisia boikotteja koskevat periaatteet. Sopimus johtaisi siihen, että kongressi hyväksyy lainsäädännölliset muutokset, jotta vapautus Helms-Burtonin lain 4 osastosta on mahdollinen; Yhdysvaltojen hallituksen olisi myös sallittava vapautus monenkeskisestä järjestelmästä D´Amaton lain mukaisesti. Neuvottelijat ovat tällä viikolla Pariisissa, missä pidetään kuudes neuvottelukierros, ja lisäkeskusteluja on suunniteltu lokakuulle. Emme ole vielä päässeet sopimukseen, mutta nämä ovat soveltamamme periaatteet ja menettelyt.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että komissaari on muistuttanut meitä Euroopan komission ja Clintonin hallituksen välisen sopimuksen ehdoista. Sopimusta muutettiin myöhemmin osittain Euroopan unionin ministerineuvostossa. Kuten komissaari erittäin hyvin painotti, kysymys ei ole mistä tahansa sopimuksesta, vaan ehdollisesta sopimuksesta. Brittan on muistuttanut meitä sopimuksen ehdoista, mutta haluaisin korostaa kahta sopimuksen keskeistä ehtoa: toisaalta Euroopan unioni keskeytti Maailman kauppajärjestöön jättämänsä valituskäsittelyn, ja Yhdysvallat sitoutui keskeyttämään lain III osaston soveltamisen. Presidentti Clinton määräsi soveltamisen muuttamisesta 18. heinäkuuta, ja tämän takia Kuuban viranomaiset ovat varmastikin olleet niin sarkastisia vielä kuuden kuukauden ajan, ja sanoneet, että Yhdysvallat on naurettavalla tavalla jatkanut vielä kuuden kuukauden ajan muun maailman hallintaa. Toinen keskeinen ehto on mielestäni se, että Yhdysvaltain viranomaiset hyväksyivät lain IV osaston muuttamisen. Arvoisa puhemies, en ole kuitenkaan saanut tietoa siitä, että lain IV osastoa olisi jo muutettu. Yhdysvaltain kongressinhan on osallistuva asian käsittelyyn. Ja kuten komissaari erittäin hyvin tietää, Clintonin hallitus ja Yhdysvaltain kongressi ovat kaksi eri asiaa.
Arvoisa puhemies, kaikki nämä sopimukset on tehty siinä hyvässä uskossa, että jos Euroopan unionin luonnollinen tai juridinen henkilö soveltaisi toimenpidettä tai jos lakia ei kumottaisi tai sitä muutettaisiin, Euroopan unionilla olisi ilman eri toimenpiteitä oikeus käynnistää tavallinen valitusmenettely Maailman kauppajärjestössä. Perusteena tähän olisi aina sen lain, jonka avulla säännellään Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä kolmansien maiden - kuten Kuuban - välisiä kauppasuhteita, ekstraterritoriaalisuuden periaatteen noudattamatta jättäminen.
Arvoisa puhemies, haluan sanoa sen, että poliittinen ryhmämme on aina torjunut Helms-Burtonin lain. Tähän on lähinnä kolme tärkeää syytä: ensiksi se lisää Kuuban kansan jo ennestään suurta kärsimystä; toiseksi se tuo mukanaan ekstraterritoriaalisuuden aineksen, joka herättää vastenmielisyyttä minkä tahansa suvereenin valtion väljemmässäkin omassatunnossa - ja minulla on ollut tilaisuus sanoa se tässä parlamentissa -; ja kolmanneksi, arvoisa puhemies, se asettaa kyseenalaiseksi Maailman kauppajärjestön instanssin elimenä, jonka tavoitteena on tällaisten konfliktien ratkaiseminen. Brittan on sanonut meille, että tämä on paras takuu Euroopan unionin väitteen puolustamiseksi. Jos tarkastelemme banaani- ja hormonialan äskettäisten paneelien tuloksia, en tiedä, onko tämä paras takuu. Joka tapauksessa Helms-Burtonin lain osalta on selvää, että Euroopan unioni on tässä aivan oikeassa, mutta siitä huolimatta Euroopan unioni on tällä hetkellä hakenut sovintoratkaisua.
Kun Euroopan komissio allekirjoitti tämän sopimuksen Clintonin hallituksen kanssa, määräpäiväksi asetettiin 15. lokakuuta. Siksi komission olisi ehkä hyvä tietää Yhdysvaltain kongressin asenne ja kanta lain IV osaston muuttamiseen. Kävin johtamani valtuuskunnan kanssa äskettäin Yhdysvalloissa, eivätkä kongressin jäsenten ja senaattoreiden lain IV osaston muuttamista koskevat kannat olleet mitenkään selkeitä.
Arvoisa puhemies, lopetan toteamalla, että torjumme tämän lain ehdot. Vaikka lain avulla edistettäisiin Kuuban rauhanomaista siirtymistä vapauteen ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen sekä demokraattisia vapauksia, olemme eri mieltä käytetystä menetelmästä. Yli 40 vuotta kestäneet kauppasaartopolitiikat eivät ole edistäneet lainkaan näitä arvoja, jotka Euroopan unioni on maininnut 2. joulukuuta annetussa julkilausumassaan.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, täällä on keskusteltu useita kertoja Helms-Burtonin laista ja siitä on hyväksytty päätöslauselmia ja ryhmäni kanta tämän lain ekstraterritorionaalisten säännösten suhteen on muuttumaton. Ei voi olla niin, että Yhdysvaltain kongressi lukee lakia yrityksillemme ja mikäli konflikteja esiintyy, Maailman kauppajärjestön tulee toimia sovittelijana. Ainostaan sen. Arvoisa puhemies, minulla on kaksi kysymystä komission jäsen Brittanille.
Miksi komission jäsen esiintyi omissa nimissään neuvoteltaessa amerikkalaisten kanssa Helms-Burtonin laista? Maailman kauppajärjestön puitteisiin liittyvä kauppapolitiikka muodostaa vain 20 prosenttia laista ja siksi asia kuuluu komissiolle ja parlamentille. Mutta 80 prosentissa lakia käsitellään kolmansien maiden Kuubaan tekemiä sijoituksia ja nimenomaan entisiin amerikkalaisiin yrityksiin tekemiä sijoituksia. Kun on kyse sijoituksista, asia kuuluu neuvostolle. Ei olekaan ihme, että komission jäsenen solistinen esiintyminen aiheutti ärsytystä parlamentissa ja etenkin neuvostossa. Ja painotan vielä, että sen tuloksena parlamentti ja komissio eivät saaneet uusia toimivaltuuksia Amsterdamin sopimuksen 13 artiklan puitteissa.
Toinen kysymykseni koskee aihetta multilateral agreement on investment , jota OECD valmistelee tällä hetkellä. Mikäli kaikki sujuu hyvin, 29 maata ja Euroopan unioni allekirjoittavat sopimuksen toukokuussa. Tässä tullaan vahvistamaan kielto investoida laittomasti kansallistettuun omaisuuteen. Kysymys kuuluu: onko Kuubassa kysymys 36 vuotta sitten laittomasti kansallistetusta amerikkalaisesta omaisuudesta? Sillä silloin ei ollut voimassa mitään kansainvälistä oikeutta tällä alueella ja amerikkalaiset kieltäytyivät tuolloin ehdottomasti vahingonkorvauksista. Voidaanko puhua oikeutetusti laittomasti kansallistetusta omaisuudesta? Haluaisin mielelläni kuulla komission jäsenen vastauksen näihin kahteen kysymykseen.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, kun Brittan viimeksi oli täällä - myös puhumassa HelmsBurtonin laista -, ja kuten maanmieheni Salafranca muistutti, hän totesi, että jos Yhdysvallat ei noudata omaa osaansa sopimuksesta eli jäädytä edelleen lain III osastoa ja mitätöi IV osastoa, komissio varaa itselleen oikeuden palata WTO: n paneeliin.
Meistä näyttää siltä, että vaikka lain III osasto jäädytettiinkin kuudeksi kuukaudeksi, IV osastoa ei mitätöity, vaan Yhdysvaltain kongressi kovensi Helms-Burtonin lakia kahdeksalla tarkistuksella vaatimalla lain tarkkaa noudattamista. Toisin sanoen Pohjois-Amerikan kongressin toiveet ovat vastakkaisia sen kanssa, mitä Brittan meille sanoi. Lisäksi Brittan totesi: sijoituksia ei kielletä, mutta niitä ei kannusteta. Kysynkin itseltäni, mitä menetelmää eikannustamiseen oikein käytetään. En tunne tällaista käytäntöä kansainvälisessä laissa ja haluaisin tietää, mitä "eikannustaminen" tarkoittaa etenkin jos otetaan huomioon se, että Euroopan unioni on vasta vähän aikaa sitten käynyt tiettyjä keskusteluja Kuuban hallituksen kanssa kauppa- ja yhteistyösopimuksen tekemiseksi. Muistutan tässä yhteydessä siitä, että Kuuba on ainoa maa, jonka kanssa meillä ei ole kauppa- ja yhteistyösopimusta. Ja meistä tämä tilanne on epäoikeudenmukainen.
Meistä näyttää myös siltä, että WTO: n kehyksessä käydyt keskustelut tuntuvat vain edistävän Yhdysvaltojen ehtojen hyväksymistä, eivät takaavan Euroopan unionin etuja, Euroopan unionin maiden suvereniteettia. Kun puhutaan sijoitusten rankaisemisesta ajattelette luonnollisesti - ja tiedätte tämän yhtä hyvin kuin minäkin, Brittan - Kuubaa ja tiettyjen Euroopan unionin maiden sijoituksia Kuubaan. Meistä näyttää siltä, että kuljemme kuilun reunalla, ja että Euroopan komission olisi uudestaan nostettava syyte WTO: ssa.

Wolf
Arvoisa puhemies, todella toimivassa demokratiassa meidän tämänpäiväinen keskustelumme olisi täysin tarpeeton. Tämän parlamentin tahtoa kunnioitettaisiin ja järjestettäisiin WTO: n paneeli Helms-Burtonin laista. Mutta jo tämän vuoden toukokuussa, herra komissaari, te toimitte omavaltaisesti ja me nuhtelimme teitä. Meidän piti kokea, että te olitte yksityisvierailulla big brother in luona tyynnyttelemässä. Te teitte täysin luvattomia myönnytyksiä. Sillä ei ole mitään tekemistä staying loyal to principles in kanssa, ei todellakaan!
Jo kaksi kuukautta myöhemmin voitiin todeta meidän olleen oikeassa. 11. kesäkuuta USA: n kongressi tiukensi kansainvälisesti useaan otteeseen tuomittua kauppasulkua. Me kannatimme päinvastaista ja vaadimme juuri siksi teidän välttelemäänne paneelia. Herra komissaari, Euroopan kansalaiset ovat tällä hetkellä enemmän kuin epäileviä WTO: n suhteen. Maailman kauppajärjestö on joutunut todelliseen uskottavuuskriisiin. Mihin me tarvitsemme tällaista järjestöä, jos se toimii välimiesoikeutena vain silloin, kun on kyse yhteiskunnallisista asioista, kun on kyse ympäristön säilyttämisestä? Mihin me tarvitsemme WTO: ta, jos mahtavat toimivat edelleenkin oman päänsä mukaan heti, kun niiden itsensä pitäisi olla julkisesti tuomittavana? Mihin me tarvitsemme WTO: ta, jos se kiertää omia sääntöjään salaisilla sopimuksilla ja haluaa tehdä niistä vielä meitä kaikkia koskevan monenvälisen investointisopimuksen perustan?
Me vaadimme kaikkien tiedottamista laajalti ja osallistumista neuvotteluihin sijoituksia koskevassa monenkeskisessä sopimuksessa, joka on voimassa OECD: n tasolla ja jota jatketaan varmasti myös WTO-tasolla. Vähintään merkittävän määrän kehitysmaita on kannatettava tätä, jotta tällainen sopimus voidaan ylipäätään solmia. Minusta Plooij-van Gorselin esittämä kysymys on erittäin tärkeä.
Palatakseni Kuubaan: EU ei saa enää alistua, vaan sen on varustettava nykyiset budjettikohdat järkevästi niiden poistamisen sijaan. Sen on lopultakin saatava aikaan yhteistyösopimus Kuuban kanssa. USA: n näin valtava investointisuoja ei ole Euroopalle ylipäätään ajankohtainen ongelma. Ajatellaanpa nyt vaikka Kuuban investointisuojasopimusta sellaisten maiden kuten Ranska ja Saksa kanssa. Miami Vice ei ole meidän asiamme!

Souchet
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, Yhdysvaltojen ja Euroopan väliset suhteet ovat täynnä väärinkäsityksiä ja lähestymistapojen eroavaisuuksia jopa aloilla, joissa tavoitteet ovat todellisuudessa samat. Helms-Burtonin lakia koskeva tapaus on esimerkki tällaisista Atlantin ylittävistä väärinkäsityksistä.
Euroopan unionin jäsenvaltiot ja Amerikan Yhdysvallat ovat täysin samaa mieltä tavoitteesta demokratisoida Kuuba, vaikka Castroon liittyvä romantismi näyttääkin oudon sopimattomalla tavalla saavan suosiota tässä edustajakokouksessa. Euroopan unioni pyrkii kuitenkin edistämään tätä Kuuban demokraattista kehitystä inhimillisen, taloudellisen ja poliittisen vaihdon avulla. Amerikkalaiset, jotka ovat herkempiä Castron diktatuuria pakenemaan joutuneiden painostukselle ja jotka ovat lähempänä tai hyvin lähellä kyseistä maata, arvelevat, että ainoa tehokas toimintatapa on tiukkuus ja rangaistukset. Tavoite on sama ja toimintatavat radikaalisti erilaiset, mutta kyse on kahdesta lähestymistavasta, jotka molemmat ovat sinällään aivan yhtä oikeutettuja.
Ei kuitenkaan voida hyväksyä sitä, että lainsäädännön käytöllä on tällaisia alueen ulkopuolisia jälkiseurauksia. Komission nykyinen kompromissi muistuttaa enemmän puhtaasti pragmaattista toimea, kun periaatteellisten tulosten saavuttamisesta luovuttiin. Tämä peittää huonosti sen, että amerikkalaiset eivät tehneet mitään sisältöä koskevia myönnytyksiä. Minusta tuntuu, että voimme tuskin ylistää itseämme Euroopan unioniin kuuluvien yritysten vapautuksesta, samalla kun jätämme kolmansien maiden kumppanimme yksin Amerikan mahtia vastaan.
Siitä huolimatta, että pääsimme tavoitteeseemme periaatteesta, ettei ulkopuolisia alueita koskevia säännöksiä voida hyväksyä, mikään ei estä Yhdysvaltoja moninkertaistamasta kierolla tavalla näitä lakeja kaikilla politiikan ja hallinnon tasoilla. Tämä periaatteellinen tappio päinvastoin rohkaisee moninkertaistamaan nämä lait ja tämä on huono merkki.
Jo nyt valitellaan sitä, että kaupungit tai valtiot ovat hyväksyneet tekstejä, joilla on vaikutusta ulkopuolisiin alueisiin, ilman että Clintonin hallituksella on keinoja asettua vastustamaan niitä. Tämä nopea lisääntyminen on erityisen huolestuttavaa, sillä se asettaa usein etusijalle poliittisen korrektiuden ihmisoikeuksien tai ympäristön suojelun kustannuksella, jotta todellisuudessa voidaan häätää pois ulkomaiset yritykset ja estää niitä valtaamasta Amerikan julkisia markkinoita.
Ryhmämme mielestä tämä kompromissi näyttää siis hätäratkaisulta. Pelkäänpä, ettei se auta meitä välttämään uusia vastoinkäymisiä.

Kittelmann
Arvoisa puhemies, herra komissaari, teille vapaan kaupan vakuuttuneena kannattajana, joka on aina puolustanut sitä, on tänään varmasti harvinaista joutua sellaisten syytösten kohteeksi kuin Wolf juuri esitti. Tässä asiassa haluaisin puolustaa teitä, sillä tuo ei ollut vain retorista liioittelua, vaan se ei myöskään palvele asiaa.
Tilanne on seuraava: Kuuba ei ole demokraattinen valtio, mutta USA toimii kansainoikeuden vastaisesti, koska se on valinnut tien rankaista demokraattisia valtioita, kuten Euroopan unionin maita. Me kaikki pidimme oikeana vedota WTO: hon saadaksemme oikeutta eikä siksi, että haluaisimme vahvistaa esimerkin WTO: n toimintakyvyn ja vapaan kaupan edun mukaisesti. Oli vaikea ymmärtää, että komissio yritti - ei salaisissa neuvotteluissa, kuten herra Wolf olettaa - saada aikaan kompromissin tai ryhtyä kulkemaan tietä, josta ei tiedetä, onko se myös onnistunut. Jos se ei tuo menestystä, tulee olemaan vaikeaa jälleen aloittaa siitä, johon kompromissilla vedettiin raja, eli paneelin on vaikea saattaa päätökseen menestyksekäs WTO-menettely.
Amerikkalaiset toimivat toisin banaanikiistassa: he menivät loppuun asti - mistä tänäänkin puhuttiin. Mainitsen tämän siksi, koska ymmärrän, että me otamme huomioon USA: n sisäpolitiikan. Joka on nyt seurannut, kuinka Helms toimii senaatin valiokunnassa lähettiläiden nimittämisessä, varsinkin kun on kyse sellaisesta joka keskeisesti oli viemässä Helms-Burtonin lakia läpi, tietää, kuinka vaikea Yhdysvaltain presidentin on saada hyväksytyksi kongressissa ja senaatissa se, minkä hän on teille luvannut.
Niin, nämä olivat USA: n sisäasioita. Kun me näemme, kuinka erityisesti USA ja Eurooppa veivät WTO: n läpi, ja hyötyjiä ovat ne, jotka vapauttivat GATT: n, ja kuinka kolmas maailma tarkkailee huolella, että sen ei tarvitse kärsiä siitä, että suuret sopivat kulloinkin asioista, ei voi ihmetellä jos, kuten Singaporessa, Aasian valtiot tai muut ovat epäluuloisia sen suhteen, että WTO on vain rikkaita varten, jotka ratkovat konfliktejaan niin tai näin.
Siksi esitän teille PPE-ryhmän puolesta tämän pyynnön: Palatkaa nopeasti takaisin, kun selviää, että yrityksenne saada aikaan kompromissi eivät onnistuneet, hyveen polulle ja viekää oikeudellinen menettely läpi, jos se on tarpeen.

Rübig
Arvoisa puhemies, herra komissaari, mielestäni Euroopan politiikka on selvästi nähtävissä. Me onnistuimme hyvin! Meidän itälaajenemisemme onnistui ja sitä leimasi molemmin puolin vastaan tuleminen ja neuvottelu. Amerikkalaiset hakivat Kuuban kanssa vain yhteenottoa ja he ovat jääneet kauas Euroopan taakse. Mielestäni on aivan välttämätöntä puhuttaessa Helmsin ja Burtonin kanssa, jotka ovat ottaneet selvästi oman kantansa eivätkä oikeastaan ole valmiita neuvotteluihin, puhua oman nykyaikaisen strategiamme puolesta eli tarjota vaihtoehtoja etsiä todella järjestelmää, joka tukee Kuuban demokraatteja ja joka tukee Kuuban markkinataloutta. Kun me valitsemme politiikan, joka tarjoaa vaihtoehtoja Kuuban sellaisten voimien tukemiseksi, jotka ovat myös meidän tavoitteidemme mukaisia, ja jotka eivät etsi sokeasti yhteenottoja, me eurooppalaiset menestymme myös Kuubassa.

Puhemies
Ilmoitan, että olen saanut kuusi päätöslauselmaesitystä, jotka on jätetty käsiteltäväksi työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Brittan, Sir Leon
Haluaisin vastata lyhyesti joihinkin esitettyihin huomautuksiin ja asettaa asia oikeisiin mittasuhteisiin. Haluaisin sanoa, että Rübigin ja Kittelmannin esittämät näkemykset ovat lähempänä todellisuutta kuin joidenkin muiden esittämät näkemykset.
Aloittakaamme perusperiaatteista. Vastustamme yhdessä Yhdysvaltojen kanssa Kuuban epädemokraattista hallitusta. Meidän menettelymme ovat kuitenkin erilaiset, emmekä voi hyväksyä sitä, että Yhdysvallat yrittää tyrkyttää meille sen omaa politiikkaa. Vastustamme tätä niin jyrkästi, että olemme, ainutlaatuista kyllä, ryhtyneet lainsäädännöllisiin toimiin tässä parlamentissa ja ministerineuvostossa, ja pyrimme saamaan aikaan ehkäisevää lainsäädäntöä. Vastustamme tätä niin jyrkästi, että otimme asian esille WTO: ssa oikeuksiemme puolustamiseksi, ei ainoastaan Helms-Burtonin lain osalta vaan myös, vaikka ei WTO: ssa, Irania ja Libyaa koskevan D´Amaton lain osalta, jota meidän tulisi yhtäläisesti vastustaa.
Olemme aivan valmiit viemään WTO-asiaa eteenpäin. Ministerineuvosto on kuitenkin esittänyt toistuvasti hartaan toivomuksen, että meidän tulisi pyrkiä neuvotteluratkaisuun. Olemme saavuttaneet väliratkaisun, joka sallii meidän turvautua WTO: hon, jos tätä ratkaisua ei noudateta ja jos emme saavuta tavoitteitamme. Mitkä ovat meidän tavoitteemme? Määritelmän mukaan ratkaisulla ei tarkoiteta, että kansainvälinen tuomioistuin antaa päätöksen, jossa todetaan, että me olemme oikeassa ja amerikkalaiset väärässä. Me ja jäsenvaltiot olemme oikeutetusti katsoneet, että on ensisijaisen tärkeää suojella Euroopan talouden etuja ja varmistaa, että Yhdysvaltojen toimenpiteet eivät vahingoita meitä. Tämän seurauksena Yhdysvaltojen presidentti on keskeyttänyt toistaiseksi 3 osaston, joka on tämän lain vahingollisin osasto, soveltamisen, ja 4 osaston mukaisiin toimenpiteisiin ei ole ryhdytty yhteisymmärryksen ansiosta.
Tämän jälkeen aloitimme neuvottelut, jotka onnistuessaan johtavat 3 osaston soveltamisen pysyvään keskeyttämiseen, jotta Euroopan teollisuutta ja kansalaisia ei enää koskaan uhata tällä tavalla ja presidentille annetaan oikeus tehdä näin myös 4 osastolle. Tämän lisäksi näiden neuvottelujen tuloksena meille annettiin mahdollisuus saada vapautus toisesta ei-hyväksyttävästä laista, nimittäin D´Amaton lain soveltamisesta.
Tällä hetkellä neuvottelemme asiasta. Siinä ei ole mitään salaperäistä. MIA-neuvottelut, joihin osallistumme parhaillaan, on toinen asia, ja ne ovat näitä laajemmat. Neuvottelut eivät vaikuta kehitysmaihin. Toivomme, että voimme neuvotella niiden kanssa laajemmasta sopimuksesta myöhemmin WTO: ssa. Aiomme pitää kiinni asettamastamme tavoitepäivämäärästä, joka on 15. lokakuuta, ja olemme kertoneet tämän amerikkalaisille.
Osallistumme neuvotteluihin vapaaehtoisesti. Meillä ei ole velvollisuutta sopia mistään, mikä on Euroopan etujen vastaista, emmekä tee niin. Neuvottelut eivät ole vielä päättyneet. Amerikkalaisten on myös tehtävä oma osuutensa, jotta me olisimme tyytyväisiä neuvotteluihin. Uskon, että jos menestymme neuvotteluissa, olemme suojanneet Euroopan unionin etuja erittäin tehokkaasti ja olemme itse asiassa osallistuneet WTO: n menettelyihin, mikä on sinänsä arvokasta. Pelkästään tapauksen esille ottaminen on johtanut siihen, että Yhdysvallat on keskeyttänyt 3 osaston soveltamisen, se ei ole ryhtynyt 4 osaston mukaisiin lisätoimenpiteisiin ja se on myös ryhtynyt toimenpiteisiin D´Amaton lain vuoksi.
Jos emme onnistu saavuttamaan tavoitteitamme, meillä on täysi oikeus palata WTO: n menettelyihin, ottaa asia uudestaan esille ja yrittää löytää sille ratkaisu WTO: ssa. Sen tähden emme ole menettäneet mitään, olemme saavuttaneet paljon ja meillä on kaikki mahdollisuudet saavuttaa vielä enemmän. Jos emme menesty, voimme jälleen kerran turvautua kansainväliseen foorumiin, jonka perustamisessa olemme auttaneet ja jota meidän on puolustettava saavuttaaksemme oikeutemme. Tilanne on tällä hetkellä tämä. Neuvottelut ovat monimutkaiset ja ne ovat vielä kesken, mutta voin vakuuttaa teille, ettemme hyväksy lopputulosta tai sopimusta, jolla ei täysin ja riittävästi suojella määrittelemiäni Euroopan unionin etuja.

Plooij-van Gorsel
Komissaari, jos olen täällä läsnä kello 11 yöllä ja esitän teille kysymyksiä, toivon, että vastaatte kysymyksiini ettekä vastaa ainoastaan niille, jotka yhtyvät teidän näkemykseenne asiasta. Esitin kaksi kysymystä. Te ette vastannut niihin.

Brittan, Sir Leon
Luulin, että tein erittäin selväksi, ettemme ole toimineet yksin, kuten te ilmaisitte asian, Helms-Burtonin ongelmassa. Olemme jatkuvasti tiedottaneet neuvostoa asiasta. Olen toistuvasti selvittänyt asiaa tämän parlamentin valiokunnille. Jäsenvaltiot ovat kannattaneet välisopimusta. Tämä on vastaus ensimmäiseen kysymykseenne. Ei myöskään ole mitään aihetta uskoa, että jäsenvaltioiden vastahakoisuudella muuttaa 113 artiklaa on mitään tekemistä tämän asian kanssa.
Laittoman takavarikon määritelmää koskevaa kysymystä ei ole otettu esiin neuvotteluiden aikana, ja sen tähden siihen on mahdoton vastata. Avauspuheenvuorossani mainitsin kuitenkin kansainvälisen lain periaatteet, joilla määritellään, onko takavarikko laiton korvaukseen nähden vai ei.

Wolf
Komissaari, kysymys siitä, kuka päättää takavarikon laillisuudesta, on hyvin mielenkiintoinen, sillä se tuo mukanaan mahdollisuuden, että suuri valtio oikeusjärjestelmineen päättää tehokkaasti, mikä on perustuslain mukaista toisissa maissa. Esimerkiksi Saksan liittotasavallassa meillä on lauseke 15, jolla sallitaan takavarikko laillisen syyn perusteella. Jos Yhdysvaltojen kongressi päättää, että tämä ei ole hyväksyttävää, onko tämä silloin laitonta?

Brittan, Sir Leon
Voin vakuuttaa arvoisalle herralle, että emme salli Yhdysvaltojen kongressin päättää asiasta. Siinä määrin kuin asiaa käsitellään neuvotteluissa, meidän on saatava aikaan määritelmä, johon me, eikä Yhdysvaltojen kongressi, olemme tyytyväisiä. Yhdysvaltojen hallituksen on tietenkin myös oltava tyytyväinen neuvottelujen tulokseen, mutta se ei voi yksipuolisesti päättää asiasta.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, kyse ei ole keskustelun avaamisesta uudelleen, vaan kuten kollegani totesi, pyytää komissaaria olemaan mahdollisuuksien rajoissa vieläkin täsmällisempi. Hän on sanonut meille, että neuvottelut ovat monimutkaisessa ja arassa vaiheessa ja että kysymys on seuraavasta asiasta: alustava sopimus allekirjoitettiin huhtikuussa, huhtikuu on mennyt, toukokuu on mennyt, kesäkuu on mennyt, heinäkuu on mennyt, elokuu on mennyt, ja tänään on 15. syyskuuta ja 15. lokakuuta on määräpäivä, josta Clintonin hallitus ja komissio päättivät päästäkseen sopimukseen.
Onko komissaari sitä mieltä, että pöydällä olevat ongelmat ratkaistaan ennen 15. lokakuuta? Toinen kysymys: onko komissaari sitä mieltä, että Yhdysvaltain kongressin ilmapiiri mahdollistaa sen, että presidentti voi muuttaa Clintonin hallituksen lupauksen mukaisesti lain IV osastoa, vaikka sitä ei vielä ole sovellettu?

Brittan, Sir Leon
Tavoitteemme on saattaa neuvottelut päätökseen 15. lokakuuta. Neuvotteluista saamieni kokemusten perusteella on hyvin, hyvin harvinaista, että neuvottelut saatetaan loppuun ennen määräpäivää. Tässä vaiheessa on sen tähden mahdotonta sanoa, onnistuvatko neuvottelut. Olemme vielä kaukana siitä, vaikka olemmekin edistyneet jonkin verran. Jos sanoisin enemmän, lupaisin enemmän kuin tosiasiat edellyttävät.
En voi myöskään vastata kysymykseen, aikooko kongressi hyväksyä lainmuutoksen IV osaston muuttamiseksi. Voin ainoastaan sanoa, että jos tätä muutosta ei hyväksytä, Euroopan unioni ei tee sopimusta.

Castellina
Arvostan suuresti Sir Leonin diplomaattisia kykyjä, enkä takuulla aio kommentoida sitä, mitä hän sanoi, sillä minun on tutkittava tarkoin, mitä hän tarkoittaa ilmaisuilla " mahdollisesti" , " estää" ja " ei estä" ja niiden vivahteilla. Minun on tutkittava näitä tarkoin, ennen kuin voin arvioida sitä, mitä hän sanoi ja mitä hän tarkoittaa. Ymmärrän, että neuvotteluiden aikana on vaikea puhua asiasta. Haluaisin kuitenkin esittää kysymyksen: ilmoitetaanko meille, mitä on tapahtunut, ennen kuin sopimus tehdään? Olemme huolestuneita Helms-Burtonin laista ja sen vaikutuksista Kuubaan. Kollegani ovat ilmaisseet huolensa tästä asiasta.
Olemme myös huolestuneita monenkeskisen sijoitussopimuksen yleisistä vaikutuksista. Miten sopimus, jossa omistusoikeuden tulkinta poikkeaa paljon Euroopan perinteisestä tulkinnasta, vaikuttaa maittemme itsemääräämisoikeuteen?
Haluaisin ymmärtää tämän seikan.

Brittan, Sir Leon
Vastaus kysymykseen on hyvin yksinkertainen. Tämä ei lisää itsemääräämisoikeutta. Jokainen Euroopan maa tekee jatkuvasti sopimuksia Euroopan unionista riippumatta. Sopimuksen tekeminen ei tarkoita itsemääräämisoikeudesta luopumista, vaan itsemääräämisoikeuden käyttämistä, sillä maata, joka tekee sopimuksen, ei pakoteta siihen, jos sopimuksen tekeminen ei sen mielestä ole sen etujen mukaista.
Kun neuvottelemme monenkeskisestä sijoitussopimuksesta OECD: ssä, jonka jäseniä Euroopan unionin jäsenvaltiot tietysti ovat, jäsenvaltiot eivät hyväksy sopimusta, jos ne katsovat, että sopimus ei ole niiden etujen mukainen ja yhteensopiva niiden näkemysten kanssa näissä asioissa. Jokainen tietää tämän, mutta asian selventämiseksi haluan sanoa, että MIA-neuvotteluja käytiin kauan ennen Helms-Burtonin tapausta. MIA-neuvotteluissa pyritään sopimaan monesta asiasta, ja sijoitusten edistäminen on etujemme mukaista. Tämän takia neuvottelemme, ja tämän takia jokainen Euroopan unionin jäsenvaltio on erittäin innostunut tällaisen sopimuksen aikaansaamisesta.
Tämä aihe otettiin esille neuvottelujen myöhäisessä vaiheessa, ja kyse on erityisestä määräyksestä, josta on päästävä yhteisymmärrykseen samalla tavalla kuin mistä tahansa muusta määräyksestä. Tämä on tietenkin vain osa koko Helms-Burtonin sopimusta ja tulen noudattamaan kaikkia tavanomaisia perustuslaillisia ja parlamentaarisia käytäntöjä, jotta parlamentti pysyy ajan tasalla.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Brittan.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.10.)

