Modificarea Regulamentului (CE) nr.1234/2007 (dezbatere)
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea propunerii privind adoptarea unui Regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 de instituire a unei organizări comune a pieţelor agricole şi privind dispoziţii specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) - C7-0223/2009 -.
Mariann Fischer Boel
membră a Comisiei. - Domnule preşedinte, încep prin a vă mulţumi pentru că aţi permis aplicarea procedurii de urgenţă pentru cele două propuneri care sper că vor ajuta la remedierea situaţiei de pe piaţa produselor lactate - cea prin care se propune includerea laptelui în domeniul de aplicare a articolului 186 şi cea privind gestionarea regimului de răscumpărare a cotelor.
Acestea sunt cele mai noi propuneri dintr-un şir lung de măsuri pe care le-am adoptat cu privire la piaţa produselor lactate. Am luat cunoştinţă de rezoluţia dumneavoastră din 17 septembrie şi sper că aţi remarcat faptul că multe din recomandările dumneavoastră au fost deja puse în practică, sunt în curs de a fi analizate sau incluse în propunerile de astăzi.
În ceea ce priveşte măsurile pe termen lung menţionate în rezoluţie, am instituit un grup la nivel înalt. Prima reuniune a avut deja loc şi anticipăm că raportul final va fi transmis înainte de sfârşitul lunii iunie a anului următor.
Mă bucur să pot spune că în prezent preţurile de pe piaţa produselor lactate cresc şi că nu mai avem în vedere nicio achiziţie la intervenţie deoarece preţurile pieţei sunt mai favorabile decât preţurile de intervenţie.
În ceea ce priveşte propunerea mea, articolul 186 se referă la un număr semnificativ de produse, însă laptele nu este inclus. Volatilitatea preţurilor din ultima perioadă, începând din 2007, arată că este sau va fi necesar să se includă şi laptele în domeniul de aplicare a acestui articol, fiindcă acest lucru ar permite Comisiei să ia măsuri mai rapide.
Ieri, în cadrul Consiliului miniştrilor agriculturii şi în cadrul Comisiei COMAGRI, am anunţat de asemenea alocarea a 280 de milioane de euro pentru producătorii de lactate. Pentru a putea plăti rapid aceşti bani, am nevoie doar de temeiul legal conferit de articolul 186. Scopul este să alocăm pachete financiare naţionale, stabilite în funcţie de producţia din anul 2008-2009 şi, bineînţeles, în limita cotelor naţionale, pachete ce vor fi distribuite în mod nediscriminatoriu producătorilor de lactate cei mai afectaţi de criză. Repet, acest lucru este posibil doar prin includerea laptelui în domeniul de aplicare a articolului 186.
În ceea ce priveşte propunerea de alocare a celor 280 de milioane de euro, trebuie să aveţi în vedere că autoritatea bugetară, respectiv Parlamentul European şi Consiliul miniştrilor de finanţe, va hotărî cu privire la această sumă în cadrul reuniunii ECOFIN din 19 noiembrie. După cum am afirmat şi ieri, acestea sunt ultimele fonduri de care dispun, cu excepţia a 300 de milioane de euro care sunt necesare ca măsură de siguranţă pentru evitarea disciplinei financiare. Fac precizarea clară că articolul 186 nu oferă Comisiei mână liberă pentru orice propunere. Pot spune în acest moment că o posibilitate ar fi depozitarea privată a unor produse diverse - printre care, eventual, şi brânza - dacă situaţia pieţei justifică această măsură.
A doua parte a propunerii se referă la gestionarea regimului de cote. Statele membre au deja în prezent posibilitatea de a achiziţiona cote. Prin această propunere introducem posibilitatea ca statele membre să reducă plafonul naţional general al cotelor cu cantitatea aferentă cotelor pe care le achiziţionează de pe piaţă. Acesta este un sistem cu caracter voluntar, deoarece în discuţiile noastre am ajuns la concluzia că sistemele obligatorii sunt ineficiente punct de vedere politic.
Aştept cu nerăbdare comentariile dumneavoastră în această privinţă.
Albert Deß
Domnule preşedinte, doamnă comisar, doamnelor şi domnilor, salut faptul că această cerere de utilizare a procedurii de urgenţă a fost adoptată astăzi în Parlament cu o majoritate largă. În acest fel, am transmis un semnal producătorilor de lactate şi nu am eludat responsabilitatea. Spre deosebire de o mică parte a colegilor deputaţi din alte grupuri, considerăm că această cerere de utilizare a procedurii de urgenţă reprezintă un instrument suplimentar de sprijinire a producătorilor de lactate într-o perioadă dificilă.
Desigur, nu putem nega faptul că această cerere a venit cu mare întârziere din partea Comisiei şi că ea nu epuizează toate măsurile posibile. Însă ceva este întotdeauna mai bine decât nimic.
Opiniile cu privire la programul de răscumpărare diferă considerabil chiar şi în interiorul grupului meu. Programul ar trebui să fie obligatoriu pentru a avea un efect. Totuşi, constat că nu există o majoritate în acest sens în Parlament sau în Consiliu. În plus, acest program nu ar fi acceptabil pentru anumite state membre, deoarece ar echivala cu o reducere a mecanismului de echilibrare, precum şi cu o reducere a cotelor. Indicaţia creşterii cotelor pentru grupurile prioritare este o decizie deja prevăzută de legea în vigoare.
Includerea laptelui şi a produselor lactate în articolul 186 în vederea luării unor măsuri imediate în caz de perturbare a pieţei este de salutat. Cu toate acestea, voi prezenta un amendament privind limitarea acestei măsuri la o perioadă de doi ani. Dacă îşi dovedeşte eficienţa, vom fi de acord cu o prelungire.
În final, aş dori să mulţumesc pentru cele 280 de milioane de euro. Doamnă comisar, într-adevăr aţi satisfăcut în mare măsură solicitările Parlamentului. Ştiu că nu mai aveţi la dispoziţie alte sume. Solicit ca moţiunea pentru o rezoluţie - eventual modificată - să fie aprobată joi.
Paolo De Castro
Domnule preşedinte, doamnă Fischer Boel, doamnelor şi domnilor, în primul rând profit de ocazie pentru a-mi exprima satisfacţia cu privire la responsabilitatea de care s-a dat dovadă în această dimineaţă în cadrul Camerei, prin adoptarea procedurii de urgenţă în vederea includerii sectorului produselor lactate în domeniul de aplicare a articolului 186 al Regulamentului unic OCP, alături de multe alte produse agricole.
Extinderea rapidă la acest sector a normelor care reglementează intervenţia, în situaţia unei crize a pieţei, ne permite să venim cu un răspuns semnificativ într-o perioadă extrem de dificilă pentru agricultură în general şi pentru sectorul produselor lactate în special. În acest moment, aşteptăm din partea Comisiei Europene să ţină cont, după cum a spus dna Fischer Boel, de solicitările Parlamentului, care au arătat de multe ori că măsurile luate până acum s-au dovedit neadecvate, având în vedere gravitatea crizei actuale.
Deschiderea manifestată de Parlament faţă de propunerea Comisiei nu trebuie interpretată ca o delegare deplină de competenţe nelimitate, ci ca un gest de responsabilitate într-o situaţie dramatică şi cu totul excepţională.
Ţin să subliniez că, în această privinţă, Parlamentul consideră esenţială implicarea sa în toate etapele procesului decizional pentru a garanta controlul democratic, de aceea suntem de părere că Parlamentul trebuie informat în prealabil despre maniera în care Comisia îşi va exercita efectiv noile competenţe conferite în temeiul articolului 186 şi pentru sectorul produselor lactate.
George Lyon
în numele Grupului ALDE. - Domnule preşedinte, permiteţi-mi să mulţumesc şi eu dnei comisar pentru detaliile oferite în această seară cu privire la competenţele solicitate. Doamnă comisar, în primul rând vă mulţumesc pentru răspunsul pozitiv faţă de rezoluţia convenită în această Cameră la 27 septembrie. Salut măsurile pe care le-aţi luat în încercarea de a stabiliza situaţia gravă în care se află producătorii de lactate. De asemenea, salut acordarea celor 280 de milioane de euro anunţate pentru restructurare.
În ceea ce priveşte prima parte a propunerii dumneavoastră, întrebarea pe care toţi dorim să v-o adresăm astăzi este: de ce ni se solicită atât de târziu aprobarea măsurilor de urgenţă şi în ce măsură vor contribui acestea la redresarea pieţei? Deoarece, după cum aţi spus în discursul dumneavoastră, se întrevăd deja primele semne de redresare. Nu sunt convins că modificările propuse cu privire la cote pot schimba cu mult situaţia, însă, întrucât acestea au un caracter voluntar pentru statele membre, grupul nostru nu se va opune acordării lor.
Revenind la propunerea de extindere a domeniului de aplicare al articolului 186, astfel încât acesta să includă laptele şi produsele lactate, ştiu din experienţă că miniştrii - sau în cazul de faţă comisarii - se prezintă în faţa parlamentului pentru a solicita competenţe care să le permită luarea unor măsuri pentru soluţionarea problemei. Astăzi se pare că ni se cere să acordăm competenţe Comisiei fără a ni se spune exact măsurile în legătură cu care acestea vor fi exercitate.
După cum am înţeles din intervenţia dumneavoastră de mai devreme, aţi menţionat că aveţi nevoie de aceste competenţe suplimentare ca temei legal pentru acordarea celor 280 de milioane de euro. Vă rog să clarificaţi dacă astfel stau lucrurile. Acesta este motivul pentru care solicitaţi competenţele? Fiindcă îngrijorarea noastră principală este de a nu înmâna Comisiei un cec în alb.
Doamnă comisar, aţi spus că aţi ajuns la fundul sacului, deci, în cazul în care veţi dori să întreprindeţi şi alte măsuri semnificative, nu veţi mai dispune de mijloacele financiare necesare. Grupul nostru va acorda aceste competenţe doar dacă vor fi valabile pentru o perioadă determinată de timp şi dacă exercitarea acestora se limitează la situaţii excepţionale.
Martin Häusling
Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, în cele din urmă avansăm cu discuţia. Comisia este din nou pusă în situaţia de a purta întreaga responsabilitate. Azi dimineaţă situaţia era diferită, deşi ne-am fi dorit o implicare mai mare din partea Parlamentului. Vreau să precizez foarte clar că nu ne împotrivim sprijinului financiar. Totuşi, trebuie să înţelegem clar că acest sprijin nu este decât o picătură în ocean, în adevăratul sens al expresiei.
Din nefericire, deciziile luate la Luxembourg nu au reuşit să restabilească echilibrul dintre cerere şi ofertă - care este, desigur, elementul crucial în această problemă. Achiziţionarea voluntară de cote este un lucru bun, însă nu va avea un impact major, deoarece nu contribuie semnificativ la reducerea volumului.
După cum am menţionat ieri, trebuie să luăm în considerare în mod corespunzător raportul Curţii de Conturi şi să procedăm la implementarea unei politici pe termen lung şi, de asemenea, trebuie să ţinem cont de cele puse în vedere de Curtea de Conturi. Curtea a transmis că este nevoie de o gestionare a livrărilor în viitor, în caz contrar va fi imposibilă finanţarea întregului sistem şi, de asemenea, că este nevoie de o politică în domeniul produselor lactate bazată pe calitatea produselor de pe piaţa europeană.
Trebuie să eliminăm cât mai curând restituirile la export - aceasta este o cerere veche a noastră şi am semnalat de multe ori consecinţele dezastruoase ale acestor măsuri.
Avem cu adevărat nevoie de o politică care depăşeşte contextul crizei actuale şi aşteptăm soluţii pe termen lung din partea Comisiei. În mod regretabil, Comisia nu ne-a oferit încă astfel de soluţii, în special cu privire la modul în care putem să întărim poziţia organizaţiilor de producători pe piaţă şi să limităm poziţia lanţurilor de supermarketuri.
James Nicholson
în numele Grupului ECR. - Domnule preşedinte, în primul rând doresc să spun că salut fără ezitare această decizie şi consider că dezbaterile de aseară, în cadrul comisiei şi din această seară, în plen ne permit să clarificăm mai bine situaţia. Realitatea şi, cred, cauza frustrării pe care o resimt mulţi producători de lactate este aceea că, deşi au văzut ceea ce domnul Lyon numeşte primele semne de redresare, aceşti bani nu au ajuns încă în conturile lor. Acesta este, într-adevăr, un motiv de frustrare pentru producătorii de lactate. Mulţi dintre aceştia sunt de multă vreme supuşi presiunilor financiare. Este un lucru bun şi util că putem discuta, deoarece acum înţeleg necesitatea aplicării articolului 186, astfel încât aceşti bani să ajungă direct la producători cât mai curând posibil. Cred că aceasta este provocarea.
Agreez ideea domnului Deß de a aduce un amendament şi, în cazul în care va prezenta acest amendament, cred că îl voi susţine pentru o limită de doi sau chiar de trei ani în acest scop. Cu toate acestea, nu sunt convins de regimul de răscumpărare. Trebuie să facem acest lucru pentru a proteja sectorul.
Patrick Le Hyaric
Domnule preşedinte, doamnă comisar, sunt nevoit să vă spun din nou, în această seară, că dispoziţiile financiare pe care le propuneţi nu sunt decât o picătură în ocean în raport cu criza şi cu disperarea agricultorilor.
Veţi elibera 280 de milioane de euro, deşi doar cu câteva săptămâni în urmă se vorbea despre 600 de milioane de euro. Prin urmare, fiecare agricultor va primi o plată unică de 1 000 de euro, în timp ce pierde între 100 şi 200 de euro pe zi. De aceea solicităm un adevărat plan financiar de urgenţă, fiindcă nu putem trata o boală gravă cu un plasture.
Pe de altă parte, intenţionaţi să folosiţi bani publici pentru un plan de proporţii privind sacrificarea vacilor de lapte şi închiderea exploataţiilor agricole. Prin acesta, veţi distruge viitorul agricultorilor noştri, fiindcă cei mai afectaţi vor fi tinerii agricultori, micii agricultori, aceia care cultivă pământul, care produc lactate şi brânză de calitate şi care protejează mediul înconjurător.
Cum îndrăzniţi să faceţi o asemenea propunere, când atâtea familii din Europa şi din alte părţi ale lumii nu au acces la hrană şi în primul rând la lapte! Aş adăuga faptul că, din cauza planului dumneavoastră, ne vom confrunta în viitor cu o penurie de lapte.
Adevărul este că, în acest moment în care ne adaptăm atât de greu la Tratatul de la Lisabona, ne surprinde faptul că doriţi să puneţi în aplicare acest articol 186 din regulament, care vă va asigura competenţe depline. Aţi avut aceste competenţe, ele v-au permis să optaţi pentru liberalizarea cotelor, care ne-a adâncit în criza în care ne aflăm astăzi, în beneficiul exclusiv al fabricanţilor şi distribuitorilor, lucru demonstrat chiar astăzi de Curtea de Conturi Europeană, care a arătat că între 2000 şi 2007, preţurile de consum ale produselor lactate au crescut cu 17 %, în timp ce preţurile de producţie au scăzut cu 6 %.
Doamnă comisar, vă repet că este necesar să se acorde urgent, foarte urgent, un ajutor substanţial sectorului agricol prin intermediul unui fond european de urgenţă, să revenim la o politică a preţurilor agricole minime şi să nu lăsăm piaţa capitalistă să ne distrugă agricultorii.
Krisztina Morvai
(HU) Doamnă comisar, voi vota, desigur, în favoarea propunerii, deşi sunt conştientă că această subvenţie nu va rezolva situaţia agricultorilor. Doresc să vă adresez, totuşi, trei întrebări. Prima întrebare este următoarea. Care consideraţi că este lecţia care se desprinde din această criză? Am tras vreo concluzie din aceasta? Doamnă comisar, această criză nu a fost provocată de un dezastru natural, de un tsunami sau de un alt asemenea eveniment, ci de o serie de decizii greşite şi de o politică agricolă în esenţă eşuată. Dacă ne uităm spre viitor, ce le puteţi promite agricultorilor? Cum vor evita aceştia o criză similară în viitor? Aş dori să aud un răspuns clar şi detaliat de la dumneavoastră.
Următoarea întrebare. Aţi afirmat ieri la audierea în faţa comisiei că statele membre pot utiliza fără restricţii această sumă de bani. Ce înseamnă exact acest lucru? Vor fi capabile statele membre să repartizeze banii în mod echitabil, astfel încât aceştia să nu ajungă la întreprinderile sau exploataţiile agricole mari, ci la micile exploataţii agricole, la exploataţiile agricole familiale, care au cea mai mare nevoie de bani şi a căror existenţă depinde de aceştia? Aceşti agricultori au ajuns într-o situaţie disperată. Cealaltă mare categorie care ar trebui avută în vedere o reprezintă agricultorii din noile state membre, în special micile exploataţii agricole. Ce soluţie propuneţi pentru a elimina această discriminare intolerabilă care rezultă din faptul că, spre exemplu, noi, ungurii, am dat tot ce aveam Uniunii Europene, însă am primit doar o mică parte din subvenţii? Cum şi când vor fi eliminate nedreptatea şi inechitatea?
Giovanni La Via
(IT) Domnule preşedinte, doamnă Fischer Boel, doamnelor şi domnilor, salut decizia dnei comisar de a prezenta în faţa Parlamentului pachetul de măsuri pentru sectorul produselor lactate.
În ceea ce priveşte conţinutul măsurilor propuse, deşi lipsesc detaliile operaţionale, consider că lucrurile se îndreaptă în direcţia corectă, spre soluţionarea problemelor cu care se confruntă în prezent agricultorii noştri. Cu toate acestea, cred că măsurile propuse nu pot rezolva singure aceste probleme. În ciuda acestui fapt, consider că este vital să votăm în favoarea propunerii de modificare a articolelor 78 şi 79 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
În privinţa articolului 186 din acelaşi Regulament OCP, aş semnala în primul rând faptul că literele a) şi b) ale acestui articol prevăd niveluri diferite de protecţie pentru produse diferite, intervenindu-se pentru anumite produse atunci când preţurile cresc şi scad semnificativ, în timp ce pentru alte produse - carne de porc, ulei de măsline şi altele - se intervine doar atunci când preţurile cresc semnificativ. Găsesc inacceptabilă această discrepanţă.
Aş dori să prezint, tot în numele Grupului Partidului Popular European (Creştin Democrat), un amendament prin care se va impune Comisiei să informeze Parlamentul înainte de a întreprinde măsurile prevăzute de articolul 186 şi cred că acest amendament este compatibil cu propunerea pe care tocmai a prezentat-o Grupul Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European.
În ultimul rând, solicit Comisiei să majoreze, astfel cum prevede rezoluţia din 17 septembrie a Parlamentului, valoarea ajutorului de minimis pentru toate sectoarele de producţie, indiferent de plafoanele naţionale actuale.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Domnule preşedinte, doamnă comisar, din nefericire cunoaştem cu toţii situaţia gravă în care se găseşte sectorul produselor lactate din Europa. Grupul politic din care fac parte a solicitat luni de-a rândul adoptarea unor măsuri urgente pentru salvarea miilor de agricultori ameninţaţi de faliment. Am adoptat propriile iniţiative şi am susţinut iniţiative ale altor grupuri politice în acest scop.
Nu ne rămâne decât să salutăm iniţiativele Comisiei, chiar dacă le considerăm neadecvate. Acesta este, de asemenea, motivul pentru care Grupul Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European a votat în această dimineaţă în favoarea procedurii de urgenţă care ne-a fost prezentată. Cu toate acestea, propunem şi pretindem ca Parlamentul European să fie informat în permanenţă cu privire la măsurile care vor fi adoptate în următoarele zile, în temeiul competenţelor pe care le transferăm Comisiei. Vom face în continuare tot ce ne stă în putinţă pentru a restabili echilibrul pieţei, pentru a asigura un randament corespunzător producătorilor, astfel cum s-a reiterat prin Tratatul de la Lisabona.
Marit Paulsen
(SV) Domnule preşedinte, evident este necesară luarea unor măsuri prompte atunci când anumite sectoare sunt afectate de crize, astfel cum s-a întâmplat în sectorul bancar, sectorul auto şi sectorul produselor lactate. Însă crizele sunt recurente. Poate că data viitoare nu va mai fi vorba despre produsele lactate. Poate că va fi vorba de cereale sau de alte produse.
Dacă-mi permiteţi să duc discuţia puţin mai departe de subiectul efectiv al acestei dezbateri, trebuie să încetăm să abordăm doar problemele imediate. Trebuie să găsim de asemenea timpul, energia şi voinţa politică de a stabili o Politică Agricolă Comună pentru Europa, o politică puternică, durabilă, flexibilă, care să înlăture consecinţele cele mai grave ale instabilităţii preţurilor la care ne putem aştepta. Îmi doresc un mediu rural viabil în Europa, însă mediul rural nu poate supravieţui fără agricultori şi fără animale!
Martin Häusling
(DE) Domnule preşedinte, din păcate domnul Bové nu poate fi prezent în seara aceasta, de aceea iau din nou cuvântul. Doresc să adresez doamnei comisar mai multe întrebări. Crede cu adevărat că plata acestor sume va pune capăt protestelor? După cum am afirmat anterior, consider că decizia luată de Parlament în această dimineaţă este egală cu acordarea unui cec în alb Comisiei, deoarece noi nu ştim ce va face cu acesta. Repet: Comisia nu este o parte a soluţiei problemei, ci este o parte a problemei înseşi. Îmi menţin această opinie.
Totuşi, voi accepta pur şi simplu decizia - deoarece trebuie să vedeţi faptele aşa cum sunt şi aceasta este ceea ce s-a decis - şi aş dori să le spun celorlalţi deputaţi că trebuie să limităm aceste măsuri. Ar trebui să le limităm la o perioadă uşor de gestionat, astfel încât Parlamentul să revină din nou la cârmă.
Mai am o întrebare pentru dumneavoastră, doamnă comisar, fiindcă se afirmă în mod repetat despre toate programele că trebuie să continuăm să promovăm restructurarea. Ce înţelegeţi prin restructurare? Consideraţi într-adevăr că este bine să oferim bani pentru a-i încuraja, de fapt, pe micii agricultori să renunţe, astfel încât să putem oferi bani exploataţiilor agricole mari? Această politică nu mai este un mijloc eficient pentru atingerea unui scop. Trebuie să ne asigurăm că utilizăm banii pentru obiective specifice, mai precis în regiunile dezavantajate, pentru a menţine structurile din regiunile cele mai ameninţate.
João Ferreira
(PT) Domnule preşedinte, doamnă comisar, propunerea prezentată de Comisie confirmă eşecul politicii sale în sectorul produselor lactate, dar lasă neatinse orientările de bază ale politicii sale dezastruoase în acest sector. Suma de care aţi vorbit reprezintă o sumă mult prea mică faţă de cea necesară pentru a compensa scăderea preţurilor cu care se confruntă producătorii.
Contrar celor susţinute, trebuie să inversăm tendinţa spre prăbuşire a PAC, în cadrul căreia reformele succesive au demontat instrumentele de reglementare a pieţei, a cotelor şi a drepturilor de producţie, aducând mii de producători în situaţia de a abandona, treptat, sectorul. Zeci de mii de locuri de muncă sunt ameninţate: familii întregi care depind de agricultură, în special de sectorul produselor lactate. Sunt în joc regiuni vaste, unde pământurile vor fi treptat abandonate, cu grave consecinţe sociale şi ecologice.
Toate acestea impun o intervenţie imediată pentru restabilirea unor preţuri echitabile pentru producători, însă aceasta necesită mai multe resurse decât cele puse la dispoziţie în acest moment. În primul rând, repetăm, situaţia cere măsuri cu o sferă de aplicare mai amplă, care nu au doar un caracter paliativ, precum anularea creşterii anuale a cotelor de lapte, revenirea la nivelurile anterioare deciziei privind creşterea acestora şi abrogarea deciziei de abolire a sistemului de contingente în 2015.
Diane Dodds
Domnule preşedinte, ca majoritatea deputaţilor acestei Camere, am votat astăzi în favoarea procedurii de urgenţă în legătură cu articolul 186. Orice ajutor financiar în sectorul produselor lactate este imperativ pentru supravieţuirea acestuia, în special pentru supravieţuirea micilor exploataţii agricole familiale, precum cele din Irlanda de Nord.
Doamnă comisar, dacă, aşa cum afirmaţi, aveţi nevoie de modificarea articolului 186 pentru a aloca fondul de 280 de milioane de euro, atunci vă puteţi baza pe întreaga mea susţinere. Sperăm doar că banii vor fi plătiţi şi distribuiţi rapid. Mulţi agricultori au aşteptat prea mult ajutorul necesar.
Totuşi, sunt copleşită de propunerile privind articolele 65-84. Este aproape o certitudine faptul că aceste propuneri nu vor avea niciun impact în Regatul Unit şi am o serie de întrebări legate de acestea, în special fiindcă impresia mea este că se vor crea condiţii inegale între regiunile din Europa, ceea ce pare contradictoriu din perspectiva politicii actuale a Comisiei.
Christophe Béchu
(FR) Domnule preşedinte, politicile trebuie să fie coerente. În ultimele săptămâni, mulţi dintre cei din această Cameră au solicitat măsuri din partea Comisiei. Când ni se propun soluţii, votăm în favoarea lor, chiar dacă - sunt de acord cu ceea ce s-a spus - acestea vin cu întârziere şi chiar dacă au fost obţinute prin poziţiile adoptate atât de Parlamentul European, cât şi de miniştri.
Această sumă, care va fi utilă doar pe termen foarte scurt, nu rezolvă, după cum mulţi au spus, problemele pe termen lung privind modul de abordare a planului de eliminare a cotelor. Nu vom putea contracara şi preveni repetarea crizelor în sectorul produselor agricole fără o reglementare a producţiei şi fără instrumente de control sau fără o combinaţie între acestea.
Totuşi, nu acesta este obiectul discuţiei din această seară. Principala chestiune care trebuie discutată în această seară se referă la articolul 186. Doamnă comisar, am o întrebare simplă: concret, ce se urmăreşte prin articolul 186, începând de când şi în ce mod?
Iratxe García Pérez
(ES) Domnule preşedinte, doamnă comisar, în urmă cu o lună am dezbătut o rezoluţie a Parlamentului şi propunerile privind intervenţia în sectorul produselor lactate. Astăzi abordăm două măsuri noi: schimbarea modului de gestionare a cotelor şi măsura privind articolul 186, măsuri pe care suntem de acord să le definitivăm de urgenţă, astfel cum aţi solicitat.
Totuşi, doamnă comisar, sectorul trebuie considerat în ansamblul său şi nu este în regulă să avem atât de puţine propuneri într-o chestiune pe care o avem în discuţie de câteva luni.
Solicităm soluţii europene comune. În această privinţă, creşterea ajutorului minim pentru toate sectoarele va crea inegalităţi între statele membre şi va face dificilă aplicarea uniformă a PAC.
Încă o remarcă înainte să închei: se are în vedere un ajutor de 280 de milioane de euro, pe care, desigur, îl salutăm, însă aş dori să vă reamintesc, doamnă comisar, că Parlamentul a adoptat o rezoluţie invocând necesitatea unui fond suplimentar de 600 de milioane de euro pentru a contracara criza din sectorul produselor lactate.
Britta Reimers
(DE) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, în calitate de agricultor, consider că propunerea prezentată cu privire la modificarea articolelor 78 şi 79 reprezintă o abatere din partea Comisiei de la drumul parcurs corect până în acest moment către reforma agriculturii, în detrimentul exploataţiilor agricole eficiente şi cu perspective de viitor.
Este periculos să intervenim doar din dorinţa de a face ceva, când suntem atât de aproape de eliminarea regimului cotelor de lapte, un regim care îi dezavantajează considerabil pe producătorii de lactate. De asemenea, acest regim nu mai este de actualitate în contextul actual, în care piaţa începe, în cele din urmă, să se redreseze. Prin urmare, resping acest amendament.
Este uşor de remarcat tentativa Comisiei de a profita, în interesul propriu, de apelul lansat de Parlament privind adoptarea de măsuri urgente. Scopul său este de a-şi asigura, cu puţin timp înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, competenţa permanentă de a acţiona în temeiul articolului 186, fără a necesita aprobarea Parlamentului. Prin urmare, resping acest amendament.
Totuşi, aş putea accepta ca Parlamentul să acorde Comisiei competenţa de a acţiona pentru o perioadă limitată de timp, în situaţii de criză. La rândul său, Parlamentul ar avea această competenţă în momente viitoare de criză, cu efect foarte rapid, prin intermediul articolului 142 din Regulamentul său de procedură.
Richard Ashworth
Domnule preşedinte, industria produselor lactate se află într-o situaţie de criză şi doresc să mulţumesc şi să o felicit pe doamna comisar pentru măsurile luate, pe care le consider foarte adecvate. Consider că suma de 280 de milioane de euro este realistă şi va fi salutară pentru industria produselor lactate. Afirm cu convingere că este necesară acordarea competenţelor în temeiul articolului 186, pentru a oferi în timp util acest beneficiu producătorilor, de aceea voi susţine propunerea. Susţin propunerea, deşi prefer să limităm această concesie la o perioadă până cel târziu în 2013.
Însă am anumite rezerve în ceea ce priveşte regimurile naţionale de răscumpărare a cotelor, care înţeleg că vor include competenţe de majorare a taxelor percepute de la producătorii care depăşesc cotele. Consider că acesta este un mod de penalizare a producătorilor eficienţi şi cu potenţial - de cele mai multe ori tinerii, care sunt chiar viitorul acestui sector - şi cred că transmite mesajele greşite.
Piaţa este instabilă, iar acest sector nu are nevoie de reacţii pe termen scurt, ci de o strategie pe termen lung. Sunt un susţinător fidel al doamnei comisar pentru viziunea sa pe termen lung asupra sectorului agricol şi aş încuraja-o să continue pe acest drum, al strategiilor pe termen lung şi nu al reacţiilor pe termen scurt.
Jarosław Kalinowski
(PL) Domnule preşedinte, sper că producătorii de lapte au depăşit momentul cel mai dificil al crizei. Această speranţă este întărită de decizia de a sprijini producătorii de lapte cu suma de 280 de milioane de euro anul viitor. Totuşi, persistă o întrebare fundamentală: ce măsuri trebuie luate pe termen lung în privinţa producţiei de lapte şi a producătorilor de lapte? Cea mai importantă întrebare în această chestiune este ce se va întâmpla cu cotele producţiei de lapte.
În prezent există două abordări. Prima, care reprezintă efectul revizuirii politicii agricole comune, prevede creşterea treptată a cotelor de producţie şi vizează eliminarea acestora în 2015. A doua abordare, inclusă în prezenta propunere a Comisiei Europene, vizează limitarea ofertei de lapte printr-o nouă metodă de calculare a impunerii pentru depăşirea cotei naţionale. Aceste două abordări se contrazic reciproc.
Personal, sunt în favoarea menţinerii cotelor, însă doar în condiţiile în care distribuirea cotelor între ţările şi producătorii din UE se bazează pe criterii obiective şi echitabile. Stabilirea şi adoptarea acestor criterii obiective şi echitabile este foarte dificilă, însă merită să încercăm. Dacă vorbim de extindere - susţin în totalitate extinderea domeniului de aplicare a articolului 186, însă sunt de părere că aceasta ar trebui însoţită de o definire a rolului Comisiei şi a instrumentelor pe care le poate utiliza.
Alan Kelly
Domnule preşedinte, doresc să îi spun doamnei comisar următorul lucru: daca-mi permiteţi această butadă, în ceea ce priveşte criza laptelui Comisia a cam făcut-o de oaie, după cum se spune în Irlanda când cineva creează o adevărată încurcătură.
În urmă cu doar 18 luni, spuneaţi că preţul laptelui va creşte substanţial, însă, din contră, acesta a scăzut la jumătate în unele ţări. De aceea Comisia trebuie să poată interveni mai rapid pe piaţă şi moţiunea are un rol pozitiv din acest punct de vedere.
În circumscripţia mea din Irlanda, în Munster, multe exploataţii agricole din sectorul produselor lactate, exploataţii agricole mici sau mari, cu precădere exploataţiile agricole familiale, muncesc pentru a-şi asigura subzistenţa sau sunt în pragul falimentului. Sunt conştienţi de dificultăţile cu care se confruntă şi de sumele derizorii care le sunt oferite, în timp ce altora, cum ar fi băncile şi bancherii, li se acordă sume colosale pentru a fi salvaţi.
(Preşedintele l-a rugat pe vorbitor să vorbească mai rar)
Fondul de 280 de milioane de euro anunţat ieri este salutar, însă este doar un plasture peste o rană mult mai mare. În septembrie anul trecut, plenul a votat pentru punerea la dispoziţie a 600 de milioane de euro. În spiritul solidarităţii, în special cu micii agricultori, trebuie să menţinem această cifră. Următoarea prioritate a Comisiei trebuie să fie aceea ce a aborda chestiunea ofertei de lapte, în ansamblul ei. Cred cu tărie acest lucru. Până atunci ne vom mai confrunta cu probleme şi vom rămâne în curând fără plasturi.
Elisabeth Jeggle
(DE) Domnule preşedinte, doamnă comisar, într-adevăr ar trebui să includem laptele în domeniul de aplicare a articolului 186 şi sper că mâine vom realiza acest lucru. Nu putem să îi reproşăm în permanenţă Comisiei pentru că acţionează prea lent, pentru că întârzie luarea măsurilor, pentru că vede întotdeauna o speranţă acolo unde nu există în realitate.
Comisia are acum şansa de a acţiona rapid şi ar trebui să îi acordăm această şansă, în acelaşi timp arătându-ne permanent dispuşi să o tragem la răspundere. Amendamentul depus de domnul Deß în numele Grupului Partidului Popular European (Creştin Democrat) ne va permite să facem acest lucru împreună. Cele 280 de milioane de euro despre care aţi vorbit mulţi dintre dumneavoastră nu sunt decât o picătură în ocean. Cu toate acestea, trebuie să recunoaştem că suntem la sfârşit de an fiscal. Trebuie să înţelegem că pur şi simplu nu mai există fonduri disponibile.
Cum să rezolvăm toate aspectele problemei? Ne dorim ca cele 280 de milioane de euro să ajungă la producătorii de lactate cel mai grav afectaţi de criză. Vorbim despre piaţa laptelui, însă la mijloc sunt oameni în carne şi oase şi zone rurale despre care spunem întotdeauna că dorim să le protejăm atunci când dezbatem alte subiecte. Doamnă comisar, sprijiniţi fondul pentru produsele lactate! În această după-amiază, în dezbaterea despre buget, comisarul s-a declarat în favoarea acestui fond şi vreau s-o spun foarte clar. Am fost foarte mulţumită de acest lucru. Avem de asemenea nevoie urgentă de acest semnal şi aceşti bani, la rândul lor, sunt cuprinşi în bugetul pentru 2010.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Domnule preşedinte, doamnă comisar, şi eu sunt încântată de aprobarea procedurii de urgenţă în această Cameră, deoarece consider că includerea laptelui în articolul 186 este oportună şi importantă.
Am susţinut că o situaţie atât de gravă precum cea din sectorul produselor lactate impune luarea unor măsuri urgente pentru protejarea acestui sector, din motive atât economice, cât şi sociale. Provin dintr-o ţară, Portugalia şi dintr-o regiune, Azore, unde sectorul produselor lactate este foarte important şi reprezintă o componentă esenţială a acestor regiuni care, din punct de vedere social, sunt destul de fragile şi în care, de fapt, ar fi vital ca sistemul de contingente să fie menţinut şi după anul 2015.
Măsurile propuse aici sunt oarecum superficiale, însă, cu toate acestea, sunt necesare şi imperative. Şi pe mine mă îngrijorează modul în care Comisia va uza de noile competenţe care i se vor acorda, mai ales fiindcă a tratat cu multă lejeritate această criză, propunând măsuri ineficiente, cu mare întârziere şi doar la presiuni intense. Având în vedere acest lucru, Comisia ar trebui să prezinte o anexă la articolul 186, care să prevadă măsuri ce pot fi utilizate pentru o intervenţie radicală în sectorul produselor lactate, astfel încât să se asigure sustenabilitatea acestuia.
Peter Jahr
(DE) Domnule preşedinte, doamnă comisar, salut moţiunea dumneavoastră. Totuşi, ţin să critic un singur lucru, anume programul de răscumpărare voluntară a cotelor de lapte.
Un astfel de program, dacă va avea succes, trebuie să fie obligatoriu, nu voluntar. Consider că acest mecanism voluntar de răscumpărare a cotelor de Iapte este contraproductiv. Am această părere nu numai pentru că acest mecanism va însemna iniţial să menţinem creşterea cotelor, care va fi foarte dificil de frânat ulterior. Prin răscumpărarea cotelor de lapte le vom atribui din nou o valoare financiară, iar principalul efect va fi acela că va afecta capacitatea de repartizare justă. Consider că este de datoria mea să resping orice măsură care împiedică repartizarea justă. În special în perioada de eliminare treptată a cotelor de lapte, repartizarea justă este un instrument necesar care le permite exploataţiilor agricole individuale să se orienteze mai bine pe piaţă.
Din motivele pe care le-am menţionat, voi fi nevoit să resping această parte a moţiunii, deşi voi vota în favoarea moţiunii în ansamblu.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Domnule preşedinte, doamnă comisar, doamnelor şi domnilor, este adevărat că vom adopta măsuri care vizează soluţionarea parţială a crizei din sectorul produselor lactate.
Toţi cei prezenţi aici sunt la curent cu situaţia agricultorilor din sectorul creşterii animalelor şi ştiu ce înseamnă aceste măsuri pentru ei şi pentru familiile lor.
Agricultorii noştri nu îşi doresc să fie subvenţionaţi în permanenţă. Ceea ce ne cer este să le asigurăm condiţii demne de muncă, posibilitatea de a-şi vinde produsele la preţuri respectabile, juste, care să răsplătească efortul şi investiţia realizată.
Doamnă comisar, pe lângă încurajarea şi încrederea pe care le putem oferi agricultorilor noştri prin aceste măsuri, avem în vedere reforme viitoare, reforme majore, care urmează să fie dezbătute în Parlament.
Mairead McGuinness
Domnule preşedinte, cuvintele cele mai importante pe care le-am auzit de la doamna comisar sunt acelea referitoare la faptul că preţurile pieţei au început să crească. Trebuie să recunoaştem acest lucru în această Cameră şi să ne asigurăm că agricultorii beneficiază de această creştere. Vorbim despre o sumă de 280 de milioane de euro disponibilă, însă orice cent în plus pe care îl primesc valorează mult mai mult decât plăţile distribuite către aceştia. Acesta este cel mai important lucru.
Cred că sunt importante criticile majore aduse Comisiei. Trebuie să recunoaştem că intervenţia şi restituirile la export au avut rolul de a menţine preţurile, chiar şi acel preţ teribil de mic pentru producători, de aceea consider că anumite critici sunt inutile şi prea dure. Susţin extinderea domeniului de aplicare a articolului 186, dacă aceasta este necesară pentru plata celor 280 de milioane de euro, sumă pe care nu o consider semnificativă, ci mai degrabă simbolică.
Să analizăm învăţămintele desprinse din această situaţie. Trebuie să analizăm ce se va întâmpla cu reforma PAC după anul 2013; grupul la nivel înalt se concentrează asupra acestui aspect. Aş spune grupurilor politice care susţin în această seară finanţarea produselor lactate: asiguraţi-vă că, după 2013, veţi susţine şi o politică agricolă comună, finanţată corespunzător; altfel, cuvintele dumneavoastră sunt fără sens.
José Bové
(FR) Domnule preşedinte, îmi cer scuze, trebuia să ajung mai devreme, însă am fost reţinut. Am explicat ascultătorilor francezi ce s-a întâmplat ieri la Luxembourg.
Părerea mea este că decizia Consiliului este greşită, deoarece singurul cuvânt care apare în text este "restructurare". În Franţa am ajuns să avem în prezent mai puţin de 88 000 de producători de lapte, faţă de 480 000 în 1984.
Astăzi ni se spune că şi mai mulţi producători trebuie forţaţi să îşi înceteze activitatea şi că banii care vor fi recuperaţi - aşa apare în text - vor fi folosiţi pentru producătorii care şi-au depăşit cota. Producţia se va concentra astfel şi mai mult, iar producătorii de lapte din zonele cele mai dificile vor fi forţaţi să-şi înceteze activitatea. Aceasta este o abordare greşită.
Fondul acordat, cele 280 de milioane de euro - cifra a fost deja menţionată - echivalează cu 50 de euro pe lună pentru fiecare exploataţie agricolă, timp de un an. Este o nimica toată; aproape că este o sfidare în raport cu criza cu care se confruntă producătorii.
În final, referitor la articolul 186, aş dori să spun că, într-un moment în care ne îndreptăm spre aplicarea codeciziei în materie de chestiuni agricole, este inacceptabil să se acorde din nou Comisiei competenţe, un cec în alb.
Rareş-Lucian Niculescu
Doresc să-i adresez o întrebare doamnei comisar, căreia, de altfel îi mulţumesc pentru prezenţa domniei sale în faţa Parlamentului. Aţi spus că fondurile promise pentru fondurile de susţinere al sectorului laptelui vor fi repartizate statelor membre potrivit unui criteriu istoric, adică pe baza cotelor negociate, însă multe state membre acuză nedreptăţi în privinţa acestor cote. De altfel, acesta este motivul pentru care multe state membre insistă pentru liberalizarea pieţei. De exemplu, unele state nu pot produce nici măcar cât să acopere consumul propriu. Nu consideraţi că folosirea unui criteriu istoric va perpetua aceste nedreptăţi...
(Preşedintele întrerupe oratorul)
Am să rezum întrebarea pentru a nu depăşi prea mult timpul alocat. Doamna comisar a spus că fondurile vor fi repartizate statelor membre potrivit criteriului istoric, însă multe state membre acuză nedreptăţi în privinţa cotelor în prezent alocate. De altfel, acesta este şi motivul pentru care insistă pentru liberalizarea pieţei. Nu credeţi că prin folosirea unui criteriu istoric s-ar perpetua aceste nedreptăţi?
Mariya Nedelcheva
(BG) Doresc să salut decizia adoptată de Consiliu şi de Comisie cu privire la alocarea unui pachet suplimentar de subvenţii în valoare de 280 de milioane de euro pentru producţia de lactate în anul 2010. Aceasta transmite un semnal clar tuturor celor care suferă zi de zi consecinţele negative ale crizei. Îndemnul meu este ca acest răspuns adecvat să nu fie doar o soluţie economică izolată, ci să facă parte dintr-o strategie pe termen lung, bazată pe obiective, care să vizeze redresarea, stabilizarea şi dezvoltarea acestui sector în Europa. De aceea este important să se ia în considerare măsurile pe care le va adopta fiecare stat membru. Aş dori să atrag atenţia asupra faptului că Bulgaria poate accepta doar parţial propunerile de modificare a Regulamentului 1234. Insistăm să se menţioneze în mod explicit în proiect că statele membre îşi pot exercita în mod discreţionar atribuţiile de gestionare a cotelor de lapte naţionale. Este importantă menţinerea opţiunii de a alege regimul existent de răscumpărare şi redistribuire a cotelor de lapte prin rezerva naţională. Nu ne putem permite nici să reţinem, nici să colectăm plăţi de la producători, întrucât sectorul bulgar este în proces de modernizare. În caz contrar, producătorii bulgari nu vor fi competitivi nici după 2015.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Domnule preşedinte, acceptăm cu plăcere, desigur, aceste soluţii noi destinate să vină în sprijinul agricultorilor, inclusiv a celor din Polonia. Totuşi, trebuie să ne amintim că atunci când vorbim despre bani - şi despre bani vorbim acum - este important modul în care aceştia sunt distribuiţi. Banii ar trebui să ajungă la cei care resimt cel mai puternic efectele crizei, fiindcă nu voi fi de acord cu o politică prin care acordăm tuturor o sumă egală, ceea ce înseamnă o sumă mică, astfel încât în realitate, la propriu vorbind, nu ajutăm pe nimeni.
În al doilea rând, aş dori, dacă-mi permiteţi, să mă refer la trecut înainte să revin, în câteva momente, la viitor. Sunt sigur că vă amintiţi de perioada minunată, în urmă cu mai mult de un an, când agricultorii primeau un preţ foarte bun pentru lapte. În acelaşi timp, beneficiau de subvenţii semnificative din partea Uniunii Europene, pentru modernizarea sectorului produselor lactate. De aceea este important să planificăm viitorul bazându-ne pe această experienţă şi să tragem concluzii din greşelile noastre, fiindcă s-au făcut, cu siguranţă, greşeli. Este, de asemenea, important să ne gândim la modul în care planificăm dezvoltarea acestui sector, întrucât sunt disponibile fonduri atât ca subvenţii directe, cât şi pentru dezvoltarea zonelor rurale. În plus, avem la dispoziţie şi instrumentul cotelor de lapte.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Doamnă comisar, aş dori să vă adresez următoarea întrebare: În ce scop intenţionează Comisia să cheltuiască cele 280 de milioane de euro? Pentru continuarea restructurării sau, poate şi mai bine, aşa cum au dorit 21 de state membre, pentru injectarea de fonduri pe piaţă, pentru mecanisme de piaţă? De fapt, agricultorii doresc ca banii să fie utilizaţi pentru mecanisme de sprijin. În prezent, agricultorii nu mai pot contracta împrumuturi şi nu îşi mai pot îmbunătăţi productivitatea. Agricultorii nu pot, în acest moment, să continue procesul de modernizare pentru că nu mai au lichidităţi. Nu sunt dispuşi să achiziţioneze acum frigidere sau maşini de muls, fiindcă nu este momentul potrivit pentru alte investiţii. Cele 280 de milioane de euro reprezintă mai puţin de 2 euro pe tonă de lapte produs în Uniunea Europeană.
Propunând aşa-numitul "mecanism de gestionare a regimului de cote", Comisia Europeană doreşte în realitate să limiteze producţia. Ar trebui să analizăm dacă nu vom vedea repetându-se situaţia apărută după reforma de pe piaţa zahărului, în urma căreia avem acum probleme cu oferta acestei resurse. Consideraţi că este momentul să se restricţioneze producţia laptelui sau a cerealelor? Sunt sigur că nu este ceea ce ne dorim.
Herbert Dorfmann
(DE) Domnule preşedinte, doamnă comisar, remarc cu mulţumire, doamnă comisar, că în doar câteva săptămâni de la adoptarea, de către această Cameră, a unei rezoluţii cu privire la lapte, aţi prezentat măsuri care vin în întâmpinarea solicitărilor noastre. Sunt de acord cu propunerea referitoare la articolul 186, inclusiv cu limita de timp, care mi se pare rezonabilă. Sunt, de asemenea, în favoarea propunerii de acordare diferenţiată a cotelor.
Trebuie să spun însă că propunerea privind răscumpărarea cotelor mă nedumereşte. Chiar dumneavoastră aţi spus, săptămâni şi luni de-a rândul, că această criză nu este generată de sistemul de contingente şi, având în vedere acest lucru, sunt de părere că această propunere de răscumpărare nu este întru totul coerentă. În final, aş dori să adaug că nu putem trage linie acum. Trebuie să continuăm să luăm măsuri, mai ales cu privire la sectorul produselor lactate din zonele problematice, din zonele montane, în care pur şi simplu nu există nicio alternativă la activitatea de producţie de lapte.
Elisabeth Köstinger
(DE) Domnule preşedinte, doamnă comisar, doamnelor şi domnilor, doresc, la rândul meu, să transmit sincere mulţumiri pentru cele 280 de milioane de euro. Sper, în primul rând, că cei 40 000 de producători de lactate din Austria vor beneficia cât mai mult de aceşti bani, pentru că au nevoie cu adevărat de aceştia. Cu siguranţă cunoaşteţi situaţia din regiunile montane şi situaţia micilor exploataţii agricole familiale.
Doamnă comisar, Austria s-a declarat întotdeauna împotriva eliminării treptate a cotelor. De acord, v-aţi ales calea şi aţi urmat-o în mod consecvent. Vom încerca, desigur, să îi pregătim pe agricultorii noştri şi să îi ajutăm cât mai mult posibil. Cu cea mai mare bunăvoinţă, nu pot înţelege propunerea dumneavoastră privind programul de răscumpărare voluntară a cotelor. Punând în practică acest program, vom ajunge la o creştere a valorii şi a preţului exact la nivelul cotelor pe care le eliminaţi. Cum să explicăm acest lucru agricultorilor din Austria?
Mariann Fischer Boel
membră a Comisiei. - Domnule preşedinte, ascultând cu atenţie discuţia din această seară, din anumite discursuri s-ar putea trage concluzia că propunerea noastră reprezintă prima măsură pe care o luăm în sprijinul sectorului produselor lactate din Uniunea Europeană. Nimic mai fals. Cu siguranţă că cel puţin unii dintre dumneavoastră cunosc măsurile întreprinse începând cu luna ianuarie a acestui an, când am demarat măsurile privind depozitarea publică şi privată, intervenţia şi restituirile la export. Pe parcursul verii am luat o mulţime de măsuri, de aceea cred că ar trebui să elaborăm un raport special pentru a le arăta noilor deputaţi din acest Parlament ce s-a întreprins exact începând cu luna ianuarie a anului trecut.
Cu privire la punctele specifice din cele două propuneri de astăzi, sunt nevoită să repet că regimul de răscumpărare nu este o noutate. Acesta este deja la îndemâna statelor membre, care îl pot utiliza pentru a sprijini anumiţi producători de lactate în vederea încetării activităţii. Este o ofertă, de aceea evit să îi confer caracter de obligativitate; reprezintă o posibilitate de a-i sprijini pe agricultori în vederea încetării activităţii. Cota răscumpărată poate fi păstrată în rezerva naţională şi distribuită într-o etapă ulterioară, dacă statele membre doresc acest lucru. Aceasta a fost o parte a discuţiei.
Cealaltă parte, care a stârnit astăzi cel mai mare interes, se referă la articolul 186. Motivul introducerii producţiei de lactate în domeniul de aplicare a articolului 186 este necesitatea unei reacţii rapide. De aceea, nu văd niciun motiv pentru care producţia de lactate să nu poată fi inclusă în articolul 186, din moment ce alte produse specifice sectorului cărnii sunt deja incluse în acesta. Şi, în general, cei care se tem că i se va înmâna Comisiei un cec în alb pe care aceasta îl va folosi după bunul plac ar trebui să aibă în vedere faptul că articolul 186 este, în mod normal, prin natura sa, un mecanism foarte eficient care permite reacţii foarte rapide în sprijinul persoanelor aflate în dificultate. Aşa încât nu este vorba despre un cec în alb. Acest aspect se va discuta, după cum probabil ştiţi, în comisia de gestionare.
Am ascultat ideile dumneavoastră privind limitarea competenţelor la o perioadă de trei sau patru ani. Consider că o astfel de limitare descalifică producătorii de lactate - însă, desigur, am înţeles cele spuse de dumneavoastră.
De asemenea, cred că există multe idei greşite. Cele 280 de milioane de euro nu sunt destinate restructurării. Constituie doar o posibilitate de a efectua plăţile foarte rapid, imediat ce vor fi îndeplinite formalităţile, după primirea acceptului din partea reuniunii Ecofin din noiembrie şi după semnarea bugetului pentru 2010. Aceasta înseamnă că putem acţiona imediat, ceea ce nu va fi posibil fără modificarea articolului 186. Deci nu este vorba despre restructurare. După cum am afirmat anterior, se oferă statelor membre posibilitatea de a acorda plăţi din acest buget naţional celor care au cea mai mare nevoie de acestea.
Cum ar trebui distribuite? Am specificat foarte clar să distribuirea se va face în funcţie de producţie. Înţeleg că ar putea exista şi alte idei, însă dacă ne lansăm într-o discuţie internă despre modalitatea de distribuire, cred că nu am reuşi să o finalizăm nici până la sfârşitul anului viitor, deoarece ar exista atât de multe idei formidabile încât nu am ajunge niciodată la un numitor comun în această chestiune.
Voi răspunde la câteva dintre întrebările specifice. Aş dori să menţionez că organizaţiile de producători reprezintă o variantă excelentă. Sunt, de fapt, o necesitate. Am mai afirmat acest lucru în plen anterior, mai precis în cadrul discuţiilor referitoare la regimul fructelor şi legumelor. Dacă agricultorii îşi consumă timpul şi eforturile concurând unii cu alţii, în loc să concureze cu puternicul sector al comerţului cu amănuntul, ştiu deja cine va câştiga şi cine va pierde. De aceea le spun: uniţi-vă forţele pentru a avea o poziţie mult mai puternică în lanţul de aprovizionare cu alimente.
Sunt întru totul de acord cu faptul că ne confruntăm cu o problemă globală, că există un miliard de oameni privaţi de hrană, care nu au acces la nevoile zilnice de hrană. De aceea m-a mâhnit gestul agricultorilor europeni de a împrăştia laptele pe câmpuri, în contextul în care omenirea se confruntă cu foametea. Nu este cea mai bună imagine pentru agricultura europeană.
Trebuie să menţionez că am fost foarte impresionată de maniera în care şi-au gestionat timpul de vorbire doi deputaţi, domnul Bové şi domnul Häusling. Am remarcat cu atenţie cum au procedat. Nu ştiu dacă este o nouă procedură a Camerei ca un vorbitor să înlocuiască un altul şi să îşi continue discursul folosind adresarea directă. O metodă foarte inteligentă, trebuie s-o spun.
(Aplauze)
Preşedinte
Acest punct a fost închis.
Votul va avea loc joi.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Luís Paulo Alves  
Doamnă comisar, după ce ne-am străduit îndelung să obţinem aceste măsuri din partea Comisiei, nu suntem în situaţia de a respinge nicio contribuţie pe care o veţi aduce în această perioadă foarte dificilă pentru producătorii de lactate şi familiile lor. Din păcate, măsurile Comisiei au venit cu mare întârziere. Şi au venit doar datorită presiunilor intense exercitate de producătorii de lactate, de Parlamentul European şi de cele 21 de state membre. Voi face următoarele remarci cu privire la măsurile pe care le-aţi prezentat aici:
1: Fondul de 280 de milioane de euro este prea mic în comparaţie cu suma de 600 de milioane de euro considerată necesară în mod unanim de către Comisia pentru agricultură şi dezvoltare rurală, care este comisia cu expertiză tehnică şi politică în această chestiune. Această declaraţie de politică a fost aprobată de Parlamentul European însuşi. Prin urmare, nu putem considera suficientă jumătate din suma pe care, doar cu o lună în urmă, Parlamentul o considera necesară.
2: Includerea laptelui în domeniul de aplicare a articolului 186 acordă Comisiei un instrument operaţional care poate fi utilizat imediat, însă aceasta nu înseamnă că Parlamentul nu va mai monitoriza acest aspect. Încă mai avem nevoie de instrumente de reglementare a pieţei. Ar trebui să menţinem regimul cotelor şi să introducem transparenţă la nivelul lanţului de comercializare a laptelui. Fără aceste două instrumente, va fi imposibil să restabilim şi să asigurăm stabilitatea în zonele rurale din Europa.
Béla Glattfelder  
Salut măsurile propuse de Comisia Europeană în sprijinul producătorilor de lactate din Europa. Totuşi, aceste măsuri nu fac decât să reducă efectele crizei, însă nu le îndepărtează complet. Pentru a atinge acest obiectiv, deciziile privind creşterea cotelor de lapte ar trebui eliminate. Cu toate acestea, atât Comisia Europeană, cât şi Mariann Fischer Boel personal refuză să admită că s-au luat decizii greşite. Sunt de acord cu solicitarea agricultorilor europeni de a se renunţa la creşterea cotei.
De asemenea, mă opun abolirii complete a sistemului de contingente până în 2015. Mă alătur punctului de vedere al celei mai mari organizaţii de agricultori europeni COPA-COGECA, care consideră că piaţa produselor lactate trebuie reglementată şi după 2015. Lecţia importantă pe care trebuie să o învăţăm din actuala criză este aceea că piaţa produselor lactate trebuie reglementată. Fără această măsură, preţurile vor deveni imprevizibile. Producătorii europeni de produse lactate nu mai pot suporta pierderile generate de volatilitatea pe scară largă a preţurilor.
În legătură cu actualele măsuri de urgenţă, aş dori să atrag atenţia asupra faptului că majorarea subvenţiilor minime de la 7 500 de euro la 15 000 de euro poate genera probleme pentru statele membre aflate într-o situaţie bugetară mai dificilă. Temerea mea este că guvernele acestor ţări, precum guvernul Ungariei, nu vor putea acorda sprijinul la valoarea maximă. Prin urmare, se poate crea un dezavantaj concurenţial şi mai mare pentru agricultorii din aceste ţări.
Am încredere că prin votul asupra bugetului pentru 2010 care va avea loc joi, Parlamentul European va susţine propunerea de amendament prezentată de mai mulţi deputaţi, printre care mă număr şi eu, prin care s-ar majora sprijinul pentru programul privind distribuirea de lapte în şcoli.
Marine Le Pen  
Comisia Europeană a răspuns la demonstraţiile organizate săptămâni întregi de producătorii de lapte, în încercarea de a salva sectorul lovit de criză, prin crearea unui "fond al laptelui" în valoare de 280 de milioane de euro. Doamna Fischer Boel a cedat, în cele din urmă, presiunii, după ce a ignorat săptămâni în şir dificultăţile agricultorilor aflaţi în prag de faliment. Totuşi, această măsură financiară este derizorie şi nu face decât să-i liniştească pe producători pentru o perioadă scurtă. Ea nu va rezolva problema acestui sector care este pe cale de a dispărea odată cu desfiinţarea prevăzută a cotelor de lapte. Producătorii de lapte nu vor ajutoare sau subvenţii, ci o reglementare a pieţei care să le asigure condiţiile necesare pentru a-şi vinde laptele la preţuri care să le permită un trai demn, pe măsura eforturilor lor şi care să garanteze viitorul copiilor lor. În încăpăţânarea sa de a impune dogma concurenţei libere şi loiale, Uniunea Europeană va lăsa mii de agricultori la mila regulilor pieţei, fără niciun ajutor. Este acelaşi ultraliberalism care în fiecare lună lasă fără loc de muncă zeci de lucrători din sectorul industrial. Carnagiul trebuie oprit de urgenţă, în acest moment.
Csaba Sándor Tabajdi  
Salut acordul de principiu încheiat de miniştrii agriculturii la reuniunea consiliului de la Luxembourg, cu privire la acordarea unui ajutor specific în valoare de 280 de milioane de euro sectorului produselor lactate. La nivelul UE, aceasta înseamnă un cent în plus pe litru de lapte, ceea ce este o sumă absolut neglijabilă. După rezistenţa eroică opusă timp de mai multe luni, Comisia Europeană a cedat într-o mică măsură presiunii exercitate de agricultori, de cele 21 de state membre, printre care şi Ungaria, precum şi de Parlamentul European, care solicitaseră deja resurse suplimentare pentru acest sector în cadrul reuniunii informale de lunea trecută de la Bruxelles. În ciuda măsurilor tardive venite din partea UE, guvernul ungar a acţionat rapid în sprijinul producătorilor de lactate şi a depus toate eforturile pentru a-i ajuta, ţinând cont de resursele bugetare disponibile. Ungaria a sprijinit sectorul produselor lactate utilizând toate sumele care pot fi realocate ca parte a resurselor pentru dezvoltare rurală şi a Programului European de Dezvoltare Economică. În afară de noi, numai Letonia şi Malta mai au astfel de indicatori excepţionali. Producătorii unguri de produse lactate vor primi direct aproximativ 3,3 milioane de euro din fondul de 280 de milioane de euro, ceea ce echivalează, în mare, cu 890 de milioane HUF. Guvernul ungar va decide liber cum va utiliza aceşti bani. Comisia a sugerat doar că acest ajutor special ar trebui să ajungă la producătorii cu cele mai mari nevoi, ceea ce coincide cu obiectivele Ungariei. După aprobarea bugetului pentru 2010, această sumă va fi plătită la începutul anului viitor.
