Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct este raportul întocmit de dna Napoletano, în numele Comisiei pentru afaceri externe, privind Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana.
Pasqualina Napoletano
Doamnă preşedintă, dnă FerreroWaldner, dle Vondra, doamnelor şi domnilor, prin acest raport, Parlamentul îşi propune să aducă o contribuţie constructivă la perspectiva consolidării parteneriatului euro-mediteranean.
Propunerile care au rezultat în urma summit-ului de la Paris, care a avut loc anul trecut la 14 iulie, au prezentat două obiective demne de sprijinul nostru. Primul dintre acestea constă în a da o formă practică proiectelor de integrare economică, regională şi de mediu şi în a le face mai eficiente, creând un secretariat căruia să i se încredinţeze această sarcină şi care să primească finanţare publică şi privată; cel de-al doilea constă în consolidarea dialogului politic la nivelul întregului proces, prin noi instituţii precum co-preşedinţia, summit-ul şefilor de stat sau de guvern şi reuniunile regulate ale miniştrilor de externe. În acest context, aș dori să subliniez rolul Adunării parlamentare euro-mediteraneene, recunoscut în textul de la Paris şi apoi în documentul de la Marsilia.
Parlamentul doreşte să contribuie la găsirea unei modalități pentru a ieși din impasul care a urmat evenimentelor tragice din Gaza. Multe lucruri depind, însă, de politicile pe care le va adopta noul guvern israelian format după alegeri. Cu toate acestea, aş dori să remarc faptul că Adunarea parlamentară euro-mediteraneană se va întruni în viitorul apropiat şi va arăta rolul pe care trebuie să-l joace parlamentele, chiar şi în această situaţie dificilă.
Dorim să subliniem valoarea instituţiilor care implică, atât Uniunea Europeană. cât şi ţările din sudul şi estul Mediteranei, semnalând, în acelaşi timp, că este esenţial să nu reducem întregul proces la o simplă abordare interguvernamentală. Dorim o implicare tot mai mare a societăţii civile şi a partenerilor sociali, nu în ultimul rând, deoarece criza economică poate înrăutăţi problemele deja teribile şi endemice, precum şomajul şi presiunea din ce în ce mai mare a migraţiei, făcând ca gestionarea acestui fenomen să fie tot mai dificilă. Solicităm să se acorde o atenţie sporită drepturilor omului care afectează mai mult sau mai puţin comportamentul tuturor țărilor partenere.
În ceea ce priveşte instituţiile, să ne reamintim că, o dată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, reprezentarea coerentă şi structurată a Uniunii Europene este asigurată de noul preşedinte al Consiliului şi noul Ministru al Afacerilor externe și europene. Între timp, ar fi potrivit să se asigure continuitatea în prezenţa europeană, cel puţin în ceea ce privește co-preşedinţia. Ştim că preşedinţia cehă a fost sensibilă la această idee şi sperăm că şi preşedinţia suedeză va accepta acest mesaj.
Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, aș dori să mulţumesc tuturor colegilor şi reprezentanţilor diferitelor grupuri politice şi comisii care şi-au prezentat punctul de vedere. Toţi au contribuit la elaborarea acestui raport, care cred că se bucură de un sprijin larg.
Alexandr Vondra
preşedinte în exerciţiu al Consiliului. -Doamnă preşedintă, vă sunt recunoscător pentru şansa pe care mi-aţi oferit-o de a participa la dezbaterea de astăzi privind Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana. Ştiu că Parlamentul are un interes deosebit în această problemă. O voi felicita, în special, pe Pasqualina Napoletano. Prin urmare, propunerea de rezoluţie pe care o veţi vota mai târziu reprezintă o contribuţie valoroasă la activitatea noastră comună.
Summit-ul de la Paris din iulie anul trecut a creat Uniunea pentru Mediterana şi a înfiinţat un parteneriat bazat pe Procesului de la Barcelona. Preşedinţia actuală prin rotaţie oferă prioritate consolidării acestui parteneriat. Chiar dacă Tratatul de la Lisabona nu a intrat încă în vigoare, vă pot asigura că, în spiritul coproprietăţii, ne concentrăm în special asupra dezvoltării acestei iniţiative şi, în special, pe proiectele regionale. Acestea sunt importante. Acestea oferă semne concrete cetăţenilor din regiune cu privire la faptul că parteneriatul funcţionează în interesul lor.
Uniunea pentru Mediterana nu este singurul mecanism de colaborare. Dimensiunea bilaterală continuă în cadrul politicii europene de vecinătate şi este completată, în unele cazuri, de cadrul de pre-aderare, precum şi de cadrul ACP, în cazul Mauritaniei.
Aceste abordări încurajează reforma la nivel naţional şi consolidează cooperarea regională. Politica de vecinătate are, desigur, o dimensiune estică importantă şi salutăm dezvoltarea paralelă a acestei politici.
Summit-ul de la Paris a convenit să continue lucrul în patru domenii esențiale: depoluarea Mediteranei; autostrăzile maritime şi terestre; protecţia civilă; şi dezvoltarea surselor de energie alternativă, prin Planul solar mediteranean, de exemplu.
Se pune accent şi pe educaţia superioară şi cercetare, precum şi pe susţinerea afacerilor prin Iniţiativa mediteraneană pentru dezvoltarea afacerilor. Aspectele tehnice ale propunerilor de proiect din acest domeniu vor fi gestionate de secretariatul care va fi înfiinţat la Barcelona, astfel cum s-a convenit anul trecut la Marsilia.
Pe lângă aceste domenii specifice ale proiectului, conferinţele ministeriale ale Uniunii pentru Mediterana vor aborda o serie de provocări globale care ne afectează pe toţi. Printre acestea se numără urmărirea păcii şi a securității în regiune, impactul social şi geopolitic al crizei economice, preocupările de mediu, gestionarea fluxurilor migratorii şi rolul femeii în societate.
Există două domenii de cooperare despre care ştiu că sunt deosebit de importante pentru Parlament şi pe care le susţinem pe deplin. Primul este cooperarea interparlamentară prin crearea Adunării parlamentare euro-mediteraneene şi a comitetelor sale. Această iniţiativă este esenţială pentru dezvoltarea unei puternice dimensiuni parlamentare a Uniunii pentru Mediterana. După cum aţi arătat în rezoluţia dumneavoastră, aceasta va servi la consolidarea legitimităţii sale democratice. De asemenea, aceasta va ajuta la promovarea valorilor ce stau la baza Uniunii Europene. Salutăm modul în care dumneavoastră şi preşedintele aţi îmbrăţişat această iniţiativă şi vă oferim sprijinul nostru deplin.
Cel de-al doilea domeniu care consider că ar trebui să fie o prioritate pentru noi este dezvoltarea relaţiilor interculturale. Acesta este absolut crucial, dacă dorim să încurajăm o mai bună înţelegere între culturile din regiunea mediteraneană. Trebuie implicate societatea civilă, societatea locală şi partenerii regionali. Fundaţia Anna Lindh joacă un rol deosebit în acest domeniu.
Uniunea pentru Mediterana ne oferă posibilitatea de a dezvolta relaţii mai bune între membrii săi. Evenimentele recente au arătat că aceasta nu este o sarcină uşoară, dar au şi subliniat importanţa continuării eforturilor în acest sens. Suntem foarte conştienţi de dificultăţile prin care trece populaţia din regiune, ca urmare a crizei din Gaza. După cum ştiţi, acest lucru a dus la amânarea reuniunilor Uniunii pentru Mediterana, însă preşedinţia consideră că dialogul şi cooperarea regională reprezintă cheia pentru realizarea păcii, consolidarea încrederii şi crearea de prosperitate şi preconizăm, desigur, că vom relua lucrul în cadrul Uniunii pentru Mediterana cât mai curând posibil.
Prin urmare, se pregăteşte un demers al preşedinţiei cehe a UE şi al co-preşedinţiei franceze a Uniunii pentru Mediterana, în numele statelor UE membre ale Uniunii pentru Mediterana, posibil împreună cu co-preşedinţia egipteană, care urmează să fie adresat partenerilor noștri arabi. Obiectivul acestuia este de a solicita reluarea automată şi necondiţionată a tuturor activităţilor Uniunii pentru Mediterana, imediat după summit-ul de la Doha al Ligii Statelor Arabe, care va avea loc la sfârșitul lunii martie. Intenţionăm să utilizăm oportunitatea oferită de conferinţa donatorilor pentru a acorda sprijin Gazei, care va avea loc la 2 martie la Sharm el-Sheikh (Egipt), pentru ca demersul să fie analizat în continuare de trei miniştri ai afacerilor externe: Karel Schwarzenberg, ministrul ceh de externe; Bernard Kouchner, ministrul francez de externe; şi ministrul egiptean de externe.
Benita Ferrero-Waldner
Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, doamnă Napoletano, în primul rând, permiteţi-mi să vă felicit pentru munca efectuată, întrucât a permis elaborarea unui raport care este cu adevărat important pe mai multe niveluri.
În primul rând, pentru că este o contribuţie cu adevărat pozitivă şi constructivă din partea Parlamentului European la definirea unei politici euro-mediteraneene coerente, o provocare la care ne-am angajat în mod direct.
Apoi, după cum bine subliniaţi, Uniunea pentru Mediterana trebuie să fie extinsă. Aceasta nu trebuie să fie, pur și simplu, interguvernamentală, ci trebuie să fie corect suplimentată prin deschiderea spre participarea altor participanţi, cum ar fi autorităţile locale şi regionale. Este important să se intensifice dimensiunea parlamentară, prin consolidarea rolului Adunării parlamentare, şi să se stabilească o implicare durabilă a societății civile.
Este adevărat că rolul Uniunii pentru Mediterana este să dezvolte natura comună - la un nivel instituţional şi politic - a unui parteneriat regional aflat în nevoia unei relansări. Cu toate acestea, este, de asemenea, adevărat că acest lucru poate fi realizat doar pe baza acquis-ului de la Barcelona, care trebuie să fie extins şi consolidat.
Cooperarea regională finanţată de Comisie face parte din acest acquis. Aşadar, nu există niciun motiv să o punem astăzi sub semnul întrebării. Din contră, aceasta sprijină şi garantează coerenţa acţiunii Uniunii Europene în regiune, în special, întrucât obiectivele sale sunt perfect compatibile cu ambiţiile politicii europene de vecinătate, principalul cadru pentru relaţiile noastre bilaterale cu ţările din regiune.
Acelaşi lucru este adevărat în ceea ce privește conformitatea cu metodele comunitare aplicate mecanismelor necesare pentru luarea deciziilor şi stabilirea de priorităţi în Uniunea Europeană, după cum Uniunea pentru Mediterana este o iniţiativă care constituie o parte integrantă a cadrului european.
Domnule preşedinte, summitul constitutiv al Uniunii pentru Mediterana a avut, după cum ştiţi, triplul obiectiv de a reinjecta energie politică în relaţiile euro-mediteraneene, de a schimba guvernarea instituţională a acestor relaţii în favoarea unei conduceri comune a iniţiativei şi, în sfârșit, de a cristaliza o cooperare multilaterală între Uniunea Europeană şi partenerii săi mediteraneeni privind proiectele structurale, care vor aduce integrare sub-regională şi sunt de natură să reducă discrepanţele în dezvoltare dintre cele două maluri ale Mediteranei.
Într-adevăr, trebuie să reducem aceste discrepanţe prin intermediul dezvoltării social-economice, comerţ intensificat şi investiţii mărite. Trebuie să combatem radicalismul ideologic, pentru care lipsa dezvoltării şi un sens de injustiţie oferă teren fertil, cu dialog şi soluţii politice pentru conflicte. Trebuie să urmărim politici responsabile şi comune privind migraţia, după cum aţi precizat, pentru a beneficia de stabilizarea demografică în Europa şi de creşterea demografică a ţărilor mediteraneene. Acolo aveţi câteva exemple de provocări pe care trebuie să le înfruntăm împreună cu partenerii noştri în cadrul Uniunii pentru Mediterana.
Într-adevăr, ştim că nu putem îndeplini aceste obiective fără sprijin parlamentar, atât din partea Parlamentului European, cât şi a Adunării Parlamentare Euromed. Acesta este spiritul în care lucrăm, cu ferma convingere că, cu privire la toate aceste aspecte, Comisia Europeană va fi capabilă să se bazeze pe colaborarea dumneavoastră şi aş vrea să vă mulţumesc anticipat pentru acest lucru.
Totuşi, ştim, de asemenea, că, în confruntarea cu cea mai îngrijorătoare situaţie din Orientul Mijlociu ca urmare a războiului din Fâşia Gaza - am discutat astăzi acest lucru - avem într-adevăr o problemă: nu putem lăsa Uniunea pentru Mediterana într-un vid politic. Este ceea ce am spus întotdeauna. Într-adevăr, aceasta este o realitate.
Aceasta a condus la actuala suspendare a activității, pe care personal o regret mult, însă, sperăm, desigur, că vom începe din nou lucrul la un moment dat. Reuniunea care va avea loc la Sharm el-Sheikh, unde Comisia va juca, de asemenea, un rol important, în calitate de cosponsor, va fi extrem de importantă. Sper că diferite alte reuniuni vor avea loc ulterior. Multă muncă a fost, în realitate, deja depusă, iar când lucrează Comisia, aceasta ia lucrurile foarte în serios.
În plus, s-a făcut foarte mult în ceea ce privește regulile care guvernează secretariatul, care sunt puse în practică şi care ar trebui să permită Barcelonei să îşi înceapă activitatea.
Vural Öger
raportor pentru aviz al Comisiei pentru comerţ internaţional. - (DE) Domnule preşedinte, doamnă Napoletano, doamnelor şi domnilor, Uniunea pentru Mediterana ar trebui să reactiveze procesul Barcelona, care a fost lansat în1995. Din păcate, trebuie să ne confruntăm astăzi cu faptul că recenta criză din Orientul Mijlociu a condus la nerealizarea proiectului. Deschiderea secretariatului în Barcelona a fost amânat în mod nelimitat şi banii promişi nu pot veni.
Prin urmare, nu au existat rezultate tangibile până în prezent, ceea ce regret foarte mult. Mă întreb dacă ne-am concentrat prea mult pe instituţii şi dacă acesta este motivul pentru impasul actual. Am subestimat influenţa crizelor politice asupra Uniunii pentru Mediterana?
Cum putem asigura continuarea proiectelor? În istoria integrării europene, am avut foarte mult succes în domeniile economice şi comerciale. Din acest motiv, în cadrul Comisiei pentru comerţ internaţional am luat în considerare cum ar putea fi aplicate vecinilor noştri din sudul Europei mecanismele noastre de succes. Un obiectiv este crearea unei zone de liber schimb până în 2010, dar şi acesta a fost stopat. Tocmai datorită conflictelor politice care blochează acest proces ar trebui să consolidăm domeniul economic.
Comerţul internaţional ar putea avea un efect benefic nu doar asupra situaţiei economice, dar de asemenea - şi în special - asupra situaţiei politice şi sociale din regiune. Integrarea regională economică este crucială în acest sens. Vecinii noştri din sud trebuie, de asemenea,să coopereze mai strâns unul cu celălalt.
În acelaşi timp, ţările care au dezvoltat deja o reţea de relaţii comerciale bilaterale ar trebui să fie convinse de valoarea adăugată a unei dimensiuni multilaterale. Comunicarea beneficiilor integrării economice către cetăţenii locali va juca un rol important în acest sens. Acesta ar fi un pas înainte spre stabilizarea situaţiei în sudul Mediteranei. Aş dori să văd acest lucru realizat pentru binele nostru al tuturor, în special al cetăţenilor din regiune.
Íñigo Méndez de Vigo
Un poem nu este niciodată terminat, ci doar abandonat, a spus un poet mediteranean născut în Sète. Cred că ceva similar s-a întâmplat cu Procesul de la Barcelona: nu a fost terminat, dar a fost abandonat - cel puţin parţial.
Acesta este motivul pentru care Parlamentul consideră că sunt importante eforturile făcute sub preşedinţia franceză pentru a reînsufleţi Procesul de la Barcelona. Din acelaşi motiv, în cadrul Comisiei pentru afaceri constituţionale, am colaborat activ în ceea ce privește raportul doamnei Napoletano, căreia aş dori să-i mulţumesc pentru răbdarea şi înţelegerea sa.
Domnule preşedinte, de ce a fost preocupată de acest subiect Comisia pentru afaceri constituţionale ? Din mai multe motive. În primul rând, pentru a garanta continuitatea Procesului de la Barcelona cu Uniunea pentru Mediterana. În al doilea rând, pentru a evita duplicarea structurilor şi a integra acest proces în cadrul instituţional al Uniunii. În al treilea rând, după cum doamna Ferrero-Waldnera a precizat deja, pentru a spune că este nu doar un simplu proces interguvernamental, ci pentru a sublinia dimensiunea parlamentară.
Din acest motiv, în cadrul Comisiei pentru afaceri constituţionale, am insistat asupra unor aspecte deja ridicate de preşedintele Pöttering la 13 iulie 2008. Acestea se referă la modul în care Adunarea Parlamentară trebuie să se întrunească o dată pe an, să fie organizată în grupuri pe baza familiilor politice şi să întocmească rapoarte consultative.
De asemenea, am încercat să ajutăm Consiliul cu deciziile importante pe care a trebuit să le ia. Domnul Vondra, această Cameră doreşte să coopereze cu Consiliul şi am stabilit criteriile pe care sediile acestei noi Uniuni pentru Mediterana trebuie să le îndeplinească. Întâmplător, aceste criterii au coincis cu un oraş într-o ţară pe care o cunosc foarte bine; în realitate, Comisia pentru afaceri constituţionale a decis că Barcelona ar putea fi un sediu bun. Mai mult, miniştrii au recunoscut la scurt timp acest lucru, ceea ce, domnule preşedinte, reflectă, încă o dată, această dorinţă de a coopera cu Consiliul.
Am început prin a-l cita pe Paul Valéry; permiteţi-mi să închei tot prin citarea unui vers de Paul Valéry: "Nu mă ai decât pe mine pentru a-ţi linişti temerile!”.
Cred că pentru a calma temerile care ar putea fi pe ambele maluri ale Mediteranei, nimic nu ar fi mai bun decât succesul Uniunii pentru Mediterana. Permiteţi-ne să sperăm acest lucru, domnule preşedinte, şi vă mulţumesc, încă o dată, doamnă Napoletano pentru înţelegerea şi ajutorul dumneavoastră.
Vito Bonsignore
Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, o felicit pe doamna Napoletano pentru eforturile sale şi echilibrul pe care l-a adus acestui aspect şi îi mulţumesc doamnei FerreroWaldner, care este întotdeauna atentă la activitatea noastră, pentru munca importantă pe care o întreprinde în întreaga lume.
Trebuie să demonstrăm cu toţii o mare unitate, întrucât problemele şi provocările cărora va trebui să le facem faţă în Mediterana sunt deosebit de dificile. Trebuie să depunem eforturi pentru un rol mai puternic, mai influent pentru Europa, dat fiind că, din punct de vedere strategic, suntem alături de Statele Unite ale Americii.
Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) şi al Democraţilor Europeni s-a străduit din greu, de-a lungul anilor, să construiască un rol din ce în ce mai activ şi mai puternic pentru Europa. Finanţarea nu este suficientă; doar finanţarea nu mai este suficientă; este necesară o acţiune politică semnificativă reînnoită. Una dintre multiplele provocări comune este cea a abordării problemei imigraţiei în Europa. Această problemă nu poate fi abordată prin cooperare cu adversarii politici şi nici prin populism; aceasta necesită mai degrabă controale riguroase pentru a asigura conformitatea cu legislaţia şi Convenţia Drepturilor Omului.
Uniunea pentru Mediterana, Adunarea Parlamentară Euro-mediteraneeană şi politica externă comună în relaţiile cu sudul sunt toate instrumente excelente şi autorizate care pot fi utilizate pentru a crea un rol mai puternic, mai semnificativ şi mai credibil pentru Europa.
Din acest motiv, grupul meu politic va vota împotriva amendamentelor prezentate de extrema stângă; noi credem că acestea sunt excesiv de controversate şi nu foarte constructive. Aripa mea politică caută să dea un nou impuls acestei activităţi valoroase, care va deveni esenţială în viitorul apropiat, şi, prin urmare, noi sprijinim relansarea APEM, nu doar ca un simplu forum de discuţie, ci ca un loc unde se pot lua decizii importante comune pentru viitorul nostru şi al celor care trăiesc pe malurile Mediteranei.
Carlos Carnero González
În numele Grupului Socialist, aş dori, în primul rând, să o felicit pe doamna Napoletano pentru raportul excelent pe care ni l-a prezentat în după-amiaza aceasta, dar mai presus de toate şi cel mai important, întrucât dânsa a fost o euro-mediteraneeană da prima ora. Fără munca şi impulsul său, nu am fi fost capabili să ne imaginăm, în primul rând, un forum parlamentar euro-mediteraneean, sau ulterior o Adunare parlamentară euro-mediteraneeană şi nu am fi pe poziţia de a solicita rolul pe care reprezentanţii cetăţenilor ar trebui să îl aibă în ceea ce noi încercăm să configurăm.
Aş dori să urmez exemplul colegului meu, domnul Méndez de Vigo, care întotdeauna citează mari figuri literare, prin reamintirea unei fraze din Regele Lear de Shakespeare, în care se spune că "Cel mai rău nu există încă, atât timp cât putem să spunem "Acesta este cel mai rău"”. Noi ne-am străduit să facem contrariul, pentru că într-un moment în care situaţia în Orientul Mijlociu este mai proastă ca niciodată, am stabilit un instrument al cărui scop este ca regiunea în ansamblu să contribuie la dezvoltarea politică, economică şi socială, ca un cadru de bază pentru rezolvarea conflictelor. În cele din urmă, aceasta este Uniunea pentru Mediterana. Aceasta este o Uniune pentru Mediterana care nu este ex novo, dar care provine din rădăcinile adânci ale Procesului de la Barcelona, creând noi instituţii, cum ar fi secretariatul permanent, care va fi la Barcelona. Este un lucru pe care ni-l dorim ca europeni, ca mediteraneeni, ca spanioli şi ca reprezentanţi parlamentari care au solicitat acest lucru în momentul respectiv. De asemenea, acest lucru reprezintă, de asemenea, o acceptare a Adunării Parlamentare Euro-meditareneene astfel cum aceasta ar trebui să fie: un mijloc pentru parlamentari şi cetăţeni de a se exprima ei înşişi în cadrul Uniunii.
APEM are nevoie să i se dea ceea ce merită: sarcinile de consultare, monitorizare şi de a face propuneri. Uniunea pentru Mediterana trebuie să fie bazată pe o gestiune comună, trebuie să aibă finanţare suficientă, să fie focalizată pe integrare regională şi să asigure nevoile cetăţenilor. În acest mod, vom fi capabili să construim o Mediterană a păcii, solidarității, precum şi, de asemenea, o alianţă a civilizaţiilor.
Marios Matsakis
în numele Grupului ALDE. - Domnule preşedinte, şi eu aş dori să o felicit pe doamna Napoletano, nu doar pentru raportul excelent pe care l-a întocmit, dar şi pentru valoroasa cooperare pe care a oferit-o raportorilor alternativi. Tema subiectului raportului este extrem de importantă, întrucât abordează perspectiva de a avea o Uniune euro-mediteraneană a statelor legate împreună prin prietenie şi cooperare şi având ca obiectiv comun realizarea păcii, stabilităţii şi prosperităţii pentru cetăţenii lor.
Aceasta nu este o sarcină uşoară, cu atât mai mult cu cât aceste conflicte regionale, cum ar fi problema israelo-palestiniană, nu sunt uşor de rezolvat - sau chiar, uneori, nu este ușor de a le face faţă. Cu toate acestea, nu trebuie niciodată să ne pierdem speranţa şi Uniunea pentru Mediterana poate doar să ne ajute în a păstra această speranţă vie. Şi cine ştie ? Poate ne va ajuta să transformăm speranţa în realitate, sub forma unei stabilităţi pe termen lung şi a unor soluţii durabile pentru problemele regionale.
Este important de notat în această dezbatere contribuţia valoroasă adusă în ceea ce privește lansarea proiectului propus de guvernul francez, şi, de asemenea, este important să reiterăm faptul că formarea Uniunii pentru Mediterana nu este oferită ca o alternativă la planificata aderare a Turciei la UE. Trebuie să ne asigurăm că poporul turc ştie şi înţelege că nu există un astfel de scop ascuns sau şmecherie.
În final, în ceea ce privește amendamentele din fața noastră, grupul ALDE şi Grupul PSE au căzut de acord asupra a cinci amendamente de compromis având drept obiectiv continuarea îmbunătăţirii raportului. Cele cinci amendamente suplimentare transmise de Grupul GUE/NGL nu sunt considerate a fi foarte folositoare şi nu vor fi sprijinite de grupul meu.
Încă o dată transmit felicitările mele raportorului.
Salvatore Tatarella
Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, sprijin din toată inima orice iniţiativă având drept scop dezvoltarea Uniunii pentru Mediterana.
Din această perspectivă, sper că rolul parlamentar al Adunării Parlamentare Euro-mediteraneene va fi consolidat, inclusiv prin intensificarea relaţiilor adunării cu partenerii mediteraneeni şi prin acordarea acesteia a posibilității de a face recomandări în cadrul reuniunilor miniştrilor de externe şi de a participa ca observator la reuniunile şefilor de stat şi de guvern, reuniunile ministeriale şi reuniunile pregătitoare organizate de înalți funcționari.
Aş dori să subliniez necesitatea de a întări rolul şi iniţiativele Facilităţii pentru investiţie şi parteneriat euro-mediteranean şi de a crea o Bancă de investiţii euro-mediteraneeană, care au fost făcute publice cu ceva timp în urmă, dar care nu au fost încă realizate.
Sprijin propunerea privind crearea unei Adunări regionale şi locale euro-mediteraneene în spiritul instituţiilor similare europene, în scopul implicării în continuare a regiunilor şi oraşelor, precum şi a unui Comitet economic şi social euro-mediteraneene care să angajeze partenerii sociali şi societatea civilă.
Salut, de asemenea, propunerea privind crearea unei Comunități energetice euro-mediteraneene în cadrul unei politici având drept obiectiv de a pune în aplicare proiecte de mare anvergură în domeniile energiei regenerabile şi a infrastructurii energetice.
Mai mult, sper că Uniunea va juca un rol mult mai eficient în obținerea păcii, în rezolvarea conflictelor, în consolidarea democraţiei, în apărarea libertăţii religioase şi în lupta împotriva terorismului, a traficului de droguri, criminalităţii organizate şi a traficului de persoane.
În sfârşit, Uniunea nu poate evita sarcina de a întreprinde o acțiune concertată a statelor implicate în gestionarea politicilor de migraţie şi a fluxurilor migratorii din zona Mediteranei. Aceasta nu se mai poate focaliza doar pe securitate, statul de drept şi reprimarea imigraţiei ilegale, ci, mai presus de toate, trebuie să-și îndrepte atenţia spre politici active, surse de reguli comune şi locuri de muncă orientate şi durabile.
David Hammerstein
Vă mulţumesc, doamnă Napoletano, pentru raportul excelent. Cu câteva zile înainte de izbucnirea războiului din Gaza, reprezentam Parlamentul şi APEM în Iordania, la ultima conferinţă ministerială care a avut loc înainte ca activităţile să fie din nou suspendate datorită violenţei din Orientul mijlociu. Era o conferinţă cu privire la apă. Aceasta a fost o conferinţă ministerială cu privire la unul din aspectele esențiale, care necesită cooperare de-a lungul Mediteranei, care este de natură să creeze conflicte, este o chestiune de supravieţuire şi, de asemenea, ţinta unor proiecte mari posibile în Mediterana, care să implice energia solară, transferul apei şi multe alte lucruri.
Aceasta este deosebit de esențială. Aceste activităţi au fost suspendate şi sper că, în curând, activităţile Uniunii pentru Mediterana vor fi reluate şi că se vor înregistra progrese în Orientul Mijlociu.
Am avut câteva obiective foarte ambiţioase în Mediterana. Rezultatele au fost mult mai modeste, în special, în domeniile drepturilor omului, democraţiei şi mediului.
De asemenea, trebuie să promovăm piaţa sud-sud şi cooperarea dintre statele din sud şi nu doar să fim obsedaţi de o piaţă mare liberă în Mediterana, care nu este precedată de o cooperare între ţări care se confruntă cu conflicte puternice, în mod succesiv.
În acelaşi timp trebuie să ne ocupăm de criza energetică. Criza energetică şi actuala criză economică ar putea reprezenta o oportunitate pentru a continua mai multe proiecte importante, atât pentru Europa, cât şi pentru vecinii de la sud, cum ar fi planuri pentru instalații termosolare (energie solară cu temperatură înaltă) şi crearea unei reţele inteligente, curate pentru a integra nordul Africii, Orientul Mijlociu şi Europa într-un plan vast, curat, cu scopul de a lupta împotriva schimbărilor climatice şi a crizei economice.
Willy Meyer Pleite
Domnule preşedinte, aş dori să încep prin a mulţumi doamnei Napoletano pentru munca sa. În al doilea rând, aş dori să spun că, în calitate de raportor alternativ, am cerut grupului meu să nu voteze în favoarea acestui raport din două motive fundamentale.
În primul rând, pentru că cel mai recent conflict, atacul recent al Israelului asupra Gazei este de o asemenea magnitudine, încât nu poate trece nepedepsit. Orice lucru are o limită, însă nu este pentru prima oară, iar acest atac asupra suveranităţii Palestinei este de o asemenea magnitudine, încât împiedică cu adevărat ca acordul de la Annapolis să devină realitate şi blochează perspectiva creării statului palestinian, care este singura posibilitate de a avea o Uniune pentru Mediterana în pace şi solidaritate.
Al doilea motiv pentru care am recomandat să nu votăm în mod favorabil este legat de faptul că diferenţele regionale nu sunt luate în considerare în ceea ce privește construcția zonei de liber schimb. Considerăm că este esenţial ca aspectele comerciale să fie luate în considerare în sensul tratării în mod egal a tuturor persoanelor, ţinând cont de diferenţele regionale şi de caracteristicile particulare ale fiecărei ţări.
Luca Romagnoli
(IT) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, cred că, pe de altă parte, voi vota în favoarea propunerii de rezoluţie a doamnei Napoletano, deoarece după părerea mea, identificarea proiectelor majore care trebuie realizate prezintă, fără îndoială, o importanță strategică fiind, de asemenea, util ca, în vederea realizării acestui lucru, să se sublinieze necesitatea adoptării unei abordări "acorduri de programe”. Aceste acorduri ar trebui totuşi să se bazeze - şi cred că este foarte important de subliniat acest lucru - pe principiul subsidiarităţii.
Sincer, sunt oarecum nedumerit față de apelul de a oferi un nou impuls activității de gestionare a politicilor obişnuite de migraţie, deşi recunosc importanţa colaborării dintre statele membre, şi nu doar aceasta; colaborarea cu ţările de pe malurile sudice ale Mediteranei este, cu siguranţă, importantă şi ar trebui să fie pusă în aplicare.
Cu toată sinceritatea, am, de asemenea, îndoieli cu privire la iniţiativele economice şi comerciale destinate să deschidă calea spre construcția unei zone euro-mediteraneene de liber schimb. Aceasta nu se datorează faptului că am idei preconcepute, ci pentru că aş aprecia primirea unor clarificări privind modul în care zona ar putea fi reciproc avantajoasă.
Ioannis Kasoulides
Domnule preşedinte, în primul rând, aş dori să o felicit pe doamna Napoletano pentru raportul său. Desigur, Uniunea pentru Mediterana reprezintă un pas semnificativ înainte în ceea ce privește eforturile pentru realizarea parteneriatului euro-mediteranean. Până în prezent, unul din impedimentele către acest parteneriat a fost vizibilitatea: capacitatea populaţiilor partenerilor de a recunoaște impactul Procesului de la Barcelona şi Uniunea noastră pentru Mediterana.
Permiteţi-mi să vă dau un exemplu. Atunci când mi s-a cerut să pregătesc un raport privind poluarea Mediteranei, am constatat că următoarele programe sunt implicate: Programul mediteranean de investiţii Hotspot, Strategia pentru apă în Mediterana, Strategia maritimă a UE, Programul Naţiunilor Unite pentru mediu/Planul de acţiune pentru Mediterana, Strategia mediteraneană pentru dezvoltare durabilă, Programul mediteranean de asistenţă tehnică pentru mediu, Iniţiativa UE privind apa în Mediterana şi MYIS, care au funcţionat în cadrul programului Horizon 2020. Această fragmentare afectează vizibilitatea.
Celălalt impediment este problema Orientului Mijlociu. Salut poziţia domnului Solana cu privire la faptul că, de această dată, Cvartetul va acționa într-un mod diferit faţă de trecut. Acest lucru nu se datorează lipsei de voinţă din partea Uniunii Europene, ci politicii anterioare a administraţiei americane. Sper că, de data aceasta, o dată cu trimiterea domnului Mitchell în zonă, se vor înregistra progrese politice. Am realizat multe lucruri în această privință. Recent, am vizitat Libanul şi am observat că UNIFIL, cu prezenţa contingentelor europene, împiedică repetarea ostilităţilor în sudul Libanului şi Israelului.
Jamila Madeira
(PT) Mulţumirile mele pentru colega mea, Pasqualina Napoletano, pentru raportul excelent. La 14 ani după Barcelona şi 5 ani după prima Adunare Parlamentară Euro-mediteraneană, avem Uniunea pentru Mediterana, în care autoritățile economice şi parlamentare, societatea civilă şi şefii guvernelor iau decizii împreună. Toți ne dorim să facem mai mult şi mai bine în acest teritoriu în care 720 milioane de cetăţeni reprezintă un adevărat potenţial pentru dezvoltare şi pace în lume. Limitându-ne doar la dimensiunile economice şi de afaceri reprezintă, în mod clar, o greşeală. Pentru a răspunde crizelor de amploare este necesar, fireşte, un răspuns politic, însă este crucial să răspundem crizelor umanitare, situaţiilor de urgenţă şi crizelor militare, cum ar fi cea la care am fost martori la sfârşitul lui 2008 şi începutul lui 2009.
Politicienii şi cetăţenii trebuie să răspundă problemelor lumii. Lumea le-a cerut răspunsuri şi totuși câteva luni mai târziu, noi, cetăţenii şi politicienii, încă avem nevoie de timp pentru a reacţiona, în special în cadrul unei platforme, precum Uniunea pentru Mediterana. Sper că, cel puțin, această perioadă de criză ne va ajuta să învăţăm şi să progresăm. Deşi putem învăţa doar din greşelile noastre, este absolut esențial să facem progrese prin accelerarea modului de reacţie.
Miguel Portas
(PT) În discursul său, comisarul Ferrero-Waldner a rezumat obiectivele noii Uniuni. În realitate, Uniunea s-a născut în timpul preşedinţiei franceze, sub semnul greşelilor. Prima greşeală a fost de a elimina de pe agenda sa conflictele din regiune, în special, conflictul israeliano-palestinian şi cel din Sahara occidentală. A doua greşeală a Uniunii este de a încerca şi de a insista, prin împărtăşirea proiectelor economice şi de mediu, fără a se întreba cu privire la contextul de liber schimb în care aceasta se găseşte. A treia greşeală este de a insinua că există o posibilitate de a transfera acestei Uniuni solicitarea Turciei de aderare la Uniunea Europeană,
Raportul doamnei Napoletano nu abordează prima greaşeală şi aceasta limitează scopul său. Nicio integrare economică şi regională nu se va realiza cu succes dacă Uniunea nu are curajul să abordeze conflictele existente şi să facă acest lucru în temeiul legislaţiei internaţionale. Pe de altă parte, raportul conţine recomandări clare cu privire la a doua şi a treia greşeală şi toate acestea ne conduc în direcţia cea bună.
Uniunea pentru Mediterana nu poate acţiona ca anticameră sau uşa din spate pentru Turcia, cu condiţia să îndeplinească criteriile de aderare, iar Uniunea nu poate fi pentru Mediterana doar un accesoriu al strategiei europene de liber schimb, în lipsa unei politici de integrare socială.
Recomandările raportului sunt importante: o Uniune cu o dimensiune cetăţenească şi reprezentativă, implicând Liga statelor arabe; proiecte regionale cu o dimensiune socială; şi extinderea proiectelor la domenii esenţiale pentru vieţile oamenilor, cum ar fi apa, agricultura şi educaţia. De asemenea, există reguli clare privind acordurile programului şi o Bancă euro-mediteraneeană de investiţii.
Uniunea s-a născut cu greşeli, dar cel puţin există. Sprijin acest raport deoarece consider că această Uniune va ajunge să fie, în final, ceea ce vom reuşi să facem din ea. În consecinţă, îi ofer sprijinul meu.
Luís Queiró
(PT) Multe dintre aspectele de importanţă politică majoră pentru Europa implică bazinul Mediteranean. Aşadar, iniţiativa "Uniunea pentru Mediterana” merită sprijinul nostru, întrucât aceasta poate da un nou impuls unui proces care este necesar şi util, dar care nu a avut succesul sau vizibilitatea necesare. Chestiunea a ridicat preocupări cu privire la modul în care putem realiza această strategie. Modelul urmat la Barcelona nu a avut rezultatele aşteptate. Poate acest nou parteneriat să fie fructuos?
Raportul doamnei Napoletano este împotriva acestei percepţii. Cu toate acestea, nu dorim ca Uniunea să se confrunte cu aceeaşi problemă ca Procesul de la Barcelona. Aparent, acesta acoperă multe proiecte şi multe domenii de acţiune, însă priorităţile nu sunt corect ierarhizate. Trimiterea la înţelegerea interculturală şi intersocială între popoarele de pe ambele maluri doar la alineatul (26), lăsarea aspectului de democratizare şi de promovare a drepturilor umorului la alineatul (27) şi fluxurile migratorii la alineatul (28), după ce se discută atât de mult despre alte sectoare şi alte aspecte, lasă o impresie greşită asupra priorităţilor existente sau care ar trebui să existe ale acestui parteneriat.
Trebuie să existe o strategie clară. În opinia noastră, această strategie trebuie să implice asigurarea unor beneficii suplimentare şi a unei cooperări sporite vecinilor noştri, dar și solicitarea ca aceștia să obțină mai multe rezultate la nivelurile economice, sociale şi democratice, precum şi concentrarea asupra sectoarelor bine definite şi, eventual, mai puțin numeroase, pentru a împiedica ca toate domeniile să aibă o prioritate egală, ceea ce implică riscul ca, în final, nimic să nu mai devină o prioritate. Cu siguranţă, acest lucru poate fi obţinut cu sprijin corespunzător şi finanţare. Recunoaşterea necesităţii creării unei Bănci de investiţii pentru Mediterana trebuie să fie, în cele din urmă, bine primită. Este esenţial să fim ambiţioși, ceea ce înseamnă, practic, să facem totul prin forţe proprii.
În sfârşit, domnule preşedinte, trebuie să menţionez conflictul din Orientul Mijlociu. Acest proces, deşi nu este o alternativă la negocierile de pace, poate şi trebuie să aibă o contribuţie pentru o mai bună înţelegere, interdependenţă şi respect reciproc între părţile opuse. Aceştia sunt factori esenţiali - după cum suntem cu toţii foarte conştienţi - pentru a aduce pacea în regiune.
Preşedinte
Lista vorbitorilor a fost epuizată. Există patru solicitări din partea Camerei pentru intervenții conform procedurii "catch the eye”.
Christopher Beazley
Domnule preşedinte, ar trebui ca doamna comisar, în răspunsul său adresat Parlamentul, să explice exact modul în care noua formulare "Uniunea pentru Mediterana” - ca opus "Uniunii Mediteraneene” - rămâne o politică UE? Cred că este important ca aceasta să ia în considerare celelalte două mări din UE: Marea Neagră și sinergia sa şi Marea Baltică și strategia acesteia.
Ţara mea prezintă un interes în Mediterana. Cred că avem, de asemenea, statut de observator. Statele membre sunt membre ale Commonwealth şi - deşi nu vreau să irit colegii mei spanioli - Gibraltar, din câte știu, face încă parte, din punct de vedere tehnic, din dominioanele Maiestăţii sale.
Este foarte important că aceasta să nu fie doar un fel de stup regional în care restul UE nu este total implicat - întrucât sper că aceștia vor fi total implicaţi în Marea Baltică şi Marea Neagră.
Silvia-Adriana Ţicău
Dezvoltarea economică şi socială, prosperitatea cetăţenilor din statele din Uniunea pentru Mediterană trebuie să fie una sustenabilă. Consider că nou creata Uniune pentru Mediterană trebuie să abordeze şi problema schimbărilor climatice.
În regiunea euro-mediteraneană trăiesc aproximativ un miliard de cetăţeni ce realizează o treime din produsul intern brut mondial. Ameninţările la adresa mediului înconjurător constituie domeniul în care colaborarea regională este cea mai necesară.
Creşterea populaţiei şi reducerea precipitaţiilor în această regiune, datorate schimbărilor climatice, fac ca apa potabilă să fie unul din principalele elemente aflate în pericol în această zonă. Lipsa apei, poluarea apei, lipsa staţiilor de epurare, mareele negre rezultate în urma accidentelor maritime, tăierea pădurilor şi eroziunea solului trebuie să facă parte din preocupările parteneriatului pentru Mediterană.
Consider că una dintre principalele valori promovate de Uniunea pentru Mediterană trebuie să fie protecţia mediului şi lupta împotriva schimbărilor climatice, atât în ceea ce priveşte adaptarea la acestea, cât şi reducerea cauzelor care contribuie la acestea.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Dle preşedinte, dle ministru, dle comisar, aş dori să mulţumesc domnului Napoletano, întrucât, deşi în timpul primei dezbateri privind Uniunea pentru Mediterana am fost oarecum sceptic, lucru care este în continuare valabil, acum cred că există speranţe.
Provocările sunt deosebit de mari. Avem resursele pentru a le face faţă? Suntem conştienţi că nu este aşa. Obiectivele sunt desigur nobile: mediul, energia, combaterea deşertificării, imigraţia, etc. Cu toate acestea, nu trebuie să ne limităm la o listă izolată care ar conduce doar la dezamăgiri de cealaltă parte a Mediteranei.
Totuşi, dacă îmi permiteţi, domnule comisar, aş dori să menţionez o singură ţară care nu este un stat mediteranean de coastă, dar care a fost luată în considerare; este vorba despre o ţară ACP, care este, de asemenea, membră a Uniunii pentru Mediterana. Această ţară, Mauritania, trece în momentul de faţă printr-o criză politică foarte gravă. Cred că, în calitatea sa de partener al Uniunii pentru Mediterana, de ţară ACP şi în numele politicii de vecinătate, această ţară merită să primească sprijinul nostru pentru a putea depăşi această criză.
Consider că acesta este lucrul pe care cele două părţi aflate în conflict ar dori să îl facem, iar noi avem responsabilitatea de a ne lua angajamentul că le vom ajuta să depăşească această criză politică majoră.
Avril Doyle
Dle preşedinte, apa reprezintă o problemă esenţială în materia cooperării de-a lungul Mediteranei. Prin urmare, sper la rândul meu că acelaşi rol revine super-reţelei pan-europene sau interconectării HVDC (tehnologia modernă de cabluri de curent continuu de înaltă tensiune), inclusiv conectorului dintre Spania şi coasta nord-vestică a Africii.
Este desosebit de important să se protejeze utilizarea surselor de energie regenerabilă, inlusiv, energia eoliană, hidroenergia, diversele tehnologii solare şi altele. Capacitatea de a se baza pe aceste surse în momentul de vârf al cererii depinde în totalitate de modul în care reuşim să diversificăm materiile prime incluse în reţele, pentru ca acestea să provină de la un număr de surse cât mai mare posibil, astfel încât producţia să poată răspunde cererii. În cazul în care vântul încetează să sufle de-a lungul coastelor de nord-vest ale Irlandei - Irlanda fiind descrisă drept Arabia Saudită a Europei din punctul de vedere al producţiei de energie eoliană - coasta de nord-vest a Africii sau instalaţiile termale solare din Mediterana, în special din Spania, vor fi cele care vor alimenta reţeaua, în caz contrar lanţul de instalaţii de energie fotovoltaică din regiune trebuind să producă mai multe materii prime.
Acest scenariu reprezintă o situaţie favorabilă regiunii mediteraneene, atât în ceea ce priveşte securitatea energetică şi politicile din domeniul energiei electrice, cât şi, mai presus de toate, în ceea ce priveşte scăderea semnificativă în regiune a emisiilor de dioxid de carbon emise ca urmare a dependenţei noastre actuale de carburanţii fosili necesari pentru sectoarele industriale, transport şi instalaţiile de încălzire, precum şi pentru sistemele de răcire.
Preşedintele
Doamna Figueiredo ni s-a alăturat şi va prezenta opinia Comisiei pentru drepturile femeii şi egalitatea între sexe conform procedurii "catch-the-eye”.
Ilda Figueiredo
Opinia Comisiei pentru drepturile femeii şi egalitatea între sexe subliniază necesitatea pentru statele membre de a acorda o atenţie mai mare ratificării Convenţiei privind eliminarea tuturor formelor de discriminare împotriva femeilor şi a tuturor celorlalte instrumente privind drepturile omului ale Organizaţiei Naţiunilor Unite şi Organizaţiei Internaţionale a Muncii. De asemenea, atrage atenţia asupra situaţiei femeilor, regretând faptul că nu s-a acordat o atenţie specială acestui aspect în cadrul comunicării Comisiei, în special în dimensiunea "proiectelor”, care include promovarea coeziunii geografice, economice şi sociale ce ar trebui să ia întotdeauna în considerare aspectul privind acordarea de şanse egale pentru bărbaţi şi femei şi perspectiva de gen.
În final, aş dori doar să subliniez preocuparea privind sărăcia şi excluderea socială, care afectează în mod grav femeile. Voi încheia cu câteva precizări privind cazurile serioase din Palestina şi Sahara occidentală, unde femeile şi copiii sunt principalele victime ale războiului şi exploatării, pe scurt, întregul proces al discriminării care afectează aceşti oameni şi care afectează serios femeile şi copiii.
Alexandr Vondra
preşedintele în exercițiu al Consiliului. -Domnule preşedinte, în primul rând, vă mulţumesc foarte mult pentru această dezbatere utilă, care a adus un număr mare de idei. Ați pregătit un document cu adevărat interesant.
Unde suntem acum ? Ştim de ce facem acest lucru: regiunea Mediteraneană este leagănul civilizaţiei noastre şi, în consecinţă, este logic ca noi, cei din Uniunea Europeană, să dorim să îi acordăm o atenţie specială. Anul trecut, a existat o iniţiativă franceză şi trebuie să menţinem acest proces în mişcare şi să îi dezvoltăm întregul potenţial.
Prin urmare, ştim de ce facem acest lucru, precum şi ceea ce dorim să realizăm. Mulţi dintre dumneavoastră aţi subliniat cât de important este ca Mediterana să devină o zonă a păcii, stabilității şi securității, în care principiile democratice, drepturile omului şi libertăţile fundamentale - inclusiv egalitatea între sexe şi rolul femeilor în societate - să fie sprijinite şi pe deplin respectate.
De asemenea, cunoaștem modul în care dorim să realizăm acest lucru, prin urmare, avem Uniunea pentru Mediterana şi o gamă largă de activităţi. Sunteţi foarte bine informaţi cu privire la cele mai importante zone, accentul asupra surselor de energie regenerabilă, programul solar şi programul de gestionare a apei. Săptămâna trecută am fost în Portugalia şi acea ţară ar putea servi drept exemplu al modului de elaborare a unui program durabil, dinamic pentru o sursă energie regenerabilă, lucru care este foarte important pentru regiunea Mediteranei.
Trebuie doar să avansăm. Când ne-am întâlnit anul trecut, atât la Paris cât şi la Marsilia, nu am fi putut anticipa situaţia care s-a ivit în Gaza, însă preşedinţia, împreună cu Comisia depun eforturi destul de mari pentru a permite punerea în aplicare a tuturor acordurilor la care am ajuns anul trecut. Prin urmare, cred că putem să ne aşteptăm, în mod rezonabil, că vom face progrese după sfârşitul lunii martie, astfel cum v-am informat, în momentul prezentării ultimei activităţi a preşedinţiei.
Programul activităţilor noastre pentru 2009 este foarte substanţial: sunt programate aproximativ nouă conferinţe ministeriale sectoriale. Există resurse care, din câte ştiu, ajung la peste un miliard de euro. Aşadar, eu cred că suntem pregătiţi. Există anumite realităţi referitoare la situaţia din Gaza care au cauzat unele întârzieri, însă cred că vom fi capabili să le depăşim.
Vă mulţumesc foarte mult pentru această dezbatere utilă. Cu siguranţă, suntem gata să vă sprijinim în continuare.
Benita Ferrero-Waldner
Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, rămân, cu siguranță, multe de spus, dar voi începe cu următoarea întrebare: care este dimensiunea comunitară în toate acestea?
În primul rând, pot să vă spun că dimensiunea comunitară este importantă în acest dosar, întrucât proiectul privind Uniunea pentru Mediterana se bazează pe Procesul de la Barcelona, dar a moştenit şi acquis-ul Procesului de la Barcelona Prin urmare, tot acquis-ul este prezent. Am lucrat mult asupra acestui lucru.
În al doilea rând, Uniunea pentru Mediterana face parte din cadrul politicii de vecinătate. Politica de vecinătate reprezintă politica bilaterală şi Procesul de la Barcelona, în timp ce Uniunea pentru Mediterana constituie partea multilaterală. Desigur, pot să vă spun că Marea Neagră şi Marea Baltică fac parte din acelaşi cadru, deşi se găsesc în nord. Nu vă neliniştiţi. Din fericire, totul este acolo. Aceasta este, în realitate, ceea ce dorea preşedinţia franceză, cu alte cuvinte, să împartă copreşedinţia cu ţările mediteraneene - după cum am precizat mai devreme - şi să lucreze împreună.
Acum, noi - Comisia - gestionăm, de asemenea, toate proiectele viitoare comunitare, întrucât acest lucru este necesar, iar noi ne aflăm, de asemenea, sub controlul Parlamentului. Doar acele proiecte care ar putea fi finanţate din fonduri private sunt gestionate în mod diferit.
Secretariatul, care va avea sediul la Barcelona, va promova proiectele. Acesta este modul în care ne imaginăm promovarea, iar apoi vom încerca promovarea utilizând finanţare privată deoarece restul va rămâne sub controlul Comisiei. Decizia va fi luată iniţial de cei 27, ca întotdeauna, urmând ca ulterior, copreşedinţia să aibă, din nou, posibilitatea de a colabora cu cei 143, Sudul şi Nordul.
În ce priveşte Mauritania, doamnă Isler Béguin, aceasta participă doar la relaţiile multilaterale, cum ar fi Uniunea pentru Mediterana, dar nu este implicată în politica de vecinătate. Aceasta este singura diferenţă.
Acestea fiind spuse, trebuie să adaug că, în ciuda acestei suspendări temporare, lucrăm în cadrul Comisiei într-un spirit constructiv, cu scopul, desigur, de a pune în aplicare cele 4-6 proiecte care au fost prezentate ca fiind prioritare. Acestea sunt: protecţia civilă, depoluarea mării Mediterane, autostrăzile maritime şi, de asemenea, un plan solar, în cadrul căruia depunem o muncă sporită în ceea ce privește energia regenerabilă, în special, energia solară, întrucât aceasta din urmă, împreună cu energia eoliană şi alte surse de energie, sunt foarte importante.
În total, Uniunea pentru Mediterana poate să beneficieze, în prezent, de un sprijin financiar de 60 milioane EUR din bugetul 2008-2009, în special, prin intermediul programelor regionale. În plus, 50 milioane de euro au fost deja angajaţi din fondul de investiţii pentru politica de vecinătate pentru a sprijini proiectele de investiţii în regiune.
Am dorit, de asemenea, să sprijinim promovarea schimburilor universitare şi astfel, de exemplu, am decis să extindem programul Erasmus Mundus la ţările din sudul Mediteranei pentru a le oferi burse universitare suplimentare.
În ceea ce privește aspectele referitoare la femei, doamnă Isler Béguin, ne implicăm, desigur, de asemenea, întrucât acestea figurează în acquis-ul de la Barcelona. Îmi amintesc că am participat la prima conferinţă a femeilor pentru Mediterana, care a avut loc în 2007 la Istanbul. Bineînţeles că vom continua să ne ocupăm de această problemă.
Cu toate acestea există, după cum cunoaşteţi, pe de o parte, aspectul bilateral privind relaţiile cu fiecare ţară, iar pe de altă parte, aspectul multilateral, care reprezintă, în prezent, una din preocupările centrale ale Uniunii pentru Mediterana.
Aş dori doar să spun câteva vorbe despre secretariat: prevedem crearea unui comitet redacţional care va fi în curând responsabil, în special, de pregătirea statuturilor juridice ale secretariatului. Comisia a înregistrat deja multe progrese în activitatea pregătitoare. Aceste statuturi vor conferi personalitate juridică secretariatului; apoi, acestea vor trebui să fie oficial aprobate de înalţii funcţionari ai Uniunii pentru Mediterana.
Pentru a concluziona, aş dori să precizez, încă o dată, că participarea Adunării Parlamentare Euro-mediteraneene, ca observator, la toate reuniunile Uniunii pentru Mediterana este foarte importantă şi sprijinim consolidarea acestui rol în cadrul Uniunii pentru Mediterana. În plus, atunci când doamna Kratsa s-a deplasat la Marsilia, i-am oferit mult sprijin pe această problemă.
Cred că am evocat cele mai importante puncte. Desigur, rămân multe de spus cu privire la acest subiect.
Pasqualina Napoletano
Domnule preşedinte, doamnă Ferrero-Waldner, domnule Vondra, doamnelor şi domnilor, cred că această dezbatere a fost foarte utilă şi a clarificat anumite aspecte ale sistemului nostru de instrumente destul de complicat pentru un parteneriat bilateral şi multilateral cu ţările din sud.
Subscriu explicaţiilor oferite de doamna Ferrero-Waldner, subliniind că acquis-ul de la Barcelona rămâne în vigoare şi exact pentru acest motiv noi, cei din Parlament, am fi preferat prima definiţie, care era următoarea: "Procesul de la Barcelona : Uniunea pentru Mediterana”. Poate că ar fi fost mai clar că suntem pe cale de a consolida un sistem pentru care exista deja o bază stabilită.
În mod similar - spun acest lucru destul de deschis, nu voi mai fi raportor - însă sper că, în Europa, cadrul instituţional, se poate dezvolta singur. De ce ? Întrucât, din momentul în care vom avea un ministru de externe european care, în parte, va reprezenta Comisia şi Consiliul, sper că acest ministru nu va fi al 28-lea ministru de externe care se va adăuga celorlalţi, ci că, cel puţin din partea europeană, statele membre vor simţi că sunt reprezentate de această persoană. Atunci nu va mai fi, probabil, nevoie ca mai multe state să se alăture Uniunii, întrucât dacă avem un înalt reprezentant în Ministerul de externe, s-ar putea să fim capabili să consolidăm rolul Uniunii Europene. Acesta este un lucru la care am lucrat cu toţii şi, astfel, sprijinim din toată inima nu doar faptul că programele regionale ar trebui să continue, însă, de asemenea, după cum comisarul cunoaște, și faptul că Parlamentul acordă o importanţă majoră acestor programe, care produc, în mod îndoielnic, rezultate mai bune.
Vă mulţumesc tuturor pentru această dezbatere.
Preşedintele
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc joi, 19 februarie 2009.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Parteneriatul strâns dintre Uniunea Europeană şi ţările din bazinul mediteranean ar trebui să se bazeze, în primul rând şi înainte de toate, pe respectarea drepturilor omului şi statul de drept. Propunerea intitulată "Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana”, adoptată la Paris la 13 iulie 2008, contribuie la obținerea păcii şi a prosperității şi poate reprezenta un important pas înainte spre integrare economică şi teritorială, precum şi cooperare ecologică şi climatică.
Este păcat că de la lansarea Procesului de la Barcelona, în unele din țările partenere nu s-a înregistrat niciun progres semnificativ în ceea ce priveşte aderarea la şi respectul pentru unele din valorile comune şi principiile consacrate în Declaraţia de la Barcelona din1995, la care acestea au subscris (în special cu privire la democraţie, drepturile omului şi statul de drept).
În ţările din bazinul mediteranean, o problemă care deranjează este incidenţa sărăciei şi excluderea socială, care afectează în mod grav femeile şi copiii. Este esenţial ca statele membre şi partenerii implicați în Procesul de la Barcelona să sublinieze includerea perspectivei de gen în toate politicile şi măsurile specifice care promovează acordarea de şanse egale pentru bărbaţi şi femei. Toate statele care au participat la Procesul de la Barcelona: Uniunea pentru Mediterana ar trebui să ratifice cât mai curând posibil, atât Convenţia privind eliminarea tuturor formelor de discriminare împotriva femeilor (CEDAW), cât şi toate celelalte instrumente privind drepturile omului ale Naţiunilor Unite şi Organizaţiei Internaţionale a Muncii.
Tunne Kelam  
în scris. - Salut eforturile depuse pentru a dezvolta în continuare relaţiile UE în regiunea Euromed, însă aş dori să subliniez că UE nu ar trebui să neglijeze celelalte două mări ale sale - Marea Baltică şi Marea Neagră. Strategia privind Marea Baltică va constitui una din priorităţile preşedinţiei suedeze. De asemenea, sinergia Mării Negre prezintă o importanţă strategică. UE trebuie să aibă grijă şi să găsească un spirit comun în dezvoltarea tuturor acestor regiuni într-un mod echilibrat. UE este o comunitate integrată şi dezvoltarea strategică pe termen lung a tuturor regiunilor sale prezintă o importanţă egală.
Este evident că trebuie să avem un parteneriat strâns cu ţările non-UE din Mediterana, întemeiat pe respectarea drepturilor omului şi statul de drept. Regretabil, mai sunt câteva ţări care au probleme serioase în acest domeniu. Solicit statelor membre UE să abordeze aceste aspecte cu cea mai mare seriozitate.
Implicarea Ligii arabe reprezintă o oportunitate semnificativă de a reuni toate statele, cu scopul de a găsi, în comun, soluţii pentru conflictele din regiune. Solicit statelor membre UE să adopte o poziție echilibrată şi să joace mai degrabă rolul de negociator, decât să ia partea uneia dintre părți în diferite situaţii de conflict. Doar prin atingerea unui echilibru, putem contribui la realizarea păcii pe termen lung în Orientul Mijlociu.
