EURES verksamhetsrapport 2004-2005: Mot en gemensam europeisk arbetsmarknad (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=OQ&reference=O-2007-0038&language=PL" - B6-0136/2007) till kommissionen av Jan Andersson, för utskottet för sysselsättning och sociala frågor, om Eures verksamhetsrapport 2004-2005: Mot en gemensam europeisk arbetsmarknad.
Jan Andersson  
författare. - Herr talman! Vi har tidigare talat om rörlighetens betydelse för tillväxt och sysselsättning i Europa. Då pratar vi om rörlighet för löntagare som vidareutbildar sig, söker nya yrken inom sitt land, byter yrke genom vidareutbildning och om geografisk rörlighet inom länder men också om gränsöverskridande geografisk rörlighet. Om vi tittar runt i Europa så ser vi att det har betydelse för tillväxten. Några av de länder som har den största rörligheten har också den största tillväxten och rörligheten i Europa. Det har stor betydelse.
Hur är då läget i Europa? Jo, läget är sådant att det skiljer sig ganska mycket mellan olika länder, men samtidigt ser vi förbättringar. Vi har sett förbättringar under senare år. Jag kommer själv från en gränsregion mellan två nordiska länder där rörligheten inte var så omfattande till att börja med men har ökat högst markant under senare år. Det har betydelse för tillväxt och sysselsättning att människor på en sida av landsgränsen kan röra sig över den till den andra sidan av landsgränsen. De kanske inte har fått jobb från början men får ett jobb på den andra sidan landsgränsen. Det ökar tillväxten i hela regionen och är bra på sikt.
Vi har åtskilliga hinder också. Det har jag sett i detta arbete. Hindren finns i skilda system för socialförsäkringar, skatter och annat samt bristande information. När det gäller informationen kring detta så har vi vårt samarbete kring arbetsförmedlingarna, Eures-samarbetet. Eures-samarbetet har utvecklats under de senare åren. Dels vid de speciella gränserna men kanske framför allt genom deras portal, som enskilda medborgare kan söka sig till för att få information om var jobben finns men också information om hur det ser ut när det gäller socialförsäkringar. Hur ser det ut när det gäller skatter? Vad behöver jag företa mig om jag ska flytta över en landsgräns?
Vid den senaste budgeten drev vi i Europaparlamentet igenom en ökning med 2 miljoner euro när det gäller Eures-samarbetet. Det är med anledning därav som vi ställer den muntliga frågan och resolutionen. Vi ser ett antal behov som finns för att ytterligare öka rörligheten. I vår muntliga fråga lyfter vi fram tredjelandsmedborgarna. Det är för framtiden. Vi vet att Europa behöver ytterligare arbetskraft och inte minst tredjelandsmedborgare. De finns redan i dag och vi borde utöka samarbetet - inte minst vid grannskapsländerna, de vi har ett grannskapsamarbete med - och utöka möjligheterna för att de också ska få motsvarande information om sysselsättningssituation, om socialförsäkringssystem och skatter.
Den andra delen handlar om säsongsarbetare. Det har under lång tid funnits säsongsarbete inom unionen och också säsongsarbetarna behöver få bättre information om läget, sociala förmåner, vad det är som gäller. Det kan lyftas fram på portalen i Eures.
Till slut skulle jag också vilja lyfta fram frågan om huruvida kommissionen har idéer om att förbättra rörligheten i övrigt. Vi hade en stor diskussion när det gällde övergångsreglerna och rörligheten mellan nya medlemsländer och gamla medlemsländer. Fortfarande är det ett antal länder inom EU som tillämpar övergångsreglerna. Jag hoppas att denna period ska bli så kort som möjligt och att vi snart fullt ut kan tillämpa den fria rörligheten, så att alla övergångsbestämmelser försvinner. Men det är också viktigt att vi försöker se oss omkring och se hur det blev med den ökade rörligheten för de länder som inte tillämpade några övergångsregler, för rörligheten är ju inte särskilt omfattande. Den är inte omfattande och det finns nog skäl överhuvudtaget att förbättra informationen. Om nu övergångsbestämmelserna förhoppningsvis försvinner så måste vi också förbättra informationen för enskilda löntagare kring var lediga arbeten finns och vad som fordras, vilka insatser som fordras när det gäller socialförsäkringar, skatter och liknande.
Det är dessa frågor vi har ställt till kommissionen. Jag vet att kommissionen har samma ambitioner som Europaparlamentet, men vad planerar kommissionen att göra?
Vladimír Špidla
Herr talman, mina damer och herrar! Jag ska besvara frågorna en i taget, men jag vill dessförinnan påminna om syftet med Eures-systemet.
Det är ett system som är unikt och har den stora fördelen av att utgöras av ett nätverk med över 800 utbildade rådgivare som i förening med en effektiv portal innebär att tillgången till datainformation och ett interaktivt datautbyte underlättas.
Eures-portalen har sedan 2006 möjliggjort en förenklad tillgång på 25 olika språk till samtliga jobberbjudanden inom EU, liksom till de nationella offentliga arbetsförmedlingarna i de länder som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Portalen ger tillgång till i genomsnitt över 1 200 000 lediga arbeten. Dessutom står Eures-rådgivare till förfogande med hjälp åt de arbetstagare och deras familjer som planerar att utnyttja de möjligheter som står till buds genom rörligheten.
Jag vill nu besvara var och en av era frågor.
Jag börjar med den första frågan som rör en eventuell utvidgning av Eures till att innefatta tredjelandsmedborgare.
Eures ursprungliga syfte var som ni vet att hjälpa medborgarna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet att finna arbete utanför de egna länderna och på så sätt öka rörligheten. Kommissionen planerar för närvarande att ge även medborgare från andra länder tillgång till Eures-systemet, eftersom detta dels kommer att vara ett sätt att tillmötesgå deras förväntningar, dels vara till fördel för unionen. Mot bakgrund av den åldrande befolkningen och den demografiska nedgången i Europa måste vi vara inställda på en arbetskraftsbrist inom en inte alltför avlägsen framtid, vilket kommer att påverka såväl centrala sektorer av ekonomin som hela vår livsstil. Eures-systemet kan dessutom även bidra till en mer global lösning på problemet med invandringen från tredjeländer.
Detta fick till följd att de allmänna principerna för Eures försågs med ett tillägg i form av en ny inriktning för perioden 2007-2010, som innebär en möjlighet att utvidga informationen i Eures-nätverket till att tillgodose behoven bland arbetstagare från tredjeländer.
I enlighet med kommissionens handlingsplan för laglig invandring vill vi nu närmare undersöka möjligheterna att utvidga Eures-systemet i denna riktning. Vi skulle i inledningsskedet kunna överväga att komplettera de redan befintliga avsnitten, som innehåller information om ”Levnads- och arbetsvillkor”, med information som skräddarsytts för att möta behoven hos medborgare från tredjeländer som vill få tillträde till den europeiska marknaden, och vi skulle dessutom kunna tillhandahålla informationen på dessa länders språk.
Den andra frågan handlar om att lediga tjänster för säsongs- och korttidsanställda ska innefattas i Eures-systemet. Det stämmer att de preliminära analyser som låg till grund för Eures-systemet inte innefattade någon uppskattning av behovet av och efterfrågan på korttidsarbete utomlands. Den statistik som vi förfogade över omfattade endast en minimitid på ett år, och efterfrågan på säsongsarbeten eller kravet på arbetslivserfarenhet och studieplatser beaktades inte.
Som en följd av Europaparlamentets rekommendation om en ökning av budgeten för Eures för 2007 gjordes emellertid en genomgång av systemet som syftade till att fastställa behovet och möjligheten av att införa denna tjänst. Reaktionen från ett flertal länder var mycket positiv. En del partner hade redan erfarenhet av detta slags tjänst inom turism, byggverksamhet och jordbruk. När en ytterligare utvidgning av Eures-systemet planeras i framtiden kommer möjligheten att utöka denna tjänst automatiskt att beaktas.
När det gäller den tredje frågan anser även kommissionen att såväl yrkesmässig som geografisk rörlighet kan bidra till att förbättra den europeiska arbetsmarknadens funktion i positiv riktning och att det därför är angeläget att stödja och främja sådan rörlighet.
Med utgångspunkt från resultaten av Europeiska året för arbetstagares rörlighet 2006 håller kommissionen följaktligen på att utforma en handlingsplan som syftar till att öka rörligheten på den europeiska arbetsmarknaden och undanröja de viktigaste hindren för fortsatt utveckling.
Handlingsplanen kommer att innehålla en rekommendation om att Eures ges utökade uppgifter och därmed blir det viktigaste instrumentet för stöd till arbetstagarnas rörlighet på arbetsmarknaden inom EU som helhet och att kunskap om nätverket på så sätt sprids. Handlingsplanen kommer att ha tre huvudsyften:
1. Eures strategiska betydelse ska förstärkas genom att möjligheterna till analys av rörlighetsflöden och förändringar av rörligheten på den europeiska arbetsmarknaden förbättras.
2. Kvaliteten på Eures tjänster ska förbättras, och de arbetstagare som flyttar med sina familjer ska därmed erbjudas en mer omfattande service.
3. Eures praktiska funktion ska förbättras genom att förbindelserna med andra leverantörer av liknande tjänster - eller med den privata sektorn - förstärks och verksamheten gradvis öppnas för arbetstagare från andra delar av världen, vilket jag just klargjorde i mitt svar på den första frågan.
Den fjärde och avslutande frågan gäller Eures-projekt i gränsregionerna och deras betydelse när det gäller att avskaffa olika övergångsbestämmelser.
Hanteringen av de speciella problem som uppstår i förbindelserna med gränsregionerna har alltid varit en viktig fråga för Eures. Vi bedriver nu hela 20 samarbetsprojekt med gränsregionerna, av vilka de senaste är projekten mellan Tjeckien och Tyskland och mellan Slovakien och Ungern. Dessutom genomförs just nu 14 förstudier som syftar till att ta fram nya projekt och tjänster mellan de ”nya” medlemsstaterna och mellan ”gamla” och ”nya” medlemsstater.
Jag anser dock att tiden är mogen att avskaffa begreppet ”gamla” och ”nya” medlemsstater, eftersom Spanien och även Grekland och flera andra länder i viss mening tveklöst är nya medlemsstater. Jag undrar hur länge vi tänker fortsätta att använda detta slags indelning av likvärdiga medlemsstater inom EU.
Hur som helst genomförs nu 14 förstudier i syfte att få fram nya projekt. Samtliga projekt är praktiskt inriktade och utformade för att underlätta vardagslivet för medborgarna - såväl arbetsgivare som arbetstagare i gränsregionerna. Tänkbara samarbetspartner kan vara fackliga organisationer, arbetsgivarorganisationer, offentliga arbetsförmedlingar eller andra aktörer på lokal eller regional nivå. Vi hoppas att vi genom dessa projekt ska underlätta arbetskraftsutbytet mellan partnerstaterna och få dem att vidta de åtgärder som krävs när det gäller olika övergångsbestämmelser.
Jag vill avslutningsvis ta upp en annan viktig aspekt av arbetet inom Eures, nämligen möjligheten att komma tillrätta med den sociala dumpningen. Människor som är välinformerade när de kommer till ett annat land har givetvis ett mycket bättre utgångsläge än de som inte har denna information. Också i detta avseende är Eures ett unikt och mycket effektivt redskap.
Philip Bushill-Matthews
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Låt mig inleda med att säga att jag på det stora hela instämmer med min kollega Jan Andersson från den andra sidan av kammaren, men jag vill också säga att detta inte får ses som något prejudikat inför framtiden. Det är värt att notera att det fanns ett omfattande stöd för denna resolution i utskottet. Vi lägger inte fram några ändringsförslag till denna resolution som grupp, och jag hoppas att kollegerna från alla politiska partier och av alla nationaliteter kommer att stödja denna mycket viktiga princip, nämligen principen om att EU handlar om människor och om att ge flera möjligheter till flera människor, och Eures-samarbetet spelar en särskild roll för att åstadkomma detta.
Jag har emellertid två bifrågor som kommissionsledamoten kan besvara antingen i sitt uppföljningsanförande eller skriftligen. Det är två små frågor, men förhoppningsvis saknar de inte betydelse.
En gäller den praktiska användningen av portalen. Om man skriver in ”job mobility in Europe”, dvs. rörlighet i arbetslivet i Europa, kommer man direkt till Eures-portalen, som är en mycket bra portal där det är lätt att navigera. För att komma dit måste man skriva in orden ”job mobility”, dvs. rörlighet i arbetslivet. Om man bara skriver in ”jobs in Europe”, dvs. jobb i Europa, får man en hel lista med andra portaler såsom Eurojobs, Jobpilot, Topjobs, Careers in Europe etc. De är säkert utmärkta, men meningen är att man ska komma till Eures. Min fråga är därför: Kan man göra mer för att se till att Eures-portalen blir lättillgängligare för de personer som inte nödvändigtvis går via olika arbetsförmedlingar utan bara vill komma åt webbsidan på egen hand?
Min andra fråga är att det på Eures-portalen - vilket jag välkomnar - även finns en flik med en sida om livslångt lärande, och där finns en länk till en portal som heter Ploteus. Jag blev nyfiken på Ploteus. Det är nämligen, till glädje för kolleger som liksom jag inte kände till detta tidigare, portalen om utbildningsmöjligheter i hela rymden. Vad fantastiskt, detta är verkligen en stor aspiration, inte bara i Europa utan i hela rymden! Jag har tittat på detta eftersom jag anser att man bör ägna mer uppmärksamhet åt möjligheterna att flytta till Öst- och Centraleuropa från väst. En stor del av rörlighetsfrågorna handlar ju om att ge möjligheter för våra vänner och kolleger från Öst- och Centraleuropa att flytta västerut. Ett av hindren - och nu talar jag som engelsman - är språkinlärning och förmågan att anpassa sig till språk, och allt som Ploteus-projektet kan göra för att uppmuntra språkinlärning är mycket viktigt för rörligheten på arbetsmarknaden. Det hoppas jag att kommissionsledamoten instämmer i.
Det jag vill säga med båda dessa frågor om Ploteus och tillgången till nätet är följande: vi måste naturligtvis tänka på möjligheterna ute i rymden, men ta ned denna portal på jorden så att den kan nås av verkliga människor oftare.
Stephen Hughes
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Eures har en enorm potential, men en stor del av den potentialen har inte frigjorts ännu. Det finns fortfarande ett antal begränsningar. I vår fråga säger vi att portalen bör bli en plattform där allt som har att göra med geografisk och yrkesmässig rörlighet för arbetstagare finns tillgängligt, men vi måste vara ärliga och inse att det är långt kvar innan det blir så. Det bör dock vara möjligt att bygga upp en sådan plattform i denna avancerade elektroniska tidsålder.
Arbetstagare som planerar att flytta inom EU för att söka arbete behöver få tillgång till detaljerad och lokal information, så att de känner tillförsikt och kan flytta med sina familjer - information ända ned på detaljnivå, om exempelvis skolor på en viss ort, hur bra dessa skolor är, antal elever och lediga platser. Detsamma gäller sjukvård, bostäder och en mängd andra saker.
På portalen finns information under dessa rubriker, men den är av mycket allmän natur och ger endast en kort nationell ögonblicksbild. Det kan förefalla vara en enorm uppgift att bygga upp detaljerad och lokal information på portalen, men så behöver det inte vara. En stor del av denna detaljerade information finns redan på olika webbsidor för lokala myndigheter, sjukvårdsorgan, lokala utbildningsorgan och statliga myndigheter. Länkar till dessa webbsidor kan läggas in på portalen för att användare som söker mer detaljerad information ska kunna gå vidare till dessa.
Information på lokal nivå tillhandahålls också i en allt större omfattning på flera olika språk. I mitt eget område har vi till exempel alltifrån information om hur man registrerar sig som väljare till information om hur man hittar bostad på polska och en mängd andra språk.
Slutligen vill jag säga att informationen ofta finns på flera olika tredjeländers språk, vilket anknyter till det som kommissionsledamoten tog upp. Invandring från tredjeländer kan inte lösa de svårigheter som de demografiska förändringarna innebär för EU, men den kan hjälpa. Det gladde mig därför att höra det som kommissionsledamoten sa om planerna för att se till att Eures ska kunna spela en viktig roll i den processen.
DanutBudreikaitė
Den fria rörligheten för arbetstagare är en av fyra grundläggande förutsättningar för att EU:s inre marknad ska kunna upprätthållas och fungera framgångsrikt. Den gemensamma arbetsmarknaden, som ännu inte blivit verklighet, skulle göra det möjligt för arbetssökande att skaffa sig nya kunskaper och erfarenheter och utveckla sina färdigheter, och arbetsgivarna skulle kunna välja bland ett stort antal anställda och därmed få tag på de specialutbildade personer som de behöver. Eures (det europeiska nätverket för arbetsförmedlingar) är ett instrument som syftar till att få till stånd en gemensam arbetsmarknad genom att underlätta arbetstagarnas rörlighet inom EU, i länderna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och i Schweiz (jag kommer här inte att ta upp tredjeländer). Nationella arbetsförmedlingar, fackliga organisationer, arbetsgivarorganisationer och regionala och lokala myndigheter samarbetar inom nätverket. Verksamheten samordnas av kommissionen. Eures-nätverkets uppgift är dels att ge information, vägledning och rådgivning om arbets- och studiemöjligheter och levnadsvillkor i länderna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet till arbetstagare som funderar på att flytta till ett annat land, dels hjälpa arbetsgivare som önskar rekrytera arbetstagare från andra länder.
Eures-portalen inrättades 2006 och innehåller en miljon lediga arbeten över hela Europa. Hittills har 8 000 arbetsgivare och 184 000 arbetssökande registrerat sig på portalen. Trots att rätten till fri rörlighet medan man söker arbete och bostad utomlands är en av de grundläggande rättigheterna för europeiska medborgare och har fastställts i Romfördraget tillämpar många av de gamla medlemsstaterna fortfarande övergångstider för de länder som anslöt sig till EU 2004 och 2007. På grund av den höga arbetslösheten i landet planerar Tyskland att förlänga övergångstiden till 2011 innan man öppnar arbetsmarknaden. Vissa informationskällor uppger att vi står inför en arbetskraftsbrist inom EU, medan andra rapporterar om en hög arbetslöshet. Det finns en miljon lediga arbeten på Eures-portalen, men samtidigt är den fria rörligheten för arbetstagare begränsad. Hur effektivt är egentligen Eures? Jag ska ta mitt land Litauen som exempel. Enligt officiell statistik lämnade 34 000 arbetstagare Litauen under en fyraårsperiod, men endast 405 personer under två och ett halvt år gjorde detta med hjälp av Eures. Medierna kommer ofta med skakande rapporter om slaveriet bland invandrare i Italien, Spanien och Storbritannien, där arbetstagare från de nya medlemsländerna utsätts för omänskliga arbets- och levnadsförhållanden. Visar inte detta att Eures-systemet är ett misslyckande? Människor får inte tillräcklig information om arbets- och levnadsförhållanden och vet inte vart de ska vända sig när de får problem. Händelser 2006 tydde på att nya hinder för den fria rörligheten har tillkommit. Det handlar om praktiska problem som rör boende, språk, anställning för en sambo eller make/maka samt psykologiska problem som gäller anpassningen till ett nytt land och planeringen för att återvända hem. Det är glädjande att kommissionen 2007 kommer att inleda genomförandet av en handlingsplan för rörlighet 2007 som kommer att bidra till att lösa de problem som uppstått. Ett system för information om geografisk och yrkesmässig rörlighet, som utgår från principen om ett enda ställe att vända sig till, skulle också bidra till detta.
Ryszard Czarnecki
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! I motsats till föregående talare Philip Bushill-Matthews lovar jag att inte tala om cyberrymden och de möjligheter som kan öppnas för medborgare i Central- och Östeuropa som navigerar omkring där.
I resolutionsförslaget strös en mängd lovord över Eures, det europeiska nätverket för arbetsförmedlingar. Vi får emellertid inte glömma bort att vissa observatörer anser att Eures är ett exempel på förvuxen europeisk byråkrati. Som min litauiske kollega här i parlamentet alldeles nyss påpekade utnyttjade knappt 8 procent av de litauer som reste utomlands för att arbeta de instrument som Eures tillhandahåller. Detta är sannerligen inte mycket.
Kanske handlar detta egentligen inte om en byråkrati som vuxit sig för stor, men frågan skulle vara mycket mindre komplicerad om den europeiska arbetsmarknaden äntligen fullt ut liberaliserades. Då skulle européerna kunna söka arbete på vanligt sätt och behövde inte nödvändigtvis utnyttja Eures.
Alla metoder bör givetvis stödjas, även officiell information om lediga arbeten för säsongs- och korttidsanställda. Detta bör gälla medborgare i unionen i första hand. Medborgare i tredjeländer bör komma därefter, liksom medborgare i länder som samarbetar med unionen inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken.
För två år och två månader sedan, när vi antog de sysselsättningspolitiska riktlinjerna, lyfte vi fram behovet av att undanröja samtliga hinder för arbetstagarnas fria rörlighet i Europa inom ramen för fördragen. Tyvärr fäste Tyskland, Österrike och vissa andra medlemsstater inget avseende vid denna vädjan och har fortfarande kvar hindren för tillträde till arbetsmarknaden. Som min parlamentskollega konstaterade strider detta mot de grundläggande friheter som är EU:s kärnpunkt. Det fria tillträdet kommer så småningom att förverkligas, men dessförinnan har mycket tid gått till spillo. Vi bör här och nu diskutera generella lösningar, inte halvmesyrer.
Elisabeth Schroedter
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman! Mina parlamentskolleger har fullkomligt rätt i att Eures är på väg att bli en europeisk framgångssaga. Utan Eures-nätverket skulle geografisk och yrkesmässig rörlighet inte vara möjlig i samma utsträckning som i dag och skulle inte vara tillgänglig för arbetstagare som vet sina rättigheter och därför kan utöva dem. Utan Eures skulle EU:s fjärde frihet endast finnas på pappret.
Jag förstår därför inte, herr kommissionsledamot, varför ni inte är mer angelägen om att förbättra Eures, det vill säga varför ni inte inrättar fler centrum och höjer kvaliteten, exempelvis genom modeller för bästa praxis i gränsregionerna. De bör i princip skjuta upp som svampar ur jorden för att ni ska nå målen för det europeiska året för arbetstagares rörlighet och öka den geografiska rörligheten i Europa. Här krävs helt klart ett större engagemang. De regioner som lider brist på yrkesutbildade arbetstagare skulle i första hand gynnas om rörligheten underlättades i Europa. Givetvis är det emellertid i synnerhet medlemsstaterna - och rådet lyser återigen med sin frånvaro här - som slår till bromsarna.
Fortfarande återstår mycket arbete med det ömsesidiga erkännandet av socialförsäkringssystemen innan det når den nivå där arbetstagarna kan ta anställning i en annan medlemsstat utan att gå miste om en del av sin sociala trygghet. Det är ännu svårare för arbetstagare i de medlemsstater - exempelvis mitt eget land - som under en övergångstid fortsätter att begränsa rörligheten. I dessa länder sker rörligheten under olagliga och osäkra anställningsförhållanden. Den svarta marknaden styr löner och trygghet. Kampen mot social dumpning kan emellertid endast bedrivas om rörligheten är lagstadgad.
Därför kan jag inte för mitt liv begripa varför exempelvis Tysklands regering gör bristen på utbildad arbetskraft till en så viktig fråga och ändå inte har kurage nog att låta människor från Östeuropa utöva sin rätt till fri rörlighet och därmed sätta definitiv punkt för den många gånger helt befängda situationen vid gränserna. Jag vädjar även till arbetsmarknadens parter att göra mer för rörligheten i de olika länderna och införa offentliga kontroller för att rikta ljuset mot dem som missköter sig och hindra dem från att sko sig på den sociala dumpningen.
Derek Roland Clark
för IND/DEM-gruppen. - (EN) Herr talman! Europa består av mycket olikartade länder och klimat, vilket ger upphov till stora variationer i livsstil och näringsliv. Det har alltid funnits en variation i arbetslivet, och arbetsmarknadslagstiftningen har utvecklats på olika sätt. Olika folk arbetar på olika sätt. Variation är livets krydda. Det är farligt att mixtra med detta, för det är nämligen kärnpunkten i full sysselsättning och arbetsmarknadslagstiftning.
Sysselsättningsutskottet heter egentligen utskottet för sysselsättning och sociala frågor, och den största vinsten för alla, både för individen och samhället, är att människor har arbete. I april 2005 var arbetslösheten i Tyskland 10 procent medan siffran i Storbritannien var 4,5 procent, men Storbritannien har också antagit färre av EU:s arbetsmarknadslagar. Många östeuropeiska länder har höga arbetslöshetssiffror. De har gjort framsteg, de har åstadkommit vissa förbättringar, men det sista de önskar är att byta ut den sovjetiska planekonomin som styrdes av ej demokratiskt valda kommissarier mot centralstyrningen från de ej demokratiskt valda kommissionsledamöterna i EU.
Europa behöver inte EU för att tvinga på oss alla en gemensam uppsättning arbetsmarknadsregler. En sådan tvångströja kan bara resultera i stigande arbetslöshet, som leder till sådan social oro som vi har varit med om förut. Jag hoppas att ingen av oss vill vara med om det igen.
Csaba Őry
(HU) Det har talats mycket om ökningen av den geografiska och yrkesmässiga rörligheten som en avgörande förutsättning för att minska arbetslösheten och öka den ekonomiska konkurrenskraften.
Inom unionen med 27 medlemsstater finns det en mycket stor arbetskraftsreserv, men på grund av den ojämna regionala fördelningen av arbetstillfällena klarar den ändå inte av att skapa sysselsättning för en mycket stor andel av de nyutbildade och anställda över 50 år. Trots att det finns lämplig och utbildad arbetskraft inom unionen är den ökande invandringen av arbetstagare från tredjeländer till ett flertal medlemsstater alltså nu en synnerligen angelägen fråga.
Eures-nätverket har en avgörande betydelse för relationen mellan tillgång och efterfrågan, men tyvärr har det fortfarande inte ens fått adekvat stöd från de EU-resurser som är avsatta för utvecklingsändamål. Det hela är mycket uppenbart. Jag har nämligen hört att det finns 700 rådgivare inom Eures - Vladimír Špidla nämnde 800 personer - och om vi ställer detta antal i relation till de 20 miljoner människor som är utan arbete i de 27 medlemsstaterna är detta jämförelsevis helt klart en försumbar siffra. Det finns alltså endast omkring 25 rådgivare i varje land, vilket är en droppe i havet och inte på långa vägar tillräckligt för den aktuella uppgiften.
En annan problematisk fråga handlar om att det visserligen finns information om arbetssökande på portalen men väsentligt mycket mindre information om företag som kan erbjuda lediga arbeten. Enligt de senaste uppgifterna är sammanlagt 11 000 företag företrädda i Eures. Det krävs en mycket mer omfattande informationskampanj om de ekonomiska aktörerna ska bli mer engagerade än de för närvarande är. Jag anser att Europa har ett gemensamt intresse av att utveckla Eures-nätverket och Eures-portalen och att stimulera till fortsatt utveckling, och jag uppmanar er därför att anta förslagen.
Proinsias De Rossa
(EN) Herr talman! Det råder inget tvivel om att Eures-programmet är mycket viktigt och att det fungerar bra, men det behöver förbättras.
Jag vill ta upp en särskild fråga om rörligheten, som är nödvändig och bra för EU, det är vi alla överens om. Det problem jag tar upp gäller EU-medborgare som kommer till Irland och har med sig en make som kommer från ett land utanför EU.
De senaste veckorna har den irländska regeringen utfärdat utvisningsbeslut för 120 sådana makar. Jag vet att många fler har fått besked från de irländska myndigheterna om att deras ansökan om uppehållstillstånd har blivit liggande i väntan på ett domstolsutslag, som sannolikt inte kommer förrän 2009. Det är uppenbart att detta är ett hinder för rörligheten i Europa, för dessa EU-medborgare som vill flytta till Irland för att ta arbete som finns där och som upptäcker att det finns begränsningar på grund av att de är gifta med icke EU-medborgare.
Det verkar orättvist för dem som kanske vill flytta, men det är dubbelt orättvist mot dem som redan har flyttat och som bor - i vissa fall sedan lång tid tillbaka - på Irland med sin make och som nu utvisas. Jag vill uppmana kommissionsledamoten att snarast kontakta den irländske ministern och uppmana honom att dra tillbaka utvisningsbesluten, ge de berörda familjerna tillfälligt uppehållstillstånd och undanröja den osäkerhet som de upplever inför sin framtid.
Om vi menar allvar med rörlighet i EU får dessa frågor inte uppstå. Jag är övertygad om att den nuvarande irländska lagstiftningen på detta område strider mot EU:s direktiv om rörlighet och vistelse från 2004, och även mot EU:s antidiskrimineringslagstiftning, eftersom den endast tillämpas för makar till EU-medborgare som inte har irländsk nationalitet. Detta är två allvarliga frågor, och jag vill uppmana kommissionsledamoten att omedelbart kontakta de irländska myndigheterna, särskilt minister Brian Lenihan, för att lösa denna fråga snarast.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Herr talman! Jag vill fästa uppmärksamheten på två frågor som aktualiserats under debatten. Först och främst måste en av de grundläggande friheter som är grundbulten i den europeiska inre marknaden fullt ut införas, nämligen den fria arbetskraftsrörligheten. När det gäller arbetstagare från de nya medlemsstaterna är denna frihet på väg att allvarligt kringskäras av bland annat Tyskland och Österrike. Situationen är helt klart till förfång för rörligheten för arbetstagarna inom hela EU:s territorium.
För det andra måste i synnerhet de nya medlemsstaterna ges starkt stöd, så att sysselsättningsgraden i dessa länder kan öka. I exempelvis mitt land Polen ligger sysselsättningsgraden för män på 51 procent och för kvinnor på knappt 46 procent. Som en jämförelse kan nämnas att dessa siffror redan överstiger 70 procent i exempelvis USA och de skandinaviska länderna.
Gunnar Hökmark
(EN) Herr talman! Jag anser att det finns en utbredd förståelse för vikten av rörlighet, och alla erfarenheter när det gäller arbetstagares och forskares rörlighet är mycket goda - det finns det många exempel på. Framgången ligger mycket i rörligheten och europeiskt samarbete, och vi vet att det är viktigt för kvaliteten i sysselsättningen och för arbetsmarknadernas effektivitet. Vi vet att det är en sann europeisk tanke, och vi vet också att det är av yttersta betydelse för individens möjligheter. Trots detta står vi inför ett antal hinder.
Det är viktigt att stödja Eures och se till att Eures kan göra ett bra arbete. Samtidigt måste vi se till att hindren, till exempel övergångsbestämmelserna, avskaffas så snabbt som möjligt, för det är motsägelsefullt när ena sidan försöker öka rörligheten och den andra sidan godtar att rörligheten hindras.
En annan viktig punkt i detta avseende är att vi, när vi har tagit bort dessa hinder, fortfarande har för liten rörlighet. Det gäller såväl våra inhemska arbetsmarknader som de gränsöverskridande. Jag anser att Eures kan vara till stor nytta i det här sammanhanget, inte bara för att informera och förbättra tryggheten för dem som skulle vilja flytta till ett annat land och en annan arbetsmarknad, som Jan Andersson framhöll tidigare här i dag, utan också för att informera alla beslutsfattande organ om de kvarvarande hindren på den europeiska arbetsmarknaden. Klyftan mellan vision och teori å ena sidan och verkligheten å den andra är faktiskt ganska stor. Jag menar att Eures kan ha en dubbel informationsuppgift: att informera dem som vill flytta till andra arbetsmarknader, men också oss alla och medlemsstaterna för att göra det mycket lättare att flytta i praktiken. Det är den utmaningen som vi bör fortsätta diskutera här i kväll.
Vladimír Špidla
Mina damer och herrar! Det har enligt min uppfattning klart och tydligt framgått av debatten att Eures är ett bra instrument som är användbart och fyller en funktion, eftersom det tveklöst bidrar till den fria arbetskraftsrörligheten och underlättar rörligheten och hjälper människor att skaffa sig kunskap om både arbetsmarknaden inom EU och om sina rättigheter.
För den skull har vi inte, vilket också framkom i debatten, uppnått en idealisk situation där problemen har lösts en gång för alla, och vi måste fortsätta att göra Eures ännu bättre.
Jag kommer just nu inte att framföra separata synpunkter på vissa av de frågor som togs upp under debatten, eftersom de är mycket speciella och organisatoriska till sin karaktär, och jag anser att samtliga förtjänar att sakligt bedömas av experter.
Det som klart och tydligt framgår av debatten är att kommissionens allmänna uppfattning om hur portalen ska utvecklas och parlamentets allmänna syn på syftet med portalen och dess utveckling i stort sett sammanfaller, vilket möjliggör ett verkligt effektivt och värdefullt långsiktigt samarbete och är en ömsesidig inspiration.
Jag vill också nämna att många tankar och idéer som framfördes här gick utanför ramen för den parlamentariska frågan, exempelvis frågan om den nationella lagstiftningen, men jag har förvisso lagt frågorna på minnet och kommer att ta dem under fortsatt övervägande.
