Antibiotikaresistens (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen om antibiotikaresistens från Paolo De Castro för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling - B7-0304/2011).
Paolo De Castro
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! I dag har vi ett viktigt tillfälle att ta itu med det växande problemet med antibiotikaresistens hos djur på ett ansvarsfullt och engagerat sätt. Det här är en strategisk fråga för jordbrukssektorn och i synnerhet för det europeiska djurhållningssystemets framtid.
Enligt uppgift förskrivs cirka 50 procent av antibiotikan i EU för djur. Om antibiotikan används på rätt sätt är den ett användbart verktyg som hjälper bönderna att hålla sin boskap frisk och produktiv och att skydda den. Således är vi inte här för att demonisera användningen av antibiotika i djurhållningen, utan för att be kommissionen att ge ett konkret svar på hur antibiotika kan användas på ett mer ändamålsenligt och effektivt sätt, för att minska resistensen hos djur.
I sin resolution av den 5 maj 2010 om EU:s handlingsplan för djurskydd och djurs välbefinnande underströk parlamentet att det råder ett samband mellan djurskydd, djurhälsa och folkhälsa, och uppmanade kommissionen och medlemsstaterna att bemöta det svåra problemet med antibiotikaresistens hos djur på ett ansvarsfullt sätt. Parlamentet uppmanade särskilt kommissionen att samla in och analysera uppgifter om användningen av djurhälsoprodukter, inklusive antibiotika, för att säkra att sådana produkter används ändamålsenligt. Ett år senare ber nu utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, som jag har äran att vara ordförande för, kommissionen att ta alla relevanta initiativ för att lösa detta problem, som har funnits länge och också kan påverka människors hälsa.
Det vi behöver är ett konkret åtagande från kommissionens sida att använda de insamlade uppgifterna för att omsätta de erhållna resultaten i praktiken, inte bara främja forskning och tillsynsverksamhet, utan också se till att antibiotikan används på ett mer ändamålsenligt sätt som ett viktigt verktyg för att bekämpa sjukdomar hos djur.
I det sammanhanget vill jag påpeka att en del studier visar att djurfoder med lågt energiinnehåll kan leda till större förekomst av sjukdomar och därmed ökad antibiotikaanvändning. Därför bör man se över förbudet mot användning av animaliskt mjöl för andra djur än idisslare, i linje med yttrandet från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén. Det är dessa krav som återfinns i den resolution som utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling antog den 12 april i år och som vi ska rösta om i kammaren i morgon.
Det har varit ett hårt arbete under de senaste månaderna, och jag vill särskilt tacka Marit Paulsen, skuggföredragandena och alla parlamentsgrupperna för deras ovärderliga bidrag som gjorde att vi fick en gemensam text om den här frågan. Den europeiska djurhållningens framtida konkurrenskraft kan bero på hur detta problem hanteras, och dess övergripande natur kräver engagemang och ansvarstagande, genom en samordnad strategi och en gemensam politisk vilja.
László Andor
Fru talman! För det första vill jag understryka att kommissionen är fullt medveten om, och bekymrad över, det hot mot folkhälsan som den antimikrobiella resistensen utgör.
Som svar på den första frågan 2009 bad kommissionen Europeiska läkemedelsmyndigheten att leda insamlingen av jämförbara data om användningen av antimikrobiella medel på djur. Projektet Esvac, European Surveillance of Veterinary Antimicrobial Consumption, inleddes under tredje kvartalet 2009. Europeiska läkemedelsmyndigheten har arbetat med att utveckla systemet tillsammans med medlemsstaterna, EU:s byråer och relevanta intressenter. Slutsatser av de tillgängliga uppgifterna från tio medlemsstater kommer att offentliggöras så snart som möjligt. Ytterligare tolv medlemsstater har börjat samla in uppgifter på frivillig väg. Målet är att bredda systemet till att omfatta alla EU:s medlemsstater. Ett annat syfte är att få in uppgifter på en annan detaljnivå - till exempel för varje djurart.
Varför behöver vi dessa uppgifter? Vi behöver dem för att införa en vetenskapligt grundad strategi: det är bara på grundval av uppgifter av det här slaget som vetenskapsmännen kan bedöma den verkliga risken för antimikrobiell resistens till följd av användningen av antimikrobiella medel på djur ordentligt.
För att övergå till den andra frågan kan jag försäkra er om att kommissionen är medveten om att det fordras ett sektorsövergripande angreppssätt för att få kontroll över den antimikrobiella resistensen. Därför samråder kommissionen kontinuerligt med sina egna avdelningar, medlemsstaternas byråer och andra intressenter, till exempel via möten och offentliga samråd. Kommissionen har ett nära samarbete om antimikrobiell resistens med relevanta byråer, i synnerhet Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar, Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, Europeiska läkemedelsmyndigheten och Europeiska unionens referenslaboratorium för antimikrobiell resistens.
Som svar på den tredje och sista frågan vill jag meddela att kommissionen håller på att utarbeta en femårsstrategi om antimikrobiell resistens. Denna strategi kommer att bygga på en helhetssyn och innehålla konkreta förslag till nya åtgärder för att komma åt antimikrobiell resistens i förhållande till folkhälsan och djurens hälsa. Strategin kommer att bygga på rådets slutsatser och rekommendationer om antimikrobiell resistens och resultatet av de samråd jag nämnde tidigare.
Översynen av EU:s regler om veterinärmedicinska produkter och foderläkemedel pågår. Nya verktyg och instrument för att komma till rätta med antimikrobiell resistens övervägs till exempel som alternativ i konsekvensbedömningen.
På grundval av de uppgifter som samlas in kommer kommissionen att fastställa detaljerna i sitt lagförslag. Vårt mål är att presentera kommissionens strategi den 18 november 2011, Europeiska antibiotikadagen.
Elisabeth Jeggle
Fru talman, herr Andor! Först och främst vill jag tacka ordföranden för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, Paolo De Castro, för hans initiativ och frågan till kommissionen om detta viktiga ämne. Efter att ha lyssnat på dig, László Andor, vill jag för det första be dig att övergå från teori till praktik, för vi måste vidta konkreta åtgärder.
Antimikrobiell resistens är en fråga som måste tas på allvar och som hittills har uppmärksammats för lite i samband med djurhållning. Antimikrobiella medel är utan tvekan mycket användbara när de används rätt. De hjälper bönderna att hålla djuren friska och produktiva och ser till att djurens välbefinnande håller en hög nivå. För att se till att antibiotikan behåller sin effektivitet när det gäller att bekämpa sjukdomar hos djur och människor måste vi ha en samordnad strategi på EU-nivå.
Vi har fört intensiva diskussioner om detta i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling under de senaste veckorna, och vi har begrundat frågan i detalj. Den gemensamma resolutionen antogs av utskottet med stor majoritet den 12 april: 34 röster för och 2 emot. Det utmärkta samarbetet med alla skuggföredragandena från de olika grupperna har lett till en mycket balanserad och väl genomtänkt text som vi måste hålla fast vid, och jag ber er att göra det under omröstningen i plenum i morgon. Resolutionen är balanserad eftersom den inriktar sig på djurens välbefinnande, problemen med antibiotikaresistens och kostnadseffektivitet för djurhållarna.
Därför vill jag än en gång tacka alla berörda i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling samt Marit Paulsen för ett givande samarbete. Nu vill jag se att kommissionen agerar.
Luis Manuel Capoulas Santos
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Följderna av att använda antibiotika för att behandla djursjukdomar är välkända och blir allt mer bekymmersamma. Det här är ett område där normerna redan är ganska krävande, vilket Europaparlamentet också har uppmärksammat, och där många positiva initiativ tas, såsom nätverket för insamling av uppgifter om antimikrobiell resistens. Men dessa initiativ räcker ändå inte.
Därför uppmanar jag kommissionen att inte bara förbättra tillsynsmekanismerna, utan att också vidta de åtgärder som krävs för en omfattande datainsamling och för att se till att incitament till användning av bästa metoder på det här området ingår i det lagstiftningspaket inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken som håller på att utarbetas.
De viktigaste rekommendationerna i den resolution som lades fram av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling fick ett brett stöd, som min kollega Elisabeth Jeggle nyss bekräftade, och texten förtjänar en detaljerad analys från kommissionens sida. Framför allt måste rekommendationerna omvandlas till konkreta åtgärder för att bättre värna om folkhälsan och europeiska animaliska produkters kvalitetsrykte.
Marit Paulsen
för ALDE-gruppen. - (EN) Fru talman, herr kommissionsledamot och kolleger! Jag tycker att vi har gjort ett fantastiskt bra jobb i jordbruksutskottet. Det är väl sällan en politiskt sammansatt församling är så överens som vi har varit den här gången.
Antibiotikaresistens är faktiskt det allra största hotet mot både djurhälsan och folkhälsan. En gång i tiden var infektionssjukdomar den vanligaste dödsorsaken hos barn, unga människor och unga djur. Glöm inte bort att såväl djur som människor i dessa avseenden är däggdjur. Vi har samma immunförsvar och vi har samma stresskänslighet, vilket innebär att om vi mår dåligt så försämras immunförsvaret och vi behöver antibiotika därför att vi lättare får allvarliga infektioner.
Vi har tänkt på detta när det gäller humanmedicinen. Vi har vidtagit åtgärder, försökt att strama åt och försökt att förstå vad som skulle kunna hända. Och glöm inte bort att om vi mister antibiotikan som vapen så är vi tillbaka till mormors mors tid då det vi i dag tycker är banala infektionssjukdomar, som ett litet barns öroninflammation, återigen kan bli en dödligt farlig sjukdom. Vi hanterar ingenting som är särskilt lätt i det här avseendet och vi bör ta det allvarligt. Jag är som sagt oerhört glad.
Det är klart att det finns detaljer i den här resolutionen som jag hade velat ha mer av, eller som jag hade önskat var annorlunda, men huvudsaken är inte att alla kommatecken är med utan det viktiga är vår samfällda vilja att starta processen. Det är det jag hoppas att kommissionen tar åt sig, för jag tror att vi kommer att få ett näst intill enhetligt ja i morgon. Jag hoppas det och jag hoppas att det blir en stark signal som gör att ni måste lyssna. Tack.
Richard Ashworth
Fru talman! Jag vill tacka ordföranden för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling för att han tog upp den här frågan.
Jag delar hans oro för den höga antimikrobiella resistensen hos bakteriella infektioner hos boskap. Jag håller med honom om att man bör oroa sig mer över bevisen på att även människors hälsa påverkas. Vi ser att effektiviteten hos många antibiotiska preparat som tidigare var tillförlitliga har minskat betydligt, vilket äventyrar folkhälsan. Så jag stöder avsikten bakom den här debatten. Jag håller också med om att det viktiga första steget måste vara ett nära samarbete med de olika byråerna och läkemedelsindustrin för att ringa in problemet och bedöma dess omfattning.
Jag vill emellertid säga att detta, tvärtemot vad många tror, inte bara är ett problem som härrör från intensiv djurhållning. Antibiotika används - eller har använts - på ett godtyckligt sätt inom all boskapsuppfödning, både i stor och liten skala. Jag skulle faktiskt vilja gå så långt som till att säga att storskaliga uppfödare i dag vanligen är vertikalt integrerade med bearbetningssektorn inom ramen för kontrakt, och att profylaktisk användning av antibiotika normalt är förbjuden eller begränsad genom kvalitetssäkringssystem.
Det står emellertid klart att det måste finnas ett visst mått av kontroll, och jag ser fram emot att få höra detaljerna i kommissionsledamotens strategi så småningom. Jag vill betona tre saker. För det första måste åtgärderna bygga på solida vetenskapliga bevis, för det andra måste de vara proportionerliga och för det tredje får de inte innebära att jordbruks- och veterinärsektorn får större byråkratiska pålagor och därmed kostnader.
Martin Häusling
Fru talman, mina damer och herrar! Det här är en mycket allvarlig fråga. Den har stor betydelse inte bara för den framtida djurhållningen, utan också primärt för människors hälsa. Det får vi inte glömma. I slutändan är inte detta en fråga för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling. Emellertid har vi inte ett tillräckligt underlag, det står återigen klart. Det är bara tio medlemsstater som har lämnat information, och det är för få. Vi måste hantera den här frågan mycket snabbare och vi måste ha riktiga kontroller.
Vi bryr oss för lite om en faktor i det här sammanhanget, och det är den intensiva djurhållningen, både i storskaliga byggnader och i vissa regioner. Vi måste se över detta och vi kan göra någonting för att förhindra det. Genom att omstrukturera vår jordbrukspolitik kan vi se till att fokus ligger på djurens välbefinnande, att djuren lever under förhållanden som lämpar sig för respektive art och är friska och starka, enligt principen att det är bättre att förebygga än att bota.
En annan sak som vi behöver - och detta är ett jobb för kommissionen - är en långsiktig plan för att minska användningen av antibiotika inom djurhållningen. Antibiotikaresistensen får störst konsekvenser på dem som arbetar inom jordbruksindustrin, med andra ord djurhållarna och deras anställda. Dessa människor har redan enorma problem med detta. En annan anledning till oro är misstanken att antibiotikaresistens överförs direkt via maten. Vi måste granska detta noga: det gäller den europeiska befolkningens hälsa. Det är tydligt att vi måste agera.
Det är viktigt att slå fast att 50 procent av all antibiotika används inom djurhållningen. Det är alldeles för mycket. Därför måste vi se till att den siffran minskar. Det har jordbruket och folkhälsan ett långsiktigt intresse av.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Fru talman! Temat för årets världshälsodag, den 7 april, var antibiotikaresistens, som anses vara ett globalt hot mot folkhälsan. Varje år avlider 25 000 människor i EU av orsaker som har att göra med antimikrobiell resistens. Djur och animaliska livsmedel kan spela en roll för att människor utvecklar antimikrobiell resistens. Därför är den resolution som vi diskuterar i dag viktig.
Det allra viktigaste ordet när man talar om detta är ”försiktighet”. Det är inte antibiotikan i sig som är farlig, utan oövertänkt och omåttlig användning av antibiotika. Vi får inte demonisera antibiotikan, men bör använda den med försiktighet på både människor och djur. De åtgärder som föreslås i den här resolutionen, om att ge veterinärer och djurhållare mer information, måste därför genomföras på ett så kraftfullt sätt som möjligt. När det gäller införandet av ett förbud mot antibiotika som tillsats i djurfoder, måste detta regleras i ett internationellt avtal.
I en ny studie framhålls att nästan hälften av de köttprover som togs i butikerna innehöll staphylococcus aureus, och att hälften av dessa uppvisade resistens mot minst tre antibiotikaklasser. Detta visar hur utbredd användningen av antibiotika är inom djurhållningen, och jag måste säga att de europeiska djurhållarna är hjärtligt trötta på att vara de enda som inför och följer regler trots att de riskerar att få lägre inkomster.
Ulrike Rodust
(DE) Fru talman, herr Andor, mina damer och herrar! Vi måste göra allt som står i vår makt för att motverka antibiotikaresistensens spridning. Det är vi helt överens om. Det inbegriper ansvarsfull användning av antibiotika inom humanmedicinen och djurhållningen. EU måste visa beslutsamhet. Vi får inte tillåta att 25 000 människor avlider till följd av infektioner som orsakas av resistenta bakterier varje år bara i EU. Antibiotika får inte användas rutinmässigt eller i förebyggande syfte. Vi måste se till att antibiotikan används på ett ansvarsfullt sätt i alla medlemsstater.
Det är oerhört viktigt att vi vidtar alla upptänkliga åtgärder för att hålla djuren friska under hela uppfödningstiden, tills de är fullvuxna. Att se till att djuren är friska är bästa sättet att undvika infektioner och antibiotikaanvändning. Vad djuren utfodras med är avgörande för detta, men djurhållningen är också viktig.
Vi bör också vara öppna för alternativa metoder, såsom homeopati och fytoterapi, inom boskapshållningen. Vi behöver mer forskning och mer information om dessa alternativa tillvägagångssätt i EU.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Mitt hemland, Nederländerna, är världsmästare. Tyvärr inte i fotboll - den titeln missade vi ju förra året - men på att använda antibiotika inom boskapsuppfödningen. Inget annat land i världen använder lika mycket antibiotika inom boskapsuppfödningen som Nederländerna. Detta får mycket allvarliga konsekvenser, och de beror inte bara på användningen i Nederländerna: 25 000 människor avlider till följd av bakteriella infektioner i EU varje år, som andra talare har sagt. Bakterierna finns i kött. 90 procent av kycklingköttet i Nederländerna innehåller resistenta ESBL-bakterier, och i förra månaden kom det till och med fram att man hade hittat resistenta bakterier i grönsaker. Dessa härrörde från gödsel och från jorden. Fru talman! Det måste verkligen bli ändring på detta. Danmark är ett land som har visat att det går att förändra saker och ting, och att man med hjälp av sunda, strikta åtgärder kan hålla boskapen stark och frisk med mycket mindre antiobiotika.
Kommissionen har tidigare sagt, och sade igen i kväll, att den kommer att föreslå mycket mer långtgående åtgärder i november. Dessa ska sedan byggas på under 2012. Jag vill uppmana kommissionen att verkligen prioritera detta högt och inte låta det vara beroende av medlemsstaterna. De är för långsamma när det gäller att införa de rätta åtgärderna.
Mairead McGuinness
(EN) Fru talman! Det står alldeles klart att det finns en oro över antibiotikaresistens över partigränserna. Men med tanke på det som kommissionen just sade - att vi har uppgifter från tio medlemsstater och att dessa ännu inte är tillgängliga för oss - talar vi egentligen om en oro som vi inte har något detaljerat faktaunderlag för. Vi behöver den informationen.
Jag skulle vilja se en ligatabell över användningen av läkemedel per djur i medlemsstaternas populationer, så att vi faktiskt kan titta på de länder som använder bästa metoder och jämföra dem med länder som inte gör det. Jag menar inte att vi ska peka finger åt någon, utan snarare göra det möjligt för de medlemsstater som kanske överanvänder antibiotika att förbättra sin djurhållning.
Det ska också sägas att djurhållarna inte använder antibiotika hur som helst: de använder den när djuren är sjuka. Antibiotika är dyra, och bönderna använder dem inte som om de vore vatten.
Vi måste ha lite balans i den här debatten. Låt oss skaffa oss informationen. Vi ser fram emot strategin i november. Den kommer att hjälpa oss att motverka detta växande problem för EU och dess djur och människor.
Peter Jahr
(DE) Fru talman! Jag är mycket tacksam mot frågeställaren, vårt utskotts ordförande, för att han satte upp den här frågan på agendan. Användningen av antibiotika på djur ger för- och nackdelar som är nära förbundna med varandra. De läkemedel som hjälper djuren att hålla sig friska kan utgöra stora risker för människor om de används felaktigt. Därför behöver vi ett samordnat, integrerat och framför allt vetenskapligt tillvägagångssätt, för vi kommer att fortsätta att behandla djur med antibiotika i framtiden. Samtidigt måste vi också minska riskerna för människor.
Det här betänkandet uppfyller just de kraven. Jag hoppas att kommissionen kommer att ta till sig parlamentets förslag, önskemål och krav. Det allra viktigaste är, som många tidigare talare har sagt, en analys av dagsläget i alla medlemsstaterna. Det ligger i djurens, den europeiska djurhållningens och i synnerhet i EU-medborgarnas intresse.
Miroslav Mikolášik
(SK) Fru talman! Jag vill framhålla ett faktum som kopplar samman veterinärmedicinen med humanmedicinen. Vid alla europeiska kongresser för mikrobiologer talas det som den så kallade metillicinresistenta staphylococcus aureus när man talar om antibiotikaresistens hos människor. Detta är ett gissel som dem av oss som är verksamma inom humanmedicinen inte längre har någon effektiv antibiotika mot: vi vet inte hur vi ska behandla den. Upp till 25 000 människor avlider till följd av den varje år.
Vet ni hur detta problem uppstod? Orsaken var helt enkelt oansvarig användning av antibiotika inom veterinärmedicinen. Tonvis med antibiotika proppas bokstavligen i djuren. Djur som behandlas i förebyggande syfte får den i fodret, vilket också medför att den försvagar människan och hennes förmåga att bekämpa de infektioner som hon får, även om hon ligger på sjukhus, via sjukhusstammar.
Jag vill uppmana kommissionen att påskynda insamlingen av forskningsresultat från alla medlemsstaterna, men också att stödja ny forskning om antibiotika som är ändamålsenlig för människor och kan rädda liv.
Jaroslav Paška
(SK) Fru talman! Att produkter från kemi- och läkemedelsindustrierna tränger in i livsmedelskedjan är en oundviklig följd av att jordbruksproduktionen intensifieras. På så sätt blir den mänskliga organismen ett naturligt offer för livsmedelsproducenternas bemödanden att producera så mycket livsmedel som möjligt, så billigt och så effektivt som möjligt.
Därför måste vi börja övervaka användningen av moderna kemikalier och läkemedel inom djurhållningen mycket noggrant, och också ständigt granska följderna av att använda dessa ämnen på ett mycket målmedvetet och systematiskt sätt, för att skydda våra medborgares hälsa. Det är bara genom att ha en högkvalitativ övervakning av livsmedelsprodukter som vi på ett tidigt stadium kan urskilja de risker eller hot som den nya tekniken innebär för befolkningen.
Vi kanske talar mer om antibiotika och den ökande resistensen mot dem i dag, men vi måste ta till oss den här frågan och göra mer heltäckande bedömningar. Jag hoppas också att kommissionen kommer att betrakta oron för livsmedelssäkerheten som en sammanhängande strategi.
László Andor
Fru talman! Kommissionens strategi om antmikrobiell resistens, som vi planerar att presentera i november, kommer att innehålla fler tankar kring hur kommissionen, tillsammans med medlemsstaterna och intressenterna, kan tackla den här frågan i alla berörda sektorer. En del av dessa åtgärder kan kräva lagändringar. I andra fall kanske det inte behövs. Nyckeln är att välja rätt verktyg för uppgiften.
Jag håller helt med er om att detta inte bara, eller främst, är en djurhållningsfråga. Det är därför som vi strävar efter att minska utvecklingen av antimikrobiell resistens som härrör från användningen av antimikrobiella medel på djur.
Det finns olika verktyg som vi kan använda här: utbildning, kunskapsökande kampanjer och så vidare. På samma sätt anser vi att uppgifter måste samlas in för att vi ska kunna förstå problemet bättre. Medlemsstaterna visar faktiskt intresse för att tillhandahålla uppgifter, vilket är uppmuntrande.
Och ja, vi har faktiskt en tidtabell för åtgärderna. Förberedelserna pågår, däribland konsekvensbedömningen, översynen av reglerna om veterinärmedicinska produkter och så vidare. Som jag redan har sagt kommer de att följas av lagstiftningsförslag 2012.
Kommissionen välkomnar verkligen parlamentets värdefulla bidrag och ser fram emot ett fortsatt samarbete med parlamentet, medlemsstaterna och intressenter från alla sektorer, med det gemensamma syftet att skydda medborgarnas hälsa i hela EU.
Talmannen
Som avslutning på den här debatten har jag mottagit ett förslag till resolution.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 12 maj, kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Luís Paulo Alves
Antibiotikaresistens hos boskap och husdjur har blivit ett problem under de senaste åren. För att komma till rätta med detta växande problem efterlyser jag mer forskning och bättre kontroller av hur det påverkar livsmedelskedjan. Om antibiotika används på rätt sätt är de ett effektivt verktyg, men jag uppmanar kommissionen att vidta konkreta åtgärder för att se till att användningen blir mer effektiv, så att djurens resistens mot antibiotika minskar. Det här är ett problem som påverkar hela livsmedelskedjan. Det påverkar framför allt nivåerna av antibiotikaresistens och får därför återverkningar för människors hälsa. För att uppnå detta måste kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet ha budgetar som innehåller medel för fältarbete och effektiv övervakning av problemet. Eftersom det här problemet är så stort uppmanar jag slutligen kommissionen att utarbeta en plan för att motverka det på EU-nivå som tar hänsyn till hela omfattningen av problemet med att bekämpa antibiotikaresistens, framför allt sambanden mellan djurhälsa och antibiotikaanvändning och mellan djurhälsa och människors hälsa.
Ismail Ertug
Vi får i oss antibiotika via maten, vilket leder till att resistensen ökar. Det här är ett medicinskt framsteg som långsamt omintetgörs. Det har vi vetat om länge. Paolo De Castro nämnde de åtgärder som redan har vidtagits. Jag stöder förslagen i resolutionen. Jag vill inrikta mig på två aspekter av detta.
Det räcker inte med enbart regelverk. Under dioxinskandalen såg vi hur lätt de kan undermineras om enskilda ”svarta får” beter sig grovt försumligt. Självfallet måste vi ha regler, och vi måste införa övervakningssystem, men det är inte hela lösningen.
På medellång och lång sikt är lösningen att till stor del göra användningen av antibiotika överflödig. Det kan vi åstadkomma genom att för det första investera i forskning och nätverkande mellan experter, för det andra vidarebefordra dessa kunskaper till djurhållare och veterinärer och för det tredje informera konsumenterna.
Vi måste utnyttja marknadskrafterna på ett begåvat sätt, för det är konsumenterna som på lång sikt avgör hur deras livsmedel ska produceras.
Pavel Poc
Enligt Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar finns det 400 000 patienter i EU som har infekterats med multiresistenta bakteriestammar. Därför välkomnar jag resolutionen från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, i vilken jag framför allt stöder kravet på en grundlig insamling och analys av jämförbara data om försäljningen av medel för veterinärmedicinsk användning och användningen av dessa medel på djur. Insamlingen av dessa uppgifter bör vara obligatorisk för alla EU:s medlemsstater. Om EU vidtar kraftfulla åtgärder om användningen av antibiotika inom djurhållningen kan vi också förvänta oss att lagstiftningen i tredjeländer förändras, delvis på grund av att en begränsning av köttexporten till EU skulle leda till ekonomiska förluster. Till exempel används 74 procent av all antibiotika i USA inom djurhållningen, för att förebygga sjukdomar eller öka friska djurs tillväxt. Hälften av alla inspekterade köttprodukter i butikerna i USA innehåller farliga bakterier (MRSA). Det här problemet har varit känt i USA sedan 2008, och hittills har man inte funnit någon fungerande lösning. Icke sjukdomsframkallande multiresistenta bakteriestammar utgör också en risk, med tanke på möjligheten till transgena överföringar och - enligt de senaste forskningsrönen - korsresistens. Uppkomsten av nya multiresistenta bakteriestammar kan innebära att kommande generationer inte kan använda antibiotika på ett effektivt sätt. Ett sådant scenario kan få katastrofala konsekvenser för människors hälsa. Resistens mot antibiotika är ett oerhört allvarligt problem som måste lösas omedelbart och på ett effektivt sätt.
