Situația din Egipt (dezbatere) 
Președinta
Următorul punct pe ordinea de zi este declarația Vicepreședintei Comisiei/Înaltă Reprezentantă a Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate cu privire la situația din Egipt.
Comisarul Füle va lua cuvântul în numele Vicepreședintei Comisiei/Înaltă Reprezentantă a Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate.
Štefan Füle
membru al Comisiei. - Doamnă președintă, îmi face plăcere să mă aflu aici astăzi alături de dumneavoastră. După cum în mod sigur știți, Înaltul Reprezentant și Vicepreședinte al Comisiei vizitează regiunea mediteraneană sudică în acest moment și m-a rugat să mă adresez dumneavoastră, în numele dumneaei, cu privire la evenimentele din Egipt.
Realitatea politică a Egiptului s-a schimbat în mod spectaculos vinerea trecută, când președintele Mubarak s-a retras după 30 de ani de conducere. Plecarea sa a deschis calea posibilei transformări a Egiptului. Permiteți-mi să repet acest lucru în fața acestui Parlament: Uniunea Europeană salută curajul poporului egiptean, care a continuat să lupte în mod pașnic și cu demnitate pentru schimbarea democratică.
Pe umerii Consiliului Militar Suprem se află acum o mare responsabilitate, aceea de a îndruma Egiptul spre un viitor democratic, pentru care s-a luptat poporul său. Am luat cunoștință despre angajamentele de a revizui Constituția, de a ține alegeri parlamentare și prezidențiale, de a onora tratatele și obligațiile internaționale și de a limita durata serviciului militar la șase luni.
Există, de asemenea, rapoarte cu privire la primele măsuri luate. Propunerea de modificare a Constituției ar trebui prezentată în zece zile și supusă votului popular în termen de două luni. Vom urmări îndeaproape aceste măsuri care se iau și sperăm că acestea vor pava calea spre alegeri democratice, libere și corecte în cursul acestui an.
Uniunea Europeană a răspuns la evenimentele din Egipt de îndată ce protestele publice s-au extins. Am solicitat în mod repetat autorităților egiptene să asigure o tranziție imediată și să răspundă ambițiilor democratice ale poporului. Înaltul Reprezentant l-a contactat direct pe vicepreședintele egiptean Omar Suleiman când au apărut îngrijorări cu privire la violențele în creștere sau abuzurile în legătură cu drepturile omului.
Uniunea Europeană și-a exprimat imediat disponibilitatea de a sprijini pe deplin procesul de tranziție al Egiptului spre democrație. Consiliul European a cerut Înaltului Reprezentant să elaboreze un pachet de măsuri care să sprijine procesul de transformare din Egipt și Tunisia. Aceasta a cerut, de asemenea, alături de Comisie, adaptarea unor instrumente ale Uniunii Europene în vederea stimulării tranziției spre dezvoltarea economică și socială a țării.
Am început să depunem eforturi în direcția stabilirii modului în care putem sprijini cel mai bine Egiptul și vizăm un răspuns de politică externă comun permis de Tratatul de la Lisabona. În acest sens, ascultăm toate opiniile, inclusiv pe cele ale deputaților din acest Parlament. Dumneavoastră aveți o contribuție crucială în calitate de reprezentanți aleși în mod democratic, precum și de braț al autorității bugetare.
Înaltul Reprezentant și cu mine vom elabora, de asemenea, un raport cu privire la acest proces, adresat Consiliului Afaceri Externe, peste câteva zile. Doresc să adaug în acest moment că Înaltul Reprezentant Ashton a convocat o sesiune specială a Consiliului Afaceri Externe duminica aceasta.
În Egipt, ca și în Tunisia, Uniunea Europeană a sprijinit fără echivoc procesul de transformare care a început. Există totuși o diferență importantă. În cazul Tunisiei, situația politică a devenit ceva mai clară. Am reușit să stabilim un dialog cu guvernul de tranziție cu privire le nevoile țării și răspunsul posibil al Uniunii Europene.
Înalta Reprezentantă a menținut contacte strânse cu liderii internaționali pentru a discuta despre provocările cu care se confruntă regiunea și pentru a asigura un răspuns internațional coordonat și, prin urmare, puternic.
Mai întâi vom încerca să ajustăm programele noastre în curs pentru a sprijini aspirațiile spre reforme ale poporului egiptean pe măsură ce se clarifică problemele și atunci când va fi cazul. Uniunea Europeană are deja un portofoliu larg de programe în funcțiune în Egipt și cheltuiește aproape 150 de milioane de euro pe an în această țară.
De mai mulți ani finanțăm proiecte legate de reformele democratice, buna guvernare și respectul pentru drepturile omului. Au fost alocate 40 de milioane de euro pentru acest obiectiv în perioada 2007-2010, iar pentru perioada 2011-2013 sunt planificate 50 de milioane de euro. De asemenea, avem mai multe fonduri mobilizate, în special pentru societatea civilă, prin intermediul Instrumentului european pentru democrație și drepturile omului. Noua situație din Egipt ar trebui să creeze mediul necesar utilizării maxime a acestor fonduri și să se îndrepte spre punerea în aplicare a unor programe mai ambițioase decât a fost posibil în trecut.
Dincolo de programele și fondurile existente, intenționăm să acordăm atenție poporului egiptean și să aflăm unde consideră acesta că este nevoie în cea mai mare măsură de sprijinul nostru în țară. Trebuie îndeplinite cererile populației, în termeni de democrație, perspective sociale și economice și alegeri libere, corecte și incluzive. Uniunea Europeană este pregătită să sprijine acest proces de reformă bazat pe respectarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale.
Autoritățile egiptene ne-au adresat deja cereri inițiale, inclusiv referitoare la abordarea suspiciunilor de însușire necuvenită a fondurilor publice. Ne coordonăm cu statele membre în acest sens și se preconizează că acest aspect va fi abordat de Consiliul Afaceri Externe. Pe măsură ce sosesc alte solicitări, vom face tot posibilul să le răspundem și să ne mobilizăm experiența cu privire la democratizare, alegeri, drepturile omului, reforme economice și sociale, precum și cu privire la alte probleme, în domenii în care egiptenii pot considera că este nevoie.
Însă permiteți-mi să fiu clar. Nu este rolul nostru să dictăm rezultate sau să impunem soluții. Viitorul se află în mod clar în mâinile poporului din Egipt.
Am menționat la început că Înaltul Reprezentant și vicepreședintă se află în regiune chiar în timp ce vorbim. Dumneaei a dorit să viziteze Egiptul ca parte a deplasării sale și a prezentat această dorință omologilor săi egipteni. Dumneaei a fost acum invitată la Cairo de către autoritățile egiptene și va ajunge acolo luni seara, după reuniunea Consiliului Afaceri Externe. Aceasta va reprezenta o ocazie de a-i asculta pe egipteni și de a evalua nevoile prioritare ale țării pe drumul spre democrație.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
în numele Grupului PPE. - (ES) Doamnă președintă, domnule comisar, doamnelor și domnilor, dl Mubarak a dispărut de pe scenă și toată lumea pare să fi respirat ușurată. În primul rând, poporul egiptean, care și-a văzut îndeplinite așteptările legitime legate de o mai mare demnitate și democrație, iar, în al doilea rând, comunitatea internațională, care, nu fără un anumit cinism, a trecut de pe poziția de aliat de ieri la cea de pacoste de astăzi și, poate, la cea de acuzat în viitor.
Cu toate acestea, doamnă președintă, cred că nu trebuie să ne amăgim. Plecarea dlui Mubarak și a dlui Ben Alí sunt condiții necesare, dar nu suficiente pentru garantarea procesului de tranziție democratică, asupra căruia atârnă încă multe incertitudini. Cel mai important lucru este consolidarea democrației.
Doamnă președintă, este evident, de asemenea, că, deși libertățile democratice și drepturile omului pot fi inițiate prin șaisprezece zile de proteste și curaj public, putând fi proclamate prin lege de dimineața până seara, din nefericire, progresul economic și social nu poate fi dictat în aceeași manieră. Acest lucru este reflectat de pierderile economice grele pe care Egiptul și Tunisia le-au suferit în ultimele zile.
Revenind la discursul comisarului, doresc să spun că, după ezitările inițiale și unele probleme legate de imaginea UE, se pare că lucrurile au revenit pe făgașul normal. Doamna Ashton se află în regiune, iar ceea ce propune dl Füle are sens.
Mai întâi să sprijinim ferm și din toată inima procesul tranziției democratice și reformele politice din aceste țări. În al doilea rând, să efectuăm o analiză critică a politicii europene de vecinătate, într-un mod care să consolideze clauza democratică.
L-am ascultat astăzi, în cadrul Biroului lărgit, pe dl ministru de externe polonez, următorul Președinte în exercițiu al Consiliului și inițiativa sa de a înființa o fundație poloneză având ca obiect de activitate democrația și drepturile omului. Aceasta ar putea fi extinsă la nivelul întregii UE.
Doamnă președintă, UE a mobilizat un volum mare de resurse în cadrul politicii sale euro-mediteraneene, cu rezultate slabe. Imaginea UE a avut de suferit în acest conflict, chiar mai mult decât cea a altor actori internaționali. Însă apelul UE rămâne intact.
Doresc să spun, doamnă președintă, că aceasta este o bună ocazie de a sublinia faptul că UE înțelege, odată pentru totdeauna, că astăzi istoria se clădește în prezent, iar în aceste timpuri istorice în care trăim trebuie să acționăm ca un actor global și să ne îndeplinim responsabilitățile necesare sau va trebui să ne retragem, doamnă președintă, să nu jucăm pe scena internațională rolul pe care dorim să-l păstrăm și va trebui să nemulțumim, cum a fost cazul până acum, să fim cei care achităm nota de plată pentru probleme globale majore.
Adrian Severin
în numele Grupului S&D. - Doamnă președintă, ani la rând, actorii euro-atlantici au crezut că Islamul nu poate produce niciodată comportamente și instituții democratice. Prin urmare, au optat fie pentru a sprijini regimuri autoritare, fie pentru a transfera mecanic modelul occidental de democrație țărilor arabe. Nu numai că ambele strategii au eșuat, dar sunt și responsabile pentru apariția fundamentaliștilor islamici și îndepărtarea părților laice ale societății civile.
Evenimentele actuale din Egipt dovedesc că nu este neapărat necesar ca Islamul să fie fundamentalist, ci că poate fi și democratic, dacă acceptăm că democrația poate avea o geometrie variabilă și dacă îi permitem să crească natural din solul său specific. În același timp, trebuie să admitem că revolta populară a fost pe de o parte rezultatul evoluției elitelor egiptene în societatea cibernetică sau a Internetului, iar, pe de altă parte, consecința greutăților existențiale produse de criza economică globală. Dacă Uniunea Europeană nu abordează imediat și în mod consecvent necesitatea de a depăși acele greutăți, este posibil ca revoluția să se transforme în anarhie, iar de acolo într-o altă dictatură.
În cele din urmă, trebuie nu numai să aplaudăm faptul că nu au fost arse steaguri israeliene în timpul evenimentelor recente din Egipt, ci și să observăm că lipsa unei soluționări demult necesare a conflictului israelo-palestinian se află la originea sentimentului de eșec care a supărat societatea arabă și i-a alimentat nevroza. Prin urmare, Uniunea Europeană trebuie să ia imediat inițiativa pentru a utiliza transformarea din Egipt - care astăzi reprezintă o simplă speranță - și pentru a o face să devină o ocazie reală pentru instaurarea democrației interne și a păcii în regiune.
În acest context, deplasările Înaltului Reprezentant/Vicepreședinte al Comisiei în regiune și disponibilitatea acesteia de a adapta și îmbunătăți instrumentele europene necesare pentru a face față provocărilor reprezintă vești bune. Acțiunea sa trebuie sprijinită de noi toți.
Guy Verhofstadt
în numele Grupului ALDE. - Doamnă președintă, dl Cohn-Bendit și cu mine am criticat-o foarte mult pe doamna Ashton acum două săptămâni și văd că dl Severin și-a adaptat ușor limbajul și vorbește mai îndrăzneț. Această intervenție a fost absolut necesară acum două săptămâni, deoarece Uniunea Europeană adoptase o atitudine ambiguă.
Este clar că situația din Egipt impune trei lucruri: în primul rând, Comisia trebuie să prezinte un plan credibil și global pentru Tunisia și pentru Egipt - cum să fie consolidată societatea civilă, ce trebuie făcut pentru a combate corupția, cum să susținem înființarea instituțiilor democratice, cum să creăm un sistem de justiție independent și cum să sprijinim construcția economică și dezvoltarea. Acestea sunt chestiuni care necesită nu milioane, domnule comisar, ci miliarde. Cred că trebuie să elaborați un plan global cât mai rapid posibil.
În al doilea rând, ieri, grupul nostru a avut o videoconferință cu dl Dr. Ayman Nour, unul dintre liderii de frunte ai opoziției din Egipt și există un număr de îngrijorări. În toată această dezbatere din Egipt cu privire la modificarea constituției, vă pot spune că partidele politice democratice laice nu sunt implicate în acest moment, iar acesta este un mesaj important. În al doilea rând, abordarea acestor aspecte în două luni și organizarea de alegeri în două luni nu reprezintă un punct de plecare bun, deoarece înseamnă că la acestea nu vor participa partide politice normale. Apoi intervine întreaga chestiune a reprezentării proporționale sau a unui sistem individual de reprezentare în țară.
Am transmis un mesaj Înaltului Reprezentant Ashton, întrebându-l dacă, în cadrul contactelor sale de luni, a ridicat aceste trei chestiuni care sunt fundamentale pentru o societate cu adevărat democratică în Egipt în viitorul apropiat. Cred că Parlamentul ar trebui s-o susțină în legătură cu aceste trei solicitări și sper că a prezentat aceste trei elemente, aceste trei preocupări, în cadrul contactelor sale în Egipt.
În al treilea rând, domnule comisar, acesta nu este sfârșitul. Vedem că se întâmplă lucruri în Bahrain, în Yemen, în Algeria, în Iran, în Libia, în Maroc și în Kuweit. Avem nevoie în prezent, de asemenea, de un mesaj îndrăzneț din partea Înaltului Reprezentant cu privire la ce se întâmplă în aceste țări; nu trebuie să așteptăm până se întâmplă un număr de lucruri. Cu privire la aceste aspecte, avem nevoie, de asemenea, de o comunicare clară din partea Comisiei și în principal a doamnei Ashton, legat de ce se întâmplă în aceste țări, care să exprime sprijinul nostru pentru masele din țările respective.
Daniel Cohn-Bendit
Doamnă președintă, domnule comisar, cred că într-adevăr ne confruntăm cu mai multe probleme. Primul aspect, care nu va fi rezolvat în două săptămâni, este întrebarea Comisiei legată de ce înseamnă o politică reală într-un climat care există de mulți ani în regiunea mediteraneană și probabil și în alte părți. Cu alte cuvinte, ce fel de relație trebuie să aibă Uniunea Europeană cu aceste dictaturi și ce formă trebuie să îmbrace aceasta. Pentru că totul este mai degrabă extraordinar. Astăzi toată lumea spune că dl Mubarak a fost un dictator. Nu am auzit acest lucru acum o lună în Parlamentul European. La momentul acela nu era dictator. Deci dacă doriți să înghețați activele, nu înghețați numai activele prietenilor dlui Mubarak, ci și pe cele ale dlui Mubarak și ale familiei sale, așa cum ați procedat în cazul dlui Ben Ali; nu ați înghețat numai activele anturajului dlui Ben Ali.
În al doilea rând, cred că ceea ce vedem astăzi în Egipt și Tunisia este un tsunami democratic. Ce am făcut când un tsunami a produs multe victime? Am mobilizat fonduri excepționale tocmai pentru a ajuta persoanele afectate. Acum trebuie să mobilizăm fonduri excepționale pentru a ajuta oamenii din Tunisia și Egipt, deoarece motivele din spatele revoltei au fost în primul rând foametea și sărăcia, iar dacă această sărăcie nu se ameliorează în timpul tranziției democratice, există pericolul ca unii dintre protestatari să treacă în rândul fundamentaliștilor și al conservatorilor, de exemplu. Nu putem întârzia.
Prin urmare, cred că ar trebui oferit un pachet substanțial de către Comisie Tunisiei și Egiptului și să se afirme că democrația este un lucru bun, deoarece aduce și finanțare. În același timp, nu cred că o deplasare a doamnei Ashton este suficientă, având în vedere cum stau lucrurile în prezent. Trebuie să existe un reprezentant special, deoarece trebuie să continuăm discuțiile cu comisiile. De exemplu, în Tunisia și Egipt, comisiile care aduc modificări constituției nu includ membri ai partidelor de opoziție sau femei. Sunt numai bărbați, deși femeile au luat parte la demonstrații. Prin urmare, trebuie să sprijinim acest proces și cred că Comisia ar trebui să procedeze așa cum a făcut-o în trecut pentru est și să-și ofere ajutorul în legătură cu aspectele constituționale necesare - cu alte cuvinte trebuie să fie prezentă la nivel politic, juridic și economic.
Voi mai dezbate un ultim aspect. În ceea ce privește subiectul acestei regiuni, aveți cunoștință despre discuțiile care au loc în prezent cu privire la îmbunătățirea tehnică a acordurilor de asociere cu Israelul. Nu cred că aceasta este soluția potrivită. Nu cred că acesta este semnalul potrivit pe care am dori să-l transmitem. Israelul trebuie protejat, însă trebuie revizuită politica tuturor țărilor din regiune, inclusiv cea a guvernului israelian. Nu este vorba de a pune în discuție Israelul, ci numai politica guvernului său. A oferi astăzi Israelului îmbunătățirea tehnică a acordului de asociere ar transmite un semnal negativ întregii regiuni.
(Aplauze)
Charles Tannock
în numele Grupului ECR. - Domnule președinte, în primii treizeci de ani de existență a Israelului, Egiptul a fost dușmanul său implacabil. În ultimii treizeci de ani, din fericire, între cele două țări a fost pace.
Nu există cuvinte pentru a spune cât de importante sunt acordurile Camp David pentru securitatea Israelului. Israelienii se tem foarte tare că radicala Frăție a Musulmanilor va umple de fapt golul creat de revoluția egipteană. Este destul de rău că Israelul se confruntă cu amenințarea teroristă a Hezbollah la granița libaneză, cu fanaticii Hamas care lansează rachete din Gaza și cu amenințarea existențialistă din partea unui Iran înarmat nuclear. Totuși, o preluare islamistă în Egipt ar duce aproape sigur la revocarea tratatului de pace Egipt-Israel și la deschiderea frontierei Rafah către Hamas.
UE ar trebui să condiționeze ajutorul nostru de păstrarea tratatului de pace și să nu aprobe sprijinirea evoluțiilor politice din Egipt care amenință securitatea aliatului nostru strategic. Sprijinirea unei societăți egiptene democratice este extrem de importantă pentru noi, iar provocările economice sunt imense. Susțin pe deplin ideea de a mobiliza împrumutul de finanțare din partea BEI și BERD, după cum a sugerat ieri Înalt Reprezentantul în Financial Times. Partidele noastre politice și grupurile din Europa trebuie să contribuie, de asemenea, la înființarea partidelor laice, pluraliste, democratice în Egipt pentru a concura în mod liber în alegerile de peste șase luni, când sperăm că militarii vor pleca de la putere.
(Vorbitorul a fost de acord să răspundă la o întrebare în conformitate cu procedura cartonașului albastru menționată la articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură)
Krisztina Morvai
(HU) Domnule președinte, nu pot să nu îmi întreb colegul deputat cât de echilibrată crede că este imaginea furnizată cu privire la Israel și la situația din Orientul Mijlociu, având în vedere că nu a spus niciun cuvânt despre încălcările grave ale drepturilor omului comise de către statul Israel, inclusiv atacul său scandalos în Gaza, așa-numitul gard de securitate, care nu are nimic a face cu securitatea, sau toate aceste încălcări ale drepturilor omului, care au fost condamnate de către ONU precum și de mai multe organizații și grupuri pentru drepturile omului.
Charles Tannock
Domnule președinte, această dezbatere este despre cum am ajutat Egiptul. Desigur, subliniez că trebuie să-l ajutăm și pe aliatul nostru strategic, Israelul.
Nu este nevoie să dezbatem acum de ce Israelul este aliatul nostru, de ce împărtășește valorile noastre democratice comune, de ce zidul de securitate a redus de fapt atacurile teroriste și atentatorii sinucigași cu peste 90 % sau de ce, spre deosebire de oricare dintre vecinii săi, Israelul are o presă liberă și alegeri libere.
Aceasta este o dezbatere pentru altă dată. Ceea ce spun în acest stadiu este că tratatul de pace cu Israelul este esențial pentru stabilitatea și securitatea regională și, desigur, trebuie să vă amintiți că UE este un jucător foarte mare în cadrul Cvartetului.
Willy Meyer
în numele Grupului GUE/NGL. - (ES) Domnule președinte, domnule Füle, Uniunea Europeană are o problemă foarte gravă cu politicile sale de vecinătate, care trebuie rezolvată. Am trecut de la tutela noastră necesară asupra regimurilor Mubarak și Ali Ben - o abordare de colaborare pe care, după cum am afirmat, a fost necesară - către o situație în care căutăm acum să condamnăm aceste dictaturi și, de asemenea, să obținem un anumit grad de tutelă asupra procesului revoluționar de schimbare democratică pus în scenă de către unele segmente ale societății civile.
Revoluțiile din Tunisia și Egipt au ceva în comun. Protestatarii sunt foarte tineri, rolul organizațiilor politice a fost neglijabil - deși acesta nu a fost cazul cu sindicatele - iar ambele revoluții cer un stat al bunăstării democratice, complet laic, aceasta fiind ceva ce ar trebui să ne bucure.
Cu toate acestea, politica noastră de vecinătate a fost lipsită de credibilitate. Nu putem juca un rol necesar de colaborare față de două dictaturi azi, pentru a le incrimina mâine și pentru a încerca să obținem tutela asupra reformelor constituționale egiptene, care vor da formă viitorului stat.
Domnule Füle, nu reușim să înțelegem de ce articolul 2 din acordurilor de asociere nu a fost niciodată pus în aplicare. Clauza 2 nu a fost niciodată pusă în aplicare. Nici în Egipt, Tunisia, Maroc sau Israel. Niciodată. Această clauză este un element cheie al acordurilor de asociere, însă nu a fost niciodată pusă în aplicare. Termenii acesteia sunt foarte clari: țările care semnează acorduri de asociere cu Uniunea Europeană trebuie să respecte dreptul internațional și drepturile omului. Această clauză cheie nu a fost niciodată pusă în practică, nu a fost niciodată activată. Prin urmare, nu împărtășesc această filozofie prin care liberul schimb are prioritate față de drepturile omului în regiunea mediteraneană.
Aceasta este ceea ce trebuie schimbat, domnule Füle.
Fiorello Provera
Domnule președinte, doamnelor și domnilor, căderea președintelui Mubarak a pavat calea spre democrație, însă aceasta este, de asemenea, o oportunitate extraordinară de a elibera poporul egiptean. Reforma instituțiilor democratice ale țării va permite, printre altele, dezvoltarea în continuare a economiei și posibilitatea de a răspândi prosperitatea la toți membrii societății, chiar și cei mai slabi.
Fără democrație, dezvoltarea economică va servi doar la îmbogățirea câtorva familii, așa cum a fost întotdeauna în țările care nu au justiție socială. Prin urmare, politica europeană trebuie să sprijine Egiptul, care inițiază reforme, și să ajute poporul egiptean să își aleagă propriul viitor fără ajutor.
Pe de altă parte, trebuie să fim clari cu viitorul guvern de la Cairo și să subliniem faptul că o nouă politică de parteneriat, mai generoasă, va fi condiționată de securitatea regională și de pacea cu Israelul.
Andreas Mölzer
(DE) Domnule președinte, domnule comisar, este cât se poate de firesc ca evenimentele revoluționare să fie însoțite de o mare emoție. Cu toate acestea, în calitate de europeni imparțiali, ar trebui să ne protejăm împotriva acestor emoții și să avem în continuare în vedere realitatea situației. Dacă în general ne bucurăm de explozia democrației în Egipt sau chiar în Tunisia, atunci ignorăm realitatea. Realitatea este că în Egipt avem un regim militar, care - sperăm noi - este doar un regim de tranziție, iar în Tunisia există un regim care nu reușește să împiedice miile sau zecile de mii de oameni să emigreze ilegal.
Europenii trebuie, desigur, să fie prieteni ai popoarelor și aliați ai libertății. Cu toate acestea, gândindu-ne la viitor, trebuie să acționăm în consecință în legătură cu regimurile și dictaturile care sunt încă puternic înrădăcinate în alte țări arabe. Cred că putem face acest lucru numai dacă nu ne vom face speranțe deșarte și dacă vom ajuta aceste popoare să dezvolte ceea ce este necesar pentru democrație: statul de drept, o economie de piață liberă și structuri care sunt necesare pentru ca democrația să poată fi luată în calcul.
[Vorbitorul a fost de acord să răspundă la o întrebare în temeiul procedurii cartonașului albastru (articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură)].
Daniel Cohn-Bendit,
(DE) Domnule Mölzer, credeți că este de bun gust ca UE să negocieze în prezent cu colonelul Gaddafi în ceea ce privește întoarcerea refugiaților, când 40 de persoane au fost rănite în demonstrațiile din Libia de astăzi? Credeți că este mai bine, împreună cu dictatorul, să forțăm acum refugiații să se întoarcă? Credeți că este de bun gust?
Andreas Mölzer
(DE) Domnule Cohn-Bendit, m-ați auzit afirmând că UE trebuie să adopte o poziție cu privire la dictatorii care sunt încă la putere și sunt încă acceptați în prezent ca parteneri ai Uniunii Europene și că ar trebui să facem acest lucru înainte ca schimbările revoluționare să aibă loc în țările în cauză cu privire la drepturile omului, democratizare și statul de drept. Cu toate acestea, democratizarea în aceste țări nu oferă cu adevărat motive de azil, iar dacă democrația se instaurează acum, trebuie să fie, de asemenea, posibil ca oamenii să poată rămâne acolo.
Elmar Brok
(DE) Domnule președinte, domnule comisar, domnule Președinte în exercițiu al Consiliului, trebuie să recunoaștem ceva ce noi încă nu am învățat, și anume că de multe ori trebuie să lucrăm cu regimuri nedemocratice, deoarece multe țări din lume sunt conduse de dictatori. În acest sens totuși, nu trebuie să uităm să lucrăm împreună cu societatea civilă. Trebuie să facem acest lucru atât pentru a sprijini drepturile omului, cât și pentru a dezvolta democrația.
A doua mea părere este că trebuie să recunoaștem faptul că stabilitatea nu este singurul factor decisiv. Stabilitatea reală va apărea doar dacă sprijinim libertatea. Dacă nu profităm acum de ocazie și dacă nu acordăm asistență oamenilor curajoși din aceste țări, există riscul să ne găsim într-un vid și în imposibilitatea de a aduce o schimbare - un vânt al schimbării - așa cum am făcut în 1989 în Europa Centrală și de Est, și, în schimb, vom vedea o situație asemănătoare cu cea a Iranului din 1979.
De asemenea, acordarea de asistență înseamnă acum stabilitate și securitate pentru noi - libertatea și stabilitatea merg mână în mână. Prin urmare, sunt recunoscător că după dificultățile din timpul fazei inițiale a noului nostru serviciu, Serviciul pentru acțiune externă și Comisia fac acum în mod clar progrese și vin cu propuneri raționale. În această privință, este important nu doar să îmbunătățim și să sporim asistența din punct de vedere structural, ci să ne oferim, de asemenea - depinde de oamenii de acolo dacă ofertele noastre sunt acceptate - să ajutăm aceste țări să construiască structuri democratice, astfel încât să poată intra într-un concurs democratic, iar democrații să fie cei care câștigă alegerile, și nu acei oameni care sunt poate organizați de un regim militar sau de Frăția Musulmană. În acest sens, trebuie să fim mai curajoși și poate să ne stabilim programele într-un mod ceva mai inteligent decât am făcut-o în trecut.
Sper că aici suntem pe calea cea bună. Dacă vom realiza acest lucru, nu vom mai face multe din greșelile din trecut și ar trebui să folosim acest lucru pentru a profita de o ocazie pentru noi înșine.
Saïd El Khadraoui
(NL) Domnule președinte, Mubarak poate că a plecat, dar acesta poate fi doar un pas intermediar. Sunt necesare mult mai multe măsuri, iar armata, care deține acum frâiele puterii, trebuie să găsească un mod credibil de a ghida procesul de tranziție care a început deja. Asta înseamnă eliminarea legii marțiale și implicarea tuturor forțelor democratice în măsurile care sunt luate acum. În acest sens, elaborarea unei noi constituții va fi primul test important.
La rândul său, Uniunea Europeană ar trebui să utilizeze toate mijloacele posibile, directe și indirecte, pentru a ghida acest proces. Printre altele, acest lucru va însemna, de fapt, ajutarea partidelor democratice și a societății civile să se dezvolte. De asemenea, acest lucru înseamnă înghețarea activelor celor care au abuzat de fondurile de stat. Evident - și acest lucru va fi mult mai greu și va necesita mai multă muncă - trebuie să adoptăm un pachet de măsuri economice de sprijin, pentru că tranziția poate fi considerată într-adevăr un succes numai atunci când economia își va reveni.
În cele din urmă, am observat că actualele clauze ale democrației, care există dar care nu sunt aplicate, s-au dovedit a fi un eșec. Prin urmare, vor trebui să fie evaluate.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Domnule președinte, doamnelor și domnilor, cursul unei revoluții este rareori previzibil. Acesta a fost cazul revoluțiilor americane și franceze, precum și al revoluției majore din Europa, din 1989-1991. Este important pentru noi să clarificăm un lucru: aceasta este și rămâne revoluția egipteană. Nu este o revoluție europeană pe care am fi în măsură să o dirijăm. În schimb, ceea ce doamna Ashton face acolo este corect, și anume ascultă și nu încearcă să dicteze evenimentele de acolo, așa cum ar dori Europa.
Cu toate acestea, un lucru este esențial: nu numai că ar trebui să se organizeze alegeri în Egipt în luna august, ci, de asemenea, egiptenii trebuie să aibă alegeri reale. Este bine că Frăția Musulmanilor s-a implicat în procesul de modificare a constituției, a fondat un partid și va lua parte la alegeri. Totuși, puterile laice trebuie să fie implicate în mod egal, astfel încât egiptenii să aibă alegeri reale în această revoluție pentru libertate.
Aș dori să spun câteva cuvinte despre adaptarea mecanismelor. Acesta este jargon și aproape nimeni nu înțelege ce înseamnă. Ce înseamnă? În primul rând, înseamnă a oferi mai mulți bani pentru a permite Băncii Europene de Investiții să facă ceva. Dar ce altceva înseamnă acest lucru? Avem nevoie de un fundament european pentru democrație, pentru a ne permite să lucrăm mai eficient, mai rapid și mai democratic în viitor cu aceste societăți civile.
Mirosław Piotrowski
(PL) - Domnule președinte, încă o dată, Parlamentul dezbate situația din Egipt, care este una dinamică și necesită monitorizare. Între timp, președintele Egiptului a demisionat, însă acest lucru nu a diminuat teama de destabilizare în această țară și în întreaga regiune. Amenințarea că puterea poate fi preluată de către elemente extremiste încă mai există. Anterior, am sugerat că Parlamentul și Comisia ar trebui să trimită o misiune specială de observare în Egipt, iar acum ar trebui să acordăm acestei delegații competența de a lua decizii. Miza nu este numai sprijinul pentru alegeri libere, ci și furnizarea unui pachet de ajutor de urgență, în special având în vedere faptul că egiptenii înșiși solicită ajutor financiar pentru Egipt. O aprofundare a crizei existente ar putea duce la creșterea sentimentului antidemocratic și de neliniște. Pentru ca măsurile luate să fie eficiente, ar trebui să existe consultări cu diplomații din Statele Unite, care sunt implicați activ în politica din această regiune.
Bastiaan Belder
(NL) Domnule președinte, o lipsă îngrozitoare de libertate politică, împreună cu o situație socioeconomică chinuitoare, a dus la săptămâni de demonstrații în masă și la demisia în cele din urmă a președintelui Mubarak.
Se spunea pe străzile din Cairo că doar un cetățean egiptean încă adera, de fapt, la starea de asediu. Hosni Mubarak. Totuși, doar remarcile spirituale nu vor îmbunătăți nivelul mediu de trai al poporului egiptean. Aceasta va fi cu siguranță una dintre primele sarcini ale succesorilor lui Mubarak, dacă doresc să evite riscul exploziei unui nou val de proteste. În același timp, așteptăm în continuare lansarea procesului de democratizare internă. Asigurarea desfășurării pașnice a acestui proces va fi de mare importanță, nu doar pentru societatea civilă egipteană în sine, ci și pentru regiune în ansamblul său.
Salut orice tip de asistență pe care Uniunea Europeană o poate oferi pentru acest proces dublu de tranziție, iar acest lucru se aplică, de asemenea, poziției vulnerabile a copților și continuității relațiilor egipteano-israeliene.
Barry Madlener
(NL) Domnule președinte, acum că situația s-a stabilizat în Egipt, a venit momentul să deschidem ochii la ceea ce se întâmplă cu adevărat în Africa de Nord.
Mulți dintre protestatari nu caută impunerea democrației, ci a sharia. "Allah akbar” a fost un slogan care a fost auzit adeseori în timpul protestelor. Jurnaliștii au fost hărțuiți, un corespondent olandez a fost amenințat cu moartea, iar cel mai trist lucru dintre toate este faptul că extraordinara jurnalistă americană Lara Logan a fost abuzată sexual de un grup.
Ayatolahii din spatele dictatorului Ahmadinejad și Al-Qaida au avut probabil o zi de teren. Frăția Musulmană poate continua acum războiul sfânt împotriva Israelului și Occidentului.
Fac apel la deputații noștri să nu fie naivi astăzi. Egiptenii se confruntă cu o alegere importantă. Frăția Musulmanilor va veni la putere sau Egiptul va dobândi un guvern laic? Conform legii sharia, creștinii copți, musulmanii apostați, femeile și homosexualii nu vor avea un viitor decent în Egipt. Dacă islamiștii din Frăția Musulmană vor obține ceea ce vor, Israelul va fi din nou ținta violențelor.
Singura poziție corectă pe care o putem adopta astăzi trebuie să fie: egipteni, alegeți libertatea, nu sharia! Islamul este incompatibil cu democrația. Noua constituție egipteană nu trebuie predată către sharia. Nu ar trebui să li se permită imamilor să controleze politica. Partidul pentru libertate din Olanda are curajul să spună acest lucru cu voce tare. Parlamentul și Comisia Europeană au curajul să spună acest lucru astăzi? Aceasta este întrebarea la care trebuie să răspundem astăzi.
Ioannis Kasoulides
Domnule președinte, plecarea lui Hosni Mubarak semnalează tranziția către o democrație pluralistă, care răspunde aspirațiilor poporului egiptean.
Forțele armate egiptene au acum responsabilitatea de a-și conduce țara într-o perioadă scurtă de timp către o democrație autentică, un stat de drept cu un sistem judiciar independent, o bună guvernare și responsabilitate cu privire la suspiciunile de corupție. Conducerea militară este avertizată să nu dezamăgească tinerii care au fost în fruntea demonstrațiilor și ai căror reprezentanți ar trebui să fie chemați să își joace rolul în consolidarea democrației în timpul tranziției.
Mesajul Egiptului este un mesaj pentru toată lumea arabă. Țările arabe sunt partenerii noștri; nu avem intenția de a-i trata cu condescendență sau de a le impune ceva din exterior. Totuși, mesajul pentru aceștia, așa cum a fost trimis de egipteni și de tunisieni, este: "Reformați și reformați acum. Democratizați, guvernați bine, luptați împotriva corupției sau înfruntați mânia poporului.”
Acest mesaj nu este numai pentru lumea arabă. Ieri el a fost transmis în Diyarbakir în Turcia și în Teheran, precum și în alte orașe iraniene. Oamenii o pot face!
Richard Howitt
Domnule președinte, sunt încântat de faptul că Înaltul Reprezentant va fi primul și cel mai înalt diplomat străin care vizitează Egiptul, iar în urma acestei dezbateri va lua cu sine sprijinul Parlamentului pentru eliberarea imediată a deținuților politici, pentru tragerea la răspundere juridică a celor responsabili pentru reprimarea violentă a protestelor pașnice și pentru înghețarea activelor și a altor acțiuni pentru autorii abuzurilor trecute privind drepturile omului.
Domnule comisar, aceasta a fost revoluția socială mass-media, planificată într-un Internet cafe, Wael Ghonim de la Google fiind unul dintre eroii săi. Însă companiile precum Vodafone trebuie să învețe lecția opririi serviciilor și ar trebui să îi invităm să se alăture inițiativei rețelei globale, împreună cu organizațiile pentru drepturile omului, pentru a arăta că vor apăra principiul libertății de exprimare acolo unde aceasta este în pericol.
În cele din urmă, acest Parlament a fost timid în a discuta despre Tunisia; am dezbătut problema Tunisiei când au ieșit egiptenii în stradă și dezbatem astăzi despre Egipt, când poate că ar trebui să ne întrebăm cum putem sprijini mai bine tranziția democratică acum în Yemen, Siria, Libia și în alte părți ale lumii arabe, înainte fie necesar ca oamenii să moară pe străzile capitalelor, pentru a determina Europa și lumea să facă acest lucru de rușine.
Marielle De Sarnez
(FR) Domnule președinte, nu cred că istoria ne-ar ierta dacă evenimentele care tocmai au avut loc și continuă să aibă loc s-ar dovedi a fi mai presus de noi. Prin urmare, cred că este foarte important ca Uniunea Europeană să poată trage rapid concluzii din invizibilitatea sa relativă, ca să o spunem în termeni moderați, din timpul evenimentelor recente.
De aceea, consider că nu trebuie precupețit niciun efort și că trebuie să ne oferim sprijinul deplin și necondiționat în favoarea procesului de tranziție democratică, atât în Tunisia, cât și în Egipt, că trebuie să fim de partea acestor popoare și că trebuie să le spun acest lucru, făcând tot ce ne stă în putere pentru a ne asigura că statul de drept se afirmă mai puternic din aceste revoluții și din aceste schimbări, în special în cazul Egiptului. Eu cred că doar statul de drept va oferi un element de stabilitate și va servi la stabilizarea întregii regiuni. Cu alte cuvinte, acest lucru este deosebit de important. Trebuie să organizăm o conferință a donatorilor și, mai presus de toate, nu ar trebui să fim speriați. Aceste revoluții sunt revoluțiile laice din partea tunisienilor și egiptenilor, care doresc pur și simplu democrație și dezvoltare, care sunt legate intrinsec. Totuși, ar trebui să ne revizuim politica de vecinătate și să analizăm chestiunea relațiilor dintre state, dar și a relațiilor dintre diferite opinii publice. Acesta este exact rolul Parlamentului European.
Sajjad Karim
Domnule președinte, astăzi avem o dezbatere foarte diferită de cea care a avut loc abia acum câteva zile în acest Parlament. Este esențial ca oamenii din Egipt să știe că le suntem alături. Salut faptul că Înaltul nostru Reprezentant este în prezent în acea parte a lumii.
Oamenii din Egipt se bazează acum pe armată pentru a lua inițiativa și pentru a organiza alegeri libere și corecte, în scopul de a clădi genul de societate pentru care au plătit cu viața lor și cu sânge. Este acum rândul comunității internaționale să se asigure că intervenim pentru a-i ajuta să își construiască instituțiile și pentru a permite partidelor politice să se afirme și să ia parte la aceste procese electorale. Sper că Uniunea Europeană își va juca rolul în această privință.
În cele din urmă, domnule comisar, deturnarea fondurilor de către liderii din țările în curs de dezvoltare este o realitate pe care noi o cunoaștem foarte bine. A venit vremea ca Europa să spună că refuzăm să fim utilizați ca un vehicul pentru ca astfel de oameni să își mai pună la adăpost fondurile.
Pino Arlacchi
[adresându-i domului Madllener o întrebare în conformitate cu procedura cartonașului albastru menționată la articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură] Domnule președinte, a fost descris rezultatul tragic al tranziției egiptene spre democrație. S-a spus că a fost inevitabil ca fundamentaliștii islamici să preia puterea în mod democratic și așa mai departe.
Nu credeți că această imagine este catastrofală și greșită? De ce nu luăm în considerare faptul că motivele pentru care fundamentalismul islamic și terorismul din Orientul Mijlociu sunt strâns legate de guvernele tiranice și că există acum o ocazie pentru ca regimurile democratice să le reducă pe amândouă?
Barry Madlener
(NL) Domnule președinte, subliniez aici unul dintre pericolele reale cu care se confruntă Egiptul, și anume că ar putea să cadă pradă Frăției Musulmane islamiste. De asemenea, fac apel la dumneavoastră și la Comisie să facă față acestui risc și să trimită un semnal important egiptenilor, și anume că pot uita de sprijinul nostru în cazul în care optează pentru Frăția Musulmană și sharia. Consider că acesta este un semnal foarte important de trimis astăzi și sper că mă veți sprijini în acest sens.
Cristian Dan Preda
18 zile de revoltă, demisia lui Hosni Mubarak, preluarea controlului de către consiliul superior al armatei, în principiu e deschisă calea unei tranziții. Speranța noastră este ca această tranziție să fie una spre democrație. Lucrurile evoluează, e cert faptul acesta, cu o viteză pe care, în principiu, evenimentele revoluționare o au. În ultimele zile, cum știți, constituția a fost suspendată, parlamentul dizolvat, comisia de revizuire a constituției propune modificări în 10 zile, alegerile legislative și prezidențiale sunt în șase luni.
Cred că Uniunea Europeană trebuie să sprijine prin toate mijloacele orice gest care înseamnă tranziție democratică. Pe de altă parte, aș vrea să avertizez asupra unei anumite forme de precipitare, pentru că toate aceste procese de construcție cer un anumit timp. De asemenea, să nu uităm că forțele democratice au nevoie critică de reconstrucție și întărire, pentru a nu contribui la dezechilibrarea peisajului politic.
Rosario Crocetta
(IT) Domnule președinte, doamnelor și domnilor, Egiptul: de la comunitate virtuală de pe Facebook la cea reală, milioane de oameni căutând distribuția mai echitabilă a bogăției și mai multă dreptate și protestând împotriva corupției. Trebuie să trecem de la perioada de tranziție a soldaților și a tancurilor la o adevărată democrație: o nouă constituție, noi alegeri, abolirea pedepsei cu moartea, închisori mai umane, drepturi sociale și libertate.
Acest lucru va fi dificil. Cei care sunt dispuși să utilizeze orice mijloace în numele unei idei stau la pândă. Vrem să credem în extraordinarul popor egiptean, care însă nu a trăit niciodată democrația. Ne dorim o democrație laică, cu o separare distinctă între autoritatea religioasă și puterea politică, o democrație care integrează minoritățile și stabilește drepturi adevărate: la asistență medicală publică, securitate socială și locuri de muncă.
Europa sprijină această abordare prin investirea unor resurse cu capacitatea de a promova o dezvoltare reală în Egipt: fără dictaturi, fără suferință, fără sărăcie.
Edward McMillan-Scott
Domnule președinte, colegii au primit probabil luni un e-mail din partea mea descriind experiențele mele din timpul unei vizite informale la Cairo de sfârșitul săptămânii trecute. A fost un privilegiu să fiu acolo în calitate de vicepreședinte pentru democrație și drepturile omului.
Dl Kasoulides s-a referit la rolul tinerilor în recenta revoluție din Egipt. Are perfectă dreptate. Ei au jucat un rol fundamental. Am vorbit acum câteva momente cu unul dintre organizatori și l-am întrebat: "Ești încă optimist?” Acesta a spus: "Sigur că sunt. Lucrurile evoluează în direcția bună.”
Însă există probleme. Calendarul pentru alegeri este greșit, iar calendarul pentru reformarea Constituției este mult prea scurt. Este nevoie de mai mult timp. Vorbim despre Egipt, dar acest proces se răspândește. Este ca în 1989, iar Uniunea Europeană are nevoie de proceduri speciale - acest Parlament, Comisia, Consiliul, SAE - și salutăm susținerea anticipată a dnei Cathy Ashton pentru democrație, dar trebuie să facem mai mult. Trebuie să recompensăm reforma.
Așa cum am spus duminică la Cairo - și sper să spun și în prezența altor persoane - "Nu sunt aici ca britanic sau ca european, sunt aici în calitate de egiptean de onoare.” Încă sunt.
Francisco José Millán Mon
(ES) Domnule președinte, avem nevoie de clarificări suplimentare cu privire la planurile Consiliului Militar Suprem în Egipt.
O acțiune specifică este organizarea de alegeri democratice în termen de șase luni în urma unei reforme constituționale conduse de experți. Cu toate acestea, am citit, de asemenea, că săptămâna viitoare vom vedea un nou guvern ce se presupune că va include reprezentanți ai opoziției, potrivit secretarului britanic de externe.
În orice caz, cred că suntem cu toții de acord că până când au loc alegerile, cea mai bună cale de urmat este aceea a unui proces de tranziție, susținut de cel mai larg consens politic posibil. Ar fi, de asemenea, de dorit ca forțele sociale să lucreze împreună pentru a garanta că această tranziție este lipsită de tensiuni majore.
Doamnelor și domnilor, Uniunea Europeană trebuie să sprijine procesul democratic și să contribuie la succesul acestuia. Egiptul este o țară-cheie, iar evoluțiile de acolo vor fi resimțite în toată Marea Mediterană și în lumea arabă. De aceea, salut vizita de săptămâna viitoare a doamnei Ashton la Cairo.
Încă un lucru: tunisienii și egiptenii ne-au dat o lecție privind dorința oamenilor de libertate. Sper că miniștrii de externe nu vor trece cu vederea această lecție când vor evalua poziția comună privind Cuba, care este menită exact să obțină o tranziție democratică în această țară și care îi apără pe cei care apără libertatea.
Kader Arif
(FR) Domnule președinte, domnule comisar, nu poate fi niciodată suficient de des spus că ceea ce se întâmplă în partea Mediteranei de sud și în general în lumea arabă este istoric, mai ales pentru acele popoare care, la o jumătate de secol după ce țările lor au câștigat independența prin decolonizare, își câștigă astăzi libertățile individuale și colective. Vă aud spunând că este un lucru istoric, însă și neașteptat, așa cum sunt toate revoluțiile populare. Cu toate acestea, această nouă situație ne cere să ne regândim în totalitate viziunea, politicile și relațiile cu aceste țări. S-au prezentat propuneri.
Într-adevăr, prudența cu care am reacționat până în prezent este ușor și îngrijorător explicată prin obsesia noastră privind stabilitatea, prin care vreau să spun că abordarea care acordă prioritate siguranței s-a alimentat din temerile noastre, o abordare ale cărei dominante unice au fost lupta împotriva imigrației, terorismului și islamismului radical, împreună cu unele interese economice, nu în ultimul rând accesul la energie.
Am acceptat regimurile autoritare, atunci când singurul lor scop a fost să confirme temerile noastre. Revolta oamenilor a evidențiat eșecul politicilor noastre. nu mai avem dreptul să continuăm bazându-ne analizele pe aceleași temeri sau, chiar mai rău, pe baza acelorași idei cu tentă xenofobă. De aceea, trebuie să fim alături de cei care aspiră la o mai mare libertate și democrație, în locuri în care este posibil să fii musulman, democrat și laic. Acesta este mesajul care ni se trimite.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Domnule președinte, revoltele din Tunisia și Egipt creează deja un efect de domino politic în numeroase țări musulmane. Comunitățile se răscoală cu cerințe și solicitări care sunt reprimate de zeci de ani.
Atenție! Nimic nu s-a încheiat. Totul abia începe. Noi provocări și perspective noi. Întrebarea este: ce face Europa? Ce poate face și ce trebuie să facă? Desigur, nu ceea ce s-a făcut până în prezent. Aceasta a fost practic absentă, fără coeziune și fără reflexe. Ce va face, de exemplu, referitor la noul aflux de imigranți? Cu siguranță, nu ceea ce a făcut până în prezent, cu lipsa de solidaritate din partea nordului pentru partenerii săi din sud?
Din acest motiv, noi și colegii noștri din Cipru, Malta, Franța, Spania și Italia am adresat o întrebare pe această temă Comisiei. Evoluțiile din vecinătatea noastră mai largă devin un etalon pentru politica europeană externă. Vom reuși sau vom eșua? Timpul se scurge. Lampedusa ne cheamă.
Carmen Romero López
(ES) Domnule președinte, și eu voi lăuda recenta vizită a doamnei Ashton în Tunisia, precum și călătoria sa în Egipt de săptămâna viitoare.
După cum a spus antevorbitorul meu, ce poate face Europa? Este esențial să se indice clar sprijinul nostru pentru aceste țări în acest moment. Geografia și istoria fac din Europa aliatul natural al țărilor din regiunea mediteraneană. În ciuda surprinderii și neîncrederii noastre, acesta este momentul potrivit pentru a le transmite cât de importante sunt pentru noi, ce schimbare radicală au adus politicii noastre de vecinătate și ce speranțe mari avem pentru această nouă regiune mediteraneană reprezentată de tinerii din Egipt și Tunisia.
După cum au afirmat și alți vorbitori, acum ar trebui să sprijinim această transformare. Mai presus de toate, ar trebui să facem acest lucru prin dezmembrarea aparatelor de represiune - să nu uităm că dictatura continuă, chiar dacă dictatorul a demisionat -, ridicând starea de urgență și ajutând forțele prodemocratice, astfel încât Europa să poată avea o contribuție veritabilă la acest proces, iar democrația să poată deveni cu adevărat consolidată și să se poată stabili un nou parteneriat.
Ceea ce s-a spus despre necesitatea de a adapta instrumente nu este sub nicio formă gratuit. Adevărul este că o pagină a fost ștearsă și acum trecem la una nouă.
Boris Zala
(SK) Domnule președinte, este destul de clar din contextul pe care dl Verhofstadt l-a prezentat aici că forțele opoziției democratice egiptene nu au reușit să organizeze un organism unic, care să reprezinte forțele revoluționare de pe străzi. A scăpa de un dictator este un lucru și a introduce un regim democratic este un altul, total diferit.
Una dintre caracteristicile fundamentale ale revoluțiilor din Europa Centrală în 1989 a fost capacitatea imediată de a crea organizații reale pentru a reprezenta forțele revoluționare democratice și laice.
Nu există loc aici pentru ca Uniunea Europeană să ofere asistență. Este posibil ca acest lucru să fie mai important decât finanțarea sau alte probleme. Acestea vor fi importante în etapele viitoare.
Cine se va așeza în acest moment la masa tratativelor și va purta o negociere reală cu liderii militari? Cine se va afirma cu adevărat în alegeri în calitate de reprezentant al acestor forțe democratice? Răspunsul la această întrebare rămâne neclar, iar în această privință Uniunea Europeană poate oferi asistență. Dacă acest lucru se poate face, nu va mai trebui să ne fie teamă că Egiptul va urma calea Iranului, ci dimpotrivă, putem fi siguri că Iranul va urma calea Egiptului.
[Vorbitorul a fost de acord să răspundă la o întrebare în temeiul procedurii cartonașului albastru (articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură]
Richard Howitt
Domnule președinte, aș dori să spun prietenului meu, dl Zala, că am avut foarte mult de câștigat de pe urma a ceea ce a afirmat despre experiența sa personală referitoare la revoluție. Domnule Zala, există două întrebări în această dezbatere asupra cărora aș dori opiniile dumneavoastră. Pentru oamenii de pe teren, dacă țările străine nu reușesc să vorbească în numele democrației, nu cumva acest lucru mai degrabă ajută extremismul decât îl împiedică? Dacă țările străine vorbesc în numele democrației, este văzut acest lucru ca o interferență și este inadecvat? Aș aprecia opiniile dumneavoastră.
Boris Zala
(SK) Vă mulțumesc foarte mult pentru întrebare. În opinia mea, acum avem suficientă experiență privind revoluțiile împotriva regimurilor dictatoriale pentru a fi îngrijorați de faptul că. prin sfatul nostru. ne-am amesteca în afacerile interne ale altor țări. În 1989, am știut, fără îndoială, și am avut consultări cu multe persoane din străinătate. Ar trebui să ne bazăm pe propria noastră experiență istorică. Există multe aspecte asupra cărora putem sfătui aceste țări și consider că, dacă sfatul este rațional, este acceptabil.
Laima Liucija Andrikien
Domnule președinte, având în vedere importanța enormă a evoluțiilor din Egipt pentru întreaga regiune și a relațiilor UE cu acea parte a lumii, este foarte important să ne arătăm atenția oportună și interesul și să ne asumăm un rol mai degrabă proactiv decât unul reactiv.
Atunci când o națiune - egipteană sau oricare alta - este solidară, revendicându-și dreptul la democrație, UE ar trebui să se ofere pentru a-i ajuta poporul să își transforme visul în realitate.
Având în vedere suspendarea constituției, dizolvarea Parlamentului și alegerile prezidențiale programate ulterior în acest an, este foarte important să se asigure alegeri libere și corecte în această țară. Oamenii își vor exercita dreptul la o mass-media liberă și la libertatea de exprimare.
În același timp, ne confruntăm cu riscul ca, în cazul în care alegerile sunt organizate fără fundamentele unei democrații profunde stabilite, atunci da, este posibil ca extremiștii să triumfe.
Zuzana Roithová
- (CS) Domnule președinte, domnule comisar, susțin cu tărie toate măsurile luate de către Înaltul Reprezentant pentru a ajuta Egiptul în obținerea democrației și prosperității fără alte vărsări de sânge. Totuși, acest lucru nu înseamnă că ar trebui să ignorăm violențele în creștere ce sunt comise împotriva creștinilor copți de către musulmanii radicali. Sunt în contact cu cetățenii europeni și cu cehii care îi ajută pe copți, însă, făcând acest lucru, ei își riscă realmente viețile. Uniunea Europeană trebuie să ceară în mod deschis armatei egiptene să dea un exemplu prin pedepsirea celor care persecută creștini. În același timp, Uniunea Europeană ar trebui să îi ajute în mod activ pe acei copți care riscă să se mute temporar într-o țară sigură.
Aș dori să vă rog să se propună inițierea de către Consiliu a măsurilor temporare de protecție în conformitate cu Directiva 2001/55/CE, în scopul de a salva viețile copților, până când Egiptul va deveni o patrie mai sigură pentru ei. Domnule comisar, puteți face asta?
Simon Busuttil
(MT) Domnule președinte, există trei lucruri de care vom avea nevoie de acum. În primul rând, trebuie să asigurăm Egiptului asistență imediată în timpul etapei de tranziție, la fel cum trebuie asigurată Tunisiei, astfel încât acestea să poată lucra în sensul unei democrații complete și stabile. În al doilea rând, avem nevoie de un plan pe termen lung - pe care eu îl numesc un Plan Marshall - pentru fiecare țară care, precum Tunisia și Egiptul, plănuiește să urmeze drumul democrației. În acest fel, putem arăta că suntem acolo pentru a da o mână de ajutor celor care optează pentru democrație - și să demonstrăm că democrația este precursorul succesului.
În cele din urmă, avem nevoie de o revizuire completă a politicii noastre în Mediterana. Trebuie să apreciem și să recunoaștem că acesteia i-a lipsit viziunea necesară pentru a înțelege ceea ce s-ar fi putut întâmpla în țările arabe și ceea ce, de fapt, s-a întâmplat.
Ioan Mircea Pașcu
Domnule președinte, data trecută unii dintre noi și-au exprimat frustrarea privind tonul moderat al afirmațiilor noastre publice - repet, publice - nu al activității noastre referitoare la evenimentele din Egipt care au precedat demisia lui Mubarak. Desigur, în poziția sa, Lady Ashton este prinsă între ciocan și nicovală, dar dacă vrem ca vocea UE să fie auzită, trebuie să fie suficient de puternică pentru a fi auzită.
Revenind la Egipt, în baza propriilor mele experiențe de cetățean român, mă aștept ca dificultățile reale să înceapă abia acum. Departe de a le îndepărta preocupările, plecarea fostului președinte va complica și multiplica problemele cu care se confruntă societatea egipteană. Unele dintre aceste probleme, cum ar fi armata care nu își îndeplinește promisiunea de a organiza alegeri libere la data stabilită sau denunțarea Tratatului cu Israelul, ne vor afecta în mod direct.
Cu toate acestea, mă încurajează disponibilitatea noastră de a încerca, prin contact permanent cu autoritățile locale, să anticipăm astfel de probleme și să fim pregătiți să intervenim cu mijloacele cele mai adecvate.
Alexandra Thein
(DE) Domnule președinte, doamnelor și domnilor, vin de la Berlin și toată lumea s-a bucurat cu noi, berlinezii, atunci când frontiera din orașul nostru a căzut și granițele s-au deschise pretutindeni în Europa de Est. Acum, în cazul Egiptului, am reacționat prea târziu, prea precaut și, mai presus de toate, prea insensibil. Unde a fost bucuria noastră? Fiecare cuvânt din partea noastră s-a referit doar la "menținerea stabilității”. Cu toate acestea, libertatea este lucrul cel mai important pentru fiecare persoană din lume.
Noi, în special, germanii, știm despre ce vorbim. Ceea ce am avut în Egipt nu a fost stabilitate; a fost opresiune. Libertatea și stabilitatea pot merge mână în mână oricând. Prin urmare, nu ar trebui să dictăm egiptenilor pe cine ar trebui să aleagă. Cu condiția ca alegerile să se desfășoare într-un mod corect și democratic, va trebui să recunoaștem rezultatul și să nu fim atât de aroganți - cum am fost la momentul respectiv în Palestina sau chiar în Algeria - încât să decidem dacă îi vom recunoaște sau nu pe cei care sunt aleși. Trebuie să recunoaștem alegerea făcută.
Franziska Katharina Brantner
Domnule președinte, aș dori să îi spun domului Füle că trebuie să ne concentrăm cu adevărat asupra insistării pentru o tranziție către un guvern civil și pentru a ne asigura că regimul militar aflat acum la putere își va îndeplini promisiunile.
Cred că a fost înființat un comitet pentru a lucra la constituție, însă acesta nu include nici măcar femeie. Este păcat, dacă ne gândim cât de multe femei - femei tinere - au ieșit în stradă pentru a se asigura că această tranziție democratică, această revoluție, include întreaga societate. Prin urmare, trebuie să le susținem, trebuie să solicităm când mergeți acolo și când doamna Ashton merge acolo, să se întâlnească cu femei: să se întâlnească nu doar cu cele care pot fi numite "suspecții obișnuiți”, ci și cu cele care au fost implicate în revoluție și ale căror voci nu sunt auzite atât de des.
Trebuie să insistăm asupra eliberării tuturor prizonierilor și asupra desfășurării unei anchete privind violențele care au avut loc. În cele din urmă, cred că doamna Ashton are dreptate: este vremea să gândim la scară mare. Aici mă refer la comerțul UE, la vize, bani - dar și la curaj.
Struan Stevenson
Domnule președinte, la începutul acestei dezbateri, comisarul a lăudat curajul tinerilor care au ieșit în stradă în Egipt și Tunisia și au creat revolta.
Sute de mii de oameni au ieșit în stradă în Teheran și în alte orașe din Iran luni și au fost oprimați brutal. Au fost striviți. Un tânăr student a fost ucis. Alții au fost torturați și duși la închisoare, unde, fără îndoială, vor fi executați pentru că au încercat să se revolte împotriva acelui regim fascist.
De ce nu spunem niciodată nimic pentru a-i încuraja? De ce suntem ca iepurii orbiți de faruri când vine vorba de a avea de-a face cu mulahii din Teheran? De ce nu spunem nimic pentru a condamna tortura psihologică brutală și asedierea celor 3 400 de iranieni din opoziție din Camp Ashraf? Este timpul să luăm măsuri și să arătam că susținem opoziția iraniană.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Domnule președinte, recentele revolte populare și toate celelalte care se profilează pe țărmul african al regiunii mediteraneene ar trebui să fie un motiv de profundă îngrijorare pentru noi. Trebuie să identificăm cauza acestor revolte; este sărăcia, religia, nedreptatea, corupția sau lipsa democrației și a libertății? Ce anume vor acești oameni, care se revoltă împotriva regimurilor pe care le-au votat, în calitate de ghid și guvernator, în ultimii 30 sau 40 de ani?
Mie mi se pare că în acest Parlament ne considerăm a fi alfa și omega democrației absolute. Prima soluție pe care o propunem sunt banii. Au avut bani, și câțiva oameni vicleni i-au pus la ciorap. Cu toate acestea, trebuie să înțelegem că problema importantă este instabilitatea geopolitică, modificările pe care le poate aduce în zonă, impactul reacției populare și noile echilibre care vor apărea.
Štefan Füle
membru al Comisiei. - Domnule președinte, aș dori să mulțumesc stimaților deputați pentru comentariile și întrebările valoroase. Am apreciat foarte mult astăzi posibilitatea de a face schimb de opinii privind evenimentele din Egipt și privind cea mai bună reacție la acestea. Am auzit o mulțime de observații și propuneri constructive și voi transmite mesajele dumneavoastră Vicepreședinte al Comisiei/Înaltului Reprezentant pentru afaceri externe și politica de securitate.
Vom reflecta împreună cum să abordăm cel mai bine aceste probleme și le vom păstra în capul listei de priorități pe măsură ce răspunsul nostru la evenimentele din Egipt se va dezvolta. Permiteți-mi să vă asigur că, prin procesul de revizuire în curs de desfășurare, vom aborda în mod cuprinzător ambele elemente importante: în primul rând, nevoia de tranziție și reformă a țărilor în cauză și, în al doilea rând, reflecția strategică a acestor transformări istorice extraordinare în zona din vecinătatea noastră și politica noastră de vecinătate. Parlamentul are de jucat un rol important în această privință.
Egiptenii și-au dovedit capacitatea de a-și lua viitorul în propriile mâini. Ei solicită democrație, cer reforme socioeconomice, iar Uniunea Europeană trebuie să fie în măsură să le acorde sprijinul său deplin pentru procesul de reformă democratică. Așa cum am afirmat, acestea sunt încă la început, însă Uniunea Europeană este absolut mobilizată să asculte și să reacționeze la cerințele care vin chiar de la egipteni.
Seán Kelly
Domnule președinte, aș dori să vă felicit cu privire la modul în care ați gestionat astăzi procedura "catch-the-eye”. A fost prima dată când am auzit numele strigate în avans, când numărul de vorbitori a fost limitat, astfel încât ceilalți deputați, care nu au putut să vorbească, și-au putut vedea de treaba lor. Nu am cerut să fiu inclus în procedura "catch-the-eye” în această dezbatere, dar am observat că dumneavoastră ați făcut acest lucru și sper ca ceilalți președinți să facă la fel.
Președinte
- Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Mariya Nedelcheva
Autoritățile egiptene și-au făcut planuri de revizuire a constituției țării lor. Un grup de juriști a fost desemnat și va avea la dispoziție 10 zile pentru a-și înainta amendamentele propuse. Aceasta este o veste foarte bună. Cele mai controversate articole vor trebui revizuite, în special cele referitoare la numărul nelimitat de mandate prezidențiale, condițiile restrictive referitoare la cei care pot candida în alegerile prezidențiale, metodele de supraveghere a alegerilor și oportunitățile limitate de contestare după alegerile legislative. Așadar, tranziția democratică este în curs de desfășurare. Cu toate acestea, revizuirea constituției nu este singura chestiune care trebuie abordată. Bunăstarea economică și coeziunea socială sunt condiții esențiale pentru emanciparea unui popor și buna funcționare a unei țări. În ceea ce o privește, Uniunea Europeană nu poate să stea de o parte și să nu facă nimic în timp ce au loc aceste schimbări. Din momentul în care a salutat tranziția democratică, doamna Ashton va trebui să dezvolte acordurile de parteneriat și să plaseze statul de drept, justiția și drepturile omului în centrul preocupărilor sale. Aceste valori nu pot fi date uitării sub pretextul stabilizării relațiilor noastre.
John Attard-Montalto
în scris. - Este esențial să definim rolul UE în tulburările care au loc în multe țări arabe, în general, și în Egipt, în special. Tulburările au luat pe toată lumea prin surprindere și se pare că nu există plan de rezervă pentru o astfel de eventualitate, care nu este localizată, ci larg răspândită. Baza socioeconomică care provoacă schimbările din lumea arabă nu este diferită în țările care sunt acum în tranziție către ceea ce sperăm noi că va fi un mediu democratic.
Doamna Ashton a declarat că UE are o chemare democratică de a asculta oamenii care doresc schimbarea - iar noi suntem martorii unei lumi aflate în schimbare, deoarece ceea ce se va întâmpla în țările arabe va avea un efect asupra chestiunilor politice, sociale și economice din întreaga lume. O chestiune deosebit de importantă este aceea a securității și stabilității și nu există niciun dubiu că chemarea democratică privește țări considerate a fi aliate cu cele care au în prezent sisteme politice democratice. În acest moment, nu se știe încotro va conduce procesul de tranziție democratică sau care va fi poziția adoptată de democrațiile tradiționale și în special de UE.
