Vymáhání právních předpisů týkajících se vyvážení toxického odpadu do rozvojových zemí (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o
otázce k ústnímu zodpovězení položené Komisi o prosazování nařízení týkajících se přepravy toxického odpadu do rozvojových zemí, kterou pokládají paní Bearderová, paní Eková, pan Ouzký, pan Seeber, paní Klaßová a paní Harmsová za skupinu Aliance liberálů a demokratů pro Evropu, skupinu Evropských konzervativců a liberálů, skupinu Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a skupinu Zelených/Evropské svobodné aliance - B7-0217/2011), a
otázce k ústnímu zodpovězení položené Komisi o vymáhání právních předpisů týkajících se vyvážení toxického odpadu do rozvojových zemí, kterou pokládají paní Wilsová, paní Liotardová, paní de Brúnová, pan Ferreira, paní Matiasová a pan Chountis za skupinu konfederace Evropské sjednocené levice a Severské zelené levice - B7-0218/2011).
Catherine Bearder
autorka. - Pane předsedající, nedomnívá se pan komisař, že pokud by se kdokoliv z nás ráno vzbudil a zjistil, že mu bohatí sousedé naházeli toxický odpad na zahrádku před domem, že by nás to nerozzuřilo? Ale právě toto Evropská unie denně činí.
Každý rok jsou v rozporu s evropským ekologickým právem vyváženy vyváženy tuny toxického odpadu z EU do rozvojových zemí, pašují se přes přístavy s velmi nedostatečnými kontrolami. Téměř tři čtvrtiny elektrického odpadu v EU nelze dohledat a pouze s jednou třetinou elektronického odpadu je nakládáno podle právních předpisů EU. Ve Spojeném království vyhodí průměrný Brit každý rok čtyři kusy elektronického odpadu. To znamená 500 000 tun rozbitých televizorů, počítačů a telefonů, ale u poloviny z nich neexistuje záznam o recyklaci - prostě zmizí -, a to pouze v mé vlasti.
Vývoz kontrolovaného odpadu z EU za účelem likvidace je podle platných právních předpisů zakázán, přesto je roční nelegální vývoz z EU odhadován v průměru na 22 000 tun. Směrnice OEEZ uvádí, že vyvážená elektronická zařízení musí být provozuschopná. To však spoléhá na účinná celoevropská inspekční opatření, která zcela zjevně chybí. Tento odpad obsahuje olovo, kadmium, barium, rtuť, zpomalovače hoření na bázi bromu a další chemické látky a plasty, které se při spalování stávají nebezpečnými. Spalování je často nejlevnější metodou, jak získat tyto cenné kovy, takže dospělí a děti prolézají skládky a hledají příležitost, jak si vydělat pár centů.
Nemůžeme ignorovat dopady tohoto skandálního jednání na životní prostředí a zdraví, které postihuje nejzranitelnější osoby. Upřímně, jako Evropanka se stydím. Děkuji panu komisaři za jeho odpovědi a reakce, ale potřebujeme vědět, jak konkrétně se chystá vyřešit tuto mezeru v nařízení o přepravě odpadů. Má Komise nějaké plány ohledně tun odpadu, který již byl uložen v afrických zemích? Bude třeba nařízení o přepravě odpadů revidovat, nebo se jedná pouze o záležitost vymáhání? Jedná se o naléhavý problém a opatření musí být přijata ihned. Čekám na vaši odpověď.
Anna Rosbach
zastupující autora. - (DA) Pane předsedající, jsem potěšena, že si tolik mých kolegů a kolegyň uvědomuje, že náš odpad prostě jen tak sám od sebe nezmizí, ale bohužel často končí někde ve světě, kde jej nikdo správně nelikviduje. Na tom samozřejmě není nic nového. Velká část evropských zemí začala před mnoha lety odesílat své vyřazené trajekty naplněné azbestem do Indie, kde bosí dělníci oddělují na otevřeném pobřeží staré železo od nebezpečných součástek - což dělají dodnes. Ještě horší je situace afrických dětí, které sedí na zemi a rozebírají náš elektrický odpad na jednotlivé součástky. Je to přijatelné? Ne, samozřejmě není. Avšak EU postrádá vhodné a reálné prostředky k vymáhání správných právních předpisů, které byly přijaty již 12. července 2006.
Směrnice je prosazována prostřednictvím jednotlivých členských států, jak je uvedeno v článku 50, ale některé státy při tomto prosazování přivírají oči. Avšak něco se musí učinit, protože 70 milionů tun nebezpečného odpadu ročně - a toto číslo se zvyšuje - není nic bezvýznamného. Proto mám ještě jednu otázku doplňující písemnou otázku, kterou již Komise obdržela, a to: Zabývala se Komise využitím zvláštních přístavních oblastí pro vykládku nebezpečného odpadu ve vybraných přístavech? To by nám z obecného hlediska poskytlo lepší kontrolní prostředky. Mohla by Komise předpokládat realizaci určitých propagačních akcí, které budou občany EU vybízet k tomu, aby svůj nebezpečný odpad shromažďovali v členských státech na určených místech? Je velmi důležité, aby byli naši občané o tomto problému informováni, protože bez jejich pomoci vyzní úsilí o likvidaci nebezpečného odpadu do ztracena.
Richard Seeber
autor. - (DE) Pane předsedající, pane Barniere, není to jen bankovní sektor, kde naše předpisy nefungují, jedná se rovněž o oblast ochrany životního prostředí. Přestože již od roku 2006 máme právní předpisy týkající se přepravy odpadů, tyto předpisy nefungují, protože neustále roste trend vyvážet nebezpečný odpad mimo území EU, zejména do rozvojových zemí, kde nelze zaručit správnou likvidaci těchto nebezpečných látek. Tento přezíravý přístup k likvidaci vede v těchto zemích k ekologickým a zdravotním problémům, které mohou v extrémních případech způsobit mnoho úmrtí.
Kromě toho zde v Evropské unii plýtváme cennými zdroji. Část strategie pro rok 2020 zahrnuje strategii týkající se zdrojů a odpad je jedním z našich zdrojů. Měli bychom vyvinout veškeré úsilí ke zlepšení našich výzkumných činností v této oblasti, aby mohly být na konci životního cyklu výrobku segregovány cenné materiály.
Váš kolega komisař Potočnik ve svém vystoupení dne 7. dubna oznámil, že i když se Komise této otázce po mnoho let vyhýbala a nedělala nic, zamýšlí letos na podzim předložit sdělení, v němž se bude tímto problémem zabývat, zejména s ohledem na uplatňování stávajících právních předpisů, zlepšený inspekční systém a také na rozšiřování vědecké základny. Pane komisaři, chtěl bych vědět, zda služby Komise již toto sdělení připravují.
Ve jiných vystoupeních se komisař Potočnik zmínil rovněž o nové agentuře. Přestože již máme velké množství oficiálních orgánů, samozřejmě tím myslí určitý způsob posílení kontroly orgánů členských států činných v této oblasti. Chtěl bych vědět, jak se v této oblasti věci mají, protože by se v současné době mohlo zdát, že nejsme schopni tento problém vyřešit. Jaké kroky zamýšlí Komise v této oblasti podniknout?
Satu Hassi
zastupující autora. - (FI) Pane předsedající, dámy a pánové, nedostatečné uplatňování nařízení o přepravě odpadů je dlouhodobým závažným problémem. To již od roku 2003 zdůrazňuje síť Evropské unie pro provádění a prosazování právních předpisů v oblasti životního prostředí, která přišla s jasnými návrhy na zlepšení. Avšak Komise dosud neučinila takřka nic, pokud nepočítáme velké množství provedených studií, a její návrh nové směrnice o obnovitelných zdrojích.
Již více než deset let Parlament požaduje přísnější kontrolní prostředky, včetně právních předpisů o evropských inspekcích: minimální kritéria pro inspekce ve zprávě pana Jacksona z roku 1999, legislativní reformu přepravy odpadů ve zprávě pana Bloklanda z roku 2003 a minimální kritéria pro inspekce v usnesení z roku 2008. To vše Komise z větší části ignoruje.
V roce 2006 nás šokoval obrovský skandál společnosti Trafigura, kdy bylo velké množství toxického odpadu uloženo na Pobřeží slonoviny. Tehdejší komisař pro životní prostředí pan Stavros slíbil, že přezkoumá způsoby posílení nařízení o přepravě odpadů a jeho uplatňování v členských státech, ale nic konkrétního se nestalo. Před dvěma lety doporučila studie Komise vytvoření zvláštní agentury pro uplatňování právních předpisů týkajících se odpadu. Tato agentura by prováděla celou řadu úkolů, například kontrolu vyšetřovacích systémů v členských státech a koordinaci kontrolních prostředků a inspekcí, ale žádný návrh předložen nebyl.
Vloni došla studie Komise k závěru, že nejlepší možností by byl právní nástroj upravující kritéria inspekcí, ale nebyl předložen žádný návrh, přestože komisař Potočnik tvrdí, že je uplatňování právních předpisů EU v oblasti ochrany životního prostředí jeho prioritou.
Nyní bych se chtěla Komise zeptat, kdy vlastně zamýšlí zavést vhodná opatření namísto provádění dalších studií. Kdy budeme mít řádný legislativní návrh, a nikoliv pouze sdělení a studie? Jak uvedl můj kolega pan Seeber, zlepšila by se tím efektivita Evropy v oblasti zdrojů.
Sabine Wils
autorka. - (DE) Pane předsedající, dámy a pánové, nelegální vyvážení odpadu a jeho nelegální likvidace představují stále větší hrozbu pro zdraví a životní prostředí milionů obyvatel rozvojových zemí.
Objem toxického odpadu v EU trvale roste. Vzhledem k vysokým nákladům na recyklaci a likvidaci odpadu je velmi lákavé vyvážet tento odpad do zemí s mírnějšími ekologickými kontrolami a s nižšími náklady na likvidaci. Těší mě zjištění, že je tento problém přijímán všemi stranami této sněmovny, a doufám, že Parlament zaujme k této otázce jednotný postoj.
Mezery v právních předpisech umožňující tento nebezpečný vývoz musí být zaceleny. Stávající právní předpisy týkající se přepravy toxického odpadu do rozvojových zemí musí být zpřísněny a vymáhány. Potřebujeme legislativní návrh týkající se environmentálních inspekcí, tedy něco, co Parlament požadoval již v roce 2008, aby orgány v místních přístavech mohly provádět účinné inspekce lodí.
To musí být rovněž spojeno s možností zadržet lodě v přístavech celé EU, pokud bude důvodné podezření, že porušují právní předpisy. Navrhujeme, aby to bylo podpořeno ve společném usnesení všech stran této sněmovny.
Rovněž musí být lépe kontrolován dovoz odpadu do EU. U pobřeží Kalábrie, jen několik mil od přístavu Cetraro, leží potopená loď, o níž je známo, že přepravovala vysoce toxický odpad. Předpokládá se, že u pobřeží Tyrhénského moře bylo potopeno mnoho dopravních lodí s toxickým odpadem. Tento příklad dokládá, že je nutná transparentnost přepravy odpadů a spolehlivé úřední kontroly.
Michel Barnier
Pane předsedající, vážení poslanci, zaprvé bych chtěl říci, že můj kolega a přítel komisař Potočnik se omlouvá, protože je dnes večer v New Yorku, kde podepisuje důležitou dohodu o biologické rozmanitosti - Nagojskou dohodu.
Nicméně mě velmi těší, dámy a pánové, že jej mohu zastoupit, nebo se o to alespoň pokusit, protože otázka, kterou projednáváte, mne vždy zajímala. Ve své vlasti jsem byl ministrem životního prostředí a nezapomněl jsem na úsilí, které jsme zhruba před 10 lety během mé první funkce komisaře vyvinuli k tomu, aby se s Parlamentem začalo jednat o této velmi závažné problematice. Nařízení o přepravě odpadů zakazuje vývoz nebezpečného odpadu do rozvojových zemí a rovněž vývoz odpadu určeného k likvidaci mimo území Unie a zemí Evropského společenství volného obchodu (ESVO).
Je nám však známo - a vy jste na to upozornili -, že se snahy o prosazování tohoto zákazu v jednotlivých členských státech výrazně liší. Jak jste uvedli, hospodářské subjekty často usilují o využití nedostatečných inspekcí k obejití tohoto zákazu a k pašování odpadu přes jiný členský stát, kde jsou kontroly méně přísné.
Kromě toho se k vývozu odpadu často využívají falešná prohlášení, která jej deklarují jako použité zboží, což ztěžuje práci orgánů odpovědných za monitorování a vymáhání právních předpisů. Pak zde jsou samozřejmě nízké náklady na likvidaci ve třetích zemích, což je hlavním ekonomickým faktorem podporujícím nebo pohánějícím tyto nelegální vývozy. Velmi vážná situace je rovněž v zemích, které takříkajíc přijímají tento odpad, takto nelegálně přepravený, který způsobuje závažné znečišťování ovzduší, vody, půdy a obydlí a ohrožuje - jak jste před chvílí uvedla, paní Wilsová, a jak se stejnými emocemi chvíli před vámi zdůraznily paní Bearderová a paní Rosbachová - zdraví lidí, a zejména zdraví dětí, což je ze všeho nejvíc šokující, a také zdraví dělníků a velké části populace. Již samotná toxická povaha nebezpečných látek obsažených v odpadu často představuje další zvýšené riziko, dojde-li k použití nesprávných postupů likvidace odpadu, což se v cílových zemích často děje.
Kromě toho má nelegální vývoz odpadu do třetích zemí samozřejmě negativní dopad na obchod a hospodářskou soutěž, protože z ekonomického hlediska čelí podniky, které splňují požadavky právních předpisů, evidentní konkurenci a jsou znevýhodněny. Evropské odvětví recyklace a likvidace odpadu, které se musí řídit přísnými právními předpisy EU v oblasti ochrany životního prostředí, je odvětvím dynamickým. Jeho obrat činí dobrých 95 miliard EUR. Vytváří nebo se podílí na zachování 1,2 až 1,5 milionu pracovních míst a 1 % se podílí na HDP, a tomuto odvětví likvidace a recyklace odpadu, které dodržuje pravidla, rovněž konkurují tyto nelegální vývozy, které jej staví do nevýhody.
Věřím, že účinné prosazování nařízení o přepravě odpadů by toto odvětví v budoucnu podpořilo, aby investovalo a vytvářelo další pracovní místa. Nelegální přeprava odpadů a nedostatečná kvalita recyklace může rovněž vést ke ztrátě zdrojů, protože druhotné suroviny mohou splňovat evropské požadavky v oblasti surovin a mohou rovněž zlepšit efektivitu a využívání zdrojů. Na základě této diagnózy tedy potřebujeme tento stav zlepšit. Proto se Komise snaží zjistit, zda je třeba na úrovni EU přijmou další legislativní opatření, a pokud ano, jaké nové, konkrétní požadavky a nová, konkrétní kritéria by měla začlenit pro účely inspekcí přepravovaného odpadu.
Nyní dokončujeme posouzení dopadu nejrůznějších přístupů k vyřešení problému, o němž jsem se právě zmínil, včetně vnitrostátních inspekcí, povinných vnitrostátních plánů a programů posuzování rizik a cílenější odborné přípravy státních úředníků odpovědných za prosazování těchto předpisů a, na druhé straně, za dokazování, že ti, kdo deklarují odpad jako použité zboží, tak činí podvodně.
Pane předsedající, na závěr bych rád uvedl následující body, abych odpověděl na některé konkrétní otázky. Zaprvé, je možné obejít nařízení o vyvážení odpadu tím, že bude vyvážený náklad namísto odpadu označen za použité zboží. Hlavním problémem je, že členské státy neuplatňují požadavky na inspekce správně. Aby se tento stav napravil, je třeba toto nařízení doplnit podrobnějšími pravidly pro vnitrostátní inspekce. Jak jsem již uvedl, tato legislativní opatření musí být doplněna příslušnou odbornou přípravou úředníků zodpovědných za prosazování těchto pravidel.
Zadruhé, právně nezávazné pokyny na úrovni EU by mohly podpořit a usnadnit uplatňování a prosazování nařízení o vyvážení odpadu, zejména celními úředníky, což pomůže v boji proti nelegálním činnostem. Avšak samotné pokyny nebudou stačit. Pro boj proti tomuto problému potřebujeme také závazné předpisy.
Zatřetí, v posledních letech produkce odpadu rostla nebo se stabilizovala. Během posledních pěti let se v Unii zlepšilo nakládání s odpadem a zvýšil se podíl recyklovaného odpadu. Přesto dnes existují pozoruhodně velké rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o provádění našich požadavků týkajících se odpadu. Dámy a pánové, Komise si uvědomuje environmentální, ekonomické a sociální dopady, stejně jako dopady na zdraví lidí a veřejné zdraví, které představuje nelegální přeprava odpadu, a aféra Probo Koala, kdy zahynulo několik osob poté, co byly vystaveny nebezpečnému odpadu nelegálně uloženému na Pobřeží slonoviny, je jedním z nehorších případů, které si pamatujeme, a i z tohoto případu si musíme vzít ponaučení. Komise zahájila práci na několika studiích týkajících se této otázky a výsledky tohoto šetření budou k nahlédnutí na naší internetové stránce.
Jakmile bude zjištěna nelegální přeprava odpadu, budou v rámci právních předpisů stanovena opatření k nápravě situace. Odpad musí být podle právních předpisů EU a mezinárodního práva odeslán do země původu. Nebude li možné určit odpovědné společnosti, musí poplatek za vrácení a likvidaci odpadu zaplatit země původu z Unie. V některých případech jsou členské státy povinny nést náklady přesahující 1 milion EUR. V aféře Probo Koala, o níž jsem před chvílí hovořil, musela společnost Trafigura zaplatit částku dosahující 152 milionům EUR za náklady na vyčištění a 33 milionů EUR jako náhradu obyvatelům postižených měst.
Konečně bych chtěl říci panu Seeberovi, že pokud je mi známo, pan Potočnik slíbil, že předloží sdělení o provádění a vymáhání právních předpisů EU, a na tomto návrhu pracuje.
Åsa Westlund
Pane předsedající, mnoho z nás je pobouřeno skutečností, že přes komplexní veřejnou debatu ohledně této záležitosti Evropa stále odváží nebezpečný odpad do chudších zemí. Jak již mnozí uvedli, jsme rozhořčeni oprávněně. Nejenže používáme produkty, které vyčerpávají a poškozují životní prostředí, a jakmile je již nepotřebujeme, nejsme je schopni ani správně zlikvidovat, my rovněž vyhazujeme na skládky nebezpečný odpad, který poškozuje zdraví nevinných lidí, často dětí, a v jiných zemích zamořuje půdu a vodu na celé následující generace. To je zcela nepřijatelné.
Jak je možné, že dovolíme, aby to pokračovalo? Máme k dispozici právní předpisy a zavedli jsme zákaz, ale ten nefunguje. Proto musí nyní Komise předložit pozměňovací návrhy. Samozřejmě, nejlepším řešením by jako vždy bylo, kdyby žádný nebezpečný odpad neexistoval. Proto je v tomto případě rovněž důležitá intenzivní činnost zaměřená na určení a vyřazení nebezpečných látek, například prostřednictvím nařízení REACH. Protože zákaz vyvážení nebezpečného odpadu nefunguje, domnívám se, že by nás mělo obzvláště těšit, že jsme zpřísnili právní předpisy týkající se odpadního elektrického a elektronického zařízení (OEEZ) tím, že jsme stanovili vysoké cíle sběru. Avšak protože víme, jak málo členské státy tento zákaz vývozu dodržují, má Komise dobrý důvod, aby rovněž pozorně sledovala opatření členských států týkající se OEEZ a dalších právních předpisů stanovujících, jak je třeba s tímto typem výrobků nakládat.
Jak říká mnoho lidí, včetně Komise, potřebujeme určité objasnění a zjednodušení ohledně toho, jaká pravidla vlastně platí pro přepravu toxického odpadu do rozvojových zemí, aby mohla policie a další úředníci provádějící hraniční kontroly přijmout opatření pro účinný boj proti trestným činům v oblasti životního prostředí, což vývoz nebezpečného odpadu v podstatě představuje. Avšak právě tak zajisté potřebujeme, aby této záležitosti přidělily členské státy vyšší prioritu. To, že členské státy nedokáží splnit svůj úkol kontrolovat soulad s právními předpisy EU, je podle mne stále se opakující problém. Je zcela zřejmé, že členské státy neplní své povinnosti.
Členské státy musí přijmout větší odpovědnost a očekáváme, že to Komise zajistí. Pane Barniere, vaše dnešní vystoupení se mi jeví jako jednoznačný krok správným směrem. Jakmile před sebou budeme mít celé sdělení, budeme schopni rozhodnout, zdali si myslíme, že je počet přijatých opatření dostatečný, či nikoliv. Děkuji vám.
Zuzana Roithová
- (CS) Pane předsedající, exponenciální růst objemu odpadu z evropské výroby a spotřeby se zdá být časovanou bombou, a to jak v Evropské unii, tak také v rozvojových zemích, kam se ve velkém nelegálně vyváží nebezpečný odpad. Pane komisaři, já jsem přivítala, že sdělujete určitou vůli Komise v relativně blízké době odstranit díry v legislativě. Ale společně s řečnicí, která vystoupila přede mnou, se domnívám, že tady existuje především malá vůle na straně členských států investovat do kontroly a zavést dostatečně vysoké sankce za porušování už stávajících pravidel. Jako členka předsednictva AKT se domnívám, že by také bylo potřeba vytvořit společnou strategii se zeměmi AKT pro boj proti nelegálnímu dovozu toxických odpadů na jejich území a hlavně akční plány na zavedení systému bezpečného nakládaní s odpady v afrických zemích, včetně podpory recyklačních technologií.
Csanád Szegedi
(HU) Pane předsedající, dámy a pánové, zdánlivě přísné právní předpisy EU ohledně nebezpečného odpadu mají v praxi mnoho mezer, které mohou ve velkém využívat skupiny organizovaného zločinu a mafie obchodující s nebezpečným odpadem.
Nelegální likvidace toxického odpadu klasifikovaného jako nebezpečný se stala jedním z nevýnosnějších typů podnikání. Jedním důvodem jsou extrémně vysoké náklady na legální likvidaci a recyklaci a druhým je nadměrná byrokratizace získávání zákonných povolení.
Řešení musí směřovat na dvě strany: musí být sníženo administrativní zatížení podniků, které nebezpečný odpad recyklují a likvidují legálně, a současně by samozřejmě měli být producenti nebezpečného odpadu vybízeni k tomu, aby si zvolili legální způsob, a měli by být sami zainteresovaní na omezení mafie obchodující s nebezpečným odpadem.
Na druhé straně musí být radikálně zpřísněny trestněprávní postihy trestných činů proti životnímu prostředí a na úrovni EU musí dojít k jednotnému navýšení počtu inspekcí.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Je tři čtvrtě na dvanáct v noci a my tu hovoříme o vážné věci: o vyvážení toxického odpadu do rozvojových zemí.
Je to skandální, že evropské země v této moderní době dělají to, co jsme viděli v oskarovém filmu Erin Brockovich, kde hrála Julia Roberts a kde jsme viděli, že jen v Kalifornii může dojít k něčemu takovému, že závody vyvážejí toxický odpad a lidé pak v důsledku toho vážně onemocní a mohou i zemřít. Je velmi smutné, že členské státy Evropské unie vyvážejí tento svůj toxický odpad do afrických zemí, které se proti tomu mohou bránit jen velmi slabě, a týká se to toxických prvků, jako jsou olovo, kadmium, rtuť, azbest a další, a myslím si, že je dobré, že se Komise chce této záležitosti dále věnovat. Chci vyzvat pana komisaře Barniera, který nám slíbil, že Komise bude jednat energičtěji, aby přijala také opatření, jež tento stav zlepší.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, v Evropské unii máme problém, protože naši občané odhazují odpad u vlastních dveří. Chovat se tak v Evropě je jedna věc, ale dělat to rozvojovému světu a chudým je, jak řekli autoři této otázky, odsouzeníhodné.
Budu pozorně poslouchat odpověď Komise týkající se nových právních předpisů. Vždy mne znepokojuje, že vrstvíme nové právní předpisy na ty stávající, aniž bychom se zabývali stránkou vymáhání, a chtěla bych požádat Komisi, aby se otázkou vymáhání zabývala. Pro mnoho oblastí podle mého názoru platí, že v členských státech nemáme k dispozici dostatečné údaje, abychom mohli provádět správnou kontrolu a evidenci v oblasti přepravy, v tomto případě ohledně toxického odpadu. Dopady na zdraví a životní podmínky osob, které s tímto odpadem manipulují velmi nesprávným způsobem, jsou velmi vážné. Jedná se o morální a etickou otázku. Možná pokud by o tom naši občané věděli - a domnívám se, že nevědí -, možná by se více zamysleli nad tím, co nakupují, a nad způsobem likvidace.
Michel Barnier
Pane předsedající, paní McGuinnessová se právě teď dotkla důležitého tématu, konkrétně toho, že vzhledem ke všem obavám, které jsme vznesli ohledně veřejného zdraví, biologické rozmanitosti a ekonomiky, v této otázce existuje morální a etický rozměr.
Proto - a tím se obracím na paní Westlundovou a paní Roithovou, stejně jako na ostatní řečníky - je Komise rozhodnuta jednat. Aby Komise podpořila posouzení dopadu, které prokáže odůvodněnost této iniciativy, navrhne zpřísnění právních předpisů EU, a to zejména za účelem zlepšení inspekcí a vymáhání nařízení o přepravě odpadů. To by mělo výrazným způsobem snížit znepokojivý počet nelegálních vývozů.
Zkoumají se všechna možná řešení. Dejte panu Potočnikovi pár týdnů, které potřebuje k navržení tohoto právního předpisu. Jeho jménem vám mohu sdělit, že Komise do konce roku 2011 předloží své legislativní návrhy pro posílení boje proti nelegální přepravě odpadu a všem důsledkům, přičemž přihlédne k této důležité rozpravě, kterou zde bez ohledu na pozdní hodinu vedete.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Daciana Octavia Sârbu
, písemně. - V letošním roce jsem již v reakci na zprávy v tisku o přepravě toxického odpadu z Itálie do Rumunska položila několik dotazů Evropské komisi. Přestože pro tuto přepravu nebyl nalezen žádný důkaz, z reakcí na mé dotazy jasně vyplynulo, že by pro nás mohly být přínosné pravidelnější inspekce nákladů, protože by to mohlo působit jako odstrašující prostředek pro ty, kdo se na nelegální přepravě odpadu podílejí. Tato opatření by mohla mít další dopad na třetí země, protože těm možná chybí kapacita, aby řádně monitorovaly příchozí dodávky a aby tedy mohly zabránit vstupu toxického materiálu na jejich území. Měli bychom se vážně zabývat přínosy důkladných, pravidelných inspekcí koordinovaných na úrovni EU, a to zejména v případě přepravy do rozvojových zemí.
