Naujoji daugiametfinansinprograma (DFP), skirta konkurencingai, tvariai ir integracinei Europai (diskusijų tęsinys)
Pirmininkas
Dabar tęsime diskusijas dėl Salvadoro Garrigos Polledo pranešimo dėl naujosios daugiametės finansinės programos (DFP), skirtos konkurencingai, tvariai ir integracinei Europai.
François Alfonsi
(FR) Pone pirmininke, S. Garrigos Polledo pranešimas - sveikinu pranešėją jį parengus ir dėkoju už šį darbą - yra į ateitį nukreiptų plataus užmojo siekių santrauka.
Pranešime iš tikrųjų prašoma daugiau išteklių, kad Europos Sąjunga galėtų tinkamiau įgyvendinti Lisabonos sutartyje nustatytus tikslus. Jame primygtinai keliamas klausimas dėl nuosavų išteklių, taigi iš tikrųjų ir klausimas dėl to, ar mūsų institucija galės naudotis laisvo apsisprendimo teise atlikdama savo pagrindinį politinį veiksmą - balsuodama dėl savo biudžeto. Pranešime siūloma toliau įgyvendinti bendrą politiką ir ją stiprinti, ypač sanglaudos politiką, kuri praeityje labai prisidėjo siekiant padaryti Europos Sąjungą tautų bendradarbiavimo ir tarpusavio supratimo pavyzdžiu ir gali šiuo atžvilgiu būti labai naudinga ir ateityje.
Jeigu atsižvelgsime į Europos Parlamento pasiūlymus dėl būsimos daugiametės finansinės programos, įgyvendindami sanglaudos politiką galėsime pereiti prie naujo etapo, nes turėsime naują, tarpinę regionų kategoriją. Taigi siūlome naują priemonių rinkinį, skirtą Sanglaudos fondui, kuris padeda stiprinti lygias galimybes visiems Europos regionams, neatsižvelgiant į tai, kokia buvo jų praeitis ekonomikos požiūriu, į tai, kad jie yra menkiau išsivystę, palyginti su kitais regionais, ar kad jų padėtis dabar mūsų patiriamos ekonomikos krizės ar bet kokios kitos krizės, kuri gali mus ištikti ateityje, sąlygomis galbūt yra pažeidžiamesnė.
Sanglauda tarp skirtingų Europos Sąjungos regionų yra labai svarbus strateginis tikslas, nuo kurio priklauso Europos ateitis. Pranešime pateikti pasiūlymai - žingsnis tinkama kryptimi, kurį žengę paklosime tvirtą pamatą ateičiai.
Pone pirmininke, tiems EP nariams, kurie nori, kad Europa judėtų pirmyn, kurie nepaisydami savo partinės priklausomybės tiki Europos ateitimi, apsispręsti, kaip balsuoti dėl S. S. Garrigos Polledo pranešimo, nebus sudėtinga.
Ilda Figueiredo
(PT) Pone pirmininke, nepriimtina, kad dabar, kai euro zonos šalys patiria rimtą ekonomikos krizę, kurią lėmneoliberali politika, solidarumo trūkumas ir nepakankama ekonominir socialinsanglauda, nekalbame apie būtinybę įgyvendinti pokyčius, susijusius su Europos Sąjungos politika ir jos finansiniais ištekliais.
Vienas iš mūsų svarbiausių uždavinių dabartinės ekonomikos ir socialinės krizės sąlygomis - parengti tokią daugiametę finansinę programą, kurioje būtų numatytas gerokai didesnis ES biudžetas, o privalomas valstybių narių įnašas į jį sumažintas iki ne daugiau nei 10 proc. įnašo, siūlomo pateiktame projekte, ypač šalims, patiriančioms didesnių finansinių sunkumų, parengti tokią programą, kurioje būtų įsipareigota investuoti, remti viešąsias paslaugas, gamybos sektorių ir darbo vietų su garantijomis kūrimą, taip pat panaikinti skurdą, socialinę nelygybę ir diskriminaciją, ypač dėl lyties. Taip pat būtina remti taiką, bendradarbiavimą ir pagalbą vystymuisi ir labai sumažinti lėšas, skirtas karinėms reikmėms ir mūsų atstovybėms užsienyje.
Dėl visų šių priežasčių manome, kad šis pranešimas anaiptol neatitinka to, ko reikia siekiant užtikrinti geresnę ir teisingesnę ateitį Europai ir jos piliečiams.
Pirmininkas
Ponios ir ponai, kadangi dabar posėdžiui pirmininkausiu aš, turbūt visi suprasite, jeigu pirmiausia išreikšiu liūdesį dėl Jorge Semprúno mirties. Jis mirprieš keletą valandų būdamas 87.
Minime Jorge Semprúną kaip kovotoją su nacistinėmis jėgomis Prancūzijoje ir F. Franko diktatūros režimu mano šalyje, Ispanijoje, kuris buvo įkalintas Buchenvaldo koncentracijos stovykloje.
Minime jį ir kaip įžymų rašytoją ir tvirtų europinių pažiūrų politiką, kuris su mumis aktyviai bendradarbiavo rengiant ir įgyvendinant Europos knygos apdovanojimo programą.
Gedžiu dėl jo mirties kaip kolega ir draugas ir ketinu paprašyti Pirmininko J. Buzeko visų mūsų vardu pareikšti velionio šeimai ir Ispanijos vyriausybei nuoširdžią užuojautą. Esu tikras, kad šiam prašymui visi pritarsite.
(Plojimai)
Lorenzo Fontana
(IT) Pone pirmininke, nėra abejonės, kad šis laikotarpis yra vienas iš svarbiausių Europos Sąjungos ekonomikos istorijoje, todėl komitetui, kurį sugebėjome šiais metais įsteigti, neabejotinai tenka pagrindinis vaidmuo.
Neturime neigiamų išankstinių nuostatų dėl biudžeto padidinimo, nors manome, kad vis dėlto turime nuodugniai išsiaiškinti, kuriose srityse išlaidos gali būti sumažintos. Akivaizdu, kad turime sumažinti Europos biudžetą, nes Europos lėšos kai kuriais atvejais, deja, leidžiamos netinkamai. Galbūt iš tikrųjų būtent dėl to, kaip šios lėšos yra leidžiamos, Europos piliečiai jau nebėra tokie įsitikinę, kad jų šalių narystEuropos Sąjungoje apsimoka.
Norėtume atkreipti jūsų dėmesį, pvz., į ES plėtros politiką, finansuojamą įvairių fondų lėšomis - kartais mes nežinome, kur tie pinigai dingsta. Kaip galima vertinti tai, kad integracijai leidžiamos nesuskaičiuojamos sumos, o rezultatų pasiekta tiek nedaug? Be to, yra keletas tinkamai besitvarkančių regionų, kurie neturi galimybės gauti paramą šių fondų lėšomis, o šios lėšos skiriamos kitiems regionams, kur nėra panaudojamos arba panaudojamos netinkamai ar ne visiškai teisėtais tikslais.
Norėtume paprašyti, kad visai šiai problemai būtų skirtas kuo didesnis dėmesys ir būtų imtasi žingsnių, įskaitant griežtas priemones, siekiant atkurti piliečių pasitikėjimą Europa.
Frank Vanhecke
(NL) Pone pirmininke, apsiribosiu keliomis svarbiomis pastabomis.
Pirma, nors pranešimo apimtis didelė, neradau jame nvieno rimto bandymo pasiūlyti taupyti ES organizacinei struktūrai išlaikyti skirtas lėšas, pvz., atsisakyti tokių, mano nuomone, visiškai nereikalingų Europos institucijų, kaip antai Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, Regionų komitetas ir daugybįvairių Europos agentūrų. Neradau ir visiškai jokio bandymo kelti klausimą dėl to, ar nebūtų protingiau Europai apsiriboti keliomis labai nuodugniai apibrėžtomis pagrindinėmis užduotimis. Priešingai, pranešime siūloma jų skaičių padidinti.
Antra, esu visiškai pasibaisėjęs pakartotiniais pasiūlymais, kad ES turėtų nustatyti europinius mokesčius ar leisti Europos šalių vyriausybių obligacijas, už kurias anksčiau ar vėliau kam nors teks mokėti. Pranešime teigiama, kad dėl šios rūšies priemonių bendra piliečiams tenkančių mokesčių našta nepadidėtų, bet tai, žinoma, yra melas ir didžiausia apgavystė. Be to, tai dar labiau pakenks ir taip menkai valstybių narių galimybei prižiūrėti ir kontroliuoti Europos institucijas, kad šios be saiko nešvaistytų lėšų.
Tai pagrindinės priežastys, dėl kurių niekaip negaliu pritarti šiam pranešimui.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Pone pirmininke, iššūkiai, su kuriais Europos Sąjunga dabar susiduria, reikalauja tvirto ir ilgalaikio atsako ES lygmeniu. Toks atsakas yra strategija "Europa 2020", priemonė, parengta siekiant padėti Europai įveikti krizę ir sustiprėti. Šiandien pateiktame pranešime kalbama apie tai, kad strategija "Europa 2020" turėtų būti kitos DFP politiniu orientyru, be to, DFP turėtų būti atspindėta įsigaliojusi Lisabonos sutartis, kuria remiantis sustiprinta ES įgyvendinama politika ir sukurtos naujos kompetencijos sritys.
Tokiu metu, kai daugybvalstybių narių atlieka sudėtingą biudžeto tikslinimą, ES biudžetas, kuris 95 proc. yra investicinis, turi būti parengtas taip, kad būtų užtikrinta didžiausia Europos pridėtinvertė. Pranešime raginama tęsti dvi labai svarbias Europos politikos kryptis - bendrą žemės ūkio politiką ir sanglaudos politiką - kurioms turi būti skirta bent tiek pat lėšų, kiek yra skiriama pagal dabartinę programą. Šių politikos sričių biudžeto lėšos turi būti skirstomos pagal naujus kriterijus, padėsiančius užtikrinti tinkamą lėšų naudojimą siekiant kuo didesnio efektyvumo ir atitikties konvergencijos ir sanglaudos kriterijams.
Turi būti sustiprintos transporto ir energetikos politikos sritys. Mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros finansavimas ir ES, ir nacionaliniu lygmenimis padės užtikrinti pažangą visose Europos politikos srityse. Septynerių metų laikotarpis, nauja pasiūlyta struktūra ir didesnis lankstumas suteikia papildomo saugumo įgyvendinant prioritetus ir prisitaikant prie kintančių sąlygų. Siekiant užtikrinti stabilumą, ES biudžeto finansavimo sistema turi būti persvarstyta ir pakeista taip, kad biudžetas ateityje būtų finansuojamas ne valstybių narių mokamų įnašų lėšomis, kaip kad dabar yra, o ES nuosavais ištekliais.
Europos Vadovų Taryba neseniai patvirtino plataus užmojo ES plėtros tikslus. Ta pati Taryba turi sutikti, kad pranešime siūlomas biudžeto padidinimas 5 proc. yra būtina šių tikslų įgyvendinimo sąlyga. Būsima DFP turi būti įgyvendinama taikant ekonomikos valdysenos sistemą, kuri gali padėti užtikrinti finansinį stabilumą, reikalingą tam, kad ES galėtų įgyvendinti savo politiką. Noriu pasveikinti pranešėją Salvadorą Garrigą Polledo.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pagirti pranešėjo ir visų Specialiojo politinių išbandymų ir biudžeto išteklių siekiant tvarios Europos Sąjungos po 2013 m. (SURE) komiteto narių darbą. Ypač turiu pagirti juos už tai, kad dirbdami visus praeitus metus atkakliai siekparengti pranešimą, kuris būtų grindžiamas daugumos sutarimu ir kurį galėtų paremti Parlamento dauguma, ir tokį pranešimą šiandien turime. Šis pranešimas - tai strateginis veiksmų planas, kuriuo ES privalo vadovautis, jeigu norime pasiekti savo užsibrėžtus politinius, ekonominius ir socialinius tikslus ir įveikti iššūkius, su kuriais mums teks susidurti ateinančiu laikotarpiu. Tai scenarijus, pagal kurį turime veikti siekdami įveikti krizę ir užtikrinti, kad mūsų augimas būtų pažangus, tvarus ir integracinis, kaip nustatyta strategijoje "Europa 2020".
Jeigu pritariame tam, kad Europos Sąjungos vertreiškia gerokai daugiau nei ją sudarančių 27 valstybių narių sumą, jeigu pasisakome už aukštą kokybę, atsakingai tvarkomą žemės ūkio sektorių, jeigu norime pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslus, jeigu norime padėti mūsų kaimyninėms šalims Viduržemio jūros regione įgyvendinti demokratinę pertvarką, jeigu norime ir toliau investuoti į mokslinius tyrimus ir inovacijas, jeigu norime tęsti kovą su klimato kaita ir investuoti į švietimą, mokymą ir Erasmus programą, jeigu tebetikime sanglaudos politika kaip priemone, kuri padeda užtikrinti tvarią mūsų šalių plėtrą ir jų tarpusavio solidarumą, ir jeigu teberemiame, pvz., transeuropinius energetikos ir transporto tinklus, trumpai kalbant, jeigu vis dar norime daugiau Europos, privalome reikalauti didesnio Europos Sąjungos biudžeto.
Būtent todėl šiame pranešime įspėjame, kad neturėdami pakankamai išteklių negalėsime pasiekti užsibrėžtų tikslų. Žinome ir šiandien čia taip pat įsitikinome, kad kai kurios valstybės narės Taryboje nepritaria biudžeto padidinimui. Nepritarjos tam ir ekonominio pakilimo metu. Dabar jos teisinasi ekonomikos krize, bet jos norėjo, kad biudžetas būtų sumažintas, ir tuo metu, kai buvo deramasi dėl dabartinio perspektyvinio finansinio plano. Todėl prašome Tarybos nurodyti, kokių tikslų turėtume atsisakyti, jeigu ji nesutinka, kad šis biudžetas būtų padidintas.
Šiame pranešime ne tik nurodome politikos sritis, kurias norime plėtoti, mes taip pat parodome, kaip jas finansuoti, ir keliame klausimą dėl nuosavų išteklių. Siūlome pradėti diskusiją šiuo klausimu norėdami padaryti galą melagingai valstybių narių, kurios yra grynosios mokėtojos, polemikai ir siekdami turėti sąžiningą finansavimo sistemą, pagal kurią niekas nebus šelpiamas ir niekam nebus taikomos išimtys. Pasiūlėme įvairių pasirinkimo galimybių, kaip tokią sistemą galėtume sukurti, bet pirmenybę teikiu vienai iš jų ir Komisijos narys J. Lewandowski puikiai žino, kad šiuo atveju kalbu apie finansinių sandorių mokestį, daugelyje mūsų šalių dar vadinamu Robino Hudo mokesčiu. Nustatę šį mokestį galėtume surinkti 200-300 mlrd. EUR. Šis mokestis padėtų pažaboti spekuliantus ir priversti tuos, kurie pelnosi iš spekuliacijų mūsų pinigais, už tai sumokėti. Jis padėtų padidinti skaidrumą ir sumažinti spekuliacijų mastą, bet svarbiausia tai, kad jis nepaveiktų piliečių, nes būtų priversti mokėti tie, kam tenka tiesioginatsakomybuž krizę.
Iš tikrųjų prašome tik vieno dalyko: kad nukreiptumėte savo žvilgsnius aukščiau. Prašome to siekdami užtikrinti, kad Europos projektas būtų ir toliau plėtojamas, nes jeigu jis įstrigtų, ateityje pralaimėtume.
Alexander Alvaro
(DE) Pone pirmininke, gimiau Europos Sąjungoje 1975 m. ir tai turėjo didelės įtakos mano politiniam gyvenimui. Todėl man ypač skaudu, kad šiandien, kai aptariame šį pranešimą, turiu, kaip sakoma, praskiesti vyną vandeniu.
Kalbant apie lėšų padidinimą turi būti kalbama ir apie tinkamą jų panaudojimą. Pranešimo autoriai siekparengti pranešimą, kurį galėtų paremti šio Parlamento dauguma, ir šiuo požiūriu jis yra plataus užmojo, bet jame nustatytų tikslų ir siekių požiūriu šio užmojo, manau, jam stinga.
Žemės ūkio ir struktūrinis biudžetai liko nepaliesti, tačiau siekiama skirti daugiau lėšų moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai. Vienintelis atsakymas, ateinantis į galvą Parlamentui ir šio pranešimo rengėjams - kad reikia daugiau pinigų, tačiau yra visiškai neaišku, iš kur jų gauti. Kalbama apie Europos Sąjungos "nuosavus išteklius", bet visiškai neaišku, ką ši sąvoka iš tikrųjų reiškia.
Jeigu rimtai norėtume įgyvendinti struktūrines reformas, galėtume padaryti taip, kaip, pvz., siūlo David Cameron, t. y. pasakyti Tarybai, kad biudžetas turi būti įšaldytas, bet pareikalauti, kad nepanaudotos lėšos būtų perkeltos į kitų finansinių metų biudžetą, kad galėtume toliau finansuoti perspektyvius projektus ir kartu taupyti lėšas.
ES ateitis neturėtų būti matuojama skaičiais po kablelio. Šiuo požiūriu šis pranešimas mane gerokai nuvylė.
Derk Jan Eppink
Pone pirmininke, šį rytą J. Daul taip skubėjo šiame plenariniame posėdyje pasakyti kalbą ir pareikšti, kad mums reikia didesnio ES biudžeto, kad bebėgdamas užduso ir turėjo baigti kalbėti. Tai labai puikiai atspindi diskusijas dėl daugiamečio biudžeto.
Lėšos, skirtos ES biudžetui, sudaro apytikriai 1 proc. ES BVP. Komisija ir Parlamentas sako, kad lėšų nepakanka, ir nori, kad biudžetas būtų padidintas. Tačiau ES nesugeba išleisti turimų pinigų, milijardai eurų, skirtų regioninei sanglaudai, lieka nepanaudoti. Dalis lėšų turi būti grąžinta valstybėms narėms. Tad kam reikia daugiau lėšų, jeigu nesugebama panaudoti turimų?
Bet Parlamente yra keletas "pavlovų": M. Schulz, J. Daul ir G. Verhofstadt, nvieno jų salėje jau nėra - jie išbėgo užuot likę čia ir kalbėję apie kokybę, o ne kiekybę. Pvz., regionų plėtrai ir sanglaudai skirtomis lėšomis galėtų būti remiamos tik skurdesnės šalys ir taip sutaupyta 30 proc. lėšų, kurias galima būtų investuoti į inovacijas ir į ateitį nukreiptas politikos sritis. Bet esu tikras, kas ES "pavlovai" vėliau šiais metais vėl atsitrenks į mūrinę Europos Vadovų Tarybos sieną.
Isabelle Durant
(FR) Pone pirmininke, kaip jau kalbėta, akivaizdu, kad dėl įvairių priežasčių - kai kurios jų panašios, kai kurios skirtingos, bet visais atvejais išprovokuotos krizės - nacionaliniai biudžetai yra varžomi. Kiekvienoje iš mūsų šalių neatsižvelgiant į tai, kokios politinės jėgos sudaro jos vyriausybės daugumą, fiskalinpadėtis yra sudėtinga ir šią problemą reikia spręsti.
Turime dvi pasirinkimo galimybes. Galime veikti pavieniui stengdamiesi suderinti išlaidas ir pajamas, kai kuriais atvejais - sprendžiant iš to, ką girdėjau - beatodairiškai griebdamiesi griežto taupymo kaip galutinio tikslo, mažindami viešąsias išlaidas, socialines išmokas ir taip blogindami piliečių padėtį.
Aš pasirinkčiau antrą galimybę, būtent sutelkti fiskalines pastangas, vadovautis fiskalinio solidarumo principu ir žaisti nuosavų išteklių korta ir šiuo atžvilgiu pirmiausia turiu galvoje finansinių sandorių mokestį. Toks yra biudžetinio papildomumo tikslas, kurio siekiame pasiūlymu surengti konvencijos pobūdžio konferenciją, pateiktu Tarybai per taikinimo procedūrą ir pakartotu šiame pranešime.
Turime dirbti išvien - Europos Sąjunga, nacionaliniai parlamentai ir vyriausybės - siekdami rasti būdų suderinti savo požiūrius į išlaidas ir biudžetą. Negalime turėti pyragą ir jo nevalgyti: negalime mažinti biudžeto ir kartu investuoti į infrastruktūrą. Negalima tikėtis gauti daugiau įdėjus mažiau. Manau, kad šis konvencijos pobūdžio dialogas tarp vyriausybių, Europos Sąjungos, nacionalinių parlamentų ir Europos Parlamento yra tinkamas būdas dabar atkurti pasitikėjimą Europa ir ateityje jį stiprinti.
Cornelis de Jong
(NL) Pone pirmininke, tai labai netinkamas pranešimas, kurį galima iš karto išmesti į šiukšlių dėžę. Tai, kad dabar, kai žmonės visur susiduria su neįtikėtinai skausmingomis griežto taupymo priemonėmis, mes Europos Sąjungoje siūlome leisti dar daugiau pinigų, yra žodžiais nenusakoma beprotybė. Elgiamės taip, o turėtume pagalvoti, kad viskas galėtų būti visiškai kitaip: daugiau jokio lėšų švaistymo dviratininkams skirtiems takeliams ir blyninėms tokioje šalyje kaip, pvz., Nyderlandai. Struktūrinių fondų lėšomis turėtume remti tik skurdžiausias šalis, o kitose valstybėse narėse - tik europinės reikšmės novatoriškus projektus.
Remiantis pranešimu, viskas turėtų likti taip, kaip yra: paprašyta skirti daugiau lėšų Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai, nepasiūlyta jokių struktūrinių fondų reformų, nepateikta jokių konkrečių pasiūlymų dėl efektyvumo didinimo. Šis Parlamentas turėtų gėdytis savęs, ypač Liberalų ir demokratų aljanso už Europą ir Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos. Tuo metu, kai Nyderlanduose, nota bene, M. Rutte kabinetas mažina išmokas, skirtas ligoniams ir neįgaliesiems, palikdamas juos likimo valiai, tos pačios frakcijos šiame Parlamente reikalauja daugiau pinigų. Griežto taupymo čempionai namie, didžiausi švaistūnai Briuselyje. Toks elgesys kelia pasipiktinimą.
Claudio Morganti
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau pabrėžti keletą šio svarbaus pranešimo aspektų ir pirmiausia pakalbėti apie Europos Sąjungos biudžeto pajamų sistemą.
Jau dabar akivaizdu, kad dabartinsistema nėra darni ir šiuo atžvilgiu turi pernelyg daug trūkumų, iš jų geriausiai žinomas - Jungtinei Karalystei taikomas korekcijos mechanizmas. Nuo tada, kai buvo nustatytas šis mechanizmas, ES biudžeto pajamų sistema buvo pildoma įvairiais kitais korekcijos ir kompensacijos mechanizmais ir tapo visiškai šališka ir neskaidri.
Dabar būtų tinkamiau pereiti prie tiesioginių pajamų sistemos, grindžiamos išskirtinai valstybių narių bendruoju vidaus produktu, arba prie bendro vieningo pajamų šaltinio, pvz., pridėtinės vertės mokesčio. Europos piliečiams, žinoma, neturi būti užtraukta papildoma našta, neturėtų Europa pakeisti ir mokesčių politikos, įgyvendinamos valstybėse narėse, kurios šioje srityje turi ir toliau būti savarankiškos ir visiškai nepriklausomos.
Pranešime nustatyti įvairūs prioritetai, kai kurie iš jų yra svarbūs, kiti nelabai, tačiau bet kuriuo atveju jie visi labai brangūs. Galime rasti lėšų pasitelkdami tokias priemones kaip, pvz., projektų obligacijos ir Europos obligacijos, tačiau jos turės būti tvarkomos laikantis labai griežtų reikalavimų, kad būtų išvengta tolesnio įsiskolinimo pavojaus, nes tai būtų pavojinga.
Mes, Europos Parlamento nariai, galime tiesiogiai prisidėti prie Europos finansinės padėties gerinimo. Turime pagaliau pasirinkti vieną būstinę, kurioje Parlamentas dirbs, ir taip kasmet sutaupyti dešimtis milijonų eurų. Tai ne demagogija, o tiesiog...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Diane Dodds
Pone pirmininke, pašaipus tonas, kuriuo G. Verhofstadt kalbėjo apie Jos Didenybės vyriausybę dėstydamas savo logiką, kodėl JK turėtų perduoti ES daugiau pinigų ir galių, yra dar vienas įrodymas, kad kai kurie šio Parlamento nariai akivaizdžiai niekina JK, jos vyriausybę ir piliečius. Kalbėdamas G. Verhofstadt nepaminėjo to, kad JK turi ir kitų galimybių sutaupyti lėšų. Įmonės, priverstos išleisti 30 mln. GBP, kad galėtų atitikti ES reglamentuose nustatytus reikalavimus, galėtų šias lėšas sutaupyti, jeigu vėl taptų nepriklausomos nuo Europos kontrolės. JK žvejai norėtų turėti savo kišenėse tuos 3,3 mlrd. GBP prarastų pajamų, kurių negavo ES leidus kitoms šalims žvejoti jų teritoriniuose vandenyse.
Pone Komisijos nary, tvirtinate, kad Europos biudžetas neturi dubliuoti nacionalinių biudžetų. Tačiau jis negali būti atitrūkęs nuo tikrovės, su kuria susiduria mūsų piliečiai. Šiuo metu JK moka į ES biudžetą 6,4 mlrd. GBP, o jeigu korekcija jos naudai nebebus taikoma, jos įnašas išaugs iki 10 mlrd. GBP. Tokią sumą ji galės mokėti tik tuo atveju, jeigu padidins mokesčius, sumažins viešųjų paslaugų, mokyklų skaičių...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Othmar Karas
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, turime užduoti patys sau penkis klausimus.
Pirma, kokio biudžeto reikia strategijai "Europa 2020", kuria siekiama skatinti augimą ir užimtumą?
Antra, kokio biudžeto reikia valiutos sąjungai?
Trečia, kokių taupymo galimybių turime?
Ketvirta, kokio biudžeto reikia Jungtinėms Europos Valstijoms?
Penkta, kokį vaidmenį atliks strategija "Europa 2020"? Ar mes apskritai norime, kad ji atliktų kokį nors vaidmenį?
Mes, Europos Parlamentas, rimtai vertiname mums pavestas pareigas. Kalbame tiesiai ir atvirai. Austrai turi posakį: jeigu nesumokėsi, orkestras negros. Norime pasiekti savo tikslus, įgyvendinti savo įsipareigojimus, priimti iššūkius ir laikytis pažadų. Daugiau funkcijų, didesnis konkurencingumas, spartesnis tvarus augimas, daugiau darbo vietų, daugiau mokslinių tyrimų ir tolesnintegracija - viso to negalima pasiekti neturint pakankamai lėšų, neatlikus finansinės peržiūros, neįvertinus dabartinių išlaidų ir neturint nuosavų išteklių.
Daugiau Europos reiškia, kad valstybėse narėse atsiras galimybsutaupyti lėšų. Daugiau Europos reiškia ir galimybę didinti efektyvumą, tai taip pat yra mūsų atsakas į globalizaciją, į ateitį ir į valstybės garantuotą skolą.
Tad ko mes norime? Nenorime, kad biudžetas būtų įšaldytas. Tie, kas siekia įšaldyti biudžetą, pakenks Europai ir susilpnins mūsų pajėgumą vykdyti įsipareigojimus piliečiams. Norime nustatyti finansinių sandorių mokestį, kad turėtume nuosavų išteklių, galėtume priimti iššūkius ir laikytis Sutarties, o ne slėpti galvas smėlyje. Tokia yra mūsų strategija. Tad iš tikrųjų imkimės darbo ir balsuokime už šį pranešimą.
Ivailo Kalfin
(BG) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pagrindinS. Garrigos Polledo pranešimo tema susijusi ne su finansais, o su politika. Norėčiau padėkoti jam ir Juttai Haug, taip pat visiems kolegoms iš komiteto, kad dirbdami visus šiuos metus jie didžiausią dėmesį skyrbūtent politikos klausimams. Finansiniai ištekliai yra tik priemontikslams pasiekti. Svarbiausia yra politika ir tai reikia pabrėžti diskutuojant dėl kitos finansinės programos.
Mums visiems žinoma, kad biudžetai mažinami visose Europos Sąjungos valstybėse narėse. Taip bus ir ateinančiu laikotarpiu. Šis biudžetų mažinimas yra pastangų įveikti krizę dalis. Tačiau turime nepamiršti, kad krizės įveika turi ir europinių aspektų: ekonominės plėtros planas, finansų rinkos reguliavimas siekiant užkirsti kelią naujai krizei, priemonės dėl ekonomikos valdysenos Europos Sąjungoje, dėl kurių šiuo metu diskutuojama, ir ES priemonės, kuriomis siekiama padidinti nacionalinių priemonių veiksmingumą. Todėl netinka bandyti nacionalines priemones, kuriomis siekiama kovoti su krize ir jos padariniais, supriešinti su europinėmis priemonėmis.
Buvimas Europos Sąjungoje teikia pridėtinę vertę. Pridėtinvertir solidarumas nėra tušti žodžiai. Paaiškinti Nyderlandų mokesčių mokėtojams, kodėl jų mokamas įnašas į Europos Sąjungos biudžetą didinamas, nėra tas pats, kaip paaiškinti Bulgarijos ar Lenkijos ūkininkams, kodėl jie gauna tris kartus mažesnes subsidijas ir privalo konkuruoti toje pačioje konkurencinėje rinkoje. Nėra lengva kaltinti šiuo metu didžiulių sunkumų patiriančių Graikijos mokesčių mokėtojų už tai, kad Europos finansų sistema gavo didžiulę sumą pinigų iš Graikijos tik prieš keletą metų.
Solidarumui būdingi konkretūs aspektai. Šie aspektai taip pat susiję su prioritetais, kuriuos Europos Sąjunga nustatateinančiam laikotarpiui. Jokio proveržio mokslo, energetikos, transporto, ekonomikos valdysenos ar skaitmeninių technologijų srityse nebus, jeigu jos nebus remiamos įgyvendinant bendrą Europos politiką.
Mes iš tikrųjų turime pagalvoti apie tai, kaip galėtume pakeisti dabartinį Europos biudžetą. Jame tikrai yra rezervų ir panaudoti juos turi būti prašoma. Tačiau pateiksiu jums vieną pavyzdį. Lėšos iš šių rezervų negali būti skirtos, pvz., į sanglaudos politiką įtrauktoms visoms politikos sritims ar visiems tikslams, susijusiems su energijos vartojimo efektyvumu, transportu ir pan. Sumažinę dabar įgyvendinamų programų biudžetą vis tiek neišvengsime būtinybės turėti papildomų naujų išteklių, jeigu norime nustatyti naujus tikslus Europos Sąjungai, jeigu norime, kad Europos integracija iš tikrųjų teiktų pridėtinę vertę visiems, įskaitant mokesčių mokėtojus, kurie pagrįstai stebi, kokiems tikslams kiekvienas centas skiriamas Europos biudžete.
Todėl turime vertinti Europos biudžetą ir kaip vienos sistemos, kuri yra skirta ir ekonomikos valdysenai, ir bendros valiutos valdymui, dalį. Šio minimalaus 5 proc. padidinimo, dėl kurio ginčijamasi, nepakanka, kad galėtume išspręsti visus šiuos klausimus. Todėl taip pat turime kelti klausimą dėl europinių projektų obligacijų, Europos obligacijų ir kitų finansavimo priemonių.
Marit Paulsen
(SV) Pone pirmininke, turiu pasakyti, kad per visus mano darbo Parlamente metus darbas Specialiajame politinių išbandymų ir biudžeto išteklių siekiant tvarios Europos Sąjungos po 2013 m. komitete man yra pats mieliausias ir įdomiausias, trumpai sakant, teikia didžiausią džiaugsmą - jis iš tikrųjų labai puikus. Jis apima visus būtinus elementus ir yra naudingas Europos ateičiai.
Tačiau man kelia didelį rūpestį tai, ko nepadarėme, ir šiuo atveju kalbu apie prioritetus. Atsižvelgėme į visus naujus iššūkius, bet išlaikėme ir visus ankstesniuosius. Galimas dalykas, vienu metu tvarkytis ir su naujais, ir su senais iššūkiais nebus įmanoma. Mums derėjo nustatyti prioritetus. Mums derėjo dirbti kruopščiau nustatant prioritetus, bet šiuo atžvilgiu didžiausią nerimą man kelia tai, kad palikome šią užduotį, užduotį nustatyti prioritetus, Tarybai. Kalbant apie ateitį, tai nėra gerai, ponios ir ponai.
Martin Callanan
Pone pirmininke, Europos piliečiai, sunkiai dirbantys mokesčių mokėtojai, kurie iš tikrųjų ir uždirba tuos pinigus, kuriuos tiek daug EP narių labai trokšta išleisti, nori, kad Europa darytų mažiau, bet geriau. Jie nori taupesnio Europos biudžeto, kuriame būtų atsižvelgta į tai, kad mes, patinka mums tai ar ne, gyvename griežto taupymo laikais. Piliečiai nori, kad Europa sutelktų dėmesį tik į keletą sričių, kuriose ji iš tikrųjų gali sukurti pridėtinę vertę, o visas kitas sritis paliktų mūsų valstybėms narėms. Deja, šiame pranešime nvienas iš šių dalykų nėra siūlomas.
Turime suprasti, kad pasiūlymas padidinti biudžetą 5 proc. yra visiškai nepriimtinas, visiškai nepriimtina yra ir mintis dėl vadinamųjų nuosavų išteklių - tai tiesiog ES bandymas užgrobti daugiau valdžios. Biudžetas turėtų būti modernizuotas, lėšos turėtų būti perskirstytos ir naudojamos finansuoti toms programoms, kurios iš tikrųjų duoda naudos ir yra nukreiptos į ateitį, o ne toms, kuriomis siekiama kompensuoti praeities nesėkmes. Euro gelbėjimo priemonių finansavimas apskritai turėtų būti paliktas toms šalims, kurios pačios norėjo susiburti į euro zoną, o tos iš mūsų šalių, kurios to nenorėjo ir įspėjo, kad steigdami euro zoną darome klaidą, neturėtų būti verčiamos prisidėti.
Komitetas turėjo galimybę įtraukti į pranešimą daugelį šių konstruktyvių ir perspektyvių pasiūlymų, bet ją atmetė. Šiuo požiūriu jie nieko nepadarė, todėl šis Parlamentas turėtų pranešimą atmesti.
László Surján
(HU) Pone pirmininke, galbūt svarbiausias pranešimas šią kadenciją yra būtent šis. Europos Parlamentas pirmasis iš institucijų pradėjo dėlioti savo mintis dėl kito septynerių metų laikotarpio, bet nepažeisdamas Komisijos teisės teikti pasiūlymus. Tačiau tai vienintelgalimybišvengti skandalo dėl mums suteiktos pritarimo teisės, jeigu naudodamiesi ja būtume privalėję atmesti Tarybos pasiūlymą. Taigi visi mūsų partneriai žino, ko Europos Parlamentas nori, ir gali į tai pagal galimybę atsižvelgti rengdami savo pasiūlymus.
Brangiems kolegoms EP nariams norėčiau rekomenduoti du dokumentus, kuriuos verta paskaityti prieš puolant aštriai kritikuoti pranešimą: Lisabonos sutartį ir patį pranešimą. Remti idėją dėl nuosavų išteklių reiškia ne daugiau ir ne mažiau nei tai, kas yra įtvirtinta Lisabonos sutartyje. Manau, yra labai svarbu, kad pranešime atkreipiamas dėmesys į būtinybę šiek tiek padidinti biudžetą. Šiek tiek reiškia 5 proc., o tai, jeigu dar atsižvelgsime ir į infliaciją, nėra neįprastai daug. Kalbama ne apie tai, kad išlaidos žemės ūkio ir sanglaudos srityse turi būti padidintos, bet apie tai, kad jos neturi būti sumažintos.
Rašytojas Miklós Zrínyi, perpus kroatas, perpus vengras, gyvenęs XVII a. pradžioje, pasakžodžius, skirtus turkams: "Nekenkite vengrams!" Cituodamas jį aš sakau: nekenkite žemės ūkio politikai, nekenkite sanglaudos politikai, nes tie, kas kenkia šioms politikos sritims, kenkia ne tik vengrams, rumunams ar slovakams, bet ir visų Europos šalių piliečiams. Kuo mažesnę rinkėjų paramą politikas turi, tuo daugiau jis kalba apie piliečius. Manau, kad mes, turintys didesnės politinės jėgos paramą, taip pat atstovaujame piliečių interesams ir todėl sakome: nekenkite žemės ūkio politikai ir sanglaudai!
Derek Vaughan
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjui ir komiteto pirmininkei už darbą rengiant šį pranešimą. Šiandieninės diskusijos dėl pranešimo akivaizdžiai rodo, kad kai kuriais klausimais, įskaitant klausimus dėl viso biudžeto padidinimo, JK taikomos korekcijos ir nuosavų išteklių, Taryboje vyks kova. Kalbant sąžiningai, išskyrus klausimą dėl JK taikomos korekcijos, kurio atžvilgiu JK atstovai sudarys mažumą, Parlamentas, manau, pasistengpasiekti kompromisą.
Tokio ilgo, sudėtingo ir svarbaus pranešimo kaip šis atveju kompromisas beveik visada neišvengiamas, bet kai kuriuos pasiektus kompromisus tikrai vertinu palankiai. Palankiai vertinu kompromisą dėl kito perspektyvinio finansinio plano trukmės ir struktūros. Palankiai vertinu ir kompromisą dėl sanglaudos politikos. Manau, kad sanglaudos politika būtina, jeigu norime pasiekti, kad ES po 2013 m. būtų kuriama daugiau darbo vietų ir jos ekonomika augtų. Todėl sanglaudos politikai turi būti skirta pakankamai lėšų, bent tiek, kiek dabar, o ateityje gal net daugiau.
Didžiausias dėmesys kitame perspektyviniame finansiniame plane turi būti skiriamas darbo vietų kūrimui ir augimui, jeigu norime, kad jis būtų tiesiogiai susijęs su piliečiais. Todėl, be tvirtos sanglaudos politikos, mums taip pat reikia mūsų universitetuose ir MVĮ vykdomos mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros veiklos finansavimo politikos. Taigi turime žvelgti į ateitį ir skirti pakankamai lėšų Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos aštuntajai bendrajai programai. Taip pat turime investuoti į savo infrastruktūrą Europos Sąjungoje, pvz., į transporto, energetikos tinklus, į plačiajuosčio ryšio tinklo tobulinimą daugelyje kaimo vietovių, ir, žinoma, nepamiršti pačių kaimo vietovių.
Kad galėtume įgyvendinti visas šias politikos kryptis, susijusias su darbo vietų kūrimu ir augimu, mums reikia turėti jų įgyvendinimo mechanizmus. Taip pat reikia turėti partnerių.
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Riikka Manner
(FI) Pone pirmininke, Komisijos nary, pirmiausia noriu padėkoti pranešėjui už puikų pranešimą ir puikų darbą Specialiajame politinių išbandymų ir biudžeto išteklių siekiant tvarios Europos Sąjungos po 2013 m. komitete. Vienas iš pagrindinių tikslų, kurių siekiama rengiant būsimas finansines programas - nustatyti priemones, kurios padėtų mums visapusiškai įgyvendinti strategiją "Europa 2020". Šiame pranešime pabrėžiama, kad be tvirto sanglaudos ir žemės ūkio politikos sričių finansavimo šio tikslo nepasieksime. Sanglaudos politika, pvz., nėra vienintelkonkreti priemonė, suteiksianti mums galimybę plėtoti inovacijas, kurti darbo vietas ir pasiekti, kad mūsų ekonomika augtų. Mums reikia reformos, bet galime ją įgyvendinti ir šios politikos srityse.
Taigi prašau jūsų, pone Komisijos nary, atsižvelgti į Parlamento nuomonę ir užtikrinti, kad ateinančiu finansiniu laikotarpiu ir regioninės politikos, ir žemės ūkio politikos biudžeto lygis būtų toks pats, kaip dabar. Be to, džiaugiuosi, kad pranešime taip pat kalbama apie regionus, kuriuose sąlygos ypač sudėtingos, pvz., apie retai apgyvendintas teritorijas šiaurėje. Ateinančiu finansiniu laikotarpiu tokiems regionams taip pat reikės turėti nuosavus papildomus biudžetus.
Peter van Dalen
(NL) Pone pirmininke, svarbiausias žodis Europai yra žodis "pasitikėjimas". Europos institucijos, įskaitant Europos Parlamentą, turi atkurti piliečių pasitikėjimą jomis. Kaip galima tai pasiekti?
Pirma, reikia ne daugiau Europos ar didesnio jo biudžeto, o geresnės Europos, Europos, gebančios pateikti pridėtinę vertę, Europos, nesikišančios į tokias sritis kaip, pvz., sportas ir turizmas, kuriose valstybės narės gali puikiai tvarkytis pačios.
Antra, reikia skirti Sanglaudos fondo lėšas tik tikrai skurdiems Europos regionams. Dabar 50 proc. šio fondo lėšų tebeskiriama turtingoms valstybėms narėms, tokioms kaip Vokietija ir Prancūzija. Tai nepriimtina. Jeigu šį klausimą išspręsime, galėsime griežtai kontroliuoti, kaip lėšos leidžiamos, ir užkirsti kelią nebūtinam jų švaistymui ir galiausiai net turėti gryno pelno.
Trečia, reikia investuoti į perspektyvias žemės ūkio ir pramonės sritis. S. Garrigos Polledo pranešimas nevykęs. Viskas ir dar daugiau, nei reikia, jame suplakta ir sudėta į vieną didelį katilą tikintis, kad piliečiai visa tai suvirškins. Gero apetito, tik būkite atsargūs, kad nepaspringtumėte.
José Manuel Fernandes
(PT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau padėkoti pranešėjui už puikų darbą, kurio rezultatas - pranešimas, kuriuo remdamiesi galime tinkamai pradėti rengti daugiametę finansinę programą (DFP). Šią užduotį turės atlikti Komisija ir Taryba.
Šis pranešimas yra plataus užmojo ir kartu pragmatiškas. Tikiuosi, kad visos institucijos padarteisingas išvadas iš finansų, ekonomikos ir socialinės krizės, kuri neskuba išleisti mūsų iš savo gniaužtų. Man yra aišku viena: galėsime sėkmingai įveikti kilusius politinius iššūkius tik tuo atveju, jeigu būsime vieningi ir solidarūs ir jeigu mūsų ekonomikos valdysena bus sustiprinta, suderinta ir nukreipta vienoda linkme.
Mums reikia daugiau ir geresnės Europos. Turime teikti pirmenybę Bendrijos, o ne tarpvyriausybiniam metodui. Turime padidinti biudžetą.
Susitarėme dėl strategijos "Europa 2020", kurioje nustatėme aiškius prioritetus ir išmatuojamus tikslus. Ši strategija bus mūsų orientyru rengiant kitus perspektyvinius finansinius planus. Tačiau galėsime ją sėkmingai įgyvendinti tik tuo atveju, jeigu turėsime biudžetą, atitinkantį joje numatytą veiklą ir nustatytus tikslus. Taigi reikia, kad DFP turėtų finansinį pagrindą, atitinkantį strategijos "Europa 2020" užmojį ir kryptį. Sanglaudos politika taip pat yra solidarumo principo taikymo rezultatas. Svarbu, kad įgyvendinant šią politiką būtų siekiama ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos ir kad didžiausias dėmesys būtų skiriamas skurdesniems regionams siekiant sumažinti jų išsivystymo atsilikimą.
Todėl, manau, labai svarbu, kad sanglaudos politikos finansavimo lygis išliktų bent toks pats. Tas pats pasakytina ir apie bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP). Taip pat svarbu siekti, kad daugiau kaip 80 proc. lėšų, kuriomis bus finansuojamos būsimos DFP, būtų surinkta iš kitų nei nacionaliniai biudžetai šaltinių.
Kinga Göncz
(HU) Pone pirmininke, krizės sąlygomis esame priversti peržiūrėti ir savo nacionalinius biudžetus, ir Europos Sąjungos biudžetą ir išsiaiškinti, ar jų lėšos naudojamos veiksmingai ir tikslingai ir kokia pridėtinės vertės, europinės pridėtinės vertės dalimi jie prisideda prie mūsų tikslų įgyvendinimo. Norėčiau pakalbėti apie vieną sritį, kuri šiandien dar neminėta, būtent apie bendradarbiavimą teisingumo ir vidaus reikalų srityje, kuri įsigaliojus Lisabonos sutarčiai jau nebepriklauso valstybių narių kompetencijai, o yra pakylėta iki ES politikos lygmens. Mūsų siekis labai patobulinti šią sritį turi būti atspindėtas kitą biudžetinį laikotarpį.
Mes neabejotinai turime skirti lėšų Stokholmo programai, kuria siekiama pakankamai plataus užmojo tikslų. Europai reikia išsilavinusių imigrantų, kurie atvyksta į Europą legaliai, ir tinkamai finansuojamos bendros migracijos politikos. Įvykiai Šiaurės Afrikoje dar kartą atkreipmūsų dėmesį į bendros europinės migracijos politikos svarbą, o aš parodžiau ištekliais remiamos integracijos ir europinio solidarumo būtinybę.
Per pastaruosius keletą mėnesių taip pat tapo aišku, kad turime užtikrinti mūsų bendrų vertybių, nediskriminavimo principo ir žmogaus teisių apsaugą ir skirti tam lėšų, kad turime supaprastinti išteklių naudojimo tvarką nepaprastosios padėties atvejais ir kad mums reikia nuosavų išteklių siekiant ateityje sukurti geresnę, stipresnę Europą ir ją išplėsti.
James Elles
Pone pirmininke, dėkoju pranešėjui už visą darbą, kurį jis atliko. Jis įdėjo labai daug pastangų siekdamas sutarimo. Yra trys sritys, kuriose norėčiau matyti pakeitimų.
Pirma, ateityje mums reikės rengti perspektyvinius finansinius penkmečio planus. Planas, kurį numatyta įgyvendinti iki 2020 m., apima septynerių metų laikotarpį, bet turėtume nustatyti būtiną sąlygą, kad kitas planas apimtų penkerių metų laikotarpį.
Antra, nepakankamai įdėta darbo aiškinantis, kaip galėtume gauti patikinimo pareiškimą dėl išlaidų. Tie, kurie tvirtina, kad reikia daugiau pinigų Europos lygmeniu, turėtų įtikinamesnių įrodymų, jeigu mes visiškai tiksliai žinotume, kam tie pinigai iš tikrųjų skirti.
Atsakydamas G. Verhofstadtui noriu pateikti paskutinę, bet ne mažiau svarbią pastabą, kad yra neprotinga išskirti kurią nors vieną valstybę narę, kuri yra grynoji mokėtoja į biudžetą, kai tokių valstybių narių yra keletas. Norėčiau labai primygtinai paraginti, kad būtų nustatyta valstybių narių grynojo įnašo į biudžetą riba, išreikšta BVP procentine dalimi, nes žvelgiant į ateitį nerealu tikėtis iš valstybių narių pritarimo, kai griežto taupymo laikais jų grynieji įnašai yra didinami du kartus.
Markus Pieper
(DE) Pone pirmininke, būtinybpadidinti biudžetą 5 proc. argumentuojama didesnėmis išlaidomis, susijusiomis su Europos išorės veiksmų tarnybos veikla, sienų apsauga, kova su terorizmu, didesne parama vystymuisi bei mokslinių tyrimų ir tarpvalstybinės infrastruktūros rėmimu. Apskritai šis Parlamento reikalavimas yra visiškai pagrįstas. Tačiau tvirtindamas S. Garrigos Polledo pranešimą Parlamentas praranda vieną galimybę. Mes gerokai sustiprintume pasitikėjimą mumis, jeigu pranešime būtume parodę, kuriose srityse Europa gali būti veiksmingesnir kuriose srityse galima sutaupyti lėšų.
Šiuo atveju, žinoma, kalbu apie daugybę labai brangiai mums kainuojančių agentūrų, kurios neaišku kuo užsiima, ir žemės ūkio sritį, kurioje kai kurios valstybės narės dar nesugebėjo nustatyti labiau rinkos sąlygomis taikyti tinkančios fiksuotų išmokų už plotus sistemos. Kaip pranešėjas struktūrinės politikos ateities klausimu, taip pat norėčiau pasakyti, kad tas pats pasakytina ir apie sanglaudos politiką. Laimei, daugeliui regionų pavyko peržengti didžiausiam 75 proc. finansavimui nustatytą ribą. Tačiau, jeigu įvairiuose Europos regionuose būtų mažiau skurdo, sumažėtų ir europinio solidarumo poreikis. Tuomet sutaupytos lėšos galėtų būti tinkamiau investuotos į europinę pridėtinę vertę, pvz., protingai susiejant struktūrinius fondus ir tarpvalstybinius tinklus pasienio regionuose. Šis klausimas šiuo metu svarstomas Regioninės plėtros komitete, kaip, beje, ir S. Garrigos Polledo pranešime pateiktas pasiūlymas nustatyti tarpinę kategoriją, skirtą regionams, kurių BVP vienam gyventojui sudaro 75-90 proc. C. A. Krehl turbūt sapnuoja, jeigu mano, kad mes Regioninės plėtros komitete jau susitarėme dėl kompromiso.
Nemanau, kad Specialusis politinių išbandymų ir biudžeto išteklių siekiant tvarios Europos Sąjungos po 2013 m. komitetas yra tinkamas organas teikti rekomendacijoms dėl tokios tarpinės kategorijos. Mes palengviname sau gyvenimą priskirdami ir turtingesnius regionus prie remtinų regionų. Aš tai vertinu kaip kvietimą švaistyti lėšas. Atsisakome patikrintos ir išbandytos laipsniško paramos didinimo ir mažinimo sistemos, bet nebesiūlome jokių paskatų. Visiems regionams užtikriname nuolatinę paramą, beveik atitinkančią vidutinio ekonominio stiprumo regionams teiktinos paramos lygį. Tokia sistema Europos regioninėje politikoje negali turėti ateities. Todėl turime išbraukti iš pranešimo 73 dalį. Kitais atžvilgiais pranešimas yra priimtinas.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, pateikiamą pakeliant mėlynąją kortelę pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį)
Elisabeth Schroedter
(DE) Pone pirmininke, mane nustebino jūsų žodžiai, pone M. Pieperi, kad C. A. Krehl turbūt sapnuoja. Balsuojant Regioninės plėtros komitete tarpinį tikslą parėmdideljo narių dauguma. Manau, kad ir balsuojant Parlamente jį parems dauguma, nes dauguma EP narių remia regionų solidarumo principą. Man būtų įdomu sužinoti, kodėl vadinate šią daugumą sapnuotojais.
Pirmininkas
Pone M. Pieperi, ar galite paaiškinti, kodėl, anot jūsų, tai sapnas?
Markus Pieper
(DE) Pone pirmininke, ponia E. Schroedter, tai jūsų nuomonė, jūs taip suprantate šį klausimą. Mes Regioninės plėtros komitete turime kitokį pasiūlymą, kuris skiriasi nuo pasiūlymo, pateikto S. Garrigos Polledo pranešime. Tai pirma.
Antra, frakcijose dar yra daug narių, kurie iš esmės priešinasi tam, kad būtų nustatyta tarpinkategorija. Tai jums puikiai žinoma. Todėl mane jūsų klausimas stebina. Manau, jūs sapnuojate, jeigu teigiate, kad pasiekėme kompromisų ir kad jie yra nedviprasmiški. Šiaip ar taip, tai Regioninės plėtros komiteto reikalas paruošti klausimą diskusijoms per plenarinį posėdį. Mane labai stebina jūsų labai optimistinnuomondėl to, kad mūsų darbas jau užbaigtas.
Estelle Grelier
(FR) Pone pirmininke, diskusijose dėl Europos Sąjungos perspektyvinio finansinio plano keliami klausimai dėl Europos projekto, jo apimties ir užmojo.
Šis pranešimas yra pagirtinas, nes juo siekiama sutelkti Europos Sąjungos biudžeto išteklius siekiant įgyvendinti strategiją "Europa 2020". Tai kertasi su siaura Europos vizija, kurią puoselėja dauguma valstybių narių.
Nors valstybėms narėms labiausiai rūpi jų finansinis įnašas, kurį jos nori matyti sumažintą, ir finansingrąža, kurią jos nori matyti padidintą, šiame pranešime reiškiama nuomonuž tvirtą ir integruotą Bendrijos politiką, ar tai būtų jau seniai įgyvendinama politika, ar nauja kompetencijos sritis, nustatyta Lisabonos sutartimi.
Todėl šis pranešimas savo iniciatyva, kurį pateikParlamentas, turėtų tapti pagrindu būsimoms diskusijoms, net jeigu jis, kaip man atrodo, ir yra pernelyg atsargus, nes yra grindžiamas konsensusu. Taip, padidinti Europos biudžetą 5 proc. būtų geriau, nei pasirinkti valstybių narių 2012 m. biudžetinius planus. Tačiau svarbiausia ir galbūt sunkiausia bus susitarti dėl skaičiaus, kuris atitiktų pranešime apibrėžtas politikos sritis.
Mums žinomi neigiami griežto taupymo politikos aspektai: žinome, koks jos poveikis užimtumui ir kad vis daugiau piliečių yra apimti nevilties. Mes privalome finansuoti anticiklinės politikos sritis, ypač įgyvendindami tvirtą sanglaudos politiką, pone M. Pieperi, kuria remiamos viešosios investicijos ir užimtumas visuose Europos regionuose. Norėčiau pabrėžti, kad labai svarbu nustatyti tarpinę regionų kategoriją siekiant užtikrinti, kad skirstant struktūrinių fondų lėšas būtų tiksliai atsižvelgta į ekonomines ir socialines realijas regionuose.
Baigdama norėčiau pasakyti, kad turime apmokestinti finansines spekuliacijas, nes padarę tai laimėtume didesnę mūsų piliečių paramą tinkamai finansuojamai Europai.
Gunnar Hökmark
Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjui, kad atkreipmūsų dėmesį į iššūkius, su kuriais mums tenka susidurti. Taip pat palankiai vertinu pranešime pateiktą aiškų raginimą gerokai daugiau lėšų skirti mokslinių tyrimų ir mokslo sričiai, nes ji turi būti viena iš prioritetinių.
Norėčiau pasakyti - ir tai sakau Komisijai - kad politika ir lyderystyra susijusios su prioritetais. Be prioritetų nėra jokios lyderystės. Visada yra tokių uždavinių ir iššūkių, kurie yra svarbesni už kitus. Taip yra ir Europos Sąjungos biudžeto atveju, taip yra ir valstybėse narėse. Turime toliau didinti asignavimus mokslinių tyrimų ir mokslo sričiai, bet turime užtikrinti ir tai, kad mokslo ir mokslinių tyrimų srities finansavimas regionų lygmeniu taip pat būtų didinamas. Turime atsižvelgti į žemės ūkio rinkų plėtrą ir šioje srityje sumažinti išlaidas.
Bet nepamirškime, kad turime nustatyti prioritetus visais lygmenimis, tiek Europos lygmeniu, tiek valstybių narių. Turiu pasakyti, kad man nepatinka prieš ES arba Briuselį nukreipta arši kritika, bet man nepatinka, kai aršiai kritikuojamos ir valstybės narės, nes kritikuodami jas sumenkiname išlaidų valstybėse narėse svarbą: jos leidžia lėšas sveikatos priežiūrai, socialinei apsaugai, pensijoms, švietimui. Tai nėra konfliktas tarp ES ir valstybių narių. Tai vykstanti kova dėl lyderystės ir prioritetų. Jeigu nedrįstame nustatyti šių prioritetų, nerodome lyderystės.
Turiu pasakyti, kad jeigu nesuprantame, kokioje sunkioje padėtyje šiandien yra valstybės narės, nesuprantame ir tikrovės, su kuria susiduria piliečiai. Turime nustatyti prioritetus, o ne spręsti problemas tik didindami biudžetus. Taigi norėčiau paprašyti Komisijos nario parodyti lyderystę, parodyti drąsą ir nepamiršti, kad moksliniai tyrimai ir mokslas, infrastruktūra ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Andrea Cozzolino
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, netrukus balsuosime dėl labai svarbaus strateginio dokumento, kuriuo pateikiamas labai tvirtas orientacinis pagrindas perspektyviniams finansiniams planams po 2013 m. Jis pradedamas reikalavimu suderinti tikslus ir priemones, taip pat naują vaidmenį, kurį Europos institucijos privalo atlikti atsižvelgdamos į Lisabonos sutartį ir ekonomikos nuosmukį, ir išteklius, kuriuos kartu nuspręsime investuoti.
Toks suderinimas taip pat reiškia, kad turi būti pateiktas rimtas atsakas į visuomenės, ES politikos teikiamos naudos gavėjų ir Europos socialinių grupių bei pramonės atstovų reikalavimą diegti inovacijas. To paties reikalaujame ir sanglaudos politikos požiūriu, nes klausimas dėl sanglaudos politikos yra lemiamas apsisprendžiant, kokią Europą norime matyti. Patirtis rodo, kad sanglauda dabar tapo jungiamąja Europos projekto grandimi ir svarbia vertybe, kurią visi turime saugoti, ginti ir atnaujinti.
Šiuo požiūriu pasiūlymas nustatyti tarpinę regionų kategoriją yra ypač svarbus, pirmiausia todėl, kad daugeliu atvejų dėl užtrukusio ekonomikos nuosmukio, kurį dabar po truputį bandome įveikti, dar labiau padidėjo vidaus skirtumai, lemiantys tai, kad veiksmingos ir pakankamos paramos mažiau išsivysčiusiems regionams, kovos su lėšų švaistymu ir tikslingai įgyvendinamos plėtros politikos svarba didės ir ateityje.
Tačiau tvirtinu, kad mes turime imtis užduoties nustatyti tarpines kategorijas ir apsaugos sąlygą, jeigu norime pradėti naują sanglaudos politikos įgyvendinimo etapą ir užtikrinti labiau suderintą ir tvarią plėtrą, kurią siekiame matyti Europoje ateinančiu laikotarpiu.
Frank Engel
(FR) Pone pirmininke, 500 milijonų Europos Sąjungos piliečių dabar sudaro daugiau nei 8 proc. pasaulio gyventojų.
Iki 2050 m. ši dalis sumažės iki 5-6 proc., o 2100 m. mes sudarysime 3 proc. pasaulio gyventojų. Ši maseuropiečių ir toliai išlaiko, daugiausia nacionalinių biudžetų lėšomis, 2 000 ambasadų, 27 kariuomenes, 50 jungtinių pajėgų darinių ir ne tik. Manau, Kinija dabar planuoja padidinti ministrų pavaduotojų skaičių tik tam, kad galėtų priimti visus tuos galingus Europos ministrus, kurie atvyksta į Pekiną prašyti malonių ir dvišalių susitarimų. Visa tai pasaulio arenoje jau pradeda atrodyti juokingai.
Išskirstyti šiuos 8 proc. per 30 suverenių biudžetų yra beprotybė. Iš esmės, šis suverenitetas yra absoliutus. Išlaidos Europos lygmeniu sudaro 2,5 proc., arba vieną keturiasdešimtąją dalį, visų biudžeto išlaidų Europoje. Valstybių narių mokamas įnašas tesudaro vieną keturiasdešimtąją jų nacionalinių išlaidų dalį. Tačiau, kaip pasirodo, net ir ši dalis yra per didelė.
Turime aptarti klausimą dėl nuosavų išteklių dabar arba galbūt kitą kartą. Turime liautis skundęsi dėl tų įnašų, sudarančių 2,5 proc. mūsų viešųjų išlaidų, kurių lėšomis turime išlaikyti visą aparatą, reikalingą tam, kad galėtume įgyvendinti strategiją "Europa 2020" ir vykdyti visas funkcijas, pavestas mums Lisabonos sutartimi. Ne mūsų iniciatyva ši strategija ir naujos kompetencijos sritys atsirado, o valstybių narių. Atsižvelgiant į šias realijas, S. Garrigos Polledo pranešimas yra nuosaikus. Tačiau kai kas nori mus dar labiau apriboti ir mano, kad pranešimas yra plataus užmojo. Todėl šis Parlamentas turėtų patvirtinti šį pranešimą.
Frédéric Daerden
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, šis pranešimas labai svarbus Europos projekto ateičiai, projekto, kurį įgyvendindami turime būti solidarūs ir siekti plataus užmojo tikslų, ypač atsižvelgdami į fiskalinę krizę, su kuria valstybėms narėms dabar tenka kovoti.
Linkdamos į kraštutinį liberalizmą, dauguma valstybių ar vyriausybių vadovų Taryboje renkasi toliau beatodairiškai mažinti biudžetus ir nusiteikę paaukoti investicijas į svarbias perspektyvias politikos sritis, pvz., į sritis, finansuojamas Europos biudžeto lėšomis. Kad ir ką sakytų kiti EP nariai, įšaldžius biudžetą augimas sulėtėtų. Padidinti biudžetą bent 5 proc., kaip rekomenduojama šiame sutarimu grindžiamame pranešime, būtina, jeigu norime įveikti iššūkius ir laikytis kartu.
Europinis solidarumas reikalingas, kad galėtume finansuoti strategiją "Europa 2020", ypač joje užsibrėžtus socialinius tikslus, apimančius ir kovą su skurdu. Pranešimo rengėjai mane taip pat įtikino tuo, kad nustačius tarpinę regionų kategoriją siekiant užtikrinti, kad sanglaudos politika aprėptų visą Europos teritoriją ir būtų įgyvendinama sąžiningai visų regionų atžvilgiu, europinis solidarumas būtų sustiprintas.
Galiausiai dar vienas pavyzdys - Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas, tikra solidarumo priemonė, skirta Europos darbuotojams. Pranešime pripažįstama, kad šis fondas atlieka labai naudingą vaidmenį. Padidinti biudžetą daugiametėje finansinėje programoje būtina. Tai neturėtų būti vertinama kaip našta valstybėms narėms, nes Europos biudžetas teikia pridėtinę vertę, be to, ateityje į jį bus įtrauktas finansinių sandorių mokestis.
Marietta Giannakou
(EL) Pone pirmininke, Lisabonos sutartimi sukurtos naujos kompetencijos sritys, sustiprintos Europos Sąjungos politikos kryptis ir tai yra atspindėta naujojoje 2013-2020 m. daugiametėje finansinėje programoje. Sveikinu pranešėją S. Garrigą Polledo parengus šį išsamų pranešimą, kuriuo nustatomi skirtingos Europos nei ta, kurią žinome, politiniai prioritetai.
Atsižvelgdami į svarbiausius vidaus iššūkius, su kuriais susiduria Europos Sąjunga ir jos piliečiai, ir į išplėstą ES tarptautinį matmenį, suvokiame, kad pagrindinis tikslas, kurio ES turi siekti įgyvendindama savo politiką - sumažinti dabar ES esamus socialinius, ekonominius ir teritorinius skirtumus. Gerai apgalvota ir sėkmingai įgyvendinama sanglaudos politika jau savaime yra europinpridėtinvertir ji neabejotinai bus naudinga visoms Europos Sąjungos valstybėms narėms.
Naujoji programa ir naujoji programavimo septyneriems metams sistema grindžiamos veikla, numatyta ES strategijoje "Europa 2020", ir skirtos padėti Europai įveikti krizės padarinius skatinant pažangų, tvarų ir integracinį augimą. Programoje nustatyti prioritetai ir tikslai apima užimtumo skatinimą, inovacijų ir mokslinių tyrimų plėtojimą, augimo skatinimą, kovą su klimato kaita, aukštojo mokslo lygio kėlimą, socialinę integraciją ir kovą su skurdu, taip pat imigracijos politiką ir išteklių, reikalingų sunkiai pasiekiamų teritorijų ir pasienio regionų plėtojimui, užtikrinimą.
Europos Sąjungos biudžetas yra pagrindinis valstybių narių solidarumo principo taikymo mechanizmas ir tvirta priemonė, skirta reformai, galinčiai padėti sutelkti papildomus privačiuosius ir viešuosius išteklius siekiant paremti investicijas, kurios atliks ES išlaidų eksponentinio efekto katalizatoriaus funkciją. Europos biudžetas turi būti padidintas ir grindžiamas tikrais nuosavais ištekliais, jeigu norime, kad mūsų piliečiai ir likęs pasaulį turėtų tvirtą Europą. Europos Sąjungos biudžetas - tai priemonė, skirta visuotinei ir integruotai plėtrai tokiu metu, kai valstybės narės pačios nepajėgios...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Sophie Auconie
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, dažnai sakoma, kad dėl pinigų kyla karai. Turime nepamiršti, kad pinigai taip pat yra tokio taikos projekto, kaip Europos Sąjunga, pagrindas. Jeigu Europa iš tikrųjų ketina įgyvendinti politikos kryptis, įtvirtintas Sutartyse, įskaitant naujas politikos kryptis, nustatytas Lisabonos sutartyje, jai reikia turėti lėšų, būtinų tam, kad ji galėtų įgyvendinti šiuos tikslus.
Todėl pasisakau už tai, kad ES turėtų nuosavų išteklių ir kad būtų nustatytas finansinių sandorių mokestis. Europos biudžetą padidinti būtina, tačiau kartu būtina labai taupyti lėšas optimizuojant išlaidas. Pvz., galime sukurti tikrą bendrą užsienio ir saugumo politiką, kurią įgyvendindami galėtume sustiprinti Europos įtaką pasaulio arenoje ir optimizuoti viešąsias išlaidas.
S. Garrigos Polledo pranešimas yra labai svarbus, beveik visiškai naujos redakcijos dokumentas, kuriuo Europos Sąjungai rekomenduojama labai tvirta politinir finansinprograma. Dar daugiau, dviem svarbioms Europos Sąjungos politikos sritims suteikta jiems derama vieta. Kalbant apie bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP) - svarbiausią politikos sritį aprūpinimo maistu saugumo ir galėjimo apsirūpinti maistu požiūriu, pranešime siūloma atnaujinti BŽŪP biudžetą. Kalbant apie sanglaudos politiką - finansinę priemonę, taikomą siekiant užtikrinti regioninį solidarumą ir skatinti regioninę ekonominę plėtrą, pranešime siūloma sustiprinti ją nustatant tarpinę regionų kategoriją, kad to paties išsivystymo lygio regionai galėtų gauti naudos ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Danuta Maria Hübner
Pone pirmininke, norėčiau tarti keletą žodžių dėl būtinybės judėti nuosavų išteklių sistemos reformos link. Manau, kad sprendimas dėl ES biudžeto, pagal kurį dominuojantis vaidmuo tenka BNP grindžiamoms pajamoms, yra pernelyg politizuotas ir nepakankamai nukreiptas į efektyvumo didinimą. Juo skatinami reikalavimai įšaldyti ar sumažinti ES išlaidas. Jis veda prie logikos, išreikštos derantis dėl 2011 m. biudžeto, pagal kurią dėl krizės mažinant valstybių narių biudžetus taip pat turėtų būti elgiamasi ir su ES biudžetu.
Tačiau anaiptol nėra aišku, kad turėdami papildomų nuosavų išteklių, kurie padėtų mums sumažinti mūsų priklausomybę nuo BNP, galime tikėtis revoliucijos ES pajėgumo finansuoti augimą ir struktūrinę pertvarką srityje. Visada yra rizika, kad ta pati koalicija, kuri priima sprendimą dėl biudžeto Taryboje, gali priimti tą patį sprendimą ir Europos Parlamente.
Jeigu mums rūpi Europa, turėtume liautis tenkinę finansų ministrų norus ir nukreipti savo žvilgsnius į piliečius ir jų lūkesčius. Iš derybų Briuselyje grįžtančio namo valstybės narės politiko sėkmneturėtų būti grindžiama žinia, kad vyriausybmokės mažiau į ES biudžetą, o turėtų būti grindžiama žinia, pvz., kad ES padės mažosioms įmonėms finansuoti novatoriškus projektus.
Nėra abejonių, kad ES išlaidų finansavimo sistema turėtų būti visiškai skaidri. Šį tikslą lengviau pasiekti padėtų tik vienas mokestis, bet yra įmanoma sukurti ir tokią pajamų sistemą, kuri būtų grindžiama skaidrumo, teisingumo, matomumo, efektyvumo ir pakankamo suderinimo kriterijus atitinkančių mokesčių grupe.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Pone pirmininke, Komisijos nary, pirmiausia noriu pasveikinti pranešėją atlikus puikų darbą. Džiaugiuosi, kad šiame pranešime nustatyti prioritetai atitinka strategiją "Europa 2020" ir kad pagrindiniu Europos politikos tikslu jame nustatomas augimas. Mums reikia daugiau ir geresnės Europos.
Taigi turėtume remti sritis, kurios labiausiai prisideda prie konkurencingumo stiprinimo, pvz., mokslinius tyrimus, inovacijas ir energetiką. Todėl turime gerokai padidinti mokslo ir inovacijų finansavimą, taip pat remti mokslinės kompetencijos stiprinimą visoje Europoje. Taip pat svarbu stiprinti europinę mokslo finansavimo sistemą siekiant įgyvendinti tikslą, kad į mokslą būtų investuojama 3 proc. bendrojo vidaus produkto (BVP).
Naujuoju biudžetu taip pat turėtų būti skatinamas efektyvesnis energijos vartojimas ir remiama būsimos infrastruktūros, ypač energetikos, statyba ir taip sudaromos būtinos sąlygos Europos pramonės konkurencingumui stiprinti. Mums reikia sustiprinti pramonės, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), vaidmenį, nes tuo bus prisidėta prie Europos vadovaujamo vaidmens globalizuotame pasaulyje stiprinimo.
Barbara Matera
(IT) Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti pranešėją S. Garrigą Polledo visus metus puikiai dirbus ir sulaukus plačios politinės paramos. Palankiai vertinu pagrindinę šio pranešimo mintį, kad išeitis iš krizės - Europos, kaip pasaulio veikėjos, statuso įtvirtinimas.
Būsimoje finansinėje programoje atspindėti strategijoje "Europa 2020" nustatyti tikslai ir ji yra tvirtai grindžiama Lisabonos sutartimi. Tačiau, kad Europos Sąjungos prioritetai būtų įtikinami, turi būti užtikrintas pakankamas jų finansavimas. Būsimuose Europos Sąjungos biudžetuose energetikos ir transporto infrastruktūros plėtojimui ir investicijoms į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, mokymosi sistemą ir jaunimo politiką turi būti suteiktas naujas postūmis, o pagrindiniams ramsčiams, t. y. sanglaudos politikai ir žemės ūkio politikai, turi būti ir toliau skiriama tiek pat lėšų kaip ir dabar.
Europa ir jos įgyvendinami dideli projektai susiduria su biudžeto suvaržymais nacionaliniu lygmeniu, o tai reiškia, kad, siekiant didinti konkurencingumą ir augimą, būtina labiau įtraukti privatųjį sektorių leidžiant projektų obligacijas arba steigiant viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę.
Man ir kitiems Italijos delegacijos nariams rūpestį kelia pasiūlymai papildyti regioninę politiką vadinamosiomis tarpinėmis kategorijomis, nes yra pavojus, kad bus pakenkta silpniausiems Europos Sąjungos regionams. Baigdama norėčiau tvirtai pareikšti, kad vienintelis būdas užtikrinti Europos Sąjungos ateitį ir jos plėtrą - sukurti Europos Sąjungos finansavimo sistemą, kuri būtų grindžiama tik nuosavais ištekliais.
Ingeborg Gräßle
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, kartu su DFP dokumentų rinkiniu bus pateikti ir persvarstyti Tarnybos nuostatai. Šis klausimas, susijęs su tuo, kaip ES yra iš tikrųjų administruojama, labai glaustai minimas S. Garrigos Polledo pranešimo 125 ir 126 dalyse. Pone Komisijos nary, norėčiau paprašyti jūsų, kad būtumėte drąsus rengdamas Tarnybos nuostatus. Pagaliau klausimas, ką mes darome, kurį išsamiai čia aptarėme, yra ne mažiau svarbus nei klausimas, kaip mes tai darome.
Kalbama apie tai, kokį vaidmenį Europos Komisija ateityje atliks įgyvendinant visus šiandien čia pateiktos 2020 m. programos punktus. Aš norėčiau, kad Komisija pasirinktų aktyvesnį vaidmenį, o ne pavestų užduotis kitiems. Todėl yra svarbu, kad persvarstant Tarnybos nuostatus šioms naujoms užduotims būtų sukurtos laisvos darbo vietos ir kad taip Komisija pati galėtų įsitraukti į procesą. Mes turime daugybę laisvų dienų. Komisijos pareigūnai turi iki 13 savaičių apmokamų atostogų. Pone Komisijos nary, siūlau jums skirti keletą šių laisvų dienų biudžeto įgyvendinimo klausimui, kad iš tikrųjų galėtume pasiekti savo užsibrėžtus politinius tikslus. Norėčiau paprašyti, kad mums taip pat būtų pateikta strategija "Europa 2020", skirta ES administravimui. Tam būtų reikalinga, kad ne tik jūs, bet ir visa kolegija bei Komisijos pirmininkas įsitrauktų į veiklą.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
(PL) Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti S. Garrigą Polledo parengus tokį puikų pranešimą dėl daugiametės finansinės programos. Pranešimas sulauklabai stiprios paramos Specialiajame politinių išbandymų ir biudžeto išteklių siekiant tvarios Europos Sąjungos po 2013 m. komitete. Tikiuosi, kad netrukus prasidėsiančios derybos dėl naujojo Europos Sąjungos daugiamečio biudžeto vyks remiantis šiuo pranešimu kaip pagrindu.
Labai džiaugiuosi, kad EP nariai nusprendparemti mano pateiktą pakeitimą dėl jaunimo politikos stiprinimo. Jaunimas priklauso toms Europos gyventojų grupėms, kurioms ekonomikos krizsmogskaudžiausiai, todėl turėtume paremti visas iniciatyvas, kuriomis siekiama pagerinti jaunimo padėtį, ir ypač tas, kuriomis siekiama suteikti jaunimui geresnę galimybę gauti išsilavinimą ir pagerinti jų profesinę padėtį. Todėl tokios programos, kaip antai "Veiklus jaunimas" ir "Visą gyvenimą trunkantis mokymasis", kurių išlaidos, tenkančios vienam dalyviui, yra labai nedidelės ir labai efektyvios, turėtų būti įtrauktos į būsimas daugiametes finansines programas atskira dalimi. Be to, šios programos vertos gerokai didesnio finansavimo.
Taip pat norėčiau pagirti pasiūlymą išlaikyti aukštą sanglaudos politikos finansavimo lygį. Sanglaudos politika ne tik atlieka labai svarbų vaidmenį įgyvendinant tikslus, nustatytus strategijoje "Europa 2020"; jos pagrindinužduotis - stiprinti Europos integraciją ir solidarumą mažinant socialinius, ekonominius ir teritorinius skirtumus, kurių, deja, Europos Sąjungoje dar yra.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Pone pirmininke, pranešėjas pradėjo savo pristatymą labai svarbiu sakiniu. Jis pasakė, kad mes turime suderinti tradicines Europos Sąjungos sritis su mūsų naujaisiais prioritetais. Nei vienas, nei kitas elementas negali veikti vienas be kito. Taigi norėčiau pasidžiaugti pranešime nubrėžta žemės ūkio politikos vizija.
Jums leidus norėčiau priminti jums kai kurias svarbias mintis, išdėstytas pranešime, iš kurių pagrindinyra ta, kad per ateinantį finansinio programavimo laikotarpį turi būti išlaikytas dabartinis BŽŪP finansavimo lygis. Tradicinis Europos žemės ūkio vaidmuo kartu su naujais siekiais, kuriuos puoselėjame, visiškai pateisina mintį išlaikyti šio biudžeto lygį.
Antra, turime išlaikyti BŽŪP sistemą, grindžiamą dviem ramsčiais, remdami kaimo vietoves pagal antrąjį ramstį, nes tai glaudžiai siejasi su strategijos "Europa 2020" tikslais.
Dar paskutinmintis. Ateityje turime reformuoti BŽŪP siekdami užtikrinti, kad biudžeto lėšos būtų leidžiamos efektyviau, ir viena iš galimybių šį tikslą pasiekti - sąžiningai skirstyti išmokas.
Zigmantas Balčytis
(LT) Pirmiausia noriu padėkoti visiems pranešėjams už atliktą didžiulį darbą. Šiandien turime aiškią Parlamento poziciją, ko mes ir mūsų piliečiai tikimės iš ateinančio finansinio programavimo laikotarpio. Visi suprantame, kad privalėsime iš esmės keisti dabartinės politikos kryptis ir tai aiškiai atsispindi strategijoje "Europa 2020". Turime sukurti saugią ir vieningą Europos energetikos rinką, užtikrinti visos Europos sujungimą transporto tinklais, panaikinti šiuo metu dar egzistuojančius skirtumus tarp skirtingų Europos Sąjungos regionų. Turime iš esmės peržiūrėti bendrąją žemės ūkio politiką, kuri turi užtikrinti teisingą ir vienodą tiesioginių mokėjimų sistemą, ir daug kitų svarbių sričių, be kurių įgyvendinimo nesukursime konkurencingos ir stiprios Europos. Žinoma, tam reikės didelių investicijų, ypač į mokslo tiriamuosius darbus, todėl būtina ieškoti naujų finansavimo priemonių, tokių kaip finansinio sandorio mokesčio įvedimas ir panašiai. Tikiu, kad ....
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Jan Mulder
(NL) Pone pirmininke, vienas iš svarbiausių klausimų, kilusių šiose diskusijose, yra šis: "Kokia gi yra Europos pridėtinvertė?" Tikiuosi, kad Komisija savo pasiūlymuose, kuriuos turės pateikti šio mėnesio pabaigoje, įtikinamai paaiškins, kad kai kurios biudžeto išlaidų kategorijos turi pridėtinę vertę. Man atrodo, kad būtent tai mums reikia žinoti, nes taip galėsime pagrįsti tai, už ką balsuojame.
Antra, šioms diskusijoms labai didelę įtaką darys diskusijos dėl nuosavų išteklių. Vienas iš klausimų, dėl kurio diskusijose kilo nesutarimų, yra sprendimas dėl korekcijos JK naudai, taikomos nuo 1984 m. Kaip galėjo tai taip ilgai tęstis? Manau, kad arba JK neturėtų būti taikoma jokia korekcija, arba ji turėtų būti taikoma ir kitoms šalims, kurios dabar yra panašioje padėtyje kaip ir JK 1984 m. Tikiuosi, kad Komisijos pasiūlymai bus iš tikrųjų nukreipti šia linkme.
Raul Romeva i Rueda
(ES) Pone pirmininke, šis didžiulis dėmesys tam, kokia dalimi biudžetas turėtų būti sumažintas, o ne tam, kaip tai turėtų būti padaryta ir kokiose srityse išlaidos turėtų būti sumažintos, ir dar mažesnis dėmesys klausimui, kaip padidinti pajamas, jau kelia rūpestį.
Pirma, daugiau Europos reiškia geresnę Europą, jeigu tai kartu reiškia ir tai, kad valstybės narės turės mažiau ekonominės galios.
Antra, privalome, žinoma, peržiūrėti išlaidas. Tačiau darydami tai turime būti atsargūs: vienas pasiūlymas būtų sumažinti išlaidas karinėje srityje, kitas - atsisakyti vienos iš dviejų Europos Parlamento būstinių. Manome, kad tai svarbiausi pasiūlymai.
Trečia, didžiausią rūpestį man kelia tai, kad J. Lewandowski šypsojosi - ir, tarčiau, tai buvo šypsena, kelianti nerimą - kai buvo kalbama apie finansinių sandorių mokestį.
Ji kelia man nerimą ir norėčiau paklausti jo, kodėl galėtų būti taip blogai, taip žalinga paprašyti tų, kurie pralobo spekuliuodami, sumokėti už krizę, užuot prašius, kad tai padarytų tie, kurie mažiausiai dėl jos kalti, ir nepadaryti taip, kaip vakar padarėte paraginęs Ispaniją sumažinti socialines išlaidas sumažinant išlaidas ...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Alfreds Rubiks
(LV) Pone pirmininke, norėčiau priminti kolegoms EP nariams vieną dalyką - tvirtindami biudžetą turime nepamiršti, kad Europos gyventojai vis skeptiškiau vertina tai, ką darome čia. Šiuo požiūriu man atrodo, kad biudžetas nėra pakankamai suderintas su plataus užmojo tikslais, nustatytais strategijoje "Europa 2020". Taip pat turiu jums klausimą: jūs, pone Komisijos nary, pažadėjote Latvijos ūkininkams, kad pagal šį biudžetą bus mokamos vienodo dydžio tiesioginės išmokos. Tačiau jeigu jis bus patvirtintas toks, koks yra dabar, jums bus sunku ištesėti savo pažadą. Noriu, kad viskas, apie ką kalbame ir ką aptarinėjame, atitiktų ir mūsų rinkėjų interesus.
Andrew Henry William Brons
Pone pirmininke, kol nebuvau skaitęs šio pranešimo, maniau, kad reikalai ES nebegali būti prastesni. Pranešimas pradedamas žodžiais, reiškiančiais visiškai klaidingą įsitikinimą: "dar niekada europiečiai nereikalavo iš ES tiek daug". Vis daugiau Jungtinės Karalystės piliečių reikalauja, kad JK atsisakytų narystės ES. Galbūt būtent tai jie turi galvoje. Pranešime galutinai atmetama mintis įšaldyti biudžetą po 2013 m. ir primygtinai tvirtinama, kad net padidinę biudžetą 5 proc. galėtume įgyvendinti ES tikslus tik ribotu mastu. Na, turime būti dėkingi už nedideles malones.
Paslėptas kažkur vidury 166 dalies yra raginimas nebetaikyti korekcijų. Tai priemonė, kurią taikant Jungtinės Karalystės mokamas grynasis įnašas yra tik nepriimtinas, o ne keliantis pasipiktinimą. Primygtinai tvirtinti, kad JK turėtų mokėti daugiau jos taip sunkiai uždirbamų pinigų, yra pakankamai netinkama, bet 169 dalyje dar siūloma, kad ES būtų suteikti įgaliojimai nustatyti savo pačios mokesčius be mūsų sutikimo ir taikyti juos mums nekontroliuojant, o tai yra tiesiog nepriimtina.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pone pirmininke, pasiekėme sutarimą svarbiu klausimu. Pateiktas pranešimas yra būtina tąsa to, kas vyko pirmiau, tačiau juo siūlomi ir numatomi pokyčiai. Stabilumas yra būdinga ES politikos sričių savybė, taigi pranešime siūloma išlaikyti dabartinį sanglaudos ir žemės ūkio politikos sričių biudžetą.
Užtikrinant vienodas sąlygas vystytis labai prisidedama prie bendrosios rinkos stiprinimo, o tai naudinga visoms ES valstybėms narėms. Bendra žemės ūkio politika naudinga kiekvienam ES vartotojui. Verta atsižvelgti į tai, kad ūkininkų pajamos, nepaisant ES biudžeto lėšomis jiems teikiamos paramos, labai menkos. Naujos užduotys, kurias žemės ūkio sektorius turės atlikti aplinkos apsaugos, kovos su klimato kaita, gyvūnų gerovės srityse, ir nerealistiškos PPO derybos reiškia, kad ūkininkai patirs papildomų išlaidų. Kas jas apmokės? Pokyčiai, kurių tikimės, apima didesnį tvarios ir pažangios plėtros finansavimą ir didelį dėmesį inovacijoms, moksliniams tyrimams ir švietimui.
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Georgios Stavrakakis
(EL) Pone pirmininke, Komisijos nary, Parlamentas šiandien siunčia aiškią žinią ir Europos Komisijai, ir Europos Sąjungos valstybių narių ministrams pirmininkams, kad biudžetas, apimantis laikotarpį iki 2020 m., būtų parengtas atsižvelgiant į ES funkcijas ir piliečių lūkesčius.
Kalbant apie sanglaudos politiką, žinia yra aiški. Pasisakome už tai, kad sanglaudos politikai būtų skirtas pakankamas finansavimas, kad ji galėtų atlikti lemiamą vaidmenį skatinant plėtrą, užimtumą ir inovacijas. Pasisakome už tai, kad sanglaudos politika būtų nepriklausoma. Pasisakome už veiksmų derinimą visais politikos formavimo lygmenimis nuo strateginio planavimo iki strateginių planų įgyvendinimo. Pasisakome už tai, kad būtų nustatyta tarpinparamos regionams kategorija. Pasisakome už specialias priemones, skirtas Europos teritorijai priklausančioms saloms ir jos kalnų regionams.
Tačiau yra du svarbūs dalykai, kuriems aiškiai sakome "ne". Pasisakome prieš tai, kad ši politika būtų suskaidyta pagal skirtingus sektorius, ir galiausiai pasisakome prieš sankcijų taikymą, susijusį su Stabilumo ir augimo paktu.
Pirmininkas
Diskusija "prašau žodžio" baigta. Atsiprašau 11 ar 12 EP narių, kurie buvo užsirašę ir negalėjo kalbėti, bet mes akivaizdžiai neturime laiko jų kalboms.
Janusz Lewandowski
Komisijos narys. - Pone pirmininke, jau išnaudojau man skirtą laiką, taigi pateiksiu tik dvi labai trumpas pastabas.
Pirma, atsižvelgiant į šiuo metu tarptautiniu mastu taikomas griežto taupymo priemones, Europos biudžetas, kuris neturi deficito, negali būti kaltinamas už netinkamą nacionalinių finansų tvarkymą. Tačiau jis gali padėti skatinti užimtumą ir augimą, nes jis iš esmės yra investicinis. Tuo jis skiriasi nuo nacionalinių biudžetų, kurių lėšos daugiausia leidžiamos socialinėms reikmėms.
Antra, kalbant apie pažadus Europos ūkininkams, laipsniška konvergencija yra pasiekiamas tikslas. Šiuo metu mokėti nustatyto dydžio išmokas neįmanoma ir manau, kad padėtis šiuo atžvilgiu ateinančių kelerių metų laikotarpiu nepasikeis.
Baigdamas Komisijos vardu norėčiau pasakyti, kad tikiuosi, jog būsimas balsavimas atspindės platų sutarimą, pasiektą šioje posėdžių salėje, dėl kurio Europos Parlamento balsas yra stiprus ir įtakingas.
Pirmininkas
Baigsime diskusijas pranešėjo S. Garrigos Polledo kalba. Nuoširdžiai jam dėkojame už puikų pranešimą šiuo klausimu.
Salvador Garriga Polledo
Pone pirmininke, pirmiausia noriu padėkoti nacionalinėms delegacijoms, kurios, kaip suprantu, pasipriešino spaudimui jų valstybėse narėse ir balsuos už šį pranešimą.
Manau, tai nėra diskusijos dėl biudžeto dydžio, o veikiau diskusijos dėl Bendrijos metodo viršenybės. Manau, kad tie, kas stengėsi įtikinti, jog Europos Sąjungos biudžetas turi būti sumažintas, padarklaidą. Jie nori naujų prioritetų ir mažesnio biudžeto. Sakau jiems, kad einant šiuo keliu galiausiai bus sumažintas biudžetas ir prioritetų skaičius.
Aš, žinoma, nesuprantu, kaip jie gali sėdėti šiuose rūmuose ir ginti tarpvyriausybinį požiūrį. Palikę tai daryti Tarybai, jie turėtų ginti Europos Sąjungą, jos politiką, prioritetus, funkcijas ir pakankamą biudžetą.
Mes nenorime padidinti Europos viešųjų išlaidų 5 proc. Mes siekiama palengvinti nacionaliniams biudžetams tenkančią naštą ir surinkti lėšų tarpvalstybinėms investicijoms į ES biudžetą, kur jos gali būti veiksmingiau panaudotos. Būtent tai yra Europos pridėtinvertė, kuriai visos šio Parlamento frakcijos šiais metais pritarSURE komitete.
Manau, tai neabejotinai toli siekiantis pasiūlymas. Tai plataus užmojo pasiūlymas, reikalaujantis iš valstybių narių rimtų sprendimų, ir mes paraginsime jas imtis su juo susijusių iššūkių.
Noriu pareikšti jums padėką už konstruktyvius pasiūlymus ir diskusijas, kurios, manau, buvo pakankamai gyvos ir visapusiškai atspindėjo Europos Parlamentą vienijančių nuomonių mozaiką. Manau, po šių diskusijų mūsų, kaip Parlamento, pozicija bet kuriuo atveju sustiprėjo ir mūsų politinis profilis gerokai pagerėjo.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien, 12.00 val.
(Paskelbta trumpa posėdžio pertrauka)
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Elena Băsescu
Dėl dabartinės krizės ir didelio viešųjų lėšų ribojimo valstybėms narėms vis sudėtingiau pasiekti ekonomikos augimą. Turiu pabrėžti būtinybę pateikti ES atsaką į demografinius iššūkius. Mažėjanti dirbančių gyventojų dalis ir kartu didėjanti pensininkų dalis reiškia, kad socialinės apsaugos sistemoms teks didelis krūvis.
Remiu mintį, kad visas ES teikiamas finansavimas turėtų padėti pagerinti bendrą aplinkos būklę Europoje. Todėl teigiamas ir neigiamas poveikis klimatui ir aplinkai ir ES lėšų naudojimas turėtų būti analizuojami visais lygmenimis. Investicijos ES lygmeniu gali padėti mums daugiau sutaupyti lėšų nacionaliniu lygmeniu, ypač srityse, kuriose ES neabejotinai teikia didesnę pridėtinę vertę nei nacionaliniai biudžetai.
Zuzana Brzobohatá
Tebesitęsiančios diskusijos dėl būsimo programavimo laikotarpio rodo mums, kad šį kartą bus būtina vadovautis visapusiškesniu požiūriu į pagrindinę ekonominę ES politikos įgyvendinimo priemonę. Visuotinfinansų krizir didelis visuotinis konkurencinis spaudimas, kurį kelia tokie ekonomikos tigrai kaip Kinija ir Indija, rodo mums, kad daugiametfinansinprograma (DFP) turės būti parengta taip, kad ji atitiktų pagrindinius darbotvarkės "Europa 2020" tikslus. Pranešėjo mintis sujungti DFP visas politikos sritis, susijusias su darbotvarke "Europa 2020", į vieną sritį atrodo labai drąsi. Pranešėjas visiškai pagrįstai siūlo nustatyti teisiškai privalomą reikalavimą atlikti pavienėms sritims nustatytų ribų laikotarpio vidurio peržiūrą. Verta dėmesio yra ir mintis dėl būtinybės suderinti DFP nustatomas laiko ribas su politiniais ES institucijų veiklos ciklais ir taip užtikrinti didesnę demokratinę kontrolę ir atskaitomybę. Pranešėjo mintis, kad turime apsvarstyti galimybę reformuoti ES pajamų sistemą, yra neabejotinai iš esmės teisinga. Taip pat yra visiškai tinkamas pasiūlymas laipsniškai judėti ES nuosavų išteklių sistemos link ir taip pakeisti dabartinę sistemą, grindžiamą valstybių narių įnašais, kuri lemia tai, kad ES ir valstybių narių balansas yra lyginamas ir remdamasi šio lyginimo rezultatais plačioji visuomendaro netinkamas išvadas dėl narystės ES reikšmės, kurios yra visiškai klaidingos atsižvelgiant į tai, kad valstybių narių ekonomika ir politika dabar yra tarpusavyje susijusios.
Alain Cadec
S. Garrigos Polledo pranešimu mėginama apibrėžti Europos Parlamento politinius prioritetus ir teisėkūros, ir biudžeto požiūriu daugiametėje finansinėje programoje, skirtoje laikotarpiui po 2013 m. Pirmiausia mano dėmesį atkreipdu elementai: pirma, kad sanglauda, kuria siekiama augimo ir užimtumo tikslų, yra politinis prioritetas. Visapusiškai remiu pasiūlymą nustatyti tarpinę regionų kategoriją. Šiai kategorijai būtų priskirti visi regionai, kurių BVP vienam gyventojui sudaro 75-90 proc. ES BVP. Tai padėtų užtikrinti tinkamesnę pusiausvyrą tarp regionų. Šis pasiūlymas reiškia praktinį teritorinės sanglaudos principo, įtvirtinto Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 174 straipsnyje, taikymą. Kalbant apie finansines perspektyvas, pasisakau už finansinių sandorių apmokestinimą, kad Europos Sąjunga galėtų turėti nuosavų išteklių.
Proinsias De Rossa
raštu. - Noriu atkreipti dėmesį į šiame pranešime pateiktą pasiūlymą dėl finansinių sandorių mokesčio (FSM). Finansinių sandorių mokestis galėtų padėti mums vienu metu spręsti dvi problemas - kaip finansuoti vis daugėjančias naujas politikos kryptis, kurias įgyvendinti reikalaujama iš ES, ir kaip užtikrinti, kad finansų sektorius prisidėtų prie jo sukeltos ekonomikos krizės įveikos. Mokesčio pajamos galėtų padėti sumažinti dabar ES valstybių narių mokamus įnašus į ES biudžetą. Jos taip pat suteiks galimybę sklandžiai plėtoti politikos kryptis, kuriomis siekiama užtikrinti ekonominę Europos ateitį. Mes turėtume išteklių investicijoms į mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, kovą su klimato kaita ir ES regionų tarpusavio solidarumo stiprinimą. Europa turėtų parodyti pasauliui pavyzdį ir nustatyti šį mokestį savo teritorijoje bei agituoti visas kitas pasaulio šalis padaryti tą patį. Raginu Europos Komisiją nedelsiant imtis veiksmų remiantis šiuo pranešimu ir patenkinti šio demokratiškai išrinkto Parlamento reikalavimus pateikti tinkamas priemones.
João Ferreira
Pasinagrinėkime dabartinę daugiametę finansinę programą (DFP). ES išsiplėtus ir prie jos prisijungus 12 naujų šalių, kurių daugumos išsivystymo lygis žemesnis už 15 senbuvių valstybių narių vidurkį, kilo neginčijamų iššūkių ir reikalavimų, susijusių su ekonominės ir socialinės sanglaudos principo įgyvendinimu. Tačiau tai, ką pamatėme, buvo santykinis struktūrinių fondų sumažinimas nuo 0,42 iki 0,37 proc. ES bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP). Kitaip sakant, jie buvo santykinai sumažinti būtent tokiu metu, kai jų lėšomis teikiama parama buvo reikalingiausia. Šio sumažinimo rezultatai yra akivaizdūs: turime ne žadėtą susiliejimą, o aiškius skirtumus, kurie dar labiau padidėjo dėl ekonomikos ir socialinės krizės ir dėl tokios plėtros priemonės, kaip bendroji rinka, veikimo ir plėtojimo vienų šalių naudai ir kitų šalių akivaizdžiai nenaudai. Būtent šia DFP dabar remiamasi kaip etalonu diskutuojant dėl 2013-2020 m. perspektyvinių finansinių planų ir siūloma ją iš esmės išlaikyti. Padidinus ES biudžetą 5 proc. jis nesudarys gerokai daugiau nei 1 proc. ES BNP. Taigi ir vėl kyla grėsmskelbiamam sanglaudos principui. Padėtį dar labiau blogina tai, kad turimi ištekliai dabar nukreipiami kitais tikslais, įskaitant militarizmą ir tarptautinę intervenciją, kurie vis dėlto taip pat įtraukti į Sutartis, o tai reiškia, kad sanglaudos principas tampa dar mažiau svarbus.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Nors ekonomikos krizės sąlygomis buvo priežasčių įšaldyti ES išlaidas, svarstydami šiandien daugiametę finansinę programą negalime remtis tais pačiais argumentais, kaip ir prieš dvejus metus. Turime užduoti sau klausimus, susijusius su principais, pagal kuriuos ES veiks ateinančiu septynerių metų laikotarpiu: ar tai bus ES, grindžiama solidarumu, vykdanti savo įsipareigojimus ir, kaip numatyta Lisabonos sutartyje, kurianti pažangią ekonomiką ir bendrą užsienio politiką? O gal tai tokia ES, kuri, žinoma, įtraukį Sutartį plataus užmojo tikslus, bet visi žino, kad tai padartik dėl akių? Esu tvirta pirmojo modelio šalininkir remiu pranešėjo nuomonę dėl būtinybės padidinti kitoje daugiametėje finansinėje programoje finansavimą 5 proc., palyginti su finansavimo lygiu 2013 m. Šis pokytis padėtų mums priartėti prie Sutartyje įtvirtintų plataus užmojo tikslų įgyvendinimo, o pats išlaidų padidinimas 5 proc. iš tikrųjų reikštų tik labai nedidelį padidinimą, nes infliacijos augimas šiuo metu sudaro 3,2 proc. Be to, šis nedidelis ES biudžeto padidinimas bus naudingas skurdžiausiems regionams, kuriems ES parama, teikiama siekiant įveikti išsivystymo skirtumus, yra reikalingiausia. Tikiuosi, kad "grynųjų mokėtojų", pvz., Vokietijos, Prancūzijos ir Jungtinės Karalystės, pozicijų suderinimas su Parlamento pozicija, išdėstyta plataus užmojo S. Garrigos Polledo pranešime, taps vienu iš kitą pusmetį pirmininkausiančios Lenkijos prioritetų.
Jiří Havel
Praeityje EP nariai turėjo tik ribotą įtaką derybose dėl Europos Sąjungos daugiametės finansinės programos. Esminis pokytis, kurį lėmLisabonos sutartis, susijęs būtent su šia ilgalaikio biudžeto programavimo užduotimi ir reiškia tai, kad Taryba, gavusi Europos Parlamento pritarimą, turės iš naujo parengti biudžetą. Būtent todėl įsteigtas Specialusis politinių išbandymų ir biudžeto išteklių siekiant tvarios Europos Sąjungos po 2013 m. komitetas (SURE), kuris savo pranešime nustatEuropos Parlamento politinius prioritetus prieš prasidedant deryboms dėl kitos DFP, skirtos laikotarpiui po 2013 m. Iš Salvadoro Garrigos Polledo pranešimo aišku, kad Europos Sąjunga turi užtikrinti pakankamą ES politikos sričių finansavimą, jeigu ji nori įgyvendinti strategijoje "Europa 2020" nustatytus plataus užmojo tikslus. Jeigu Europos Sąjunga po 2013 m. neturės pakankamai naujų išteklių, ji nesugebės įgyvendinti nei dabartinių politinių prioritetinių tikslų, nei naujų tikslų, nustatytų strategijoje "Europa 2020", nei atlikti jai pavestų naujų užduočių. Atsižvelgiant į ES tradicinių nuosavų išteklių nepakankamumą, SURE komitete pradėta konkreti diskusija dėl naujų ES biudžeto nuosavų išteklių. Rengdami kitą finansinę programą turime puikią galimybę parodyti, kad Europos Sąjunga pajėgi mąstyti ir veikdama ginti savo ilgalaikius interesus, taip pat siekti veiksmingų rezultatų tvirto augimo ir vidaus sanglaudos užtikrinimo srityse. Todėl visiškai pritariu svarbiausiam pranešėjo teiginiui, kad bendrai žemės ūkio politikai ir sanglaudos politikai kitą laikotarpį turi būti skirta ne mažiau lėšų, nei skiriama pagal dabartinę programą.
Edit Herczog
Pasiūlymo projektas, kurį parėmaštuoni komitetai, parengtas atsižvelgiant į iššūkius, kurie turi būti atspindėti ir naujojoje daugiametėje finansinėje programoje. Dabartinkrizyra paskutinis įspėjimas, kad Europa privalo reaguoti į pasaulio tvarkos pokyčius. Kaip ir visų pokyčių atvejais, besiformuojant naujai tvarkai bus laimėtojų ir pralaimėtojų. Europa neturi būti pralaimėtojų gretose. Savo laiku Jean Monnet įspėjo: "Savaime Europa niekada neegzistavo. Ji iš tikrųjų turi būti kuriama". Europos integracijos pradininkas vertino šią užduotį ne kaip pavienį veiksmą, o kaip nuolatinį darbą. Taigi turime įvertinti numatomas sąlygas ir konkrečias aplinkybes ir nustatyti, ką turime padaryti siekdami užtikrinti, kad Europa egzistuotų, o ne taptų pralaimėtoja. Komisija praeitais metais pateikstrategiją "Europa 2020", kuri turi padėti mums įveikti krizę ir paruošti Europos ekonomiką kitam dešimtmečiui. Šioje strategijoje nustatytos trys pagrindinės sritys, labiausiai prisidedančios prie ekonomikos augimo skatinimo - žinios, inovacijos ir švietimas. Kitaip sakant, strategijoje kalbama apie pažangų augimą, o tai reiškia, kad pagrindinis dėmesys turi būti skiriamas skaitmeninės visuomenės plėtojimui, apie tvarų vystymąsi, reiškiantį efektyvesnį energijos vartojimą ir didesnį konkurencingumą, ir apie visa apimantį augimą, reiškiantį didesnį užimtumą. Naujoji Europos Sąjungos daugiametfinansinprograma turi būti parengta Bendrijos lygmeniu, o nacionalinės plėtros programos turėtų būti tarpusavyje suderintos taip, kad būtų užtikrinta jų tarpusavio sąveika, būtina tam, kad galėtume optimaliai įgyvendinti strategiją "Europa 2020".
Anneli Jäätteenmäki
Piliečiai tikisi iš ES konkrečių rezultatų, ypač ekonominiu sunkmečiu. Mums reikia geresnės ir paprastesnės teisėkūros, kuri tarnautų europiečių interesams. Reguliavimo turi būti mažiau. Europiniai teisės aktai neturi būti priimami, jeigu jie iš tikrųjų nėra būtini. Būsimas ES biudžetas turėtų būti parengtas taip, kad padėtų mums veiksmingiau reaguoti į kasdienes mūsų piliečių problemas. Biudžetas turėtų padėti mums remti augimą ir naujų darbo vietų kūrimą, bet pirmiausia jis turėtų teikti Europos pridėtinę vertę.
Šio mėnesio pabaigoje Komisija turės paskelbti savo pasiūlymus dėl ES biudžeto po 2014 m. Ekonomikos krizlėmtai, kad ES valstybės narės buvo priverstos priimti griežtus sprendimus, susijusius su jų biudžetais. Krizės sąlygomis ES biudžetas taip pat neturėtų būti padidintas. Priešingai, jis turėtų būti sumažintas.
Tikiuosi, galiausiai atsikratysime daugelio kvailų dalykų, siejamų su ES. Parlamento mėnesinės kelionės iš Briuselio į Strasbūrą ir atgal Europos mokesčių mokėtojams kasmet kainuoja gerus 200 mln. EUR. Įvairios nuolaidos, taikomos Jungtinei Karalystei, Švedijai, Austrijai, Nyderlandams ir Vokietijai turėtų būti visiškai panaikintos. Šiais metais vien Jungtinei Karalystei bus grąžinta apytikriai 3 mlrd. EUR dėl nuolaidų, taikomų jos įnašams, suderėtų 1984 m.
Atėjo laikas reformuoti ES ir jos biudžetą. Europos mokesčių mokėtojų pinigai turi būti naudojami efektyviau ir teikti valstybėms narėms Europos pridėtinę vertę. Didesnis ES administravimo aparatas, biurokratizmas ir nebūtini ES teisės aktai nėra tie dalykai, kurie padės mums tai pasiekti.
Filip Kaczmarek
Naujoji daugiametfinansinprograma yra labai svarbi, nes nuo jos dideliu mastu priklausys Europos Sąjungos ateitis. Diskusijos dėl perspektyvinio finansinio plano nėra lengvos, nes daugeliui valstybių narių tenka patirti ekonomikos krizės padarinius. Jų nenoras didinti ES biudžetą yra visiškai suprantamas. Vis dėlto tie, kas finansiniu požiūriu yra nusiteikę skeptiškai, turėtų žinoti, kiek naudos bendroji rinka teikia pavienių valstybių narių ekonomikai. Europos integracija daro teigiamą įtaką ekonomikai ir ją skatina. Be to, Europos Parlamentas norėtų, kad naujoji finansinprograma būtų struktūrizuota taip, kad būtų stiprinamas konkurencingumas ir skatinama socialinintegracija. ES biudžeto lėšomis finansuojamos priemonės, kurios neabejotinai yra būtinos visų valstybių narių piliečiams. Tai nėra abstraktus teiginys. Sanglaudos politika ir bendra žemės ūkio politika daro poveikį kasdieniam milijonų piliečių gyvenimui. Negali būti abejonių, kad kai kurių užduočių, kurias atlieka ES, joks kitas organas negalėtų atlikti. Socialinės, ekonominės ir infrastruktūrinės sanglaudos didinimas ar lygių galimybių žemės ūkio sektoriuje užtikrinimas - tai tikslai, verti mūsų paramos. Europos lėšas šiais tikslais verta leisti. Europos Sąjunga negali įgyvendinti daugiau priemonių platesniu valstybių narių mastu turėdama mažesnį biudžetą. Tai neįmanoma, todėl mums reikia didesnio ir platesnio užmojo biudžeto.
Jarosław Kalinowski
Kaip rašo pranešėjas, Europos Sąjungos pagalba valstybėms narėms būtina, kad jos būtų pajėgios įveikti būsimus iššūkius. Strategijoje "Europa 2020" nurodomos atitinkamos sritys, kuriose ši pagalba turėtų būti teikiama, apibrėžiant stiprios, stabilios ir šiuolaikinės Europos - Europos, kuri bus pasimokiusi iš savo pastarųjų ekonominių problemų ir kuri užtikrins savo piliečiams užimtumą, energetinį saugumą ir sveiką maistą - prioritetus ir viziją. Biudžetiniuose planuose turėtų būti atsižvelgta į svarbiausius tvarios plėtros tikslus, be to, jie taip pat turi būti lankstūs ir dėmesys juose turi būti sutelktas į konkrečias priemones. Turbūt net nereikia minėti, kad lėšos turi būti leidžiamos skaidriai ir kad išlaidos turi būti pagrįstos. Visuomenės pritarimas ir supratimas šiais laikais tapo sudedamąja ES politikos dalimi ir ES veikimo pagrindu.
Tunne Kelam
raštu. - Siekiant įgyvendinti strategijos "Europa 2020" tikslus, būtina vadovautis europiniu požiūriu. Tačiau reikia suprasti, kad turėti daugiau Europos skyrus jos biudžetui mažiau lėšų neįmanoma. Valstybių narių siūlomas išteklių įšaldymas nėra ilgalaikalternatyva. Jeigu jau valstybės narės pritarEuropos ilgalaikiams strateginiams politiniams įsipareigojimams, jos negali atsisakyti juos finansuoti. Tai tik sumažintų milijonų piliečių pasitikėjimą ES. Kalbant apie praktinius aspektus, reikia užtikrinti daug tinkamesnį programų koordinavimą sutelkiant dėmesį į jų papildomumą. Jeigu bus išlaikytas dabartinis išteklių lygis, nerealu tikėtis, kad bus įmanoma finansuoti naujus prioritetus - MTTP, inovacijas ir energijos bei transporto tinklus. Tikrasis ES iššūkis vidaus politikos srityje - pasiekti, kad 15 ES senbuvių valstybių narių ir 12 jos naujų valstybių narių kitos finansinės programos įgyvendinimo pabaigoje susilygintų. Turi būti labai nuodugniai apsvarstyta, ar reikalinga tęsti senas programas ir rengti naujas. Įsipareigojimas vadovautis ES lygybės ir solidarumo principais reiškia tai, kad turėtų būti liautasi taikyti skirtingus standartus ir turėtų būti atsisakyta išankstinių nuostatų priimant sprendimus. ES gali sėkmingai veikti tik tuo atveju, jeigu visoms jos valstybėms narėms bus taikomi vienodi standartai. Tikrai perspektyvinis finansinis planas turėtų aprėpti net ilgesnį nei septynerių metų laikotarpį. Tačiau remiu mintį numatyti lanksčius mechanizmus siekiant turėti galimybę daryti būtinus pakeitimus prisitaikant prie kintančių sąlygų.
Lena Kolarska-Bobińska
Skurdžiausi Europos Sąjungos regionai dabar sparčiai vystosi ir viena iš priežasčių, kodėl taip yra - finansavimas Europos lėšomis. Nors nutiesta ar suremontuota daug kelių, įrengta daug interneto ryšio tinklo jungčių, dar yra daugybporeikių, kuriuos reikia patenkinti, nes tarp šių regionų ir labiausiai išsivysčiusių regionų yra labai didelis atotrūkis. Lenkijai ir kitoms naujosioms valstybėms narėms prisijungus prie Europos Sąjungos buvo nuogąstaujama, kad jos nesugebės tinkamai pasinaudoti narystės ES joms teikiamomis galimybėmis ir kad ES lėšos bus leidžiamos neapgalvotai. Taip pat buvo nuogąstaujama dėl korupcijos, nes būtent galimybė, kitaip sakant, daug pinigų, verčia vagį nusikalsti. Tačiau tyrimai parodė, kad Europos lėšos Lenkijoje leidžiamos protingai ir nėra siejamos su jokia nesąžininga praktika. Taigi atsižvelgiant į atotrūkį, kurį stengiamės sumažinti, ir į ES ateities tikslus, nei ES biudžetas, nei sanglaudos politikos įgyvendinimo finansavimas neturi būti sumažinti. Net jeigu Europos Parlamentas balsuos už tai, kad Europos biudžetas būtų padidintas, o aš tikiuosi, kad taip ir bus, dar bus svarbu įtikinti pavienes valstybes nares tuo, kad paremti Parlamento politinę poziciją verta.
Jan Kozłowski
Norėčiau nuoširdžiai pasveikinti S. Garrigą Polledo parengus išsamų pranešimą ir padėkoti jam už didžiulį darbą, kurį jam teko atlikti rengiant kompromisinius pakeitimus. Sutinku su pranešėju, kad sanglaudos politikai, kurios veiksmingumu įsitikinome, naujojoje daugiametėje finansinėje programoje turi būti skirta derama, jos svarbą atitinkanti vieta. Tačiau turėtume stengtis užtikrinti geresnį pavienių fondų veiklos koordinavimą ir jų papildomumą ir supaprastinti procedūras. Fondų kontrolės ir valdymo sistemų pakeitimai, kuriais siekiama padidinti jų lėšomis teikiamos paramos veiksmingumą, turėtų būti grindžiami nuodugnaus jų dabartinio veikimo tyrimo rezultatais. Pritariu ir nuomonei, kad nepanaudotos lėšos turėtų likti sanglaudos politikai skirtame biudžete, o ne grąžintos valstybėms narėms. Taip pat manau, ypač atsižvelgdamas į ES įsipareigojimus trečiosioms šalims, kad turime nuodugniai įvertinti galimus Europos plėtros fondo įtraukimo į ES biudžetą padarinius.
Vladimír Maňka
Europa patiria krizę. Autonominių kraštų mokesčių pajamų deficitas viršija 20 proc. biudžeto, palyginti su laikotarpiu iki krizės, o tai yra nepriimtina. Labai panaši padėtis pajamų deficito požiūriu ir savivaldybėse. Jos negali finansuoti pagrindinių veiklos sričių, priklausančių jų kompetencijai, atleidžia darbuotojus ir klimpsta į skolas.
Esant tokiai padėčiai, neturėtume stebėtis, kad valstybės narės nesupranta, kodėl Europos Parlamentas prašo daugiau išteklių.
Tačiau jeigu jos derintų savo politiką ir finansavimą prioritetinėse srityse, jos pasiektų geresnių rezultatų ir sutaupytų daugiau lėšų, nei išleistų, jeigu bendras ES biudžetas būtų padidintas tiek, kiek norime. Taigi geresnės alternatyvos nei ta, kurią šiandien aptariame, nėra.
Turime aptarti ją ir šiuo klausimu surengti daugiau diskusijų ne tik Europos Parlamente, bet pirmiausia su ministrais Taryboje, su nacionalinių parlamentų nariais bei regionuose, kad jie suprastų, jog bendras sprendimas ne tik bus naudingiausias mūsų piliečiams, bet ir suteiks galimybę sutaupyti nacionalinių biudžetų lėšų.
Andreas Mölzer
Nuo tada, kai patyrėme visišką nesėkmę, susijusią su euro gelbėjimo priemonių rinkiniu, valstybės narės, esančios grynosiomis mokėtojomis, ne tik finansuoja ES biudžetą taikant didžiulio lėšų perskirstymo mechanizmą, bet iš tikrųjų dar permoka du ar net tris kartus. Ateityje paramai pagal šiuos gelbėjimo mechanizmus bus skiriamos didelės grynųjų pinigų sumos, o ne teikiamos garantijos. Šią paramą turės finansuoti grynosios mokėtojos savo biudžetų lėšomis, kitaip sakant, sunkiai dirbantys Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Austrijos piliečiai, kurie jau pajuto pirmuosius skausmingus lėšų "karpymo" padarinius. Ekonomiškai stiprių ES šalių piliečiai yra pasipiktinę - tikrai ne mažiau nei demonstrantai Atėnuose - nes jiems tenka veržtis diržus dėl PIIG šalių. Esant tokiai sudėtingai padėčiai, reikalavimai padidinti biudžetą yra gėdingi ir reiškia visišką atotrūkį nuo tikrovės. Mums nereikia išpūsto ES biudžeto, kuris galbūt yra dešimt kartų didesnis, nei būtina, mums nereikia biudžeto, finansuojamo ES mokesčių mokėtojų pinigais, kurį įgyvendinant net negalvojama apie būtinybę taupyti, mums nereikia dar labiau išpūsto Briuselio biurokratinio aparato, kuriam išlaikyti iš grynųjų mokėtojų atimami paskutiniai marškiniai. Mums reikia, kad būtų nuolat siekiama išnaudoti kiekvieną galimybę sutaupyti lėšų. Ūkininkams mokamos subsidijos - didžiausias ir labiausiai ginčytinas biudžeto elementas - turėtų būti iš naujo nacionalizuotos. Taip nuimtume krūvį nuo ES biudžeto, be to, valstybės narės, žinančios savo žemės ūkio sektoriaus ypatybes, galės tinkamiau reaguoti į jo poreikius. Jeigu didžiulės mokesčių pajamų sumos būtų skiriamos smulkiesiems ir vidutiniams ūkininkams, o ne stambiems žemvaldžiams, žemės ūkio produktų gamybos įmonėms, didelėms įmonėms, monarchams ir golfo klubams, galbūt ir būtų įmanoma sustabdyti žemės ūkio nuosmukį.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Balsavimas dėl S. Garrigos Polledo pranešimo šiam Parlamentui reiškia svarbų žingsnį, nes šiuo pranešimu pateikiamas aiškus, pragmatiškas ir realistiškas pareiškimas dėl Europos Parlamento biudžetinių tikslų po 2013 m. Pirma, dėl sanglaudos politikos, kuri yra svarbiausia regioninės plėtros požiūriu. Manau, mes turime išlaikyti sanglaudos politikos biudžetą ir sukurti objektyvumo principu grindžiamą pagalbos teikimo modelį, skirtą visiems regionams, kurių padėtis pagal pajamas yra tarpinė, kad ateityje ES lėšos būtų investuojamos į šiuos regionus vadovaujantis skaidrumo ir objektyvumo principais. Reikalavimas padidinti biudžetą 5 proc. yra pagrįstas. Tai nėra, kaip euroskeptikai tvirtina, Europos išlaidumo pavyzdys, o veikiau drąsus pripažinimas, kad liksime atskirti ir bejėgiai, jeigu nepasirūpinsime ištekliais, būtinais tam, kad galėtume kartu kurti Europą. Todėl norėdama, kad būtume pajėgūs finansuoti veiklą, susijusią su Lisabonos sutartimi nustatytomis naujomis ES kompetencijos sritimis, remiu reikalavimą spręsti klausimą dėl nuosavų išteklių ir naujų Bendrijos pajamų šaltinių, kurie padėtų sumažinti nacionalinių biudžetų patiriamą spaudimą ir atsikratyti tikėjimu ekonomiškai netikslia ir politiškai nepagrįsta "tinkamos grąžos" sąvoka.
Theodor Dumitru Stolojan
Europos Parlamentas pirmą kartą pateikia Europos Komisijai ir Tarybai savo viziją, kokie turėtų būti Europos Sąjungos prioritetai 2014-2020 m. laikotarpiu. Dabar atėjo Europos Komisijos eilrengiant pasiūlymą dėl teisės aktų atsižvelgti į Europos Parlamento nuomonę. Ypač norėčiau pabrėžti, kad ateinančiu laikotarpiu konkurencingo žemės ūkio sektoriaus plėtojimas ir ekonominbei socialinsanglauda turėtų likti ES prioritetų sąraše. EP nariai taip pat skyrderamą dėmesį Europos mokslinių tyrimų veiklai. Visa Europos Parlamento vizija tvirtai grindžiama strategija "Europa 2020".
Csaba Sándor Tabajdi
Nustatydami kito biudžeto struktūrą pirmiausia turime išsiaiškinti, ko norime - daugiau Europos ar mažiau Europos. Manau, Parlamentas šiuo klausimu jau priėmsavo poziciją. Pritardami plataus užmojo tikslams, nustatytiems strategijoje "Europa 2020", jau pareiškėme, kad mums reikia daugiau Europos. Dabar turime garsiai ir aiškiai pareikšti, kad šie tikslai gali būti pasiekti tik tuo atveju, jeigu jų įgyvendinimui skirsime pakankamai išteklių. Šiuo metu daugelis valstybių narių kenčia dėl "Viduržemio jūros regiono dilemos", kai šalis turi įgyvendinti ekspansyvią fiskalinę politiką, kad galėtų skatinti augimą, bet negali to daryti, nes dėl įsiskolinimo jai neišvengiamai reikėtų nuolat įgyvendinti griežto taupymo priemones, todėl negalime į tokią padėtį reaguoti sumažindami ES biudžetą, kuriuo, iš esmės, siekiama skatinti plėtrą ar išlaikydami dabartinį jo lygį. Negalime to daryti, nes tai reikštų, kad atimtume iš atsiliekančių regionų vienintelę galimybę nukreipti savo ekonomiką augimo keliu.
Rafał Trzaskowski
Pranešime pateiktas pasiūlymas nustatyti tarpinę regionų kategoriją reiškia, kad santykinai turtingi skurdesnių valstybių narių regionai tebebus remiami ir galės laipsniškai pasiruošti tam laikui, kai šis papildomas finansavimas bus visiškai nutrauktas. Pagrindinėms sanglaudos politikos naudos gavėjoms, kurios turi rengti ilgalaikius planus, žinia apie tai, kad galės būti sukurta tokia regionų grupė, yra neabejotinai labai teigiama. Šiandien patvirtinęs šį pasiūlymą Europos Parlamentas duotų labai svarbų signalą diskusijose dėl būsimos sanglaudos politikos metmenų.
Zbigniew Ziobro
S. Galligos Polledo pranešime daug dėmesio skiriama programai "Europa 2020". Manau, kad skyrus daug lėšų šios programos tikslų įgyvendinimui gali sumažėti Europos sanglaudos ir plėtros požiūriu svarbių programų, pvz., Sanglaudos fondo, finansavimas. Kaip rodo rezultatai, pasiekti pasitelkiant Sanglaudos fondo lėšas, šis fondas kol kas yra veiksmingiausia Europos Sąjungos ir Lisabonos sutartyse įtvirtintų tikslų įgyvendinimo priemonė. Todėl svarbu, kad jos finansavimas būtų padidintas. Daugelis Europos šalių labai nukentėjo dėl ekonomikos krizės ir joms Sanglaudos fondas dabar yra varomoji jėga, suteikianti joms galimybę aktyviai kovoti su nedarbu ir sutelkti regionus. Kita vertus, ES svarbu finansiškai remti energetikos projektus ir inovacijas. Investicijos į šias dvi sritis yra raktas į spartų Europos Sąjungos augimą. Šiuo metu du trečdaliai energijos išteklių yra importuojami iš šalių, esančių už ES ribų, daugiausia iš Rusijos. Tai reiškia, kad didelkapitalo dalis nuteka į užsienį, todėl turėtume skirti daugiau lėšų infrastruktūros investiciniams projektams, kurie suteikia galimybę įvairinti energijos šaltinius, taigi ir pasiekti, kad energijos kainos sumažėtų, įskaitant dujotiekio "Nabucco" tiesimo projektą, kuris energijos šaltinių įvairinimo požiūriu yra svarbiausias. Pranešime taip pat nepateikiama jokių aiškių gairių, susijusių su skalūnų dujų žvalgymo veiklos rėmimu artimiausioje ateityje. ES turi nepamiršti, kad šiandien protingai investavę į energijos šaltinius rytoj turėsime sutaupytų kapitalo lėšų.
Paul Rübig
(DE) Pone pirmininke, norėjau tik pasakyti, kad mano vietoje, vietoje Nr. 759, neveikia mikrofonas. Jau vakar prašiau jį pataisyti. Norėčiau paprašyti techniko pagalbos. Ačiū.
Pirmininkas
Kolegos, kaip jums žinoma, dėl priešgaisrinės saugos pratybų vakar per balsuoti ir žodiniams paaiškinimams dėl balsavimo skirtą laiką posėdis buvo sustabdytas, taigi šiuos darbotvarkės klausimus įtrauksime į šiandien balsuoti skirtą laiką. Balsuojama bus jums pateiktame balsavimo sąraše nurodyta tvarka.
