Eiropas nākotne (debates) 
Priekšsēdētājs
Dāmas un kungi,
¡Bienvenido al Parlamento Europeo, señor Rodríguez Zapatero! Es un gran placer contar con su presencia.
Es vēlētos izteikt vislielāko pateicību par to, ka jūs atsaucāties uz Eiropas Parlamenta aicinājumu piedalīties šajās Parlamentam tik nozīmīgajās debatēs par Eiropas nākotni. Vairāku Eiropas valstu premjerministri, starp tiem arī Guy Verhofstadt, Romano Prodi un Jan Peter Balkenende, jau ir mūs apmeklējuši, lai apspriestu Eiropas Savienībai nākotnē nozīmīgus jautājumus. Mums ir bijusi iespēja uzklausīt viņu viedokli un piedalīties diskusijās pat tajā laikā, kad ES turpmākā virzība bija neskaidra. Šodien mēs esam šeit, lai uzklausītu jūs. Pamatojoties uz Priekšsēdētāju (politisko grupu priekšsēdētāji) konferences pieņemto lēmumu, šīs debates beigsies ar Zviedrijas premjerministra Fredrik Reinfeldt runu.
Premjerministra kungs, es uzskatu, ka ir svarīgi minēt faktu, ka Spānija bija pirmā valsts, kurā 2005. gadā norisinājās referendums par Konstitucionālā līguma projektu un 77 % iedzīvotāju nobalsoja tam par labu.
(Aplausi)
Tādēļ, premjerministra kungs, man šodien ir jo īpaši liels prieks par iespēju jūs šeit sveikt īsi pirms Lisabonas līguma parakstīšanas, līdz kurai mēs esam nonākuši pēc ilga pārdomu un pat krīzes perioda. Tas ir līgums, kuram jāatspoguļo Konstitucionālā līguma būtība.
Spānija ir īpaša valsts, kura ilgā laika periodā ir sniegusi vērtīgu ieguldījumu Eiropas Savienībai ne tikai kopš pievienošanās 1986. gadā, bet jau ilgi pirms tās. Spānija vienmēr ir pierādījusi - un tas attiecas uz visām tās galvenajām partijām -, ka tā ir valsts ar dziļu, eiropiešiem raksturīgu pārliecību, kura ir gatava uzņemties iniciatīvu un vēlas demonstrēt aktīvu līdzdalību mūsu kontinenta nākotnes veidošanā.
Nākamais punkts ir debates par Eiropas nākotni ar Spānijas premjerministra un Eiropadomes locekļa piedalīšanos.
José Luis Rodríguez Zapatero
Spānijas valdības priekšsēdētājs. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi!
Kā pārliecinātam, aktīvam proeiropietim un pilnībā proeiropeiskas valsts premjerministram man ir liels gods šodien būt šajā Parlamentā - Eiropai visnozīmīgākajā iestādē.
Šeit pulcējas visdažādākās mūsu nācijas. Šeit mēs paužam savu identitāti, sākot ar daudzveidību, lai izlemtu, kas mūs vieno. Ja ir iestāde, kas neapšaubāmi personificē mūsu projekta dvēseli, tad tā ir šis Parlaments, jo šeit tiek uzklausītas Eiropas iedzīvotāju vēlmes.
Šis Parlaments pakāpeniski ir kļuvis stabilāks un labāk nodrošināts, tādējādi sniedzot patvērumu lielajai Eiropas ģimenei. Tomēr tas ir kļuvis arī striktāks un prasīgāks, jo, palielinoties reprezentativitātei, ir palielinājušās arī tā spējas vispirms veidot un tad kontrolēt visas mūsu politikas un darbības.
Tādēļ, dāmas un kungi, mēs atrodamies īstajā vietā, lai apspriestu, kādu Eiropu vēlamies redzēt un kāda Eiropa mums būtu vajadzīga. Es pateicos jums par to, ka esat devuši man iespēju izteikt domas un priekšlikumus attiecībā uz Eiropas Savienību pašreiz un turpmāk.
Eiropas jēdziens mums saistās ar spāņiem un vēlmi pēc miera, brīvības, demokrātijas un labklājības.
Mūsu labākās tradīcijas saistās ar vērtībām, ar kurām mēs identificējam Eiropas kultūras un politisko telpu.
Daudzu gadu gaitā mēs esam lolojuši cerību par to, ka piedalīsimies šajā procesā, kas aizsākās vairāk nekā pirms 50 gadiem.
Spāņu veiksme pēdējo divu desmitgažu laikā lielā mērā ir skaidrojama ar sociālo dinamismu, ko radījusi dalība ES un mūsu rīcībā esošo līdzekļu efektīva izmantošana, šajā projektā solidarizējoties ar mūsu priekšgājējiem.
Mēs, spāņi, daudz esam parādā Eiropai un sākotnēji iesaistījāmies šajā projektā, būdami dziļas pateicības pilni, kuru es šodien atkārtoti vēlos izteikt Eiropas Parlamentam.
Nevienam nevajadzētu būt pārsteigtam par to, ka mēs referendumā ratificējām Konstitucionālo līgumu. Tāpat arī nevienam nevajadzētu būt pārsteigtam par to, ka mēs izrādījām savu labo gribu un elastību institucionālās krīzes pārvarēšanā, vienlaikus saglabājot noteiktību, loģiku un neatlaidību, lai nezaudētu projekta galveno jēgu, bez kuras tas zaudētu savu nozīmi.
Mēs esam pārvarējuši briesmas, bet mums ir dots uzdevums veidot tādu Eiropu, kāda mums nepieciešama un kāda nepieciešama visai pasaulei 21. gadsimtā.
Mums vajadzīga vērtību Eiropa. Eiropas identitātes veidošanās ir vēsturisks process, kuru gan aptumšojušas dažādas traģēdijas, gan arī izgaismojušas mūsu mākslinieku domu, sirds siltuma un radošā gara rezultātā tapušās ievērojamākās cilvēces vērtības, kā arī mūsu valstu vadītāju dziļā pārliecība un iedzīvotāju drosme.
Brīvība, tiesiskums, cilvēktiesības, tolerance, dzimumu vienlīdzība un solidaritāte ir Eiropas morāles pamatelementi. Eiropas Savienības patiesā būtība neslēpjas ģeogrāfiskajā telpā, bet minēto principu ievērošanā.
(Aplausi)
Mūsu Eiropai jābūt ar nelokāmu politisko pārliecību. Tikai tā mēs spēsim veidot saviem mērķiem atbilstošu Eiropu.
Ja vēlamies sasniegt šādu Eiropu, tas jādara ar efektīvām metodēm. Tai jābūt Savienībai, kas spēj risināt problēmas, raugoties nākotnē.
Eiropas likumības avots un galīgais mērķis ir tās iedzīvotāji. Starp visas pasaules iedzīvotājiem mums, eiropiešiem, ir visvairāk tiesību un vislabākā to aizsardzība. Tomēr mēs neatrodamies uz vientuļas salas un nevaram būt laimīgi, zinot, ka mums piešķirtās tiesības nav vai tiek pārkāptas citās pasaules valstīs. Mums ir morāls pienākums nodrošināt, lai ikvienam būtu tādas tiesības kā mums. Tas ir šis morālais pienākums, kas nosaka Eiropas misiju pasaulē.
Šāda Eiropa ar savām vērtībām un politisko pārliecību, kuru atbalsta tās iedzīvotāji, ir tieši tāda, kāda mums vajadzīga. Mums jāveicina integrācija šajā arvien mainīgajā un sarežģītajā pasaulē. Ja mēs norobežosimies un nodosimies vienīgi iekšējo problēmu risināšanai, pirmajā vietā liekot savu valstu intereses, tad nenoliedzami kļūsim bezspēcīgi un nenozīmīgi.
Ir laiks apvienot spēkus un no jauna nodoties entuziasmam. Arvien biežāk mēs dzirdam, ka Eiropā ir iestājusies krīze, kuras rezultātā iedzīvotājos rodas šaubas un tie attālinās no projektiem, kā arī to, ka paplašināšanās vājina politiskās savienības noteiktību.
Mani uzskati nav tik pesimistiski. Mēs esam pieredzējuši dažādas grūtības arī agrāk, un tās mūs vienmēr ir darījušas stiprākus. Jean Monnet ir teicis, ka cilvēki pieņem pārmaiņas tikai tad, kad rodas šāda nepieciešamība, un apzinās šo nepieciešamību tikai tad, kad ir iestājusies krīze. Nepieciešamības spiesti, mēs esam veikuši pozitīvas pārmaiņas.
Es augsti vērtēju procesu, kura rezultātā mēs esam nonākušie pie jaunā Līguma apstiprināšanas. Tas nebija viegli. Mēs veidojam pilnīgi jaunu modeli politiskās civilizācijas vēsturē un pakāpeniski progresējam attiecībā uz konkrētām realitātēm, par kurām runāja Schuman kungs. Ir loģiski, ka atsevišķos gadījumos mums būtu vajadzīgs ilgāks laiks diskusijām, tomēr mēs jau redzam sava darba augļus.
Ir tikai godīgi atzīt šā Parlamenta nenovērtējamo ieguldījumu. Spānijai, kura ir cīnījusies, lai saglabātu proeiropeisku garu un atbilstību Līgumam, šā Parlamenta atbalsts ir bijis iedvesmojošs un izšķirošs.
Laikā, kad norisinājās sarunas, Eiropa ir turpinājusi virzīties uz priekšu. Drīz mūsu rīcībā būs Līgumā noteiktie jaunie instrumenti, kā arī ievērojami paplašināsies jautājumu loks, kuru risināšanā šaubu gadījumos lēmums tiks pieņemts ar balsu vairākumu.
Tagad vairāk nekā jebkad agrāk Eiropai jābūt progresa un labklājības simbolam. Mēs vairs nedrīkstam vilcināties ar ekonomikas modernizēšanu un attīstību. Mums jāmēģina sasniegt Lisabonas stratēģijas mērķi. Tiem jākļūst par mūsu galveno un tūlītējo atskaites punktu gan iekšējo, gan ārējo globalizācijas problēmu risināšanā.
Mums jābūt mērķtiecīgiem, jo pieredze liecina, ka tad, kad mēs tādi esam, varam visu paveikt. Eiro ieviešana, kas jau norisinās arī jaunajās dalībvalstīs, mums ir pierādījusi potenciālās iespējas attiecībā uz integrācijas paplašināšanu. Mums jāpabeidz iekšējā preču un pakalpojumu tirgus attīstība un jāstiprina par konkurences uzraudzību atbildīgo iestāžu darbība, lai nodrošinātu tā pareizu funkcionēšanu.
Kas attiecas uz ārējo dimensiju, Eiropai jāieņem galvenā pozīcija godīgu globalizācijas noteikumu izstrādē. Mums jāpalielina tirgu pārredzamība un pieejamība, kā arī jāatbalsta ārpuskopienas partneri, kas veicina godīgu konkurenci. Mums jāvirza Dohas sarunu kārta un jārāda piemērs, veicinot starptautisko tirdzniecību.
Globalizācija mums liek veltīt visas pūles, lai veicinātu tehnisko inovāciju un pētījumus, kā arī maksimāli izmantot mūsu zinātnieku un universitāšu neizmērojamā potenciāla priekšrocības un savienot izcilību ar teritoriālo kohēziju. Mūsu efektīvas integrācijas modelis nozīmē to, ka visām dalībvalstīm jābūt nodrošinātai vienādai pieejai jaunajām tehnoloģijām.
Mēs vēlamies panākt progresu sociālās labklājības jomā. Mūsu mērķis ir sociāla Eiropa un sociālu tiesību Eiropa.
(Aplausi)
Mūsu ekonomikas modelis nav iedomājams bez godīguma, bet godīgumu nevar panākt, ja nav nodrošināta aizsardzība. Mūsu veiksmi nosaka mūsu izaugsmes iespējas, vienlaikus nodrošinot solidaritāti un kohēziju.
Mums jāveicina stabila, cilvēka cieņai atbilstoša nodarbinātības politika, lai palīdzētu mūsu darba ņēmējiem pielāgoties produktīvās sistēmas izmaiņām, un jāīsteno sociālās integrācijas, vienlīdzīgu iespēju, darba drošības un veselības garantiju politika.
Šī jaunā, paplašinātā Eiropa gūs panākumus vienīgi tad, ja mēs stiprināsim solidaritāti visu dalībvalstu starpā. Kohēzija ir fundamentāls princips, jo īpaši tādēļ, ka esam uzņēmušies saistības, un tādēļ, ka ir radusies nepieciešamība izveidot saikni, lai nodrošinātu ES politisko integrāciju.
Spānija, kas lielā mērā ir ieguvēja no Kopienas solidaritātes, atzinīgi vērtē jaunās dalībvalstis, kuras arī spēj gūt šādu labumu, un vēlas dalīties savā pieredzē, lai minētās solidaritātes rezultātā tās būtu ieguvējas.
Eiropa pašlaik ir iesaistījusies stratēģiski nozīmīgā procesā, proti, kopīgas brīvības, drošības un tiesiskuma telpas, kā arī Šengenas zonas un ārējo robežu sistēmas izveidošanā. Nav labāka mūsu uzticības apliecinājuma kā vienota drošība, par kuru pie ārējām robežām esošās dalībvalstis ir uzņēmušās īpašu atbildību. Spānija vienmēr ir bijusi šo ierosmju veicinātāja un turpinās tās atbalstīt ar maksimālu apņēmību arī turpmāk.
Es vēlos uzsvērt Eiropas imigrācijas politikas nozīmi. Imigrācija ir realitāte, kurai jau ir bijusi ietekme uz Eiropas norisēm, un tā kļūs lielāka, jo skar mūsu projekta vairākus jutīgus aspektus.
Mums jāsāk ar imigrācijas pozitīvā potenciāla atzīšanu, kas sākas ar iedzīvotāju atbalstu un turpinās līdz kultūru daudzveidības stiprināšanai, novērtējot iespējamo atbalstu mūsu ekonomikai, kas skaidri izpaužas Spānijas gadījumā.
Mums jāatbalsta integrācijas politika, kas respektē tiesības un nosaka saistības. Eiropa, kas nodrošina šādu integrāciju, būs vērtīgāka, brīvāka un drošāka.
Tomēr mums arī jārisina jautājumi, kas sniedzas tālāk par migrācijas jomu. Tas jādara, izvēršot dialogu un efektīvu sadarbību ar izcelsmes un tranzīta valstīm.
Mums jāstiprina solidaritāte dalībvalstu starpā un jānodrošina nepieciešamie resursi, lai efektīvi kontrolētu ārējās robežas. Spānija ir izstrādājusi pasākumus, kas tiek veiksmīgi īstenoti, tomēr šajā jomā vēl ir daudz darāmā. Mums jāstiprina Eiropas Savienības Robežu aģentūra, jāuzlabo mūsu sadarbība šajā jomā un jāaptur to mafiju darbība, kas izmanto cilvēku būtisku tūlītēju nepieciešamību izbēgt no nabadzības un vilšanās.
(Aplausi)
Mēs saskaramies ar lielu problēmu - terorisma un organizētās noziedzības apkarošanas problēmu. Mums jābūt mērķtiecīgākiem, izvēršot sadarbību policijas un tieslietu iestāžu līmenī. Spānija, ņemot vērā savu negatīvo pieredzi, pietiekami labi apzinās būtisku nepieciešamību veikt kopīgas darbības, tādēļ tā vienmēr būs šādas politikas īstenošanas priekšgalā.
Īstenojot jaunas ierosmes un ņemot vērā pieredzi, Eiropai jārod daudzpusīga pieeja globālo problēmu risināšanā. Šāda pieeja jau ir rasta un tiek pielietota cīņā ar klimata pārmaiņām, lai līdz 2020. gadam samazinātu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju par 20 %. Mēs varam un mums jāturpina uzsāktais, veidojot Eiropu kā atskaites punktu un panākot viedokļu saskaņu sarunās, kuras decembrī tiks uzsāktas Bali.
Mums ir veicams liels uzdevums enerģētikas jomā. Spānija iesaka pareizu enerģētikas politiku ar vienotām, pārskatāmām tirgus un piegādes garantijām un zemām vides izmaksām. Pēc mūsu domām, ja mēs izveidojam skaidri formulētu savstarpējās sadarbības sistēmu dalībvalstu starpā, mums nepieciešama vienīgi droša Eiropas enerģētikas politika.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi!
Mēs esam globāla procesa dalībnieki, jo šis nav vienīgi Eiropas nozīmes projekts. Mēs nevarēsim pilnībā sasniegt savus mērķus, ja aizsargāsim vienīgi savas intereses. Tos būs iespējams sasniegt vienīgi tad, ja mēs izvirzīsim savas vērtības starptautiskā līmenī un izveidosim savu Savienību kā reģionu, kurā valda miers, stabilitāte un solidaritāte.
Mūsu sekmīgu integrāciju lielā mērā noteikts tas, cik daudz nozīmējam citiem. Nākotnei vajadzīga Eiropa vairāk nekā jebkad agrāk. Mums vajag, lai pasaule nevis iedziļinātos mūsu vēsturē, bet raudzītos nākotnē.
Līdz ar jauno Līgumu mēs iegūsim efektīvus instrumentus kopējās ārpolitikas īstenošanai. Padomes priekšsēdētāja un Augstā pārstāvja ārlietu jautājumos iestādes, kā arī kompetenču un resursu pārdale piešķirs šai politikai lielāku nozīmi un nepārtrauktību.
Mēs arī varam izmantot pēdējos gados gūto pieredzi, jo esam nodrošinājušies ar civilās un militārās krīzes pārvarēšanas līdzekļiem un veiksmīgi izvērsuši darbību problemātiskajās valstīs, piemēram, Kongo un Bosnijā.
Mēs esam galvenie attīstības un humānās palīdzības nodrošinātāji. Galvenais iemesls tam nav vienīgi cieņas jēdziens, cilvēcība un taisnīguma sajūta, bet arī mūsu intereses. Tikai kopīga attīstība un taisnīgums visā pasaulē var būt drošības garants šajos grūtajos laikos.
Tagad, kad norisinās būtiskas pārmaiņas starptautiskajā situācijā, Eiropai kā integrācijas un demokrātijas reģionam jāpalielina tās leģitimitāte un jāveicina iespējas panākt saskaņotību starptautiskā līmenī.
Jaunā Eiropa nedrīkst norobežoties no saviem kaimiņiem austrumos un rietumos. Labklājības līmenim gan mūsu, gan kaimiņvalstīs jābūt vienādam. Mums jārūpējas, lai mūs sadzirdētu, un jāklausās viņos, lai nodrošinātu auglīgu dialogu.
Mēs pievēršam ļoti lielu uzmanību attiecībām ar Vidusjūras dienvidu piekrastes valstīm. Ar šīm attiecībām mums atkārtoti jāapliecina Eiropas patiesā dimensija, proti, tādas Eiropas, kura ir ieinteresēta citu ieguldījumā, respektē atšķirības, piedāvā vērtības, tās neuzspiežot, kā arī veido partnerību saskaņā ar jauno kaimiņattiecību politiku.
Lielākās ienākumu atšķirības pasaulē ir starp Vidusjūras ziemeļu un dienvidu valstīm, un šajā reģionā joprojām pastāv dziļi iesakņojušies konflikti. Tomēr tiesa ir arī tas, ka Ziemeļāfrikas valstu sabiedrības ir jaunas un dinamiskas un to politiskās sistēmas pakāpeniski kļūst atvērtākas, pieļaujot nozīmīgu brīvību. Attiecības ar islāma valstīm, kuras Eiropai jāveido, izvēršot dialogu un partnerību, atspoguļosies tēlā, kuru mēs veidojam šajā reģionā.
Mums jāizmanto nākamā ES un Āfrikas valstu vadītāju augstākā līmeņa sanāksme, lai izpildītu šā mums tuvā, bet vienlaikus tālā kontinenta pamatotās un neatliekamās prasības. Mums jārīkojas tā, lai tā iedzīvotāji paliktu savā zemē, un jāatbalsta viņu centieni pēc labklājības.
Mēs varam piedāvāt arī eiropeisku pieeju lielu starptautisku problēmu risināšanā, piemēram, Tuvo Austrumu miera veidošanas procesā, attiecībās ar islāma valstīm, cīņā ar starptautisko terorismu, izvēršot kodolieroču neizplatīšanas pasākumus, veidojot stratēģiskās attiecības ar Krieviju un lielākajām Āzijas valstīm cilvēktiesību un demokrātijas jomā, cīnoties ar badu un nabadzību, veicinot vispārēju piekļuvi izglītībai un veselības aprūpei, kā arī sociālās kohēzijas jomā.
Mums jānodrošina aktīva klātbūtne visos pasaules reģionos, lai veicinātu tajos integrācijas procesus. Ļaujiet man šajā sakarā uzsvērt, cik svarīgi ir veidot attiecības ar Latīņamerikas valstīm, kā arī turpināt sarunas par asociācijas nolīgumu slēgšanu starp ES un dažādām Latīņamerikas valstu reģionālajām grupām.
Mums jāveicina daudzpusējība un jāstiprina Apvienoto Nāciju galvenā loma konfliktu risināšanā. Ir svarīgi arī, lai ES gūtu panākumus kopējās aizsardzības politikas veidošanā, kas tai nodrošinās aktīvu un neatkarīgu līdzdalību starptautiskā miera un drošības uzturēšanā saskaņā ar Apvienoto Nāciju noteiktajām pilnvarām.
Nepieciešamo civilo un militāro spēju, ES kaujas grupu, ātrās reaģēšanas spēku un Eiropas Aizsardzības aģentūras programmu attīstība ir nozīmīgas priekšrocības, kuras diemžēl joprojām ir nepietiekamas.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi!
Es vēlētos ar jums dalīties savos uzskatos par Eiropas tēlu un mērķiem, kurus, pēc manām domām, mums vajadzētu noteikt, ņemot vērā nākotnes vajadzības. Es esmu mēģinājis runāt par Eiropu no Spānijas. Tagad ļaujiet man īsumā runāt par Spāniju no Eiropas.
Manas valsts īstenoto politiku pēdējo gadu laikā raksturo tādas paša prioritātes, kādas ir Eiropai.
Mūsu valstī pašlaik ir ekonomiskās izaugsmes periods, kad saskaņā ar Lisabonas stratēģiju tiek īstenotas dažādas reformas. 2007. gadā mēs jau esam sasnieguši vienu no diviem galvenajiem mūsu valsts reformu programmā noteiktajiem mērķiem, proti, paaugstināt nodarbinātības līmeni līdz 66 %, un mēs sasniegsim arī otro mērķi, kā sākotnēji plānots, līdz 2010. gadam, proti, pilnībā panākt tādu pašu ienākumu līmeni uz vienu iedzīvotāju, kāds ir Eiropā.
Mēs esam apņēmušies veikt apmācības, kā arī nodrošināt infrastruktūru un attīstīt komunikāciju tehnoloģijas. Šādā veidā mēs palīdzam veidot tādu Eiropas ekonomiku, kas balstās uz konkurētspējīgām zināšanām informācijas sabiedrībā.
Mūsu sociālais modelis ir kļuvis daudzpusīgāks un stiprāks. Mums ir pietiekams valsts finansējums ar 2 % pārpalikumu no iekšzemes kopprodukta, valsts parāds, kas turpina samazināties, kā arī konsolidēta sociālās nodrošināšanas sistēma.
Nodarbinātības līmenis Spānijā ir ievērojami palielinājies - trīs miljoni jaunu darba vietu pēdējo četru gadu laikā -, un ir panākta arī darba vietu lielāka stabilitāte. Mūsu progresu nosaka daudzie noslēgtie darba līgumi, un mēs piedzīvojam vislielākās harmonijas periodu savās darba attiecībās kopš mūsu demokrātijas pirmsākumiem.
Mēs esam uzsākuši sociālās politikas īstenošanu attiecībā uz invalīdiem un apgādājamajiem. Turpmāk tas būs labklājības valsts jauns pīlārs.
Ilgtspējīga attīstība ir kļuvusi par mūsu izaugsmes modeļa būtisku sastāvdaļu. 2006. gadā mums pirmo reizi izdevās samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas un arī ekonomiskā izaugsme joprojām turpinājās. Mums ir konkrētas saistības atbilstoši Bali un Kioto Protokolam.
Spānijas iedzīvotājiem tagad ir plašākas tiesības, piemēram, lielāka sociālā ietekme, likumā noteikta un garantēta sieviešu un vīriešu vienlīdzība un, tas ir ļoti nozīmīgi, likumīgi atzītas viendzimuma laulības, kas dara godu mums visiem kā sabiedrībai
Spānija vienmēr ir atbalstījusi daudzpusējību un darīs to arī turpmāk. Spānija vienmēr ir atbalstījusi Eiropas Savienību un Eiropas iestādes un darīs to arī turpmāk.
Līdzīgi kā pēdējo gadu laikā mēs turpināsim attīstīt sadarbību arī turpmāk, lai ierindotos starp pirmajām desmit pasaules valstīm attiecībā uz attīstības atbalstam piešķirtajiem procentiem no iekšzemes kopprodukta. Turpmāko četru gadu laikā mēs turpināsim tos palielināt, lai 0,7 % no iekšzemes kopprodukta tiktu izlietoti attīstības atbalstam, tādējādi veicinot solidaritāti un cieņu starp miljoniem cilvēku visā pasaulē.
Priekšsēdētāja kungs!
Ilgu laiku mēs varējām vienīgi teikt, ka, ja Eiropa attīstīsies, tas notiks arī ar Spāniju. Šodien es ar lepnumu un pazemību varu teikt, ka, ja Spānija turpinās attīstīties kā līdz šim, tad ieguvēja būs arī Eiropa.
Esmu pilnībā pārliecināts, ka Eiropa pārsniegs mūsu cerības. Mēs varam paļauties uz tās iestāžu, un jo īpaši Parlamenta, neizmērojamo potenciālu. Pat visgrūtākajos laikos, dāmas un kungi, Eiropas Parlaments ir pierādījis, ka spēj pārvarēt pesimismu un nenogurstoši darboties Eiropas integrācijas labā. Šodien es jo īpaši vēlos jums pateikties. Jūsu priekšlikumi un debates ir veicinājuši ES lielāko reformu īstenošanu visu šo gadu laikā.
Šajā Parlamentā, atrodoties starp jums visiem, vairāk nekā jebkur citur ir jūtama Eiropas varenība. Eiropa šeit šķiet cerīgāka un vieš lielāku paļāvību.
Tādēļ nobeigumā es vēlos izteikt atzinību gan Spānijas, gan arī savā vārdā par šā Parlamenta atšķirīgo ideoloģiju pārstāvju veikto darbu, kuri, neskatoties uz dažādiem likumdevējiem, mums ir ļāvuši izveidot Eiropu tādu, kāda tā ir šodien, kā arī palīdzēs veidot nākotnes Eiropu.
Mēs esam veiksmīgi pārvarējuši nesenos draudus. Tagad mums jārisina daudzas citas problēmas. Mums droši jāraugās nākotnē un jāstrādā kopā, lai ātri izveidotu tādu Eiropu, kāda vajadzīga ne tikai mums, bet arī visai pasaulei.
Liels paldies!
(Nerimtīgas ovācijas)
Jaime Mayor Oreja
PPE-DE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, godātais premjerministra kungs, dāmas un kungi! Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas vārdā es vēlos pateikties Spānijas premjerministram par viņa idejām attiecībā uz Eiropas Savienības virzību.
Patiešām būtu bijis labāk, ja viņa runa un domas par Eiropu būtu izskanējušas citā laikā - pirms augstākā līmeņa sanāksmes Lisabonā, nevis pēc tās, un it īpaši ne pēc septiņdesmit divām stundām pēc viņa ievēlēšanas par premjerministru, jo šādi apstākļi neveicina minētās sanāksmes mērķu sasniegšanu. Tomēr, dāmas un kungi, nebūtu godīgi, ja es un mana grupa neizteiktu pateicību premjerministram par viņa veikto ieguldījumu Eiropas turpmākajā virzībā.
Man nav viegli runāt PPE-DE grupas vārdā par brīvību un Eiropas Savienību galvenokārt tāpēc, ka manā grupā cilvēkiem ir bijusi personīga pieredze, kura simbolizē cīņu par brīvību un kura ir bijusi pavisam nesen, ka es nevaru rast pareizos vārdus, lai izteiktu to, cik daudz Eiropas Savienība nozīmē manai grupai.
Mūsu grupa ir priecīga par Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmē sasniegto progresu, tomēr mēs melotu, ja nepateiktu, ka, pēc mūsu grupas domām, patlaban joprojām trūkst potenciāla un apņēmības, lai pārveidotu šodienas Eiropas Savienību tādā, kāda mums un Eiropas iedzīvotājiem nepieciešama nākotnē. Mēs neizveidosim tādu Eiropu, kāda mums vajadzīga, ja neticēsim sev. Mēs nevaram pabeigt ES izveidi ar kūtrumu, skaistiem vārdiem vai saskaņošanu. Nepietiek vienīgi ar tādiem vārdiem kā saskaņotība un pareizība, piemēram, attiecībā uz Eiropas direktīvu transponēšanu vai atbilstības Kioto Protokolam nodrošināšanu.
Premjerministra kungs, mums neapšaubāmi trūkst noteiktības, mēs neaizstāvam mūsu vērtības un nesakopojam visus spēkus Tieši šie faktori mums palīdzēs stiprināt morālo stabilitāti un Eiropas Savienības kultūru saskaņā ar mūsu projektu. Tomēr mums jāinformē Eiropas iedzīvotāji par šiem iztrūkstošajiem faktoriem. Tas viņiem jāizskaidro. Mums jādalās ar viņiem šajā politiskajā nepieciešamībā sakopot visus spēkus un jāsaka patiesība par to, kā pietrūkst. Tas viņus nebiedēs, bet patiesībā dos cerību un ticību un tuvinās tam, kas mums tik ļoti nepieciešams. Mums daudz skaidrāk viņiem jāsaka, kādas ir problēmas. Mums šīs problēmas ir jāiedala prioritātēs un jārisina steidzamie jautājumi, lai rastu veidu, kā sadalīt pilnvaras starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, nevispārinot, bet tā vietā iedalot prioritātēs un nosakot vissteidzamākos jautājumus, kas vēl jārisina.
Premjerministra kungs, vienošanās, konsenss un pakāpeniska pieeja ir bijušas Eiropas tradicionālās metodes, jo konsenss ir drīzāk metode, nevis vērtība. Tas nozīmē, ka mums jādefinē un jāorganizē konsenss un vienlaikus jāpiešķir lielākas pilnvaras Eiropas politiskajām grupām, jo Eiropas Savienība nav iedomājama bez politiskajām partijām. Tas arī nozīmē to, ka mums nevajadzētu šajā Parlamentā iztirzāt nekādas valstu nesaskaņas vai strīdus (kas ir reāli un dziļi), kā to diemžēl darīja Spānija pirms dažiem mēnešiem, kā jūs to labi zināt.
Premjerministra kungs, pastāv problēmas, kurām nepieciešams Eiropas risinājums. Tas, bez šaubām, dara stiprāku ne tikai ES, bet, pēc mūsu grupas domām, arī Eiropas valstis. Savienība nekļūs stiprāka, ja Eiropas valstis kļūst vājākas, tomēr patiesībā jābūt otrādi - lai pabeigtu Eiropas Savienības izveidi, tās dalībvalstīm jābūt stiprām, un šo projektu nebūs iespējams pabeigt, ja valstis būs novājinātas, jo tiks apdraudēta ES teritoriālā vienotība.
Tas, kas mūs vieno, ir brīvības vērtība. Tā stāv pāri visām citām vērtībām, kuras nosaka Eiropas Savienības Pamattiesību harta, kas 12. decembrī tiks parakstīta Strasbūrā. Tomēr tā nav vienīgi ilūzija: tā ir atjaunota apņemšanās nodrošināt brīvību ne tikai ES teritorijā, bet it sevišķi mums draudzīgajās valstīs, ar kurām mēs tradicionāli esam dalījušies savās kultūras vērtībās, proti, Latīņamerikas un arī atsevišķās Austrumeiropas valstīs. Arī tajās mums jācenšas konsolidēt mūsu principu un vērtību sistēmu.
Man arī jāsaka, ka saskaņotība ir vairāk nekā vienīgi vārdi. Vēsture ir pierādījusi mūsu kultūras labvēlīgo ietekmi visā pasaulē. Mums tā jānodod tālāk un jāapzinās, ka nevaram šo vērtību paturēt tikai ES robežās.
Martin Schulz
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mēs ar prieku sveicam premjerministru Rodríguez Zapatero šeit, Eiropas Parlamentā. Mēs arī priecājamies, ka jūs šeit ieradāties pēc Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmes un tikai 72 stundas pēc jūsu izvirzīšanas par kandidātu. Mēs būtu vēl priecīgāki, ja PPE-DE grupu šodien būtu pārstāvējis tās priekšsēdētājs.
Es jums varu pateikt to, ka Daul kungs šajā pēcpusdienā ir nokavējis Spānijas premjerministra iespaidīgo runu. Viņš nokavēja arī mazāk pārliecinošo Mayor Oreja runu, tādēļ varbūt ir labi, ka viņa šeit nebija. Tā kā tukšās vietas šīs zāles labajā pusē runā pašas par sevi, ļaujiet man atzīmēt, ka tad, kad pie mums viesosies Zviedrijas premjerministrs Reinfeldt kungs, kurš pieder viņu politiskajai grupai, Sociālistu grupa būs pārstāvēta tikpat lielā skaitā kā šodien, jo, pēc manām domām, pieklājība ir īpašība, kas vai nu piemīt, vai nepiemīt, un tiem, kuri sēž pa labi, tā nepiemīt!
(Aplausi)
Spānija un spāņi, kurus pārstāv viņu premjerministrs, ir pelnījuši visu mūsu šajā Parlamentā pārstāvēto politisko grupu cieņu. Mēs to apliecinām arī Spānijas tautai. Zapatero kungs, jūs izteicāt pateicību šim Parlamentam un Eiropas Savienībai. Tas ir neaizmirstami, jo to saka tādas valsts valdības vadītājs, kura 40 gadus ir cietusi no nežēlīgas un brutālas diktatūras un kura ir ieguvusi brīvību un demokrātiju, integrējoties Eiropā. Tas, ka jūs, premjerministra kungs, pateicāties Eiropas Savienībai, dara jums lielu godu. Tomēr mums jāsaka paldies arī jums par to, ka Spānijas centieni ir bijuši veiksmīgi. Mēs izsakām pateicību visai Spānijas tautai un demokrātiem - gan vīriešiem, gan sievietēm. Viņu sniegtais ieguldījums Eiropas attīstībā ir arī ieguldījums demokrātijas, dažādības, kultūras progresa un sociālās stabilitātes veicināšanā. Tādēļ mēs izsakām pateicību arī Spānijas valdībai.
(Aplausi)
Spānija ir tāds modelis, kāds nepieciešams Eiropai, tāpat kā Ibērijas reģions kopumā. Tas pats attiecas arī uz Grieķiju un visām tām valstīm, kurām bija jāpārvar fašistiskā diktatūra un jānosaka kurss uz Eiropas Savienību astoņdesmito gadu sākumā un vidū. Mums, kā Rietumeiropas valstu pārstāvjiem, tajā laikā bija iespēja apmeklēt šīs valstis, tādēļ mums ir iespēja salīdzināt, kādas tās bija toreiz un kādas ir tagad. Spānija ir valsts, kurā norisinās ekonomiskais uzplaukums. Tā ir valsts ar lielu nākotni un cerībām, kuras iedzīvotāji veikuši nenovērtējamu ieguldījumu miera veicināšanā visā pasaulē. Tā ir valsts, kurā notiek ekonomiskā attīstība un kura jau "klauvē” pie G8 valstu grupas durvīm savas ekonomiskās varas dēļ. Kurš gan pirms 20 gadiem varēja iedomāties, ka tas būs iespējams? Kādēļ es apgalvoju, ka Spānija ir minētais modelis? Kā jūs pats teicāt, premjerministra kungs, ja Eiropas Savienības strukturālajai un reģionālajai politikai būtu tāda pati ekonomiskā ietekme uz valstīm, kuras pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā, kāda tā bija uz Spāniju, Eiropa varētu cerēt uz ļoti pozitīvu nākotni. Tādēļ Spānija ir Eiropas modelis.
(Aplausi)
Premjerministra kungs, jūs to ļoti labi formulējāt, ka Spānijas veiksme skaidrojama ar tās integrāciju Eiropā. Kā daudzas citas Eiropas Savienības valstis Spānija daļēji zaudēja savu neatkarību līdz ar eiro ieviešanu. Atteikties no neatkarības valūtas dēļ nozīmē atteikties no valsts neatkarības. Tomēr uz mirkli iedomāsimies, kas varētu notikt, ja Spānijā joprojām būtu pesetas un ja Zapatero valdība teiktu: "Mēs izvedīsim savus bruņotos spēkus no Irākas.” ASV dolārs varētu "izspēlēt nelabu joku” ar pesetu, un tam būtu negatīvas ekonomiskas sekas. Būtībā atteikšanās no savas valūtas piešķīra Spānijai zināmu neatkarības un suverenitātes pakāpi. Tas ir vēl viens iemesls, kādēļ Spānija ir labs modelis, kas pierāda, ka integrācija piešķir valstij lielāku spēku.
(Aplausi)
Zapatero kungs runāja par dažādiem jautājumiem. Savas grupas vārdā un jo īpaši savas grupas sieviešu vārdā es vēlos teikt dažus vārdus par dzimumu vienlīdzību. Tikai dažu Eiropas valstu valdību vadītāji ir paveikuši vairāk nekā jūs, Zapatero kungs, lai veicinātu sieviešu tiesību ievērošanu. Tādēļ Eiropas Parlaments ir jums parādā lielu pateicību par ieguldījumu arī šajā jomā.
(Aplausi)
(ES) Zapatero kungs, turpiniet īstenot savu izcilo, moderno un progresīvo politiku. Tā ir lietderīga Spānijai, un tas, kas ir lietderīgs Spānijai, ir lietderīgs arī Eiropai. Tā turpiniet, premjerministra kungs!
(Nerimtīgas viņa grupas ovācijas)
Graham Watson
Priekšsēdētāja kungs, kad dalībvalstis ratificēs Reformu līgumu, un mēs ceram, ka tas notiks, mēs nākotnē varam sagaidīt atjaunotu Eiropas Savienību, kas būs apveltīta ar politisku vēlmi darboties, spēs atrisināt jaunās problēmas un ieklausīsies savos pilsoņos. Līguma ratificēšana nenotiks tik ātri, un mana grupa jums, Zapatero kungs, izsaka pateicību par pūlēm šo procesu paātrināt.
Mana grupa neredz vajadzību gudrai cilvēku grupai prātot par Eiropas nākotni. Mēs tur esam bijuši, darījuši to un mums pat ir T krekli, kas to apliecina. Tas bija pārdomu laiks, kurš ir beidzies. Mēs esam Lisabonas stratēģijas īstenošanas vidusposmā, un tikai tagad ir panākts progress attiecībā uz izaugsmi un darba vietām. Paaugstinot Eiropas uzņēmēju potenciālu, mēs esam vienota tirgus izveides nobeiguma posmā. Mēs veidojam jaunus likumīgas migrācijas ceļus, lai atbalstītu gan jaunattīstības valstu, gan attīstīto valstu ekonomiku.
Tagad nav īstais laiks atgriezties Francijas plānošanas procesā vai arī sekot britu plānam attiecībā uz brīvas tirdzniecības zonas izveidošanu. Šādi redzējumi ir vienīgi skati no malas, kas tiek dēvēti par vairākuma viedokli. Tie neatspoguļo vienotību. Lielākā mūsu iedzīvotāju daļa vēlas, lai ES nodrošinātu stabilu un augošu ekonomiku. Viņi vēlas redzēt lielāku ES ieguldījumu ārpus tās robežām terorisma apkarošanā, labāku sadarbību drošības un aizsardzības jomā, kā arī efektīvākus pasākumus vides aizsardzības jomā. Tikai tad Eiropa var kļūt par globāla procesa dalībnieci, kas spēj radīt paliekošas izmaiņas.
Kā gan mēs varam garantēt izaugsmi un jaunas darba vietas, ja Eiropa nododas protekcionismam? Kā mēs varam cīnīties ar klimata pārmaiņām, ja neveicam kopīgus pasākumus? Kā mēs varam veicināt mieru, labklājību un taisnīgumu pasaulē, ja Eiropa maldās pa apkārtceļiem? Tādēļ Eiropai vajag vairāk tādu politiķu, kas ir gatavi vadīt un pielietot visas Eiropas pieeju.
Zapatero kungs, apvienodams 18 Konstitūcijas atbalstītājus Madridē, jūs pierādījāt, ka daudzi atbalsta jūsu viedokli par atvērtu, integrētu un konkurētspējīgu Eiropu. Tas ir viedoklis par tādu Eiropu, kādu visu partiju progresīvie pārstāvji šajā Parlamentā vēlas redzēt vēršamies plašumā. ALDE grupa strādās kopā ar tiem, kas atbalsta šādu redzējumu un cenšas nodrošināt Eiropas turpmāko virzību, neatkarīgi no tā, vai tie ir labējie, kreisie vai centristi. Mēs būsim neiecietīgi pret tiem, kuri šādu redzējumu sludina, bet nedarbojas saskaņā ar to.
Premjerministra kungs, Spānija bieži tiek slavēta par izmaiņām sociālajā un ekonomikas jomā kopš iestāšanās ES. Tādēļ ir svarīgi, lai jūsu piemēram sekotu arī pārējie un atbalstītu jūsu centienus atvērtas un plaukstošas Eiropas veicināšanā.
(Aplausi no centra un no kreisās puses)
Brian Crowley
UEN grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pievienoties saviem kolēģiem un sveikt šeit premjerministra kungu, bet citādā veidā. Premjerministrs ieradās sagatavojies debatēm par Eiropas nākotni, bet diemžēl viņam vairāk nākas klausīties argumentus par Eiropas pagātni, nevis par to, no kurienes mums vajadzētu sākt turpmāko virzību.
Es uzskatu, ka tad, kad mēs apsveram Eiropas vajadzības 21. gadsimtā, visi zina, kuras tās ir. Tāpat arī visi zina, ka pagātnes ideoloģijas nespēja nodrošināt šīs vajadzības. Tikai apvienojot un koordinējot šīs dažādās metodes un ideālus mēs esam guvuši panākumus. Neatkarīgi no tā, vai tā ir vienlīdzība, taisnīgums, ekonomiskā attīstība vai drošība un veselības aizsardzība, vienmēr ir bijusi nepieciešamība no pagātnes veiksmīgajām metodēm izvēlēties atsevišķas iespējas.
Savas grupas vārdā es vēlos pateikties premjerministram par viņa izrādīto cieņu šim Parlamentam, kad viņš izteica pateicību ES un jo īpaši Parlamentam visu Eiropas iedzīvotāju vārdā. Mēs redzam, ka patlaban daži no mums ir patiesā ES iedzīvotāju balss. Varbūt dažreiz mēs kļūdāmies, bet neviens nevar apstrīdēt mūsu demokrātisko pārskatatbildību un demokrātiskās pilnvaras runāt visu cilvēku vārdā.
Eiropas Parlamenta uzskati un viedoklis pārāk bieži tiek atstāti novārtā atkarībā no tā, par kādu tematu norisinās diskusijas starpvaldību līmenī. Esmu gandarīts, ka pirms kāda laika, pārdomu periodā par Līgumu, kas jau ir pagājis un vairs neatkārtosies, premjerministrs pieņēma lēmumu pārgrupēt "Kopienas metodes draugus”, aicinot "Konstitūcijas metodes draugus” izveidot avangardu, lai veicinātu procesa virzību. Viņš konstatēja, ka šās kustības veiksme viņam ir nodrošinājusi panākumus valdībā, kad bija vajadzīgs atbalsts saistībā ar migrāciju un citu nozaru attīstību.
Ja man šodien būtu iespēja izteikt lūgumu premjerministram attiecībā uz Eiropas nākotni, es viņam lūgtu turpināt izmantot savu ietekmi ne tikai Eiropas Savienībā, bet jo īpaši Latīņamerikas valstīs, kur jautājumi attiecībā uz brīvību, demokrātiju un cilvēktiesību ievērošanu kļūst arvien aktuālāki demokrātisko kustību aizsegā.
Visbeidzot, daži no mums redz tādu Eiropu, kas sniegs lielas iespējas, jo īpaši cieņu pret būtiskām atšķirībām, kādas sastopamas Eiropas Savienības valstīs. Mums jāsasniedz punkts, kurā vairs necentīsimies visus padarīt vienādus, bet sapratīsim, ka, cienot šādu dažādību, mēs būtībā radām labāku, krāsaināku un pavisam noteikti dinamiskāku Eiropas Savienību.
(Aplausi)
Monica Frassoni
Verts/ALE grupas vārdā. - (ES) Premjerministra kungs, Verts/ALE grupa no sirds atbalsta jūsu stingro visas Eiropas pozīciju, drosmi noorganizēt referendumu par Konstitucionālo līgumu, valdības pierādīto spēju virzīties uz priekšu mierīgi un neiesaistoties reliģiskā karā, kā arī likumdošanu un pasākumus saistībā ar vienlīdzību, personas tiesību un brīvību veicinošus pasākumus, kuri ir piemērs daudzām Eiropas valstīm, kaut arī šodien jūsu vidū nav pārāk daudz sieviešu.
Mēs arī novērtējam jūsu komentārus par imigrāciju, kaut gan tie ne vienmēr ir izpaudušies darbībā, kā arī novērtējam faktu, ka uzsvars tiek likts uz imigrācijas pozitīvajiem aspektiem, nevis tikai uz tās nelegālo pusi, kā to darīja jūsu priekštecis.
Šajā sakarā, premjerministra kungs, es vēlos jums teikt, ka mums jūsu pietrūka pēdējo divu gadu un pēdējo mēnešu laikā, kad norisinājās institucionālā krīze, kas beidzās bez lielām kaislībām un triumfu "mini” Lisabonas līgumā. Starpvaldību konferences dienas kārtību noteica Eiropas Konstitūcijas pretinieki, savukārt tās atbalstītāji, arī jūs, pēc šās slavenās sanāksmes pierādīja, ka ne tuvu nav diskrēti.
Pašlaik mēs Eiropā saskaramies ar vairākām pieejām, proti, Sarkozy divpakāpju sistēmu, Gordon Brown atlantisko nacionālismu un Romano Prodi samērā formālo, bet ļoti patieso proeiropeismu. Kāds ir jūsu viedoklis? Kas ir jūsu sabiedrotie?
Premjerministra kungs, jūs īsumā runājāt par klimata pārmaiņu tematu, kaut arī ideja par jūsu jauno līgumu starp cilvēci un planētu vairs nav nekāds jaunums. Jūs arī daudz runājāt par Eiropas sniegto atbalstu. Man jāsaka, ka patlaban, un jau kādu laiku, ir skaidrs, ka šie Eiropas fondi tiek izmantoti, lai padarītu Spāniju par valsti ar vislielāko ceļu kilometru skaitu uz vienu iedzīvotāju, kā arī par tādu valsti, kur saistībā ar dzelzsbetonu, arī izmantojot Eiropas naudu, ir notikuši nopietni spekulācijas un korupcijas gadījumi, kā rezultātā Spānija tāpat kā Itālija, kuru es pārstāvu, un arī Dānija - kaut arī jūs esat nedaudz sliktāki šajā ziņā - ir tālu no atbilstības Kioto Protokolā noteiktajiem mērķiem.
Ja es pareizi saprotu, tad Spānija nav transponējusi Eurovignette direktīvu un tai joprojām ir ļoti plašas infrastruktūras politika. Mēs ceram, ka priekšvēlēšanu solījumu rezultātā, kurus jūs izteicāt attiecībā uz klimata pārmaiņām, un nav nekas slikts, ja neliela priekšvēlēšanu kampaņa tiek izvērsta arī šeit, Spānija noteikti mainīs savas politikas kursu. Mēs arī ceram, ka jūsu burvīgajai vides ministrei būs lielāka rīcības brīvība jūsu valdībā, nekā tā ir pašlaik.
(Aplausi)
Premjerministra kungs, nobeigumā man jāsaka, ka mēs šeit, Eiropas Parlamentā, ļoti novērtējam jūs un pateicamies par jūsu vārdiem, bet mums nepieciešami sabiedrotie dalībvalstu valdībās. Mēs nedrīkstam atslābt, jo mums vajadzīgi cilvēki, kuri vēlas Eiropu un kuriem ir redzējums par Eiropas nākotni.
(Aplausi)
Francis Wurtz
GUE/NGL grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, premjerministra kungs! Jūs teicāt skaistu runu. Daudzējādā ziņā tā bija humānista runa, kuru es uzskatu par ideālu nākotnes Eiropai. Tomēr mums jāatzīst, ka, lai Eiropa būtu tāda, kāda tā ir jūsu redzējumā, jāveic daudz izmaiņu Eiropas Savienības procedūrās un struktūrā.
Jūs sakāt, ka mūsu Eiropa ir sociāla Eiropa. Bravo! Tomēr tā nav, un es neesmu pesimists, ja saku, ka principā šāda sociāla Eiropa vēl ir jāveido. Pašreizējā Eiropas sociālās politikas sistēma saskaņā ar Līgumiem ir atvērta tirgus ekonomika ar brīvu konkurenci. Tā ir sistēma, kas dabiski veicina konkurenci starp sociālajiem modeļiem un tiecas samazināt mūsu pilnvaras konkurences vārdā Tā ir sistēma, kas dabiski mazina darbaspēka izmaksas, veicina darba dzīves nedrošību un mazina sociālās tiesības.
Nav šaubu, ka sociālie jautājumi ir galvenais iemesls, kādēļ mūsu iedzīvotāji neuzticas Eiropas iestādēm. Piemēram, Eiropas Centrālās bankas prezidents pats par to pārliecinājās, kad viņš nesen runāja Eiropas Arodbiedrību konfederācijas konferencē, izvirzot savu un arī ES oficiālo teoriju par mērenām algām konkurētspējīgu cenu dēļ. Viņš sastapās ar vienprātīgu pretestību. Es jau esmu teicis, ka Vācijas finanšu ministrs minēja iespējamo leģitimitātes krīzi saistībā ar Eiropas sociālo un ekonomisko modeli. Tādēļ uzmanīgi aplūkosim šos aspektus, lai piešķirtu ticamību jūsu nākotnes redzējumam.
Jūs arī pieminējāt attiecības ar Āfriku un nepieciešamību atbildēt uz viņu saucieniem pēc taisnīguma. Jums ir taisnība. Tomēr šajā gadījumā mums jāatgriežas pie ekonomisko partnerattiecību nolīguma projekta, kuru noraidīja visi mūsu Āfrikas partneri, jo bija pārliecināti, un es uzskatu, ka viņiem bija taisnība, ka cilvēku spēju attīstība un brīva tirdzniecība nav savienojamas.
Nobeigumā, premjerministra kungs, es vēlētos jums pateikties par to, ka atgādinājāt mums, kādi ir Eiropas galvenie mērķi, un, ja mēs joprojām nespējam vienoties savos uzskatos par tagadni, centīsimies vienoties vismaz par nākotnes perspektīvām.
Graham Booth
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, ir patīkami redzēt premjerministru šeit, Briselē. Viņš ir piemērs citu Eiropas valstu valdību vadītājiem tāpēc, ka ļāva savas valsts iedzīvotājiem izlemt, vai viņi vēlas šo Konstitūciju. Par to viņš ir pelnījis aplausus. Šajā gadījumā lielākā daļa Spānijas iedzīvotāju balsoja par, lai atbalstītu minētos plānus.
Es vēlētos zināt, kādēļ viņš nevēlas atkārtot šo eksperimentu. Galu galā viņam vajadzētu būt pārliecinātam, ka rezultāts būs līdzīgs. Vai šāda nevēlēšanās skaidrojama ar premjerministra teikto, ka Reformu līgums nav palīdzējis īstenot nevienu būtisku Konstitucionālā līguma punktu? Ja tā, tas nozīmē, ka viņš uzskata par nelietderīgu savas valsts iedzīvotājiem divreiz uzdot vienu un to pašu jautājumu. Vai arī ir tā, kā tika skaidrots Lielbritānijas iedzīvotājiem, ka Reformu līgums ir pārāk sarežģīts, lai cilvēki to saprastu?
Tā, protams, ir nākotnes panākumu atslēga. Vai nu politiskajai elitei nerūp cilvēku vēlmes, kā tas ir ar Sarkozy un Brown kungiem, vai arī viņi uzskata, ka cilvēki ir pārāk dumji, lai pieņemtu nopietnāku lēmumu nekā lēmums par to, kādu burgeru nopirkt Makdonaldā. Man šķiet, ka Eiropas Savienība aizvien straujāk kļūst par pirmo "postdemokrātisko” valsti pasaulē. Es varu teikt premjerministra kungam šo: ja Eiropas elite neļaus cilvēkiem izteikties, tad viņi beidzot atradīs citu veidu, lai viņus sadzirdētu.
Frank Vanhecke
(NL) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Pēc manām domām, vislielākā problēma, ar kuru pašreiz saskaras Eiropas Savienība, ir pilnīgs demokrātijas trūkums lēmumu pieņemšanas procesā. Eiropas Savienības iestādes arvien vairāk zaudē uzticību, un, pēc manām domām, tas ir pilnīgi pamatoti, jo mūsu iedzīvotāji nepiekrīt tam, ka daudzi ļoti nozīmīgi lēmumi, kas tieši ietekmē viņu dzīvi, tiek pieņemti "ziloņkaula torņos” un ka to kontrolēšanai netiek izmantoti ne līdzekļi, ne personas. Šādiem lēmumiem nav demokrātiska pamatojuma. Es minēšu divus piemērus.
Pirmais piemērs: drīz Lisabonā tiks parakstīti jaunie Eiropas līgumi. Visi zina, ka tā ir minimāli pārveidota Eiropas Konstitūcijas versija. Zapatero kungs pats teica, ka tajā nav izdarīta neviena būtiska izmaiņa. Ir arī zināms, ka teksts tika noraidīts Francijā un Nīderlandē notikušajā demokrātiskajā referendumā, bet tagad tas tiek izsmiets. Labākais scenārijs, kā tas bieži gadās, ir tāds, ka dažreiz mēs varbūt varam pretendēt uz vēl vienu balsojumu, lai eirokrāti būtu apmierināti, bet referenduma rezultātā apstiprinātie patiesie demokrātiskie apgalvojumi tiek ignorēti. Es baidos, ka šādā veidā Eiropa arvien straujāk līdzinās nelielam klubam, kas, pārvaldīdams lielvalsti, necieš nepiedalīšanos tajā, un to vairs nevar saukt par demokrātiju. Patiesībā tas pats attiecas uz veidu, kādā tiek izskatīta Turcijas iespējamā pievienošanās ES. Mūsu iedzīvotāji to nevēlas, jo Turcija nav Eiropas valsts ne kultūras, ne ģeogrāfiskā izvietojuma, ne reliģijas, ne arī kādā citā ziņā, bet tomēr Komisija un Padome neņem vērā mūsu iedzīvotāju vairākuma viedokli šajā jautājumā. Tā vietā, lai runātu par Eiropas Savienības nākotni, mums jārunā par demokrātijas atjaunošanu Eiropas Savienības iestādēs.
José Luis Rodríguez Zapatero
Spānijas valdības vadītājs. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt es vēlos pateikties tiem, kuri izteicās, par viņu komentāriem un šo sarunu radīto noskaņu. Es varu arī teikt, ka esmu apmierināts ar šīm dzīvajām diskusijām, kuras ir tieši tādas, kādas es biju gaidījis. Esmu gandarīts, ka ar savu runu esmu veicinājis šo diskusiju vitalitāti un spraigumu, kas it īpaši bija raksturīgs dažām runām, par ko no sirds dziļumiem jums pateicos.
Spānija ir pateicīga Eiropas Savienībai, tās dibinātājiem un tādām lielvalstīm kā Francija, Vācija un Itālija, kuras mums palīdzēja īstenot demokrātiju, uzņēma mūs Eiropas Savienībā un tad ar saviem resursiem palīdzēja nodrošināt mūsu attīstību. Mēs esam pateicīgi citiem sabiedriskajiem darbiniekiem un valstu vadītājiem, kurus es šodien neesmu pieminējis, piemēram, Helmut Kohl, F. Mitterrand un O. Palme, bet kuri ir snieguši lielu ieguldījumu, lai nodrošinātu demokrātiju Spānijā un palīdzētu veidot tās nākotni. Mēs esam lepni par to, ka varam sniegt ieguldījumu kopējā lietā.
Šo pateicību es izsaku reizē ar pārdomām par to, ko Spānija ir spējusi sasniegt pēdējos 25 gados. Iespējams, neviena cita sabiedrība pasaulē nav redzējusi tik lielu politisko un ekonomisko pārveidi, kā arī tādus panākumus cilvēku tiesību, brīvību un sociālajā jomā kā Spānija pēdējos 25 gados.
Spānija vienmēr ir bijusi ļoti pateicīga Eiropai un ļoti proeiropeiska. Visu partiju, kultūru un politisko ideoloģiju pārstāvji un politiski ietekmīgas personas ir strādājuši Eiropas iestādēs - Komisijā un šajā Parlamentā, kurā mums ir bijuši trīs priekšsēdētāji. Viņi visi to ir darījuši pēc labākās sirdsapziņas, tādēļ es vēlos pateikties tiem, kuri ir pārstāvējuši Spāniju Eiropas iestādēs. Viņi ir palīdzējuši attīstīt kopējo proeiropeisko kultūru, izveidojot politisku organizāciju, kura, pēc iepriekšējām runām spriežot, ir līdz šim nebijis modelis.
Politiskajai savienībai, kuru mēs saucam par Eiropas Savienību, nav precedenta vai modeļa, kam varētu pievērsties, jo tā nepieder nevienai no zināmajām politiskās klasifikācijas grupām. Tas tad arī ir pamatā Eiropas Savienības varenībai, neparedzamībai un procesam, kura rezultātā tiek dalītas kopējas vēlmes starp 27 valstīm, 27 karogiem, 27 nācijām, 20 valodām un daudzām ideoloģijām, kas izpaužas šeit - Eiropas Parlamentā.
Tādēļ ikviens Eiropas procesa rezultātā panāktais sasniegums nav tikai vienā "krāsā” un nav radies vienā valstī vai vienas ideoloģijas rezultātā. Ikviens sasniegums ir visu pušu kopīga darba, līdzāspastāvēšanas un savienības rezultāts. Ja kaut kas tiešām simbolizē Eiropas dvēseli, tad tā ir demokrātu savienība. Tāda ir Eiropa - demokrātu savienība, kas nozīmē, ka virzība norisinās, pamatojoties uz vienprātīgu nostāju, respektējot un iesaistot ikvienu, piedāvājot vienlīdzīgas iespējas arī tiem, kuri nepiekrīt kopējam viedoklim. Eiropas Savienības varenības pamatā ir tas, ka tā ir kā klubs, kas piedāvā vienlīdzīgas iespējas gan tiem, kuri vēlas Eiropas attīstību, gan arī tiem, kuri to nevēlas. Tāds ir Eiropas kluba un demokrātu savienības diženums.
Kāds savā runā pieminēja "mini” Līgumu. Iespēja, ka tas tiks pieņemts, mūsos var radīt neapmierinātību, kas saistīta ar mērķu sasniegšanu, bet, ja šis jaunais Līgums tiks ratificēts visās dalībvalstīs un darbosies veiksmīgi, tas būs nevis "mini”, bet gan "lielais” Līgums. Tāda būtu nostāja, par kuru, pēc manām domām, mums šodien vajadzētu vienoties. Mums tam jādod laiks un jāredz potenciāls, kāds tam varētu būt, kad tas stāsies spēkā un kad to izmantos, lai risinātu problēmas, ar kurām turpmāk saskarsimies.
Tika pieminēta arī Līguma ratifikācija. Tas bija nepieciešams, jo Spānija ir valsts, kurā tika rīkots konsultatīvs referendums par Konstitucionālo līgumu, kas ticis kopš tā laika atkārtoti apspriests saistībā ar tā būtību visklasiskākajā nozīmē, proti, ko atspoguļo Eiropas jēdziens.
Man tika jautāts, un es nevēlos izvairīties no jautājumiem, kādēļ arī mēs nerīkojam referendumu. Tam ir divi būtiski iemesli. Pirmais, Spānijas iedzīvotāji teica, ka viņi atbalsta Konstitucionālo līgumu. Līgums, kuru mēs esam pieņēmuši pēc tā ratificēšanas un kurš jau ir zināms kā Lisabonas līgums, ietver daudzus agrākā Konstitucionālā līguma aspektus. Otrs ļoti būtisks iemesls ir tas, ka mūsu valstī pastāvēja plaša vienprātība par Līguma ratificēšanu parlamentā gan starp Līguma piekritējiem, gan arī starp nedaudzajiem tā pretiniekiem.
Tomēr man jāatzīmē kāds nākotnē ļoti svarīgs punkts. Es nezinu, vai mēs to varam mainīt, bet problēma ir tāda, ka Eiropas Savienībā ir nepareiza ratificēšanas sistēma, kura nekad nav plašāk apspriesta. Pēc manām domām, ratifikācijas procedūrai jābūt vienādai visās valstīs, ja iespējams, noteiktai vienā aktā un pielietojot vienu instrumentu. Pašlaik to būtu grūti realizēt, bet tas būtu vēlams nākotnē, un es ceru, ka pēc kāda laika mums būs šāda ratificēšanas sistēma.
Daži runātāji skāra jautājumu, kas bija aktuāls jau tad, kad ES tika nodibināta un tās nosaukums bija Eiropas Ogļu un tērauda kopiena, bet vēlāk - Eiropas Ekonomikas kopiena, proti, par attiecībām starp Eiropas Savienību un dalībvalstīm. Tas skar arī visu Eiropas Savienības demokrātijas sistēmu, jo daudzi lēmumi tiek pieņemti starpvaldību procedūras rezultātā.
Es īsumā pastāstīšu, kāda ir mana nostāja šajā jautājumā.
Pirmkārt, dalībvalsts ir politiskas organizācijas forma, kas vēsturiski tiecas apvienot teritorijas, racionalizēt valsts darbību un tādējādi veicināt demokrātiskas sistēmas izveidi. Tādēļ ES ir izpildījusi nozīmīgu vēsturisku uzdevumu.
Eiropas Savienība ir politiska organizācija, kas savā darbībā balstās uz dalībvalstu pieredzi. Tā ir dalībvalsts tās augstākajā pakāpē. Tā dalībvalstīm neko neatņem, bet tieši palīdz attīstīties. Kā liecina politiskās līdzāspastāvēšanas, politiskās civilizācijas un politiskās kopienas vēsture, apvienoties parasti nozīmē dot. Apvienošanās un dalīšanās it visā ir Eiropas Savienības pamatprincips. Tā neko neatņem un nenovājina, kas ir pretēji priekšstatam par tradicionālu valsti. Būtībā, jo stiprāka ir Eiropas Savienība, jo stiprākas ir tās dalībvalstis. Tāds ir mans viedoklis.
Tas arī nozīmē, ka Eiropas Savienība spēs paveikt vairāk ar savu iestāžu starpniecību, kurām nepieciešama leģitimitāte un pastāvīga leģitimācija no šo valstu politiķu un valdību puses ... Es pilnībā noraidu vienu īpašu teoriju, kas ir Eiropas Savienībā, ka atbildība par daudzajām problēmām, kas saistītas ar mūsu ekonomiku, kā arī sociālo vai privāto dzīvi, gulstas uz Briseli. Šāda attieksme kaitē ES integrācijai un mūsu valstu iedzīvotājiem, jo lielākajā daļā gadījumu, tā nav pareiza.
Es uzskatu, ka vēsture ir pierādījusi un tagadne liecina, ka tendence nosodīt citus par to, ko mēs neesam sasnieguši, cilvēkos rada grūtsirdību un negatīvu attieksmi.
Daži runātāji minēja konkrētus mērķus un teica skaistus vārdus. Es piekrītu, ka nevar būt darbi, ja nav vārdi, bet, kas attiecas uz politisko darbību, nevar būt vārdi, kam neseko darbi. Tādēļ es ticu, ka visam, kas paver nākotnes iespējas, ir jābūt iedalītam prioritātēs - ticamās politiskās prioritātēs, kas izpaužas darbībā un lēmumos. Tās tiek apspriestas. Es minēšu trīs, kuras, pēc manām domām, ES nākotnei ir visnozīmīgākās.
Es vēlot teikt, ka šīs prioritātes nav saistītas ar līgumiem, spēkā esošiem noteikumiem, struktūrām, Komisijas veiktu tiesību aktu pārskatīšanu vai atcelšanu, kas būtu ļoti ērti. Tās ir saistītas ar tā laika politiskajiem mērķiem, kurā mēs dzīvojam. Es piekrītu tam, kurš teica, ka Eiropas Savienība ir dažādu ideoloģiju un vērtību mijiedarbības rezultāts. Tomēr ES var būt arī reģionāls, ar savām vērtībām un darbību pasauli virzošs spēks, ja vien pareizi tiek definētas 21. gadsimta sākuma, laika, kurā pašreiz dzīvojam, prioritātes.
Pirmā prioritāte ir izvērtēt, ko Eiropa zina, jo šā kontinenta vislabākā pieredze ir nenovērtējama mācība. Zinātne jaunrade un jauninājumi ir veicinājuši mūsu ekonomikas stabilitāti un valstu sociālo integrāciju. Problēma, ar kuru pašlaik ir saskārusies zinātne un kura ir gan izaicinājums, gan iespēja, ir klimata pārmaiņas un enerģijas avoti. Man jāuzsver tas, ko jau minēja kādā no runām, jo tas nav plaši zināms un es savā runā neizteicos pietiekami konkrēti. Ir tiesa, ka Spānija ne tuvu nespēj nodrošināt atbilstību Kioto Protokola prasībām. Varbūt tā arī ir, tomēr 2006. gadā, proti, gadu pēc tam, kad mana valdība pārņēma pilnvaras, siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas tika samazinātas par 4 %, kaut gan ekonomiskā izaugsme arī bija 4 %. Tādēļ mēs veicam intensīvus pasākumus attiecībā uz alternatīvo un atjaunīgo enerģiju, kā arī energoefektivitāti un enerģijas taupīšanu.
Apmēram pirms 20 gadiem plašās diskusijās par to, kā kļūt par vadošo Eiropas valsti jaunrades jomā, galvenokārt tika apspriesta nepieciešamība veidot jaunu ekonomiku, proti, informācijas tehnoloģiju ekonomiku. Tagad jaunā ekonomika, kas nākotnē nodrošinās ražošanas jaudu un tādējādi arī labklājību, būs tāda ekonomika, kas pēc iespējas īsākā laikā palīdzēs samazināt mūsu atkarību no oglēm un nodrošinās alternatīvu enerģijas avotu. Pēc manām domām, tā ir pirmā problēma. Tomēr man jāuzsver, ka tā nav vienīgi problēma, bet arī lieliska iespēja, jo ietver zināšanu potenciālu, kas mums nodrošinās daudzas vajadzības, kā arī darba vietu un dažādu pasākumu avotus ar lielāku pievienoto vērtību un tādēļ arī ar lielākām iespējām sociālajā jomā.
Otrkārt, Eiropas attīstībai jānotiek arī sociālajā jomā. Tā ir taisnība, ka Eiropa sociālajā jomā var attīstīties tad - paturēsim prātā Āfrikas un Latīņamerikas kontinentu vai daļu Āzijas kontinenta -, ja mēs pieņemam izšķirošus un noteiktus lēmumus sadarbības un attīstības palīdzības jomā.
Tas ir tādēļ, un, lūdzu, piedodiet, ka saku to atklāti, ka es nezinu, ko daudzu Āfrikas valstu cilvēki un valdības domā, kad viņi dzird Eiropas Savienību dažkārt runājam par dziļu krīzi savā izpratnē. Es nezinu, ko viņi varētu domāt. Es tikai izsaku savas domas. Es ticu, ka, pateicoties tieši mūsu darbam demokrātijas jomā, jaunrades potenciālam un labklājības līmenim, kāds ir sasniegts šajā kontinentā, pateicoties šīm trim vērtībām (darbam, demokrātijai un labklājībai), mēs varam būt kontinents un Savienība ar vislabāko sociālās aizsardzības sistēmu un visaugstāko ienākumu un labklājības līmeni.
Manuprāt, sociālās labklājības līmeņa paaugstināšana joprojām ir galvenais mērķis. Atvērta ekonomika un sociālais stāvoklis ar iedzīvotāju sociālajām tiesībām nav nesavienojami jēdzieni. Būtībā tie viens otru papildina. Sociālā politika nevis mazina labklājību, bet gan to veicina, kā arī nodrošina tādus apstākļus, lai ikviens varētu piedalīties, izmantojot vienādas iespējas izglītības iegūšanā, ģimenes un darba dzīves saskaņošanā. Tādēļ ir nepieciešama sociālā politika un nodarbinātības līmeņa stabilitāte, kas ir produktivitātes veicināšanas vislabākais stimuls, lai palīdzētu celt labklājības līmeni. Sociālā politika, kuras mērķi ir produktivitāte un cilvēku labklājība, ir iespējamais efektīvais modelis. Protams, modelis, kas var sniegt visbūtiskāko pārveidi, ir pilnīgas integrācijas un sieviešu vienlīdzības darba un sociālajā jomā modelis.
Līdz ar demokrātijas ieviešanu Spānijā pēdējo 30 gadu laikā ir notikušas lielas pārmaiņas. Tomēr būtiskākās ir sieviešu integrēšana darba, sociālajā un pilsoniskajā dzīvē. Tieši šīs pārmaiņas mūsu valsti pilnīgi noteikti ir pozitīvi ietekmējušas, jo ietver tādas vērtības kā solidaritāte un progress. Es vēlos jums atgādināt, ka mums ir valdība, kurā ir vienāds skaits vīriešu un sieviešu, bet tie, kas atrodas šeit, būtībā nepārstāv valdību.
Nobeigumā es vēlos minēt mūsu trešo mērķi, kas papildus klimata pārmaiņu problēmām, sociālās labklājības līmeņa celšanai un sociālo tiesību nostiprināšanai ir jāizvirza par Eiropas "preču zīmi”. Tas ir palīdzējis mums nokļūt tur, kur esam, un būt par atskaites punktu citām valstīm. Šis trešais galvenais mērķis ir nodrošināt un stiprināt līdzāspastāvēšanu ļoti īpašā veidā, paturot prātā, ka mēs dzīvojam kontinentā, kurā pēdējo 20-30 gadu laikā daudzās valstīs ir novērotas pieaugošas demogrāfiskās problēmas.
Šāda līdzāspastāvēšana paredz integrāciju, kā arī pilnīgu neiecietību pret jebkāda veida rasisma un ksenofobijas izpausmēm. Eiropa nedrīkst būt vienaldzīga ne pret vienu no tās vērtībām; ja demokrātiskā Eiropā ir kāda būtiska vērtība, tad tā ir cieņa pret kultūras un reliģisko daudzveidību, tādējādi noliedzot jebkāda veida rasisma un ksenofobijas izpausmes. Mēs kā eiropieši būtu zaudētāji, ja padotos šādam vilinājumam.
Līdzāspastāvēšanai jābūt apvienotai ar lielu iecietību. Individuālo un kolektīvo tiesību paplašināšana ir ne tikai vislabākā brīvības izpausmes forma, bet vēl viena vērtība, ar kuru, manuprāt, identificējama Eiropa. Vai var būt vēl kāda lielāka brīvība nekā cieņa pret ikviena cilvēka reliģiskajiem, kultūras un politiskajiem uzskatiem vai seksuālo orientāciju, veidojot attiecības vai stājoties laulībā? Kādā veidā vēl labāk var izpausties brīvība?
Ja Eiropa ir demokrātu savienība, kā es teicu iepriekš, tās vērtība nevar būt tikai brīvība. Tās vērtībām jābūt gan brīvībai, gan vienlīdzībai.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Liels paldies, premjerministra kungs! Jums šodien vairs nebūs iespējas uzstāties, tomēr būs iespēja palikt šeit un klausīties turpmākās runas.
Drīz sāksies Prezidija sanāksme, tādēļ, pirms aizeju, es vēlos jums pateikties par jūsu ierašanos un runu. Es vēlos pateikties jums un visām valdībām, kuras ir strādājušas brīvā Spānijā, risinot Eiropas nozīmes jautājumus, kā arī par jūsu sniegto ieguldījumu Eiropai. Balstoties uz mūsu pēdējo divdesmit gadu pieredzi, mēs esam pārliecināti, ka neatkarīgi no tā, kāda būs Spānijas valdība nākotnē, Spānija vienmēr paliks uzticīga Eiropas idejām.
Šādā noskaņā es vēlos jums vēlreiz sirsnīgi pateikties par jūsu ierašanos.
Jacques Toubon
(FR) Premjerministra kungs, es savās piezīmēs aprobežošos ar jautājumu par imigrāciju - Eiropas nākotnei nozīmīgu aspektu, par kuru jūs izteicāt dažus būtiskus priekšlikumus.
Tā ir taisnība, ka tik sarežģītā jomā neviens neko nevar iemācīt, bet ir arī taisnība, ka nevienam nevajadzētu izjust tās solidaritātes trūkumu, kāda nepieciešams vienotai telpai. Viedokļu aptaujas liecina, ka dažām valstīm ir vairāk izteikta ekonomiska pieeja, bet citām - kultūras pieeja.
Valstīm, kurās pirmajā vietā ir ekonomiska rakstura intereses, ir izdevīgi nodrošināt nepieciešamo darbaspēku, pieņemot attiecīgus likumus un īstenojot valstu valdību pa retam en masse veiktos regularizācijas pasākumus, īpaši neuztraucoties par satraukumu, ko tie rada, savukārt citas dalībvalstis cenšas kontrolēt migrācijas plūsmu.
Kā piemēru mēs varam minēt jūsu valdības veiktās darbības, lai regularizētu simtiem tūkstošu nelegālo imigrantu. Francija izteica visdziļāko nožēlu un nosodījumu. Mūsu prezidents bija samērā tiešs šajā jautājumā. Šāda situācija vairs nedrīkst atkārtoties. Jo īpaši tagad, kad Spānija saņem ES finansējumu, lai risinātu dramatisko situāciju, kas tai izveidojusies uz robežām ar Āfriku.
PPE atbalsta politiku, kas balstās uz pieteikumu regularizācijai individuālu izskatīšanu, un tādēļ atsakās pieņemt en masse regularizācijas veidu, kas vienīgi palielina satraukumu. Tādā pašā veidā prezidentvalsts Francija ierosinās pieņemt Eiropas imigrācijas paktu. Turklāt, premjerministra kungs, tuvākajā laikā Lisabonas līgums nodrošinās līdzekļus, lai varētu saskanīgi darboties un atturēties no vienpusējas politikas īstenošanas. Tas ir gan ES, gan Spānijas, gan visu pārējo dalībvalstu ilgtermiņa interesēs.
Enrique Barón Crespo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, premjerministra kungs, priekšsēdētāja vietnieka kungs, dāmas un kungi! Spānijas Sociālistu partijas vārdā es vēlos pateikties premjerministra kungam par viņa ierašanos.
Tika uzsvērts, ka viņa runa bija ideāla. Tika arī teikts, ka viņam ir ļoti saspringta darba kārtība. Pirmkārt, es vēlētos teikt premjerministra kungam, ka viņa pieeja ir pierādījusi sevi praksē, citiem vārdiem, viņš ir sniedzis virkni ekonomisku, politisku un sociālu datu, kas apliecina proeiropeisma īstenošanu. Šajā punktā ļaujiet man īsumā atsaukties uz to, kas šodien tika teikts. Tika minēts jautājums par masveida regularizāciju. Pašlaik Francija un Vācija kopē Spānijas uzsākto regularizācijas sistēmu,
(Aplausi)
kas paredz individuālu regularizāciju un darba devēju un arodbiedrību piedalīšanos. Lūdzu, Toubon kungs, pastāstiet, kas notiek jūsu valstī!
Otrkārt, priekšsēdētāja kungs, es vēlos personīgi pateikties premjerministra kungam par viņa atsauci uz dažiem veterāniem un mūsu darbu, kuru darām daudzu gadu garumā. Šajā sakarā es vēlos atzīmēt, ka papildus tam, ko esam guvuši - un ir tikai taisnīgi un pareizi būt pateicīgiem -, mēs arī esam veikuši ieguldījumu atsevišķās jomās. Spānijai nav autortiesību uz populāru un sociālu Eiropu, kohēziju un Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, tomēr šī valsts tās ir ievērojami ietekmējusi, un ar to mēs varam lepoties.
Kas attiecas uz ratifikāciju, es piekrītu premjerministra teiktajam. Mani satriec tas, ka cilvēki, kuri neko nav darījuši savā valstī un nav spēruši nevienu soli ceļā uz Konstitūcijas ratifikāciju vai Līguma apstiprināšanu, cenšas mācīt tos, kuri savu darbu ir paveikuši.
(Aplausi)
Man jāuzsver kāda ļoti būtiska lieta. Šajā ratifikācijas procesā jāizskan aicinājumam uz solidaritāti, kā arī jābūt savstarpēji lojāliem. Nav pareizi, ka daži dara savu darbu, kamēr citi to kritizē. Eiropā tam vienreiz un uz visiem laikiem jābeidzas!
Nobeigumā, priekšsēdētāja kungs, Mayor Oreja savos izteikumos ir bijis pārsteidzīgs un atkārtoti iecēlis Zapatero kungu premjerministra amatā jau dažus mēnešus pirms vēlēšanām. Pašlaik Zapatero ir vienīgais premjerministra amata kandidāts. Tomēr būtu interesanti, ja saistībā ar gaidāmajām Komisijas priekšsēdētāja vēlēšanām politiskās grupas, sākot ar PPE-DE grupu, iesniegtu citam minētā amata kandidātam šādas runas kopiju.
(Aplausi)
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Esiet sveicināts, premjerministra kungs, šajā Parlamentā!
Par laimi, Spānija, piedalīdamās Eiropas attīstības veicināšanā, ir apvienojusi lielāko daļu politisko spēku, arī Katalonijas spēkus. Šāda vienotība, kas sākās 1986. gadā, turpinājās līdz ar eiro ieviešanu un atkārtoti izpaudās arī debatēs par Eiropas Konstitūciju. Tas rosināja iepriekšējās valdības un arī jūsu valdību rīkot kampaņu par politisku un pretenciozu Eiropu. Jūsu šāsdienas runa to vēlreiz apliecināja, un šajā saistībā es arī jūs apsveicu.
Tomēr, premjerministra kungs, jūsu atbildība nebeidzas ar entuziasma pilnu runu par labu Eiropai. Eiropai nepieciešami vadoņi, kas sniedz ieguldījumu tās projektos, īstenojot politiskus pasākumus savā ikdienas darbā, nevis tikai atsevišķos gadījumos. Mēs ne vienmēr redzam jūsu valdības ikdienā īstenotos pasākumus, kas ir pamatā tam, ka nav iespējams izvairīties no nelietderīgas konfrontācijas Eiropas Komisijā. Mēs arī nevaram saskatīt to cilvēku veikumu, kuri, šķiet, gaida, ka viņu vietā citi uzņemsies iniciatīvu.
Katrā ziņā politiskajiem vadoņiem ir pienācis laiks veidot tādu Eiropu, kas sniedz saviem iedzīvotājiem cerības par šo kopīgo projektu. Tas ir tādēļ, Zapatero kungs, ka Eiropa ir kaut kas vairāk, nevis tikai valdību gūto panākumu summa savās valstīs, arī tādu panākumu, kurus būtu varēts sasniegt.
Lisabonas līguma pieņemšana iezīmēs viena posma beigas, bet darbs ir tikai sācies. Būs pienācis laiks turpināt veidot brīvības, drošības un taisnīguma telpu, uzticamu Eiropas imigrācijas politiku, uzlabot mūsu uzņēmumu konkurētspēju un mūsu iedzīvotāju labklājības līmeni, kā arī laiks Eiropas balsij izskanēt pasaulē un uzlabot attiecības ar kaimiņvalstīm, arī ar Vidusjūras reģiona valstīm, kurām Spānija var sniegt ievērojamu atbalstu.
Tā kā Spānija neatsakās no savas plašās nacionālās un valodu dažādības un neslēpj to, tad tai ir daudz ko piedāvāt, palīdzot veidot šo lielo kopīgo ideālu par realitāti, un jums, ja vien vēlēšanu rezultātā tiks pausta uzticība darboties valsts pārvaldē vai nu vienam pašam, vai kopā ar citiem, būs jāuzņemas saistības personīgi, lai nodrošinātu šo mērķu sasniegšanu.
Guntars Krasts
(LV) Paldies priekšsēdētājam! Premjerministra kungs, decembrī tiks apstiprināts Lisabonas līgums, kas veidos ne tikai institucionālos priekšnoteikumus Eiropas nākotnei. Es redzu trīs vērtējumus Lisabonas rezultātiem, par kuriem varētu būt vienoti visi, kam svarīga Eiropas nākotne, - gan tie, kas apsveic Lisabonā sasniegto, gan tie, kas to noraida. Pēc vienošanās Lisabonā ir pamats zināmam optimismam par Eiropas Savienības nākotni, vispirms jau par dalībvalsts spējām vienoties; otrais ir piesardzība, vērtējot panākto vienošanos, jo šāda mēroga līguma patiesais efekts būs novērtējams tikai pēc tā pielietošanas uzsākšanas vairākiem gadiem; un trešais ir negatīvs vērtējums tam, ka pēc Nīderlandes un Francijas referendumu iznākuma Konstitucionālais līgums pārtapis par līgumu arī tāpēc, lai izvairītos no sabiedrības viedokļa uzklausīšanas. Paradoksāli, bet viens no Konstitucionālā līguma pamatuzdevumiem taču bija to padarīt saprotamāku un pieņemamāku Eiropas sabiedrībai. Kā Eiropas konventa dalībnieks es iebildu pret Konstitūcijas "vārda un gara” pielietošanu jaunajam līgumam. Lisabonas rezultāts ir manis atbalstītajā virzienā, bet es nedomāju, ka notikušo izmaiņu iemesli kalpos Eiropas nākotnei. Paldies!
David Hammerstein
(ES) Zapatero kungs, es ļoti priecājos, ka jūs šodien esat šeit un piešķīrāt tik lielu nozīmi jautājumam par klimata pārmaiņām, kā arī izteicāt vēlmi darboties. Esiet laipni lūgts šajā klubā!
Tomēr vārdi jāapliecina ar pozitīviem politiskiem lēmumiem, un ir nenoliedzami, ka Spānija joprojām ir "melnā avs” klimata pārmaiņu problēmas risināšanā, ko pierāda skaitļi, kuri liecina, ka šī valsts ir tālu no Kioto Protokolā noteikto mērķu sasniegšanas. Tādēļ nepieciešami būtiski pasākumi atjaunīgās enerģijas jomā. Mums nepieciešama pareiza nodokļu politika. Es esmu ļoti priecīgs par priekšlikumu palielināt degvielas cenu par vienu centu. Tomēr es vēlētos, lai Spānija izteiktu priekšlikumu par Eiropas līmeņa dabas resursu nodokli, lai risinātu problēmu, kas saistīta ar to produktu birumu, kas tiek ievesti no ārvalstīm, kā arī lai novērstu piesārņotu produktu ievešanu.
Mēs būtu priecīgi, ja tiktu atceltas pārmērīgi lielās ogļu subsīdijas gan Eiropa, gan arī Spānijā, ja nodokļu pasākumus, lai samazinātu nesamērīgos Spānijas enerģijas patēriņu, varētu uztvert nopietni un ja ieguldījumus infrastruktūrā varētu novirzīt dzelzceļam vai cita veida sabiedriskajam transportam, nevis ceļiem.
Es vēlētos apsveikt Spāniju un izteikt tai savu vislielāko atzinību par atteikšanos no kodolenerģijas izmantošanas. Minētā pakāpeniskā atteikšanās ir ļoti nozīmīga, un es lūgšu arī citu dalībvalstu vadītājus šādu iespēju izvērtēt, jo kodolenerģija ir ļoti dārga, ļoti bīstama un kodolreaktoru būvniecība norit lēni, un tas nav risinājums cīņā ar klimata pārmaiņām.
Willy Meyer Pleite
(ES) Esiet sveicināts, premjerministra kungs! Jūs zināt, ka es esmu viens no tiem dažiem, kuri būtu vēlējušies, lai Lisabonas līgums tiktu apspriests referendumā gan Spānijā, gan visās pārējās dalībvalstīs.
Es uzmanīgi jūs klausījos un uzskatu, ka jums vēl nav par vēlu uzņemties vadību šajā lietā. Eiropai joprojām ir laiks sarīkot referendumu visās dalībvalstīs vienlaikus, ņemot vērā mūsu vēsturisko pamatfaktoru - iedzīvotāju viedokli. Mūsu nostāja nav vienīgi "dekorācija”, bet ir demokrātiski pamatota, jo mēs nevaram īstenot Eiropas projektu bez iedzīvotāju līdzdalības.
Es uzskatu, ka jūs bijāt pārāk optimistisks, sakot, ka mēs esam pabeiguši veidot sociālu Eiropu. Šajā Parlamentā mums bieži nākas atspēkot tiešus pārmetumus par Eiropas sociālo stāvokli saistībā ar darba vietām un darba drošību. Mēs pašlaik piedalāmies debatēs par elastību un sociālo drošību, tādēļ es uzskatu, ka mūsu debates par sociālā stāvokļa konsolidēšanu vēl nav beigušās.
Nobeigumā es vēlētos izteikt lūgumu premjerministra kungam. Tuvojas ES un Āfrikas valstu vadītāju augstākā līmeņa sanāksme. Lūdzu, neaizmirstiet par okupētajām teritorijām Rietumsahārā. Spānijai un Eiropas Savienībai ir īpaši liels pienākums pret šo reģionu. ANO Drošības padome ir pieprasījusi šo valstu pašnoteikšanās tiesības, un tas ir mūsu ziņā, vai šādu prasību atbalstīsim, un, ja iespējams, tā būtu jāizvērtē ES un Āfrikas valstu vadītāju augstākā līmeņa sanāksmē.
Irena Belohorská
(SK) Premjerministra kungs, jūs esat izrādījis cieņu Parlamentam, un arī es to vēlētos apliecināt gan jums, gan Spānijai. Eiropas nākotne saistās ar lielu Eiropas Parlamenta darbu. Kas attiecas uz tiesību aktu pieņemšanu, tad koplēmuma sistēma ir paplašinājusies un aptver 68 jomas. Tās ir enerģētika, klimata pārmaiņas, struktūrfondi, sadarbība krimināllietās, intelektuālās tiesības u.c. Eiropas Parlaments kļūst par otru likumdevēju 95 % Eiropas tiesību aktu. Tādēļ tiesību aktu skaits, par kuriem Parlamentam būs jālemj, divkāršosies salīdzinājumā ar to, kāds tas ir pašlaik. Turklāt Eiropas Parlaments ievēlēs Eiropas Komisijas priekšsēdētāju, kuram būs jāziņo Eiropas Parlamentam par visām diskusijām Eiropadomē, kurās viņš būs piedalījies.
Tādēļ 2009. gadā Eiropas Parlaments būs visstiprākais Parlaments kopš tā pirmās sesijas 1968. gadā. Tas būs Eiropas iestāžu līdzvērtīgs partneris. Tāpēc 2009. gadā mums būs jāpalielina vēlētāju aktivitāte Eiropas Parlamenta vēlēšanās. Vēlētāju aktivitāte iepriekšējās vēlēšanās bija viszemākā visā tā pastāvēšanas laikā. Tajās piedalījās tikai 47 % vēlētāju, bet Slovākijā, kuru es šeit pārstāvu, tie bija tikai 11 %. Mūs gaida liels darbs.
Manfred Weber
(DE) Priekšsēdētāja kungs, premjerministra kungs, kolēģi, dāmas un kungi, patiesībā es vēlējos apsveikt Schulz kungu. Viņš ir varējis nodrošināt, ka viņa sociālistu domubiedri uzmundrinās viņa blāvo, lai neteiktu vairāk, PPE-DE grupai veltīto polemiku. Drīz pēc tam, kad viņš beidza savu runu, sociālistu rindās bija tik pat daudz tukšu vietu, kā ir tajā pusē. Es varētu apgalvot, ka sociālisti klausās tikai savus ievērojamos vadoņus, bet viņus neinteresē debates, kas notiek šeit. Es domāju, ka Schulz kungs noteikti atvainosies.
Ļaujiet man mazliet debates atdzīvināt, jautājot jums, ko mēs šodien patiesībā esam iemācījušies? Mēs esam noskaidrojuši, ka spāņi ir Eiropas tauta. Es domāju, ka man ir taisnība sakot, ka viņi bija tā pati nācija arī tad, kad premjerministrs Aznar mūs uzrunāja. Tomēr saistībā ar vēlēšanām, mēs esam arī klausījušies iekšpolitikas runu.
Es nedomāju, ka Eiropas Parlamenta uzdevums ir to atbalstīt. Angela Merkel un prezidents N. Sarkozy arī bija šeit, bet viņi nenodevās iekšpolitikas jautājumiem, viņi runāja par Eiropu. Šīm debatēm tikai tad ir nozīme, ja mēs paskatāmies uz jautājuma būtību. Šajā sakarā manam kolēģim Dupont kungam, protams, ir pilnīga taisnība. Prezidents N. Sarkozy pagājušajā nedēļā šeit Eiropas Parlamentā skaidri un nepārprotami nosodīja faktu, ka Spānija ir legalizējusi 700 000 imigrantus. Būtu interesanti dzirdēt, kāpēc Eiropadomē par šo jautājumu acīmredzami notiek daži strīdi. Būtu interesanti dzirdēt, kā mēs patiesībā risinām imigrācijas jautājumus. Mēs zinām, ka notiek milzīga nelegālā imigrācija, un mēs zināms, ka direktīvas, kas skaidri nosaka noteikumus un procedūru nelegālo imigrantu atgriešanai atpakaļ, ir uz galda. Šīs direktīvas tiek bloķētas Eiropadomē, untāpēc tās nevirzās uz priekšu.
Es nevaru iedomāties, kā lai mēs paskaidrojam saviem pilsoņiem, kāpēc mēs šajā Parlamentā runājam par Eiropas nozīmīgajām un cēlajām vērtībām, bet tomēr Eiropadomes, kuras biedri, jūs premjerministra kungs, esat, ikdienas darbībā progress dimžēl ir apstājies.
Mans paziņojums ir tāds, ka Eiropas valoda ir svarīga, un ir svarīgi runāt par Eiropas pamatvērtībām, bet Eiropai ir jāizvēlas rīcības prioritāte.
Bernard Poignant
(FR) Premjerministra kungs, kad mēs runājam par Eiropas nākotni, vēsture vienmēr ir mums blakus. Tā bija diezgan saprotama mūsu līdzpilsoņiem, kamēr šeit vēl bija Berlīnes siena. Mēs zinājām, kur un kādi draudi pastāvēja. Mēs bijām brīvības cīnītāju pirmajās rindās, pat tieši blakus Franco, bet vienalga nevajadzēja runāt par robežām, jo tās bija iezīmējis dzelzs priekškars. Tas skaisti sadalīja Eiropu, bet tas beidzās.
Man šķiet, ka šodien Eiropas nākotne ir tās ģeogrāfijā. Mums tikai jāpaskatās uz savu apkārtni. Mēs esam tieši blakus kaujas laukam no Gazas līdz Kabulai. Tur ir vajadzīgs kaut nedaudz Eiropas kopējais gars. Mēs esam tiešā tuvumā bada zonai, pandēmijas zemei Āfrikai, kuru arī jūs pieminējāt. Ir jānotiek kaut kādam dalīšanas procesam, jo tā mēs varētu kontrolēt migrantu straumes.
Bez tam mēs atrodamies tiešā tuvumā rajonam, kas pēdējos gados ir parādījis reliģiska fanātisma iezīmes. Es, protams, nedomāju visus. Tajā pašā laikā mums ir jāaicina uz dialogu par kultūru, nevis uz kultūršoku. Mēs arī esam tiešā tuvumā gāzes un naftas rezervēm. Mums tās ir vajadzīgas. Tas nozīmē, ka mūsu perspektīvas ir atkarīgas no drošām piegādēm un neatkarības enerģētikas jomā.
Mums ir daži paskaidrojumi mūsu līdzpilsoņiem, kuri šajā situācijā ir mazliet apjukuši. Mūsdienu Eiropa atrodas kontinenta valstu centrā. Vairs nepastāv impērijas. Jums un mums tāda bija. Šur un tur ir palikušas to atliekas. Vairs nepastāv bloki. Eiropai ir vajadzīgs jauns virziens. To nevar sasniegt vienkārši pievienojot direktīvas. Ir jāiezīmē plašas perspektīvas, lai atjaunotu vai mēģinātu atjaunot sava veida Eiropas sapni. Šī ir mana nepilnīgā Eiropas nākotnes vīzija.
Beidzot, es gribētu jums, premjerministra kungs, lūgt būt iecietīgam, jo nākamajā gadā ir divsimtā Napaleona I Spānijas kampaņas gadadiena. Tā kā jūs esat mans paziņa, un nākamais gads ir Francijas prezidentūras gads, lūdzu, esat iecietīgs pret mums.
Andrew Duff
Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties premjerministra kungam par viņa atsvaidzinošo runu saistībā ar politisko savienību. Es būšu pateicīgs, ja viņš atradīs laiku, lai atceļotu uz Londonu, lai to atkārtotu Gordon Brown, savam kolēģim, Sociāldemokrātu premjerministram, ietverot tajā fragmentus par vienotā tirgus sociālo dimensiju nozīmi un par Savienības, kas atrodas globālo pārmaiņu priekšā, solidaritāti un kohēziju.
Pēc divām nedēļām premjerministrs būs decembra Eiropadomes sanāksmē un pārrunās ar prezidentu N. Sarkozy priekšlikumu dibināt comité des sages. Es būšu pateicīgs, ja viņš varētu pateikt prezidentam N. Sarkozy, ka mums nevajag uztraukties par Līguma ratifikācijas perspektīvām, atsākot strīdus par varas procedūrām un līdzsvaru. Lūdzu, vai viņš arī nevarētu pateikt, ka nav saprātīgi mēģināt noteikt Eiropas ģeogrāfiskās robežas. Paplašināšanās process ir nostabilizējies. Eiropa izveidos tās galīgo formu tad, kad Eiropas valstis, kas atrodas ārpus Savienības vairs nevēlēsies mums pievienoties.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, ģeogrāfiski Eiropa ir skaidri noteikta, un tās robežas ir izveidotas. Tomēr politiskajā kontekstā termins Eiropa ir kļuvis par sinonīmu terminam Eiropas Savienības paplašināšanās. No vienas puses ne visas Eiropas valstis pieder šai organizācijai, lai gan no otras puses, lielākā daļa no Eiropas Parlamenta dalībvalstīm izdara spiedienu pret valstu, kas nav Eiropā, piemēram, Turcijas uzņemšanu.
Kad mēs apspriežam Eiropas nākotni, ir svarīgi apsvērt tās saknes un pamatvērtības. Attiecībā uz Eiropas vērtībām ir tūkstošiem dokumentu. Tomēr tās ne vienmēr ir skaidri formulētas, piemēram, pamattiesību hartā, ko mēs šodien apspriežam. Kad viss ir pateikts un izdarīts, ir skaidrs, ka Eiropas saknes ir kristieši, un tās pamatvērtības jau sen ir nosauktas. Pastāvīgās pūles definēt acīm redzamo noved pie proporciju izkropļošanas. Tās arī ietekmēja vecā kontinenta patieso problēmu risināšanas potenciālu, piemēram, satraucošā Eiropas iedzīvotāju novecošana, migrācija, agresīvā Āzijas valstu konkurence, terorisms, epidēmijas, jaunas slimības un arī enerģētikas drošība.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Premjerministra kungs, ir pareizi, ka mēs atzīstam, ka pēc nenoteiktības posma, jūs bijāt viens no valstu vadītājiem, kas stiprināja Eiropas transatlantiskās attiecības, un man jūs par to ir jāapsveic.
Tomēr tiem no mums, kas sevi uzskata par ļoti proeiropeiskiem ir ļoti skumji redzēt, ka šīs transatlantiskās attiecības vēl joprojām nomāc divi balasta jautājumi, kas pirms tam tās gremdēja. Pārāk daudz merkantīlisma un pārāk daudz valdību sadarbības. Mēs arī ievērojam, lai gan kuģis peld labi, izvēlētais virziens vai nospraustais kurss, runājot ar jūrniecības terminiem, ir tas, ko rāda A. Merkel kundzes un N. Sarkozy kunga kompasi, virzot kuģus konservatīvo tiesību virzienā.
Jautājums, premjerministra kungs, ir vai jums ir vieta manevrēšanai, lai izlabotu kuģa kursu ? Kā jūs domājat pārliecināt tos, kuri neskatoties uz to, ka ir proeiropejiski, baidās iekāpt Eiropas kuģī, jo viņi to neuzskata par drošu, vai viņi nezin, kur tas dodas, vai viņi nevar redzēt ne sociālu Eiropu, ne arī videi nekaitīgu ilgtspējīgu Eiropu, ne starptautiski atbildīgu, ne arī pārredzamu, demokrātisku vai populāru Eiropu, par kādu mēs tik bieži runājam. Vai jūs domājat, ka jūs varat vadīt lēcienu no tirgus Eiropas uz politisku Eiropu? Kā?
Bez tam tā, kā jūs tik ļoti apsveicāt šo Parlamentu, vai jūs domājāt, ka tam šobrīd ir jābūt galvenajam Eiropas likumdevējam?
Turklāt, kamēr mēs par šo tēmu runājam un jaunas informācijas, par Spānijas bāzu izmantošanu cietumnieku pārvešanai uz Guantanamo, gaismā, vai valdība domā pārskatīt savas attiecības ar ASV sakarā ar ANO Drošības padomi.
Es visu to saku, premjerministra kungs tāpēc, ka tas attiecas uz Eiropu, īpaši Eiropas uzticamību.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
(DE) Priekšsēdētāja kungs, premjerministr, Parlaments šodien lemj vai Pamattiesību harta nākotnē būs tiesiski saistoša. Man kā Konvencijas, ko izveidoja, lai izstrādātu Pamattiesību hartas projektu, loceklim, šī būs ļoti nozīmīga balsošana, ne tikai tāpēc, ka man bija gods strādāt pie šī vismūsdienīgākā Eiropas dokumenta par pamattiesībām, ne arī tāpēc, ka es kā daudzi citi septiņus gadus cīnījos, lai nodrošinātu, ka tā kļūst juridiski saistoša.
Pamattiesību harta balstās uz civilo, politisko un sociālo tiesību nedalāmību. Man, kā šī Parlamenta kreisā spārna deputātam, kas nāk no Berlīnes, un, ir dzīvojis VDR līdz miermīlīgajai revolūcijai 1989. gadā, tas ir ārkārtīgi svarīgi. Man pārliecinošs "jā” šai hartai ir loģiskas mūsu pašu vēstures kritiskas izvērtēšanas sekas. Izvērtēšana, kas bija nepieciešama un, kas pievērsa uzmanību milzīgajiem pamattiesību un cilvēktiesību pārkāpumiem "patiešām pastāvošajā sociālismā”.
Jūsu valsts, premjerministra kungs, Eiropas Savienībā spēlē svarīgu lomu. Balsojot "par” referendumā par Konstitucionālo līgumu, Spānijas pilsoņi deva lielu ieguldījumu, lai Harta neiegultu plauktā. Jūs varat un jums jābūvē uz šiem sasniegumiem. Ikvienam ir lielas cerības saistībā ar Eiropu. Viņi cer, ka Eiropa atrisinās ikdienas vajadzības un rūpes. Viņi vēlas, lai Eiropa darbotos stabili, ne tikai dungotu melodiju, kā teica Jean-Claude Juncker, lai radītu strādnieku Eiropu, Eiropu, kas ir patiesi balstīta uz solidaritāti. Tāpēc Eiropā vajag spēcīgu kampaņu, lai Eiropas Savienību vadītu pret sociālo un algu dempingu. Minimālās algas visiem, lai cilvēkiem nodrošinātu iztikas līdzekļus. Tas ir tas, kas ir vajadzīgs. Nākotnes Eiropai sociālie jautājumi patiešām ir izšķiroši .
Roger Helmer
Priekšsēdētāja kungs, premjerministr, Lisabonas līgums, vai drīzāk pārdēvētā Konstitūcija, ir jūsu nākotnes Eiropas redzējums. Tā ir Konstitūcija, ko 2005. gadā apņēmīgi noraidīja Francijas un Holandes vēlētāji, un, kuru mēs tagad mēģinām iedzīvotājiem uzspiest bez viņu piekrišanas.
27 dalībvalstīs aptaujas rāda, ka lielākā daļa iedzīvotāju vēlas referendumu par šo Līgumu. Apvienotajā Karalistē 80% vēlas referendumu un divas trešdaļas balsotu "pret”, tomēr valdība liedz mums balsot, lai gan tas ir noteikts vēlēšanu manifestā.
Premjerministra kungs, jūs runājat par demokrātisku Eiropu, bet Eiropa mīdās pa sabiedrības viedokli. Nicinājums, ko mēs izrādām sabiedrības viedoklim padara par izsmieklu apgalvojumu, ka mēs esam "Vērtību savienībā." Atkal un atkal mani vadītāji man saka, ka 1975. gadā viņi balsoja par brīvu tirdzniecības zonu, nevis politisku savienību. Ir laiks izjaukt ES pārvalstiskās politiskās struktūras un atgriezties pie vienkāršas tirgošanās grupas, kādu britiem solīja 1972.gadā.
Marianne Thyssen
(NL) Priekšsēdētāja kungs, fakts, ka mēs savā šodienas sanāksmē sveicam Spānijas premjerministru, var sniegt kļūdainu priekšstatu par to, ka mēs vēl esam pārdomu periodā par Konstitūciju, jo tieši šī iemesla dēļ tika uzsāktas diskusijas ar premjerministriem. Par laimi tomēr šis posms ir pagājis, un pa šo laiku mums ir vienošanās par labu Reformu līgumu. Protams, premjerministra kungs, jūs esat laipni gaidīts, jo tagad ir vērts parunāt par Eiropas nākotni. Šis ir vispiemērotākais brīdis, jo Līgums ir sākums, nevis beigas.
Tas pats par sevi nebeidzas, tas ir instruments, kas mums efektīvi jāizmanto un, kas mums piedāvā labāku administrēšanas, demokrātijas, tādu vērtību kā brīvība, drošība, labklājība realizēšanas perspektīvu, un mūsu sociāli ekonomiskā tirgus paplašināšanos atvērtajā un globalizētajā pasaulē. Jūs varat man ticēt, priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, ka daudzi Beļģijas iedzīvotāji, vēloties reformu, īsteno tieši šos mērķus. Lai gan tā tiešām ir pilnīga nejaušība, tā ir vērsta uz to mērķu īstenošanu, kuri mums ir līdzīgi ar tik daudziem cilvēkiem.
Adrian Severin
Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos sveikt premjerministru kā vienu no nedaudzajiem premjerministriem, kas runā tajā pašā valodā, kā Briselē nevis kā savā galvaspilsētā. Es arī gribu sveikt viņu kā vienu no nedaudzajiem premjerministriem, kas neslēpj, kas Eiropa ir un ko tās iedzīvotājigaida. Tādēļ viņa valsts pilsoņi to atbalsta un tādēļ bija lielais atbalsts Eiropas Konstitūcijai.
Es arī gribu izmantot iespēju un apsveikt premjerministra kungu par tik plašas Spānijas pārstāvniecības atgūšanu šajā Parlamentā, kas stāsies spēkā no 2009. gada.
Es domāju, ka Spānijas paziņojums mums ir skaidrs, un mēs tam piekrītam. Eiropa vai nu būs vai nebūs sociāla, Eiropa vai nu būs vai nebūs globālais spēlētājs, Eiropa vai nu spēs savienot solidaritāti ar subsidiaritāti, vai tā cietīs neveiksmi, Eiropa vai nu spēs piedāvāt pastāvīgas izaugsmes modeli, vai tas izzudīs, Eiropa vai nu spēs piedāvāt risinājumu par labu sociālajai vienlīdzībai, dzimumu līdztiesībai un populāras varas iespējas, vai arī tā sadalīsies, Eiropa vai nu spēs savienot multikulturālismu ar pilsonisku kohēziju, brīvu konkurenci ar godīgumu, efektivitāti ar taisnīgumu un elastīgumu ar drošību, jeb tā zaudēs nozīmīgumu.
Es arī piekrītu premjerministra viedoklim, ka drošība ir nedalāma un tai priekš visiem ir jābūt individuālai, sociālai, nacionālai un starptautiskai. Es arī piekrītu viņa viedoklim par imigrāciju. Jā, pareiza atbilde imigrācijas problēmām ir integrācija, nevis patvēruma meklēšana, integrācija, nevis sociālā atstumšana. Pareizajai atbildei ir jābūt virzītai uz cēloņu, nevis simptomu likvidēšanu.
Es saprotu ļoti labi, ka premjerministram nevajag referendumu jaunā Līguma atbalstīšanai. Viņam jau ir "maksi mandāts” un tāpēc viņš var pieņemt "mini Līgumu.” Mums ir ātri jāratificē šis Līgums un tad jāatsāk virzība uz vēl integrētāku Eiropu.
(Aplausi)
Bogdan Pęk
- (PL) Priekšsēdētāja kungs, sekojot šīm debatēm, man radās iespaids, ka viss ir labi un būs vēl labāk, lai gan ir jau tik labi, ka diezin vai var būt labāk. Tomēr pastāv daudzas problēmas, par kurām runā visi Eiropas Savienības lielie valstu vadītāji, bet šķiet, ka viņi kļūdās.
Mēs saskaramies ar quasi reliģiju, tā saucamo siltumnīcas efektu. Mēs tik ļoti izjūtam siltumnīcas efektu, ka aicinām maksimāli samazināt emisijas. Eiropas valstis tādēļ ir spiestas konkurēt ar valstīm, kurām nav konkrēti plāni emisiju ierobežošanai, tajā pat laikā visi nopietnie zinātnieki šobrīd uzskata, ka siltumnīcas efekts ir dabiska parādība, kas parādās uz cikliskiem pamatiem, un cilvēces pūles kopumā var procentuāli radīt nelielu ietekmi.
Dāmas un kungi, es lūdzu jūs neieslīgt ilgu pilnā domāšanā. Tā vietā, lūdzu, izstrādājiet saprātīgu enerģijas politiku, jo šobrīd nafta maksā 100 USD un daudzi cilvēki uzskata, ka drīz tā klūs vēl dārgāka.Pamatoti jautājumi ir,kāpēc tā notiek un kas gūst labumu no šīs situācijas.
Gerardo Galeote
(ES) Premjerministra kungs, man ir jāatkārto visu manas grupas biedru atbalsta vārdi par cieņu un parlamentāro pieklājību, kuru PSE grupa neizrādīja.
Premjerministra kungs, mums Spānijas deputātiem tas ir glaimojoši, ka jūs šodien pirms savas runas par Lisabonas Eiropadomes rezultātiem Spānijas parlamentā esat šeit, par to, ko jūs noteikti plānojat darīt pirms Spānijas parlaments tiek atlaists, jo jums jāpiekrīt, ka Spānijas iedzīvotāji ir pelnījuši paskaidrojumu, kāpēc, kā jūs minējāt, viņiem pirmajiem bija referendums par Konstitūciju, kas vēl neeksistē.
Premjerministra kungs, šī Parlamenta lielākā daļa pilnīgi piekrīt jūsu runas proeiropeiskajai pārliecībai. Tāpēc tagad es iedomājos, ka saistībā ar Eiropu un Spāniju, kā jūs jau minējāt, jūs izsakat savas bažas, ka Spānija ir vissliktākajā situācijā Eiropā, ieviešot Kopienas direktīvas nacionālajā likumā, un tomēr ir priekšgalā ES likumu pārkāpšanā. Tāpat arī man jāsaka, ka šodien jūsu saistības par vidi, kas pelna uzslavu, ir pretstatā skarbajai faktu realitātei, jo tieši šodien mēs dzirdējām Eiropas Komisijas ziņojumu, kas norāda, ka mūsu valsts ir viena no tām, kas ir vistālāk no Kioto protokolā izvirzīto mērķu sasniegšanas.
Premjerministra kungs, es nevaru jums novēlēt veiksmi vēlēšanās nākamā gada martā. Protams, premjerministra kungs, ka jūsu runa bija kampaņas runa, bet es vēlos, lai jūs darītu visu iespējamo vienprātības, kas ir izzudusi, Spānijas politisko spēku Eiropas institūcijās starpā, atjaunošanai, un tas ir izšķirošs faktors, nevis pateicoties iniciatīvai, kas ir nākusi no šīs puses...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
José Luis Rodríguez Zapatero
Priekšsēdētāja kungs, es ļoti īsi pieskaršos diviem punktiem par visbiežāk minētajiem jautājumiem. Par imigrācijas politiku un situācijas saistībā ar migrantiem Spānijā noregulēšanu.
Es esmu par vienotu imigrācijas politiku Eiropas Savienībā, kas ietver robežkontroli, integrāciju un likumdošanas aktus kopīgai kontrolei. Mēs esam tālu no šī punkta, bet es varu pārliecināt divus deputātus, kas pacēla šo jautājumu, ka tad, kad es kļuvu par premjerministru, es atklāju, ka manā valstī ir 700 000 nelegāli migrantu strādnieki, ko ekspluatēja, kas nemaksāja nekādus nodokļus vai sociālo nodrošinājumu, un kuri strādāja ēnu ekonomikai.
Mūsu Eiropas vērtības ir tiesības, likumība, pārredzamība un tiesiskums. Tādēļ es to vienmēr centos savā zemē nodrošināt, lai neviens nestrādā nelegāli, lai neviens netiek ekspluatēts, lai nevienam netiek liegtas tiesības un, lai visi dod ieguldījumu demokrātiskās valsts atbalstīšanā. Nekad.
(Aplausi)
Es nezinu kā daudzi no šiem 700 000 caur Franciju iekļuva valstī. Es patiešām to nezinu. Es zinu, ka Spānijai un Francijai, pēc garām pārrunām, jo bija dažādi viedokļi, tagad ir kopīga filozofija un kopīga politiska pieeja. Tas pats attiecas arī uz Vācijas valdību. Katras valsts apstākļi un pieredze pateicoties vienotas imigrācijas politikas trūkumam ir bijuši ļoti atšķirīgi. Ja nav vienota imigrācijas politika, mēs mēģinām savās problēmās vainot Franciju, bet Francija savukārt mūs, vai Vāciju, vai Itāliju, vai Vācija Itāliju, vai Itālija Franciju. Tas pilnīgi nekalpo mūsu mērķiem un kaitē Eiropas veidošanai.
Ja mums ir vienota ārējo robežu politika, kuras mēs visi kopā kontrolējam un integrācijas, un vienota statusa politika, mēs nekritīsim kārdinājumā kritizēt valsti, uz kuru attiecas problēma par nelegāli strādājošiem 700 000 strādniekiem, mums jānodrošina, lai viņi varētu kļūt legāli.
Es vairāk noteikti nevaru uzsvērt klimata pārmaiņas, bet es negribu pieminēt iepriekšējo valdību, jo manā valstī ir bijušas visu krāsu valdības. Bez šaubām Spānijā ir bijusi liela ekonomiskā izaugsme. Vienīgais, ko es zinu ir tas, ka valdība, kuru es vadu ir vienīgā, kura ir apturējusi siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas pieaugumu, ko mēs izdarījām 2006. gadā, un vienīgā, kura to sāka ierobežot, kamēr notika ekonomiskais pieaugums par 4%. Bez tam 2006. gads bija pirmais gads, kad primārās enerģijas patēriņš Spānijā samazinājās. Mēs esam ārkārtīgi noteikti šajā jomā, jo mēs bijām citās politiskās darbības jomās, kur mēs nešaubījāmies iesniegt tālejošus tiesību aktus par tiesībām pieņemt spēcīgu ārpolitikas lēmumus, kad mums bija noteikti jārīkojas. Starptautiskajā arēnā mēs būsim noteikti un stingri, kad uzsvērsim to, ko es aprakstīju kā lielu izaicinājumu un lielu iespēju. Es varu jums apgalvot, ka Spānija nav vissliktākā un noteikti tāda nebūs nākamajos gados, jo mēs gatavojamies valsts mērogā pielikt milzīgas pūles, lai krasi samazinātu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju, ieguldītu alternatīvas, atjaunojamas enerģijas iegūšanā un ieviestu enerģijas taupīšanas un efektivitātes politiku.
Nobeigumā es atkārtoti izteikšu savu visdziļāko pateicību Eiropas Parlamentam. Šeit es jutos apmierināts un arī piederīgs Eiropai, pat ļoti piederīgs un, kad es atstāšu šo Eiropas iedzīvotāju kopējo Parlamentu, jutīšos vēl vairāk piederīgs. Es vēlos, kaut es būtu šeit ieradies ātrāk.
(Aplausi)
Priekšēdētājs
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Katalin Lévai  
rakstiski. - (HU) Priekšsēdētāja kungs, ekonomikas attīstība un darba vietu radīšana ir šodienas Eiropas primārās prasības. Progress darba vietu radīšanā rodas pateicoties ekonomikas attīstībai, un tai vajag ilgāku plānošanu vienu - divus gadus, un elastīgāku solidaritātes fondu izmantošanu.
Mums jāsastopas ar klimata pārmaiņas draudiem, un mums jārada droša, ilgtspējīga energoapgāde. Vides aizsardzība un videi draudzīgu tehnoloģiju ieviešana pašlaik ir globālas problēmas, kas ietekmē visu sabiedrību.
Sekojot Lisabonas stratēģijai un grozot to, ja nepieciešams, ES ir jāizveido par pārticības, solidaritātes, drošības un brīvības reģionu, kas cenšas iegūt jaunus partnerus visā pasaulē, bet sevišķi tās tuvākos kaimiņus Āzijā un Āfrikā.
Eiropai ir jāspēlē vadošā loma globalizācijā! Uz zināšanām balstītas sabiedrības radīšana ir svarīga, lai pilsoņi varētu iegūt elastīgas, nododamas zināšanas, kuras tie var izmantot savā ikdienas dzīvē izglītojoties un praktizējoties. Mūžizglītība ir darbaspēka mobilitātes pamats. Nodarbinātības jomā mums ir jāsasniedz pilnīga iespēju līdztiesība, jāuzvar sociālā atstumtība, jāatbalsta tie, kuri atpaliek, tie, kuri ir nelabvēlīgā situācijā un tie, kuri ir izstumti no sabiedrības. Sevišķi liela uzmanība ir jāvelta maziem un vidēja lieluma uzņēmumiem, kuri ir sabiedrības labklājības un atbilstošs nodarbinātības līmeņa apliecinājums.
Enerģijas ražošana ir jāveido uz stingriem pamatiem, patēriņš jāsamazina līdz zemākajam līmenim un ir jāsamazina atkritumi, ieviešot enerģiju taupošās tehnoloģijas. Jāpalielina alternatīvās enerģijas avotu proporcija paralēli fosilā kurināmā izmantošanas samazināšanai.
