Klausimų valanda (Klausimai Komisijai) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - klausimų valanda (B6-0384/2007).
Diskusijoms skyrėme daug laiko dėl jų svarbos; tikimės, šį skirtumą pavyks išlyginti per šią klausimams skirtą valandą.
Vėluojame, todėl pirmiausia pamėginsime atsakyti į papildomus klausimus, kad šią popietę spėtume atsakyti į daugiau jų; be to, kaip paprastai, raginu Parlamento narius prieiti arčiau ir aktyviau dalyvauti šioje klausimų valandoje.
Gerb. Komisijos nary, apgailestauju, kad jums teko palaukti, tačiau šios diskusijos iš tiesų svarbios; esu tikra, su manimi sutiksite.
Šie klausimai skirti Komisijai.
Pirma dalis
Tema: Energetika. Pasaulio prekybos organizacija
Nors rengiant Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) taisykles nebuvo konkrečiai galvota apie energetikos produktus ir paslaugas, taisyklės taikomos ir jiems bei saugo investicijas energetikos sektoriuje. . Atitinkamai draudžiami eksporto apribojimai ir gaminių diskriminavimas, kartu užtikrinant laisvą prekybą, nors yra ir priemonių išimčių saugumo sumetimais.
Tačiau prekybos energija srityje ne visuomet lengva atskirti gaminius ir paslaugas.
Kokių priemonių Komisija planuoja imtis, rengiantis priskirti energetikos politiką Europos Sąjungos kompetencijai naujojoje Sutartyje, kad pritaikytų PPO taisykles ir investicijoms į energetiką ir energijos paslaugoms?
Günter Verheugen
Gerb. pirmininke, kaip pastebėjo gerbiamasis narys, Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) sistemoje prekybai energetikos produktais yra taikomos Bendrojo susitarimo dėl tarifų ir prekybos (angl. GATT) nuostatos, o prekybai energetikos paslaugomis, įskaitant tiesioginį investavimą į tokias paslaugas, taikomos Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis, nuostatos. Susitarimas dar neišsiplečia iki tiesioginių investicijų į su energetika susijusią veiklą, vykdomą paties investuotojo sąskaita antriniame sektoriuje, kaip kad kasyba, valymas, energijos generavimas ir energijos paskirstymas.
Pagal EB sutarties 133 straipsnį, kuris reglamentuoja bendrąją prekybos politiką, Europos bendrijai yra specialiai suteikta išskirtingalia leisti teisės aktus ir tartis dėl susitarimų dėl prekybos energetikos produktais bei tartis dėl susitarimų dėl prekybos energetikos paslaugomis. Be to, Komisijai yra pavesta derėtis tiek Bendrijos, tiek jos valstybių narių labui dėl tiesioginių investicijų už paslaugų sektoriaus ribų liberalizavimo, vykstant deryboms su ne ES šalimis, susijusiomis su laisvos prekybos sutartimis. Tai reiškia, kad Komisija jau gali imtis pagrindinių klausimų, susijusių su prekyba ir investavimu į energetikos sektorių, bei atstovauti Europos interesams šiais klausimais dvišalėse ir daugiašalėse PPO derybose ir iš tikrųjų Komisija būtent tai ir daro.
Energetikos politikoje, kuris bus suplanuota naujoje Sutartyje, bus akcentuojami tokie klausimai kaip Sąjungos energetikos tiekimo saugumas ir ryšių tarp energetikos tinklų skatinimas, ir šiuo požiūriu ji papildo bendrąją prekybos politiką energetikos sektoriuje, bet jos nepakeičia.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Gerb. pirmininke, G. Verheugenai, tai, žinoma, yra gera žinia naujosios Sutarties kontekste. Mes, pavyzdžiui, taip pat šiandien nusprendėme finansuoti keturias Bendras technologijų iniciatyvas (angl. JTI), skirdami joms 3 mlrd. EUR ir dar 3 mlrd. EUR gaudami iš švarių technologijų pramonės, aviacijos įrengimų ir panašiai.
Kita vertus, man nerimą kalia tai, kad ypač su besivystančiomis šalimis vis dar yra prekiaujama atgyvenusiomis technologijomis, kurios yra kenksmingos aplinkai. Yra sudarytos visos sąlygos atgyvenusioms technologijoms, tokioms kaip anglimi kūrenamos jėgainės, atėjusios iš praeito šimtmečio.
Kokias galimybes Komisijos narys ir Sąjunga mato PPO, kad bent jau būtų nustatytas naujas pagrindas ir būtų paraginta sustabdyti kai kuriuos iš šių dalykų?
Paul Rübig
(DE) PPO derybų metu, bus labai svarbu padiskutuoti dėl skyriaus, pagal kurį ateityje turėtų būti naudojamas bioetanolis. Ar jis bus priskirtas prie žemės ūkio produktų, ar priklauso ne žemės ūkio produktų kategorijai? Kokią Komisijos narys mato būsimą struktūrą? Ar labiausiai tikėtinas tikslas yra diskutuoti apie tai žemės ūkiui skirtame skyriuje, ar tai labiau yra pramoninis produktas? Bioetanolis yra išgaunamas iš auginamų pasėlių ir iš esmės yra žemės ūkio žaliava. Tačiau, kita vertus, kaip energetikos produktas, jis gali būti priskiriamas ne žemės ūkio patekimui į rinką (angl. NAMA). Ar Komisija jau suformavo nuomonę šiuo klausimu ir, jei taip, kokios nuostatos ji laikysis derybose?
Jörg Leichtfried
(DE) Komisijos nary, kai mano rinkėjai diskutuoja apie prekybą energijos šaltiniais, apie Europos Komisiją, naująją Sutartį ir ypač apie PPO, jie visą laiką baiminasi, kad mes neturėsime kito pasirinkimo, kaip tik importuoti branduolinę energiją, ir kad jei ir toliau tęsis tokios tendencijos, mums netgi reikės statyti branduolines elektrines. Prašau, nuraminkite mane ir pasakykite, kad taip nėra, ir duokite tam kokių nors įrodymų.
Günter Verheugen
Gerb. pirmininke, kai kuriais atvejais man sunku įžvelgti ryšį tarp papildomo ir pradinio klausimo, tačiau jei jūs liberaliai žiūrite į šiuos dalykus, aš taip pat būsiu liberalus atsakydamas.
Atsakydamas į pirmąjį klausimą, aš pritariu L. van Nistelrooijaus nuomonei, kad produktų, gaminamų naudojant nestandartines technologijas energijos veiksmingumo ir CO2 emisijų, požiūriu pardavimas tikrai nėra tarp mūsų interesų. Mes su Komisijos nariu S. Dimasu šiuo metu dirbame ties pasiūlymais dėl to, kaip pasiekti mažai CO2 gaminančios ekonomikos Europoje, tiek pramonės politikos ir gamybos, tiek vartojimo praktikos atžvilgiu. Tikiuosi, kad šiuo darbu bus pasiekti standartai, kurie taip pat galės suteikti medžiagos tarptautinėms deryboms.
Jūs žinote, kokia yra dabartinsituacija. Šiuo metu mes neturime galimybės apie tokius papildomus standartus PPO sistemoje ir jų įtraukimą padaryti saugų. Tačiau mūsų vidutinio laikotarpio ir ilgalaikis tikslas, kaip jūs žinote, yra parengti aukštus aplinkosaugos ir socialinius standartus, pagrįstus daugiašaliais susitarimais, siekiant išvengti konkurencinių trūkumų, nuo kurių priešingu atveju nukentėtų mūsų įmonės.
Taip pat noriu pažymėti, kad mes esame ypač suinteresuoti sėkmingu tokios daugiakryptės politikos vykdymu, kadangi tikime, kad auksingalimybEuropos bendrovėms priklauso nuo mūsų pajėgumo tapti rinkos lyderiais palankių aplinkai, taupančių energiją produktų srityje.
Kalbant apie P. Rübigo klausimą, turiu prisipažinti, kad nežinau, kaip į jį atsakyti. Ši tema nėra mano sritis, gerb. P. Rübig. Paprašysiu Komisijos nario P. Mandelsono, kad jis pateiktų jums raštišką atsakymą. Tikrai nenoriu pasakyti ką nors klaidinančio šiuo klausimu. Žinau, kad ši tema yra charakteringa laisvos prekybos sutarčių, apie kurias mes šiuo metu diskutuojame, kontekste, pavyzdžiui, tokių sutarčių kaip susitarimas su Afrika, tačiau kurioje kategorijoje ji yra diskutuojama, man nėra žinoma. Visą informaciją jūs gausite vėliausiai rytoj.
Dėl branduolinių jėgainių, tai Europos Komisija turi tobulai aiškią politiką, kuri yra visos Europos Sąjungos politika. Visos valstybės narės yra visiškai nepriklausomos ir gali laisvai pasirinkti energijos rūšis. Nvienai valstybei narei negali būti parekomenduota ir nurodyta, ar naudoti branduolinę energiją, ar ne. Ir Komisija nesistengia daryti jokios įtakos. Šiuo klausimu mes esame visiškai neutralūs ir tokie ir liksime. Nebus visiškai jokių rekomendacijų, dėl kurių jūs nuogąstaujate.
Tačiau jūs tikrai žinote, kad Euratomo sutartis buvo integruota į EB sutartį, o tai reiškia, kad taikaus branduolinės energijos naudojimo skatinimas, be jokios abejonės, yra vienas iš Europos Sąjungos uždavinių. Tai yra daroma teikiant paramą moksliniams tyrimams, kurie visiškai gali būti valdomi branduolinės energijos srityje ir jau keletą dešimtmečių jiems buvo skiriamas finansavimas, ir tai yra daroma per Europos investicijų banką, kuris kai kuriais atvejais padėjo finansuoti branduolines jėgaines.
Kitaip sakant, nėra apibendrinto branduolinės energijos naudojimo ES politikos, kaip ir nėra jokios politikos apibendrintam branduolinės energijos atsisakymui.
Tema: Tvarus miestų plėtros modelis
Miestai ES valstybėse narėse, ypač įstojusiose XXI amžiuje, plečiasi sparčiai ir dažnai be aiškios vizijos. Gyvenamieji rajonai tolsta nuo centro, ryškėja transporto, išteklių paskirstymo ir inžinerinių tinklų vystymo problemos. Todėl miestų plėtra neigiamai veikia aplinką ir didėja energijos suvartojimas.
1990 m. Europos Komisijos žaliojoje knygoje dėl miestų aplinkos kompaktiškas miestas buvo rekomenduojamas kaip plėtros modelis, tausojantis aplinką. Pastaruoju metu ryškėja tendencija, kad daugiacentris miesto plėtros modelis įgyja daugiau svorio. Kokios yra ES rekomendacijos dėl tvarios aplinką tausojančios miestų raidos? Kokie argumentai pateikiami už vieną ar kitą plėtros modelį ir kokiais duomenimis remiamasi, teikiant rekomendacijas?
Günter Verheugen
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Komisija tvirtai remia tvarią miestų plėtrą, kuria visiškai nekenkiama aplinkai. Komisija 2006 m. priėmteminę miestų aplinkos strategiją. Strategijoje pripažįstama tvari miestų plėtra ir jos santykis su gyvenimo kokybe; joje taip pat pripažįstama Europos Sąjungos piliečių įvairovė.
Dėl šios priežasties ir po išsamių konsultacijų su vietos valdžios institucijomis ir valstybėmis narėmis strategijoje, laikantis subsidiarumo principo, daroma išvada, kad vietos ir nacionalinės institucijos gali rasti ir įgyvendinti vietos aplinkybėmis tinkamiausius sprendimus.
Atsižvelgiant į miesto padėčių įvairovę, Komisija nerekomenduoja konkretaus kiekvienam Europos miestui tinkamos plėtros modelio. Komisija mano, kad svarbiausia nustatyti tinkamas valdymo ir planavimo priemones, tačiau laikosi nuomonės, kad prievolnustatyti konkrečius planus, pvz., aplinkos valdymo planus ir tvarių miesto transporto planus, nesukurs pridėtinės vertės.
Tačiau Komisija išleido gaires dėl tvaraus miesto transporto planų ir integruotų aplinkos tvarkymo planų, siekiant padėti vietos institucijoms įgyvendinti strategijos tikslus. Gaires reikėtų vertinti kaip proceso aprašymą; jose primenami pagrindiniai elementai, į kuriuos galima atsižvelgti rengiant integruotas aplinkos tvarkymo programas ir tvaraus miesto transporto planus vietoje. Abu dokumentai grindžiami išsamiomis konsultacijomis ir pačių miestų parengtos geros patirties pavyzdžiais.
Šiuo metu galioja teisės aktai, turintys įtakos miestų vietovėms, pvz., oro kokybės, vandens tvarkymo, triukšmo ir atliekų srityje. Būtina juos geriau įgyvendinti. Miestų rajonų gyvenimo sąlygos pastebimai ir reikšmingai pagerės, visiškai įgyvendinus galiojančius teisinius dokumentus.
Komisija primena gausybę idėjų miestų plėtros tema, kurių pagrindu už miestų reikalus atsakingiems ministrams pavyko pasiekti susitarimą, pagrįstą Lilio veiksmų programą, Roterdamo miestų teisynu, Bristolio susitarimu ir visai neseniai - Leipcigo tvarių Europos miestų chartija, priimta neoficialiame Tarybos susitikime 2007 m. gegužės 25 d. 2007 m. rugsėjo mėn. ji patvirtino Miestų mobilumo žaliąją knygą; šiuo metu ji vertinama konsultuojantis su visuomene. Šie dokumentai - tai bendras kontekstas; juose išvardijamos pagrindinės sąlygos, būtinos tvariai miestų plėtrai pasiekti. Be to, Komisija aktyviai ragina miestų dialogą ir keitimąsi gerąja patirtimi pagal Europos regioninės plėtros fondo finansuojamas programas.
Kalbant apie turimus duomenis apie Europos miestų padėtį, kurie padėtų priimti strateginius sprendimus, Komisija nustatMiestų auditą, kuriame kaupiami duomenys apie padėtį Europos miestuose; šiuo metu jis atnaujinamas. Komisija neseniai išleido Europos miestų būklės studiją, kurioje smulkiau analizuojami miesto patikrinimo rezultatai.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Labai ačiū Komisijos nariui už išsamų ir įtikinamą atsakymą. Tikrai Komisija daro daug tam, kad paskatintų miestus ieškoti gerų iniciatyvų ir keistis jomis. Aš norėčiau vis dėlto paklausti, kokie, jūsų nuomone, Europos Sąjungos regionai visgi labiausiai priartėjo prie to idealo, kuris yra, aišku, nepasiekiamas? Kurios Europos Sąjungos valstybės narės vis dėlto labiausiai įgyvendino tas Europos Komisijos rekomenduojamas idėjas.
Reinhard Rack
(DE) Gerb. Pirmininko pavaduotojau, jūs ką tik jau atsakėte į mano papildomą klausimą, tačiau kadangi nieko nageli būti aiškiau už pareiškimą mūsų gimtąja kalba, man būtų labai malonu, jei jūs vokiečių kalbą tai pakartotumėte tai, ką prieš tai sakėte dėl to, kad Komisija nesiekia veikti kaip aukščiausia Europos planavimo institucija, kišdamasi į visas sritis, ypač nustatydama ar rekomenduodama specifinį vystymosi modelį. Kaip pranešėjas dėl jūsų minėtos žaliosios knygos pavadinimu "Nauja mobilumo mieste kultūra" galiu jus patikinti, kad Parlamentas tikrai seks paskui jus paramos įvairovės keliu.
Günter Verheugen
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Jums leidus, gerb. pirmininke, norėčiau pradėti nuo antrojo klausimo; dar kartą perskaitysiu, ką esu sakęs, ir trumpai pakomentuosiu.
Atsižvelgiant į miesto padėčių įvairovę, Komisija nerekomenduoja konkretaus kiekvienam Europos miestui tinkamos plėtros modelio. Tai - subsidiarumo ir įvairovės principų išraiška; kitaip mano paties žodžiais tariant, tai reiškia, kad nėra vieno universalaus modelio. Šiuo metodu to ir nesiekiama; juo veikiau atsižvelgiama į konkrečias miestų ypatybes, poreikius, interesus ir pajėgumus, tačiau manau, kad jis apima visa, ko reikia - gaires, rekomendacijas ir keitimąsi gerąja patirtimi.
Į pirmąjį klausimą kyla pagunda atsakyti iš savo patirties, todėl, be abejonės, galėčiau jums nurodyti miestą, kuriame norėčiau gyventi, tačiau tai su politika nesusijęs klausimas. Šiuo požiūriu Komisija nėra atlikusi nuomonių tyrimo, o šiuo metu nėra visus šiuos elementus sujungiančios Europos miestų vertinimo sistemos.
Deja, dėl objektyvių priežasčių negaliu atsakyti į jūsų klausimą; būtų labai neišmintinga atsakyti iš asmeninės pozicijos, tuo pakenkiant kitiems.
Tema: Tinklų neutralumas vykdant telekomunikacijų reformą
Per pastaruosius penkerius metus matėme labai gyvas diskusijas JAV dėl tinklų neutralumo; buvo svarstomas ir klausimas dėl tinklų operatorių teisės riboti ir valdyti vartotojų srautą internete. Šiam klausimui skiriama dėmesio telekomunikacijų reformų pakete; jį siekiama išspręsti pareikalavus daugiau skaidrumo vartotojams apie jų įsigyjamas paslaugas. Tačiau kaip jau įsitikinome įsikišimo į tarptinklinio ryšio kainas atveju, skaidrumo ne visada pakanka vartotojui apsaugoti. Neribota interneto prieiga skatina inovacijas (pvz., Skype, Joost, web 2.0 ir t. t.). Tačiau telekomunikacijų bendrovėms suteikus teisę nustatyti prioritetus ir galbūt net blokuoti interneto vartotojų srautą, ar Komisija mano, kad telekomunikacijų reformų paketu vartotojai bus pakankamai apsaugoti, o inovacijos interneto srityje bus skatinamos? Koks būtų geriausias sprendimas?
Viviane Reding
Komisijos narė. - Gerbiamojo Parlamento nario iškeltas klausimas labai svarbus vartotojams, telekomunikacijų paslaugų teikėjams, turinio teikėjams ir, be abejo, telekomunikacijų reguliavimo institucijoms. Jis susijęs su tinklų teikėjų noro pasiūlyti skirtingos kokybės paslaugas interneto vartotojams (siekiant optimizuoti jo interneto išteklių naudojimą) ir vartotojų laisvės platinti ar galėti naudotis teisėta tinklų medžiaga nesusiduriant su trukdžiais (pvz., blokavimu ar vertės mažinimu) pusiausvyra.
Komisija siekia atviro interneto paslaugų teikėjams, norintiems teikti naujas paslaugas, ir vartotojams, norintiems pasinaudoti pasirinktomis paslaugomis ir savarankiškai kurti ir siųsti turinį.
Šiuo metu vykstančioms diskusijoms Jungtinėse Amerikos Valstijose dėl tinklų neutralumo turi didelę įtaką tai, kad JAV nepakanka teisės aktų užtikrinti atvirą prieigą, todėl atsižvelgiant į tinklų nuosavybės koncentraciją dėl prieigos reglamentavimo nebuvimo vartotojai ir turinio teikėjai išreiškrimtą susirūpinimą dėl teisės naudotis internetu praradimo.
Europoje tinklų neutralumo ir teisių tinkle padėtis pakankamai gera, nes tinklų reguliavimo sistema veikia pagal ES telekomunikacijų taisykles, o vartotojai Europoje gali pasirinkti iš didelio plačiajuosčio ryšio paslaugų teikėjų skaičiaus. Kadangi vartotojai turi didesnę galimybę pasirinkti, o konkurencija didesnė, vienam teikėjui apribojus vartotojų teises, į rinką su geresniu pasiūlymu gali ateiti kitas teikėjas. Kol kas ES norminbazleido užtikrinti telekomunikacijų rinkos atvirumą, vartotojams teikiamų pasiūlymų skaidrumą ir veiksmingą konkurenciją.
Suprantu gerbiamojo Parlamento nario klausimą, nes kyla rizika, kad ateityje srauto pirmenybgali būti nustatoma vis dažniau. Anksčiau informacija, jos paketai ir duomenų bitai buvo traktuojami vienodai. Tačiau šiuo metu naujos technologijos leidžia atskirti paketus ir norint suteikti pirmenybę skubiems ryšio pranešimams ar vartotojams, sumokėjusiems papildomai už aukštesnės kokybės paslaugas.
Šios technologijos yra teisėtos, kai paslaugų lygių užtikrinimas reikalingas veiksmingai paslaugoms teikti. Pvz., paslaugoms, kai balsas perduodamas internetu, reikia bazinio minimalaus ryšio lygio, priešingu atveju jo kokybbus nepatenkinama, visų pirma kalbant apie avarinius ar verslo skambučius. Be to, prioritetų nustatymas skatina tinklų operatorius investuoti į plačiajuosčio ryšio patobulinimus, didėjant paklausai. Tai gražioji dalyko pusė. Problema ta, kad tomis pačiomis technologijomis galima sumažinti paslaugos kokybę iki nepriimtinai žemo lygio. Tokia diskriminacija savo ruožtu lemtų standartų neatitinkančias vartotojams ir alternatyviems teikėjams teikiamas paslaugas.
Todėl 2007 m. lapkričio 13 d. Komisijoje priimtame ir tą pačią dieną Parlamentui pateiktame telekomunikacijų reformos pakete pasiūlėme suteikti nacionalinėms telekomunikacijų reguliavimo institucijoms įgaliojimus nustatyti minimalius tinklų perdavimo paslaugų kokybės lygius, atsižvelgiant į ES nustatytus techninius standartus. Be to, įtvirtintas naujas telekomunikacijų taisyklių reikalavimas iš anksto pranešti vartotojams apie taikytas priemones prioritetams nustatyti. Tai mes vadiname skaidrumo taisykle.
Mes, Komisija, esame įsitikinę, kad šiuo metodu pavyks pasiekti balansą, apsaugoti konkurenciją ir vartotojų prieigą, kartu išvengiant nereikalingų tinklų teikėjų galimybės eksperimentuoti taikant skirtingus verslo modelius suvaržymo.
Be to, Parlamentui žinoma, kad Komisija atidžiai stebi pokyčius tinklų laisvių srityje. Po 2006 m. įvykusio pasaulio aukščiausio lygio susitikimo dėl informacinės visuomenės, Parlamentui pateikėme komunikatą, kuriame aiškiai nurodytas Komisijos ketinimas stebėti ir saugoti neutralumą internete. Tarybos 2005 m. išvadose taip pat tiesiogiai paminėti atviro interneto ir atviro prisijungimo architektūriniai principai.
Šiuos klausimus nuolat analizuojame, stebime ir reguliariai aptariame su valstybėmis narėmis, pvz., 2010 m. aukšto lygio darbo grupėje ir su trečiosiomis šalimis. Tai svarbu, nes internete sienų nėra. Komisija ketina nuolat skatinti atvirto interneto ir nediskriminuojančios prieigos poreikį. Būtent tai yra reguliavimo metodo pagal ES telekomunikacijų taisykles, kurias dar labiau ketinama sustiprinti mūsų reformų projektu, kurį numatoma aptarti Parlamente per artimiausius keletą mėnesių, pagrindas.
Karin Riis-Jørgensen
Dėkoju jums, Komisijos nare. Esu labai patenkinta jūsų atsakymu. Jis buvo labai išsamus; iš jo matyti jūsų susidomėjimas ir šio svarbaus klausimo išmanymas.
Tikiuosi, laikysitės pažado ir atidžiai stebėsite sistemą. Tikiuosi, po metų pateiksite mums ataskaitą, iš kurios bus matyti, ar skaidrumo sąlygos ir nustatyta stebėjimo sistema leido užtikrinti tinklų neutralumą. Tikiuosi, prie šios temos galėsime grįžti po šešių - dvylikos mėnesių; matysime, kaip sistema veikia.
Malcolm Harbour
Norėčiau padėkoti Komisijos narei už labai išsamų atsakymą. Praėjusią savaitę kalbėjausi su Kongreso nariais ir jiems analogiškai atsakiau, todėl malonu girdėti jūsų patvirtinimą. Tačiau ar galėtumėte pasisakyti dėl atviros prieigos išsaugojimo, atsižvelgiant į tai, kad pereiname į naują laikotarpį (didžiulių investicijų į kitos kartos optinio pluošto tinklus į namus); ar, pramonės atstovų nuomone, verta į juos investuoti? Ar galėtumėte Parlamentui patvirtinti, kad ketinate išlaikyti atviros prieigos principus dėl atsakyme į K. Riis-Jørgensen klausime nurodytų priežasčių?
Paul Rübig
(DE) Aš taip pat norėčiau pasveikinti Komisijos narę su tuo, kad ji buvo išrinkta metų Komisijos nare. Šioje srityje, mes iš tiesų susiduriame su tam tikromis puikiomis užduotimis. Viena vertus, yra viešų televizijos korporacijų, kurios savo produkcijai gavo dideles pinigų sumas, žinoma, leidusias joms parengti geras švietimo programas. Kita vertus, mobiliąją televiziją šiuo metu pasiekia vis daugiau žmonių. Kaip jūs vertinate vystymąsi šioje srityje?
Viviane Reding
Komisijos narė. - Pirmiausia norėčiau padėkoti gerbiamajam Parlamento nariui už pagalbą siekiant pažangos šioje politikos srityje. Ši politikos sritis pagrįsta atviru tinklu ir atviru internetu, kuris visuomet buvo ir liks Europos požiūris, metodas ir siekiama vertybė.
Šiuo metu neturėtume pernelyg nerimauti, nes, laimei, dėl mūsų norminbazės mūsų padėtis palankesnnei kitose šalyse. Anaiptol neturėtume sėdėti sudėję rankas, todėl, kaip sakiau, ketiname labai atidžiai stebėti šią sritį. Ketinu pateikti ataskaitą Parlamentui ir esu tikra, kad prie šių klausimų dar grįšime diskusijų dėl telekomunikacijų norminių taisyklių reformų paketo metu. Taip pat manau, kad dėl technologijų pažangos padėtis keisis labai sparčiai, ir galbūt man nereikės čia grįžti per artimiausius keletą mėnesių.
Na, o kalbant apie atvirą prieigą prie modernių technologijų ir naujų investicijų į plačiajuostę radijo signalų sistemą, Parlamento nariui puikiai žinoma, kad Komisija vetavo Vokietijos Vyriausybės pasiūlymą įsteigti naują optinio pluošto monopoliją. Manome, kad monopolija netinka atvirtos interneto prieigos ar kitose srityse. Todėl remiame ir konkurenciją, nes tai, mūsų nuomone, yra priemonnaujoms investicijų galimybėms rasti. Valstybėse narėse, kuriose infrastruktūros srityje konkurencija intensyviausia, tas pat pasakytina ir apie atviras rinkas. Konkurencija infrastruktūros srityje reiškia vartotojo galimybę pasinaudoti ir pasirinkti paslaugų turinį. Tai - mūsų tikslas.
(DE) Viviane Reding, Komisijos narė. Leiskite štai ką pasakyti, gerb. P. Rübig: yra gerai žinoma, kad aš aršiai pasisakiau už Europos standartą, kuris leistų mums paversti mobiliąją televiziją sėkmės istorija visoje Europoje per kuo trumpesnį laiką, kaip kad mes padarėme su savo GSM standartu. Visų pirma aš mąstau apie tokius dalykus, kaip turinys, kadangi šiems mažesniems formatams reikės specifinio turinio, kuris mūsų kūrybingai pramonei suteiks puikią galimybę, jei mums pavyks kuo greičiau, tai yra iki kitų metų didžiųjų futbolo varžybų ir Olimpinių žaidynių. Tai yra galimybė, kurios Europa neturėtų praleisti.
Antra dalis
Tema: Europos mažųjų įmonių chartija
Europos mažųjų įmonių chartija gali būti labai reikšminga gerinant mažųjų įmonių verslo aplinką ES.
Ar Komisija galėtų pasisakyti dėl pagal Chartiją teikiamos pagalbos ir paramos mažosioms įmonėms?
Günter Verheugen
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Per septynerius metus Europos mažųjų įmonių chartija tapo pagrindiniu mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) politikos Europoje dokumentu. Pradžioje, 2000 m., ji buvo skirta 15 valstybių narių; šiuo metu 44 šalys yra ją pasirinkusios kaip šaltinį; ji taip pat naudojama regioniniu lygmeniu.
Nuo 2005 m. MVĮ politika tapo pagrindine atnaujintos Lisabonos partnerystės plėtrai ir darbo vietoms sudėtine dalimi, o Chartija integruota į Lisabonos ataskaitos teikimo procesą. Tokiu būdu jai užtikrintas reikiamas prioritetinis politinis dėmesys. Prie to taip pat prisidedama kasmetiniu veiklos įvertinimu ir chartijai skiriamomis konferencijomis; tai gera proga persvarstyti jos įgyvendinimą. Veiklos įvertinimas ir kasmetinės chartijai skirtos konferencijos yra labai sėkmingi.
Iš veiklos įvertinimo iki šiol gauta daugiau kaip 250 sėkmingų MVĮ politikos priemonių pavyzdžių. Apie 80 šių atvejų valstybės narės nurodė, kad jas įkvėpkitų valstybių narių taikytos priemonės, rengiant savo politiką.
Ketinu pateikti jums keletą pavyzdžių, nors išties jų yra labai daug. Graikijos "vieno langelio" paslaugų sistema parengta pagal Airijos pristatytą pavyzdį 2004 m. Dubline įvykusioje Chartijai skirtoje konferencijoje. Analogiškai Austrijos pasirinktas investuoto pelno neapmokestinimo modelis parengtas pagal panašią priemonę Italijoje. Danija remia MVĮ e. verslo panaudojimo srityje pagal panašias iniciatyvas Airijoje, Nyderlanduose, Suomijoje, Švedijoje ir Norvegijoje. Visais šiais atvejais valstybės narės patvirtino, kad Chartija buvo labai naudinga.
Didžiulį susidomėjimą Chartija taip pat rodo nuolat augantis metinių jai skirtų konferencijų dalyvių skaičius. Berlyne šiais metais atvyko kaip niekada daug - net 350 dalyvių; man buvo labai malonu ten dalyvauti ir kreiptis į daugiau kaip iš 40 šalių atvykusius dalyvius. Kita Chartijai skirta konferencija vyks 2008 m. birželio 3-4 d. Blede, Slovėnijoje. Prie jos organizavimo ketina prisidėti ir pirmininkaujanti Slovėnija, ir tikiuosi dar didesnio dalyvių skaičiaus.
Komisija laiko Chartiją labai naudinga, skatinant valstybes nares tobulinti mažųjų įmonių verslo aplinką visoje Europoje. Savo septintaisiais metais Chartija išlieka labai svarbia politikos priemone. Todėl į jūsų klausimą nedvejodamas atsakau "taip".
Colm Burke
Dėkoju gerbiamajam Komisijos narui už išsamų atsakymą. Esu kilęs iš ten (skirtingai nei jūs), kur interneto paslaugų ir plačiajuosčio interneto paslaugų plėtra labai svarbi. Europoje susidomėjimas siekia 19 proc. Mano šalyje jis siekia apie 16 proc.; tai susiję su mažosiomis įmonėmis kaimo vietovėse, visų pirma ten, iš kur esu kilęs. Pvz., į Parlamentą skrendu iš labiausiai į Vakarus nutolusio Tralee mieste esančio oro uosto.
Paprasčiausiai noriu pasakyti, kad savanoriškos mažųjų įmonių organizacijos, remiančios savo narius, pateiklabai naudingos informacijos; įdomu, ar galime jas pasitelkę nuveikti daugiau, padėti joms perduoti informaciją savo nariams.
Malcolm Harbour
Dėkoju, gerb. G. Verheugen, už šį daug vilčių teikiantį atsakymą. Norėčiau papildomu klausimu iškelti du momentus: dėl galimybių plėtoti šią iniciatyvą ir didinti jos sėkmę. Pirmas momentas susijęs su Chartijos perkėlimu į jūsų idėjas dėl mažųjų įmonių akto (manau, ši plėtra labai reikšminga ir teikia daug vilčių). Antra, siejant šį klausimą su Lisabonos darbotvarke, ar sutiktumėte su manimi, kad vienas iš svarbiausių klausimų - padėti smulkiajam verslui, visų pirma mažosioms įmonėms, turinčioms gerų idėjų, tačiau susiduriančioms su sunkumais kapitalui gauti, sparčiai plėstis ir kurti naujas darbo vietas? Ar pagal chartijos programą egzistuoja galimybpriimti mini chartiją sparčiai augančioms įmonėms?
Günter Verheugen
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Dėl pirmojo klausimo: norėčiau patvirtinti, kad MVĮ organizacijos išties yra visiškai įsitraukusios, o pagal mūsų parengtą projektą bus įsteigtas tinklas smulkiajam verslui visoje Europos Sąjungoje paremti. Viena iš svarbiausių šio tinklų sudedamųjų dalių - IRT panaudojimas platesne prasme.
Aiškiai nustatėme vieną iš priežasčių, dėl kurių Europos MVĮ yra ne tokios dinamiškos nei pvz., Amerikos MVĮ, t. y., kodėl Amerikos MVĮ auga sparčiau, yra pelningesnės, sukuria daugiau inovacijų ir jose vidutiniškai dirba daugiau žmonių. Viena iš priežasčių yra tai (mes tai aiškiai išanalizavome), kad IRT panaudojimas Jungtinėse Amerikos Valstijose yra gerokai geresnis. Skyrium imant, šioje šalyje taip pat naudojamos naujausios technologijos. Europoje džiaugiamės, jei nedidelio šeimos verslo savininkas iš viso pateikia informaciją apie save internete! Tai faktas. Iš tiesų Europos įmonėms būdinga, kad mažosiose mikro įmonėse paprastai dirba mažiau nei 10 žmonių. Iš tiesų Europos įmonėms būdinga, kad mažosiose mikro įmonėse paprastai dirba mažiau nei 10 žmonių. Būtent todėl susidaro tokia padėtis. Todėl sunku įtikinti šias įmones imtis modernizacijos, aktyviau dalyvauti rinkoje ir poreikiu plėstis.
Visiškai sutinku su jumis ir galiu tik pridurti, kad jau dabar taikoma daugelis iniciatyvų šioms įmonėms paremti; kai kurios šių iniciatyvų parengtos kartu su atitinkamų pramonės sričių atstovais, kurie, be abejonės, yra suinteresuoti parduoti savo gaminius. Todėl mes jungiame abu elementus, o šios iniciatyvos nėra išimtinai skirtos MVĮ. IRT panaudojimo MVĮ srityje problema vertintina kartu su problema, kai kaimo vietovėse nėra tinklų ir infrastruktūros. Komisija šiuo metu taip pat dirba šioje svarbioje srityje. Tai neabejotinai patenka į Chartijos procesą ir yra sistemos dalis.
Dėl antrojo, M. Harbouro pateikto, klausimo: kaip jam žinoma, man visuomet malonu atsakyti į jo klausimus, tačiau klausimas apie smulkiojo verslo aktą pateiktas pernelyg anksti. Kaip žinia, Chartija - tai procesas, todėl būtų protinga dėmesį skirti dabartiniams dalykams, t. y. bendradarbiavimo tinklui, naujų idėjų ir gerosios patirties srityje. Abejoju, ar verta priimti pernelyg daug priemonių, tačiau akivaizdu, kad rengdami smulkiojo verslo aktą privalome ištirti visas esamas priemones, nustatyti jų tinkamumą ir spręsti dėl galimybės jas patobulinti šiame kontekste.
Iš esmės turiu pasakyti, kad man labai džiugu dėlto, kad visoje Europoje jau pripažįstama, kad būtent MVĮ inovacijų, augimo ir darbo vietų kūrimo galimybės didžiausios. Visos mūsų rengiamos iniciatyvos turėtų padėti MVĮ iki galo pasinaudoti ir atskleisti savo galimybes.
Jau pora metų visiems mums neabejotinai žinomos pagrindinės problemos: nepakankamai stiprios inovacijų galimybės: finansinių priemonių stygius; rizikos kapitalas; verslo perleidimas (labai svarbus, kai kuriose valstybėse narėse nepakankamai įvertintas aspektas). Kasmet Europoje prarandame šimtus tūkstančių įmonių, kurios galėtų toliau veikti, jei pavyktų geriau organizuoti verslo perleidimą iš vienos kartos į kitą. Šis klausimas labai svarbus. Taip pat labai svarbi MVĮ mokestinaplinka ir mano labiausiai mėgstamas klausimas - pernelyg didelis reglamentavimas; tai MVĮ yra daug svarbiau nei stambioms bendrovėms.
Stambios bendrovės gali susidoroti su labai sudėtingu ir sunkiu reglamentavimu. Tam jose veikia teisės skyriai. Beje, aš irgi esu įsitikinęs, kad stambios įmonės net nėra taip suinteresuotos vidaus rinka, palyginti su mažosiomis įmonėmis. Stambesnės bendrovės paprasčiausiai gali pasinaudoti įsisteigimo teise ir veikti bet kur. Mano nuomone, visą vidaus rinkos filosofiją būtina sutelkti į MVĮ ir, deja, turiu pasakyti, kad tik 8 proc. Europos įmonių dalyvauja tarptautiniame versle.
Panagrinėję šiuos duomenis pamatysite, kad Europos vidaus rinkos galimybės ir nepakankamai išnaudojamos, jei čia dalyvauja tik 8 proc. paprastai stambesnių įmonių. Taigi, dar turime nemažai nuveikti.
Tema: Transporto priemonių keliamas triukšmas
Ar Komisija galėtų trumpai apibūdinti galiojančius teisės aktus ir gaires kovos su transporto priemonių keliamu triukšmu srityje, visų pirma konkrečiu dBA lygiu, ir nurodyti tolesnes priemones, kurių ketinama imtis norint pažaboti transporto priemonių keliamą triukšmą?
Günter Verheugen
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Triukšmui iš keturračių transporto priemonių (automobilių, furgonų, sunkvežimių ir autobusų) skirtas UNECE reglamentas Nr. 51 ir jį atitinkanti Direktyva 70/157/EEB, kuria nustatomi triukšmo bandymai ir ribinės vertės.
Ribinės vertės anksčiau buvo nustatytos keletą kartų, paskutinį kartą - 1995 m. Šiuo metu maksimalus leistinas garso lygis svyruoja nuo 74 dBA (keleiviniams automobiliams) iki 80 dBA (sunkiesiems sunkvežimiams). Šią normą leidžiama šiek tiek viršyti tiesioginio įpurškimo dyzeliniams varikliams, bekelėms transporto priemonėms ir sportiniams automobiliams.
Sumažinus normas paskutinį kartą laukiamo poveikio negauta, o vėlesnės studijos parodė, kad matavimų metodas neatitinka realaus vairuotojų elgesio.
Todėl buvo nuspręsta prieš dar kartą sumažinant ribas parengti naują bandymų ciklą ir vairavimo sąlygas triukšmo metu priartinti prie realių vairavimo veiksmų.
Šiuo metu darbas ties nauju bandymų ciklu jau baigtas. Jis pakeis galiojantį bandymų protokolą, o naujas matavimų metodas leis geriau atgaminti sunkiųjų transporto priemonių skleidžiamas garso lygį šiems įprastai važiuojant mieste.
Pagal naująją bandymų procedūrą numatoma atsisakyti galiojančių papildomų ribų tam tikroms transporto priemonėms ar technologijoms.
Tačiau prieš pradedant naudoti šį metodą pagal tikslinę paskirtį būtina pagal poveikio vertinimą nustatyti naujas šiam metodui taikomas ribines vertes. Norint gauti duomenis šioms vertėms nustatyti ir atlikti tvirtą poveikio vertinimą, transporto priemonių gamintojai privalo dvejus metus taikyti senus ir naujus matavimo metodus.
Senasis metodas ir toliau taikomas patvirtinimui gauti, o naujasis metodas stebėjimo tikslais naudojamas iki 2009 m. Surinkus duomenis Komisija ketina pateikti naujus teisės aktus ir nustatyti patikslintas ribines vertes.
Šiuo metu kaip tik baigiamas rengti naujas motociklų bandymų metodas. Pagrindinis UNECE vykstančių diskusijų dėmesys skiriamas papildomiems bandymams kelyje, kuriuos planuojama atlikti tipo patvirtinimo metu norint gauti triukšmo vertes; tuomet šias vertes galėsime palyginti su kelyje gautomis vertėmis ir nustatyti atvejus, kai motocikle atlikti neleistini pakeitimai ar priežiūra atliekama netinkamai.
Tikimasi, kad darbai bus baigti 2008 m. Tada Komisija ketina pasiūlyti laikytis atitinkamo UNECE reglamento, kuriame įtvirtinamos patikslintos ribinės vertės.
Be to, Komisija neseniai atliko konsultacijų ciklą dėl padangoms skirtų priemonių paketo, kuriuo, be kita ko, siekiama sumažinti dabartinį padangoms taikomą triukšmo lygį. Po konsultacijų siūloma sumažinti triukšmo lygį maždaug 4 dBA (keleivinių automobilių padangoms) ir 6 dBA (komercinių automobilių padangoms): tai išties nemažas pokytis. Tikimasi, kad naujos ribos įsigalios naujoms padangoms apie 2012 m.
Jim Higgins
Dėkoju Komisijos narui už išsamų atsakymą. Džiaugiuosi žinia apie naują tyrimų aikštelę ir naujai numatomomis nustatyti ribinėmis vertėmis.
Dabar pakalbėsiu šiuo klausimu iš Airijos perspektyvos. Pastaruosius keletą metų susiduriame su vadinamuoju "mažųjų lenktynininkų" reiškiniu; šie perdaro senus automobilius ir važinėjasi keliais bet kuriuo paros metu, todėl išleidžiamo garso problema, primenanti reaktyvinius lėktuvus, didžiulė, todėl pirmiausia miesto rajonuose kyla nemažų neramumų.
Džiaugiuosi dviem Komisijos nario paminėtais reglamentais: UNECE reglamentu Nr. 51 ir Direktyva 70/157/EEB. Tačiau išskirčiau vieną su UNECE reglamentu Nr. 51 susijusią problemą: jis taikomas tik naujiems automobiliams. Manau, reikėtų patikslinti, bent jau kiek susiję su Komisijos nario S. Dimaso atsakymu: reikėtų reglamentu įtvirtinti draudimą perdaryti automobilius ir nustatyti reguliarius bandymus.
Hubert Pirker
(DE) Komisijos nary, kelių transporto priemonių atveju triukšmas neviršija nustatytų ribų. Geležinkelių transporto atveju ribos yra paremtos vidutiniais triukšmo lygmenimis, o tai reiškia, kad aplink geležinkelio linijas turi būti išlaikyti labai aukšti triukšmo lygmenys paprasčiausiai todėl, kad vidutinis triukšmo lygmuo neviršija leistinos ribos. Ar Komisija ketina taikyti priemones, panašias į tas, kurios yra taikomos motorinėms transporto priemonėms, siekdama ateityje sumažinti triukšmą triukšmingose, šalia geležinkelio linijos esančiose, vietovėse?
Margarita Starkevičiūt
(LT) Aš norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad mes daug kalbame apie specifinius reikalavimus, tačiau mažai kalbame apie tų reikalavimų įgyvendinimą. Taršos srityje, norėčiau atkreipti gerbiamojo Komisijos Pirmininko pavaduotojo dėmesį į tai, kad tai yra labai fragmentuotas priežiūros mechanizmas tų visų reikalavimų, kuriuos mes ką tik aptarėme, ir tikriausiai reikėtų paruošti kažkokį pasiūlymą. ar galbūt Komisija ruošia kažkokį pasiūlymą siekdama suvienodinti administravimo tvarką tų taršos kriterijų ir taršos įvertinimo, todėl kad tai labai aktuali problema mažoms šalims, tokioms kaip Lietuva, kurios priežiūros institucijos yra silpnos ir neturi galimybių įvykdyti visų reikalavimų.
Günter Verheugen
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, dėl pirmojo klausimo, tai nėra jokios abejonės, kad transporto priemonių pakeitimai, dėl kurių jų skleidžiamas triukšmas viršija leistinas ribas, yra draudžiami. Tokie pakeitimai gali būti netgi nusikaltimu. Tačiau nereikia nsakyti, kad valstybių narių atsakomybvykdant įprastą eismo stebėjimą yra užtikrinti, tokie eismo pažeidėjai - o būtent tokie jie ir yra - būtų sugauti. Aš nematau jokios galimybės, ką mes Europos lygmeniu galėtume padaryti, kad valstybės narės imtųsi daugiau veiksmų, siekdamos pažaboti neabejotinai nelegalius veiksmus.
Automobilių lenktynės viešuosiuose keliuose, be jokios abejonės, yra nelegalios visose Europos šalyse. Nėra tokių Europos teisės aktų, kuriuos būtų galima pacituoti atsakant į kaltinimus dėl lenktynių viešuosiuose keliuose. Todėl šis klausimas yra visiškai susijęs su valstybių narių, kurios turi visas priemones, reikiamas norint užkirsti kelią tokiems pažeidimams, kompetencijomis.

Dėl geležinkelių transporto keliamo triukšmo, mano tiesioginatsakomybapsiriboja aktyvaus triukšmo prevencija, kitaip sakant, tuo, ką būtų galima padaryti su automobiliais, kad būtų apribotas jų keliamas triukšmas. Aš nesu tiesiogiai atsakingas už pasyvaus triukšmo prevenciją, apie kurią jūs kalbate. Tačiau aš labai noriu šiuo klausimu padiskutuoti su kompetentingu Komisijos nariu ir užtikrinti, kad jūs kuo greičiau gautumėte atsakymą į klausimą apie tai, ar Komisija turi kokių nors planų šiuo požiūriu.
Iš tiesų aš visiškai pritariu jūsų nuomonei. Tai yra labai svarbus klausimas. Pastangos dėl triukšmo prevencijos negali būti sutelktos vien tik ties kelių eismu. Modernios geležinkelių technologijos kelia ypač rimtų triukšmo problemų. Iš Vokietijos praktikos žinau, kad triukšmas yra labai svarbus moderniųjų technologijų atributas, kuriomis grindžiama vienbėgsistema Transrapid. Todėl mes atsižvelgsime į šį klausimą, ir jūs gausite galutinį atsakymą.
Trečiasis klausimas buvo susijęs su kontrolės mechanizmais. Šiuo klausimu galiu tik pasakyti, kad mūsų teisės aktai yra vienareikšmiški. Taisyklės yra aiškios, ribos yra aiškios, o atsakomybdėl to, kad būtų laikomasi nustatytų ribų, gula ant valstybių narių pečių. Komisija neturi kontrolės priemonių, su kuriomis galėtų kiekvienu atveju patikrinti, ar valstybėse narėse yra taikomi Europos teisės aktai.
Subsidiarumo principas yra gyvenimo faktas. Nematau, kaip mes galėtume pakeisti Europos teisės aktus, kad galėtume užtikrinti, jog jie būtų visur tinkamai taikomi. Visoms valstybėms narėms galioja tos pačios taisyklės. Jos turi aiškias instrukcijas, nurodančias, kaip tos taisyklės turėtų būti taikomos. Lietuvos atveju aš galiu tik pasakyti, kad mūsų kolegos šios šalies parlamente ir vyriausybėje yra atsakingi už tai, kad būtų užtikrinta, jog tokių problemų nekiltų.
Pirmininkė
Atsakymai į klausimus, į kuriuos nebuvo atsakyta dėl laiko stokos, bus pateikti raštu (žr.priedą).
Dėkoju Komisijos nariui G. Verheugenui už tiek daug mums skirto laiko.
Tema: Energetikos rinkos liberalizavimas siekiant naudos vartotojams
Iš neseniai paskelbtos Europos Komisijos užsakymu atliktos ataskaitos dėl Europos dujų ir elektros energijos rinkos reguliavimo panaikinimo įtakos ir labai didelių neseniai nustatytų ar paskelbtų kainų pokyčių vartotojams matyti, kad daugelis valstybių narių dar nebuvo pasirengusios atsakyti į rinkos liberalizavimo iššūkius.
Atsižvelgiant į tai, ar Komisija gali nurodyti, kaip ji ketina atsakyti į reikšmingą energijos kainų kilimą, ypač jaučiamą vartotojų, nors kaip tik jiems liberalizavimas turėjo būti naudingiausias? Ar Komisija gali nurodyti, ar su vartotojais bus tariamasi ir kokiu būdu, taip pat kaip ketinama juos įtraukti į Komisijos, Europos ir nacionalinių reguliavimo institucijų įsteigtas organizacijas norint palengvinti dabartines problemas ir sunkumus?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Komisija atidžiai stebi pastaruoju metu valstybėse narėse įvykusius kainų pokyčius. Ji laikosi nuomonės, kad šis augimas nepaaiškinamas vienu veiksniu; jis vertintinas platesniame kontekste pasaulyje augant naftos ir dujų paklausai. Tačiau minėtinas ir augantis investicijų veiklos intensyvumas, visų pirma susijęs su perėjimu prie tvaresnės energijos gamybos. Be to, keleto valstybių narių rinkos atvėrimo atveju pradedama nuo labai žemų kainų. Vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu tai iš tiesų neskatino reikiamų investicijų, o dabar tenka už tai mokėti.
O klausimas, ar šis kainų augimas sietinas su rinkos galios įgyvendinimu, jau aptartas Komisijos atliktoje studijoje; padaryta išvada, kad elektros energijos kainos kai kuriose valstybėse narėse buvo aukštesnės, nei įprasta visiškai konkurencingoje rinkoje. Šia prasme Komisija, Taryba ir konkurencijos institucijos pavedreguliavimo institucijoms nustatyti konkurencijai prieštaraujantį elgesį ir imtis atitinkamų veiksmų.
Komisija taip pat tiria įtariamą kai kurių operatorių konkurencijai prieštaraujantį elgesį ir šiais metais iniciavo penkias antimonopolines procedūras. Komisijai, be abejonės, žinomos ir šiam sektoriui būdingos struktūrinės problemos. Todėl trečiajame energetikos pakete pateikiami išsamūs pasiūlymai šioms struktūrinėms problemoms spręsti, visų pirma siūloma atskirti perdavimo sistemų operatorių nuosavybę.
Komisija visada laikėsi nuomonės, kad vartotojams liberalizavimas turėtų atnešti daugiausia naudos. Todėl trečiajame energetikos pakete nurodytuose Komisijos pasiūlymuose išvardijama daugelis priemonių vartotojų vaidmeniui ir teisėms sustiprinti. Visų pirma pakete siūloma suteikti vartotojams teisę bet kada pakeisti tiekėją ir be apribojimų susipažinti su suvartojimo duomenimis. Komisija mano, kad suteikus vartotojams daugiau žinių ir teisių energijos suvartojimo srityje mažmeninrinka veiks geriau.
Giovanna Corda
(FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, man labai malonu, kad jūs siekiate, kad dujų ir elektros vartotojai gautų daugiausia naudos, taikant labiau ribojančias priemones šiame sektoriuje, kurios, tikimės, turės kokį nors teigiamą poveikį ES piliečių kainoms, žinoma, mažėjimo prasme. Galiu pateikti pavyzdį: paskelbta, kad Belgijoje kainos išaugo 20 proc., ir tai yra tiesiog neįmanomai blogai. Kaip humanistas, aš negaliu susitaikyti su tokia situacija.
Be to, Komisijos nary, ar galite mane patikinti, kad vartotojai iš tiesų bus įtraukti į visus liberalizavimo įgyvendinimo etapus, taps įvairių patariamųjų komitetų dalimi ir bus įtraukti į naujus diskusijų rengimo mechanizmus?
Teresa Riera Madurell
(ES) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, norėčiau užduoti klausimą apie vartotojų mažmeninį forumą, ties kuriuo, jūs sakėte, dirbtumėte.
Kada jūs ketinate pradėti šį forumą? Kas turėtų jame dalyvauti, siekiant, kad šis forumas iš tiesų būtų naudingas vartotojams? Kokia bus šio forumo funkcija, viso to, ką jūs ką tik pasakėte, atžvilgiu?
DanutBudreikait
(LT) Vokietijoje neseniai pabrango elektra iki 10 proc., ir buvo argumentuojama tuo, kad elektra suteikia tiek komforto, už kurį reikia brangiai mokėti. Ar trečiasis energetikos paketas ir kainų reguliavimo institucijos bus kaip tai susiję? Ar galima bus daryti įtaką kainų augimui, kuris yra realiai nepagrįstas? Ir ar nereikėtų taikyti, kaip tarptinklinio ryšio atveju, tam tikrų ribojimų elektros kainų augimui, jeigu matome, kad nėra pagrindo gauti viršpelnius.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Pradėsiu nuo trečio klausimo.
Tam tikroms problemoms išspręsti pakanka rinkos ar vartotojų pastangų, tačiau kai kuriais atvejais būtini struktūriniai pokyčiai. Elektros energijos rinka išskirtintuo, kad kainų lygį nustato kraštinelektrinė. Todėl akivaizdu, kad būtinas rinkos skaidrumas, todėl trečiajame energetikos pakete iš tiesų kalbama apie perdavimo veiklos ir tiekimo veiklos atskyrimą. Priešingu atveju nepavyks atsakyti į klausimą, ar mokame sąžiningą kainą.
Antra, užtikrinus konkurencijos sąlygas rinkoje, kainos nekils, o kris ar kils mažiau nei rinkoje, kurioje nėra konkurencijos, nes priešingu atveju pusiau monopolinę padėtį užimančios bendrovės galėtų diktuoti kainą. Vadinasi, abu klausimai faktiškai priklauso nuo šalių vyriausybių.
Priėmėme Vartotojų teisių chartiją, kurioje iš tiesų pateikiama visa informacija apie vartotojų teises, nustatytas galiojančiuose teisės aktuose. Šias teises mums pavyko dar labiau sustiprinti.
Dėl vartotojų forumo: iš tiesų ketiname kviesti tinkamai valstybėse narėse ir jų apsaugos organizacijoje atstovaujamas vartotojų organizacijas. Mūsų priemones konkurencingai rinkai visoje Europoje sukurti daugiausia remia įvairių vartotojų organizacijų atstovai.
Pirmininkė
Klausimas Nr. 41 praleidžiamas, nes autorius nedalyvauja.
Tema: Pietryčių Europos valstybių bendradarbiavimas energetikos srityje
Kokių priemonių Komisija imasi sumažinti pietryčių Europos Sąjungos valstybių narių, šalių kandidačių ir į Salonikų procesą įtrauktų Balkanų valstybių priklausomybę nuo Rusijos energijos tiekimo?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Komisija skiria daug dėmesio Pietryčių Europos tiekimo padėties saugumui. Tai buvo vienas iš pagrindinių tikslų steigiant energijos bendriją, pagrįstą ES teisės aktais ir skirtą vidaus dujų ir elektros energijos tinklams ir pirmiausia jos nuostatoms dėl energijos tiekimo saugumo ir solidarumo.
Pietryčių Europoje susikerta keletas pagrindinių energijos maršrutų. Keletas šio regiono valstybių gamina dujas. Paminėčiau Kroatiją ir Rumuniją. Neseniai buvo paleisti (ar gerokai pasistūmėta į priekį) nauji SGD terminalai Adrijos jūros pakrantėje ir nauji dujų ir elektros energijos sujungimai, kuriais susieti skirtingi energijos šaltiniai.
Tačiau tam tikros šalys priverstos pramoniniam sektoriui, šildymui ir elektros energijai gaminti skirtomis gamtinėmis dujomis apsirūpinti iš vieno tiekėjo.
Pagal Energijos bendrijos sutartį Komisija, pasitelkusi ES finansines priemones ir tarptautines finansų institucijas, skatina integruotos, su ES rinkomis susijusios, rinkos plėtrą.
Tačiau tai reiškia, kad dėl prekybos dujomis ir elektros energija regione, dėl naujų sujungimų ir kūrimo projektų bei stabilios reguliavimo sistemos įsteigimo tiekimo saugumas gerokai padidės.
Be to, nauji dujų šaltiniai leis plėtoti dujų sektorių šiuo metu jo dar neturinčiose šalyse. Taip pat labai aiškiai skiriamas pagrindinis dėmesys energijos efektyvumui. Komisija siekstiprinti energijos saugumą, todėl pritaria siūlymui diversifikuoti tiekėjus ir transporto maršrutus. Konkrečiai, Komisija tvirtai remia projekto "Nabuko" ir kitų dujų projektų bei SGD plėtrą regione, taip pat tinkamai pagrįstus naftos projektus, kuriais siekiama pasiekti diversifikavimo tikslų.
Komisija taip pat laiko Rusiją svarbiu būsimu energijos šaltiniu Pietryčių Europos šalims ateityje, tačiau nurodo ir kitus Viduržemio jūros baseino ir Kaspijos jūros regiono šaltinius.
Bernd Posselt
(DE) Visų pirma labai jums dėkoju už labai gerą ir išsamų atsakymą. Turiu du trumpus papildomus klausimus. Visų pirma, ar vyksta kažkoks specialus bendradarbiavimas su dviem šalimis kandidatėmis regione, tai yra, Kroatija ir Makedonija? Antra, Kosovo priklausomybenergetikos srityje yra ypatinga problema. Ar įmanoma teikti specialią pagalbą vėjo ir hidro energijai kaimyninėje Albanijoje? Iš tiesų didelis hidro elektros potencialas yra ypač Kosove ir Albanijoje bei Makedonijoje.
DanutBudreikait
(LT) Prieš pora savaičių pasklido žinia, kad Italija ir Rusija susitardėl naujo dujotiekio pietų regione tiesimo. Dėl pietų srovės, kuri faktiškai dubliuoja projektą "Nabuko". V. Putino komentaruose buvo pasakyta, kad jis dėkoja Komisijai, kuri parėmšį projektą. Norėčiau Jūsų atsakymo į tokius teiginius.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Dėl santykių su Kroatija: šalis dalyvauja stojimo derybose ir yra padariusi didžiausią pažangą, perimant Bendrijos teisyną, kartu dalyvauja visoje Energijos bendrijos veikloje. Kroatija yra labiau pažengusi perimant teisyną, be to, yra geriau integruota į ES energetikos rinką ir pati vadovauja keletui projektų.
Makedonija priklauso Energijos bendrijai ir taip pat daro pažangą teisyno įgyvendinimo srityje. Pagal pažangą šioje srityje šalis pirmauja regione.
Šiuo metu bendradarbiaujame su UNMIG ir remiame veiklą Kosove. Žinau apie tam tikrus nuolatinius, su apmokėjimu ir elektros energijos tiekėjais susijusius sunkumus, tačiau kol kas mums pavyko šiuos klausimus sėkmingai išspręsti, o žmonėms buvo užtikrintas reikiamas energijos tiekimas.
Kalbant apie Italijos ir Rusijos pietų srovės dujotiekį, niekada neteigiau, kad jis pakeis projektą "Nabuko". Kaip PranešTaryba, projektas "Nabucco" stumiasi į priekį. Taip pat man perduoti reguliavimo institucijų pranešimai dėl trečiųjų šalių prieigos klausimo ir projekte "Nabuko" jau ieškoma naujų tiekimo šaltinių Azerbaidžiane, Turkmėnistane, Egipte, o atėjus laikui ir Irane.
Pietų srovės klausimas labai konkretus. Tai Rusijos dujų tiekimo šaltinis. Šuo metu projekte bendromis ENI ir "Gazprom" pastangomis atliekama galimybių studija. Dabar tiesiog palaukime ir pamatysime, kaip vyks projekto plėtra. Be abejonės, tai dar vienas tiekimo maršrutas Europos Sąjungai, kuriuo padidinimas tiekimo saugumas, nes atvedus daugiau dujotiekių į ES tiekimo saugumas padidėtų, tačiau tai projekto "Nabuko" nepakeistų.
Na, o dėl teigiamo Prezidento V. Putino atsiliepimo neturiu komentarų.
Tema: Airijos integracija į ES energijos rinką
Airijos energijos tiekimo saugumas tampa vis svarbesnis vartotojams, įmonėms ir politikos formuotojams; todėl būtina visiškai susijungti su platesne Europos energijos rinka. Tam būtina reikiama infrastruktūra, siekiant užtikrinti saugų energijos tiekimą už protingą kainą.
Airijoje EIRGRID šiuo metu konsultuojasi dėl elektrinės projekto "Meath Cavane" ir projekto "Cavan-Tyrone" sujungimo; abu projektai iš dalies finansuojami ES TEN-T iniciatyva; tikėtina, kad ES prisidės statybos etape. Vietoje reiškiamas susirūpinimas dėl šių siūlomų projektų apimties, visų pirma galimos įtakos sveikatai gyvenantiems netoli elektros linijų srityje. Ar galėtų Komisijos narys pasisakyti dėl šio konkretaus problemos aspekto?
Be to, atsižvelgiant į tai, kad elektros linijų ilgis siekia iki 58 kilometrų, siūloma linijas tiesti po žeme. Ar Komisija galėtų trumpai apibūdinti savo poziciją šiuo aspektu, kalbant apie nurodytąjį ir panašius projektus visoje ES? Ar Komisija galėtų trumpai pateikti gerąją patirtį ir dalykus, į kuriuos reikia atsižvelgti sprendžiant dėl antžeminių ar požeminių linijų tiesimo?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Komisija nėra įgaliota spręsti dėl elektros energijos linijų vietos nustatymo; šis klausimas priklauso išskirtinei valstybių narių kompetencijai pagal atitinkamus ES teisės aktus aplinkos apsaugos srityje.
1999 m. liepos 12 d. Tarybos rekomendacijoje dėl elektromagnetinių laukų poveikio plačiajai visuomenei ribojimo nustatoma minimalių apribojimų ir kontrolinių lygių sistema, tačiau atsakomybuž šių priemonių įgyvendinimą tenka valstybėms narėms.
Mokslinis komitetas dėl kylančių ir naujai nustatytų sveikatos rizikos rūšių neseniai priėmnuomonę, kurioje įvertinama mokslinių žinių šioje srityje būklė.
Antžeminės elektros linijos - dažniausiai mažiausiai išlaidų reikalaujantis sprendimas perduodant ją didesniu kaip 50 km nuotoliu. Požeminiai kabeliai taip pat grindžiami technologiniais sprendimais, tačiau kol kas daugiausia naudojami tiesiant linijas trumpais ir vidutiniais atstumais; kol kas tai yra daugiau išlaidų reikalaujantis sprendimas.
Tiesiant antžemines elektros energijos linijas, jei įtampa ne mažesnkaip 220 kW, o nuotolis ne mažesnis kaip 15 km, atliekamas poveikio aplinkai vertinimas. Be to, antžeminių elektros energijos linijų planų ar projektų, kurie gali turėti reikšmingą neigiamą poveikį Natura 2000 vietoms atžvilgiu taikomi Tarybos direktyvos 92/43/EEB 6 straipsnyje nustatytos procedūrinės apsaugos priemonės.
Jim Higgins
Ar gali Komisijos narys pateikti konkrečių elektromagnetinių laukų visuomenės sveikatai keliamo pavojaus įrodymų (mokslinių įrodymų)? Žinau, kad valstybėms narėms, kaip jis teigė, priklauso galutinkompetencijai sujungimų, kabelių ir pan. srityje.
Antra, tikriausiai Komisijos narys sutiktų, kad, nepaisant pramonės atstovų prieštaravimų, vaizdinio įsikišimo prasme būtų parankiau šiuos kabelius kloti po žeme?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Atsakymą pradėsiu nuo kabelių tiesimo po žeme. Iki šiol kabelinės technologijos buvo ribotai naudojamos, pvz., Madrido oro uoste.
Iš esmės kabelių ilgis neribojamas. Klausimas kyla tik dėl išlaidų. Paprastai išlaidos nuo trijų iki penkių kartų viršija įprastinių antžeminių linijų išlaidas ir šiuo metu tai nebuvo naudojama kaip tik dėl galimybpasirinkti. Iš tiesų šis būdas naudotas tik tada, kai tiesti antžemines linijas buvo neįmanoma.
Šiuo metu pasitaiko atvejų, kai savivaldybės svarsto galimybę pasinaudoti kabeliais; tai būtų pirmieji atvejai. Tačiau kartu tai reikštų didesnes vartotojams perkeliamas išlaidas.
Kalbant apie mokslinius elektromagnetinių laukų poveikio visuomenei įrodymus, paminėtinas bendrasis apribojimas, 1999 m. liepos 12 d. minėtos Tarybos rekomendacijos bei minimalūs pagrindiniai apribojimai ir kontrolės lygiai. Tačiau dėl vėlesnių mokslinių žalos sveikatai įrodymų, pasakysiu, kad man nėra žinoma apie poreikį išplėsti šias nuo 1999 m. galiojančias saugos rekomendacijas.
Iš esmės antžeminės linijos vis dar yra perspektyvesnis pasirinkimas; esu įsitikinęs, kad antžeminių linijų ar kabelių pasirinkimas turėtų priklausyti nuo susidariusios padėties, darant prielaidą, kad tiesiant kabelius taip pat susiduriama su tam tikrais sunkumais. Būtina nepamiršti, kad tai gali būti susiję su Natura 2000 vietomis ar galimu poveikiu aplinkai. Iš tiesų bet koks sprendimas daro poveikį aplinkai. Kartu bendrovėms su technologiniu aspektu esama galimų pasirinkimo variantų.
Pirmininkė
Atsakymai į klausimus, į kuriuos nebuvo atsakyta dėl laiko stokos, bus pateikti raštu (žr.priedą).
Komisijos narys A. Piebalgs lieka su mumis ir atsakys į klausimus Komisijos nario S. Dimaso vardu.
Tema: Europos aplinkos apsaugos srityje veikiančių NVO finansavimas ES lėšomis
Pilietinvisuomenlabiausiai pasireiškia tenkinant Europos integracijos proceso ir naujo Europos valdymo poreikius pasitelkiant NVO. Kokia galiojančia Bendrijos veiksmų programa šiuo metu remiamos Europos NVO, pirmiausia veikiančios aplinkos apsaugos srityje? Kokioms NVO ir kokiai veiklai, prisidedančioms prie tolesnio Bendrijos aplinkos apsaugos politikos ir teisės aktų aplinkos apsaugos srityje jau skirtas finansavimas? Kiek lėšų skirta atskiroms NVO? Ar dabartinBendrijos programa diferencijuota geografiniu aspektu? Kokios Graikijos NVO dalyvavo ar dalyvauja dabartinėje programoje (tiek nepriklausomai, tiek tarptautiniu lygmeniu)? Kokiais kriterijais pagrįsta atrankos stebėjimo ir vertinimo sistema, atsižvelgiant į poveikio rezultatus ir rodiklius?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Komisijos vykdomas Europos aplinkos apsaugos NVO veiklos finansavimas numatytas nuo 1997 m. veikiančioje programoje. Teisinis dabartinės programos pagrindas - reglamentas LIFE+.
Tikslas - stiprinti Europos NVO dalyvavimą rengiant ir įgyvendinant ES aplinkos apsaugos politiką.
Pagal šią programą buvo finansuota daug įvairių NVO. Su operacijų sąrašais ir sumomis galima susipažinti Aplinkos apsaugos generalinio direktorato interneto svetainėje. Dėl laiko stokos negaliu čia išvardyti visų NVO, tačiau gerbiamajam Parlamento nariui šį sąrašą atsiųsiu.
Programoje netaikoma geografindiferenciacija, kadangi ji skirta Europos, o ne nacionalinėms organizacijoms. Į paramą gali pretenduoti tik ne mažiau kaip trijose ES valstybėse narėse veikiančios organizacijos. Tačiau Graikijoje yra įsteigta tik viena nuolatinį finansavimą gaunanti organizaciją, Viduržemio jūros informacijos biuras aplinkai, kultūrai ir tvariai plėtrai. Daugelis šių organizacijų jungia ir Graikijos organizacijas, pvz., Europos aplinkos apsaugos biuras, EUROPARC ir Tarptautiniai gamtos draugai.
Dotacijos skiriamos kasmet pateikus kvietimą pateikti pasiūlymus. Paraiškos vertinamos pagal dotacijų skyrimo kriterijus ir atrenkamos NVO, galinčios geriausiai prisidėti prie ES aplinkos apsaugos politikos prioritetų rengimo ir įgyvendinimo.
Komisija stebi ir vertina pagal naudos gavėjų pateiktas ataskaitas bei išsamaus patikrinimo rezultatus. Vertinama, kaip organizacija vykdsavo darbo programą ir kiek prisidėjo prie ES politikos rengimo ir įgyvendinimo.
Georgios Papastamkos
(EL) Gerb. pirmininke, Komisijos nariui S. Dimasui, kuris atstovauja Europos Sąjungai Bolyje vykstančioje konferencijoje, linkiu visokeriopos sėkmės. Tačiau tikiuosi susilaukti daugiau aiškumo dėl atskirų mano užduotų klausimų, kadangi šie klausimai yra specifiniai, o atsakymas buvo pateiktas bendrais bruožais. Norėčiau tikėti, kad Komisijos narys A. Piebalgs įsikiš, kad užtikrintų, jog Komisija atsiųstų man informaciją dėl mano užduotų specifinių klausimų. Aš esu vienas iš tų, kas mano, kad nevyriausybinės organizacijos yra Europos valdymo forma, nors ir neoficialios, jos atlieka nepaprastai svarbų vaidmenį, ir tam vaidmeniu turi būti suteikta didesnreikšmė. Taigi, aš laukiu informacijos, ne skaidrumo požiūriu, bet demokratinės atskaitomybės, kuri yra privaloma Komisijai, požiūriu.
Pabaigoje norėčiau paprašyti, kad kalbėdamas apie trečiąsias šalis Komisijos narys A. Piebalgs vartotų oficialius Europos Sąjungos priimtus pavadinimus.
Jörg Leichtfried
(DE) Komisijos nary, norėčiau užduoti jums klausimą šia tema, kuri man jau ilgą laiką kelia nerimą. Aš pats esu keleto tokių organizacijų narys. Tačiau pastaruoju metu man vis dažniau iškyla klausimas, kaip demokratiškai šitos organizacijos dirba ir ar Komisija tikrina, ar šios NVO yra demokratinės organizacijos, kurios surengia vidaus rinkimus, ar jos yra įstaigos, turinčio komandos struktūrą, kuri nėra atvira tyrimui ir nėra atskaitinga organizacijos nariams ar kam nors kitam, kas reikštų, kad fondai tam tikromis aplinkybėmis galėtų būti nukreipti ten, kur niekas net neįtartų.
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Teisinis pagrindas yra labai aiškus - tai reglamentas LIFE+. Organizacijos vertinamos pagal šį reglamentą. Vadinasi, vadovaujamės konkrečiais kriterijais, pagal kuriuos organizacijos turi teisę teikti paraiškas, tačiau jų vidinstruktūra ir organizacija nevertinama.
Be abejonės, remiame skaidrumą. Raštu atsakysime į visus jūsų pateiktus klausimus ir pateiksime mano minėtą sąrašą. Manau, kad visuomenei svarbu turėti galimybę stebėti padėtį, nes NVO neabejotinai skiriami valstybės pinigai, todėl procesas turi būti visiškai skaidrus. Komisija daro visa, kas įmanoma proceso skaidrumui ir atskaitingumui užtikrinti reglamento LIFE+ nustatyta tvarka.
Tema: Su atliekomis susiję pažeidimai. Baudžiamųjų įstatymų taikymas aplinkos apsaugos srityje
2007 m. vasario mėn. Europos Komisija pasiūldirektyvą (COD/2007/0022), kuria valstybės narės įpareigojamos sunkius teisės pažeidimus aplinkai traktuoti kaip baudžiamąsias veikas ir nustatyti minimalias bausmes už nusikaltimus aplinkai pvz., už pažeidimus, susijusius su atliekomis Tai teigiamas žingsnis; kaip nurodJK vyriausybės aplinkos apsaugos agentūra, viena didžiausių kovoje su nusikaltimais aplinkai problemų - pernelyg mažos baudos, todėl nepakankamai skatinama laikytis reikalavimų aplinkos apsaugos srityje.
Tačiau atsižvelgiant į šios direktyvos laukiančius sunkumus, kol ji dar netapo privaloma valstybėms narėms, kokių papildomų veiksmų Komisija rengiasi imtis kovojant su pažeidimais, susijusiais su atliekomis, visoje Europoje?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Vienas iš svarbiausių Komisijos prioritetų - užtikrinti tinkamą valstybių narių ES teisės aktų atliekų srityje taikymą ir užkirsti kelią neteisėtai taršos veiklai. Siūloma nusikaltimų aplinkos apsaugai direktyva būtų pagrindas už sunkius pažeidimus aplinkai taikyti veiksmingas bausmes visoje Europos Sąjungoje. Siūloma direktyva taikoma visiems su tarša susijusiems nusikaltimams, pvz., neteisėtam atliekų apdorojimui, transportui, eksportui ir importui.
Tačiau nusikaltimų aplinkai iniciatyva anaiptol nėra vienintelKomisijos priemonė, skirta užkirsti kelią pažeidimams, susijusiems su atliekomis. Komisija šiuo metu įgyvendina daug konkrečių veiksmų, jei pažeidimai, susiję su atliekomis, tampa sudėtinga valstybių narių problema. Tai visų pirma susiję su neteisėtais sąvartynais ir neteisėtu atliekų vežimu, kuriam taikomi svarbūs ES teisės aktai.
Komisija siekia anksti imtis veiksmų ir užkirsti kelią neigiamam su atliekomis susijusios veiklos poveikiui aplinkai ir sveikatai. Rengiami renginiai sąmoningumui didinti sąvartynų ir atliekų vežimo srityse, jei kyla didelrizika. Praėjusiais metais surengta 16 renginių, o šiais metais planuojama dar 10. Taip pat nuolat rengiami daugiašaliai susitikimai su nacionalinėmis institucijomis ir dalyviais, norint užkirsti kelią netinkamam ES teisės aktų atliekų srityje taikymui.
Nuolat rengiame naujas gaires pagrindinių ES teisės aktų atliekų srityje, pvz., dėl atliekų vežimo ir kovos su konkrečiomis problemas keliančių atliekų programomis, pvz., elektros ir elektroninės įrangos bei lengvų transporto priemonių atliekų klausimu. Jei skirsime dėmesio šioms gairėms, ES teisės aktai visoje Europos Sąjungoje bus taikomi vienodai ir teisingai.
Labai svarbu žinoti įvykius valstybėse narėse ir tikrinti, kaip reikalavimų laikomasi vietoje. Komisija glaudžiai bendradarbiauja su tinklu IMPEL, dėl pvz., bendrų įgyvendinimo veiksmų atliekų vežimo ir sąvartynų patikrinimų ir stebėjimo srityje.
Komisija, jei valstybnarnuolat pažeidžia ES teisės aktų atliekų srityje, nuolat reiškia ieškinius ir net gali skirti baudą pagal EB sutartį. Pvz., 2003 m. Graikijai buvo skirta 20 000 EUR per dieną bauda už tai, nebuvo uždarytas neteisėtai veikęs sąvartynas Kretos saloje. Šiuo metu dėl daugelio neteisėtų sąvartynų valstybėse narėse Komisija yra pareiškusi rimtų ieškinių dėl pažeidimo.
Komisija taip pat skatina valstybes nares pasinaudoti ES finansavimo galimybėmis ir užtikrinti, kad atliekų programų išlaidomis pagal įvairias priemones būtų prisidedama prie geresnio teisės aktų atliekų srityje įgyvendinimo.
ES reglamentas dėl atliekų vežimo yra valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimo siekiant užkirsti kelią neteisėtam atliekų siuntimui pagrindas. Šiuo metu nagrinėjame tolesnių veiksmų poreikį, norint sustiprinti ES teisės aktų atliekų srityje įgyvendinimą bei teisiškai privalomų taisyklių atliekų vežimo tikrinimo srityje. Parengus konkrečius kriterijus būtų lengviau užtikrinti pakankamą tikrinimų kokybę ir dažnumą.
Claude Moraes
Dėkoju gerb. Komisijos narui už išsamų atsakymą.
Neseniai pateikiau klausimą dėl šios direktyvos Jungtinės Karalystės aplinkos apsaugos agentūrai. Nors visuotinai džiaugiamasi tuo, kaip Komisija paskirsto prioritetus šioje srityje, namuose iš aplinkos apsaugos agentūros atstovų išgirdau susirūpinimą, kad bausmės ir galimos baudos valstybėse narėse bus pernelyg mažos ir nesuteiks pakankamos paskatos laikytis reikalavimų, todėl įgyvendinimo veiksmai nepasiektų tikslo. Todėl tai lemtų didžiulį neteisėtą atliekų šalinimą.
Kokia jūsų nuomonė, atsižvelgiant į tai, kad aplinkos apsaugos agentūra ir kitos nacionalinės agentūros labai džiaugiasi šias pasiūlymais?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Kalbant apie valstybėms narėms taikomas baudas norėčiau paminėti, kad bauda Graikijai nurodyta dienai, o per metus susidaro pakankamai nemaža suma. Mano nuomone, valstybei narei tinkamai neįgyvendinus teisės aktų ir toliau turėtume taikyti pažeidimo procedūras, o baudos dydį turi nustatyti teismas.
Bendrovėms baudos taip pat skiriamos už pažeidimus nacionalinių teisės aktų nustatyta tvarka. Todėl faktiškai valstybėms narėms paliekama teisšias baudas didinti, nes Komisija laikosi nuomonės, kad daroma visa, kas reikalinga, todėl mes negalime nustatyti baudų už nepakankamai reiklų ES teisės aktų įgyvendinimą. Pagal Europos Sąjungos teisinę struktūrą šį klausimą reikėtų kelti teisme.
Prireikus griežtinti baudų sistemą, be jokios abejonės, šio patarimo labai rūpestingai išklausysime, nes iš esmės baudos skirtinos, norint užkirsti kelią teisės pažeidimams, o ne tam, kad bendrovės paprasčiausiai jų atsikratytų ar perkeltų jas vartotojams. Tačiau esu įsitikinęs, kad šioje srityje mūsų požiūriai į bendrą tikslą sutampa, taigi šiuo metu skiriamų baudų dydis iš tiesų nėra problema.
Mums turėtų rūpėti tai, kad teisės aktai nėra įgyvendinami pakankamai reikliai, o patikrinimai neatliekami pakankamai dažnai, todėl Komisija turėtų imtis papildomų priemonių ir patarti valstybėms narėms, kaip imtis griežtesnių veiksmų pažeidimų, susijusių su atliekomis, atveju.
Reinhard Rack
(DE) Komisijos nary, jūs teisingai pažymėjote, kad teisinių nuostatų stiprinimas yra ne mažiau svarbus nei jų priėmimas. Yra dar vienas kol kas jūsų nepaminėtas atvejis. Tai yra situacija, kurioje tam tikrų atliekų šalinimas padaromas kriminaliniu nusikaltimu vienoje šalyje, ir tuomet tos atliekos yra pervežamos į kitą šalį. Tokiu atveju iš tiesų valstybės narės tikriausiai pažeidžia Sutartį. Ar į šią galimybę taip pat buvo atkreiptas dėmesys?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Šiuo metu galioja teisės aktai dėl atliekų siuntimo, todėl iš tiesų bendras pagrindas egzistuoja; be to, yra papildoma galimybbendradarbiauti baudžiamosiose bylose, nes šis klausimas yra platesnis nei atliekų tvarkymo klausimai. Pastaruoju metu įvyko tam tikrų pokyčių ir šiuo metu yra galimybskirti baudą neteisėtai atliekas vežančioms bendrovėms. Nemanau, kad turime sunkumų dėl nepakankamų teisės aktų; tai veikiau susiję su nepakankamu teisės aktų įgyvendinimu.
Tema: Nuotekų tvarkymo įrenginiai Graikijoje
Ar Komisija gali nurodyti, keliuose (ir konkrečiai) Graikijos regionuose kilo problemų dėl nuotekų tvarkymo įrenginių? Kuriuose regionuose nuotekų tvarkymui reikėtų skirti daugiau dėmesio nei antriniam apdorojimui? Ar Graikijos valdžios institucijos pakartotinai išnagrinėjo jautrių regionų sąrašą ir priskyrkitus vandens telkinius prie jautrių? Ar galima juos išvardyti?
Kaip Komisija vertina ryškų aglomeracijų, kuriose šiukšlių išmetama jautriose vietose, sumažėjimą, norint geriau laikytis Direktyvos 91/271/EEB? Ar Graikijai pareikštas ieškinys dėl pažeidimo? Jei taip, kuriais atvejais? Ar Graikija ėmėsi reikiamų priemonių vykdyti ETT sprendimą C-119/02 dėl Thriasio Pedio (triaso lygumos)?
Kaip Graikijos vandens valymo įrenginiuose panaudojamos Sanglaudos fondo, Darbinio aplinkos fondo ir regioninių darbinių programų lėšos?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Yra sudėtinga patikrinti, kaip laikomasi Direktyvos 91/271/EEB dėl miestų vandens valymo, nes tenka vertinti tūkstančių aglomeracijų iš visos Europos Sąjungos duomenis. Komisijos tarnybos renka ir vertina informaciją. Pagrindinis dėmesys skiriamas nacionalinėse įgyvendinimo ataskaitose nurodytiems duomenims.
Kai iš įvertinimo matyti, kad valstybnarnesilaiko šioje direktyvoje nustatytų įpareigojimų, Komisija reiškia ieškinį dėl pažeidimo pagal EB sutarties 226 straipsnį.
Atsižvelgiant į tai, kad reikia patikrinti tūkstančius aglomeracijų, Komisija gali taikyti privilegijuotą metodą. Todėl Komisija, užuot pareiškusi ieškinį dėl pažeidimo kiekvienai aglomeracijai, kelia bendras bylas, kuriose aptariama kiekvienoje valstybėje narėje esama padėtis pagal pagrindinių įsipareigojimų sritis. Graikija - viena iš valstybių narių, susidurianti su sunkumais tinkamai įgyvendinant direktyvą.
Kalbant apie daugiau kaip 10 000 gyventojų turinčias aglomeracijas, Graikijoje yra 36 jautrios zonos. Iš 18 aglomeracijų 14 direktyvos reikalavimų laikomasi. Tačiau Komisija mano, kad jautriomis zonomis reikėtų įvardyti 10 kitų vandens telkinių. Šiuo metu pareikštas ieškinys dėl pažeidimo ir rengiama argumentuota nuomonė. Graikijos valdžios institucijos ginčija poreikį išskirti šias zonas kaip jautrias. Šiuo metu atsiųsta informacija vertinama ir esant reikalui Komisija nedvejodama kreipsis į teismą.
Kalbant apie konkretų aglomeracijos Thriasio Pedio klausimą, Teisingumo Teismas 2004 m. birželio 24 d. sprendime paskelbė, kad Graikija neįvykdįsipareigojimo įrengti rinkimo sistemą ir sudaryti sąlygas tinkamai valyti. Todėl Komisija Sutarties 228 straipsnyje nustatyta tvarka pareiškieškinį dėl pažeidimo.
Graikijos valdžios institucijos pritarreikiamos infrastruktūros statybai, finansuojamai kartu su sanglaudos fondu. Pagal turimą informaciją, planuojama paleisti projektą iki 2009 m. pabaigos.
Kalbant apie aglomeracijas, turinčias daugiau kaip 15 000 gyventojų ar jų atitikmenų, iš 75 aglomeracijų 52 atitinka direktyvos nustatytus standartus miesto nuotekų vandenų surinkimo sistemų ir antrinio valymo srityje.
Dėl aglomeracijų, kuriose reikalavimų nesilaikoma: Komisija pareiškieškinį dėl pažeidimo. 2007 m. spalio 25 d. sprendimu teismas pripažino, kad 23 aglomeracijos vis dar neatitiko direktyvos reikalavimų. Komisija paprašGraikijos valdžios institucijų pateikti informaciją apie planuojamas priemones šiam sprendimui įvykdyti.
Dėl aglomeracijų dydžio sumažinimo: Komisija tikrina turimą informaciją ir sprendžia dėl sistemos neatitikimo pareiškus ieškinį dėl pažeidimo.
Reikėtų pabrėžti, kad Graikija siekia vykdyti reikalavimus ir naudojasi prieinamu Europos bendrijos finansavimu. Graikijoje šiuo metu 41 projektas finansuojamas Sanglaudos fondo lėšomis. Lėšų įsisavinimas siekia 49 proc. Šie projektai labai dažnai jungiami su projektais, kurie, be nuotekų ir su lietaus vandeniu susijusios infrastruktūros, taip pat apima vandens tiekimo infrastruktūrą.
Pagal ERDF veiksmų programą "Aplinka" teikiamas bendras finansavimas devyniems nuotekų projektams. Šie projektai susiję su nuotekų tvarkymo gamyklų ir kanalizacijos tinklų statyba ir (arba) modernizavimu. Lėšų įsisavinimas siekia 19 proc.
Dėl ERDF regioninių veiklos programų vertinimo: įsisavinimo dydžius nuotekų dydžių sektoriuje klausimas perduotinas spręsti kompetentingoms regioninėms institucijoms.
Priešingai nei veiklos programos "Aplinka" atveju, valstybės narės neprivalo pranešti Komisijai apie atskiro projekto atveju daromą pažangą.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, savo atsakyme jūs paminėjote daugybę pagrindinių miestų Graikijoje, kurie lieka be tinkamo nuotekų tvarkymo dėl neužbaigtos biologinių valymo įrengimų statybos, nors dauguma jų buvo bendrai finansuoti iš Bendrijos fondų. Prašymas: gal galėtumėte man duoti sąrašą tų miestų, apie kurių skaičius kalbėjote, sąrašą? Antra, ką Komisija gali pasakyti apie tai, kad praėjus metams po Europos teisės aktų įgyvendinimo šios problemos vis dar nėra išspręstos? Ar jūs ketinate imtis Europos Teisingumo Teismo klausimo? Jei taip, tuomet kada?
Andris Piebalgs
Komisijos narys. - Šiuo metu ieškinys dėl pažeidimo reiškiamas keliais atvejais. Suteiksime teiktiną informaciją. Nors nurodytais atvejais galime pranešti jums apie pažangą pagal darbinę programą "Aplinka", tačiau negalime pranešti apie kiekvieną projektą - su šia informacija gali susipažinti bet kuri valstybnarė. Todėl pateiksime jums turimą informaciją. Kaip jau minėjau, labai griežtai stengiamės įgyvendinti naująjį teisyną šioje srityje.
Pirmininkė
67 ir 83 klausimai nepriimtini.
Atsakymai į klausimus, į kuriuos nebuvo atsakyta dėl laiko stokos, bus pateikti raštu (žr.priedą).
Norėčiau padėkoti Komisijos nariui už mums skirtą laiką ir visų pirma vertėjams už viršvalandinį darbą.
Skelbiama klausimų valandos pabaiga.
(Posėdis sustabdytas 20.10 val. ir pratęstas 21.05 val.)
