Čas za vprašanja (vprašanja Svetu)
Predsednica
Naslednja točka je čas za vprašanja (B7-0552/2010).
Svetu so bila predložena naslednja vprašanja.

Predmet: Konvencija ZN o pravicah invalidov
Belgijsko predsedstvo je odločno naznanilo, da namerava doseči napredek v boju proti diskriminaciji in pri spodbujanju enakosti. Kakšne konkretne ukrepe, če sploh kakšne, namerava sprejeti predsedstvo, da bi storilo korak naprej proti ratifikaciji Konvencije ZN o pravicah invalidov v vseh 27 državah članicah EU?
Olivier Chastel
7. junija 2010 je Svet sprejel resolucijo Sveta Evropske unije in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o novem Evropskem okviru na področju invalidnosti. Ta resolucija poziva države članice in Komisijo, naj v skladu s svojimi podprejo ratifikacijo in izvajanje Konvencije ZN o pravicah invalidov, ki jo je Evropska unija sklenila 26. novembra 2009. Do danes je konvencijo ratificiralo 13 držav članic Evropske unije.
Zato v okviru Sveta pričakujemo, da to konvencijo ratificirajo še tiste države članice, ki tega še niso storile. Predvsem člena 3 in 4 Sklepa Sveta 2010/48/ES določata, da morajo države članice in Komisija sprejeti kodeks ravnanja še pred deponiranjem listine o uradni potrditvi v imenu Evropske unije, da bi se določile podrobnosti delovanja organa za stike, katerega vlogo opravlja Komisija. Delo, ki poteka na kodeksu ravnanja, je zdaj v zaključni fazi in se mora končati do konca leta.
Marian Harkin
Svetu se zahvaljujem za odgovor. Predvsem sem vesela, da slišim, da je to mogoče zaključiti do konca tega leta. Mislim, da ste omenili 13 držav članic - po mojih podatkih je konvencijo ratificiralo 16 držav članic.
Ali mi lahko Svet odgovori, kakšen bo vpliv ratifikacije te konvencije s strani same EU.
Omenili ste nekatere člene, obstajajo pa seveda še številni členi v sami konvenciji, ki se nanašajo na vprašanje sprejemljive nastanitve invalidov in njihove pravice do samostojnega življenja. Kakšen bo po vašem mnenju vpliv tega?
Moje vprašanje se predvsem glasi, kako bo ratifikacija konvencije s strani EU vplivala na tiste države, ki konvencije še niso ratificirale?
Olivier Chastel
Naj se vrnem k že omenjeni točki. Konvencijo je dejansko ratificiralo trinajst držav članic. Jih bom kar navedel, da boste lahko grajali eno ali drugo: konvencijo so torej ratificirali Avstrija, Belgija, Češka republika, Danska, Nemčija, Madžarska, Italija, Portugalska, Slovenija, Španija, Švedska, Združeno kraljestvo in Francija.
Kakšno je trenutno stanje? Pred opredelitvijo listine o uradni potrditvi čakamo še na sporazum o kodeksu ravnanja med državami članicami in Komisijo. S tem se bo zaključila ratifikacija Konvencije ZN o pravicah invalidov s strani Evropske unije.
Kakšni bodo verjetni naslednji koraki? Ko bo konvencija v celoti ratificirana, se lahko Svet vrne k vprašanju možnega "orodja" za aktivno podpiranje pravic invalidov - to je mimogrede zamisel, ki jo je predlagalo več držav članic.
Delo na tem projektu bi potekalo skupaj s pripravami evropske strategije za invalide 2010-2020 s strani Komisije, ta strategija pa bo, kot kaže že samo ime, predstavila akcijski načrt za naslednjih 10 let, da bi se invalidom zagotovilo, da bodo v celoti uživali svoje pravice in svoboščine.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Ministra bi želel vprašati nekaj, kar se mi zdi precej pomembno. Te okoliščine so daleč od sprejemljive ravni. Od 27 držav članic jih je konvencijo ratificiralo samo trinajst, 14 držav članic, ali z drugimi besedami, večina, pa ne. Zakaj je konvencijo, ki je tako pomembna za invalide, ratificirala samo polovica držav članic Evropske unije?
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Zahvaljujem se vam za odgovor. Zares, zelo zanimivo bi bilo slišati, zakaj države članice potrebujejo tako veliko časa za ratifikacijo Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov. Ali se bojijo prenašanja odgovornosti za ustvarjanje enakih možnosti za invalide? Gospod minister, še enkrat, če vam ni pretežko, bi vas rada vprašala, ali se je priprava direktive o protidiskriminaciji vsaj malo pomaknila naprej in kako napredujejo pogajanja, razprave in posvetovanja z državami članicami o pospešitvi direktive o protidiskriminaciji, saj je to za invalide zelo pomembno.
Olivier Chastel
Znotraj držav članic se kažejo skupna prizadevanja v tej smeri, a kljub temu moram reči, da je človek lahko dejansko razočaran, celo v dvomih, glede hitrosti, s katero številne države članice ratificirajo konvencijo. Že tretjič ponavljam, da je res, da je konvencijo ratificiralo samo 13 držav članic.
Mislim, da za to ni nobenega posebnega razloga. Gre samo za to, da ratifikacija v državah članicah poteka v skladu s postopkom, ki se lahko od ene do druge države včasih razlikuje. Ne želim se skrivati za to trditvijo, vendar vam moram tudi povedati, da je v tej zadevi, kot tudi v drugih, nacionalna suverenost še vedno dejavnik pri tem, kako države članice napredujejo v postopku ratifikacije.
Res je, lahko bi rekli, da bi to lahko potekalo hitreje in da bi vse države članice že od samega začetka morale veliko bolj sodelovati. Kljub temu pa je dejstvo, da nacionalna suverenost igra svojo vlogo pri številnih vprašanjih.
Predmet: Zdravljenje epilepsije
Avgusta sem se udeležil Evropske konference o epilepsiji in družbi v Portu, kjer je bila Svetovna kampanja proti epilepsiji predstavila svoje poročilo z naslovom Epilepsija v Svetovni zdravstveni organizaciji - evropska regija. Poročilo navaja, da 58 % evropskih držav nima programov za kirurško zdravljenje epilepsije, čeprav 6 milijonov Evropejcev trpi za to boleznijo, za kar je potrebnih 20 milijard EUR letno.
Ali ni čas, da bi države članice Evropske unije sprejele skupen in celosten pristop k zdravljenju te bolezni?
Olivier Chastel
Spoštovani poslanci, na začetku bi se rad zahvalil spoštovanemu poslancu, ki je predložil to vprašanje, čeprav ga ni tu, za njegov interes za to zadevo. Res je, da so nevrodegenerativne bolezni, motnje v nevrološkem razvoju in nepsihiatrične možganske bolezni, med katere sodi tudi epilepsija, vzrok za veliko zaskrbljenost številnih naših sodržavljanov.
V skladu s členom 168 Pogodbe o delovanju Evropske unije Unija spodbuja sodelovanje med državami članicami na področju javnega zdravja in preprečevanja bolezni. Na ravni EU je zato sprejet horizontalni pristop, usmerjen v boj proti stigmatizaciji in diskriminaciji ljudi, ki so jih prizadele nevrodegenerativne bolezni, motnje v nevrološkem razvoju in nepsihiatrične možganske bolezni.
Zato je Svet v svojih sklepih iz junija 2003 o boju proti stigmatizaciji in diskriminaciji na področju duševnega zdravja pozval države članice, da posebno pozornost namenijo vplivu problemov, povezanih s stigmatizacijo in diskriminacijo zaradi duševnih bolezni v vseh starostnih skupinah, in da zagotovijo, da bodo ti problemi v tem okviru prepoznani, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti zmanjšanju tveganja socialne izključenosti.
V svojih sklepih z dne 3. junija 2005 o ukrepih Skupnosti na področju duševnega zdravja je Svet pozval države članice k izvajanju deklaracije in akcijskega načrta, ki sta bila sprejeta na Evropski ministrski konferenci Svetovne zdravstvene organizacije o duševnem zdravju, ki je potekala januarja 2005 v Helsinkih.
Svet se še zlasti zavzema za boj proti drugi bolezni, ki sodi v skupino nevrodegenerativnih bolezni, motenj v nevrološkem razvoju in nepsihiatričnih možganskih bolezni, tj. Azheimerjeva bolezen. V tej zvezi moram omeniti sklepe z dne 16. decembra 2008 o strategijah na področju javnega zdravja za boj proti nevrodegenerativnim boleznim, povezanim s staranjem, in zlasti Alzheimerjevi bolezni, ter sklepe z dne 3. decembra 2009 o skupnem načrtovanju raziskav v Evropi, ki zlasti zajemajo izvajanje pilotne pobude za skupno načrtovanje, ki je namenjena boju proti nevrodegenerativnim boleznim in zlasti Alzheimerjevi bolezni.
Mairead McGuinness
predlagateljica. - Svetu se zahvaljujem za odgovor. Vašo zahvalo bom prenesla mojemu kolegu, Gayu Mitchellu.
Ali lahko spregovorite o dejanskem stanju v različnih državah članicah, ki je gotovo zaskrbljujoče za Svet? Dejstvo je, da je zdravljenje epilepsije odvisno od tega, kje živite, v nekaterih državah članicah pa obstaja zelo velik problem zaradi pomanjkanja nevrologov.
Ali lahko spregovorite tudi o posledicah, ki jih to ima na del svežnja, ki zajema čezmejno zdravstvo, o katerem trenutno poteka razprava? Če se epilepsija ne zdravi, ljudje trpijo veliko bolj, kot če bi se ustrezno zdravili. Žalostno je, da imajo različne države članice različne ravni oskrbe za ljudi z epilepsijo.
Olivier Chastel
Mislim, da so vaša opažanja v zvezi s kakovostjo medicinske oskrbe v različnih državah članicah popolnoma pravilna. Še vedno smo zelo daleč od uskladitve kakovosti upravljanja zdravstva kot celote.
Razlog za to je tudi dejstvo - in to je treba poudariti -, da so pristojnosti Unije pri zadevah s področja zdravstva še vedno precej omejene v primerjavi z nacionalnimi pristojnostmi. Poleg tega je tudi prav, da ste omenili čezmejni sveženj, saj je to nekaj, kar lahko izboljša številne kakovostne vidike v smislu zdravstva.
Ali vas moram spomniti, da se Svet pod belgijskim predsedstvom, še vedno pogaja in da bo to počel vse do konca, da bi na drugi obravnavi pridobil čim več podpore za sporazum o tem delu svežnja, ki se nanaša na čezmejno zdravstvo? To je težka naloga, časa pa je zelo malo, vendar je naš cilj, da to dosežemo še pred koncem decembra.
Predmet: Usklajevanje stališča EU pred konferenco v Cancunu
Katere konkretne ukrepe izvaja Svet, da bi pred konferenco Združenih narodov o podnebnih spremembah 2010 v Cancunu uskladil pogajalsko stališče EU, s poudarkom da mora vsa EU govoriti z enim glasom?
Olivier Chastel
Spoštovani poslanci, Svet je na zasedanju 14. oktobra sprejel sklepe o stališču Evropske unije pred konferenco o podnebnih spremembah v Cancunu, na kateri se bo obravnaval mednarodni okvir za varstvo podnebja.
Na podlagi tega besedila bo na oktobrskem zasedanju Evropskega sveta, ki po potekalo naslednji teden, 18. in 19. oktobra, opredeljeno stališče Evropske unije pred 16. konferenco pogodbenic Konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja. To stališče EU zajema vse pomembne vidike te konference: pričakovani rezultat, pogoje za nadaljevanje Kjotskega protokola po letu 2012, napredek, ki ga je treba doseči na različnih področjih, opredeljenih v balijskem načrtu - blaženje, prilagoditev, vidiki gozdne tehnologije in financiranje.
Svet si je pri vseh teh vidikih prizadeval, da bi predstavil stališče, ki bo jasno in ga bo mogoče preprosto sporočiti. Zdaj je obvezno, da vsi akterji iz Evropske unije uporabijo to stališče, da bi poslali jasno in nedvoumno sporočilo našim mednarodnim partnerjem.
Kot je pravkar poudaril Svet, Evropska unija upa, da se bo konferenca v Cancunu zaključila s sprejetjem usklajenega niza sklepov, ki bodo podprli uvedbo mednarodne politike za varstvo podnebja po letu 2012. Poleg tega bo pred Cancunom potekalo več dvostranskih srečanj in stikov, ki nam bodo dali priložnost, da pojasnimo svoje stališče našim partnerjem.
V teku same konference, bomo to stališče po potrebi pojasnili tudi na rednih usklajevalnih srečanjih, ki jih organizira Evropska unija. Seveda računamo na vse institucije, da bodo pomagale pojasniti naše stališče, tako da bodo, če je mogoče, prenašale isto sporočilo v vseh naših zunanjih predstavništvih.
Seán Kelly
Predsedujoči Svetu, zahvaljujem se za vaš odgovor in menim, da je zelo pomembno, da imamo pozitiven vpliv v Cancunu, kar se žal ni zgodilo v Københavnu.
K temu bi dodal samo še eno vprašanje: na podlagi stikov, za katere predvidevam, da ste jih po Københavnu navezali z drugimi državami po svetu, v kolikšni meri ste lahko prepričani, da boste dosegli sporazum o zavezujočih ciljih? Na koncu bodo morali biti zavezujoči. Tega žalostnega stanja namreč ne more rešiti nič drugega.
Olivier Chastel
Moram jasno reči, da je res, da bo težko doseči napredek v Cancunu.
Za ta relativni pesimizem obstajajo trije razlogi. Prvič, gospodarska kriza, ki je očitno prizadela Evropsko unijo in številne druge države zunaj EU, je pripeljala do upada dobre volje in obljub za naložbe v tej zadevi; drugič, odklanjanje držav v vzponu, da sprejmejo zavezujoče zaveze; in nazadnje, neuspeh Združenih držav, da sprejmejo jasno zakonodajo o tem vprašanju.
Evropska unija je ohranila ista stališča, ki jih je imela v Københavnu in mislim, da bi morali biti previdni pri tem, kakšne zaveze trenutno sprejemamo sami, da ne bi trivializirali stališč in smernic, ki bi jih lahko čez en mesec sprejeli v Cancunu.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Gospod minister, želela bi vas vprašati, ali premišljujete o povezavi ciljev na področju podnebnih sprememb in zmanjševanja onesnaževanja s cilji tisočletja, saj dejansko obstajajo države v razvoju, ki mislijo, da je za njih predrago, da bi začele izvajati postopek zmanjšanja emisij, četudi bi to pripeljalo do ustvarjanja delovnih mest in posledično do trajnostnega gospodarstva. Zato vas sprašujem, ali nameravate vzpostaviti povezavo med razvojnimi cilji tisočletja in podnebnimi spremembami.
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, v Københavnu so se celo države, ki so bile pripravljene sodelovati, kot na primer Indonezija in Brazilija, na koncu borile na strani držav G77 in tako združile sile, da bi oblikovale blok proti tako imenovanim bogatim državam severa. Razprava o podnebju se je spremenila v razpravo o poštenosti, gospodarstva v vzponu pa so celo na pripravljalni konferenci jasno povedala, da v Cancunu ne nameravajo popustiti.
Moje vprašanje za vas je naslednje. Kako se je mogoče izogniti oblikovanju blokov in kako bi lahko preprečili takšno spreminjanje teme? Mar EU ne bi morala pri tem prevzeti pomembne vloge posrednika?
Olivier Chastel
V odgovor na ti dve vprašanji lahko rečem, da se ne bi mogel bolj strinjati z vami. Unija bi morala spremeniti strategijo glede Københavna.
Unija bi morala precej bolj pojasniti svoje stališče, bolj bi morala govoriti s skupinami držav, ki imajo precej drugačno mnenje od našega, in, res je, imate prav, povezava med podnebnimi spremembami in razvojnimi cilji tisočletja je očitna.
Seveda ne moremo pričakovati, zlasti ne v prihodnjih letih, v naslednjih nekaj letih, istih prizadevanj od tistih, ki morajo zmanjšati svojo težko industrijo, kot smo storili mi znotraj Unije in kot so storile države v razvoju. To na videz ni dovolj, vendar je to tudi razlog, zaradi katerega Unija toliko prispeva k načelu "hitrega začetka", tj. financiranja, usmerjenega v pomoč državam v razvoju. Ta program je zelo jasno usmerjen v države, ki si tega zmanjšanja ne morejo privoščiti.
Mislim, da to tvori celoto. Dialog in ustrezna sredstva morajo državam v razvoju omogočiti, da bolje premislijo o svojih ciljih v smislu zmanjšanja predvsem toplogrednih plinov.
Predmet: Program predsedstva - predčasna prekinitev šolanja
Poglavje programa belgijskega predsedstva z naslovom "Izobraževanje, usposabljanje, mladina, šport, kultura in avdiovizualna politika" navaja, da bo predsedstvo namenilo posebno pozornost problematiki, povezani z nedokončanjem šolanja, pa tudi vlogi izobraževanja in usposabljanja pri socialnem vključevanju.
Katere pobude natančno je predsedstvo doslej sprejelo, da bi izpolnilo prej navedene zaveze, in kakšen časovni načrt namerava izpeljati do konca tega leta?
Ali ima Svet kakšne podatke, ki bi dokazovali, da sedanje gospodarske razmere zaostrujejo problematiko predčasne prekinitve šolanja v državah članicah, ki jih to zadeva?
Olivier Chastel
Gospa predsednica, spoštovani poslanci, predsedstvo v nadaljevanju dela, ki so ga v zvezi z večjim evropskim sodelovanjem na področju šolskega izobraževanja začela predhodna predsedstva, posebno pozornost posveča vprašanju ključnih znanj in spretnosti in predčasne prekinitve šolanja.
S tem uresničuje sklepe Evropskega sveta iz marca 2010, ki so poudarili potrebo po zmanjšanju stopnje predčasne prekinitve šolanja v Evropi in določili tudi skupni cilj zmanjšanja na manj kot 10 % do leta 2020.
Predsedstvo je v ta namen sprožilo več pobud, začenši s seminarjem na ministrski ravni, ki ga je organiziralo na začetku svojega mandata v juliju. Ta seminar se je skupaj s srečanjem z generalnimi direktorji za obvezno izobraževanje, ki je slučajno potekalo dan pred tem, osredotočil na težave, s katerimi se srečujejo učenci pri osvajanju osnovnih znanj in spretnosti, to je njihovega maternega jezika, naravoslovja in matematike, in tudi na izkušnje držav članic in smernice politike, ki jih je treba razviti v zvezi s preprečevanjem predčasne prekinitve šolanja.
Na podlagi tega srečanja je predsedstvo pripravilo sklepe o pomenu povišanja ravni ključnih znanj in spretnosti v okviru evropskega sodelovanja na področju šolskega izobraževanja. Ker Svet trenutno razpravlja o teh sklepih, predsedstvo načrtuje njihovo uvrstitev na dnevni red novembrskega zasedanja Sveta.
Na splošno Svet čaka na predlog priporočila o predčasni prekinitvi šolanja na evropski ravni, ki ga mora Komisija predložiti v kratkem. Sočasno se bodo prizadevanja nadaljevala ali okrepila na nacionalni ravni, da bi postopno zmanjšali stopnjo predčasne prekinitve šolanja do leta 2020 v skladu s ciljem, ki ga je zastavil Evropski svet.
Za konec bi dodal, da je belgijsko predsedstvo v okviru evropskega leta boja proti revščini in socialni izključenosti 28. septembra organiziralo konferenco z naslovom "Pretrgati krog prikrajšanosti - socialno vključevanje v izobraževanju in preko njega". Izid te konference bo služil kot gradivo za razpravo, ki bo potekala med Svetom za izobraževanje 19. novembra.
Georgios Papanikolaou
(EL) Hvala, minister, za vaš odgovor. Če se navežem na to, kar ste povedali, bi dodal naslednje vprašanje: kam gredo vsi ti otroci, ki prekinejo šolanje? Ali končajo na robu, socialno izključeni, ali se vključijo v tehnični poklic, ki predstavlja dobro odločitev, ki jim bo omogočila dostojen življenjski standard?
Ima Svet kakšne podatke oziroma ali je od Komisije zahteval ali vsaj namerava zahtevati, da začrta socialne koridorje, da bi lahko videli, kaj se nato zgodi v življenju teh otrok in kako lahko zagotovimo, da dajo naše politike boljše rezultate?
Olivier Chastel
Spoštovani poslanci, pobuda je odlična, poleg tega pa nam stiki med ministri in zaposlenimi v izobraževanju kažejo, kako zelo se situacija razlikuje med državami članicami EU, ker imajo nekatere države programe, ki so lahko zelo specifični in zelo selektivni, da bi zagotovile, da tisti, ki prekinejo šolanje, niso marginalizirani. Zato je ta postopek začrtanja posebno pomemben. Vendar pa bo zanj potreben čas, saj ocena razmer v 27 državah članicah ni enostavna.
Menim, da se je delo v zvezi s predčasno prekinitvijo šolanja dobro začelo pod belgijskim predsedstvom in da bodo naslednja predsedstva, predvsem madžarsko, zagotovo lahko spodbudila osnutek priporočila ne samo za zmanjšanje stopnje predčasne prekinitve šolanja, ampak tudi za to, da bi sklepali na podlagi tega orisa 27 držav članic o tem, kaj postane iz otrok, ki predčasno prekinejo šolanje, zlasti če so marginalizirani in če jih ne prestreže sistem poklicnega izobraževanja, kot ste omenili.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Hvala, minister, za vaša prizadevanja kot predsedujoča država v boju proti revščini. Ali se ne strinjate, da je tudi revščina eden izmed razlogov, da srednješolskega izobraževanja ne zaključijo vsi mladi in so prisiljeni prekiniti šolanje? Danes Evropski parlament odloča o odobritvi zelo pomembne odločitve o krepitvi minimalnega dohodka po vsej Evropski uniji. Ali bi po vašem mnenju kot predsedujoča država to lahko bil eden izmed ukrepov za spodbujanje mladih, da pridobijo srednješolsko izobrazbo in ne prekinejo šolanja?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Žal znaša stopnja osipa v Evropi 19 %, v državah, kot je Portugalska, pa 40 %. Gospodarska kriza in zmanjšanje proračuna in sredstev prebivalstva so v nekaterih državah povzročili zaprtje številnih šol, zlasti na podeželju. Ko govorimo o izobraževanju, govorimo o prihodnosti Evrope. Zato bi vas rada pozvala, minister, da v evropskem letu boja proti revščini in socialni izključenosti v Svetu in morda celo na ravni Evropskega sveta določite obvezne cilje za zmanjšanje stopnje osipa v šolah.
Olivier Chastel
Povedal bi, da se strinjam s spoštovanima poslankama, da je predčasna prekinitev šolanja povezana z revščino in socialno izključenostjo. Zdi se mi jasno, da so številni otroci glede na svoj družinski položaj, finančni položaj njihovih staršev, prikrajšani pri svojem šolanju in da je gospodarska kriza očitno še poslabšala ta pojav.
Svet in Komisija sta to upoštevala, saj smo skupaj sprejeli to strategijo 2020, kot veste, ki sočasno združuje gospodarski razvoj, raziskave za razvoj, kakovost poučevanja in tudi boj proti revščini. Vsi ti elementi tvorijo celoto, ki nam vsaj po mojem mnenju omogoča pripravo skladnega odziva.
Na hitro bi se vrnil h ključnim znanjem in spretnostim, saj je to pomembno vprašanje. Ugotovitve, ki jih bo belgijsko predsedstvo predložilo v sprejetje na novembrskem Svetu, bodo imele številne cilje. Na kratko jih bom omenil: izvajanje nacionalnih strategij za izboljšanje uspeha učencev pri branju, matematiki in naravoslovju.
Drug cilj je analizirati učinkovitost trenutnih nacionalnih strategij, da bi imeli vir informacij, ki ga je mogoče uporabiti, kot smo predhodno povedali, v postopku sprejemanja odločitev. Vendar pa je cilj tudi začeti pilotne projekte med državami članicami na prostovoljni podlagi in s ciljem izboljšanja osnovnih znanj in spretnosti mladih Evropejcev in - zakaj ne? - zagotoviti učinkovitejšo uporabo instrumentov, ki jih imamo na razpolago in so pomembni, tako kot tisti, ki so del odprte metode usklajevanja, programa za izobraževanje in vseživljenjsko izobraževanje ter sedmega okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj.
To so številni cilji, za katere si bomo prizadevali pod belgijskim predsedstvom in ki jih bodo zagotovo prevzela naslednja predsedstva, zlasti madžarsko predsedstvo.
Predmet: Cilj EU o popolni odpravi kopenskih min
Katere ukrepe namerava sprejeti Svet, da bi se zoperstavil uničujočim posledicam kopenskih min? Nekatere države še naprej uporabljajo protipehotne mine in zdi se, da jih nekatere tudi še izdelujejo - približno 65 držav se v različni meri še vedno spoprijema s problematiko min in neeksplodiranih eksplozivnih teles. Po svetovnih ocenah se število novih žrtev kopenskih min vsako leto giblje med 15.000 in 20.000 ljudmi, mnogi med njimi pa so civilisti, tudi otroci.
EU je zelo jasno izrazila svojo željo o odpravi kopenskih min, njihove uporabe in skladiščenja, a doslej ambiciozni akcijski načrt s časovnim razporedom še ni bil pripravljen, kaj šele, da bi se izvajal.
Olivier Chastel
Evropska unija si že leta prizadeva za popolno odpravo protipehotnih min, s čimer bi pripomogla k rešitvi velikih humanitarnih in razvojnih problemov, ki jih povzročajo. Maja 1995 je Evropska unija s sklepom Sveta 95/170/SZVP sprejela svoje prve skupne ukrepe za pomoč v boju proti uporabi in širjenju protipehotnih min po vsem svetu.
Evropska unija je tako kot prva v mednarodni skupnosti ukrepala novembra 1997 po sprejetju Ottawske konvencije o prepovedi uporabe, kopičenja zalog, proizvodnje in prenosa protipehotnih min in o njihovem uničenju. 18. septembra je Svet sprejel nove skupne ukrepe, namenjene nadaljevanju političnih prizadevanj Unije v zvezi s popolno odpravo protipehotnih min in natančneje vzpostavitvi skupnega moratorija na izvoz in proizvodnjo protipehotnih min ter spodbujanju večrazsežnostnih prispevkov znotraj Unije k prizadevanjem za odstranjevanje min in drugim povezanim dejavnostim.
Od takrat je Evropska unija nenehno spodbujala te obveznosti, ki od leta 2003 temeljijo na evropski varnostni strategiji. Junija 2008 so bili sprejeti novi skupni ukrepi v podporo splošnemu sprejetju Ottawske konvencije. Ti skupni ukrepi so namenjeni tudi pomoči državam podpisnicam konvencije pri izvajanju določb konvencije, zlasti tistih, ki zadevajo odstranjevanje min, pomoč žrtvam in uničenje zalog.
Čeprav se je število držav podpisnic konvencije precej povečalo in se število žrtev protipehotnih min zmanjšuje, še vedno obstaja potreba po pomoči žrtvam in praktičnem izboljšanju njihovega življenja.
Evropska unija je sodelovala pri pripravi akcijskega načrta za obdobje 2010-2014 - ki ga v celoti podpira -, ki je bil sprejet v Kartageni v Kolumbiji na drugi pregledni konferenci konvencije, ki je potekala od 29. novembra do 4. decembra 2009.
Trenutno se pripravlja nov sklep Sveta, da bi izrecno podprli akcijski načrt in njegov element pomoči žrtvam. Poleg bolj političnih ukrepov Sveta so programi pomoči, ki jih upravlja Komisija v okviru razvojne pomoči in sosedske politike - skupaj z nacionalnimi programi držav članic -, povečali prispevek Evropske unije k odstranjevanju min in pomoči žrtvam na 1,8 milijard EUR, kar predstavlja polovico celotnega svetovnega prispevka.
Jim Higgins
Predsedujočemu Svetu bi se rad zahvalil za njegov zelo izčrpen odgovor. Omenil je Ottawsko konvencijo ali Pogodbo o prepovedi min, leta 2008 smo v Dublinu podpisali mednarodno Konvencijo o kasetnem strelivu, zdaj pa imamo akcijski načrt, toda stvarnost je takšna, da je Evropska unija namenila 1,8 milijard EUR projektom za ozaveščanje o minah za obdobje do leta 2007, vendar pa je bilo dejansko porabljenih samo 1,5 milijarde. Stvarnost je, da se kopenske mine še vedno uporablja. To je barbarska praksa; 2000 ljudi umre ali so pohabljeni vsak mesec in resnično se moramo celovito in na mednarodni ravni spopasti s tem vprašanjem.
Olivier Chastel
Prav imate, porabili smo 1,5 milijarde in še vedno je vsak mesec 2000 žrtev. Evropska unija ne more sama storiti vsega, kar je v zvezi s tem treba storiti - že tako opravlja polovico dela.
Menim, da sem jasno razložil, kako občutljivi smo glede človeškega vidika tega problema. Žal ne moremo veliko več storiti v smislu sprejemanja odločitev. Samo znaten in konkreten napredek glede razorožitve je verjetno še mogoč, še posebno pa smo udeleženi na področju prepovedi protipehotnih min.
Paul Rübig
(DE) Gospa predsednica, gospod Chastel, kopenske mine bodo verjetno velik problem še dolgo v prihodnosti. Ali menite, da je mogoče začeti predane raziskovalne programe o odkrivanju kopenskih min? To seveda ni evropski problem, je svetovni problem. Ali si lahko predstavljate, da bi našli tudi ustrezne institucije, ki izvajajo raziskovalne programe na tem področju?
Seán Kelly
Naj se najprej zahvalim kolegu gospodu Higginsu, da je načel to zelo pomembno vprašanje, zahvaljujem pa se tudi Svetu za njegov zelo izčrpen odgovor.
Menim, da je bila Evropska unija proaktivna pri obravnavanju te nesrečne situacije. Svet bi vprašal: ali je zadovoljen z načinom, na katerega Združeni narodi obravnavajo to vprašanje, in ali lahko bolje prispeva, podobno temi, kar delamo mi?
Olivier Chastel
Obe vprašanji sta povezani, zato sem nameraval odgovoriti na prvo in hkrati tudi na drugo. Res je, da bi bil dobrodošel vsak program za iskanje protipehotnih min po svetu.
Uvedba takšnega programa zahteva tesno sodelovanje z Združenimi narodi, ključnega pomena pa je, da mora biti mogoče doseči dogovor znotraj institucij ZN z vsemi tistimi, ki sestavljajo te institucije. To delo je dolgotrajno in zahtevno, ker je treba prepričati druge, ki se morda ne strinjajo glede sredstev, ki jih bo treba vložiti v tovrsten program iskanja.
Predmet: Vzpostavitev organa za spremljanje nasilja nad ženskami
Svet v sklepih o izkoreninjanju nasilja nad ženskami, sprejetih 8. marca 2010, podpira vzpostavitev evropskega organa za spremljanje nasilja nad ženskami z opiranjem na obstoječe institucionalne strukture, ki bi zbiral kakovostne statistične podatke, ki bodo podlaga za potrebne politike. V civilizirani družbi ni prostora za nasilje nad ženskami, ki ga je treba odpraviti. Treba je zbirati kakovostnejše statistične podatke, bolje usklajevati ukrepe, izmenjavati primere dobre prakse in pripraviti učinkovite kampanje za obveščanje o nasilju nad ženskami.
Kdaj namerava Svet sprejeti odločitev o vzpostavitvi takšnega organa? Kateri bi bili njegovi cilji in naloge ter kdaj bi začel delovati?
Olivier Chastel
Spoštovani poslanci, boj proti nasilju nad ženskami je cilj, za katerega si prizadevata Evropski parlament in tudi Svet. Kot veste, si naši instituciji že več let in tudi v različnih okvirih prizadevata za to temo.
Naj vas spomnim na resolucijo, ki ste jo sprejeli lani, ko smo praznovali deseto obletnico resolucije Združenih narodov o razglasitvi 25. novembra za mednarodni dan boja proti nasilju nad ženskami. V tej resoluciji ste Komisijo pozvali, naj predloži ciljno usmerjen in skladnejši načrt politike EU, in države članice, naj oblikujejo skladen sistem za zbiranje statističnih podatkov.
Kot nas je spomnila spoštovana poslanka, je Svet marca pozval Komisijo, naj pripravi evropsko strategijo za preprečevanje in boj proti nasilju nad ženskami. Ena izmed prednostnih nalog, ki jih je v zvezi s tem opredelil Svet, je priprava vzpostavitve evropskega organa za spremljanje nasilja nad ženskami z opiranjem na obstoječe strukture.
Komisija trenutno pripravlja novo strategijo o nasilju nad ženskami, ki se bo dotaknila tudi vzpostavitve organa za spremljanje nasilja nad ženskami. Toda kot si lahko predstavljate trenutno še vedno ne vemo, kaj bo vključevala strategija. Pričakujemo, da bo pripravljena v naslednjem letu. Zato je precej verjetno, da bo potreben ločen predlog za vzpostavitev tega organa za spremljanje nasilja nad ženskami.
Kot veste lahko Svet posreduje kot zakonodajalec samo na podlagi predloga Komisije. Takšen predlog bo Svet skrbno preučil in deloval kot sozakonodajalec z Evropskim parlamentom.
Jasno je, da je na tej stopnji nekoliko prezgodaj domnevati, kakšni bodo cilji prihodnjega organa za spremljanje nasilja nad ženskami, in predvsem, kdaj bo začel delovati.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Minister, hvala za vaš odgovor. Potemtakem še obstaja upanje, da bomo nekoč imeli center, ki bo zbiral zanesljive podatke o nasilju nad ženskami, ki še naprej obstaja. Vendar pa bi rada vedela, ali imajo po vašem mnenju države članice dovolj podatkov, da bi boj proti nasilju nad ženskami res postal prednostna naloga. Kolikor vem, še nimamo zanesljivih podatkov, kar je eden izmed razlogov, da v Evropski uniji še vedno obstaja veliko različnih vrst nasilja.
Olivier Chastel
Kar pravite, ni napačno. Danes je težko sprejeti, da se moramo, da bi vzpostavili ta organ za spremljanje nasilja nad ženskami in opredelili zadevna vprašanja, opreti samo na to, kar so že dosegle posamezne države članice v smislu popisa, vrste nasilja in razširjenosti različnih vrst nasilja. To je začetek.
Od Komisije pričakujemo načrt, usmeritev, metodologijo, da bi lahko po vsej EU, v 27 državah članicah, uskladili zanesljiv način beleženja vseh vrst nasilja in njihovo razširjenost, da bi lahko skupaj, če je mogoče, pripravili strategijo, ki bo dala rezultate.
Paul Rübig
(DE) Gospod Chastel, imamo agencije, ki že obravnavajo ta vprašanja. Spomnil bi vas na Agencijo za temeljne pravice na Dunaju. Ali ne bi bilo mogoče te agencije prositi, naj se osredotoči na to vprašanje in naj nanj osredotoči tudi svoje delo, da nam ne bi bilo treba vzpostaviti novega organa, ampak bi lahko to dejavnost namesto tega prenesli na obstoječo agencijo na Dunaju? Tam imamo zelo kvalificirano osebje. Bilo bi dobro, če bi to lahko uredili tako.
Olivier Chastel
predsedujoči Svetu. - (FR) (brez mikrofona) enostavno odgovorim na to vprašanje. Zelo podpiram uporabo obstoječe agencije namesto vzpostavitve nove. Menim, da je preveč agencij, zato ni potrebe, da bi vzpostavljali nove. V vsakem primeru upam, da bodo obstoječe strukture, kot je dunajska agencija, vključene v pripravo taktičnega načrta, ki nam ga mora predložiti Komisija.
Zadeva: Biološki odpadki
Evropski parlament je 6. julija z veliko večino sprejel resolucijo (P7_TA(2010)0264) o zeleni knjigi Komisije o ravnanju z biološkimi odpadki v Evropski uniji, v kateri poziva Komisijo, naj do konca leta 2010 pripravi predlog posebne direktive o bioloških odpadkih.
Med izmenjavo mnenj v Odboru za okolje, javno zdravje in varnost hrane z ministrico Joke Schauvliege, ki je bilo 14. julija 2010, je ta v imenu belgijskega predsedstva izrazila zadovoljstvo z resolucijo, ki jo je sprejel Parlament, in pripravljenost za nadaljnje korake v zvezi s tem vprašanjem.
Ali lahko Svet glede na to, da je belgijsko predsedovanje že na polovici, navede, kaj namerava storiti do konca svojega mandata za uresničitev tega, k čemur poziva Parlament?
Olivier Chastel
Gospa predsednica, spoštovani poslanci, tako kot Evropski parlament je tudi Svet 25. junija 2009 sprejel sklepe o zeleni knjigi o ravnanju z biološkimi odpadki v Evropski uniji.
Svet v svojih sklepih spodbuja Komisijo, naj nadaljuje oceno učinka, da bo do leta 2010 po potrebi lahko pripravljen zakonodajni predlog EU o biološko razgradljivih odpadkih. Rekli mi boste, da smo zdaj v letu 2010. Svet je predvsem pozval Komisijo, naj preuči ukrepe za preprečevanje, ukrepe za uvedbo ločenega zbiranja biološko razgradljivih odpadkov, sistem zagotavljanja kakovosti, ki bi temeljil na načelih integriranega verižnega upravljanja in sledljivosti skozi celoten proces, in opredelitev zahtev glede označevanja in meril kakovosti za kompost in pregnito blato.
Poleg tega se je Svet 11. junija 2010 seznanil s sporočilom Komisije o nadaljnjih korakih pri ravnanju z biološkimi odpadki v Evropski uniji. V tem sporočilu je Komisija navedla, da si namerava še naprej prizadevati za uvedbo tehničnih pravil za pomoč pri ravnanju z biološkimi odpadki in zato namerava spremeniti Direktivo 86/278/EGS o blatu iz čistilnih naprav.
Svet bo seveda preučil novi predlog v tej smeri, belgijsko predsedstvo pa je 21. septembra organiziralo konferenco o bioloških odpadkih, na kateri se je med drugim razpravljalo o vsebini sporočila Komisije. Rezultat te konference je bil sporočen Svetu 14. oktobra, zato je še precej nov.
José Manuel Fernandes
(PT) Gospa predsednica, gospod Chastel, Evropski parlament je 6. julija letos z veliko večino sprejel posebno direktivo o bioloških odpadkih. Zaradi jasnosti, enostavnosti in pravne varnosti menimo, da bi bila namesto te zakonodaje, ki je razpršena po več pravnih besedilih, da bi bila namesto tega položaja boljša posebna direktiva.
Tako bomo lahko upoštevali tudi strategijo Evropa 2020 s pametno, trajnostno in vključujočo rastjo. Tako bomo zagotovili tudi več zelenih delovnih mest. Tako se bomo tudi uspešno borili proti podnebnim spremembam. Uporaba kakovostnega komposta nam bo omogočila zagotoviti boljšo pomoč za naša tla in bo pomagala tudi biološki raznovrstnosti. Zato sprašujem, ali se Svet strinja, ali tudi Svet zagovarja posebno direktivo in kaj bo naredil za to, da se doseže ta cilj.
Predsednica
Nocoj sem bila dokaj prizanesljiva do vseh, ker smo imeli dovolj časa, vendar naj bi govori trajali 30 sekund.
Olivier Chastel
Poskušal bom povedati kar se da na kratko, gospa predsednica, da me na koncu govora ne boste opomnili na red. Vendar je to zanimivo vprašanje. Kakor veste, je naloga Komisije, da predlaga takšno posebno direktivo ali pa je ne predlaga. Svet se zaveda, da Komisija v svojem sporočilu o nadaljnjih korakih pri ravnanju z biološkimi odpadki v Evropski uniji ni omenila nobenih pomanjkljivosti v sedanji zakonodaji, za katere bi bila potrebna posebna zakonodaja, je pa napovedala predlagano spremembo direktive o blatu iz čistilnih naprav.
To vas ne bo zadovoljilo, vendar se, prosim, zavedajte tudi tega, da so imele države članice ob pripravi sklepov Sveta leta 2009 različna mnenja glede vprašanja, ali obstaja potreba po posebni direktivi o bioloških odpadkih ali ne. Zato ne bom odgovoril z "da" ali "ne", saj imajo države članice različna mnenja. Svet bo seveda z zanimanjem preučil predloge Komisije glede te direktive o blatu iz čistilnih naprav in zlasti njene določbe o bioloških odpadkih, ki jih bo seveda zajemal ta predlog.
Predsednica
Hvala, minister. Moje pripombe niso bile namenjene vam.

Zadeva: Možnost ponovnega pojava recesije: vzdržljivost cilja 3-odstotnega primanjkljaja
Ali lahko Svet odgovori na komentar uglednega nobelovca za ekonomijo Josepha Stiglitza, da je evropsko gospodarstvo v nevarnosti, da bo spet padlo v recesijo zaradi omejevanja odhodkov, ki so ga uvedle vlade držav EU, da bi dosegle 3-odstotno mejo primanjkljaja iz Pakta za stabilnost in rast?
Ali je 3-odstotni cilj realističen glede na sedanjo veliko obremenitev javnih financ v nekaterih državah članicah?
Olivier Chastel
Gospa predsednica, spoštovani poslanci, glavni cilj Pakta za stabilnost in rast je ohraniti stabilnost cen v Evropski uniji. V skladu s pogoji iz Pogodbe morajo države članice izvajati nacionalno politiko, ki je skladna s Paktom za stabilnost in rast ter širšimi smernicami ekonomskih politik.
Svet se je 7. septembra dogovoril o uvedbi evropskega semestra od leta 2011 naprej. Glavni cilj tega je uskladitev časovnega okvira za predložitev programov za stabilnost in rast ter nacionalnih programov reform, da se na vseh ravneh zagotovi skladen strukturni nadzor proračunske discipline, makroekonomske stabilnosti in rasti, obenem pa ohranijo formalno ločeni posamezni postopki.
Ta proces bo omogočil boljše usklajevanje gospodarskih politik v Evropski uniji in pomagal okrepiti proračunsko disciplino, makroekonomsko stabilnost in rast. Zaradi te iste skrbi je Evropska unija v skladu s pristojnostmi iz Pogodbe predvidela ukrepe, ki so namenjeni spodbujanju oživitve, obenem pa tudi zagotavljanju te proračunske discipline. Strategija Evropa 2020, nova strategija EU za zaposlovanje ter pametno, trajnostno in vključujočo rast, ki jo je Evropski svet sprejel 17. junija, se spopada s tem izzivom. Njen cilj je preusmeriti pozornost politik s kriznega upravljanja na uvedbo srednjeročnih in dolgoročnih reform, ki še posebej spodbujajo rast in zaposlovanje in ki zagotavljajo tudi zdržnost javnih financ.
Kakor veste, glavni cilji, opredeljeni v strategiji Evropa 2020 vključujejo povečanje števila delovnih mest, boljše pogoje za raziskave in razvoj, izboljšanje stopenj izobraženosti - tega smo se dotaknili pri prejšnjem vprašanju - ter spodbujanje socialne vključenosti, vključno z zmanjšanjem revščine. Zato menim, da ni nobene neusklajenosti med Paktom za stabilnost in ukrepi za oživitev rasti in zaposlovanja.
Mairead McGuinness
Zahvaljujem se vam za odgovor. Pričakovala sem več podrobnosti, vendar se vam zahvaljujem za odgovor. Stranka Fine Gael, katere članica sem, podpira 3-odstotni cilj, tako kot ga podpirajo vse večje stranke na Irskem. Menim, da je nujno, da imamo cilj in datum, do katerega je treba doseči ta cilj, ne samo zaradi naših interesov, temveč tudi zaradi Evropske unije.
Poslance bi opozorila na odličen govor, ki ga je danes dopoldne imel nekdanji predsednik irske vlade John Bruton, prijatelj tega parlamenta, ki zelo naravnost govori o izzivih, pa tudi o dejstvu, da lahko naredimo to, kar moramo narediti v skladu s temi težkimi cilji, in da ima Irska kot država veliko odlik, zaradi katerih bomo lahko dosegli cilje, ne da bi trpeli. Boleče bo, vendar bomo bolečino lahko prenesli. Prosila bi vas, da komentirate to, in opozorila bi vas tudi na ta govor.
Olivier Chastel
Omenjate irski problem. Razumem in seveda smo vsi zelo dovzetni za irski problem. Moj odgovor na vaše prvo vprašanje je seveda zelo obsežen in zajema 27 držav članic, ker moramo imeti usklajene politike, ker moramo imeti politike za monetarno in proračunsko stabilnost ter politike za oživitev. Poleg tega lahko rečemo, da bodo nekateri seveda imeli več težav kot drugi, odvisno od njihove ravni dolga, odvisno od njihovega letnega dolga v zadnjih dveh ali treh letih ter od začetka recesije.
Torej, da, res je, da Irska preživlja težke čase. Lahko ste prepričani, da Evropa razume, da Irska preživlja te težke čase, vendar menim, da je v tem položaju več držav in da bo to v prihodnosti doživelo več držav, varčevanje in solidarnost pa se med seboj ne izključujeta.
Zato menim, da bodo ukrepi za upravljanje gospodarstva, ki jih je ta teden predložila Komisija, nenehno skrbeli za to, da nobene države ne bomo pustili zadaj - veste, česa je bila Evropa zmožna na področju solidarnosti v primeru Grčije. Ne primerjajmo položaja dveh držav, vendar bodite prepričani, da Evropa nikakor ne bo pustila zadaj nobene od 27 držav članic.
Brian Crowley
Predsedujočemu Svetu bi se rad zahvalil za odgovor. Zelo na kratko samo dve točki. Prvič, med razpravami o vprašanju 3-odstotnega primanjkljaja se zdi, da se v različnih državah članicah uporabljajo različni računovodski standardi v skladu z določenimi merili.
Drugič, glede izvajanja, kakšna je raven prožnosti zaradi sedanje krize, ki povzroča težave vsem državam članicam, za to, da se znotraj teh 3 % omogočijo finančni vzvodi ali prostor za napake?
Georgios Papanikolaou
(EL) Minister, seveda sklepi Sveta in strategija Evropa 2020 vsebujejo sporočila, ki si prizadevajo biti optimistična. Vendar menim, da se nam v zvezi z doseganjem ciljev strategije Evropa 2020 - na primer na področju raziskav in inovativnosti - ni uspelo odzvati niti v proračunu, ki smo ga sprejeli danes, in s temi zneski ne bomo mogli doseči ciljev, ki jih želimo doseči.
Vidimo pa tudi, da Svet molči glede vprašanja velikanskega razkoraka med severom in jugom v Evropski uniji. Spomnim se nedavne izjave visokega uradnika Evropske unije, predsednika Evroskupine, da so velike države v Uniji, kot sta Francija in Nemčija, vedele za problem Grčije - to omenjam, ker ste omenili Grčijo -, pa vendar do zdaj niso naredile ničesar, ker so ogromno pridobile s tem položajem.
Ali lahko pričakujemo pobudo za obravnavanje razkoraka med severom in jugom v Uniji?
Olivier Chastel
Dve vprašanji, dva odgovora. Glede prvega vprašanja: seveda so bile in še vedno so številne razlike na področju računovodskih standardov. Ti standardi se seveda usklajujejo, ker moramo imeti enake metode izračunavanja, če želimo biti v prihodnosti pravični do gospodarstev vseh 27 držav članic. Zato to usklajevanje poteka in se izvaja.
Kar zadeva prožnost glede meje 3 %, smo, kakor veste, resnično prožni; prožni smo od leta 2009, prožni smo v letu 2010 in tudi v letih 2011 in 2012 bomo še naprej prožni, da bodo različne države članice lahko ponovno vzpostavile zdrave proračune, saj na primer letos - če bi želeli strogo uporabljati to mejo 3 % brez vsakršnega prostora za napake - praktično nikomur od nas ne bi uspelo izpolniti tega načrta za omejevanje proračuna, pa ni tako.
Menim, da so evropske institucije razumele, da je za ponovno vzpostavitev stabilnih in uravnovešenih proračunov do leta 2013 potreben čas, zlasti zaradi recesije in položaja držav članic.
Zdaj pa k neravnovesju med severom in jugom. Neglede na to, ali neravnovesje obstaja med severom in jugom ali med državami članicami, ki so pomoč, ki jo je zagotovila Evropska unija, do neke mere unovčile za okrepitev svojega gospodarstva, proizvodne strukture in trga dela, in drugimi državami članicami, ki so to naredile v manjši meri, menim, da je Evropska unija dejansko tu za to, da zaščiti to koherenco, to kohezijo. Za zmanjšanje teh neravnovesij bi bilo treba dejansko porabiti zlasti sredstva, ki so na voljo v evropskem proračunu za kohezijo - prvi vrstici proračuna Unije. Omenjate neravnovesje med severom in jugom, vendar nisem prepričan, da je to edino neravnovesje, ki obstaja v Evropski uniji.
Zadeva: Ukrepi, ki jih je predvidel Svet, da bi olajšal prost pretok delavcev med državami članicami
V novi gospodarski strategiji Evropske unije za prihodnjih deset let je mobilnost delavcev navedena kot osnovni pogoj za zmanjšanje brezposelnosti. Delež brezposelnih se je v obdobju krize zaskrbljujoče povečal, in sicer s 6,8 % v maju 2008 na 10 % v juliju 2010. Po raziskavi, ki jo je opravila Komisija in je bila objavljena 13. julija 2010, 48 % Evropejcev tudi pravi, da bi raje iskali delo v drugi državi ali regiji, kot da bi ostali brezposelni. Poleg tega jih 17 % namerava v prihodnosti delati v tujini. Opozoriti je treba tudi na nujnost, da države članice namenijo prednost državljanom držav članic Unije pred delavci iz tretjih držav.
Ali bi glede na povedano Svet lahko navedel, katere konkretne ukrepe predvideva za hitro odpravo ovir, ki še preprečujejo prost pretok delavcev iz držav članic, ki so k Evropski uniji pristopile po 1. maju 2004?
Olivier Chastel
Gospa predsednica, spoštovani poslanci, Svet bi seveda rad ponovno poudaril, da je prosti pretok oseb ena od temeljnih svoboščin, ki jih zagotavljata Pogodba in sekundarna zakonodaja, ki izhaja iz nje, in da to vključuje pravico državljanov Evropske unije, da živijo in delajo v drugi državi članici.
Kar zadeva začasne omejitve, določene v pristopnih pogodbah, morajo države članice, ki še vedno uporabljajo omejitve, oceniti posledice za svoj trg dela in se odločiti, ali bodo ohranile preostale omejitve ali pa jih bodo sprostile pred koncem prehodnega obdobja: aprila 2011 za države, ki so se pridružile leta 2004, in decembra 2013 za državi, ki sta se pridružili leta 2007 Poleg tega je Svet pozval države članice, ki še vedno uporabljajo omejitve v skladu s prehodnimi določbami iz pristopnih pogodb, naj odpravijo te omejitve v tretji fazi prehodnega obdobja, če ni mogoče ugotoviti resnih motenj ali nevarnosti resnih motenj za njihov trg dela.
Od maja 2009, ko je Danska zagotovila prosti dostop do svojega trga dela, so prehodne določbe, ki jih uporabljajo države članice, ostale enake in čeprav večina držav članic zagotavlja prosti dostop delavcem iz držav članic, ki so se pridružile po 1. maju 2004, 10 držav članic še vedno uporablja omejitve.
Svet je poudaril, da se gospodarske in finančne krize same po sebi ali bolj na splošno ne sme uporabljati za utemeljevanje nadaljnje uporabe zadevnih določb, in je države članice pozval, naj naprej razvijajo ustrezne strategije in orodja, ki jim bodo omogočili določiti in analizirati ovire za geografsko in poklicno mobilnost delavcev ter jim pomagali odpraviti obstoječe ovire v skladu s Pogodbo.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Minister, zahvaljujem se vam za odgovor. Zahtevala bi celo to, da Evropski svet še naprej poziva države članice, naj odpravijo ovire in začasne določbe, ki omejujejo prosti pretok delavcev iz novih držav članic, zlasti Romunije in Bolgarije. Prav tako želim poudariti, da zagotavljanje enakih možnosti na evropskem trgu dela za vse delavce iz vseh držav članic pomeni tudi zaščito delavcev v namembnih državah. Zato, minister, vas pozivam, da od držav članic zahtevate, naj odpravijo obstoječe ovire.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospa predsednica, zahvaljujem se vam, da ste mi ponovno dali besedo. Minister, na eni strani imamo težave z mobilnostjo, na drugi pa evropske pobude za povečanje poklicne mobilnosti, ki bo v teh zelo težkih časih vsekakor možnost za veliko evropskih državljanov, zlasti za mlade.
Evropski akcijski načrt za poklicno mobilnost smo sprejeli leta 2007 in iztekel se bo v letu 2010. Ali lahko pričakujemo oceno tega načrta in nov predlog Sveta? Imamo tudi program za poklicno mobilnost Leonardo da Vinci. Ali lahko pričakujemo nadaljnjo podporo za ta program ali podobne nove pobude?
Nicole Sinclaire
Samo na kratko, katere ukrepe je sprejel Svet v zvezi s pretokom delavcev ali pravzaprav beguncev, ki pridejo v Evropsko unijo, dobijo dokumente in se potem preselijo v drugo državo v Evropski uniji, in tudi v zvezi z jamstvi iz Konvencije iz leta 1951, v skladu s katerimi morajo zaprositi za azil v prvi varni državi, v katero pridejo?
Samo sprašujem, katere ukrepe je Svet sprejel v zvezi s tem.
Olivier Chastel
predsedujoči Svetu. - (FR) Najprej bi rad poudaril, da je prosti pretok delavcev resnično prednostna naloga Sveta. Menim, da se dela vse za to, da se državam članicam, ki ohranjajo številne omejitve, sporoči, naj temeljito analizirajo to prehodno fazo, v kateri ohranjajo številne omejitve, in preučijo, kako bi lahko odpravile te omejitve.
Poleg tega naj v odgovor na eno od vprašanj dodam, da je prosti pretok delavcev predvsem prednostna naloga predsedstva, čeprav drži, da je tudi prednostna naloga Sveta. V 18-mesečnem programu dela treh držav, ki predsedujejo Svetu - Španije, Belgije in Madžarske -, je zapisano, da bodo te tri države opravile in trenutno opravljajo pregled enotnega trga, ki poteka, s spodbujanjem izvajanja štirih svoboščin, saj je izkoriščanje celotnega potenciala enotnega trga bistveno za oživitev rasti.
Naš program posebej omenja možnost pregleda prehodnih določb, ki omejujejo prosti pretok delavcev iz novih držav članic. Ali naj menimo, da te prehodne omejitve niso združljive s prostim pretokom delavcev? Ni moja naloga, da presodim, saj so prehodne omejitve opredeljene v pristopnih pogodbah in takšne omejitve so bile uporabljene za vse pristope.
Razen za spodbude, ki jim jih lahko ponudimo, so vse države članice, ki uporabljajo te omejitve, odgovorne za to, da analizirajo učinek na svoj trg dela in se odločijo, ali bodo ohranile ali pa bodo odpravile te omejitve pred koncem teh prehodnih obdobij, ki se, naj vas spomnim, končata aprila 2011 za pristope v letu 2004 in decembra 2013 za pristopa v letu 2007.
Predsednica
Na vprašanja, ki zaradi pomanjkanja časa niso bila obravnavana, bo odgovorjeno pisno (glej Prilogo).
Čas za vprašanja se je zaključil.
