Vývoj stávající dluhové krize a reakce EU (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o vývoji stávající dluhové krize a reakci EU.
András Kármán
úřadující předseda Rady. - Pane předsedající, plně chápu značný zájem v tomto Parlamentu o kroky, které jsou přijímány v rámci Unie i mimo ni za účelem řešit problémy, jimž některé členské státy čelí v souvislosti se svými veřejnými financemi.
Globální finanční krize měla významný dopad na příjmy a výdaje ve všech našich zemích, i když rozsah a povaha tohoto dopadu nejsou ve všech případech stejné a schopnost jednotlivých členských států zvládnout následky se také velmi liší.
První věcí, kterou bych chtěl zdůraznit, je, že jsou to samotné členské státy, kdo jsou v první řadě odpovědné za to, aby měly jejich veřejné finance udržitelné a zdravé kořeny. Podobně každý z nich musí zajistit, aby byly jejich ekonomiky konkurenceschopné, pružné a odolné. Samozřejmě to zároveň neznamená, že veřejné finance a ekonomická výkonnost nejsou předmětem společného zájmu.
Jsme součástí EU a naše ekonomiky jsou vzájemně propojeny několika způsoby: prostřednictvím jednotného trhu a v mnoha případech prostřednictvím sdílené společné měny a hlubší hospodářské integrace, která k tomu patří. Obecněji, všichni máme závazek solidarity vůči sobě navzájem založený na touze chránit a podporovat širší evropské zájmy. Co to znamená je, že všichni chceme vidět stabilní a silnou ekonomikou v EU jako celku a v jejím rámci, zejména v eurozóně. Když je to nutné, musí to zahrnovat přijetí opatření k zajištění stability jednotlivých členských států.
Máme k dispozici několik nástrojů, kterými tohoto můžeme dosáhnout. Máme koordinační mechanismus, který má zajistit, aby příslušné hospodářské a rozpočtové politiky byly prováděny každým členským státem. Tyto jsou aktualizovány a posilovány, a jsem rád, že jednání mezi Radou a Parlamentem úspěšně pokračují. Máme také přístup do evropského mechanismu finanční stabilizace, jenž může poskytnout podporu na úrovni EU každému členskému státu, ať již uvnitř nebo vně eurozóny.
Kromě toho, a pro země eurozóny zejména, byly vytvořeny další nástroje, které jsou stále rozvíjeny. Řecko obdrželo balíček koordinovaných bilaterálních půjček od členských států, jakož i úvěr od MMF. Irsko obdrželo balíček, který se skládá z bilaterálních půjček, úvěrů z nástroje evropské finanční stability (EFSF) a také úvěr od MMF. Připravuje se také podpůrný balíček pro Portugalsko, který rovněž bude čerpat z evropské pomoci a pomoci MMF.
Ministři členských států eurozóny také dokončují technické podrobnosti k mechanismu evropské stability, který má nabýt účinnosti od roku 2013 jako stálý mechanismus finanční podpory a nahradit nástroj evropské finanční stability. Členské státy stojící mimo eurozónu se tohoto procesu rovněž účastní.
Rád bych se nyní stručně zaměřil na situaci ve třech zemích eurozóny, o nichž jsem se již zmínil. Měl bych však zmínit, že od samého počátku je řada z těchto otázek ve vztahu k těmto členským státům diskutována mimo pravidelný formát Ecofin a odráží jejich specifické vlastnosti jakožto členů eurozóny. Předseda Euroskupiny vám bude schopen lépe než já poskytnout o řadě z těchto bodů další podrobnosti.
Za prvé, Irsko. Po dohodě z prosince loňského roku o programu pomoci pro Irsko ve výši 85 miliard EUR, se irské úřady zavázaly vykonat spoustu práce na provádění ozdravného programu, jenž byl připojen k finanční podpoře. Tento program byl průběžně ze strany nové vlády revidován. Rada Ecofin přezkoumá jeho soulad s programem v prvním čtvrtletí na svém zasedání dne 17. května, příští úterý. Nemohu o této diskusi v předstihu mnoho říci, ale je pravděpodobné, že celkové hodnocení bude v tom smyslu, že je výkon Irska v souladu s očekáváním.
Některé specifické problémy ale přetrvávají. Irsko se zejména bude muset držet silného fiskálního ozdravení, jakož i zajistit, aby v budoucnu stál jeho finanční sektor na pevném základě.
Za druhé, Řecko. Řecko ušlo od velmi obtížné situaci v loňském roce dlouhou cestu a jeho úsilí by mělo být pochváleno. Potýkalo se se skličující výzvou a prokázalo neochvějné odhodlání a jasný cíl. Ozdravný program je obecně na dobré cestě. Poslední zpráva o realizaci, kterou v březnu vypracovala společně Komise, MMF a ECB, došla k závěru, že program doznal při naplňování svých cílů dalšího pokroku. Zavádí se některé z reforem potřebné k naplňování střednědobého cíle programu. Zpráva také identifikuje další oblasti, v nichž jsou zapotřebí reformy, aby došlo k vytvoření kritické hybné síly potřebné k zajištění fiskální udržitelnosti a hospodářského oživení. Komise, ECB a MMF nadále pozorně sledují pokrok v plnění ozdravného programu. Další přezkum je naplánován na tento měsíc.
Členské státy účastnící se bilaterální půjčky souhlasily v březnu se snížením úrokové sazby o 1 % a s prodloužením doby splatnosti úvěru. To je také pozitivní vývoj. O technických podrobnostech provádění této dohody se v současné vedou diskuze.
A nakonec Portugalsko. Dne 6. dubna portugalská úřednická vláda oznámila svůj záměr požádat Evropskou unii o finanční pomoc. Toto rozhodnutí následovalo po období intenzivního tlaku ze strany finančních trhů. Nicméně, Portugalsko také procházelo obdobím politické nejistoty, která, jak víme, vedla k rezignaci vlády dne 24. března. Portugalský parlament předtím odmítl nový fiskální vyrovnávací balíček navržený vládou. Jednání mezi trojkou a portugalskými orgány již byla dokončena a memorandum o porozumění týkající se podmínek politik spojených s finanční pomocí je domluveno.
Finanční krytí bude činit přibližně 78 miliard EUR po dobu tří let. V souladu s doporučeními ministrů hospodářství a financí na neformálním setkání Ecofin v Budapešti v dubnu, program zahrnuje reformu v řadě oblastí, včetně veřejných financí, zaměstnanosti a trhů s produkty a finančního sektoru. Domníváme se, že taková opatření jsou nezbytná pro potenciál růstu a zvýšení ekonomické stability. Schválení závěrečného finančního balíčku se očekává příští týden na Radě Ecofin.
Toto je pouze stručný přehled přijatých opatření k řešení dopadů světové finanční krize na EU a zejména pak na tři členské státy. Jak jsem řekl na začátku, maďarské předsednictví není přímo zapojeno do všech podrobných jednání, z nichž některá spadala konkrétně do působnosti Euroskupiny.
Předsednictví je však odhodláno vykonávat svoji úlohu a zajistit, aby byla připravena všechna nezbytná opatření, aby bylo možné řešit aktuální problémy. Domníváme se, že je to nezbytné, chceme-li posílit konkurenceschopnost Evropy v dlouhodobém měřítku, a zároveň poskytnout silnou roli, kterou Evropa jako celek potřebuje.
Olli Rehn
člen Komise. - Pane předsedající, ekonomický výhled Evropy je dnes celkem dvojí. Na jedné straně nastalo oživení reálné ekonomiky a stává se pevnějším a soběstačným. Na druhou stranu je nerovnoměrné a stále se potýkáme s turbulencemi na finančních trzích, zejména v oblasti státního dluhu.
To znamená, že hlavním úkolem hospodářské politiky Evropské unie je zkrotit státní dluhovou krizi a chránit tak pokračující oživení v reálné ekonomice Evropy. Nyní s programem EU-MMF pro Portugalsko, jenž čeká na přijetí příští pondělí na zasedání euroskupiny Ecofin, začínáme novou kapitolu v tomto nezbytném úsilí.
Minulý týden v návaznosti na naše produktivní jednání s vládou, opozicí, občanskou společností, sociálními partnery a akademickým světem předložila portugalská vláda program ekonomické reformy. Tyto rozhovory se v programu odrážejí. Jedná se o portugalský program, který si zaslouží podporu Evropské unie a Mezinárodního měnového fondu. Naše společná pomoc ve výši 78 miliard EUR ukazuje pevný závazek pomoci Portugalsku a zajistit finanční stabilitu v Evropě.
Je to náročný, ale spravedlivý a nutný program ozdravení. Bude vyžadovat značného úsilí ze strany portugalského lidu. Při jeho přípravě byla věnována velká pozornost sociální spravedlnosti a ochraně zranitelných. Evropa stojí při Portugalsku v zájmu země a v zájmu ekonomické stability v Evropě.
S ohledem na poslední vývoj by bylo špatné říkat, že dluhová krize již není pro evropské hospodářství zátěží, ale stejně tak by bylo nesprávné tvrdit, že EU na krizi nereagovala. Představme si to: teprve před rokem se členské státy eurozóny dohodly na podmíněném balíčku půjčky pro Řecko, aby se zabránilo zhroucení našeho finančního systému. V rámci tohoto jednoho roku, od posledního května až do dneška, jsme vytvořili efektivní mechanismy stability, které byly nejprve dočasné a až pak, od roku 2013 se stanou trvalými. Provádíme velmi systematický program fiskální konsolidace ve všech členských státech, a ty jsou odhodlány k odvážným strukturálním reformám k podpoře růstu a vytváření pracovních míst.
S vaší aktivní podporou se zabýváme systémovými nedostatky v řízení hospodářství EU s cílem připravit zásadní změnu v oblasti tvorby politik Evropské unie. Opět s vaší podporou řešíme nedostatky našeho integrovaného finančního trhu zpřísněním finančních nařízení a prováděním nové architektury dohledu.
V současné situaci je finanční stabilita zajištěna mechanismy stability EU-MMF a zejména opatřeními, které členské státy - zvláště zranitelné členské státy - samy přijímají. Stále ještě někteří lidé argumentují, že strategie řízení krize, zejména s ohledem na Řecko, je chybná. Nesouhlasím s tímto názorem. Prvním - a hlavním - cílem naší strategie je, aby se předešlo další zástavě srdce toho druhu, jako následovala po pádu Lehman Brothers v září 2008, což následně vedlo k finanční krizi a ekonomické recesi ve světě. Udělali jsme to, a tak chráníme pokračující oživení reálné ekonomiky v Evropě.
Za druhé jsme byli schopni z velké části zkrotit neklid na trzích se státními dluhopisy tří zemí, které jsou v programu. Jak je vidět z dluhopisů, Španělsko se od těchto zemí odděluje díky svým rozhodným krokům na daňové, finanční a strukturální frontě.
Za třetí, programy v Řecku i v Irsku jsou stále v poměrně raném stádiu. Řecký program běží po dobu jednoho roku a jeho protějšek v Irsku asi pět měsíců z celkových tří roků programu. Obě země provádějí velmi ambiciózní programy fiskální konsolidace, strukturálních reforem a finanční obnovy. Naše kontrolní mise je v současné době v Aténách s ECB a MMF, aby vyhodnotila provádění programu a připravila aktualizovanou analýzu udržitelnosti dluhu Řecka. Práce bude uzavřena v nejbližších týdnech a umožní kvalifikovaná rozhodnutí.
V každém případě, zatímco fiskální úsilí uplynulého roku je bezprecedentní - více než 7 % HDP nebo 20 miliard EUR - je jasné, že Řecko musí vážně posílit provádění ekonomických reforem, dosáhnout průlomu v privatizačním programu, a poté zajistit jeho plné uplatňování.
Je naprosto nezbytné a naléhavé odložit stranou domácí spory a dosáhnout podpory napříč politickými stranami, aby bylo dosaženo obnovy Řecka. Je iluzí si myslet, že k programu ekonomických reforem existovaly nějaké skutečné alternativy. Jedná se tedy o skutečnou zkoušku důvěryhodnosti řeckých politických sil, vládních i opozičních, a nakonec i řeckého lidu.
Současná fáze krize je úzce propojenou kombinací krize státního dluhu a křehkosti bankovního sektoru. Nemůžeme řešit jedno bez řešení toho druhého, musíme vyřešit oboje současně. Proto musí být dokončena obnova bankovního sektoru, aby mohl zajišťovat poskytování úvěrů reálné ekonomice, podnikům, domácnostem, jednotlivým občanům. Probíhá nové kolo zátěžových testů bank. Výsledky budou řídit potřebnou restrukturalizaci a rekapitalizaci bankovního sektoru. Před zveřejněním výsledků budou členské státy muset uvolnit své strategie pro případnou restrukturalizaci a rekapitalizaci svých zranitelných institucí. Tyto plány by měly být připraveny co nejdříve a měly by zahrnovat detailní harmonogram.
Na závěr, zásadní reformy finanční regulace a řízení ekonomiky v Evropské unii do hloubky mění ekonomickou a finanční architekturu Evropy. V blízké budoucnosti poskytne celá řada nových pravidel základ pro stabilní a udržitelný růst a vytváření pracovních míst.
Do té doby musíme pokračovat v práci na zajištění finanční stability a tím ochraňovat hospodářskou obnovu v Evropě, která je klíčová pro udržitelný růst a zvýšení zaměstnanosti. To i nadále volá po velmi obtížných rozhodnutích na evropské i národních úrovních. Věřím, že všichni máme moudrost a odvahu k takovému rozhodnutí.
Corien Wortmann-Kool
Pane předsedající, ráda bych panu ministru Kármánovi a komisaři Rehnovi poděkovala za jejich vysvětlení, vzhledem k tomu, co jsme viděli v posledních týdnech. Pokud je důvěra v trhy slabá, každá stopa pochybností má přímé důsledky pro ty země, které se nacházejí v obtížné situaci i pro euro jako celek. Bohužel se to ukázalo minulý víkend a poté bylo popřeno v tisku, že by se konala nějaká tajná schůzka, což je dvojnásobně špatné pro již tak křehké sebevědomí. Doufám, že se z toho příslušné strany velmi rychle poučí.
Pane předsedající, snadné volby a bezbolestná řešení byla již nějaký čas vyloučena. Opatření na pomoc Řecku, Irsku a Portugalsku musí být robustní, aby se obnovila finanční a hospodářská stabilita. Balík musí vydláždit cestu k udržitelnosti veřejných financí a hospodářskému růstu. Proto chci vyzvat Radu a Komisi, aby se dívaly hlouběji než jen na finanční potřeby těchto zemí v příštím roce, aby se zabránilo tomu, že budeme do roka čelit stejným problémům.
Pane předsedající, je důležité, aby v červnu byla přijata rozhodnutí o ambiciózním balíčku právních předpisů, jejichž cílem je posilování hospodářské správy v Evropě s cílem získat zpět důvěru na trzích a také s cílem zajistit růst a zaměstnanost ve prospěch všech našich občanů a zvýšení soudržnosti našich ekonomik. Proto chci vyzvat Radu, aby podpořila úsilí Evropského parlamentu o zajištění větší odpovědnosti a veřejné debaty v této sněmovně, o větší zapojení národních parlamentů, a o ukončení handlování v Radě, když názor Komise není podle její chuti. Tento balíček musí obsahovat silnou měnovou linii společně se silnou ekonomickou linií, včetně strategie pro Evropu 2020 na zajištění obhajitelnosti našeho sociálně-tržního hospodářství pro všech 27 členských států. Vyzývám vás proto, abyste příští týden na Radě pro ekonomické a finanční záležitosti (ECOFIN) ukázali odhodlanost.
(Řečník souhlasil s položením otázky zvednutím modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Barry Madlener
(NL) Pane předsedající, mám dotaz na paní Wortmann-Koolovou. Jak je možné, že vy jako nizozemská poslankyně, ani slovem nezmiňujete skandál, kdy minulý týden nebyl nizozemský ministr financí pozván na summit? Jak je možné, že jako nizozemská poslankyně nezmiňujete skutečnost, že Nizozemsko tolik platí a jak je možné, že jste zcela zradila zájmy nizozemských daňových poplatníků tím, že naléváte do bezedné propasti miliardy z peněz daňových poplatníků?
Corien Wortmann-Kool
(NL) Pane předsedající, jasně jsem řekla, co je nezbytné k obnovení důvěry. Jednoduchá řešení pana Madlenera by zhoršila - spíše než zlepšila - postavení nejen nizozemských občanů, ale i občanů všech našich členských států. Připadá mi velmi znepokojivé, že pan Madlener tuto skutečnost stále nedokáže pochopit.
Anni Podimata
Pane předsedající, komisaři, vzhledem k tomu, že to bude brzy rok, co byl schválen řecký reformní program, a vzhledem na skutečnost, že byl program pro Portugalsko vyhlášen včera, myslím, že je pro nás důležité posoudit, kde si stojíme dnes, co se udělalo správně a kde jsme udělali chyby a minuli cíl. Rok na to, tedy vedle Řecka, se další dvě země v eurozóně, Irsko a Portugalsko, rozhodly využít podpůrného mechanismu, protože nejsou schopny si zajistit potřebné financování na trhu. Zvláštnosti a odlišné problémy jednotlivých zemí se bez pochyby odráží v jednotlivých programech reforem, které se nicméně opírají o základní filozofii: absolutní důraz na rychlé rozpočtové reformy.
Avšak v případě Řecka, pane komisaři, navzdory tomu, čeho bylo dosaženo, jak jste opakovaně zdůraznil, při snížení primárního deficitu o 7 bodů a 5% snížení celkového deficitu, a s ohledem na skutečnost, že recese byla hlubší, než se v roce 2010 předpokládalo, došlo k nižším příjmům pro stát. Toto je základní údaj pro hodnocení za předpokladu, že se shodneme, že cílem programů je překonat rozpočtovou a ekonomickou krizi a nikoliv vytvářet kulturu trestu, která by vedla k euroskepticismu v Evropě. Druhým bodem pro hodnocení pak je, že i přes veškeré snahy trhy nereagují.
Nicméně rozhodnutím, která učinila Evropské unie, se nejen nepodařilo přesvědčit trhy; v některých případech situaci zhoršily, jako tomu bylo například v případě slavného rozhodnutí z Deauville o zapojení soukromých osob do stálého podpůrného mechanismu, k němuž má dojít od roku 2013. Závěrem je, že každý případný úspěch programů rozpočtových reforem může být ohrožen tím, že jej vyhladí strach, který i dnes rozdmýchávají trhy a ratingové agentury. Se scénáři restrukturalizace a dokonce bankrotu a/nebo výstupu některé země z eurozóny jsme v posledních několika dnech dosáhli bodu, že diskutujeme věci, které bychom ještě nedávno měli za nepředstavitelné.
Pane komisaři, znám vaše pouto k Evropě, a proto věřím, že se mnou budete souhlasit, že řešení, o nichž dnes diskutujeme, způsob, jakým bychom měli řídit tuto krizi, budou nepochybně velkou kapitolou v dějinách Evropy. V současné době vytváříme podmínky, v nichž bude napsán i epilog. Věřím a doufám, že všichni cítíme, že se jedná o historické časy a že epilog pro budoucnost Evropské unie a měnové unie nebude napsán černou barvou, ale bude znamenat statečný a rozhodný krok, který učiní Evropu soudržnější, sjednocenější a ještě silnější.
Carl Haglund
Pane předsedající, moje kolegyně poslankyně právě řekla, že rok je ten správný čas na ohlédnutí a já dnes mohu přinést novinky z Finska, kde snad bude dnes večer oznámeno, že finský parlament podpoří finanční záchranný balíček pro Portugalsko. Snad tomu tak bude, ale ještě bychom neměli začít tleskat. Můžeme doufat, že k tomu dojde a má strana tento krok rozhodně podporuje.
Stručně se podívám na to, proč ve Finsku právě teď váháme s tím, zda podpořit nebo nepodpořit Portugalsko. Jedním z důvodů je - a zde se obracím na Radu, i když vím, že maďarské předsednictví patrně není tím, kdo za to může, ale budete muset být poslem - že se obtížná rozhodnutí přijímají formou dílčích rozhodnutí, protože nedokážeme vyřešit problém najednou. Patrně ani toto není snadné a chápu, že neexistuje jednoduché a absolutní řešení, ale to, že jsme neustále nucení přijímat obtížná částečná rozhodnutí, znamená, že politická trpělivost a politická vůle například v parlamentu Finska se začíná ztenčovat. Naneštěstí se zdá, že tomu tak je i v jiných národních parlamentech. To je znepokojivé vzhledem k tomu, že máme pravděpodobně před sebou několik obtížných rozhodnutí, a to i s ohledem na situaci v Řecku, a je zde riziko, že v určité fázi půjdeme proti zdi. Rada proto pravděpodobně bude muset zvážit ambicióznější strategii, než jen tuto dílčí strategii, kterou v současné době uplatňuje. Pokud tak neučiníte, z této situace se nedostaneme. Potřebujete novou strategii, protože ta současná nefunguje. Děkuji.
Vicky Ford
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, krize státního dluhu nebude vyřešena, dokud nebudou vyřešeny banky a nemůžete vyřešit banky, pokud zátěžové testy regulátorů odmítají připustit, že krize státního dluhu existuje. Existuje také krize důvěry veřejnosti. Některé země zachránily své vlastní banky za cenu obrovských nákladů pro daňové poplatníky, a to bez jakýchkoli materiálů z EU. Chápu, proč se tatáž veřejnost dotazuje, proč by měla financovat záchranu bank v jiných zemích.
Návrhy na reformu v Portugalsku z minulého týdne obsahovaly některá pozitivní doporučení na zlepšení konkurenceschopnosti, ale situace v Řecku se jeví jako strašná. Představitelé eurozóny nám říkají, že neexistuje žádná restrukturalizace řeckého dluhu, ale od kdy není odložení splatnosti restrukturalizací?
Pokud státní věřitelé rozšíří splatnost, nejedná se jen o přesuny lehátek na Titaniku: znamená to, že jsou státní věřitelé umístěni v podpalubí, aby šli ke dnu i s lodí, zatímco soukromým věřitelům je pomoženo do záchranných člunů.
Sven Giegold
Pane předsedající, pane Rehne, v první řadě bych chtěl říci, že se situace opravdu zhoršuje, tedy jak jste popsal. V eurozóně se propast mezi zeměmi, které vykazují známky oživení a těmi, které jsou v prekérní situaci, rozšiřuje. Také se neustále zvyšují náklady na podporu slabších zemí.
Vzhledem k této situaci mám na vás, ve vaší roli komisaře pro hospodářské a měnové záležitosti, několik otázek. Závazky mezi centrálními bankami ve výši více než 400 miliard EUR se nahromadily na účtech TARGET2 systému Evropské centrální banky. To je způsobeno tím, že banky stále ještě nejsou dostatečně financovány z kapitálového trhu. Jaký je váš názor na tyto neplánované závazky v rámci systému euro?
Hlavním problémem, který nám brání v pokroku v restrukturalizaci dluhu, je to, že bankovní systém, jak uvedla i paní Fordová, nebyl řádně zreformován. Návrh na evropský systém restrukturalizace je opožděn. Kdy Komise tento návrh předloží? Z pozice komisaře odpovědného za hospodářské a měnové záležitosti, jaký je váš názor na toto zpoždění? Co děláte pro urychlení?
Zároveň je zřejmé, jak jsme ve skupině Zelených / Evropské svobodné aliance předpovídali již dlouho, že opatření zavedená na podporu Řecka a Portugalska se neprojeví, dokud se nezlepší makro-ekonomické podmínky v eurozóně. Tyto země stále podléhají narůstajícímu břemenu úroků. Vývoz a odliv kapitálu v některých z těchto zemí se zvyšuje. Stále existuje nedostatek poptávky u některých evropských partnerů těchto zemí a zejména pak mezi silnými zeměmi eurozóny. Ceny zdrojů a potravin také rostou, alespoň pokud ignorujete poslední vzestupy a pády.
Kromě pomoci těmto zemím a kromě finanční pomoci bych chtěl vědět, jaká opatření byla přijata ke zmírnění daňové zátěže, vnější poptávky a úroků z těchto zemí, a to z makro-ekonomického hlediska. Jak je toho dosahováno? Chtěl bych vás proto vyzvat, abyste předložili silný balíček, který povede ke zlepšení makroekonomických podmínek v těchto zemích eurozóny.
Konečně, opatření, která jdou podle mého názoru proti duchu Smlouvy o fungování Evropské unie, zasáhla nejslabší země, včetně Řecka, Portugalska a Španělska, zatímco silnější a bohatší země dosud svůj podíl na zátěži nepřijaly. Jaká opatření využijete k tomu, aby bohaté země přispěly na náklady této krize?
Ilda Figueiredo
Pane předsedající, ráda bych vyjádřila své hluboké rozhořčení a poskytla zde hlas protestům, které je slyšet v Portugalsku proti politikám, které nás přivedly k současné krizi, zejména proti smlouvě podrobení a agrese uvalené na portugalský lid těmi, kteří jsou známí jako "trojka": Mezinárodním měnovým fondem (MMF), Evropskou centrální bankou (ECB) a Evropskou komisí. Tyto subjekty byly pověřeny výkonem hanebného aktu vnější intervence, jenž nerespektuje práva a výlučné pravomoci portugalského parlamentu, nebo neberou v úvahu, že se nacházíme v období před parlamentními volbami.
Jedná se o asociální, zpátečnické politiky, které opouštějí rozvoj a odsuzují portugalské pracovníky a lidi k nezaměstnanosti, chudobě, zaostalosti a extrémní závislosti a proměňují Portugalsko v protektorát nebo kolonii pravomocí Evropské unie. To vše se navíc děje v době, kdy již víme, že tato opatření problém neřeší, o čemž svědčí řecký příklad.
I kdyby se skutečná odpovědnost politik EU vzhledem k současné situaci v Portugalsku zakrývala - hovoříme o iracionálních kritériích Paktu stability a růstu, o politice silného eura, o pokynech a statutu ECB, které nerespektují specifika slabších ekonomik - nic nemůže ospravedlnit použití balíčku vůči Portugalsku, jenž trestá portugalský lid oplátkou za půjčku, která musí být splacena za úrokové sazby vyšší, než jsou běžně ze strany ECB účtované. V rozporu se všemi proklamacemi solidarity v době volební propagandy, to, co máme, je politika sociální regrese a dlouhodobé hospodářské recese.
Mají v úmyslu udělat toto vše jen proto, aby se podpořily mezinárodní banky, spolu s hrstkou velkých firem a finančních institucí v Portugalsku a několika jejich lokajů. To je důvod, proč říkáme, že eurozóna sama o sobě je v ohrožení, že budoucností Evropské unie by mohla být její imploze, a že je zapotřebí změna politiky ...
(Předsedající řečníka přerušil)
Předsedající
Paní Figueiredová, obávám se, že jsem vám přerušil mikrofon. Omlouvám se za to, ale poněkud jste překročila časový limit. Máte ale možnost využít dalších 30 vteřin, pokud budete souhlasit s tím, že zodpovíte otázku s použitím modré karty, kterou položil pan van Dalen.
Peter van Dalen
(NL) Pane předsedající, chtěl jsem se zeptat paní Figueiredové, jestli je to, s čím vaše země souhlasila, až takto špatné, a pokud je tak špatné se ocitnout ve skutečném režimu, v rámci něhož máte dokonce restrukturalizovat celou svou ekonomiku, tak proč neopustit eurozónu? Euro je silná měna a musejí pro ni existovat předpoklady. Pokud s tím máte problém, měli byste ji opustit!
Ilda Figueiredo
(PT) Pane předsedající, je nepřijatelné, že otázka tohoto typu může být položena, když evropští představitelé nedokázali včas připustit, že jsou jejich politiky odpovědné za zhoršování situace v Portugalsku, které, jak známo, mělo křehkou ekonomiku a muselo být podrobeno politice silného eura, které slouží zájmům Německa, Francie a dalších, ale neslouží zájmům Portugalska a dalších zemí se slabšími ekonomikami.
To je důvod, proč portugalský lid bojuje proti této politice, stejně jako řecký lid a zaměstnanci po celé Evropě. Co potřebujeme i zde v Evropě je jiná politika.
Godfrey Bloom
jménem skupiny EFD. - Pane předsedající, narodil jsem se v době baby boomu. Narodil jsem se těsně po válce. Od té doby jsme měli asi nejdelší období míru a prosperity na celém světě. Dal jsem si něco málo peněz stranou, abych měl co předat rodině, až půjdu dál - z velké části proto, že jsem nikdy neutratil více peněz, než jsem vydělal. Byl jsem obezřetný a pracoval jsem přiměřeně tvrdě.
Zdá se mi, že jsou politici vždy zcela překvapeni, jak se země může dostat do dluhu. Dovolte mi to vysvětlit, protože si nemyslím, že tomu opravdu rozumíte. Je to proto, že politici neustále utrácejí více peněz, než získají z daní - více peněz, než je zřejmě možné z daní získat - z nichž většinu pak ve skutečnosti promrhají. Důvodem, proč se bavíme o zemích, které jsou na mizině - a ony jsou na mizině - je to, že jejich směšní, neefektivní, hloupí politici neustále utrácejí více peněz, než kolik mohou získat. Pak si půjčují a půjčují a - ještě hůře - pak tisknou peníze, protože politici a jejich centrální banky mají stroje, které peníze tisknou. Pokud toto učiníte jako soukromá osoba, je to trestný čin. Šli byste za to do vězení, ale politici a jejich centrální banky přesně toto dělají neustále.
Dovolte mi ozřejmit, že tyto země na mizině jsou. Jsou na mizině kvůli svému hloupému vedení a svým politikům. Je nemorální - nemorální! - požádat obyčejné daňové poplatníky jakékoliv země, aby zaplatili účet za neúspěšné politiky a banky. Propadli. Jsou na mizině. Proboha, přiznejme si to všichni.
(Řečník souhlasil s položením otázky zvednutím modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Robert Goebbels
(FR) Pane předsedající, chtěl bych vědět, zda si je pan Bloom vědom toho, že je Španělsko méně zadlužené než Spojeného království, že Irsko bylo hluboko pod 60 %, než přišla bankovní krize a že Irsko tím, že se dostalo do dluhů, aby zachránilo své banky, v podstatě zachránilo peníze britských bank.
Godfrey Bloom
Naprosto správně. Nenaznačoval jsem nijak, že by moji politici byli méně hloupí, než kdokoli v jiný. Je to absolutní hanba a v našem národním parlamentu dokonce ani neproběhla rozprava o záchraně těchto krachujících bank. Pokud chcete investovat do zkrachovalé banky, tak s vlastními penězi, ne s penězi mých starobních důchodců z hrabství Yorkshire, kteří mají 98 GBP na týden, vy darebáci!
Marine Le Pen
(FR) Pane předsedající, dne 9. května 2010, trojka EU-ECB-MMF vítězoslavně oznámila, že zachránila Řecko z celkového úpadku půjčkou ve výši 110 miliard EUR. O rok později se Řecko ponořilo do recese. Veřejný dluh vyšplhal na 150 % HDP a dvouleté úrokové sazby dosáhly více než 25 % ročně.
Je-li dnes Řecko bez dechu, je to proto, že metoda použitá na jeho záchranu nebyla ta správná. Zatímco řecká ekonomika nyní potřebuje slabou měnu, aby se dostala z hospodářské deprese, trojka se chystá zavést nový, ještě drastičtější, fiskální balíček úsporných opatření.
Tento lék nebude zítra o nic účinnější, než byl včera. Současné trestné úrokové sazby, kterým je Řecko vystaveno, ve skutečnosti brání soukromé ekonomice investovat, ať již do výrobního procesu nebo do nemovitostí. Řecko se stává třetí zemí světa, ničí veškeré naděje na splacení.
Návrh nového záchranného balíčku ve výši 60 miliard EUR z minulého pátku ukazuje, že půjčku ve výši 110 miliard poskytnutou před rokem je nutné považovat za dar. Jak dlouho a do jaké míry budou evropští daňoví poplatníci nalévat peníze do bezedné nádoby Danaoven? Pokračování na této cestě je sebevražedné a povede k rozdrobení Evropy.
Existují dvě možná řešení: restrukturalizace řeckého dluhu doprovázená restrukturalizací veřejného dluhu krachujícího státu, což povede v konečném důsledku ke kolapsu našeho bankovního systému, nebo dohodnutý, racionální a pragmatický odchod z eurozóny, jenž Řecku umožní nabrat dech.
Evropa je na rozcestí. Stojí záchrana eura za oběti, které přináší lid Evropy?
Diogo Feio
(PT) Pane předsedající, krize státního dluhu vyžaduje evropskou odpověď: odpověď, která se zaměřuje na konkrétní situaci, která brání euro, aby bylo silné, a která brání členské státy. To je důvod, proč je série návrhů zaměřených na hospodářskou správu, která je v současnosti projednávána v Evropském parlamentu, obzvláště důležitá.
Parlament pomáhá zajistit, aby byly přijaty pozitivní kroky vedoucí k inteligentnímu řízení státního dluhu. Obhajuje přiměřené přechodné období z důvodu, že potřebné snížení dluhu by se nemělo dít meziročně, ale měl by být použit tříletý průměr; obhajuje potřebu rozpočtové kázně; obhajuje potřebu růstu a zvýšené transparentnosti evropské politiky skrze rozpravy v Evropském parlamentu; a obhajuje potřebu solidarity. Tato solidarita je to, co se právě stalo s Portugalskem.
Chtěl bych vám něco říci jako Portugalec. Portugalsko má devítisetletou historii. Portugalsko je schopné. Portugalsko je schopno dát své veřejné účty do pořádku disciplinovaně. Portugalsko je schopno reformovat svůj bankovní systém; je schopno zreformovat trh práce; je schopno učinit svůj daňový systém více konkurenceschopným; a je schopno využívat inovativních opatření k reformě zdravotnictví a soudnictví. Portugalsko je schopné mít státní službu, která je efektivnější a pod kontrolou. Portugalsko může mít liberalizovanou ekonomiku, která je úspěšná a konkurenceschopnější.
Zásadně však je Portugalsko schopno účastnit se evropského projektu; účastnit se a pomoci s řešením jakýchkoliv výzev, které mohou v budoucnosti nastat. Právě z tohoto důvodu jsme v Unii spokojeni a chceme ji pomoci, aby se postupně stala silnější.
Robert Goebbels
(FR) Pane předsedající, tváří v tvář šíleným zvěstem a spekulativním útokům proti řadě členských států mi dovolte, abych připomněl několik faktů.
Euro je silná měna. V průběhu 10 let se euro prosadilo jako druhá nejpoužívanější měna na světě. Třicet procent mezinárodní měnové rezervy je denominováno v eurech. Více než třetina mezinárodních soukromých půjček se provádí v eurech. Euro má kupní sílu o 40 % vyšší než dolar, což znamená, že členské státy eurozóny platí méně za jejich suroviny, zejména ropu.
Euro je zde, aby zůstalo ve všech členských státech eurozóny. Při vší úctě k paní Le Penové, opuštění eura prostě není možné. Každý členský stát, který opustí euro - což je to, co paní Le Penová chce ve Francii - by byl svědkem dramatického znehodnocení nové měny.
V důsledku krize na Islandu se hodnota islandské měny snížila na polovinu. Tato 50% devalvace islandské měny způsobila, že míra inflace na Islandu skočila z 5 % na 14 %. Jediný způsob, jak obnovit klid na trzích, je umožnit Řecku, Irsku, Portugalsku a dalším restrukturalizaci jejich dluhu prostřednictvím emise eurobondů zaručených Unií za rozumné sazby. Mluvím zde o iniciativě Tremontiho a Junckera.
Eurobondy již ve skutečnosti existují. Evropská investiční banka (EIB) půjčuje v rámci záruky všech 27 členských států. V loňském roce získala EIB 80 miliard euro v průměrné sazbě mezi 3 % a 3,5 %. Jsou to tyto úrokové sazby, které by umožnily členským státům, které jsou pod tlakem, překonat krizi a vrátit se na cestu finanční stability.
(Řečník souhlasil s položením otázky zvednutím modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Roger Helmer
Pane předsedající, předchozí řečník řekl, že kdyby Řecko mělo odejít z eurozóny, jeho měna by se zhroutila, ale v tom případě by neplatilo. Víme ale velmi dobře, že k tomu stejně dojde, takže má na výběr mezi neplacením v rámci eura, což problém jen odsouvá a vrátí se nám, aby nás kousl, nebo může neplatit mimo euro, a v tom případě si problém vyřeší. Takže jeho řešení nebude fungovat.
Robert Goebbels
(FR) Pane předsedající, nedostal jsem od pana Helmera otázku, ale jen cyklickou repliku a pan Helmer nemá pravdu.
Ještě jednou, každý členský stát, který opustí euro, bude svědkem toho, jak se jeho nová měna dramaticky znehodnotí. Opakuji svůj příklad z Islandu, který není v eurozóně, ale který tím vším prošel.
Olle Schmidt
(SV) Pane předsedající, pane Rehne, práce, kterou děláte, je naprosto vynikající. V průběhu tohoto roku jste přišel s řadou různých návrhů, které přispěly ke zlepšení situace, a to je něco, co bychom měli uznat.
Jsem při poslechu této rozpravy překvapen. Myslel jsem, že je to sněmovna pro Evropu, a to sněmovna pro 27 různých členských států. Je zde duch nacionalismu, který je děsivý a nepomůže vyřešit naše problémy. Je to otázka solidarity.
(Řečník hovoří anglicky)
(Hovoří k panu Helmerovi, jenž vyjádřil nesouhlas) Můžete se smát, ale nemáte pravdu. Rozhodně nemáte pravdu, pane Helmere, protože jde o solidaritu. Evropa je o solidaritě a všichni jsme spolu navzájem spojeni: i britská libra reaguje na euro. Jsem v úžasu.
(SV) Ve Švédsku jsme zažili, co to znamená být ve vážném dluhu. Byli jsme zadluženou zemí, lidé byli v dluzích, ale podařilo se nám to řešit. Proč by naši přátelé v Řecku, Portugalsku a Irsku neměli zvládnout totéž? Jsme my v severských zemích něčím zvláštním? Samozřejmě nejsme. Nicméně, právě teď tyto země potřebují naši pomoc a podporu. Pokud jim tuto pomoc a podporu neposkytneme, bude to také náš pád.
(Řečník hovoří anglicky)
Evropa je naším společným osudem a to si musíme uvědomit - dokonce i vy, pane Helmere. Jste součástí Evropy a můžete udělat více.
(Zvolání pana Helmera: "Naprosto ne!")
Lajos Bokros
Pane předsedající, v současné době slavíme první výročí pomoci Řecku, ale není co oslavovat. O rok později jsme zpět na začátku. Místo toho, abychom prodlužovali bolest a naložili na řeckou ekonomiku další břemeno, bylo by mnohem lepší smířit se s nevyhnutelným a soudem trhů.
Neexistuje žádný způsob, jak se vyhnout nezaplacení dluhu. Řádný proces má přinejmenším pět výhod. Podíl na ztrátě by se spravedlivěji rozdělil mezi řecké daňové poplatníky a externí věřitele; zastavilo by se nahrazování soukromého dluhu stále rostoucím podílem oficiálního dluhu z jiných zemí; Řecku by se nabídlo více příležitostí k růstu zmírněním dluhu; pro paní Merkelovou by bylo snazší "prodat" nesplacený dluh Spolkovému sněmu, protože by to znamenalo podporu německých bank, spíše než Řecka; a konečně, izolovala by se dluhová krize od krize konkurenceschopnosti a zachránila by se eurozóna od nákazy.
Udělejte to! Neplýtvejte znovu penězi.
Philippe Lamberts
(FR) Pane předsedající, pane Bokrosi, protože jste problém otevřel, budu pokračovat. Věřím, pane Rehne, že bychom měli naslouchat tomu, co bylo řečeno. Domnívám se, že když jsou čísla dána vedle sebe, jediný závěr je, že restrukturalizace dluhu v Řecku, a pravděpodobně i v Irsku, je nevyhnutelná. Myslím, že si to každý uvědomuje. Zdá se to tak jasné, že by se jeden mohl ptát, jak je možné, že to Evropská centrální banka, Komise a Rada nevidí. Tedy pokud to jen nechcete vidět?
Jinými slovy, první možností je, že se z ideologických důvodů rozhodnete říci, že nesplacení dluhu nepřichází v úvahu, v tom případě by to popíralo realitu. Na druhou stranu byste mohl říci, že by bylo lepší hrát o čas, v tom případě bych na vás opravdu apeloval, protože čím více času uplyne, tím bolestivější a dražší restrukturalizace bude. Bude zejména dražší pro daňové poplatníky, protože čím více času uplyne, tím větší zatížení to bude pro řecký veřejný dluh a veřejné nebo poloveřejné subjekty - mám na mysli Evropskou centrální banku, mám na mysli nástroj evropské finanční stability (EFSF) - a čím dál tím více to bude daňový poplatník, po němž se bude žádat, aby to zaplatil.
Víte pane Rehne, hodně se toho v posledních dnech namluvilo o zátěžových testech a zkouškách odolnosti. Zmiňují se v souvislosti s jadernými elektrárnami; zmiňují se v souvislosti s bankami. Avšak těmi, jejichž odolnost je denně tvrdě testována, jsou naši občané, zejména ti nejvíce znevýhodněni, kteří nesou až neúměrně vysoký podíl nákladů reakce na tuto krizi.
Je proto zřejmé, že nelze říci, že je krize prostě odpovědností bank, podniků, nebo politiků, jak se nám někteří zjednodušeně snaží namluvit. Věřím, že se jedná o kolektivní zodpovědnost a že by proto bylo zdravé, aby každý svým dílem k řešení krize přispěl.
Rád bych závěrem zdůraznil, že i když s vámi často nesouhlasím, měli bychom ocenit práci, kterou jste v poslední době odvedl. Jsem si jist, že vaše noci nejsou příliš dlouhé a slibuji, že v den, kdy se opět vrátíte k přiměřenějšímu způsobu života, vás rád pozvu na večeři.
Nikolaos Chountis
(EL) Pane předsedající, komisaři, očekával bych, že upřímně odpovíte, že úsporný program, memorandum uplatňované v Řecku se zbožnou oddaností, bylo naprostým selháním. Deficit je větší než se předpokládalo, dluh se zvýšil, nezaměstnanost se zvýšila, ještě více se šetří a uprostřed toho, pane komisaři, vidíte v těchto faktech oživení ekonomiky a uniknutí infarktu, zatímco váš zástupce vidí cíle a úspěchy. Zároveň je cílem aplikovat tento recept na Irsko a Portugalsko. Tyto recepty jsou naprostým selháním.
Zároveň poslední údaje v Evropě ukazují, že německá ekonomika roste a že její vývoz je vyšší než kdykoli od padesátých let. Myslím, že tato kombinace faktů, tato nerovnost a nepoměry, které se objevují a fungují uvnitř Evropské unie, jsou tím problémem a jednou z příčin tohoto problému. Na co za těchto okolností čekáte se změnou politiky? Řekněte nám, o čem se bavíte na vašich tajných schůzkách, protože kolem létá mnoho fám. Změníte nakonec směr, aby se problémy řešily?
Barry Madlener
(NL) Pane předsedající, v první řadě mám otázku na komisaře Rehna. Jak je možné, pane Rehne, že euroskupina, které předsedá pan Juncker, mohla uspořádat summit bez přítomnosti nizozemského ministra financí? Jak je to možné? Je naprostý skandál, že Nizozemsko, jako jeden z největších přispěvatelů do všech záchranných balíčků, nebylo na zmíněnou schůzku ani pozváno. Pane Rehne, mohl byste mi v tomto bodě poskytnout záruku, že zajistíte, aby se to již nikdy neopakovalo?
Musím sněmovně říci, že Řecko bude muset buď opustit euro, nebo restrukturalizovat své dluhy. To je nevyhnutelnou skutečností - otázkou je "Kdy?" Myslím si a obávám se, že se tak stane, až všechny záruky a všechny peníze budou Řecku vyplaceny. To je podvod století! Pane Rehne, můžete mi nyní dát záruku, že scénář, podle kterého Řecko nejdříve refinancuje své závazky v maximální míře za peníze nizozemských daňových poplatníků a pak opustí euro a zruší své závazky, není scénář, který nastane? Nemůžeme věřit těmto Řekům, řeckým politikům, kteří se společně s Evropskou komisí propodváděli až do eurozóny s nepřesnými čísly a kteří se nyní, jak se zdá, nejvíce zabývají tím, jak si zvýšit platy. To jsou politici, kterým nikdy nemůžeme věřit, takže pane Rehne, jak chcete zaručit, že nizozemští daňoví poplatníci nebudou znovu strašně podvedeni?
(Řečník souhlasil s položením otázky zvednutím modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Robert Goebbels
(FR) Pane předsedající, ještě naposledy, uvědomuje si pan Madlener, když argumentuje proti evropské solidaritě a proti Řecku, že po Německu je Nizozemsko druhým největším příjemcem evropského vnitřního trhu, a že prakticky jedno ze dvou pracovních míst v Nizozemsku je spojené s činnostmi souvisejícími s vývozem zboží a služeb do Evropské unie?
Nemluví tak proti pracovním místům v Nizozemsku?
Barry Madlener
(NL) Pane předsedající, pane Goebbelsi, musíte vědět, že Nizozemsko vděčí za svou silnou pozici tvrdé práci a tomu, že má finance v pořádku. Věděl jste, že Nizozemsko je už léta největším čistým přispěvatelem do Evropské unie a že Řekové byli léta největšími příjemci nizozemských peněz? Jaký je výsledek? Výsledkem byla krize v Řecku! Jedná se o špatné nakládání s penězi nizozemských daňových poplatníků. Je to ostuda, že jste tuto skutečnost nepochopil.
Danuta Maria Hübner
Pane předsedající, naší povinností je hledat nejlepší řešení pro překonání krize, a za tímto účelem má velkou hodnotu proces učení. Mám pocit, že jsme se dozvěděli, proč se věci nepodařily a jak jsme se v současnosti sami do složité situace dostali, ale mám zároveň pocit, že jsme nyní méně otevření tomu, abychom se z této vyvíjející se reality učili. V této souvislosti bych chtěla upozornit na dva problémy.
Za prvé, můžeme vidět velkou podobnost mezi členskými státy s ohledem na poměr veřejného zadlužení a deficitu, zatímco zároveň u těch samých členských států existují podstatné rozdíly mezi rizikovými pojistkami zaplacenými na jejich státní dluh. Podle mého názoru je to jasný důkaz, že ještě i jiné faktory než jen státní dluh vstupují do hry a ovlivňují trhy. Mimo jiné je to zahraniční dluh nebo nadměrné vnější nerovnosti, na něž se trhy zaměřují, a to znamená, že v reakci na situaci musíme jít nad rámec fiskálního ozdravení.
Druhý problém souvisí s tím, že ty ekonomiky, které jsou nejsilněji ovlivněny krizí, se musejí vypořádat s kombinací vysokých rizikových pojistek a přísných úsporných opatření. Tato dvojí výzva způsobuje, že je dosažení dluhové udržitelnosti prakticky nemožné. Pokud odmítneme restrukturalizaci dluhu, pak potřebujeme lepší rovnováhu mezi trestem a pomocí a návrh balíčků, které by umožnil vyhnout se tomu, že země dále zatlačíme do dluhové pasti.
Edite Estrela
(PT) Pane předsedající, Evropa se utápí v bezprecedentní krizi, která by mohla ohrozit eurozónu a evropský projekt. Jedná se o krizi eurozóny, jíž jsou Řecko, Irsko a Portugalsko prvními oběťmi. Útoky na státní dluh těchto zemí mají za cíl oslabit jednotnou měnu. Ti, co si mysleli, že se jedná o problém Řeků, Irů a Portugalců, sami sebe obelhávají: není. Pokud není k dispozici robustní odpověď ze strany Evropské unie, která uklidní trhy, bude se tento tlak šířit do dalších členských států.
Portugalsko nemá problém, pokud jde o udržitelnost veřejných účtů nebo platební neschopnost svých národních bank. Portugalsko musí pokračovat ve strukturálních reformách, které již začaly, aby zvýšilo produktivitu a podpořilo ekonomický růst. Stejně jako v minulosti, Portugalci i tento problém překonají a podstoupí nutné oběti, ale ne více obětí, než je nezbytně nutné.
Nechápeme, proč Evropská unie bude Portugalsku účtovat vyšší úrokové sazby než Mezinárodní měnový fond. Portugalsko bude platit Evropské unii zhruba 3 miliardy EUR na úrocích ročně. Není nutné, aby se pan Blooms a pan Madleners v této sněmovně i mimo ni znepokojovali: daňový poplatník nebude trpět. To, o čem je řeč, je úvěr, ne dar. Jedná se o úvěr, který bude vrácen v plné výši a za úrokových sazeb podobných jako jsou tržní sazby, které Portugalsko platilo asi před měsícem.
V globalizovaném světě nemůže žádná země řešit všechny své problémy sama. Finanční krize již ukázala, že něco, co se děje na druhém konci světa, může zasáhnout každého z nás doma se zničující silou. To je důvod, proč potřebujeme více a lepší Evropy: jednotnější a ambiciózní Evropu. Jsme všichni na jedné lodi: v případě, že se loď potopí, nikdo nebude zachráněn.
(Řečník souhlasil s položením otázky zvednutím modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Pane předsedající, mám pro Portugalce dobrou zprávu. Podle informací, které jsem právě obdržela, bylo ve Finsku dosaženo shody a návrh Komise týkající se půjček Portugalsku byl přijat, a tak Finsko již není překážkou.
Protože je mou rolí i klást otázky, chtěla bych se zeptat svého kolegy na následující: myslíte si, že utahování opasků, které se odehrává v Portugalsku, vám umožní dosáhnout takového ekonomického růstu, který umožní úvěry splatit?
Edite Estrela
(PT) Pane předsedající, ráda bych poděkovala Finům a finskému parlamentu za přijetí tohoto rozhodnutí, které se nese v duchu Společenství a solidarity, jenž při zakládání Evropského společenství převažoval.
Co se týče vaší otázky, říkala jsem vám, že tato úsporná opatření budou Portugalci dodržovat a že i když je to přísný a náročný balíček, uděláme vše pro zvýšení hospodářského růstu, vytvoření větší zaměstnanosti a v zájmu uniknutí těmto problémům.
Charles Goerens
(FR) Pane předsedající, dluhový problém je rozsahu, který dalece přesahuje čistě rozpočtový rozměr. Ve skutečnosti je to politika jako celek, která je ovlivněna krizí veřejného dluhu - má rozpočtový, hospodářský, sociální, evropský a vnitrostátní rozměr. V první řadě však máme před sebou politickou krizi.
Finská strana, pro kterou se stalo distancování od Portugalska koníčkem, dokládá, do jaké míry dluhový problém veřejnost znepokojuje. Nicméně je třeba připomenout, že rétorika strany pravých Finů, která se staví za neposkytnutí pomoci Portugalsku, už ani nemůže být podobnější rétorice, kterou před rokem používali přední političtí představitelé Německa krátce předtím, než byla pomoc poskytnuta Řecku.
Populistické slogany, které přispěly k podstatnému volebnímu úspěchu, dnes ve Finsku, zítra v jiné zemi, jen ve skutečnosti opakují slova vyslovená úctyhodnými politickými vůdci.
Politický střed je místem, kde vznikají nápady, které od sebe odtrhávají hospodářskou a měnovou unii.
Pevně věřím, že problémy lze překonat, pouze pokud vedoucí politici pochopí, že jejich rolí je především uklidňovat napětí, ne ho rozdmýchávat.
Georgios Toussas
(EL) Pane předsedající, to, že je ekonomická krize způsobena zadlužením, je mizernou lží. Je to krize způsobená nadměrnou akumulací kapitálu, krize kapitalistického systému, která jen ukazuje, že se jedná o zastaralý systém, který byl předběhnut událostmi. Kapitalistická krize v Řecku, Irsku a Portugalsku se zhoršuje a bude pokračovat. Dluh a deficit v těchto zemích nejsou národními zvláštnostmi, jsou následky, ne příčinou. Pocházejí z nadměrné závislosti na velkém byznysu: z dotací a daňových úlev pro monopoly, z výdajů spojených s NATO, ze zničení průmyslové výroby a těžby, výroby, textilního a loďařského a opravárenského průmyslu, z vážného narušení zemědělské produkce a z miliard eur pro velké podnikatelské skupiny.
Základní důvod pro tento útok ze strany Evropské unie, buržoazních vlád a kapitálu na příjmy a práva dělnické třídy, hlavní zbraň, která spočívá v dohodě o euru a mechanismu evropské stability - čtěte řízený úpadek -, jde nad rámec kapitalistického řešení krize a dluhu. Strategický cíl Evropské unie, buržoazních vlád a kapitálu není jen přesunout břemeno krize na zaměstnance, ale ohoblovat pracovní sílu na minimum, aby bylo možné zajistit marže monopolních skupin.
Dnešní respekt vzbuzující generální stávka v Řecku vyšle silný bojový impuls ...
(Předsedající řečníka přerušil)
(Řečník souhlasil s položením otázky zvednutím modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Peter van Dalen
(NL) Pane předsedající, máte mé upřímné díky za vaši vstřícnost a toleranci. Mám otázku na pana Toussase. Přesně ví, jak vysvětlit všechny věci, které jsou špatně, co není v tomto systému správně, a vše, co je naprosto nesprávné v tom, co se děje v Evropě a v členských státech. Moje otázka zní, jaká je alternativa? Chcete návrat ke komunistické utopii jako v Severní Koreji, na Kubě a v dalších diktaturách? Je tohle to řešení, k němuž je třeba se vrátit? Je to to, co chcete?
Georgios Toussas
(EL) Chápu, že nejste schopni předložit návrhy na řešení akutních problémů, kterým čelí pracovníci jak ve vaší zemi, tak v ostatních 26 členských státech Evropské unie. Mohu vás informovat, že předtím, než Řecko přistoupilo k Evropské unii, řecká komunistická strana vyjádřila své námitky a informovala Řeky o následcích. Po třicet let od vstupu Řecka do Evropské unie, nebo, chcete-li, dokonce už od roku 1957, kdy bylo Evropské společenství uhlí a oceli přeměněno v EHS, vidíme toto: zisk pro kapitalisty, obtíže pro pracující. Lidé budou bojovat, aby tento rozpor vyřešili.
Andrew Henry William Brons
Pane předsedající, eurozóna předepisuje 17 různým ekonomikám jedinou hodnotu měny a standardizované úrokové sazby. Kdyby byly neúspěšné země zůstaly mimo eurozónu, hodnota jejich měn by klesla a v důsledku by došlo k rozšíření vývozu, jemuž by napomáhaly nízké úrokové sazby stanovené jejich centrálními bankami. Nadměrná hodnota měny a nyní stoupající úrokové sazby zhoršily stagnaci, která s sebou přinesla klesající příjmy z daní, škrty v oblasti služeb a rostoucí státní dluhy. Bylo by v jejich zájmu opustit zónu, ale pokles hodnoty jejich měn by pak zvýšil jejich zadluženost.
Británie, která se nachází mimo eurozónu, by neměla být těmito dluhy ovlivněna, ale naše předchozí vláda podepsala dluhy ve výši 10 miliard britských liber v rámci ustanovení Lisabonské smlouvy o mimořádných událostech a současná vláda tak bude i nadále přímo i nepřímo poskytovat půjčky. Řecko a Irsko nakonec možná své dluhy nesplatí a my všichni uvidíme, že jsme jen vyhodili peníze.
Paulo Rangel
(PT) Pane předsedající, rád bych začal tím, že samozřejmě věřím, že dosažená dohoda pro Portugalsko je vyvážená. Pro lidi je to velmi striktní dohoda, ale v podstatě zdůrazňuje strukturální reformy ke zvýšení růstu a konkurenceschopnosti. Myslím si, že to je velmi pozitivní.
Nezaujímám týž postoj jako ostatní zde, kteří se domnívají, že země jako Řecko, Irsko a Portugalsko dělaly vše správně: že neudělaly žádné chyby a že nezašly příliš daleko; že vše dělaly správně a že to byla jen mezinárodní krize, která způsobila problémy. Ne, naše vlády dělaly chyby a měly špatné politiky, ale to neznamená, že nyní není možné v rámci Evropské unie opět naskočit a směřovat správným směrem.
Je proto důležité si uvědomit, že je ve skutečnosti třeba říci těm orgánům veřejného mínění, které jsou proti podpoře zemí v obtížích a proti tomu, aby se jim dávaly peníze: těmto zemím peníze půjčují. Kromě toho je půjčují za velmi vysoké úrokové sazby, takže ve skutečnosti dělají obchod, který je příznivý pro jejich rozpočty a jejich obyvatele. Nicméně bych také chtěl říci, že je možná čas na celkovou evropskou odpověď tím, že přijmeme eurobondy a přijmeme možnost jejich prodeje na primárním trhu, abychom reagovali na mezinárodní trhy.
Možná, že je na čase, aby sama Komise, Evropský nástroj finanční stability a Mezinárodní měnový fond přezkoumaly úrokové sazby a jejich snížením umožnily trvalý růst v zemích, které jsou v současné době v nesnázích.
(Řečník souhlasil s položením otázky zvednutím modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Sven Giegold
Pane předsedající, za prvé bych chtěl říci, že se stydím za množství nacionalismu a krátkozrakosti, které byly vyjádřeny v této rozpravě. Pane Rangeli, mám na vás otázku. Máte pocit, že úrokové sazby, které budete muset zaplatit v rámci budoucího programu, by měly být sníženy? Pomohlo by snížení těchto sazeb vaší zemi?
Paulo Rangel
(PT) Pane předsedající, myslím si, že by sazba měla být nižší nejen pro Portugalsko, ale i pro Irsko a Řecko. Myslím, že bude velmi obtížné dosáhnout cílů, aniž by došlo ke snížení úrokových sazeb, jak jsme v současné době svědky v případě Řecka. Nicméně ať již to bude jakkoliv, myslím, že existuje možnost a že dveře jsou otevřené.
Pokud bude Portugalsko schopné důsledně vyhovět závěrům dohody v prvních několika měsících, myslím, že bude v takové pozici, aby se v průběhu šesti až devíti měsíců obrátilo na Evropský nástroj finanční stability a Mezinárodní měnový fond a požádalo o přezkoumání sazeb. Myslím, že by to bylo dobrou zprávou pro Portugalce a myslím si, že by to bylo dobrou zprávou i pro Evropskou unii.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, chci jen k této diskusi přidat irský hlas: i já sdílím rozčarování s rozsahem nacionalismu v této místnosti. Jsem zklamaná, že je tato sněmovna z poloviny prázdná, i když se jedná o diskusi, která je z celého zasedání pro Evropu nejdůležitější.
K úrokovým sazbám: aby bylo naprosto jasné, zemím by neměly být vyměřeny penalizující sazby. Nepomáhají jim s obnovou a nepomáhají udržitelnosti dluhu. Mohla bych svých posledních 30 vteřin využít k tomu, abych požádala Komisi, aby řešila otázky týkající se udržitelnosti zadlužení Irska a našich kolegů, kteří mají potíže?
Mohla bych také položit otázku na téma politické způsobilosti Evropské unie? V pondělí jsem v našem parlamentu v Dublinu hovořila o štěpení solidarity v Evropské unii. Neříkám to s žádným potěšením. Soukromě jsem to sdělila i komisaři. Jedná se o skutečný a vážný problém. Děsím se dne, kdy bychom mohli být ovládáni krajní pravicí či krajní levicí. Proboha, ať se spojí střed.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Pane předsedající, tato rozprava byla užitečná. Pro země čelící krizi se jedná o velmi vážnou situaci, ale ta je stejně závažná pro Německo, Rakousko a Finsko, protože daňoví poplatníci v těchto zemích trpí rozpočtovými škrty a prošli vážnými krizemi.
Otázky byly oprávněné, a proto je velmi důležité, aby se portugalský problém stal ukázkovým příkladem toho, jak lze krizi držet na uzdě, řešit ji a zabránit jejímu šíření. Myslím, že Portugalsko se nyní musí nejprve postarat o to, aby prodejem svých aktiv splatilo půjčky, jak již bylo řečeno. Musí také jednat s jednotlivými věřiteli a musí zaznít konkrétní návrhy a nápady, jak lze nad touto krizí zvítězit.
Voliči v Německu, Rakousku a Finsku se za tuto záležitost nepostaví, pokud by například měly být poskytnuty další záchranné balíčky Řecku, nebo pokud by tento případ selhal.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Pane předsedající, Portugalsko je další zemí, která potřebuje finanční pomoc z eurovalu, ale buďme upřímní: musíme připustit, že označení této krize jako "dluhová", případně jako "krize eura", je velmi zavádějící.
Navozuje totiž dojem, že euro je v krizi kvůli tomu, že některé členské státy nejsou schopny rozumně hospodařit a přehnaně se zadlužují. Ale Irsko či Portugalsko hospodařily disciplinovaně a do problémů je dostala krize, kterou nezpůsobily. Nezodpovědné byly slabě regulované banky. A byly to právě náklady na záchranu těchto bank, které dostaly některé státy eurozóny do finančních problémů. Současná krize je tedy spíše krizí evropského bankovního sektoru.
dle slovenského orginálu je řeč o eurovalu, nikoli eurobondu
Pokud budeme upřímní, euroval, respektive jeho nová podoba po roce 2013, určitě nebude stačit. Náklady na záchranu eura je třeba snížit tím, že přinutíme komerční banky přiznat ztráty, a hned dalším krokem by měla být efektivní regulace finančního sektoru.
Peter van Dalen
(NL) Pane předsedající, současný přístup k dluhové krizi stupňuje problémy. Ano, Řecku, Portugalsku a Irsku se nabízí urovnání dluhu, ale jejich dluhy se zvětšují, nikoliv snižují. Tento přístup je katastrofa - řeší dluhový problém tím, že přidává další dluhy. Pane předsedající, Evropa musí opustit tabu odepsání dluhu. Můžeme postoupit v restrukturalizaci veřejného dluhu částečným odpisem pohledávek v kombinaci s prosazováním požadavků na zpřísnění opatření Paktu o stabilitě a růstu, včetně automatické penalizace. Jedná se samozřejmě o tvrdý přístup, který je nastaven tak, aby otřásl bankami, některými důchodovými institucemi a držiteli dluhopisů, ale musíme se z toho dostat. Jde o to, že bez bolesti není zisku. Odpis veřejných dluhů v kombinaci s uplatněním přísných požadavků otevírá cestu k nové budoucnosti. Pokud to neuděláme, existuje jen jedna budoucnost, v níž slabé země opustí eurozónu.
Miguel Portas
(PT) Pane předsedající, komisaři Rehne, minulý měsíc prezident Portugalské republiky požádal Komisi, aby byla "vynalézavá", a vaše odpověď prezidentu mé země pronesená s arogancí koloniálního guvernéra zněla: "v případě Portugalska jsme vynalézaví byli". To je důvod, proč vám nyní chci odpovědět. Evropská komise byla vynalézavá při vnucování tříletého vládního programu a preferované vlády státu tři týdny před volbami. Evropská komise byla vynalézavá v tom, že po tomtéž státu požadovala 6% úrokovou sazbu a v tom, že uvrhla Portugalsko do recese na další dva roky.
Evropská komise neprojevila vynalézavost v jediné oblasti, kde ji projevit měla, protože všichni potřebujeme dluh restrukturalizovat, znovu jej vyjednat a zapojit věřitele do řešení. Prosím, pane komisaři, zapátrejte ve svém svědomí: rezignujte a Evropa vám za to poděkuje.
Franz Obermayr
(DE) Pane předsedající, na rozdíl od svých kolegů, kteří překročili svůj čas podobně, jako se překračuje rozpočet, se pokusím být stručný.
Mezi mnoha chytrými analýzami a reakcemi je jedna otázka, která nebyla položena. Tou otázkou je, co by tomu řekli občané států, které jsou čistými přispěvateli. Daňové sazby ve výši 50 %, vysoká životní úroveň a vysoká úroveň sociálních služeb nejsou náhoda. Znamená to, že občané tvrdě pracují a hodně vydělávají.
Solidarita, na niž se zde dnes často odkazuje, zahrnuje také solidaritu s občany našich domovských zemí. Byl zmíněn případ Švédska. EU nezasáhla ve formě finanční pomoci. Místo toho došlo k restrukturalizaci, byly provedeny škrty v oblasti sociálních služeb a byly omezeny veřejné služby. Jinými slovy, byla zavedena přísná fiskální politika. Toto musíme vysvětlit zemím, které jsou předmětem dnešní rozpravy. Bez přísné fiskální politiky a značného úsilí na jejich straně toto nebude fungovat.
Olli Rehn
člen Komise. - Pane předsedající, zaměřím se jen na jedno téma, protože na něj budu potřebovat svých pět minut.
V posledních týdnech a dnes i v této sněmovně zaznělo mnoho hlasů ve prospěch restrukturalizace dluhu v Řecku. Zní to velmi jednoduše a elegantně. Musím však říci, že zastánci restrukturalizace státního dluhu ignorují její potenciálně zničující důsledky pro finanční stabilitu v zemi i v eurozóně jako celku a také důsledky pro hospodářský růst a zaměstnanost.
Pojďme přemýšlet o tom, jaké důsledky restrukturalizace dluhu může mít. Samozřejmě mluvíme o hypotetické situaci, stejně jako zastánci restrukturalizace dluhu, ale dostatečně rozumíme kanálům dopadu na finanční stabilitu a ekonomickou aktivitu, abychom vytvořili co nejpravděpodobnější scénář. Takto by to tedy s největší pravděpodobností mohlo dopadnout:
Držitelé obligací by dostali velkou ránu - tedy domácnosti se svými nástroji spoření, například s důchodovým spořením, a stejně tak institucionální investoři, jako jsou penzijní fondy a pojišťovny. Banky by také nesly náklady. Z loňského zátěžového testu bank víme, že řecké banky drží státní cenné papíry ve výši 48 miliard dolarů, tedy řecké vládní dluhopisy. Co by se stalo? Restrukturalizace státních cenných papírů by vážně narušila jejich kapitálovou základnu. Například i 30% sestřih by znamenal, že velká část bankovního systému by trpěla nedostatkem kapitálu, zatímco 50% sestřih, který mnozí obhajovali, by způsobil, že velká část řeckého bankovního systému by byla jednoduše insolventní.
Restrukturalizace dluhu v Řecku bude tedy mít významné důsledky pro zdraví bankovního sektoru v Řecku, stejně jako pro jakékoliv banky, které mají řecké cenné papíry.
Samozřejmě nemám rád banky, ani nedělám svou práci v první řadě proto, abych je zachránil, ale je pravdou, že takováto závažná bankovní krize by vedla k masivní úvěrové krizi. Nejedná se o nějakou teoretickou situaci. Jedná se o velmi pravděpodobný výsledek. Masivní úvěrová krize. Navíc prostřednictvím ratingu by byla skupina zajištění, kterou mají řecké banky k dispozici, pravděpodobně zničena. Roztavila by se. Následky by klidně mohly být i masivní úvěrová krize, možné hromadné odchody klientů od bank, zmrazení vkladů nebo kapitálová kontrola. Co je naprosto jisté, je, že by v Řecku došlo k bezprecedentnímu hospodářskému poklesu.
Dovolte mi připomenout, že během více než pěti let se argentinský HDP propadl téměř o polovinu. Pomohlo by to Řecku nebo Evropě? Pochybuji o tom. Ani takový drsný sestřih jako je 50% by nesnížil míru zadlužení pod 100 % HDP, za předpokladu, že mezinárodní věřitelé jako členské státy eurozóny nebo MMF by byly z tohoto zástřihu vyloučeny.
Řecko má stále velký rozpočtový schodek, který musí financovat. Kdo by byl ochoten půjčit Řecku druhý den ráno poté, co zničilo 70 % nebo 50 % nebo 30 % z finančního bohatství předchozích investorů? Kdo by byl ochoten půjčit Řecku ráno poté?
Restrukturalizace dluhu by na velmi dlouhou dobu Řecku snížila přístup na finanční trhy a cílem programu EU/MMF je opravdu poměrně rychlý návrat na trhy za účelem financování řeckého státního dluhu tak, aby za úvěry nemuseli ručit evropští daňoví poplatníci. To je cílem tohoto manévru.
Připomeňme si, že v konečném důsledku vyžaduje fiskální solventnost stabilizaci, tedy snižování veřejného zadlužení - tj. dosažení základních strukturálních přebytků a úrovně stabilizující dluh.
Řecko si stále žije nad poměry a hlavní je, že musí začít vydělávat více, než spotřebuje, a musí být také schopné zaplatit úrokové sazby ze svého zadlužení.
Řecko potřebuje primární strukturální přebytek a restrukturalizace dluhu by tento zásadní problém neřešila. Proto jsou nakonec hlavní determinanty solventnosti Řecka politické a sociální povahy - naprostá důslednost, aby se primární přebytek stabilně a dlouhodobě držel na vysoké úrovni kolem 5 % HDP.
Máme takové příklady. Belgie se takto úspěšně chovala v 90. letech, a to téměř deset let. Navíc šest členských států EU bylo schopno udržet primární přebytek přes 4 % po dobu nejméně čtyř let, takže to není nemožné. Je to jistě velmi náročné, ale již se to povedlo a je to tedy proveditelné také v Řecku, pokud v zemi existuje politická vůle a jednota. Je to jediný způsob, jak Řecko může zabránit mnohem horším možnostem.
Co se týče budoucnosti Evropy, nacházíme se opravdu na důležité křižovatce. Tato rozprava je o krizi státního dluhu. To má důsledky pro euro, pro budoucnost Evropy. Víte to velmi dobře. Musím říci, že jsem velmi znepokojen rozdíly ve vnitrostátních politických debatách, které jsme v poslední době slyšeli a které rovněž odrážejí rozpravy v této sněmovně. Ve střední a severní Evropě existuje politická únava, pokud jde o podporu zemí v nesnázích; v jižní Evropě je únava z reforem týkající se provedení nezbytných reforem. Musíme najít energii a společně tuto únavu překonat. Musíme přes tyto rozdíly stavět mosty, abychom zachránili Evropu, a potřebujeme učinit nezbytná rozhodnutí, aby se zabránilo další, ještě horší krizi a aby se umožnilo celé Evropě, aby se zotavila z této velmi vážné finanční krize, kterou jsme zažili v posledních letech.
András Kármán
Pane předsedající, vážení poslanci, rád bych se zamyslel nad dvěma myšlenkovými proudy. I když krize bankovního systému bezpochyby výrazně přispěla k našim současným ekonomickým problémům, bylo by chybou zastírat, že většina problémů vznikla před krizí z nedostatku fiskální disciplíny v řadě zemí, z hospodářské politiky, která neposilovala konkurenceschopnost, a z nedostatku koordinace evropské hospodářské politiky.
Je tedy zřejmé, že je zapotřebí komplexní evropské odpovědi. Její dva důležité prvky, které jsou rovněž hlavními prioritami maďarského předsednictví, jsou evropský semestr a provádění reformy hospodářské správy.
Provádění obou priorit dosáhlo důležité, rozhodující fáze. Co se týče evropského semestru, zavázali jsme se k jeho včasnému úspěšnému uzavření. Stabilita členských států a konvergenční programy, stejně jako národní programy reforem, mají být podle plánu projednány na zasedání Rady ECOFIN v červnu a doufám, že tyto programy konečně přinesou skutečný průlom do fiskální a hospodářské politiky všech členských států.
Intenzivní práce na balíčku šesti návrhů probíhá v trialogu. V souvislosti s tím maďarské předsednictví oznámí nejdůležitější body návrhů Parlamentu na zasedání ministrů financí příští týden a při této diskusi požádáme Radu o mandát, abychom co nejrychleji dosáhli ještě v červnu úspěšné dohody ohledně šesti legislativních návrhů.
Zodpovědný a flexibilní přístup je vyžadován jak od Rady, tak od Evropského parlamentu, a já pevně věřím, že v dnešní situaci by dohoda vyslala výrazně pozitivní signál také trhům. Kromě toho by dokládala schopnost evropských orgánů zodpovědně a bezodkladně spolupracovat, když to Evropa velmi potřebuje.
Pokud jde o portugalský program a tři programy přizpůsobení obecně, za prvé bych rád přivítal parlamentní dohodu o finanční politice. Všichni víme, že je to nesmírně důležité z hlediska fungování nástroje evropské finanční stability. Zároveň bych chtěl zdůraznit, že i z programu hospodářské politiky, který sestavila trojka ve vztahu k Portugalsku, je zřejmé, že programy navržené pro Řecko, Irsko a Portugalsko se přizpůsobují charakteristikám jednotlivých zemí a nejsou v žádném případě podobné.
V případě Řecka je kladen důraz především na uvedení rozpočtu do pořádku. V případě Irska lze považovat za klíčový prvek konsolidaci bankovního systému. Co se týče Portugalska, nejdůležitější částí jsou patrně strukturální reformy a reformy trhu práce a trhu s komoditami. Jak všichni víme, v případě Portugalska je nesmírně důležité, aby se ve střednědobém horizontu ekonomika vydala na cestu vyššího růstu a posílila konkurenceschopnost.
Věřím, že i když provádění programů hospodářské politiky týkajících se smluv o úvěrech znamená pro členské sáty značné úsilí, zároveň je to také příležitost postavit se čelem k dlouhodobým strukturálním problémům a najít pro ně v krátké době řešení a odpovědi, což by ve střednědobém horizontu mohlo v těchto zemích vést k udržitelnému a vyššímu růstu.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
George Sabin Cutaş
Euro zažívá pokles v době, kdy se hovoří o tom, že Řecko potřebuje získat druhý úvěr od Evropské unie. Musíme si položit otázku, zda situace v Řecku a v dalších evropských státech v nesnázích není důsledkem kroků finančních spekulantů, které jsou založené na taktice "rozděl a panuj". Zrovna nedávno se Portugalsko stalo třetím státem, který musel požádat Evropskou unii o úvěry. Finanční spekulanti zapomněli na problémy bank, které bylo obtížné zachránit, a zaměřují svou pozornost na evropské státy v nesnázích. Nízký rating veřejného dluhu tak znemožnil získat půjčku na splacení dluhu. Myslím, že je zapotřebí evropské ratingové agentury, která se odkloní od finančních spekulací. Na druhou stranu je nezbytné, aby byly vydány eurobondy a projevila se tak ochota zachránit euro.
João Ferreira
Dluhový problém je vzhledem k jeho rozsahu a souvisejícímu omezení víc než jen skutečný problém pro země jako Portugalsko: představuje ústřední prvek násilné sociální, ekonomické, politické a ideologické kampaně, jejíž skutečné příčiny jsou skryty. Nejnovějším vyjádřením této ofenzivy v Portugalsku je protiprávní zásah "trojky", Mezinárodního měnového fondu, Evropské komise a Evropské centrální banky. Jedná se o nepřijatelné rabování národních zdrojů portugalských pracujících a lidu do kapes finančního kapitálu. EU - takto odhalujíc svou skutečnou povahu a cíle - tento proces rabování zprostředkovává a zároveň vytváří institucionální podmínky k jeho provádění a prohlubování. Probíhající proces cizí intervence je velmi výmluvný. Zahrnuje základy asociálních opatření prováděných v jiných zemích, jako je Řecko a Irsko, ale i těch, které patří do "Paktu euro plus" uvaleného evropskými mocnostmi. Až vejde v platnost, zhorší situaci v jednotlivých státech, zhorší hospodářskou recesi, nezaměstnanost, chudobu, sociální nerovnost a národní závislost. Až bude realizován, tento skutečný program podrobení se, jak ukazuje situace v ostatních zemích, zhorší podmínky, které údajně tuto intervenci motivovaly: jinými slovy obtíže při řešení neúnosných a rostoucích nákladů na státní dluh.
Bruno Gollnisch
Příčinou krize státního dluhu je spekulace o zadluženosti členských států, které přišly na pomoc bankovnímu sektoru, jenž je přímo zodpovědný za hlubokou krizi, kterou zažíváme. Bankovní sektor se vyhnul veškeré své zodpovědnosti, především své finanční zodpovědnosti, a rekordně vydělává, zatímco se od evropských daňových poplatníků a pracovníků požaduje, aby si utáhli opasky. Posvátné trhy nyní udávají takt. Komise a vlády jsou posedlé jedinou věcí: aby je uklidnily. Celý minulý víkend byl naplněn dezinformacemi o restrukturalizaci dluhu a o tom, že Řecko opustí euro: zvěsti šíří ti, kteří vsadili miliardy na nesplácení dluhů, které se v první řadě snaží vytvořit. Zdá se, že restrukturalizace dluhu by byla katastrofa - pro soukromé investory. Současně se dozvídáme, že například Banque Nationale de Paris (BNP) by ztratila mnohem méně než 6 miliard EUR očekávaného zisku v tomto roce. Nebo že bez přemrštěné úrokové sazby by schodek Řecka činil 1,5 % HDP místo 8 %. Spekulanti se nadívají penězi daňových poplatníků a je zřejmé, že mají v úmyslu nechat je vykrvácet. Nastal čas, abychom tento nezdravý cirkus zastavili.
Angelika Werthmann
Jedna věc je jasná nám všem. Dopady hospodářské a finanční krize lze ještě všude cítit a vyvolávají řadu otázek. Je nepochybné, že EU musí na krizi reagovat. Mám několik myšlenek týkajících se zátěžových testů bank. Celkem bylo testováno 91 velkých evropských bank a 7 jich selhalo. V této oblasti mám jednu zásadní kritiku, a sice že nebyly vyhodnoceny důsledky úpadku země, a ta možnost zde zůstává, když se podíváme na Řecko, Irsko a Portugalsko. Nejnovější zátěžové testy se zaměřily na tvrdé ukazatele kapitálové přiměřenosti, ale měla by být také zahrnuta kritéria likvidity. Je zřejmé, že tyto výsledky musí být zveřejněny, aby bylo dosaženo požadované úrovně transparentnosti.
