Stemmeforklaringer
Mundtlige stemmeforklaringer
Jan Březina
(CS) Hr. formand! Jeg stemte imod Böge-betænkningen om anvendelse af midler fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, da det især i det østrigske tilfælde drejer sig om en yderst usystematisk tilgang, som kommer til udtryk i et hidtil uset højt støtteniveau pr. person. Hvis vi skal have en tidsbegrænset individuel støtte, der skal hjælpe arbejdstagere, der er ramt af afskedigelser som følge af globaliseringen, skal en sådan støtte gives i forhold til de reelle individuelle behov og den reelle økonomiske sammenhæng. Men det er ikke tilfældet, og den procedure, man bruger til fastlæggelse af denne støtte, er tværtimod tilfældig og vilkårlig. Jeg mener derfor, at det er nødvendigt at fastlægge klare kriterier. Det løser ikke problemerne at bruge penge på denne måde. Det er tværtimod spild af skatteborgernes penge.
Syed Kamall
(EN) Hr. formand! Grunden til, at mange af os er interesseret i handel, er, at vi mener, at det vil hjælpe de fattigste lande til at komme ud af fattigdommen. Vi ved, at den bedste måde til at komme ud af fattigdommen på er at hjælpe iværksætterne i de fattigere lande. Iværksætterne i mange fattige lande råber på hjælp og åbne markeder, og det er vigtigt, at vi støtter dem.
Men vi skal også se på, hvad vi gør inden for vores egne grænser, hvor vi opretter hindringer for en lettelse af handelen med fattige lande. De fattige lande betragter i mange tilfælde handelsreglerne som skæve og uretfærdige over for dem, og de ser på ting som den fælles landbrugspolitik, bomuldssubsidierne, sanitære og fytosanitære standarder og told på import af produkter af høj værdi. Det er vigtigt, at vi viser, at handelssystemet virkelig er åbent, og at vi hjælper de fattigste lande så meget som muligt med at udrydde fattigdommen.
Nirj Deva
(EN) Hr. formand! Hvis vi skal afhjælpe fattigdommen i verden, er det nødvendigt at øge verdenshandelen. Hvis vi slår ind på protektionismens vej på grund af den nuværende finanskrise i verden, vil vi blot forsinke arbejdet med at bringe millioner af mennesker ud af fattigdommen, og millioner af mennesker vil dø. Hvis vi ikke tager fat på denne udfordring nu og ser videre ud over krisen, vil i efterlade os en arv af et så frygteligt omfang, at en milliard mennesker ikke vil kunne leve.
Vi har en fødevarekrise, vi har klimaforandringer, vi har global opvarmning, vi har oversvømmelser, jordskælv og mange andre katastrofer, som kræver vores hjælp, og den eneste måde, hvorpå vi kan forbedre livet for alle, er ved at øge verdenshandelen, og jeg er taknemmelig for, at den nye indstillede handelskommissær lytter til mig.
Marc Tarabella
(FR) Hr. formand! I forbindelse med dette beslutningsforslag om Verdenshandelsorganisationen og i modstrid med de udtalelser, de tidligere talere er kommet med, mener jeg ikke, at det er den internationale handel, som kan sikre, at færre end en milliard mennesker vil dø eller komme til at lide af underernæring, men derimod subsistenslandbruget, og det længe før den internationale handel kan gøre det.
Jeg har allerede haft lejlighed til at tale i forhandlingen, og da især ændringsforslaget vedrørende offentlige tjenesteydelser og nødvendigheden af, at regeringerne kan kontrollere de offentlige tjenesteydelser, når det drejer sig om grundlæggende problemer som f.eks. vand og energi, er blevet forkastet, har jeg stemt mod dette beslutningsforslag.
Skriftlige stemmeforklaringer
Andrew Henry William Brons  
Vi er ikke laissez faire-kapitalister, og vi går ind for offentlig støtte til de arbejdstagere, der uden egen skyld har mistet deres arbejde. Vi ønsker principielt, at en sådan hjælp ydes af en suveræn stat til dens egne arbejdstagere. Og vi er naturligvis heller ikke engang for medlemskab af EU. Men Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen eksisterer, og der er afsat penge til den.
Denne fond er en uvelkommen erstatning for medlemsstaternes hjælp. Hvis det blev foreslået at hjælpe britiske arbejdstagere med midler fra denne fond, ville jeg naturligvis støtte det. Derfor vil jeg modvilligt støtte, at svenske, hollandske og østrigske arbejdstagere får hjælp fra fonden. Hvis man stemmer nej, vil pengene ikke blive givet tilbage til skatteborgerne. EU ville beholde pengene og måske bruge dem på andre, mindre fortjenstfulde sager.
Diogo Feio  
Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen blev oprettet med henblik på at yde supplerende hjælp til arbejdstagere, der var blevet ramt af følgerne af større ændringer i den internnationale handelsstruktur. Portugal, Tyskland, Spanien, Nederlandene, Sverige, Irland og Østrig har allerede ansøgt om midler, og det viser, at dette problem berører medlemsstater i forskellige geografiske områder og med forskellige økonomiske modeller og forløb.
Situationer som denne, der opstår med foruroligende hast, kræver, at beslutningstagerne grundigt overvejer den europæiske økonomiske og sociale model og dens bæredygtighed og fremtid. Det betyder også, at det er absolut afgørende at skabe nye arbejdspladser af høj kvalitet. Hvis det skal lykkes, er det nødvendigt at give støtte til, fjerne byrderne fra og skære i unødvendigt bureaukrati for alle dem, der er villige til at risikere at starte nye virksomheder og gå med i innovative projekter til trods for vanskelighederne.
Ligegyldigt hvor stor hjælp man giver arbejdstagerne, vil det være nyttesløst, hvis den ene virksomhed efter den anden hele tiden lukker, og hvis vi ikke kan vende investeringsflugten i Europa.
De sager, jeg støtter, vedrører Sverige, Østrig og Nederlandene, og de fandt bred opbakning i de relevante udvalg i Parlamentet både med henblik på at fremlægge et beslutningsforslag og en udtalelse.
Ilda Figueiredo  
Selv om vi stadig forholder os kritisk til Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, da vi mener, at det ville have været bedre at vedtage foranstaltninger, der ville have forhindret arbejdsløsheden i første omgang, stemte vi for anvendelsen af denne fond for at hjælpe de arbejdstagere, der er ramt af følgerne af virksomhedsomstruktureringer eller liberaliseringen af den internationale handel.
I dette tilfælde drejer det sig om anvendelsen af ca. 16 mio. EUR til Sverige, Østrig og Nederlandene for at give hjælp til de arbejdstagere, der er blevet afskediget i automobil- og bygningsindustrierne.
Det er femte gang, at fonden er blevet anvendt i 2009, og et samlet beløb på 53 mio. EUR er indtil videre blevet brugt ud af de planlagte 500 mio. EUR. Det er ret symptomatisk, at det ikke er ret meget mere end 10 % af det planlagte beløb, der er blevet brugt i en tid med en alvorlig social krise, og det i sig selv viser i det mindste, at der er behov for en revision af fondens bestemmelser.
Françoise Grossetête  
Jeg stemte for Böge-betænkningen om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen. Fondens formål er at beskytte arbejdspladser og gøre det lettere for de arbejdstagere, der er blevet arbejdsløse som følge af ændringerne i den internationale handelsstruktur og den globale finansielle og økonomiske krise, at komme tilbage til arbejdsmarkedet igen.
Tre år efter fondens oprettelse i 2006 - og i den nuværende sammenhæng med en global økonomisk og finansiel krise - var det vigtigt at lempe betingelserne for anvendelsen af denne europæiske fond. Sverige, Østrig og Nederlandene er i dag målet for disse hurtigere og mere effektive foranstaltninger, og jeg ser frem til, at alle EU-medlemsstaterne får støre adgang til denne finansiering. Fonden hører ind under den finansielle ramme for 2007-2013 og det maksimale beløb fra fonden må ikke overstige 500 mio. EUR om året, men det er meget vigtigt, at disse midler gennemføres fuldt ud, hvilket ikke er tilfældet i dag.
EU skal bruge alle sine midler i håndteringen af følgerne af den økonomiske krise.
Jörg Leichtfried  
Jeg stemmer for betænkningen om at yde Østrig, Sverige og Nederlandene en støtte på 15,9 mio. EUR. Som følge af den globale økonomiske krise er i alt 744 arbejdstagere blevet arbejdsløse i automobilforsyningsindustrien alene i Steirmark. Den ansøgning, som Østrig med rette indsendte, om en støtte på i alt 5 705 365 EUR fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, er nu blevet godkendt af EU.
Det er fuldt berettiget, da Østrig er blevet særlig hårdt ramt af faldet i eksporten. Eksporten af vejkøretøjer og biler er f.eks. faldet med henholdsvis 51,3 % og 59,4 %. På grund af den tætte forbindelse mellem virksomhederne i automobilindustrien og på grund af mange leverandørers ringe diversificering kan krisen mærkes i hele automobilindustrien.
Jean-Luc Mélenchon  
Svenske, østrigske og hollandske arbejdstagere er ofre for globaliseringen. Vi understreger igen vores stærke modstand mod den filosofi, der ligger til grund for fonden, og som gør de europæiske arbejdstagere til blotte "justerbare variabler", der muliggør en glat gennemførelse af en slags neoliberal globalisering, som der aldrig bliver sat spørgsmålstegn ved. De store giganters interesser, som f.eks. det amerikanske selskab Ford, den nuværende ejer af Volvo, som havde et overskud på næsten 1 mia. USD i tredje kvartal af 2009, eller Aviva, Axa og BlackRock, der er de største aktionærer i Heijmans NV, fortrænger i dag de europæiske borgeres generelle interesser.
Nuno Melo  
EU er et område med solidaritet. Det er denne ånd, der ligger til grund for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen. Fonden giver nødvendig støtte til de arbejdsløse og ofrene for de udflytninger, som finder sted i den globaliserede sammenhæng. Det er endnu mere nødvendigt, når vi ser, at virksomhederne flytter for at drage fordel af den billigere arbejdskraft, man kan finde i forskellige andre lande, især Kina og Indien, og prisen herfor er ofte social, arbejdsmæssig og miljømæssig dumping.
Andreas Mölzer  
Det er endnu en gang nødvendigt at afbøde følgerne af globaliseringen ved hjælp af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen. Denne gang er Steiermark desværre også blevet hårdt ramt. I alt 744 mennesker fra ni forskellige virksomheder har mistet deres arbejde i de sidste måneder, og derfor har Steiermark-provinsen bedt EU om hjælp. Som det var tilfældet med tidligere ansøgninger, blev alt grundigt undersøgt, og jeg er glad for, at befolkningen i Steiermark opfylder alle kravene. Denne finansielle og økonomiske krise understreger endnu en gang klart globaliseringens negative konsekvenser.
Set i det lys er det så meget desto mere uforståeligt, at Parlamentet i dag har vedtaget et beslutningsforslag om mere liberalisering og afskaffelse af handelshindringer og dermed mere globalisering. Indtil der sker en ændring af tankeganen i EU, kan vi ikke gøre andet end at begrænse globaliseringens ødelæggelser i de berørte lande. Derfor stemte jeg uden tøven for en anvendelse af fondens midler.
Wojciech Michał Olejniczak  
Jeg støttede anvendelsen af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, fordi situationen på arbejdsmarkedet i dag kræver, at vi handler for alle arbejdstagerne. De tidligere kriser var kendetegnet ved, at de ramte bestemte regioner, og at de var koncentreret på ét sted. Dengang kunne de, der mistede deres arbejde eller havde økonomiske problemer, tage til udlandet for at finde arbejde, eller de kunne have flere jobs. Men i dag har de ikke sådanne muligheder på grund af finanskrisens globale karakter.
Den aktuelle krise på finansmarkederne kræver, at vi hjælper mange millioner mennesker, som har mistet deres arbejde i det sidste år. Jeg taler naturligvis ikke kun om hjælp til at finde arbejde, men også om, at vi skal bruge arbejdsmarkedets elasticitet og hjælpe arbejdstagerne til at opnå nye kvalifikationer og organisere den nødvendige uddannelse, f.eks. i brug af computere, samt til at give karriererådgivning. De fleste af pengene i Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen bør bruges til at fremme iværksætterånd og give hjælp til selvstændig virksomhed, for når folk har mistet deres arbejde og opretter deres egen virksomhed og derved skaber indtægter for sig selv, giver det mulighed for at bevare den økonomiske stabilitet og udvikle sig.
Jeg mener, at der i høj grad er brug for programmer som Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, fordi de reagerer på specifikke situationer, og fordi de direkte hjælper dem, der har lidt mest under følgerne af denne krise.
Aldo Patriciello  
Jeg vil først gerne takke ordføreren for hans fremragende arbejde. Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen er et instrument, der i stigende grad bruges af Europa-Parlamentet på grund af det vanskelige stadium med økonomisk konvergens, som vores kontinent gennemlever for øjeblikket.
Det viser, at Europa-Parlamentet, da det blev konfronteret med krisen, kunne vedtage politiske foranstaltninger til gavn for de borgere, vi repræsenterer, via en bred vifte af politiske tiltag. Derfor stemte jeg for fonden i forvisning om, at den er et afgørende redskab for arbejdstagernes faglige og dermed sociale integration, efter at de har mistet deres arbejde.
Marit Paulsen, Olle Schmidt og Cecilia Wikström  
Sverige har ansøgt om hjælp fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i forbindelse med afskedigelserne inden for den svenske automobilsektor.
Vi er overbevist om, at frihandel og markedsøkonomien gavner den økonomiske udvikling, og vi er derfor principielt imod økonomisk støtte til lande og regioner. Men denne økonomiske krise har været dybere end nogen anden krise, som Europa har oplevet siden 1930'erne, og den har ramt bilfabrikanterne i Sverige, og især Volvo, særlig hårdt.
De afskedigelser, som Volvo har gennemført, anses af Kommissionen for at have betydelige negative konsekvenser for den regionale økonomi i Vestsverige. Hvis Europa-Parlamentet ikke handler, vil arbejdstagerne hos Volvo og Volvos leverandører blive hårdt ramt. Der er stor risiko for marginalisering og varig udelukkelse, hvilket vi som liberale ikke kan acceptere. Vi føler stærkt med dem, der er ramt af arbejdsløshed, og ser gerne uddannelsesforanstaltninger for dem.
Sverige er nettobidragsyder til EU, og derfor er det vigtigt, at ansatte i virksomheder, der arbejder i Sverige, også får hjælp fra EU, når de bliver ramt af den økonomiske krise.
Marie-Christine Vergiat  
Jeg afholdt mig fra at stemme i afstemningen om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen.
Afstemningen vedrører bl.a. to udbetalinger på næsten 24 mio. EUR til automobilindustrien i Sverige og Østrig. En anden ansøgning vedrører et byggefirma i Nederlandene.
Automobilindustrien er den største modtager fra denne fond, selv om den hele tiden lukker sine fabrikker og udflytter sin produktion, hvorved et stort antal arbejdstagere bliver gjort arbejdsløse, og underleverandørerne bringes i en sårbar situation. Derudover har denne industri modtaget andre former for finansiel bistand fra medlemsstaterne inden for rammerne af de økonomiske genopretningsplaner, og den har ligeledes modtaget andre former for støtte, der blev tildelt specifikt i forbindelse med politikken til bekæmpelse af klimaforandringerne.
Disse midler, der skal bruges til uddannelse af de afskedigede arbejdstagere, hvilket er nødvendigt, hvis de skal kunne finde nyt arbejde, bliver tildelt, uden at der afkræves tilsagn fra den europæiske bilindustri om, at den ikke vil afskedige flere arbejdstagere.
Der kan ikke være tale om, at jeg vil støtte en sådan politik, da den reelt godkender udflytninger.
Ilda Figueiredo  
Dette ændringsbudget viser klart modsætningerne i EU's budgetter. På den ene side var det samlede beløb lavt i forhold til behovene i de økonomiske og sociale samhørighedspolitikker. På den anden side blev midlerne ikke brugt, fordi de lande, som havde størst brug for pengene, havde vanskeligheder med at finde penge på budgettet til den nødvendige medfinansiering.
Alligevel blev de forslag, vi stillede om en reduktion af medfinansieringskravene især i krisetider, forkastet. Sådanne modsætninger og en sådan irrationalitet i Fællesskabets politik er kun til gavn for de rigeste og mest udviklede lande og ender med at uddybe de sociale uligheder og regionale forskelle. Derfor stemte vi imod forslaget.
Selve betænkningen berettiger vores standpunkt, når det understreges, at der er forskellige grunde til den tilsyneladende forsinkelse i betalingerne sammenlignet med den forventede rytme alt afhængig af den pågældende medlemsstat. For det første har den nuværende økonomiske situation i visse tilfælde gjort det vanskeligt at yde den nationale medfinansiering. For det andet kan det faktum, at gennemførelsen af politikken for landdistriktsudvikling i 2009 viser en mindre dynamisk profil end det relevante år i den tidligere programmeringsperiode, forklares ved den sene godkendelse af visse programmer samt i tilfældet med Rumænien og Bulgarien ved, at disse to lande ikke havde den fornødne tidligere erfaring med gennemførelsen af landdistriktsudviklingsprogrammer.
Nikolaos Chountis  
Jeg stemte mod beslutningsforslaget, fordi det overordnet fremmer en liberalisering af markederne og handelssystemet, som udelukkende skader de fattige og udviklingslandene og ikke tager hensyn til klodens miljø. Jeg mener, at man skal forkaste liberaliseringen af handelen med dens katastrofale følger, som har været med til at udløse den nuværende finansielle, økonomiske, klimamæssige og fødevaremæssige krise, og som har forårsaget tab af arbejdspladser og afindustrialisering. Jeg stemte også mod beslutningsforslaget, fordi det ikke sikrer regeringernes ret til og mulighed for at vedtage bestemmelser og yde grundlæggende tjenesteydelser, især på offentlige områder som sundhed, uddannelse, kultur, kommunikation, transport, vand og energi.
De ændringsforslag, der blev stillet af Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre, blev desværre forkastet. Vi vil kæmpe for en ægte reform af det internationale handelssystem og sigte på at få indført regler om retfærdig handel, som er i overensstemmelse med de internationale bestemmelser vedrørende social retfærdighed, respekt for miljøet, fødevaresuverænitet og -sikkerhed, bæredygtigt landbrug, levedygtig vækst og kulturel mangfoldighed.
Anne Delvaux  
Jeg stemte imod det fælles beslutningsforslag om Dohaudviklingsdagsordenen efter den syvende WTO-ministerkonference. Det gjorde jeg ud fra det generelle synspunkt, at der mangler en klar vision for udviklingsindsatsen samt respekt for udviklingslandene, men jeg stemte især imod, fordi det, selvom det er vigtigt at afslutte Doharunden, ikke må gøres for enhver pris. Den internationale handel skal tage hensyn til Europas lange tradition for at samarbejde med de fattigste lande. Og når det gælder landbruget og liberaliseringen af tjenesteydelserne, kan jeg ikke støtte den tilgang, der anbefales i dette beslutningsforslag, og det så meget desto mere fordi man ikke vedtog alle de ændringsforslag, der blev stillet for at bringe balance i teksten. Det er f.eks. udelukket at acceptere en fremskyndelse af forhandlingerne i tjenesteydelsessektoren (for at opnå en større grad af liberalisering).
Endelig beklager jeg, at man i beslutningsforslaget går ind for en styrkelse af de bilaterale frihandelsaftaler. Den slags aftaler er oftest langt mere ufordelagtige for udviklingslandene. Når de står over for EU alene, har de en langt svagere forhandlingsposition, og der er en tendens til, at de bliver skubbet op i et hjørne.
Diogo Feio  
Doharunden er efter min opfattelse af afgørende betydning for den internationale handel, og den vil sandsynligvis yde et stort bidrag til at reducere fattigdommen i udviklingslandene og til, at globaliseringens fordele bliver mere ligeligt fordelt. Det er derfor vigtigt, at der med Dohaudviklingsdagsordenen tages højde for dette, og at der gøres en virkelig indsats for at opfylde millenniummålsætningerne.
Det er vigtigt, at WTO-medlemmerne fortsat undgår at vedtage protektionistiske foranstaltninger, som ville kunne have meget alvorlige konsekvenser for verdens økonomi. Jeg er overbevist om, at det faktum, at man ikke har indført protektionistiske foranstaltninger, har ført til, at vi er kommet bedre, omend langsommere, ud af den nuværende økonomiske krise.
Derfor er det af afgørende betydning, at WTO-landene bekæmper protektionisme i forbindelse med deres fremtidige bilaterale og multilaterale aftaler.
José Manuel Fernandes  
Jeg går ind for, at EU skal spille en førende rolle i de nuværende WTO-forhandlinger, således at man kan afslutte Doharunden, samtidig med at der tages hensyn til de nye globale udfordringer som klimaforandringer, sikkerhed og fødevaresuverænitet. Jeg håber, at resultatet af forhandlingerne vil give nye markedsmuligheder og styrke reglerne for international handel, således at handelen vil blive sat i den bæredygtige udviklings tjeneste. WTO kunne håndtere globaliseringen bedre. Men jeg erkender, at WTO's regler og forpligtelser i den nuværende økonomiske krise i vid udstrækning har forhindret dets medlemmer i at bruge restriktive handelsforanstaltninger, hvilket har ført til, at de har vedtaget økonomiske genopretningsforanstaltninger.
WTO-medlemmerne skal fortsat kraftigt bekæmpe protektionismen. Jeg håber, at der kan opnås et bedre samarbejde mellem WTO og andre internationale institutioner og organer, som f.eks. FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO), Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), FN's Miljøprogram (UNEP), FN's Udviklingsprogram (UNDP) og FN's Konference for Handel og Udvikling (UNCTAD). Derfor stemte jeg for.
Ilda Figueiredo  
Dette beslutningsforslag understreger Parlamentets neoliberale holdning til Doharunden, som begyndte i 2001, selv om der fra tid til anden forekommer en henvisning til sociale spørgsmål og millenniumudviklingsmålsætningerne.
Hovedlinjen i beslutningsforslaget er imidlertid en total liberalisering af verdensmarkedet. Man nægter at acceptere, at det er på tide at ændre prioriteterne i den internationale handel og at afvise frihandelen, fordi den har haft negative konsekvenser og ført til den finansielle, økonomiske, fødevaremæssige og sociale krise, som folk oplever nu, med stigende arbejdsløshed og fattigdom til følge. Frihandel tjener kun de rigeste lande og de største økonomiske og finansielle grupper.
Forkastelsen af vores forslag var også et nej til en gennemgribende holdningsændring i forhandlingerne, hvor man ville have prioriteret udvikling og sociale fremskridt, oprettelse af arbejdspladser med rettigheder og bekæmpelse af sult og fattigdom. Det er sørgeligt, at man ikke betragtede det som en topprioritet at afskaffe skattelyene, fremme fødevaresuveræniteten og -sikkerheden, støtte offentlige tjenesteydelser af kvalitet og respektere regeringernes ret til at bevare deres økonomier og offentlige tjenesteydelser, især når det gælder områder som sundhed, uddannelse, vand, kultur, kommunikation og energi.
Bruno Gollnisch  
Nej, global frihandel er ikke løsningen på den aktuelle krise. Det er tværtimod en af dens hovedårsager. Dohaforhandlingerne haltede allerede fra begyndelsen, og de har været kørt fuldstændig fast i et år, og det skyldes et grundlæggende problem, nemlig at systemet har nået grænsen for, hvad der kan accepteres af alle, det være sig de udviklede lande, de nye økonomier eller de mindst udviklede lande, som er den internationale jargon for de lande, der er ramt af fattigdom og tvunget til at gå ind i et marked, som er super konkurrencebetonet, og som opsluger dem. I Europa lever vi efter et paradoks, der foreviges af den pseudoelite, der styrer os, og som ønsker, at vi alle skal være rige og fattige på samme tid. Vi skal være fattige, fordi det er nødvendigt, at vi er underbetalte for at kunne konkurrere i den handelskrig, vi fører med lande med lave lønninger, og vi skal være rige, for at vi kan købe de billige importprodukter, der ofte er af dårlig kvalitet, og som oversvømmer vores markeder.
For flere årtier siden kom en fransk modtager af Nobels økonomipris frem med en indlysende løsning, nemlig at frihandel kun er mulig og ønskværdig mellem lande eller enheder, som har det samme udviklingsniveau. Hvis det er tilfældet, er det gensidigt fordelagtigt for de involverede parter. For restens vedkommende skal handelen reguleres, hvad enten ultraliberalismens profeter kan lide det eller ej.
Sylvie Guillaume  
Jeg håber, at Dohaudviklingsdagsordenen vil føre til fair og retfærdige handelsforbindelser. Det er grunden til, at jeg støttede min gruppes ændringsforslag, som har til formål at forbedre beslutningsforslaget med henblik på at styrke kravene til udvikling, kræve, at der ikke bliver sat spørgsmålstegn ved de offentlige tjenesteydelser i forhandlingerne om tjenesteydelserne, kræve, at der i forbindelse med toldafgifter på industriprodukter tages behørigt hensyn til det enkelte lands udviklingsniveau, og at man ikke pludselig åbner disse sektorer for konkurrence, og endelig at man bevarer en særlig og differentieret behandling af visse former for produktion i landbrugssektoren.
Nuno Melo  
De mange skævheder i det internationale handelssystem uddyber på uretfærdig vis forskellene mellem kontinenterne. I den forbindelse er alt, som kan medvirke til at rette op på denne situation, til gavn for alle, og det vil uden tvivl være med til at skabe et multilateralt system, der er baseret på rimeligere og mere retfærdige regler. Det vil give os et fair handelssystem i alles tjeneste. Det er ånden bag Dohaudviklingsdagsordenen.
Willy Meyer  
Efter 30 års fri markedsfundamentalisme står den globale økonomi i den værste krise siden Den Store Depression i 1930'erne. Verdenshandelsorganisationens neoliberale dagsorden, der omfatter deregulering, liberalisering og privatisering af tjenesteydelserne, har ført til større fattigdom for størstedelen af verdens befolkninger både i de udviklede lande og i udviklingslandene. Min gruppe har altid forkastet handelsliberalismen og dens ødelæggende virkninger, som bidrager til den nuværende finansielle, økonomiske, klimamæssige og fødevaremæssige krise.
Derfor stemte jeg imod Parlamentets beslutningsforslag om WTO-ministerkonferencen, og min gruppe har foreslået, at der skal udarbejdes et nyt mandat for WTO-forhandlingerne. Et sådant mandat skal tilpasses verdenssituationen i dag. Sigtet skal være at opnå en virkelig reform af det internationale handelssystem og sikre vedtagelsen af fair handelsbestemmelser, som respekterer de internationale aftaler og de nationale bestemmelser på områderne social retfærdighed, miljø, fødevaresuverænitet og bæredygtigt landbrug.
Andreas Mölzer  
Det fælles beslutningsforslag fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti(Kristelige Demokrater), De Europæiske Konservative og Reformister og Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa om Dohaudviklingsdagsordenen og WTO fortsætter tendensen med en global liberalisering på alle økonomiske områder. Der er ingen tvivl om, at en afvikling af handelshindringerne og stigende handel medfører større velstand på nogle områder. Men vi har også set, at frihandel især er fordelagtigt mellem ligestillede, udviklede lande.
Men hvis handelspartnerne befinder sig på alt for forskellige udviklingstrin, har det i mange tilfælde negative virkninger for begge parter. En fuldstændig åbning af udviklingslandenes markeder for eksport fra de industrialiserede lande har sommetider ført til ødelæggelse af den lokale økonomiske struktur og øget fattigdom for befolkningen, og som følge heraf er der flere mennesker, der ønsker at immigrere til de vestlige lande. På den anden side er Europa blevet oversvømmet af billige varer fra Det Fjerne Østen, der i mange tilfælde er fremstillet gennem udnyttelse af arbejdstagerne. Den hjemlige produktion er blevet udflyttet eller lukket, hvilket har ført til arbejdsløshed i Europa. Set i det lys giver visse handelshindringer f.eks. med det formål at bevare Europas fødevaresuverænitet klart mening. Man må heller ikke glemme, at liberaliseringen af tjenesteydelserne på finansmarkederne spillede en meget stor rolle i den nuværende finansielle og økonomiske krise. Men i beslutningsforslaget taler man ikke desto mindre stadig for at fortsætte liberaliseringsprocessen og for at tildele WTO en større rolle i en ny verdensordenspolitik, og derfor stemte jeg imod.
Evelyn Regner  
Jeg har i dag stemt imod beslutningsforslaget om Dohaudviklingsdagsordenen, fordi jeg er imod enhver form for liberalisering af de offentlige tjenesteydelser. Jeg tænker her især på liberaliseringen af vandforsyningen, sundhedstjenesterne og tjenesteydelser inden for energisektoren. Det er afgørende for et samfunds sammenhold, at alle borgere har adgang til offentlige tjenesteydelser. Disse tjenesteydelser skal være af høj kvalitet, de skal overholde universalitetsprincippet, og de skal først og fremmest være til at betale. På dette område skal de nationale myndigheder råde over brede beføjelser og muligheder for at udforme deres tjenesteydelser.
Frédérique Ries  
I disse globaliseringstider er et effektivt system til regulering af handelen mere relevant end nogensinde. Det er Verdenshandelsorganisationens rolle, som blev oprettet i 1995 til afløsning af GATT. Som det understreges i det fælles beslutningsforslag fra den højre side i Parlamentet, som jeg stemte for her ved frokosttid, spiller WTO en afgørende rolle med henblik på at sikre, at globaliseringen styres bedre, og at dens fordele fordeles mere ligeligt. Det er åbenlyst, at dem, der går ind for protektionisme, som ønsker, at vi skal lukke os inde i os selv, forfejler deres mål, når de gør WTO til den ukontrollerede liberaliserings dødbringende våben. Det var den nuværende generalsekretær for dette FN-organ, Pascal Lamy, som i 1999 angav, hvilken vej der skal følges, nemlig den modsatte, dvs. en kontrolleret globalisering.
Med det for øje foreslår Europa-Parlamentet nogle praktiske løsninger, nemlig fuld adgang til markedet uden afgifter og uden kvoter for de mindst udviklede lande, en vellykket afslutning på Doharunden for udviklingslandene, krav i forbindelse med miljøstandarder og sociale standarder og et mandat for landbrugsspørgsmål, der er kontrolleret af Kommissionen. Når vi foreslår disse løsninger, understreger vi ligeledes, at EU skal prioritere sine politiske målsætninger og ikke blot fokusere på handelsmålsætningerne.
Czesław Adam Siekierski  
Det er med stor glæde, at jeg hilser beslutningsforslaget om WTO velkommen, fordi det er et meget vigtigt spørgsmål på nuværende tidspunkt. Krisen er global, og vi har alle interesse i at komme ud af den så hurtigt som muligt. Efter min opfattelse er udvidelsen af verdenshandelen en måde, hvorpå krisen effektivt kan begrænses. Hvis vi begrænser reformen af økonomierne til det regionale eller nationale plan, er det naturligvis lettere, men på lang sigt er det ikke en god måde at bekæmpe krisen på, som jo er verdensomspændende, og derfor kræves der fælles instrumenter til at bekæmpe den i hele verden. Derfor skal vi sætte alt ind på at fremskynde forhandlingerne i WTO, da disse forhandlinger fører til en liberalisering af handelen. Samtidig skal vi vedtage ordentlige konkurrenceprincipper. Når det gælder disse principper, er produktkvalitet og fremstillingsbetingelser særlig vigtige også i forbindelse med kampen mod klimaforandringerne og reduktionen af CO2-emmissionerne. Meget følsomme varer som f.eks. landbrugsvarer og fødevarer kræver en særlig velfunderet tilgang. Vi bør i fremtiden overveje, om vi ikke, samtidig med at vi arbejder på en liberalisering af handelen med landbrugsvarer inden for WTO på verdensplan, også skulle indføre en standardisering af nogle af elementerne i landbrugspolitikken på verdensplan. Der skal tages hensyn til landbrugets særlige forhold, f.eks. dets afhængighed af klimaet, spørgsmål om kvalitet og fødevaresikkerhed, produktionsbetingelser og problemet med at sikre fødevareforsyningen i verden. Vi skal i WTO-forhandlingerne vise større forståelse for andre og større goodwill.
Nikolaos Chountis  
Jeg stemte imod beslutningsforslaget, fordi det alene er baseret på doktrinen om "kampen mod terror", som stadig bruges til at retfærdiggøre de begrænsninger af rettigheder og frihed og den legalisering af militær indgriben og militære aktioner, der blev indført med Lissabontraktaten. Og Europa-Parlamentet er i sidste ende ligeledes blevet frataget medlovgivning, behandling af og kontrol med foranstaltninger, der vedrører de individuelle rettigheder og antiterrorpolitikken, og derved er Parlamentets rolle blevet svækket i afgørende spørgsmål. Endelig vil jeg gerne understrege, at man desværre bortset fra alt andet vedtog et ændringsforslag, der fordrejede ngo'ernes rolle og gjorde dem til leverandører af oplysninger og et redskab for de forskellige "antiterror"sikkerhedstjenester i stedet for hjælpere i de samfund, de arbejder i.
Carlos Coelho  
Offentlig adgang til dokumenter er vigtig for at sikre den demokratiske kontrol med institutionerne, og at de fungerer effektivt, hvilket øger borgernes tillid. Inden for rammerne af Stockholmprogrammet understregede Rådet på ny betydningen af åbenhed og opfordrede Kommissionen til at undersøge, hvordan der bedst kan opnås åbenhed i beslutningsprocessen, adgang til dokumenter og god forvaltning i lyset af de nye muligheder, Lissabontraktaten giver. Der er for mig ingen tvivl om, at der er behov for en ændring af retsgrundlaget for forordningen om aktindsigt. Det gælder også den retlige ramme for dens virke især i forbindelse med forholdet mellem EU's institutioner og borgerne.
Det er også nødvendigt med forbedringer, hvad angår substansen, f.eks. på et område, som jeg betragter som afgørende, nemlig Parlamentets mulighed for at udøve sin demokratiske kontrol gennem adgang til følsomme dokumenter. Åbenhed er et grundlægende princip i EU, hvad enten det drejer sig om offentligheden eller institutionerne imellem. Arbejdet og beslutningerne i alle EU's institutioner, organer, tjenestegrene og agenturer skal kendetegnes af den størst mulige overholdes af åbenhedsprincippet.
Diogo Feio  
Det spørgsmål, vi drøfter, vedrører Lissabontraktaten og især spørgsmålet om, hvordan artikel 75 og artikel 215 kan forenes med Parlamentets beføjelser i proceduren for fastlæggelse og vedtagelse af restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder.
Artikel 215 synes at udelukke Parlamentet fra beslutningsprocessen, men artikel 75 fastlægger den almindelige lovgivningsprocedure og følgelig Parlamentets deltagelse i fastlæggelsen og vedtagelsen af foranstaltninger til forebyggelse af terrorisme og dermed beslægtede aktiviteter.
Da baggrunden for de restriktive foranstaltninger, der er foreskrevet i artikel 215, netop er bekæmpelse af terrorisme, er det vigtigt at fastslå, hvorvidt denne artikel er en undtagelse fra artikel 75, og om det i givet fald kan accepteres, at Parlamentet systematisk udelukkes fra proceduren til vedtagelse af sådanne foranstaltninger.
Efter min mening er det klart, at det var lovgiverens hensigt udelukkende at betro Rådet vedtagelsen af sådanne foranstaltninger, og det forhold kan måske begrundes af ønsket om hurtighed og enhed i beslutningstagningen. Men jeg mener ikke desto mindre, at det, når det drejer sig om situationer, som ikke har hastekarakter, ville være en fordel at høre Parlamentet, når sådanne beslutninger skal vedtages.
Ilda Figueiredo  
Man bruger endnu en gang bekæmpelsen af terrorismen som en undskyldning for at vedtage restriktive foranstaltninger og sanktioner mod regeringerne i tredjelande, fysiske eller juridiske personer, grupper eller ikkestatslige enheder. Det er uacceptabelt, fordi man i selve betænkningen også erkender, at det i praksis er vanskeligt at skelne mellem forskellige former for trusler, også selv om man forsøger at gøre det.
Vi erkender, at der er behov for en ny ramme til overholdelse af folkeretten. Vi kan ikke acceptere en politik med dobbeltstandarder i forbindelse med tredjelandes regeringer, fysiske eller juridiske personer, grupper eller ikkestatslige enheder, hvor vurderingen foretages i henhold til USA's eller de største europæiske landes interesser. Her mangler der ikke eksempler. Jeg skal blot nævne et par stykker som f.eks. den ulovlige besættelse af Vestsahara, Aminatou Haidar og andre sahrawier, der er fængslet i Marokko, og Tyrkiets aktioner mod kurderne eller mod Cypern.
Vi stemte derfor imod denne betænkning, også selv om vi er enige i nogle af dens punkter, især hvor der kræves præciseringer af Kommissionen.
Bruno Gollnisch  
Parlamentets beslutningsforslag vakler konstant mellem behovet for at træffe foranstaltninger mod terroristiske organisationer og de stater, der støtter dem, som f.eks. fastfrysning af deres aktiver og diplomatiske og økonomiske sanktioner osv., og nødvendigheden af at respektere individers og organisationers ret til at forsvare sig mod sådanne beskyldninger og sanktioner.
Det er åbenlyst, at Parlamentet har valgt at forsvare de mistænktes rettigheder frem for at forsvare nationerne. Men hvis demokratierne ikke kan bekæmpe terrorismen ved at fornægte sine egne værdier, kan de heller ikke tillade, at de fremstår som slappe eller svage. Jeg er bange for, at det netop er det indtryk, dette beslutningsforslag giver. Det er derfor, at vi uagtet de institutionelle aspekter stemte imod.
Sylvie Guillaume  
Jeg stemte for dette beslutningsforslag, fordi det er vigtigt, at medlemmerne af Europa-Parlamentet udøver kontrol med beslutninger om at indføre sanktioner mod personer, der har tilknytning til al-Qaida og Taliban samt mod personer, der truer retsstaten i Zimbabwe og Somalia. Det valgte retsgrundlag er uacceptabelt. Vi kræver at blive hørt i henhold til den almindelige lovgivningsprocedure og blive holdt løbende underrettet om arbejdet i FN-sanktionskomitéen. Til sidst vil jeg gerne i den forbindelse understrege, at jeg beklager den meget administrative holdning, Rådet indtager, selv om vi her taler om foranstaltninger, der vedrører de individuelle rettigheder.
Timothy Kirkhope  
ECR-Gruppen er den største fortaler for foranstaltninger mod terrorister i EU, og vi er især af den opfattelse, at de nationale regeringer i EU skal samarbejde om at tackle den konstante trussel, som terrorismen er. ECR-Gruppen har ikke desto mindre besluttet at afholde sig fra at stemme om dette beslutningsforslag af to grunde. For det første er vi imod enhver lovgivning, der fører os i retning af en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og vi ønsker i stedet at se et forbedret og styrket samarbejde og bedre koordinering mellem EU og de nationale regeringer, og vi er meget skuffede over, at det ikke i tilstrækkelig grad kom til udtryk i dette beslutningsforslag.
Nuno Melo  
Den sunde fornuft, der ligger til grund for de stillede spørgsmål, er andet end blot en evaluering af en doktrin og sammenhængen mellem de erklærede hensigter og deres fortolkning. Der er også de praktiske konsekvenser ifølge den gamle talemåde om, at den, der kan gøre meget, kan også gøre mindre, og det vedrører følgende spørgsmål, nemlig hvilken mening der er i, at et organ, der har beføjelser i kriminelle anliggender og med hensyn til forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme i henhold til proceduren med fælles beslutningstagning, så a priori bliver udelukket, når det drejer sig om foranstaltninger, som, fordi de berører borgernes rettigheder, måske er vigtige også i denne sammenhæng.
Det er absolut afgørende, at den måde, Lissabontraktaten fortolkes på, i realiteten svarer til den erklærede styrkelse af Parlamentets beføjelser. Som det blev sagt i spørgsmålet, burde det i det mindste i visse tilfælde være muligt at arbejde med et dobbelt retsgrundlag, når det er borgernes rettigheder, der står på spil, og når antiterrorpolitikken er i fare. I andre tilfælde, som f.eks. når det gælder Zimbabwe og Somalia, kunne man overveje en ikkeobligatorisk høring, sådan som det faktisk er stadfæstet i Stuttgarterklæringen om Den Europæiske Union.
Andreas Mölzer  
I de seneste år er der sket en indskrænkning af flere og flere frihedsrettigheder i terrorbekæmpelsens navn. Især med SWIFT-aftalen og Stockholmprogrammet bliver det "gennemsigtige menneske" i stigende grad en realitet. I tider med moderne teknologi, globalisering og et EU uden grænser er det naturligvis vigtigt, at myndighederne samarbejder og forbereder sig tilstrækkeligt. Men staten skal ikke synke ned på terroristernes niveau. Vi behøver blot tænke på EU's og de enkelte medlemsstaters tvivlsomme rolle i forbindelse med CIA's overflyvninger og de hemmelige amerikanske fængsler.
Kontrol af lovgyldigheden er en vigtig modvægt for at sikre, at en anklaget indrømmes et minimum af de rettigheder, der kræves af et moderne demokrati. Den foreliggende betænkning er ikke klar nok, hvad angår fremgangsmåden, og der siges også for lidt om tidligere fejltagelser og spørgsmålet om databeskyttelse, og derfor afholdt jeg mig fra at stemme.
