Ligebehandling af alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Kathalijne Maria Buitenweg for Udvalget for Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om forslag til Rådets direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering - C6-0291/2008 -.
Kathalijne Buitenweg
Hr. formand! I mandags fik en af mine venners datter et brev med et afslag fra et universitet. Hun fik afslag, ikke på grund af sine intellektuelle evner, men fordi hun har et handicap. I brevet stod der, at universitetet var ude af stand til at tilbyde hende den pleje, hun behøver. Hun klarede sig fint gennem den sekundære skole, så der var ingen problemer der, men nu er hun kørt ud på et sidespor.
Den betænkning, vi diskuterer i dag, drejer sig om selve hjertet i vores samfund. Ønsker vi, at mennesker skal betragtes som andenrangs borgere på grund af deres alder, seksuelle orientering, religion eller tro eller handicap, eller foretrækker vi et samfund, hvor alle kan deltage fuldt ud? Når mennesker får afslag på at leje en bolig eller på et lån på grund af, hvem de er, behandler man ikke bare disse mennesker uretfærdigt, men hele samfundet går glip af en masse ved at afskrive disse mennesker.
Jeg har virkelig set frem til dagen i dag. Der står en hel del på spil ved morgendagens afstemning. Europa-Parlamentet har bedt om EU-direktiver om ligebehandling af mennesker lige siden 1995, og Amsterdamtraktaten gav os endelig et retsgrundlag for dette. I 2000 førte det til nogle vigtige direktiver: direktivet om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse, der dækker både arbejdsmarkedet samt levering af varer og tjenester, og ligeledes direktivet om bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering - selv om sidstnævnte direktiv kun gælder arbejdsmarkedet.
Det begyndte at forårsage problemer, fordi der er forbud mod forskelsbehandling på flere områder grund af køn. Parlamentet har altid modsat sig det hierarki af årsager til diskrimination, der er opstået. Hvorfor skulle det være muligt at nægte nogen et lån, fordi de er homoseksuelle, men ikke hvis de er sorte? Beskyttelsen bør være ligelig. Vi har alle argumenteret for dette horisontale direktiv, og vi er ikke helt enige om alt, nogle gange drejer det sig om tonen og nogle gange om selve indholdet. Men indtil nu har et stort flertal i Parlamentet haft viljen til at rette op på den nuværende skævhed, og det er dette budskab, vi skal overbringe til Rådet, så jeg håber på et så bredt flertal som mulig.
Der er mange, som jeg gerne vil takke for deres bidrag til betænkningen. Først og fremmest ordførerne, navnlig fru Lynne fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender. Mange af hendes forslag er blevet indarbejdet i teksten. Jeg vil også gerne takke skyggeordførerne hr. Gaubert, fru Bozkurt, fru in 't Veld og fru Kaufmann. På nederlandsk siger vi, at man "springer over sin egen skygge", hvilket betyder, at man sætter sig ud over sig selv - at man kigger ud over det punkt, man hele tiden har snakket om - og dette er et godt punkt for skyggeordførerne. Efter min mening er det lykkedes for os. Jeg er virkelig stolt over det kompromis, som et stort flertal i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender har vedtaget. Det er blevet forbedret. Jeg vil også gerne takke mange flere, der har bidraget til dette, men især en: hr. Cashman. Jeg vil gerne takke ham for alle de råd, han har givet mig, for hele hans lobbyvirksomhed og ligeledes for hans inspiration og venskab i de senere år.
For at gå videre til indholdet forbydes forskelsbehandling på fire områder i betænkningen. Vi har allerede reguleret dette på arbejdsmarkedet, men nu gælder det også for levering af varer og tjenester, social sikring - herunder social sikkerhed og sundhedspleje - samt uddannelse. Ikke alle forskelle betragtes imidlertid som forskelsbehandling. Forsikringsselskaber må f.eks. stadig differentiere i henhold til alder eller handicap, hvis de kan komme med en objektiv begrundelse for det. Der skal tages hensyn til de mange mennesker med handicap, men der er indført grænser for, hvad man anser for rimeligt. Der er således mulighed for undtagelser på visse betingelser, men ligebehandling er hovedreglen, og det er det, afstemningen i morgen drejer sig om. Opfatter vi ikke Europa som andet end et marked, eller opfatter vi det også som civilisationens kilde?
Jeg må sige, at under alle omstændigheder viser ændringsforslag 81, hvor hr. Weber og 41 andre står. De ønsker ikke nogen lovgivning om ligebehandling. Punktum. Det er ligegyldigt, hvilket kompromisser jeg forsøger at nå frem til, for i princippet er De ganske enkelt imod lovgivning om forskelsbehandling. Derfor kommer De ikke med ændringsforslag, De forkaster hele forslaget. Det er her, vores veje skilles - der findes ikke nogen gylden mellemvej. Lad os vente og se, hvilken vej flertallet i Parlamentet ønsker at følge i morgen.
Vladimír Špidla
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg glæder mig over den store interesse for dette forslag, hvilket kommer til udtryk gennem det store antal ændringsforslag, som forslaget har givet anledning til. Det viser, at kampen mod diskrimination i hverdagen er en konstant prioritering for de fleste af os, selv under en alvorlig økonomisk krise. Jeg glæder mig også over den fremragende betænkning af fru Buitenweg, som blev vedtaget i Udvalget for Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, samt det bemærkelsesværdige bidrag fra fru Lynne og Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender.
I forslaget til betænkning støtter man ambitionerne og bestræbelserne i det direktivforslag, som Kommissionen har fremsat. Efter min mening er det lykkedes ordføreren at forene forskellige synspunkter og opnå bred enighed mellem de forskellige politiske grupper. Jeg vil gerne rose Parlamentet for dets opbakning i forbindelse med fremlæggelsen af direktivforslaget.
Med hensyn til ændringsforslagene er jeg enig i mange af de forslag til forbedringer, der ligger i forslaget til betænkning. Jeg vil ikke desto mindre gerne sige, at dette forslag kræver enstemmighed i Rådet, og derfor skal vi fortsat være realistiske.
Jeg ved, at problemet med multipel forskelsbehandling er grundlæggende for Dem. Jeg er fuldt ud klar over, at mennesker, der udsættes for multipel forskelsbehandling, påvirkes i meget alvorlig grad. Men samtidig mener jeg, at eftersom dette direktiv kun vedrører fire mulige årsager til forskelsbehandling, kan problemet ikke løses endeligt på det juridiske plan.
I Kommissionens meddelelse om ligebehandling fra juli 2008 forpligtede vi os til at indlede en diskussion om dette spørgsmål i de nyetablerede grupper af regeringseksperter. Diskussionen er kommet i gang. Så spørgsmålet om multipel forskelsbehandling bliver ikke ignoreret.
Jeg er enig i en henvisning til multipel forskelsbehandling på de områder, der er omfattet af dette direktivudkast. Jeg er enig i, at vi skal sikre en tydeligere fordeling af beføjelser mellem EU og medlemsstaterne. Direktivet vil ikke ændre definitionen som sådan, men vores mål er at opnå den størst mulige grad af retssikkerhed.
Jeg accepterer også, at der skal tages hensyn til ytringsfriheden, når man overvejer tilfælde af påstået forskelsbehandling. Men vi skal være klar over, at begrebet "offer for forskelsbehandling" kræver stærke beviser. Den pågældendes menneskelige værdighed skal være på spil, og det skal være tale om et fjendtligt eller ydmygende miljø.
Jeg er enig i, at man bør medtage princippet om "forskelsbehandling ved tilknytning" som fastlagt i dommen i Colemansagen for nylig, men dette begreb bør kun anvendes, når der er tale om direkte ofre for forskelsbehandling.
Med hensyn til finansielle tjenester er jeg enig i, at tjenesteudbyderne skal sikre en vis grad af gennemsigtighed, men jeg har visse tvivl med hensyn til den ordlyd, der anvendes i Deres forslag. Jeg er helt enig i, at direktivet ikke skal finde anvendelse på rent private transaktioner. Her ligger Kommissionens og Parlamentets holdninger på linje. Med hensyn til fysisk handicappede kan jeg støtte henvisningen til en åben definition af fysiske handicap, der benyttes i FN-konventionen om handicappedes rettigheder.
Jeg er også enig i nogle af bemærkningerne om begrebet fysisk handicap, der er medtaget i Deres ændringsforslag. Men jeg mener, at det er nødvendigt at påpege, at ordlyden i den juridiske forordning skal være meget præcis. Jeg er enig i nogle af de andre tanker, der kommer til udtryk, men efter min mening er det nødvendigt at sikre, at artikel 4 er præcis og forståelig.
Mine damer og herrer, jeg ser frem til at lytte til Deres synspunkter, som jeg vil reagere på under forhandlingen.
Elizabeth Lynne
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren mange gange for det store arbejde, hun har lagt i denne betænkning, og det tætte samarbejde, vi har haft om dette spørgsmål. Vi har arbejdet meget tæt sammen, ikke bare om denne betænkning, men sammen med andre har vi jo begge arbejdet med dette spørgsmål i mange år, i de 10 år siden jeg blev medlem af Europa-Parlamentet. Jeg kan huske, at vi sad sammen på artikel 13-høringerne for mange år siden. Nu er vi nået til en situation, hvor vi diskuterer et direktiv om ligebehandling, en mulighed for, at vi endelig langt om længe kan få gennemført lovgivning om ligebehandling af alle de årsager, der ikke er med i lovgivningen i dag - handicap, alder, religion eller tro og seksuel orientering. Vi har ventet mange år på dette. Lad os håbe, at vi opnår et stort flertal.
Jeg har kæmpet for sager om handicap og alder i mange år, men for længe siden blev jeg overbevist om, at vi ikke må lade nogen blive stående tilbage. Vi kunne ikke bare gå videre med et direktiv om handicap, og dernæst et direktiv om alder, fordi jeg så mente, at seksuel orientering og religion ville blive ladt i stikken. Derfor bad jeg i initiativbetænkningen fra sidste år om et enkelt direktiv, der skal dække alle de områder, der ikke er dækket i dag. Det glæder mig, at det er sket. Jeg er også meget glad for, at vi har opnået et så stort flertal i Parlamentet for denne initiativbetænkning. Jeg ved fra Kommissionen og Rådet, at dette var en af grundene til, at de mente, at det var sikkert at fremsætte dette forslag. Derfor skal vi sikre et meget stort flertal for denne betænkning i morgen.
Jeg vil også gerne rette en meget stor tak til Dem, kommissær Špidla. Jeg har takket Dem tidligere, men jeg vil også gerne takke Dem her på plenarmødet, for uden Deres hjælp og støtte, tror jeg helt ærligt ikke på, at vi ville stå med dette forslag i hånden i dag. Så hr. kommissær, en dybfølt tak fra mange af os, fordi De har presset dette igennem. Jeg ved, at De selv har arbejdet meget med denne sag.
Vi fik det gennem Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget for Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Nu har vi brug for det store flertal. Alle skal behandles lige i hele EU. En kørestolsbruger eller en person med førerhund skal have fri adgang overalt inden for EU. En person med en anden seksuel orientering skal have lov til at benytte et hotelværelse, hvor de vil, og overnatte på et hvilket som helst hotel, når de tager på ferie. Alle ældre mennesker skal have ret til at få adgang til sundhedspleje uanset alder. Mennesker med forskellige religioner må heller ikke forskelsbehandles.
Jeg opfordrer alle Dem, der overvejer at stemme imod dette, til ikke at gøre det. Dette er selve EU's fundament. Vi er grundlagt på menneskerettigheder og ligebehandling. Så jeg beder Dem stemme for det.
Amalia Sartori
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! I Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed har vi hovedsagelig kigget på behovet for at garantere ligebehandling inden for sundhed. Andre områder er blevet dækket på udmærket vis af andre udvalg og især af ordføreren og kommissæren, og vi har derfor besluttet at behandle sundhedsaspektet.
Vores første skridt var at bemærke de store forskelle, der fortsat findes mellem medlemsstaterne med hensyn til adgangen til sundhedsydelser. Adgangen til sundhedsydelser er en grundlæggende rettighed, som bekræftes i artikel 35 i chartret om grundlæggende rettigheder, og det er en af de vigtigste opgaver for medlemsstaternes offentlige myndigheder at give lige adgang for alle til et sundhedssystem af høj kvalitet. Selv om vi er opmærksomme på de forskellige kompetencer, der ligger hos EU og medlemsstaterne, er det derfor vigtigt, at EU gør alt, hvad man kan, i form af retningslinjer, men også i form af direktiver, som vi efterhånden behandler og udformer sammen med beslutninger og forordninger. Vi skal sende dem videre til medlemsstaterne og om muligt med denne vigtige målsætning.
De ændringsforslag, som vi har fremhævet i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, er det forslag, der tilskynder til fremme af programmer om viden på sundhedsområdet, fortsatte foranstaltninger til bekæmpelse af vold imod kvinder, afvisning af lægebehandling på grund af alder, men især - og jeg vender tilbage til dette - fremme af den lige adgang til tjenester af høj kvalitet i alle medlemsstater.
Lissy Gröner
ordfører for udtalelsen fra Kultur- og Uddannelsesudvalget. - (DE) Hr. formand! Som Kultur- og Uddannelsesudvalgets ordfører om det nye ligebehandlingsdirektiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling mellem alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering hilser jeg Kommissionens forslag velkommen og vil især gerne takke hr. Špidla.
Eurobarometerundersøgelserne viser, at omkring tre fjerdedele af EU's befolkning mener, at der er behov for foranstaltninger på dette område. Kultur- og Uddannelsesudvalget ønskede ændringer og tilføjelser på tre områder. For det første medtagelsen af køn. Vi er enige i det opnåede kompromis. Vi ønsker at sikre adgangen til medier og uddannelse og at lovgive imod multipel forskelsbehandling. Der er opnået en række gode kompromiser her.
Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentet har støttet dette omfattende horisontale direktiv. Hvis de tyske konservative og liberale nu forkaster direktivet i sin helhed, vil de virkelig bekende kulør: De ønsker fortsat at diskriminere over for homoseksuelle og at udsende propaganda. Der er ingen grund til at frygte ekstremister som f.eks. scientologer under det nye direktiv: Det vil stadig være muligt at afvise annoncer eller at afvise at reservere mødelokaler. Kultur- og Uddannelsesudvalget gav sin enstemmige opbakning til det horisontale rammedirektiv.
Donata Gottardi
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg tager ordet for at fortælle om det positive resultat i Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, og det er ikke noget tilfælde, idet vores udvalg er vant til at foretage tilbundsgående undersøgelser af ligebehandling, lige muligheder og forbud mod forskelsbehandling.
Den udtalelse, vi vedtog i udvalget, indeholdt adskillige stærke budskaber, som forhåbentlig vil komme med, når teksten vedtages. Dette direktiv afslutter eller fuldstændiggør ikke nogen cyklus. Hvis det skulle ske, kan området forskelsbehandling på grund af køn blive svækket som følge heraf. Dette direktiv bør give mulighed for at genoplive arbejdet med ligestillingsdirektiverne startende med tilføjelsen af to nye principper, som vi alle er enige i: multipel forskelsbehandling, hvor to eller flere risikofaktorer er til stede, og forskelsbehandling ved tilknytning, der berører personer, der er tæt på eller har forbindelse med den direkte berørte person. Begge disse er vigtige for kvinder samt for andre grupper. Dette direktiv bør være en drivkraft for forbedring af den nationale lovgivning, især i lande som mit hjemland, hvor udviklingen skal vendes.
Manfred Weber
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vover knap nok at tage ordet her mere. På grund af den overordnede atmosfære her på plenum tør jeg knap nok stille spørgsmål mere. Naturligvis er vi alle imod forskelsbehandling, men man tør ikke stille spørgsmålstegn ved den vej, vi følger, af frygt for at blive trængt op i et hjørne.
Mine damer og herrer, vi er alle enige om målet her, og jeg ville sætte pris på, at vi alle undlod at antyde noget andet. Det, vi diskuterer, er vejen, og det skal være legitimt at diskutere den, selv for Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater.
Først og fremmest har jeg et spørgsmål til kommissæren: Eftersom det gamle direktiv, det nuværende ligebehandlingsdirektiv, stadig ikke er blevet omsat i 10 af medlemsstaterne - der er traktatbrudsprocedurer på vej mod 10 medlemsstater - må vi virkelig spørge os selv, hvorfor det er nødvendigt at revidere dette direktiv, når det gamle endnu ikke er blevet omsat. Er det et seriøst spørgsmål, som vi har ret til at stille? Derfor er henvisning til fornyet udvalgsbehandling virkelig et argument, som vi bør have lov til at fremføre her.
Også i en anden sag har vi lov til at tale om indholdet. F.eks. er der spørgsmålet om, hvorfor kirkerne, som var tætte forbundsfæller med venstrefløjen i forbindelse med beskyttelse af flygtninge, nu kommer til os. Kirkerne, som tidligere var Deres forbundsfæller, kommer nu til os og siger, at de har problemer med bestemte formuleringer. Når mediepersoner, avisudgivere, kommer og fortæller os, at de har spørgsmål, bør vi drøfte disse spørgsmål seriøst. Når vi diskuterer familier, siger kommissæren, at han ikke ønsker at påtvinge medlemsstaterne noget, men det, vi foretager os med dette direktiv, er naturligvis harmonisering ad bagvejen. Listen er længere endnu. Der er forskellige argumenter, som kan fremføres, og som giver vores gruppe anledning til bekymring, betydelig bekymring. Det er muligt at tage disse ting op. selv om man ønsker at bekæmpe forskelsbehandling.
Venstrefløjen her i Parlamentet er i dag er meget tilfreds med sig selv, fordi den endnu en gang skaber ny lovgivning på en række områder. Vi har derfor lov til at spørge os selv, om fremgangsmåden med lovgivningen i sidste ende rent faktisk vil skabe nye fordele for de mennesker, vi forsøger at beskytte. Der findes andre grundlæggende værdier, som er værd at tage i betragtning: F.eks. om vi skal medtage private aftaler, således som Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentet ønsker - ikke bare kommercielle aftaler, men også private - vi skal have lov til at spørge, om aftalefrihed ikke er en vigtig grundlæggende værdi, som vi her i Parlamentet bør beskytte.
Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater er modstander af forskelsbehandling og vil altid arbejde for at bekæmpe dette, men her i Parlamentet skal vi have lov til at diskutere, hvordan det skal ske.
Emine Bozkurt
Hr. formand! I morgen får vi en enestående mulighed for at tage et historisk skridt i kampen mod forskelsbehandling ved at sige "nej" til dette fænomen. Vi står i øjeblikket i en temmelig underlig situation, hvor der er forskelle i beskyttelsen mod forskelsbehandling. Der findes ingen rimelig forklaring på, hvorfor lovgivningen mod forskelsbehandling yder beskyttelse til en sort homoseksuel uden for arbejdspladsen på grund af hudfarve, men ikke på grund af seksuel orientering.
I morgen kan vi vise, at Europa-Parlamentet ikke længere vil tolerere forskelsbehandling på grund af alder, handicap, seksuel orientering eller religiøs overbevisning. Europa er trods alt for alle. Det er uacceptabelt, at en person, der ønsker at leje en bil eller en bolig bliver afvist på grund af vedkommendes religion. Desuden skal kørestolsbrugere kunne anvende kontantautomater eller få adgang til tog og stationer som alle andre. Der findes ingen god forklaring på, hvorfor en bank giver en person over 65 lov til at have et overtræk på tusinder af euro, men nægter at yde dem et beskedent lån. Vi bliver alle ældre, og hvis vi tænker over det, er dette noget, der inden længe kommer til at påvirke os.
De forskellige opfattelser har måske ikke gjort forhandlingerne nemmere, men vi kan være stolte af det resultat, som er opnået i Udvalget for Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender - som alle grupperne desuden tilsluttede sig dengang. Forslaget er fornuftigt og realistisk. Der kan være behov for justeringer, f.eks. for at give handicappede adgang til varer og tjenester, men dette betyder, at de igen vil kunne deltage aktivt i samfundet. Disse justeringer vil ikke medføre en uforholdsmæssig stor byrde fremadrettet, og der er også taget højde for, at der skal gælde rimelige frister for gennemførelsen. Justeringerne behøver ikke at blive gennemført med det samme. Vi forventer ikke, at medlemsstaterne tilpasser deres jernbanestationer med det samme. Det, vi kræver af medlemsstaterne, er, at de allerede begynder at tage højde for handicappede ved den fremtidige anlæggelse og udformning af transportinfrastruktur.
Desuden kan jeg ikke kraftigt nok understrege, hvor vigtig denne betænkning bliver for de europæiske borgere - de mennesker alt dette drejer sig om. Vi skal huske på, at ifølge Eurobarometer ønsker 87 % af europæerne, at der gennemføres praktiske foranstaltninger til afhjælpning af forskelsbehandling i henhold til dette direktiv. Dette gælder også Deres vælgere, hr. Weber. Vores gruppe, Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentet, glæder sig over forslaget om at bekæmpe problemet med multipel forskelsbehandling, som nu udgør en del af denne betænkning.
Kan De forestille Dem, at en sort, kvindelig kørestolsbruger kan føle sig forskelsbehandlet? Meget få lande er fortrolige med begrebet multipel forskelsbehandling. Hvis en sådan kvinde skulle indberette et tilfælde af forskelsbehandling, vil hun i de fleste tilfælde skulle vælge mellem mulige årsager til forskelsbehandling. Det er mere sandsynligt, at de forskellige årsager hænger sammen, og at der ikke bare er én grund til at, hun bliver forskelsbehandlet. Denne kvinde skal have mulighed for at indgive en klage og opnå godtgørelse og retfærdighed. Derfor opfordrer vi Parlamentet til at fastholde disse vigtige bestemmelser.
Mine damer og herrer, jeg vil bede Dem støtte dette direktiv. Det vil give Parlamentet mulighed for klart og utvetydigt at sige, at forskelsbehandling ikke længere kan tolereres, og at Parlamentet betragter rettighederne hos alle borgere som lige vigtige. Lad os tage dette skridt.
Sophia in 't Veld
Hr. formand! Jeg gerne starte med at udtrykke mine dybtfølte komplimenter og tak til ordføreren, der har udført et fantastisk stykke arbejde. Min gruppe er begejstret for, at der her næsten fem år efter, at hr. Barroso lovede det, endelig ligger et direktivforslag på bordet. Forskelsbehandling strider mod de europæiske traktater, chartret om grundlæggende rettigheder i EU og den europæiske menneskerettighedskonvention. Men traktater, konventioner og højtidelige erklæringer er ikke til megen nytte i en retssag. De europæiske borgere skal have et instrument til at håndhæve deres rettigheder.
Dette og ikke mælkekvoter eller regler for offentlige indkøb eller strukturfondene er EU's eksistensberettigelse, hr. Weber, et Europa, hvor alle frit kan tilrettelægge deres eget liv eller eget valg. Et samlet europæisk område, hvor alle er lige for loven, nyder lige muligheder i samfundet og behandles med respekt. Et direktiv alene er ikke nok til at virkeliggøre dette, men det er en forudsætning. Dette direktiv drejer sig om Europa som et værdibaseret samfund, og værdier kan ikke forhandles mellem 27 regeringer inden for de sædvanlige studehandler om nationale interesser. Vi fastlægger værdierne sammen som borgere i en åben debat, og Europa-Parlamentet er en hensigtsmæssig arena til dette.
Ja, hr. Weber, nogle områder er meget følsomme, navnlig seksuel orientering og religion. Vi har imidlertid et ansvar over for alle vores europæiske borgere, vi kan ikke lade Europa ende som i Kammerat Napoleon: "Alle europæere er lige, men nogle europæere er mere lige end andre". Religionsfrihed og trosfrihed er grundlæggende rettigheder, som jeg gerne vil gå på barrikaderne for. I et frit Europa skal alle have frihed til at holde fast i deres egne overbevisninger. Dette er hovedhjørnestenen i demokratiet. Religionsfrihed må imidlertid ikke misbruges som en tilladelse til at diskriminere mod andre.
I går offentliggjorde EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder sin anden rapport om homofobi i Europa. Det er en skændsel, at millioner af mennesker her i 2009 stadig skal frygte forskelsbehandling, had, vold og sågar drab i Europa, udelukkende på grund af deres seksuelle orientering. Jeg kan forsikre hr. Weber om, at ægteskabslovgivningen er og bliver en national kompetence. Det ændrer dette direktiv ikke noget ved. I det 21. århundredes Europa er et forbud mod ægteskab på grund religion, race eller seksuel orientering imidlertid en anomali. Mange mennesker mener, at det er fuldt acceptabelt, at en regering forbyder ægteskab eller partnerskab mellem to voksne af samme køn. Men ville vi anse det for acceptabelt, hvis - som det er sket tidligere - en regering ville forbyde ægteskab mellem jøder og ikkejøder, katolikker og protestanter, sorte og hvide? Dette er uacceptabelt.
Mine damer og herrer, jeg opfordrer Dem til at stemme for denne betænkning af hensyn til de borgere, som vi alle repræsenterer. Kompromiset er ikke ideelt for nogen, heller ikke for os, men lad os sætte os ud over os selv, som fru Buitenweg siger.
Endelig vil jeg også opfordre Rådet til at følge Parlamentets henstillinger. Det er korrekt, at de enkelte medlemsstater har deres egne problemer, men Europa-Parlamentet har vist, at det er muligt at bygge bro over forskellene, og at vi kan enes om rettigheder for alle Europas borgere.
Konrad Szymański
Hr. formand! Kommissionen fastholder, at dette forslag ikke har til formål at ændre ægteskabs- og adoptionslovgivningen i medlemsstaterne. Kommissionen hævder, at den ikke ønsker at ændre status for kirken og de religiøse organisationer, der tilbyder pleje og undervisning.
Buitenweg-betænkningen undergraver disse grænser i enhver henseende. Den fjerner garantierne for en national familie- og adoptionslovgivning i ændringsforslag 50. Som følge af ændringsforslag 12, 29 og 51 udgør betænkningen et angreb på religiøse uddannelsesinstitutioners frihed. Ændringsforslag 52 i betænkningen undergraver friheden for de religiøse samfund i medlemsstaterne. Det fremgår mere end klart, at den europæiske venstrefløj ønsker at indskrænke den europæiske integration til et enkelt spørgsmål. Den er faktisk besat af ønsket om at presse de nyeste homoseksuelle krav igennem med alle midler. Dette er det alvorligste angreb nogensinde mod Parlamentets troværdighed.
Raül Romeva i Rueda
for Verts/ALE-Gruppen. - (ES) Hr. formand! Jeg må insistere på et grundlæggende forhold. Det europæiske projekt vil kun være troværdigt, hvis Europa opfattes som et sted, hvor enhver form for forskelsbehandling forbydes. Det er grundlaget for dagens forhandling.
Derfor er det overraskende, at nogle af mine kolleger, som er så proeuropæiske i alle andre forhandlinger, bliver helt antieuropæiske med hensyn til rettigheder og friheder.
Denne indstilling kan ikke tolereres. Det er uacceptabelt, at nogen skal lide under forskelsbehandling i EU i dag, fordi de er i et forhold med en af samme køn, på grund af handicap, alder, eller fordi de har en anderledes tro eller religion end flertallet, således som det også er blevet nævnt. Det er ikke det Europa, jeg ønsker at leve i, og det er bestemt ikke det Europa, som jeg arbejder for hver eneste dag, både i og uden for Parlamentet.
Derfor mener jeg, at det var nødvendigt med direktivforslaget. Det er udmærket, både med hensyn til udformning og principper. Det er måske ikke, hvad jeg og mange andre her ville have gjort, men det er et godt udgangspunkt. Jeg håber, at flertallet vil stemme for Buitenweg-betænkningen i morgen, hvad jeg selv har til hensigt at gøre, da jeg mener, at det er den korrekte fremgangsmåde. Jeg er også meget interesseret i, at det andet punkt vedrørende gennemførelsen eller genindførelsen af artikel 7, stk. 2, bliver vedtaget. Dette garanterer et grundlæggende aspekt: At alle sammenslutninger og organisationer, der arbejder med bekæmpelse af forskelsbehandling, får lov til at repræsentere og forsvare ofre for forskelsbehandling. Vi skal huske på, at disse mennesker hører til de mest sårbare grupper, og derfor skal vi sikre os, at de kan repræsenteres og forsvares på bedste vis.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
for GUE/NGL-Gruppen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Først og fremmest vil jeg gerne takke vores ordfører, fru Buitenweg, for hendes store arbejde. Dette spørgsmål var særlig sikkert i hendes hænder.
Parlamentet har bedt om dette direktiv i årevis, hvilket rent faktisk betyder, at det er af grundlæggende betydning, at det vedtages inden udgangen på denne valgperiode. Samtidig er det særdeles vigtigt, at Kommissionen fremsætter et forslag om bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af køn hurtigst mulig for endelig at sætte en stopper for det nuværende hierarki blandt de forskellige former for forskelsbehandling. I andre henseender kan jeg ikke lade være med at være overrasket over, at Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater i ændringsforslag 96 forsøger at holde forskelsbehandling på grund af tro uden for direktivets dækningsområde. Så, mine damer og herrer i PPE-DE-Gruppen, er vi virkelig nødt til at gøre Dem opmærksom på, at retsgrundlaget for dette forslag til direktiv - nemlig EF-traktatens artikel 13 - har været i kraft, siden Amsterdamtraktaten trådte i kraft i 1999, for 10 år siden? Er jeg nødt til at gøre Dem opmærksom på, at alle årsagerne til forskelsbehandling i artikel 13 betragtes som ligeværdige? Desuden, mine damer og herrer i PPE-DE-Gruppen, kan det ikke have undgået Deres opmærksomhed, at man i artikel 10 i EU's charter om grundlæggende rettigheder behandler den enkeltes religion og trosretning som lige.
Hr. Weber fra CSU, jeg har bestemt hørt Deres argumenter, men jeg må virkelig sige, at de ved Gud, er oldnordiske. Deres ændringsforslag 81 om at forkaste hele direktivet indeholder en ærligt talt kynisk begrundelse, nemlig at omsætningen af direktivet tilsyneladende - og jeg citerer - "medfører et uforholdsmæssigt bureaukrati". Hr. Weber, jeg kan simpelthen ikke forstå disse forsøg på at nægte mennesker deres rettigheder, navnlig med denne begrundelse, og jeg håber, at Deres ændringsforslag 81 vil blive forkastet med stort flertal ved afstemningen på plenum i morgen. EU må nu tage endnu et skridt fremad i kampen mod forskelsbehandling i vores samfund.
Johannes Blokland
Hr. formand! Parlamenteret er fortaler for borgerlige frihedsrettigheder, hvoraf den ene er undervisningsfrihed. En vigtig frihed er forældrenes valg af skole til deres børn. Kristne skoler og institutioner i mit land vælger bevidst en optagelsespolitik, der er i overensstemmelse med deres skoles identitet.
Nederlandene giver mulighed for en optagelsespolitik, der er i overensstemmelse med en skoles grundlæggende principper. Der kan indføres krav, der er nødvendige for at opfylde skolens formål og grundprincipper. Forældrene kan vælge en skole, der er bevidst i denne henseende, og som tager Bibelen alvorligt. Dette er en udvidelse af religionsfriheden, og her respekterer man forældrenes overbevisning med hensyn til deres interesse for deres børns undervisning.
Men ændringsforslag 29 og 51 begrænser skolernes frihed til at træffe disse valg på grundlag af princippet, og desuden deler jeg hr. Webers og andres synspunkter. Dette forslag er ikke i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet. Ud over de administrative problemer er dette for mig at se grund nok til at forkaste Kommissionens forslag. Jeg vil stemme imod fru Buitenwegs betænkning. Jeg håber også, at andre grupper kan se, at dette er en alvorlig krænkelse af vores borgeres friheder. Enhver, der værdsætter forældrenes valgfrihed, vil ikke tillade, at denne frihed bliver indskrænket.
Frank Vanhecke
(NL) Hr. formand! Betænkninger om direktiver om ligebehandling bringer altid det værste frem her i Parlamentet. Dette er særlig beklageligt, for de indeholder ofte en lang række gode forslag og idéer, der f.eks. kan hjælpe handicappede. Dette ændrer imidlertid ikke noget ved indholdet.
Ændringsforslaget af hr. Weber, ændringsforslag 81, indeholder virkelig alle de vigtige udsagn. Dette forslag fra Kommissionen er ikke godt. Det skal forkastes, ikke kun fordi det medfører for meget bureaukrati, men især også fordi det i bund og grund udgør en overtrædelse af subsidiaritetsprincippet. Desværre ved vi alle, at dette ændringsforslag ikke har en chance, fordi Parlamentet aldrig forpasser en mulighed for at vise sin mest politisk korrekte side og altid vælger mere bureaukrati og mere beslutningstagning hen over hovedet på de europæiske borgere.
Bortset fra dette, bortset fra krænkelsen af subsidiaritetsprincippet, indeholder denne betænkning også talrige forslag, der er direkte i strid med helt elementære demokratiske principper og retsstatsprincippet. Et eksempel er ændringsforslag 54. Mens man i hele betænkningen gør meget ud af ikke at diskriminere imod mennesker, anbefaler man i dette ændringsforslag forskelsbehandling på grundlag af ikke politisk korrekte overbevisninger - men det er i sidste ende, hvad man forsøger med mange andre aspekter af denne betænkning.
Gemt bag et katalog af værdier, principper og gode pseudohensigter lurer omsætningen af politisk korrekthed til lovgivning. Det drejer sig ikke om foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling, men meget ofte om mundkurvslovgivning, der undergraver ytringsfriheden endnu mere og styrker en form for progressiv opinionsterrorisme stadig mere. Det vigtige spørgsmål er og bliver: Hvad i alverden har dette at gøre med Europa? Lad for Himlens skyld medlemsstaterne beholde, hvad der er deres.
Hubert Pirker
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Når EU til tider opfattes som over-ivrig med hensyn til regulering og med rette kritiseres for dette, kan det ganske let spores tilbage til betænkninger som den, vi behandler nu.
Selv om jeg støtter realistiske foranstaltninger til bekæmpelse af enhver form for forskelsbehandling, må jeg også kritisere de punkter, der drøftes her, fordi de simpelthen ikke er velbegrundede og ikke vil få den ønskede virkning.
Det er uacceptabelt, at trosbaserede skoler, som det allerede er blevet nævnt, kan blive sagsøgt for at afvise lærere med en anden tro eller ingen tro, eller at forsikringsselskaber kan blive sagsøgt for at foretage en risikovurdering, hvis dette resulterer i en sondring på grundlag af alder eller køn, eller at der er risiko for, at absolut alle boliger skal konstrueres, så de er fri for hindringer. Men, mine damer og herrer, det er den retning, vi bevæger os i. Vi vil faktisk ikke længere støtte de handicappede, men gøre alle boliger alt for dyre. Boliger, som ingen har råd til, i stedet for hjælp til handicappede - det kan da ikke være det, vi tilstræber her. Så er der kritikken af den omvendte bevisbyrde. Hvis jeg tænker på, at jeg som medlem af Europa-Parlamentet med 25 ansøgere til en assistentstilling kunne være blevet mødt med et sagsanlæg udelukkende på grund af en tilsyneladende forskelsbehandling eller en følelse af forskelsbehandling, ville jeg simpelthen ikke kunne arbejde mere, men bruge al min tid på at kæmpe med de beviser, jeg ville skulle fremlægge, blot fordi der findes en fornemmelse, selv om jeg ikke har diskrimineret på nogen måde.
Derudover er mange af begreberne temmelig vage. Overordnet set er det faktablad, der er blevet udgivet, en forløber for dette direktiv, hvor man begynder at diskutere, om vi stadig må bruge "frøken" og "fru", eller om vi skal afskaffe alle ord, der slutter på "mand" som statsmand eller sportsmand, fordi det kunne være diskriminerende.
Mine damer og herrer, nogle af de ting, man opfordrer til her, giver ganske enkelt ingen mening, og derfor vil jeg stemme mod betænkningen.
Martine Roure
(FR) Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne takke vores ordfører, navnlig for det arbejde, hun har udført, og det resultat, der er opnået til sidst.
Artikel 13 i traktaten er vores fundament, og jeg må understrege, at medlemsstaterne kan garantere en højere grad af beskyttelse. Det er kun et spørgsmål om minimumsstandarder, og vi skal være klar over, at det ikke er muligt at sænke det nuværende beskyttelsesniveau i de enkelte medlemsstater på grundlag af det nye direktiv. Dette skyldes nærmere betegnet, at nogle medlemsstater har et meget højt beskyttelsesniveau. Sådanne tilfælde findes.
Frihed fra forskelsbehandling er en grundlæggende rettighed for enhver, der bor i EU. Men hvad enten det skyldes en persons udseende eller simpelthen deres efternavn, er vi klar over, at der alt for ofte forekommer forskelsbehandling.
Med hensyn til handicappede skal vi sørge for, at de ikke længere forskelsbehandles, fordi de sidder i kørestol, idet det alt for ofte er vanskeligt at få adgang til mange steder. Forbedring af EU-lovgivningen er en forudsætning for at kunne bekæmpe forskelsbehandling - jeg gentager, at det er en forudsætning. Vi har brug for denne lovgivning.
Fra en meget ung alder udsættes vores børn for forskelsbehandling, der traumatiserer dem, og de bærer rundt på byrden fra denne forskelsbehandling resten af livet. Jeg må især henlede Deres opmærksomhed på multipel forskelsbehandling. Kommissionen undlod at medtage dette i sit forslag. Derfor foreslår vi en præcis definition af disse former for forskelsbehandling.
Det er særdeles vigtigt, at vi styrker lovgivningen for at gøre ligebehandlingen effektiv uanset forskellene. I den henseende anmoder vi medlemsstaterne om at træffe foranstaltninger med henblik på at fremme ligebehandling og lige muligheder uanset religion, handicap, alder eller seksuel orientering.
Sammenfattende må jeg tilføje, at vi håber, at der i 2010 kommer et forslag fra Kommissionen, hvor forskelsbehandling på grund af køn bringes op på samme niveau, fordi man dermed vil sætte en stopper for hierarkiet af rettigheder.
Gérard Deprez
(FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Som dem, der har talt før mig, vil jeg gerne først og fremmest takke vores to ordførere, fru Buitenweg og fru Lynne, for det enestående arbejde, de har udført inden for rammerne af et forstærket samarbejde, vil jeg gerne understrege.
Selv om jeg personligt føler, at jeg ligger på linje med den overordnede position, som fru Lynne er fortaler for, vil jeg gerne rose den intelligens, åbenhed og forsoningsvilje, som fru Buitenweg har udvist ved forhandlingerne i vores udvalg, for at forsøge at nå frem til en betænkning, der er i balance, og som vil opnå støtte fra et stort flertal i Parlamentet. Jeg håber, at det vil lykkes hende, og at de mere radikale elementer på den ene side, og nogle gange på den anden, ikke vil få held til at påvirke afstemningen.
I denne henseende - og jeg vil gerne påpege, at jeg ikke er kendt som en venstrefløjsfanatiker - må jeg sige, at jeg er overrasket og rystet over de ændringsforslag, som vores kollega, hr. Weber, som jeg respekterer, og flere andre har fremsat. Hr. Weber, jeg lyttede til Deres indlæg, og ingen af de argumenter, De benyttede, har for mig at se noget intellektuelt fundament. De beskrev nogle fantasier, men ingen begrundelser.
Hvis man læser begrundelsen til Deres ændringsforslag, kan man kun blive rystet over dets svaghed: at afvise at bekæmpe forskelsbehandling af frygt for et overdrevet bureaukrati. Når De forsøger at gøre dette forslag til en konflikt mellem venstre og højre, tager De fejl. Kampen mod forskelsbehandling er ikke et spørgsmål om højre eller venstre, men et spørgsmål om humanisme og respekt for de grundlæggende rettigheder.
(Bifald)
Derfor håber og tror jeg på, at De vil lide nederlag i morgen.
Sebastiano
(IT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Ethvert initiativ, der sigter mod at bekæmpe forskelsbehandling af enhver art, fortjener støtte. Den nyeste statistik viser, at i Europa, hvor samfundet er så avanceret, siger et mindretal af borgerne, at de har været udsat for forskelsbehandling. Ingen kan derfor være ligeglad. Men selve konceptet er så bredt og abstrakt, at der er behov for nogen præcisering.
Uden at røre ved de grundlæggende menneskerettigheder, som er uangribelige, er vi nødt til at anerkende de enkelte medlemsstaters suveræne ret til at lovgive i henhold til gamle traditioner, civilisationer og kulturer. Indgreb af denne art drejer sig næsten altid om at sikre befolkningens identitet. Lad mig komme med et eksempel vedrørende seksuel orientering: Det er min personlige holdning, men jeg mener, at den menneskelige værdighed skal sikres uanset seksuelle præferencer. Homoseksualitet er et valg, der tilhører den private sfære, og må under ingen omstændigheder blive straffet, men det skal heller ikke beskyttes. Meningsfrihed: Hvor starter og stopper beskyttelsen mod direkte og indirekte forskelsbehandling? Religionsfrihed: På min nieces skole var der i år for første gang ikke noget krybbespil. Inspektøren forbød det, fordi der var børn fra andre trosretninger. Efter min mening er krybbespil mere et kulturelt end et religiøst udtryk, så for at forhindre en form for forskelsbehandling, skabte man en anden. At vise respekt for andre menneskers religion betyder ikke, at vi skal skamme os over vores egen!
Derfor - og jeg er færdig nu - frygter vi, at dette direktivforslag tenderer i retning af en unødvendig omvendt ekstremisme, og kuren kan være værre end det oprindelige problem.
Elisabeth Schroedter
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Dette direktiv lukker endelig hullerne i ligebehandlingslovgivningen og giver EU mulighed for at overholde sine internationale forpligtelser til at beskytte menneskerettighederne samt vores forpligtelser i henhold til FN's konvention om handicappedes rettigheder.
Mine damer og herrer fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, Deres argumenter imod direktivet er populistiske og misvisende. Hvilken ret har De til at nægte handicappede ubegrænset adgang til uddannelse eller ældre mennesker adgang til ligebehandling med hensyn til forsikring og finansielle tjenesteydelser? Hvad er det for en opfattelse af menneskelighed?
Ubegrænset deltagelse i samfundet er en menneskeret, og derfor vil vi kæmpe for dette direktiv og for lige muligheder for alle. Efter min mening er det helt umenneskeligt at kræve, at ofre for forskelsbehandling skal fremlægge bevis for denne forskelsbehandling. Hvis De, mine damer og herrer fra PPE-DE-Gruppen, sletter den omvendte bevisbyrde, vil De bringe visse gruppers grundlæggende rettigheder til beskyttelse af deres menneskelige værdighed i fare, og det finder vi uacceptabelt. Vi ønsker lighed for alle i beskyttelsen mod forskelsbehandling, og hos De Grønne vil vi kæmpe for dette. Vi vil ikke tillade, at menneskerettighederne bliver et legetøj i en populistisk skræmmekampagne. Jeg kan allerede her og nu forudsige, at De vil tabe i morgen. Flertallet i Parlamentet vil stemme for menneskerettigheden om beskyttelse mod forskelsbehandling. Det er jeg sikker på.
Jim Allister
(EN) Hr. formand! Jeg vil stemme imod denne betænkning og direktivforslaget af tre grunde. For det første mener jeg ikke, at det er EU, men derimod nationalregeringerne der skal lovgive om disse spørgsmål, fordi jeg mener, at de enkelte medlemsstater er bedst placeret til at afgøre, om det er nødvendigt at styrke en sådan lovgivning. Hvis der nogensinde har været et subsidiaritetsspørgsmål, er det dette.
Min anden grund er, at den nye overtrædelse, chikane, giver alarmerende muligheder for rent faktisk at begrænse rettighederne med hensyn til ytringsfrihed og religionsfrihed, især for dem, der forkynder et kristent budskab.
Kristne, der forkynder evangeliet, navnlig i det offentlige rum, til mennesker fra andre trosretninger, der bliver stødt, og som påstår, at det er et anslag mod deres værdighed, kan overtræde loven. På samme måde kan det at forsvare og være fortaler for en bibelsk holdning til heteroseksuelle ægteskaber giver konfrontationssøgende aktivister, der kæmper for homoseksuelles rettigheder, mulighed for at hævde, at de udsættes for chikane.
Den tredje grund er, at foranstaltningerne inden for direktivet er uforholdsmæssige og ikke tilstrækkeligt afbalancerede. En kristen trykker bliver f.eks. tvunget til at tage en ordre om at trykke materiale, der strider mod hans religiøse tro, mens han frit burde kunne drive sin virksomhed i overensstemmelse med sin samvittighed.
Uden vigtige mekanismer til afbalancering vil dette direktiv blive et instrument, der rent faktisk giver anledning til forskelsbehandling. Så for mig er det et unødvendigt direktiv, der krænker de grundlæggende rettigheder, navnlig hos troende mennesker med en samvittighed, og det viser alt sammen, at det, der foregår inden for EU er blændværk, udtryk for indblanding og fordrejning.
Nicolae Popa
(RO) Hr. formand! Kommissionens initiativ om at udvide anvendelse af princippet om ligebehandling til andre områder af samfundslivet gennem et overordnet direktiv med forbud mod forskelsbehandling uden for arbejdspladsen på grund af handicap, alder, religion eller tro og seksuel orientering er i princippet nødvendigt for at kunne færdiggøre lovgivningspakken om ligebehandling. Indførelsen af begrebet multipel forskelsbehandling og den særlige opmærksomhed på handicappedes rettigheder er et fremskridt.
Forslaget til direktiv er imidlertid et følsomt og kontroversielt emne. Denne lovgivningstekst skal bevare balancen mellem EU's beføjelser og medlemsstaternes beføjelser gennem en præcis definition af dets anvendelsesområde. Aspekter af familieretten, herunder civilstand, forplantningsrettigheder og adoptionsrettigheder, skal ikke medtages under dækningsområdet for et direktivforslag, et forhold, som utvivlsomt vil blive præciseret i lovgivningsteksten. Ægteskabet som institution kan ikke accepteres i anden forstand end den kristne. Så kan man finde en anden juridisk betegnelse for andre partnerskaber.
Subsidiaritetsprincippet skal også respekteres i aspekterne vedrørende undervisningens indhold og tilrettelæggelsen af de nationale uddannelsessystemer, herunder skoler tilhørende en bestemt trosretning. Det Europæiske Folkeparti har altid støttet fremme af mangfoldighed som et vigtigt mål for EU og for kampen mod forskelsbehandling. Desværre indeholder teksten bestemmelser, der er uacceptable set ud fra perspektivet om religiøs doktrin.
Paradoksalt nok har venstrefløjen til hensigt at diskriminere på denne måde. Det er rent faktisk mig, der bliver diskrimineret, blot fordi jeg ganske enkelt tror på Gud.
Michael Cashman
(EN) Hr. formand! Det har været en interessant debat, og det ville være morsomt, hvis ikke det var så tragisk. Størstedelen af den modstand, jeg har lyttet til her i eftermiddag, er sikkert noget, man tror på og føler for, men den er ikke baseret på fakta, og den er ikke baseret på den foreliggende tekst. Intet i denne betænkning undergraver subsidiariteten eller proportionaliteten. Hvis det var tilfældet, ville det faktisk blive rettet af Ministerrådet. Så jeg opfordrer Dem til selv nu at stemme for og lade Ministerrådet gøre det rigtige for at sikre, at den er fuldstændig hensigtsmæssig, og at subsidiariteten respekteres.
Hr. Weber, Europa blev født ud fra værdierne fra Anden Verdenskrig - en fast beslutning om, at vi aldrig igen ville kigge væk, mens en bestemt gruppe af personer eller andre grupper blev angrebet eller gjort til syndebuk og ført væk til koncentrationslejre og arbejdslejre. En fast beslutning om, at der ikke måtte være noget hierarki inden for undertrykkelse. Men desværre ønsker De et Europa, der ikke er baseret på disse respektable værdier, et Europa, der tror på og respekterer, at alle mennesker er født lige. Modstanderne af dette må stå til ansvar for deres samvittighed, deres religion og deres vælgere med hensyn til, om De mener, at nogle mennesker skal behandles forskelligt fra andre, at de ikke skal stilles lige.
Jeg står her som en heldig mand - som en homoseksuel - og hvis jeg vælger at være homoseksuel, er det så ikke interessant, at man derfor naturligvis vælger at være heteroseksuel? - der kæmper for lighed, ikke bare for homoseksuelle og lesbiske og biseksuelle og transseksuelle, men for mennesker på grundlag af deres alder, deres religion, deres tro, deres køn, alt, hvad der opfattes som anderledes, og som kan bruges til at tage ligheden fra dem. Jeg mener, at lakmusprøven for ethvert civiliseret samfund ikke er, hvordan vi behandler et flertal, der interessant nok består af så mange forskellige mindretal. Lakmusprøven for ethvert civiliseret samfund, hvilket de folk, der lytter på tilhørerpladserne vil kunne fortælle Dem, er ikke, hvordan vi behandler flertallet, men hvordan vi behandler mindretallet, og i den henseende halter nogle medlemsstater desværre bagud.
Shakespeare sagde ret så brillant, at menneskets ondskab lever videre, mens deres gode gerninger ofte begraves med deres bene. Se på Dem selv, og forestil Dem, at det var Dem, der var anderledes - som havde en anden religion, en anden tro, en anden alder, en anden seksuel orientering - ville det så være rigtigt, hvis Deres menneskerettigheder blev taget fra Dem? Svaret må være nej. Nu har Parlamentet muligheden for at gøre det, der er rigtigt, retfærdigt og godt.
Formanden
På dette tidspunkt i forhandlingen giver jeg ordet til hr. Špidla. Han kan bedre end jeg forklare grundene til, at han skal tale nu. Jeg giver ham ordet med det samme.
Vladimír Špidla
Om nogle få minutter skal jeg deltage i forhandlingerne om arbejdstidsdirektivet, og De vil sikkert give mig ret i, at det er et emne, som vi ikke kan undgå.
Mine damer og herrer, jeg har lyttet til forhandlingen om betænkningen, og jeg må sige, at jeg har lyttet med stærke følelser, for den udtrykker de centrale elementer og den kolossale dybde af dette problem. Det grundlæggende spørgsmål er, hvad man forsvarer med dette direktiv? Direktivet forsvarer den menneskelige værdighed. Vi kan ikke tro, at det er et mindre angreb på den menneskelige værdighed at blive forskelsbehandlet på grund af f.eks. handicap end på grund af alder. Vi taler om menneskelig værdighed, og den er ens for alle.
Jeg må sige, at dette direktiv, som det er blevet forelagt Kommissionen, er et, der oprindelig opstod efter en grundlæggende diskussion i Parlamentet og talløse diskussioner i Kommissionen, og derfor er det et direktiv, der er velgennemtænkt, og som er udtryk for en fast og klar tilgang til værdispørgsmålet.
Det blev også sagt under forhandlingen, at ligebehandling er baseret på værdier, som vi anvendte, og som vi blev opmærksomme på efter Anden Verdenskrig. Uanset om det er sandt eller ej, at vi udviklede en dybere bevidsthed om den grundlæggende betydning af visse værdier efter Anden Verdenskrig, har disse værdier har meget dybe historiske rødder. I antikken fandtes der ikke noget grundbegreb, der hed lighed mellem mennesker - dette begreb blev første gang formuleret inden for den kristne tro. Jeg husker et hyrdebrev eller måske en pavelig bulle fra det 9. århundrede ved navn Oriente ian sole, hvori der stod "er det ikke sandt, at solen skinner ens på alle?", og fra dette øjeblik har dette princip givet genlyd hele vejen op gennem historien.
Naturligvis omfattede forhandlingen mange spørgsmål af teknisk art eller tilsyneladende mindre vigtige spørgsmål end de spørgsmål, vi har talt om lige nu. Dem vil jeg gerne kommentere. Det første spørgsmål drejede sig om indførelsen af et meningsløst yderligere bureaukrati. Jeg mener, at dette kan afvises af en meget simpel grund. Direktivet indeholder ingen krav om nye strukturer eller nye bureaukratiske organer. Direktivet udvider kun anvendelsen af bestemmelser, der allerede findes, så det medfører på ingen måde mere bureaukrati.
Der var også det åbne spørgsmål om subsidiaritet. Dette spørgsmål blev behandlet særligt grundigt, fordi det er et grundlæggende spørgsmål. Traktatens artikel 13 er klar. Den indeholder et fast retsgrundlag og et direktiv, der er baseret på dette retsgrundlag er ikke i strid med subsidiaritetsprincippet.
Et andet grundlæggende princip i dette direktiv er spørgsmålet om omvendt bevisbyrde. Dette spørgsmål er allerede blevet løst i tidligere direktiver, så der ligger heller ikke nogle nyheder her. Men jeg vil gerne sige noget om bevisbyrden. Formålet med dette direktiv er at styrke den enkeltes evne til at forsvare sig selv - det er det grundlæggende mål. Dette ville ikke være muligt uden at vende bevisbyrden. Uanset, at bevisbyrden i mange retssystemer allerede er blevet vendt af langt mindre vigtige grunde eller af grunde af tilsvarende betydning. Et klassisk eksempel på omvendt bevisbyrde er den såkaldte faderskabsformodning, og der findes mange andre eksempler.
Det blev også sagt under forhandlingen, at nogle af principperne var for åbne. Mine damer og herrer, de fleste forfatningsprincipper er åbne og kræver en fortolkning under givne omstændigheder. Jeg kan f.eks. huske, at den tyske forfatning indeholder formuleringen "besiddelse forpligter". Dette er en typisk åben formulering, der naturligvis omdefineres i forskellige specifikke sager.
Mine damer og herrer, der var nogle overdrevne udtalelser om eventuelle store udgifter, navnlig i relation til fysisk handicappede. Jeg kan sige, at direktivet ikke indeholder forslag til faste eller konkrete ting, men at der tales om rimelig overensstemmelse, og jeg kan også erklære, at hvis den rimelige overensstemmelse anvendes fra starten, vil der for det meste ikke blive tale om uforholdsmæssigt store omkostninger. Jeg må sige, at hvis vi opfatter potentielt højere udgifter som acceptable i forbindelse med arbejdsmiljø, hvor vi beskytter menneskeliv, mener jeg, at alle højere udgifter til beskyttelse af menneskelig værdighed - selv om jeg ikke tror, at de vil være betydeligt højere - også er relevante i forhold til de interesser, der skal beskyttes, fordi lighed og menneskelig værdighed er interesser, der er vævet ind i traktaten, og det er interesser, som vi skal forsvare af al magt.
Efter min mening er der intet mere betydningsfuldt for EU end princippet om ligebehandling. Selv om jeg er tilhænger af det indre marked, og selv om jeg er tilhænger af mange andre områder af europæisk politik, mener jeg, at princippet om lige muligheder og ligebehandling er den største grundsten af dem alle.
Sarah Ludford
(EN) Hr. formand! Det er helt klart det rigtige, at vi har det komplicerede kludetæppe af love, hvor forskellige grupper beskyttes mod forskelsbehandling i forskellige situationer, og indfører en enkelt ordning for lighed. Kvinden, der får afslag på et banklån, den handicappede, der nægtes adgang til en bygning, den homoseksuelle, der nægtes en bolig, en sort, der forbydes adgang til et diskotek osv., bør alle beskyttes i henhold til ensartede principper.
Jeg vil gerne nævne to spørgsmål. Det ene drejer sig om beskyttelse mod chikane. Det slås med rette fast i teksten, at det, der forbydes, er skabelsen af et intimiderende miljø for en enkeltperson, ikke en opfattet chikane over for en gruppe. Det er vigtigt at stå helt fast med hensyn til bevarelsen af ytringsfriheden, hvilket understreges gennem en specifik sætning, der tilføjes af Parlamentet.
Med hensyn til trosbaserede skoler støtter jeg fuldt ud forældres ret til at få deres børn undervist i henhold til principperne for en bestemt trosretning, så længe trosretningen selv ikke udbreder diskriminerende og fordomsfulde holdninger. Men vi må ikke billige skabelsen af ghettoer, hvor kun børn fra en bestemt trosretning får adgang til en skole, mens andre formenes adgang. Kommissionens tekst giver mulighed for forskelsbehandling i forbindelse med adgang, og jeg er ikke overbevist om, at ændringsforslag 51 løser problemet. Jeg vil formentlig stemme imod dem begge.
Rihards Pīks
(LV) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg tror ikke, at nogen her i salen går ind for forskelsbehandling. Tilsvarende tror jeg, at folk her i Parlamentet er modstandere af forskelsbehandling. Dette dokument - dette forslag til Rådets direktiv - indeholder utvivlsomt mange fine forslag, men jeg mener, at mange af forslagene her er baseret på et kristent udsyn og den kristne religion. Jeg vil gerne sige, at man ikke gennem et direktiv kan opnå det, der skal opnås gennem et langt uddannelsesforløb, fordi det er et spørgsmål om etik og holdning. Desuden går man i forslaget, selv om dette direktivforslag indeholder mange gode ting, imidlertid for vidt på flere områder. På disse punkter skaber det muligheder for en gruppe af mennesker og begrænser dermed mulighederne for en anden gruppe. Jeg vil endda gå så vidt som til at sige, at en række punkter giver mulighed for at blande sig i private aktiviteter, og det strider mod vores grundlæggende værdier. Desuden nærmer vi os valget, og vi får stadig flere spørgsmål fra vores vælgere og ligeledes kritik, og jeg er sikker på, at det samme vil ske i Deres lande. Den hyppigste kritik, vi hører, er, at der kommer for meget regulering fra Bruxelles, for mange restriktioner og for meget bureaukrati. Derfor bør vi undgå at overtræde subsidiaritetsprincippet eller skabe uforholdsmæssige restriktioner. Jeg mener, at dette dokument bør behandles endnu en gang.
Inger Segelström
(SV) Hr. formand! Først vil jeg gerne takke fru Buitenweg, fru Bozkurt, hr. Cashman m.fl. for en fantastisk god betænkning. Sammen med mange andre er jeg overrasket og chokeret over lederen af og taleren fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, Manfred Weber, som i ændringsforslag 81 foreslår, at Parlamentet forkaster forslaget til direktiv, fordi det strider mod subsidiaritetsprincippet og vil føre til en uforholdsmæssig grad af bureaukrati ifølge den svenske oversættelse. Kommissær Špidla har kommenteret dette.
Jeg er sikker på, at alle kvinder med handicap og alle andre grupper, som havde regnet med, at Europa-Parlamentet ville sikre borgernes menneskerettigheder for også deres gruppe er dybt skuffede over, at PPE-DE-Gruppens ledelse sidestiller menneskerettigheder med bureaukrati. Jeg opfordrer derfor hele Parlamentet til at stemme imod PPE-DE-Gruppens ændringsforslag 81 i morgen. Jeg mener også, at det er vigtigt, at kvinder ikke fortsat forskelsbehandles af forsikringsselskaberne, bare fordi de er kvinder og ældre, men som gruppe betragtet er de mere raske og lever længere end mænd. Jeg håber også, at Parlamentet vil have modet til at præcisere, at skattefinansieret undervisning er for alle. Religion er bestemt vigtigt for mange europæere, og det respekterer jeg, men vi lever i et verdsligt samfund.
Nej, hr. Weber, Deres markeds aftalefrihed er ikke så vigtig som borgernes grundlæggende menneskerettigheder. Spørg EU's borgere - de er klogere og mere ajour end PPE-DE-Gruppen medlemmer. Der er store forventninger til os, og jeg håber, at alle har modet til at stemme for dette i morgen, og ikke imod, som De har anbefalet.
Jeanine Hennis-Plasschaert
(NL) Hr. formand! Først vil jeg gerne takke ordføreren. Det kan ikke siges ofte nok, hun har gjort et fremragende stykke arbejde. Det har ikke været nogen let opgave. Nogle af kollegerne synes at blive fornærmede meget hurtigt.
Udgangspunktet for dette direktiv er krystalklart: ligebehandling for alle - homoseksuelle og heteroseksuelle, kvinder og mænd, gamle og unge, sorte og hvide, handicappede og andre, religiøse eller humanister osv. Hans ret er hendes ret, hr. Weber, vores rettigheder er deres rettigheder og deres rettigheder er vores rettigheder. Hr. Vanhecke har forladt forhandlingen endnu en gang, men dette har intet med såkaldt politisk korrekthed at gøre.
Skyggeordføreren og ordføreren selv har lagt mange kræfter i at nå dette kompromis, et kompromis, som Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater også vil kunne støtte. Ingen anser teksten for fejlfri, og jeg kan kun håbe, at et betydeligt flertal i PPE-DE-Gruppen vil komme til fornuft inden afstemningen i morgen.
Jeg er en klar tilhænger af religionsfrihed, men, hr. Weber, De er ret så modig, når De sætter Dem selv over andre og kalder lige muligheder for meningsløst bureaukrati med hånden på Bibelen.
Formanden
Mine damer og herrer, hr. Barrot vil erstatte hr. Špidla i resten af denne forhandling.
Mario Mauro
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Kernen i en strategi for ligebehandling kan koges ned til følgende påstand: mennesket kommer altid først. Vi kigger på personen, før vi ser på, om vedkommende er anderledes på den ene eller anden måde - f.eks. handicappet eller homoseksuel - og derfor elsker, beskytter eller forsvarer vi personen; det er kernen i strategien for ligebehandling. Hvis dette er sandt, er det sandt. Derfor er enhver religiøst troende en person, fordi det faktum, at vedkommende er en person, kommer forud for det forhold, at vedkommende har en religiøs tro.
Derfor skal vi være forsigtige, for i erklæringen i artikel 3 vedrørende ordlyden i ændringsforslag 52 i betænkningen fra Udvalget for Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender indføres et princip, der er den diametrale modsætning til erklæringen 11 i artikel 17 i traktaten om traktaten om EU's funktion. I ændringsforslag 52 fornægter man princippet om at bevare kirkers og organisationer baseret på religiøs eller personlig tros status i henhold til national lovgivning, og samtidig begrænser artikel 3 og den tilhørende betragtning 18, i henhold til ordlyden i ændringsforslag 51 og 29 i ovennævnte betænkning, efter min mening medlemsstaternes kompetence med hensyn til adgangen til uddannelsesinstitutioner baseret på religion eller personlig tro.
Jeg er kort sagt overbevist om, at hvis vi ønsker at forsvare personen som udgangspunkt og i sin helhed, skal vi også forsvare de aspekter, der kendetegner personen ud fra et religiøst synspunkt. Desuden mener jeg, at ændringsforslag 92, 89 og 95 kunne udgøre et rimeligt mødested for dem, der ønsker direktivet vedtaget, og derfor vil vi kunne et effektivt sted at føre dialog på dette niveau.
Claude Moraes
(EN) Hr. formand! Formanden for vores udvalg, hr. Deprez, talte på vegne af mange her i Parlamentet, da han sagde, at dette ikke var en betænkning om særlige gruppers interesser eller en betænkning fra venstrefløjen, men en betænkning af fru Buitenweg, som er fuld af eftertænksomhed, følsomhed og kompromisvilje, når det drejer sig om mennesker. Ordføreren har skabt en betænkning, der ikke binder erhvervslivet eller overregulerer erhvervslivet, som vi har set på den lange rejse for de to foregående direktiver - direktivet om racelighed og beskæftigelsesdirektivet - som, vil jeg sige til hr. Weber, ikke har bundet eller overreguleret virksomhederne i hverken Tyskland eller i mit hjemland.
Hun har skabt et direktiv om grundlæggende rettigheder, som ikke fører til det bureaukrati, som hr. Špidla talte om. Jeg stillede ændringsforslag om styrkelse af eksisterende ligestillingsorganer. I Det Forenede Kongerige har vi kommissionen for lighed og menneskerettigheder, som for nylig støttede en europæisk borger - Sharon Coleman, mor til et handicappet barn - som anlagde sag mod sin arbejdsgiver for forskelsbehandling ved tilknytning, som er noget helt grundlæggende i fru Buitenwegs betænkning. De Europæiske Fællesskabers Domstol afsagde dom til hendes fordel, og som følge af denne dom har vi fået udvidede rettigheder for plejere i Storbritannien - de mennesker, der passer handicappede.
Jeg vil sige til Parlamentets medlemmer, at De bliver gamle, De bliver måske handicappede, og måske skal De pleje nogen med et handicap. Det er virkeligheden for mange millioner af europæiske borgere. Det er, hvad denne betænkning drejer sig om. Det drejer sig ikke om særinteresser for bestemte grupper eller bekymring om, hvem der kommer til at dominere andre grupper i samfundet. Jeg vil ikke sige, at denne betænkning ligger til venstre eller højre - den drejer sig om grundlæggende rettigheder. Som hr. Cashman sagde i sit indlæg, vil befolkningen derude forud for valget til Europa-Parlamentet kigge på, om vi har beskyttet de grundlæggende rettigheder uden at skade vores erhvervsliv og vores økonomi. Det er, hvad denne betænkning drejer sig om. Lad os støtte den. Den er praktisk, og den er rigtig.
Marco Cappato
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne udtrykke min støtte til fru Buitenwegs arbejde. Så vidt jeg forstår, bliver det, der skulle have været et kompromis, måske slet ikke noget kompromis, men det er ikke vigtigt. Det vigtige er, at det lykkes at nå frem til en beslutning.
Om noget er mine bekymringer på nogle punkter de modsatte af hr. Mauros. Religionsfrihed? Naturligvis, 100 %. Frihed for religiøse uddannelsesinstitutioner? Naturligvis, 100 %. Ingen religion kan nogensinde under nogen omstændigheder være nogen grund til eller nogen undskyldning eller et dække for nogen form for forskelsbehandling. Der kan ikke blive tale om at tolerere undtagelser, således at en kirke eller religiøs institution kan forskelsbehandle lærere eller studerende, hvis adfærd ikke er i overensstemmelse med en bestemt tro, på grund af risikoen for indgriben fra den etiske stat og de mange religioner, der kan gøre krav på samme legitimitet.
Det er ikke vejen frem. Vores traktater og EU yder desværre allerede mere beskyttelse end nødvendigt til nationalstaterne med deres lange lister over undtagelser fra de grundlæggende rettigheder og friheder. Lad os ikke tilføje flere undtagelser til de allerede eksisterende.
Carlos Coelho
(PT) Hr. formand, hr. Barrot, mine damer og herrer! Sammen med mine kollegaer fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater stemte jeg for denne betænkning i Udvalget for Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Dette skyldes det fremragende arbejde af skyggeordføreren hr. Gauber, som har forsøgt at nå frem til et afbalanceret kompromis. Jeg vil også gerne lykønske ordføreren, fru Buitenweg, med hendes arbejde og tilslutte mig hendes opfordring til alle om at undgå en radikalisering af holdningerne og tilstræbe den bredest mulige enighed.
Som ved alle kompromiser er der punkter, hvor vi med held gør vores holdning gældende, og andre, som vi har sværere ved at acceptere. Vi taler om et kompromis, hvor man skal tage hensyn til lovgivningen, den accepterede praksis og de forskellige kulturelle traditioner i de 27 medlemsstater. Jeg anser den 10-års periode, hvor bygningerne kan tilpasses for at give handicappede adgang til varer, tjenester og ressourcer, som noget positivt, og ligeledes, at når der fortsat er problemer på det strukturelle niveau, som ikke kan løses, vil det altid være muligt at finde alternativer.
Jeg vil også tilslutte mig dem, der udtrykker bekymring i forbindelse med forsikringsselskaber - f.eks. det forhold, at både de og de lægelige udtalelser er blevet taget i betragtning. Jeg kan imidlertid ikke acceptere tanken om at fjerne henvisningen - som blev vedtaget i udvalget - til subsidiaritetsprincippet på områder, der vedrører familieret, ægteskab og forplantning. Dette er medlemsstaternes eksklusive kompetencer. Det samme gælder artikel 8, som man søger fjernet gennem ændringsforslag 90 fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, fordi det på grund af de eksisterende lovgivningstraditioner i mange medlemsstater ikke er muligt at acceptere omvendt bevisbyrde, da dette vil afstedkomme uoverstigelige juridiske problemer.
Hvis disse centrale punkter vedtages på plenum, vil jeg ikke kunne stemme for denne betænkning. Jeg vil imidlertid aldrig med ren samvittighed kunne stemme imod et direktiv, der forbyder forskelsbehandling af mennesker uanset deres religion eller tro, handicap, alder eller seksuelle orientering. Sammenfattende, hr. formand, drejer det sig også om at definere, hvilket Europa vi ønsker at hjælpe med til at opbygge. Jeg går fuldt ud ind for et Europa, der utrætteligt bekæmper alle former for forskelsbehandling.
Iratxe García Pérez
(ES) Hr. formand! Det forslag til direktiv, vi diskuterer i dag, fremstiller princippet om lighed som et varemærke for det europæiske projekt. Derfor skal vi arbejde ambitiøst med det med henblik på at få alle borgere i Fællesskabet integreret, og vi skal gennemføre det både i den offentlige politik og i de administrative operationer og ligeledes i forhold mellem enkeltpersoner.
Vi skal arbejde videre for at give alle borgere mulighed for at udøve og nyde deres rettigheder fuldt ud, uden forskelsbehandling på grund af tro, handicap, alder eller seksuel orientering eller naturligvis multipel diskrimination.
Vi skal understrege, at princippet om lighed og forbuddet mod forskelsbehandling skal respekteres både inden for EU's politikker og nationale politikker, således at vi overalt i Europa kan gøre lighedsprincippet til virkelighed. Vi skal også sikre et passende beskyttelsesniveau over for alle de former for forskelsbehandling, der står opført i traktatens artikel 13.
Dette initiativ skal give os bedre redskaber til at bekæmpe eventuel diskriminerende adfærd, som skammeligt nok stadig er en realitet i dag, hvilket gårsdagens rapport om homofobi fra EU-agenturet for grundlæggende rettigheder er et bevis på.
Til kollegerne fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater vil jeg sige, at de ikke skal forplumre denne forhandling med tomme undskyldninger, fordi en stemme mod denne betænkning er et klart bevis for et ideologisk standpunkt. Kampen mod forskelsbehandling er særdeles vigtig og udgør selve grundlaget for EU's værdier.
Derfor har vi både et ansvar og en pligt til at tage et skridt fremad i dag her i Parlamentet i retning af et engagement i og et forsvar for lighed overalt i Europa. Vi må ikke opgive vores ønsker og håb om at gøre fremskridt og bare henlægge et spørgsmål af så grundlæggende betydning, som er baseret på vores værdier, til kategorien af håb og drømme. Europas borgere, og vigtigst af alt de mest sårbare, ville ikke tilgive os dette.
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! I henhold til verdenserklæringen om menneskerettigheder og konventionen om menneskerettigheder og grundlæggende friheder har alle borgere lige rettigheder og friheder og er omfattet af ligelig beskyttelse i lovgivningen uden sondring af nogen art på grund af race, farve, køn, sprog, religion, politik eller andre holdninger, national eller social oprindelse, ejendom, fødsel eller andre former for status.
Men jeg vil gerne understrege, at der er behov for en beslutsom og effektiv indsats over for enhver form for forskelsbehandling, for der forekommer i høj grad stadig forskelsbehandling i Europa, og det påvirker mange forskellige samfundslag. I mange tilfælde er det ikke nok at forbyde alle former for forskelsbehandling, det er også vigtigt at indføre forskellige positive foranstaltninger som f.eks. for mennesker, der lever med handicap. Mange lande - Italien, Frankrig, Finland og Spanien for blot at nævne nogle få - har givet nationale mindretal selvstyre og indført positive foranstaltninger for netop at beskytte disse.
EU og medlemsstaterne har også pligt til at sikre lige rettigheder og ligebehandling af borgerne i institutionel form. Vi har brug for uafhængige institutioner, der arbejder på europæisk plan, og som kan overvåge og sikre, at staterne forpligter sig til at overholde princippet om ligebehandling, ikke bare i teorien, men også at indføre konkrete skridt for at gennemføre direktivet effektivt.
Evangelia Tzampazi
(EL) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne spørge Dem, om det forhold, at jeg taler til Dem siddende heroppe og ikke har rejst mig som alle mine kolleger, er en fornærmelse mod Parlamentet.
Europa-Parlamentet har altid været og skal fortsat være en støtte for det horisontale direktiv, som vil sikre ligebehandling og beskytte de europæiske borgere mod alle former for forskelsbehandling. Direktivet skal supplere de nuværende europæiske juridiske rammer navnlig med hensyn til handicappede og forpligtelsen til at sikre reel og lige adgang.
Vi har medtaget et vigtigt forslag. Vi har indført beskyttelse mod multipel forskelsbehandling ved i betænkningen at sige, at den reelle og lige adgang skal sikres. I de tilfælde, hvor denne adgang ikke kan garanteres på samme betingelser som for mennesker uden handicap, skal der indføres en brugbar alternativ løsning. I betænkningen fastsættes der strengere kriterier med henblik på at vurdere, hvorvidt foranstaltninger til sikring af reel og lige adgang vil medføre uforholdsmæssigt store udgifter. Der er nogle punkter i betænkningen, som ikke alle er tilfredse med, og derfor vil vi støtte nogle af de fremsatte ændringsforslag, som vil gøre betænkningen mere sammenhængende.
Jeg mener under alle omstændigheder, at vi bør støtte betænkningen og derved sende et klart budskab til Rådet om, at vi nu endelig langt om længe skal have en effektiv europæisk lovgivning, der sætter en stopper for den forskelsbehandling, der undergraver tilliden til de grundlæggende europæiske værdier, lighed og retsstatsprincippet.
Martin Kastler
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Som journalist vil jeg gerne henlede opmærksomheden på en ændring i dette direktiv, der virkelig bekymrer mig personligt. Jeg finder det navnlig uforståeligt, at vi, når direktivet endnu ikke er omsat i national lovgivning i 10 ud af 27 medlemsstater, går et skridt videre og forsøger at klistre yderligere et direktiv ovenpå det. Meningerne kan være delte om dette, og det er udmærket, men det, der virkelig generer mig som journalist, er, at det skader pressefriheden i medlemsstaterne. Jeg skal komme med to eksempler på dette. Hr. Webers ændringsforslag, som fortjener vores støtte, betyder, at det også bliver muligt at begrænse pressefriheden, f.eks. hvis en avisudgiver skal tage imod en annonce fra nynazister eller antisemitter. Det mener jeg er fuldstændig upassende, og det strider på enhver måde mod de principper, vi har i EU, og jeg opponerer kraftigt mod dette. Vi må ikke tillade, at dette sker. Det samme gælder naturligvis, hvis vi har ligebehandling. Så vil de grupper, som vi ikke ønsker at opmuntre i EU, men snarere ønsker at gribe ind over for, få endnu flere muligheder, f.eks. på ejendomsmarkedet. I mit hjemland kan vi nærmest hver uge se nynazister, der forsøger at købe fast ejendom. Hvis fast ejendom udlejes eller sælges, kan vi ikke forhindre venstrefløjs- eller højrefløjsaktivister i at overtage den. De vil udnytte disse nye ændringsforslag, og det opponerer jeg på det kraftigste mod, og jeg vil stemme imod. Derfor går jeg ind for at henvise forslaget til fornyet udvalgsbehandling, og hvis det ikke er muligt, til at stemme imod det.
Miroslav Mikolášik
(EN) Hr. formand! I årenes løb har Europa og resten af verden kæmpet for at bekæmpe forskelsbehandling på alle niveauer. Vores udvikling som anstændige mennesker kræver, at vi gør netop dette og respekterer subsidiaritetsprincippet fuldt ud.
Som fru Buitenweg var inde på, har Kommissionen i mere end fire år nu lovet at vedtage et bredt og generelt forslag om menneskerettigheder for alle mennesker. Dette er nu endelig ved at blive til virkelighed.
Jeg tror fuldt og fast på, at ingen nogensinde må forskelsbehandles på grund af deres religion eller tro, handicap eller alder. Som troende kristen opfordrer jeg tværtimod Europa-Parlamentet og de enkelte medlemmer til ikke bare at standse forskelsbehandling, men også at hjælpe dem, der bliver diskrimineret på grund af deres handicap.
Denne hjælp kan komme fra os i forskellig form. De enkelte medlemsstater har konstant arbejdet for at forbedre den lige adgang for dem, der har størst brug for den. Mens Europa bliver mere integreret, er det meget vigtigt, at vi husker på, at vi alle er forskellige, men dog fuldkommen lige i enhver henseende.
Marusya Lyubcheva
(BG) Hr. formand, hr. kommissær! Vi diskuterer et fantastisk vigtigt direktiv, som vil give mulighed for at løse problemer, som stadig er kontroversielle inden for området ligebehandling. Jeg anser det for særligt vigtigt, at det på ny bekræfter retten og friheden til at have en religiøs tro, og at det sikrer anvendelsen af princippet om ligebehandling på dette område.
Samtidig henvises der i direktivet udtrykkelig til erklæring nr. 11 om kirkers og konfessionsløse organisationers status, hvori EU forpligter sig til at respektere og overholde den status, som kirker og religiøse samfund har i henhold til medlemsstaternes nationale lovgivning.
Man anerkender også medlemsstaternes ret til at udforme og gennemføre specifikke bestemmelser på dette område. Det siger sig selv, at de europæiske rettigheder skal harmoniseres med rettighederne i medlemsstaterne for at regulere individuelle områder.
Dette er et komplekst emne. Forbindelserne skal afklares for at undgå at overtræde nogens rettigheder, herunder rettighederne hos dem, der tilhører kirker, der sanktioneres gennem juridiske bestemmelser.
Manfred Weber
(DE) Hr. formand, fru ordfører, mine damer og herrer! Eftersom jeg er den, der er blevet citeret oftest under denne forhandling, vil jeg gerne have mulighed for at reagere igen.
Jeg har sagt, at alle, der stiller spørgsmål, er skurken i denne debat. Alle de talere, der har talt dunder mod forskelsbehandling, har talt om princippet. Her vil jeg endnu en gang sætte pris på, om vi kunne lade være med at skændes om princippet og i stedet arbejde for at bekæmpe forskelsbehandling. Selv når vi f.eks. diskuterer miljøspørgsmål og er uenige om forbuddet mod CO2-emissioner, er vi uenige om midlerne til at opnå dette, men vi er alle enige om målet. Hvorfor må vi ikke være uenige med hensyn til forskelsbehandling, og hvordan vi ønsker at bekæmpe den? Og hvis avisudgiverne sidder på vores kontorer og giver udtryk for deres bekymring, bør vi have lov til at tage disse bekymringer op her.
Hr. Cashman, De tjener ikke spørgsmålet og Deres bekymringer ved at marginalisere enhver, der bare stiller spørgsmål. Det er det eneste, vi gør her.
Richard Howitt
(EN) Hr. formand! Som skyggeordfører i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender for Den Socialdemokratiske Gruppe vil jeg gerne rose fru Buitenweg og ligeledes min kollega, fru Bozkurt. Tak for Deres samarbejde.
På vegne af intergruppen om handicap glæder det mig, at der er blevet lyttet til de 1,3 mio. personer, der underskrev andragendet om en udvidelse af retten til ligebehandling af handicappede. Det glæder mig også, at vi på tværs af partiskellene blev enige om, at der skulle udarbejdes et horisontalt direktiv, og at der ikke skal være noget hierarki inden for forskelsbehandling - et løfte, vi fik af det daværende portugisiske EU-formandskab, da racedirektivet blev vedtaget i 2000. Det har helt klart taget for lang tid at opfylde dette løfte.
Jeg fordømmer de Konservative, der ønsker at forsinke det endnu mere. Denne forhandling drejer sig ikke kun om, at vi viser vores støtte i Parlamentet, men den har også til formål at appellere til Rådet om at komme i gang og blive enige om dette nu. Jeg vil anmode vores tyske venner om ikke at blokere for det. Der er problemer med private kontrakter, som De er bekymrede for, men med hensyn til offentlige forpligtelser er De langt foran. Vi skal gå efter at gennemføre vores visioner og få dette vedtaget. Det glæder mig, at det kommende svenske formandskab i dag har forpligtet sig til at få dette afsluttet i Rådet (arbejds- og socialministrene) inden jul. Jeg håber virkelig, at dette vi lykkes for Dem.
Kathalijne Buitenweg
Hr. formand! Det er utrolig vanskeligt for en ordfører at udføre et godt stykke arbejde, når den største gruppe pludselig vender på en tallerken. I Udvalget for Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender støttede Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater denne betænkning, fordi den udgjorde et fornuftigt kompromis. Vi arbejdede sammen med hr. Gaubert, som tilsyneladende er forsvundet - jeg har i hvert tilfælde ikke set ham. Men vi samarbejdede om præcis denne tekst, og nu går han imod den! Det ser ud, som om koordinatoren, hr. Weber, især gennemtvinger holdningerne hos sit nationale tyske parti i PPE-DE-Gruppen.
Hr. Weber, De fortalte mig selv i sidste uge, at det ikke drejede sig om indholdet, men om at udsende et politisk signal. Er det ikke rigtigt? Var det ikke det, De sagde til mig? Men nu kan De så ikke skjule Dem bag detaljerne - hvis De ønskede at gøre det, kunne De bare have fremsat ændringsforslag. Det gjorde De ikke. Det, De i virkeligheden ønsker, er at få hele forslaget forkastet. De anser det simpelthen for uønsket, så lad være med at foregive, at De har det samme endemål.
Jeg har hørt en masse, som jeg kan svare på med det samme. Mange har f.eks. spurgt, hvorfor dette er et anliggende for Europa. Men der findes allerede en lang række direktiver om beskyttelse på arbejdsmarkedet, og de har været der længe, og det samme gælder beskyttelse mod forskelsbehandling af en lang række andre grunde uden for arbejdsmarkedet, men beskyttelsen af nogle grupper halter bagefter, f.eks. når der er tale om handicap, alder, seksuel orientering og religion. Dette er ikke nogen helt ny opfindelse, men snarere en udbedring af den eksisterende lovgivning. Vi indfører ikke en ny kompetence, men sørger for, at mennesker simpelthen behandles lige, og at bestemte kategorier ikke betragtes som vigtigere end andre.
Hr. Pirker talte om arbejdsmarkedet. Det er slet ikke det, som dette her drejer sig om, for det var et andet direktiv. Dette drejer sig ikke om beskæftigelse for lærere. Lad os holde os til fakta. Bevisbyrden er et kompliceret punkt, som kommissæren nævnte før. Det er heller ikke noget nyt, for det findes også i de andre direktiver. Det er slet ikke korrekt, at folk bare kan fremsætte beskyldninger, og så skal man forsvare sig selv. Vi taler heller ikke om strafferet her. Man skal først fremlægge konkrete fakta på andre områder for at underbygge, hvorfor de mener, at de bliver forskelsbehandlet, og så skal man fremlægge sine begrundelser for, hvorfor man godtager eller afviser nogen i forbindelse med en bolig.
Med hensyn til medierne hedder det i teksten, at der allerede er taget højde for muligheden for at afvise annoncer, der ikke er i overensstemmelse med en udgivelses identitet: Det hele står der i artikel 54. Med hensyn til kirkerne behøver de ikke en gang overholde alle disse krav, selv om de skal gøre det, når de udfører sociale opgaver. I Nederlandene udfører de f.eks. visse sociale plejetjenester. Det er uacceptabelt, at de omfattes af undtagelsen, når de udfører sociale opgaver, udelukkende fordi de tilhører en kirke. Dette er helt specifikke punkter, der nævnes i betænkningen.
Vi har gjort vores bedste. Vi har efterkommet alle Deres ønsker. Deres ændringsforslag er med i teksten, og nu vil De alligevel stemme imod på grund af alle mulige partipolitiske synspunkter. Jeg må sige, at dette er et hårdt personligt slag for mig, fordi jeg rakte hånden ud til Dem. Store dele af Deres tekst er blevet indarbejdet i betænkningen, og jeg anser det for en skændsel, at De nu vasker Deres hænder!
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 2. april 2009.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Carlo Casini
skriftlig. - (IT) Menneskelig værdighed og lighed er to meget vigtige værdier, som den moderne menneskerettighedskultur er baseret på. Men det forholder sig ofte sådan, at store ord bruges til at skjule deres modsætning. Lighed betyder f.eks., at identiske situationer håndteres på samme måde, men det betyder også, at man håndterer forskellige situationer forskelligt. Mine forbehold over for denne betænkning bunder i denne første overvejelse. Ingen kan være det mindste i tvivl om, at Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater fuldt ud anerkender de handicappedes, de ældres, de syges, de fattiges, flygtninges og indvandreres værdighed og lighed. Jeg har imidlertid det indtryk, at man forsøger at hægte noget på denne etablerede bevægelse for at indføre forskelsbehandling over for familien, som er baseret på ægteskabet mellem en mand og en kvinde, og over for religionsfriheden, navnlig i forbindelse med religiøse skoler. Jeg vil kæmpe utrætteligt for lighed for de mindste, de fattigste og de forsvarsløse. Netop af denne grund piner det mig at se menneskerettighedernes Europa gennem sin lovgivning og praksis indføre forskelsbehandling af værste skuffe mellem fødte og ufødte børn. Det er ikke det, vi diskuterer i dag, men det ville være hensigtsmæssigt, at det kom med i den europæiske bevidsthed, når man overvejer principperne værdighed og lighed.
Gabriela Creţu  
Skæbnen har villet det sådan, at vi drøfter dette direktiv i dag og skal stemme om det i morgen, hvor det er verdensdagen for bevidsthed om autisme. Det lover godt.
Det er klart for os, at der rent faktisk findes store forskelle mellem medlemsstaternes nationale lovgivning om rettigheder og interesser for mennesker, hvis liv er påvirket af autisme. Forskellene er endnu større, hvis vi sammenligner hverdagen for de berørte personer.
Der er lang vej, før vi når frem til europæiske standarder, men vi er nødt til at gøre fremskridt. Autisme skal anerkendes som et separat handicap blandt de mentale handicap, og der skal udformes specifikke strategier for det.
Dette kan virke kostbart på nogen, men at opnå ligebehandling er en absolut nødvendighed, og det samme gælder personer, der lider af andre handicap, således at vi kan respektere os selv og det europæiske samfunds værdier.
Bairbre de Brún  
Dette direktiv indeholder den meget vigtige erkendelse, at forskelsbehandling ikke kun er noget, der forekommer på arbejdspladsen. Den vigtigste målsætning for udvalgets henstilling er at rette op på forskelsbehandling baseret på religion eller tro, på handicap, på alder eller seksuel orientering og at gennemføre princippet om, at mennesker skal behandles lige uden for arbejdspladsen.
Jeg ved fra mine kontakter med grupper, der kæmper for handicappedes rettigheder i Irland, at denne lovgivning i høj grad vil blive hilst velkommen. Fru Buitenweg har helt ret, når hun siger i sin betænkning: "For at sikre ligebehandling af handicappede er det ikke tilstrækkeligt at forbyde forskelsbehandling. Der er også behov for særbehandling i form af forebyggende foranstaltninger og ved at tilbyde passende tilpasning."
Jeg glæder mig også over ordførerens og Kommissionens klare udmeldinger for at forhindre forskelsbehandling på grund af seksuel orientering. Diskrimination af denne type har ingen plads i et moderne samfund, og jeg afviser visse politiske gruppers forsøg på at svække lovgivningen i denne henseende.
Proinsias De Rossa  
Jeg er socialist, hvilket betyder, at jeg tror på, at alle mennesker er lige. Vi skal bekæmpe forskelsbehandling, uanset hvor den forekommer, ikke bare på arbejdspladsen. Der må ikke findes noget hierarki inden for forskelsbehandling. Alle er forskellige, alle er lige.
Formålet med direktivet er at gennemføre princippet om ligebehandling af personer, uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering uden for arbejdsmarkedet. Det fastsætter en ramme for forbuddet mod forskelsbehandling af disse grunde og indfører et ensartet minimumsniveau af beskyttelse inden for EU for personer, der har været udsat for en sådan forskelsbehandling.
Dette forslag supplerer de eksisterende juridiske rammer inden for EU, hvor forbuddet mod forskelsbehandling på grund af religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering kun gælder beskæftigelse og erhvervsuddannelse.
Lidia Geringer de Oedenberg  
Diskrimination er et alvorligt problem i Europa og andre steder. Ifølge en særlig undersøgelse foretaget af Eurobarometer i 2008 hævder 15 % af europæerne at have været ofre for forskelsbehandling sidste år.
Europa-Parlamentet har ventet mere end fire år på direktivforslaget. Det udgør et forsøg på at gennemføre principperne om ligebehandling uanset religion, tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Dette gælder ikke kun for adgangen til beskæftigelse, men også i forhold til varer, udstyr og tjenester som banker, bolig, uddannelse, transport og sundhedspleje mv.
I dokumentet fastsætter man desuden minimumsstandarder for at garantere beskyttelse mod forskelsbehandling. Medlemsstaterne kan frit indføre et højere beskyttelsesniveau, hvis de skulle ønske det. De kan imidlertid ikke med henvisning til det nye direktiv begrunde en sænkelse af de eksisterende standarder. Direktivet giver de skadelidte ret til erstatning. Det hedder også, at medlemsstaterne ikke kun skal udtrykke et ønske om at afskaffe forskelsbehandling, men også har pligt til at gøre det.
Et større antal medlemsstater inden for Unionen har allerede indført bestemmelser, der sikrer en varierede grad af beskyttelse mod forskelsbehandling uden for arbejdsmarkedet på grund af religion, tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Det foreliggende direktivforslag vil gøre det muligt at indføre sammenhængende europæiske bestemmelser på dette område. Det vil være en stærk tilkendegivelse af, at Europa som sådan ikke billiger forskelsbehandling. Frihed fra forskelsbehandling er en grundlæggende rettighed, som alle i EU skal kunne nyde godt af.
Zita Gurmai  
For nylig har lige muligheder været et stadig mere fremtrædende tema i Fællesskabets beslutningstagning. Formålet med direktivforslaget om ligebehandling er at anvende princippet om ligebehandling af mennesker uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering.
Frihed fra forskelsbehandling er en grundlæggende rettighed og bør gælde for alle borgere i EU. Jeg vil på det kraftigste insistere på, at vi skal bekæmpe enhver form for forskelsbehandling. Den vej, vi skal følge i denne henseende, er lang, og det er også klart, at vi kun kan tage et skridt ad gangen. Dette indebærer for det første, at vi supplerer og konsoliderer lovgivningen, for det andet at vi omsætter den lovgivning, der indeholder nye, konsekvente og ensartede principper i national ret og endelig, at de omsættes i praksis. Selv om disse vil kræve en omfattende indsats og megen tid, hvis de skulle gennemføres hver for sig, er det vores mål inden for en rimelig tidsramme at kunne påvise konkrete fremskridt i retning af, at vi kan leve i et Europa, der virkelig er frit for forskelsbehandling.
Lívia Járóka  
Jeg vil gerne lykønske min kollega fru Buitenweg med hendes betænkning, som åbner vejen for en supplering af de juridiske strukturer til afskaffelse af alle former for forskelsbehandling. I artikel 13 i EU-traktaten opstilles målet om bekæmpelse af forskelsbehandling, som er baseret ikke bare på køn og etnisk oprindelse, men også på religion, tro, handicap, alder og seksuel orientering.
På trods af vedtagelsen og omsætningen i national ret af direktiv 2000/43, 2000/78 og 2004/113 har der hidtil ikke været nogen fælles beskyttelse mod forskelsbehandling af de fire ovennævnte årsager uden for arbejdsmarkedet. Direktivforslaget skal udfylde dette hul, og vi håber på, at det ud over at forbyde forskelsbehandling også vil være et juridisk redskab for dem, der er udsat for forskelsbehandling i alle 27 medlemsstater.
En effektiv gennemførelse af dette direktiv og en kompensation for de mangler, der er kommet frem i forbindelse med omsætning og anvendelse af de tidligere direktiver, vil supplere EU-borgernes forsvar mod forskelsbehandling. Desuden kræver vedtagelsen af direktivforslaget ingen ændringer af de relevante nationale love. Derfor håber jeg virkelig, at Rådet vil kunne sikre den enstemmige opbakning, der kræves i traktaten, og at de enkelte medlemsstater vil bidrage til, at EU kan tage et kæmpeskridt i retning af at virkeliggøre vores grundlæggende værdier og målsætninger.
Silvana Koch-Mehrin og Alexander Graf Lambsdorff  
Det anvendte retsgrundlag, EF-traktatens artikel 13, stk. 1, er ikke hensigtsmæssigt, idet De Frie Demokrater (FDP) i Tyskland ikke mener, at subsidiaritetsprincippet overholdes. EU's lovgivere har ikke beføjelser til at indføre denne regulering og derved gribe alvorligt ind i medlemsstaternes selvbestemmelsesret.
Bekæmpelse af forskelsbehandling af enhver art og at hjælpe de handicappede med at kunne deltage i det offentlige liv er vigtige opgaver. Men det er ude af trit med virkeligheden at foreslå en udvidelse af ligebehandlingsbestemmelserne til praktisk taget alle livets aspekter. Den omvendte bevisbyrde, som indføres ved direktivet, betyder, at det er muligt at anlægge sag på grundlag af beskyldninger, der ikke bakkes op med tilstrækkelige beviser. De pågældende vil så skulle betale erstatning, selv om de rent faktisk ikke har begået nogen form for forskelsbehandling, men er ude af stand til at bevise deres uskyld. Når det defineres på denne generelle måde, er det tvivlsomt, hvorvidt den omvendte bevisbyrde er forenelig med det at handle som stat i henhold til retsstatsprincippet. Det vil skabe usikkerhed og åbne for misbrug. Det kan ikke være eksistensberettigelsen for en progressiv ligebehandlingspolitik.
En yderligere overvejelse må gå på, at Kommissionen i øjeblikket har indledt traktatbrudsprocedurer mod en række medlemsstater for utilstrækkelig omsætning af de eksisterende direktiver om ligestillingspolitik. Der findes imidlertid endnu ingen oversigt over de bestemmelser, der er blevet omsat, så det er ikke muligt at vurdere behovet for nye bestemmelser, som man har anført. Især Tyskland er allerede gået langt videre end de tidligere bestemmelser fra Bruxelles. Derfor stemte vi imod denne betænkning.
Sirpa Pietikäinen  
Når det bliver gennemført, vil lighedsdirektivet blive et af de vigtigste fremskridt i denne valgperiode i retning af et socialt Europa og befolkningernes Europa. Når den gælder alle grupper af mennesker og kriterier for forskelsbehandling, har lovgivning om både aktiv og passiv forskelsbehandling en kolossal indvirkning på hverdagen for mange EU-borgere. I den henseende vil jeg gerne takke ordføreren for hendes fremragende arbejde.
Både i Finland og andre steder i Europa vanskeliggøres hverdagen for rigtig mange mennesker af forskelsbehandling under den ene eller anden form. Dette burde ikke være muligt i vore dages samfund, hvor der er respekt for menneskerettigheder og lighed: Alle bør have lige muligheder for at deltage i samfundet. Ligebehandling er et civiliseret samfunds kendemærke.
Det er især vigtigt, at direktivet dækker alle kriterier vedrørende forskelsbehandling. Selv om der findes kolossale forskelle mellem grupper og enkeltpersoner, der udsættes for forskelsbehandling, skal vi løse problemet med forskelsbehandling som fænomen på en konsekvent måde uden at angive bestemte grupper. En opsplittet fremgangsmåde vil uvægerligt skabe ulighed blandt de forskellige kriterier for forskelsbehandling og vil ligeledes forårsage sprækker, som de mennesker, der udsættes for forskelsbehandling af alle de mange forskellige årsager, vil risikere at falde i.
Siiri Oviir  
EU er baseret på de fælles principper om frihed, demokrati, respekt for menneskerettigheder og grundlæggende friheder. I artikel 21 i det europæiske charter om grundlæggende rettigheder hedder det, at enhver forskelsbehandling på grund af køn, race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion eller tro, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder, seksuel orientering eller ethvert andet forhold er forbudt. Dette er et direkte citat fra lovgivningen.
Anerkendelsen af, at den enkelte er enestående, og at alle har den samme ret til at få adgang til de muligheder, som tilværelsen tilbyder, er et af kendetegnene ved Europas forenede mangfoldighed, som er et centralt aspekt af Unionens kulturelle, politiske og sociale integration.
Selv om udviklingen på mange områder inden for EU hidtil har været meget vellykket, er det overraskende, at vi stadig savner fælles regler for, hvordan vi håndterer vold mod eller misbrug af handicappede eller i forbindelse med seksuelt misbrug, og ikke alle medlemsstater anerkender i tilstrækkelig grad disse borgeres grundlæggende rettigheder. Vi må erkende, at de europæiske juridiske rammer for kampen mod forskelsbehandling endnu ikke er perfekte.
Jeg hilser det nye direktiv velkommen af hele mit hjerte, for det giver EU fælles rammer for indsatsen mod forskelsbehandling. Ovennævnte rammer vil formentlig føre til, at princippet om ligebehandling gennemføres mere generelt i medlemsstaterne og ikke kun på arbejdsmarkedet.
Bekæmpelse af forskelsbehandling betyder investeringer i bevidstheden hos et samfund, hvis udvikling sker gennem integration. For at opnå integration skal samfundet imidlertid investere i uddannelse, bevidstgørelse og fremme af god praksis for at finde et rimeligt kompromis til gavn for alle dets borgere. Der er således stadig behov for en stor indsats fra vores side for at kunne afskaffe forskelsbehandling i Europa.
Daciana Sârbu  
Retten til ikke at blive forskelsbehandlet er en grundlæggende rettighed, og der har aldrig været tvivl om, at den omfattede EU-borgerne. Ligebehandling uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering er et af grundprincipperne for den europæiske integration.
Dette længe ventede direktiv, hvis historie har været særdeles kompliceret under behandlingen her i Parlamentet, er baseret på EF-traktatens artikel 13 og vedrører beskyttelse mod forskelsbehandling, idet man understreger princippet om ligebehandling på alle områder. Der kan ikke herske nogen tvivl om behovet for dette direktiv i lyset af det store antal mennesker, omkring 15 %, der hævder, at de er udsat for forskelsbehandling på EU-plan.
Jeg vil også gerne understrege betydningen af at sammenligne dette nye direktiv med de gældende direktiver om bekæmpelse af forskelsbehandling. Dette er en opgave, der vil blive gennemført i form af et samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Det glæder mig i denne forbindelse at kunne fremhæve de fremskridt, der er sket på dette område i Rumænien i de senere år, således som EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder har rapporteret om.
Sidst, men ikke mindst mener jeg, at dette direktiv vil få en betydelig indvirkning som følge af de socialsikringsforanstaltninger, sociale ydelser og den lettere adgang til varer og tjenester, som det vil sikre.
