De regionale følger af jordskælv (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Nikolaos Vakalis for Regionaludviklingsudvalget om om jordskælvs regionale virkninger.
Nikolaos Vakalis  
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg anmodede om denne betænkning, efter at jeg havde gjort følgende opdagelse: I det 20. århundrede har jordskælv dræbt 1,5 millioner mennesker i hele verden og såret langt flere. Jordskælv er den naturkatastrofe i verden, der kræver næstflest dødsofre. I 2002-2007 var jordskælv den fjerdehyppigste naturkatastrofe i medlemsstaterne og kandidatlandene. Alligevel reagerede vi i EU kun lejlighedsvist og perifert på problemet og kun i sammenhæng med andre naturkatastrofer.
Jeg føler nu, at jeg har fået oprejsning, og jeg er tilfreds med, at min betænkning er blevet godkendt af Regionaludviklingsudvalget og nyder støtte fra alle de politiske grupper. Parlamentets besked er klar: Vi i EU må og kan ikke fremover behandle problemet med jordskælv sporadisk og perifert, vi skal fokusere på det som et særskilt problem og undersøge alle dets individuelle aspekter og elementer.
I betænkningen bliver Kommissionen særligt bedt om ikke at spilde tid på at udarbejde en meddelelse indeholdende en vurdering af risiko for jordskælv og en undersøgelse af foranstaltninger inden for forebyggelse, styring, undsætning og genopbygning. Med andre ord skal meddelelsen svare til den, der er udarbejdet om oversvømmelser. Parlamentet forventer, at Kommissionen i det mindste inden for en sådan meddelelses rækkevidde undersøger en række forslag, der er beskrevet i betænkningen.
For det første bør vedtagelsen af beskyttelsesforanstaltninger i forbindelse med jordskælv fremover være et væsentligt krav ved finansiering af infrastrukturer fra strukturfondene, særligt set i lyset af at jordskælv truer den almindelige økonomiske og sociale samhørighed i de berørte regioner. Jordskælv er frem for alt en trussel mod liv og lemmer, infrastrukturer, beskæftigelse, miljø, kulturarv og turisme.
For det andet bør vi fremme opførelsen af nye bygninger såvel som bevarelsen og forbedringen af gamle bygninger og konstruktioner, der omfatter monumenter, som ikke overholder jordskælvsspecifikationer.
For det tredje bør Kommissionen sikre, at der bevilges flere midler til offentlig oplysning og uddannelse af fagfolk inden for jordskælv.
For det fjerde bør der udvikles en EU-strategi for jordskælvsforskning. Ikke blot de sociale, men også de økonomiske fordele ved et sådant tiltag bør tages i betragtning.
For det femte bør der udarbejdes en teknisk protokol for en fælles EU-foranstaltning i tilfælde af alvorlige seismiske katastrofer med særlig vægt på de altafgørende infrastrukturer inden for transport, energi, telekommunikation og sundhed.
Endelig bør Barnier-forslaget genoplives. Der bør også ske en opfølgning på Sarkozy-Karamanlis-forslaget om en europæisk civil beredskabsstyrke via et lovgivningsmæssigt - jeg understreger ordet lovgivningsmæssigt - forslag fra Kommissionen.
Fru formand, hr. kommissær! I betænkningen, som skal godkendes af Parlamentet i morgen, stilles der specifikke forslag. Vi - både Kommissionen og medlemsstaterne - ønsker at reagere på dem straks og handle i overensstemmelse med hver parts ansvarsområder.
Lad mig afslutte med at takke skyggeordførerne for deres fortræffelige samarbejde og også mine kolleger i alle de politiske grupper, som har forbedret mit oprindelige forslag ved deres indlæg og ændringsforslag.
Stavros Dimas
Fru formand, mine damer og herrer! Kommissionen og jeg selv ønsker at takke ordføreren, hr. Vakalis, for denne yderst informative og værdifulde betænkning.
Jordskælv er ikke lette at have med at gøre. Der er behov for passende forberedelser, og der skal på forhånd træffes tilstrækkelige foranstaltninger, så vi kan klare de alvorligste eftervirkninger.
2007 var et vigtigt år med hensyn til udviklingen af metoder til håndtering af naturkatastrofer på EU-plan. Vi oplevede ikke blot den største enkeltstående mobilisering af EU's civilbeskyttelsesordning ved bekæmpelsen af skovbrandene i Grækenland, men to nye lovforanstaltninger om civilbeskyttelse blev vedtaget: et finansielt instrument til civilbeskyttelse og en revideret civilbeskyttelsesordning i EU. Desuden vil Kommissionen som bekendtgjort i september og efter Parlamentets beslutning om skovbrande og oversvømmelser igangsætte et særligt initiativ til styrkelse af EU's evne til at håndtere katastrofer.
En hurtig og effektiv reaktion på nødsituationer er helt klart af afgørende betydning, særligt i forbindelse med risici som jordskælv, der praktisk talt er umulige at forudse. Selv når der sker uforudsete hændelser, kan og skal en effektiv reaktion imidlertid suppleres af passende forebyggende foranstaltninger som f.eks. varsling, for at eventuelle skader kan begrænses, og situationen kan bringes under kontrol.
Af disse grunde vil Kommissionen i 2008 udvikle et komplet tiltag til forbedring af katastrofeforebyggelse i almindelighed.
Efter reaktion og forebyggelse er det tredje trin i styringen af katastrofer som f.eks. jordskælv genopbygning. I denne sammenhæng bifalder jeg Parlamentets opfordring til Rådet om at fremme forslaget om Solidaritetsfonden.
Med det finansielle instrument til civilbeskyttelse er der rammer for en langsigtet finansiering af civilbeskyttelse som f.eks. aktiviteter som reaktion på jordskælv. Med den nye forordning er de disponible midler næsten fordoblet. Kommissionen har også særlige planer for håndtering af spørgsmål i forbindelse med jordskælv, og takket være den kapital, Parlamentet har tildelt til EU-budgettet i 2006, støtter Kommissionen allerede STEP-projektet. Dette projekt er ved at blive realiseret via et partnerskab mellem Italien, Portugal og Tyskland, og dets formål er at udvikle en mobil vurderings- og administrationsenhed til at varetage styringen i forbindelse med jordskælv. Kommissionen tilslutter sig ordfører Vakalis' opfordring om bedre koordinering. Sidste sommers hændelser har vist, at selv om EU's civilbeskyttelsesreaktion var imponerende, er der stadig plads til forbedringer. På grundlag af anbefalingerne i Barnier-betænkningen er Kommissionen nu ved at udvikle færdigsammensatte civilbeskyttelsesenheder, der udgøres af eksperter inden for katastrofeaktioner, som kan mobiliseres med øjeblikkeligt varsel.
Endelig understreger ordfører Vakalis vigtigheden af at samarbejde med tredjelande. Civilbeskyttelsesordningen giver mulighed for samarbejde med tredjelande og inden for Euromed-programmet om forebyggelse, bekæmpelse og styring af natur- og menneskeskabte katastrofer og er endnu et godt eksempel på samarbejde inden for denne sektor.
Lambert van Nistelrooij
for PPE-DE-Gruppen. - (NL) Fru formand, hr. kommissær! Jeg vil allerførst gerne lykønske hr. Vakalis med betænkningen. Som græker har han tacklet et emne, der også berører hans egen region og borgere. Han har færdiggjort sin initiativbetænkning på meget kort tid, og jeg giver den min fulde opbakning.
Jeg vil meget gerne se på katastrofekontrol og -forebyggelse i en bredere sammenhæng, nemlig klimaændringerne. Regn, store regnmængder, oversvømmelser, stigende vandstande i havene osv. vil blive mere og mere fremherskende.
I denne henseende ser folk naturligvis på EU. Fra 31. oktober til 2. november deltog jeg i en debat i FN i New York sammen med repræsentanter fra mange kontinenter og regioner. De ser også på Europa og beder os gøre vores bedste med hensyn til forebyggelse, forebyggelsesprogrammer og katastrofeforebyggelse, og de ønsker, at vi bringer vores ekspertise på banen.
Jeg mener, at vi bestemt bør tilbyde dette på globalt plan sammen med innovation og solidaritet. Mit land, Nederlandene, ligger også delvis under havoverfladen og har en specialekspertise, som vi kan bruge på dette område. Jeg er derfor glad for, at vi kan foregå med et godt eksempel med de forskellige fonde i EU.
Jeg vil gerne gentage min støtte til det, der blev sagt under forhandlingen med Kommissionen her til morgen: Vores Solidaritetsfond skal være mere fleksibel. Vi har en meget god fond, et meget godt eksempel, men Rådet er stadig forbeholdent vedrørende fonden.
Endelig har hr. Vakalis' betænkning en specifik europæisk dimension. Katastrofer er ofte multinationale, de stopper ikke ved grænserne, og jeg vil derfor opfordre Kommissionen til at fremsætte initiativer til at beskytte og støtte vores borgere.
Vasile Dîncu
Fru formand, hr. ordfører, mine damer og herrer! Betænkningen om jordskælvs regionale virkninger var ikke nogen let opgave, især fordi den kom, som jordskælv gør: meget hurtigt og uventet. Af den grund vil jeg gerne lykønske vores kollega hr. Vakalis med den måde, hvorpå han mestrede at være kaptajn på dette skib.
Eftersom jordskælv ikke har nogen ideologiske konnotationer, har vi ikke haft meningssammenstød mellem grupperne. Vores eneste mission var at finde pragmatiske løsninger, der kunne udfylde huller i lovgivningen, og at oprette effektive ordninger for en reaktion på EU-plan.
Jeg vil gerne nævne, at vi ifølge hr. Vakalis' umiddelbare opfattelse under vores undersøgelse op til denne betænkning opdagede, at der på EU-plan er alvorlige huller, hvad angår beskyttelse mod jordskælv.
Vi har ikke nogen fælles mekanisme til intervention i tilfælde af jordskælv. Der mangler kort over risikozoner i mange europæiske lande og regioner. I mange lande findes der ingen relevant national lovgivning. Vi investerer meget lidt i forskning. Der findes ingen dagsorden i EU for forskning på området for seismiske risici.
Beskyttelse mod seismiske risici er f.eks. ikke indeholdt eller er ubetydelig i forsikringspolicer. Der findes ikke nogen kampagne til uddannelse af befolkningen, selv om vi har en Eurocode 8, der indeholder instrukser om beskyttelse mod jordskælv. Ikke desto mindre er den ikke gældende for bygningsbestemmelser for nye bygninger.
Helt kort har vi også foreslået andre ting. Hr. Vakalis har nævnt nogle af dem. De af os, der kommer fra De Europæiske Socialdemokraters Gruppe, har gentaget vores støtte til oprettelsen af en europæisk civilbeskyttelsesstyrke, idet vi har opfordret Kommissionen til at udarbejde et forslag til dette formål. Vi har foreslået et centraliseret instrument i EU til forebyggelse og styring af jordskælvskriser. Vi har insisteret på avanceret forskning og et program finansieret på EU-plan.
I alt dette har hr. Vakalis fungeret som den perfekte katalysator, han har udarbejdet fortræffelige sammenstillinger med kompromisløsninger i ændringsforslagene, når vi truede med at opstille en betænkning på størrelse med en ordbog. Jeg mener derfor, at betænkningen er et resultat af et fortræffeligt samarbejde, og jeg lykønsker hr. Vakalis og alle kollegerne, der har medvirket ved denne betænkning.
Marios Matsakis
Hr. formand! Jeg vil lykønske hr. Vakalis med hans fremragende arbejde. Denne betænkning sætter fokus på det faktum, at selv om jordskælv kan have meget alvorlig økonomisk og samfundsmæssig indvirkning i seismisk aktive regioner, så er der ikke nok fokus på dem fra EU's side. Ordføreren mener, og jeg er helt enig, at der er akut behov for en række lovgivningsmæssige og finansielle foranstaltninger, der skal rette op på dette uheldige forhold. Sådanne foranstaltninger bør rettes mod at minimere jordskælvsskader og sikre en hurtigere og mere effektiv reaktion og kompensation til berørte personer og områder.
Hr. Vakalis fastslår, at der skal fokuseres særligt på forskning. Jeg er enig. Ikke nødvendigvis forskning i at kunne forudse jordskælv, hvilket har vist sig at have sine begrænsninger, men forskning i, hvordan vi konstruerer vores bygninger. Der skal f.eks. sættes fokus på brugen af mere stabile, robuste og lettere materialer. Sikkerhedsforanstaltninger, der kan forhindre dødbringende elektriske stød og brand i elektriske installationer efter en rystelse, er også et område, hvor forskning kan forhindre tab af menneskeliv. Forskning i telekommunikationssystemer, som er mere driftsikre i den paniksituation, der følger efter et jordskælv, og forskning i specialudstyr til lokalisering og bjergning af ofre fra sammenstyrtede bygninger er også områder, hvor forskning kan være yderst nyttig og give gode resultater.
Sebastiano  Musumeci
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg finder, at forslaget til beslutning om jordskælvs regionale virkninger for første gang på en logisk og sammenhængende måde behandler spørgsmålet om seismisk sårbarhed i dele af Unionen og dermed punktet om civilbeskyttelsestjenester. Jeg siger derfor til ordføreren: Æres den, der æres bør!
Jeg er fascineret af og direkte involveret i emnet, eftersom jeg bor i den region i Europa, der er i størst risiko for seismisk og vulkansk aktivitet: Sicilien ved foden af Mount Etna. Jeg har for nylig haft den ære at være den italienske regerings kommissær for nødsituationer under et alvorligt udbrud fra netop denne vulkan. Jeg har derfor problemet tæt inde på livet, og jeg ved også, hvor langt bagud Italien er, når det gælder risikovarsler og -forebyggelse og selvfølgelig ikke blot seismisk risiko.
Også Europa er imidlertid langt bagefter på dette område. Jeg har f.eks. i årevis opfordret Parlamentet og Kommissionen til at oprette et europæisk civilbeskyttelsesagentur med ansvar for at koordinere medlemsstaternes styring af nødhjælpstjenester og udarbejde en standard for forebyggelse, varsling og uddannelse af personale og frivillige.
Dagens beslutning synes langt om længe at gå i den retning. Sandt at sige mangler EU som helhed stadig en civilbeskyttelseskultur, der ofte ikke bliver til andet end genstand for rundbordsdiskussioner og valgløfter, selv om det, der står på spil, er vores ret til hver især at føle os sikre. Før EU beder lokale aktører, provinser, kommuner og regioner om konkrete eksempler, bør EU vise, at man nu endelig ønsker at vende bladet, og jeg tror, at der med denne beslutning kan tages det første rigtige skridt i den retning.
Diamanto Manolakou
Hr. formand! Jordskælv er uundgåelige, men der kan træffes afskærmende beskyttelsesforanstaltninger for at begrænse dødstal og ødelæggelser, og for at folk kan føle sig mere sikre.
Ordføreren foreslår en række velbegrundede foranstaltninger, som jeg ikke vil gentage. Jeg skal imidlertid tilføje og understrege, at der er behov for inspektioner forud for jordskælv og for forstærkning af bygninger, hvor der er problemer, både offentlige og private bygninger som f.eks. fabrikker, læreanstalter og fritidscentre: Jeg mener steder, hvor folk forsamles i store tal. Samtidig skal vi beskytte de åbne arealer og udvide dem, så befolkningen kan huses her efter et katastrofalt jordskælv, for de indbringende jordpriser har tilskyndet til udvikling i byggeriet.
Med hensyn til nye byggerier skal materialekvalitet og bygherrers pålidelighed efterprøves, idet man undertiden lader hånt om menneskeliv for at opnå større fortjeneste, som vi kender det fra jordskælv i Grækenland. Særlige beskyttelsesforanstaltninger skal anvendes først i de områder, hvor der er størst seismisk risiko. Det drejer sig i hovedsagen om tætbebyggede områder, der er socialt, økonomisk og boligmæssigt dårligt stillet.
Der bør rigtignok være støtte fra Fællesskabet til genopbygning. Det er jo folkets penge. Regeringen er også nødt til at overholde de procedurer, der er tilpasset til områdets jordbunds- og bygningsmæssige betingelser for at tilvejebringe den størst mulige beskyttelse mod jordskælv og forbedring af beboelsesejendomme.
Georgios Georgiou
Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske min kollega, hr. Vakalis, og takke kommissær Dimas for det håb, han giver os for fremtiden.
Man kan undslippe ild, og hvis man kan svømme, kan man komme væk fra oversvømmelser. Ved et jordskælv kan man kun håbe på at have Gud på sin side. Da dette vedrører vores metafysiske mål og håb, ville det være rart at have EU på vores side. Det har vi desværre ikke altid, for vi har kun set Solidaritetsfonden reagere ved én jordskælvshændelse, hvorimod den har vist stor villighed, hvor det har handlet om oversvømmelser og brande. Vi forstår selvfølgelig, at i henhold til reglerne skal skaderne beløbe sig til over 3 milliarder, men de huse, der falder, er ikke Onassis' eller Bill Gates' huse, det er de fattiges hjem. Vi kan derfor omgå reglerne. Eftersom Middelhavsregionen ofte har lidt under utålelige prøvelser på kanten af unfair fysisk afstraffelse, opfordrer vi til, at der om muligt sker en aktivering af strukturfonden for udvikling, Solidaritetsfonden (forudsat dens strenge regler kan modereres), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og også civilbeskyttelsesfonden. Dermed kan livsnødvendige forskningsprogrammer finansieres, og skader kan repareres, hvor dette kan gøres på en menneskelig og fair måde.
Rolf Berend
- (DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer: Denne fortræffelige betænkning fra vores kollega, hr. Vakalis, lægger sig i perfekt forlængelse af de tre betænkninger om naturkatastrofer, som Parlamentet vedtog sidste år, og den er en væsentlig tilføjelse til dem, for i disse tidligere betænkninger blev spørgsmålet om jordskælv ikke behandlet. Vi ved imidlertid, at der i mange lande og regioner - især i Sydeuropa og Middelhavsregionen - er stor risiko for jordskælv. Jeg bifalder derfor ordførerens opfordring til Kommissionen om at udarbejde en meddelelse med vurdering af de risici, jordskælv udgør, og med forslag til de modforanstaltninger og opfølgende foranstaltninger, der er nødvendige for at tackle dem, sådan som den gjorde det for nylig i forbindelse med oversvømmelser.
Spørgsmålet om finansiering er naturligvis centralt, og i lighed med, hvad ordføreren sagde om Solidaritetsfonden, kan jeg ikke forstå, hvorfor Rådet stadig smøler med - faktisk har skrinlagt - en tilpasning af Solidaritetsfonden, som Parlamentet har givet sin tilslutning til. Der er behov for øjeblikkelig handling her for at sikre, at dette solidaritets- og finansieringsinstrument er til rådighed fremover, så de skader, der forårsages af naturkatastrofer, herunder jordskælv, kan udbedres hurtigt, effektivt og fleksibelt. Uden denne fleksibilitet, særligt med hensyn til finansieringskøreplaner og -foranstaltninger, har det tidligere vist sig, at jordskælvsofres behov praktisk taget er blevet ignoreret.
Som den forrige taler sagde, skal vi tage i betragtning, at Solidaritetsfonden, som stadig eksisterer, kun er blevet anvendt én gang i forbindelse med jordskælvsskader. Jordskælv er imidlertid i lige så høj grad naturkatastrofer som oversvømmelser, skovbrande og orkaner. Der findes dog andre former for finansiering end direkte finansiering, som også bør anvendes, som f.eks. regional statsstøtte eller lån fra Den Europæiske Investeringsfond. Det er den eneste måde, hvorpå vi kan sikre, at der er ressourcer nok til rådighed til at tackle jordskælv. Betænkningen yder et godt bidrag til denne proces.
Wolfgang Bulfon
- (DE) Hr. formand! Jordskælvet i Friaul for 30 år siden dræbte mere end 3.000 mennesker, og det er noget, jeg stadigvæk husker meget tydeligt. Billederne af ødelæggelserne, der skete inden for få sekunder, og kapløbet mod tiden for at befri de sårede fra murbrokkerne er noget, jeg aldrig vil glemme. Det er derfor særligt velkomment, at Parlamentet behandler dette vigtige spørgsmål. Uden redningsarbejdernes utrættelige indsats - herunder frivillige fra nabolandene - er denne type jordskælv næsten umulig at tackle, for kun hurtig assistance nytter.
Trods denne kendsgerning samarbejdes der stadig meget lidt i EU om forskning i jordskælvsrisici, og der er ingen fælles mekanisme på EU-plan til intervention i krisesituationer. Der er behov for bindende regler for grænseoverskridende samarbejde, og samarbejdet med nødhjælpsorganisationer skal optrappes. Jeg bifalder forslaget om at optage instrukserne vedrørende Eurocode 8 i bygningsbestemmelserne i udsatte lande. I de fleste EU-medlemsstater er der i øjeblikket ikke juridisk basis for at vurdere større byggekonstruktioner, men det er disse offentlige bygninger med strategisk betydning for den civile beskyttelse og andre kritiske infrastrukturer, som i tilfælde af en katastrofe skal forblive ubeskadigede og funktionsdygtige, og som kræver særlig beskyttelse. Vurdering af vigtige bygninger skal derfor indarbejdes som en nøglefaktor i regionalprogrammerne.
Endelig vil jeg gerne benytte lejligheden til at hylde den genopbygning, der er udført af de mennesker, som er berørt af disse katastrofer. De er et godt eksempel på, hvordan de gennem deres egen indsats skaber håb om en bedre fremtid selv efter total ødelæggelse. Jeg vil derfor gerne oprigtigt takke ordføreren for hans arbejde.
Oldřich Vlasák
- (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne indlede med at minde om Johann Wolfgang von Goethe's ord om, at det ikke nytter at diskutere med et jordskælv. Selv om disse ord er 150 år gamle, holder de stadig stik. Som beskrevet i hr. Vakalis' betænkning skal vi lære at leve med jordskælv og være helt forberedt på dem. Jeg vil gerne rose ordføreren for at angive praktiske instruktioner og vise os vejen frem.
Der er ingen tvivl om, at et jordskælv er et destruktivt fænomen. Ifølge beregninger foretaget af geofysikere og historikere har jordskælv siden civilisationens begyndelse krævet 150 millioner menneskeliv. Godt halvdelen af verdens befolkning i dag lever i områder med seismisk aktivitet. I Europa får jordskælv måske ikke altid katastrofale konsekvenser, men vi er stadigvæk nødt til at beskytte os mod dem. Et jordskælv, der blot når op på fem på Richterskalaen, kan være farligt, fordi det kan bevirke, at løse genstande falder ned, tage styrter sammen, bygninger påvirkes negativt, og gas- og vandledninger bliver beskadiget.
Personligt mener jeg, at det er de korrekte skridt, der for nylig blev taget for at eliminere jordskælvs negative virkninger. De omfatter: indførelse af ét enkelt nødtelefonnummer, opbygning af integrerede nødsystemer, fremme af internationalt samarbejde og udveksling af oplysninger mellem redningsstyrker. Vi skal følge op på disse skridt ved til stadighed at styrke redningsstyrkernes samarbejde i naboregioner og -lande, idet vi forbedrer civile beskyttelseseksperters kvalifikationer og færdigheder, sikrer udbredt brug af informationsteknologier og fremmer katastroferelevant uddannelse samt brugen af katastrofeøvelser.
Vi skal ikke sætte os et umuligt mål, som f.eks. at oprette fælles organer eller harmonisere lovgivningen. Vi skal snarere fokusere på skavankerne i det nuværende system. Sidst, men ikke mindst, er vi nødt til at indse, at jordskælv blot er én form for naturkatastrofe i lighed med oversvømmelser, brande eller tørke, og at problemet med naturkatastrofer bør behandles som en helhed.
Ljudmila Novak
- (SL) Man siger, at i nøden skal man kende sine venner. I en region hvor der er sket et kraftigt eller endog katastrofalt jordskælv, er der naturligvis brug for hurtig og effektiv assistance fra EU, især når det berørte land ikke selv er i stand til fuldt ud at sørge for en sådan assistance.
I betragtning af jordskælvshyppigheden i Europa, antallet af ofre og de skete skader er det højst usandsynligt, at ressourcerne fra en solidaritetsfond til hjælp for jordskælvsofre kun ville blive brugt én gang. De katastrofale brande i Grækenland har vist, at EU ikke er godt nok organiseret til at tackle sådanne katastrofer.
Jeg er enig i forslaget om, at vi bør investere flere ressourcer i forskning, i hvordan man forbedrer overvågningen af seismiske risici, og midler til dette formål er allerede tilvejebragt med det syvende rammeprogram for forskning. Det er også klogt at samarbejde med lande, som allerede har omfattende kendskab og erfaring på dette område.
En strategiplan for tackling af jordskælv, hurtig indsats, koordineret redning og grænseoverskridende assistance kan redde et stort antal menneskeliv. Avancerede foranstaltninger kan naturligvis også forhindre mange problemer. Hvem kan forestille sig Bruxelles uden Grand Place, Paris uden Eiffeltårnet eller London uden Buckingham Palace? Hvert land og hver region har sine juveler og sin kulturarv, som skal beskyttes så godt som muligt mod jordskælv. Standarder for jordskælvssikker bygning skal også overholdes konsekvent, særligt i områder med høje niveauer af seismisk aktivitet.
Stavros Dimas
Hr. formand! Endnu engang vil jeg gerne takke alle talerne ved aftenens forhandling for deres yderst positive bidrag.
Kommissionen støtter godkendelsen af betænkningen om jordskælvs regionale virkninger. Borgerne forventer, at medlemsstaterne og de institutionelle organer handler effektivt og solidarisk, når man står over for katastrofer. Forebyggelse af miljøskader og skader forårsaget af menneskers aktiviteter forudsætter, at der sker en styrkelse og udvikling af civilbeskyttelsesressourcer og -muligheder på lokalt, nationalt og EU-plan. Kommissionen har tiltro til, at Parlamentet fortsat vil bifalde og støtte dette mål fremover.
Lad mig til slut minde Dem om, at Kommissionen afholder sit andet forum om civilbeskyttelse den 22. og 23. november i Bruxelles. I forummet vil der deltage ca. 500 personer, som arbejder inden for civilbeskyttelsesområdet eller har interesse i det. Her vil deltagerne kunne udveksle idéer, og de vil få mulighed for at møde andre, som deler deres interesse for civilbeskyttelse, og som arbejder inden for samme område. Jeg opfordrer derfor mine kolleger til at deltage i forummet og møde civilbeskyttelsesfællesskabet.
Jeg lykønsker endnu en gang ordføreren, hr. Vakalis, med den fortræffelige betænkning.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Margie Sudre  
skriftlig. - (FR) Tektoniske bevægelser resulterer ikke kun i jordskælv, men også i vulkanudbrud. Desuden kan følgerne af disse naturkatastrofer forværres, navnlig af jordbevægelser og tsunamier.
EU's randområder, som ofte er udsat for denne type katastrofe, har indsamlet vigtige erfaringer inden for observation og forebyggelse af samt reaktion på disse fænomener.
Jeg håber, at Kommissionen og medlemsstaterne vil fremme oprettelsen af kompetencecentre for videnskabelig, teknologisk og arkitektonisk innovation i de regioner, der er udsat for disse naturkatastrofer, navnlig randområderne.
Det dobbelte mål med disse strukturer er at sikre befolkningens sikkerhed og skabe mulighed for en bæredygtig regional udvikling gennem interregionalt samarbejde og netværksdannelse mellem forskningsinstitutionerne, SMV'er og de berørte regioners lokale organer.
Jeg vil gerne takke ordføreren for at have godkendt mine ændringsforslag vedrørende disse mål, og jeg forsikrer ham om, at jeg bakker fuldt op om hans opfordring til Kommissionen igen om hurtigst muligt at offentliggøre et ambitiøst forslag til en ægte civilbeskyttelsesstyrke for EU.
