Betydning for EU's landbrug af genåbningen af forhandlingerne med Mercosur med henblik på at indgå en associeringsaftale - Forberedelser til det kommende topmøde mellem EU og Brasilien den 14. juli 2010 i Brasilien (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandlingen om:
mundtlig forespørgsel til Kommissionen om betydningen for EU's landbrug af genåbningen af forhandlingerne med Mercosur med henblik på at indgå en associeringsaftale af McGuinness, Deß, Papastamkos, Mathieu, Nedelcheva, Dantin, La Via, Jeggle, Jahr, Klaß, Köstinger, De Lange, Silvestris, Lulling, Glattfelder, Herranz García, Mato Adrover, Dorfmann, Kalinowski, Daul, Patrão Neves, Siekierski, Béchu, Niculescu, Mayer og Audy for Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater), Nicholson og Wojciechowski for De Europæiske Konservative og Reformister, Bové for Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance, Lyon for Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa, Capoulas Santos og Kadenbach for Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet, (O-0079/2010/rev.2 - B7-0315/2010) og
mundtlig forespørgsel til Kommissionen om forberedelser til det kommende topmøde mellem EU og Brasilien den 14. juli 2010 i Brasilien af Yáñez-Barnuevo García for Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet, - B7-0317/2010).
Mairead McGuinness
spørger. - (EN) Hr. formand! Tak for Deres præcisering af det ene minut, men må jeg lige benytte lejligheden til at komme med en bemærkning til forretningsordenen. Jeg var med til at indgive den første mundtlige forespørgsel. Jeg bifalder slet ikke, at vi nu behandler to forespørgsler under ét. Jeg har siden maj forsøgt at få forespørgslen om Mercosur på dagsordenen. Jeg mener ikke, forespørgslerne bør behandles under ét, og jeg vil gerne give udtryk for min modstand over for det yderst beklagelige, det er sket her til morgen. Jeg ved hverken, hvordan det skete eller hvorfor. Jeg er særdeles utilfreds med dette. Må jeg vende tilbage til dette under forhandlingen? Jeg vil bede om en præcisering, og jeg håber, at andre medlemmer vil støtte mig.
Formanden
Fru McGuinness! Som De ved, eftersom De er veteran i Parlamentet, er det Formandskonferencen, som har besluttet at tilrettelægge forhandlingen på denne måde, og derfor bliver det sådan. Jeg har naturligvis noteret mig Deres utilfredshed med dette, men jeg vil bede Dem forstå, at vi ikke vil drøfte dette nu. Ellers ville ingen af de medlemmer, der skal tale nu, få mulighed for at gøre det.
James Nicholson
spørger. - (EN) Hr. formand! Jeg mener, at problemet her til morgen skyldes manglende høring. Jeg ville have troet, at man i det mindste ville have været så anstændig at fortælle os indgivere af forespørgslen om Mercosur, hvorfor det er sket. Jeg ved, at Formandskonferencens beslutninger er hævet over enhver diskussion, men jeg håber, at De som medlem af Parlamentets Præsidium vil tage den besked med tilbage til Præsidiet, at det skal afsætte tilstrækkelig tid til landbrugsrelaterede forhandlinger.
Der var helt klart ikke tid nok her til morgen. De var opmærksom på behovet, og De var opmærksom på problemet. Kan vi få Parlamentet til at arbejde for medlemmerne og ikke for Parlamentets administration? Det er os, der er valgt ind til at repræsentere EU's befolkning, ikke administrationen, som får skyhøje lønninger...
(Formanden afbrød taleren)
Formanden
Hr. Nicholson! Vi har noteret os Deres ord og vil naturligvis forelægge Deres bekymringer for Parlamentets Præsidium. Det er ikke administrationen, der tilrettelægger forhandlingerne. Administrationen bistår de politiske organer med at tilrettelægge forhandlingerne.
Mairead McGuinness
spørger. - (EN) Hr. formand! Det er ikke, fordi det er sommer, og vi alle er irriterede. Det skyldes alene, at vi har en række gode pointer, og at vi tager vores arbejde alvorligt. Jeg vil nu bruge 30 sekunders taletid, fordi jeg har to blanke sider. Jeg har stillet fem spørgsmål til Kommissionen. Jeg agter ikke at tale mere, før jeg har hørt svarene. Jeg vender tilbage ved afslutningen af forhandlingen.
Formanden
Mange tak, fru McGuinness. Jeg vil tildele Dem den tid senere, som De ikke har brugt nu.
James Nicholson
spørger. - (EN) Hr. formand! Jeg tror, at mange blev overrasket over Kommissionens nylige beslutning om at genåbne forhandlingerne med Mercosur om en frihandelsaftale. Eftersom vi er på vej ind i en periode, hvor den fælles landbrugspolitik vil blive ændret, og vi netop har forhandlet om dette, ved alle, at landbruget vil være et væsentligt element i den aftale.
Selv om jeg accepterer, at Kommissionens tjenestegrene har ret til at genåbne drøftelserne, ville det have været tilrådeligt, at de havde informeret Parlamentet om deres hensigt. Dette emne kan åbne Pandoras æske inden for mange sektorer i Europas landbrugsindustri, og jeg tvivler derfor alvorligt på, at det er klogt at indlede forhandlinger om en fremtidig aftale.
Der er alvorlige vedvarende problemer i Brasilien og Argentina med hensyn til dyresporbarhed og andre sundheds- og sikkerhedsproblemer. Den seneste rapport fra FAO-missionen i staten Santa Catarina konkluderede, at der var meget lidt kontrol med kvæg under dets passage fra Argentina til Brasilien eller sågar mellem de forskellige stater i Brasilien. Samtidig blev øremærkningsreglerne ikke håndhævet. Dette er kun nogle få eksempler blandt de mange, jeg kunne nævne fra FAO-rapporten fra oktober sidste år.
Jeg vil gerne sige lige ud til kommissæren, at hvis han fortsætter ad samme vej, vil han møde modstand ved hvert eneste skridt. Jeg kan i en vis udstrækning forstå, hvorfor denne mulighed kan forekomme attraktiv, da der ikke sker fremskridt i WTO-forhandlingerne, men jeg mener virkelig, at dette vil kunne ødelægge WTO. Hvis det lykkes Mercosur at opnå en aftale med EU, hvorfor skulle disse lande så fortsat deltage i WTO- forhandlingerne?
De er nødt til at forstå, at standarderne for dyrevelfærd og -sporbarhed ikke må sænkes, hr. kommissær! Forbrugerne og producenterne i EU skal beskyttes, og jeg tror ikke, vi sikrer dette ved, at der indgås en handelsaftale med Mercosur. Det vil faktisk have den helt modsatte virkning.
José Bové
Hr. formand, hr. kommissær! Det afslører en farlig mangel på konsekvens fra Kommissionens side at genåbne forhandlingerne med Mercosur, netop som EU skal i gang med at redefinere sin landbrugspolitik. Europa importerer allerede 500 000 t oksekød. Hvis EU's marked blev åbnet endnu mere, ville det være til ulempe for kvægavlerne i Europas ugunstigt stillede områder, og der ville ikke være garanti for overholdelse af sundhedsstandarder og sociale standarder. Det kan vi ikke acceptere.
Europa køber 38 mio. t soja og foder til kvæg. Disse importer fra Brasilien og Argentina monopoliserer mere end 19 mio. ha. De er koncentreret i tre virksomheder, nemlig Cargill, ADM og Bunch. Mellem 2001 og 2004 var sojaproduktion årsag til ødelæggelse af mere end 1,2 mio. ha tropisk skov omkring ækvator. Det er en af de væsentligste årsager til stigningen i udledningen af drivhusgasser og tabet af biodiversitet.
Parlamentet har besluttet at udarbejde en betænkning om genopretning af autonomi med hensyn til vegetabilske proteiner til husdyrfoder. Denne beslutning er motiveret af behovet for at have et miljøvenligt landbrug og bekæmpe klimaforandringer. Dette tiltag vil blive spoleret fuldstændig af udkastet til en bilateral aftale. Igen lader Kommissionen hånt om EU's landbrug og landbrugere for at give virksomheder inden for servicebranchen mulighed for at opnå fortjeneste. Disse indrømmelser vil ikke tjene Mercosurs landbrugsfamiliers interesser, men alene agroindustrielle gruppers interesser. Overbevisende dokumentation for dette kan findes i rapporten fra Tyson-gruppen, en amerikansk virksomhed, som er en sværvægter på det internationale kødmarked, der bekendtgjorde, at den har investeret i Brasilien - og følgende stammer fra rapporten - "for at benytte dette land som platform for eksport til Europa".
Andre virksomheder, som f.eks. Doux-gruppen, havde allerede imødeset dette træk ved at overtage den brasilianske Frangosul-gruppe i 1998. Mange fjerkræavlere, navnlig i Bretagne, betalte prisen for den handel.
Det ser ud til, at Europa vil forfølge sin politik om udflytning ved at intensivere sine angreb på landbrugerne. Vi må standse denne vanvittige proces ved at tilbyde vores borgere lokalt producerede kvalitetsfødevarer.
George Lyon
spørger. - (EN) Hr. formand! Jeg vil forsøge at gøre det kort. Der er reelle bekymringer over genåbningen af forhandlingerne med Mercosur.
Jeg repræsenterer Skotland, som har en omfattende oksekødsproduktion. Det er et omkostningstungt system, og det er af afgørende betydning, at dette produktionssystem fortsætter, hvis Skotland ikke skal opleve en stor del af sit landareal blive forladt som følge af indstrømning på markedet af billige importerede produkter. Der er reel bekymring for, at vores skotske oksekødsindustri måske bliver ofret som følge af behovet for at forhandle og indgå en aftale med Mercosurlandene.
Jeg vil derfor stille en række spørgsmål om dette, som ikke bare er et skotsk problem, men også udgør et problem for Irland og Frankrig og resten af Europa. Jeg vil især gerne spørge Dem, hvorfor der tilsyneladende ikke har været afholdt høring med Parlamentet og med Parlamentets Udvalg om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter inden bekendtgørelsen. Der er ingen tvivl om, at det, hvis vi i det mindste af høflighedshensyn var blevet oplyst om bekendtgørelsen på forhånd, ville have fremmet et rimeligt samarbejde mellem Parlamentet og Dem omkring dette spørgsmål.
For det andet, hvilket forhandlingsmandat vil forhandlerne have med hensyn til landbrugsprodukter? Er der nogen, der kan fortælle mig, hvad de får lov at forhandle om? Hvor mange tons oksekød? Hvor meget adgang? Er der ingen toldtarif, eller er der minimumstoldtariffer? Kan nogen fortælle os, hvad mandatet omfatter?
To andre punkter. Hvornår bliver der udført en konsekvensanalyse for at finde frem til, hvilken konsekvens en aftale vil få, uanset aftalens omfang? Vi bør som et absolut minimum vide, hvad konsekvensen er, inden vi tiltræder noget, især på et tidspunkt hvor vi er i gang med at genforhandle den fælles landbrugspolitik, og vi skal afgøre, hvordan fremtidens landbrugsstøtte skal tildeles. De to punkter er tæt forbundet, og vi er derfor nødt til at forstå, hvad konsekvensen vil være.
Endelig, hvordan er landbrugskommissæren involveret i dette spørgsmål? Vi har til dato kun hørt meget lidt om, hvad hans rolle vil være i denne forhandling, og om han har ansvaret for at fastsætte mandatet til Deres forhandlere. Vil Parlamentet blive hørt, inden der opnås en endelig aftale? Jeg vil gerne høre nogle svar på disse spørgsmål.
Formanden
Jeg vil gerne gøre alle opmærksom på, at de talere, der har bidraget indtil nu, inklusive hr. Capoulas Santos, har indgivet den første forespørgsel, som vi forhandler om, og at den næste taler, hr. Yáñez-Barnuevo García, har indgivet den anden forespørgsel.
Luis Manuel Capoulas Santos
spørger. - (PT) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Latinamerika som helhed og i særdeleshed Mercosurlandene er strategiske partnere for EU. Vi deler en fælles historie og sociale værdier. Det er desuden et geopolitisk område, hvor der er sket bemærkelsesværdige fremskridt med hensyn til frihed, demokrati og respekt for menneskerettigheder. Uddybning af politiske og kulturelle bånd og maksimering af gensidige økonomiske fordele giver derfor rigtig god mening.
Jeg glæder mig derfor over den europæiske beslutning om at genåbne forhandlingerne om associeringsaftalen med Mercosur, selv om jeg beklager og fordømmer Argentinas nylige protektionistiske handlinger, som er i klar modsætning til den ånd af åbenhed, der udvises fra europæisk side.
Jeg må imidlertid gøre Kommissionen opmærksom på de potentielt negative følger for den europæiske landbrugssektor, hvis disse forhandlinger ikke føres med forsigtighed. Vi kender alle omfanget af ubalance i vores handel med Mercosur og de respektive produktionsforhold for og krav til landbrugerne på begge sider af Atlanten.
Ud over svar på de spørgsmål, som blev fremsendt korrekt på skrift, navnlig spørgsmålet om, hvordan Kommissionen agter at håndtere spørgsmålet om følsomme produkter, vil jeg derfor gerne vide, hvordan den har til hensigt at reagere på Argentinas forståelige handling.
Luis Yáñez-Barnuevo García
spørger. - (ES) Hr. formand! I dag er det passende at give lykønskninger. Den første skal gå til den spanske udenrigsminister, hr. Moratinos, som har skaffet en række cubanske politiske fanger til Spanien eller er tæt på at gøre det. Den er også stilet til Guillermo Fariñas, den politiske fange, der via sin sultestrejke, vedholdenhed og opofrelse har opnået frihed for disse fanger.
Jeg går nu over til det emne, vi er samlet om, og vil først og fremmest lykønske Rådet med dets beslutning om at starte forhandlinger om en vigtig handelsaftale, som også er politisk og vedrører samarbejde, mellem EU og Mercosur. En beslutning, der blev taget ved topmødet i Madrid den 18. maj i år. I modsætning til det, der bliver sagt, har Parlamentet gentagne gange udtrykt sin støtte til disse forhandlinger i Delegationen for Forbindelserne med Landene i Mercosur og Delegationen for Den Euro-Latinamerikanske Parlamentariske Forsamling (EuroLat) og på adskillige plenarmøder i Europa-Parlamentet. Vi taler om det, der kan og bør blive verdens mest omfattende eksisterende handelsaftale, som vil sikre 800 mio. mennesker udvikling, velfærd, fremskridt og beskæftigelse og kraftigt øge udvekslingen af produkter, varer og tjenesteydelser mellem de to regioner.
Landbruget er kun ét element i denne makroaftale. Det skal tilstræbes at nå frem til afbalancerede aftaler under forhandlingerne, men ikke ved at indtage en protektionistisk holdning, der går imod udvikling og velfærd. Jeg tænker her på europæisk protektionisme såvel som protektionismen i nogle af Mercosurlandene. Under alle omstændigheder repræsenterer industri og tjenesteydelser 97 % af det europæiske bruttonationalprodukt. Landbruget udgør kun 2,1 %. Bekymringerne skal derfor ses i lyset af deres rette proportioner og berettigelse.
Det næste topmøde mellem EU og Brasilien den 14. juli bør udnyttes til at fremme og sætte skub i disse forhandlinger, hvis afslutning er blevet endnu vigtigere under den nuværende økonomiske krise. Denne aftale vil bidrage til en løsning på krisen.
Karel De Gucht
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Eftersom dette er en forhandling under ét og efter aftale med formanden, vil jeg gerne både komme ind på betydningen for landbruget af en associeringsaftale med Mercosur og det kommende topmøde i starten af sessionen. Jeg vil således med glæde svare i enhver form som besluttet af formanden.
Jeg vil gerne starte med Mercosur. Genåbningen af forhandlingerne om en associeringsaftale med Mercosur er yderst vigtig for EU, både politisk og økonomisk. Politisk er Mercosur det største regionale integrationsprojekt i Latinamerika, hvilket gør det overflødigt at insistere på den geopolitiske vigtighed af at styrke vores bånd med kontinentet. Vi har indgået aftaler med Chile og Mexico og har for nylig afsluttet forhandlingerne med Colombia, Peru og Mellemamerika, så det er kun logisk at give os i kast med også at forhandle med Mercosur.
En vellykket aftale kunne indebære betydelige økonomiske fordele for både EU og Mercosur. I disse økonomisk vanskelige tider har vi ikke råd til at overse de muligheder, der ligger i denne aftale, for vores to regioner i relation til jobskabelse og vækst.
Mercosur er en stor og dynamisk økonomisk enhed med et samlet BNP på 1 300 mia. EUR og med BNP-vækstrater, som forventes at nå op omkring 5 % i 2010 og 4 % i 2011, og er en stadig mere væsentlig partner for EU. Hvad angår EU's eksport, så er Mercosur på linje med Indien og foran lande som Canada og Korea. I de forgangne fire år, før krisen ramte os, blev EU's eksport til Mercosur øget med mere end 15 % årligt.
Hvad angår udenlandske direkte investeringer, er Mercosur også en nøglepartner. EU's investeringer i Mercosur beløber sig til mere end 165 mia. EUR - mere end EU's investeringer i Kina, Indien og Rusland tilsammen. På grund af Mercosurs størrelse og potentiale og det faktum, at denne handelsblok stadig er et relativt beskyttet marked, vil de økonomiske gevinster for EU's erhvervsliv kunne være blandt de største for de frihandelsaftaler, der er indgået for nylig eller forhandles i øjeblikket mellem EU og store handelspartnere som f.eks. Korea og Indien.
Genåbningen af disse forhandlinger er også et tegn på begge regioners vilje til fortsat at fremme frihandel og afvise protektionisme. Kommissionen har taget denne beslutning efter en grundig undersøgelse og en dybdegående intern debat. I forbindelse med vedtagelsen af denne beslutning vurderede Kommissionen udmeldingerne fra Mercosur om spørgsmål som f.eks. handel med varer, offentlige indkøb og visse servicesektorer positivt under den uformelle dialog på teknisk niveau.
Lad mig tilføje, at jeg umiddelbart efter, at Kommissionen havde taget sin beslutning, var til møde med INTA-udvalget, hvor vi indgående drøftede genåbningen af forhandlingerne. Jeg kunne endda tilføje, at det er Rådets opfattelse, at jeg behandlede Parlamentet meget bedre, end jeg behandlede dem, så de var på ingen måde tilfredse. Vi gjorde dette på grundlag af det mandat, vi allerede har, så vi havde ikke behov for et nyt mandat. Det var en rigtig beslutning fra Rådets side, og Parlamentet blev grundigt informeret umiddelbart derefter.
Det skal dog stå helt klart, at den imødekommende holdning hos vores Mercosurpartnere helt bestemt muliggør en genåbning af forhandlingerne, men at den selvfølgelig ikke indebærer en garanti for en vellykket afslutning. Det er noget helt andet. For at kunne afslutte forhandlingerne skal vi forhandle en ambitiøs aftale på plads, især for sektorer som handel med varer og tjenesteydelser og intellektuel ejendomsret, inklusive geografiske betegnelser.
Det første møde med Mercosur fandt sted i sidste uge i Buenos Aires. Det var en ret teknisk runde, hvor det efter mere end fem års pause blev klarlagt, hvor forhandlingerne var nået til i 2004, og der blev desuden drøftet processpørgsmål og metoder for det videre forhandlingsforløb. Vi vil naturligvis holde Parlamentet og Rådet fuldt underrettet om forhandlingernes udvikling.
Med hensyn til Deres specifikke spørgsmål, så arbejder Kommissionen på grundlag af de forhandlingsdirektiver, der blev vedtaget af Rådet tilbage i 1999. Disse direktiver giver Kommissionen til opgave at forhandle en afbalanceret og omfattende aftale med Mercosur med det formål at liberalisere i det væsentlige al handel i overensstemmelse med EU's forpligtelser over for WTO. Dette gælder alle områder, som aftalen skal omfatte, herunder landbrug.
Kommissionen er udmærket klar over, at landbruget er et følsomt område under disse forhandlinger, og vil tage højde for dette under forhandlingerne med Mercosur. Lad os huske på, at vi også har væsentlige offensive landbrugsinteresser i Mercosur, som f.eks. vin, ost, frugt og grøntsager og geografiske betegnelser. I den sammenhæng er vi opmærksomme på, at der kan blive behov for ledsagende foranstaltninger for de mest følsomme sektorer. Det er dog alt for tidligt at drøfte, hvad disse foranstaltninger kunne omfatte. Vi har først lige påbegyndt forhandlingerne og har endnu ikke ført drøftelser om substansen.
Vi har på nuværende tidspunkt ikke fremlagt landbrugsrelaterede forslag, og der var et spørgsmål - jeg ved ikke fra hvem - om landbrugskommissærens rolle i denne henseende. Det er ikke handelskommissæren, som afgør, hvilke landbrugsrelaterede forslag, der vil blive fremlagt. Det skal aftales mellem landbrugskommissæren og mig selv, og hvis vi ikke når til enighed, vil det være Kommissionen, der træffer beslutningen. Sådan er sagsgangen, så hr. Dacian Cioloş er fuldt ud inddraget i disse drøftelser.
Vi ved også, at vi er nødt til at tage højde for tidligere landbrugsrelaterede forslag, som EU fremlagde i Doharunden, hvor Mercosur forventes at være blandt de lande, der drager de største fordele. Lad mig i den sammenhæng præcisere, at genåbningen af forhandlingerne med Mercosur på ingen måde svækker vores vilje til at opnå en vellykket afslutning af DDA. Vi forhandler af princip kun frihandelsaftaler, der er i overensstemmelse med WTO-reglerne, og hvis dækning er meget mere omfattende end Doharunden, idet de bygger på WTO's gældende ret. Jeg mener, at det er muligt at afslutte begge forhandlinger med succes, hvis vi foretager de rigtige valg.
Med hensyn til fødevaresikkerhed siger det sig selv, at importerede varer fuldt ud skal overholde EU's fødevaresikkerhedskrav. Lad det stå helt klart, at det på ingen måde er hensigten at give køb på vores sundheds- og sikkerhedskrav, hverken under forhandlinger med Mercosur eller nogen anden! Det indgår bestemt ikke i EU's tilgang til handelsforhandlinger at sænke EU's beskyttelsesniveau. WTO-reglerne giver os ret til at fastlægge vores eget beskyttelsesniveau, forudsat at det er baseret på anerkendt videnskabelig dokumentation. Dette er en ukrænkelig ret.
Endelig er der konsekvensen af en mulig aftale. Der er allerede foretaget en vurdering af bæredygtigheden af en handelsaftale mellem EU og Mercosur. Denne vurdering har været offentligt tilgængelig siden marts 2009. Kommissionen vil desuden komplettere denne konsekvensvurdering med en mere fokuseret økonomisk undersøgelse i de kommende måneder.
Jeg vil nu gå videre til topmødet mellem EU og Brasilien og starte med et kort overblik over vores relationer. Brasilien har en ubestridt international status, der står i forhold til landets størrelse, dets befolkningstal og dets økonomiske ydeevne. Landet støtter multilateralisme, det er medlem af G20, og det spiller en central rolle i globale forhandlinger om klimaforandringer, økonomisk styring, reformen af FN, handelsspørgsmål og udryddelse af fattigdom. Desuden fungerer Brasilien ofte som uformel brobygger mellem vestlige lande og vækst- og udviklingslande. Brasilien er et ud af ni lande, med hvem EU har indgået strategisk partnerskab. Partnerskabet går tilbage til 2007, og den fælles handlingsplan, som omsætter partnerskabet til konkrete handlinger, til 2008.
De mange fælles initiativer, den store gensidige forståelse og styrkelsen af forholdet, som omfatter 18 igangværende dialoger, vidner om vores tilfredshed med gennemførelsen af den fælles handlingsplan. Det vil være det fjerde topmøde mellem EU og Brasilien, og vores mål er at gøre status over fremskridtene i vores relationer og drøfte de væsentligste globale udfordringer. Det er et særlig hensigtsmæssigt tidspunkt for en sådan vurdering, eftersom præsident Lulas embedsperiode nærmer sig sin afslutning.
Med hensyn til miljøspørgsmål planlagde vi ved det tredje topmøde i Stockholm at indlede et samarbejde forud for topmødet i København i december 2009 og et bioenergitiltag med deltagelse af Brasilien, EU og Den Afrikanske Union. De kommende Cancún- og Nagoyakonferencer om klimaforandringer og biodiversitet står højt på topmødets dagsorden, eftersom forbedret koordination med Brasilien er afgørende for et vellykket resultat.
Efter forslag fra præsident Lula ved topmødet mellem EU og Mercosur i Madrid undersøger vi muligheden for at nå til enighed med Brasilien om en fælles holdning til Cancún. Kommissionen for Den Afrikanske Union har modtaget vores fælles forslag om trilateralt samarbejde om bioenergi, og vi håber at høre fra dem snart.
Hvad angår samarbejde i multilaterale fora, har vi fokus på koordinering forud for G20-topmødet i Seoul med henblik på at få Brasiliens støtte til at opnå tilstrækkelig repræsentation af EU i FN-systemet og sikre, at der gøres en målrettet indsats for at afslutte Doharunden. Brasilien forsøger at styrke sin indflydelse på det globale styringssystem og har brug for vores støtte til at blive permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd. Som avanceret vækstøkonomi har Brasilien et meget anderledes synspunkt end EU med hensyn til reform af Verdensbanken og IMF.
Samlet set står det helt klart, at vi har en fælles dagsorden som globale partnere, og vi er nødt til at finde en løsning på vores uenigheder og tilstræbe konvergens. Ved topmødet vil vi bekræfte vores engagement i at styrke ikkespredning og opfordre til tættere samarbejde. Brasilien var imod de sanktioner mod Iran, som blev vedtaget i juni sidste år af FN's Sikkerhedsråd. EU glædede sig dog over Brasiliens og Tyrkiets indsats, som førte til Teheranerklæringen. EU påpegede dens mangler, men fremhævede også dens værdi som et potentielt tillidsopbyggende instrument og opfordrede Iran til at gribe chancen for at genoptage seriøse forhandlinger. Selv om vi er uenige om taktikken, er vi enige om de principper, som er nedfældet i ikkespredningstraktaten, og nødvendigheden af, at Iran demonstrerer sit atomprograms fredelige karakter.
Jeg redegjorde udførligt for forhandlingerne med Mercosur i første del af mit indlæg, men de vil naturligvis blive drøftet under topmødet. Jeg er desværre ikke selv med i Brasilien, men da vi først for nylig har mødtes og haft de første tekniske drøftelser efter en lang pause, er det usandsynligt, at der bliver truffet faste beslutninger i relation til forhandlingerne med Mercosur på topmødet. Deltagerne i topmødet vil også drøfte en række regionale spørgsmål, nemlig Cuba, Honduras, Paraguay og Venezuela. Brasiliens rolle med hensyn til at fremme stabiliseringen af Paraguay, dets afvisning af at anerkende den nye regering i Honduras og dets engagement i Cuba og Venezuela er alt sammen på dagsordenen.
Endelig arbejder vi stadig hårdt på en række spørgsmål, hvor vi forventer at opnå resultater på topmødet. For det første skal parterne underskrive en horisontal civil luftfartsaftale og en luftsikkerhedsaftale. For det andet skal der offentliggøres et fælles arbejdsprogram om trepartssamarbejde med udviklingslande. For det tredje vil en fælles hensigtserklæring fra Kommissionen og Det Brasilianske Nationale Råd for Retlige Anliggender om at fremme trilateralt samarbejde om valgstøtte og retssystemsreform blive underskrevet i Bruxelles den 14. juli.
Vores forhold til Brasilien stopper ikke med topmødet. Vi har andre sideløbende initiativer, som bidrager til at uddybe vores bilaterale, regionale og globale forbindelser, men jeg har mere end opbrugt min taletid. Jeg vil forsøge at give yderligere eksempler ved besvarelsen af Deres spørgsmål.
Georgios Papastamkos
Hr. formand! Hvad angår Mercosurlandene, vil jeg fremhæve det store underskud på handelsbalancen over for EU inden for sektoren for landbrugsprodukter. Alligevel blokerer Argentina for fødevareimport fra tredjelande, hvilket er et alvorligt slag mod eksporten af europæiske landbrugsfødevarer, herunder græsk ferskenmarmelade. Jeg vil spørge kommissæren, om han rejste dette spørgsmål i sidste uge under den første forhandlingsrunde i Buenos Aires. Desuden vil jeg gerne spørge, om Argentinas holdning giver anledning til spørgsmål om den manglende overensstemmelse mellem dets foranstaltninger og Verdenshandelsorganisationens regler og forpligtelser?
Et kort sidespring: Forhandlingerne med landene i Andesregionen og Mellemamerika er afsluttet. For at være ærlig, så giver Europas indrømmelser inden for landbrugssektoren anledning til betydelige bekymringer og til følgende specifikke spørgsmål: Hvad er begrundelsen for de kvoter, som Europa har givet inden for ris- og sukkersektorerne, og som overstiger disse landes produktionskapacitet? Indeholder aftalerne en nettoeksportørbestemmelse for at forhindre udviklingen af en handelstrekant? Kan Kommissionen forsikre os om, at importpriserne vil blive opretholdt inden for frugt- og grøntsagssektoren?
Jeg vil også gerne erklære mig enig med de af mine kolleger, som talte om behovet for tættere interinstitutionelt samarbejde mellem Kommissionen og Parlamentet. Kommissionen er nødt til at indse, at betingelserne for interinstitutionelt samarbejde såvel som den interinstitutionelle kultur blev ændret med Lissabontraktaten. Jo hurtigere De bevæger Dem i den retning, jo mere produktivt og korrekt bliver samarbejdet mellem de to institutioner.
Edite Estrela
for S&D-Gruppen. - (PT) Hr. formand! Det første topmøde mellem EU og Brasilien, hvis afholdelse blev fremmet af det portugisiske formandskab i 2007, udfyldte et uforklarligt hul. Brasilien var det eneste BRIK-land, som Europa ikke havde et strategisk partnerskab med.
Styrkelsen af dialogen mellem EU og Brasilien giver ret god mening, da den gør det muligt for os at uddybe samarbejdet inden for nøgleområder som f.eks. energisikkerhed, bæredygtig udvikling, biodiversitet, klimaforandringer osv.
Brasilien har som følge af sin befolkningsstørrelse og økonomiske udvikling og politiske stabilitet en central rolle på den internationale scene.
Nu, hvor det fjerde topmøde mellem EU og Brasilien skal til at finde sted, er det vigtigt at finde en balance mellem at glæde sig over de opnåede fremskridt og undersøge, hvordan vi kan udvikle dette partnerskab, således at vi kan harmonisere vores holdninger, når vi står over for fælles udfordringer, f.eks. forud for FN-konferencen om klimaforandringer, som finder sted sidst på året i Mexico. Dette topmøde er også en mulighed for at fremme forhandlingerne med Mercosur for at nå frem til en konklusion om en associeringsaftale og overvinde de nuværende forskelle.
Marielle De Sarnez
Hr. formand! Vi har netop gennemført forhandlinger i Parlamentet om den fælles landbrugspolitik, hvor vi gentog vigtigheden af at støtte en europæisk model, som er enestående i verden.
Samtidig har Kommissionen imidlertid uden forudgående offentlig debat besluttet at genåbne forhandlingerne med Mercosur. Konsekvenserne heraf kan blive katastrofale for vores landbrug, navnlig for vores europæiske husdyrbrug, som allerede kæmper bravt. Oksekødsimporten vil stige med 70 %, og importen af fjerkrækød vil stige med 25 %. Det importerede kød vil strømme ind i Europa til lavere priser, eftersom det ikke er produceret under overholdelse af det samme niveau for sundhedsmæssige, miljømæssige og sociale krav.
Jeg vil derfor give udtryk for min bekymring over for Dem, hr. kommissær! Vores landbrug er i store vanskeligheder. En yderligere destabilisering vil have alvorlige følger. Vi kan ikke udvikle den europæiske handelspolitik uden at tage hensyn til og forsvare et af vores største aktiver. Kommissionen skal høre denne besked og dette krav.
Elie Hoarau
Hr. formand! Mange kolleger er bekymrede over de følger, som genåbningen af forhandlinger om en associeringsaftale med Mercosur kan have for europæisk landbrug.
Min gruppe og jeg deler disse bekymringer. Det frygtes helt bestemt - og som parlamentsmedlem for et fjernområde har jeg erfaring med bananaftalerne - at en aftale med Mercosur kan være et hårdt slag for mange europæiske landbrugssektorer. Derfor er en konsekvensvurdering absolut nødvendig. Det frygtes også, at Mercosurs landbrug vil blive mere produktionsdrevet - lidt for meget produktionsdrevet - med denne aftale, hvilket vil være til skade for de små landbrug i disse lande. Der skal derfor findes en balance, således at denne aftale ikke omdanner det latinamerikanske og det europæiske kontinent til supermagter, der primært defineres ved handelsmæssige dogmer.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Kinas interventioner i Mellem- og Latinamerika har bragt en ny drivkraft ind i EU's forhandlinger. Med mere end 200 mio. forbrugere er Mercosurlandene, der som bekendt deler mange af vores værdier og interesser, det vigtigste marked for vores indenlandske produkter i Latinamerika. Vi går efter verdens største frihandelsområde med i alt 700 mio. indbyggere og en omsætning på 100 mia. EUR.
Det er naturligvis et væsentligt argument for en frihandelsaftale og noget, der i princippet bør støttes. Spørgsmålet om, hvorfor vi har separate aftaler med Mexico, Chile, Mercosur, Peru og Columbia, snarere end én fælles aftale, er dog stadig ubesvaret. Hvis der skal indgås individuelle aftaler, så er det nødvendigt også at inkludere de små stater og ikke blot via handelsorganisationer. Der er tydeligvis manglende konsekvens her.
Vi må heller ikke glemme bekymringerne i landbrugssektoren med hensyn til billig kødimport. Når alt kommer til alt, så overvåger vi jo vores egne landbrugere med bureaukratiske regler og bestemmelser om kvalitet, miljø- og dyrebeskyttelsesstandarder, mens dette ikke gælder for kød produceret i Mercosurlandene. Vi må ikke yderligere underminere EU's selvforsyning, som allerede ikke længere er total, og vi må undgå at bidrage til at øge antallet af europæiske landbrugere, der forlader deres jord.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Hr. formand! Vi glæder os alle over frigivelsen af politiske fanger i Cuba. Hvad angår lykønskninger, har jeg imidlertid endnu ikke hørt nogen sige tak til den katolske kirke og navnlig til Parlamentet for dets centrale rolle i indsatsen for at forsvare alle, der kæmper for deres frihed og værdighed i Cuba.
Med hensyn til spørgsmålet om Mercosur er der behov for indtil flere præciseringer. Som kommissær De Gucht har forklaret, forelagde Kommissionen forhandlingsdirektiver vedrørende indgåelse af en associeringsaftale mellem EU og Mercosur, som blev vedtaget af Rådet og Parlamentet. Forhandlingerne har stået i stampe i seks år, og det står klart, at de er blevet genåbnet inden for rammerne af topmødet mellem stats- og regeringscheferne for EU, Latinamerika og Vestindien, også med støtte fra Parlamentet.
Formålet er nu at nå frem til en afbalanceret aftale under samlet hensyntagen til alle sektorer i EU. Jeg forstår ikke, hvorfor denne forhandling skulle føre til, at visse sektorer eller interessegrupper stilles mere ugunstigt. Sådan har det ikke været i 10 år, og der er ingen grund til, at det skulle være sådan fremover. Det afhænger af vores forhandleres evne til at stå fast. Hvis den situation skulle opstå, er det under alle omstændigheder klart, at Kommissionen ville skulle tilbyde de ramte sektorer kompensationsforanstaltninger.
Det har man gjort i forbindelse med tredjelande, med lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet og i forbindelse med de seneste aftaler med Det Andinske Fællesskab. Den væsentligste årsag til, at det er gjort i forbindelse med disse lande, er behovet for at forsvare EU-producenter - af bananer i dette tilfælde.
Marc Tarabella
(FR) Hr. formand, hr. kommissær! Under sit møde den 4. maj 2010 besluttede Kommissionen at genåbne forhandlingerne om en associeringsaftale mellem EU og Mercosurlandene. Alt tyder på, at hvis disse forhandlinger fører til en aftale, vil de europæiske landbrugsproducenter stå over for væsentlige problemer, navnlig inden for oksekøds-, fjerkrækøds-, korn- og frugt- og grøntsagssektorerne. Der kan også opstå katastrofale følgevirkninger for andre sektorer, som f.eks. svinekødssektoren. Her må jeg advare Dem om den unfair konkurrence, som dette, verdens tredje integrerede marked, kan medføre.
Samtidig med at Europa ønsker at blive opfattet som pioner med hensyn til sundhedskrav, hygiejne, sporbarhed, respekt for miljøet og i særdeleshed også sociale standarder ved at pålægge sine producenter et meget restriktivt krydsoverensstemmelsessystem, opfylder oksekødsproduktionen - og mere specifikt den brasilianske oksekødsproduktion - faktisk stadig ikke veterinære og sundhedsmæssige standarder fuldt ud.
Ved at acceptere importerede varer fra Mercosurlande, som ikke overholder de europæiske standarder, risikerer vi at skulle påtage os et stort arbejde med at forsvare vores forbrugeres interesser, og vi risikerer desuden at straffe de europæiske producenter ved at anvende dobbelte standarder.
Jeg vil bede Dem være særdeles meget på vagt i denne henseende, hr. kommissær!
Liam Aylward
(EN) Hr. formand! Øget adgang til EU's marked for Mercosur ville svække de nationale industrier og navnlig den industri, jeg er mest bekymret for, nemlig oksekødsindustrien i Irland og andre steder. Dette er ikke en skræmmekampagne. Irland eksporterer ca. 90 % af sin oksekødsproduktion, og de oksekødskvoter, som Mercosur forsøger at opnå, vil være i direkte konkurrence med den irske oksekødsindustri.
Europæiske landbrugere skal opfylde strenge sundheds- og sikkerhedskriterier. De overholder alle de fastlagte standarder, og de garanterer forbrugerne sikre produkter af høj kvalitet.
Kommissionen har tidligere gang på gang forsikret de europæiske forbrugere og Parlamentets medlemmer om kvaliteten af varer, der importeres til EU. Det var imidlertid landbrugsorganisationerne og parlamentsmedlemmerne, der påviste, at Kommissionen tog fejl vedrørende sidestilling af kvalitet og standarder for importerede varer og EU-produkter, hvilket resulterede i, at antallet af eksporterende enheder i Brasilien blev reduceret fra 3 000 til under 1 000.
Derfor har jeg følgende spørgsmål: På baggrund af tidligere erfaringer og den nuværende sporadiske natur af FVO-missionerne, hvordan kan Kommissionen så garantere forbrugerne, at alle varer, der importeres til EU, har samme kvalitet og overholder EU's standarder? Jeg vil blot sige, at de hidtidige resultater ikke giver mig anledning til at have hverken store forhåbninger eller stor tillid til fremtiden.
Daniel Caspary
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Forhandlingerne med Mercosur-landene er genåbnet, og hvis jeg fortolker de kritiske ytringer i dag rigtigt, er hovedproblemet, at Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter ikke blev informeret. Jeg er enig i, at vi skal forbedre koordineringen af alle disse emner i Parlamentet.
Åbningen af forhandlinger med Mercosur er naturligvis et yderst vigtigt spørgsmål for vores kolleger i Landbrugsudvalget. Men lige så vel som der har manglet information om dette spørgsmål i Landbrugsudvalget, blev mine kolleger fra Udvalget om International Handel ikke informeret om det mundtlige spørgsmål, der er stillet i dag. Jeg mener, at vi, præsidiet og grupperne i Parlamentet, alle skal være mere omhyggelige med at sikre, at vi rent faktisk fører en sammenhængende politik, og at alle relevante udvalg regelmæssigt kommer med om bord.
Jeg vil gerne understrege især ét punkt. Jeg er faktisk taknemmelig for, at Kommissionen har genåbnet forhandlingerne. Den 5. maj i år støttede Parlamentet med Salafranca-betænkningen en genåbning af forhandlingerne. Med andre ord gør Kommissionen nøjagtig, hvad et stort flertal i Parlamentet besluttede. Ikke desto mindre vil jeg argumentere for, at vi ikke ønsker en aftale for enhver pris. Landbrugets, industriens og servicesektorens interesser som helhed skal naturligvis tages i betragtning. At det kan lykkes os at tage hensyn til landbrugssektorens interesser i forbindelse med frihandelsaftaler er bevist f.eks. med frihandelsaftalen med Sydkorea, hvor reaktionen fra landbrugssektoren har været meget positiv, og hvor man er ved at klarlægge nye markedsmuligheder.
Vi har også modtaget positive tilbagemeldinger om handelsaftalen med Mellemamerika, hvor der også er ved at opstå nye markeder, f.eks. inden for mejerisektoren. Jeg ville være taknemmelig, om Kommissionen kunne øge sin indsats i de kommende uger for at tage alles interesser i betragtning, dvs. industriens og servicesektorens såvel som landbrugets interesser.
Iratxe García Pérez
(ES) Hr. formand! Genåbningen af forhandlingerne mellem EU og Mercosur sker i en positiv sammenhæng, hvor det vil være muligt at genoptage dialogen om handelsforbindelserne.
Indtil videre er det kun drøftelserne, der er genoptaget, og det er godt, at forhandlingen i dag har fået Kommissionen til at tage vores tanker til efterretning.
Selv om EU har udsigt til gevinst på områder som f.eks. vin, olivenolie, kødspecialiteter og frugt- og grøntkonserves, er det logisk at antage, at gevinsten langt fra vil kompensere for den forventelige indvirkning på husdyrholdet og landbrugsproduktionen i EU, som f.eks. sukker og korn.
Jeg vil gerne bede Kommissionen om at arbejde for at opnå en aftale med en generel balance, hvori der tages hensyn til visse produkters følsomhed. Den bør indeholde de mekanismer, der er nødvendige for at undgå fiaskoer, som f.eks. strenge kontrolsystemer for importerede produkters sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige tilstand.
Et andet vigtigt spørgsmål drejer sig om at undgå, at resultaterne overlapper Doha, og at EU gentager sine indrømmelser på landbrugsområdet. Når det er sagt, vil jeg gentage kritikken af de begrænsende foranstaltninger, Argentina har indført mod visse produkter fra Europa, og jeg håber, at Kommissionen handler beslutsomt for at finde en løsning på dette problem snart.
Albert Deß
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Mercosur-landene er helt klart vigtige handelspartnere for os, men denne handel med Mercosur-landene bør ikke få lov til kun at gå den ene vej, hr. kommissær. De i offentligheden hyppigt fremførte påstande om, at Europa lukker sig selv ude fra landbrugsmarkederne, er helt fejlagtige. Vi aftager mere end 90 % af Afrikas landbrugseksport og 45 % af Mellemamerikas og Sydamerikas landbrugseksport. Europa er absolut ikke lukket for udenrigshandel.
Det, jeg ønsker at kritisere, er den informationspolitik, man har ført, hr. kommissær. Den har ikke været god. Som politisk beslutningstager på landbrugsområdet fandt jeg først ud af, at disse forhandlinger var gået i gang, da jeg åbnede aviserne. Fremover bør vi ikke skulle ty til pressen for at få vores informationer. Jeg henstiller til Dem, at De informerer landbrugssektoren, som er repræsenteret her i Parlamentet, om udviklingen i forhandlingerne.
Et andet forhold, jeg ønsker at kritisere, er, at målet her er en frihandel, som ikke er baseret på standarder. Det kan ikke passe, at vi forlanger høje standarder for beskyttelse af forbrugere, dyr og miljø i Europa, og så ikke kræver de samme standarder for importvarer. Lad mig give bare ét eksempel. Sidste år vedtog Parlamentet verdens strengeste lovgivning om plantebeskyttelsesmidler. Mange aktivstoffer er forbudt i Europa. Vi kan ikke fremover have en situation, hvor der leveres fødevarer til Europa fra lande, hvor der anvendes aktivstoffer, som er forbudt i Europa i forbrugerbeskyttelsesøjemed, hr. kommissær. Forbrugerbeskyttelse er ukrænkelig, og det gør vi klogt i at huske på, når vi forhandler. Så behøver vi ikke være bange for konkurrenterne, og vi landmænd i Europa kan klare os i denne konkurrencesituation.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Der findes en ungarsk talemåde, der siger, at jo længere en forklaring er, jo mere sandsynligt er det, at den person, der kommer med den, lyver, hr. kommissær. De fortæller ikke sandheden! Kommissionen har kun haft én eneste ærlig kommissær, Dacian Cioloş, som sagde, at vi må vælge mellem WTO og Mercosur, ellers ruinerer vi landbruget i Europa. Det er sandheden, hr. De Gucht. For så vidt Dem angår, har det spanske formandskab og Kommissionen krænket Lissabontraktaten, fordi Parlamentet ikke er blevet inddraget. Hr. Gaspari kan sige, at Udenrigsudvalget gav tilladelse, men Parlamentet har ikke fået et mandat. Det er den anden grund til mit spørgsmål. Jeg vil for øvrigt gerne tilføje, at de nye medlemsstater kun kan tabe ved dette. Vi går ind for en liberalisering, men hvis Spanien og Portugal har særinteresser, bør de holde EU udenfor. Det bør de klare selv. Der er ingen grund til at lave rammer for det i EU-regi.
Béla Glattfelder
(HU) Hr. formand! Kommissionen fastlagde forhandlingsmandaterne for omkring 11 år siden. Verden har forandret sig i de seneste 11 år. Miljøbeskyttelse og klimabeskyttelse er blevet væsentlige emner, og EU selv har undergået forandringer med en stigning i antallet af medlemsstater fra 15 til 27. Kommissionen har ikke taget hensyn til denne udvikling. Den har ikke anmodet om et nyt mandat. Det er en alvorlig fejltagelse. Forhandlinger på basis af 11 år gamle mandater kan ikke fortsættes, de må indstilles. Der skal et nyt mandat til, hvori man tilgodeser interesserne hos de 12 medlemsstater, der er kommet med i EU inden for de seneste år, såvel som de globale hensyn til klima- og miljøbeskyttelse og dyrevelfærd. Uden et ordentligt mandat kan vi ikke opnå andet end uacceptable aftaler.
Mairead McGuinness
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! Det var en klog beslutning, jeg traf om at vente med mit bidrag, til jeg havde hørt, hvad jeg håbede ville blive svar. Jeg bemærkede den tid, Kommissionen brugte - længere end nogen af os her i Parlamentet - og jeg beklager, at jeg ikke fik specifikke svar på fem meget direkte spørgsmål.
Med hensyn til mandatet vil jeg gerne sige, at et mandat fra 1999 er helt utidssvarende, og faktisk har de fleste i det nuværende Parlament ikke været med i 1999. Gå tilbage til tegnebrættet. Den sidste taler tog fat på nogle af de punkter, jeg ønskede at berøre.
Eftersom De ikke berørte konsekvensanalysen ud over at fortælle os, at De har foretaget en analyse, vil jeg gerne fortælle Dem om nogle af konsekvenserne for vores landbrugsproducenter. Mercosur Meat Forum, som repræsenterer Brasilien, Argentina, Uruguay og Paraguay, henstillede indtrængende til forhandlerne om ikke at forspilde en ekstraordinær chance for dem. Sammenhold det med den henrykkelse, eller rettere sagt frygt, angst og vrede, som ses hos producenterne i EU.
Det, der vil ske, er, at der mistes arbejdspladser i landområderne i hele Europa, og at der sker en nedgang i vores fødevareproduktionskapacitet. Se på konsekvenserne heraf på miljøet, hvor Europa ser sig selv som førende, hvad angår klimaændringer, problemer med jordbesiddelse i disse lande, fældning af skove, konsekvenser for indfødte og for tvangsarbejde, og navnlig for oksekødsproduktionen.
For dem i Parlamentet, som ikke kan se det, er det et angreb på den bedste ende af vores oksekødsmarked. Hvis vi underminerer den del af vores marked, ødelægger vi oksekødsproduktionen og -markedet i EU. USA og Japan vil ikke indgå en aftale, da de beskytter deres producenter og de høje standarder, de værdsætter.
Parlamentet pålægger vores producenter høje standarder for fødevareproduktion. Vi har svigtet med hensyn til at forsvare dem førhen. Kommissionen er fundet for let, og vi kan ikke tillade, at der indgås en aftale af denne art til skade for EU-produktionen på et tidspunkt, hvor vi er ved at reformere vores landbrugspolitik. Der er ingen sammenhæng mellem landbrugs- og handelspolitikken. Parlamentet er nødt til at insistere på, at det skal der være.
Christophe Béchu
(FR) Hr. formand! Jeg vil blot gerne sige, at vi måske ikke har planlagt vores dagsorden ret godt i dag.
Hvis det at indføre frihandelsaftaler betyder, at vi tillader indførsel til Europa af produkter, som ikke overholder hverken vores sociale standarder eller vores miljøstandarder, er reformen af den fælles landbrugspolitik meningsløs.
Vi kan helt klart ikke fortsat indtage denne skinhellige holdning, hvor vi på den ene side pålægger vores landmænd miljømæssige restriktioner i henseende til sundhedsmæssig og sikkerhedsmæssig sporbarhed med den begrundelse, at vi skal beskytte forbrugerne, og så på den anden side lader produkter, der ikke overholder disse standarder, komme frit ind på vores kontinent.
Det er præcis det spørgsmål, der drøftes bag kulisserne under forhandlingerne med Mercosur. Selv om vi får at vide, at Parlamentet er blevet holdt godt orienteret, og at forholdene har været så gennemsigtige og klare som muligt, giver den måde, hvorpå tingene er foregået, os ikke noget godt indtryk af en forhandling, som foregår på samme tidspunkt som andre forhandlinger i WTO. Af hensyn til sammenhæng og konsekvens samt til beskyttelse af forbrugerne og vores landmænd mener jeg, at vi ikke kan fortsætte ad denne vej.
Spyros Danellis
(EL) Hr. formand! Selv om indgåelse af en handelsaftale med Mercosur vil være til gavn for begge sider, vil den få massive følger for landbrugssektoren. Selv formanden for Kommissionen, hr. Barroso, erkendte dette aspekt, da han fremførte Kommissionens hensigt om at træffe særlige foranstaltninger for at bekæmpe de negative følger for især landbruget.
Hvis man skal være ærlig, lider visse landbrugssektorer allerede skade under bilaterale aftaler, og desuden er de højere krav til landbrugsproduktionen i EU ikke nogen sikkerhed for dens bedre kvalitet i forhold til den billigere produktion i tredjelandene.
Hvordan har De til hensigt at tackle dette problem, hr. kommissær, og hvilke objektive kriterier agter Kommissionen at anvende for at sikre, at denne diskrimination af diverse landbrugssektorer ikke forstærkes?
Marian Harkin
(EN) Hr. formand! Som bekendt skal vi i formiddag drøfte den fælles landbrugspolitik efter 2013, og alligevel bliver vores drøftelse i stort omfang undermineret af genåbningen af forhandlingerne med Mercosur, hr. kommissær. Så jeg spørger, hvor er konsekvensen?
Efter at det for nogle få uger siden blev bekendtgjort, at De ville genåbne forhandlingerne med Mercosur, havde jeg et kort møde med Dem. Under dette møde sagde De, at hvis der skulle opnås en ambitiøs aftale, skulle der sandsynligvis ske indrømmelser på landbrugsområdet. Derfor er jeg yderst bekymret. Vi taler allerede om eventuelle indrømmelser på landbrugsområdet, og det vil jeg gerne bede Dem klarlægge.
I Deres svar talte De om kommende topmøder om klimaændringerne. Foretager De nogen vurderinger af spørgsmål som f.eks. CO2-udslip, skovrydning, tab af biodiversitet i sammenhæng med yderligere import af landbrugsprodukter fra Mercosur-lande? Jeg kommer fra Irland, og vi eksporterer 90 % af vores oksekød. Ny forskning viser, at udledningerne i Brasilien er mellem tre og otte gange højere end de tilsvarende irske. Vil De tage noget af dette i betragtning i Deres konsekvensanalyser?
Giancarlo Scottà
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Det spanske formandskab har besluttet at underskrive denne aftale. Som vi allerede har hørt, har den beslutning givet anledning til nogen bekymring, og ved at stille dette spørgsmål beder mine kolleger om en afklaring af den betydning, forhandlingerne kan få for europæiske producenter og produkter.
Jeg vil gerne påpege, at der med en frihandelsaftale mellem de to parter vil kunne importeres animalske produkter til Europa, som indeholder antibiotiske vækstfremmere, der ikke er blevet tilstrækkelig testet, samt genetisk modificerede landbrugsprodukter, som vil kunne sætte landmændenes fødevaresikkerhed på spil. Jeg opfordrer derfor Kommissionen til at indtage en fast holdning, således at kvalitetsproduktionen i Europa sikres. Kommissionen skal også drage omsorg for at sikre, at Europas høje produktionsstandarder anerkendes internationalt, og at disse standarder kræves i forhold til alle importerede produkter.
Endelig mener jeg, at Kommissionen bør tage de udtryk for bekymring til sig, som forskellige sammenslutninger i sektoren er kommet med, således at der sikres gennemsigtige og fair forhandlinger, som ikke bliver til skade for den europæiske økonomi.
Diane Dodds
(EN) Hr. formand! Jeg er yderst bekymret over, at Kommissionen er urokkelig med hensyn til at fortsætte handelsdrøftelser ud fra et mandat fra 1999, hvilket utvivlsomt vil få negative konsekvenser for landbruget i hele EU.
At ofre landbruget for at vinde noget på andre områder er simpelthen uacceptabelt. Oksekødsbranchen i Det Forenede Kongerige oplever i øjeblikket et fald i priserne ab landmand. Hvis importmængderne øges som følge af disse drøftelser, tror jeg, vi vil opleve en bølge af landmænd, som søger væk fra branchen. Hvordan vil Europa forsørge disse mennesker? Er det ikke urimeligt, at vores landmænd skal konkurrere med lande, hvis producenter ikke skal leve op til de samme krav til kvalitet, sikkerhed og sporbarhed som landmænd i EU? En Kommission, der hævder, at den handler i borgernes interesse, skal gøre det. Vi skal afslutte disse drøftelser og sørge for vores landmænd.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Forhandlingerne med Mercosur-landene blev indstillet i 2004. I år er de blevet genoptaget, og de føres på basis af et mandat fra 1999. Før en så vigtig beslutning burde der have været en politisk forhandling i Parlamentet og i Rådet. Jeg forstår godt, at der står ekstremt meget på spil i disse forhandlinger, for Mercosur-landene udgør et enormt marked, et marked for industriprodukter og tjenesteydelser fra EU. Vi bør imidlertid også beskytte vores landmænds og landbrugs- og fødevaresektorens interesser.
Hvis der blev indgået en bilateral aftale om præferencehandel med Mercosur-lande, kunne det få en meget ødelæggende indvirkning på sektorerne for fjerkrækød, oksekød og svinekød samt sukker, mejeriprodukter og ethanol. Hvis det skete, ville det være nødvendigt at foreslå visse former for kompensation til landmændene. Eksperter anslår, at en sådan aftale kunne betyde meget store indkomsttab for landmændene, og tabene vil blive endnu højere, hvis aftalen både bliver bilateral og indgås i WTO-regi.
Karin Kadenbach
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Som underskriver på det aktuelle spørgsmål vil jeg gerne vende tilbage til et specifikt emne, nemlig fødevaresikkerhed.
I Deres indledende bemærkninger i dag fortalte De os, at produkter, der importeres til EU skal overholde vores krav, og at WTO giver os ret til at opretholde vores forordninger, forudsat at de er baseret på videnskabelig dokumentation. Når jeg imidlertid ser på vores landbrugsproduktion og selve produkterne, er det ikke alt, der kan dokumenteres videnskabeligt. Det er f.eks. også væsentligt, hvilke generelle forhold dyr opdrættes under, og hvilke generelle vilkår landbruget har.
I Europa har vi en fortræffelig lovgivning, hvad angår biodiversitetens fremtid. Vi vil gerne høre nogle svar fra Dem om, hvordan De har til hensigt at overholde disse principper for fødevaresikkerhed, forbrugerbeskyttelse, dyrebeskyttelse og miljøbeskyttelse i denne handelsaftale. Politikerne skal kunne træffe beslutninger, selv når der ikke er videnskabelig dokumentation til rådighed. Vi ønsker ikke klonet kød fra Mercosur-landene.
Jean-Pierre Audy
(FR) Hr. formand, hr. kommissær! En fransk socialistisk politiker sagde en gang, at når man hører til en politisk minoritet, har man juridisk set uret. De forstod, at vi føler, at mandatet ikke længere har gyldighed, hr. kommissær. Vi skal forny dette mandat, og det er beklageligt, at Rådet, som bør give de nødvendige instrukser, ikke er til stede.
Jeg vil også gerne henlede Deres opmærksomhed på de politiske aspekter ved Mercosur. Inden for handel er tillid den væsentligste faktor. Hvordan er Mercosur politisk set kvalificeret til at forhandle med EU? Der er tre regioner i verden, nemlig EU, som ønsker integreret handel, den nordamerikanske frihandelsaftale og Mercosur. På topmødet i 2007 var Mercosur tæt på at blive opløst. Landene er ikke enige om tiltrædelser, og Venezuela var tæt på ikke at tiltræde.
Hvordan kan vi forhandle i et område, der er så politisk ustabilt? Tjek først den politiske stabilitet i Mercosur. Derefter kan vi indgå handelsaftaler.
Franz Obermayr
(DE) Hr. formand! Jeg finder, at vi har talt en hel del om bæredygtighed. Vi har drøftet det i to timer, men der er én ting, der bestemt ikke er bæredygtig, og der er tydeligvis nøjagtig det samme problem med alle formænd, nemlig at vi ikke ved, hvornår vi skal bede om ordet for at få vores anmodning imødekommet.
Jeg er nu blevet overset to gange, selv om jeg bad om ordet i rigelig god tid. Jeg synes, det er skandaløst. Det er tydeligvis nødvendigt at bede hver formand, herunder den foregående formand, om at fastlægge klare regler og om, at formanden tager hensyn til, hvornår vi skal bede om ordet under catch-the-eye-proceduren.
Jeg finder det uacceptabelt, at jeg umiddelbart efter en forhandling, efter det foregående dagsordenspunkt, meget høfligt skal bede om at få mulighed for at tale, for blot at blive ignoreret. Fortæl os venligst, hvornår De vil ignorere folk. Fortæl os venligst, om man helt klart ikke ønsker at lade nogen tale om så vigtigt et emne som bæredygtighed. Der er tydeligvis ingen bæredygtighed her, hvis vi skal bede hver formand om at tildele os vores parlamentariske ret og lade os tale. Jeg vil gerne fremsætte en uopsættelig anmodning om afklaring i denne henseende, for det er ikke en rimelig fremgangsmåde.
Formanden
Kære kolleger! Min forklaring er, at jeg har omkring 18 mennesker på listen. Jeg forstår, at alle gerne vil have ordet, men vi har fem minutter til catch-the-eye-proceduren - ét minut til hver - så jeg kan tage fem talere. I dag tog jeg otte talere. Jeg forsøgte at fordele det ligeligt i forhold til de politiske gruppers repræsentation, så hvis De bemærkede det, var der tre talere fra PPE-Gruppen, to talere fra S&D-Gruppen, én taler fra ALDE-Gruppen, én fra EFD-Gruppen og én løsgænger. Så jeg mener, jeg har gjort alt, hvad jeg kunne.
Karel De Gucht
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil forsøge at besvare nogle af spørgsmålene, for der er stillet mange spørgsmål, men mange blev allerede besvaret i min indledende tale.
For det første vedrørende mandatet. Adskillige medlemmer har kritiseret, at vi arbejder på grundlag af et mandat fra 1999. I henhold til direktiverne fra 1999 fik vi til opgave at forhandle en afbalanceret og omfattende aftale med Mercosur med det formål at tilvejebringe en væsentlig liberalisering af al handel i overensstemmelse med EU's forpligtelse i WTO, og det skulle gælde for alle de områder, der skulle omfattes af aftalen, herunder landbruget. Det er stadig rigtigt. Det er stadig det, vi skal gøre, så det er ikke meget, der behøver blive føjet til dette mandat.
I mellemtiden er problemet med klimaændringer kommet på dagsordenen, og verden har ændret sig siden dengang. Jo, det har vi også bemærket, og vi vil tage det i betragtning under forhandlingerne. Det er ikke nogen grund til at ændre mandatet.
Der var et andet medlem, som sagde, at Rådet burde være her, og at Rådet burde instruere os. Rådet behøver ikke give os instrukser. Vi har et mandat, vi skal forhandle om, og hvis forhandlingen afsluttes, og vi når frem til et resultat til sidst, underskriver vi med vores initialer, Rådet underskriver, og Parlamentet ratificerer. Vi instrueres ikke af Rådet, lykkeligvis, for det er et fællesskabsanliggende, og det er en enekompetence i EU, hvor Kommissionen har meget klare kompetenceområder. Det vil vi holde fast ved.
Jeg er parat til at drøfte alle disse forhold indgående. Det har jeg gjort med INTA-udvalget, og jeg er parat til at gå tilbage til INTA-udvalget. De vil blive orienteret om, hvad vi forhandler om, hvad der bliver fremlagt osv., men alle har hver deres rolle at spille, og vi vil spille den rolle, som Kommissionen skal spille i denne sammenhæng.
Hvad angår problemet med de protektionistiske tiltag, Argentina for nylig har gjort, er disse tiltag og fremgangsmåder tydeligvis en kilde til bekymring i EU, og vi har straks bedt Argentina om en afklaring. Generaldirektøren for Handel sendte et brev til sin argentinske modpart den 12. maj. EU-delegationen i Buenos Aires foretog en formel demarche, og der blev holdt flere møder med den argentinske mission og dens ambassadør i Bruxelles, hvor vi udtrykte vores stærke bekymringer. Vi har også insisteret på, at der i det fælles kommuniké mellem EU og Mercosur direkte indføjes en forpligtelse til at afvise protektionisme af enhver art.
I sidste uge i Buenos Aires tog vi dette emne op bilateralt med de relevante myndigheder i Argentina, i pressen og i forbindelse med den første forhandlingsrunde mellem EU og Mercosur. Vores budskab var meget kraftigt og meget klart. Vi anførte, at uanset om disse tiltag er baseret på et lovligt skriftligt grundlag eller ej, strider de imod principperne for en forhandling om en frihandelsaftale med EU, og de risikerer at få en tydeligt negativ indvirkning på forhandlingsprocessen.
Det var endvidere vores hensigt at drøfte spørgsmålet med Argentina den 6. juli i det fælles udvalg, men Argentina meddelte i sidste uge, at det blev udsat. Vi vil insistere på, at mødet bliver holdt snarest muligt.
Desuden synes de umiddelbart ikke at være i overensstemmelse med Argentinas forpligtelser inden for G20-rammerne og muligvis landets forpligtelser i WTO-regi. Vi vil fortsat overvåge dette spørgsmål meget nøje, og hvis disse tiltag og fremgangsmåder bliver opretholdt, vil vi omhyggeligt analysere dem, før vi beslutter, hvordan vi håndterer dette problem bedst muligt.
Det er fortsat Kommissionens holdning, at protektionistiske tiltag bør undgås, især under de aktuelle økonomiske forhold i verden, og én af de faktorer, der blev nævnt, nemlig underskuddet i forhold til Argentina, er bestemt et rigtig godt eksempel.
Angående sukker:
(FR) Kommissionen er udmærket klar over, hvor følsomt spørgsmålet om sukker er, og derfor blev tilbuddet til Colombia og Peru begrænset til toldkvoter med afgiftsfritagelse for et beskedent kvantum og uden toldreduktion for sukker uden for kvoten. Der er sørget for lignende kvoter under rammerne for forhandlingerne med Mellemamerika. De samlede kvanta fra Colombia, Peru og Mellemamerika andrager mindre end 2 % af forbruget i Europa.
Hvad angår plantesundhed og miljømæssige og andre foranstaltninger,...
(EN) gjorde jeg det meget klart i mine redegørelser, at vi vil fastholde kravene til fødevaresikkerhed, og det er disse krav, der kan håndhæves inden for WTO. Det vil vi gøre. Hvis man ser på importen af oksekød - og dette er også delvist et svar til hr. Tarabella, som i mellemtiden har forladt Parlamentet - vil han bemærke, at i kølvandet på SPS-problemerne med brasiliansk oksekød, faldt importen betydeligt. Så vi pålægger dem krav. Vi overvåger dem, og vi pålægger dem krav, og det vil vi fortsat gøre.
Men vi må indse, også her i Parlamentet, at et vist antal af de europæiske krav er blevet besluttet internt som følge af en politisk proces, Parlamentet har været meget kraftigt involveret i, og at vi ikke kan pålægge disse krav via WTO.
Vi er nødt til at holde os til dem, vi kan pålægge og få WTO til at respektere, og det vil vi absolut gøre med hensyn til fødevaresikkerhed. Med hensyn til de andre skal EU overveje, hvad man virkelig ønsker at gøre. Man bør indse, at hvis man pålægger vores landbrug den slags krav, har det økonomiske og finansielle konsekvenser. Men disse krav kan vi ikke pålægge andre lande.
Jeg har forsøgt at besvare de fleste af de spørgsmål, der blev gentaget i medlemmernes spørgsmål, men jeg er naturligvis parat til yderligere drøftelser. Jeg antager, at dette ikke er sidste gang, vi drøfter Mercosur i denne plenarforsamling.
Formanden
Hr. kommissær! Jeg er også sikker på, at det ikke er sidste gang, vi gør det.
Den fælles forhandling er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Luís Paulo Alves  
skriftlig. - (PT) Genåbningen af forhandlingerne i september mellem Mercosur og EU er en proces af yderst væsentlig betydning for EU. I en verden med flere magtcentre, hvor BRIK-landene får stadig større indflydelse, er det på den ene side afgørende, at EU etablerer et privilegeret forhold til lande i Latinamerika, hvor det har flere investeringer end Rusland, Indien og Kina tilsammen. I kombination med et særligt handelsforhold ville det sikre en konsolidering af et kolossalt økonomisk forspring på verdensplan. På den anden side har vi åbenheden for handel med landbrugsvarer og fastlæggelsen af regler for sundhed og plantesundhed, som er nødvendige i udvekslingen mellem blokkene. Mercosurs konkurrencedygtighed på landbrugsmarkederne er blevet styrket og er steget de seneste år, så der er behov for en analyse af konsekvenserne af en aftale for landbrugssektoren i Europa, som på ingen måde kan tåle flere rystelser i øjeblikket. Det betyder, at vi ikke bør kaste os ud i en proces, der bliver afsluttet for hurtigt uden hensyntagen til potentielt negative følger for landbruget i Europa eller overdreven protektionisme, der går ud over EU's vigtige position i denne del af verden.
Jarosław Kalinowski  
At genåbne forhandlingerne med Mercosur-landene uden at konsultere medlemsstaterne var et meget beskidt kneb. Forhandlingerne blev indstillet i 2004, da man indså, at handel mellem EU og Mercosur-medlemmer kunne få negative følger for vores landbrug. De sektorer, hvor der er størst risiko for tab, er oksekød, svinekød og fjerkrækød samt mælk, frugt og grøntsager, sukker og bioethanol. Det anslås, at en underskrivelse af aftalen ville forårsage tab på mellem flere milliarder euro og flere gange dette beløb. Forud for en liberalisering af handlen mellem Unionen og Mercosur må og skal der udarbejdes en præcis analyse af indvirkningen af en sådan aftale på markedet i EU og ske grundige rådslagninger med repræsentanter for de involverede parter. At åbne vores marked for importvarer er ikke et entydigt dårligt initiativ, men det bør kun ske, hvis de samme krav gælder i alle lande. Ellers vil omkostningerne ved indrømmelserne under WTO skulle betales af vores landmænd.
Alan Kelly  
Disse Mercosur-forhandlinger udgør en potentielt forfærdelig udvikling for det europæiske landbrugs fremtid. Jeg må sige, at Kommissionens holdning i spørgsmålet har været rystende. Det synes, som om de er ved at indgå en handel og vil bruge landbrugsstandarderne som valuta til at købe en aftale med Mercosur-landene. Jeg synes, den indstilling er rystende. Det lader til, at landmændene er de første, der bliver ofret i handelsaftaler, men også de første, der får skylden, når handelsaftaler ikke fungerer. Jeg ser gerne en mere konsekvent og omsorgsfuld indstilling hos Kommissionen i forhold til fremtiden for sektorens familiebrug. Det er opmuntrende at se så mange parlamentsmedlemmer med landbrugsbaggrund og fra alle grupper bakke op om en beskyttelse af landbruget. Det går ikke at forkaste Parlamentets bekymringer, kommissær De Gucht. Jeg vil indtrængende opfordre Dem til at konsultere os mere, hvis De ønsker at få en hvilken som helst potentiel aftale underskrevet af Parlamentet.
Elisabeth Köstinger  
skriftlig. - (DE) Det lader til, at man i Mercosur-forhandlingerne kun forfølger ét mål, nemlig at udlevere et forsvarsløst europæisk landbrug. Jeg ønsker ikke at få at vide, hvor umåleligt høj fortjenesten for industrien og servicesektoren vil blive - jeg ønsker at få at vide, hvor stor skadevirkningen bliver for landbruget. Ingen kan i øjeblikket vurdere den skadevirkning, en eventuel aftale med Mercosur-landene ville kunne betyde for vores egne landbrugsproducenter. Den følsomme landbrugssektor må ikke blive udleveret i forhandlingerne. Det samme gælder de europæiske forbrugere, som konfronteres med fødevarer, der ikke er produceret i henhold til EU's høje produktionsstandarder. På den ene side udgør det en risiko for EU-borgernes helbred, da de importerede fødevarer produceres under forhold, som ikke er klare, og på den anden side er landbruget i Europa udsat for en ulige behandling, idet EU's produktions- og forarbejdningsstandarder ikke gælder for import af landbrugsvarer fra Mercosur-landene. Hvis nogen er parat til at forære alt væk for at opnå profit eller fordele, beskriver vi vedkommende med det udtryk, at han ville sælge sin egen bedstemor. De er velkommen til at sælge Deres bedstemor, men undlad at forære vores landbrug i Europa væk, hr. kommissær.
Tokia Saïfi  
skriftlig. - (FR) Genåbningen af forhandlingerne med Mercosur, som Kommissionen ensidigt har besluttet, lover ikke godt for det europæiske landbrug, som lige nu oplever en krise uden fortilfælde. Bortset fra, at der ikke var nogen politisk drøftelse før genåbningen af disse forhandlinger, sættes vores landbrugsinteresser i Europa tydeligvis på spil med denne aftale. Der kan ikke blive tale om nogen form for nye indrømmelser på landbrugsområdet efter de tilbud, der blev fremsat i juli 2008 inden for rammerne af Doha-runden.
Allerede dengang var vi nået til en "slutgrænse", så at overskride den ville være at slå vores landbrug ihjel. Det er måske heller ikke Kommissionens morbide hensigt, men jeg er ikke desto mindre i tvivl om dens evne til at sikre, at EU ikke kommer til at betale dobbelt. Når man står over for forsøg på protektionisme, er den bedste løsning i en økonomisk krise givet at åbne for handel, men ikke for enhver pris, og ikke hvis det er til skade for EU. Som medlem af Udvalget om International Handel, der kan godkende eller forkaste frihandelsaftalen mellem EU og Mercosur, vil jeg være imod en bilateral aftale til underpris, der vil betyde en ofring af det europæiske landbrug og kun give tilfredsstillende fremgang af ringe omfang for resten af den europæiske økonomi.
