Nový akčný plán EÚ pre Afganistan a Pakistan (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu sú vyhlásenia Rady a Komisie o akčnom pláne EÚ pre Afganistan a Pakistan.
Cecilia Malmström
úradujúca predsedníčka Rady. - (SV) Vážená pani predsedajúca, problémy Afganistanu a Pakistanu znepokojujú, prirodzene, celý svet. Násilný extrémizmus sa šíri aj za hranice regiónu. Drogy vypestované a vyrobené v Afganistane sa dostávajú na európske ulice. Jedným z motívov nášho záväzku je potreba zabrániť, aby sa z Afganistanu a Pakistanu stalo útočisko pre teroristické aktivity a organizovaný zločin. Zároveň chceme, samozrejme, pomôcť vytvoriť lepšie krajiny pre obyvateľov Afganistanu a Pakistanu.
Afganistanu sa venuje veľká pozornosť. Mnoho našich štátov má v tejto krajine jednotky a značný počet civilných pracovníkov. Zvrat situácie v Afganistane predstavuje veľký problém. Aj Pakistan stojí pred vážnymi problémami. Konflikt v Afganistane sa nevyrieši, ak nezvládneme situáciu v Pakistane, a naopak.
Vyžaduje sa celková iniciatíva. Všetci musíme robiť viac a lepšie. Rada v júni požiadala sekretariát Rady a Komisiu, aby predložili konkrétne odporúčania a politické priority na zintenzívnenie a posilnenie nášho záväzku v tomto regióne. Výsledkom bol akčný plán EÚ o posilnení angažovania sa EÚ v Afganistane a Pakistane. Ten bol prijatý v októbri. Som presvedčená, že tento akčný plán je dobrý nástroj. Základnú stratégiu už máme. Akčný plán nám umožní prispôsobiť aktuálne využívané prostriedky na naplnenie našich politických priorít.
Plán vychádza z nášho súčasného záväzku a určuje niekoľko priorít. Ide o oblasti, o ktorých sme presvedčení, že práve v nich môžu byť opatrenia EÚ najúčinnejšie. Pri tom posilňujeme náš záväzok a prejavujeme jednotnú odpoveď na problémy Afganistanu a Pakistanu. Zároveň vysielame odkaz pre tento región, že sme pripravení vydržať. Regionálna perspektíva je dôležitá, a preto sa v akčnom pláne kladie veľký dôraz najmä na regionálnu spoluprácu.
Afganistan vstupuje do rozhodujúceho obdobia. O procese volieb už netreba ďalej diskutovať. To už je za nami. Veľa vecí ostalo v rovine chcenia a dúfame, že už sa to nebude opakovať. Verím, že Afganci si myslia to isté. EÚ je pripravená podporiť práce, ktoré treba ešte vykonať - okrem iného aj na základe odporúčaní volebných pozorovateľov z EÚ. Dúfame, že čoskoro vznikne nová vláda. To predstavuje príležitosť dohodnúť novú agendu a novú dohodu medzi afganskou vládou a medzinárodným spoločenstvom. Prezident Karzaj dal vo svojom inauguračnom príhovore vítaný prísľub nového začiatku. Dúfame, že konferencia, ktorá sa bude čoskoro konať v Londýne, poskytne istý stimul.
EÚ od prezidenta Karzaja a jeho vlády očakáva vysokú angažovanosť a vodcovstvo. Päť rokov bez zmeny neprichádza do úvahy. Teraz sa treba sústrediť na to, aby afganský štát postupne prebral viac zodpovednosti, pričom medzinárodné spoločenstvo prevezme podpornú úlohu. Tým nemyslím stiahnutie sa. V budúcom roku bude v Afganistane pôsobiť omnoho viac príslušníkov medzinárodných jednotiek. USA vysiela ďalších 30 000 vojakov a tí sa pridajú k 68 000, ktorí v krajine už pôsobia. Ostatní členovia NATO a spojenci sľúbili minimálne 7 000 ďalších vojakov k 38 000, ktorí tam už sú.
Tento vojenský záväzok musia dopĺňať aj civilné iniciatívy. Trvalé stiahnutie vojsk z Afganistanu nie je možné bez zavedenia civilného rámca stability. Efektívne štátne inštitúcie, lepšie formy vlády, prístup k základným sociálnym službám, právny štát a fungujúca občianska spoločnosť sú prinajmenšom rovnako dôležité ako tzv. tvrdá bezpečnosť. O tom nikto nepochybuje. Bezpečnosť, dobrá správa vecí verejných a rozvoj musia ísť ruka v ruke. Záväzok voči Afganistanu je dlhodobý. Afganci však musia zabezpečiť, aby zlepšenie ich životnej úrovne priniesla ich vlastná vláda, nie medzinárodné organizácie. To je jediný spôsob, ako obyvateľstvo znovu získa dôveru k svojim najvyšším predstaviteľom. Medzinárodné spoločenstvo tam už je. Budeme musieť robiť viac a robiť to lepšie. Musíme podporovať proces, ktorý sa už rozbehol - proces afganizácie, ktorý je taký potrebný pre túto krajinu.
Toto je základ nášho akčného plánu. Posilňujeme úsilie EÚ zamerané na zlepšenie možností Afganistanu a spolupracujeme s vládou pri podpore efektívnych štátnych inštitúcií, ktoré možno brať na zodpovednosť, a to na miestnej aj regionálnej úrovni. Veľký význam prikladáme zásade právneho štátu, dobrej správe vecí verejných, boju proti korupcii a zlepšeniu situácie, čo sa týka ľudských práv. Ďalšou prioritnou oblasťou pre Európu je poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka. Je veľmi dôležité, aby sa zvýšila životná úroveň veľkej väčšiny Afgancov, ktorí žijú vo vidieckych oblastiach. Taktiež sme pripravení podporiť afganskou stranou vedený proces rehabilitácie bývalých militantov. Osobám, ktoré sa v minulosti zapojili do konfliktov, sa musia ponúknuť alternatívy. Popredné miesto v agende zaujíma, prirodzene, aj podpora pre systém volieb.
Rada by som povedala niekoľko slov aj o Pakistane. Pakistan je krajina, ktorá v posledných rokoch prechádza veľkými zmenami. Voľby z roku 2008 znova nastolili demokraciu a občiansku vládu. Prechod k demokracii je úžasný. Súčasný stav demokracie je však krehký a nestabilný. Pakistanský Taliban sa zároveň stal reálnou hrozbou pre mier a stabilitu v krajine. Pomaly niet týždňa bez správ v médiách o ďalších samovražedných útokoch. Minulý týždeň pri útokoch vykonaných militantnými skupinami zahynulo viac než 400 ľudí.
EÚ chce prispieť k podpore civilných inštitúcií v Pakistane. Mimoriadne dôležité je riadiť sa odporúčaniami Michaela Gahlera, nášho pozorovateľa vo voľbách v roku 2008. Vytvárajú základný rámec pre budúcu demokraciu, volebnú reformu a budovanie inštitúcií. Pakistanská vláda vie, že sa to musí vykonať. Musí nám ukázať oblasti, v ktorých si želá našu spoluprácu. EÚ bude rozvíjať strategické partnerstvo s Pakistanom, ktoré vyplynulo z úspešného zvláštneho samitu v júni 2009. Chceme posilňovať demokraciu a dosiahnuť stabilitu. Preto sa venujeme občianskej spoločnosti, boju proti terorizmu a obchodu. Základným prvkom tohto je, prirodzene, fungujúca vláda, ktorá prijíma zodpovednosť za svoj ľud a prejavuje sa ako vodca, ktorý krajinu posunie vpred.
EÚ v partnerstve s pakistanskou vládou bude podporovať posilňovanie demokratických inštitúcií a štruktúr tejto krajiny. To sa bude dosahovať aj prostredníctvom hospodárskeho rozvoja a obchodu. Vítame skutočnosť, že Pakistan preberá väčšiu zodpovednosť sa svoju bezpečnosť. Očakávame, že rovnaký postoj zaujme aj pri všetkých formách terorizmu vrátane militantov, ktorí využívajú pakistanské územie na prípravu útokov v Afganistane. Úsilie vlády zamerané proti pakistanskému Talibanu predstavuje pozitívny krok. Súčasne je nutné, aby civilisti boli chránení a aby sa dodržiavalo medzinárodné právo. Vláda by mala venovať pozornosť aj potrebám humanitárnej pomoci a rekonštrukcie postihnutých oblastí.
V našich operáciách v Afganistane a Pakistane musíme podniknúť ďalšie kroky. EÚ sa už v podstatnej miere angažuje v problémoch tohto regiónu a bude sa aj naďalej. V oboch krajinách sa dosiahlo veľa - a to vďaka úsiliu Afganistanu a Pakistanu aj medzinárodného spoločenstva. Len stratégie a dokumenty situáciu nezlepšia. Teraz nadišiel čas zaviesť ich do praxe spoločne s našimi partnermi v Afganistane a Pakistane.
Catherine Ashton
dezignovaná podpredsedníčka Komisie. - Dovoľte mi začať Afganistanom. Naše vzťahy sa tu dostali do dôležitého bodu. Naša budúca podpora musí pomôcť vybudovať vládu, ktorá bude reagovať na potreby a obavy Afgancov. Keďže situácia je nestála, musíme pracovať s existujúcim stavom a ovplyvňovať ho. Práve o tom sú medzinárodné konferencie, ktoré sa začnú konferenciou v Londýne na budúci mesiac.
Sme pripravení vyčleniť viac zdrojov. Komisia zvyšuje rozvojovú pomoc o jednu tretinu na 200 miliónov EUR. Tieto dodatočné zdroje potrebujeme na to, aby sme zopakovali úspechy, ako napríklad rozšírenie systému primárnej zdravotnej starostlivosti pre 80 % Afgancov - vrátane lepšej liečby pre ženy a dievčatá - a nedávne úspechy pri vytváraní provincií bez pestovania maku. Členské štáty sa zároveň zaviazali, že pomôžu zabezpečiť náš program v oblasti policajného výcviku.
Ale to je len začiatok. Toto musíme zabezpečiť ako súčasť uceleného príspevku EÚ v rámci koordinovanej medzinárodnej odpovede. V centre záujmu tejto odpovede musia byť Afganci spolupracujúci s OSN.
Na to nám dáva príležitosť akčný plán odsúhlasený Radou v októbri. Spolu s úsilím zo strany USA a bezpečnostnými operáciami NATO vysiela silné posolstvo pre tento región a medzinárodné spoločenstvo o našom záväzku. Zahŕňa aj priority stanovené prezidentom Karzajom, najmä v oblasti lepšej správy vecí verejných a boja proti korupcii.
Plán potvrdil, že v centre nášho záujmu budú i naďalej kľúčové oblasti, ako napríklad právny štát a poľnohospodárstvo.
V Kábule už poskytujeme vláde pomoc pri zlepšovaní zručností administrátorov. Administrátorov s týmito zručnosťami teraz začneme vysielať do provincií, aby pomohli Afgancom spravovať si svoje veci a aby zabezpečili, že vláda poskytuje - skutočne - služby pre afganský ľud.
Plán vysiela posolstvo, že budeme podporovať začlenenie povstalcov pripravených odpovedať na výzvu prezidenta Karzaja na spoluprácu s jeho vládou.
Európska volebná pozorovateľská misia dnes v Kábule predstaví svoju prácu a chcela by som vzdať hold pánovi Bermanovi a jeho tímu za výborne vykonanú prácu v mimoriadne ťažkých podmienkach. Zabezpečíme ďalšie kroky, pretože je zrejmé, že dôveryhodnosť vlády a politického systému spočíva v zásadnej reforme volebného systému.
Na záver k Afganistanu možno povedať azda tú najdôležitejšiu vec, a to že zefektívňujeme naše existujúce štruktúry. Členské štáty zosúladia politiky so zdrojmi na ich podporu a dúfam, že funkcia osobitného predstaviteľa EÚ a predsedu delegácie EÚ sa čo najskôr zlúči do jednej pozície. To nám pomôže budovať jednotný prístup, ktorý môže poslúžiť ako vzor kdekoľvek inde.
Čo sa týka znova Pakistanu, našou prvoradou úlohou a záujmom je, aby Pakistan bol stabilnou demokraciou bez teroru, ktorá sa bude môcť spojiť so svojimi susedmi na obranu pred spoločnými hrozbami.
To je zdôraznené aj v akčnom pláne, ktorý vychádza z existujúcich záväzkov prijatých na júnovom samite EÚ - Pakistan a zahŕňa aj humanitárnu pomoc, podporu pri rekonštrukcii, pomoc pre políciu a súdnictvo, posilnenie demokratických inštitúcií a občianskej spoločnosti s cieľom zlepšiť ľudské práva, ako aj dohody týkajúce sa obchodu a spoločenskohospodárskeho rozvoja. I naďalej budeme podporovať plnenie odporúčaní pozorovateľskej misie z volieb v roku 2008.
Krytie akčného plánu je zabezpečené značnými finančnými prostriedkami z Komisie v objeme takmer 500 miliónov EUR do roku 2013 a pôžičkou z Európskej investičnej banky vo výške 100 miliónov EUR na obnoviteľnú energiu, ako aj prísľubmi na prehĺbenie našich obchodných a politických vzťahov. V akčnom pláne sa predpokladá aj intenzívnejší dialóg o všetkých týchto otázkach. Na budúci rok by sa mal za španielskeho predsedníctva konať druhý samit.
Z akčného plánu zároveň vyplýva, že Európska únia využije svoje skúsenosti s regionálnou integráciou na pomoc Afganistanu, Pakistanu a ich susedom pri naštartovaní hospodárskych vzťahov predovšetkým s Indiou. Súčasné trenice sa nedajú vyriešiť z večera do rána, ale musíme začať prekonávať nedôveru. Potenciálne výhody plynúce z takéhoto typu regionálnej spolupráce z hľadiska obchodu a investícií by prevýšili všetko, čo ako Európska únia môžeme urobiť.
Na záver chcem povedať, že plnenie plánu pre Afganistan a Pakistan je jadrom nášho budúceho angažovania sa v týchto krajinách. Je to spoločná snaha členských štátov a inštitúcií EÚ, prvá svojho druhu, ktorá v prípade úspechu môže prispieť k formovaniu medzinárodnej civilnej reakcie na krízy, ktoré sa doposiaľ definujú zväčša z vojenského hľadiska.
Akčný plán dopĺňa veľký záväzok nielen voči Afganistanu a Pakistanu, ale aj voči Južnej a Strednej Ázii ako takej. My však musíme prinášať viac než len myšlienky: potrebujeme správnych ľudí a správne schopnosti, oni zas potrebujú bezpečnosť, aby mohli pracovať. Zo strany hostiteľských vlád sa vyžaduje silnejšia politická účasť a medzi darcami musí existovať pevnejšia jednota, a to aj interne medzi členskými štátmi.
Južná Ázia dennodenne čelí extrémizmu, či už na bojisku v Helmande, alebo na uliciach Pešávaru, Lahore alebo Rávalpindí. Nebudeme to riešiť len vojenskou akciou, ale aj budovaním bezpečného prostredia bez napätia a nerovnosti, ktoré sú živnou pôdou pre extrémizmus.
Európa môže ponúknuť veľa zo svojich vlastných skúseností. Akčný plán nám dáva príležitosť využiť tieto skúsenosti na pomoc ostatným a dúfam, že Parlament ho podporí.
Ioannis Kasoulides
v mene skupiny PPE. - Vážená pani predsedajúca, cieľom v Afganistane bolo bojovať s Talibanom, ktorý ponúkol útočisko pre al-Káidu. Afganistan už nie je útočiskom, ale povstanie Talibanu nebolo potlačené, lebo sa ukázalo, že víťazstvo sa nedá dosiahnuť čisto vojenskými prostriedkami a že nadmerné spoliehanie sa na vojenskú silu zabíjaním povstalcov bolo kontraproduktívne.
Zmena stratégie je v záujme ochrany obyvateľstva, budovania bezpečnostnej kapacity Afganistanu, umožnenia dobrej správy vecí verejných na centrálnej a najmä miestnej úrovni a v záujme podpory rozvoja. V tejto súvislosti je potrebné povzbudiť afganskou stranou vedený proces zmierenia sa s tými vrstvami Talibanu, ktoré sa dostali na zlú stranu z dôvodu mimoriadnych okolností.
Akčný plán EÚ rieši všetky tieto úlohy a EÚ môže zohrávať významnú rolu v nevojenských oblastiach. Očakával by som však väčší dôraz na otázku narkotík - ako ste spomenuli, pani ministerka - a ráznejšie varovanie pred korupciou a slabou správou vecí verejných.
Čo sa týka Pakistanu: "áno" akčnému plánu. Oba prípady vzájomne súvisia a úspech jedného závisí od úspechu oboch. Pakistan by mal byť schopný primerane bojovať proti prílevu povstalcov z Afganistanu. Napokon treba aj diplomaciu, aby sa večná nedôvera medzi Indiou a Pakistanom nestala prekážkou celkového úspechu.
Roberto Gualtieri
Vážená pani predsedajúca, pani ministerka, pani vysoká predstaviteľka, dámy a páni, Európsky parlament chce touto rozpravou prispieť k diskusii o úlohe Európy v regióne, ktorý je kľúčový pre bezpečnosť a stabilitu celého sveta.
Nová vojenská stratégia, ako ju oznámil prezident Obama a ešte jasnejšie ju definovalo nasledujúce vyhlásenie ministrov zahraničných vecí krajín zúčastnených v misii ISAF, spája vyslanie nových jednotiek s primárnym cieľom ochrany obyvateľstva a posilnenia možností bezpečnostných síl a afganských inštitúcií. V tejto vítanej obrovskej zmene je zohľadnená neužitočnosť - povedal by som až priam kontraproduktívnosť - konvenčného vojenského úsilia, ktoré sa sústredí jedine sa potlačenie partizánskych akcií Talibanu.
Ak však chceme zabezpečiť, aby tento nový kurz bol produktívny a znamenal prechod k bezpečnému, prosperujúcemu, stabilnému, a teda sebestačnému Afganistanu, je evidentné, že vojenský rozmer intervencie medzinárodného spoločenstva musí sprevádzať čoraz silnejšia angažovanosť z občianskych aj politických radov. Na jednej strane musíme podporovať hospodársky rozvoj a posilňovať inštitúcie, verejnú správu a právny štát, na druhej strane musíme umožniť proces vnútorného zmierenia a pomôcť stabilizovať situáciu v Pakistane.
Práve tu je miesto a úloha Európskej únie. Európa sa v tomto regióne angažuje už istý čas: 1 miliarda EUR ročne v Afganistane, 300 miliónov EUR v Pakistane, misia EUPOL, ktorej pôsobenie je neoceniteľné i napriek personálnym problémom, medzinárodná pozorovateľská misia a, prirodzene, aj záväzky jednotlivých štátov v rámci misie ISAF.
Ale zdá sa, že schopnosť Európy vniesť zmenu do regiónu je rozhodne nízka vzhľadom na množstvo vyhradených ľudských a finančných zdrojov. Z tohto dôvodu musíme posilniť náš záväzok, inak povedané, vedúce postavenie Európy a zjednotiť a zefektívniť ho hľadiska občianskej stratégie a politického záväzku. Akčný plán z tejto perspektívy predstavuje dôležitý krok vpred a Skupina Pokrokovej aliancie socialistov a demokratov v Európskom parlamente ho podporuje a vyžaduje jeho dôsledné plnenie.
Zároveň by nás zaujímalo, či si ciele stanovené v pláne vyžadujú určenie opatrení ad hoc, a vyzývame na zváženie možnosti predĺženia cieľov a posilnenia nástrojov misie EUPOL v rámci EBOP. Európsky parlament je pripravený ponúknuť svoju podporu pre akcie Európskej únie na všetkých týchto frontoch.
Pino Arlacchi
v mene skupiny ALDE. - Vážená pani predsedajúca, máme sa zaoberať akčným plánom EÚ pre Afganistan a Pakistan. Výbor pre zahraničné veci tohto Parlamentu mi poskytol príležitosť stať sa spravodajcom vo veci novej stratégie pre Afganistan.
Potrebujeme novú stratégiu - a možno aj akúkoľvek stratégiu - na civilnej strane, pretože doterajšia intervencia EÚ v tejto krajine nebola dostatočne jednotná a zdá sa, že jej vplyv bol veľmi obmedzený. Obávam sa, pani Ashtonová, že nemôžem súhlasiť s vaším úvodným tvrdením o Afganistane, pretože je príliš všeobecné, príliš byrokratické, príliš zmätočné - presne ako súčasný akčný plán. Som presvedčený, že Parlament musí prispieť k upevneniu a zjednoteniu tejto stratégie.
Dávam si dohromady všetky potrebné informácie. V prvom rade musím povedať, že sa ukazuje byť veľmi ťažké získať čo i len základné údaje o tom, koľko prostriedkov EÚ vynaložila v Afganistane od okupácie v roku 2001, kam išla pomoc z EÚ a koľko z toho sa dá vykázať. Vieme, že každý rok sa tam vynaloží takmer 1 miliarda EUR, čo je veľká suma. HDP Afganistanu je len 6,9 miliardy EUR. Naša civilná pomoc teda predstavuje viac než 20 percent ročného HDP Afganistanu, čo je číslo, ktoré môže zvrátiť osud krajiny, ak sa pomoc riadne využije.
Po druhé, môj pokus o zostavenie novej stratégie pre Afganistan sa začne snahou zistiť, aké sú a aké by mali byť záujmy EÚ v tejto oblasti. Časť mojej správy sa bude venovať eliminácii pestovania maku siateho prostredníctvom alternatívnej rozvojovej stratégie.
Jean Lambert
v mene skupiny Verts/ALE. - Vážená pani predsedajúca, myslím si, že sú isté veci v akčnom pláne, ktoré možno uvítať, ale ako kolegovia správne upozornili, je tu veľa otázok, ktoré neboli zodpovedané.
Myslím si, že keď sa na túto vec pozeráme, dívame sa vždy z perspektívy problému, ktorý máme, a niekedy máme tendenciu podceňovať každodennú realitu ľudí v Afganistane a Pakistane, a to množstvo úmrtí, cielené vraždenie Chazarov napríklad v niektorých častiach Pakistanu, útoky na dievčenské školy, na políciu a toľko ďalších iných vecí.
Afganská polícia je podľa nedávneho opisu len "potrava pre kanóny" Talibanu. Myslím si, že mnohí z nás stále nechápu, ako sme si niekedy mohli myslieť, že našou prítomnosťou niečo dosiahneme. Z hľadiska medzinárodnej odozvy som si s radosťou vypočula slová pani komisárky o odštartovaní spolupráce a konkrétnu zmienku o Indii. Dôležitý je regionálny prístup a teším sa na informáciu, ako budeme riešiť iné oblasti skutočného napätia, ako napríklad Kašmír, ktorý - ako nám nedávno povedal afganský veľvyslanec - predstavuje problém pre každé úsilie ľudí v tomto regióne.
Súčasne sa - predovšetkým v Pakistane - potrebujeme pozrieť na to, akú účinnú podporu poskytujeme pre tisícky vysídlených ľudí, a poučiť sa z našej nečinnosti v súvislosti s ľuďmi, ktorí boli v minulosti vysídlení na hranice Pakistanu a Afganistanu, aby bolo vákuum vyplnené. Preto musíme skutočne venovať pozornosť vzdelávaniu a napĺňaniu potrieb obyvateľstva, ktoré sa tiež stará o týchto vysídlencov.
Charles Tannock
v mene skupiny ECR. - Vážená pani predsedajúca, nemôžeme si dovoliť, aby vojenská misia NATO - ISAF v Afganistane zlyhala. S dostatočnou politickou podporou, správnou vojenskou výzbrojou a početnejšími jednotkami nasadenými zo všetkých členských štátov dokáže NATO poraziť Taliban, čo musí, samozrejme, sprevádzať aj kampaň zameraná na získanie si sŕdc a myslí ľudí. Hneď vedľa je však Pakistan, potenciálne číhajúca katastrofa - štát s jadrovými zbraňami, kvárený islamistickou radikalizáciou, korupciou a slabým vedením, s ktorým však musíme zo strategických dôvodov spolupracovať.
Ale už dlho máme podozrenie, že napríklad zložky pakistanskej spravodajskej služby ISA poskytujú tichú podporu afganskému Talibanu a len teraz si s nevôľou uvedomujú nebezpečenstvá tohto prístupu pre svoju krajinu. Hrozba, ktorú predstavuje Pakistan pre Indiu vo veci Kašmíru, najmä z dôvodu prichýlenia teroristov, prestavuje veľkú hrozbu aj pre celý región.
Ak bude Pakistan i naďalej dostávať vojenskú pomoc z krajín EÚ na protipovstalecké operácie proti teroristickému džihádu, ako aj hospodársku pomoc z EÚ, musí dať nepriestrelné záruky, že táto pomoc sa neprevedie na posilnenie jeho konvenčných síl na indických hraniciach.
Nestabilita Pakistanu a Afganistanu napokon veľmi kontrastuje so stabilitou a modernizáciou Indie, nášho demokratického spojenca a partnera, ktorý si zaslúži plnú podporu EÚ.
Willy Meyer
Vážená pani predsedajúca, pani dezignovaná podpredsedníčka, naša skupina nikdy nepodporovala stratégiu bývalého prezidenta Spojených štátov pána Busha v súvislosti s Afganistanom. Nikdy sme ju nepodporovali a čas ukázal, že to bolo správne.
Afganistan má v súčasnosti skorumpovanú, nezákonnú vládu, sú tam nevinné obete a situácia žien sa nijako nezmenila. Preto by bolo logické zmeniť stratégie a mrzí nás, že prezident Obama si zvolil vojenské riešenie a plánuje vyslať ďalších 30 000 vojakov. Som presvedčený, že Európska únia by nemala nasledovať túto líniu, pretože existuje reálne riziko, že z Afganistanu sa stane nový Vietnam 21. storočia.
História v Afganistane ukázala, že vojenské riešenie neexistuje. Musí sa zintenzívniť spolupráca a všetky snahy o nájdenie diplomatického riešenia. V samotnej zóne konfliktu a z globálneho strategického hľadiska si musíme v Afganistane zvoliť dodržiavanie medzinárodného práva formou interných riešení.
Nicole Sinclaire
v mene skupiny EFD. - Vážená pani predsedajúca, pred pár týždňami sa mi naskytla milá príležitosť stretnúť sa z niekoľkými vojakmi Spojeného kráľovstva vracajúcimi sa z Afganistanu, ktorí hovorili stále to isté - že sú slabo vyzbrojení. Spojené kráľovstvo však platí 45 miliónov GBP denne tejto skorumpovanej inštitúcii. Časť týchto peňazí by sa lepšie vynaložila na vyzbrojenie našich síl v Afganistane, ktoré v skutočnosti zabezpečujú výcvik afganského policajného zboru a podobne.
Je to pravda, ako niekto z vás povedal, toto je dôležitá oblasť sveta a dôležitá oblasť, v ktorej potrebujeme dosiahnuť istý pokrok.
Problém pre mňa spočíva v nedostatku skúseností našej vysokej predstaviteľky pre zahraničné veci, otáľavej Cathy Ashtonovej, ktorá bezpochyby rozhoduje o viac než pár rubľoch. Potrebujeme niekoho skúsenejšieho. Ona nemá žiadnu prax z ministerstva zahraničných vecí, nebola ministerkou zahraničných vecí a myslím si, že nikdy nepracovala ani len ako brigádnička v cestovnej kancelárii. Ľudia! Toto je háklivá práca. Práca, pri ktorej sa veci musia meniť k lepšiemu a ona jednoducho nemá dostatok skúseností.
Andrew Henry William Brons
Vážená pani predsedajúca, závery Rady o Afganistane sa na prvý pohľad zdajú byť vítaným kontrastom k bojachtivému prístupu Spojených štátov a Spojeného kráľovstva. Pri bližšom preskúmaní zistíme, že v podstate ide o zmes naivity a spoluviny na ich metódach. Rada je absolútne naivná, keď sa snaží zasadiť krehký kvet západnej demokracie do nehostinnej pôdy afganského kmeňového usporiadania. Znemožňuje to vertikálne rozdelenie spoločnosti a lojalita ku kmeňu prevládajúca nad osobným úsudkom. Chce odstrániť korupciu, ale jednoducho nechápe, že byrokratický model objektívneho posudzovania a rozhodovania o financiách a zdrojoch nebude rešpektovaný ani náhodou. Nie je to tým, že Afganci by boli endemickí klamári, ale je to tým, že afganská kmeňová spoločnosť vníma starostlivosť o vlastnú rodinu a kmeň ako samozrejmú hodnotu.
Rada by chcela bojovať proti pestovaniu maku siateho. Odsunutie Talibanu z vlády však nebolo najlepším spôsobom, ako znížiť jeho pestovanie. Talibanská vláda ho znížila o 90 %, ale od invázie do Afganistanu sa z Afganistanu znova stal najväčší producent ópia na svete. V správe sa hovorí, že "nestabilita v Afganistane sa nedá riešiť čisto vojenskými prostriedkami". To môže znamenať len to, že vojenská akcia je legitímnou súčasťou. Podľa môjho názoru nie je. V 19. storočí a začiatkom 20. storočia sme proti Afganistanu prehrali tri vojny a naozaj by sme sa mali poučiť.
Taliban utláča ženy, opovrhuje demokraciou a zabíja britských vojakov: je to vrcholne odpudzujúca organizácia. Zabíjanie britských a spojeneckých vojakov však môžeme zastaviť hneď zajtra, a to tak, že stiahneme naše jednotky. Je to vražedná, nezmyselná vojna, ktorá sa jednoducho nedá vyhrať.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Vážená pani predsedajúca, v Afganistane má problém medzinárodné spoločenstvo, nielen Spojené štáty. Prezidentovi Obamovi trvalo tri mesiace, kým zostavil globálnu stratégiu v reakcii na znepokojujúcu správu generála McChrystala.
Je dobre známe, že táto nová stratégia zahŕňa krátkodobé posilnenie vojenskej prítomnosti, stiahnutie sa v roku 2011, postupný prechod aspektov bezpečnosti na afganské sily, lepšiu koordináciu civilného a vojenského úsilia a zameranie sa na veľké mestá.
Súčasnou veľkou úlohou, pani Ashtonová, je vyjadriť a identifikovať európsku reakciu, a to predovšetkým na londýnskej konferencii. Vo svojom vyhlásení ste spomenuli dve kľúčové slová. Povedali ste, že naša reakcia musí byť koordinovaná s inými medzinárodnými orgánmi, a my podporujeme koordináciu s Organizáciou Spojených národov. Povedali ste aj to, že naša reakcia musí byť koherentná.
V tomto smere mám dve pripomienky, pani Ashtonová. V roku 2005 sa mi dostalo pocty viesť parlamentnú volebnú pozorovateľskú misiu a mal som príležitosť stretnúť sa s veliteľom medzinárodných síl na podporu bezpečnosti (ISAF) generálporučíkom Grazianom, ktorého služba v Dočasných silách OSN v Libanone (UNIFIL) sa chýli ku koncu. Dnešných 44 krajín zúčastňujúcich sa misie ISAF (z nich 28 členských krajín NATO) predstavuje heterogénnu silu, ktorá neposkytuje účinnú odpoveď pri súčasných bojoch proti povstalcom.
Druhým zásadným bodom, pani Ashtonová, je to, že vojnu nemožno vyhrať - a v Afganistane v súčasnosti prebieha vojna - bez toho, aby civilné obyvateľstvo nebolo na našej strane, na strane medzinárodnej koalície. Pani Ashtonová, som presvedčený, že jedným z hlavných cieľov Európskej únie by malo byť sústredenie nášho úsilia, čo zahŕňa aj 1 miliardu EUR z peňazí Európskej únie, na získanie si afganského obyvateľstva na našu stranu.
Richard Howitt
Vážená pani predsedajúca, dnes si dovolím začať spomienkou na 23ročného slobodníka Adama Dranea z Kráľovského anglického pluku z Bury St Edmunds v mojom volebnom obvode, ktorý 7. decembra zomrel v provincii Helmand. Bol to 100. príslušník britských ozbrojených síl, ktorý tento rok zahynul.
Naše myšlienky by mali byť s Adamovou rodinou a všetkými rodinami - európskymi, afganskými a pakistanskými, ktoré utrpeli takúto stratu.
Tvárou v tvár takejto obeti máme my v Parlamente povinnosť urobiť všetko možné pre mier a prosperitu Afganistanu. Ak máme brať vážne nové zmeny vyplývajúce z Lisabonskej zmluvy a riadnu spoločnú zahraničnú politiku EÚ, neexistuje naliehavejšie miesto na to, aby sme sa osvedčili, než piesky Afganistanu. Po prvé, zabezpečením správneho zosúladenia aktivít jednotlivých členských štátov v rámci tejto novej stratégie a po druhé, privítaním dnešného záväzku vysokej predstaviteľky Ashtonovej, že už začiatkom nového roka bude v Afganistane nový impozantný dvojjediný predstaviteľ. Toto je lakmusový papierik efektívnejšej EÚ fungujúcej podľa zmluvy, ako aj znamenie nášho budúceho rozhodnutia sa pre Afganistan.
A napokon, členské štáty zapojené do tejto veci musia zabezpečiť, aby sa do misie EUPOL prijalo sľúbených 400 dôstojníkov, čo je absolútne nevyhnutné na to, aby afganské vlastné služby činné v trestnom konaní vykonávali svoju úlohu správne.
Charles Goerens
(FR) Vážená pani predsedajúca, chcel by som jasne uviesť, že vôbec nesúhlasím s poznámkami pani Sinclairovej proti pani Ashtonovej.
Vážená pani predsedajúca, jedno zo štyroch detí sa v Afganistane nedožije piatich rokov. Je to krajina poznačená sociálnymi a zdravotníckymi nedostatkami, ku ktorým sa pridávajú aj demokratické a predovšetkým bezpečnostné nedostatky. Pravdepodobnosť konfrontácie s Pakistanom dáva Talibanu podnet k mobilizácii a zvýrazňuje potrebu riešiť problémy Afganistanu z regionálneho hľadiska. K tomu treba pridať aj skutočnosť, že nemožnosť zvládnuť situáciu čisto vojenskými prostriedkami predurčuje Európu, aby pomocou svojej širokej palety nástrojov zohrala osobitnú rolu.
NATO, ktoré je zodpovedné v prvom rade za vojenskú stránku, sa v afganskej otázke dostáva na hranicu svojich možností. Humanitárna akcia Európskej únie, spolupráca s EÚ a rozvojové nástroje a účinnejšia diplomacia určite nie sú zárukou úspechu, ale bez ich podpory by akcia NATO bola odsúdená na neúspech.
Nová kombinácia všetkých týchto prvkov povedie - dúfajme - k sľubnejším vyhliadkam pre občanov Afganistanu. Hoci zodpovednosť Európskej únie v súčasnej situácii je veľká, zodpovednosť Afganistanu, ktorý je stále príliš skorumpovanou, rozdelenou a dezorganizovaniu krajinou, je nesmierna.
Nezabúdajme, že partnerstvo, ktoré sme ponúkli Afganistanu, môže uspieť len vtedy, ak rekonštrukciu krajiny bude podporovať dostatočný počet občanov. I keď ide o veľkú úlohu, nie je to dôvod na to, aby sme sa držali v úzadí a nechali krajiny padnúť za obeť fundamentalistom každého druhu.
Nicole Kiil-Nielsen
(FR) Vážená pani predsedajúca, áno, musíme uniknúť z afganskej pasce, do ktorej sme spadli z dôvodu politiky presadzovanej Georgeom Bushom. Otázka však neznie kedy, ale ako sa stiahneme z Afganistanu.
Ak sa nepreskúmajú nespočetné chyby, ktorých sa dopustilo medzinárodné spoločenstvo, hrozí nám nebezpečenstvo, že úplne stratíme dôveru a podporu afganského obyvateľstva v prospech Talibanu. Militarizácia humanitárnej pomoci a rozvojovej pomoci musí prestať, lebo v mysliach ľudí vytvára zmätok a diskredituje mimovládne organizácie.
Musíme sa spoliehať viac na vznikajúcu občiansku spoločnosť a na afganských reformistov. Prečo je Európa v Afganistane? Lebo tak povedali Spojené štáty alebo preto, aby krajinu oslobodila od tmárstva a násilia? Musíme posilniť najúčinnejšie afganské štruktúry, dať prioritu investíciám do verejných služieb - školstva, zdravotníctva a dopravy - a podporovať dobrú správu vecí verejných na miestnej úrovni, keďže kultúra týchto krajín si vyžaduje, aby sme sa zamysleli nad relevantnosťou národného štátu. Európa by mala napríklad podporovať Habíbu Sarabiovú, guvernérku provincie Bámiján. Jej menovanie je prvým v histórii tejto krajiny, do ktorej sme v roku 2001 išli na pomoc ženskému obyvateľstvu, ako si spomínate.
Geoffrey Van Orden
Vážená pani predsedajúca, ak máme sledovať akčný plán pre Afganistan a Pakistan, viete si predstaviť, že celá situácia závisí od toho, čo robí EÚ.
Som presvedčený, že Európska únia by mohla prispieť užitočne aj prakticky, to však treba stanoviť v kontexte širšieho medzinárodného úsilia a sústrediť na isté konkrétne aktivity, kde by účasť EÚ mohla pridať skutočnú hodnotu. Je to príliš vážne pre zaujatie postoja EÚ. V dokumente, ktorý má viac než tucet strán, som našiel len štyri zmienky o Spojených štátoch a len jednu o NATO, čo je azda ešte významnejšie, veď napokon misia ISAF organizácie NATO je jadrom úspechu všetkých snáh.
Bez bezpečnosti a stability nie je možné zaistiť dobrú správu vecí verejných ani žiadny zmysluplný program rekonštrukcie a rozvoja.
Z civilného hľadiska európske krajiny a samotná EÚ od roku 2001 natlačili do Afganistanu 8 miliárd EUR, ale zdá sa, že táto obrovská suma nič nemení. Máme vôbec nejakú predstavu, koľko z toho išlo bokom?
Musí existovať komplexný medzinárodný plán pre Afganistan a Pakistan, ale ešte neviem, ako príspevok EÚ zapadá do tohto širšieho medzinárodného záväzku.
Cornelia Ernst
(DE) Vážená pani predsedajúca, po ôsmich rokoch všetci v zásade vieme, že predchádzajúca afganská stratégia založená na vojenskej sile zlyhala. Nerovnováha medzi vojenskými operáciami na jednej strane a nedostatočné zdroje pre civilné ciele na druhej strane sú priamou prekážkou zlepšenia životných podmienok v Afganistane.
Najdôležitejšie posolstvo Konfederatívnej skupiny Európskej zjednotenej ľavice - Nordickej zelenej ľavice preto znie, že potrebujeme radikálnu zmenu stratégie. Potrebujeme radikálnu zmenu stratégie smerom preč od armády a najmä smerom k stratégii orientovanej na ľudí. Štyridsať percent Afgancov je nezamestnaných a viac než polovica z nich žije v absolútnej chudobe bez akejkoľvek zdravotnej starostlivosti alebo primeraného vzdelania. Musíme sa zamerať sa sociálnu otázku a očakávam, že Rada, Komisia a všetci aktéri sa budú v tejto problematike angažovať.
Samozrejme, to zahŕňa zlepšenie dobrej správy vecí verejných, posilnenie poľnohospodárstva a integráciu bývalých talibancov. Čo najotvorenejšie vám však hovorím: ak v tejto veci zostaneme na polceste a znova sa spoľahneme na vojenskú silu, premárnime naše šance. Čas sa kráti!
Philippe Juvin
(FR) Vážená pani predsedajúca, som presvedčený, že sa musíme pokúsiť nájsť nejaké jednoduché návrhy na tieto veľmi komplikované záležitosti.
Moja prvá otázka je prostá. Prečo sme išli do Afganistanu? Do Afganistanu sme išli s jedným cieľom: rozložiť výcvikové tábory al-Káidy, zázemie medzinárodného terorizmu, ktoré boli hrozbou pre nás a stabilitu tohto regiónu. Tieto tábory dnes už neexistujú.
Môj druhý postreh je, žiaľ, taký, že - či sa nám to páči alebo nie - jednotky zo Západu nasadené v Afganistane sú čoraz viac vnímané ako okupačné sily a už nie ako priateľské sily. Toto je veľký problém z bežného života, na ktorý nesmieme zabúdať. Ak vám niekto hovorí inak, vyzývam ho, aby sa išiel pozrieť, čo sa v tej krajine deje.
Po tretie, bezpečnostná situácia sa významne zhoršila. V roku 2004 sa po Kábule dalo poprechádzať. Dnes je Kábul veľký, zákopom obohnaný tábor. Keď si nevezmeme ponaučenie z operatívneho zlyhania v praxi a keď budeme nakoniec uplatňovať len staré metódy, koledujeme si o zopakovanie týchto zlyhaní.
Aké to má všetko následky? Fakticky som presvedčený, že si musíme uvedomiť, že al-Káidu sme rozložili - to je pravdivé zistenie - a že sa musíme stiahnuť. Môžeme sa stiahnuť hneď teraz? Nie, pretože ak by sme sa stiahli, určite by to vyvolalo chaos, čo by mohlo viesť k návratu k táborom, proti ktorým bojujeme. Naše stiahnutie musí teda prebiehať za istých podmienok.
Po prvé, ako každý hovorí, musíme kľúče odovzdať samotným Afgancom, musíme zaistiť, aby tento konflikt bol afganským konfliktom. Po druhé, je potrebné nadviazať dialóg so všetkými povstalcami. Všimnite si, že nehovorím "s Talibanom", lebo slovo Taliban je veľmi vymedzujúce. Po tretie, musí sa akceptovať spoločenská úroveň, ktorá nie je dokonalá. Nemyslime si, že naše európske kritériá sú kritériá, ktoré by sa dali prispôsobiť na Afganistan. Toto musíme akceptovať.
Vážená pani predsedajúca, ukončiť vojenskú operáciu je vždy ťažšie, ako ju začať. Aby sme ju mohli uzavrieť, nesmieme zabúdať na prvotný cieľ, ktorým bolo rozložiť tábory al-Káidy. To sa dnes už stalo.
Ana Gomes
(PT) Rada hovorí, že situácia v Afganistane a Pakistane má priamy dosah na Európu. To je v podstate hlavné posolstvo, ktoré musíme vedieť otvorene a odvážne odovzdať európskym občanom. V tomto smere vítam nový akčný plán EÚ pre Afganistan a Pakistan, ktorý zahŕňa investície do veľkého programu vytvárania kapacít na všetkých úrovniach afganskej správy.
Účinné plnenie tohto akčného plánu ako prostriedok zjednotenia európskeho úsilia v Afganistane je jediný spôsob, ako prispieť k budovaniu štátu, ktoré je potrebné na ukončenie vojny a nedostatočného rozvoja. Európa nemôže opustiť Afgancov a nie je tam preto, lebo Američania tak rozhodli. Medzinárodná vojenská a civilná prítomnosť bude i naďalej potrebná po mnoho budúcich rokov.
Na záver by som chcela dôrazne odsúdiť rozhodnutie francúzskej vlády o násilnej repatriácii Afgancov, ktorí utiekli pred vojnou vo svojej krajine.
Reinhard Bütikofer
(DE) Vážená pani predsedajúca, ak v horkej realite Afganistanu nepotrebujeme jednu vec, tak sú to domýšľavé reči. Keď to hovorím, pozerám sa vaším smerom, pani barónka Ashtonová. Hovorili ste o záväzku členských štátov voči misii EUPOL v oblasti policajného výcviku. Je to skutočne tak? Ak áno, ako je možné, že na mieste ešte nemáme ani len tých 400 policajtov? Toto je spojenie pokrytectva a absurdity. Naozaj myslíme úprimne to, čo hovoríme?
Už pred dvoma rokmi sa v publikácii European Security Review písalo, že nízky počet policajných inštruktorov spochybňuje realitu európskeho prísľubu. Prečo nefinancujeme vyškolených policajtov, aby nedochádzalo k ich prestupom do radov bojovníkov alebo Talibanu? Nestálo by to veľa a bolo by to veľmi efektívne. Mám dojem, pani barónka Ashtonová, že Európa je plná hlasných rečí, ale je hanba, aké malé a neprimerané sú jej činy.
Michael Gahler
(DE) Vážená pani predsedajúca, titulok "nový akčný plán pre Afganistan a Pakistan" bol zvolený vhodne. Zdá sa mi však, že nám tu boli predstavené skôr dva samostatné akčné plány predložené jeden za druhým.
V zásade podporujem všetko, čo sa o týchto dvoch krajinách povedalo. V Afganistane sme sa, dúfam, poučili z chýb z minulosti a náležite prispôsobíme naše politiky a štruktúry. Čo sa týka Pakistanu, som rád, že nová politika nadväzuje na moju správu z pozorovania volieb. Som presvedčený, že v krajinách, kde sme uskutočnili volebné pozorovateľské misie, je len správne začleniť naše pozorovania do konkrétnych politík týkajúcich sa týchto krajín.
V odpovedi na túto rozpravu zo strany Rady a Komisie by som uvítal, keby spoločná stratégia pre tieto dve krajiny bola vysvetlená jasnejšie, pretože musíme uznať, že v tomto regióne máme napríklad tisíckilometrovú hranicu, ktorú nedokážeme riadne kontrolovať ani z jednej strany, pričom politiky realizované na jednej strane tejto hranice budú mať priamy vplyv aj na druhej strane. Aké štruktúry teda v skutočnosti chceme vytvoriť? Ako chceme vytvoriť dialóg medzi afganskou a pakistanskou vládou? Ako chceme zaistiť, aby miestni ľudia prijali naše politiky? Toto sú otázky, na ktoré stále potrebujeme odpovede, a dúfam, že ich aj dostaneme.
Ioan Mircea Paşcu
Vážená pani predsedajúca, akčný plán pre Afganistan a Pakistan prijatý vlani v októbri je sám osebe dobrý dokument. Jeho cieľom je vytvoriť podmienky opätovného prenesenia zodpovednosti z medzinárodného spoločenstva vrátane EÚ na afganský štát, pričom si toto spoločenstvo zachová podpornú úlohu. To isté predpokladá aj USA v bezpečnostnom sektore. S nádejou sa očakáva sa, že ďalších 30 000 amerických vojakov vytvorí situáciu, v ktorej bude v roku 2011 možné odovzdať zodpovednosť afganským silám, keď sa začne sťahovanie jednotiek USA.
Hoci EÚ aj USA majú podobné ciele, a to konkrétne vytvoriť podmienky, aby afganský štát prevzal zodpovednosť za svoje záležitosti, časový rámec splnenia týchto cieľov je nutne odlišný. Primeraná bezpečnosť sa bude musieť zaistiť do roku 2011, pričom budovanie štátu bude nevyhnutne trvať dlhšie.
Potom ale otázka znie: za predpokladu, že do roku 2011 nebude dosiahnutá adekvátna bezpečnosť, prípadne sa znova zhorší po odchode USA, bude EÚ - ktorá už bude zapojená do budovania štátu - schopná prevziať úlohu zaistenia bezpečnosti? Myslím si, že nie - máme teda problém.
Francisco José Millán Mon
(ES) Vážená pani predsedajúca, teší ma, že švédske predsedníctvo posilnilo záväzok Európskej únie v oblasti stability a rozvoja v Afganistane prostredníctvom akčného plánu. Chcel by som, prirodzene, vedieť viac o financovaní tohto plánu, čo sa týka Afganistanu.
Ďalším veľmi dôležitým bodom pre Afganistan bude januárová londýnska konferencia. Na tejto konferencii si vypočujeme konkrétne sľuby Európskej únie a jej členských štátov. Od novej afganskej vlády by sme mali počuť o mnohých záväzkoch, ktoré si musí dať v takých oblastiach, ako napríklad boj proti korupcii a obchodovaniu s drogami. Som trochu znepokojený správami v dnešnej tlači o včerajšom prejave prezidenta Karzaja na tému korupcie.
Dámy a páni, rozhodnutie prezidenta Obamu zvýšiť svoj vojenský kontingent o 30 000 vojakov prišlo len nedávno. Stručne povedané, Afganistan sa nachádza v rozhodujúcej fáze a Spojené štáty a Európa musia postupovať veľmi koordinovane.
V Afganistane nejde len o prosperitu a slobodu Afgancov, ale aj o stabilitu regiónu vrátane takej dôležitej krajiny, akou je Pakistan. Ide aj o našu vlastnú bezpečnosť vzhľadom na neustálu hrozbu, akú predstavuje al-Káida, ako už bolo povedané.
Dôveryhodnosť organizácie NATO a takzvaného Západu vo veľkom závisí od výsledkov v Afganistane. Nemôžeme zlyhať. Ak máme uspieť, potrebujeme podporu našich vlastných občanov, ako už bolo povedané. Táto podpora je podmienená transparentnosťou a jasnosťou. Musíme vysvetliť, že naši krajania v Afganistane sú vo vážnom nebezpečenstve, ale zároveň musíme zdôrazniť význam tamojšej misie a to, že zlyhanie neprichádza do úvahy. Ako som povedal, ide o veľa dôležitých faktorov.
Elmar Brok
(DE) Vážená pani predsedajúca, afganský priateľ mi raz povedal, že je dobré, že Západ napadol Afganistan, ale pamätajme, že v afganskej histórii to bolo tak, že každý, kto ostal dlhšie než rok, sa stal okupantom, i keď spočiatku prišiel ako osloboditeľ. To bolo v roku 2001. Teraz je rok 2009 a presne to sa stalo.
Taliban spravuje de facto 80 % krajiny a americké vojenské vedenie, ako aj európski ministri obrany hovoria, že táto vojna sa nedá vyhrať vojenskými prostriedkami. Čo je teda cieľom? Krajina, ktorú nemáme pod kontrolou, sa nedá zmeniť na demokraciu ani nič iného z jedného centra, ak táto krajina nikdy nemala centralizovanú formu vlády. Inak povedané, nedávalo by zmysel zamerať sa na al-Káidu a terorizmus a potom odtiaľ odísť? Tieto otázky sa musia zodpovedať.
Taktiež potrebujeme odpovede na otázky, ktoré správne položil pán van Orden v súvislosti so začlenením tohto akčného plánu do všeobecného strategického cieľa, do londýnskej konferencie, plánu prezidenta Obamu pre Afganistan a tak ďalej. Sú tieto veci vzájomne konzistentné? Kombinovaný prístup k Afganistanu a Pakistanu je tu preto veľmi správny a potrebný, rovnako ako začlenenie toho, čo sa povedalo v súvislosti s Indiou.
Najdôležitejšie je dohliadnuť na vnútorný vývoj. Keď zahraničný vojenský tlak nechá v krajine vycvičených vojakov a policajtov, ktorí nemajú vlastný cieľ, nikdy som nevidel, aby títo vojaci a policajti potom zanechali ideológiu občianskej vojny, ktorá má naozaj cieľ. Vždy vyhrá. Svedčí o tom aj história, a preto mám hlboké obavy, že tomu, čo tu robíme, môže chýbať kontinuita. Naozaj by sme sa mali zamyslieť, aký plán by nám umožnil rozumne stiahnuť naše jednotky a zároveň ukončiť terorizmus.
Lara Comi
(IT) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, bezpečnostná situácia v Afganistane sa nedávno veľmi zhoršila z dôvodu nedostatku plnej územnej kontroly. Obrovské územia krajiny sa riadia kmeňovým právom a už nie vnútroštátnym právom. Pocit nebezpečenstva prenikol aj do významných miest i napriek trvajúcemu záväzku a monitorovaniu zo strany síl ISAF.
Keďže boj proti terorizmu úzko súvisí s aktivitami vykonávanými v praxi, je jasné, že Spojené štáty, spojenecké krajiny a NATO sa nemôžu stiahnuť. Naša ďalšia prítomnosť a dosiahnutie úspechu v Afganistane vo veľkej miere závisí od politického a vojenského prístupu, ktorý je spoločný na medzinárodnej úrovni a zameriava sa na praktický regionálny prístup v Afganistane aj Pakistane.
Nový akčný plán Európskej únie v tomto zmysle predstavuje významný krok v posilňovaní bezpečnosti a v chúlostivom procese vytvárania kapacít, v ktorom ide o demokratické inštitúcie, ľudské práva a spoločensko-hospodársky rozvoj.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Vážená pani predsedajúca, myslím si, že akčný plán Európskej únie ide správnym smerom, pretože naša pomoc sa musí týkať dvoch oblastí. Prvou je zlepšenie na poli bezpečnosti. Druhou je zlepšenie podmienok života ľudí. Možno povedať, že pokrok v prvej oblasti - týkajúcej sa bezpečnosti - bude mať priaznivý účinok na podmienky života ľudí, pričom pokrok v druhej oblasti - týkajúcej sa zlepšenia podmienok života ľudí - prispeje k zlepšeniu bezpečnosti.
Myslím si však, že by sme sa mali neustále pýtať na účinnosť našej pomoci. Podľa môjho názoru by mohla byť omnoho účinnejšia, ak by sme sa mohli spoliehať na podporu štátov okolo Strednej Ázie. Európsku úniu, pani Ashtonovú a pani Malmströmovú by som chcel zvlášť podnietiť, aby nadviazali kontakty s Ruskom a Tadžikistanom, lebo tieto krajiny môžu byť veľmi nápomocné, najmä čo sa týka logistiky a dopravy zásob pre obyvateľstvo.
Sajjad Karim
Vážená pani predsedajúca, bombové útoky teroristov sú dnes v Afganistane a Pakistane na dennom poriadku. Školy, obchodné centrá, centrá miest, ba aj vojenské veliteľstvá sú terčom útokov.
Pakistanské vojsko úspešne vytláča infiltrátorov do Pakistanu z Afganistanu, ale ja sa pýtam: odkiaľ títo teroristi stále získavajú zbrane? Bolo by veľkým zjednodušením tvrdiť, že ide jedine o internú záležitosť Pakistanu. Je to omnoho zložitejšie.
Pani ministerka Malmströmová správne otvorila otázku regionálnej spolupráce. Budeme prostredníctvom novej pozície pre zahraničné veci, vysokej predstaviteľky, oslovovať susedov Pakistanu, aby sme ich povzbudili, nech v týchto ťažkých časoch urobia všetko možné na pomoc Pakistanu?
Taktiež je pravda, že kým medzi Pakistanom a Indiou existuje vzájomná nedôvera - a ja som veľký zástanca zblíženia týchto dvoch krajín - môžeme dosiahnuť len veľmi malý pokrok. Obávam sa, že kým sa nevyrieši ústredný problém Kašmíru, nedosiahneme veľký pokrok.
Ivo Vajgl
(SL) Podľa môjho názoru bude mať akčný plán pre Afganistan zmysel len vtedy, ak bude podčiarkovať našu európsku politiku, čiže európsky prístup k Afganistanu. Už teraz sa tam hlboko angažujeme a nemôžeme sa len prispôsobovať rozhodnutiam našich hlavných spojencov, ktoré nás prekvapia, ako niektoré ich strategické rozhodnutia.
V tomto akčnom pláne je podľa mňa dôležité to, že pripisuje prioritu civilným iniciatívam. Myšlienky na vojenské víťazstvo by sme mali raz a navždy pochovať. Nemôžeme vyhrať na území, ktorého obyvatelia nás všetkých, čo sme tam prišli pomôcť, považujú za okupantov a Taliban berú za takzvaných bojovníkov za slobodu.
Rád by som sa pridal ku všetkým, ktorí zdôraznili potrebu regionálneho riešenia a potrebu väčšej účasti krajín v regióne hraničiacom s Afganistanom. Majú väčšiu dôveru ľudu.
Arnaud Danjean
(FR) Vážená pani predsedajúca, o akčnom pláne pre Afganistan sa toho povedalo veľa. Ak mám hovoriť za seba, mrzí ma, že v dnešných prejavoch sa nekládol väčší dôraz na súvislosť medzi misiou EUPOL a misiou NATO v Afganistane. Toto je misia, ktorú musíme splniť. Kvantitatívne a kvalitatívne problémy, s ktorými sa stretáva, sú spôsobené najmä väzbou na NATO, a aby mohla byť úspešná, musíme ich čo najrýchlejšie riešiť. Bol by som rád, keby sa o tomto povedalo viac.
Moja otázka sa týka Pakistanu, ktorého chronická nestabilita je, ako všetci vieme, faktorom krízy celého regiónu vrátane Afganistanu. V akčnom pláne vidím, že spolupráca s Pakistanom sa predpokladá v oblasti boja proti terorizmu a v bezpečnostnej oblasti. V tejto krajine je, ako vieme, významné ideologické a niekedy aj štrukturálne a organizačné prepojenie s radikálnymi islamskými hnutiami, ktoré pôsobia v Kašmíre a na afganskej hranici. Chcel som sa uistiť o správnom nastavení metód, charakteru a časového rámca plánovanej pomoci, aby toto prepojenie nemalo krajne nežiaduce a škodlivé účinky.
Corina Creţu
(RO) Naše krajiny už dobrých osem rokov mrhajú ľudskými životmi, energiou a veľkými finančnými prostriedkami v krajine zmietanej vojnou, kde už narazili aj dve mocnosti - britské a sovietske impérium. Politické a vojenské upevnenie vplyvu Talibanu, chudoba devastujúca túto krajinu, postavenie žien, obchodovanie s ópiom a rozšírená korupcia, to všetko sú reálne fakty, ktoré zdôrazňujú zlyhanie operácií, ktoré v súčasnosti v Afganistane prebiehajú.
Som presvedčená, že stratégia Európskej únie musí bojovať proti narastajúcim vyhliadkam na chaos a násilie prostredníctvom posilnenia a zefektívnenia vojenskej prítomnosti, ako aj prostredníctvom zintenzívnenia úsilia o rekonštrukciu, rozvoj a demokratizáciu Afganistanu. Vyššia rozvojová pomoc v Afganistane v podstate znamená investíciu do našej vlastnej bezpečnosti. Preto musíme vyvinúť všetku snahu o udržanie tohto zlyhávajúceho štátu na hladine a zaručiť jeho občanom minimálnu úroveň fyzickej a materiálnej bezpečnosti.
Piotr Borys
(PL) Vážený pán predsedajúci, situácia v Afganistane je dnes najdôležitejší problém, ktorému čelia medzinárodné inštitúcie, a najmä Európska únia, keď teraz nadobudla účinnosť Lisabonská zmluva. Túto úlohu nemožno splniť bez toho, aby naša stratégia obsahovala tri prvky: po prvé, úspech veľmi ambicióznej dvojročnej vojenskej misie, ktorá sa musí skončiť porážkou al-Káidy a priklonením sa časti vedenia Talibanu na stranu vlády. Po druhé, stabilitu v Pakistane a celom regióne vrátane Indie - toto je druhá kľúčová úloha. Po tretie, potrebu budovať občiansku spoločnosť. Tridsať rokov vojny je obrovský problém. Ide o nevzdelanú spoločnosť - viac než 90 % ľudí nevie čítať. V súvislosti s tým treba rozsiahlu sociálnu pomoc na vybudovanie právneho štátu, dobrej správy vecí verejných a sociálnej starostlivosti.
Chcem povedať, že v súčasnosti sa počet afganských detí navštevujúcich školu zvýšil zo 700 000 na 7 000 000, a teda jednou z kľúčových vecí, ktoré čakajú na pani Ashtonovú, je predovšetkým potreba efektívnej finančnej pomoci na budovanie občianskej spoločnosti v Afganistane.
Martin Ehrenhauser
(DE) Vážený pán predsedajúci, dúfam, že mi ako členovi delegácie v Iráne dovolíte jednu stručnú poznámku. V Európskom parlamente v Bruseli pred časom prebiehala debata s iránskym veľvyslancom v Bruseli. Na otázku, prečo sa po nástupe iránskeho prezidenta do funkcie v Iráne štvornásobne zvýšil počet trestov smrti povedal, že ide o zvýšenie obchodovania s drogami v pohraničnom regióne medzi Iránom a Afganistanom. Chcel som vám pripomenúť tento výrok, aby sa v akčnom pláne okrem korupcie primerane zvážil azda aj tento problém.
Cecilia Malmström
Vážený pán predsedajúci, Rada je skutočne vďačná za obrovský záujem, ktorý Európsky parlament prejavuje v tejto otázke. Odpoviem na niektoré vaše otázky.
Pán Kasoulides: akčný plán vychádza z regionálnej perspektívy. To je absolútny základ. Enormný dôraz kladieme na dobrú správu vecí verejných, boj proti korupcii a zásady právneho štátu a táto práca určuje smerovanie EÚ. V týchto oblastiach budú Afganistan a Pakistan potrebovať našu podporu ešte veľmi, veľmi dlho. Pán Kasoulides má pravdu, že otázke drog sme nevenovali dostatočnú pozornosť. Podporujeme prebiehajúce snahy, napríklad spoluprácu s Úradom OSN pre drogy a kriminalitu (UNIDOC) a technickú pomoc. To musí pokračovať. Najdôležitejšie je, samozrejme, podporovať prácu afganskej vlády s cieľom vytvoriť väčšiu prosperitu a dobrú správu sociálnych vecí.
Pánovi Arlacchimu by som povedala, že súhlasíme, že doterajšie úsilie nebolo dostatočne koordinované. Pre EÚ je to problém, a preto je pre nás také dôležité, aby sme dnes mali tento plán. Švédske predsedníctvo počas jesene tvrdo bojovalo za získanie informácií, na ktoré sa pýtate - kto čo robí a koľko, aby malo celkový prehľad o tom, čo sa deje. Teraz máme lepší obraz a veľmi sa tešíme na vašu správu, ktorá nám môže pomôcť pri ďalšom postupe tejto práce, ako aj na spoluprácu s vami a Výborom pre zahraničné veci.
Pánovi Danjeanovi by som povedala, že misia EUPOL je veľmi dôležitým prvkom našej spolupráce a najdôležitejším prvkom pre afganskú vládu, čo sa týka práce civilnej polície. Ukázalo sa, že tam existuje veľmi silné vedenie. Všetky strany si uvedomujú kvality misie EUPOL - Afganci, USA aj iné strany. Pracovnú silu sme navýšili o 280 medzinárodných pracovníkov. Mrzí nás, že členské štáty nedokázali poskytnúť požadovaných 400 pracovníkov. V súčasnosti vyzývame na ďalšie príspevky, lebo chceme účasť členských štátov.
Podľa súčasného stavu sa činnosti misie EUPOL konsolidujú do šiestich strategických oblastí, v ktorých podľa nás možno poskytnúť pridanú hodnotu: policajné spravodajstvo, vyšetrovanie trestnej činnosti, štruktúra velenia v polícii, väzby medzi políciou a prokuratúrou, boj proti korupcii, ako aj ľudské práva a rovnosť príležitostí. Toto sú afganské priority. NATO sa teraz ide zapojiť do výcviku polície prostredníctvom výcvikovej misie a, prirodzene, potrebujeme zintenzívniť našu spoluprácu v tejto oblasti.
Na záver by som rada povedala, že akčný plán je neuveriteľne dôležitý na to, aby EÚ umožnil využívať jej zdroje lepšie a koordinovanejšie. Teraz sa musíme zamerať na uskutočnenie všetkých týchto dobrých návrhov. Môžeme to robiť cez regionálnu perspektívu, prostredníctvom zodpovednosti, ktorú prevezme samotná afganská a pakistanská vláda, a zameriavaním sa na naše politické priority, právny štát, demokraciu a ľudské práva.
EÚ je jeden partner. Veľmi dôležitý partner, ale v regióne sú aj iní partneri a, prirodzene, musíme spolupracovať aj s nimi. Tešíme sa na londýnsku konferenciu, na ktorej prezident Karzaj - dúfame - predstaví svoje plány, a tešíme sa na následné zvýšenie podpory.
Podpora EÚ je dlhodobá a trvalá a musí byť trvalo udržateľná. Toto je signál, ktorý musíme vyslať. Istý čas to bude trvať. Musíme byť realisti. Čaká nás obrovské množstvo práce. To je dôvod, prečo sa EÚ musí angažovať. Musíme vyslať signál, že naša účasť je dlhodobá, a to nielen pre ženy a deti, ako hovorili mnohí poslanci.
Catherine Ashton
dezignovaná podpredsedníčka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, ak môžem, vyberiem len pár kľúčových bodov, ktoré spomenuli vážení poslanci.
V zhode s predsedníctvom v otázke narkotík sme sa snažili o vytvorenie komplexnej reakcie, v ktorej budú reálne spojené aspekty rozvoja vidieka so sociálnymi otázkami a, samozrejme, právnym štátom. Prístup zo všetkých rôznych hľadísk je veľmi dôležitý.
Súhlasím s váženými poslancami v otázke významu občianskych vecí. Naozaj sme dosiahli výrazný pokrok, i keď veľa poslancov vyjadrovalo svoje obavy. Uvediem len jeden príklad. V roku 2002 sme mali podporu prijímania zdravotnej starostlivosti okolo 7 % obyvateľstva, dnes v roku 2009 dosahuje 85 %. Môžem uviesť aj ďalšie príklady, na ktorých podľa mňa môžeme absolútne preukázať, čo robíme a aké je to v praxi efektívne. Súhlasím aj s tým, čo povedali poslanci, ako napríklad pani Lambertová, o tom, že školstvo je absolútnym základom našej činnosti v súvislosti s podporou detí a, samozrejme, v súvislosti s prípravou dospelých na zamestnanie.
Fondy: s radosťou konštatujem, že ide skutočne o veľmi dobre spravované fondy. Riadi ich OSN alebo Svetová banka a myslím si, že vážení poslanci dostávajú správy o aktuálnom stave. Najnovšia, ktorú tu mám, pochádza z júla 2009. Môžeme zabezpečiť, aby tí z vás, ktorí ju nevideli, dostali kópie. Veľmi jasne a presne ukazuje, kam idú peniaze, na čo presne sa vynakladajú a čo tým chceme dosiahnuť. Súhlasím však, že musíme byť efektívnejší. Na to vždy existuje priestor. Jednou z úloh mojej funkcie je spájať to, čo sa v praxi deje, zhutniť to a zabezpečiť, aby to fungovalo efektívnejšie. Niekoľko kolegov spomenulo potrebu zaistiť plnenie záväzkov týkajúcich sa misie EUPOL.
Spomenulo sa, že musíme spolupracovať s NATO. Už som absolvovala jedno stretnutie s generálnym tajomníkom NATO a bola som na schôdzke s generálom McChrystalom, Richardom Holbrookom a s ministerkou zahraničných vecí Clintonovou, kde sme hovorili o Afganistane. V dialógu s dôležitými a kľúčovými partnermi v tejto oblasti sa už pripravujeme na londýnsku konferenciu.
To, čo sa hovorilo o regionálnych aspektoch, je samozrejme, mimoriadne dôležité. Ako súčasť akčného plánu chceme spojiť sily v regionálnej spolupráci. Neustále prebieha nejaká činnosť: veľmi praktická činnosť na rozvoji, konkrétne železničných spojení a obchodnej spolupráce a tak ďalej. Úplne však súhlasím: mali by sme tu robiť viac.
Ďalším významným medzníkom je londýnska konferencia 28. januára, na ktorej sa otvoria otázky bezpečnosti, správy vecí verejných a sociálneho, hospodárskeho a regionálneho rozvoja - veľmi dôležité otázky. Otázkami, ktoré som určila, sú školstvo, zdravotníctvo, hospodársky rozvoj, obchod, spravodlivosť a ľudské práva, čo všetko sú oblasti, v ktorých mám - môžem povedať - veľké skúsenosti.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Charalampos Angourakis  
Nový akčný plán EÚ pre Afganistan a Pakistan je vytvorený s cieľom naplniť strategickú ambíciu EÚ hrať v Afganistane a Pakistane a celej tejto oblasti ešte aktívnejšiu imperialistickú úlohu. V Pakistane podporuje dohodu o voľnom obchode, ktorá umožní širší prienik európskych zjednocujúcich monopolov do Južnej Ázie. V Afganistane sa snaží stabilizovať našu prítomnosť ešte viac, a to nezávisle prostredníctvom policajnej misie EUPOL v Afganistane, ako aj v rámci NATO vytvorením európskej žandárskej jednotky. Imperialistický skrytý boj za podiel na koristi sa zostruje i napriek stratégii spolupráce s USA a NATO. EÚ sa s balíkom peňazí hodnoty 1 miliardy EUR ročne a rôznymi "rozvojovými" programami pokúša posilniť pozíciu európskeho kapitálu pri plienení okupovanej krajiny a vytváraní odrazového mostíka pre vykorisťovanie ľudí a bohatstva celej tejto oblasti. Politika "exportu demokracie" sa zároveň snaží rozširovať podporu demokracie v imperialistickej okupačnej štruktúre. Ľudia si nemôžu vybrať "lepšieho imperialistu". Musia zintenzívniť svoj boj proti plánom všetkých imperialistov, aby zo seba striasli jarmo okupácie Afganistanu a celej tejto oblasti.
Elena Băsescu  
Problémy postihujúce Afganistan a Pakistan sa netýkajú len týchto krajín. Postihujú v podstate nás všetkých. Misia začatá v Afganistane musí dospieť k výsledku. Rumunsko vzhľadom na to otvorene zvažuje možnosť zvýšenia svojej účasti v tejto krajine vrátane posilnenia armádneho výcviku a poskytovania lekárskej a inštitucionálnej podpory. Rumunsko má v súčasnosti 1 020 vojakov vyslaných do Afganistanu, ktorých účasť na zabezpečovaní mieru a stability jednomyseľne oceňujú naši spojenci. Musíme sa angažovať nielen na vojenskom fronte, ale aj pri posilnení inštitúcií afganského štátu, zabezpečovaní správy vecí verejných na miestnej a regionálnej úrovni, v boji proti korupcii a obchodovaniu s drogami, v školení policajtov a poskytovaní technickej pomoci pri rozvoji poľnohospodárstva. V tomto smere by som chcela spomenúť vyhlásenie pani Catherine Ashtonovej o navýšení prostriedkov, ktoré Európska komisia vyčleňuje na rozvoj v Afganistane. Akcie Európskej únie v Afganistane a Pakistane musia byť koordinované. Situácia v oboch krajinách je úzko previazaná a úspech v jednej závisí od druhej. Európska komisia musí pokračovať v partnerstve s Pakistanom a pomáhať tejto krajine v boji proti extrémizmu a terorizmu, ako aj v súvislosti s obchodnými vzťahmi a pri presadzovaní ľudských práv.
Ricardo Cortés Lastra  
Musí sa zaistiť dostatočná medzinárodná prítomnosť, ktorá pomôže vytvoriť základné podmienky mieru a bezpečnosti s cieľom umožniť posilnenie možností vlády tejto krajiny, upevnenie právneho štátu, boj proti korupcii a dodržiavanie ľudských práv.
Keď hovorím o vláde, netýka sa to len národnej úrovne, ale aj úrovne bližšie k občanom a správy vecí verejných v širokom zmysle vrátane všetkých strán zúčastnených v Afganistane. Rozvoj krajiny a rozvoj poľnohospodárstva, infraštruktúry a komerčnej štruktúry si naliehavo vyžaduje atmosféru mieru a stability a predovšetkým ochrany občanov formou boja proti beztrestnosti a právnej neistote, ktorá na nich priamo vplýva.
Nesmieme však prehliadať ani každodenné naliehavé problémy obyvateľov. Tieto problémy sa netýkajú len bezpečnosti, ale súvisia s potravinami, zdravím a vzdelávaním. Afganistan prežije, a to vďaka sile a úsiliu samotných Afgancov. Musíme im však podať pomocnú ruku a nesmieme ju odtiahnuť skôr, než uplynie čas, kedy ju najviac potrebujú.
Jaromír Kohlíček  
Ak je niekde na svete výrazný príklad neschopnosti EÚ zaujať samostatné stanovisko k problému, ktorý vytvorili Spojené štáty, tak je to súčasná neradostná situácia v Afganistane: zničená infraštruktúra, niekoľko generácií s minimálnymi možnosťami získať vzdelanie, stredoveké pomery z hľadiska rovnoprávnosti žien a svetový etalón absolútnej korupcie. To je situácia, ktorá spolu s produkciou viac než 70 % svetovej výroby ópia a zvýšenou aktivitou teroristických skupín ukazuje na absolútnu neschopnosť okupačnej mocnosti. Známe príklady bezprávia, a to aj proti zvoleným poslancom, spolu s nezákonnými praktikami americkej administratívy vytvorili nestabilné prostredie. Stále poukazovanie na nedostatočný rešpekt k ľudskej dôstojnosti za sovietskej okupácie sa márne snaží zakryť súčasný chaos a bezvládie. Viac než dva milióny utečencov na území Pakistanu a priepustná hranica medzi štátmi sú vynikajúce predpoklady na prenikanie ozbrojených skupín do južnej a východnej časti krajiny. Paštúnske kmene žijú dlhodobo na oboch stranách hranice a v súčasnom chaose možno len ťažko zistiť, kto je odkiaľ. V uznesení EP z roku 2008 je táto situácia opísaná správne, ale je nutné konštatovať, že optimistické tvrdenia nie sú namieste. Za súčasného stavu je posilnenie vojenskej prítomnosti, ďalší prísun finančných prostriedkov a expertných tímov úplne nezmyselný. Situácia sa v poslednom roku výrazne zhoršila a optimistické tvrdenia Európskej komisie nie sú založené na súčasnej realite v Afganistane.
Krzysztof Lisek  
Je nevyhnutné podniknúť opatrenia na zlepšenie situácie v Afganistane. Dôležitými opatreniami sú najmä vyškolenie policajtov, vojenského personálu, zamestnancov súdnictva a učiteľov, ako aj boj proti výrobe drog a obchodovaniu s nimi. To umožní stabilizáciu sociálneho systému v Afganistane. Nepochybne je potrebné navýšiť aj vojenský a policajný kontingent a zdvojnásobiť úsilie v oblastiach hraničiacich s Pakistanom, aby sa zabránilo tokom zbraní a drog medzi týmito krajinami. Už sa oplatí zamyslieť sa aj nad budúcim smerovaním afganského hospodárstva, aby sa ľudia mohli vzdať pestovania maku a obchodovania s ópiom. Skrátka, vojenské a policajné opatrenia by mali sprevádzať civilné opatrenia: podpora pri zakladaní štruktúr afganského štátu a rozvojová pomoc.
