Medzištátne osvojenia v Európskej únii (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je rozprava o otázke na ústne zodpovedanie o medzištátnych osvojeniach v Európskej únii, ktorú Komisii položila pani Angelilliová - B7-0670/2010).
Roberta Angelilli
V priebehu týchto rokov sme si spolu s mnohými kolegami poslancami uvedomili, aký problém predstavujú opustené deti, siroty a deti ulice. Medzi združeniami, ktoré sa so mnou spojili, bolo aj združenie Amici dell'adozione.
Nielen v rozvojovom svete, ale aj v Európe je veľa opustených detí. Sú to deti, ktoré sa stávajú neviditeľnými a končia v bludnom kruhu chudoby a sociálneho vylúčenia alebo sú dokonca využívané predstaviteľmi organizovaného zločinu na žobranie, nezákonnú prácu, prostitúciu, nezákonné obchodovanie s orgánmi či nezákonnú adopciu. Tieto deti svoju mladosť často strávia putovaním medzi sociálnymi pracovníkmi a detskými domovmi.
Musíme týmto deťom zaručiť právo na adopciu a právo na rodinu. Dieťa by malo v detskom domove stráviť čo najmenej času. Ide nám, prirodzene, o najlepšie záujmy dieťaťa, a preto sa osvojiteľnosť musí jednoznačne priznávať opatrne a pod prísnym dohľadom príslušných domácich orgánov. Tam, kde však na to existujú vhodné podmienky, majú deti právo byť osvojené, a to predovšetkým na vnútroštátnej úrovni, ale aj na medzištátnej úrovni, v rámci Európskej únie.
Viem, že Komisia si to uvedomuje, hoci ide o vec, ktorá patrí výlučne do vnútroštátnej právomoci. Určitá spolupráca medzi Komisiou a členskými štátmi by však bola potešiteľná, keďže je potrebné zabezpečiť dobré postupy a stratégie, ktoré by dokázali zaručiť maximálnu transparentnosť, predchádzať možným nezákonným a neoficiálnym osvojeniam, ale tiež zabezpečiť najvyššiu možnú mieru spolupráce medzi členskými štátmi pri zaručovaní práva na osvojenie a predchádzaní tomu, aby boli deti ponechané samy na seba alebo, ako som už povedala, odkázané na detský domov.
Kristalina Georgievová
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, ďakujem za to, že ste predložili túto dôležitú otázku. Ochranu a presadzovanie práv detí považuje Komisia za prioritu, a to najmä od vydania oznámenia s názvom "K stratégii EÚ v oblasti práv dieťaťa" v roku 2006. Stratégia práv dieťaťa sa sústredí na základné práva detí vrátane ochrany najlepších záujmov dieťaťa, ktoré sú zakotvené v Európskej charte základných práv.
Komisia je rozhodnutá zabezpečiť náležité dodržiavanie všetkých základných práv obsiahnutých v charte vo všetkých opatreniach EÚ, a to legislatívnych aj nelegislatívnych. Tento postup sa zachová a ďalej rozvinie v nasledujúcom oznámení o právach dieťaťa, ktoré Komisia uverejní tento rok. Od tohto roku, roku 2011, bude tiež Komisia každoročne podávať správu o pokroku v uplatňovaní Charty základných práv EÚ.
Musíme pamätať na to, že ustanovenia charty sú určené inštitúciám a orgánom Únie - s náležitým ohľadom na zásadu subsidiarity - a členským štátom len vtedy, keď vykonávajú právo Únie. Nesmieme preto zabúdať na to, že v súčasnosti neexistujú žiadne právne predpisy o medzištátnych osvojeniach. Túto záležitosť upravujú Haagsky dohovor z 29. mája 1993 o ochrane detí a spolupráci pri medzištátnych osvojeniach, ako aj vnútroštátne zákony. Všetky členské štáty sú zmluvnými stranami dohovoru, no EÚ nie. Jeho cieľom je vykonávať článok 21 Dohovoru OSN o právach dieťaťa prostredníctvom zavedenia ochranných opatrení zabezpečujúcich, aby sa medzištátne osvojenia diali v najlepšom záujme dieťaťa a aby sa dodržiavali základné práva dieťaťa.
Na medzinárodnej úrovni Komisia podporuje pristúpenie tretích krajín k Haagskemu dohovoru o medzištátnych osvojeniach z roku 1993 a jeho správne vykonávanie tým, že sa zúčastňuje na súvisiacich stretnutiach zmluvných strán. Keďže všetky členské štáty EÚ (ktorých je v súčasnosti 27) sú zmluvnými stranami Haagskeho dohovoru, Komisia si myslí, že v súvislosti s osvojeniami v rámci EÚ nie je potrebné mať osobitné európske pravidlá. Bez ohľadu na to Komisia pozorne sleduje otázku medzištátnych osvojení v rámci Európskej únie, keďže adopcia a práva detí sú prepojené. Komisia podnikla kroky, aby zistila, ako krajiny vykonávajú dohovor o osvojeniach, a v novembri 2009 vytvorila fórum na výmenu názorov na túto problematiku.
Zelená kniha Komisie o voľnom obehu listín, ktorá bola vydaná 14. decembra 2010, hovorí o nedostatočnom vzájomnom uznávaní rozhodnutí o adopcii ako zákonov o občianskom stave medzi členskými štátmi a o tom, ako to ovplyvňuje voľnosť pohybu občanov EÚ. Toto je konkrétny krok, ktorý reaguje na dnes predloženú otázku.
Salvatore Iacolino
v mene poslaneckého klubu PPE. - (IT) Niet pochýb o tom, že otázka medzištátnych osvojení je mimoriadne dôležitá, a pani Angelilliová urobila dobre, že na ňu upozornila Európsky parlament na tomto zasadnutí.
Potrebujeme menej komplikované, zjednodušené postupy. Osobitne je potrebné upozorniť na to, že súčasné náklady na osvojenie sa pohybujú od 20 000 EUR do 30 000 EUR za jedno osvojenie, no nájsť skutočnú odpoveď na potrebu rodiny a tiež nádejných rodičov, ktorí by sa ňou stali, je ťažké. Hovoríme o zraniteľných a častokrát opustených deťoch, ktoré niekedy miznú z dohľadu. Mám na mysli predovšetkým prílev nelegálnych prisťahovalcov a mnohých detí, ktoré sú po ubytovaní v prisťahovaleckých strediskách vystavené hanebným podmienkam obchodu s otrokmi, v ktorom mnohé z nich končia.
Musíme podporiť rodinu. Môžeme použiť taliansky model či modely z iných miest. Musíme znížiť náklady spojené s medzištátnymi osvojeniami, poskytovať výhodné bankové pôžičky, zaviesť spomínané menej komplikované, zjednodušené postupy s náležitými kontrolnými mechanizmami na monitorovanie diania v členských štátoch, zabezpečiť skutočné predchádzanie obchodovaniu s ľuďmi, k otázke ktorého Parlament nedávno vydal osobitný spis, podniknúť skutočné kroky v oblasti boja proti nezákonnej adopcii a zabezpečiť transparentnosť.
Navyše, ak chceme obnoviť ústrednú úlohu rodiny, ako to často zaznieva v tejto rokovacej sále, musíme zabezpečiť, aby sa združenia, ktoré majú pri týchto osvojeniach často kľúčovú úlohu, vyznačovali zvlášť prísnymi normami v oblasti záruky.
Na záver chcem povedať, pani komisárka Georgievová, že ak by mal zaznieť návrh, bol by takýto: prečo v záujme skutočnej ochrany neodcudziteľných a neporušiteľných práv detí pre tieto združenia nevytvoríme európsky akreditačný systém a nezabezpečíme tak, aby pracovali transparentne, jasne a prakticky, no zároveň so značnou mierou záruk?
Monika Flašíková Beňová
za skupinu S&D. - (SK) Hovoríme tu v tejto večernej hodine o veľmi citlivej téme, pretože hovoríme o tých najmenších, o tých, ktorí potrebujú našu lásku a potrebujú našu opateru.
Problém opustených detí v Európe sa stáva čoraz závažnejším. Vzniknutá situácia je v dnešných dňoch v oveľa väčšej miere vecou zodpovednosti práve bezprostredného okolia. Aj prostredníctvom práva osvojiť si dieťa na medzinárodnej úrovni je možné predísť tomu, aby boli mnohé deti nútené žiť v detských domovoch, kde napriek veľkej starostlivosti, ktorú dostávajú, nikdy nepocítia takú tú skutočnú materskú lásku alebo otcovské pohladenie.
Je preto potrebné zefektívniť systém adopcií tak, aby si opustené deti v čo najskoršom veku mohli nájsť náhradnú rodinu. Treba napríklad zúžiť práva biologických rodičov, ak o dieťa neprejavujú skutočný záujem po určitý čas. Skrátilo by sa tým obdobie, ktoré dieťa trávi v detskom domove, lebo nie je tzv. právne voľné. Takto by tiež bolo možné do určitej miery eliminovať zbytočné časové prieťahy v celom adopčnom procese.
Množstvo dohovorov o ochrane maloletých legislatívne upravuje snahu kompetentných konať v prospech a v záujme týchto detí. Ochrana práv dieťaťa je rovnako jedným z hlavných cieľov Európskej únie. Vhodnými krokmi je preto potrebné aj naďalej postupovať tak, aby bol za každých okolností chránený najmä najlepší záujem dieťaťa.
Cecilia Wikström
Rada by som v úvode poďakovala pani Angelilliovej za túto iniciatívu a pani komisárke Georgievovej za odpoveď. Toto je dôležitá rozprava.
Veľmi veľkému počtu detí v Európe dnes chýba miesto, ktoré by volali svojím domovom, a rodina, ktorá by ich chránila a ktorá by týmto zraniteľným malým deťom dala teplo a bezpečie. Toto je sen tých detí, ktoré vyrastajú v domovoch.
My všetci teraz musíme robiť, čo je v našich silách, aby sme zabezpečili, že osirotené či opustené deti nebudú musieť vyrastať v detských domovoch a iných zariadeniach, ale v rodinách, kde im bude prejavená náklonnosť, ktorá ich povedie až do dospelosti a umožní im stať sa zdravými a nie poznačenými dospelými ľuďmi.
Na to, kto môže tvoriť rodinu, máme vo svojich členských štátoch rôzne názory. Napriek tomu si však myslím, že všetci sa zhodneme na tom, že hoci rodina môže vyzerať rôzne, dôležité je, aby dieťa dostalo lásku a starostlivosť.
Dúfam, že sa nám tiež podarí zhodnúť sa v tom, že je dôležité spolupracovať na vytváraní politických stratégií a nástrojov medzinárodných adopcií. Predpokladám, že Komisia sa v tejto práci ujme vedenia. Teším sa tiež na spoluprácu s kolegami poslancami pri vytváraní spoločného uznesenia k tejto problematike. Ak sa nám podarí pomôcť spojiť opustenú sirotu s rodinou, ktorá túži po deťoch, bude to veľmi dôležitý prínos.
Musíme takisto pamätať na to, aké dôležité je, aby sa s našimi najmladšími súrodencami dobre zaobchádzalo. Ak im dáme lásku, bude život na tejto planéte o trochu veselší. Myslím si, že práve to musíme všetci robiť celý život bez ohľadu na svoju úlohu v spoločnosti.
Marina Yannakoudakis
v mene skupiny ECR. - Osvojenie predstavuje dobrý spôsob, ako poskytnúť novú rodinu deťom, ktoré nemôžu vychovávať ich vlastní rodičia, či deťom, ktoré o rodičov prišli. Osvojenie dieťaťa vo Veľkej Británii sprevádzajú rozsiahle kontroly a preverovacie postupy a potenciálnych rodičov musí uznať agentúra pre adopciu. Blaho dieťaťa je a malo by byť stredobodom adopčného konania.
Problematika medzištátnych osvojení je zložitejšia než vnútroštátne osvojenia, ale som veľmi rada, že poslanecký klub PPE predložil túto otázku. Hoci je chvályhodné, že sa snažíme a posúvame sa v tejto veci vpred, obávam sa, že medzištátne osvojenia prinášajú riziká - riziká, ktoré už boli spomenuté, akými sú zneužívanie detí a zlé zaobchádzanie s nimi, ktoré poškodzujú blaho dieťaťa.
Preto si myslím, že všetky členské štáty musia zabezpečiť, aby ich právne predpisy v oblasti adopcie boli regulované spôsobom, ktorý presadzuje záujmy dieťaťa. Je potrebné, aby členské štáty spoločne zabezpečovali to, aby bolo právne konanie v oblasti adopcie medzi poskytujúcimi a prijímajúcimi krajinami transparentné, rázne a aby na prvé miesto kládlo blaho dieťaťa.
Slavi Binev
(BG) Chcel by som uviesť príklad Bulharska, kde sa problém opustených detí stáva čoraz vážnejším a kde potrebujeme naliehavé opatrenia na riešenie situácie. Systémy ako ten bulharský, ktoré dávajú na medzištátne osvojenia veľké percento detí, sú škodlivé.
Bez ohľadu na to však pri súčasnom stave systémov detskej starostlivosti sú medzištátne osvojenia pre mnohé deti v detských domovoch možno jedinou možnosťou, ako získať rodinu a normálny život. Pri zlepšovaní celého systému by sme mali dať pozor na to, aby sme ich o túto možnosť neobrali. Potrebujeme opatrenia, ktoré postup medzinárodnej adopcie nielen uľahčia, ale tiež zaručia záujmy našich detí a to, že takzvaným adoptívnym rodičom nejde len o európske občianstvo, čo je v súčasnosti možné.
Nemalo by byť mojou úlohou pýtať sa, či to robia z nezištných dôvodov alebo pre vlastné dobro. To je úlohou tých, ktorí v rámci osvojovania robia pohovor a ktorí musia myslieť na záujmy detí. Základom medzinárodných právnych predpisov v oblasti adopcie v rámci Európskej únie musí byť Dohovor OSN o právach dieťaťa a jeho základná filozofia.
Elena Băsescu
(RO) Som rada, že moji talianski kolegovia poslanci prejavili záujem o situáciu opustených detí, teda záujem všetkých nás. Táto otázka však patrí len do národnej jurisdikcie. Požiadala som o slovo v tejto rozprave, lebo pochádzam z krajiny, na ktorú sa vyvíja tlak, aby obnovila medzištátne osvojenia a zmenila a doplnila právne predpisy platné v súčasnosti. V Rumunsku je však viac rodín, ktoré by si dieťa chceli osvojiť, než detí, ktoré sú osvojiteľné. Naše právne predpisy, do vytvárania ktorých boli zapojení aj mnohí medzinárodní odborníci, sú v úplnom súlade s európskymi právnymi predpismi.
Čo sa týka tohto uznesenia, musím povedať, že formulácia "právo dieťaťa na medzištátne osvojenie" v bode d) nie je uznaná Dohovorom OSN ani Haagskym dohovorom. Medzištátne osvojenie je len jednou možnosťou. Tieto deti končia v systéme v dôsledku nepríjemnej situácie, v ktorej sa ocitnú rodiny, z ktorých pochádzajú, a to by podľa medzinárodných právnych predpisov a dohovorov nemalo byť dôvodom na osvojenie. Toto vysvetľuje veľký počet detí v detských domovoch. 22 966 detí však má rodiča. Rumunské právne predpisy dovoľujú zrušiť rodičovské práva len v prípade zneužívania. Tieto deti preto nie sú osvojiteľné. To platí aj pre 22 285 detí v pestúnskej starostlivosti. Základom uznesenia musí byť dôraz na najlepšie záujmy dieťaťa, ako už predo mnou povedali moji kolegovia poslanci, a nie na záujmy osvojiteľa. Zvoliť si to, čo deťom prinesie čo najvhodnejšie výsledky, je povinnosťou každého štátu a nikoho iného.
Na záver odporúčam, aby sa každý lepšie oboznámil s vnútroštátnymi právnymi predpismi. Chcem tým napríklad poukázať na niekoľko súdov pre mladistvých v Taliansku, ktoré v roku 2009 bez akéhokoľvek ohľadu na naše právne predpisy vydali sedem rozsudkov o osvojení týkajúcich sa detí z Rumunska.
Victor Boştinaru
(RO) Som rád, že počas plenárneho zasadnutia Európskeho parlamentu prebieha táto rozprava, ktorá sa začína predpokladom, že ochrana práv detí je a musí byť prioritou každého členského štátu v našej Únii. Konečným cieľom každého v tejto rokovacej sále je presadzovať záujmy detí.
Nie je potrebné hovoriť, že na zlepšenie starostlivosti a životných podmienok detí, ktoré žijú v domovoch a ktoré boli opustené, a na zabezpečenie ich ochrany pri osvojení je nutné, aby členské štáty uplatňovali spoločné prísne kritériá, a to predovšetkým v súčasnej atmosfére, kde pravicové vlády Európskej únie zrejme myslia len na úspory v rozpočte. Prvým krokom je preto poskytnúť týmto deťom primeranú starostlivosť. Druhým krokom je bojovať proti obchodovaniu s deťmi a detskej prostitúcii. Tretím krokom je nezabúdať v záujme detí na to, že prioritu musia mať osvojenia príbuznými a vnútroštátne osvojenia. Štvrtým krokom je, že až potom by sa malo uvažovať o medzištátnych osvojeniach.
V tejto záležitosti sa musíme poučiť z minulosti, keď otvorenie dvier pre medzištátne osvojenia v Rumunsku viedlo k vytvoreniu sietí na obchodovanie s deťmi, aké nemali obdobu, a k prípadom únosov a predaja detí na Západ v spolupráci s európskymi a medzinárodnými organizáciami. Od roku 1997 do roku 2000, pani komisárka, Rumunsko "vyviezlo" 9 150 detí. Naša krajina už nikdy nepripustí takú ohavnosť.
Na záver by som chcel vaším prostredníctvom požiadať pani komisárku Redingovú, aby vysvetlila obvinenia týkajúce sa Európskej agentúry na monitorovanie medzištátnych osvojení, ktoré sa objavili v rumunských a medzinárodných médiách, teda návrh, ktorý sa objavuje aj v štúdii vykonanej Európskou komisiou. Kolega poslanec ešte stále čaká na odpoveď pani komisárky Redingovej na otázku.
Alexandra Thein
(DE) Len nedávno sme vo veľkej rokovacej sále svojej parlamentnej budovy v Bruseli mali medzinárodný seminár o rodičovských povinnostiach a ochrane detí, ktorý som mala česť viesť. V Európe je čoraz viac zraniteľných a opustených detí, ktoré by nemali trvalo žiť v detských domovoch. Povinnosťou nás zákonodarcov je preto posilniť právo na medzištátne osvojenie v rámci EÚ a pomôcť tak týmto deťom. Vyžaduje to aj článok 24 Charty základných práv, kde sa uvádza: "Deti majú právo na takú ochranu a starostlivosť, ktorá je potrebná pre ich blaho.”
Hoci máme Haagsky dohovor o osvojení a dohovor Rady Európy, tieto nie sú postačujúce. V praxi v súvislosti s medzištátnymi osvojeniami ešte stále vznikajú veľké právne problémy. V týchto prípadoch môžu pomôcť len medzinárodné nariadenia, ktoré zmierňujú rozdiely, ešte stále prítomné vo vnútroštátnych nariadeniach, a nahrádzajú ich jasnými a jednoduchými zásadami. V tejto súvislosti a popri celom našom horlení za právne predpisy nesmieme spustiť zo zreteľa skutočnosť, že EÚ musí v spolupráci s Haagskou konferenciou o medzinárodnom práve súkromnom zabezpečiť koordinovaný postup. EÚ by preto v tejto oblasti nemala znovu vynájsť koleso. V tejto súvislosti ma tešia výroky pani komisárky.
Ryszard Czarnecki
(PL) Toto je veľmi dôležitá, ale aj citlivá téma. Ako viete, počas predchádzajúceho volebného obdobia sme diskutovali o otázke osvojenia rumunských detí rodičmi z Izraela a vyvolalo to vážne problémy vrátane problémov politického charakteru. Teraz máme ďalšiu iniciatívu. Myslím si, že je dobre mienená, ale ako môžeme vidieť, vyvoláva značné emócie. Myslím si, že si tu musíme dávať veľký pozor, aby sme so špinavou vodou nevyliali aj dieťa, a teda aby sme v snahe o dobrý život detí v budúcnosti nevyvolali situáciu, v ktorej sa vyberieme skratkou a otvoríme dvere unáhleným osvojeniam, čím v skutočnosti dovolíme odňať deti ich rodičom. Chcel by som pred tým veľmi dôrazne varovať.
Csanád Szegedi
(HU) Som rád, že téma medzištátneho osvojenia a opustených detí bola zahrnutá do programu Európskeho parlamentu. Považujem za mimoriadne dôležité, aby otázky ochrany detí bez rozdielu mali v Európskom parlamente aj v Európskej únii vysokú prioritu. Keď ide o opustené a zanedbané deti, musíme ísť všetci príkladom. Aj ony majú právo na to, aby z nich vyrástli zdraví dospelí ľudia, a to po telesnej aj duševnej stránke. Aby sme to dosiahli, bude nevyhnutné, aby tieto opustené, zanedbané a osirotené deti vyrastali v rodine a v zdravom prostredí. Musíme urobiť všetko, čo je v našich silách, aby v domovoch končilo čo najmenej detí. Otázka opustených detí je zvlášť závažná v súvislosti so starnúcou Európou, kde každé dieťa zároveň predstavuje základný kameň našej vlastnej budúcnosti.
Edit Bauer
(HU) Vážená pani komisárka, chcela by som vám poďakovať za vyčerpávajúcu odpoveď. Vieme, že Haagsky dohovor v zásade upravuje medzištátne osvojenia, a vieme aj to, že ho podpísalo 26 z 27 členských štátov. Máte pravdu aj v tom, že to, ako sa vykonáva tento medzinárodný dohovor, je otázka subsidiarity. Zároveň však cítim, že si nemôžeme dovoliť nejednoznačný postoj. Život nás núti zaoberať sa otázkou detí nielen vtedy, keď vypuknú škandály či keď sa zistí, že sa tu predalo sto detí a tam sa predalo niekoľko stoviek či vyše tisíc detí. Druhou stranou mince je, že tisícky detí, o ktorých v Európskej únii vieme, môžu byť osvojené. Tejto téme sa nemôžeme vyhnúť, pretože chrániť práva detí je povinnosťou Európskej únie. Zároveň vidíme, že otázka osvojení a v skutočnosti aj medzinárodné právne predpisy a medzinárodná prax, ktoré z nej priamo vyplývajú, niektoré práva príliš nafukujú, čím osvojenie detí znemožňujú a tak obmedzujú ich iné práva. Pani komisárka, chcem vás skutočne poprosiť, aby sme sa v súvislosti s vašimi úvodnými pripomienkami o nedostatku medzinárodných právnych predpisov v oblasti prijímania adopčných dokumentov v členských štátoch, ktoré by v Európskej únii už mohli existovať, posunuli dopredu.
Zita Gurmai
(HU) Otázka medzištátneho osvojenia je aspoň taká dôležitá ako otázka cezhraničných rozvodov a tiež si zaslúži rovnakú mieru pozornosti osobitne preto, že sa najčastejšie dotýka detí, ktoré sú emocionálne, finančne a v každom možnom ohľade vydané na milosť rozhodnutiam dospelých. Tieto deti si zo strany Spoločenstva zaslúžia najvyšší stupeň ochrany.
Tých, ktorí predložili otázky na ústne zodpovedanie týkajúce sa problematiky medzištátneho osvojenia, zaujímalo predovšetkým právne prostredie. Prehľad praxe je aspoň taký dôležitý ako právne predpisy. Nové, či dokonca dobré politické rozhodnutie a nové právne prostredie je možné vytvoriť len na základe prístupu k spoľahlivým údajom a štatistikám, ako aj k samotnej praxi. Rozhodnutie o tom, či je vôbec nutné dotknúť sa právnych predpisov, je možné urobiť len na základe presných údajov, a preto otázke, ktorú položili moji kolegovia poslanci, pripisujem kľúčový význam. Keďže je však podľa mňa potrebné pristupovať k tomuto okruhu otázok skutočne komplexne, chcela by som sa v porovnaní s tými, ktorí otázku položili, vrátiť ešte o krok späť.
Chcela by som Komisii položiť tieto otázky: máme o prípadoch medzištátneho osvojenia v rámci EÚ či o prípadoch s účasťou tretích krajín presné štatistické údaje? Aký typ údajov o tejto problematike vlastne zbierame? Aké metódy používame? Kto zbiera údaje, a ak sú to členské štáty, používajú rovnakú metodiku? Ak sa uskutoční medzištátne osvojenie či už v rámci EÚ, alebo za účasti tretej strany, ako sa postupuje pri výbere a príprave detí a rodičov? Ako dozeráme na postup prípravy? Máme na to spoločné pravidlá? Aké rozdiely existujú v praxi jednotlivých členských štátov? Existuje v súvislosti s dieťaťom či adoptívnym rodičom veková hranica? Dostávajú adoptívni rodičia ďalšiu odbornú podporu? Existuje spoľahlivá a pravidelná následná kontrola? Vieme, ako často sa adoptívni rodičia stretávajú s problémami a aké sú tieto problémy? Aký druh podpory poskytujú členské štáty v problematických prípadoch? Ďakujem vám za pozornosť a vám, pani komisárka, ďakujem za vynikajúcu prácu.
Sonia Alfano
(IT) Už niekoľko rokov trpia mnohé rodiny v Taliansku a práve toľko rumunských detí v dôsledku toho, že Rumunsko zablokovalo medzištátne osvojenia.
Haagsky dohovor je rámcom kritérií, ktoré sa majú jednotne uplatňovať vo všetkých krajinách Európskej únie, a Rumunsko sa musí pokúsiť prispôsobiť sa mu. Ak si Rumunsko myslí, že blokovanie medzištátnych osvojení deti chráni - napríklad pred rizikom vzniku trhu na nezákonné obchodovanie s deťmi -, musí tiež tento problém riešiť s pomocou Európskej únie, a to sprísnením kontrol a zavedením prísnych nariadení. Musíme sa však usilovať o to, aby si mnohé solídne rodiny mohli osvojiť deti, ktoré si zaslúžia druhú šancu na šťastné detstvo.
Chcem sa preto Komisie opýtať, ako hodlá podporiť Rumunsko v možnom záväzku odstrániť moratórium na medzištátne osvojenia, a ďalej by som chcela vedieť, aké je aj na základe vykonaných štúdií stanovisko Komisie k možnosti vytvorenia európskej agentúry pre osvojenia.
Janusz Wojciechowski
(PL) Osvojenie môže poslúžiť a často aj poslúži na dobro dieťaťa, no konanie spojené s osvojením môže viesť aj k zneužívaniu, akým je obchodovanie s deťmi a odnímanie detí na osvojenie rodinám, ktoré svoje deti vôbec neopustili, ale často z dôvodu chudoby nie sú schopné vytvoriť pre svoje deti dobré prostredie. Veľký počet detí v detských domovoch, o ktorom v dnešnej rozprave hovoríme, nie vždy znamená, že ide o opustené deti, ale práve o deti chudobných rodičov, ktorí nezvládajú svoju ťažkú osobnú situáciu. Takýmto rodinám by sa malo pomôcť. Štátne orgány by týmto rodinám mohli pomôcť za oveľa nižšie sumy bez toho, aby vôbec deti umiestnili do domova alebo ich potom dali na adopciu. Mali by sme prijať jednohlasnú zásadu - a tá by mala byť pre Európsku úniu povinná - nikdy nebrať rodinám deti z dôvodu chudoby. Pomôžte a neberte deti ich rodinám. Chudoba nesmie byť dôvodom, pre ktorý dieťa príde o svoju biologickú rodinu.
Raffaele Baldassarre
(IT) Dnes diskutujeme o tom, čo pre Európsku úniu, ktorej cieľom je zabezpečiť úplnú voľnosť pohybu pre svojich občanov a napĺňať ich potreby, predstavuje hrozný rozpor. Tento rozpor odhaľuje to, že niektorí ľudia skutočne potrebujú pomoc, no iní nie sú schopní im požadovanú pomoc poskytnúť.
Paradoxné ťažkosti a prekážky, ktoré bránia medzištátnemu osvojeniu, znamenajú pre tisícky detí a ich rodiny v Európskej únii tragédiu. Vidíme, že mnohé medzinárodné dohovory dokážu problémy týkajúce sa osvojení riešiť len čiastočne. To je na jednej strane dôsledkom osobitných ustanovení jednotlivých dohovorov a ich výlučného charakteru. Doterajšie obmedzené úsilie je však na druhej strane výsledkom medzivládneho charakteru existujúcich rozhodovacích štruktúr a postupov.
Právne kritériá dnes tvoria Lisabonská zmluva a Charta základných práv a politický prístup sa, prirodzene, mení. Ochrana a blaho detí sú jedným z uholných kameňov práv, ktoré Únia zaručuje. Z tohto vychádza dnešná rozprava a otázka predložená na ústne zodpovedanie. Tá tvorí základ pre širšiu diskusiu, ktorá by mala byť Parlamentu veľmi blízka, ktorú by mal Parlament uskutočniť rýchlo a dôsledne, ktorá by mala prebehnúť rýchlo a ktorú by malo sprevádzať také odhodlanie, aké sme videli u pani Angelilliovej.
Dovoľte mi spomenúť, čo povedal Antoine de Saint-Exupéry: "Všetci dospelí boli raz deťmi, no máloktorý sa na to pamätá."
Petru Constantin Luhan
(RO) Otázka na ústne zodpovedanie, ktorá sa stala základom uznesenia o medzištátnych osvojeniach, zaradila do programu Európskeho parlamentu bod nesmierneho významu.
O medzištátnom osvojení sa môže uvažovať len ako o alternatíve po tom, keď sa vyčerpali všetky opatrenia na zariadenie vnútroštátneho osvojenia. Medzištátne osvojenie so sebou prináša aj rad konkrétnych otázok a ťažkostí, ktoré vo veľkej miere vznikajú z obmedzeného vzájomného kontaktu medzi dieťaťom a adoptívnymi rodičmi v období pred osvojením, ako aj z problémov súvisiacich s jazykovým a kultúrnym prispôsobovaním sa, s ktorými sa stretáva dieťa po osvojení. Základ uznesenia Európskeho parlamentu musí tvoriť zásada konať v najlepšom záujme dieťaťa a nie osvojiteľa, ktorá je zakotvená v Dohovore OSN a v Haagskom dohovore, pričom dôraz sa musí klásť na rozvoj dieťaťa v rodinnom prostredí, ktoré zohľadňuje etnické, náboženské, kultúrne a jazykové zázemie dieťaťa a tým zabezpečuje vo výchove dieťaťa kontinuitu.
Kľúčovým hľadiskom pri skúmaní problematiky osvojení a príprave uznesenia je zásada opätovného začlenenia dieťaťa z ochranného systému do biologickej či širšej rodiny. Chcel by som poukázať na časté zamieňanie si počtu detí, ktoré boli od rodičov odlúčené, ale sú v starostlivosti systému zabezpečenia, a počtu osvojiteľných detí. Deti odlúčené od svojich rodičov využívajú ochranu štátu na obmedzený čas a nie sú osvojiteľné. Myslím si, že nepotrebujeme kontrolné mechanizmy a že existujúce zásady uplatňované v medzinárodnom meradle, ktoré sa s nimi spájajú, sú primerané.
Marco Scurria
(IT) Dnes večer sme sa pustili do rozpravy, ktorá je čiastočne ovocím práce mnohých združení na našom svetadiele a Európskej únie, ktorá sa na nás obrátila presne preto, aby riešila túto chúlostivú tému, ktorú otvorila pani Angelilliová a ktorú sme my zmenili na túto otázku na ústne zodpovedanie.
Z dialektického hľadiska nám predložili veľmi jednoduchý problém, alebo sa to aspoň zdá. V detských domovoch v Európe je veľa detí a je tu veľa rodín, ktoré si chcú dieťa osvojiť. Tieto dve cesty sa však často nestretnú a deti zostávajú v starostlivosti štátu a rodiny zostávajú bez detí.
Tieto deti sú nepochybne našou prioritou. Venujeme im pozornosť a potrebujú, aby sme prijali všetky preventívne opatrenia, ktoré si táto situácia vyžaduje. Ak však tieto deti zostanú v starostlivosti štátu príliš dlho, často sa stanú terčom obchodníkov v oblasti prostitúcie a nezákonného obchodovania s orgánmi pre týchto novodobých otrokárov.
Toto všetko sa deje v čase, keď by mnohé rodiny rady otvorili pre tieto deti svoje domovy. Preto som si veľmi rád vypočul opatrenia, ktoré pani komisárka hodlá prijať. Musíme však k tomu pridať aj možnosť rozsiahlejšej spolupráce medzi členskými štátmi pri medzištátnych osvojeniach a, samozrejme, aj dohľad v súvislosti s ochranou osvojených detí.
Žiadame preto o účinnejšie postupy vo vzťahu k rodinám a deťom, pretože o pár rokov budú z týchto detí a mladých ľudí muži a ženy a budú si klásť otázku, prečo ich Európa plná potenciálnych hostiteľských rodín ponechala v takom stave, v akom sú.
Anna Záborská
(SK) Dovoľte mi trochu iný pohľad na adopcie. Deti si zaslúžia to najlepšie. To v prvom rade znamená, že si zaslúžia rodinu. Vlastnú alebo náhradnú, s milujúcou matkou a otcom. V ceste k takejto rodine nesmú stáť hranice ani Európska únia. A hoci hlavné slovo v otázke adopcií majú členské štáty, našou povinnosťou je túto cestu uľahčiť.
Nezabúdajme však na to, že na prvom mieste musí zostať snaha o dobro dieťaťa. Snaha pomôcť jeho rodičom, ak sa ocitnú v ťažkostiach. Sociálna situácia rodičov nesmie byť dôvodom na rozhodnutie o adopcii ich dieťaťa. Zobrať dieťa chudobným rodičom je jednoduché, ale zároveň to najhoršie, čo môžeme dieťaťu urobiť. A to platí dvojnásobne o medzinárodných adopciách.
Ako jedna z tých, ktorí sú podpísaní pod otázkou o medzinárodných adopciách, ktorú sme predložili Komisii, som veľmi rada, že táto téma oslovila veľa mojich kolegov. Alebo bola by som ešte radšej, keby sme s rovnakou energiou a nástojčivosťou zohľadňovali dobro rodiny a jej potreby pri všetkých európskych politikách.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Medzištátne osvojenie inšpirované zásadami prevahy záujmov dieťaťa a dodržiavania základných práv je vhodným nástrojom na hľadanie rodiny pre tie deti, pre ktoré nie je možné nájsť rodinu v ich krajine pôvodu.
Obchodovanie s ľuďmi, sexuálne vykorisťovanie a otrocká práca sú hroznou skutočnosťou, ktorá sa dotýka stoviek miliónov mladistvých. Pozrime sa na niektoré štatistiky: na svete je vyše 145 miliónov opustených detí, v samotnom Rusku žije vyše 600 000 detí na uliciach, od roku 1980 zahynuli vyše 2 milióny detí v ozbrojených konfliktoch, vyše 600 miliónov detí žije v extrémnej chudobe, vyše 5 miliónov ich každoročne zomiera, vyše 130 miliónov detí v rozvinutých krajinách vyrastá v dôsledku svojej chudoby bez prístupu k základnému vzdelaniu a 60 % z nich sú dievčatá, 7 miliónov detí na celom svete je obeťami sexuálneho otroctva.
Vzhľadom na všetky tieto dôvody musíme podporovať mechanizmy na presadzovanie nástroja medzinárodnej adopcie, ktorý je motivovaný ochranou detí, a zosúladiť rôzne požiadavky a postupy ustanovené v právnych predpisoch členských štátov. Predovšetkým je potrebné uplatniť článok 21 Európskej charty práv detí a zohľadniť článok 24 našej Charty základných práv.
Erminia Mazzoni
(IT) Otázku na ústne zodpovedanie, ktorú predložila pani Angelilliová, som podpísala, lebo si myslím, že Európska únia musí urobiť ochranu detí jednou zo svojich priorít, a to najmä vzhľadom na Lisabonskú zmluvu.
Podľa môjho názoru je adopčný postup len lakmusovým papierikom sociálnej otázky, ktorú máme povinnosť riešiť a v ktorej musíme zaviesť nejaké hranice. V tých najlepších prípadoch sa deti stávajú predmetom obchodnej výmeny, ktorá jednoznačne uráža našu dôstojnosť, no často sú, žiaľ, aj obeťami využívania a násilia.
Okrem javu takzvaných neviditeľných detí, čiže tých, čo sa narodili mimo zákona či boli opustené a systém ich nikdy nezaznamenal, je tu neznámy počet detí, ktoré sú osvojiteľné, a k nim rovnaký počet párov, ktoré si chcú osvojiť dieťa, no ich cesty sa vinou právneho výkladu a ťažkopádnej byrokracie nikdy nestretnú.
Detský fond Organizácie Spojených národov (UNICEF) nedávno vydal štúdiu, ktorá obsahuje alarmujúce údaje, a to aj v súvislosti s mnohými európskymi krajinami. Ako predsedníčka Výboru pre petície som často narazila na právne rozpory medzi členskými štátmi, ktoré mali negatívne, či dokonca tragické dôsledky pre samotné deti.
Zložité postupy v mnohých vnútroštátnych systémoch nie sú vždy osožné pre dieťa. Súvisiace dlhé časové rámce sú v rozpore s potrebou umiestniť dieťa v priebehu prvého roka jeho života, aby sme zmiernili traumu zo zmeny a aby sa deti vyhli dlhým pobytom v detských domovoch, a tiež preto, že by sme mali zohľadniť skutočnosť, že po deťoch od určitého veku je, žiaľ, na trhu menší dopyt.
Vzhľadom na tieto údaje si myslím, že by sme mali dať zelenú dlho ohlasovanej potrebe celoeurópskej koordinácie vnútroštátnych právnych predpisov, ktorá po prvé pomôže zjednodušiť adopčný postup v rámci Európy a po druhé zaručí dodržiavanie základných zásad osvojenia pri osvojení detí z tretích krajín.
Carlos Coelho
(PT) Srdečne pani Angelilliovej blahoželám k načasovaniu tejto otázky na ústne zodpovedanie. Som jedným z tých, ktorí si myslia, že je potrebné vypracovať účinnejšie politiky na ochranu detí, aby sa predišlo vzniku chudoby, zneužívaniu a opusteniu dieťaťa, a tiež alternatívy k ich umiestneniu do domovov, medzi ktorými by kľúčovú úlohu mala hrať adopcia.
UNICEF zistil, že nedošlo k žiadnemu zníženiu počtu detí v detských domovoch a že počet osvojení sa zvýšil v oveľa menšej miere, než vzrástol počet detí umiestnených do domovov. Jasne z toho vyplýva, že je potrebné, aby sme sa na seba dobre a prísne pozreli. Ak chceme zistiť, čo bráni správnemu fungovaniu existujúcich adopčných postupov v rôznych členských štátoch, je nevyhnutné, aby sme uskutočnili všeobecné zhodnotenie právnych predpisov a administratívnej a právnej praxe, ktoré s nimi súvisia.
Čo sa týka krajín mimo EÚ, musíme monitorovať problém neregulárnej či nezákonnej adopcie, ktorý sa vyskytuje najmä v najchudobnejších regiónoch. Vezmime si napríklad Guineu-Bissau, kde vyše 50 % detí nie je registrovaných. Toto jasne uľahčuje vznik trestnej činnosti sietí na obchodovanie s deťmi.
Myslím si preto, že na to, aby sme sa vyhli a predišli únosom, predaju a obchodovaniu s ľuďmi, je nevyhnutná európska stratégia na ochranu záujmov detí v oblasti postupu medzinárodnej adopcie.
Mairead McGuinness
V Írsku je mottom Združenia pre medzinárodnú adopciu to, že rodiny sú tvorené rôzne. Dnešná rozprava odzrkadľuje záujem o osvojenie. Toto združenie má vyše 1 200 členov: mnohí z nich si už dieťa osvojili a niektorí si ho chcú osvojiť.
Náš postoj k osvojovaniu sa úplne zmenil. V minulosti sa v Írsku matkám - a zvlášť slobodným matkám - deti brali a dávali sa na osvojenie iným. Táto minulosť nie je dobrá, no určite teraz podmieňuje to, ako vnímame osvojenie detí: jeho stredobodom musí byť dieťa. V tomto všetkom sú, samozrejme, veľmi dôležité biologické rodiny.
Rovnako máme povinnosť a nesieme zodpovednosť za to, aby sme čo najlepšie domovy poskytli všetkým svojim deťom. Každý členský štát - a toto je rovina, na ktorej by sme mali pracovať - musí chrániť deti vo vnútri vlastných hraníc. Európa by mala mať koordinačnú úlohu.
Dúfam, že v Írsku budeme mať referendum o právach dieťaťa. Veľa o tom hovoríme, no nekonáme tak účinne, aby sme s tým skutočne niečo spravili. Verím, že referendum sa uskutoční. Situácia sa potom určite zlepší. Toto bola skutočne zmysluplná diskusia a kolegom za ňu ďakujem.
Seán Kelly
Najväčší dar, aký môžeme dať ktorémukoľvek dieťaťu, je šťastný domov. Väčšina detí ho nájde vo vlastnom domove u svojich biologických rodičov. Mnohí ho však získajú u svojich adoptívnych rodičov.
Jedno aj druhé je lepšie než život v detskom domove, samozrejme, pod podmienkou, že tam nedochádza k poškodzovaniu či využívaniu.
Nájsť vyváženosť je veľmi ťažké, no ja si myslím, že tam, kde sú potenciálni adoptívni rodičia, ktorí sú dôveryhodní a bezúhonní, musíme popri zohľadňovaní Haagskeho dohovoru a jemu podobných predpisov týmto rodičom viac uľahčovať to, aby mohli dať šťastný domov dieťaťu, ktoré by ho inak nemalo, a nie ich zaťažovať rozvláčnymi, drahými, zdĺhavými postupmi.
Musíme nájsť správnu rovnováhu, lebo ako učiteľ som sa stretol s mnohými osvojenými deťmi a veľká väčšina z nich bola vo veľmi dobrých rodinách.
Mario Pirillo
(IT) Nadobudnutím účinnosti Lisabonskej zmluvy sa ochrana detí a starostlivosť o deti stali jedným zo základných práv, ktoré sa Európa právne zaväzuje chrániť. Aj napriek tomu je v Európe ešte stále priveľa prípadov, keď dochádza k opusteniu detí, ktoré v najlepšom prípade končia v detských domovoch. Je to tragická situácia, ktorú naše demokracie nemôžu tolerovať.
Preto musíme urobiť všetko potrebné, aby sme predišli tomu, že táto situácia sa stane nezvládnuteľnou, a prijať stratégiu na zvýšenie miery povedomia a v najväčšej možnej miere podporiť právo na osvojenie detí na medzinárodnej úrovni.
Ak sa to má stať skutočnosťou, v prvom rade potrebujeme presný obraz o situácii vo všetkých členských štátoch a neustále monitorovanie, ktoré by po vytvorení obrazu mohol vykonávať stály úrad na monitorovanie práv detí. Okrem toho potrebujeme súhrnný prehľad existujúcich opatrení, ktoré Európska únia prijala, a opatrení, ktoré by mohli vzniknúť v záujme čo najväčšej ochrany detí, ktoré potrebujú byť osvojené európskymi občanmi.
Catherine Bearder
Veľký rozsah nástrojov, ktoré v súčasnosti upravujú medzištátne osvojenia, viedol k zmätku v tom, koho úlohou je chrániť práva detí, ktoré sú predmetom medzištátnych osvojení. Je potrebné, aby sa Komisia podrobnejšie zamerala na príslušné orgány a zabezpečila, aby orgány regulujúce práva osvojiteľov a osvojených detí dbali na dodržiavanie základných minimálnych noriem a aby dieťa malo neskôr možnosť udržiavať spojenie so svojou rodnou krajinou a jej kultúrou.
Konkrétne je potrebné prijať naliehavé opatrenia reagujúce na zneužívanie detí a obchodovanie s nimi, ktoré sa podľa súčasnej správy našej krajiny alarmujúco rozmáha v rámci Európy aj mimo nej. Obchodovanie s deťmi a takzvané prepieranie detí - krádež detí, ktoré sú následne predávané adoptívnym rodičom ako skutočné siroty - je jav, ktorému sa na medzinárodnej úrovni nevenuje dostatočná pozornosť.
Vyzývam Komisiu, aby zaujala aktívnejšiu úlohu na poli medzištátnych osvojení, aby podnikla konkrétne kroky na zlepšenie komplikovaného a neprehľadného právneho rámca, ktorý v súčasnosti upravuje medzištátne osvojenia v EÚ, a aby chránila týchto najzraniteľnejších mladých ľudí.
Miroslav Mikolášik
(SK) V tejto chvíli hovoríme o medzinárodných adopciách preto, lebo v každom štáte existujú deti, ktoré akosi nemožno alebo nie je možné z rôznych dôvodov umiestniť vo fungujúcich rodinách alebo v náhradných rodinách v tom-ktorom štáte samotnom.
Je neprípustné, aby sa opakovali také situácie, ako sme v nedávnej minulosti boli svedkami toho, že jedna bohatšia krajina, napríklad Taliansko, mala možnosť vo väčšej miere adoptovať deti z chudobnejšieho Rumunska. Určite, tak ako aj niektorí kolegovia už v tejto večernej hodine povedali, chudoba nemôže byť dostatočným dôvodom na to, aby sme zobrali dieťa z rodiny a umožnili medzinárodnú adopciu.
A chcem veľmi zdôrazniť, aby sme v tejto situácii dávali veľký pozor, aby boli zachovávané nielen národné zákony, ale aj medzinárodné. Aby sa zabránilo riziku zneužívania, obchodovania a únosov detí.
George Sabin Cutaş
(RO) Aj ja by som sa chcel odvolať na Dohovor OSN, v ktorom sa uvádza, že medzištátne osvojenia môžu ponúknuť len alternatívny nástroj na podporu dieťaťa v prípade, že dieťa nie je možné umiestniť do adoptívnej rodiny alebo nie je možné primerane sa oň postarať v jeho krajine pôvodu.
Liberalizácia medzištátnych osvojení prináša početné riziká. Na jednej strane zvyšuje možnosť obchodovania s deťmi a ich zneužívania v dôsledku finančných záujmov a ťažkostí v monitorovaní situácie po osvojení. Na druhej strane môže mať oddelenie detí od ich biologických rodičov a rodiska nepriaznivý psychologický, sociálny a vzdelanostný dosah. Pri diskusii o adopcii musí byť hlavným hľadiskom ochrana blaha dieťaťa. Preto sa na členské štáty, ktoré majú rozličné tradície a právne postupy týkajúce sa adopcie, nesmie vyvíjať tlak, aby zliberalizovali medzištátne osvojenia.
Antonyia Parvanova
Chcela by som vás znovu upozorniť na prax nezákonnej adopcie. V Európe - a predovšetkým v juhovýchodnej Európe - existuje sieť organizovaného zločinu, ktorá v tejto oblasti obchoduje. Stovky detí sú nezákonne osvojované alebo predávané.
Po všetkom, čo sa nám tu v Parlamente podarilo spraviť, by sme nemali mať v smernici o obchodovaní s ľuďmi o tejto otázke len jednu malú zmienku. Vyzývam Komisiu, aby prijala osobitné opatrenia na predchádzanie tomuto hroznému zločinu a aby tiež trestala páchateľov. Toto veľmi nebezpečné konanie nedokážeme zvládnuť jednotlivo na vnútroštátnej úrovni. Ide o organizovaný zločin, a preto trvám na tom, aby sa to riešilo na úrovni EÚ.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Uznesenie o medzištátnych osvojeniach v EÚ musí jasne uvádzať tieto body: rodiny, ktoré hodlajú využiť možnosť medzištátneho osvojenia, musia získať stanovisko príslušnej vnútroštátnej inštitúcie v krajine pôvodu a za medzištátne osvojenia musia niesť zodpovednosť len príslušné orgány daných dvoch členských štátov - štátu, z ktorého pochádza rodina, a štátu, z ktorého pochádza dieťa.
Okrem toho musí monitorovanie detí osvojených v rámci postupu medzinárodnej adopcie vykonávať vnútroštátna inštitúcia s príslušnými právomocami. V neposlednom rade musia príslušné vnútroštátne orgány pravidelne informovať členský štát, z ktorého pochádza dieťa osvojené prostredníctvom postupu medzinárodnej adopcie, o napredovaní dieťaťa.
Catherine Stihler
Chcela som len niečo dodať k príbuzenskej starostlivosti a k podpore pre opatrovníkov z príbuzenstva.
Väčšinu opatrovníkov z príbuzenstva tvoria starí rodičia, ktorí sú pre svoje vnúčatá hlavnými opatrovateľmi, a to zvyčajne preto, že rodič detí buď trpí drogovou závislosťou, alebo zomrel v dôsledku drogovej závislosti.
Otázka, na ktorú som chcela Parlament upozorniť, je dobrá práca, ktorú v oblasti práv opatrovníkov z príbuzenstva robí organizácia Mentor UK. Niektorí opatrovníci z príbuzenstva si svoje vnúčatá adoptujú. Iní to nespravia, no majú k dieťaťu opatrovnícky vzťah a poskytujú mu stabilný a bezpečný domov. Práva detí opatrovaných príbuznými sú však často menšie než práva detí, ktoré sú v riadnej starostlivosti. Mala som pocit, že to je niečo, čoho sme sa v tejto rozprave dotkli, no ak máte o otázku opatrovníkov z príbuzenstva záujem, vyzývam vás, aby ste sa pozreli na prácu organizácie Mentor UK a pomoc, ktorú poskytuje opatrovníkom z príbuzenstva v rôznych krajinách.
Kristalina Georgievová
členka Komisie. - Dovoľte mi na úvod zopakovať názory tých, ktorí pani Angelilliovej ďakovali za to, že dnes večer otvorila túto veľmi bohatú diskusiu. Zhrniem túto rozpravu do piatich bodov.
Po prvé, Komisia úplne súhlasí s vyjadrenými názormi o význame ochrany a presadzovania práv detí pri medzištátnych osvojeniach. Toto je a zostane hlavným cieľom Komisie v rámci diskusií o tejto problematike v kontexte Haagskeho dohovoru aj našej práce v oblasti práv detí v Európe.
V tejto veci chcem poukázať na to, že v pripravovanom oznámení o právach detí predstavíme kroky na presadzovanie práv dieťaťa na obdobie rokov 2011 až 2014. Budú zahŕňať kroky zamerané na zlepšovanie podpory, ktorú Komisia členským štátom poskytuje pri vykonávaní Dohovoru OSN o právach dieťaťa. Ako som spomenula v súvislosti so zelenou knihou, podnikáme aj kroky, ktoré uľahčia obeh zákonov o občianskom stave ako rozhodnutí o adopcii - inými slovami, vzájomné uznávanie vnútroštátnych rozhodnutí o adopcii v rámci EÚ.
Čo sa týka obáv poslancov Európskeho parlamentu, pokiaľ ide o citlivosť tejto otázky a o to, že by sme ju mali vnímať v kontexte vnútroštátnych potrieb a vnútroštátnych právnych predpisov, Komisia by chcela zdôrazniť, že za rumunské právne predpisy v oblasti medzištátnych osvojení nesie výlučnú zodpovednosť rumunská vláda. Prijaté opatrenie musíme vnímať v súvislosti so škodlivými postupmi pri medzištátnych osvojeniach v Rumunsku v minulosti. Komisia pozorne sleduje vývoj v rumunských právnych predpisoch, no znovu by som chcela zdôrazniť, že za ďalší vývoj týchto právnych predpisov nesie výlučnú zodpovednosť Rumunsko.
Čo sa týka monitorovania, sme pevne presvedčení, že inštitúciou, ktorá je na to vhodná, je Zvláštna komisia Haagskeho dohovoru o ochrane detí a spolupráci pri medzištátnych osvojeniach. Na práci tohto monitorovacieho orgánu sa podieľa aj Komisia. Pri zamýšľaní sa nad svojím podielom na práci tohto orgánu vezmeme do úvahy mnohé z bodov, ktoré tu zazneli dnes večer.
Komisia považuje akreditáciu za vec vnútroštátneho orgánu. Týka sa rodinného práva, ktoré členské štáty majú a pripravujú, a preto je vhodné, aby sa riešila na tejto úrovni.
Na záver chcem uviesť, že body, ktoré tu dnes večer odzneli, vrátane otázky jedného poslanca, na ktorú tento poslanec očakáva odpoveď, pretlmočím pani podpredsedníčke Redingovej.
Ako krstná matka osvojeného chlapca vidím, aká emocionálna a ťažká môže byť vec osvojenia a koľko faktorov sa zohľadňuje pri rozhodovaní o osvojení. Dnešnú rozpravu som počúvala nielen s veľkým záujmom, ale aj s pocitom, že to nie je len záležitosť právnych predpisov, ale aj sŕdc a myslí. Modlime sa preto, aby boli do hry zapojené srdcia a mysle, a to spôsobom, ktorý najlepšie ochráni záujmy detí - našich detí aj detí v iných krajinách.
Predsedajúci
V súlade s článkom 115 ods. 5 rokovacieho poriadku som dostal päť návrhov uznesení.
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční v stredu 19. januára 2011.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
John Attard-Montalto
písomne. - V uznesení, o ktorom sa diskutuje, sa v podstate uvádzajú základné zásady práv detí, ktoré sa majú prijať, a ochranné opatrenia pre ich blaho. Nepredkladá konkrétne návrhy na to, ako urobiť adopčné postupy účinnejšími a menej byrokratickými, a to bez kompromisov v oblasti ochranných opatrení. Tisícky osirotených a opustených detí žijú v nevyhovujúcich podmienkach. Sú tu tisícky bezdetných párov, ktoré by týmto deťom mohli dať budúcnosť. Nestačí vyzvať inštitúcie EÚ, aby zohrávali aktívnejšiu úlohu v Haagskej konferencii s cieľom vyvíjať na ňu tlak, aby zlepšila, zjednotila a zjednodušila postup medzinárodnej adopcie. Zmysluplnejšie by bolo vypracovať návrhy na zjednotenie a zjednodušenie postupu medzinárodnej adopcie. Bolo by obdivuhodné, keby sme otázku medzištátnych osvojení vnímali v rámci širšieho kontextu samotného osvojenia. Národné vlády musia vydať zákony, ktoré by dali súčasným právnym predpisom nový stimul a umožnili by osvojenie detí, ktoré rodičia opustili. V mnohých legislatívach je stále nutný súhlas biologických rodičov dokonca aj vtedy, ak svoje deti úplne opustili.
Franz Obermayr
Deti patria v našej spoločnosti medzi tých, ktorí najviac potrebujú ochranu, najmä ak ide o siroty, zraniteľné či zneužívané deti. V prípade medzištátnych osvojení deti odňaté z prostredia, na ktoré sú zvyknuté, často následne veľmi trpia. Blaho dieťaťa musí byť preto na prvom mieste. Aj to je niečo, čo musí Organizácia Spojených národov zohľadniť. Minulý rok sa v Mexico City začala na lístkoch na metro kampaň zameraná na presadzovanie práva homosexuálnych párov na adopciu. Podľa správ v médiách túto kampaň podporovala Organizácia Spojených národov, hoci psychológovia potvrdzujú, že pre vývoj dieťaťa má kľúčový význam, aby malo v procese dospievania príklad otca aj matky. Stabilné rodinné vzťahy sú zvlášť dôležité v prípade osvojených detí, ktoré už aj tak nemali najlepší štart do života. V akomkoľvek partnerskom vzťahu môžu byť ťažkosti, no v záujme blaha detí by sme nemali brať problémy ako hotovú vec od samého začiatku.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Som veľmi rada, že Európsky parlament sa dnes zaoberá otázkou osvojení v Únii, pretože je to niečo, čo mi je mimoriadne blízke. Zaoberať sa touto otázkou nám umožňujú, ale nás aj nútia jednotlivé zmienky o deťoch v Charte základných práv a v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Pre mnohé opustené deti, ktoré pre svoj vek či zdravie nemajú šancu na osvojenie vo vlastnej krajine, môže medzištátne osvojenie znamenať šancu na normálny život a šťastnú rodinu. Dnes je v Európe taká situácia, že v krajinách, kde je schválené a bežne dostupné umelé prerušenie tehotenstva, nie je veľa detí na osvojenie, kým v iných krajinách je takýchto detí veľa a až na najmladších z nich nemajú tieto deti šancu nájsť si vlastnú rodinu. Navyše je tu rastúci počet párov, ktorým sa zdá zložité mať vlastné deti alebo ktoré majú problémy s plodnosťou, ktoré nie je možné liečiť. Preto som veľmi nadšená prácou, ktorú Európska komisia robí v tejto oblasti. Členské štáty by sa mali v otázke zjednodušenia postupov dohodnúť, aby postupy neboli príliš komplikované alebo zdĺhavé. Nesmieme však zabudnúť zaviesť systémy na ochranu a monitorovanie, aby sa zabránilo obchodovaniu s deťmi.
