Príprava zasadnutia Európskej rady po referende v Írsku (rozprava)
Predsedajúca
Ďalším bodom rokovania sú vyhlásenia Rady a Komisie o príprave Európskej rady po referende v Írsku. <BRK>
Janez Lenarčič
Druhé stretnutie Európskej rady počas slovinského predsedníctva sa začne zajtra. Dovoľte mi predstaviť hlavné oblasti diskusií, ktorým sa budú venovať hlavy štátov a vlád. Prvá diskusia sa takmer určite bude venovať posúdeniu situácie po referende o Lisabonskej zmluve, ktoré sa konalo v Írsku minulý štvrtok. Hneď na začiatku by som rád zopakoval slová predsedu Európskej rady pána Janeza Janšu: "Predsedníctvo s ľútosťou prijalo rozhodnutie írskych voličov a vyjadruje svoje sklamanie. Je samozrejmé, že budeme rešpektovať vôľu írskych občanov.
Po zverejnení oficiálnych výsledkov referenda hovoril predseda Európskej rady s niekoľkými predstaviteľmi členských štátov, ktoré ešte neukončili ratifikačný proces. Je povzbudzujúce vedieť, že tieto členské štáty sú odhodlané pokračovať v ratifikácii. Ako zdôraznil predseda Európskej rady, Lisabonská zmluva je dôležitá pre Európsku úniu a jej občanov, pretože prináša väčšiu účinnosť, demokraciu a transparentnosť.
Je skutočnosťou, že problémy a výzvy stojace pred Úniou pretrvávajú. Ďalšou skutočnosťou je, že negatívny výsledok írskeho referenda tieto problémy nevyrieši. Na zajtrajšom stretnutí Európskej rady hlavy štátov a vlád rozhodnú, ako sa táto situácia dá čo najlepšie vyriešiť. Budú sa snažiť určiť harmonogram ďalšej práce. Predsedníctvo verí, že v spolupráci s Írskom budeme schopní nájsť riešenie a Únia nebude znova čeliť situácii z roku 2005.
Na Európskej rade si predovšetkým vypočujeme írskeho premiéra, pána Briana Cowena, ktorý vysvetlí okolnosti podieľajúce sa na výsledku referenda a príčiny tohto výsledku.
Samozrejme Európska rada neprehliadne iné dôležité výzvy, ktoré pred nami stoja. EÚ ide ďalej. Takže ďalšia zásadná diskusia hláv štátov a vlád sa bude zameriavať na otázku rastúcich cien potravín a ropy. Je skutočnosťou, že rastúce ceny tovarov prispeli k eskalácii inflácie cien jedla ako aj celkovej inflácie v rámci EÚ. Najviac postihnuté vysokými cenami sú rodiny s nízkymi príjmami.
Globálne mala táto situácia najväčší dosah na rozvojové krajiny, ktoré sú čistými dovozcami potravín. Je dôležité, aby sa Európska únia podieľala na príprave vhodných riešení a preukázala jednotnosť vo svojich opatreniach pri riešení vplyvov nielen so zameraním na najchudobnejšie vrstvy obyvateľstva EÚ, ale aj na rozvojové krajiny. Preto sa očakáva, že Európska rada schváli potrebné kroky v rámci EÚ aj na medzinárodnej úrovni. Dovoľte mi v skratke ich predstaviť.
Európska únia už prijala opatrenia na zníženie tlaku na ceny potravín prostredníctvom predaja intervenčných zásob, zníženia vývozných náhrad, zrušenia požiadavky vyňatia na rok 2008, zvýšenia kvót na mlieko a dočasného zrušenia dovozného cla na obilniny, čo by malo viesť k zvýšeniu zásob a stabilizácii poľnohospodárskych trhov. S ohľadom na to, že rodiny s najnižšími príjmami sú touto krízou zasiahnuté najsilnejšie, je celkom prirodzené, že členské štáty pripravujú krátkodobé opatrenia na zníženie dosahu vysokých cien na tieto skupiny.
Európska rada sa však musí zaoberať dlhodobejšími riešeniami. Nikto neočakáva, že by sa ceny potravín a ropy v najbližšej dobe vrátili na pôvodnú úroveň. Som presvedčený, že nasledujúce predsedníctvo v úzkej spolupráci s Európskym parlamentom dosiahne dohodu v oblasti kontroly stavu spoločnej poľnohospodárskej politiky, ktorá bude obsahovať riešenia na posilnenie poľnohospodárskej výroby a zabezpečenie bezpečnosti dodávok potravín.
Taktiež potrebujeme venovať pozornosť politikám v oblasti biopalív a nájsť cestu, ako zabezpečiť ich udržateľnosť v rámci EÚ a v ďalších krajinách. Bude dôležité podporovať vývoj druhej generácie biopalív. Vo všeobecnosti potrebujeme pokračovať v práci na inováciách, výskume a podpore odvetvia poľnohospodárstva s cieľom zvýšiť jeho efektivitu a produktivitu. V rámci iniciatív na medzinárodnej úrovni chce Európska rada vyzdvihnúť príspevok Únie ku globálnym snahám na zmiernenie dôsledkov rastúcich cien na ľudí žijúcich v chudobe.
Okrem iného budeme vyzývať na zlepšenie koordinácie medzinárodnej odpovede na krízu spôsobenú rastúcimi cenami potravín osobitne v rámci Organizácie Spojených národov a skupiny krajín G8, podporu politík otvoreného trhu, rýchlu reakciu na okamžité krátkodobé humanitárne potreby a podporu cielenej pomoci na rozvoj poľnohospodárstva v rozvojových krajinách. Okrem vysokých cien potravín čelí EÚ aj rastúcim cenám ropy. Vyžaduje si to adaptáciu zo strany európskeho hospodárstva a osobitná diskusia o tejto téme je plánovaná na dnes.
Ďalšou prioritou predsedníctva je, aby Európska rada zdôraznila opatrenia na posilnenie európskej perspektívy na západnom Balkáne. Osobitne by som rád zdôraznil ukončenie série Dohôd o stabilizácii a pridružení a odštartovanie dialógu o liberalizácii víz so všetkými krajinami regiónu, ako aj vypracovanie plánov pristúpenia. Okrem toho hlavy štátov a vlád zdôraznia dôležitosť zahrnutia všetkých krajín západného Balkánu do regionálneho dialógu a privítajú sériu odvetvových iniciatív. Západný Balkán je región obklopený členskými štátmi EÚ a preto naliehavo potrebuje potvrdenie svojej európskej perspektívy a pomoc pri uplatňovaní reforiem. Predsedníctvo vysoko oceňuje podporu Európskeho parlamentu v tomto ohľade.
Ďalším dôležitým bodom programu bude pokrok v dosahovaní miléniových rozvojových cieľov. Rok 2008 je v polovici časového harmonogramu napĺňania týchto cieľov. Ako najväčší darca rozvojovej pomoci si je Európska únia vedomá svojej zodpovednosti a je pripravená hrať aktívnu úlohu v podpore medzinárodného spoločenstva pri dosahovaní miléniových rozvojových cieľov. Európska rada preto zdôrazní kľúčovú úlohu EÚ na medzinárodných konferenciách a svoje záväzky.
Tretím okruhom otázok, ktorým sa bude Európska rada venovať, budú hospodárske, sociálne a environmentálne otázky. Najskôr by som sa rád zmienil o práci vykonanej na balíku energetických a klimatických opatrení. Slovinské predsedníctvo dosiahlo všetky ciele stanovené v súvislosti s týmto balíkom. Otázkou zásadného významu boli politické rozhodnutia prijaté na marcovom zasadaní Európskej rady. Európska rada taktiež zoberie na vedomie dohodu dosiahnutú v oblasti liberalizácie trhu s energiami, o ktorej včera diskutoval Parlament.
Na základe záverov z decembra 2007 Európska rada prehodnotí pokrok dosiahnutý v kľúčových otázkach týkajúcich sa migrácie, spravodlivosti a terorizmu. Ako poslednému bodu sa budú hlavy štátov a vlád venovať otázkam týkajúcim sa európskej susedskej politiky. Vychádzajúc z dosiahnutých úspechov a v snahe o ich ďalšie posilnenie prinesie "barcelonský proces: Únia pre Stredozemie" - ďalší impulz do vzťahov Únie so Stredozemím. Doplní existujúce dvojstranné vzťahy, ktoré budú pokračovať v rámci stanovených rámcov politík. Európska rada by mala privítať nedávne návrhy na vytvorenie východného partnerstva v rámci európskej susedskej politiky.
Popri stretnutí budú hlavy štátov a vlád rokovať o návrhu Komisie na pristúpenie Slovenskej republiky ako šestnásteho členského štátu hospodárskej a menovej únie od 1. januára 2009. Pri tejto príležitosti by som chcel vyjadriť svoje osobitné blahoželanie Slovenskej republike.
V skratke: názory a rozpravy vedené v tomto Parlamente boli zásadným príspevkom k návrhu programu Európskej rady. Rozprava, ktorá sa teraz uskutoční a ktorú budeme pozorne sledovať, bude taktiež užitočným a dôležitým prínosom pre diskusiu hláv štátov a vlád a vypočujem si ju s veľkým záujmom.
(potlesk)
José Manuel Barroso
predseda Komisie. - Vážená pani predsedajúca, Európska rada, ktorá sa začína zajtra , má pred sebou náročný program. Tento program sa dotýka mnohých otázok, kde občania od Európy očakávajú konkrétne činy.
(Niekoľko poslancov, ktorí v sále sedeli na pravej strane a mali oblečené zelené tričká, vstalo a vztýčilo plagáty a transparenty vyzývajúce na rešpektovanie írskeho negatívneho hlasovania v referende. Predsedajúca ich vyzvala, aby transparenty a plagáty odložili.)
Týmito otázkami sú prudký nárast cien ropy a potravín, klimatické zmeny a energetická bezpečnosť, migrácia a azyl, ako aj mnohé iné.
Samozrejme najväčšia pozornosť sa bude sústrediť na odmietavé stanovisko Írov vyjadrené v referende. Toto hlasovanie bolo sklamaním pre všetkých, ktorí chcú silnejšiu, efektívnejšiu a zodpovednejšiu Európsku úniu. Lisabonská zmluva zostáva kľúčovým nástrojom riešenia výziev, ktorým Európa v súčasnosti čelí, nástrojom na dosiahnutie demokratickejšej Únie, zvýšenie právomocí tohto Parlamentu a uznanie úlohy národných parlamentov v európskej politike, nástrojom na posilnenie schopnosti Európy konať v oblastiach, akými sú migrácia, energetika, klimatické zmeny a vnútorná bezpečnosť a nástrojom na zvýšenie súdržnosti a efektivity Únie na medzinárodnej úrovni.
Tieto výzvy nezmizli. Pravdou je, že negatívny výsledok referenda nevyriešil problémy, ktoré sa táto zmluva snaží riešiť.
Za posledných šesť rokov sme vynaložili mnoho úsilia na inštitucionálne otázky. Je pred nami mnoho kľúčových otázok, ktoré si vyžadujú naše činy a preto si nemôžeme dovoliť vyhodiť toto úsilie do koša. Svet sa nezastaví a nebude čakať na Európu.
Ako som povedal minulý týždeň, Komisia plne rešpektuje výsledok írskeho referenda. Musíme však preukázať rovnaký rešpekt voči všetkým národným ratifikáciám,
(potlesk)
či už formou referenda alebo parlamentnej ratifikácie. Do dnešného dňa padlo v rámci tohto procesu 19 demokratických rozhodnutí: 18 v prospech Lisabonskej zmluvy a jedno proti. Osem členských štátov ešte svoje stanovisko nezaujalo.
Írska vláda jasne vyjadrila svoj rešpekt voči právu iných štátov pokračovať v ratifikačnom procese. Myslím, že toto je zjavné. Všetky krajiny v Európe sú si rovné, všetky krajiny majú právo vyjadriť svoj názor.
(potlesk)
Hoci je jasné, že Lisabonská zmluva nemôže vstúpiť do platnosti bez dosiahnutia jednomyseľnosti vzhľadom na svoju ratifikáciu, je tiež jasné, že írske referendum rozhodlo o írskom stanovisku, ale nemôže určiť stanovisko iných krajín. Očakávam, že členské štáty, ktoré ešte neratifikovali Lisabonskú zmluvu, budú pokračovať vo svojom vlastnom ratifikačnom procese.
(potlesk)
Európska rada nám všetkým dáva možnosť pozorne si vypočuť stanovisko premiéra Cowena k tejto otázke. Potom budeme musieť veľmi úzko spolupracovať s írskou vládou s cieľom nájsť riešenie tohto problému. Dovoľte mi jasne povedať: Írsko má zodpovednosť podieľať sa na hľadaní riešenia. Keď vlády podpíšu zmluvu, berú na seba zodpovednosť za jej ratifikáciu. Dovoľte mi však tiež jasne povedať: teraz je čas, aby sme to so solidaritou mysleli vážne. Dvadsaťsedem členských štátov zmluvu podpísalo a musíme urobiť všetko preto, aby 27 členských štátov našlo cestu vpred. Členské štáty sú si rovné vo svojej dôstojnosti a mali by sme si toho byť jednoznačne vedomí.
Vyžaduje si to čas a úsilie na írskej strane, ale taktiež čas a úsilie na strane nás všetkých. Myslím, že by sme rozhodnutie o ďalšom postupe nemali uponáhľať. Potrebujeme si nechať čas na nájdenie skutočného konsenzu a zistiť, čo je možné pre Írsko. Na druhej strane by nám to však nemalo trvať príliš dlho. Viem, že tento Parlament chce voličom poskytnúť jasnú odpoveď o ďalšej ceste ešte pred európskymi voľbami.
Európska komisia je pripravená prispieť k riešeniu, a som si istý, že aj Parlament, ale nemôžeme obísť skutočnosť, že v tejto oblasti majú osobitnú zodpovednosť vlády. Po tom, čo Zmluvu podpísali, mali by zabezpečiť jej ratifikáciu prostredníctvom propagácie európskeho projektu medzi verejnosťou svojej krajiny. Na okraj toho by som chcel predniesť jednu všeobecnú poznámku, ktorá by mohla byť užitočná v rámci rozpravy, ktorá teraz prebieha. Roky obviňovania európskych inštitúcií ako pohodlných obetných baránkov sa stali úrodnou pôdou pre populistické kampane.
(potlesk)
Ako som už niekoľkokrát povedal, nemôžete od pondelka do soboty ohovárať Brusel a Štrasburg a potom od občanov očakávať, že v nedeľu zahlasujú za Európu.
(potlesk)
Zajtra Európska rada taktiež zdôrazní, že odmietavé hlasovanie nemôže byť pre Európsku úniu dôvodom, aby sa dostala do pasce neustáleho riešenia svojich vlastných inštitucionálnych problémov. V posledných rokoch sme dosiahli dôležité pokroky a to prostredníctvom odhodlaného úsilia vykonávať politiku v prospech európskych občanov. V čase, keď rastúce ceny potravín a ropy vedú k akútnej potrebe činov, si nemôžeme dovoliť túto cestu opustiť. Preto vítam rozhodnutie premiéra Janeza Janšu a slovinského predsedníctva vyčleniť čas na rozpravu o Lisabone na štvrtkovú večeru a venovať zvyšok programu Európskej rady presadzovaniu nášho politického programu.
Dnes každý cíti tlak rastúcich cien potravín a ropy, avšak niektorí znášajú ešte väčšie bremeno. Pre chudobnejšie domácnosti predstavujú tieto náklady väčší podiel ich domáceho príjmu a preto sa ich rast cien dotýka ešte výraznejšie. To isté platí aj pre niektoré hospodárske činnosti, keďže palivo má pre niektoré odvetvia priemyslu zásadný význam.
V dvoch oznámeniach o cenách potravín a ropy priniesla Komisia podrobnú analýzu príčin rastu cien, analýzu oblastí, kde je vplyv rastúcich cien najsilnejší ako aj analýzu možných a potrebných riešení.
Európska únia potrebuje ukázať, že uplatňuje plný rozsah opatrení dostupných na európskej a národnej úrovni. Potrebujeme sa dynamicky a s predstavivosťou pozrieť na nástroje, ktoré máme k dispozícii a vyhodnotiť ich z pohľadu ich skutočného dosahu v krátkodobom, strednodobom a dlhodobom horizonte. Pripomeňte si predchádzajúce ropné krízy, z ktorých sa Európa v dlhodobom horizonte nepoučila. Dúfajme, že tentokrát to nebude tak ako v minulosti, keď sme sa po ropnej kríze vždy vrátili k svojmu zvyčajnému životu. Dúfam, že tentokrát skutočne využijeme príležitosť zmeniť sa a zmeniť paradigmu spotreby energie v Európe a vo svete.
S cieľom zmierniť problémy s potravinami v rámci Európskej únie navrhneme riešenia na rozšírenie systému distribúcie potravín pre najchudobnejšie skupiny obyvateľstva na základe dvojtretinového zvýšenia rozpočtu v tejto oblasti.
Okrem toho má Európska únia nástroje, ktoré môže a chce využiť: monitorovanie cien, využívanie sily konkurencie na kontrolu dodávateľského reťazca, posilnenie rezerv, zabezpečenie, aby spoločná poľnohospodárska politika bola správne nastavená na súčasný stav poľnohospodárskeho trhu.
Čo sa týka cien ropy, je potrebné vykonať okamžité opatrenia na pomoc domácnostiam s nízkym príjmom. Bolo by však zbytočné, aby vlády použili verejné zdroje na zmiernenie dosahu vysokých cien energií, keďže je veľmi pravdepodobné, že tieto ceny pretrvajú. Taktiež by sme sa mali pozrieť na nástroje, ktoré má Európska únia k dispozícii v podobe konkurencie a zdaňovania. Komisia by mala prísť s návrhmi na zvýšenie transparentnosti v núdzových a komerčných zásobách ropy. Pripravíme tiež návrhy v oblasti zdaňovania na podporu a uľahčenie prechodu na nízkouhlíkové hospodárstvo, konkrétne v oblasti energetickej účinnosti. Budeme taktiež podporovať stretnutie na vysokej úrovni medzi výrobcami a spotrebiteľmi ropy a energie z fosílnych palív.
Čo sa týka rybného hospodárstva, navrhneme núdzový balík na riešenie hospodárskych a sociálnych ťažkostí, ktorý umožní členským štátom poskytovať rybárom krátkodobú núdzovú pomoc a prehodnotíme pravidlá poskytovania menších objemov štátnej pomoci. Vzhľadom na túto záležitosť chcem povedať tri veci. Po prvé, opatrenia musíme koordinovať a mali by sme sa vyhnúť prijímaniu rôznych unáhlených národných iniciatív, ktoré jednoducho vytláčajú problémy inde v Únii. Po druhé, musíme zamerať svoju pomoc na tie segmenty flotily, na ktoré má kríza najväčší dosah. Po tretie, musíme nájsť štrukturálne riešenia prebytočných kapacít rybolovného priemyslu.
Tlaky, ktorým dnes Európania čelia, ukazujú, prečo sú ciele Európskej únie v oblasti energetickej bezpečnosti, energetickej účinnosti a klimatických zmien také dôležité pre blahobyt európskej spoločnosti a preto sú tieto snahy naliehavejšie ako kedykoľvek predtým. Keďže dopyt neustále prevyšuje ponuku ropy a plynu, ciele dohodnuté minulý rok poskytujú hotové riešenie na zníženie zraniteľnosti Európy a zníženie hospodárskych dôsledkov prudkých nárastov cien v budúcnosti. Hlavné aspekty balíka opatrení, ktorý sme pripravili a ktorý teraz posudzujte tento Parlament, prinesú rozhodujúci pokrok v tejto oblasti.
Základná myšlienka je nasledovná: ceny energií pravdepodobne nikdy neklesnú na pôvodnú úroveň. V tejto oblasti preto existuje štrukturálny problém. Môžeme a mali by sme mať krátkodobé odpovede, najmä pre tých, ktorí sú v našich spoločnostiach najzraniteľnejší. Pre štrukturálny problém však potrebujeme štrukturálnu odpoveď, štrukturálne riešenia. Štrukturálnu odpoveď predstavuje náš balík opatrení v oblasti klimatických zmien a obnoviteľných zdrojov energií. Štrukturálnou zmenou je nebyť závislý od fosílnych palív, podporovať obnoviteľné zdroje energií a urobiť viac v oblasti energetickej účinnosti. To je hlavná zásada, ktorú chceme sledovať.
(potlesk)
Preto dúfam, že tí v Európe, ktorí majú stále pochybnosti o potrebe zmeny našej energetickej paradigmy a o potrebe bojovať s klimatickými zmenami, konečne pochopia potrebu naplnenia našich záväzkov v oblasti klimatických zmien a obnoviteľných zdrojov energií, ak aj nie z vyššie uvedených dôvodov, ale kvôli energetickej bezpečnosti a potrebe zvýšenia konkurencieschopnosti v rámci nášho hospodárstva.
Štrukturálnou odpoveďou na štrukturálne výzvy, ktorým čelíme, sú v podstate šetrenie a diverzifikácia. Pod šetrením mám na mysli zvyšovanie energetickej účinnosti, kde máme obrovský nevyužitý potenciál. Diverzifikácia zahŕňa zdroje aj geografický pôvod energie. Oboje sa týka zvýšenia energetickej bezpečnosti Európy. Prijatie balíka opatrení v oblasti klimatických zmien a energetickej bezpečnosti je preto veľmi naliehavou otázkou. Úlohou Európskej rady bude dať v tejto oblasti signál a pripraviť všetko na dosiahnutie politickej dohody, dúfajme, najneskôr do budúceho decembra.
Myslím, že je dôležitou úlohou Európskej rady ukázať, že odmietnutie Lisabonskej zmluvy v referende nebudeme používať ako ospravedlnenie nečinnosti. Nemalo by Európu paralyzovať. Musíme ukázať, že vieme nájsť správny spôsob zabezpečenia efektívnej a demokratickej Európy, čo bolo cieľom tejto zmluvy.
Dovoľte mi uzatvoriť svoje vystúpenie politickejšou poznámkou. Myslím, že my, ktorí sme podporovali a podporujeme Lisabonskú zmluvu, tento Parlament a Komisia, by sme sa nemali ospravedlňovať, pretože vonkajšia konkurencia je silnejšia ako kedykoľvek predtým a situácia bude ťažšia než kedykoľvek pred tým. Potrebujeme Európsku úniu, ktorá bude schopná lepšie napĺňať svoje úlohy voči občanom a nachádzať riešenia skutočných výziev, ktoré pred nami stoja. Výzvy, akými sú problémy energetickej bezpečnosti, problém klimatických zmien, problémy medzinárodného terorizmu, problémy zvýšenej konkurencie zo strany nových rozvíjajúcich sa mocností, ostávajú na stole: pretrvávajú a potrebujeme nájsť účinnejšie nástroje ich riešenia.
Preto neobviňujme Európsku úniu. Buďme úprimní. Je pravdou, že v prípade konania referenda sme sa veľmi často stretli s odmietavým stanoviskom k Európe. Buďme úplne úprimní. Keby sa konalo referendum týkajúce sa väčšiny našich národných politík a našich iniciatív, dosiahli by sme vždy pozitívne hlasovanie? Preto neobviňujme vždy Európsku úniu a európske inštitúcie. Pravdou je, že prijímať politické rozhodnutia na európskej, národnej alebo regionálnej úrovni je vždy veľmi náročné.
Preto by sme mali postupovať múdro, opatrne a s plnou vážnosťou. Nemali by sme vždy hádzať vinu na Európsku úniu. Naopak, mali by sme sa snažiť, aby fungovala lepšie: mali by sme byť skromní, čo sa týka neúspechov, pochopiť, čo dobre nefunguje, navrhovať zlepšenia a nevzdávať sa svojich záväzkov. Myslím, že najlepšou cestou je vyhýbať sa pesimizmu a nevracať sa k situácii crisophilie, krízy kvôli kríze. Pesimizmus problém nevyrieši. Je pravdou, že máme vážny problém, ale mali by sme ho riešiť a nie upadať do depresie.
Najlepšou cestou, ako ukázať, že veríme nášmu projektu - a v tomto ohľade oceňujem zámery francúzskeho predsedníctva - je prijímať konkrétne opatrenia v najdôležitejších oblastiach, v ktorých môže Európska únia konať a pomôcť členským štátom riešiť tie problémy, ktoré najviac trápia našich občanov. Dúfam, že nás táto situácia nedemoralizuje a že udržíme svoju líniu. To, čo potrebujeme, sú moreplavci a navigátori pre pekné počasie, ale aj pre búrlivé časy. Som presvedčený, že by sme mali zotrvať vo svojom kurze a pokračovať s našim projektom, aby sa Európa stala potrebnejšou než kedykoľvek predtým.
(potlesk)
Joseph Daul
v mene skupiny PPE-DE. - (FR) Vážená pani predsedajúca, vážený pán úradujúci predseda Rady, vážený pán predseda Komisie, dámy a páni, väčšina írskych občanov, ktorí sa zúčastnili referenda, vyjadrili svoj nesúhlas s Lisabonskou zmluvou. Moja skupina toto rozhodnutie rešpektuje rovnako ako rešpektuje rozhodnutie 18 členských štátov, ktoré do dnešného dňa vyjadrili zmluve podporu a ratifikovali ju.
Európska únia je založená na slobode vyjadrovania a na demokracii. Preto, keďže sme demokrati, chceme, aby všetky členské štáty vyjadrili svoj názor na ratifikáciu zmluvy. Iba na konci tohto procesu bude Európska rada schopná rozhodnúť, akou cestou sa vydáme. Inými slovami: pri plnom rešpekte voči írskemu rozhodnutiu, žiadny členský štát by nemal obmedzovať slobodu ostatných vyjadriť svoj názor.
Dúfame, že Európska rada tento týždeň vykoná pokojnú, zodpovednú a konštruktívnu analýzu situácie, ktorá vznikla na základe tohto hlasovania. Poslanci PPE z mojej skupiny dúfajú, že Európska rada vyzve členské štáty, ktoré ešte neukončili ratifikačný proces, aby v ňom pokračovali, čo je jediné správne riešenie.
Dámy a páni, írski občania vyjadrili svoj názor. Vyjadrili svoje obavy o účelnosti európskej integrácie, o spôsobe, akým je Európa riadená, o budúcnosti poľnohospodárskej politiky, o rokovaniach so Svetovou obchodnou organizáciou, o daňovej politike. Írske hlasovanie je tiež odrazom skutočnosti, že mnohí ľudia nechápu zložitosť Európskej únie a nie je im jasné jej opodstatnenie. Je prejavom otázky, ktorú sa mnohí občania pýtajú a ktorá sa týka samotného zmyslu európskej integrácie. Moja motivácia a motivácia mojej generácie - inými slovami zabezpečenie mieru na našom kontinente - už mnohým mladším generáciám nie je zrejmá.
Odmietavé stanovisko Írska je volaním po lepšom zadefinovaní cieľov Európy a lepšom vysvetlení dôvodov ďalšej integrácie. Európsky parlament, ktorý často prijíma ťažko pochopiteľné texty, musí v tomto ohľade hrať zásadnú úlohu. Chceli však Íri svojim hlasovaním povedať, že naše krajiny sú v oblastiach, ako sú klíma, energia, nový potravinový poriadok, osobná bezpečnosť, imigračná politika alebo zahraničná politika, sebestačné a môžu konať na rovnakom základe ako Spojené štáty, Čína, India alebo Brazília? Myslím, že nie. Chceli Íri svojim odmietavým hlasovaním povedať, že solidarita s najchudobnejšími krajinami, z ktorej mali v posledných desaťročiach výrazný a oprávnený prospech, už nie je dôležitá a že odteraz by sa mal každý starať len sám o seba? Myslím, že nie. A chceli Íri svojim hlasovaním obrátiť nový list, čo sa týka európskej integrácie a vyjadriť svoj negatívny postoj k pristúpeniu takej krajiny ako je Chorvátsko? Myslím, že nie.
Poslanci PPE s mojej skupiny sú pevne presvedčení, že Lisabonská zmluva, ktorá bola predmetom dlhých rokovaní a bola podpísaná 27 členskými štátmi, je výrazným krokom vpred v porovnaní so Zmluvou z Nice. Umožňuje lepšie fungovanie Európy a poskytuje nástroje na jej lepšie presadenie sa na medzinárodnej úrovni. Želám si len jedno: aby sa obdobie , ktorým Európa prechádza, čo najskôr skončilo. Je čas, aby sa naše krajiny - ak môžem použiť ten výraz - prestali pozerať samé do seba a spolupracovali na riešení skutočných problémov a skutočných výziev. Tieto výzvy nás majú motivovať k činom a majú byť podnetom k vážnym obavám a niekedy aj k hnevu, ako sme videli opäť v Bruseli minulý štvrtok, na strane tých, ktorí sú súčasnou situáciou oslabení alebo hendikepovaní.
Pán úradujúci predseda rady, mojim želaním je, aby ste zajtra na Rade predniesli správu o skutočných problémoch, o živote našich európskych spoluobčanov a aby ste začali bezodkladne riešiť rast cien, ktorý znepokojuje našich občanov.
V tejto horúcej diskusii vyzývajú poslanci PPE z mojej skupiny na pokoj a rozvahu. Musíme naslúchať Írom, musíme sa poučiť z ich hlasovania a musíme k ostatným európskym národom pristupovať s rovnakým rešpektom.
(potlesk)
Martin Schulz
v mene skupiny PSE. - (DE) Vážená pani predsedajúca, počas uplynulých ôsmich rokov sme neustále ratifikovali nejaké zmluvy. Uratifikovali sme sa k smrti. Počas týchto ôsmich rokov Európska únia prešla obdobím sebapozorovania a sústredila sa na vlastné inštitucionálne reformy, hoci s neveľkým úspechom. Ide o tú istú Európsku úniu, ktorá vyžaduje od kandidátskych krajín, aby uskutočnili proces transformácie a pritom ho sama zjavne nie je schopná podstúpiť. Aká je teda naša dôveryhodnosť?
Pán predseda Komisie, povedali ste, úplne správne, že by sme nemali viniť európske inštitúcie a že by sme z nich nemali neustále robiť obetných baránkov. Máte absolútnu pravdu, ale kto z nich robí obetných baránkov? V hlavných mestách Európy je veľa ľudí, ktorí prídu vo štvrtok na Radu a vždy, keď sa z Bruselu vracajú domov po úspešnom rokovaní, povedia: "Všetko to bola naša zásluha. Zásluha hláv štátov a vlád." Ak bolo stretnutie neúspešné, povedia: "Je to ich chyba, chyba ľudí z Bruselu." Mali by ste Rade povedať to, čo ste teraz povedali nám. Mimochodom, rozprava, ktorá sa koná tu v Parlamente je verejná, ale hlavy štátov a vlád sa vo štvrtok zasa stretnú za zatvorenými dverami. Toto by sa malo skončiť. Zodpovednosť nesú členské štáty.
(potlesk)
Ocitli sme sa klesajúcej špirále, negatívnej špirále, ktorá je nebezpečná. Proces európskej integrácie je ohrozený. Íri mali svoje referendum a musíme rešpektovať jeho výsledky. Jedna vec ma však v tejto súvislosti značne znepokojila.
S výnimkou Sinn Féin - a nerád by som tu na nich vôbec míňal slová - všetky írske strany, PPE-DE, liberáli a naša vlastná strana vyzývali občanov, aby hlasovali za. Oni však hlasovali proti. Je to alarmujúci signál, ktorý ukazuje všetkým vrátane nás v tomto Parlamente, že ide o krízu dôvery, krízu nedôvery smerom k národným inštitúciám a samozrejme taktiež k nadnárodným inštitúciám. Zaobídem sa bez vášho potlesku. To, či Strana za nezávislosť Spojeného kráľovstva zastupuje írsku suverenitu, je podľa mňa diskutabilné. Íri sa zaobídu bez vašej ochrany. Chcem povedať veľmi jasne, že sa musíme spojiť a spoločne čeliť tejto kríze dôvery a že ju musíme brať vážne.
Vážený pán predseda Komisie, čakal som, či dnes konečne poviete niečo o svojom komisárovi McCreevym.
(potlesk)
Je to človek, ktorý je zodpovedný za politiku vnútorného trhu Európskej únie. Toho vnútorného trhu, ktorý kvôli sociálnej nespravodlivosti vníma z pochopiteľných dôvodov čoraz viac občanov ako ohrozenie, nie ako príležitosť. Tento človek, ktorý je vo vašej Komisii zodpovedný za vnútorný trh, ide do Írska a povie, že nečítal Lisabonskú zmluvu a že od voličov taktiež neočakáva, že by si ju prečítali. Akým spôsobom môže toto vyhlásenie zvýšiť dôveru verejnosti?
(potlesk)
Dovoľte mi povedať nasledovné: najlepším opatrením v oblasti sociálnej politiky, ktoré by ste 3. júla mohli navrhnúť, je odobrať toto portfólio pánovi McCreevymu, pretože ukázal, že nie je dostatočne kompetentný, aby túto prácu zvládol. Nemôžem akceptovať Komisára pre vnútorný trh, ktorý predstavuje taký pokrivený prístup k politike. Deregulácia vnútorného trhu až do bodu zlomu, to je záujem pána McCreevyho bez ohľadu na to, čo to bude stáť a bez akýchkoľvek podporných opatrení v sociálnej oblasti či už na úrovni EÚ alebo členských štátov. Toto je kríza, ktorú pociťujú európski občania! Vo veci tohto konkrétneho Komisára by ste mali konať!
(potlesk)
Taktiež by som bol rád, keby ste boli povedali niečo o kríze na finančných trhoch. Ešte som vás nepočul vyjadriť sa k problému nestability na finančných trhoch. Dovoľte mi tiež poznámku k pánovi Daulovi. Celkom 21 hláv štátov a vlád v Európskej únii patrí k politickej rodine liberálov a podobne vysoký je aj počet členov Komisie. Skupina PPE-DE v tomto Parlamente je, rád priznávam, otvorená k niektorým opatreniam v oblasti sociálnej politiky. Vyzývam vás, aby ste sa porozprávali so svojimi hlavami vlád a svojimi kolegami v Rade!
Európa potrebuje sústredené úsilie v sociálnej oblasti. Máte väčšinu v Európe, v Rade, v Komisii a tiež v tomto Parlamente. Aspoň jedenkrát by ste mohli prevziať sociálnu zodpovednosť, po ktorej iba voláte. Vyzývam vás, aby ste tak urobili napríklad v súvislosti so správou môjho kolegu Paula Hyrupa Rasmussena o kontrole medzinárodných finančných trhov. Vyzývam vás, aby ste v nadväznosti na svoje vznešené vyhlásenia o sociálnej zodpovednosti urobili konkrétne činy Srdečne vás vítam, pán Daul!
(potlesk)
Som si istý, že nájdeme cestu von z tejto slepej uličky. Tak alebo onak, určite sa nám podarí dostať Írov späť na palubu. To nám však nepomôže. Musíme uznať, že kedysi mávalo proeurópske hnutie srdce a dušu. Ako povedal pán Daul, bolo to po vojne, keď mýtus mierového spolunažívania Európy držal ľudí pohromade. Teraz má srdce a dušu protieurópske hnutie a vidíme, že je veľmi aktívne. Naháňali sa po celom Írsku, liezli po schodoch, klopali na dvere, agitovali a rozdávali svoje propagačné letáky. Všade o nich bolo počuť. Kde poli proeurópski orientovaní občania? Kde je hnutie, ktoré vedie kampaň za európsku integráciu? Kde je vášeň, ktorú sme zvykli mať? Vášeň sa presunula na druhú stranu, stranu, ktorá hovorí proti Európe, stranu, ktorá je napravo politického spektra. Vášeň majú tí, ktorí hovoria proti Európe a ktorí tak hovoria len preto, že sa boja. V Európe vládne zmes sociálneho úpadku a strachu, ktorá vždy otvárala dvere fašizmu.
Preto vyzývam všetky konštruktívne demokratické sily v Európe, aby toto hnutie brali vážne. Zjednoťme konečne svoje sily pre jeden cieľ: pripomenúť si, že nikdy neexistoval úspešnejší projekt na ochranu mieru v Európe a vo svete, ako nadnárodné, medzikultúrne a medzireligiózne hnutie, ktoré je založené na sociálnych záujmoch a volá sa Európska únia. Ide o projekt, za ktorý sa oplatí bojovať, pretože nemôžeme dovoliť, aby títo ľudia získali prevahu.
(potlesk)
Graham Watson
v mene skupiny ALDE. - Vážená pani predsedajúca, počas svojej cesty do Bruselu by si írsky premiér mohol zopakovať slová írskej skupiny U2: "Kde sme urobili chybu?"
Iné hlavy štátov a vlád by tiež mali rozmýšľať o tom, že na prahu nového francúzskeho predsedníctva sme konečne uzavreli kruh od Nice k Nice.
Sú jasné dôkazy, že väčšina obyvateľstva členských štátov podporuje Európsku úniu. Máme ale málo dôkazov o tom, že by väčšina v ktoromkoľvek členskom štáte podporovala ďalšie budovanie Únie. Nemôžeme s istotou povedať, či by akákoľvek zmluva v ktorejkoľvek krajine získala väčšinu. Dôvera v inštitúcie poľavuje.
Preto by si Berlín nemal ľahkovážne pospevovať ďalší hit U2 "With or without you - S tebou či bez teba" a ľudia v Paríži by nemali tlačiť Írsko do nového hlasovania. Ako povedal Brecht, ľudí nemôžete zrušiť. Napriek tomu, že proti hlasovalo len milión ľudí a v krajine zaplavenej klamstvami ľudia nie sú presvedčení.
Prečo? Po prvé preto, že sme urobili veľmi málo preto, aby sme ich presvedčili o zmenách, ktoré podporujeme. Komisia má Plán D pre dialóg, naše členské štáty však nič podobné nemajú. Parlament a Komisia majú neodškriepiteľnú úlohu vo vysvetľovaní toho, čo je to Európska únia - ale takúto úlohu má aj ktorákoľvek národná vláda a má ju každý jeden deň a nielen, keď sa chystá ratifikácia najnovšej zmluvy. A úlohy nemajú len politické strany na európskej úrovni, ale politické strany v každom členskom štáte.
Po druhé, hoci EÚ vytvorila obrovské bohatstvo, toto bohatstvo sa dnes zhromažďuje menej čestne a rozdeľuje sa menej spravodlivo. Naši politickí a obchodní predstavitelia sa musia vysporiadať s obrovskými etickými otázkami. A pán Schulz, je mi ľúto, že dnes máte len päť hláv štátov a vlád, ale tieto otázky nie sú menej vážne pre krajiny, ktoré vedú socialisti ako pre ktorékoľvek iné.
(potlesk)
Po tretie, napriek všetkým slobodám pre tovar, kapitál a dokonca aj pre služby - Únia sa nemá čím chváliť v oblasti slobôd pre svojich občanov. Cezhraničné komplikácie v občianskom práve, ako sú opatrovníctvo detí v prípade rozvodu či problémy s majetkom v zahraničí zapĺňajú poštové schránky poslancov Európskeho parlamentu. Chýbajúce záruky v cezhraničných trestných konaniach a nedbanlivý prístup k ochrane osobných údajov prispievajú k obavám. To, čo EÚ sľubuje na papieri, veľmi často v skutočnosti nesplní.
To je situácia, na základe ktorej by sme mali zvažovať svoju odpoveď na to, čo sa stalo v Írsku. V tomto Parlamente chceme novú zmluvu. Vieme, že pomôže spomínané chyby napraviť. Ale za týmito múrmi a oknami ľudia len veľmi málo chápu, o čo ide.
Odporúčania mojej skupiny pre Radu sú preto nasledovné. Riešte skutočné problémy Európy: podporu obchodu, odvrátenie klimatických zmien, boj proti nárastom cien potravín a palív. Nechajte tých, čo sa k tomu chystajú, ratifikovať zmluvu. Ak je to potrebné, uspokojte sa so Zmluvou z Nice. Použite prechodné doložky s cieľom zlepšiť potenciál EÚ na riešenie problémov. Zabudnite na predsedu na plný úväzok, kým sa nerozhodnete, čo má robiť stážista na šesť mesiacov. Začnite realizovať ucelenú kampaň, ktorou ľuďom pripomeniete, prečo existuje Európska únia, informujte ich o tom, ako funguje a vysvetlite prečo, je pre nich dobrá podobne ako sa to hovorí v tej starej kampani na pivo Guinness.
Európa znamená príliš veľa pre príliš mnoho ľudí na to, aby sme dovolili, že by prestala konať.
(potlesk)
Monica Frassoni
v mene skupiny Verts/ALE. - (IT) Vážená pani predsedjúca, dámy a páni, vždy sme hovorili, že Európska únia by potrebovala krátku ústavu, s chartou záväzných práv, demokratickými a transparentnými rozhodovacími postupmi, obmedzenými ale skutočnými právomocami a potrebnými hospodárskymi zdrojmi. Takúto ústavu, dámy a páni, by mal navrhnúť tento Parlament alebo ústavné zhromaždenie, mala by byť napĺňaná s razanciou, presvedčením a bez pokrytectva a mala by byť ratifikovaná parlamentnou metódou alebo európskym referendom.
Mám veľký rešpekt voči želaniam írskych občanov, ale nikto ma nikdy nepresvedčí, že referendum, ktorého sa zúčastnila polovica občanov, je demokratickejšie ako ratifikácia v parlamente. Ak väčšina národov a štátov bude hlasovať za, treba ísť vpred a tí, ktorí hlasovali proti, môžu veselo ostať vonku a vyrokovať si systém nových, voľnejších vzťahov, ako to stanovila Spinelliho zmluva z roku 1984.
Čo sa stalo v uplynulých rokoch? Členské štáty a Komisia sa rozhodli ísť cestou zložitej a rozporuplnej zmluvy, ktorá sa ťažko predáva a ktorá bola v konečnej fáze dohodnutá v tajnosti, v chvate a stala sa ešte nečitateľnejšou kvôli svojim výnimkám a protokolom. Medzitým sa rozhodli, že musí byť ratifikovaná jednomyseľne, presne v duchu anglického príslovia o záhradníkovom psovi, ktorý sám kapustu nezje, ale nenechá ju zjesť ani nikomu inému.
Ako by toho nebolo dosť, Európska únia naďalej prijíma pomýlené, slabé politiky, ako tomu bolo včera, keď bola prijatá Jacksonovej smernica alebo dnes, keď bola prijatá Weberova správa, ktoré nie sú schopné poskytnúť nám žiadne pozitívne vyhliadky či nádej. Toto je Únia, ktorá venuje čoraz menej a menej pozornosti všetkému od ochrany práv pracujúcich až po práva migrantov, kde priemyselné lobistické skupiny znamenajú viac ako občania, kde sa stratil európsky záujem a bol pochovaný v kriku tej či onej vlády, kde sa sloboda voľby a individuálne slobody alebo príchod nových Európanov vníma ako neznesiteľný útok na identitu obyvateľstva, ktoré má podobne ako Taliansko a Írsko, migrantov roztrúsených po celom svete.
Je možné a možno dokonca žiaduce, aby krajiny, ktoré ešte tak neurobili, zmluvu ratifikovali. Je možné, že írska vláda príde so skvelým návrhom. Diplomatické riešenie však nestačí! Diplomatické riešenie nestačí. Viac ako kedykoľvek pred tým potrebujeme povedať jasne a zreteľne, že Európa vlád - neprehľadná a nejasná - je Európou, ktorá zlyhala. Je Európou, ktorá odmietla ústavu a naďalej presadzuje pomýlené, konzervatívne a úzkoprso nacionalistické a egoistické politiky. Je Európou, ktorá je poplatná európskemu konventu z roku 2003, ktorý skončil dohodou o pozitívnom, ale minimalistickom texte bez akéhokoľvek ducha.
Napriek tomuto všetkému stále potrebujeme demokratickú a zjednotenú Európu. To, čo dnes potrebujeme, je iniciatíva vychádzajúca z našich politických síl a síl v členských štátoch, ktoré sú presvedčené o potrebe účinnejšej, demokratickejšej a súdržnejšej Európy, keďže dnes nie je potrebné či možné pokračovať so Zmluvou z Nice. Takáto iniciatíva nedá žiadny priestor tým, ktorí nechcú ísť vpred. <BRK>
Brian Crowley
v mene skupiny UEN. - Vážená pani predsedajúca, rád by som poďakoval úradujúcemu predsedovi Rady, predsedovi Komisie a svojim kolegom za ich doterajšie príspevky.
Je zrejmé, že sme neočakávali to, čo sa stalo. Negatívne írske hlasovanie je dramatickou zmenou stanoviska jednej skupiny voličov v rámci Európskej únie k európskemu projektu. Kvôli rozdielnosti tých, ktorí v tomto referende hlasovali proti tejto Zmluve, kvôli ich rozdielnym, často protichodným politickým aj ideologickým názorom, je ťažké usúdiť, prečo vlastne títo ľudia hlasovali proti.
Požadovali sme, aby sme dostali čas pozrieť sa na výsledky a analyzovať ich a nájsť spôsoby, ako ďalej a čo s tým môžeme robiť. Pretože toto nebolo - a to hovoria aj ľudia, ktorí sú na strane odporcov zmluvy - hlasovanie proti Európe, napriek tomu, že niektorí z tých, čo hlasovali proti, hlasovali proti v každom jednom európskom referende, odkedy Írsko pristúpilo k Európskej únii v roku 1972. Napriek tomu tvrdia, že toto hlasovanie nebolo hlasovaním proti Európe. Tvrdia tiež, že nešlo o spôsob, ako obmedziť to, čo Európa robí. Ich slogan počas kampane však bol "nie" pre silnejšiu Európu. Možno by tí, čo hlasovali proti mohli vystúpiť a povedať nám, akú silnejšiu Európu by chceli, aké riešenia si želajú v oblasti globálnych výziev a problémov, ktorým dnes čelíme.
Dnes máme v Bruseli farmárov a dopravcov protestujúcich proti vysokým cenám palív. V rovnakom čase pred rokom stál barel ropy 48 amerických dolárov, dnes stojí 140 amerických dolárov. O tomto čase pred rokom bolo jedlo na Haiti dostupné aj pre najchudobnejších ľudí, dnes ľudia v uliciach Haiti protestujú kvôli nedostatku jedla a ťažkostiam, ktoré to prináša. Toto sú výzvy, na ktoré musíme reagovať na európskej úrovni a problémy, ktoré musíme riešiť.
Nezabúdajme, že svet sa nezrúti. Toto sme už zažili: Francúzi aj Holanďania hlasovali proti predchádzajúcej zmluve a našiel sa mechanizmus, ako zorganizovať a pokračovať v európskom projekte.
Toto nie je čas na vzájomné obviňovanie a ukazovanie prstom. Napriek tomu, čo si niektorí protestujúci v tomto Parlamente myslia, toto je čas na rešpekt. Nielen na rešpekt voči írskym voličom, ktorí vyjadrili svoj demokratický názor na túto zmluvu, ale aj na rešpekt voči iným krajinám a ich individuálnym právam, ktoré uplatňujú pri ratifikácii zmlúv. Nie je na nás, aby sme niekomu diktovali, aké pokroky môžu alebo nemôžu byť urobené.
Tým, ktorí majú v tomto Parlamente oblečené tričká, chcem povedať, že týmto spôsobom neprejavujú len dešpekt voči tomuto Parlamentu a jeho poslancom, ale že takto v žiadnom prípade neobhajujú ani nezastupujú záujmy írskych občanov alebo írskeho národa.
(potlesk)
Chcem jasne povedať, že tí, ktorí po mojej ľavej strane mávajú vlajkami a tvrdia, že zastupujú záujmy írskeho národa, sú tými istými ľuďmi, čo sa objavili v írskej televízii oslavujúc výsledok referenda v Írsku v bare v Bruseli. Samozrejme, že niečo vypili, ale aký rešpekt majú voči írskym občanom a írskej vlajke, keď ju používajú ako obrus, na ktorý si odkladajú svoje nápoje? To je to, za čím táto skupina stojí a to je prejav ich dešpektu voči ľuďom.
(potlesk)
Poďme ďalej. Európsky projekt stojí za záchranu. Nie je len o mieri a prosperite, je aj o solidarite. Pred mnohými rokmi, Sean O'Casey, írsky básnik vo svojom diele Juno and the Paycock napísal: "Často som hľadel na oblohu a pýtal sa sám seba - čo je mesiac a čo sú hviezdy?" Možno sa dnes sami seba musíme spýtať otázku pre túto generáciu: čo Európska únia skutočne znamená a akým smerom by sa mala vydať?
(potlesk)
Francis Wurtz
, v mene skupiny GUE/NGL. - (FR) Vážená pani predsedajúca, vážený predseda Komisie, vážený pán úradujúci predseda Rady, dámy a páni, Európska rada by sa mala zdržať prejavov akejkoľvek arogancie voči občanom Írska, ktorí neurobili nič iné než, že prejavili svoje demokratické právo, ktoré im zaručuje ich ústava. Namiesto výziev na pokračovanie procesu ratifikácie v snahe izolovať túto novú čiernu ovcu, by sme sa mali podrobiť jasnej analýze situácie. Írske odmietavé hlasovanie bolo najsilnejšie v rámci pracujúcej triedy a dovoľte mi pripomenúť, že účasť bola oveľa vyššie než v minulosti. Podľa mojej skupiny ide o prejav toho, že kríza legitimity súčasného európskeho modelu sa prehlbuje. Táto kríza bola v jadre francúzskeho a holandského "nie" a prejavuje sa aj inde inými spôsobmi, vždy však ide o podstatný prvok.
Spomeňte si na rozsiahle protesty po Bolkesteinovej smernici, pripomeňte si diskusie ktoré sa objavili po prípadoch Laval a Viking, najmä v škandinávskych krajinách, alebo v Nemecku po rozsudku v prípade Rüffert. V tomto ohľade by som rád svojmu priateľovi Martinovi Schulzovi povedal, že úplne súhlasím s tým, čo povedal o pánovi McCreevym. Problém je, že tieto rozhodnutia - tie, ktoré som spomínal - neprijal pán McCreevy, ale Súdny dvoj na základe osobitných článkov (Článkov 43 a 49 súčasných Zmlúv zahrnutých aj v Lisabonskej zmluve). Spomeňte si aj na politický dosah mohutného štrajku v rumunskej Dacii proti "nízkonákladovej Európe." Pozrite sa na hnev farmárov a malých rybárov, ktorí sa nachádzajú vo veľmi ťažkej situácii. Hlavnou príčinou týchto problémov je v prvom rade súčasný európsky hospodársky a sociálny model: namiesto toho, aby poskytoval bezpečnosť, vedie k väčšej neistote. To je problém číslo jeden.
Ďalším faktorom je spôsob, akým Únia funguje. Rozhodnutia sa dejú ďaleko od ľudí a bez ľudí. Sme spokojní s tým, že im to vysvetlíme namiesto toho, aby sme sa s nimi radili. Zásadné rozhodnutie predstaviť Lisabonskú zmluvu v podobe, ktorá je pre laika absolútne nezrozumiteľná, je v tomto prípade skvelým príkladom toho, čo nazývame syndrómom slonovinovej veže. Táto situácia má zdrvujúci dosah na našich občanov, najmä občanov menej početných národov, ktorí sa cítia ako by boli obetovaní záujmom silnejších národov.
Taktiež sa čoraz viac a viac otázok v mnohých krajinách vrátane Írska, týka úlohy Európy vo svete, kde sa očakáva, že by mala dávať oveľa silnejší dôraz na silu politiky namiesto na politiku sily. Ak sa týmto diskusiám vyhneme, prehĺbime krízu v Európe. Ak ich budeme viesť úplne transparentne, urobíme prvý krok k nájdeniu riešenia. <BRK>
Nigel Farage
v mene skupiny IND/DEM. - Vážená pani predsedajúca, nikto iný to nepovedal, ale ja to poviem: gratulujem Írom!
(potlesk z niektorých častí sály)
Napriek tomu ešte predtým než bol oznámený oficiálny výsledok zorganizoval pán Barroso tlačovú konferenciu v Bruseli, kde - tváriac sa prefíkanejšie a neúprimnejšie než kedykoľvek pred tým a v rozpore s pravidlami klubu - povedal, že zmluva nie je mŕtva a že pokračujeme ďalej. Bol to nechutný pohľad, urážka demokracie. Je úplne jasné, že ratifikácie by sa mali zastaviť a že by sa mala zastaviť implementácia zmluvy.
Po výsledkoch francúzskeho a holandského referenda som si myslel, že si to jednoducho nechcete pripustiť, teraz si však uvedomujem, čo je za týmto novým javom. Je to "nacionalizmus EÚ" a je to najnebezpečnejší politický jav, ktorý sa prehnal po Európe od roku 1945. Prehliadate voličov, rúcate demokraciu a ukázali ste, že vás nič nezastaví. Spýtajte sa sami seba: prečo sú politici, prečo je táto trieda teraz taká nepopulárna? Pán Barroso, tento Parlament bude dnes hlasovať o novom komisárovi pre spravodlivosť a je pravdepodobné, že po dnešku sa stane komisárom pre spravodlivosť v EÚ človek, ktorý bol v minulosti obvinený z podvodu.
V skutočnosti nepotrebujete Stranu za nezávislosť Spojeného kráľovstva. Európsku úniu ničíte sami v očiach svojich voličov. Všetkým vám gratulujem.
(potlesk z niektorých častí sály)
Ashley Mote
Vážená pani predsedajúca, dovoľte mi pripomenúť tomuto Parlamentu, že vláda práva je dôležitejšia než samotné zákony.
(hlasné protesty)
Lisabon si vyžaduje jednomyseľnosť. Ak to budete prehliadať, budete prehliadať zásady vlády práva. Íri nepredstavujú len 10 % EÚ, ale 100 % tých, ktorí boli oprávnení hlasovať a vedia, ako vieme aj my všetci, že aj ostatní by hlasovali "nie."
(Ďalšie hlasné protesty)
Lisabon bol nezrozumiteľný a Íri vedeli prečo. Ak by ostatní mali šancu, taktiež by hlasovali proti. Návrhy, že proces by mal pokračovať, vymýšľanie šikovných cestičiek ako Lisabon oživiť je otvoreným potlačením verejnej vôle, aroganciou ohromujúcich rozmerov, ktorú sme však už raz videli. Rakúsky minister zahraničných vecí tu stál po odmietnutí minulej zmluvy a chválil sa 36 projektmi a inštitúciami, ktoré mali napriek tomu ďalej pokračovať a ktoré po tom, čo Lisabonská zmluva nedosiahla jednomyseľnosť, stále nemajú žiadnu legitimitu.
Mám pre vás odkaz od Edmunda Burka: "Pánmi sú ľudia, nie vy, a vládu práva ignorujete na vlastné nebezpečenstvo."
(potlesk z niektorých častí sály)
José Manuel Barroso
predseda Komisie. - (FR) Vážený pán predsedajúci, pri tejto príležitosti by som rád zdôraznil pozoruhodný konsenzus tohto Parlamentu na nasledujúcom postupe. Okrem niekoľkých výnimiek, ktoré v podstate len dodali tejto rozprave pestrosť, sme presvedčení, že by bolo rozumné, aby všetky členské štáty dokončili svoj ratifikačný proces. Je to aj názor, ktorý vyjadrila írska vláda a írski poslanci, najmä pán Crowley, ktorý je Ír a ktorý povedal, že všetky krajiny by mali mať rovnaké právo vyjadriť svoj názor. Ak tento proces ukončíme, budeme schopní konštruktívne a v duchu solidarity diskutovať o tejto otázke s našimi írskymi priateľmi, pretože bez solidarity nejestvuje žiadna jednota. Som presvedčený, že tento konsenzus ďalej upevníme a dúfam, že ho posilní aj zajtrajšia a nasledujúce diskusie v rámci Európskej rady. Toto je v každom prípade stanovisko, ktoré Európska komisia prednesie Európskej rade.
Okrem toho, ako mnohí z vás vrátane pán Watsona a ďalších, uviedli, je dôležité, aby sme neustrnuli a nezaoberali sa len inštitucionálnou otázkou. Najlepším spôsobom konsolidácie demokratickej legitimity Európskej únie je poskytnúť výsledky a preukázať, že pracujeme pre našich občanov a že svet sa nemôže zastaviť kvôli tomu, aby Európa urobila svoje inštitucionálne rozhodnutie. Stoja pred nami naliehavé otázky, akými sú klimatické zmeny, energetická bezpečnosť, migrácia, ktoré si vyžadujú odpoveď Únie aj v súčasnom inštitucionálnom rámci.
Ďalším bodom, ktorým by som chcel reagovať na svojho dobrého priateľa pána Schulza, je, že by sme sa mali vyhnúť hľadaniu jednoduchých obetných baránkov. Samozrejme nepotešili ma vyjadrenia pána komisára McCreevyho. Napriek tomu by som rád spomenul niektoré vyjadrenia národných politikov, ktoré tomuto procesu príliš nepomohli, a dokonca aj vyjadrenia poslancov tohto Parlamentu, ktorí takisto vždy nehovoria, čo by sme chceli počuť.
Buďme realistickí! Vo volebnom obvode, v ktorom sa na kampani podieľal pán McCreevy, hlasovala väčšina voličov za a myslím si, že napádanie írskeho komisára nie je teraz tou najlepšou cestou, ako zabezpečiť úspešný dialóg s írskymi priateľmi. Musíme sa sústrediť na pozitívne aspekty bez toho, aby sme hľadali ľahkých obetných baránkov. Nebolo by to spravodlivé. Ak budeme konať v duchu spolupráce s našimi inštitúciami, ak sa budeme sústrediť na výsledky, ktoré od nás občania očakávajú, ak nájdeme pre tento dialóg najlepšiu atmosféru, myslím, že tento problém budeme schopní vyriešiť. Ide o vážny problém, ale ide o problém, ktorý môžeme vyriešiť. Nevyriešime ho obviňovaním, ani pesimizmom, "crisophilie," alebo rečami o úpadku. Vyriešime ho prostredníctvom našej snahy a výsledkov v oblasti posilňovania demokratickej legitimity a uznaním toho, že musíme konať na úrovni európskych inštitúcií a národných vlád, a máme zodpovednosť udržať náš ideál, náš európsky ideál, nažive.
(potlesk)
Philip Bushill-Matthews
Vážený pán predsedajúci, Európska únia, ako vieme, je založená na štyroch slobodách: sloboda pohybu ľudí, tovaru, kapitálu a služieb. Prvá z týchto slobôd sa týka ľudí. Keď Jean Monnet pred mnohými rokmi hovoril o svojej vízii Európy, povedal - "Nous ne coalisons pas des États, nous unissons des hommes (Nezjednocujeme štáty, zjednocujeme ľudí)."
EÚ by mala byť o ľuďoch nie o politikoch a mala by nielen stáť na ľuďoch, ale ľudia by mali vidieť a pochopiť, že Únia na nich stojí. Minulý štvrtok sme počuli ľudí prehovoriť a ich verdikt bol jednoznačný, odpoveďou bolo jednoduché "nie."
Spomínam si na situáciu pri prvej Ústavnej zmluve. Boli sme si vedomí, že EÚ je čoraz viac vzdialená ľuďom a že existuje potreba niečo s tým urobiť. Údajné riešenie malo byť pripraviť zmluvu, ktorá EÚ zjednoduší, sprehľadní a priblíži ľuďom. Ale kým ju politici dokončili, vyrobili zmluvu, ktorá je zložitejšia, neprehľadnejšia a vzdialenejšia od ľudí. Ja isté, že toto isté si ľudia myslia aj o tejto zmluve.
Našou odpoveďou nemôže byť pokračovať akoby sa nič nestalo. Ak sa ľuďom zdá, že EÚ sa od nich vzďaľuje, tak to, že sa politici budú tváriť, že sa nič nestalo, problém ďalej zhoršuje. Našim problémom nemôže byť diskusia o rýchlosti, s ktorou by mala EÚ konať. Mali by sme diskutovať o smere. Načúvajte ľuďom a oni budú hovoriť.
Ak bude ratifikačný proces pokračovať, ukážeme, že predstavitelia EÚ sa vôbec nepoučili a že politici sú stále presvedčení, že vedia, čo je najlepšie a že ľudia sa mýlia.
Ľudia majú z podstaty veci vždy pravdu. Hovorí sa tomu demokracia. Chceme, aby bola EÚ zameraná na ľudí a aby napĺňala svoju demokratickú úlohu. Nemôžeme preto ignorovať írske hlasovanie. Musíme na ňom stavať. Ratifikačný proces sa musí zastaviť. Načúvanie ľuďom sa musí začať.
(potlesk)
Aby som to uzavrel: Martin Schulz povedal vo svojom silnom a elegantnom vystúpení, že v EÚ je kríza dôvery. Súhlasím s ním. Sú to ľudia, ktorí stratili dôveru v politikov. Je to príležitosť priznať to, ukázať, že počúvame ľudí a znovu získať a vybudovať ich dôveru. Nestačí, aby sme boli veľkými rečníkmi, musíme ukázať, že sme aj výbornými poslucháčmi.
(potlesk)
Poul Nyrup Rasmussen
Nie, nie, nie, pán predsedajúci. To, čo pán poslanec práve povedal, nie je demokracia. Demokracia je povedať, že rešpektujeme írske rozhodnutie a rešpektujeme aj rozhodnutie ďalších členských štátov. Preto schvaľujem poznámky, ktoré predniesol predseda Komisie. V Parlamente existuje konsenzus na procese rešpektujúcom írske rozhodnutie, ale aj rozhodnutia ďalších členských štátov. Pokračovať v tomto procese, to je to, čo by sme dnes mali robiť.
Druhý bod: žiadne prestávky, prosím! Žiadne ďalšie "reflexie." Žiadne ďalšie nejasnosti. Sústreďme sa na skutočné problémy: to je to, čo by sme mali robiť.
Samozrejme, že pán predseda Barroso musí brániť svojich komisárov vrátane pána McCreevyho. Keď kritizujeme pána McCreevyho, nejde o osobné veci. Keď predseda mojej skupiny spomenie pána McCreevyho, je to kvôli politike, ktorú presadzuje, politike, ktorá je zároveň politikou pána Barrosa.
Pán Barroso dnes povedal mnoho múdrych vecí, keď však hovoril o sile konkurencie, nepočul som nič o špekuláciách na finančných trhoch proti cenám potravín. Rád by som to počul a rád by som to počul od pána McCreevyho. Keď pán Barroso hovoril o hospodárstve, nehovoril o nedostatku pracovných príležitostí. Bol by som rád, keby povedal, že kvôli finančnej kríze prichádzame o peniaze. Bol by som rád, keby Komisia prišla s novým plánom hospodárskej revitalizácie - nielen teoretickým, ale prostredníctvom koordinovaných investičných opatrení.
Po tretie, pán McCreevy sa teraz snaží povedať, že celým dôvodom, prečo sa nachádzame vo finančnej kríze sú agentúry a kancelárie - Standard & Poors, FTSE - a že ich budeme regulovať. V tomto prípade však obviňujeme tých nesprávnych. Skutočne cítim, že predseda Komisie nám dnes mal povedať: áno, súhlasím, že máme finančnú krízu a áno súhlasím, že potrebujeme všeobecnú reguláciu, lepšiu ako máme teraz, aby našou odpoveďou bolo viac pracovných príležitostí a lepšia klímu, nie viac peňazí a viac snahy vyrábať z ničoho, namiesto vytvárania pracovných príležitostí. Dajte nám dnes tento dojem a budeme mať pre ľudí skutočný odkaz. <BRK>
Marian Harkin
Vážený pán predsedajúci, ako írska poslankyňa zastupujem 54 % tých, čo hlasovali proti a 46 % tých, čo hlasovali za. Skutoční demokrati sú tí, ktorí sa snažia zastupovať všetkých ľudí.
Zastupujem suverénny štát, ale nemôžete uplatňovať suverenitu svojho vlastného členského štátu, v mojom prípade Írska, ak by som nepresadzovala suverenitu všetkých členských štátov. V tomto kontexte, ak sa ďalšie členské štáty rozhodnú vykonávať svoju suverenitu a ratifikovať Lisabonskú zmluvu alebo naopak, žiadny skutočný demokrat, žiadny demokrat, ktorý dnes máva vlajkou a tvrdí, že je Ír, nemôže proti tomu namietať. Írsko hovorí za Írsko, Slovinsko za Slovinsko. Toto je skutočná demokracia a skutočná suverenita.
Základnou črtou lisabonskej rozpravy v Írsku bola zásada jednomyseľnosti. Aby bola Lisabonská zmluva ratifikovaná, potrebujeme jednomyseľnosť. Musí súhlasiť všetkých 27 členských štátov - to je základ. Je to prvá skutočná skúška jednomyseľnosti v rámci Lisabonskej zmluvy. Nemôžeme zlyhať a to je tá výzva. Našou úlohou ako politikov je čeliť tejto výzve, načúvať našim občanom, nájsť riešenia a pokračovať v snahe vybudovať lepšiu Európu. Niektorí z tých, čo v Írsku hlasovali proti Lisabonskej zmluve, veľa hovorili. Buďme optimisti a hľadajme pre svojich občanov lepšiu dohodu. Potrebujeme nejaký čas a priestor premýšľať a hľadať riešenia. Dobrá vôľa pre Európu je tu v Írsku.
Kto mohol v roku 1945, keď Európa ležala v ruinách, predpokladať, že v roku 2008 budeme oslavovať 50 rokov mieru? To by malo byť našou inšpiráciou. Európa je dielo, na ktorom stále pracujeme - je zložité, ale určite vždy stojí za to. Preto sme tu. Európski občania chcú Úniu, ktorá funguje. Rovnako to chcú írski občania. Tým som si na 100 % istá. Nesklamme ich. <BRK>
Johannes Voggenhuber
(DE) Vážený pán predsedajúci, vážený pán úradujúci predseda Rady, odkaz, ktorý počúvam od vlád je, že toto je írsky problém. Keď hovorím s občanmi, odkaz, ktorý od nich dostávam, je, že tento problém je európsky a je to konflikt s Európou. Vlády nám hovoria, že toto je diplomatický konflikt. Občania nám hovoria, že toto je urážka ich suverenity, ktorú cítia, keď sú vylúčení a cítia sa tým byť hlboko dotknutí. Vlády nám hovoria, že toto odmietavé hlasovanie je nejasné. Keď počúvam občanov, hovoria nám, že nezrozumiteľná je samotná Zmluva a tento proces. Vlády nám hovoria, že by sme mali riešiť skutočné problémy. Občania nám to roky hovoria, upozorňovali nás na skutočné problémy a rád by som povedal predsedovi Komisie, že nemajú na mysli vojenské záležitosti, políciu a vnútornú bezpečnosť. Majú na mysli sociálnu zodpovednosť a európsku odpoveď na globalizáciu. Majú na mysli väčšiu demokraciu a transparenosť.
Vážený pán úradujúci predseda Rady, vlády plánujú pýtať sa írskej vlády, čo bolo príčinou odmietavého hlasovania. Namiesto toho by sa mali vlády pýtať: koho je to v skutočnosti chyba? Vlády ignorovali nápis na stene po odmietavých hlasovaniach vo Francúzsku a Holandsku. Venovali sa vlády uvedeným otázkam? Keď zmluvu prepracúvali, naozaj reagovali na nenaplnené očakávania? Nehovorili Francúzi dostatočne jasne o svojich výzvach na nový sociálny poriadok, sociálnu zodpovednosť a rovnocennosť? Neboli požiadavky na viac demokracie dostatočne jasné? Takže čo ste urobili? Zmluvu ste jednoducho prerobili a vyrobili ste nečitateľnú zmesku poznámok pod čiarou, odkazov a podtextov a čudujete sa, prečo ju občania odmietajú.
V tejto urážke suverenity je jedno hlavné riziko. Nie je to len urážka írskych ľudí, je to skutočné riziko, že táto neprávosť sa bude šíriť a že Európania ako celok povedia: Íri za nás hlasovali! Zodpovednosť leží na vás, vládach. Prišiel čas.
(Predsedajúca prerušila rečníka)
Konrad Szymański
(PL) Vážený pán predsedajúci, počas tejto rozpravy vládne značné napätie. Aj napriek tomu by som bol v súvislosti s vyhláseniami o írskom referende opatrný, veľmi opatrný. Akákoľvek zmienka o tom, že Írsko by sa malo hanbiť alebo dokonca o tom, že je potrebné vylúčiť ho z Únie, je pre Európu oveľa škodlivejšia ako výsledok samotného referenda. Pán Schultz sa žiaľ, ako obyčajne, nechal trocha uniesť a vyššie uvedenú skutočnosť spomenul. Mali by sme mať na pamäti, že paternalistický prístup Bruselu spôsobil v Írsku rozruch a bol jednou z príčin hlasovania proti Zmluve.
Nie je pravda, že Európu postihne bez novej Zmluvy utrpenie. Zdrojom jej utrpenia budú konflikty záujmov a sebectvo členských štátov. A to nemá s Írskom nič spoločné. Európska zahraničná politika utrpí napríklad pre Nemecko. Nemecko by si rado zabezpečilo dobré vzťahy s Ruskom na úkor štátov strednej Európy. Aj Francúzsko nesie vinu za to, že zatvára oči pred neoimprialistickou politikou Ruska v regióne a má plné ústa fráz o pokroku Európy vrátane Poľska. Zmluva by sa nemala zneužívať na zahmlievanie našich vlastných zlyhaní. Rovnako sa nesmie zneužívať ani rozhodnutie írskeho ľudu.
(potlesk)
Bairbre de Brún
(GA) Vážený pán predsedajúci, írsky ľud prehovoril. Výsledok hlasovania proti Lisabonskej zmluve z minulého štvrtka nie je výsledkom hlasovania proti Európe. Miesto Írska je v EÚ. Aj napriek istým ťažkostiam získala jeho severná i južná časť vďaka členstvu sociálne a hospodárske výhody.
Otázka znela takto: Je Lisabonská zmluva výhodná pre Írov, pre zvyšok Európy alebo pre rozvojové krajiny? Ľuďom v Írsku predložili Lisabonskú zmluvu a tí ju odmietli. Čo sa týka tejto zmluvy, je po všetkom. Občania Írska, rovnako ako predtým občania Francúzska a Holandska, požadujú výhodnejšiu dohodu.
V súčasnosti máme príležitosť znova začať rozpravu o budúcnosti Európy. Musíme sa jej chytiť.
Vedúci predstavitelia Európy by nemali pripustiť, aby sa vyhýbali želaniam ľudí vyjadreným demokratickým spôsobom alebo ich odmietali. Proces ratifikácie je potrebné zastaviť rovnako ako po odmietnutí Zmluvy o Ústave pre Európu. V tomto prípade však musíme počúvať hlas írskeho ľudu, musíme vypočuť ľud. V Írsku vyplávalo na povrch veľa podobných obáv ako v minulosti vo Francúzsku a Holandsku. Musíme ich vypočuť. Musíme sa nimi zaoberať.
Počas referendovej kampane v Írsku sa neustále objavovalo množstvo kľúčových problémov: nedostatok demokracie, strata vplyvu Írska v Európe, neutralita a nepresadzovanie militarizácie, práva zamestnancov a verejné služby a vplyv Zmluvy na rozvojový svet. Je potrebné sa nimi zaoberať.
Európsky projekt je dnes prostredníctvom reakcie na výsledok hlasovania v Írsku podrobený demokratickému testu. Načúva ľuďom, rešpektuje ich demokratické želania, alebo mu sú jeho občania cudzí a na vyššie spomenuté skutočnosti nedbá?
Podľa mňa musí zvíťaziť demokracia. Musíme počúvnuť to, čo nám povedal írsky ľud. Musíme prestať s vyjadreniami o tom, ako sa ich zbaviť, alebo napredovať bez nich, o tom ako ich izolovať alebo obviňovať. Musíme pozorne a pokojne počúvať čo nám dal írsky ľud najavo, musíme vypočuť problémy, na ktoré poukázal z hľadiska neutrality a otázky militarizácie Európy ako takej, z hľadiska demokracie a hlasu Írska a ostatných malých európskych národov, z hľadiska práv zamestnancov a verejných služieb a sociálnej Európy.
Musíme vypočuť všetko, čo som uviedla. Teraz musíme využiť príležitosť a komunikovať s írskou vládou, počúvať írsky ľud a načrtnúť spôsob napredovania a text, s ktorým budú v budúcnosti všetci spokojní.
Kathy Sinnott
Vážený pán predsedajúci, počas kampane som sa stretla prevažne s dvoma postojmi. Prvým bol všeobecný dojem, že rozhodovanie sa ešte viac vzdialilo občanom v prospech nedostupnej byrokracie. Druhý, možno vážnejší postoj sa týkal straty hodnôt. Presnejšie, ich zmeny.
Írsko sa pýšilo kresťanskými hodnotami, zistilo však, že sa z neho stáva materialistický štát. Od piatku vládne značné sklamanie z našej krajiny. Je to podobný pocit ako urážka. Stalo sa vlastne to, že Írsko povedalo Lisabonskej zmluve rozhodné "ďakujem, neprosím".
Ak je reakciou na demokratickú vôľu ľudu pobúrenie, aké som sledovala počas posledných piatich dní, niečo nie je v poriadku. Nenechajme sa zmiasť: Írsko je proeurópske. Na rozdiel od vás sme presvedčení, že tento projekt stratil svoje smerovanie. Stratil svoje zameranie na čosi, čo potrebuje najviac, na demokraciu, a zabudlo sa na jediných, na ktorých záleží, na občanov.
Takže skôr, ako sa pokúsite obísť naše demokratické rozhodnutie, položte si dve otázky. Prvú: skutočne veríte, že táto Zmluva by prešla referendami vo zvyšných 26 krajinách? A druhú: je vyhrážanie sa krajine za to, že je demokratická, demokratickým činom?
(potlesk)
Frank Vanhecke
- (NL) Vážený pán predsedajúci, čím ďalej tým viac európskych mandarínov sa správa ako nejaký druh politických autistov, úplne izolovaných od vonkajšieho sveta, od občanov, ktorým, ako tvrdia, slúžia. Teraz tvrdia, že malé Írsko nemá právo odporovať nejakej európskej zmluve, ktorú možno čoskoro ratifikuje 26 z 27 členských štátov. Koľká arogancia! Nakoniec povedalo "nie" iba Írsko, pretože len ono dostalo šancu vyjadriť sa. Všetci dobre vieme, že lisabonskú príšeru, ktorá sa ako frankensteinovská obluda zrodila z od počiatku nevydarenej Zmluvy o Ústave pre Európu, by hromadne odmietli voliči v takmer všetkých ostatných členských štátoch za predpokladu, že by mali túto možnosť. Výsledok demokratického hlasovania je v mene demokracie vypískaný a odmietnutý. Sme na najlepšej ceste k totalitnému euronacistickému štátu.
Alojz Peterle
(SL) Rozhodnutie írskeho ľudu bolo demokratické a my ho rešpektujeme. Nie je potrebné žiadať nás, demokratov, aby sme ho rešpektovali. O tom niet pochýb, avšak samotný rešpekt nestačí, musíme si uvedomiť následky a musíme v írskom a v európskom kontexte pochopiť, prečo sa väčšina jedného z najúspešnejších členských štátov Európskej únie obrátila proti Zmluve, ktorú minulý rok hlavy štátov alebo vlád vrátane Írska, podpísali so zámerom poskytnúť účinnú spoločnú reakciu na zložité nové výzvy týkajúce sa životného prostredia, energie, migrácie či zdravia.
Súhlasím, že by sme si mali nechať čas na úvahy, nie však v súvislosti s pokračujúcou ratifikáciu. Pokračujúca ratifikácia si nevyžaduje ďalšie úvahy a je potrebné neprerušovať ju. Týka sa to nielen Írska, ale celej súčasnej Európskej únie, a tiež budúcnosti Európy, ktorá ešte nie je úplne jednotná. V tejto súvislosti blahoželám slovinskému predsedníctvu ku všetkým jeho úspechom týkajúcim sa približovania krajín západného Balkánu, predovšetkým však k dohodám o stabilizácii a pridružení so Srbskom a Bosnou a Hercegovinou. Musíme sa tešiť každému pokroku v duchu európskej perspektívy a musíme odstrániť všetky zdroje vzniku konfliktov, čo nám práve európska perspektíva umožňuje. Odporúčam, aby sme boli neúnavní.
Dúfam že víťazstvo proeurópskych síl v Macedónsku pomôže Rade pri rozhodnutiach o začatí rokovaní s touto krajinou, ktorá už je kandidátskou a na členstvo už čaká dlhú dobu. Dúfam aj, že nová macedónska vláda, ktorá dostala silný mandát, využije túto politickú dôveru, ktorá posilní pokrok smerom k otvoreniu rokovaní.
Jo Leinen
(DE) Vážený pán predsedajúci, zajtra by som od Európskej rady rád počul jasnú sebakritiku za svoje opovrhnutiahodné zlyhanie v súvislosti s komunikáciou a informovaním ľudí o tejto novej európskej Zmluve. Je skutočne zarážajúce, že vlády rokujú o zmluvách a dokonca podstupujú prepracované ceremoniály ich podpisovania, a potom sa vrátia späť do svojich hlavných miest a nevenujú im už ani myšlienku. A to je hlavným dôvodom rozruchu, ktorý sme zažili v minulosti a ktorý zažívame aj dnes v súvislosti s Írskom.
(potlesk)
Rád by som videl, že sme sa poučili: Rada musí nakoniec upustiť od svojej taktiky blokovania a podnietiť spolu s Komisiou a Parlamentom spoločnú stratégiu komunikácie alebo PR, aby sme občanom umožnili pridať sa k nám na ceste do Európy a nenechávali ich stáť na krajnici. V súčasnosti sa tieto inštitúcie správajú ako rodičia, ktorí privedú na svet dieťa, a potom ho odvrhnú a zabudnú naň. Podobný prístup je jednoducho neprijateľný. Musíme znášať následky, to znamená upevňovať spoločnú komunikačnú a informačnú politiku, ktorá je tiež súčasťou demokratického procesu. To je základom demokracie, toho, že ľudia rozumejú Európe a vidia, že do tohto procesu patria.
Ochotne si vypočujem odkaz ľudu Írska, avšak keď nám pani Sinnot, podobne ako včera povie, že väčšina voličov jedného mesta hlasovala proti Zmluve preto, že sa v ňom stavia spaľovňa odpadov a že máme zákon, na základe ktorého sa vyžaduje spaľovanie odpadov, potom sa skutočne zadivím nad tým, čo má tento problém s Lisabonskou zmluvou spoločné. Počuli sme veľa podobných argumentov a musíme otvorene podotknúť, že nie všetky sú opodstatnené a hodné úvahy.
Musíme porozmýšľať nad novým modelom ratifikácie európskych zmlúv. Svoje názory musí mať možnosť vyjadriť každá krajina, a dúfam, že Snemovňa lordov dnes Zmluvu ratifikuje a vyšle jasný signál, že proces pokračuje.
Andrew Duff
Vážený pán predsedajúci, britský parlament dnes popoludní vo Westminsteri zavŕši proces ratifikácie Lisabonskej zmluvy. Bude to povzbudzujúce, keď si zajtra prečítame noviny a uvidíme, že Británia nakoniec povedala Európe "áno". Z hľadiska opätovného získania morálnej autority a politickej dôveryhodnosti pôjde o dôležitú skutočnosť, ktorá by mala pomôcť Írsku nájsť nový konsenzus založený viac na veritas a menej na libertas.
Je zvláštne, že pán Farage a jeho pravicové "jednotky" v Parlamente uprednostňujú to, aby v mene a namiesto britského zvrchovaného parlamentu rozhodlo referendum v inej krajine. Táto skutočnosť len potvrdzuje môj názor, že plebiscit je formou demokracie, ktorá je vhodná snáď pre revolučné okolnosti, avšak úplne nevhodná pre kvalifikované a obozretné rozhodnutia o úplnej revízii Zmluvy. A práve preto musí tento Parlament pomáhať Rade pri šírení obsahu Lisabonskej zmluvy.
Ian Hudghton
Vážený pán predsedajúci, Lisabonská zmluva je mŕtva. Bez jednomyseľnosti je to jednoducho právnou skutočnosťou. Nielen írski voliči, ale aj tí vo Francúzsku a v Holandsku s ňou alebo s jej dvojčaťom nesúhlasili.
Aby sme znova získali dôveru svojich národov musíme urobiť viac ako len preznačiť a premenovať lisabonský text a pokúsiť sa presadiť ho. Novú Zmluvu bolo veľmi ľahké zosmiešniť a veľmi zložité vysvetliť. Z uvedeného dôvodu to tí, ktorí pripravovali v jednotlivých krajinách v rámci referenda kampane za jej ratifikáciu, nemali jednoduché.
Veľa zmien, ktoré sa v tejto Zmluve vyskytli, bolo dobrých, dokonca potrebných, avšak formulovaných takým nejasným, nezrozumiteľným jazykom, že mu nemohol rozumieť takmer nikto.
Rozhodnutie o pokračovaní ratifikácie a o jej spôsobe je na ďalších ôsmich členských štátoch, myslím si však, že by bolo veľmi potrebné, keby sa napríklad Spojené kráľovstvo rozhodlo pre referendum a ukázalo nám, že máme dôveru ľudí a že môžeme s procesom pokračovať.
Mario Borghezio
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, ak je írske referendum nepodstatné a bezvýznamné, načo sa potom uskutočňovalo? Načo sa rozhodlo o tejto možnosti plebiscitu, ako sme počuli?
Skutočnosť, že parlament odmietne možnosť a dôležitosť umožniť ľuďom úplne slobodne sa vyjadriť, ako to urobili Íri, je závažná. Toto hlasovanie skrátka predstavuje vyberaný náhrobok vyhliadok európskeho superštátu ozdobený keltským krížom, ku ktorému majú naši obyvatelia taký odpor. Nepáči sa im zapredanie politickej a menovej nezávislosti.
Máme tu situáciu, ktorá dáva nádej tým z nás, ktorí, podobne ako Íri, pevne veria v Európu národov a regiónov. A preto aj my v Padánii žiadame referendum aj napriek tomu, že z právneho hľadiska je v súčasnosti Zmluva samozrejme zamietnutá, zahubená. Zahubil ju ten neuveriteľný proces schvaľovania zmluvy, ktorá ovplyvní budúcnosť našich národov, hlasovaním v parlamente, bez ľudí, bez občanov.
Našťastie existuje slobodný národ, ktorý má vo svojej DNA zmysel pre vlastnú slobodu. Tá sila možno pochádza z toho, že o ňu musel v minulosti bojovať. Je čas uviesť význam tohto hlasovania na pravú mieru. Hovorí bruselským eurokratom, ktorí chcú vybudovať superštát vzdialený záujmom a dušiam našich občanov: "čo je veľa, to je veľa". My v Padánii sa dnes cítime byť Írmi.
Vladimír Železný
(CS) Vážený pán predsedajúci, pán Schulz, predseda socialistov na nás, občanov malých členských štátov, najmä na Írov a Čechov, po írskom referende brýzga s typickou nemeckou veľmocenskou aroganciou. Myslí si, že ak také malé krajiny blokujú spoločný proces reforiem, musíme si položiť otázku, či tieto štáty chcú ostať v Únii alebo nie. Dovoľte mi ubezpečiť vás, pán predsedajúci (a odkážte to aj pánovi Schultzovi), že teraz, keď Íri zabili tento chorý výplod nemeckého predsedníctva, ktorý sa nazýva Lisabonská zmluva, Česi ho s radosťou pochovajú a zároveň ostanú členským štátom. Pochovajú ju už len preto, lebo obsahuje Chartu a po prvý krát po 60 rokoch otvára cestu k reštitúcii sudetonemeckého majetku a k revízii nie takzvaných Benešových dekrétov, ale skôr spravodlivého výsledku druhej svetovej vojny. Pochovajú ju aj preto, lebo pripravuje malé členské štáty o právo veta a zvyšuje hlasovacie práva Nemecka z 9 hlasov na 18. Pán Schultz by urobil lepšie, keby si položil otázku, aký by bol výsledok referenda o Lisabonskej zmluve v Nemecku. Blahoželám Írom a nám všetkým.
Jana Bobošíková
(CS) Dámy a páni, jediným demokratickým a čestným riešením je priznať, že Lisabonská zmluva je mŕtva a že bola slepou uličkou. Hlavy štátov by zajtra mali konečne vziať na vedomie, že politika v demokracii nevzniká nad paštétami v klimatizovaných sálach a konečne prestať riadiť z Bruselu životy ostatných ľudí. Írske referendum dalo jasne najavo, že ľudia si neprajú prijímať rozhodnutia zhora a aroganciu elít Únie. Rada musí sprístupniť rozhodovací proces verejnosti a musí prestať podvádzať občanov. Nedokážeme sa poučiť z vlastnej histórie? Politické elity si skutočne prajú, aby po všetkých tých krvavých udalostiach 20. storočia rozhodovali veľké štáty o menších? Nestačilo niektorým premiérom a prezidentom, že prežili značnú časť svojho života v totalitnom režime?
Dámy a páni, Rada by si zajtra mala zopakovať základné veci. Prečo Únia vznikla a na akých hodnotách sa stavala. Mala by rešpektovať právo a pravidlá a okamžite prehlásiť ďalšiu ratifikáciu mŕtvej Lisabonskej zmluvy za úplne zbytočnú.
Avril Doyle
Vážený pán predsedajúci, ak sa na mňa dívate preto, aby som objasnila výsledok írskeho referenda o Lisabonskej zmluve, dívajte sa inam, Ja to nedokážem. Avšak aj napriek tomu, že som veľmi nespokojná s týmto výsledkom, jedným som si istá: Musíme ho prijať ako demokratickú vôľu ľudu a rešpektovať ho.
Aký prevrat pre učebnice histórie. Pozerám sa za seba a vidím pestrofarebnú skupinu svojich extrémne pravicových britských kolegov. K dokonalosti im nechýbajú ani Jim Allister a ten pochybný britský kriminálnik. Všetci sú oblečení v zelených tričkách a žiadajú o rešpekt v súvislosti s hlasovaním Írov.
(protesty zo strany niektorých členov skupiny IND/DEM)
Aké odlišné by boli učebnice histórie keby britskí kolegovia vždy rešpektovali výsledok hlasovania Írov! Všetko mohlo byť úplne inak! Koľko životov sa mohlo zachrániť! Tento krok vítam! Aj keď už je neskoro! Všetci musíme rešpektovať výsledok írskeho hlasovania.
(protesty v zadných radoch)
Za mrežami mal dostatok času na tréning, snáď by teraz mohol na chvíľu stíchnuť...
(potlesk)
Jedna z írskych poslankýň tohto Parlamentu, ktorá už dnes dostala slovo, rozdávala počas kampane letáky, na ktorých bola striekačka. Možno práve ona by mohla tomuto Parlamentu povedať, kde je v Lisabonskej zmluve reč o eutanázii, kde sa v nej hovorí o interrupciách, prostitúcii, rozhodnutí o dani z príjmu právnických osôb, alebo ohrození írskej neutrality. Očakávam pravdu.
Je potrebné, aby írska vláda triezvo zanalyzovala výsledok, zistila, čo presne v texte Zmluvy bolo príčinou záporného výsledku hlasovania voličov a aby poskytla odpovede prijateľné nielen pre odmietavých voličov v Írsku, ale aj pre vlády všetkých ostatných členských štátov a ich občanov, ktorí majú podľa mňa rovnaké právo vyjadriť sa a dať najavo svoje stanovisko. Musíme rešpektovať aj ich.
Na skutočné obavy írskych voličov je žiaduca premyslená reakcia, nesmieme však uchlácholiť extrémistov. Dúfam, že keď sa situácia upokojí, moji kolegovia budú súhlasiť, že dvojrýchlostná Európa nie je odpoveďou, ale začiatkom konca našej Únie, najúspešnejšieho demokratického mierového projektu našich čias.
Strach sa vždy šíril ľahšie ako nádej. Slávny írsky politik, jeden z nás, James Dillon, raz povedal: "Pochybujem o tom, či pravda vôbec niekedy predčí správne podané a dostatočne často zopakované klamstvo." Nepredčila ho. Pri rozlišovaní skutočnosti a fikcie v mysliach značnej časti našich voličov sme aj napriek úctyhodným snahám vedúceho pre voľby, pána Gaya Mitchella a mojich kolegov, zlyhali. Riešenie je teraz len na našom novom pánovi premiérovi, ktorého začiatok nebol najšťastnejší.
(potlesk)
Richard Corbett
Vážený pán predsedajúci, o výsledku írskeho referenda nestačí len počúvať, musíme sa k nemu vyjadriť a stráviť ho. Avšak ako už bolo povedané, musíme počúvať aj ostatných 26 krajín, výsledky ich rozhodnutí a obavy, ktoré môžu počas ratifikácie vyjadriť. A potom sa musíme postaviť obrovskej výzve a preklenúť priepasť.
Ak dosiahneme 26 ratifikácií a jedno odmietnutie, nebude ani neprimerané ani nedemokratické požiadať krajinu, ktorá ratifikáciu odmietla, či by nezvážila možnosť prispôsobiť sa balíku reforiem, nezrevidovala ho, lepšie ho vysvetlila a snáď radšej našla spôsob nového kompromisu než zablokovala reformu. Na tomto postupe nie je nič neprimerané ani nedemokratické. Koniec koncov, aj niektorí z agitátorov za odmietnutie ratifikácie v Írsku pripustili, že ich zámerom bolo znova rokovať a dosiahnuť lepšiu dohodu.
Istí ľudia, a počuli sme to aj tu, v Parlamente, majú v úmysle počúvať len jednu stranu, len tie odpovede, ktoré chcú počuť, a ktoré znejú "nie". My chceme počúvať obe strany, a potom nájsť riešenie, ktoré by bolo prijateľné pre všetkých 27 krajín. Tejto výzve sa musíme postaviť všetci.
Marielle De Sarnez
(FR) Vážený pán predsedajúci, keď ľudia povedia v súvislosti s budúcnosťou Európy "nie", nikdy nejde o druhoradú záležitosť. Nemôžeme a nesmieme toto "nie" ignorovať. Naopak, musíme sa mu postaviť tvárou v tvár a pokúsiť sa na neho reagovať.
Podľa mňa sa musíme zaoberať dvoma otázkami. Prvá sa týka demokracie. Občania od Európy očakávajú, že im zabezpečí zrozumiteľnosť, viditeľnosť, pochopenie, vysvetlenia, vzdelanie a podporu. Táto otázka sa týka všetkých, nielen národných vlád. Platí to aj pre európske inštitúcie, predovšetkým pre Komisiu a Radu. To je prvá otázka.
Druhá sa týka významu Európy, jej duše, a ako práve poznamenal Martin Schultz, jej raison d'être. Prečo sme vybudovali Európu? Dôvody nemožno zminimalizovať len na záležitosti trhu. Nevybudovali sme Európu len pre samotnú konkurencieschopnosť, sme spolu pre hodnoty, máme projekt spoločnosti, máme model spoločnosti, hospodársky, sociálny, trvalo udržateľný, ľudský, a tento model si vyžaduje, aby sa ho niekto chopil, pokračoval v ňom a hájil ho. To naši spoluobčania očakávajú.
Od dôb Rímskej zmluvy sa svet značne zmenil. Musíme začať od piky a položiť nové základy európskeho projektu tak, aby reagoval na krízy, ktorým v súčasnom období čelíme, na krízu finančnú, potravinovú a energetickú. Zároveň však musí reagovať na značné problémy, ktorým je potrebné čeliť. Ako vytvoríme, ako dosiahneme rast, ktorý je kvalitnejší, trvalejšie udržateľný a spravodlivejší? Ako znížime mieru nerovnosti v spoločnosti? Ako dosiahneme vo svete novú rovnováhu? Ako zmeníme svoju politiku týkajúcu sa rozvojových krajín a predovšetkým vo vzťahu k ich sebestačnosti?
Musíme si tieto otázky zodpovedať a myslím si, že v súčasnosti má Európa, viac ako kedykoľvek predtým, poslednú možnosť vrátiť sa k politike.
Mogens Camre
. - (DA) Vážený pán predsedajúci, popredný populárny dánsky podnikateľ napísal do včerajšieho vydania novín Berlingske Tidende nasledujúce riadky: "Európania plne podporujú medzinárodnú politickú spoluprácu a globálnu zodpovednosť. Keď občania Európy vyjadria podporu demokracie na vnútroštátnej úrovni, podporujú samozrejme aj demokraciu v európskom kontexte a práve túto skutočnosť si neuvedomujú". Opakovane nás uisťovali, že Lisabonská zmluva nemôže nadobudnúť platnosť, ak ju odmietne čo i len jedna krajina. Čo však pán Pöttering uviedol vo svojom vyhlásení z 13. júna?
(DE) 'Odmietnutie Zmluvy jednou krajinou neznamená, že ratifikácie, ktoré prebehli už v 18 krajinách EÚ, nebudú platné."
- (DA) V dobe absolutizmu sa schádzali králi a cisári, aby sa dohodli na vzájomnom rozdelení moci. Tá doba sa vrátila. Princ Pöttering, cisár Barroso a vládcovia ich vazalských štátov sa rozhodli, že na občanoch Európy nezáleží. Dvadsiatim šiestim krajinám sa referendum nepovolilo a ukázalo sa, že hlasovanie v jedinej krajine, ktorej sa umožnilo, v Írsku, neznamená nič. Únia nemá všeobecnú podporu.
Hanne Dahl
(DA) Vážený pán predsedajúci, Íri minulý piatok povedali "nie" Lisabonskej zmluve, úbohej kópii Zmluvy o Ústave pre Európu, ktorú odmietli aj Francúzi a Holanďania. Predseda Komisie aj napriek tomu tvrdí, že v ratifikácii sa má pokračovať. Povedali nám, že skepticizmus jednej krajiny nemôže brzdiť rozvoj. Objavujú sa tvrdenia, že problém je v Íroch. Je to však inak. Nejde o priepasť medzi Írmi a Európou, ale medzi ľuďmi a hlavami štátov alebo vlád Európy. Nie je to priepasť medzi niektorými európskymi krajinami a zvyškom Európy. Francúzsko, Holandsko a Írsko nemajú v úmysle brzdiť rozvoj, ide im len o rozvoj iného druhu. Prečo je také ťažké pochopiť to? Čo sa týka pána Schultza, povedala by som mu: "Hanbite sa." Prirovnávate tých, ktorých nazývate protieurópskymi, k fašistom, fašistická je však vaša rétorika. Tvrdíte, že antieurópania pobehovali hore-dolu a agitovali. Netreba obzvlášť rozvinuté historické povedomie, aby si človek spomenul, čo sa v minulom storočí hovorilo o černochoch. Je to potupné! Hanbite sa!
Andreas Mölzer
(DE) Vážený pán predsedajúci, írsky ľud povedal Zmluve "nie". Grandi EÚ na oplátku nahnevali Írov tým, že predvolali ich premiéra pred Európsku radu, aby podal správu o ich nesprávnom chovaní. Tento krok je detinský a nehodný zakladateľov európskej vízie. Ešte krátkozrakejšia je však požiadavka na vylúčenie Írska alebo pokus o pretlačenie Zmluvy. Ak budeme referendum opakovať, kým nedosiahneme žiadaný výsledok, obrazu Európy skutočne spôsobíme nenapraviteľnú ujmu.
Od roku 1990 sa v Európe uskutočnilo 290 referend. Žiadne z nich však netýkalo takých zásadných otázok ako je napríklad pristúpenie Turecka alebo zavedenie eura. A v súčasnosti sa nedostaneme k slovu v súvislosti s takou dôležitou otázkou, akou je Lisabonská zmluva. Bruselské chápanie demokracie, pri ktorom sa od občanov jednoducho očakáva, že budú vychvaľovať rozhodnutia EÚ alebo hlasovať za to, čo EÚ schvaľuje, v skutku pripomínajú Sovietsky zväz. EÚ by miesto pohoršovania mala prijať írske "nie" také, aké je, ako šancu pre nový smer, pre politiky zamerané na ľudí a na občanov Európy.
Elmar Brok
(DE) Vážený pán predsedajúci, pán Martin Schultz bol táký láskavý a poukázal na to, že do skupiny PPE-DE patrí skutočne veľa hláv štátov. Uvedená skutočnosť dokazuje, že naša skupina má bližšie k občanom, a z toho dôvodu vyhráva voľby častejšie. Pravdou však je, že existuje mnoho znakov poukazujúcich na skutočnosť, že musíme nájsť rovnováhu medzi hospodárskou a sociálnou politikou.
Plne rešpektujem výsledok írskeho referenda. Nerešpektujem však skutočnosť, že istí ľudia z ľavice i pravice spustili lživé kampane s cieľom zavádzať ľudí a poštvať ich proti zjednotenej Európe, jednotnej Európe, ktorá je najúspešnejším projektom v histórii tohto kontinentu, projektom, ktorému sa podarilo dosiahnuť mier, slobodu a prosperitu.
(potlesk)
Musíme si uvedomiť, že takáto Európa prináša určité výhody predovšetkým menším národom. Sedia s nami za jedným stolom, majú kreslá v tomto Parlamente a o ničom v Európe nemožno rozhodnúť bez ich súhlasu. V minulosti mohli veľké národy prevalcovať menšie. A to je rozdiel. V našej Európe sú všetky národy rovné, pán Farage, a práve to sa vašimi britskými imperialistickými myšlienkami snažíte zničiť!
Aby rozširovanie prebiehalo účinne a aby sme uzavretím demokratickej priepasti a posilnením národných parlamentov dosiahli vyššiu mieru demokracie, potrebujeme túto Zmluvu. Potrebujeme ju, aby sme zaručili doložku subsidiarity a umožnili zvládať výzvy budúcnosti, počnúc energetickou krízou a končiac organizovaným zločinom a aby sme boli schopní reagovať na ceny potravín a ropy a podobné výzvy. Ak sa nevyzbrojíme nástrojmi, ktoré nám poskytuje Lisabonská zmluva, predovšetkým týkajúcimi sa sociálnych práv, najmä Chartou základných práv a "sociálnou doložkou", v ktorej sa uvádza, že pri určovaní a zavádzaní všetkých politík je potrebné zaoberať sa sociálnymi otázkami, všetko vyššie spomínané zničíme.
Zmluvu môže v súčasnosti ratifikovať dvadsať šesť členských štátov a podujali sa na to všetky z nich. Práve Spojené kráľovstvo ma naučilo, že v zastupiteľskej demokracii môže za ľudí hovoriť parlament a ja nedovolím Strane za nezávislosť Spojeného kráľovstva zničiť to, čo ma táto krajina naučila. Spomínaných 26 členských štátov má možnosť ratifikovať Zmluvu prostredníctvom parlamentného postupu a keď sa tento postup podarí doviesť do úspešného konca, majú írski občania možnosť prehodnocovať ich stanovisko. Od Írska budeme očakávať isté návrhy s cieľom zachovať súdržnosť Spoločenstva 27 členských štátov, pretože by som nerád videl rozdelenú ani oklieštenú Európu. Chcem Európu, ktorá ostane úniou 27 navzájom si rovných štátov, a práve preto podporujem Lisabonskú zmluvu.
Proinsias De Rossa
Vážený pán predsedajúci, nie som taký diplomat ako väčšina mojich kolegov v tomto Parlamente. Skutočnosťou je, že pravdivosť írskeho referenda zmarili lži, prekliate lži a štatistiky.
Lisabon nie je mŕtvy. Aj napriek tomu je však voľba Írska zvrchovaným rozhodnutím írskeho ľudu. Jediný ľud, ktorý môže rozhodnutie o tejto Zmluve zmeniť, je írsky.
Či k zmene dôjde, závisí od diskusií medzi vládou Írska a ostatnými 26 hlavami štátov, ktoré sa začnú zajtra. Nemáme čarovný prútik. Na závery potrebujeme čas.
Navrhujem nový termín ratifikácie Lisabonu. Myslím, že ak ho určíme na obdobie pred európskymi voľbami, pôjde o rozumný cieľ.
Ak írsky ľud nebude spokojný so žiadnou formou Lisabonskej zmluvy, na ktorej sa so zvyškom Európy dohodneme, Írsko nebude mať inú možnosť, než znova prerokovať svoj vzťah k Únii.
A to by bol pre našu krajinu katastrofický smer. Ak Európa stratí Írsko, nestratí veľa, avšak ak Írsko stratí Európu, stratí všetko.
Celosvetové výzvy, ktorým všetci v tomto premenlivom a vzájomne prepojenom svete čelíme, sú zrejmé: klimatické zmeny, demografické zmeny, migrácia a energetická kríza, hlad a chudoba, ktoré zabíjajú milióny ľudí, neistota ľudí, medzinárodný zločin a nakoniec kríza identity prakticky v každom z našich členských štátov. Nemožno ich vyriešiť tak, že členské štáty sa uzatvoria pred svetom a budú dúfať, že problémy sa vytratia samé od seba.
Záverom by som rád naliehavo požiadal Európu, aby preukázala konkrétnu schopnosť zabezpečiť podmienky pre dôstojný život a prácu. Posilní tak našu jednotu a solidaritu a prinesie kladné riešenie tejto krízy.
(potlesk)
Gunnar Hökmark
Vážený pán predsedajúci, zamyslite sa. Vari verí niekto v tomto Parlamente, že keby Íri hlasovali za Zmluvu, mali by sme tu tie zelené tričká s nápisom "Rešpektujte írske referendum?" Pravda je taká, že nerešpektujú ani Írov, ani demokraciu. Rešpektujú len "nie", a to už je dosť neobyčajné.
Keď do Európskej únie vstupovalo Švédsko, mala 12 členských štátov. Bolo to v roku 1995. Dnes ich má 27. Je to zmena a myslím, že len málokto by si dovolil spochybniť skutočnosť, že Európa sa vďaka tomuto rozšíreniu a významnému rozvoju veľmi, veľmi zlepšila. Dnes, keď diskutujeme o írskom referende, môžeme poznamenať, že tí, ktorí boli po celý čas odmietaví, nemali pravdu a ukázalo sa, že správne konali tí, ktorí obhajovali rozvoj Európskej únie.
Preto pokračujme v smere, vďaka ktorému sme dosiahli výsledky a pokračujme vytrvalo, s víziou, demokraticky a s rešpektom voči všetkým členským štátom. S procesom ratifikácie pokračujme vo všetkých členských štátoch demokraticky, rešpektujme však rozhodnutie každého z nich a nezabúdajme ani na vytrvalosť. Musíme napredovať a brať do úvahy trh s energiou, vnútorný trh a dosahovanie lepších výsledkov vo všetkých oblastiach a zároveň musíme pochopiť, že ak chceme pokračovať vo víziách a rozvoji, vďaka ktorým sme dosiahli to, čo máme, Zmluva z Nice nestačí. Robme preto pokroky a buďme Európou, ktorá hovorí "áno". Pamätajme na to, že ľudia, ktorí hovorili "nie", nedosiali v tejto Európe nič.
(potlesk)
Borut Pahor
(SL).Táto diskusia nie je ničím novým. Podobná prebehla, keď francúzski a holandskí voliči odmietli Zmluvu o Ústave pre Európu a v tom čase nás Komisia a Rada uistili, že proces ratifikácie bude pokračovať, avšak potom obe inštitúcie spolu s naším Parlamentom podľahli pokušeniu zastaviť ho.
Dnes som aj napriek rešpektovaniu rozhodnutia írskych voličov za to, aby sme proces ratifikácie nezastavovali a aby sme ho zavŕšili. Myslím si, že v tomto prípade bude jednoduchšie nájsť riešenie ako Lisabonskú zmluvu prijať, ako ešte raz podľahnúť pokušeniu a pre jedno referendum proces zastaviť.
Po druhé, je tu niečo, čo musí byť nad slnko jasnejšie. Medzi domácou politickou elitou v národných kruhoch, v Európskej únii a medzi väčšou časťou našich občanov existuje obrovská priepasť v chápaní dôležitosti Európskej únie. Musíme si položiť otázku, či by Parlament, Rada a Európska komisia nemohli urobiť pre preklenutie tejto komunikačnej priepasti viac a či by nemohli znova inšpirovať našich ľudí európskou myšlienkou.
Myslím si, že okrem plánovaných bodov diskusie na zajtrajšej Rade, ktoré pripravilo slovinské predsedníctvo a ktoré oceňujem, je potrebné doplniť rokovanie o novej komunikačnej stratégii dialógu medzi občanmi a Európskou úniou nielen vo vzťahu k zavŕšeniu procesu ratifikácie Lisabonskej zmluvy, ale aj vo vzťahu k iným otázkam.
(potlesk)
Íñigo Méndez de Vigo
Vážený pán predsedajúci, dnes tu hovoríme o rešpekte a niet pochýb, že výsledok referenda uskutočneného v Írsku, v ktorom niektorí s Lisabonskou zmluvou súhlasili a iní ju odmietli, musíme rešpektovať.
Myslím, že budeme všetci súhlasiť s potrebou rešpektu voči ostatným krajinám, a teda aj s pokračovaním ratifikácie. Chcem však hovoriť o rešpektovaní demokracie a chcem dať jasne najavo, že schválenie občanmi má rovnakú váhu ako schválenie parlamentom, presne tú istú váhu. Musíme mať na pamäti prvé "r": rešpekt.
Druhé "r" predstavuje reflexia. Musíme sa zaoberať príčinami, ktoré viedli k zápornému výsledku írskeho referenda, musíme vyvinúť úsilie s cieľom objasniť prečo je Lisabonská zmluva lepšia ako súčasné zmluvy a musíme použiť fakty a čísla.
Musíme ľuďom vysvetliť, že rovnako ako írsky kôň, ktorý pred pár dňami vyhral súťaž Epsom Derby, a ktorý sa volal New Approach, je aj Lisabonská zmluva "novým prístupom", ktorý Európa potrebuje, aby poskytla svojim ľuďom pridanú hodnotu.
Tretím "r" je riešenie. Musíme nájsť riešenie a z tohto hľadiska mi dovoľte objasniť, že niektorí z odporcov použili vražedný a hanebný argument. Tvrdili: "Hlasujte proti, a potom ešte raz prerokujeme Lisabonskú zmluvu a získame pre Írsko výhody."
Na tomto mieste by som dal rád jasne uviedol, že Európa je spoločenstvo práv, v ktorom vládne duch spoločnosti, a v ktorom je potrebné rešpektovať jej rozhodnutia. My v Európskom parlamente dávame jasne najavo, že o Lisabonskej zmluve sa znova rokovať nebude. Európania a tento Parlament sú presvedčení, že pre pokrok Európy je tento bod dôležitý. Tí z nás, ktorí sú za Zmluvu, chcú budovať na tom, čo sme už dosiahli.
Pýtam sa teda, akú možnosť predložia tí, ktorí sú proti? Bol by som rád, keby mi ju objasnili.
Bernard Poignant
(FR) Vážený pán predsedajúci, je 18. jún a mňa ako Francúza veľmi rozhorčil hlas z Londýna: vytrvať, pokračovať, zachovať a nikdy sa nevzdať. Slovo "veto" sa rovnako ako slovo "hlas" skladá zo štyroch písmen, avšak ostatní nemajú právo veta, a teda musíme pokračovať. Uvedomme si, že od pádu Berlínskeho múru je to šieste neúspešné referendum z deviatich. A to vyvoláva otázky.
Hovorí sa, že Európa nie je dostatočne sociálna. Nikdy nebude dostatočne sociálna. Nie je dostatočne demokratická, preto ostane nedokonalá. Je príliš byrokratická, vždy tu budú technici a vedci, ktorých nazývame technokratmi. Myslím, že Európa zažíva veľkú krízu svojej identity. V minulosti to bolo jednoduchšie. Dnes je Európy všade trocha priveľa, už si nie je istá svojim významom, svojou históriou, svojim osudom a práve s tým sa musíme popasovať. Na to potrebujeme schopných vodcov a z tohto hľadiska je to akosi na nás.
(potlesk)
Stefano Zappalà
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, zdá sa mi, a obaja, pán úradujúci predseda a pán predseda Barroso to potvrdili, že zajtrajšie stretnutie Európskej rady má skutočne v programe veľa bodov. Nielen výsledok írskeho referenda.
Táto otázka však zjavne bola predmetom takmer celej dnešnej raňajšej rozpravy. Ide o závažnú otázku. Uviedlo a analyzovalo sa veľa príčin konania Írov. Od úspechu referenda ich vlastne delilo len málo.
Uviedlo sa veľa dobrých poznámok, som však presvedčený, že musíme konať prakticky a zistiť, prečo bol ohlas Írov taký, aký bol a rozhodnúť sa, ako postupovať ďalej. Opakujem, že odznelo veľa dobrých poznámok, myslím si však, že odpoveď tkvie v skutočnosti, že občania Európy majú málo informácií. Je to vina všetkých. Je treba viniť všetkých, je treba viniť vlády. Vo všeobecnosti bolo povedané, a ja s tým len súhlasím, že ak sa nám darí, je to zásluha vlád, ak však niečo nefunguje alebo máme dôvody na kritiku, vinníkom je vždy Európa. Taká je pravda.
Nikto však nikoho nenúti, pán predseda Rady a pán predseda Komisie, aby v Európe ostával. Podľa mňa musíme výsledok írskeho referenda rešpektovať. Rovnako je však potrebné rešpektovať želanie zvyšných 26 štátov. V súčasnosti 18, ale čoskoro všetkých 26. Nikoho nemožno nútiť, takpovediac, ostať v klietke, ak to on sám nechce. Európa musí napredovať, nemôže stagnovať.
Končím, pán predsedajúci. Myslím si, že Európska rada musí zajtra prijať jasné rozhodnutie týkajúce sa novej stratégie. Hlavy štátov a vlád majú túto možnosť. Bude to nová stratégia, v rámci ktorej môžu na palube ostať tí, ktorí majú záujem, Európa však musí v súlade so všeobecnými záujmami napredovať.
Gary Titley
Vážený pán predsedajúci, predpokladám, že vedúci predstaviteľ Strany za nezávislosť Spojeného kráľovstva je podvodníkmi taký posadnutý pre dôverný vzťah jeho strany k podvodom a podvodníkom.
Aby som sa vrátil k hlavnému bodu rozpravy, je samozrejmé, že Lisabonská zmluva nemôže nadobudnúť platnosť 1. januára, ako sme dúfali. Musíme počkať, kým nám írska vláda neoznámi, ako by sme mali podľa nich ďalej postupovať. Avšak medzitým by mali ostatné štáty uplatniť svoje zvrchované právo ratifikovať Zmluvu. Členský štát, ktorého občanom som, ukončí ratifikáciu dnes, v súlade so svojou dlhodobou a hlboko rešpektovanou parlamentnou tradíciou.
Globalizácia napreduje rýchlo a rovnako aj neistota, ktorú vyvoláva. V írskom referende bolo vidieť veľa dôkazov tejto skutočnosti. EÚ je politickým procesom, ktorý je vytvorený na to, aby tieto otázky riešil. Preto by sme sa mali zaoberať rozvojovými cieľmi milénia, klimatickými zmenami, migráciou. Aké kroky podniknúť? Z toho dôvodu mám v pláne vyhnúť sa prílišnému uzavretému inštitucionálnemu zaoberaniu sa samým sebou a rozmýšľať nad krokmi, ktoré zlepšia údel našich občanov.
Pre slovinské predsedníctvo však mám jednu otázku: môžete mi objasniť význam výsledku írskeho referenda pre vstup Chorvátska do Európskej únie?
Jerzy Buzek
(PL) Vážený pán predsedajúci, diskutujeme o prípravách zasadnutia Európskej rady. Beriem do úvahy, že všetci poslanci, ktorí vystúpili, majú z hľadiska väčších či menších skupín Európanov pravdu. Mali by sme však mať na pamäti, že keby sa táto rozprava uskutočnila minulú stredu, mala by úplne odlišný charakter. Určite by sme sa nezaoberali problémom Lisabonskej zmluvy. Naopak, diskutovali by sme o každodenných problémoch obyvateľov Európy.
Situácia je taká, že občanov Európskej únie obzvlášť nezaujíma odmietnutie Zmluvy ľudom Írska. Oveľa viac sa ich týka cena benzínu na čerpacích staniciach a ostatné každodenné problémy. Bolo by nesprávne, keby sa naša dnešná diskusia a výsledok samitu zamerali výhradne na Lisabonskú zmluvu.
Musíme si uvedomiť, že ako politici sme v súčasnosti vyzývaní, aby sme sa zaoberali dvoma otázkami. Prvou je reagovať na každodenné očakávania našich občanov a druhou je Lisabonská zmluva a jej uplatňovanie. Druhá otázka stanoví našu schopnosť zaoberať sa v budúcnosti starosťami Európanov. Preto sa musíme pokúsiť tieto dve otázky oddeliť a nediskutovať len o Lisabonskej zmluve, ale aj o predmetoch súčasného záujmu našich občanov.
Musíme občanom vysvetliť, prečo prijatie Zmluvy a jej uplatňovanie uľahčí riešenie ich každodenných problémov. Musíme im vysvetliť, prečo sú inštitucionálne riešenia, ktoré navrhujeme pre Európsku úniu, dobré. Výsledkom navrhovaných opatrení bude väčšia solidarita a vzájomný záujem ako aj vyššia miera rešpektu voči tomu, o čo jednotlivým krajinám ide.
Jan Andersson
(SV) Plne súhlasím s názorom, že každý členský štát má právo vyjadriť sa. Je to demokratické právo. Tiež si myslím, že Lisabonská zmluva je v mnohých ohľadoch lepšia ako súčasná Zmluva. Týka sa to rozsahu ďalšieho rozširovania a zvýšenej otvorenosti, ale aj práv zamestnancov.
Keď som počas kampane navštívil Írsko a stretol sa so zástupcami odborových zväzov, mali opodstatnené obavy, že vzťah medzi trhom a sociálnymi právami nie je v súčasnosti vyvážený. Aj v Írsku sa zmienili o rozhodnutiach Európskeho súdneho dvora v prípadoch Laval a Rüffert. Ich dva najzávažnejšie dôsledky sú: po prvé, po vynesení rozsudkov sa už neuplatňuje rovnaké zaobchádzanie. Tí, ktorí pochádzajú z členských štátov s nižšou úrovňou odmeňovania, sa musia uspokojiť s nižšou mzdou a rovnakú odmenu nedostanú. Po druhé, právo na štrajk sa obmedzilo absolútne neprijateľným spôsobom.
Rada a Komisia sa musia s týmito problémami popasovať. Je to otázka rovnováhy medzi sociálnou a trhovou Európou. Ak túto rovnováhu nedosiahneme, ľudia sa od EÚ odvrátia. A my všetci, všetky tri inštitúcie, máme v tomto smere určitú zodpovednosť a musíme konať rýchlo.
Tunne Kelam
Vážený pán predsedajúci, nejde tu o problém rešpektu voči írskym voličom. Rovnaký rešpekt by sme mali mať voči rozhodnutiam 18 demokraticky zvolených národných parlamentov i voči zvyšným ôsmim členským štátom s cieľom umožniť im slobodne sa o reformnej zmluve rozhodnúť. Aj pri všetkej úcte k výsledku írskeho referenda sa EÚ 27 nemôže stať politickým rukojemníkom určitého počtu oponentov Lisabonskej zmluvy. Reforma EÚ nemá žiadnu alternatívu. Áno, Európu možno zastaviť, ale svet okolo nás sa kvôli nám nezastaví a najväčšou obeťou tohto hlasovania bude európska solidarita. Naša spoločná zahraničná a bezpečnostná politika a energetická solidarita.
Musíme sa zamerať aj na etický rozmer. Toto referendum je budíčkom pre vierohodnú angažovanosť vo vzťahu k našim najdôležitejším hodnotám. Naši občania možno nikdy nebudú plne informovaní o podrobnostiach dohôd. môžeme sa však spoľahnúť, že dokážu rozlišovať medzi bezúhonnosťou a skutočnou angažovanosťou na jednej strane a vecnou politikou na strane druhej. Nepotrebujeme prežívať od jedných národných volieb po druhé, nepotrebujeme si hovieť v spotrebiteľskej demokracii, ktorá je zameraná na ustavičné finančné injekcie Európy, potrebujeme vodcov, ktorí dokážu na občanov pôsobiť. "V prvom rade, čo dokážete urobiť pre Európu vy?" A verte mi, ak takýchto vodcov budeme mať, nájdeme aj občanov, ktorí nás podporia.
Libor Rouček
(CS) Dámy a páni, pred šiestimi mesiacmi sa 27 vedúcich predstaviteľov vlád a štátov svojimi podpismi zaviazalo k ratifikácii reformnej zmluvy. Bol by som rád, keby sa táto skutočnosť pripomenula vo štvrtok na zasadaní Európskej rady. Bol by som rád, keby sa povinnosť Zmluvu ratifikovať pripomenula obzvlášť českému premiérovi, pánovi Mirkovi Topolánkovi. Rovnako, ako český prezident, tvrdí, že Lisabonská zmluva je mŕtva, a že v ratifikácii nemá zmysel pokračovať. Rád by som požiadal predovšetkým premiérov, ktorí patria do Európskej ľudovej strany, aby pripomenuli českému premiérovi povinnosť a zodpovednosť krajiny, ktorá má prevziať predsedníctvo. Česká republika bude predsedať Európskej únii od 1. januára 2009 a záver ratifikačného procesu, riešenie celého problému týkajúceho sa Lisabonskej zmluvy, padne na jej plecia. Opakujem, bol by som rád, keby Európska ľudová strana českému premiérovi túto povinnosť pripomenula.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Zasadnutie Európskej rady, ktoré dnes pripravujeme, je pre budúcnosť Európy rozhodujúce. Jedna z najprosperujúcejších európskych krajín, ktorá predstavuje hospodársky úspech v dôsledku zavedenia procesov európskej integrácie povedala Lisabonskej zmluve "nie". Pritom 18 európskych krajín tento dokument prijalo a väčšina z nich súhlasila aj so Zmluvou o Ústave pre Európu.
Z výsledku írskeho referenda som sklamaná rovnako ako veľa rečníkov predo mnou. Európa však aj napriek tomu musí vykonať potrebné reformy. Európa s niekoľkými rýchlosťami, pre ktorú existujú procesy už od čias Amsterdamskej zmluvy a Európa s presne definovanými možnosťami vylúčenia je v súčasnosti jediným spôsobom napredovania. Aj novým členským krajinám, ako napríklad Rumunsko, je potrebné dať šancu, aby sa mohli, rovnako ako Írsko, rozvinúť. V takýchto časoch nesmieme zabúdať a musíme sa sústrediť sa na veci, ktoré nás spájajú a sú dôvodom nášho ďalšieho napredovania.
Sir Winston Churchil vo svojom slávnom prejave, v ktorom podporil vznik Spojených štátov európskych, povedal, že keby sa Európe podarilo zjednotiť vo využívaní spoločného dedičstva, šťastie, prosperita a sláva, ktorej by sa jej ľud mohol tešiť, by boli bezhraničné. Verím v túto víziu a zároveň viem, že na jej naplnenie je potrebné vynaložiť veľké úsilie. Predsa by sme sa však nemali nechať odradiť.
Othmar Karas
. - (DE) Vážený pán predsedajúci, potrebujeme pokrok, nie ospravedlňovanie. Avšak je potrebné jasne poznamenať, že zodpovednosť za postoj verejnosti voči EÚ v našich členských štátoch majú predovšetkým národné vlády. Zo zajtrajšieho a pozajtrajšieho samitu EÚ by mala vyplynúť jedna vec: ospravedlnenie hláv štátov a vlád svojim občanom v členských štátoch za nedostatok cti vo vzťahu k rozhodnutiam Spoločenstva, za zlyhanie pri poskytovaní zodpovedajúcich informácií verejnosti, za zlyhanie pri komunikácii s nimi ako aj za nedostatok odvahy a bezúhonnosti v súvislosti s prebratím zodpovednosti za rozhodnutia, ktoré sa v Európe prijímajú.
Európska politika je domáca politika. Z uvedeného dôvodu musí byť neoddeliteľnou súčasťou informačnej a komunikačnej politiky vlád. Skutočnosť, že miesto toho, aby niesli svoju zodpovednosť, robia obetného baránka z Európy, a potom, dva týždne pred referendom, žiadajú občanov o podporu, je znakom nečestnosti, nezodpovednosti a falošnosti. Dámy a páni, v tomto smere sa potrebujeme zlepšiť.
Ioan Mircea Paşcu
Vážený pán predsedajúci, záporný výsledok írskeho referenda signalizuje, že nebývalý a úspešný pokus vo svetovej politike, EÚ, má ťažkosti. Avšak ak chceme, aby bolo akékoľvek referendum skutočným odrazom vôle ľudu, mala by mu predchádzať informačná kampaň. V prípade Írska ju možno zmerať mierou súladu, respektíve nesúladu medzi Lisabonskou zmluvou a argumentmi použitými proti nej.
Samozrejme, že demokracia nás núti brať výsledok írskeho referenda na vedomie, a podľa toho aj konáme. Ale demokraciu nemožno súčasne využívať na úkor práv ostatných, konkrétne tých, ktorí už Lisabonskú zmluvu ratifikovali a čo je najdôležitejšie, nemožno ju zneužívať na vydieranie väčšiny menšinou.
Obávam sa, že írske "nie" skôr podporí než odradí existujúce tendencie opätovne nacionalizovať niektoré spoločné politiky prostredníctvom predĺženia právneho vákua, v ktorom sa Európa od odmietnutia Zmluvy o Ústave pre Európu nachádza.
Rád by som svoje vystúpenie zakončil konštatovaním, že ako poslanec Európskeho parlamentu z bývalej komunistickej krajiny, ktorá vyvinula veľkú snahu s cieľom dostať sa do Únie, by som bol veľmi nerád, keby komunizmus pretrval dlhšie ako Európska únia.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Vážený pán predsedajúci, zdalo by sa, že všetky dohody dosiahnuté v Lisabone sú bezpredmetné. Lisabonská stratégia a Lisabonská zmluva sa skončili fiaskom.
Írsko odmietlo minulý týždeň Lisabonskú zmluvu v referende. Znamená to, že je mŕtva. Počas nadchádzajúceho samitu sa rozhodne, či ešte existuje nádej na oživenie Zmluvy. Európsky parlament by mal vyslať jasný signál, že s pravidlami demokracie súhlasí aj napriek tomu, že niektoré členské štáty môžu byť s výsledkom nespokojné. Urážanie a nútenie írskych občanov je neprijateľné. Jedným z prijateľných spôsobov nátlaku by bolo pokračovanie v procese ratifikácie Zmluvy v ostatných krajinách. Alarmujúce sú aj extrémne a bezohľadné poznámky, ktoré navodzujú možnosť vylúčenia takejto, údajne opovážlivej krajiny z Únie.
Dúfame, že Európska rada zváži pre Európsku úniu nový a demokratickejší model.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Vážený pán predsedajúci, všetci vieme, že demokracia nie je dlhá a pokojná rieka, ale vieme aj to, že na usporiadanie svojej spoločnosti sme si vybrali práve ju. Preto sa podľa mňa írske "nie" nelíši ani od francúzskeho ani od holandského "nie", avšak, rovnako ako v roku 2005, sme nevedeli našim občanom vysvetliť, prečo je pre nich Európa dobrá. Nedokázali sme ich upokojiť v súvislosti s ekologickou krízou, ktorá sa ich priamo týka. Nesúhlasím však so špekuláciami a som presvedčená, že by sme mali počkať do ukončenia ratifikácie. Aj napriek tomu by som však chcela požiadať Radu o vyslanie jasného signálu občanom s cieľom ukázať im, že vo vzťahu k našim spoluobčanom má skutočne v úmysle podporovať transparentnosť a demokraciu. Rada by som požiadala Radu o otvorenie sa a o to, aby sa predsedníctva Komisie a Rady vymenúvali v čase, v ktorom budú prebiehať európske voľby. Áno tento krok by bol silným signálom a pre takúto zmenu ratifikácia Zmluvy nie je nutná.
Mairead McGuinness
Vážený pán predsedajúci, veľmi pozorne počúvam túto vzrušujúcu rozpravu. Áno, Íri prehovorili a povedali "nie". Veľmi ma však trápi skutočnosť, že tí, ktorí hlasovali záporne, boli presvedčení, že ich konanie nezahŕňa žiadne riziko. Snáď si mysleli, že všetko ostane po starom. Z tejto rozpravy je zrejmé, že ostatné krajiny majú dojem, že proces ich ratifikácie prostredníctvom parlamentov má rovnakú platnosť a že bude pokračovať.
Ak zvyšných 26 štátov zmluvu ratifikuje, Írsko a Íri budú stáť pred určitým druhom dilemy. Na nášho premiéra, pána Briana Cowena, sa kladie naliehavá požiadavka, aby v najbližších dňoch predstúpil s úvahami a možno aj návrhmi v súvislosti s ďalším postupom.
Rada by som oslovila pani Kathy Sinnottovú, ktorá presadzovala záporné hlasovanie z môjho pohľadu hroznými argumentmi. Vzhľadom na obavy o stratu hodnôt v Írsku by som jej rada povedala, že za túto stratu hodnôt nemožno viniť Európu. Zavinili sme si ju sami a prestaňme už hádzať vinu na Európsku úniu a pozrime sa radšej na vlastné materialistické hodnoty v Írsku a všade inde.
Genowefa Grabowska
(PL) Vážený pán predsedajúci, som pevne presvedčená, že proces ratifikácie Lisabonskej zmluvy by mal pokračovať. Pre krajiny, ktoré už tento dokument podpísali, ide podľa Viedenského dohovoru o zmluvnom práve o medzinárodnú právnu povinnosť.
Zmluva poskytuje príležitosť pre zásadné reformy Únie. Umožní napríklad vybudovanie spoločnej energetickej politiky v Európe. Táto politika je pre Úniu i pre moju krajinu, Poľsko, veľmi dôležitá. Zaručila by zásobovanie energiou všetkým mojim spoluobčanom. Zastupujem Sliezsko, ktoré má päť miliónov obyvateľov. Táto oblasť má bohaté zásoby energie, preto by bola podobná politika príležitosťou pre jej pokrok a rozvoj.
Z uvedeného dôvodu by som sa rada opýtala, či sa pre írske "nie" zmaria všetky spomínané plány. Výsledok írskeho referenda rešpektujem, zároveň je však pre mňa zložité prijať skutočnosť, že výsledok hlasovania 109 964 Írov, ktorí predstavujú rozdiel medzi kladným a záporným výsledkom, by mal ovplyvniť budúcnosť mojej krajiny, môjho regiónu, a v podstate budúcnosť celej Európskej únie. Myslím, že by sme to nemali dopustiť.
Tobias Pflüger
(DE) Vážený pán predsedajúci, rád by som sa poďakoval obyvateľom Írska a kampani CAEUC, ktorá v Írsku agitovala proti Lisabonskej zmluve. Táto Zmluva už bola odmietnutá trikrát. Raz Francúzskom, druhý krát Holandskom a teraz, v mierne upravenej verzii, Írskom. Odmietnutie už konečne musíme prijať. Spomenul som si na Bertolda Brechta, ktorý raz povedal: "Nebolo by v tom prípade jednoduchšie rozpustiť vládu a zvoliť novú?" Takto rozumiem množstvu vyjadrení, ktoré tu odzneli. Diskusia o podstate Zmluvy, predovšetkým o jej neoliberálnej orientácii, jej zameraní na militarizáciu a predovšetkým o jej nedemokratickom charaktere, v Írsku skutočne prebehla.
Výsledok hlasovania by sme mali naozaj prijať. Zmluva je mŕtva a my potrebujeme inú zmluvu. Čo sa nás týka, určite budeme zaznamenávať a dokumentovať rozličné nedemokratické vyjadrenia, ktoré tu odznievajú.
Janez Lenarčič
úradujúci predseda Rady. - (SL) Slovo, ktoré dnes najčastejšie znie v tomto Parlamente je "rešpekt". Dúfam, že mi dovolíte doplniť, že musíme rešpektovať aj určité fakty a ja by som rád zdôraznil nasledujúce skutočnosti.
Po prvé: ratifikácia novej zmluvy o Európskej únii spadá výlučne do právomoci členských štátov. Výlučne. Rada v týchto procesoch nezohráva žiadnu úlohu a predsedníctvo ešte menšiu.
Ďalšia skutočnosť: každý členský štát uskutočňuje tento proces v súlade s vlastnými pravidlami, ktoré si formuluje vlastným nezávislým a zvrchovaným spôsobom. A tu sa zrejme dostávame k podstate. Niektoré členské štáty uskutočnili alebo uskutočnia parlamentnú ratifikáciu a jeden sa riadi výsledkom referenda. Neznamená to však, že na parlamentnej ratifikácii je niečo zlé. Rozhodne odmietam tvrdenia tých, ktorí sú presvedčení o jej nedokonalosti alebo menšej demokratickosti. Nie je to tak. Nie je to pravda. Na parlamentnej ratifikácii nie je nič zlé. Z hľadiska Európskej únie je úplne rovnaká ako ostatné demokratické procesy.
Tretia skutočnosť: každý členský štát sa vyjadruje sám za seba. Íri hlasovali za Írsko. Nevyjadrovali sa v mene žiadneho iného členského štátu. Znamená to, že všetky ostatné členské štáty majú rovnaké právo. Osemnásť členských štátov už Lisabonskú zmluvu ratifikovalo, ostatné sa ešte nevyjadrili a názor predsedníctva znie, že ratifikácie musia pokračovať. Tí, ktorí vyhlasujú, že Lisabonská zmluva je mŕtva, ktorí žiadajú o okamžité zastavenie ratifikačného procesu, popierajú právo členských štátov vyjadriť sa, popierajú rovnaké právo, ktoré tak razantne obhajujú v prípade Írska.
(potlesk)
Štvrtá skutočnosť: v podobnej situácii sme už boli a podarilo sa nám nájsť riešenie. Nájdeme ho aj v tomto prípade, na základe príčin vzniku tejto situácie, predsedníctvo by však týmito špekuláciami nechcelo zaoberať viac ako je potrebné. Nerado by sa nechalo vtiahnuť do diskusie o tom, či je Zmluva príliš zložitá, či zlyhala komunikácia alebo či, ako poznamenal pán De Rossa, sa roznieslo mnoho lží. Analýzu príčin tohto výsledku a návrh vízie možného riešenia necháme na svojich írskych kolegov. Riešenie nájdeme, tým som si istý. Nájdeme ho. A zajtrajšie zasadnutie Európskej rady znamená začiatok jeho hľadania.
A posledná skutočnosť: bod programu dnešného ranného zasadnutia nebol výsledok írskeho referenda, ale príprava zasadnutia Európskej rady. Predsedníctvo povedie diskusiu, ktorou dá jasne najavo, že Európa neuviazla, že naďalej funguje a z toho dôvodu sa v súlade s plánovaným programom dotkneme aj mnohých iných tém.
Budeme riešiť problém cien potravín a ropy, témy týkajúce sa hospodárskej, sociálnej oblasti a oblasti životného prostredia, budeme sa zaoberať výzvami v oblasti medzinárodného rozvoja a otázkou západného Balkánu. V tomto bode by som rád odpovedal pánovi Titleymu, výsledok írskeho referenda nemá priamy vplyv na politiku rozširovania EÚ, v ktorej sa bude pokračovať rovnako ako v európskej susedskej politike a ostatných politikách.
Ďakujem všetkým, no predovšetkým tým, ktorí vyjadrili svoje názory na ostatné témy a som si istý, že Európska rada bude úspešne napredovať.
(potlesk)
Margot Wallström
podpredsedníčka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, rada by som sa váženým pánom poslancom poďakovala za veľmi zaujímavé príspevky. Toto je to správne fórum pre rozpravu o demokracii a rešpektovaní výsledkov hlasovania.
Íri hlasovali záporne, tak prečo sa tým ešte zaoberáme? Prečo EÚ jednoducho neskonštatuje: "Zmluva je mŕtva, my poďme ďalej? Prečo niektorí ľudia a niektoré členské štáty trvajú na uskutočnení vlastných ratifikačných procesov? Prečo trváme na tom, aby sme sa vrátili k príčinám počiatku celej tejto rozpravy o novej zmluve pre Európsku úniu?
Dúfam, že mi umožníte povedať k tejto otázke pár slov. Nezabúdajte, že vedúci európski predstavitelia do celého tohto procesu investovali veľa politického kapitálu. Diskusia o základných otázkach a problémoch týkajúcich sa novej Zmluvy trvala dlho a bola vyčerpávajúca. Jej cieľom bolo vypracovať nový mechanizmus pre Európsku úniu, ktorá sa v priebehu krátkeho obdobia výrazne zmenila.
Dovoľte mi uviesť tri naše príčiny potreby novej zmluvy.
Po prvé, poskytla by uznanie právnej záväznosti Charty základných práv. Európa, to nie je len vnútorný trh ako tu niekto poznamenal, sú to aj práva ľudí a práva zamestnancov.
Druhou príčinou je to, že by sme k svetu radi prehovorili jedným silným hlasom, že by sme na medzinárodnej scéne chceli byť silnejšími. A chceli by sme to dosiahnuť na základe vlastných hodnôt. Radi by sme vystupovali na medzinárodnej scéne, bojovali za trvalo udržateľný rozvoj, diskutovali o cenách ropy o predchádzaní konfliktom a o ďalších dôležitých otázkach. To je ďalšia z príčin diskusie o novej zmluve.
Treťou príčinou je samozrejme väčšia demokratizácia Európskej únie. Aké ironické je, hlavne pre tých, ktorí hovoria o rešpektovaní záporného hlasovania a jeho výsledku, že Zmluva by v skutočnosti zabezpečila väčšie právomoci priamo volenému Európskemu parlamentu. Znamenalo by to vyššiu mieru zapojenia národných parlamentov a to, že Rada by musela viesť svoje rokovania verejne, pričom jedným z najdôležitejších prvkov v kapitole o participatívnej demokracii, ktorá patrí k novým zlepšeniam Zmluvy, je občianska iniciatíva.
Strana tričiek, ktorá sedí tamto, má na svojom oblečení text: "Rešpektujte írske "nie"." K môjmu spôsobu rešpektovania patrí aj oboznámenie sa s obavami írskych ľudí. Ide o pochopenie skutočnosti, prečo hlasovali záporne. Títo ľudia si írske hlasovanie interpretovali po svojom, ale myslím si, že je dôležité, aby írska vláda rozumela aj s pomocou prieskumu verejnej mienky Eurobarometra týmto obavám a tomu, či súvislosti s nimi možno niečo robiť, lepšie.
Nie je to demokratická myšlienka? Tade vedie cesta - pochopiť ich argumenty, spolupracovať s ostatnými členskými štátmi a získať ich rešpektovanie problémov, ktoré, dúfajme, spoločne vyriešime. Rovnako, ako po neúspešných referendách vo Francúzsku a Holandsku, sme už vykonali prieskum Eurobarometra, ktorý nám podľa mňa tiež pomôže porozumieť problémom referend ako takých. Uskutočnenie referenda má svoje kladné, ale aj záporné stránky, alebo z demokratického hľadiska, výzvy. Ak voličom predložíme taký zložitý rozsiahly text ako novú medzinárodnú zmluvu, je samozrejmé, že vznikne priestor pre rozličné interpretácie a výsledky.
Musíme lepšie pochopiť čo nám Íri dali najavo, čoho sa obávajú a v čo dúfajú. Z predbežných výsledkov mi je už jasné, že nejde o "nie" vo vzťahu k Európe vo všeobecnosti. Ide aj o pochopenie a rešpektovanie ich úlohy v Európskej únii.
Výhodou referenda je skutočnosť, je potrebné informovať občanov a komunikovať s nimi aj napriek všetkým problémom, ktoré z toho vyplývajú. Myslím, že všetkým je zrejmé, že je potrebné analyzovať potreby zlepšenia z hľadiska komunikácie a informovanosti občanov. Vždy som hovorila, že komunikácia je nástrojom demokracie. Musí sa zakladať na práve občanov byť informovaný o tom, čo sa na európskej úrovni deje, o čom sa rozhoduje a ako sa majú občania možnosť vyjadriť. Je potrebné zintenzívniť prácu a Komisia preto bude pokračovať s tým, s čím začala pred pár rokmi a čo sa nazýva Plán D pre dialóg, demokraciu a diskusiu. Bude založený na myšlienke vlastníctva európskych stratégií občanmi.
Predsedajúci
. - Vážená pani komisárka, dámy a páni, všimol som si, že nastal menší zmätok, pretože do sály vchádza veľa poslancov. Rád by som požiadal tých, ktorí vchádzajú, aby si sadli a nerozprávali sa medzi sebou, pretože veľa kolegov chce počuť závery pani komisárky.
Margot Wallström
podpredsedníčka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, pokúšam sa zhrnúť, že potrebujeme, aby občania mali pocit vlastníctva voči európskym stratégiám, aby boli tieto stratégie zrozumiteľné a zodpovedajúce a aby sa inštitúcie EÚ zodpovedali za svoju prácu tým, ktorým slúžia.
Je potrebné uskutočniť širokú a stálu diskusiu medzi inštitúciami EÚ a občanmi o budúcnosti Európskej únie na vnútroštátnej úrovni i úrovni EÚ, ako aj posilniť vplyv občanov prostredníctvom prístupu k informáciám a docieliť tak informovanú diskusiu o Európskej únii. Už sme navrhli vytvorenie rámca pre túto diskusiu, ako poznamenal pán Jo Leinen. Ďakujem mu za to. Ďakujem aj pánovi Lenarčičovi za to, že sa pokúša nájsť riešenie.
Ďakujem Parlamentu za pokus o účinnejšiu komunikáciu s občanmi. V tomto smere musíme konať spoľahlivo a poskytnúť mu výsledky a rámec potrebný pre partnerstvo s členskými štátmi a samozrejme zaručiť najvyššiu možnú mieru zrozumiteľnosti našich textov a rozhodnutí.
Hovorili sme o konsolidovanej Zmluve. Rade trvalo prijatie a zverejnenie konsolidovanej Zmluvy príliš dlho, nakoniec sa jej to však podarilo. Zmluva samozrejme predstavuje jeden z nástrojov, pomocou ktorého sme schopní dosiahnuť pre našich občanov lepšiu cestu.
Aj v prípade Írska je potrebné pokračovať vo vyvodzovaní záverov a v poučeniach. Zároveň je však potrebné rešpektovať írske "nie". Najlepším spôsobom dosiahnutia týchto cieľov je zistiť, aké obavy mali, nájsť spoločné riešenia a umožniť ostatným členským štátom, aby sa vyjadrili aj oni. Dúfam, že táto rozprava bude aj pre vedúcich predstaviteľov počas zajtrajšieho a piatkového stretnutia prínosom. Veľmi pekne ďakujem za kvalitnú a konštruktívnu rozpravu.
(potlesk)
Predsedajúci
. - Ďakujem vám, pani komisárka.
Rozprava sa skončila.
Rád by som informoval Parlament, že pán Hans-Peter Martin požiadal podľa článku 145 rokovacieho poriadku o možnosť vystúpiť s osobným vyhlásením. V súlade s článkom 145 mu udelím slovo pred schvaľovaním zápisnice z rokovania.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Jim Allister  
písomne - Srdečne blahoželám voličom Írskej republiky k presvedčivému odmietnutiu vynovenej Ústavy. Svojim krokom to elite EÚ zrátali za milióny demokratov v Európe, ktorí sa nedostali k slovu pre totalitný pokus tejto elity podstrčiť nám všetkým Lisabonskú zmluvu. V súčasnosti problém spočíva v tom, či elita má dostatok cti a bezúhonnosti, aby uznala, že Zmluva je mŕtva. Lisabon sám sebe stanovil test prežitia vo forme jednomyseľnej ratifikácie. Je pozoruhodné, že v ňom zlyhal. Rovnako ako jeho predchodkyňa, Ústava, narazil na útes demokracie. Obávam sa však, že skôr ako realite budeme čeliť ďalšej konšpirácii Bruselu s cieľom podviesť ľudí. Ak sa tak stane, postihne vás rovnaký osud. Takže si ušetrite starosti a pripustite, že Zmluva je mŕtva a nemá žiadnu nádej na vzkriesenie.
Costas Botopoulos  
písomne. - V týchto časoch krízy a inštitucionálnej neistoty mám pocit, že musím Lisabonskú zmluvu pochváliť. Neviem, či vôbec niekedy nadobudne platnosť, avšak, ak by človek nechcel byť populistický, mal by poznamenať, že to je kvalitná zmluva. Samozrejme, nebola zostavená a prediskutovaná takým demokratickým spôsobom ako Zmluva o Ústave pre Európu. Samozrejme, že jej text nie je dokonalý. Dokonalý nie je žiaden text. Samozrejme, že je príliš zložitá. Ktorý európsky text nie je zložitý? Ľudia, ktorí tvrdia, že jej nerozumejú, v skutočnosti vôbec nedôverujú svojim vodcom. Ide však o text, ktorý napomáha demokraciu v Európe. Európa by bola vďaka nemu otvorenejšia, účinnejšia a sociálne citlivejšia. Jeden jednoduchý príklad: keby platila, platila by aj Charta základných práv a Súdny dvor by nemohol prijať rozhodnutia v prípadoch Viking a Laval, ktoré sú také nevýhodné pre pracovníkov. Takže potrebujeme viac Európy, nie menej. Viac demokracie. Viac politiky. Ako socialisti stojíme v súčasnosti pred povinnosťou stretnúť sa s ľuďmi a vysvetliť im, akú novú a inú Európu chceme.
Alexandra Dobolyi  
písomne. - (HU) Som jedna z tých, ktorí si myslia, že nič v Európe už nebude také, aké bolo pred neúspešným írskym referendom. Jedna vec, ktorú určite nemôžme robiť, je ignorovať jeho výsledok. Som však aj jedna z tých, ktorí sú presvedčení, že musíme v ratifikačnom procese pokračovať. Každý členský štát má rovnaké právo vyjadriť svoj názor na spoločnú budúcnosť Európy.
Tento zložitý rébus musíme vyriešiť jednak tým, že vypočujeme hlas írskych občanov a jednak, že zvážime stanovisko všetkých ostatných štátov, ktoré chcú napredovať spoločnou európskou cestou.
Táto rovnica je veľmi zložitá a my sa musíme chopiť každej možnosti, ako ju vyriešiť. Na to potrebujeme všetkých 27 členských štátov. Som presvedčená, že 27 členských štátov musí v súvislosti s ďalším krokom nájsť spoločné riešenie a prijať spoločné rozhodnutie.
Ako povedal pán komisár Barroso: "Zmluvu podpísalo 27 členských štátov, preto musíme urobiť čo je v našich silách, aby sme sa uistili, že 27 členských štátov nájde východisko." Musíme nájsť riešenie, spôsob ako vycúvať zo slepej uličky.
Titus Corlăţean  
písomne. - (RO) Európsky proces sa nesmie zastaviť.
Musíme rešpektovať výsledok referenda írskych občanov, ktorým Lisabonskú zmluvu odmietli.
Zároveň však musíme zohľadniť širšie záujmy všetkých občanov Európskej únie v súvislosti so zefektívňovaním európskej štruktúry a s pokračovaním procesu rozširovania Únie.
Írski občania nemajú vo vzťahu k EÚ len práva, majú aj povinnosti. Musia si byť vedomí následkov, ktoré odmietnutím Lisabonskej zmluvy podstúpia.
Írski občania sa budú musieť v novom referende rozhodnúť, či opustia Európsku úniu alebo ostanú v EÚ založenej na Lisabonskej zmluve.
Zastavenie európskeho procesu odvolávaním sa na "nedotknutú zvrchovanosť" Írov je v skutočnosti zastavením prirodzeného úsilia občanov Chorvátska, Moldavskej republiky a iných, dostať sa do EÚ.
Rovnako ako má Írsko a jeho politickí predstavitelia právo bojovať za úsilie svojich občanov, má Rumunsko nárok bojovať sa vstúpenie Moldavskej republiky do Európskej únie.
Ilda Figueiredo  
písomne. - (PT) Vedúci predstavitelia Európskej únie by po víťaznom NIE írskeho referenda mali pripustiť očividnú skutočnosť, že Lisabonská zmluva zlyhala. Vedia, že na to, aby nenadobudla platnosť, stačí, ak neratifikuje čo i len jediný štát. Také sú pravidlá. Je potrebné poznamenať aj to, že írske odmietnutie je pokračovaním dvoch úplne rovnakých výsledkov vo Francúzsku a v Holandsku v súvislosti s takzvanou Zmluvou o Ústave pre Európu, ktorá bola predchodcom Lisabonskej zmluvy.
Predseda Európskej komisie však uznal len skutočnosť, že na vyriešenie problému, ktorý vznikol v dôsledku výsledku írskeho referenda, bude potrebný čas. Pokúša sa zvaliť vinu na Írsko a nepripúšťa, že problém spočíva v hlbokej kríze legitímnosti presadzovaných neoliberálnych, militaristických a federalistických politík.
Z uvedeného dôvodu musí Európska rada tento týždeň zodpovedať na základnú otázku: či proces ratifikácie Lisabonskej zmluvy zastaviť, pretože je mŕtva, alebo podnietiť diskusiu o skutočných príčinách nespokojnosti ľudí a vykonať potrebné politické zmeny s cieľom vyriešiť súčasné krízy. Inými slovami, podporovať sociálnu spravodlivosť a väčšiu istotu v súvislosti so zamestnaním s právami, bojovať proti špekulatívnym ziskom a cenám, a považovať za prioritu boj za sociálnu inklúziu.
Petru Filip  
písomne. - (RO) Nedávne hlasovanie Írov sa v Európskom spoločenstve vysvetľovalo rôzne a vystúpenia v Parlamente len potvrdzujú ťažkosti, ktoré môže toto hlasovanie spôsobiť.
Rád by som stručne poukázal na problémy, ktoré môže írske hlasovanie spôsobiť v súvislosti s verejnou mienkou krajín, ktoré sú členmi EÚ len krátko, predovšetkým krajín východnej Európy. Pre občanov uvedených krajín nebude jednoduché pochopiť záväzný charakter prevzatia európskych noriem, ktoré si budú vyžadovať hospodárske obete v rámci jednotlivých členských štátov ani porozumieť súboru verejných politík, ktoré občania vzhľadom na súčasný stav hospodárstva v týchto krajinách považujú za príliš obmedzujúce.
Rád by som na tomto mieste zdôraznil, že akýkoľvek pokus zaviesť v rámci Spoločenstva osobitné zaobchádzanie sa určite odrazí vo výsledku volieb v roku 2009. Môže vyústiť do radikalizácie voličov, ktorí veľmi nadšene hlasovali za vstup týchto krajín do EÚ.
Gyula Hegyi  
písomne. - (HU) Írske referendum je možné vysvetľovať viacerými spôsobmi. Je víťazstvom zvrchovanosti ľudu. Túto skutočnosť nemožno poprieť. Zároveň však väčšina voličov nevedela, za čo vlastne hlasujú. Potvrdzuje to aj skutočnosť, že stúpenci kampane proti ratifikácii Zmluvy sa odvolávali na historické krivdy, ktoré v skutočnosti vyriešilo členstvo v Európskej únii. Možno je nespravodlivé, že 53 % voličov relatívne malej krajiny má moc zabrániť ďalším dvadsiatim šiestim krajinám v prehĺbení spolupráce a v naplnení európskeho sna. Je však isté, že v budúcnosti musíme s občanmi Európskej únie diskutovať o integrácii inteligentnejšie, presvedčivejšie a oveľa zrozumiteľnejšie. Preto Výbor Európskeho parlamentu pre kultúru a vzdelávanie podnietil vypracovanie správy s pracovným názvom "Aktívny dialóg s občanmi o Európe". Požiadali ma o vypracovanie tejto správy. Žiadam svojich kolegov poslancov, aby sa podelili o svoje úsudky a pomohli nám pri práci. Dajme svoje názory dohromady a vďaka nim porozumieme a obľúbime si otázku integrácie a spolupráce nielen my, ale zaručíme, že si ju obľúbia a porozumejú jej aj európski občania.
Mieczysław Edmund Janowski  
písomne. - (PL) Dnes diskutujeme o budúcnosti Európskej únie. Diskutujeme pod vplyvom emócií, ktoré vyvolal výsledok referenda v Írsku. Naliehavo žiadam všetkých zainteresovaných, poslancov Európskeho parlamentu a predstaviteľov Komisie a Rady, aby prestali ľud Írska napomínať a hroziť mu odvetou vrátane vylúčenia z EÚ. Skutočnosť je taká, že Únia jestvuje, a že hlasovanie írskeho národa nebolo hlasovaním proti nej. Podľa mňa šlo o vyjadrenie nesúhlasu s dokumentom, ktorý sa nazýva Lisabonská reformná zmluva. Íri odmietli konkrétne znenie reformy, ktoré im predostreli.
Je veľmi pravdepodobné, že keby tú istú otázku položili v referende občanom ostatných krajín, ich odpoveď by bola rovnaká. Koniec koncov, Zmluve nerozumejú dokonca ani vzdelaní občania Európskej únie. Mali by sme zvážiť, či nejde o nový signál, ktorý naznačuje, že takzvaná elita by mala preklenúť značnú priepasť, ktorá je v súčasnosti medzi občanmi členských štátov a vedúcimi predstaviteľmi politických zoskupení na národnej i európskej úrovni.
V príslušných ustanoveniach medzinárodného práva sa vlastne uvádza, že ak čo i len jeden zo zmluvných štátov dohody túto medzinárodnú dohodu neprijme, dohoda vo svojom aktuálnom znení nie je záväzná. Uvedená skutočnosť je zrejmá bez ohľadu na naše stanoviská k dokumentu ako celku. Ľud Írska si vybral slobodne. Musíme rešpektovať jeho rozhodnutie a pre budúcnosť Európy hľadať pozitívne riešenie. Ako hovorí príslovie, vox populi, vox dei.
Anneli Jäätteenmäki
písomne. - (FI) Kríza! Kríza! Ľudia znova vykrikujú, že EÚ je v kríze, lebo Íri odmietli 12 júna v referende Lisabonskú zmluvu. Zmluva môže nadobudnúť platnosť len ak ju ratifikujú všetky členské štáty. Vedúci predstavitelia EÚ vyzývajú k novým riešeniam, avšak len málo z nich má čo ponúknuť.
Ide prinajmenšom o dva problémy. Lisabonská zmluva je taká nezrozumiteľná, že je takmer nemožné pochopiť ju. Podpísali by ste ju bez zaváhania? Európska elita chce navyše zjavne prirýchly pokrok.
Je čas, aby začali konať menšie členské štáty. Mali by trvať na tom, aby mal každý členský štát vlastného komisára. Pôvodne o to šlo Fínsku a viacerým ďalším krajinám.
Keby Lisabonská zmluva začala platiť, viedlo by to k situácii, v ktorej od roku 2014 by postupne každý z členských štátov nemal vlastného komisára tretinu času. Formulácie v zmluve sú natoľko nejasné, že reálne by malé členské štáty boli zrejme bez komisára dlhšie ako veľké. Existujú názory, že Írsko odmietlo Zmluvu čiastočne z dôvodu otázky komisára.
Komisár Fínska je pre malé členské štáty obzvlášť dôležitý aj napriek tomu, že povinnosťou komisárov je presadzovať záujmy EÚ ako celku. Vo Fínsku sa každá oblasť teší, ak má vo vláde "vlastného" ministra.
Vedúci predstavitelia EÚ by sa mali dôkladne zamyslieť nad zdrojom vzrastajúcej nedôvery verejnosti voči EÚ. Konala Únia v čo najlepšom záujme všetkých svojich občanov? Zlepšila spoluprácu v rozličných oblastiach a rozšírila sa príliš rýchlo?
Filip Kaczmarek  
písomne. - (PL) Po rozhodnutí írskeho ľudu sa Európa ocitla v zložitej situácii. Znamená to aj, že Európa je založená na aktívnej demokracii. Osud Lisabonskej zmluvy sa nedal predpovedať. Podobné situácie sa vyskytli už v minulosti. V roku 1993 po zápornom výsledku týkajúcom sa Zmluvy o Európskej únii sa Dánsko rozhodlo uskutočniť ďalšie referendum. Rovnako sa v roku 2001 rozhodlo aj Írsko po katastrofe nasledujúcej po ratifikácii Zmluvy z Nice. Som pevne presvedčený, že aj v tomto prípade by sme mali rešpektovať výsledok írskeho referenda, pretože ide o zvrchované rozhodnutie Írska. Únia je založená na rešpekte práva všetkých členských štátov vyjadriť svoju vôľu. Je potrebné dať jasne najavo, že odmietnutím Zmluvy írski ľudia neodmietajú Úniu.
Nadchádzajúce zasadnutie Európskej rady je príležitosťou vyjadriť sa k príčinám a dôsledkom vzniknutej situácie. Podobné vyjadrenie by sa nemalo obmedziť na poučovanie a kritizovanie Írska. Rada, Komisia a Parlament musia zvážiť, čo možno urobiť pre to, aby Európanom umožnili lepšie pochopiť Zmluvu a zámery elity. Som proti opätovnému otvoreniu rokovaní o reforme Zmluvy. Z Európy sa nesmie stať Európa dvoch alebo viacerých rýchlostí. Musí svojim občanom dokázať, že je spoločným projektom založeným na solidarite. Som si istý, že Rada nájde riešenie prijateľné pre krajiny, ktoré už Zmluvu ratifikovali, pre Írsko i pre členské štáty, ktoré sa o ďalšom postupe ešte nerozhodli.
Bogusław Liberadzki  
písomne. - (PL) Výsledok írskeho referenda narušil proces ratifikácie Lisabonskej zmluvy. Referendum poslúžilo aj na zdôraznenie skutočnosti, nakoľko by sme sa mali zaujímať o náš veľký európsky projekt, o vytvorenie mierovej a solidárnej Európy, ktorej hlavným záujmom by malo byť dobro občanov a zohrávanie dôležitej úlohy na svetovej hospodárskej a politickej scéne. Máme pred sebou dôkaz, akú veľkú cenu platíme za zanedbanie dialógu s našimi spoločenstvami s cieľom vysvetliť úlohy integrácie.
Proces ratifikácie by mal pokračovať a som presvedčený, že Írsko vyvinie na vyriešenie tejto situácie maximálne úsilie. Súhlasím s názorom, ktorý vyjadril pán Schultz, líder Socialistickej skupiny v Európskom parlamente, že spôsob práce Európskej komisie a Európskej rady je jednou zo základných príčin súčasného stavu. Rozšírenie právomocí Európskeho parlamentu ako demokratickej inštitúcie by mohlo prispieť k zefektívneniu Únie viac ako dôležité vyhlásenia a programy. Tie totiž neprirastú k srdciam a mysliam občanov.
Marianne Mikko  
písomne. - (ET) Dámy a páni, dublinské odmietnutie Lisabonskej zmluvy bolo prekvapujúce, pretože Írsko vybudovalo konkurencieschopné hospodárstvo, stabilizovalo trh práce a vytvorilo sociálny štát práve vďaka podpore EÚ. Íri možno hlasovali za silnejšiu, konkurencieschopnejšiu Európsku úniu, ktorá by slúžila záujmom členských štátov viac ako doteraz.
Osobne si myslím, že podrobenie Lisabonskej zmluvy referendu bolo demokratické len zdanlivo. Vnútorné problémy, do ktorých EÚ nezasahuje, spôsobili napätie, ktoré bolo potrebné vyventilovať. Referendum sa tak jednoducho stalo príležitosťou, ktorá sa priam ponúkala na vyjadrenie nespokojnosti bez ohľadu na spôsob. Ukazovateľom predstieranej demokracie a vyjadreného napätia boli aj prieskumy verejnej mienky vykonané pred referendom, z ktorých výsledku sa ukázalo, že ľudia hlasujúci proti Lisabonskej zmluve nepoznali jej skutočný obsah alebo vedeli o jej význame len málo.
Je na írskych politikoch, aby vysvetlili príčiny tohto stavu. Írsko bolo vždy jedným z najúspešnejších využívateľov finančných príspevkov EÚ. Íri sú známi svojím proeurópskym postojom. Situácia je o to ironickejšia, že práve pre Írsko budeme musieť zastaviť budovanie zomknutejšej spoločnej budúcnosti.
Estónsko ratifikovalo Lisabonskú zmluvu deň pred írskym referendom. Znamená to, že Tallinn, na rozdiel od Dublinu, pri vytváraní spoločnej budúcnosti pomohol. Som horlivou zástankyňou ratifikačného procesu a som presvedčená, že Írsko sa opäť pokúsi uistiť 500 miliónov občanov Európy a že aj oni sa budú so cťou nazývať Európanmi. Dublin má určite byť Európe za čo zaviazaný.
Toomas Savi  
písomne. -Vážený pán predsedajúci, aj napriek tomu, že výsledok írskeho referenda bol pre Európsku úniu veľkým sklamaním, teraz nie je ten správny čas na paniku a hľadanie obetného baránka. 19. a 20. júna má v Bruseli zasadať Európska rada. Najskôr by sme si mali vypočuť vysvetlenia premiéra Briana Cowena a jeho návrhy týkajúce sa budúceho postupu v súvislosti s Írskom.
Myslím si, že zvyšných osem štátov by bez ohľadu na írske "nie" malo pokračovať v ratifikácii podľa plánu.
Lisabonská zmluva je pre úspešné napredovanie európskeho projektu nepostrádateľná. Keďže Európa sa zaoberala rokovaniami o svojej budúcnosti počas posledných deviatich rokov, je nemysliteľné, aby začala nové rokovania. Lisabonská zmluva vytvára zrozumiteľnejšiu, demokratickejšiu a účinnejšiu Európsku úniu, preto sa jej nemôžeme len tak ľahko vzdať.
Esko Seppänen  
písomne. - (FI) Doslovný význam slova demokracia je moc ľudu. Demokracia nemôže existovať bez ľudí a pre ľudí nie je dobré žiť bez demokracie. Ľuďom v Írsku umožnili hlasovať o novej ústave, o Lisabonskej zmluve. Bolo to demokratické a Íri hlasovali v mene všetkých ostatných národov proti nej. Šlo o 53,4 % hlasov, 46,6 % hlasovalo za. V Írsku si neprajú, aby EÚ napredovala ako federácia alebo sa militarizovala alebo aby sa väčším krajinám znova dostalo viac moci.
Myšlienku federácie podporujú tí, ktorí sú zlí demokrati alebo sú úplne neschopní. Začali ju kriesiť násilím. Tvrdia, že ak malé krajiny nebudú konať v súlade s existujúcou autoritou veľkých, nie sú potrebné. A tým sa dopúšťajú mylného chápania demokracie EÚ.
Írov za spôsob preukázania svojich právomocí kritizujú, nikto sa však nesmeje Maďarsku, v ktorom parlament hlasoval za túto nečitateľnú zmluvu ešte prv, ako mu bola doručená. Rozhodnutie írskeho ľudu je demokratické, avšak rozhodnutie maďarského parlamentu nie.
Želanie mať pre EÚ ústavu nevychádza z potrieb ľudí, ale z úmyslu podporiť moc elity. Bez referend pôjde vlastne o puč. V malých i vo veľkých krajinách.
Adrian Severin  
písomne. - Zatiaľ čo neotvárame dvere štátom ako Chorvátsko, Turecko, Ukrajina a Moldavsko, ktoré sa usilujú stať sa členskými štátmi, snažíme sa udržať si tie, ktoré si členstvom v silnej únii nie sú isté. Zaobchádzať s euroskeptikmi lepšie ako s euronadšencami je nespravodlivé, nevýhodné a neúnosné.
Rovnaký rešpekt k všetkým národom znamená, že každý z nich prevezme vlastnú zodpovednosť. Pokusy o podvádzanie a lákanie iluzórnymi protokolmi a ústupkami s cieľom meniť rozhodnutia bez zmeny presvedčenia by boli urážkou a znamenali by nedostatok demokratického rešpektu.
Írskemu ľudu by sa mal poskytnúť na úvahy o svojej budúcnosti v Európe dostatok času. Najlepším rámcom pre takúto demokratickú úvahu by možno boli predčasné voľby. Íri musia mať v každom prípade toľko času, koľko potrebujú, nie koľko by im dali iní. Z uvedeného dôvodu je potrebné zvážiť súčasnú pozíciu Írska v EÚ a umožniť európskej integrácii napredovať s menším množstvom zúčastnených štátov.
A nakoniec v novom referende by írsky ľud mal zodpovedať otázku či chce ostať v Európskej únii založenej na Lisabonskej zmluve alebo chce hrať úlohu rytiera a zmietať sa v búrkach svetového rozsahu sám.
Czesław Adam Siekierski  
písomne. - (PL) Írske odmietnutie Lisabonskej zmluvy zmarilo všetky nádeje na rýchlu inštitucionálnu reformu Európskej únie. Ide už o druhú premárnenú príležitosť. V minulosti túto prácu zastavil záporný výsledok referend vo Francúzsku a v Holandsku.
Podľa mňa určite netreba za to, čo sa stalo, viniť ľud Írska. Skutočnosť, že hlasovali proti Zmluve, neznamená, že majú negatívny postoj k Európskej únii ako celku. Zmluvu v Írsku odmietli pre neprimeraný spôsob európskych inštitúcií a vlád členských štátov, ktorý sa týkal prístupu k otázke ratifikácie Zmluvy a zahrnutia občanov do tohto procesu. Obávam sa, že keby sa referendum uskutočnilo vo všetkých členských štátoch, Írsko by nebolo jedinou krajinou, ktorá by povedala "nie".
Podobná reakcia občanov na Zmluvu je skôr výsledkom nesprávnych informácií ako nevôle.
Súčasné kroky Únie týkajúce sa osudu Lisabonskej zmluvy by mali byť podobné ako sa prijali po odmietnutí Zmluvy o Ústave pre Európu Francúzskom a Holandskom.

Únia našťastie môže naďalej účinne fungovať na základe Zmluvy z Nice a ostatných stále platných zmlúv. Znamená to, že si môžeme dovoliť nesúriť sa a dôkladne zvážiť, ako chyby napraviť.
Marek Siwiec  (PSE
), písomne. - (PL) Vzhľadom na rozhodnutie ľudu Írska v poslednom referende sa ukončenie ratifikácie Lisabonskej zmluvy stalo pre Poľsko ešte dôležitejším. Ak prezident Poľska privedie ratifikačný proces na základe sporov o konečný podpis do mŕtveho bodu, zaradí nás medzi tých, ktorí sú proti Zmluve, do opozície voči prevažnej väčšine krajín, ktoré ju prijali.
To by pre nás nebolo výhodné. V minulosti sme sa uchýlili k vyhrážkam, možno povedať až k vydieraniu, dospeli sme však ku kompromisu. Musíme sa riadiť vyššie spomínaným, predovšetkým výsledkom írskeho referenda. Poľsko skutočne má príležitosť zohrať v kľúčových krokoch zameraných na vytvorenie silnej Európy vlastnú úlohu. Rýchla ratifikácia Zmluvy nebude automatickým krokom, ale významným politickým gestom.
Som presvedčený, že si môžeme byť istí, že skôr či neskôr, s Írskom alebo bez neho, podstatu Zmluvy uplatníme. Z uvedeného dôvodu je pre nás dôležité, aby sme boli v správnom čase na správnej strane.
Theodor Dumitru Stolojan
písomne. - (RO) Európsky parlament a ostatné európske inštitúcie musia rešpektovať výsledok hlasovania írskeho ľudu v referende. Chcem dať jasne najavo, že občania Írska nehlasovali proti Európskej únii, ale proti Lisabonskej zmluve. Dostali sme jasné signály, že nepochopili obsah a základ tejto Zmluvy a že určité politické strany zvýšili obavy írskych ľudí vzhľadom na daňový systém a zachovanie neutrality.
Európsky parlament musí vyslať jasný signál, že podporuje ratifikačný proces v ostatných členských štátoch. Zároveň musíme predložiť írskym občanom a írskej vláde vhodné riešenia na prekonanie tejto bezvýchodiskovej situácie. Na záver, Lisabonská zmluva je potrebným krokom k účinnejšiemu fungovaniu systému európskych inštitúcií v čím ďalej, tým zložitejších globálnych podmienkach, na ktoré musia reagovať všetky členské štáty. Ide o hospodársku súťaž, klimatické zmeny, zvyšovanie cien prírodných zdrojov a iné otázky, ktoré sa týkajú nás všetkých.
Daniel Strož  
písomne. - (CS) Lisabonská zmluva sa stala mŕtvym dokumentom podobne ako návrh Zmluvy o Ústave pre Európu po odmietnutí Francúzmi a Holanďanmi. Predseda Európskeho parlamentu, pán Pöttering, síce vyhlásil, že zmyslom Zmluvy je dosiahnuť vyššiu mieru demokracie, politickej účinnosti, prehľadnosti, transparentnosti a že ratifikačný proces musí pokračovať v tých členských štátoch, v ktorých ratifikácia ešte neprebehla, ale to sú len prázdne reči.
Keby sa referendá uskutočnili aj v iných krajinách, írske "nie" by určite nebolo jediným. Vezmite si už len ten podvod "európskych elít", ktoré predložili na ratifikáciu len oprášený a doplnený návrh Zmluvy o Ústave pre Európu. Takže okrem Írov by "nie" povedali aj Francúzi a Holanďania. Koniec koncov, dokazujú to aj prieskumy verejnej mienky v týchto krajinách. Tí, ktorí sú "pri kormidle" politiky EÚ, by si mali konečne uvedomiť, že väčšina občanov odmieta Úniu ako militaristický a neoliberálny projekt, ktorý je vo svojich dôsledkoch antisociálny!
Výsledok írskeho referenda nie je pre Európu katastrofou, ako sa niektorí snažia tvrdiť. Je to šanca začať nový proces diskusií, do ktorého by nakoniec mali byť v širokej miere zapojení aj radoví občania. Íri predsa nehlasovali proti Európskej únii. Hlasovali proti obsahu Lisabonskej zmluvy, ktorá by viedla k rozrušeniu dosiahnutého sociálneho štandardu a k prestavbe Únie na militaristický konglomerát. Takzvanú európsku myšlienku totiž neohrozuje ten, kto odmieta Lisabonskú zmluvu, ale ten, kto teraz kričí "poďme ďalej" alebo zvažuje zavedenie Európy "dvoch rýchlostí".
Margie Sudre  
písomne. - (FR) Od zajtra sa od Európskej rady začne očakávať, že vyvodí závery týkajúce sa výsledku írskeho referenda o Lisabonskej zmluve. Je len na Írsku, aby prostredníctvom svojho premiéra predložilo analýzu hlasovania a znovu zopakovalo svoje želanie sledovať pokrok európskej integrácie.
Dúfam, že štáty EÚ 27 sa zhodnú na pokračovaní ratifikačného procesu v tých členských štátoch, v ktorých sa ešte nerozhodlo, aby sme sa dozvedeli jasné stanovisko každej krajiny.
Slovinské a francúzske predsedníctvo sa musia spoločne s Írskom pokúsiť nájsť právne prijateľné riešenie, ktoré by raz a navždy ukončilo pätnásťročné úsilie o reformu činnosti rozšírenej Únie.
Francúzske predsedníctvo bude mať určite viac povinností v súvislosti s narušením európskeho kontextu a prudkým nárastom cien potravinárskych surovín a nespracovaných pohonných hmôt.
Európania nemajú istotu. Európska rada im musí dať najavo, že Európa im prijímaním rozhodnutí o najdôležitejších otázkach pomáha plniť ich očakávania. Aj napriek tomu, že podobný prístup nevyrieši inštitucionálnu otázku ihneď, je nepopierateľne najlepším spôsobom ako dať Írom najavo, že sme ich vypočuli.
Csaba Sándor Tabajdi  
písomne. - (HU) Lisabonskú zmluvu odmietla krajina, ktorá bola doteraz príkladom plného využívania výhod európskej integrácie. Poukazuje na to aj hlboká kríza dôvery v politiku. Dôležitú úlohu v tomto zlyhaní zohrala aj nedostatočná komunikácia s cieľom predstaviť výhody Lisabonskej zmluvy. Írsko sa nerozhodovalo o Zmluve, o výsledku referenda rozhodli otázky domácej politiky. Ukázalo sa, že inštitút referenda nie je vhodný na rozhodovanie o takýchto zložitých otázkach. Lisabonská zmluva sa netýka len inštitucionálnej reformy Európskej únie. Zmluva a Charta základných práv vytvárajú z Európy skutočné politické spoločenstvo a spoločenstvo hodnôt. Z kvalitatívneho hľadiska ide o nový stupeň rozvoja európskej integrácie.
Írske referendum predstavuje dôležitý problém, závisí však len od nás, či Európska únia aj tento krát upadne do krízy alebo zareaguje rýchlo a rozhodne. V súčasnej situácii by bolo najväčšou chybou znova rokovať o dohode, na dosiahnutie ktorej sa vynaložilo toľko úsilia. Preto by sme mali ponechať Lisabonskú zmluvu v jej pôvodnom znení. Prijali ju takmer dve tretiny členských štátov vrátane Maďarska, ktoré bolo prvé. V ratifikačnom procese sa musí pokračovať. Írsko sa musí čo najskôr rozhodnúť, či chce ostať súčasťou prehlbujúcej sa integrácie. Jedna krajina nemôže stáť v ceste rozvoja ďalším dvadsiatim šiestim.
Som plne presvedčený, že na zasadnutí Európskej rady, ktoré sa zajtra začína, sa podarí nájsť východisko z tejto situácie. Je potrebné pokračovať v budovaní Európy a na to Lisabonskú zmluvu potrebujeme.
Silvia-Adriana Ţicău  
písomne. - (RO) Európska únia potrebuje po Zmluve z Nice nový inštitucionálny rámec a Lisabonská zmluva, aj keď nie je až taká ambiciózna ako Zmluva o Ústave pre Európu, predstavuje kvalitný text.
Lisabonskú zmluvu ratifikovalo 18 národných parlamentov členských štátov. Írsko o ratifikácii rozhodlo na základe referenda, v ktorom írski občania Zmluvu odmietli. V roku 2001 Írsko hlasovalo aj proti Zmluve z Nice a o rok neskôr ju ratifikovalo.
Výsledok hlasovania Írov je dôkazom, že obyvatelia tejto krajiny považujú sústavu inštitúcií Spoločenstva za zložitú. Je našou povinnosťou objasniť európskym občanom potrebu a ustanovenia tejto zmluvy. Zaoberá sa otázkou klimatických zmien, definuje európske hospodárstvo ako sociálne trhové, zdôrazňuje potrebu spoločnej energetickej politiky a predovšetkým poskytuje právnu hodnotu Charte základných práv. Reformná zmluva zväčšením právomocí Európskeho parlamentu upevňuje úroveň demokracie a umožňuje polovici národných parlamentov odmietať legislatívne projekty, ktoré podľa nich porušujú zásadu subsidiarity.
Hlasovanie írskeho ľudu je dôkazom, že potrebujeme viac zodpovednosti a intenzívnejší dialóg, že musíme európskym občanom viac a lepšie vysvetľovať ustanovenia tejto novej zmluvy a aj jej potrebu.
Witold Tomczak  
písomne. - (PL) Európske národy, ktoré túžia po slobode a zvrchovanosti, dnes majú dôvod poďakovať sa írskemu národu. Z malého Írska sa ozval silný a jasný hlas slobody a nádeje. Tento odkaz je budíčkom pre nepriateľov demokracie, ktorí neberú na vedomie vôľu ľudu a porušujú vopred určené pravidlá hry.
Vyvstala otázka, čo ďalej. Uznávam, že miesto snívania o nedosiahnuteľnom európskom superštáte by sme mali začať diskutovať o právach národov. Mali by sme sa dohodnúť na charte práv národov a využívať ju ako základ vymedzovania zásad európskej integrácie.
Dámy a páni, vy ste architekti Európskej únie. Naliehavo vás žiadam, aby ste prestali s manipuláciou a umožnili ľuďom, aby tým, že budú poznať pravdu, rozhodovali o svojej budúcnosti sami. Žiadam vás, aby ste umožnili národom život vo vlastných zvrchovaných štátoch, ktoré budú sami za seba rozhodovať o tom, ako a s kým spolupracovať a ako a s kým sa integrovať.
Georgios Toussas  
Zvučné "nie” írskeho ľudu znemožnilo platnosť Lisabonskej zmluvy.
Táto skutočnosť predstavuje značnú porážku Rady, Európskej komisie a Európskeho parlamentu ako aj stredopravicových a stredoľavicových vlád členských štátov EÚ (v Grécku Novej demokracie (ND) a Panhelenského socialistického hnutia PASOK). Ide aj o neúspech predstaviteľov kapitalizmu vo všeobecnosti, ktorí hrali dôležitú úlohu aj pri anulovaní hlasovania občanov Holandska a Francúzska proti Zmluve o Ústave pre Európu a pri potlačení vzrastajúceho hnutia v rámci EÚ s cieľom čeliť a odmietať Lisabonskú zmluvu.
Presne tie isté politické sily tvoria vplyvnú alianciu v Rade, Európskej komisii a v Európskom parlamente. Sú to Skupina Európskej ľudovej strany (sociálnych demokratov), Socialistická skupina v Európskom parlamente, Skupina Aliancie liberálov a demokratov za Európu, Skupina zelených/Európskej slobodnej aliancie a ďalší podporovatelia európskeho "monolitu", ktorí podporujú aj poslanci Európskeho parlamentu za Novú demokraciu a hnutie PASOK. Na plenárnom zasadnutí Parlamentu, 20. februára 2008 všetci z nich hlasovali proti návrhu rešpektovať rozhodnutie írskych ľudí a proti konaniu referend o Lisabonskej zmluve v členských štátoch.
Ťažkopádna politika Rady a Európskej komisie v súvislosti s ratifikačným procesom Lisabonskej zmluvy je autokratickým opovrhnutím vôľou írskeho ľudu a európskych národov vo všeobecnosti.
