Egyperces felszólalások fontos politikai kérdésekben
Elnök
A következő napirendi pont egyperces felszólalások fontos politikai kérdésekben.
Elena Băsescu
(RO) Üdvözöljük a Nabucco projekt megállapodás július 13-án Ankarában történt aláírását. A földgáz azonban nem az egyetlen energiaforrás, amely az európai államok rendelkezésére áll. Ugyanezt a megközelítést kell alkalmaznunk Európa nyersolajjal történő ellátásában is, amelyhez egy déli folyosót kellene nyitnunk.
Letettek az asztalunkra egy olyan projektet, amely ugyanolyan stratégiai fontossággal bírhat, mint a Nabucco. A páneurópai Constanţa-Trieszt olajvezetékről beszélek. Ez a csővezeték a Kaszpi-tengerben található olajkincset fogja a grúziai Supsában működő terminálon keresztül szállítani, majd a constantai kikötőtől Triesztig haladna a csővezeték.
Az országaink és a polgáraink számára csak akkor tudunk energiabiztonságot garantálni, ha diverzifikáljuk az olaj és a gáz ellátási forrásait és szállítási útvonalait. Ezt szem előtt tartva Románia olyan kikötői terminál kiépítését kezdte meg Constanţában, amely képes lesz folyékony földgázt fogadni, majd elosztani más európai fogyasztók számára.
Marc Tarabella
(FR) Elnök úr! Az engedélyezett egyperces felszólalási időt arra fogom felhasználni, hogy felhívjam a figyelmet arra, hogy milyen kedvező következményekkel fog járni az alkotmányos szerződésről Írországban tartott népszavazás mindenki számára ismeretes pozitív kimenetele. Ez a szavazás azt fogja jelenteni, hogy különösen olyan bizottságokban, mint a mezőgazdasági, valamint ebben a Parlamentben, a plenáris ülésen mi is beleszólhatunk a döntésekbe. A Parlament így azonos szinten áll majd a Tanáccsal, ami a demokrácia szempontjából hatalmas előrelépést jelent.
Szeretném megragadni ezt a lehetőséget arra, hogy rámutassak, hogy mivel ír barátaink elsöprő többsége ma igent mondott az alkotmányos szerződésre, és a lengyel elnök - Parlamentünk elnökének iménti szavai szerint - szintén alá fogja írni a szerződést, már csak a cseh elnök igen szavazatára van szükség. Ennél fogva szeretném felkérni a különböző politikai csoportokhoz tartozó képviselőtársaimat, hogy a saját hatáskörükön belül próbálják meg azt az üzenetet közvetíteni a cseh kollégáiknak, hogy ezt a szerződést valóban alá kell írni, annál is inkább, mert a cseh parlament már igent mondott. Az elnöknek már csak annyi a feladata, hogy aláírja a dokumentumot, és ezzel előre vigye a demokrácia ügyét mind a saját hazájában, mind Európában.
Luigi de Magistris
(IT) Elnök úr! Szeretnék a messinai tragédiáról beszélni - amelyet az Európai Parlament Elnöke ma felidézett - és a több tucat áldozatról. Egy újabb tragédiát jelentettek tehát Olaszországból: az olasz miniszterelnök egyenesen azt mondta, hogy előrelátható volt a tragédia. Nos, lehet, hogy előrelátható volt, de az biztos, hogy semmit sem tettek a megelőzése érdekében. Semmi nem történt, mert a területet a beton, a betonmaffia és az erdőmaffia uralja az erdőtüzekkel.
Mindazonáltal az Európai Parlamentnek meg kellene vizsgálnia, hogy a közpénzeket és az Európai Unió által juttatott segélyeket hogyan lehetne más módon a regionális fejlesztésre fordítani, és hogyan lehetne elérni, hogy az építési munkálatokat megfelelően végezzék, és helyreállítsák a súlyos környezeti károkat. A közpénzek ugyanis túlságosan gyakran úgy végzik, hogy bűnöző körök, korrupt politikusok és a maffia vágják őket zsebre.
Ennek a törvényhozási ciklusnak tehát oda kell figyelnie arra, hogy mi történik a közpénzekkel, amelyeket valóban a természet helyreállítására, a természeti erőforrások védelmére, a környezetbarát gazdasági fejlődésre és munkahelyek teremtésére kellene fordítani. Nem történhet meg újra egy olyan szörnyű tragédia, mint a messinai.
Ryszard Czarnecki
(PL) Elnök úr, én a Litvániában élő lengyel kisebbség védelmében szeretnék felszólalni, amelyet nemrég diszkrimináció ért. Fájdalmas paradoxonnal állunk itt szemben, hiszen a litvániai lengyelek, akik néhány régióban a polgárok többségét alkotják, jobb helyzetben voltak Litvánia EU-csatlakozása előtt, mint most, amikor Litvánia már az EU tagja.
A Salcininkai régió önkormányzata október 14-ig adott időt arra, hogy eltávolítsák a lengyel utcaneveket, ami ellentétes az európai szabványokkal és a Helyi Önkormányzatok Európai Chartájával. 2008 márciusában a litván törvényekre támaszkodva korlátozták a lengyel iskolarendszer működési szabadságát. Másfél év alatt négy iskolát zártak be összesen 45 osztállyal, és további 107 osztályt fenyeget a bezárás veszélye. Az embereket a lengyel vezetéknevek megváltoztatására kényszerítik, hogy azok litván neveknek tűnjenek. Végül pedig sok lengyelnek még mindig nem adták vissza a kommunisták, illetve a Szovjetunió által 1939 vagy 1944 után elvett ingatlanát.
Kérem az Európai Parlamentet, hogy védje meg a litvániai lengyeleket az emberi jogok és a kisebbségek jogainak európai szabványainak megfelelően.
João Ferreira
(PT) Elnök úr! Sorra halljuk a válság végének a kezdetéről szóló optimista kijelentéseket. Sajnos a valóság naponta ellentmond ezeknek a nyilatkozatoknak. Az észak-portugáliai helyzet is ezt példázza. Csak a bragai körzetben egyedül legalább 10 vállalat zárta be a kapuit az elmúlt hetekben, ezáltal több mint 300 ember került utcára, és további vállalatoknál is fennáll a bezárás veszélye.
A helyzet különösen a textil- és ruhaipari ágazatban súlyos: ez az Európai Unió egyik olyan ágazata, amelyet legjobban megvisel a világkereskedelem növekvő liberalizációja. Ebben a tragikus helyzetben sürgős szükség lenne olyan megoldásokra, amelyek nem azonosak a helyzetet előidéző politikai irányelvekkel.
Létfontosságú, hogy biztonsági intézkedéseket hozzunk, mégpedig elsősorban a tagállamok által megjelölt ágazatokban, hogy fenn tudjuk tartani a munkahelyeket, illetve elősegítsük azok létrehozását, és biztosítsuk a vállalatok folyamatos működését, valamint előre tudjunk lépni egy textilipart támogató közösségi program elindításában - ez már szerepelt egyébként a Parlament egyik határozatában -, és megfelelő erőforrásokat irányítsunk az ilyen ágazatokra épülő legelhanyagoltabb régiókba.
Paul Nuttall
Elnök úr! Szeretném felhívni a figyelmét arra az alattomos és egyáltalán nem demokratikus módra, ahogyan az izzólámpákat betiltották az egész Európai Unióban. Az első irányelv az intézkedések végrehajtását az Európai Bizottságra bízta, ami lényegében azt jelentette, hogy a rendeletet e Közgyűlésnek nevezett komédia, illetve a westminsteri valódi parlamentünk beleegyezése nélkül is el lehetett fogadtatni. Az izzólámpák betiltása a politikai elit mesterkedése és egyértelmű összejátszás eredménye volt.
Az embereket megkerülték, de hát az Európai Unió nagy mestere az emberek megkerülésének. Nézzük csak meg, hogy mi történt a lisszaboni egyezménnyel. Sajnálatos módon ez is a Brit Konzervatív Párt mesterkedése nyomán jöhetett létre, akik a brit politika Jekyll és Hyde-jai, amikor európai kérdésekről van szó. Mondanak valamit Angliában, majd eljönnek ide, és homlokegyenest más tesznek a bizottságokban.
Végezetül, az I. világháború előestéjén Sir Edward Grey brit külügyminiszter attól félt, hogy a fények egész Európa felett ki fognak aludni. Csak gratulálni tudok az Európai Uniónak, hiszen az ember által okozott éghajlatváltozás tudománytalan kultuszával történő megszállottság végül oda fog vezetni, hogy tényleg valóra válik Sir Edward szerencsétlen jóslata.
Krisztina Morvai
Elnök úr! Ma sokat beszéltünk a Lisszaboni Szerződésről, és hogy ez mennyire megerősíti a szolidaritást az európaiak között. Most a magyar nép nevében szeretném az Önök szolidaritását kérni, mert a magyar rendőrség magas rangú, emberi jogokra érzékeny tagjaitól származó megbízható információk szerint a 2006-i (október 23.), úgynevezett Véres Hétfő harmadik évfordulóján a magyar rendőrség megint tömeges erőszak alkalmazására készül a magyar nép ellen a tüntetések vagy a megemlékezések során.
Szeretném kérni az Európai Parlament tagjait, hogy segítsenek, és jöjjenek el Budapestre ezen a napon mint emberi jogi megfigyelők. Szeretném, ha a választóik is erre kérnék Önöket. Kérem, hogy nézzenek körül az interneten az emberi jogok magyarországi megsértésének és a tömeges rendőri brutalitásnak a témájában, és gondoskodjanak róla, hogy ez soha többé ne történhessen meg. Jöjjenek el tehát, és gyakorolják a ma oly sokat emlegetett szolidaritást.
György Schöpflin
(HU) Szlovák nyelvtörvény. A szlovák nyelvtörvény komoly aggodalmakat ébresztett megszavazásától fogva. Az elmúlt pár hét megmutatta, hogy az aggályok jogosak voltak, mert a törvényben előírt bírságokat eddig nem alkalmazták, az állami szervek hatáskörében dolgozók megkapták az utasítást, hogy kizárólag szlovákul szólalhatnak meg. Szolgálati időben a magyar anyanyelvű postás, a tűzoltó, illetve a rendőr nem használhatja anyanyelvét.
Tehát, ha én Szlovákiában magyarul megszólítok egy rendőrt, neki kötelező szlovákul válaszolnia, hiába magyar az anyanyelve, és teljesen függetlenül attól, hogy én a válaszát nem értem meg. Mellesleg ugyanez a helyzet, ha én az angollal próbálkozok. Új hirdetést javaslok a szlovák vendéglátóiparnak: külföldi turista, szeretettel látjuk Szlovákiában, de tanuljon meg szlovákul, mielőtt országunkba beteszi a lábát. Éljen Abszurdisztán!
Monika Flašíková Beňová
(SK) Valójában sokkal több ilyen támadásra számítottam a Szlovák Köztársaság ellen, mivel az egyperces hozzászólások intézménye ideális lehetőséget teremt a magyarországi vagy magyar nemzetiségű kollégáknak arra, hogy támadják a Szlovák Köztársaságot.
Meg kell mondanom, hogy ez rendkívül aggaszt engem, mert az Európai Parlamenttől inkább azt várom, hogy oldja meg az Európai Unió előtt álló problémákat. Mi többször is baráti kezet nyújtottunk a fideszes és más pártokhoz tartozó képviselőtársainknak az Európai Parlament plenáris ülésein, és meg akartuk beszélni velük a megoldatlan problémákat vagy kérdéseket. Ezt tettük a nyelvtörvény esetében is, de azt kell mondanom, hogy nagyon csalódott vagyok, Elnök úr, mert egyetlen magyarországi vagy magyar nemzetiségű képviselőtársunk sem válaszolt az ajánlatunkra, az SMK-hoz (egy szlovákiai párthoz) tartozó kollégáim pedig egyenesen kivonultak arról az ülésről, amelyen felvetettük a témát.
Megnéztem a Szlovák Köztársaság Parlamentjének weboldalát, ott teljes egészében el lehet olvasni a törvényt, és látható, hogy az semmilyen módon nem fenyegeti az etnikai kisebbségek azon jogát, hogy saját anyanyelvüket használják.
Ramon Tremosa I Balcells
Elnök úr! A spanyol kormány úgy határozott, hogy a Barcelonától Perpignanig vezető nagysebességű vasútvonal pont a Sagrada Família katedrális alatt fusson, kockára téve egy olyan műemléket, amely 1984 óta szerepel az UNESCO Világörökség listáján, és amelyet tavaly 3 millió ember látogatott meg. A Sagrada Familia katedrális alapjaihoz rendkívül közel futó új alagút megépítése helyrehozhatatlan károkat okozhat az épületben.
A spanyol kormány szerint nincsen semmi gond, de ebben az évben egy barcelonai új metróvonal alagútfúró gépei több problémába is ütköztek hasonló talajfeltételek mellett. Az egyik fúrógép több hónapra elakadt a Llobregat folyó mellett, és hónapokig senki nem tudta megoldani a helyzetet. Szeretném jelenteni a Sagrada Familia összedőlésének veszélyét az európai intézményeknek. Az általános érdeklődésre számot tartó európai műremek megőrzése érdekében kérem, hogy vizsgálják meg a kérdést, állítsák le a spanyol kormány által végeztetett munkálatokat, és módosítsák az alagút nyomvonalát.
Oldřich Vlasák
(CS) Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretném felhívni a figyelmüket arra, hogy milyen akadozva halad az Európai Autonóm Mozdonyvezető Szakszervezetek Szövetségének (ALE) a Szociális Dialógus Bizottság vasúti szekciójához történő csatlakozása. 2005 óta ez a szervezet 16 európai mozdonyvezetői tagszervezet több mint 100 000 tagját tömöríti, és önálló szociális partnerként szeretné magát elismertetni a szociális párbeszéd vasúttal foglalkozó szekciójában. Az Európai Közlekedési Dolgozók Szövetségével folytatott hosszadalmas tárgyalások ellenére - jelenleg ez az egyetlen képviselője a munkavállalói érdekeknek ebben a bizottságban - még nem sikerült olyan kompromisszumot találni, ami biztosítaná az ALE számára azt a lehetőséget, hogy közvetlenül is megvédje a tagok érdekei. Véleményem szerint ez igen sajnálatos helyzet. Az Európai Unió által jóváhagyott szociális párbeszédnek szerintem lehetővé kellene tennie a pluralizmust. Mindenképpen úgy gondolom, hogy egyetlen szervezetnek sincs joga a monopolhelyzethez, még az európai vasúti szektor munkavállalóinak 80%-át képviselő szervezetnek sem, ezért arra kérek minden felet, beleértve az Európai Bizottságot is, hogy tegyék lehetővé a további tárgyalásokat.
Georgios Toussas
írásban. - (EL) Elnök úr! Az Európai Uniónak és a tagállamoknak a nyolcórás munkanappal kapcsolatos irányelvei, illetve törvényei, valamint az általában véve cseppet sem előremutató szerkezetváltó intézkedések középkori munkakörülményeket eredményeznek, a dolgozókat pedig csak felbőszítik és tüntetésekre ösztönzik. Az Európai Bizottsághoz minden nap özönlenek a feldühödött farmerek és a méltatlankodó dolgozók tiltakozásai.
A repülőgépek fedélzeti személyzete és pilótái például, ahogyan az 1899/2006/EK rendelet előírja, több mint 14 órát dolgoznak naponta, és ezzel mind a dolgozók, mind az utasok életét veszélyeztetik, amint azt már számos tudományos tanulmány bebizonyította.
Az Európai Unió nem hajlandó figyelembe venni a tudományos tanulmányokat, mert azoknak a monopolista üzleti csoportoknak az utasításait követi, amelyek egyetlen eurót sem hajlandók feláldozni a nyereségükből a dolgozók egészsége és a repülés biztonsága érdekében.
Követeljük, hogy csökkentsék a légitársaságok pilótáinak és fedélzeti személyzetének munkaidejét, és teljesítsék a dolgozók jogos követeléseit. Az Európai Bizottságnak ugyanis mind az Európai Parlament, mind a dolgozók felé vannak kötelezettségei.
Martin Ehrenhauser
(DE) Elnök úr! Az alkotmányos reformokról szóló lisszaboni szerződés egész ratifikálási folyamata a demokrácia és az Európai Unió csődje volt. Talán megengedik nekem, mint új és fiatal képviselőnek, hogy azt mondjam, hogy egy olyan népszavazással, amelyben az Európai Unió minden polgára részt vesz, lehetőségünk lett volna arra, hogy elfogadtassuk az Európai Uniónak ezt a rendkívül elitista, tervezőasztalon született projektjét az európai emberekkel. Önöknek megvolt a lehetőségük arra, hogy népszavazások segítségével életet és lelket leheljenek az Európai Unió érzelmi roncsába, de nem éltek ezzel a lehetőséggel. Éppen ellenkezőleg, Önök egyszerűen nemet mondtak a közvetlenebb demokráciára és a polgárok részvételére.
Erre én csak azt tudom mondani, hogy szerintem ez nem demokrácia. Demokráciáról akkor beszélhetünk, ha különválasztjuk a hatalmi ágakat, és világos határvonalat húzunk az ellenzék és a kormány közé. Mi ezt az álláspontot képviseljük, és ezért harcolunk.
László Tőkés
(HU) Elnök úr, előrebocsátom, hogy Beňová képviselőasszony valótlanságokat állított. Immár öt esztendeje raboskodik öt magyar fiatal Szerbiában a délvidéki Temerinben történt korcsmai verekedés következtében. Tíz évtől tizenöt évig terjedő büntetéssel sújtották őket. Összesen 61 évre ítélték el őket nacionalista választási propaganda céljaira használva esetüket. Ilyen súlyos büntetéseket a balkáni háborúban elkövetett háborús bűnökért sem róttak ki senkire. Ugyanebben az időszakban mintegy 300 magyart vertek meg Szerbiában jogkövetkezmény nélkül. Az arány háromszáz az egyhez.
2005 januárjában az Európai Parlament tényfeltáró bizottságot küldött Szerbiába. A brutális magyarverések kivizsgálásáról szóló jelentés megvitatása az Emberi Jogi Bizottságban, azóta is várat magára. Kérem a Parlamentet, Jerzy Buzek elnök urat, szabadítsák ki a börtönből a temerini fiúkat. Az EU Szerbia csatlakozásának előfeltételeként szabja meg a diszkriminációmentes igazságszolgáltatás érvényesítését, a megfélemlítő hatású célzatos ítéletek helyett pedig a valódi vétkesek, a szerb háborús bűnösök kézre kerítését.
Zigmantas Balčytis
Elnök úr! Az én hazám, Litvánia, sok tekintetben nagyon hasonlít Írországra, és az a tény, hogy az emberek igennel szavaztak a Lisszaboni Szerződésre, egyértelműen bebizonyította, hogy a polgáraink erősebb és hatékonyabb Európát akarnak. Egyértelműen bebizonyosodott, hogy válságos időkben nem tudunk egyedül cselekedni és nem tudjuk egyedül biztosítani a népeink jólétét.
Most fontosabb, mint valaha, hogy a Közösség egyhangú álláspontot képviseljen, és ennek az alapja a tagállamok közötti szolidaritás. Európa nehéz időket él meg mostanában, és a Lisszaboni Szerződés által javasolt reformok lendületet adhatnak egy hatékonyabb intézményi struktúra kialakításának, ami minden bizonnyal sok területen koherensebb politikához vezet majd. Valóban nagy eredményről van szó mind Európa, mind az egyes emberek számára.
Még egyszer gratulálok az ír népnek ahhoz az elszántságához, amellyel jobb és virágzóbb Uniót kíván teremteni.
Frédérique Ries
(FR) Elnök úr! Hétfőn - ahogyan az bizonyára senki figyelmét nem kerülte el - az Európa négy sarkából érkezett tejtermelők ismét tüntettek Brüsszelben, hogy nyilvánosan kifejezésre juttassák kétségbeesésüket és aggodalmukat a tejárak összeomlása miatt, ami megakadályozza, hogy végezzék a munkájukat. Valójában ennél is többről van szó, hiszen az egész jövőjük forog kockán.
Az újfajta szabályozás szükségességét a tagállamok döntő többsége - a tejipari G20-ak, ahogyan mostantól nevezni fogjuk őket - elismeri. Véleményem szerint most jobban igaz, mint valaha, hogy eljött az ideje annak, hogy döntéseket hozzunk, és a következő, október 19-én Luxemburgban tartandó - ezúttal hivatalos - Mezőgazdasági Miniszterek Tanácsában ezt mindenképpen meg kell tennünk. Ez rendkívül sürgős. Ilyen nagyságrendű válság nem válhat egy bizottsági tanulmány témájává, ahogyan az két nappal ezelőtt történt.
Nagyon röviden két kérdésem lenne Buzek elnök úrhoz, amit remélem, hogy továbbítanak majd neki. Tudom, hogy ma délelőtt találkozott Cecilia Malmströmmel, az európai ügyek svéd miniszterével, és szeretném tudni, hogy a miniszter asszony megerősítette-e, hogy az elnökség elkötelezte magát a válság sürgős megoldása mellett a legutóbbi strasbourgi ülésen megszavazott határozatok szerint.
Végül pedig rátérek erre a magas szintű csoportra, erre az agytrösztre, ami tegnap előtt kezdte meg a munkát. Tudjuk, hogy a Lisszaboni Szerződés hatályba lépésétől kezdve a Parlament is kap döntéshozó szerepet, és részt vehet a jogalkotásban. Szerintem érdemes lenne részt vennünk ennek a magas szintű csoportnak a munkájában.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Augusztusban Marijus Ivanilovast, egy 35 éves litván állampolgárt, a "Respublika” nevű napilap nyomdájának az igazgatóját - tehát állandó munkahellyel és jövedelemmel rendelkező személyt - letartóztatták Belaruszban, nem messze Minszktől, és már két hónapja fogva tartják tárgyalás vagy a bűnösségének bizonyítása nélkül a fehérorosz Zodin városában lévő börtönben. Néhány nappal ezelőtt meghosszabbították Ivanilovas úr fogva tartásának az időtartamát, mert a rezsim hatóságai két hónap alatt sem tudtak semmilyen bizonyítékot találni a bűnösségére. Fontos tudni, hogy Ivanilovas úr gyermekkorától kezdve légúti asztmában szenved. Szülei tudomása szerint olyan cellában tartják fogva, amelyben 26 rab lakik, de csak 6 ágy van, és a rabok folyamatosan dohányoznak a cellában. Marijusnak asztmás rohamai vannak, de nem kaphatja meg az orvosságát, nem találkozhat a szeretteivel, és még a litván konzullal sem. Elnök úr, ez egy szomszédos országban történik. Így bánnak egy uniós tagállam - Litvánia - állampolgárával! Kérem, hogy tegyen intézkedéseket a hatáskörén belül annak érdekében, hogy Marijus Ivanilovast azonnal engedjék szabadon, mivel nincs bizonyíték a bűnösségére, és a vád alaptalan. Ivanilovas úr számára lehetővé kell tenni, hogy visszatérjen Litvániába. Azonnal orvosi segítségre van szükségre.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Az elmúlt év decemberében az Európai Unió történelmi kötelezettséget vállalt arra, hogy csökkenti a szén-dioxid-kibocsátást, és ezzel megerősíti vezető pozícióját az éghajlatváltozás elleni harcban.
Büszkék lehetünk arra a szerepre, amit az Európai Unió játszott olyan törvények elfogadásával, amelyek nem csak a szennyezés szintjének a csökkentésére vonatkozó rendelkezéseket tartalmaznak, hanem olyan konkrét intézkedéseket is, amelyek végrehajtásával teljesíthetjük ezeket a kötelezettségeket, és meg tudjuk határozni a globális hőmérséklet emelkedését.
Ez év decemberében a koppenhágai tárgyalások során határozott kötelezettségvállalásokat kell elérnünk az emisszió csökkenését illetően, valamint a fejlődő országoknak nyújtott pénzügyi támogatás mértékében, amelyet azért kapnak, hogy ők is enyhíteni tudják az éghajlatváltozás hatásait, és alkalmazkodni tudjanak hozzá. Az éghajlatváltozásra vonatkozó törvényeket azonban a koppenhágai konferencia előtt nem lehet az USA-ban elfogadtatni, bár az Obama-adminisztráció törekedni fog a tárgyalások lefolytatására, de nem lesz még egyértelmű mandátuma.
Az Európai Unió közös álláspontját jól ki kell használnunk. Létfontosságú, hogy azonos hangon beszéljünk, és más országokat is arra ösztönözzünk, hogy kövessék a példánkat az emisszió csökkentésében.
Sergej Kozlík
(SK) A magyar képviselők számos hamis állítással vezetik félre az európai közvéleményt. Azt állítják például, hogy a polgárokat meg lehet bírságolni azért, ha kisebbségi nyelvet használnak, hogy a magyar nemzetiségű orvosok csak a hivatalos szlovák nyelven dolgozhatnak majd, vagy hogy a vallási szertatásokat csak a hivatalos nyelven lehet majd megtartani.
Hallottuk azt is, hogy a magyar képviselők milyen képtelenségeket beszélnek arról, hogy a rendőrök magyarul vagy angolul nem válaszolhatnak a turisták kérdéseire. Ebből semmi sem igaz. Éppen ellenkezőleg, a módosított törvény bővíti az etnikai kisebbségek nyelvhasználati lehetőségeit a korábbi helyzethez viszonyítva. A módosítás nem avatkozik bele a polgárok közötti privát kommunikációba, és nem teszi lehetővé az egyének megbírságolását. A módosított törvény megfelel a nemzetközi szabványoknak, és ezt a kisebbségekkel foglalkozó Európai hatóságok - az EBESZ főbiztosa, Knut Vollebæk és az EU biztosa, Leonard Orban - is megerősítették. Véleményem szerint a magyar közösség arra használja fel ezt az ügyet, hogy palástolja növekvő szélsőségességét és a Magyarországon folyó romagyilkosságokat.
Joanna Senyszyn
(PL) Elnök úr! Sajnálattal közlöm, hogy Lengyelországban csorbulnak a katolikus egyházat elhagyó emberek jogai. A hitehagyottak akaratával szemben a személyes adataikat nem törlik az egyházközségek archívumaiból, hanem tovább használják őket. Ez az utasítás van érvényben a személyi adatok védelmével kapcsolatban a lengyelországi katolikus egyház működésében. Az utasítások azon része tehát, amelyekről most beszélünk, nem a személyi adatok védelmére vonatkozó hatályos törvényen alapul, hanem - és kérem, most jól figyeljenek - a kánonjog törvényein.
Hogyan lehetséges, hogy Lengyelországban, amely azt állítja, hogy fenntartja a jogállamiságot, a kánonjog elsőbbséget élvez a nemzeti parlament által hozott törvények felett? Miért a kánonjog határozza meg azoknak az állampolgároknak a jogait, akik nem katolikusok? Hogyan lehetséges, hogy a személyi adatok védelmének főbiztosa nem rendelkezik felhatalmazással az egyházi archívumok vizsgálatára? Csakis egyetlen magyarázat lehetséges: Lengyelország egyházi állam. Az Európai Parlamentnek reagálnia kell erre.
Cristian Silviu Buşoi
(RO) Mai felszólalásom témája az Európai Unió közelmúltban történt legfontosabb eseményéhez kapcsolódik, mégpedig a Lisszaboni Szerződés ratifikálása kérdésében Írországban tartott népszavazás sikeres eredményéhez.
Szeretnék osztozni azoknak a képviselőtársaimnak az érzéseiben, akiknek ma alkalmuk nyílott gratulálni az ír népnek ahhoz, hogy ilyen világos módon kifejezésre juttatta azon döntését, hogy az európai integrációt politikai szinten is folytatni kell. Az írek nem dőltek be azoknak a populista nyilatkozatoknak, amelyek a hátrányos következményeket ragadták ki, hiszen ez a szerződés egyértelműen azt fogja eredményezni, hogy az európai intézmények hatékonyabban és demokratikusabban fognak működni.
Úgy gondolom továbbá, hogy a cseh elnöknek kötelessége tiszteletben tartani a Szerződésről folyó tárgyalások során megfogalmazott vállalásokat, és ok nélkül nem gátolhatja a Szerződés megvalósítását. Szükségünk van erre a Szerződésre, hogy lezárjuk az EU fejlődésének intézményi fejezetét, legalábbis egy időre, és többet foglalkozzunk az EU politikájával. Az utolsó két államnak, Csehországnak és Lengyelországnak is mihamarabb ratifikálnia kell a Szerződést, hogy ki lehessen nevezni az embereket a Szerződés által létrehozott új posztokra, mind a Bizottságban, mind a Tanács szintjén.
Edit Bauer
(HU) A legutóbbi parlamenti ülésen és most is több szó esett a szlovák nyelvtörvényről. Nem véletlenül. Ez a törvény mindenféle állításokkal szemben korlátozza a kisebbségek nyelvhasználatát, igaz, hogy nagyon kis területen meg is engedi. Az sem igaz, hogy kitérünk a vita elől, mert ha 10 újságíró előtt próbál valaki 5 percben megállapodni erről a témáról, az valószínűleg sikertelen lesz. Arra szeretném fölhívni a figyelmet, hogy ez a törvény minekutána rosszul van megfogalmazva, rosszindulatúan van megfogalmazva, újabb jogbizonytalanságot teremt, mert 2 nap alatt a kulturális minisztérium 3 különböző magyarázatot ad a törvény egyes paragrafusaihoz.
Félelmet kelt az emberekben. Már ma több olyan esetről tudunk, amikor a munkaadó utasítja az alkalmazottakat, hogy szlovák nyelvet használjanak. Nagyon sajnálom, hogy ezt itt kell fölhoznunk. Remélhetőleg, a Lisszaboni Szerződés lehetőséget ad arra, hogy az emberi jogokkal, a kisebbségi jogokkal érdemben tudjunk foglalkozni.
Josefa Andrés Barea
(ES) Elnök úr! A kalózok sok gondot okoznak ennek a Parlamentnek, a tagállamoknak, és persze Spanyolországnak is, miután legutóbb egy spanyol halászhajót ejtettek fogságba az Indiai-óceán vizein, 36 főnyi legénységgel együtt.
Először is szeretném együttérzésemet kifejezni a legénységnek és az érintett családoknak, és természetesen támogatom a spanyol kormányt a legénység mielőbbi kiszabadítása érdekében tett erőfeszítéseiben.
Nem olyan problémáról van azonban szó, amely kifejezetten csak Spanyolország tonhalhalász-flottáját érinti, hiszen három országot érint a kérdés: Franciaországot, Olaszországot és Spanyolországot, mivel ők halásznak a Szomália felségterülete mellett található nemzetközi vizeken. Ennek fényében nemzetközi válaszra és közös európai megelőző és válaszintézkedésekre lesz szükség. Ez azt jelenti, hogy több erőforrást kell szentelni a továbbfejlesztett Atalanta hadműveletre, amely már most is folyamatban van, és amelynek köszönhetően 2009-ben kevesebb hajót fogtak el a kalózok, mint 2008-ban.
Végül szeretném hozzátenni, hogy fel kellene ajánlanunk a támogatásunkat a szomáliai kalózok elleni nemzetközi csúcstalálkozóhoz, mert javítanunk kell a nemzetközi kapcsolatokat annak érdekében, hogy meg tudjuk oldani ezeket a problémákat, és mert javítanunk kell a nemzetközi párbeszédet.
Chris Davies
Elnök úr! Ma ebben a Házban sokan gratuláltak az ír népnek ahhoz a józansághoz, amellyel elutasította Nigel Farage és a brit Függetlenségi Párt kérését, és elsöprő többséggel a Lisszaboni Szerződés mellett szavazott.
Egyúttal lehet, hogy részvétüket is kellene nyilvánítaniuk a briteknek, hiszen nekünk naponta el kell viselnünk Farage urat. Ő a "szájhősök győzelmének” nevezi az írországi kétharmados többséget. Sajnos ezek a szavak nagyon jellemzőek olyan emberre, aki torzítással és csalással operál, sőt néha szemenszedett hazugságokkal is az Európai Unióval kapcsolatban. Mégis túlságosan gyakran előfordul, hogy az újságírók nem vonják őt felelősségre a szavaiért.
A túlzások azonban elmebajra fordulhatnak. Az írországi kampányt most éppen a legutóbbi zimbabwei választások brutalitásához hasonlítja. Azt az egyezséget, amely minden tagállamnak biztosítja az Unióból való kilépés jogát, a függetlenség végének nevezi. Mindazonáltal maradjunk csak megértőek. A Parlamentben biztosított az orvosi ellátás. Elnök úr, kérem Önt, hogy kérje meg a fehérköpenyes urakat, hogy ajánlják fel szolgálataikat kollégánknak. Ömölhetnek a szájából az Európával kapcsolatos képtelenségek, de azért az orvosok figyeljenek oda, hogy bele ne fulladjon ezekbe.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Szeretnék itt, az Európai Parlamentben hivatkozni arra a nyilatkozatra, amelyet lengyel és német püspökök tettek a II. világháború kitörésének 70. évfordulóján. Ezen a napon, amikor sok ember gondolatai a traumatikus események felé fordultak, a püspökök arra hívták fel a figyelmünket, hogy fordítsunk különös gondot a fiatal generációra, és gondoskodjunk arról, hogy megfelelően és alaposan megismerjék az igazságot a történelemről, és erre az igazságra építsék a közös jövőt.
Lehetetlen nem felidézni a lengyel püspököknek a német püspökökhöz 1965-ben intézett első levelét, ami elősegítette az egyeztetést és a partneri kapcsolatok kialakítását az országaink között.
Ma, mint akkor is, bizalmat és barátságos kapcsolatokat kívánunk kiépíteni a nemzeteink között. Ugyanakkor, bár továbbra is a kibékülés útján haladunk, ma más helyet foglalunk el. Hozzunk létre közös Európát együtt, együttműködő és baráti Európát, olyan értékek Európáját, amelyek a keresztény gyökereken alapulnak, és amelyek Európa létrehozásának alapjaiul szolgáltak az európai közösség alapítói számára. A közös jövőnk érdekében tehát figyeljünk oda azokra a figyelmeztetésekre és ajánlásokra, amelyek a lengyel és német püspökök közös nyilatkozatában szerepelnek.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Kedves képviselőtársaim! Ma már sok minden elhangzott a kisebbségi problémákról. Én egy pozitív példát szeretnék említeni, mert az egész Európai Unió számára, egész Európa számára pozitív, hogy Szerbiában elfogadtak a kulturális autonómiáról egy olyan törvényt, amely egész Európában páratlan.
Hogy a tizenhárom kisebbség, szlovákok, románok, magyarok és mások közvetlenül megválaszthatják a maguk nemzeti tanácsát, ezt a költségvetés finanszírozza és ezek a nemzeti tanácsok a kulturális autonómia jegyében kézbe vehetik, maguk tarthatják fönt az intézményeket. És az is tanulság, hogy a kisebbséget bevonták ennek a kidolgozásába. Szerbia példaként szolgálhat számos uniós ország, Franciaország, Szlovákia és mások számára, hogyan kell a kisebbségek jogait törvényben garantálni, és Szerbia nagyot lépett az európai integráció útján.
Iuliu Winkler
Elnök úr! Romániai magyar képviselőként ma nem fogok a szlovák nyelvről beszélni, bár attól tartok, hogy jó okom lenne ezt tenni. Inkább arról szeretnék ma beszélni, hogy a mai napon elhatároztuk egy különbizottság felállítását a gazdasági válsággal kapcsolatban.
Ez a döntés is jól bizonyítja a Parlamentünk felelősségét az Európa előtt álló pillanatnyilag legnagyobb problémában. A különbizottság újra meg fogja erősíteni az Európai Unió pozícióját az új globális pénzügyi irányításban, de interakciót folytat majd a tagállamokkal is, azzal a céllal, hogy a fenntartható gazdasági fejlődést elősegítő közösségi intézkedéseket a lehető legjobban meg lehessen valósítani.
Az Európa középső és keleti részében található új tagállamok számára fontos, hogy megkapják a szükséges támogatást a gazdasági fellendüléshez. A fellendülést elősegítő erőfeszítéseket hatékonyabban kellene koordinálni, és a bővített koordináció nem csak a kormányok, hanem Brüsszel felelőssége is.
Nagyon bonyolult gazdasági perspektívának nézünk elébe, a komoly társadalmi nyugtalanság veszélyével. Ezért kell az Európai Uniónak a leghatékonyabb választ adnia a régió romló helyzetére, és ennek a Háznak vezető szerepet kell betöltenie ebben a kérdésben.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Elnök úr! Néhány nappal ezelőtt 36 embert raboltak el, miközben az Indiai-óceánon halásztak egy olyan megállapodás égisze alatt, amelyet az Európai Bizottság hagyott jóvá.
Szeptember 15-én elítéltem ezeknek a munkavállalóknak a kockázatos helyzetét, a kiszolgáltatottságát és a védtelenségét. Javasoltam konkrét intézkedéseket is, de semmi sem történt.
Sajnos most már abban a helyzetben vagyunk, hogy azokról kell beszélnünk, akiket elraboltak és fogva tartanak a kalózok.
Kérem tehát az Európai Bizottságot, hogy lépjen fel erélyesen, és javasolja a tagállamoknak, hogy állomásoztassanak katonákat a halászhajókon, és kérem, hogy terjesszék ezt a spanyol kormány elé is, mert ez eddig hatékony intézkedésnek bizonyult. Franciaország már ezt az utat követi, és meg is látszik az eredménye.
Ez a Parlament egy határozatban elismerte, hogy a halászati ágazat védtelen, mert a kereskedelmi hajózás élvez elsőbbséget. Az Európai Bizottság tisztviselője is elismerte ezt az emberrablás előestéjén, ezért kérjük, hogy a védelmet terjesszék ki a halászhajókra.
Kérem az Elnök urat, hogy fejezze ki együttérzésünket és támogatásunkat azoknak, akiket elraboltak, és a családjaiknak, és kiszabadulásuk után hívja meg a hajó kapitányát ide a Parlamentbe.
Ádám Kósa
(HU) Korábban sok szó esett a kisebbségekről és szeretném felhívni a figyelmet az Európai Unión belül 50 millió fogyatékos személy él. Én őket tekintem a legnagyobb kisebbségnek. Az anyagi válság őket sújtja leginkább és szeretném hangsúlyozni, hogy ők azok az emberek, akik mindig először veszítik el az állásukat, csökken a jövedelmük, az életlehetőségük, -színvonaluk és az őket képviselő társadalmi szervezetek is egyre inkább csökkenő támogatást kapnak.
A jelen válság legnagyobb tanulsága, hogy érdemes az emberekbe befektetni, és külön, más befektetések helyett is. Politikai vagy gazdasági döntéshozóknak felelőssége van abban, hogy figyelniük kell a fogyatékos emberekre. Kérem Önöket, hogy mindent tegyenek meg az ő érdekükben, hogy egyenlőbb bánásmódot kapjanak Önöktől is, és ezt azért hangsúlyozom, mert 50 millió ember nagyon nagy erővel tud bírni az Európai Unión belül, és érdekünk a társadalmi esélyegyenlőség.
Nessa Childers
Elnök úr! Természetesen engem is örömmel tölt el, hogy hazámban elfogadták a Lisszaboni Szerződést. Ma délután azonban azt láttuk, hogy a Reformszerződéssel kapcsolatos vita a valóság és a torzítás között ingadozott, ezt pedig nem szabad tétlenül néznünk. A valóság az, hogy a világ alapvetően megváltozott az elmúlt évtizedekben, mert már sokkal nagyobb része versenyez velünk a globális piacokon.
Egészen egyszerűen arról van szó, hogy Európának következetesebb magatartást kellene tanúsítania, ha fejlődni akar. A Szerződés most arra kötelezi az európai intézményeket, hogy legyenek demokratikusabbak, és figyeljenek oda jobban az egyes európai népekre. Az Alapjogi Charta is ragaszkodik ehhez. Nem engedhetjük meg magunknak azt a luxust, hogy csak a saját népeink érdekeit követjük; meg kell erősítenünk az egész Uniót, amelyet mindannyian képviselünk. Ahogyan a népszavazásban is tettük, folyamatosan jeleznünk kell, hogy kik vagyunk, és mik vagyunk.
Iosif Matula
(RO) A jelenlegi gazdasági válság során az európai alapok kulcsfontosságú eszközök a tagállamok kevésbé fejlett régiói számára, mert ezeknek a segítségével tudják elérni a konvergenciával kapcsolatos célokat.
Hosszú és nem mindig egyszerű folyamaton kell végigmenni attól kezdve, hogy meghatározzák ezeket a célokat, egészen addig, hogy a pénzt ténylegesen meg is kapják a kedvezményezettek, amit ráadásul bürokratikus EU szabályozások sorozata is nehezít. Miközben mi, parlamenti képviselők a gazdasági válság hatásairól beszélünk, és olyan intézkedéseket hozunk, amelyekkel fel kívánjuk gyorsítani a folyamatot, és egyszerűsíteni az alapokhoz történő hozzáférést, a tagállamok csak lassan látják ezeknek az intézkedéseknek az eredményét, és akkor sem teljes egészében.
Ezzel kapcsolatban szeretnék megemlíteni egy konkrét példát Romániából. Az Európai Szociális Alap által finanszírozott projektek, amelyek célja a munkások feltételeinek javítása, és az alkalmazottak számának növelése bizonyos vállalatoknál, még mindig problémákba ütköznek a megvalósítás során.
Azt szeretném kérni, hogy gyorsítsuk fel az alapokhoz történő hozzáférés egyszerűsítését célzó intézkedéseket, hogy ezzel is elősegítsük munkahelyek teremtését Európa különböző régióiban.
Alan Kelly
Elnök úr! Kérem, hogy a Parlament rendkívüli sürgősséggel gondoskodjon arról, hogy az Írország középnyugati részén - Limerick, Kerry és Tipperary területén - a Dell Computersnél és beszállítóinál dolgozó munkavállalóknak ígért 14,8 millió eurót mielőbb kiutalják. Ezt a pénzt a Bizottság elnöke a Globalizációs Alkalmazkodás Alap keretében ígérte nemrégiben egy Limerickben tett látogatása során. Ezt már nem lehet visszavonni, és akármilyen problémák merülnek fel a jegyzőkönyvvel vagy az alap kezelésével kapcsolatban, ezeket azonnal meg kell oldani. A Parlament nem késleltetheti ezt a pénzt, amely biztosítaná a régióban a szükséges gazdasági lendületet. Egy becslés szerint Írország középnyugati részén öt emberből egy a Dellnél és beszállítóinál dolgozott, tehát ezt a területet érinti a legsúlyosabban a helyzet.
Ezért sürgetem a Bizottságot, hogy vizsgálja felül az állami támogatások szabályait. Ezeket 2006-ban határozták meg, még mielőtt a Dell és egyéb iparágak bezárásának sokkja elérte volna a régiót. Kérem a Bizottságot, hogy Írország középnyugati részét nyilvánítsa súlyos munkanélküliség által sújtott területnek az állami segélyek jövő évi szabályaiban, hogy jogosulttá váljon a szükséges uniós finanszírozásra.
Csaba Sógor
(HU) Elnök úr, az Európai Parlament szerepe - idézem a Ház elnökét - ha kell, közvetíteni vitás felek, országok között. A Parlament ne csak a tűzoltás szerepét vállalja fel, hanem vegyen részt a tűz megelőzésében is.
Fogadjon el például olyan kisebbségi kerettörvényt, mely garantálja a kisebbségek jogait. A kisebbségeknek joguk van ahhoz, hogy biztonságban érezzék magukat. Egy ilyen kerettörvény segít abban, hogy a kisebbségek ne legyenek kitéve kormányok, szélsőséges szervezetek kénye-kedvének, olyan jelenségeknek, mint a szlovák államtörvény, mely bünteti az anyanyelv használatát. Megengedhetetlen, hogy az Unió területén kisebbségi szervezeteket tiltanak be, lefestik a kétnyelvű helységnévtáblákat, szélsőséges szervezetek kisebbségellenes, provokatív tüntetéseket szerveznek.
Az EP szerepe olyan törvényhozás megvalósítása többek között, mely védi az emberi jogokat, megakadályozza a diszkriminációt, garantálja, hogy a kisebbségek szülőföldjükön teljes értékű emberként élhessenek.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Elnök úr! Annak kapcsán, hogy az Alakrana nevű spanyol halászhajót kalózok kerítették hatalmukba az Indiai-óceánon, szeretnék rámutatni a spanyol kormány azon határozott szándékára, hogy az Európai Unió támogatásával kiszabadítsa a 36 tagú legénységet - akik közül 16 spanyol -, és épen és egészségesen visszahozza őket, az emberrablókat pedig bíróság elé állítsa.
A 2008 decemberében Franciaország és Spanyolország kezdeményezésére elindított Atalanta nevű európai hadműveletnek köszönhetően - amelyhez időközben más európai országok is csatlakoztak - ma már jelentős erőink tartózkodnak a térségben. A kibővített védelmi terület azonban nem foglalja magában azt a helyet, ahol a halászok halásznak, ezért a hajók üzemeltetőit arra kérjük, hogy ne menjenek a biztonsági területen kívülre, az Európai Uniót és a tagállamait pedig arra szeretnénk ösztönözni, hogy bővítsék az Atalanta által lefedett területet déli irányban, és további erőforrások biztosításával garantálják annak a 20 000 hajónak a szabad mozgását, amelyek olyan óceánon hajóznak, amelynek a területe háromszor nagyobb a Földközi-tengernél.
Bár ez az intézkedés garantálta azoknak a kereskedő hajóknak a bejutását, amelyek 227 000 tonna árut szállítottak az ENSZ Szomáliának szánt élelmiszersegélyéből, most arra kell törekednünk, hogy a területen működő több tucat európai halászhajó munkáját is megvédjük.
Végül pedig kérjük a tagállamokat, hogy mozgósítsák az információ- és hírszerző szolgálataikat, és keressék meg és tartóztassák le azokat az európai területen működő közvetítőket, akik tippeket adnak a kalózoknak, majd pénzt kapnak a mentésért.
Seán Kelly
Elnök úr! Az elmúlt két órában és az elmúlt néhány hétben sok minden elhangzott Írországban a tájékoztatás hiányáról, és arról, hogy közelebb kell hozni Európát az emberekhez.
Lenne egy javaslatom: vitassuk meg ezt a kérdést egy későbbi időpontban ismét ebben a Parlamentben, és kérjük ki a képviselők véleményét arról, hogy a Bizottság és a képviselők maguk hogyan tudnak közreműködni ezen a területen, mert a nemzeti kormányok a múltban vonakodtak elismerni az Európai Unió intézkedéseit, és ennek következtében az emberek nem is tudnak ezekről.
Most, a megnövelt hatalmunkkal és lehetőségeinkkel, ki kellene használnunk a lehetőséget, és meg kellene vitatnunk ezt a kérdést itt a Parlamentben, és módokat és javaslatokat kellene kidolgoznunk arra vonatkozóan, hogy hogyan segíthetnénk e hiányosság pótlásában, és hogyan hozhatnánk Európát közelebb az emberekhez. Szerintem megérné a fáradságot.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) 2009 júniusában az Európa Tanács azt a feladatot adta az Európai Bizottságnak, hogy 2010 végéig vázoljon fel és terjesszen elő egy stratégiát a Duna Régióval kapcsolatban.
Ez Európai Bizottságnak és a tagállamoknak közös európai stratégiát kellene követniük, amely egyesítené magában a Dunával kapcsolatos jelenlegi kezdeményezéseket, és növelné ennek a folyónak a fontosságát az Európai Unió politikájában. A Duna Régió stratégiának a közös célokra és projektekre kell összpontosítania a közlekedés, az energia, a környezetvédelem és a kulturális együttműködés terén.
Tavaly az Európai Parlament Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottsága küldöttséget szervezett a Duna-régióba, hogy megvizsgálják és propagálják a folyó által kínált lehetőségeket az európai uniós politikák részeként. A küldöttség által levont egyik legfontosabb következtetés az volt, hogy az Európai Parlamentben egy frakcióközi csoportot kellene létrehozni, amely népszerűsítené a Dunát. A frakcióközi csoport felállítása segítségével az Európa Parlament megerősítheti azt a kötelezettségvállalását, hogy részt vesz a Duna-régióra vonatkozó stratégia kidolgozásában és megvalósításában, illetve aktívan támogathatja azt.
Teresa Riera Madurell
(ES) Elnök úr! Szeretném a Tisztelt Ház figyelmét felhívni arra a tényre, hogy szeptember 27. volt a turizmus harmincadik világnapja, amelynek a szlogenje az volt, hogy "Turizmus - Ünnepeljük a sokféleséget” - éppen akkor, amikor mindannyian a Lisszaboni Szerződés gyors hatálybalépését várjuk, amely a turizmust új cselekvési területként határozza meg az Európai Unió számára.
Az ágazat előtt álló kihívások egyike, hogy diszkrimináció nélkül bővíteni kell a kínálatban szereplő idegenforgalmi tapasztalatok skáláját az egész világ számára.
Ahogyan a Montreali Nyilatkozat is rámutatott, az idegenforgalomhoz való hozzáférés az egész világ számára szükségszerűen azt jelenti, hogy harcolni kell az egyenlőtlenség, valamint a kulturálisan eltérő jelenségek, a korlátozott eszközökkel vagy képességekkel rendelkezők vagy a fejlődő országokban élők kizárása ellen.
A Parlament ezt a törekvést egy szociális turizmusról szóló kísérleti projektre fordította le, amelyet a Bizottság fog kidolgozni ebben az évben. Egy másik oka az intézkedéseknek az, hogy a szociális turizmus segít a munkanélküliség visszaszorításában, mert szembeszáll a szezonalitással - az ágazat egyik fő problémájával - és egyenlőséget, több munkahelyet és hosszabb távra szóló munkahelyeket teremt.
Hölgyeim és uraim, pontosan ez a célunk.
María Paloma Muñiz De Urquiza
(ES) Elnök úr! Mindössze néhány órával ezelőtt Cristo Ancor Cabello életét vesztette az afganisztáni Heratban. Ez a spanyol katona az ENSZ megbízásából működő Nemzetközi Biztonsági Segítségnyújtási Erők kötelékében szolgált, amelyben különböző nemzetiségű katonák látnak el nagyon nehéz feladatokat - amiért hálával tartozunk nekik - azzal a céllal, hogy javítsák az afgán polgári lakosság életkörülményeit és biztonságát.
Elnök úr, kérem, hogy továbbítsa az Európai Parlament részvétét az elesett katona családjának, valamint biztosítsa támogatásunkról és együttérzésünkről a bajtársait, akik közül öten megsebesültek.
Elnök úr, szeretném hozzátenni, hogy a spanyol kormány továbbra is határozottan arra törekszik, hogy biztosítsa minden külföldi békefenntartó misszióban szolgáló katona biztonságát, nem csak Afganisztánban, hanem a világ más részein is.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Az Európai Unió utolsó két bővítési hulláma számos előnnyel járt mind a régi, mind az új tagállamok számára, de számos problémát is felvetett.
Két évvel az EU-hoz történő csatlakozása után Románia egyike azoknak az országoknak, amelyeknek a legkevesebb európai forráshoz sikerült hozzáférniük. Az európai pénzekhez csak meglehetősen bonyolult és szinte áthatolhatatlan eljárások segítségével lehet hozzájutni. Márpedig a Strukturális és a Kohéziós Alapok olyan pénzügyi kiegyenlítő hatást gyakorolnak, ami elősegítheti a gazdasági fellendülést, különösen a jelenlegi válságban.
Úgy gondolom tehát, hogy egyszerű szabályokkal kellene lehetővé tenni a Strukturális Alapokhoz történő hozzáférést, hogy az európai pénzek a lehető leghamarabb elérjék a kedvezményezetteket. Különösen nagy figyelmet kellene fordítani azoknak az akadályoknak az eltávolítására, amelyek hátráltatják a közösségi alapokhoz való hozzáférést , és visszarettentik az embereket attól, hogy pénzügyi támogatást kérjenek az EU-tól.
Európai szinten ösztönöznünk kell azokat az erőfeszítéseket, amelyek célja a Románia számára előirányozott alapokhoz történő hozzáférés egyszerűsítése, hogy felgyorsítsuk a források kiosztását és gyors felhasználását.
Elnök
Ezzel a témát lezárom.
(Az ülést 20.40-kor felfüggesztik és 21.00-kor folytatják.)
