Integrált tengerpolitika (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Meissner asszony által a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság nevében benyújtott jelentés az integrált tengerpolitikáról (IMP) - az elért eredmények értékelése és az új kihívások -.
Gesine Meissner
előadó. - (DE) Elnök úr, Geoghegan-Quinn asszony, hölgyeim és uraim! Szeretném, ha az ülésterem megtelne pezsgéssel, nem miattam és nem is azért, mert ez az első jelentésem, hanem a téma miatt, amely sokak számára ismeretlen, mégis rendkívül fontos.
Csak nagyon kevesen hallottak eddig az integrált tengerpolitikáról, de ez a téma kritikus jelentőségű mindnyájunk számára, mert valóban igaz az, hogy jövőnk a tengerben rejtőzik. A Föld felületének összesen 70%-át víz borítja. A népesség létszáma egyre növekszik, Európában nem, de a világ többi részén igen, és 2050-re el fogja érni a kilencmilliárd főt. Túl kicsi lesz számunkra a Föld, és sok szakértő már felfedezte az óceánokban rejtőző jelentős lehetőségeket. Most azt kell célul tűznünk magunk elé, hogy az integrált tengerpolitika eszközeivel biztonságban megőrizzük a tengerek erőforrásait a jövő generációi számára.
Mostanáig az óceánoknak és erőforrásaiknak alig 10%-át tárták fel, de már ma is 50 000 olyan termékünk van, amely a tengerből származik. Az erőfeszítések most arra irányulnak, hogy energiát tudjunk termelni a tengerből, és hogy ki tudjunk vonni belőle nyersanyagokat gyógyszerekhez, kozmetikumokhoz és az ipar számára. Átfogó tengerpolitikánk kidolgozása során feltétlenül gondoskodnunk kell arról, hogy a tenger ne vágjon vissza, mint a nagysikerű író, Frank Schätzing szenzációs regényében. Lehetőségünk van arra, hogy a tengergazdaságot teljes gazdaságunk legerőteljesebben növekvő területévé tegyük. Ezért ma nemcsak zöld munkahelyekről szokás beszélni, hanem kék munkahelyekről és kék növekedésről is. Az EU partvonala 23 000 kilométer hosszú, és a lakosság egyharmada a tengerek mentén él. A zöld hajózás és a tengeri energiatermelés alkotja azokat a területeket, ahol Európa kiemelkedő szakértelemmel rendelkezik, amely továbbfejleszthető. Ezért az összes ezzel kapcsolatos célkitűzésünk eléréséhez integrált megközelítésre van szükség és nagy gondossággal kell eljárnunk.
Milyen konkrét területeket fed le az integrált tengerpolitika? Az első ilyen terület a közlekedés. A hajózás - mondhatni - az európai közlekedés erőműve, mert a globális kereskedelem 95%-a és az Európán belüli kereskedelem 40%-a a tengeri útvonalakon zajlik, illetve hátországi csatlakozásokkal és logisztikai kapacitásokkal rendelkező kikötőkön halad át. Az előrejelzések szerint további növekedésre számíthatunk, ezért gondoskodnunk kell a károsanyag-kibocsátás csökkentéséről, például környezetbarátabb hajók kifejlesztésével. A következő ilyen terület a hajóépítés. Nagyon sok szakértelemmel rendelkezünk ezen a területen, mint már említettem. Gondoskodnunk kell e szakértelem hatékony kiaknázásáról a meglévő munkahelyek megőrzése és új munkahelyek létrehozása érdekében.
A tengerpolitika természetesen a halászatot és az akvakultúrát is magába foglalja. A hal nem egyszerűen élelemforrás. Az akvakultúra emellett a mezőgazdaságnak és a halászatnak az a területe, amely a legnagyobb növekedést mutatja. Ezzel feltétlenül tisztában kell lennünk.
Az energiatermelés területén nagyon sok minden történik a tengeren és a tenger környékén. Vannak olaj- és gázvezetékeink, fúrószigeteink és tengeri szélerőműparkjaink, és már vannak olyan tervek, hogy a tartályhajókat felszerelik vitorlákkal, mert energiafogyasztásuk a szélenergia felhasználásával 20%-kal csökkenthető. A hullámenergia a jövő lehetőségeinek területe, a biomasszaként felhasználható mikroalgák pedig szinte korlátlan energiaforrást jelentenek.
A kutatások egyik fő területe a gyógyszerek kifejlesztését célzó kék biotechnológia. Már vannak fájdalomcsillapítóink és malária elleni gyógyszereink, és jelenleg a rák elleni gyógyszereken dolgoznak.
A tengerpartok megóvása fontos kérdés, és az integrált tengerpolitika erre a területre is kiterjed. Tengerpartjainkat vihardagályok fenyegetik és nekünk meg kell óvnunk őket, nemcsak a vihardagályokkal, hanem az olajjal, a kalózkodással és a csempészéssel szemben is. Emellett Olaszországban kezelnünk kell a menedékkérők problémáját is.
Végül tengerpartjaink természetesen rendkívül népszerű idegenforgalmi célpontok, és dolgozunk a tengerpartok fenntartható idegenforgalmi elgondolásának kifejlesztésén.
Láthatják, hogy ez a politika nagyon sok különálló területet érint, amelyek mind a vízzel kapcsolatosak. Az integrált tengerpolitika célja e területek igazán gondos és összehangolt közösségi szintű fejlesztése. Ezzel sokan nincsenek tisztában, pedig rendkívül fontos.
Az Európai Unió már az eddigiekben is hatalmas eredményeket ért el e tekintetben, de még ennél is többre van szükség. Ezért ebben a jelentésben nem az egyes területekre összpontosítottam, hanem elsősorban arra, hogy mi történt az elmúlt néhány évben, a 2007. évi kék könyv kiadása óta, mi az, amit tovább kell fejleszteni, és mit kell folytatni. Ezek azok a területek, amelyeket az összefoglalómban röviden újból meg fogok említeni.
Máire Geoghegan-Quinn
a Bizottság tagja. - (GA) Elnök úr, tisztelt képviselők! Először is el szeretném mondani, hogy munkatársam, Damanaki biztos asszony ma Portugáliában tartózkodik Barroso elnök úr képviseletében egy fontos, tengerhasznosítási és tengerpolitikai kérdésekkel foglalkozó konferencián, és nagyon sajnálja, hogy nem lehet ma itt.
a Bizottság tagja - Először is azonban hadd mondjam el, hogy ez a vita azt bizonyítja, hogy a tengerpolitika fontos kérdés. Szeretnék gratulálni az előadónak, Meissner asszonynak, ezért a nagyszerű jelentésért.
A Bizottság nagyon örül ennek a kiváló jelentésnek és annak, hogy kedvező véleményt fogalmaz meg az integrált tengerpolitikánkról. Ez a jelentés több egyszerű leltárkészítési gyakorlatnál. Tengerpolitikánk nagyra törő, átfogó és részletes jövőképét is meghatározza. Nem ez az első olyan alkalom az integrált tengerpolitikák megvitatása során, amikor a Parlament példát mutatott. A jelentés az elismerésre méltó bizottságközi együttműködés terméke, amely demokratikus legitimitást biztosít politikánknak. Továbbá új távlatokat is megnyit, nem utolsósorban azáltal, hogy üdvözli a nemzeti és regionális parlamentek és hatóságok annak elősegítését célzó részvételét, hogy integrált tengerpolitikánk valóban jelentőséggel bíró és működőképes politikává váljon, amely további és magasabb színvonalú munkahelyeket teremt.
A Bizottság bizonyos abban, hogy a jelentésben szereplő politikai igények három fontos okból is pozitív hatást gyakorolnak majd jövőbeni tengerpolitikánkra.
Először is előretekintő megközelítést fogad el az Európa 2020 stratégia tengeri dimenziói, valamint a tengeri ágazatok és a part menti régiók fenntartható növekedésének biztosítása szempontjából.
Másodszor, mutatja a kialakulóban lévő politikai célkitűzések felé vezető utat, amely tekintetében a Bizottságnak és a Parlamentnek együtt kell működnie. Ide tartozik az éghajlatváltozás part menti régiókban való enyhítésére és a fenntartható part menti idegenforgalomra irányuló európai megközelítés, a környezetbarátabb, biztonságosabb és versenyképesebb hajózás támogatása a határok nélküli közös tengeri térség megvalósítása útján, valamint a tengerbiztonsággal és a balesetmegelőzéssel kapcsolatos további tevékenységek.
Harmadszor, ez a jelentés a jövőbeni tevékenységekre vonatkozó következetes és konstruktív javaslatcsomagot tartalmaz.
Alig várom, hogy meghallgathassam a vita során kifejtett nézeteiket.
Werner Kuhn
a Halászati Bizottság véleményének előadója. - (DE) Elnök úr, Geoghegan-Quinn asszony! Először is szeretnék köszönetet mondani Meissner asszonynak ezért - a szó valódi értelmében - integrált munkáért, amely nemcsak az integrált tengerpolitikával foglalkozik, hanem az összes szakterületet is felöleli. Ami a halászatot illeti, szeretném még egyszer elmondani, hogy a halászat és az akvakultúra természetesen az integrált tengerpolitika lényegi részét alkotja. Annak ismételt megemlítését is nagyon fontosnak tartom, hogy az Európai Unióban körülbelül kétmillió tonna halászati, hal- és akvakultúra-terméket állítunk elő, de nyolcmillió tonnát fogyasztunk.
Mi alkotjuk a halászati termékek egyik legnagyobb exportrégióját az egész világon. Ezért különösen nagy kihívásokkal kell szembenéznünk erőforrásaink megóvása szempontjából. Az egyik kritikus szempont ebben a tekintetben, amely már említésre került, az a tengeri területrendezés. Feltétlenül meg kell állapítanunk, hol vannak a prioritások. A halászati területeknek és a védett térségeknek egyértelműen magas prioritást kell élvezniük, a hajózási útvonalakkal és ezzel összefüggésben természetesen a tengeri biztonsággal együtt. Kiemelten oda kell figyelnünk a rendkívül forgalmas hajózási útvonalakra.
Nagyon sokat beszélünk a megújuló energiákról. Az energiatermelés céljából nagy számban épülő tengeri szélerőműparkokat is figyelembe kell vennünk, mind a halászat, mind pedig a tengeri biztonság szempontjából. Ez hatalmas kihívást jelent. Van még egy téma, amit ezzel összefüggésben fel szeretnék vetni. Elő kell mozdítanunk a halászati módszerekkel kapcsolatos kutatást és fejlesztést. A Bizottság által rendelkezésre bocsátott 50 millió euró nem lesz elegendő. Azt kérem öntől, Geoghegan-Quinn asszony, hogy vigye magával ezt az üzenetet.
Az integrált tengerpolitika természetesen nem ér véget Európa határainál. Együtt kell működnünk szomszédjainkkal. Gondoljunk csak Izlandra, a Feröer-szigetekre és az elmúlt évek történéseire, a földközi-tengeri térségre, Líbiára és Egyiptomra, amely hatalmas kihívást jelent.
Georgios Stavrakakis
Elnök úr, biztos asszony! A tengeri környezet fenntartható hasznosítása létfontosságú Európa egészének fenntarthatósága és növekedése szempontjából, különös tekintettel azokra az országokra, amelyeknek gazdasága közvetlenül összekapcsolódik a tengerrel.
A kiegyensúlyozott növekedés az alapvető ágazatokban, mint például a halászat és az akvakultúra, az energia, a közlekedés és az idegenforgalom terén, garantálhatja a polgárok szakmai jövőjét és jövedelmét. A regionális fejlesztés szempontjából létfontosságú, hogy a területi kohézióra a belső piac további integrációjának új alapjaként tekintsünk. A tengeri ágazat szempontjából ez a rövid távú tengeri szállítás további előmozdítását és a külső tengeri régiók és a szigetek közötti, valamint az említett területek és a kontinensek, illetve a gazdasági központok közötti jobb kapcsolatok biztosítását jelenti. Ez létfontosságú, ha szociális, gazdasági és területi kohéziót akarunk elérni.
Az integrált tengerpolitika alapján elfogadott innovatív megközelítés szintén nagyon fontos, amely felváltotta a tengeri politikákra alkalmazott széttöredezett megközelítést. A szinergiák előnyeinek kihasználása kettős előnyt nyújt az Európai Unió polgárai számára: javítja az elért eredményeket és pénzt takarít meg.
Georgios Koumoutsakos
a PPE képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök úr! Az integrált tengerpolitika létfontosságú az Európai Unió számára. Szükségünk van rá Európa egyik alapvető előnyének, az erőteljes tengeri hagyományok teljes kihasználásához. Az integrált tengerpolitika stratégiai célkitűzése Európa vezető szerepének megerősítése a tengeri kutatás és technológiai fejlesztés területén, olyan ágazatokban, mint a hajóépítés, az erőforrások kiaknázása és a tengeri energiaforrások kifejlesztése a tengerrel kapcsolatos politikák jobb összehangolása útján.
Az integrált tengerpolitikának támogatnia kell az európai hajózást - amelynek az egész világon nincs versenytársa -, hogy nemzetközi szinten is vezető szerepet játszhasson. Ezért értékes eszközként meg kell óvnunk hajózásunk versenyképességét; ez nagyon fontos Európa számára. Ezért a szuverén szerepkörrel rendelkező Nemzetközi Tengerészeti Szervezet által elfogadott nemzetközi megoldásokat globális szinten kell alkalmaznunk.
Meissner asszony jelentése teljesen helyénvaló módon kiemeli és elemzi a tengerpolitikai irányítás, a tengeri felügyelet és a tengeri területrendezés fontosságát. Ám mindennek van egy nélkülözhetetlen feltétele: az ENSZ Tengerjogi Egyezményének betartása. Rendkívül fontos a jelentés 25. bekezdése, amelyben az Európai Parlament felkéri az összes tengeri medence és különösen a Földközi-tenger part menti államait a területkijelölési kérdéseknek a Tengerjogi Egyezmény alapján történő megoldására. A jelentés rámutat az európai kizárólagos gazdasági övezetek roppant fontos voltára. Szeretnék gratulálni Meissner asszonynak ezért a nagyszerű munkáért, valamint a közöttünk kialakult együttműködésért, és köszönetet mondok az összes árnyékelőadónak is az elvégzett munkáért. Ugyanakkor azonban, az európai hajózás versenyképességének lelkes szószólójaként nekem, személyesen, komoly fenntartásaim és súlyos aggályaim vannak a Meissner asszony által néhány nappal ezelőtt benyújtott módosítás miatt.
Knut Fleckenstein
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Először is szeretnék gratulálni Meissner asszonynak ezért a jelentésért, és köszönetet mondani ezért a kemény munkáért. Egyetértünk a jelentésben megfogalmazott megközelítéssel, amely nem az egyes tagállamok tengerpolitikájának ágazati szerkezetét helyezi a középpontba, hanem a tengerpolitika tagállamokon belüli és tagállamok közötti koordinálásának fontosságát hangsúlyozza.
Ha előretekintünk a jövőbe, azt fogjuk tapasztalni, hogy a tengereinken és az óceánokon rendelkezésünkre álló tér egyre korlátozottabbá válik. Az óceánok szállítási útvonalak, nyersanyag- és energiaforrások, élelmiszerforrások és víztározók. Az óceánok gazdasági kiaknázása egyre növekszik, és ezzel együtt a rájuk gyakorolt környezeti hatás is egyre erősödik. Érdekellentétek támadnak, amelyeket az országokon belüli és országok közötti hatékony koordinációval kell megoldanunk.
Minden kérdéshez nem lehet megjegyzést fűzni, de szeretném röviden megemlíteni a kénkibocsátást ellenőrző területeket. Nem a korlátok szigorításának enyhítése volt a szándékom. Miután a Bizottság benyújtja tanulmányát, meg tudjuk majd mondani, hogy a korlátok milyen mértékű eltolódást fognak eredményezni a tengeri közlekedés felől a közúti közlekedés irányába, különösen az Északi- és a Balti-tengeren. Utána majd alaposabban megvitathatjuk ezt a kérdést. Az alapvető versenyfeltételeknek azonban az Európai Unión belül, észak és dél között, változatlanul kell maradniuk. Ennek kell a Bizottság egyik célkitűzésének lennie.
Van egy olyan szempont, amelynek nem igazán örülünk. Régóta beszélünk az európai hajóépítő ipar stratégiai jelentőségéről. Azt is elmondtuk, hogy ebben az iparágban rendkívül fontos az innováció, mert ez a túlélés egyetlen módja. Koordinált stratégiára van szükségünk a hajóépítési iparra vonatkozó politikánk tekintetében. Meggyőződésem, hogy a tagállamoktól érkező felszólítások, miszerint különítsünk el pénzeszközöket a hajóépítés számára, szintén nagyon fontosak, de ezt a Liberálisok és a Konzervatívok nem támogatják. Hölgyeim és uraim! Önök mit javasolnak, hogyan kellene támogatnunk az európai hajóépítési ipart? Nem elég közhelyekkel és jókívánságokkal elárasztani az európai hajógyárak dolgozóit, akik aggódnak munkahelyük miatt. Mi, szociáldemokraták, jobb intézkedéseket és jobb javaslatokat várunk ezen a területen.
Izaskun Bilbao Barandica
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr! Az európai polgárok harmada part menti régiókban él. Az EU a világ legnagyobb tengeri hatalma. Az Európa 2020 stratégia célkitűzéseivel összhangban álló integrált politika segít nekünk vezető szerepünk megerősítésében.
Ehhez azonban globális, ágazatközi politikára van szükség, amely figyelembe veszi a civil társadalom összes szereplőjét, valamint a part menti térségek helyi és regionális hatóságainak stratégiáit és feladatait. Partvidékeinket és tengereinket továbbra is lehetőségnek kell tekintenünk.
Ezért meg kell erősítenünk fenntartható halászati politikánkat, és figyelembe kell vennünk azoknak az embereknek a nehézségeit, akik a tengerből élnek, és akik mellesleg rendkívül felelősségteljes ágazatot alkotnak. Meg kell erősítenünk a biztonságpolitikát, hogy megvédhessük az európai egyezmények alapján tevékenykedő halászhajókat. Ide tartozik a kalózkodás elleni küzdelem, következésképpen az Atalanta művelet megerősítése.
Teljes elkötelezettséget kell tanúsítanunk a stratégiai szempontból fontos hajóépítési ipar irányában, amelyre nehéz idők várnak a délkelet-ázsiai verseny miatt, és amely igényli és el is várja Európa szilárd támogatását, ami jelenleg hiányzik.
Fejlesztenünk kell a tengeri gyorsforgalmi utakat a szén-dioxid-kibocsátás csökkentése érdekében, és elő kell mozdítanunk a megújuló energiák fejlesztését.
Az innováció, az intézményközi egyeztetés, a megfelelő pénzügyi eszközök és az európai stratégia egyértelmű meghatározása az összes érintett ágazatban képessé tesz majd bennünket gazdasági, műszaki és fenntartható fejlődés elérésére, valamint olyan mértékű kutatásokra, amelyek lehetővé teszik magas színvonalú munkahelyek létrehozását és a tengerek megóvását, amelyekkel valamennyien törődünk és amelyeket valamennyien életben akarunk tartani.
Keith Taylor
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! A Verts/ALE képviselőcsoport nevében, a többi politikai csoporttal együtt én is szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Meissner asszonynak e jelentés megfogalmazásáért és kidolgozásáért.
Mivel a Föld felszínének 71%-át víz borítja, valóban ésszerű megkísérelni egy integrált tengerpolitika kidolgozását. Európa - mint tudjuk - 305 000 kilométer partvonallal rendelkezik.
Ez volt a Bizottság szándéka még 2009-ben, amikor bejelentett egy horizontálisabb politikai megközelítést olyan területeken, mint a tengeri közlekedés, a tengeri környezet, valamint a regionális és a halászati politika.
Ma Meissner asszony jelentésének formájában láthatjuk a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság ezen új irányra adott válaszát. Támogatjuk ezt a jelentést. Ez a helyes irányban megtett hasznos lépés, amely a tengeri erőforrások megőrzése és fenntartható hasznosítása felé vezet bennünket.
Nekünk azonban meggyőződésünk, hogy még nagyon sok a tennivaló. Üdvözöljük a jelentésben megfogalmazott, a tengerpolitikai irányításra, a tengeri medencékkel kapcsolatos kezdeményezésekre és stratégiákra, a tengeri területrendezésre és felügyeletre, a tengeri kutatási keretrendszerre, megfigyelési és adathálózatra, valamint a tengeri infrastruktúra finanszírozására vonatkozó javaslatokat.
Különösen örülök annak, hogy a jelentés most tartalmazza a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésére vonatkozó célok integrálását, valamint a megújuló nap- és szélenergia hajók fedélzetén való alkalmazásának támogatását.
Ami a nap későbbi részében megtartandó szavazást illeti, különösen arra szeretném kérni képviselőtársaimat, hogy támogassák az előadó módosító javaslatát, amelynek célja a kibocsátáskereskedelmi rendszereknek az EU és az IMO szabályaiba történő beépítési lehetőségének beillesztése.
Ez a kérdés a Közlekedési Bizottságot is azonos arányban megosztotta, mindkét álláspont húsz-húsz szavazatot kapott, tehát teljesen helyénvaló, hogy Meissner asszony ma beterjesztette szavazásra a plenáris ülés elé.
Arra kérem képviselőtársaimat, hogy mutassanak fel valamiféle "20-20 jövőképet” és szavazzák meg az előadó módosító javaslatát, amely felismeri, hogy ezek az intézkedések tökéletesen egybevágnak a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésével kapcsolatos tágabb stratégiai célkitűzéseinkkel és az Európa 2020 projekttel.
Struan Stevenson
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Üdvözlöm az integrált tengerpolitika kidolgozását, amely rögzíti és továbbfejleszti a szubszidiaritás, a versenyképesség és a tengeri erőforrások fenntartható hasznosításának alapelvét. Nem támogatom azonban az európai parti őrség elgondolásának újraélesztését. Ezt egyszer már elutasították. Nem hiszem, hogy szükség van erre. Szerintem ez a pénzügyi szigor időszakában túlságosan költséges lenne.
Arról is meg vagyok győződve, hogy a tengeri területrendezésről szóló irányelv szükségtelen luxus, amely véleményem szerint semmiféle értéket sem tesz hozzá a tagállamok közötti együttműködés jelenlegi folyamatához.
Megemlíthetem ezzel összefüggésben a tengeri szélenergia-, hullámenergia- és árapályenergia-projekteknek, valamint a védett tengeri területek (MPA-k) kijelölésének a parti vagy kisüzemi halászatra gyakorolt hatásait is? Nem húzhatunk egyszerűen vonalakat a térképen, védett tengeri területeket vagy a megújuló energiatermelés számára roppant nagy part menti vizeket kijelölve. Nem lehet mindenre kiterjedő konzultáció nélkül, önkényesen kitelepíteni a kisipari jellegű halászokat. Az ilyen jellegű kijelölésnek alulról felfelé, nem pedig fentről lefelé haladó folyamatnak kell lennie, és e folyamatnak az érintettekkel lefolytatott konzultációkra is ki kell terjednie.
Jaromír Kohlíček
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (CS) Az integrált tengerpolitikát nem először vitatjuk meg az Európai Unió összefüggésében, de továbbra is nagyon nehéz összeegyeztetni a környezetvédelmet, a halászatot, a közlekedést, az energiatermelést, az ipart, a tudományt és a kutatást, és egy egységes terv keretében összefogni a különféle fejlesztési szempontokat. A Bizottság jelentése választ ad arra a kérdésre, hogy hogyan kell végrehajtani a 2007. évi kék könyvben szereplő cselekvési tervet. A jelentésből kiderül, hogy a 65 javasolt intézkedés közül 56 intézkedést - általában a Bizottság vagy a Tanács jogi aktusaként - megkezdtek vagy befejeztek.
A szárazföldi régiók esetében azonban a tengerpolitikának a legfontosabb európai vízi utak jobb és ésszerűbb kihasználására vonatkozó politikával való összekapcsolása élvez prioritást; lásd a jelentés 40. bekezdését. A figyelem itt hagyományosan a Rajnára, a Maasra és a vízi utak Franciaországban, Belgiumban, Hollandiában és Németországban megtalálható kapcsolódó rendszerére irányul, a Rajna-Majna-Duna összeköttetést is beleértve. Sajnálatos módon a Duna Bécs alatti részének középső szakasza és az Elba Magdeburg feletti mellékfolyói kevés figyelmet kaptak ezen erőfeszítések árnyékában. E vízi utak hajóforgalom általi igénybevételéről sokkal ritkábban vitázunk, és a hajózhatóság fejlesztésére irányuló beruházások az Európai Bizottság és a Tanács érdeklődésének a peremére szorultak. Ez nagy szégyen, mert kihasználatlanul maradnak az e folyókban rejtőző energetikai lehetőségek, miközben szükségtelen nyomás nehezedik a kikötővárosokra termináljaik bővítésével kapcsolatban, ahol a rakományt átrakják vasúti és közúti közlekedési eszközökre, miközben a folyami kikötők kapacitása kihasználatlanul marad.
A vízi, vasúti és közúti forgalom összekapcsolása mellett természetesen mélységeiben kell foglalkozni a part menti régiók természetvédelmi és energiafelhasználási kérdéseivel. Ésszerű lenne további kérdésekkel kiegészíteni a Meissner asszony jelentésében felvetett kérdéseket két másik ügyben: a tengeri és a folyami közlekedés közötti összefüggések és azok összekapcsolása.
Üdvözlöm a jelentésben foglalt tucatnyi intézkedést. Szeretném kihangsúlyozni a harmadik tengerpolitikai csomag következetes alkalmazásának szükségességét. A 21. pontban szereplő, az olajszállító hajók tisztításával kapcsolatos ökológiai megoldásokra és a régi hajók ártalmatlanítására irányuló munkát a szennyezés elkerülését célzó kulcsfontosságú kezdeményezésnek tekintem. Az ügy jelenlegi állapota szánalmas. Egyetértek az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportjának jelentésével.
Anna Rosbach
az EFD képviselőcsoport nevében. - (DA) Elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani Meissner asszonynak ezért a jól átgondolt és átfogó jelentésért, amelyhez nehéz lenne bármit is hozzátenni. Meissner asszonyhoz hasonlóan én is erősen támogatom a politikai területek közötti koherenciát, az interdiszciplináris kutatási programokat és az új kihívásokat, de engem leginkább a tengerek szennyezésével kapcsolatos problémák aggasztanak.
Olyan sok jelentést fogadunk el ebben a Parlamentben, hogy azok sajnálatos módon az elfogadásukat követően hamarosan feledésbe is merülnek. Ezért szeretném emlékeztetni a Bizottságot arra a kiegészítő jegyzőkönyvre, amelyet a Parlament ez év január 26-án, azaz kilenc hónappal ezelőtt fogadott el. Ez az Atlanti-óceán északkeleti térségében bekövetkező katasztrófák elleni küzdelmet célzó, uniós tagállamok közötti együttműködés létrehozására irányult. Ezt a témát Meissner asszony is megemlíti jelentésének 4. bekezdésében. Mindmáig semmiféle visszajelzést nem kaptam a Bizottságtól ebben a tárgykörben, sem abban a tekintetben, hogy tettek-e bármilyen lépést az ilyen jellegű együttműködés vagy felkészültség létrehozására a tagállamok körében, sem pedig abban a tekintetben, hogy magának a Bizottságnak szándékában áll-e létrehozni egy készültségi állapotot uniós szinten. Annak ellenére sem kaptam ilyen jellegű visszajelzést, hogy olajkatasztrófa történt a Mexikói-öbölben, amelynek megtárgyalását éppen most fejeztük be, és hogy ki vagyunk téve az elöregedett és rozsdás északi-tengeri olajkutak által okozott fenyegetésnek. Tehát most - újból - szeretném feltenni a kérdést a Bizottságnak: Mi történt a tengereinkkel kapcsolatos katasztrófafelkészültség tekintetében? Meg kell várnunk valami súlyos esemény bekövetkeztét, hogy Európa végre felébredjen?
Franz Obermayr
(DE) Elnök úr! Ami az óceánokat illeti, kezdünk kifutni az időből. Ha továbbra is a jelenlegi ütemben pusztítjuk azokat, akkor végül magunkat is elpusztítjuk, mert a világ oxigénkészletének 70%-át a tengeri növényzet állítja elő. Nem elég az Unión belül előmozdítani a környezet védelmét, amire mindig lelkesen készen állunk, mert közismert tény, hogy a szél és a hullámok nem tartják tiszteletben a határokat.
Ezért valóban nem értem, miért nem léptetünk életbe egyértelmű rendeleteket, amikor a gazdag ipari országok képesek a fejlődő országokba áttolni a környezetvédelmi problémáikat. Úgy gondolom, hogy külön kell szabályoznunk a hajóbontás kérdéskörét. Sok tonna, azbeszttel szennyezett hulladékot tartalmazó hajókat küldenek Európából Indiába, Bangladesbe és Pakisztánba, hogy ott feldarabolják azokat, és hosszú partszakaszokat beszennyeznek. Ez azonban visszakerül hozzánk szennyezett tengeri ételek formájában, amelyek a tápláléklánc útján a tányérunkra kerülnek. És akkor még nem is említettem azokat a dolgozókat, akik ezekben az országokban az életüket kockáztatják az elégtelen biztonsági óvintézkedések miatt. Egy nap, egy hajó, egy halál. Az indiai Alang városban dolgozó hajóbontók így jellemzik veszélyes munkájukat.
A mélytengeri fúrások tekintetében sincsenek egyértelmű rendeleteink. Ezzel kapcsolatban szeretnék rámutatni Öttinger úr rendkívül pozitív hozzáállására, aki a fúrószigetek biztonságát szabályozó rendeletek életbe léptetésére törekszik.
Teljesen szabályozatlan a forgalmas hajózási útvonalak, például a Boszporusz használata, ahol még mindig nem vezették be a révkalauz-szolgáltatások kötelező igénybevételét. Nap mint nap áthaladnak ezeken a szorosokon nagy olajszállító hajók.
További pozitív jellemzőként szeretném megemlíteni azt a tényt, hogy a hajózási társaságok tevékenyen részt vesznek a környezet és a tengeri állatok védelmében. Például az egyik olasz hajózási társaság felszerelt egy olyan rendszert, amellyel el lehet kerülni a bálnákkal való ütközéseket. Jó lenne, ha az EU támogatná a magántársaságok ilyen jellegű pozitív intézkedéseit.
Ville Itälä
(FI) Elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani az előadónak ezért a kitűnő munkáért, és különösen azért, amiért megfelelő módon közelíti meg a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet kén-dioxid-kibocsátással kapcsolatos döntését. Remélem, hogy a Bizottság ténylegesen figyelembe fogja venni ezt a döntést, amelyet ma várhatóan egyhangúlag elfogad majd a Parlament.
Az IMO döntése elsietett volt, mert nem mérte fel a környezetre gyakorolt hatásokat, és nem becsülte meg a költségeket. Az Uniónak nem szabad megismételnie az IMO által elkövetett hibát. Ha eltérő kibocsátási határértékeket állapítanak meg északon és délen, akkor ez torzítja a versenyt és az Unión belüli szabályokat. A kibocsátási határértékeknek azonosaknak kell lenniük. Teljesen biztos vagyok abban, hogy az EU versenyjogával ellentétes lesz, ha ez így folytatódik.
Mit jelent ez például az én hazámra nézve? Azt jelenti, hogy az iparnak körülbelül évi egymilliárd euró további költséggel kell számolnia. Finn munkahelyek kerülnek veszélybe, pedig minden tőlünk telhetőt megteszünk annak érdekében, hogy több munkahelyet teremtsünk az Unióban. Beszélünk az Európa 2020 stratégiáról, de közben más jellegű döntéseket hozunk, amelyek megszüntetik ezeket a munkahelyeket.
A Finnországba irányuló rakományokat átrakják orosz hajókra, amelyek aztán teherautókkal szállítják Finnországba az árukat, mert Oroszország nem fogja ratifikálni az IMO-nak ezt a döntését. Nehezen hiszem, hogy az EU ezt akarná. A svédek azt mondták, hogy a továbbiakban teherautóval fogják szállítani azt, amit eddig hajóval szállítottak. Ezzel tehát rossz döntést hoznánk a környezetre és az európai munkahelyek jövőjére nézve. Remélem, hogy a Bizottság valóban megérti ezt a döntést, amelyet a Parlament ma egyhangúlag fog meghozni.
Guido Milana
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Szeretnék köszönetet mondani az előadónak. Ami az integrált tengerpolitikát illeti, tovább kell lépnünk, mert a jó szándék már nem elég; új lendületet kell adnunk egy olyan stratégiának, amely növekedéshez és fejlődéshez vezet az Európai Unióban, hogy behozzuk azt a rengeteg időt, amelyet a környezeti katasztrófák megelőzése terén elvesztegettünk, amikor az éghajlatváltozás és a szennyezés elleni küzdelemmel foglalkoztunk.
Pirillo úr éppen ma délelőtt emlékeztette a Parlamentet egy másik katasztrofális eseményre, amely a minap történt a calabriai Paola nevű városban. A Bizottságnak be kell bizonyítania, hogy valós erőfeszítéseket tesz, hogy nemcsak igénybe veszi kormányzási eszközeit, hanem ténylegesen végrehajtja a megcélzott jogalkotási intézkedéseket, és tanul a múltban elkövetett hibákból, amelyeket a túlságosan ágazati jellegű megközelítés miatt követtek el.
Teljesen tisztában vagyunk azzal, hogy ez egy rendkívül összetett folyamat, azonban bonyolult és nagy követelményeket támasztó elágazáshoz érkeztünk, ahol semmiféle figyelmetlenséget nem lehet tolerálni, és ahol megfelelő beruházásokra és közös kormányzati mechanizmusokra van szükség intézményközi és nemzetközi együttműködési szinten egyaránt a regionális medencék tekintetében, amelyek közül a joghatóságok összetett jellege miatt kiemelkedik a Földközi-tenger.
Ezért a földközi-tengeri medence kezelését mindenképpen az összes part menti állam közös tulajdonának kell tekinteni, a res communis omnium (államterületté nem nyilvánítható) vagy a közös örökség elve alapján. Különben az az egyre inkább terjedő gyakorlat, hogy egyoldalúan bejelentenek kizárólagos gazdasági övezeteket vagy hasonlókat a Földközi-tengeren, amellett hogy ez szöges ellentétben áll az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezményével, a hatékony, közös irányítás eszméjét is aláássa.
Ezzel kapcsolatban szeretnék arra is rámutatni, hogy alig egy hónappal ezelőtt ez az értelmezés oda vezetett, hogy Líbia fegyveres támadást követett el egy európai halászhajó ellen, és helytelen lenne úgy érvelni, hogy ez a kérdés kizárólag Olaszországra és Líbiára tartozik.
Corinne Lepage
(FR) Elnök úr! Először is szeretnék nagy köszönetet mondani előadónknak, Meissner asszonynak ezért a kitűnő jelentésért, és mindenekfelett a tengerekkel és part menti övezetekkel foglalkozó frakcióközi csoporttal való kiváló együttműködésért, amelynek én vagyok az elnöke, és amely Meissner asszony nagyszerű hivatalain keresztül képes volt gondoskodni arról, hogy a tagjai számára nagyon fontos kérdésekkel kapcsolatos módosításokat elfogadják. Ez a jelentés lehetőséget ad nekünk arra, hogy bepillanthassunk a jövőbe, és a jelenlegi helyzetre tekintettel ez nagyon fontos.
Teljesen eltökéltek vagyunk a tekintetben, hogy két kérdést mindenképpen látni kívánunk az integrált tengerpolitikában (IMP). Az első az, hogy elsőbbséget kell biztosítanunk a tengeri és a parti környezet megóvásának. Már létezik egy keretirányelv, de a többi eszközt tovább kell fejlesztenünk, különösen, ami a tengerparti övezet integrált kezelését és a tengeri területrendezést illeti.
Ki kell használnunk a következő három évet egy valódi közösségi politika kidolgozására ezen a területen, amely képessé tesz bennünket a szárazföldre és a tengerre vonatkozó jogi eszközök közötti mesterséges megosztottság áthidalására, ellenkező esetben polgártársaink nem fogják érteni a helyzetet. Ezért nagyon sokat várunk Damanaki asszonytól ebben a kérdésben.
A második pont a kék növekedés. Ehhez valamennyien ragaszkodunk, és elvárjuk, hogy a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság által kezdeményezett vizsgálatok tisztázzák a várható tevékenységi és foglalkoztatási forrásokat.
Szeretném felhívni a figyelmet a tengeri régiók által elindított, "Vasco de Gama” névre keresztelt projektre, és köszönöm Meissner asszonynak, hogy ezt is figyelembe vette.
Isabella Lövin
(SV) Örömmel fogadjuk az integrált tengerpolitika stratégiáját, mert tengereink összeköttetésben állnak egymással, és a tengereket kiaknázó összes ágazat egyesített hatást gyakorol a tengeri környezetre. Ez azt jelenti, hogy pusztító hatású és felelőtlen magatartás lenne annak a gyakorlatnak a folytatása, hogy a halászat, a kotrás, a hajózás, a szél- és a hullámenergia kihasználása, az idegenforgalom és az egyéb tevékenységek tengeri környezetre gyakorolt halmozott hatásainak figyelembevétele nélkül hozzuk meg a tengeri környezetre vonatkozó határozatokat.
A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv az integrált tengerpolitika környezeti pillérét alkotja és kijelenti, hogy 2020-ig az összes tagállam köteles jó környezetvédelmi állapotot elérni tengereinken. Ahhoz, hogy ez lehetséges legyen, a tagállamoknak a mihamarabb meg kell valósítaniuk egy gyakorlatilag is integrált tengerpolitikai irányítási formát, amelyhez egy különálló döntéshozatali központ is tartozik.
Elmondok egy példát arra nézve, hogy mennyire rosszra fordulhat a helyzet, ha a tenger különféle felhasználóit különféle hatóságok és különféle törvények irányítják. Svédország és Dánia megállapodott arról, hogy az utolsó megmaradt tőkehalállomány megóvására irányuló kétségbeesett kísérletként a svédországi Kattegatt-szoros déli részén védelmezik a tőkehal ívóhelyét. A közelmúltban egy másik svéd hatóság úgy döntött, hogy Falkenberg önkormányzata számára engedélyezni kell, hogy roppant mennyiségű kotrási hulladékot hordjon a kikötőkből a tengerbe, pontosan a tőkehal ívóhelyére.
Most a tagállamok 2020-ig kötelesek jó környezetvédelmi állapotot elérni. Ez kizárólag a tengereket érintő határozatok egyeztetésével és tengeri területrendezés végrehajtásával lesz lehetséges.
A tengeri területrendezés annak tisztább meglátását is lehetővé teszi majd a számunkra, hogy ki rendelkezik érdekeltségekkel a tengereken, ki szeretné kiaknázni a tengereket, és világossá kell válnia, hogy mindenkire azonos szabályoknak kell vonatkozniuk. A halászati tevékenységekhez is el kell végezni környezeti hatásvizsgálatokat, amelyek során a legjobb gyakorlatok alapelvét kell követni. Az elővigyázatosság elvét is be kell tartani, pontosan úgy, mint a tengerfenékre lefektetett gázvezetékek vagy a szélerőműparkok esetében.
Ez a helyes irányban megtett hatalmas lépés lenne.
Marek Józef Gróbarczyk
(PL) Az integrált tengerpolitikáról szóló jelentés megfontoltabb gondolkodásra késztet minket és megköveteli, hogy nagyobb figyelmet fordítsunk erre az ügyre. A jelentés rövid ismertetése, amelyre az eljárási szabályzat 48. cikke alapján került sor, a módosítások benyújtásának korlátozott lehetősége, amely ellentétes a szabályokkal, és az a tény, hogy az Európai Bizottság a benyújtott módosítások többségét elutasította, nem tölt el bennünket optimizmussal vagy reménységgel azzal kapcsolatban, hogy a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság valóban felelősségteljes módon fogja megközelíteni az integrált tengerpolitika kérdését.
Gondoljunk csak arra, hogy az Európai Unió tengeri ágazata hatalmas válságba került. Az ágazatot szétzúzta a közel-keleti dömping és verseny, valamint az, hogy a hajózási társaságokat olcsó gazdasági szereplők vették át. Ez az európai integrált tengerpolitika hiánya miatt történhetett meg. Válsággal kell szembenéznünk a hajóépítési ágazatban. Ehhez még azt is hozzáteszem, hogy a közelmúltban be kellett zárnunk hazám két legnagyobb hajógyárát, és erre az Európai Bizottság egyre fokozódó nyomásának hatására került sor, a lengyel kormány erőtlen fellépésével szemben. Ez hatalmas gazdasági migrációt idézett elő és növelte a munkanélküliséget. Ezért felszólítom önöket, hogy fordítsanak kellő figyelmet az integrált tengerpolitikára és teljes felelősséggel viszonyuljanak ehhez a kérdéshez.
João Ferreira
(PT) A tengeri környezettel kapcsolatos tevékenységek és ágazati politikák nagy száma - a halászattól a tengeri közlekedésig, beleértve többek között az idegenforgalmat, az energiát, a tudományt és a technológiát - integrált politikát követel, amely előmozdítja az összes ilyen területnek a tengeri környezet fenntarthatóságának keretein belüli kölcsönösen előnyös összekapcsolását, valamint a kapcsolódó ökoszisztémák megőrzését. Ennek az az oka, hogy a helyi és a regionális sajátosságok kritikus jelentőségűek ebben a kapcsolatrendszerben, és hogy az integrált politika hatásait még ezen a szinten is érezni fogják majd. Az integrált politikát nemcsak végrehajtani, hanem meghatározni is ezen a szinten kell, a tengeri környezetben tevékenykedő part menti közösségek bevonásával, akik azt életre hívják és akik függenek ettől. Nem szabad továbbá megfeledkeznünk a szükséges közös jövőképről, valamint az együttműködésről és a közös fellépésről, amely kritikus jelentőségű annak a ténynek az ismeretében, hogy az óceánok és a tengerek kapcsolatban állnak egymással és kölcsönösen függenek egymástól.
Az e téren megvalósított uniós kezdeményezéseknek óvniuk kell az egyes tagállamok szuverenitását és jogköreit, amelyekkel területi vizeik és a kizárólagos gazdasági övezetek kezelése tekintetében rendelkeznek, ugyanakkor hozzá kell járulniuk azon erőforrások kiaknázásának előmozdításához, amelyek az adott területen megtalálhatók endogén potenciáljuk és versenyelőnyeik részeként.
Az integrált tengerpolitika átfogó jövőképének - ide tartozik többek között a tengeri kutatás ösztönzése, valamint a tengeri technológia és műszaki tudományok (pl. hajóépítés) különféle területei fejlesztésének előmozdítása - a következőket kell lefednie: közigazgatásuk részeként környezetvédelmi szempontból fenntarthatóbb tengeri közlekedés és kikötői infrastruktúra előmozdítása; a halászat előmozdítása, gondoskodva az ágazat modernizálásáról, környezeti fenntarthatóságáról és társadalmi-gazdasági életképességéről; megfelelő és független finanszírozás, amely nem von el erőforrásokat az Európai Halászati Alaptól; és végül a legkülső régiók szerepköre és sajátosságai.
Nick Griffin
Elnök úr! Mielőtt megfogadnánk egy szakértő tanácsát, bölcs dolog megvizsgálni a múltját, ellenőrizendő annak kompetenciáját. Az integrált tengerpolitikáról szóló jelentés részben a Halászati Bizottság munkája, tehát mielőtt elfogadnánk nagyszerű terveiket, érdemes kritikus pillantást vetni az Európai Unió tengergazdálkodási múltjára. Ez elkerülhetetlenül azt is jelenti, hogy felmérjük az Egyesült Királyság volt felségvizeinek helyzetét, amelynek ellenőrzését 1973-ban titokban átjátszották az európai bürokrácia kezére, mivel az úgynevezett "uniós halállomány” közel 70%-a valójában brit halállománynak számít.
Vajon mi történt halainkkal és halászainkkal a közös halászati politika keretében? A számadatok sokkal többet elmondanak, mint a jelentés kifinomult szóhasználata. Az EU halállományának 88%-át túlhalászták, szemben a 27%-os globális átlaggal. Halfajaink 30%-a ma a hivatalos biztonságos biológiai határértéken kívül van, mert túlságosan kevés felnőtt hal maradt a normál szaporodáshoz. A közös halászati politika szemérmetlen kvótarendszere alapján minden évben közel egymillió tonna döglött halat dobnak vissza csak az Északi-tengerbe. Közben egyes fajok, például a homoki angolna iparosított felszívása az északi lundákhoz hasonló madárfajok populációjának összeomlásához vezetett.
Európa déli részén a kép ugyanilyen tragikus. A nyugat-afrikai halászok, akiknek életmódja generációkon keresztül fennmaradt, kénytelenek átállni az embercsempészetre, mert az Unióban bejegyzett hajók által folytatott halászat is hozzájárult ahhoz, hogy vizeikben kihaltak a halak.
Eljött az ideje annak, hogy az EU felismerje: tengergazdálkodási múltja az egész világon a legrosszabb, az egyszerű emberek tragédiájának tipikus példája - ez az a jelenség, amikor a közös erőforrásokat mindig könyörtelenül kiaknázzák, mert azok, akik képesek önmérsékletet tanúsítani, hátrányban vannak a gátlástalanokkal szemben.
Ideje visszaadni a tengerek és a halászati területek ellenőrzésének jogát a szuverén államok kezébe, amelyek elért eredményeik alapján alkalmasnak bizonyultak az ilyen jellegű gondnokság gyakorlására. Az EU, illetve a brit nemzet és a brit halászok vizeinek kétharmadát a kihalásig túlhalászták.
Luis de Grandes Pascual
(ES) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Úgy gondolom, hogy gratulálnunk kell az előadónak, Meissner asszonynak. Eltérő, sőt egymással ütköző álláspontokat képviseltünk, mégis talált olyan kompromisszumos megoldásokat, amelyek lehetővé tették, hogy ma egyetértsünk ebben a fontos kérdésben.
Hölgyeim és uraim! A Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság úgy döntött, hogy az összes tengert hasonló módon kell megvédelmezni, és úgy érvelt, hogy bármely más megoldás tisztességtelen versenyhez vezetne.
Elfogadjuk a többség álláspontját, amely az egész Unióban érvényes, egységes szabályokkal rendelkező jogi helyzetet részesíti előnyben, bár nem kímélem meg képviselőtársaimat attól a ténytől, hogy egy ilyen megoldás egyértelműen együtt jár bizonyos mértékű igazságtalansággal.
Nyilvánvaló, hogy a Balti-tenger, az Északi-tenger és a La Manche csatorna sokkal szennyezettebb, és ezért véleményem szerint a kén megfigyelésének szigorúbbnak kell lennie.
A szállítási idő és a kikötői kezelési költségek csökkentésére irányuló intézkedések természetesen pozitív kezdeményezések. Ennek ellenére újra meg újra megismétlem: tovább kell dolgoznunk ezen az ügyön. Ha eltökélten nem liberalizáljuk kikötőinket, akkor nem lesznek képesek kulcsfontosságú szerepük kiterjesztésére, amelyet a komodalitás összefüggésében be kell tölteniük.
Üdvözöljük továbbá a CO2-csökkentési stratégiát, amelynek célja az éghajlatváltozás egyes következményeinek megváltoztatása.
Szerintem a jelentés jó, és el kell fogadni. De nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy ez a jelentés egy súlyos katasztrófa, nevezetesen a Mexikói-öblöt sújtó katasztrófa kapcsán készült el.
Erre tekintettel annak eldöntésére sürgetjük a Bizottságot, hogy az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségről szóló irányelv keretein belül szükség van-e az Ügynökség szerepkörének megerősítésére a megelőző jellegű ellenőrzések és a szénhidrogének kiömlése utáni helyreállítási feladatok végrehajtása terén. Biztos asszony! Meggyőződésem szerint szükség van erre a reformra, és a szükséges mandátumot e feladatok támogatására kell felhasználni.
Saïd El Khadraoui
(NL) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Azzal szeretném kezdeni, hogy köszönetet mondok Meissner asszonynak ezért a kiváló munkáért és azért a módért, ahogyan sikerült széles körű kompromisszumot elérnie jelentése kapcsán. Képviselőcsoportom koordinátoraként arra is szeretném megragadni a lehetőséget, hogy elismeréssel adózzam volt munkatársunk, Piecyk úr előtt, aki két évvel ezelőtt sajnálatos módon meghalt, és aki úttörő munkát végzett ebben a Parlamentben az integrált európai tengerpolitika megvalósítása érdekében, ahol mi most az ő munkájára építhetünk.
Nyilvánvaló, hogy ez az ágazat nagyon összetett és számos aspektusa van, ezért sok mindent kell tennünk célunk elérése érdekében. Először is hatékony struktúrák létrehozásával és megfelelő intézkedések bevezetésével új lendületet kell adnunk az ágazatnak; elvégre ez az ágazat közvetve és közvetlenül nagyon sok embernek ad munkát Európa-szerte, és különösen fontos a part menti és a kikötői körzetek fejlesztése szempontjából.
A struktúrára már történt utalás, és ez európai struktúrákat is magában foglal. Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökséget (EMSA) valóban meg kell erősíteni és nagyobb szerepkörrel kell felruházni, és meg kell neki adnunk a megfelelő hatásköröket és erőforrásokat. Az olajkatasztrófa és az olajfúrás kérdését is felvetették már. Ami ezt illeti, meggyőződésem szerint egyértelműnek kell lennie, hogy a hatáskörök bármilyen későbbi módosítása során meg kell erősíteni az EMSA pozícióját. Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségnek a nemzeti felügyeleti szervek, a parti figyelő szolgálat és a hasonló tagállami szervek közötti együttműködés előmozdításában is fontos szerepet kell játszania.
Ezenkívül természetesen vannak bizonyos súlyos környezeti kihívások is. A hajózás a kelleténél nagyobb szennyezéseket okoz. Ezért ezen a területen még mindig hatalmas lehetőségek vannak a helyzet javítására. Beszélünk a kénre vonatkozó előírásokról, amelyeknek mindenhol egységeseknek kell lenniük, valamint egy kibocsátáskereskedelmi rendszerről - és felszólítom a Bizottságot arra, hogy valóban gyakoroljon folyamatosan nyomást a Nemzetközi Tengerészeti Szervezeten belül (IMO) ebben a kérdésben. Emellett természetesen szükségünk van hatékony területrendezésre.
Befejezésül, meggyőződésem, hogy emellett társadalmi szinten, a fiatalok körében is feltétlenül lépéseket kell tennünk a szakmáról kialakult kép javítása érdekében.
Britta Reimers
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Az integrált tengerpolitika egy jövőbe mutató terület. Az óceánokat egyre intenzívebben használjuk közlekedésre, tengeri gazdasági tevékenységekre, tengeri energiatermelésre és halászatra, és ezeknek a területeknek a fejlesztését össze kell hangolni. A rendelkezésünkre álló mozgástér korlátozott, és ezért a különféle tengeri ágazatoknak felelősségteljes és megfontolt magatartást kell tanúsítaniuk a közös munka során. A tengerek hasznosítása és védelme nem ütközhet egymással. Ez a két terület kölcsönösen függ egymástól, mert az óceánok csak akkor támogathatnak bennünket, ha egészségesek. Szeretném kiemelni a Balti-tenger mentén fekvő országok közötti pozitív együttműködést, amelyek egymással együttműködve mozdítják elő a halászat, a környezet, az infrastruktúra és az idegenforgalom dinamikus fejlesztését a part menti régiókban. Továbbra is nagyon oda kell figyelnünk a halászati ágazatra, amelynek helyzete nagyon gyenge, és amelyet gyakran alacsony prioritásúnak tekintenek, de amely - mivel élelmiszerről gondoskodik a számunkra - létfontosságú láncszem a part menti gazdaságban.
Szeretnék gratulálni Meissner asszonynak ezért a pozitív hangvételű jelentésért.
Elie Hoarau
(FR) Elnök úr! Meggyőződésem szerint a jelentés egyértelműen szemlélteti a tengeri környezet által támasztott kihívásokat a halászat, az akvakultúra, a közlekedés, az idegenforgalom, az energetika, a bányászat és a biológiai erőforrások, valamint az éghajlatváltozással kapcsolatos kutatások szempontjából. Jelentős fejlesztési potenciált tartogat, és azt óvni, védeni és fokozni kell úgy, hogy tartós legyen, mert az emberi faj jövője függ tőle. A jelentés helyesen azt is megjegyzi, hogy az Európai Unió a világ vezető tengeri hatalma, és hogy legkülső régiói gondoskodnak arról, hogy a világ legnagyobb kizárólagos gazdasági övezetével rendelkezzen.
Ezért egy ilyen megállapítás fényében az Európai Uniónak nagyra törő politikát, komoly tengerpolitikát kell végrehajtania. Ha a világ vezető tengeri hatalma ezt nem teszi meg, akkor ki fogja megtenni? Ki kell azonban mondanom, hogy az állásfoglalás nem megy el túl messzire ebben az irányban. Alig 50 millió euróval nem jelenthetjük ki, hogy a világ vezető döntéshozói vagyunk.
Végezetül, jóllehet a legkülső régiók elismert stratégiai pozíciót töltenek be, lévén az összes óceánban jelen vannak, hasznos lenne vezető szereppel felruházni őket egy jelentős óceáni stratégiában. Sajnálatos módon az előadó nem karolta fel ezt a kérdést, és ezt nagyon sajnálom.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Elnök úr, biztos asszony! Az óceánok és a tengerek a bolygó felszínének 70%-át alkotják. Ezek jelentették az élet bölcsőjét, és az emberi történelemben mindvégig élelemforrást jelentettek a halászaton keresztül, ezenkívül a tengeri kereskedelem útján összekapcsoltak egymással a népeket és a kultúrákat. Itt találjuk meg a hagyományos tengeri tevékenységek, a halászat és a közlekedés gondolatának az eredetét.
A tenger ma új szerepet kap a globális világ összefüggésében, geostratégiai és geopolitikai színpadként, ami központi szerepet biztosít Európának. Emellett jelenleg az óceánok úgynevezett újfajta hasznosításának időszakában élünk, ilyen például az energiatermelési, ásványianyag-kitermelési és genetikai célú kiaknázás, és ez a halászattal és a tengeri közlekedéssel együtt holisztikus szemléletmódot és összehangolt cselekvést igényel; az a helyzet, hogy Meissner asszony megpróbált erről képet adni nekünk, amiért melegen gratulálok neki.
Az Európai Uniónak mindenképpen terveket kell készítenie az európai tengeri területekről és azok hasznosításáról, különös tekintettel a part menti régiókra és még inkább a legkülső régiókra. Annak érdekében, hogy az integrált tengerpolitika több legyen alkotórészeinek összességénél - gondolok itt különösen a halászatra - létfontosságú, hogy ezt a tevékenységet képviseljék a tengeri tevékenységek klasztereiben, hogy a kívánságokat együttműködő módon be lehessen építeni, és le lehessen küzdeni a tengeri területek használatával kapcsolatos érdekek közötti átfedésekből fakadó nehézségeket.
Ezen a területen a 2002. évi johannesburgi csúcstalálkozón elért határozatok betartása érdekében elengedhetetlen, hogy egyre változatosabb módszerek alkalmazásával megóvjuk a biológiai szempontból legérzékenyebb tengeri biogeográfiai régiókat és előmozdítsuk a fenntartható halászatot. Ezért feltétlenül garantálnunk kell egy ágazatközi politikai eszköz létrehozását, amely egyesíti a különféle tengeri tevékenységek különféle ágazatait, megvédelmezi szükségleteiket és sajátos jellemzőiket a tengeri szféra kihasználása szempontjából.
Az óceánok védelme erkölcsi kötelességünk, amelyet magunkért is és a jövő generációiért is vállalnunk kell.
Spyros Danellis
(EL) Biztos asszony! Európa történelmének csaknem valamennyi civilizációja a tengerre épült. Ma a Lisszaboni Szerződés a környezet megóvása és új munkahelyek megteremtése érdekében új politikákat és eszközöket ír elő a konfliktusok minimalizálására, a dinamikus szinergiák előmozdítására és a tisztességtelen verseny kiküszöbölésére. Az integrált tengerpolitika ágazatközi, globális stratégiát igényel a part menti és a szigeti területek és a tengerek fenntartható fejlesztéséhez.
A tengerhasználat céljából történő ésszerű területkijelölés egyik alapvető eszköze az ágazatközi tengeri területrendezés. Bátorítanunk kell az egységes, integrált tengerpolitikai irányítási struktúrák regionális szinten történő elfogadását és az Unió tengeri makrorégióira vonatkozó stratégiák kidolgozását. A hatékony integrált tengeri felügyelet érdekében meg kell vizsgálnunk az európai parti őrség létrehozásának kilátásait.
Végezetül, senki sem tagadhatja, hogy a hajózási ágazatnak segítségre van szüksége a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésében. Összehangolt módon nyomást kell gyakorolnunk a globális IMO-rendeletekkel kapcsolatban, tekintettel arra, hogy ha Európa egyoldalúan döntene egy hajózási célú kibocsátáskereskedelmi rendszer létrehozásáról, akkor annak előreláthatóan katasztrofális következményei lennének az európai hajózásra nézve, mert ezzel elvetnénk a megfelelő megoldást, nevezetesen a nemzetközi szabályozást, és nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy a hajózás elsősorban nemzetközi tevékenység.
Debora Serracchiani
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Hálás vagyok Meissner asszonynak az integrált tengerpolitikáról szóló jelentésért, és egyetértek vele abban a kérdésben, hogy meg kell erősítenünk a tengeri közlekedési és a hajóépítési ágazatot, óvnunk kell part menti régióinkat, és elő kell mozdítanunk az innovációs és a kutatási tevékenységeket.
A tengeri közlekedés ma alapvető szerepet játszik a kereskedelemben. Ezért bátorítanunk kell a kicsi és a nagy kikötők közötti együttműködést, amelyek egymással szemben állnak ugyanabban a tengeri medencében, és amelyek elősegíthetik a zökkenőmentesebb kereskedelmet. Ezenkívül az intermodalitás biztosítása érdekében beruházásokat kell végrehajtanunk a kikötők és az intermodális terminálok infrastruktúrája területén, különös tekintettel azokra a kikötőkre, amelyek az európai folyosókon keresztül összekapcsolhatók egymással.
Végezetül, nagyon fontosnak tartom, hogy ne kerülje el a figyelmünket egy másik kérdés, nevezetesen a kikötői biztonság. A biztonsággal kapcsolatos összes intézkedést az összes európai kikötőben össze kell hangolnunk a tengeri közlekedés fokozott védelme és annak megakadályozása érdekében, hogy a tisztességtelen verseny károkat okozzon azoknak a kikötőknek, amelyek ténylegesen magasabb kiadásokat vállalnak a magasabb szintű biztonság garantálása érdekében.
Marian-Jean Marinescu
(RO) A múltban elfogadott széttöredezett megközelítésekre tekintettel - amelyek rossz hatásfokhoz és konfliktusokhoz vezettek e területen - teljességgel elengedhetetlen egy integrált tengerpolitika kidolgozása. Meissner asszony jelentése megismétli az Európai Parlament véleményét az óceánokkal, tengerekkel, part menti területekkel és tengeri térségekkel kapcsolatos integrált, következetes és közös döntéshozási folyamat megteremtéséről. Az integrált tengerpolitika előmozdítja a tengerpolitikai irányítás ágazatközi megközelítését azáltal, hogy megkönnyíti az Európai Unió ezzel kapcsolatos politikái közötti szinergia területeinek azonosítását és kihasználását.
A rendeletre irányuló javaslat előirányoz egy programot, amely stabil kereteket biztosít az e területen megvalósított kezdeményezésekhez nyújtott segítség fenntartásához, és a tengerek és a part menti térségek fejlesztésére szolgáló pénzeszközök következetesebb felhasználásához fog vezetni. Sajnálatos módon a jelenlegi gazdasági viszonyok között az egyetlen életképes és megvalósítható finanszírozási megoldás egy szerény pénzügyi hozzájárulás volt az EU részéről. Ennek ellenére remélem, hogy ez a finanszírozási módszer lehetővé teszi az integrált tengerpolitikai célkitűzések elérését rövid és középtávon egyaránt.
Luís Paulo Alves
(PT) Elnök úr! Az Európa 2020 stratégia által támogatott intelligens növekedés csak akkor valósítható meg, ha intelligens módon mozgósítjuk az európai sokféleségben rejlő sokféle potenciált.
Az Európai Unió rendelkezik a világ legnagyobb, 25 millió négyzetkilométer területű kizárólagos gazdasági övezetével. 32 000 kilométer hosszú tengerpartunk van, itt él a lakosság egyharmada; a tengerpart termeli meg bruttó hazai termékünk 40%-át és külkereskedelmünk 95%-át. Ezeknek az utóbbi számadatoknak cselekvésre kellene sarkallnia a Bizottságot és a Tanácsot abban az értelemben, hogy integrált európai tengerpolitika nélkül nem lesznek képesek megvalósítani az intelligens növekedést, ami elengedhetetlen az Európa 2020 stratégia sikeréhez.
Különösen szeretném felhívni a figyelmet azokra a lehetséges biogenetikai és ásványi kincsekre, amelyeket a mélytenger és a tengerfenék tartalmazhat, de amelyekről jelenleg alig tudunk valamit; szeretném felhívni a figyelmet arra, hogy fokoznunk kell kutatási és fejlesztési erőfeszítéseinket ezeken a területeken.
Michael Theurer
(DE) Elnök úr, Geoghegan-Quinn asszony, hölgyeim és uraim! Meg kell őriznünk a világ óceánjait és ökoszisztémáját. Az óceánok és a globalizáció fogalma azonban nem egymást kölcsönösen kizáró fogalom. A hajózási útvonalak nélkülözhetetlenek jólétünk szempontjából, mert ezek alkotják a világkereskedelem artériáit. Nagyon sok a tennivalónk ezen a téren, ha gondoskodni akarunk a környezet védelméről és hajózási útvonalaink biztonságáról.
A jövőben nyersanyagellátásunkról is gondoskodnunk kell. A tudósok előrejelzései szerint értékes nyersanyagok találhatók a tengerfenéken és magában a tengerben is. Feltétlenül mérlegelnünk kell, hogyan lehet ezeket környezetbarát módon kitermelni.
A harmadik szempont, amelyet meg szeretnék vizsgálni, az az óceánok és a belvízi hajózás kapcsolata. Szerintem feltétlenül meg kell teremteni a kapcsolatot a belvízi közlekedéssel. A Duna fejlesztése ebből a szempontból nagyon fontos. Az EU leghosszabb folyójaként, a Rajna-Majna-Duna-csatornával együtt, összekapcsolhatja a Fekete-tengert az Északi-tengerrel. Meg kell teremtenünk a kapcsolatot az integrált tengerpolitika és a belvízi hajóutak között.
Gerard Batten
Elnök úr! Senkinek nem okozhat meglepetést az, hogy az EU integrálni akarja tengerpolitikáját, mint ahogyan minden mást is integrálni akar egész Európában, az élet és a közpolitika minden szempontjából.
2007-ben megkérdeztem az Egyesült Királyság Tengerészeti és Halászati Hivatalától, hogy hány halat fogtak a brit vizeken. Közölték velem, hogy "nem tudjuk azonosítani a brit vizeket. Ezek most az EU vizeinek részeként vannak meghatározva.” Tehát az Egyesült Királyság ma nem rendelkezik saját felségvizekkel.
Talán helyénvaló ezt éppen ma megvitatni, mert amint ezt bizonyára valamennyien tudják, ma van az 1805. október 21-i trafalgari csata 205. évfordulója, amikor Lord Nelson admirális és sok más bátor ember az életét adta és meghalt azért, hogy Britannia szabad és független ország maradhasson. Ezekkel a szavakkal az ajkán halt meg: "Köszönöm, Istenem, teljesítettem a kötelességemet”. Az Egyesült Királyság Függetlenségi Pártjának európai parlamenti képviselői ma délután teljesítik kötelességüket, és a javaslat ellen szavaznak.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr! Még mindig túl keveset tudunk a tengeri ökoszisztémákról és a mélytengerek sok területéről, és még mindig sok a fehér folt a térképeinken. A tengerek és az óceánok azonban ennek az évszázadnak az egyik legnagyobb kihívását képviselik, és nemcsak azért, mert élelmet és fehérjét biztosítanak a számunkra. Nem szabad alábecsülni az éghajlati rendszerünkben betöltött szerepüket, és ezen keresztül az emberi faj jólétéhez nyújtott hozzájárulásukat.
A Nagy Korallzátony példája jól szemlélteti, hogy a tengeri ökoszisztémák képesek regenerálódni, ha életbe léptetik a szükséges környezetvédelmi intézkedéseket. A zátony védett területein a halállomány alig két év alatt 30% és 75% közötti mértékben növekedett. Tekintettel arra, hogy a világ lakosságának több mint 40%-a a tenger 100 kilométeres körzetében él és ezért lesújthat rá cunami, nagyon örülök a part menti területek közös európai katasztrófamegelőzési stratégiájának végrehajtására vonatkozó tervnek. Az EU vizeire vonatkozó különféle károsanyag-kibocsátási határértékek meghatározása azonban ellentétben áll az integrált tengerpolitikával, amelyben az összes tényezőt figyelembe akarjuk venni. Következetesnek kell lennünk ezen a területen.
Petru Constantin Luhan
(RO) Az integrált tengerpolitika fontossága vitathatatlan olyan körülmények között, amikor az Európai Unió a világ első számú tengeri hatalma és az EU GDP-jének 40%-a a tengerekből és a part menti területekről származik. A politikák célkitűzéseinek végrehajtása során különösen oda kell figyelnünk az Európát körülvevő tengerek regionális sajátosságaira. Minden tengeri terület egyedülálló, és ezért egyedi odafigyelést igényel, ha fenntartható egyensúlyt akarunk kialakítani a felhasználókkal.
Ugyanakkor arról is gondoskodnunk kell, hogy ez a politika megfelelő finanszírozásban részesüljön a küszöbön álló programtervezési időszakra vonatkozóan, és ennek során az összes tengeri tevékenység fenntartható és optimális fejlesztésének előmozdítását célzó új megközelítést kell kialakítanunk, amely az összes tengeri medencére vonatkozik. Ez lehetővé teszi, hogy sokkal nagyobb előnyöket élvezhessünk, és közben enyhíti a környezeti hatásokat.
Kriton Arsenis
(EL) Elnök úr, biztos asszony! Az előadók és a képviselők behatóan elemezték az integrált tengerpolitika tartalmát. Én a hajózásból származó károsanyag-kibocsátásra szeretnék összpontosítani. Ez valóban nem könnyű feladat, de a tervekbe bele kell illesztenünk a hajózásból származó károsanyag-kibocsátást az általános károsanyag-kibocsátás csökkentése érdekében. Annak érdekében, hogy ez eredményes legyen, ennek a feladatnak elsőbbséget kell biztosítanunk egy nemzetközi IMO-megállapodás alapján. Ha nem sikerül ilyen megállapodást elérnünk, akkor nyilvánvaló módon komolyan mérlegelnünk kell a regionális intézkedések uniós szintű elfogadását. Amint Danellis úr mondta, ez nem lesz könnyű feladat, és ha azt akarjuk, hogy bármekkora esélyünk is legyen a sikerre, akkor követnünk kell a repülési ágazat példáját.
Ezeket az intézkedéseket a kereskedelmi hajók rendeltetési kikötője alapján kell alkalmaznunk, és el kell döntenünk, hogyan adóztatjuk meg a károsanyag-kibocsátásokat. A kibocsátáskereskedelmi rendszer meglehetősen bonyolultnak és eredménytelennek bizonyult; egyszerű, de hatékony megoldást kell találnunk; esetleg egy szén-dioxid-adót vagy valami vegyes módszert, amely egyszerű és hatékony.
Werner Kuhn
(DE) Elnök úr! Szeretnék még egyszer rávilágítani az Európai Unió közlekedési stratégiájára. Az a célunk, hogy átirányítsuk az árukat a közutakról a tengerre, és hogy hatékony és környezetbarát közlekedési módokról gondoskodjunk. A hajózás bizonyos területein azonban nem szabad olyan magasra helyeznünk környezetvédelmi célkitűzéseinket, mint ahogyan azt a Balti- és az Északi-tengeren a kénkibocsátás ellenőrzési területein tettük, ellenkező esetben a közlekedési költségek drasztikusan megemelkednek. Itälä és Fleckenstein úr már hivatkozott erre a kérdésre. Szeretném felkérni Geoghegan-Quinn asszonyt, hogy nagyon gondosan értékelje a most készülő tanulmányt. Nem akarjuk, hogy a forgalom a tengerről visszaterelődjön a közutakra, és tisztességes versenyt akarunk Európa északi részén, az Európai Unióban és a Földközi-tenger térségében. Ez az egyik alapvető követelmény.
A tengeri biztonsággal kapcsolatban azt is el kell még mondanom, hogy ennek nagyobb szerepet kell biztosítanunk az integrált tengerpolitikában a rendkívül zsúfolt hajózási útvonalak és a tengerszorosok esetében, például a Kadetrinne szorosban, ahol a jövőben kötelező lesz a révkalauz-szolgáltatások igénybevétele, illetve és a Boszporusznál - miként azt egyik képviselőtársam már említette -, ahol nagy tartályhajók haladnak át és rendkívül összetett rakományokat szállítanak, és így a révkalauz-szolgáltatások kötelező igénybevétele növelné a tengeri biztonság szintjét.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) A hajózási és a hajóépítési ágazat jelentős mértékben hozzájárul az uniós országok gazdasági jólétéhez, és értékes szolgáltatásokat kínál az európai és a globális ipar, valamint a fogyasztók számára.
Gratulálok Meissner asszonynak a jelentéshez. Szeretném hangsúlyozni a korlátok nélküli európai tengeri szállítási térség fontosságát. Ugyanakkor felszólítjuk a Bizottságot és a tagállamokat arra, hogy mérjék fel és őrizzék meg a kis tengeri kikötőket, a szárazföldi szállítás csökkentése érdekében bővítsék a rövid távú tengeri szállítási hálózatot, támogassák a szállítási módokkal, a szállítmányok kezelésével és a logisztikai megoldásokkal kapcsolatos kutatást és fejlesztést olyan megoldások kidolgozása érdekében, amelyek csökkentik a szállítási időt és a kezelési költségeket, valamint támogassák a kikötői infrastruktúrák fejlesztését és biztosítsák az intermodalitást.
A Fekete-tenger geostratégiai jelentőségét hangsúlyozandó az Európai Tanácsnak fel kell kérnie az Európai Bizottságot az Európai Unió fekete-tengeri stratégiájának kidolgozására. Mindeddig sajnálatos módon túl kevés figyelmet szenteltünk a Fekete-tengernek, amely geostratégiai szempontból nagyon fontos az Európai Unió számára.
Pat the Cope Gallagher
Elnök úr! Az integrált tengerpolitika kidolgozása létfontosságú az ír, az európai, és valójában a globális gazdaság számára. Szigeti gazdaságként a tengeri közlekedés az ír ipar sarokköve.
A teljes ír kereskedelmi forgalom több mint 99%-át, megismétlem, több mint 99%-át a tengeren szállítják. A becslések szerint az ír tengeri ágazat háttere mintegy 8000 embert foglalkoztat és évente több mint 1,5 milliárd euró bevételt jelent a gazdaságon belül.
Ez az ágazat összekapcsolja az ír gazdaságot Európa és a világ többi részével. Az ágazat stratégiai szempontból létfontosságú hazám számára és az ír gazdaság fellendüléséhez. A tengeri ágazat gyorsan változó jellege miatt európai szintű egységes megközelítésre van szükség, és a tengeri tevékenységek, például a tengeri közlekedés, a fejlesztés, az akvakultúra és az idegenforgalom növekedése - ötvözve a tenger újfajta hasznosítási módjaival, ilyen például a víz alatti technológiák, a tengeri megújuló energia és a kék biotechnológia - egyre fokozódó nyomást gyakorol a már amúgy is korlátozott tengeri térségre.
Josefa Andrés Barea
(ES) Elnök úr! Az integrált tengerpolitika egy horizontális, regionális és ágazati politika, és a halászatra és az akvakultúrára vonatkozó politikát ennek részévé kell tennünk, olyan módon, hogy ne legyen alárendelve más politikáknak. Mindnyájunknak foglalkoznunk kell a társadalom egészét is érintő környezeti és gazdasági problémákkal, a halászati ágazattal pedig különösen: új technológiák, halászati eszközök, új fajok kitenyésztése, több és jobb munkahely megteremtését célzó tengergazdasági programok, jó minőségű áruk, a kalózkodás megakadályozását és olyan tengerpolitikai irányítás előmozdítását célzó nemzetközi kapcsolatok, amely mentes a korlátoktól és nem küzd fenntarthatósági problémákkal - jó példa erre Izland.
Ezt kell tennünk, ha az integrált tengerpolitika megteremtése irányába kívánunk haladni, illetve a környezetért és a fenntarthatóságért akarunk tevékenykedni.
Mario Pirillo
(IT) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Az integrált tengerpolitikának van egy horizontális szerepköre: egyesíti a különféle szempontokat a tengeri környezettől kezdve egészen a tengeri kutatásokig.
Az integrált tengerpolitika nem rendelkezik a nemzetközi felségvizek határainak felügyeletéről az illegális halászat vagy az említett határok átlépése szempontjából. Remélem, hogy komolyan figyelembe fogják venni ezt a szempontot a politika végrehajtásához elkülönített pénzeszközök kapcsán, és hogy ezek a pénzeszközök hozzájárulnak majd az ellenőrzések megerősítéséhez a globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés (GMES) szolgáltatásaihoz hasonló modern felügyeleti rendszereknek köszönhetően.
Az EU költségvetése, nem pedig a halászati erőforrások fogják garantálni az integrált tengeri közlekedést jellemző horizontális aspektust - remélhetőleg a következő finanszírozási csomaggal -, amelyeket konkrét intézkedésekre fognak felhasználni. Nagyon hálás vagyok az előadónak ezért a fontos szövegért, továbbá remélem, hogy a Bizottság és a Tanács teljes mértékben eleget tesz majd a kérésinknek.
Elnök
Nagyon köszönöm, Pirillo úr. Kezdeti megjegyzéseit nem számítottam bele felszólalási idejébe, mert amit mondott, nagyon fontos. Biztosíthatom azonban afelől, hogy minden alelnök hatalmas erőfeszítéseket tesz ebben a tekintetben. Szeretném kihívni önt egy versenyre. Kihúzzuk a parlamenti képviselők nevét egy kalapból és kipróbáljuk, ki tudja pontosabban kiejteni ezeket a neveket. Ennek ellenére időnként előfordulnak hibák a pillanat hevében, amiért szeretném megértésüket kérni.
Inés Ayala Sender
(ES) Elnök úr! Hálásan köszönöm nagylelkűségét. Szeretnék melegen gratulálni Meissner asszonynak kitűnő munkájáért és azért, hogy képes volt egyesíteni munkatársaink kéréseit és módosító javaslatait.
Különösen hálás vagyok két konkrét módosításért. Az első az, amelyben a tengeri munkavállalók munkakörülményeinek javítására és arra ösztönözzük a Bizottságot, hogy végre ültessék át az EU joganyagába a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) tengerészeti munkaügyi egyezményét. A módosítás emellett tartalmaz egy javaslatot a tengerészek képesítési és képzési programjaira nézve, és kifejezetten rendelkezik a fiatalok toborzásáról és a harmadik országok bevonásáról.
Nagyon hálás vagyok azért a módosításért is, amelyben felszólítjuk a Bizottságot, hogy segítsen a tagállamoknak a víz alatti hajóroncsok és maradványok helymeghatározási és feltérképezési programjának végrehajtásában, amelyek Európa történelmi és kulturális örökségének részét alkotják - én Spanyolországból származom, egy olyan országból, ahol nagyon sok ereklye nyugszik a part menti vizekben. Ez a program megkönnyíti majd e víz alatti örökség megértését és tanulmányozását, elő fogja segíteni a fosztogatás megakadályozását és ilyen módon lehetővé teszi azok megfelelő módon történő megőrzését.
Szerintem ez a két szempont, Meissner asszony kitűnő javaslataival együtt, fontos szerepet játszik majd annak az új tengeri tudatosságnak a létrehozásában, amelyre Európának szüksége van.
Máire Geoghegan-Quinn
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Tudom, hogy a vita kezdetén Meissner asszony hangot adott csalódottságának amiatt, hogy nagyon kevés képviselő van jelen az ülésteremben. Szerintem elégedettnek kellene lennie azzal, hogy 37 felszólaló járult hozzá a vitához.
Valójában nagyon eleven vitát folytattunk, amelynek során új ötletek is felmerültek, és ezek arra bátorítanak minket, hogy még magasabbra helyezzük a mércét az általunk folytatott tengeri politikák tekintetében. Az integrált tengerpolitika 2011., 2012. és 2013. évi finanszírozásáról szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslattal összefüggésben kell kezelnünk az EU tengeri kérdésekkel kapcsolatos pénzügyeit. A javasolt finanszírozás, nevezetesen az 50 millió euró célja a 2007. óta végzett munka folytatása, amely a politikai akadályok leküzdésére és a szinergiák megteremtésére irányul a tengerre hatást gyakoroló összes politika közötti szakadék áthidalásával, ide tartozik a közlekedés, a halászat, a vámügyek és a tengeri környezetvédelem.
A Bizottság együtt kíván működni a Parlamenttel a rendelet kellő időben történő hatálybalépése érdekében, hogy végrehajthassuk az integrált tengerpolitikával kapcsolatos jövőbeni intézkedéseinket. Emellett a tengeri felügyelet fontos új kezdeményezés, amelyet a tengerészeti hatóságok összes jövőbeni tengeri tevékenységét érintő óriási változások megtervezésére hoztak létre, és célja egy közös információmegosztási környezet kialakítása az EU tengeri területein.
Csak tegnap jelent meg a Bizottság e kezdeményezéssel kapcsolatos közleménye. Ez egy intenzív munka tetőpontja, amely egy hat lépésből álló menetrendet eredményezett, amelynek célja, hogy rövid időn belül integrálja a tengeri felügyeletet, amelynek elérése még alig néhány hónappal ezelőtt is rendkívül bonyolultnak tűnt.
Most nézzünk meg néhány konkrét felvetett kérdést. Ami a kén-dioxid-kibocsátást illeti, a Bizottság teljes mértékben tisztában van az ágazati csoportok által kifejezett aggályokkal azoknak a hatásoknak a kérdésében, amelyek az IMO által 2008-ban elfogadott, a tengeri üzemanyagok minőségére vonatkozó új minőségi előírások miatt bekövetkezhetnek. Ezért szólított fel a Bizottság annak az IMO-egyezménynek a megkötésére - és később azért üdvözölte azt -, amely most a becslések szerint akár 90%-kal is csökkentheti a kén-dioxid-kibocsátást, és ami a legfontosabb, akár 80%-kal is csökkentheti a másodlagos finom por kibocsátását.
A Bizottság a következő hónapok során be fogja nyújtani az uniós jogszabályok IMO határozatával történő összehangolására irányuló javaslatát. A javaslat mellett benyújtunk egy részletes jelentést is, amely az IMO határozatával kapcsolatos utólagos hatásvizsgálatunk végeredményét, valamint azokat a lehetséges intézkedéseket is tartalmazni fogja, amelyeket a Bizottság megtehet az ágazatra gyakorolt nem kívánatos hatások enyhítése érdekében.
De Grandes Pascual úr felvetette a tengeri medencék kérdését. Az EU tisztában van a tengeri medencék eltérő helyzetével, és minden egyes tengeri medencére megfelelő stratégiákat fog kidolgozni a konkrét szükségleteknek megfelelően.
Végezetül, Rosbach asszony és mások is felvetették egy katasztrófaelhárítási rendszer kérdését. Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségnek kell felügyelnie a hajózás biztonságát. Jelenleg nem rendelkezik jogi hatáskörrel a környezeti katasztrófákkal kapcsolatos jogszabályalkotásra, de folyamatban vannak a megbeszélések - annak kapcsán, hogy a Bizottság kiterjeszti vagy megújítja az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség jelenlegi mandátumát - arról, hogy kell-e szélesebb jogköröket biztosítani az ügynökségnek a következő évek folyamán. A Parlamentnek természetesen központi szerep jut majd ebben az ügyben.
Végül pedig a kutatásért, innovációért és a tudományért felelős európai biztosi minőségemben nagy örömmel hallottam, hogy több képviselő is felvetette az ülésteremben általánosságban a tengerpolitika, és kifejezetten a tengerrel és a tengerpolitikával kapcsolatos kutatások közötti viszony kérdését. A belga elnökség a múlt hétre megszervezett egy nagyon fontos konferenciát Ostendben, amely kifejezetten ezzel a kérdéssel foglalkozott, és összehozta az e szakterületen tevékenykedő tudósokat. Ez az integrált tengerpolitikánk egyik nagyon fontos pillére.
Újból köszönetet szeretnék mondani Meissner asszonynak átfogó és messzire mutató jelentéséért. Meggyőződésem, hogy most újult erővel és önbizalommal folytathatjuk az összes jövőbeni tengeri kezdeményezés végrehajtását.
Köszönöm, és elnézést kérek a tolmácsoktól, ha túl gyorsan beszéltem.
Gesine Meissner
előadó. - (DE) Elnök úr! Nagyon jónak tartom, hogy számolt, Geoghegan-Quinn asszony. Én nem tudtam, hány felszólalás hangzott el, de 37 valóban elég sok. Szeretnék köszönetet mondani mindenkinek, aki részt vett a mai vitában. Még a legelején elfelejtettem köszönetet mondani az árnyékelőadóknak is a munkájukért. Valóban nagyon konstruktív volt a közös munkánk, és én rettentően élveztem. Rengeteg témával foglalkoztam a jelentésben, mert számomra nagyon fontos, hogy meggyőző többséget érjünk el e kritikus jelentőségű területen.
A különböző témákról elmondott felszólalások közül sok rámutatott arra a tényre, hogy közös cselekvésre van szükség a tengeri tevékenységek kutatása, tervezése, végrehajtása és ellenőrzése terén, amelyet közös irányítás, területrendezés és felügyelet útján valósíthatunk meg. Erről szól ez a jelentés. A téma azonban nagyon sokoldalú.
Most szeretnék kifejteni néhány felszólalást. Fleckenstein úr felvetette a kén-dioxid-kibocsátás problémáját. Ezt a kérdést a jelentésbe is felvettük, mert nagyon fontosnak tartjuk, hogy a versenyben ne idézzünk elő torzulásokat, ugyanakkor arról is gondoskodnunk kell, hogy a hajózás még inkább környezetbaráttá váljon. Amit azonban a hajóépítésről mondott, Fleckenstein úr, az nem egészen igaz. Nem igaz, hogy a Liberálisok és a Konzervatívok ezt nem akarták beilleszteni a jelentésbe. Csak az volt a kérdés, hogy milyen módon kell ezt végrehajtanunk, hogy létrehozzunk-e egy európai szintű új alapot a régi hajók felújítására, illetve kidolgozzunk-e egy stratégiát. Ezt a megfogalmazást fogadtuk el.
Az általam benyújtott módosító javaslat kérdése is felmerült, amelyet azért nyújtottam be, hogy beilleszthessük a kibocsátáskereskedelmet a jelentésbe. A szakbizottság nagyon kis többséggel elutasította, de véleményem szerint valamennyien meg vagyunk győződve arról, hogy tovább kell mennünk ezen az úton. Ezért remélem, hogy támogatni fognak ebben a kérdésben.
Kohlíček úr! Ön azt mondta, hogy nehéz összekapcsolni az összes területet, de én tudom, hogy ez lehetséges. A tengerhasznosítás különféle területeinek érdekelt feleiből és üzletembereiből álló csoport évente kétszer ülésezik, hogy eszmét cseréljenek egymással. Ezek európai szinten meghatározó szereplők, és valamennyien nagyra értékelik a közös munka lehetőségét.
Utolsóként az azzal kapcsolatos észrevételre válaszolnék, hogy nagyon sok, egymástól különböző régiónk van. Beillesztettem a jelentésbe a szigetek helyzetét, és nem igaz, hogy ez kimaradt. Az Északi-tenger az egyetlen terület, amelyre a stratégiák nem terjednek ki. Én az Északi-tengerhez egészen közel élek, és ezért meg akartam említeni, hogy amikor a Fekete-tengerről, a Földközi-tengerről és a Dunáról beszélgetünk, az Északi-tengerről sem szabad megfeledkeznünk.
Végül kiemelten szeretném megköszönni azt a megjegyzést, hogy erkölcsi felelősséget kell vállalnunk a tengerért és a jövő generációkért. Ezért választottam az "Új tengeri tudatosságra van szükségünk” címet. Ha tovább folytatjuk az ezzel kapcsolatos munkát, akkor hatalmas eredményeket érhetünk el.
Paul Rübig
(DE) Elnök úr! Szeretnék felvetni egy ügyrendi kérdést. Szeretnék köszönetet mondani az elnöknek azért, hogy a mai vitát negyed órával a szavazás előtt lezárta, mert ez a vita befejezésének méltó módja, ami lehetővé teszi, hogy nyugodtan befejezzük a beszédünket és időt ad a képviselőknek, hogy bejöjjenek. Tegnap ez távolról sem működött ilyen jól, és a tervezés sem úgy sikerült, ahogyan szerettük volna. Ma minden úgy megy, ahogyan kell, és remélem, hogy az elnök ezt a jövőben figyelembe fogja venni, és elegendő időt iktat be a vita vége és a szavazás megkezdése közé.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra ma 12,00-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Maria Da Graça Carvalho
írásban. - (PT) Az EU-nak feltétlenül gondoskodnia kell partjainak védelméről. Szükség van továbbá hatályos jogszabályokra az olajfeltárás és -kitermelés biztonságosabbá tétele érdekében.
A lisszaboni székhelyű Európai Tengerbiztonsági Ügynökség (EMSA) támogatást és technikai segítséget nyújt az Unió tengerbiztonsági és -védelmi, valamint a hajók által okozott szennyezésekről szóló jogszabályainak kidolgozásához és alkalmazásához.
Ez év júniusában írásbeli javaslatot nyújtottam be Oettinger, Kallas és Georgieva biztoshoz az EMSA hatáskörének kibővítéséről, amelynek célja az északi-tengeri, a fekete-tengeri és a földközi-tengeri olajfúrószigetek biztonsági felügyeleti mechanizmusának létrehozása, és hogy ez a szervezet viselje a felelősséget az olajfeltárással kapcsolatos környezeti katasztrófák megakadályozásáért. Ez a javaslat lehetővé teszi a méretgazdaságosságot a pénzügyi, a humán és a műszaki erőforrások szintjén.
Üdvözlöm a biztos asszony válaszát, amely nyitottságáról ad tanúbizonyságot az EMSA-rendeletek felülvizsgálatával kapcsolatban, amelynek célja a szervezet tengert beszennyező eseményekkel kapcsolatos beavatkozási felhatalmazásának kibővítése. Újból felszólítom az Európai Bizottságot az EMSA mandátumának kibővítésére, hogy biztosítani lehessen partjaink védelmét.
Vilja Savisaar-Toomast
írásban. - (ET) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Közismert tény, hogy a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet a MARPOL VI. mellékletében eltérő követelményeket írt elő az üzemanyag kéntartalmára vonatkozóan az egyes régiókban. A Balti-tengert, az Északi-tengert és a La Manche csatornát kén-dioxid-kibocsátási ellenőrzési területté nyilvánították, és ezekre a területekre szigorúbb követelményeket állapítottak meg a szennyezés jelentős csökkentése érdekében. Ezekben a régiókban 2015-től kezdődően a tengeri hajózásban használatos tüzelő- és üzemanyagok csak akkor használhatók fel, ha kéntartalmuk nem haladja meg a 0,1%-ot, míg más régiókban a kéntartalom 2020-tól kezdődően a 0,5% értéket nem haladhatja meg. Ezzel a kérdéssel a Nemzetközi Tengerészeti Konferencián is foglalkoztak, amelyre szeptember 24-én került sor Tallinban, az én hazámban. Meggyőződésem szerint az nem megoldás, hogy az Európai Unió előáll a saját követelményeivel, ha ezek a harmadik országokra nem vonatkoznak, mert ezzel csak saját magunkat tesszük ki egyenlőtlen versenynek a tengeri ágazatban. A helyzetet nemzetközi szinten kell megoldani, hogy az előírt követelmények reálisak legyenek és mindenkire kiterjedjenek, aki a Balti-tengeren hajózik, nem pedig csak az EU tagállamainak hajóira. Az ésszerűtlen rendelkezések előírása még azt is maga után vonja, hogy az áruszállítás visszaterelődik a tengerről a közutakra, ami sokkal veszélyesebb és károsabb a környezetre nézve. Ezért ebben a kérdésben támogatom az észt és a finn kormány, valamint az Európai Közösség Hajótulajdonosainak Egyesülete álláspontját, miszerint a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet határozatát felül kell vizsgálni és azonos szabályokat kell előírni az EU összes régiójára és az ott közlekedő összes hajóra nézve.
Traian Ungureanu
írásban. - Az EU fekete-tengeri stratégiájáért felelős előadói minőségemben sajnálattal vettem tudomásul, hogy a Fekete-tengerrel kapcsolatos anyagokat szinte teljes mértékben figyelmen kívül hagyták az Unió integrált tengerpolitikájában. Bár a Fekete-tengert 2007-ben beillesztették az integrált tengerpolitikába, az ezen a téren végrehajtott konkrét uniós cselekvés a jelek szerint nem tart ezzel lépést. Erőteljesen arra ösztönzöm az Európai Bizottságot, hogy kettőzze meg e politika Fekete-tengerrel kapcsolatos megközelítésének kidolgozására irányuló erőfeszítéseit. Az integrált tengerpolitika fontos eszköz az EU tengeri medencéivel kapcsolatos lehetőségek és kihívások következetes kezelésében, amelynek célja a part menti övezetek átfogó fejlesztése. Mély meggyőződésem, hogy a Fekete-tenger mint tenger részben az Unión belül terül el, és tengerparti államainak kétségbeejtő szüksége van ezen eszköz megfelelő alkalmazására. Az integrált tengerpolitika nemzetközi dimenziója a sikeres végrehajtás meghatározó eleme a fekete-tengeri régióban, amely hét Unión kívüli államot is magában foglal. Az Európai Parlament most dolgozik az EU fekete-tengeri stratégiájának létrehozásáról szóló jelentésén. Remélem, hogy a Bizottság követni fogja ezt a kezdeményezést, és a jövőre vonatkozó stratégiát fontos alapnak tekinti majd az integrált tengerpolitika fekete-tengeri térségben való határozott végrehajtásához.
