Energikilder og energiteknologi (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Herbert Reul for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om konventionelle energikilder og energiteknologi (http://www.europarl.eu.int/oeil/FindByProcnum.do?lang=2&procnum=INI/2007/2091" ).
Herbert Reul  
ordfører. - (DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Da jeg har et par minutter ekstra, vil jeg starte med at takke Kommissionen, vores udvalgs sekretariat og de andre ordførere. Det var ikke så nem en opgave, og jeg er glad for, at vi har kunnet samarbejde på en objektiv måde og i videst muligt omfang nå til enighed om det, der ikke er et det mest ukomplicerede spørgsmål.
Vores arbejde var baseret på tre meddelelser fra Kommissionen, og det var målet med denne betænkning at komme med løsninger på de tre områder, som meddelelserne dækkede, hvilket lykkedes os med stort flertal i det korresponderende udvalg. Vi tog udgangspunktet i et bredt accepteret princip, som går igen i samtlige debatter om energipolitik. Det er et synspunkt, som Kommissionen og Parlamentet har tilfælles, og det går ud på, at energipolitik har tre hovedmål: konkurrenceevne, med andre ord overkommelige priser, miljøbeskyttelse og garanti for forsyningen. Konklusionen, som gik på, at løsningen ligger i den fortsatte udvikling af ny og eksisterende energiteknologi, var utvivlsomt den letteste del af betænkningen at arbejde med.
Teknologi er nøglen til disse tre mål. I en verden, hvor behovet for energi stiger støt, og forsyningen af fossile brændstoffer konstant svinder ind, er det derfor altafgørende, at vi investerer i forskning og innovation og forsøger at gøre fremskridt på disse områder. Vi behøver blot se på potentialet for at øge produktionseffektiviteten af kulfyrede elværker, som på nuværende tidspunkt i snit er 34 %, men som kunne øges til 55 % ved brug af avanceret teknologi. Hvis en tredjedel af de gamle elværker blev erstattet af moderne anlæg, kunne brændstofforbruget nedbringes med 30 %. Det er bare ét eksempel på de muligheder, som ny teknologi tilbyder.
Vi diskuterede desuden to energikilder, som er vidt forskellige, men som har det tilfælles, at de kan sætte sindene i kog blandt politikere. Ingen betvivler, at andelen af fossile brændstoffer, som udgjorde 79 % af EU's samlede interne brændstofforbrug i 2004, fortsat vil være høj i den umiddelbare fremtid. Uanset hvor længe det vil fortsætte sådan, er det en kendsgerning, at vi er nødt til at anvende fossile brændstoffer i nogen tid fremover. Kul spiller en vigtig rolle, bl.a. fordi det er en af de få energikilder, eller netop den primære energikilde, som vi råder over i Europa, selv om mængden af tilgængeligt kul varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Det er en betydelig fordel, navnlig med hensyn til energiforsyningssikkerheden.
Det betyder - og dette var et vigtigt punkt i vores diskussioner - at når vi siger, at kul har en fremtid, som Kommissionen glædeligvis har beskrevet det, må vi sikre, at de afgørende aspekter ved brugen af kul tages op. Et af de afgørende aspekter er CO2-emissionerne. Én mulighed er højere effektivitet og bedre teknologi, og en anden er at bruge ny teknologi til at udskille CO2 og lagre den under jorden - den berømte teknologi til CO2-opsamling og -lagring (CCS).
Det er selvfølgelig lettere sagt end gjort, men flere ting tyder på, at det fungerer. Det har vi anerkendt i denne betænkning, og vi er fortalere for, at man fremmer udviklingen af CCS-teknologi, da den giver mulighed for, at vi fortsat får gavn af kul, som er en meget sikker energikilde for os i Europa. Derfor har vi også understreget, at vi skal træde varsomt, at kulstofopsamling kan nedsætte produktionseffektiviteten, og at det derfor er vanskeligt at skønne, hvornår CCS-teknologien kan opstartes. Det vigtigste er, at vi gør vores hjemmearbejde og formulerer hensigtsmæssige juridiske bestemmelser.
Den tredje og mest kontroversielle del af betænkning omhandler spørgsmålet om atomenergi. Atomkraftværker står for mere end 30 % af elproduktionen i Europa, og atomkraft har ubestridelige fordele, uanset hvilket politisk synspunkt man måtte have. Atomkraft er tilgængelig og prisbillig, og den leverer et betydeligt bidrag til forsyningssikkerheden. Atomkraft er en utroligt spændende og interessant mulighed, når det gælder om at nedbringe CO2-emissioner, og jeg mener, det ville være uforsvarligt, hvis vi bare fejede denne type energi af bordet og ikke engang tog den op til overvejelse.
Det lykkedes os - dog ikke uden besvær - at finde formler, som kunne samle et stort flertal, og som udtrykte budskabet om, at disse tanker er faste bestanddele af en samlet debat, men at beslutningen om at vedtage eller forkaste dem er op til medlemsstaterne. Det er en ret vigtige pointe, men det er vores hensigt at bidrage til det område, som Europa bærer en del af ansvaret for, nemlig forsyningssikkerheden. Det er i den henseende fornuftig at oprette den europæiske gruppe på højt plan om nuklear sikkerhed og affaldshåndtering og EU-kerneenergiforummet, og det er utvivlsomt fornuftigt, som postuleret i det vejledende kerneenergiprogram for Fællesskabet (PINC-afhandlingen), at fortsætte denne debat og ikke vende ryggen til potentielle løsninger, når vi diskuterer investeringer i ny teknologi.
At lave et energimix vil ikke sige, at man sorterer bestemte energikilder fra, men at man tager alle kilder i betragtning. Jeg håber, at det lykkes os at vedtage denne beslutning i morgen i den form, som blev vedtaget af et stort flertal i udvalget.
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske hr. Reul med hans betænkning. Den er den sidste betænkning fra Europa-Parlamentet som opfølgning på energi- og klimaændringspakken fra den 10. januar. De to øvrige betænkninger fra hr. Vidal-Quadras og fr. Thomsen har givet Kommissionen et vigtigt input til en videreformulering af forslagene.
Den første vedrører vores forberedelse af pakken vedrørende det indre marked, og den anden omhandler det fortsatte arbejde med direktivet om vedvarende energi. Jeg er også meget taknemmelig for det betimelige bidrag, som hr. Reul og Parlamentet vil levere vedrørende energifornyelse, rene fossile brændstoffer og atomkraft.
På mange områder er Kommissionen allerede på linje med Parlamentets opfordringer, og den arbejder med en række udestående emner, der nævnes i betænkningen.
Europa skal nå det vigtige mål om at bekæmpe klimaændringerne. For at gøre det - samt af hensyn til forsyningssikkerheden - har vi brug for højeffektive energiteknologier med lavt CO2-udslip. Vi skal også bruge fossile brændstoffer på en mere bæredygtig måde. Og det bliver vanskeligt at nå vores klimaændringsmål uden at bruge atomkraft.
Først vil jeg gerne tale om energiinnovation. Kommissionen agter at præsentere den strategiske energiteknologiplan for EU sidst i november. Europa har med stor succes opstillet lovgivningsmæssige rammer for teknologier med lavt CO2-udslip. Der er vedtaget mål for energibesparelser og vedvarende energi. Vi opbygger også et ægte indre marked. Der er ingen tvivl om, at det udgør grundlaget for den tredje industrielle revolution.
Det er imidlertid langtfra nok. Hvis vi udelukkende er afhængige af importerede teknologier med lavt CO2-udslip, lever vi ikke op til målsætningen om forsyningssikkerhed og konkurrenceevne.
Ifølge Kommissionens igangværende analyser yder Europa ikke en tilstrækkelig indsats med hensyn til udviklingen af teknologier med lavt CO2-udslip. Kort sagt er vi ikke i stand til at omsætte den kvalitetsgrundforskning, der gennemføres i EU, til verdensledende teknologier. I dag fokuserer vi ikke tilstrækkeligt på at afstemme forskningen med erhvervslivets udvikling ved at bygge pilot- og demonstrationsanlæg i fuld kommerciel målestok.
Hvis Europa skal være verdensledende med hensyn til innovation vedrørende klimaændring og energisikkerhed, er det helt afgørende med en mere effektiv forvaltning af de ressourcer, der investeres i energiinnovation.
Vi har derfor brug for en bedre fælles strategisk planlægning på EU-plan samt en mere effektiv gennemførelse af energiteknologiske programmer og foranstaltninger.
Endvidere skal vi som nævnt i hr. Reuls betænkning mobilisere flere finansielle og menneskelige ressourcer til forskning i og demonstration af energiteknologi.
Vi har allerede hævet budgettet til energi med 50 % i det syvende rammeprogram og med 100 % i programmet vedrørende konkurrenceevne og innovation. Det havde ikke været muligt uden stærk støtte fra Europa-Parlamentet.
Medlemsstaterne bevæger sig også i denne retning, og jeg er overbevist om, at den private sektor vil gøre det samme, når rammevilkårene er i orden. Det gælder i særdeleshed for demonstrationsprojekter i industriel målestok og hurtig markedsføring samt de små og mellemstore virksomheders grundlæggende betydning.
Jeg vil nu vende mig mod anden del af betænkningen: udfordringerne vedrørende konventionelle energikilder. Vi må erkende, at disse energikilder kommer til at spille en vigtig rolle i energimikset i årene fremover.
Vi har det samme synspunkt: at vi er nødt til at overgå fra traditionelle til bæredygtige fossile brændstoffer. Inden årets udgang vil Kommissionen træffe yderligere foranstaltninger for at tage fat på brugen af moderne teknologier ved kraftfremstilling fra fossile brændstoffer.
Kommissionen vil specielt tage fat på spørgsmålet om de lovgivningsmæssige rammer for opsamling og geologisk lagring af CO2. Vi vil fremsætte et lovforslag, der skal etablere lovgivningsmæssige rammer for retssikkerhed og for at sikre offentlighedens tillid til sikkerheden i forbindelse med CO2-opsamling og -lagring (CCS). Jeg er også i færd med at udarbejde en meddelelse om politiske rammer til støtte for CCS.
Jeg er enig i, at CCS kræver en betydelig forskningsindsats for at blive kommercielt levedygtig. Derfor bliver CCS medtaget blandt de strategiske energiteknologier i den strategiske energiteknologiplan for EU. Det er også grunden til, at vi udvælger den til kommunikation i forbindelse med lovgivningsforslaget.
Sideløbende med den fortsatte indsats vedrørende forskning og udvikling skal EU gøre en indsats vedrørende demonstrationsanlæg. Sådanne projekter giver uvurderlige erfaringer. De vil gøre det muligt for os at optimere eksisterende teknologier og identificere og tilgodese de tilbageværende udfordringer.
Målet er klart: at få adskillige store demonstrationsanlæg driftsklare i EU inden 2015 og at indføre teknologien på markedet inden 2020. Det sker ikke uden et stærkt engagement fra den europæiske privatsektor samt stærke støttende regeringspolitikker. Kommissionen er klar til at føre an, men det bliver nødvendigt med fuld støtte fra medlemsstaterne og Europa-Parlamentet.
Nu kommer jeg til atomkraften. Det glæder mig, at Deres budskab vedrørende atomkraft er helt på linje med konklusionerne i vores meddelelse om et vejledende kerneenergiprogram, der har udbredt støtte fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg.
Det glæder mig også, at gruppen på højt plan om "nuklear sikkerhed og bortskaffelse af nukleart affald" afholdt sit første møde den 12. oktober. Gruppen har mandat til gradvist at udvikle en fælles forståelse og senere et højt nukleart sikkerhedsniveau.
Jeg kan tilslutte mig holdningen i betænkningen om, at det er helt afgørende med en åben dialog om atomkraft. Derfor har Kommissionen oprettet et nukleart forum efter de samme retningslinjer som de øvrige energifora. Formålet med det nukleare forum er at skabe øget debat om atomkraft og involvere alle relevante aktører.
Dette forums første møde - det såkaldte Bratislava/Prag-forum - finder sted den 26. og 27. november. Forhåbentlig vil det give større gennemsigtighed, i og med at et samråd bliver muligt mellem alle aktører. Jeg er glad for, at Europa-Parlamentet også vil deltage.
Jeg vil endnu en gang lykønske ordføreren og skyggeordførerne med deres udmærkede betænkning. Jeg takker Europa-Parlamentet for dets støtte og samarbejde. Vi bruger denne betænkning i vores fremtidige arbejde, og jeg ser bestemt frem til forhandlingen.
Margrete Auken  
ordfører for udtalelse fra Udviklingsudvalget. - Hr. formand! Undskyld mig, men denne betænkning er altså ikke god, og det har arbejdsprocessen omkring den heller ikke været. Hvorfor har ITRE ikke lyttet til udtalelserne fra andre udvalg? På Udviklingsudvalgets vegne må jeg også beklage, at vi kun er blevet bedt om en udtalelse om Kommissionens kuludspil. Energieffektivitet og -besparelser og vores vigtigste kritik står alt for svagt. Og de er jo ellers helt afgørende for ulandene. Der er masser af energi at hente i besparelser, og der er kendte teknologier til rådighed, og det er i hvert fald for ulandene langt, langt vigtigere end CCS. Det er det i øvrigt også for ilandene. Og hvorfor glemmes olien helt? De høje oliepriser er en stor belastning for ulandene, især inden for transportsektoren, hvor olien er dominerende. Foruden effektiviseringer er der brug for andre transportmodeller. Men afgørende, hvis ulandene skal have udvikling, er vedvarende energi, og det er grotesk, at det nærmest ikke er med i betænkningen. Forslaget er unuanceret, og Udviklingsudvalgets holdning er slet ikke med, og jeg vil derfor opfordre alle til, at der bliver rettet op på dette i morgen.
Bogusław Sonik  
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed. - (PL) Hr. formand! Jeg støtter Herbert Reuls holdninger om diversificering af energiproduktionen, diversificering af kilderne samt en forbedret effektivitet og udnyttelse. Det er ikke en nyhed for det videnskabelige miljø, der beskæftiger sig med udvinding af energi, at naturressourcerne bliver færre. De førende forskningscentre har gennem flere år observeret forbruget af naturlige ressourcer og har udarbejdet alarmerende rapporter herom. Rapporternes konklusioner viser entydigt, at det kan føre til en fremtidig energikrise i verdensøkonomien, hvis man fortsætter med kun at anvende konventionelle metoder til udvinding af energi. De færre råstofressourcer medfører, at Europa kommer til at importere endnu mere fra nabolandene, hvilket kan resultere i en gradvis afhængighed af leverandørerne. Vi har allerede flere gange set de negative følger af en sådan politik i forhold til nabolandene.
En af de vigtigste udfordringer, som EU står over for, er således at diversificere anvendelsen af energikilder og arbejde på at skabe nye teknikker til udvinding af energi. En positiv politik på dette område vil ikke blot være til gavn for samfundet og økonomien, men også for det naturlige miljø. På dette sted vil jeg dog gerne understrege, at det ikke er alle medlemsstater, der vil være i stand til at realisere politikken på kort tid. Det er forbundet med historiske forhold, der betyder, at energiindustrien gennem mange år har været tilbagestående i forhold til de gamle EU-stater. Som borger fra et sådan land vil jeg derfor gerne gøre opmærksom på, at stater såsom Polen, eller andre fra dette geografiske område, skal tilbagelægge en længere vej for at modernisere deres energiindustrier, end tilfældet er for landene fra Vesteuropa. Vær venligst opmærksom på dette særlige punkt. Med klimaændringerne in mente, især vedrørende de lande, hvor energiøkonomien i vid udstrækning er baseret på anvendelse af kul, skal man øge EU's engagement i forskning i ren kulteknologi, der er en optimal teknologi for det naturlige miljø.
András Gyürk
for PPE-DE-Gruppen. - (HU) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Tak, fordi jeg må komme til orde. Betænkningen lægger ikke skjul på, at der er stærke argumenter mod brugen af konventionelle energikilder. Det mest omtalte emne nu om dage er klimaændringerne. Fossile brændstoffer bidrager ikke alene til de globale klimaændringer, de gør også Europa mere afhængigt af eksterne leverandører.
Jeg vil illustrere min pointe med et eksempel fra Ungarn, som er et land med få råstoffer. Her udgør gas 50 % af energimixet, og 80 % af gassen stammer fra en enkelt ekstern leverandør, nemlig Rusland. Det medfører en grad af afhængighed, der ikke alene har vidtrækkende sociale og økonomiske konsekvenser, men som også kan øve betragtelig indflydelse på Ungarns internationale forbindelser. Samtidig viser disse og lignende tal dog, at konventionelle energikilder uundgåeligt vil spille en væsentlig rolle i Europas energiforsyning i årtier fremover, selv hvis vedvarende energikilder vinder frem. At sige det modsatte ville være at stikke hovedet i busken.
Misforholdet mellem behovet for konventionelle kilder og de dertilhørende risici skal imidlertid løses. Jeg mener, at hr. Reuls betænkning indeholder de redskaber, som er nødvendige for at løse problemet. Jeg er enig med ordføreren i, at EU skal fokusere på tre fundamentale mål, når der laves politik om konventionelle energikilder: øge effektiviteten, og i den forbindelse udnytte potentialet i forskning og udvikling, og mindske afhængigheden af eksterne leverandører. Nabucco-projektet er det bedste eksempel på, hvordan afhængigheden mindskes. Opførelsen af denne gasrørledning ville være et stort skridt på vejen mod spredning, og det er derfor i Europas interesse at opføre den.
Adam Gierek
for PSE-Gruppen. - (PL) Hr. formand, hr. kommissær! Energi er bestemmende for markedets konkurrencedygtighed og EU-indbyggernes livskvalitet. Energieffektivitet ved en bæredygtig udvinding, modtagereffektivitet som følge af mindre energiforbrug samt en pålidelig og sikker energiforsyning er således grundlæggende politiske og økonomiske mål. Hvis disse mål opfyldes, vil det også skabe social sikkerhed. Vi må jo ikke glemme, at vores borgere betaler for hver energienhed enten direkte eller indirekte. EU-staternes økonomiske konkurrencedygtighed kan bl.a. sikres ved en bedre udnyttelse af de regionale fossile brændstofressourcer. Det vil ske, når Kommissionen kan garantere, at ordningen for handel med emissionsrettigheder ikke gør det sværere at udskifte eksisterende anlæg, f.eks. kulkraftværker, med moderne anlæg med mindre CO2-emission. Hvor Polen siden 1988 har nedbragt udledningen med 32 %, har de gamle EU-lande nedbragt den med betydelig mindre. Hvor den aktuelle emissionsfaktor pr. indbygger i Polen vurderes til 7 t om året, er den endog flere gange større i de gamle EU-lande. I denne situation kan det ikke være rigtigt, at Polen forpligtes til en drastisk begrænsning af CO2-udledningen på næsten 30 % fra næste år. Kommissionens afgørelse har meget ufordelagtige sociale følger.
Mit land må ikke blive offer for politisk klimahysteri. Det er korrekt, at klimaet har ændret sig, at det ændrer sig nu, og at det fortsat vil ændre sig, samt at det er nødvendigt at modvirke følgerne af disse ændringer, nemlig tørker, oversvømmelser, mangel på ferskvand. Det er dog kun retfærdigt, at reduktionen af CO2-emmissioner afhænger af emissionsfaktoren pr. person i EU-landene. Udgifterne for emission må nemlig ikke fastsættes arbitrært på grundlag af reduktioner og regler, der ikke er ret gennemskuelige. Konkurrencedygtighed kan ikke være en funktion af falske markedsimpulser, og prisen på energi skal afspejle de reelle udgifter. Jeg synes, at man skal anvende alle mulige, kontrollerede måder til at absorbere kuldioxid, herunder biologiske metoder, samt til at indsamle metan. Metoder til at skabe større effektivitet, når man omdanner primærenergi til andre energiformer, skal dog prioriteres meget i øjeblikket. Effektiviteten kan blive større på grundlag af teknologiske pilotanlæg til forgasning af brint og flydendegørelse af kul.
Jeg vil sluttelig varmt takke ordføreren, hr. Reul, for det frugtbare samarbejde i forbindelse med udarbejdelsen af denne betænkning, der er karakteriseret ved en kompleks, afbalanceret og perspektivfyldt redegørelse for forhold forbundet med såvel fossile brændstoffer som atomenergi.
Šarūnas Birutis
Hr. formand! For det første vil jeg lykønske hr. Reul og mine kolleger med deres begrundede ændringsforslag, deres velafbalancerede betænkning og det hårde arbejde, de har lagt i den.
Alle de energikilder, som nævnes i betænkningen, er blevet behandlet fyldestgørende, samtidig med at vigtigheden af alternative energikilder og nye energiteknologier er blevet behørigt udpeget.
Energispredning er meget vigtig for at opnå energisikkerhed, hvilket faktisk er altafgørende for mit land, Litauen. Det er bestemt et sårbart område, da mit land er helt afhængigt af én leverandør og indtil videre ingen alternativer har. En løsning kunne være at opføre et sikkert, moderne atomkraftværk. Det kunne både øge vores politiske sikkerhed og økonomiske stabilitet.
En diskussion om denne betænkning indebar, at vi tilkendegav forskellige synspunkter om atomenergiens fremtid.
Selv om vi fuldt ud bør anerkende vigtigheden af alternative energikilder og den dominerende rolle, de muligvis får i fremtiden, bør vi ikke desto mindre få et jordnært forhold til atomenergi og se i øjnene, at 30 % af den energi, som produceres i EU, kommer fra atomkraftværker. Denne energi bidrager til at opfylde Kyotomålene og til at øge energiforsyningssikkerheden.
Jeg betragter ændringsforslagene fra de "grønne" politikere, som med henvisning til de europæiske borgeres sikkerhed fordømmer atomkraft, som hykleriske, da de kan bidrage til at øge usikkerheden for andre europæiske borgere.
Jeg vil opfordre mine medlemskolleger til at udvise tolerance ved at støtte de bestemmelser, som lader den enkelte nation afgøre, om den er for eller imod brugen af sikker atomenergi. Vi kan kun træffe den rigtige beslutning ved at udtrykke vores synspunkter og være lydhøre over for de forskellige holdninger.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg tager ordet for UEN-Gruppen i denne forhandling om konventionelle energikilder og energiteknologi og vil gerne takke Herbert Reul for udarbejdelsen af en kompleks betænkning om emnet.
Ordføreren gør for det første korrekt opmærksom på, at det er af største vigtighed, at EU-staterne samarbejder på dette område, og det gælder også for den fremtidige energi fremstillet af konventionelle brændstoffer.
Eftersom EU's afhængighed af import af fossile brændstoffer for det andet vil stige op til ca. 70 % i 2030, og olieimporten endog op til 94 %, skal man fuldt ud udnytte de miner med energiressourcer, der findes i EU-medlemsstaterne.
Disse ressourcer udgøres for det tredje af kul, hvoraf 7 % af de globale reserver findes i Tyskland, og 2 % i Polen. Det er vigtigt, at der ikke stilles spørgsmålstegn ved udvindingen af dette brændstof og energi fremstillet heraf, for elektrisk energi fremstillet af fossile brændstoffer er stadig halv så dyr som energi fremstillet af vedvarende energikilder.
Som følge af de økologiske farer forbundet med fremstilling af elektrisk energi fra kul er det for det fjerde nødvendigt at foretage fælles europæiske investeringer i forskning i nye teknologier på dette område, og forskningen skal finansieres af midler fra EU-budgettet.
Det er for det femte nødvendigt at støtte EU-lande, der investerer i atomenergi. I denne forbindelse gør jeg opmærksom på den udarbejdede aftale om bygning af et moderne atomkraftværk i Ignalina indgået mellem Polen, Litauen, Estland og Letland.
Rebecca Harms
for Verts/ALE-Gruppen. -(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil sige til hr. Reul, at da det mere eller mindre allerede er blevet meldt ud, at De Grønne ikke billiger denne betænkning, vil jeg koncentrere mig om de punkter, jeg fandt mest bekymrende. Punkterne afspejles i de ændringsforslag, vi har stillet.
Da udkastet til denne betænkning blev lavet, var det umuligt at starte en kritisk diskussion om atomenergi. Alle de problemer i Europa, som har tilknytning til den forringede sikkerhedskultur i vores atomkraftværker, stod ikke til diskussion, selv om episoderne i Tyskland, som involverede reaktorer drevet af selskabet Vattenfall, netop havde leveret et iøjnefaldende skrækeksempel. Det var heller ikke muligt at diskutere vanskelighederne i forbindelse med finansiering af affaldsbortskaffelse eller den voksende trussel for, at nukleart materiale kan misbruges til at bygge bomber, eller måske til terrorformål.
Jeg er nødt til at fortælle hr. Reul, at der er en bestemt ting, som i den grad har gået mig på, og det skal bringes på banen, inden vi mødes i Bratislava. Det er, at det italienske selskab ENEL planlægger at opføre et atomkraftværk, som blev bygget i Sovjetunionen før Tjernobyl, i Slovakiet her i 2007. I starten af 1980'erne blev konstruktionen påbegyndt i Tjekkoslovakiet, hvor to tredjedele af kraftværket blev bygget færdig. Nu har ENEL i sinde at bygge resten af kraftværket uden en ny byggetilladelse og uden at have undersøgt, om byggeplanen overholder de europæiske standarder. Det er en skændsel.
Folk, som lovpriser atomenergi, har ingen ret til at blive ved med at ignorere den skændsel.
Esko Seppänen
for GUE/NGL-Gruppen. - (FI) Hr. formand, hr. kommissær! Råolie har aldrig været så dyrt som nu. Det påvirker også prisen på andre fossile brændstoffer. Prisen på alle former for energi stiger, da fire femtedele af hele EU's energiforbrug stammer fra fossile brændstoffer.
Folk er ikke villige til at reducere forbruget, hvorfor der er behov for nye teknologier, større energieffektivitet, kulstofindsamling- og oplagring (CCS) og nye atomteknologier, herunder forskning i kernefusion.
Efter afstemningen i udvalgets betænkning er håbet, at hovedalternativerne er knyttet til CCS-teknologi og atomkraft. Der er dog ingen garanti for, at flydende CO2 kan lagres sikkert og permanent. Der er ingen tegn på, at der bliver investeret i brintøkonomien i forbindelse med transportinfrastruktur, for slet ikke at tale om elbiler, der kører på CO2-fri elektricitet, som der opfordres til i betænkningen. Det vil formentlig tage et halvt århundrede at tæmme kernefusion.
Alt i alt er Kommissionens forslag om, at 20 % af energiforbruget i EU skal stamme fra vedvarende energi i 2020 bare ikke troværdigt. Det vil ikke være muligt, i hvert fald ikke med vedvarende energi produceret inden for EU's grænser eller i EU's store medlemsstater.
Den drøftede betænkning giver et alt for optimistisk billede, fordi den antyder, at fossile brændstoffer fortsat vil blive anvendt uden nogen reelle alternativer og helt uden begrænsninger. De vil blive anvendt, indtil vi bliver tvunget til at finde alternativer. Det vil vi blive, hvis naturressourcerne slipper op inden 2020, men det vil ikke ske som følge af en systematisk indsats fra EU's medlemsstater eller i en EU-erklæring. Faktisk vil det ikke alene kræve viljekraft, flotte ord og fromme håb, men også oprigtig handling, som udfordrer vores nuværende levevis.
Prissætningen på elektricitet, hvor engrospriserne for el fastsættes af elbørser, bør revurderes. Prisen fastsættes altid på baggrund af den elektricitet, som produceres med de højeste produktionsomkostninger, samt den, der produceres på baggrund af den højeste understøttelse. Det er den pris, som alle producenter får. Desværre er der ingen garanti for, at selskaberne bruger deres urimeligt høje overskud på forskning i energi, da det ligger i tidsånden, at de udbetaler overskuddet i form af udbytte til deres aktionærer. Handel med emissionskvoter er også en metode, som elselskaberne bruger til at øge overskuddet i stedet for at reducere emissionerne.
Lydia Schenardi
Hr. formand, mine damer og herrer! Ordføreren har ret, når han understreger, at konventionelle energikilder stadig vil være uundværlige i nogle årtier. Han har også ret, når han opfordrer til en diversificering af energikilderne og forsyningerne, en mere sikker og miljøvenlig energiproduktion og en mere effektiv energiudnyttelse.
Vi er til gengæld mere skeptiske over for begrundelsen. For det første fordi en stor del af de anførte grunde blot er en gentagelse af myterne om klimaændringer, som skyldes menneskeskabt kuldioxidemission. Imidlertid er der flere og flere videnskabsmænd, som sætter spørgsmålstegn - ikke ved klimaændringerne, for klimaet har altid ændret sig - men ved den globale opvarmning og CO2-udslippets og menneskets skyld i denne forandring. Den noksom bekendte CCS-teknologi, CO2-opsamling og -lagring, indtager en fremtrædende plads i betænkningen, men da man ikke rigtig kender de langsigtede risici forbundet hermed, fremstår den nærmest som et vidundermiddel.
For det andet kan ordføreren trods de sædvanlige, indpakkede hentydninger til, at medlemsstaterne har hovedansvaret for deres energivalg, ikke lade være med at forsøge at påvirke dem. Der er nemlig ofret meget plads i betænkningen på kernekraft, som fortsat er et udpræget suverænt valg fra den enkelte medlemsstats side, og som ikke kan betragtes alene ud fra CO2-emissionsvinklen.
Endelig nævnes globalisering overhovedet ikke som en faktor i overforbruget af fossile energibærere. Set fra denne synsvinkel er det ikke harmløst at prioritere international vareudveksling på bekostning af kortere, lokale og nationale forsyningsveje. Kommissionen har i årevis med sin ultraliberale handelspolitik, åbning af vores markeder for global konkurrence og afvisning af den mindste beskyttelse af vores erhvervsliv uanset begrundelsen i højeste grad bidraget til at skabe de problemer, den nu påstår at ville løse.
Roger Helmer
(EN) Hr. formand! Der er meget at rose i denne betænkning. Selvfølgelig indeholder den det rituelle knæfald for klimaændringshysteriet trods den stigende usikkerhed vedrørende den formodede sammenhæng mellem CO2 og klimaet. I betænkningen anerkendes imidlertid også vigtigheden af at diversificere energiforsyningen og bruge fossile brændstoffer inklusive kul i energimikset. Behovet for energisikkerhed fremhæves, og i denne forbindelse peges der med rette på behovet for energieffektivitet, for fortsat brug af indenlandske ressourcer inklusive kul samt for atomkraft - både den nuværende brug af fission samt den vigtige forskning i fusion, der er det store håb for fremtiden.
Den mest bemærkelsesværdige faktor i energidebatten er den måde, hvorpå de Grønne og deres sympatisører klager over CO2-emissioner, samtidig med at de modsætter sig den eneste generelle energiteknologi med lavt CO2-udslip. Med oliepriser på 90 amerikanske dollars pr. tønde må hr. Harms efterhånden erkende, at atomkraft er den billigste, sikreste, reneste, mest bæredygtige og mest forudsigelige samt tilgængelige grundlastproducerende teknologi. Som min kollega hr. Vidal-Quadras har sagt, er bortskaffelsen af atomaffald blot et teknisk problem, som nu er løst.
Jan Březina
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil begynde med at kvittere for ordførerens arbejde. Han har udarbejdet en velafbalanceret og realistisk betænkning, som afspejler den seneste udvikling. Jeg værdsætter også Parlamentets initiativ, da denne er en af de få betænkninger, som beskæftiger sig med konventionelle energikilder.
Jeg er overbevist om, at fossile brændstoffer fortsat vil være en uerstattelig del af energimixet i de kommende årtier. Derfor skal de have behørig opmærksomhed. Vedvarende energikilder er vigtige, selv om de ikke kan erstatte konventionelle kilder. Som det fastslås i betænkningen, skal vi rette indsatsen mod udviklingen af nye teknologier, som gør det muligt at producere mere miljørigtig energi, såsom rene kulteknologier. I dag, hvor energiforbrug på den ene side er stigende, og der på den anden side mangler teknologier, som kan erstatte de eksisterende energikilder, kunne en alt for ensrettet indstilling til vedvarende energikilder paradoksalt nok accelerere medlemsstaternes afhængighed af energiimporter fra andre lande. Da energi er blevet den mest strategiske handelsvare, er debatten om en fuldstændig udskiftning af konventionelle kilder nok populær, men den er også meget uansvarlig.
Jeg ser det som en sejr for den sunde fornuft, at denne betænkning sætter tilstrækkelig fokus på atomkraft. Hvis strategien om at reducere CO2-emissionsniveauet til noget i nærheden af nul er alvorligt ment, kan vi ikke afvise atomkraft, som uden tvivl er en af de reneste energikilder. Vi bør ikke stå alene i indsatsen for at reducere CO2-emissionerne, men stræbe efter at overtale andre supermagter til at følge trop. Medmindre lande som USA, Kina og Indien tager lignende skridt, får de skridt, vi tager, ingen reel effekt på globalt niveau, da de højst kan dække en syvendedel af den globale CO2-produktion.
Afslutningsvis vil jeg foreslå ordføreren at undersøge forskellene på kernereaktorer mere omhyggeligt. Der er ingen sammenligning mellem reaktoren, der eksploderede i Tjernobyl, og dem, der opføres i Tjekkiet.
Reino Paasilinna
(FI) Hr. formand, hr. kommissær! Hr. Reuls betænkning stiller det vigtige spørgsmål om, hvilken retning Europa og resten af verden bevæger sig i på energiområdet. Konflikterne fortsætter. Hvor længe kan vi leve med dem?
Der er intet enkelt alternativ til fossil energi på nuværende tidspunkt, selv ikke hvis vi gjorde alt, hvad vi kunne, for at spare langt mere energi, end vi gør nu. Ca. 37 % af vores energiforbrug stammer fra olie, 24 % fra gas og 16 % fra kul. Det betyder, at 77 % af vores energiforbrug kommer fra fossile brændstoffer. Vi ved, at Det Internationale Energiagentur anslår, at verdens energiforbrug vil stige med mere end halvanden gang om året. Forbruget af fossil energi forventes at stige med endnu mere, fordi de store udviklingslande har ringe tiltro til vindkraftanlæg. Udviklingslandene står for 70 % af stigningen i energiforbruget, og 30 % af den stigning stammer fra Kina. Forsyningerne af fossile brændstoffer er derfor ved at slippe op og forbruges af færre og færre lande.
Det vil tage årtier at ændre energisystemet. Tiden er ved at løbe fra os. Det er i virkeligheden et kapløb med tiden. Medmindre vi løser miljø- og energiproblemerne, kan vi ikke garantere freden.
Hvis jeg må nævne nogle handlingsområder: Vi har behov for intensiv forskning, produktudvikling og nye teknologier, og vi har også behov for at ændre adfærd. I Europa forsker vi ikke engang intensivt på området, selv om vi er på vej mod større afhængighed, højere priser og flere konflikter. Jeg har lige hørt, at USA bruger fem gange så mange penge på miljøforskning som EU. Hvordan kan det være, at den videnbaserede Lissabonøkonomi fungerer på den måde?
Til slut skal det siges, at energi også har en social dimension, da priserne er steget med 50 % på bare få år.
Anne Laperrouze
- (FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Hr. Reuls betænkning er glimrende og grundig, og jeg ønsker ham tillykke med den. Imidlertid overrasker det mig, at kul indtager en så vigtig plads i betænkningen.
Visselig er kul en rig energibærer. Desuden er det den mest udbredte fossile energikilde på verdensplan. Men jeg betænkelig ved, at kul spiller en mere og mere fremstående rolle i elproduktionen. Det siges, at CO2-opsamling og -lagring vil kunne løse problemet med de kulfyrede elværkernes drivhusgasudledninger. Jeg må tilstå, at jeg er skeptisk. Der findes kulfyrede elværker overalt i verden, men er det muligt at udstyre dem alle sammen med CO2-opsamling? Hvordan vil man kunne dæmme op for CO2-emissionerne med såkaldt rene, kulfyrede elværker? Efter træfyringens tidsalder, kulenergiens tidsalder og oliens tidsalder risikerer vi så ikke at vende tilbage til kullets tidsalder igen?
For at slutte af i en mere optimistisk tone vil jeg sige, at denne betænknings stærke side er forslaget om at udarbejde en europæisk, strategisk energiteknologiplan. I denne plan bør der lægges vægt på den nødvendige diversificering af energikilderne med tidshorisont 2020, 2030, 2050 og den regionale anvendelse af ressourcerne.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Hr. formand! Kun en af de energikilder, der er nævnt i betænkningen, findes i større omfang i Europa - nemlig kul, både sten- og brunkul. De resterende energiråstoffer må vi hovedsageligt importere. Energibehovet vil stige i takt med udviklingen. Indtil videre ved vi ikke, i hvor grad vi vil være i stand til at udvikle energiproduktionen fra vedvarende energikilder eller hydrogenbatterier, men også disse skal forsynes med energi. Til trods for store bestræbelser må man derfor ikke give for tidligt afkald på kul som en tilgængelig energikilde. Vi gør for lidt for at udvikle ren kulenergi. Vi skal investere mere i omformning af kul og skabe mere effektive kedler og generatorer. Vi skal bevare vores energisikkerhed, og et af dens elementer udgøres af kul, der er tilgængelig i næsten alle EU-stater. Vi kan ikke afvise vores naturlige rigdom.
Jeg vil sluttelig gerne lykønske Herbert Reul og hans samarbejdspartnere med den fremragende, afbalancerede betænkning, og jeg støtter den til fulde.
Alyn Smith
(EN) Hr. formand, hr. kommissær! Det er godt at se, at De bliver hos os her i de sene nattetimer.
Vi har et enormt potentiale for vedvarende energi i Europa. I Skotland ved vi det bedre end de fleste. Som fr. Harms har sagt, har min gruppe en række problemer med de atomkraftvenlige aspekter af denne betænkning. Men jeg er selv af den opfattelse, at vi også skal forske i andre ikkeatomare energikilder og i måder til at forbedre dem.
Ifølge punkt 47 er CO2-opsamling på eksperimentalstadiet, omend den er lovende, og i punkt 47 opfordrer vi Kommissionen til hurtigst muligt at forelægge klare politiske retningslinjer for fremme af forskning i CCS-teknologi. Hr. kommissær! Jeg er glad for at høre, at De vil gøre det. Det er vigtigt, fordi medlemsstaterne ikke vil gøre det, hvis det overlades til dem selv at bestemme.
I Skotland havde vi ved Peterhead et verdensledende forslag om et demonstrationsanlæg. På grund af politisk usikkerhed, der udelukkende skyldes, at regeringen i London ikke gjorde det til en prioritet, fortsætter projektet - i Californien.
Europa kan indtage en førerposition på dette område. Vi kan blive betydningsfulde på verdensplan med vores forskningspotentiale, men vi skal gøre en réel indsats. Jeg er glad for at høre, at denne betænkning har nogle idéer, som Kommissionen vil arbejde videre med.
Miloslav Ransdorf
(CS) Hr. formand! Jeg vil gerne give hr. Reuls betænkning 10 point. Det er en fortræffelig og velafbalanceret betænkning, som efter min mening er skrevet i tråd med Antoine de Saint Exupérys ord om vores fremtid: Det er ikke vores opgave at forudse, med at gøre den mulig.
Betænkningen omtaler praktisk talt alle konventionelle energikilder, undtagen - måske for at stille Parlamentets grønne medlemmer tilfredse - ebonitstænger og rævehaler. Spøg til side. Jeg anerkender betænkningens dybtgående undersøgelse af de almindelige bestemmelser, som styrer energisektoren. Som professor Semjonovs historiske fund bekræfter, har de samme grundlæggende love gjaldt siden forhistorisk tid: På den ene side har mennesket forsøgt at nedbringe teknologiernes energiintensitet, mens det på den anden har stræbt efter at producere mere energi.
Som jeg ser det, er det i dag afgørende at få en effektiv kombination af energikilder og spredning af gasimporten. Vægten af det indre marked bør øges som en faktor for at garantere forsyningsstabilitet og -pålidelighed.
Det er naturligvis forbundet med miljørisici, som skal vurderes omhyggeligt. Ordføreren henviser eksempelvis til Nordpolens fastlandssokkel, som ifølge flere estimater indeholder op til 25 % af verdens nye gas- og oliekilder.
Kommissionen vil uden tvivl blive bedt om at tage skridt til at reducere energiintensiteten pr. enhed af BNP. En anden vigtig opgave er at udfærdige en fornuftig teknologioverførselspolitik.
(Formanden fratog taleren ordet)
Ján Hudacký
(SK) Hr. formand! Tillad mig at lykønske hr. Reul med hans fremragende betænkning. Den giver et øjebliksbillede af tingenes tilstand omkring konventionelle energikilder og -teknologier, mens den samtidig, på en kompleks facon, stiller skarpt på mange aspekter ved brugen af dem, hvad angår både sikring af energiforsyninger og behovet for fortsat at nedbringe emissionerne.
Siden der er et øget behov for energi globalt, kan EU ikke tillade sig helt at udelukke fossile brændstoffer, da de spiller en vigtig rolle i den samlede energiproduktion, selv om reserverne fortsat svinder ind. Til trods for at EU i gennemsnit er forholdsvis effektiv til at producere energi fra disse konventionelle kilder, kunne nogle medlemsstater gøre meget mere for at indføre og støtte nye, mere effektive teknologier og udvikle nye og mere effektive samarbejdsenheder. Medlemsstaterne bør heller ikke sætte unødige hindringer i vejen for nye investeringer i brugen af fossile reserver gennem de mest avancerede teknologier.
Et andet spørgsmål, jeg gerne vil komme ind på, er kerneenergi. Som vi ved, udvikler kerneenergi stort set ingen CO2-emissioner, og jeg er sikker på, at den før eller senere vil vinde indpas i selv de medlemsstater, der indtil videre har været imod kernekraft af ideologiske snarere end af praktiske årsager. Da nye teknologier, såsom fjerdegenerationsreaktorer, er under konstant udvikling (selv i Rusland, fru Harms), er der nu udsigt til yderligere forbedringer inden for driftsikkerhed og sikker lagring af brugt nukleart brændstof.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg værdsætter Kommissionens arbejde, som udviser et konkret skridt hen mod et mere åbent og objektivt syn på og vurdering af fordelene ved kerneenergi, hvilket har resulteret i initiativer, såsom det europæiske kerneenergiforum, åbningsmødet, der som nævnt i Parlamentet afholdes i Bratislava i november senere på året. Europa har længe manglet en permanent platform, hvor man kan diskutere og bidrage til udveksling af viden, information og holdninger. En sådan udveksling vil være nyttig for både eksperterne og offentligheden generelt, og jeg formoder, at den også vil være nyttige for de grønne.
Hannes Swoboda
(DE) Hr. formand! Jeg vil gerne kommentere to forhold. Det første er et, som jeg tror og håber, at der er bred enighed om. Det er synspunktet om, at konventionelle kilder samt konventionelle energiformer og teknologier fortsat vil spille en væsentlig rolle i fremtiden. Tanken om, at vi fuldstændig kan overgå til energi fra alternative kilder er illusorisk. Vi skal imidlertid gøre konventionel energiteknologi mere miljøvenlig - det er altafgørende - og vi skal også sikre, at konventionelle former for teknologi bliver mere effektive. Det er synspunkter, vi deler, og i denne henseende bakker vi kraftigt op om betænkningen.
Situationen er dog noget anderledes, hvad nuklear teknologi angår. Det er nødt til at stå fuldstændig klart, uden "hvis'er" eller "men'er", at hvert enkelt land kan vælge dets egne teknologiformer - med andre ord skal det kunne vælge nuklear teknologi til eller fra uden regres.
Et andet princip, der også skal være bred enighed om, er, at sikkerheden skal være i højsædet - ikke alene i energiproduktionsprocessen, men naturligvis også, når det gælder sikker lagring og, hvilket er meget vigtig i dag, hvor betydningen af den globale dimension konstant vokser, ikkespredningen af nuklear teknologi, der kan anvendes til militære formål.
Jeg havde gerne set, at betænkningen havde sat mere fokus på disse spørgsmål. Vi har godt nok behandlet dem i andre betænkninger, og jeg mener, at Europa skal gå foran og være det bedst tænkelige eksempel på dette område. Uden hensyn til det, man kunne kalde den ideologiske holdning - om vi er for eller imod nuklear teknologi - skal sikkerheden være af altafgørende betydning. Jeg håber, at vi her i Parlamentet, og naturligvis også i Kommissionen, i stigende omfang vil sikre, at alle sikkerhedsspørgsmål, herunder ikkespredningen, står øverst på listen, ellers svigter vi vores ansvar over for menneskeheden og verdensfreden. Jeg håber, at dette budskab kommer tydeligere til udtryk i morgen i form af ændringsforslag, end det gør i hr. Reuls betænkning.
Mariela Velichkova Baeva
(BG) Hr. formand! Geopolitiske interesser og at opnå ligevægt, niveauet for teknologisk udvikling og dets betydning for økonomien udgør de nødvendige betingelser for, at vi giver atomenergi en ny chance for at blive en vigtig bestanddel af energimixet. Det er et meget vigtigt og aktuelt tema set i lyset af den heftige debat om klimaændringer, energiforsyningssikkerhed og alternativ energiproduktion.
I mit hjemland, Bulgarien, står atomkraftværket Kozlodui for 43 % af den samlede elproduktion og bidrog derigennem til en bæredygtig økonomisk udvikling i 2006. Selvfølgelig hører disse tal til perioden før nedlukningen den 31. december 2006 af atomkraftværkets enhed tre og fire. Analyser viser, at elforbruget på verdensplan vil blive fordoblet i de nærmeste årtier. I hele verden er 31 reaktorer under opførelse, og andre er i planlægningsfasen. Denne dynamiske proces viser, at der ydes en aktiv indsats for at finde løsninger på de moderne økonomiers problemer, for at levere billig og ren energi, overkomme klimaændringerne, overholde drivhusemissionskvoterne under Kyoto-protokollen, sikre forsyningssikkerheden og for at mindske afhængigheden af importeret gas og olie. Og hvis jeg husker rigtigt, at atomkraftværker producerer en tredjedel af elektriciteten i EU, vil jeg konkludere, at tiden nok er moden til en nuklear renæssance.
Vladimír Remek
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Betænkningen skal have ros for at dække alle sektorer af energimixet og for at have lagt særlig vægt på konventionelle kilder. Der er så afgjort behov for at øge effektiviteten af fossile brændstoffer.
Jeg er dog overbevist om, at der er flere grunde til, at vi ikke kan undvære atomenergi. Bæredygtig udvikling, bevarelse af konkurrenceevne i den bredeste forstand, ægte miljøbeskyttelse og emissionsreduktion er blot nogle af grundene. Vi er endelig begyndt at diskutere atomenergi uden at lade følelserne løbe af med os, selv om det ikke afspejles i alle de stillede ændringsforslag og heller ikke i nogle af bidragene.
Jeg er derfor glad for at høre realistiske røster fra Kommissionen og andre EU-institutioner sige, at det selv i fremtiden er nødvendigt at inkludere atomenergi. I mange lande er atomenergi allerede en vigtig energikilde, som medfører den meget omtalte opfattelse om energiafhængighed og -forsyningssikkerhed. Det ser endelig ud til, at vi ved at følge kvoter og procentdele ikke gør, hvad et tjekkisk ordsprog på en farverig måde betegner som at "kaste barnet ud med badevandet".
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Hr. formand! Initiativbetænkningen, som vi skal stemme om i morgen, er Parlamentets tredje og sidste udkast til betænkning, der afrunder Parlamentets svar på den energiredegørelse, som Kommissionen udarbejdede i begyndelsen af året.
Vores kollega Herbert Reul har gjort et formidabelt stykke arbejde under hele debatten i udvalget. Han har udarbejdet en velfunderet, konsistent tekst, som til fulde omfatter de bekymringer, som hovedparten af parlamentsmedlemmerne har.
Fossile brændstoffer og atomenergi vil fortsat være kernen i vores energimix i lang tid fremover, og selv om vi har sat ambitiøse mål for den vedvarende energi, vil den ikke udgøre en betydelig del af energimixet i flere årtier. Derfor må vi ikke nedtone forskningsindsatsen eller udviklingen og innovationen af de konventionelle kilder, da opfyldelsen af vores forpligtelser hvad angår klimaændringer, forsyningssikkerhed og konkurrenceevne kræver, at vi opnår en mere bæredygtig brug af disse kilder.
Resultatet af udvalgets afstemning var fremragende, da det fremhævede de opnåede fremskridt inden for beherskelse af CO2-opsamling, forbedring af energieffektivitet i elproduktionen, hvad syntetiske brændstoffer kan betyde for transport og den nukleare sektors konkurrenceevne.
Én gruppe her i Parlamentet har stillet næsten 40 ændringsforslag til den nukleare sektion i et forsøg på at få ændret alle målsætninger og realistiske referencer til nukleare brændstoffer til referencer til vedvarende energikilder. Jeg vil minde om, at der allerede er stemt om denne sag ved et tidligere plenarmøde, og jeg vil tillade mig at fortælle den pågældende gruppe, at det står den frit for at leve i en verden, der er adskilt fra virkeligheden, men at vi alle kommer til at betale prisen, hvis gruppens besættelse skulle gå hen og betyde, at dens argumenter får afgørende betydning. Hovedparten af Parlamentets medlemmer foretrækker at arbejde med kendsgerninger og bruge dem til at lave udkast til fornuftige politikker, som ikke får vores samfund til at bryde kollektivt sammen.
Atanas Paparizov
(BG) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest lykønske ordføreren, hr. Reul, med hans objektive og afbalancerede betænkning. En af betænkningens største styrker er dens klare overblik over de konventionelle energikilders rolle, behovet for at effektivisere anvendelsen af dem ved hjælp af nye teknologier, at sikre EU's energisikkerhed med størst mulig overholdelse af de bæredygtige udviklingsmålsætninger og kampen mod klimaændringerne. Jeg støtter konklusionen om, at de voksende investeringer i energiteknologier på europæisk og nationalt niveau ikke alene bidrager til at opfylde EU's energimålsætning, men også til at forbedre Unionens evne til at eksportere anlæg i overensstemmelse med de højere effektivitets- og sikkerhedsstandarder.
Jeg vil gå nærmere ind på det afsnit i betænkningen, som behandler atomenergi. Ikke alene fordi atomenergi spiller en stor rolle i elproduktionen fra konventionelle kilder, men også fordi det er altafgørende, at produktionen af atomenergi overholder de højeste nukleare sikkerhedsstandarder. I den henseende er støtten til Kommissionens opfordring om at introducere fælles referenceniveauer for nuklear sikkerhed i EU et essentielt punkt i betænkningen. Jeg vil understrege det faktum, at Bulgarien, som påtænker at opføre et nyt atomkraftværk, er meget tilfreds med den øgede rolle, som EU spiller i overholdelsen af høje nukleare sikkerhedsstandarder samt i skabelsen af gunstige investeringsbetingelser for disse storstilede projekter, som kræver store finansielle, materielle og intellektuelle ressourcer. EU's arbejde, herunder den europæiske gruppe på højt plan om nuklear sikkerhed og affaldshåndtering og det eksisterende kerneenergiforum, vil bidrage til, at atomenergi inkorporeres i EU's politik på en mere objektive måde.
Markus Pieper
(DE) Hr. formand! Selv om det er nødvendigt at vedtage lovforslag for at bekæmpe klimaændringer og fremme vedvarende energi, er det ekstremt vigtigt, at Parlamentet også tager hånd om de konventionelle energikilders fremtid. Reul-betænkningen fremhæver kul og atomkrafts enorme betydning for den regionale økonomi. Alene i kulminedrift er der 300.000 europæiske job. Kraftværker og skatteindtægter udgør en yderligere økonomisk styrke. Omkring 60 % af vores elproduktion er baseret på europæisk kul eller atomkraft. Vi skal naturligvis øge disse energikilders effektivitet og sikkerhed, men vi skal selvfølgelig også beskytte miljøet ved at udarbejde yderligere juridiske bestemmelser til regulering af bl.a. kulstofemissioner.
På den anden side må vi ikke stramme lovskruen så meget, at kul mister dets internationale konkurrenceevne. Det er et faktum, at vedvarende energikilder ikke vil være i stand til at vokse så hurtigt, som man kunne ønske. Vi er truet på vores uafhængighed, hvad angår vores udenrigspolitik og vilkårlige handlinger fra energileverandørerne. Vi kan kun undgå denne trussel i fremtiden med et strategisk energimix, som også indeholder kul og atomkraft.
Andres Tarand
(ET) Hr. formand! Hvis klimaændringerne skal bringes under kontrol, er det vigtigt at nedbringe kulstofemissionerne fra afbrændingen af fossile brændstoffer til omkring nul. Men for at forebygge og dæmpe de uønskede effekter af klimaændringerne må vi handle nu. Ren kulteknologi kan vise sig at være muligt, men vi kan ikke fæste al vores lid til den på nuværende tidspunkt. EU må nedbringe de aktuelle drivhusgasemissioner markant, og det skal forblive hjørnestenen i vores klimapolitik. Jeg er glad for, at EU's Midlertidige Udvalg om Klimaændringer for nylig har lagt en stærk linje for vores forhandlinger på Balikonferencen om klimaændringer i december.
Hvad ren kulteknologi angår, kan der selvfølgelig afsættes flere midler til den nødvendige forskning, da der skal forskes på området. Vi kan dog ikke vente i årtier på forskningsgennembrud uden at gøre noget som helst andet, og derfor må vi her og nu koncentrere os om foranstaltninger, der kan gennemføres øjeblikkeligt, nemlig at nedbringe CO2-emissioner, tage energibesparende foranstaltninger og generelt gå over til vedvarende energikilder.
Afstemningen i ITRE-udvalget har betydet, at der er lagt for stor vægt på atomenergi i Reul-betænkningen, og der har været for lidt omtale af vedvarende energi. Derfor støtter jeg fuldt ud de stillede ændringsforslag, da de medvirker til at afbalancere betænkningen. Jeg vil navnlig opfordre til at støtte de stillede ændringsforslag, som anbefaler, at Kommissionen sætter vedvarende energi øverst på dagsordenen i dens egen strategiske energiteknologiplan for EU.
Vladimir Urutchev
(EN) Hr. formand! Først må jeg rose hr. Reul for på behændig vis at have styret sin betænkning gennem omkring 200 ændringsforslag på udvalgsniveau, så Parlamentet præsenteres for en meget afbalanceret, sammenhængende og ærlig betænkning, der er yderst relevant for de udfordringer, vi står over for i dag og fremover. Mange af disse forkastede ændringsforslag er dukket op igen i sidste øjeblik, og vi må atter forkaste dem på plenarmødet. Disse ændringsforslag skader ikke kun betænkningen - i sidste ende skader de det miljø, som nogle af forslagene hævder at gavne.
Det er helt bevidst, at jeg bruger ordet "ærlig", fordi hr. Reul har brugt rigtige ord som "kul" og "nuklear" i stedet for at skjule fakta bag almindeligheder for noget, der måske eller måske ikke er bæredygtigt eller vedvarende, og det er klart, at vi fortsat vil være afhængige af at afbrænde fossile brændstoffer i de kommende generationer. Selvfølgelig støtter vi vedvarende energikilder. Det gør vi, fordi de giver os nødvendig og ren energi. Men i de fleste medlemsstater kan vedvarende energi hverken opfylde vores miljømål, vores voksende energibehov eller vores behov for at forblive konkurrencedygtige på de globale markeder. Som ansvarlige politikere skal vi kassere fortidens dogmer og erkende, at alle rene teknologier spiller en rolle. Vi skal ganske enkelt bevare og fremme den nukleare andel - og vi vil fortsat ikke gøre nok. I mit hjemland, Bulgarien, blev vi uden grund påbudt at lukke 2.000 MW sikker og ren atomkraft.
Joan Calabuig Rull
(ES) Hr. formand! På trods af de ambitiøse mål, vi har sat os, er vi tilsyneladende alle enige om, at konventionelle energikilder fortsat vil være en vigtig del af vores energimix. Derfor vil også atomenergi fremover spille en vigtig rolle, da den stadig er nødvendig for at garantere forsyningssikkerheden og -stabiliteten i mange lande.
Til det formål er det fornuftigt at udføre forskning på de områder, hvor atomenergiens svagheder er mere tydelige, såsom sikkerhed eller håndteringen af affald, men vi skal holde os for øje, at betænkningen klart støtter tanken om, at atomenergi falder ind under medlemsstaternes enekompetence, som hr. Reul bemærkede indledningsvis.
Nogle synes dog at have til hensigt at betro Europas fremtid næsten udelukkende til atomenergi og gøre udviklingen af vedvarende energi, højere effektivitet og forskning sekundær. Der er en mindre detalje, som vi bør fundere over: Hvad er offentlighedens syn på denne sag?
Vi har i høj grad taget den praktiske situation i betragtning, men vi skal selvfølgelig have en tydelig prioritering, og i den henseende skal det bemærkes, at betydningen af den strategiske energiteknologiplan for EU, som Kommissionen snart sender til os, er et meget vigtigt aspekt i denne forbindelse.
Vi mener, at de primære mål skal være at nedbringe prisen på vedvarende energi, øge bygningers, industriens og transportmidlers energieffektivitet og videreudvikle teknologier med lavt CO2-udslip. Europa og medlemsstaterne bør sætte disse målsætninger højst på dagsordenen i udarbejdelsen af en fremtidig energipolitik.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Den samlede energiproduktion i EU fordeler sig på forskellige energikilder: 31 % atomenergi, 29 % kul, 19 % gas, 14 % diverse former for vedvarende energi og 5 % olie.
I Rumænien oprinder 13,5 % af energiproduktionen fra olie, 15,3 % fra kul og koks og 5,9 % fra hydroelektrisk og elektrisk kernekraft. Hvad angår atomenergi, er sikkerheden og navnlig en passende affaldsbehandling altafgørende. De nukleare Generation IV-energisystemer sikrer en bedre behandling af samt en nedsat mængde nukleart affald. Ikke desto mindre bør behandlingen af det vand, der bruges til at nedkøle reaktorerne, være et ekstremt vigtigt element i miljøbeskyttelsen. Derfor bør alle lande, der producerer atomenergi, investere i sikkerhed og behandling af radioaktivt affald. Sortehavsregionen er særdeles vigtig for spredningen af EU's energikilder. Regionen har ikke alene en strategisk betydning for transporten af kulbrinter fra Det Kaspiske Hav-regionen til EU, men også for de kulressourcer, som forekommer i Rumænien, Bulgarien, Tyrkiet, Ukraine og Rusland. Det er vigtigt for kulindustrien at sikre medarbejdernes arbejdsmiljø og helbred. Så længe kul er en energikilde, er det vigtigt at foretage de nødvendige investeringer for at skabe sikkerhed på arbejdspladserne.
Edit Herczog
(HU) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil lykønske ordføreren og alle skyggeordførerne. Det er en af betænkningens særlige bedrifter, at Europa-Parlamentet uden skyggen af tvivl har indset og accepteret, at ideologiske betænkeligheder ikke må tilsidesætte miljømæssige og økonomiske nødvendigheder. Netop dette har nogle af de nuværende medlemsstater forsøgt i løbet af de sidste 50 år, men, som vi ved, uden held. I 1956 opgav Ungarn den nyttesløse politiske forestilling om, at landet kunne klare sig med jern og stål. Heldigvis har EU ikke været nødt til at gå til sådanne ekstremer for at indse og anerkende, at vi får behov for al vores viden og alle vores ressourcer, hvis vi skal opfylde vores energibehov på forsvarlig vis i det 21. århundrede. Dette kræver den størst mulige spredning, både hvad angår energikilder og -teknologier. Ideologi må ikke afgøre, hvilket fundament Europas energiforsyning skal hvile på om 10, 20 eller 50 år - det skal videnskaben afgøre. Politikernes rolle er at kræve sikkerhed, koordinere kilderne og øge offentlighedens accept. Jeg ønsker os alle - som de ungarske minearbejdere ville sige - "jó szerencsét", gid vi må komme helskindet gennem dagen!
Andris Piebalgs
Hr. formand! Som tidligere nævnt er dette den tredje betænkning om Kommissionens beslutning samt Det Europæiske Råds efterfølgende beslutning. Betænkningen af Vidal-Quadras har hjulpet os med at udarbejde pakken om det indre marked. Thomsen-betænkningen får en enorm indflydelse på vores forslag om vedvarende energikilder. Jeg kan også love, at vi meget nøje vil følge afstemningen om Reul-betænkningen, fordi resultatet af den betænkning vil påvirke tilgangen til CCS - først og fremmest lovforslaget og også betænkningen - og også vores strategiske energiteknologiplan og vores fremtidige politik, for så vidt som Euratom-traktaten giver os et mandat vedrørende atomkraft. Derfor vil Kommissionen meget nøje følge denne afstemning.
Samtidig vil jeg gerne fremhæve et par punkter. Det blev nævnt, at vi skal modernisere energisektoren. Hvis jeg her i 2007 tænker tilbage på den første forhandling i 2004, synes jeg, at vi er nået langt. Forsyningssikkerhed og klimaændringer er bestemt tæt forbundne med måske bare én stor forskel på nuværende tidspunkt, hvilket er omkostningerne til kulstofsekvestrering, men olieprisudviklingen vil sikkert hjælpe.
De vejrmæssige udfordringer blev også nævnt. Vi investerer ikke i de fornødne ressourcer. Vi skal virkelig vælge vores prioriteter. Uden massive investeringer i forskning og udvikling i energisektoren får vi ingen succes. Efter min mening var treårsforhandlingen meget gavnlig for at berede jordbunden. Men nu er det virkelig på tide at tage fat på problemerne. Hvordan kan man f.eks. hævde, at nogle medlemsstater er afhængige af tredjelande, når strukturfondene overhovedet ikke bruges til energi og næsten ikke bruges overhovedet!
Jeg vil også sige, at de nationale budgetters andel til forskning og udvikling er lille. Dette er således de centrale emner, der skal behandles. Jeg er bange for, at der ikke går lang tid endnu, før vi får alvorlig uro på markedet. Vi er derfor nødt til at handle nu ud fra det grundlag, som Parlamentet hidtil har arbejdet ud fra.
Der blev også nævnt et bestemt emne: at vi har brug for tilstrækkelige energiressourcer. Tilstrækkelige ressourcer kræver energiefterspørgselsforvaltning. Her har Parlamentet atter foretaget sig noget, og Kommissionen har foretaget sig noget, og samtidig skulle jeg indlede 12 overtrædelsesprocedurer for manglende kommunikation af energieffektivitetshandlingsplaner, der er grundlaget for en indsats vedrørende energiefterspørgsel.
Hvad angår efterspørgsel og afhængighed af tredjelande, er det også noget, som vi skal overvinde. Jeg synes, at Saryusz-Wolski-betænkningen var et modigt forsøg herpå. Hvis en medlemsstat afpresses af en leverandør, skal den tage bladet fra munden. Den primære årsag er den, at vi har en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP), der kan skabe det nødvendige grundlag for en fælles indsats, og jeg tror, at ethvert land, der har det fornødne mod til at afpresse et af EU-landene, vil tænke sig om en ekstra gang eller helt opgive afpresning, hvis det nævnes og diskuteres i Rådet.
Den sidste del af mit indlæg handler om atomkraft. Det er helt klart at energimikset under reformtraktaten hører ind under den nationale beslutningstagning. Det betyder, at beslutningen om atomkraft skal træffes af de enkelte medlemsstater. Men man må også forstå, at omstændighederne nu helt klart kræver, at den gældende lovgivning skal sikre gennemsigtighed og forudsigelighed, fordi det er en meget langsigtet investering.
Hr. Swoboda nævnte også ikkespredningsspørgsmål. Vi ser på dem, men efter min mening er det helt klart, at FUSP er en prioritet, og at Euratom skal fylde op og hjælpe til. Det er helt sikkert FUSP, der skal styre vores ikkespredningsaktiviteter.
To meget konkrete svar. For det første Mochovce. Selskabet Slovenské Elektrárne har bestemt tilkendegivet, at det agter at opføre et atomkraftværk. Det er en VVR-reaktor 440/213, men den er ikke af Chernobyl-typen. Kommissionen agter i henhold til Euratom-traktatens artikel 41 at udarbejde en udtalelse, der fuldt ud tager hensyn til alle udfordringerne fra denne beslutning. Det kommer til at tage tid, men De kan være sikker på, at Kommissionen vil foretage den rigtige vurdering, og at den ikke vil tøve, hvis vi har nogen som helst tvivl om udstyrets sikkerhed.
Med hensyn til spørgsmålet om her i Parlamentet at diskutere lukningen af nogle af de nukleare enheder, tror jeg ikke, at en forhandling om dette spørgsmål vil være frugtbar. Emnet blev vedtaget af de eksperter, der udførte det forberedende arbejde. Det blev diskuteret på politisk plan, og det blev vedtaget på regeringsniveau og beseglet af en folkeafstemning i alle medlemsstaterne inklusive de lande, hvori de pågældende reaktorer befinder sig. Lad nu være med at tage dette emne op igen, da det afleder os fra den fremtidige udvikling. Disse reaktorer vil under ingen omstændigheder få grønt lys til at forlænge deres driftstid. Det er et blindspor. De må forstå, at der ikke bliver nogen udvikling.
Jeg ved, at De måske har personlige synspunkter herom, men der bliver bestemt ikke nogen udvikling - i det mindste ikke fra Kommissionens side. Udtalelsen er udformet. Den blev vedtaget på demokratisk vis, og lad os nu bevare og ære dette tilsagn.
Jeg sætter stor pris på den betænkning, der er udarbejdet. Det er en meget vanskelig betænkning, og jeg synes, at den har ramt den rette tone. Jeg håber, at afstemningen vil hjælpe os med at afslutte det dokument, vi skal udarbejde ved årets udgang.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 24. oktober.
