
Formanden.
   - Jeg erklærer Europa-Parlamentets session, der blev afbrudt den 9. oktober 2003, for genoptaget.(1) 

Formanden.
   - Det endelige forslag til dagsorden som opstillet af Formandskonferencen på mødet den 15. oktober 2003 i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 110 og 110a er omdelt. Der er foreslået følgende ændringer:(1)
Jeg har modtaget en anmodning fra UEN-Gruppen gående ud på at henvise Queiró-betænkningen om forsvarsmateriel (A5-0342/2003) til fornyet udvalgsbehandling i henhold til forretningsordenens artikel 144. 
Queiró (UEN ).
   - Hr. formand, jeg har bedt om ordet for et punkt til forretningsordenen, da jeg på min gruppes vegne gerne vil anmode om, at en betænkning henvises til fornyet udvalgsbehandling i henhold til forretningsordenens artikel 144. Det forholder sig nemlig sådan, at Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik har vedtaget en betænkning, som jeg er ordfører for, og som er sat på dagsordenen for mødet på onsdag. Formandskonferencen havde imidlertid besluttet – og her ligger problemet – at betænkningen skulle udarbejdes i henhold til forretningsordenens artikel 162, altså efter proceduren om udvidet samarbejde mellem Parlamentets udvalg. I dette tilfælde var det Udvalget om Udenrigsanliggender, der havde til opgave at behandle sagen, mens Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi skulle afgive udtalelse. Af grunde, der har med fortolkningen af denne – i øvrigt relativt nye – artikel at gøre, er betænkningen blevet omformuleret, så den nu fremstår anderledes og med en anden sammenhæng, end da den blev vedtaget i Udvalget om Udenrigsanliggender.
For at løse dette problem vil jeg derfor gerne anmode om, at den henvises til fornyet behandling i dette udvalg. Denne anmodning betyder ikke, at vi ønsker at ændre på det, som udvalget har vedtaget, eller desavouere Udvalget om Industripolitik. Det handler derimod som sagt om at få udtalelsen fra Udvalget om Industripolitik til at indgå i betænkningen på ordentlig vis, så helheden fremstår med den rette sammenhæng, hvilket ikke tidsmæssigt kunne lade sig gøre. Jeg anmoder derfor medlemmerne om at støtte min anmodning, hvis eneste formål er at finde en konstruktiv løsning på et problem, som jeg i øvrigt slet ikke har været med til at skabe. 

 - Jeg har efter henvisningen til fornyet udvalgsbehandling modtaget en anmodning fra PPE-DE-Gruppen og GUE/NGL-Gruppen gående ud på at opføre Rådets og Kommissionens erklæringer om det kommende topmøde mellem EU og Rusland, herunder situationen i Tjetjenien uden forslag til beslutning, efter Elmar Broks betænkning. 
Suominen (PPE-DE ).
   - Hr. formand, topmødet mellem EU og Rusland afholdes i næste uge, og i Tjetjenien har der netop været afholdt valg, der ikke med den bedste vilje i verden kan sammenlignes med de præsidentvalg, vi er vant til her i Vesten. Ydermere er Rusland en stor supermagt eller i det mindste et stort land tæt på os, hvis anliggender vi ikke har diskuteret specielt meget. Under særlige forhandlinger har vi diskuteret spørgsmål, der har langt mindre direkte betydning for os.
Situationen vedrørende krigen i Tjetjenien har ikke ændret sig, og det er nødvendigt med en forhandling. Jeg foreslår derfor en særlig forhandling om den, hvilket jeg personligt går meget ind for. Med al respekt for de øvrige foreslåede forhandlinger har disse emner betydelig mindre relevans for os. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg tror ikke, at man kan mistænke mig eller Verts/ALE-Gruppen for at være modstandere af en forhandling om Tjetjenien. Dog bør en sådan forhandling efter min opfattelse tage udgangspunkt i en beslutning.
Det er ikke logisk: Alle kender situationen. Vi foreslår, at der afholdes en forhandling om Tjetjenien på grundlag af en beslutning under Bruxelles-mødeperioden om 14 dage, for hvis der havde været tale om et aktuelt emne, burde forhandlingen og afstemningen under alle omstændigheder have været afholdt under sidste Bruxelles-mødeperiode. Derimod finder jeg, at Bolivia virkelig er et aktuelt emne, som Europa-Parlamentet bør tage stilling til på grundlag af en beslutning.
Vi ønsker således ikke at drøfte spørgsmålet om Tjetjenien uden en beslutning og foreslår, at det sker under Bruxelles-mødeperioden - med en beslutning.
Wurtz (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, det er måske muligt at forlige de to parter ved dels at opretholde behandlingen af det fælles forslag fra de to grupper om Tjetjenien onsdag eftermiddag, dels at udskyde behandlingen af punktet om Bolivia til onsdag aften, det vil sige udelukkende i nærværelse af Kommissionen. Hvis vi vælger denne løsning, mener jeg, vi vil få mulighed for at udtrykke vores holdning angående Tjetjenien såvel som den blodige repression i Bolivia, der som bekendt har krævet knap 80 dødsofre inden for en uge. 

(2) 

Tajani (PPE-DE ).
   - Hr. formand, i fredags var der en meget alvorlig hændelse i Rom, der er til skade for informationsfriheden i EU. En dommer beordrede en større avisredaktion ransaget og nyhedsmateriale konfiskeret. Jeg taler som journalist til en formand, der også er journalist. Politiet tilbragte 13 timer på avisredaktionen og konfiskerede meget materiale, skønt den påståede forseelse kun handler om en æreskrænkende avisartikel.
I den italienske domstols afgørelse blev der ikke taget hensyn til afgørelserne fra Rådet for Den Europæiske Union og De Europæiske Fællesskabers Domstol, der ved en række lejligheder har afsagt kendelser til fordel for journalisternes ret til ikke at afsløre deres kilder. I denne henseende vil jeg nævne henstilling R-2000/7, som Rådet for Den Europæiske Union udsendte til medlemsstaterne den 8. marts 2000, samt den velkendte Goodwin-afgørelse, hvor Domstolen lovfastsatte journalisternes tavshedspligt. Jeg vil også nævne den helt aktuelle retsafgørelse nr. 33400 af 15. juli 2003, ifølge hvilken ransagninger af arbejdspladser med henblik på at afsløre journalisters kilder udgør en alvorlig krænkelse af ytringsfriheden. Undersøgernes ønske om afsløre, hvem der lækker oplysninger fra domstolene, kan ikke retfærdiggøre brugen af sådanne metoder.
Hr. formand, jeg har allerede stillet et spørgsmål vedrørende beskyttelse af ytringsfriheden i både mit land og i EU som helhed. Jeg vil gerne opfordre Europa-Parlamentet til at gå ind i denne sag.
Beysen (NI ).
   - Hr. formand, jeg havde mulighed for at besøge Rumænien i sidste uge, hvor jeg fulgte forberedelserne til folkeafstemningen. Tillad mig at sige, at folkeafstemningen har gjort den praktiske anvendelse af demokratiske rettigheder til en parodi. Jeg har aldrig tidligere været vidne til så megen svindel forud for en folkeafstemning som i Rumænien.
Man lovede f.eks. de mennesker, der deltog i folkeafstemningen, at deres gas- og elektricitetsregninger ville blive betalt af staten, og borgmestre blev tilbudt gratis rejser til Kina, hvis de aktivt støttede folkeafstemningen.
To timer inden valgstederne lukkede, lå stemmeprocenten nede på 45 %. Der var også - og det er måske det værste af det hele - tale om begrænsning af ytringsfriheden. Man behøver ikke altid være enig i visse partiers synspunkter, men hvis man opdager, at et vigtigt oppositionspartis, PRM's, synspunkter ganske enkelt fjernes fra webstedet af statslige organer, så bør Parlamentet iværksætte en undersøgelse af de uregelmæssigheder, der er forekommet under tilrettelæggelsen af denne folkeafstemning.
Det vil være godt, hvis vi foretager os noget i denne sag, da Rumænien trods alt har ansøgt om EU-medlemskab. 
Corbey (PSE ).
   - Hr. formand, torsdag den 9. oktober fortalte De os, at De havde modtaget den fælles holdning om revisionen af lægemiddellovgivningen. Det er en vigtig lovgivning, og hvis den fælles holdning vedtages, vil det resultere i en betydelig prisstigning på lægemidler i en række lande - ikke kun i de nuværende medlemsstater, men også i de lande, der tiltræder EU med virkning fra maj 2004. For nylig indgav sundhedsministerierne i de 10 kommende EU-lande en klage over den fælles holdning og den måde, hvorpå den er blevet udarbejdet.
De kommende EU-lande har forhandlet om traktaterne og truffet deres beslutninger på basis af den gamle lovgivning. Denne nye lovgivning er et slag i ansigtet på regeringerne og befolkningerne i de 10 nye medlemsstater. De pålægges store udgifter uden at have noget at skulle have sagt. Det er ikke ligefrem et godt eksempel på god forvaltningspraksis.
Spørgsmålet er nu, hvordan vi skal reagere her i Parlamentet. Vi skal under alle omstændigheder tage behørigt hensyn til de nye medlemsstaters interesser. I henhold til forretningsordenens artikel 76 skal den fælles holdning fremsendes til de udvalg, der var henholdsvis korresponderende og rådgivende udvalg under førstebehandlingen. I lyset af de potentielt store følger for de nye medlemsstater vil det også være tilrådeligt at indhente en udtalelse fra Parlamentets Udvalg om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik ved andenbehandlingen, da dette udvalg formentlig er i den bedste position til at formulere de nye medlemsstaters interesser. Jeg opfordrer Dem derfor til under disse særlige omstændigheder at anmode Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik om en udtalelse.
Formanden.
   - Det skal gå via de rette kanaler. De har korrekt anvist den vej, der skal følges i sagen. 
Hyland (UEN ).
   - Hr. formand, det glæder mig, at de 25 stats- og regeringschefer på Det Europæiske Råds møde i Bruxelles i sidste uge lykønskede Hans Hellighed, pave Johannes Paul II, i anledning af 25-års-jubilæummet for hans pontifikat. Hans Hellighed er en af det 20. og 21. århundredes ekstraordinære personligheder, og vi står nu på tærsklen til at genforene et Europa, der har været delt i næsten et halvt århundrede. Paven har spillet en markant rolle i forbindelse med fjernelsen af barriererne og afslutningen på det sidste sørgelige kapitel om Anden Verdenskrig. Jeg håber, hr. formand, at De sender en besked på vegne af Parlamentet og tilslutter Dem Det Europæiske Råds lykønskninger til pave Johannes Paul og ønsker ham alt godt med hans fortsatte arbejde for fred i verden.
Formanden.
   - Hr. Hyland, jeg gav i torsdag udtryk for samme synspunkt på vegne af Parlamentet. 
Grossetête (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil tage afsæt i fru Corbeys indlæg om andenbehandlingen vedrørende lægemidler og henlede Deres opmærksomhed på det faktum, at vi skal overholde nogle meget korte frister, og at vi ikke har behandlet spørgsmålet om lægemiddelpriserne under denne andenbehandling endsige under førstebehandlingen. Jeg mener derfor, at vi bør undlade at blande de forskellige emner sammen, og at vi i særdeleshed bør undgå forsinkelser, fordi det italienske formandskab slutter ved udgangen af december, og vores eget arbejde slutter sidst i april. Jeg ønsker at understrege, hvor vigtigt det er hurtigst muligt at indføre en europæisk lovgivning på lægemiddelområdet. 
Fava (PSE ).
   - Hr. formand, for nogle dage siden druknede 22 mennesker ud for den sicilianske ø Lampedusa. De kom fra Somalia og havde betalt 1.200 amerikanske dollars hver for at omkomme i forsøget på at komme til Europa. I indeværende år er 7.000 flygtninge gået i land på Lampedusa. De er alle sammen flygtet i fortvivlelse fra steder, der ikke ligger langt fra Europa. Det er en tragedie, som vi sandsynligvis kun vil trække på skuldrene af og forholde os rutinemæssigt til.
På topmødet i Bruxelles nægtede flere af de største europæiske lande pure at overveje, om EU's kvoter for lovlig indvandring er hensigtsmæssige. Det italienske formandskab erklærede, at strategiske foranstaltninger til bekæmpelse af ulovlig indvandring skal organiseres på europæisk plan og ikke på medlemsstatsniveau. Det er vi enige i, men vi kan kun beklage det faktum, at formandskabet ikke har kunnet få bugt med denne modvilje og nå frem til noget mere brugbart i konklusionerne fra topmødet end en undersøgelse af forholdet mellem lovlig og ulovlig indvandring, der sikkert er nyttig som undersøgelse, men er et helt utilstrækkeligt instrument, hvis Europa skal reagere på denne tragedie på en ordentlig måde.
Zorba (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne gøre Dem opmærksom på, at ændringen i finansieringen af de europæiske dokumentationsnetværk og lukningen af dokumentationsafdelingerne i medlemsstaternes repræsentationer, som lægges sammen med Parlamentets afdelinger, skaber problemer med hensyn til information og oplysning af de europæiske borgere. Information og dokumentation bør under ingen omstændigheder nedprioriteres, især ikke op til de kommende valg til Europa-Parlamentet. Derfor vil jeg bede Dem sørge for, at man sikrer dette områdes korrekte funktion i den kommende tid. 
Formanden.
   - Det pågældende medlem kunne kontakte mit kontor angående de særlige faktorer i den anmodning. Men lad mig forsikre Dem om, at der bliver taget hånd om sagen i Præsidiet. Der foreligger en aktiv og determineret politik om at fokusere på de spørgsmål, De har berørt. 
Harbour (PPE-DE ).
   - Jeg havde håbet at fange Deres blik lidt tidligere, da dette vedrører dagsordenen for næste uge, men jeg håber, at De er indforstået med, at jeg nævner det nu.
Det vedrører forslaget om Kommissionens erklæring den 6. november 2003 om afskedigelse af ansatte ved Ford-fabrikken i Genk.
Efter at have arbejdet inden for bilindustrien i næsten 30 år har jeg fantastisk stor sympati med arbejderne i Genk og mange andre arbejdstagere, herunder arbejdstagerne i min egen valgkreds, der er involveret i denne form for omstrukturering.
Men dette er en meget specifik erklæring. Det er min opfattelse, at Ford-fabrikken i Genk forbliver åben. Det er et spørgsmål om at justere produktionen ved at fjerne et skiftehold, fordi Ford ønsker at afpasse produktionen til efterspørgslen. Hvis vi skulle drøfte samtlige sådanne tilfælde i EU, kunne vi drøfte dem hver dag hele ugen. Jeg vil derfor gerne bede Dem om - og jeg håber, at jeg har mine kollegers støtte i denne henseende - at udvide denne erklæring til at omfatte os alle, især dem, der, som jeg selv, har vælgere, der er beskæftiget inden for bilindustrien. Jeg vil derfor gerne bede Kommissionen om at komme med en erklæring om beskæftigelsesudsigterne for EU's bilindustri. Dermed får de kolleger, der har en interesse i Genk, lejlighed til at komme med deres kommentarer.
I så tilfælde har Kommissionen afgjort en interesse, men jeg vil gerne minde om, at Kommissionen ingen interesse har i, hvordan en given virksomhed ønsker at afpasse produktionen til efterspørgslen. Vi vil imidlertid gerne høre om udsigterne for en vigtig sektor.
Jeg vil derfor bede Dem om, hr. formand, på egne og andres vegne, at bede Formandskonferencen om at anmode Kommissionen om at komme med en erklæring på det grundlag. Det ville være langt mere tilfredsstillende for alle at deltage i den drøftelse. 
Formanden.
   - Hr. Harbour, jeg kan rejse spørgsmålet på Formandskonferencen, da der er tid endnu, men det er ikke op til mig personligt at ændre den af Parlamentet vedtagne dagsorden.
Santini (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mit indlæg handler også om de ulykkelige hændelser, som beklageligvis forekommer stadigt hyppigere langs de italienske kyster. Som et andet medlem sagde for kort tid siden, arbejder man i Lampedusa fortsat på at danne sig et overblik over antallet af ofre for det seneste forlis i det, der under alle omstændigheder er en sand tragedie.
At give det italienske formandskab skylden herfor er en fantasiløs og usædvanlig måde at behandle sagen på. Måske ligger skylden hos de lande, der ikke har fulgt det italienske formandskabs henstillinger og tilsagn - de lande, der afviser fælles regler for kontrol med indvandring og trækker sig tilbage til deres elfenbenstårn af suverænitet.
Vi har imidlertid også et ansvar, hr. formand, og det er på dette område, jeg vil bede Dem om at intervenere. Parlamentet behandler dossierer om bekæmpelse af menneskesmugling og ulovlig indvandring, om fælles asylregler, om integrationsforanstaltninger samt om hjælp til tredjelande til at gennemføre informationskampagner og overtale befolkningerne til at lade være med at forlade de pågældende lande. Arbejdet med disse dossierer er gået helt i stå. Vi skal undgå den sædvanlige tirade om ændringsforslag og øge tempoet i processen. En krise kræver en omgående indsats i stedet for det sædvanlige uansvarlige tempo fra dem, der sætter bureaukratiet højere end foranstaltningernes effektivitet.
Formanden.
   - Da to medlemmer nu har berørt dette emne, har jeg en kort bemærkning. Siden mødet i Tampere i oktober 1999 har Europa-Kommissionen stillet en række forslag til direktiver. I hvert tilfælde hidtil har Europa-Parlamentet gjort sit arbejde til tiden. Men i seks tilfælde, hvor vi har gjort vores arbejde, har Ministerrådet ikke gjort sit, hvilket jeg påpegede på vegne af Parlamentet på Det Europæiske Råds møde i sidste uge. Nogle af disse spørgsmål har stået på Rådets dagsorden i over to år. Ja, der er et problem, men problemet er ikke i Parlamentet, det er i Rådet og i medlemsstaterne. 
Gasòliba i Böhm (ELDR ).
   - Hr. formand, i EU er der et netværk af de såkaldte landbocentre, der især informerer interesserede EU-borgere i landdistrikterne om landbrugspolitikkerne. Der er 138 i samarbejde mellem offentlige og private almennyttige foretagender, og de er blevet meget overrasket over Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Presse og Kommunikations beslutning af 29. september, som fratager dem den støtte, de modtog til betaling af driftsomkostningerne i forbindelse med disse landbocentre.
Jeg synes, at Parlamentet skal udtrykke sin bekymring over, at et af de vigtigste elementer, der bringer os nærmere på borgerne, nu bliver alvorligt hæmmet af Kommissionens beslutning. Jeg beder Dem derfor om at tage affære og sikre disse centres fortsatte drift til glæde for informationen af borgerne i landdistrikterne og for EU's landbrugspolitikker. 
Formanden.
   - Vi kan se på Deres anmodning og følge op på sagen.
Patakis (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, i Grækenland fortsætter bestræbelserne på at kriminalisere fredsbevægelsen med den sag, der er anlagt mod fem fredsaktivister, som sammen med tusinde andre gav udtryk for den græske befolknings modstand mod den beskidte imperialistiske krig mod den jugoslaviske befolkning. Måden, de kæmpede på, var bl.a. ved at blokere NATO-troppernes vognkolonner, og de fem fredsaktivister deltog også i denne blokade. Selv om de blev frikendt i retten, bliver de stillet for en ny domstol den 29. oktober.
For nylig blev ledende medlemmer af den faglige organisation PAME (Arbejdernes Militante Front) ligeledes dømt, fordi de gjorde modstand mod krænkelsen af arbejdstagerrettigheder og beskæftigelsesmæssige rettigheder, domfældelserne over strejkende og betegnelsen af næsten alle strejkehandlinger som ulovlige og strafbare. Vi har set og ser lignende domme over landmændenes faglige repræsentanter. Det er et forsøg på at terrorisere græsrodsbevægelserne og bremse deres vækst. Og det indgår i forsøget på at ophæve alle arbejdsmæssige og demokratiske rettigheder og friheder og gennemtvinge kapitalens nye orden på alle områder. Disse aktiviteter bør fordømmes uden forbehold, og der bør træffes foranstaltninger for at afværge ethvert forsøg på at indskrænke de demokratiske rettigheder, da vi ellers går en mørk fremtid i møde. Under alle omstændigheder vil de møde en endnu stærkere modstand fra arbejdstagerne og fra befolkningerne i det hele taget. 
Kauppi (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne henlede mine kollegers opmærksomhed på et vigtigt spørgsmål af stor betydning for denne institutions fremtid - sagen om medlemsstatutten. Jeg forstår, at De Faste Repræsentanters Komité i sidste uge sendte Parlamentets forslag til en ny statut tilbage til fornyet behandling i Parlamentet. Nu vil jeg gerne her på plenarmødet spørge, hvordan Parlamentet agter at fortsætte, så vi kan få en ny, mere gennemsigtig og sammenhængende statut godkendt inden valgene, samt hvilken procedure det agter at benytte for at debattere spørgsmålet, så vi kan gå over til et nyt og endnu bedre system i den kommende valgperiode efter valgene til Europa-Parlamentet. Jeg vil gerne høre formandens mening om denne sag.
Formanden.
   - Og det kommer De til, men ikke med det samme. Det fortjener nogen overvejelse. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, et stort antal mulige indvandrere er lige omkommet i farvandet ud for Sicilien. Jeg spørger mig selv om, hvornår EU's institutioner opgiver deres kulde og ligegyldighed, der er en medvirkende årsag til disse tragiske dødsfald. Jeg spørger mig selv om, hvornår vi selv, Europa-Parlamentets medlemmer, iagttager et minuts stilhed for disse ulykkelige mennesker, der har forsøgt at finde et nyt liv i vores lande. 
Zrihen (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil i lighed med en af mine kolleger henlede Deres opmærksomhed på, at de forskellige Info-points Europe har fået tilsendt en skrivelse, hvoraf det fremgår, at de ikke længere vil modtage støtte fra Europa-Kommissionen. Ville det i dag, hvor vores demokratiske underskud bliver stadig mere iøjnefaldende, ikke være passende at glæde sig over, at der findes et netværk, som fungerer til alles tilfredshed, fordi der netop er tale om et redskab til fremme af den europæiske idé, der er bemærkelsesværdigt tæt på borgerne? Men nu, hvor vi står over for udvidelsen og et afgørende år for Europa, fratages vores bedste formidlere derimod livsnødvendige ressourcer.
Vi må desuden konstatere, at det er fuldstændigt i modstrid med den nye informationsstrategi fra 2002. EU-myndighederne bør nemlig gøre sig klart, at selv om den nye finansordens ikrafttræden den 1. januar 2003 efter deres opfattelse er en tilstrækkelig begrundelse for, at denne støtte ophæves, nedbryder det tilliden hos de foreninger, der udfører arbejdet, og hos de myndigheder, der er vores forbindelsesled på dette område.
Jeg ønsker derfor at få oplyst, hvorvidt man eventuelt inden 2004 kan finde frem til en metode, der kan sikre støtte til dette netværk, og måske kan man efterfølgende overveje andre muligheder for at opretholde det.
Formanden.
   - Hvad angår det, der er blevet sagt om informationspolitik, vil jeg drøfte sagen med næstformanden, hr. Vidal-Quadras Roca, der behandler dette. Han er også Europa-Parlamentets repræsentant over for Kommissionen med hensyn til informationspolitik. Vi kan efterfølgende vende tilbage til de kolleger, der har stillet disse spørgsmål. 
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
   - Hr. formand, endnu en gang lørdag aften fyldtes gaderne i San Sebastian af folk som massiv reaktion på arrestationen af otte ansete medlemmer af den baskiske kulturelle verden, hvilket kunne betragtes som en ny gang undertrykkelse rettet mod de to hovedsøjler i det baskiske samfund: sproget og kulturen. På ordre af Spaniens Audiencia Nacional holdes alle de arresterede stadig isoleret i Madrid i Guardia Civilshovedkvarter.
Blandt dem, der blev arresteret i torsdag kl. 03.00 var Joxemari Sors. Da det eneste baskiske dagblad, , blev lukket for otte måneder siden, skrev han et åbent brev til de spanske domstole, hvori han angav, at avisen intet havde at skjule, men meget at afsløre, hvis den blev opfordret til det.
Forsvarsløsheden blandt dem, der arbejder for at fremme det baskiske sprog og den baskiske kultur, viser tydeligt det såkaldte spanske demokratis autoritære karakter.
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det er utroligt, at et medlem af Europa-Parlamentet, som tilhører en organisation, der er erklæret ulovlig, fordi den er terrororganisationen ETA's forlængede arm, som er involveret i en retssag i Frankrig, som er mistænkt for uretmæssig anvendelse af de midler, medlemmerne tildeles, og som udnytter sin status som medlem af Europa-Parlamentet og påberåber sig denne frihed - en frihed, som hans venner i terrororganisationen ETA træder under fode hver eneste dag - forsøger at retfærdiggøre noget, der ikke kan retfærdiggøres.
Jeg havde håbet, hr. formand, at han havde fordømt terrororganisationen ETA's sidste attentat, der fandt sted i weekenden, men det er klart, at man fra en person, hvis holdninger er moralsk forkastelige, og som ikke har formået at fordømme mordet på en seksårig pige eller nogen af ETA's andre attentater, ikke kan forvente andre udtalelser og anden adfærd end den, han her har givet udtryk for.
Schmidt, Olle (ELDR ).
   - Hr. formand, i sidste uge var der præsidentvalg i Aserbajdsjan. De rapporter, som nu kommer fra Aserbajdsjan og Baku, er meget foruroligende. OSCE mener, at der har været valgsvindel. Oppositionslederne er blevet chikaneret, og folk er blevet dræbt under optøjer.
I dag kommer der oplysninger om, at tusindvis af modstandere er blevet fængslet. Hr. formand, jeg opfordrer Dem til, på Parlamentets vegne, at protestere på det kraftigste mod det, der nu sker i Aserbajdsjan. Hvis Aserbajdsjan vil være en respekteret, demokratisk stat, skal landet opfylde de mest grundlæggende vilkår for demokrati, det vil sige frie og åbne valg. Det bør De meddele den nyvalgte præsident, Ilham Aliyev, der endda er næstformand i Europarådet. Jeg siger dette som en ven af Aserbajdsjan. Jeg er bestyrelsesmedlem af den aserbajdsjansk-svenske venskabsforening. 
Schmidt, Olle (ELDR ).
   - Hr. formand, vil De være så venlig at meddele myndighederne i Aserbajdsjan dette? Det ville være yderst nyttigt, da de lytter til os i Europa - de ønsker at være en del af Europa. 
Formanden.
   - Det skal jeg med glæde gøre. 
Lage (PSE ).
   - Hr. formand, der er for nylig blevet uddelt flere nobelpriser til personligheder inden for videnskab og litteratur, men der er én nobelpris, som særlig fortjener at blive fremhævet her. Nobels fredspris blev tildelt fru Ebadi, en iransk advokat, der utrætteligt, frygtløst og modigt har kæmpet for menneskerettighederne og kvinders rettigheder i sit land. Denne pris er en enorm støtte til kampen for kvindernes ligeret i Iran og til kampen for demokrati mod det præstestyre, der har bemægtiget sig landet. Fru Ibani blev derfor modtaget af tusindvis af mennesker, tusindvis af demokrater, der hyldede hende. Desværre har den såkaldte moderate præsident Khatami advaret hende om, at nobelprisen slet ikke var så betydningsfuld endda. Vi ser således et Iran, hvor samfundet bevæger sig, hvor samfundet ønsker demokrati, i en kamp for frihed, demokrati og menneskerettigheder og kvinders rettigheder, hvor fru Ibani kan indtage en ledende rolle.
Hr. formand, jeg vil være meget taknemmelig, om De lykønsker fru Ibani med nobelprisen, som vi bør fremhæve her, da den er blevet tildelt en person, der kæmper for en stor sag, en sag, som er Europa-Parlamentets, nemlig kampen for demokrati, rettigheder og friheder. 
Formanden.
   - Bifaldet taler sit eget sprog. Jeg taler med modtageren af prisen på vegne af Parlamentet. 
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
   - Hr. formand, jeg vil i henhold til artikel 122 blot sige en ting vedrørende hr. Salafrancas bemærkninger for lidt siden. For det første stolede han ikke på mit ord, hvorfor jeg ikke fremstår som pålidelig i hans øjne, og det er jeg meget stolt af. For det andet sagde han ikke, at jeg løj, hvorfor jeg altså sagde sandheden, den rene og skære sandhed. For det tredje sagde han, at jeg er erklæret fredløs, under jeg ved ikke hvor mange omstændigheder, af jeg ved ikke hvor mange domstole i Spanien og Frankrig. Vi er afgjort erklæret fredløse i Spanien af det unge spanske demokrati, som jeg nævnte. Men jeg beklager, hr. Salafranca, jeg har ingen problemer uden for Spanien. Der synes at være en lille forskel vedrørende begrebet demokrati mellem Spanien og alle de øvrige lande i Europa. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. Gorostiaga har henvist til de eventuelle problemer, som jeg kan få i Spanien eller uden for Spanien. Jeg vil gerne sige til ham, da han har nævnt det og henvist til denne begivenhed, at min bil blev sprunget i luften i Baraja-lufthavnen af hans venner i terrororganisationen ETA.
Jeg gentager, hvad jeg tidligere har sagt, nemlig at hr. Gorostiaga aldrig her i salen har taget ordet for at fordømme de forbrydelser, drab, afpresninger og nakkeskud, som hans venner og ligesindede i terrororganisationen ETA har begået. Efter min mening er det moralsk forkasteligt og hjerteløst. Det er skammeligt, hr. Gorostiaga, at De påberåber Dem den frihed, De har som medlem af Europa-Parlamentet, og som Deres venner i terrororganisationen ETA træder under fode hver eneste dag, og at De her fremkommer med Deres helt uacceptable udgydelser.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling (A5-0343/2003) fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om overvågning af skovene og af miljøvekselvirkninger i Fællesskabet (Forest Focus) (08243/01/2003 - C5-0292/2003 - 2002/0164(COD)) (Ordfører: Redondo Jiménez). 
Redondo Jiménez (PPE-DE ),
   Hr. formand, da vi for et års tid siden under førstebehandlingen her stemte om Europa-Parlamentets betænkning og fik tilstrækkeligt stort flertal til de teser, jeg var fortaler for, følte jeg en meget stor opbakning fra hele Parlamentet. Jeg argumenterede for, at Parlamentet skulle udvise fasthed i forbindelse med forslaget til forordning om Forest Focus, som Kommissionen stillede til erstatning for de to tidligere forordninger om forurening, nærmere bestemt bekæmpelse af forurening i Europa og bekæmpelse af skovbrande i Europa.
Udover de to mål, forurening og brande, blev Kommissionens forslag udvidet til også at omfatte biodiversitet, klimaændring og kuldioxidforurening. Kommissionen sagde, at det hele kunne gennemføres med færre penge - med 51 millioner euro - og at spørgsmålet om brandbekæmpelse desuden ville blive overført til forordningen om udvikling af landdistrikterne. På denne måde gik Parlamentet fra at have medbestemmelse til blot at kunne komme med en udtalelse uden mulighed for at kontrollere, om programmerne ville blive opfyldt eller ej, da det skulle være op til medlemsstaternes skøn, og de blev en del af en forordning, hvor Parlamentets kontrolmulighed blev reduceret til en udtalelse.
Af politiske årsager kunne Parlamentet derfor ikke acceptere forslaget, og det kunne det heller ikke, da det modtog Rådets fælles holdning, og der kom en lille stigning på en halv million euro, så beløbet steg fra 13 til 13,5 millioner om året. Det betyder meget lidt, når vi skal vurdere vores skove, for det er ikke nok at sige, at vi tror på dem, for vores støtte skal ses på budgettet i form af en større stigning, en større indsats, da det er den eneste forordning, vi har for vores skove.
Vi har holdt utallige møder, både med Rådet og Kommissionen, for at nå til enighed, hvilket gerne skulle udmønte sig i en vigtig forpligtelse i morgen her i Parlamentet. Der er kommet et forslag fra Rådet, der er blevet vedtaget i Coreper, som allerede har taget hensyn til de mest nødvendige behov, som Parlamentet havde skitseret under førstebehandlingen.
Artikel 1 omhandler kampen for bekæmpelse af skovbrande på lige fod med resten af målene i forordningen om Forest Focus. I artikel 13 fastsættes der en budgetstigning på op til 61 millioner euro frem til 2006. Det er ikke af den størrelsesorden, vi kunne have ønsket, men det har dog gjort det muligt at nå til enighed blandt alle medlemsstaterne. I artikel 18 opfordres medlemsstaterne til at komme med en vurdering af forordningen før udgangen af 2005, og Kommissionen opfordres til at komme med nye forslag efter 2006.
Jeg håber, at vi i morgen med denne aftale, der er opnået blandt flertallet af Parlamentets politiske grupper, kan afslutte forordningen under andenbehandlingen og give opbygningen af det nye Europa et skub fremad. Det var meget vanskeligt at forstå for EU's lande, især dem, der i sommer var hærget af brande - alle hjørner af Europa, men især de sydeuropæiske lande - at forordningen ikke omhandlede forebyggelse. Indskrivningen heraf på lige fod er en tilfredsstillelse for os, og jeg vil gerne primært takke Kommissionen, kommissæren og Marie Claude Blin for deres indsats for at opnå denne aftale. Jeg takker ligeledes Rådet, som har gjort en ihærdig indsats for at nå til enighed, samt alle de stedfortrædende ordførere for de politiske grupper, som har rykket sig for at gøre denne enighed mulig under andenbehandlingen og for at få løst det alvorlige problem, vi stod over for, nemlig bekæmpelsen af brandene. 

Wallström,
    Hr. formand, jeg vil for det første takke ordføreren, fru Redondo Jiménez, for hendes betænkning om forordningen om overvågning af skovene og af miljø-vekselvirkninger i Fællesskabet (Forest Focus) og for hendes fleksibilitet i forbindelse med fremlæggelsen af det kompromis, der skal bidrage til at opnå enighed ved andenbehandlingen.
Jeg vil gerne minde om hensigten med Forest Focus. Forordningen tilstræber at opstille overvågnings- og rapporteringssystemer for at hjælpe med til at beskytte skovene. Sunde politiske beslutninger skal være baseret på pålidelige oplysninger, og jeg er helt overbevist om, at vi har brug for harmoniseret, omfattende og langsigtet overvågning af skovene på fællesskabsplan. Dette er også vigtigt, så Fællesskabet og medlemsstaterne kan gennemføre internationalt aftalte aktiviteter.
Ud over denne centrale overvågningsopgave kan jeg forsikre Dem om, at Kommissionen tillægger behovet for at sikre kontinuitet i de foranstaltninger, der er omfattet af de to foregående forordninger om beskyttelse af skove mod luftforurening og brand, stor betydning. Kommissionens tjenestegrene har derfor siden først på sommeren vedtaget en fleksibel fremgangsmåde som reaktion på den bekymring, som Parlamentet og medlemsstaterne gav udtryk for ved førstebehandlingen. Det glæder mig at kunne sige, at Kommissionen er enig i det kompromis, som Parlamentet og ordføreren, fru Redondo Jiménez, har fremlagt. 
Grossetête (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil indledningsvis lykønske ordføreren, fru Redondo Jiménez, der har gjort et bemærkelsesværdigt arbejde - med bistand, selvfølgelig, fra kommissæren, fru Wallström.
Dette arbejde er bemærkelsesværdigt, fordi vi til trods for vores indledende skepsis er nået frem til et kompromis med Rådet.
Europas skove er meget forskellige og omfatter alt fra den skandinaviske skov og til middelhavsskoven. Vi har derfor også meget forskellige problemer. I sommer blev Sydeuropa ramt af en række katastrofer som følge af tørken og hedebølgen. Det var følgelig vigtigt at tage stilling til behovet for forebyggelse af skovbrande, hvilket ikke stod klart fra starten.
Vi bør, som fru Redondo Jiménez har forklaret det, tage alle skovens aspekter i betragtning, herunder miljø og forurening såvel som økonomi, turisme og sociale forhold. Vi bør udveksle erfaringer, reelt tage ved lære af de skandinaviske landes positive resultater inden for skovforvaltning og desuden lade skovene indgå i vores strategier for udvikling af landdistrikterne. Der er ingen tvivl om, at mange medlemsstater alvorligt bør overveje, hvordan de vil forvalte skovene fremover.
Brandforebyggelse kræver, at landbruget opretholdes. Det bør give stof til eftertanke for den fælles landbrugspolitiks kritikere.
Borgerne i risikoområderne bør også informeres bedre. Sidst, men ikke mindst er det dog især vigtigt, at genplantningen af de ødelagte skovområder sker med omtanke, og at vi vælger arter, der et tilpasset områdets beskaffenhed og klima, og som er mere modstandsdygtige over for ild.
Man kan således kun glæde sig over, at den nye finansielle ramme for 2003-2006 udgjorde 61 millioner euro, hvoraf 9 millioner euro vil blive afsat til brandforebyggelse. Desuden vil vi i medfør af vores beføjelser som led i den fælles beslutningsprocedure blive inddraget i evalueringen af de gennemførte foranstaltninger i 2006.
Forhandlingerne har således været meget langvarige, men resultatet er vigtigt for Europa. Det er op til os at gå videre i denne retning, for det er, som kommissæren påpegede det, et område, der kræver en vedvarende indsats. 
Myller (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil også lykønske ordføreren med dette vigtige stykke arbejde. Skove er en vigtig naturressource, og det er helt afgørende, at de forvaltes på en bæredygtig måde, ikke kun af hensyn til den naturlige diversitet og den økologiske balance, men også af hensyn til vores økonomi og velfærd. Det er vigtigt at oprette en fælles database over skovenes tilstand og den miljøforurening, de trues af. På denne måde vil vi bedre kunne afværge truslerne og skabe en politik, der også vil værne om skovressourcer af høj kvalitet fremover.
Under Parlamentets debat blev forebyggelse af skovbrande føjet til den gruppe af aktiviteter, der skal finansieres under programmet ifølge Kommissionens forslag. Samtidig har Parlamentet også været villigt til at øge programmets finansiering som en del af det tværpolitiske kompromis. I den fælles holdning var Rådet stærkt imod begge disse punkter - både medtagelsen af brandforebyggende aktiviteter og en øget finansiering. Der har imidlertid været en klar tilnærmelse af synspunkterne under debatterne. Både Parlamentet og Kommissionen har arbejdet hårdt for at få Rådet til at tilnærme sig Parlamentets holdning.
Nu skal vi sørge for, at der er enighed helt frem til målstregen. Hvis Parlamentets tværpolitiske kompromis på nogen måde kommer i fare under morgendagens afstemning, vil hele planens gennemførelse komme i fare, så jeg håber, at de åndelige kræfter, som ordføreren påkaldte, vil være til stede i morgen under afstemningen.
Som en del af kompromiset vil programmet ophøre ved udgangen af 2006. Kommissionen skal stille et forslag om at fortsætte indsatsen for at beskytte skove imod luftforurening og andre fænomener, der svækker dem.
Vi skal ikke desto mindre huske på, hvor forskelligartede de europæiske skove er. Brandforebyggende aktiviteter skal gennemføres ved hjælp af regionale programmer for at løse de største problemer i de enkelte regioner og for at afpasse disse aktiviteter efter skovtype og klima. Det er også vigtigt at involvere regionens befolkning i disse programmer. Jeg mener derfor, at man i forbindelse med den fremtidige udarbejdelse af dette arbejdsprogram kraftigt skal fremhæve disse forhold, og jeg tror, at medlemsstaterne vil levere vigtige oplysninger, inden Kommissionen så stiller sit eget forslag for perioden efter 2006.
Bergaz Conesa (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne lykønske fru Redondo med den ændring, hun har lavet om skovene. Min gruppe og jeg vil bakke hende op, og jeg vil også gerne lykønske fru Wallström for hendes indlæg. Hun er altid så opmærksom på og interesseret i alle former for miljøproblemer, hvilket hun har vist i sine indlæg om den spanske stat og fordelingen af vandet.
Jeg er enig i hele betænkningen, og jeg synes, at stigningen på flere millioner til genopbygningen efter skovkatastroferne er meget betragtelig, men jeg synes også, at der er behov for demokratisk kontrol i alle landene i Middelhavsområdet, så Parlamentets investeringer i information, forebyggelse og skovrejsning reelt bliver til noget, for i modsat fald risikerer vi om nogle år at befinde os i samme situation med luftforurening, opvarmning af jorden og dårlig forvaltning fra medlemsstaternes side.
Der er blevet talt om diversiteten mellem skovene i hele EU, og vi synes derfor, at der bør væres en fælles skovpolitik for hele Europa. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, klimaændringer, hedebølge og miljøkriminalitet er alle fænomener, der var en medvirkende årsag til denne sommers katastrofer, og som bør bekæmpes på alle niveauer. Denne betænkning er et blandt mange forsøg herpå. I virkeligheden er det et beskedent forsøg, hvis man dømmer efter de beløb, der er på spil, som måske ikke berettiger de store politiske sværdslag, der er udkæmpet for at nå frem til det foreliggende kompromis. De Grønne er dog godt tilfredse med det kompromis, som vi langt om længe har indgået. Vi mener, at denne betænkning kunne have været færdigbehandlet for længst, og vi glæder os over, at programmet nu endelig kan iværksættes. Det kunne dog være trådt i kraft allerede i 2002.
Vi skal også erindre om, at de foranstaltninger, programmet indeholder, er overgangsforanstaltninger, og at det ville være hensigtsmæssigt, hvis de lande, der endnu ikke har gjort det, investerer i brandforebyggelse, inden bestemmelserne skal revideres i 2006. Vi håber, at Unionen finder en gylden middelvej ved næste ændring og kan skabe en ligevægt mellem de to nordlige medlemslande, der forsvarer subsidiariteten inden for skovbruget, og medlemsstaterne i Syd, der måske har tendens til at vende sig mod den europæiske pengekasse, så snart der opstår problemer.
Endelig henstiller vi til, at man inddrager biodiversiteten som et udvælgelseskriterium i disse projekter. For selv om det ofte kan være vanskeligt at redegøre for biodiversitetens betydning, er alle klar over, hvor vigtig den er, netop i forbindelse med skovbrug. Følgelig skal f.eks. genplantninger bidrage til at genskabe den biodiversitet i skoven, som blev forringet eller fuldstændig ødelagt under sommerens brande.
Ribeiro e Castro (UEN ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, jeg vil gerne benytte denne lejlighed til at udtrykke min glæde over, hvor langt vi er kommet i den interinstitutionelle dialog, og over det kompromis, som jeg tror vi har fundet. Vores gruppe har ligesom ved førstebehandlingen på det varmeste støttet de ændringsforslag, der er blevet stillet i Parlamentet, især af Encarnación Redondo Jiménez, som jeg takker for hendes indsats. Disse ændringsforslag har sigtet på centrale bestræbelser i det nye Forest Focus-program, nemlig, at der skal lægges passende vægt på forebyggelse af skovbrande, at budgetrammen skal være mere rummelig, og at der skal tages større hensyn til subsidiaritetsprincippet.
Vi har derfor støttet de fleste ændringsforslag, både Kommissionens og de andre forslag, som nogle medlemmer også fra min egen gruppe har stillet. Kompromiset ser godt ud og ligger i forlængelse af den debat, som vi havde her i februar under førstebehandlingen, ligesom det afspejler den øgede bevidsthed, der er blevet om disse ting siden katastrofen i sommer.
Jeg nøjes med at fremhæve nogle elementer i de beslutninger, som vi har vedtaget på det seneste. I september sagde Europa-Parlamentet, at det kræver, at EU inden for rammerne af forslaget til forordning om overvågning af skove skal have de samme økonomiske midler til rådighed som inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 2158/92 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande, bl.a. for at kunne finansiere passende brandforebyggelsestiltag, som f.eks. brandbælter, skovveje, adgangsfaciliteter og vandfaciliteter.
Igen i mødeperioden i oktober, da vi mobiliserede Solidaritetsfonden, blev dette punkt bekræftet. Jeg glæder mig derfor over, at Rådet og Kommissionen endelig har vist større lydhørhed over for Parlamentets stadige anmodninger og har imødekommet et stort ønske fra den europæiske offentlighed. 
Wachtmeister (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil først og fremmest takke fru Redondo Jiménez for hendes gode arbejde med Forest Focus.
Lad mig præcisere, at vi fuldt ud støtter den del af forordningen, som vedrører beskyttelse mod skovbrande. De nye dele i forordningen om overvågning af den biologiske mangfoldighed og om markedsstrategi anser jeg dog for at være et anliggende for de enkelte medlemslande. Skovproduktionen i det sydlige Spanien og nordlige Skandinavien kan ikke sidestilles. Finland og Sverige står tilsammen for 40 % af Europas skovproduktion, og det er rygraden i det største eksporterhverv i disse lande.
Sverige har love og forordninger vedrørende skovdrift, som i år fylder 100 år. De fleste skove er i dag certificerede, hvilket indebærer, at skovejerne selv har ansvaret for den biologiske mangfoldighed.
Ansvar på lokalt plan er bedst. EU kan ikke i dette spørgsmål styres fra Bruxelles alene. Medlemsstaternes nationale skovstrategier og love skal være overordnede, og den enkelte skovejer skal bestemme over sin ejendomsret. 
Roure (PSE ).
   - Hr. formand, som bekendt blev mange områder i Sydeuropa ramt af yderst alvorlige skovbrande i sommer. I forbindelse med sin beslutning om hedebølgens konsekvenser fra den 4. september i år vedtog Europa-Parlamentet med overvældende flertal et ændringsforslag stillet af min kollega, Gilles Savary, og 31 medlemmer af PSE-Gruppen, heriblandt mig selv, med krav om, at man på ny tildeler Unionen de samme økonomiske midler som i forordningen vedrørende beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brand, således at det bl.a. bliver muligt at finansiere passende anordninger til forebyggelse af skovbrande, herunder brandafskærmninger, brandbælter, tilkørsler og vandbassiner.
Tillad mig derfor at glæde mig over, at Rådet takket være vores ordfører, fru Redondo Jiménez', vedholdenhed endelig har anerkendt en del af vores argumenter. I morgen skal vi nemlig tage stilling til to ændringsforslag, som vi finder delvist acceptable. Vi kan således konstatere, at vi er nået et skridt videre i den rigtige retning. Men er det tilstrækkeligt? Skovbrandene burde være en politisk prioritet, et symbol på solidariteten mellem Nordeuropa og Sydeuropa. Jeg håber derfor inderligt, at man i forbindelse med Kommissionens evaluering i december 2005 vil behandle spørgsmålet om en selvstændig europæisk budgetpost til forebyggelse af skovbrande i nært samarbejde med alle berørte parter og især skovbrugssektoren.
Vi bør således uden nogen form for forbehold undersøge, om de valg, vi har foretaget i dag, ikke er sket på bekostning af en overordnet sikkerhedspolitik, som har vist sig at være yderst effektiv og et tydeligt tegn på EU's indsats i vores regioner.
Patakis (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, ændringen af betegnelsen "skovøkosystemer" til "skove" er et videnskabeligt tilbageskridt, da "skovøkosystem" er en mere videnskabelig betegnelse. Desuden kan et skovøkosystem ikke betegnes som sådan, bare fordi det har et areal på en halv hektar. Der er en hel mængde kriterier og betingelser, som skal være opfyldt, for at et område kan kaldes et skovøkosystem. Betænkningen omtaler heller ikke skovarealer med buske, hvor træerne udgør under 10 %. Mange millioner hektar skovøkosystemer i Grækenland, som nu er beskyttet af græsk lovgivning og udgør en grundlæggende beskyttet faktor, risikerer med regeringens seneste meddelelser om et lovforslag, som i det store hele bringer græsk lovgivning i overensstemmelse med det foreslåede direktiv, at blive genstand for kommerciel udnyttelse, hvilket vil få uoverskuelige konsekvenser for skovøkosystemet, for beskyttelsen mod jorderosion, tilbageholdelsen af vand, hindring af oversvømmelser og forbedring af grundvandsspejlet. 
Den såkaldte skovpolitik, som har været ført indtil nu - jeg bruger her Grækenland som et typisk dårligt eksempel - har ikke taget fat i de grundlæggende problemer i forbindelse med skovøkosystemerne, men har derimod bidraget til privatiseringen af skovene, som også har ført til det store antal ildspåsættelser, nu vi taler om brande. Og storkapitalen er pludselig kommet på banen med sin spekulation i økosystemer af stor udstrækning og betydning som f.eks. de fredede skove, ligesom der sker beslaglæggelser og ændringer i anvendelsen med det formål at øge spekulationen, idet skovene udnyttes til turistmæssige formål eller bebyggelse.
Der gives kun formelt udtryk for større interesse for skovøkosystemerne, mens almene politikker og økonomiske beslutninger i virkeligheden bliver hårdere og hårdere, med mere kvælende kontrol og med total ligegyldighed over for medlemsstaternes skovøkosystemers særlige egenskaber og faktiske behov, fordi man endnu en gang tjener storkapitalens spekulation. 
Kauppi (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil også takke fru Redondo Jiménez for hendes udmærkede arbejde med udarbejdelsen af betænkningen om Forest Focus-programmet. Det er glimrende, at EU tager dette vigtige skridt for at forbedre forholdene for vores skove og støtte en bedre og forskelligartet skovbrugspolitik i alle medlemsstaterne.
For de nordiske lande og specielt Finland har skove særlig stor betydning for fritiden og økonomien samt for naturbevaring. Skovene i EU's medlemsstater er meget forskellige på grund af f.eks. lokale naturlige forhold. Skovenes sociale betydning og den primære årsag til, at der er behov for dem, varierer også i de forskellige egne af Europa.
Sidste sommer så vi, hvilke omfattende ødelæggelser skovbrande kan forårsage. Jeg er glad for, at Parlamentet nu også har rettet opmærksomheden imod brandforebyggelse sideløbende med overvågningsaktiviteter. Jeg vil specielt støtte ændringsforslag 19, der handler om Den Stående Skovbrugskomités status. Efter min mening skal Den Stående Skovbrugskomité involveres i dette program og tage hensyn til koordineringen af skovbrugsspørgsmål på EU-plan. Den forestående udvidelse af EU vil også betyde, at koordineringen af skovbrugspolitikken skal forbedres. Der er store forskelle mellem de nuværende og de nye medlemsstater, for så vidt angår ejendomsstrukturen for skove, og f.eks. i forbindelse med fremme af privat skovbrug kunne vi finner være aktive og tilbyde ekspertbistand til landene i Central- og Østeuropa på baggrund af vores erfaring. Jeg glæder mig også over ændringsforslag 4, hvor skovenes multifunktionelle rolle fremhæves. Det er vigtigt på samme måde som ændringsforslag 15 vedrørende overholdelse af subsidiaritetsprincippet, fordi begge forslag fremhæver forskellene mellem skove og vores regionale og klimatiske betingelser.
Ordningen støtter ganske rigtigt de nationale skovbrugspolitikker under hensyntagen til de særlige økologiske forhold i regionerne i EU's yderste periferi. Fremover skal vi understrege den store betydning af de nationale foranstaltninger samt reglerne vedrørende skovforvaltning. Efter min mening skal indførelsen af normer og bestemmelser vedrørende forvaltningen af skove fremover falde ind under den enkelte medlemsstats beslutningsbeføjelser. I denne henseende støtter jeg også synspunktet fra min kollega, Peder Wachtmeister, om, at en bæredygtig udnyttelse af skovene samt beslutningstagningen i skovbrugsanliggender først og fremmest er skovejerens ansvar. 
Lage (PSE ).
   - Hr. formand, ærede medlemmer, fru kommissær, skovene udgør en uvurderlig og uerstattelig naturarv for menneskeheden og alle levende væsner. At beskytte og bevare dem er helt afgørende for vores overlevelse. Vi er alle bekendt med, hvor vigtige skovene er for jordklodens ligevægt, for biodiversiteten og for de økonomiske aktiviteter, og hvilke æstetiske og miljømæssige værdier de rummer.
Europa er bekymret over skovenes fremtid og bør gå i spidsen med beskyttelsen af sine skovområder, både i Middelhavsområdet og i Nordeuropa, eftersom skovenes problemer ikke kender grænser. Forest Focus-forordningen har under udnyttelse af erfaringerne med de to foregående forordninger til formål at indføre en langtidsovervågningsordning til vurdering af skovenes økosystemer i EU.
Forordningen indeholder desuden store ambitioner om at sætte ind på områder som forurening, klimaændringer, biodiversitet, naturressourcer og jordbund. Det er alt sammen meget godt, men den havde imidlertid to svage punkter. Det første var en alt for beskåret bevillingsramme til så store ambitioner, hvilket det opnåede kompromis kun har forbedret en smule på. Det andet svage punkt bestod i, at foranstaltningerne til forebyggelse af skovbrande var fjernet, så de i stedet blev henvist til programmerne for udvikling af landdistrikterne. At "brandforebyggelse" er genindført, beroliger os dog, og der er der også tale om et klart fremskridt.
Vi var således ikke tilfredse med Kommissionens løfte om, at den i forbindelse med fremlæggelsen af meddelelsen om skovbrugsstrategien, hvilket skal ske inden årets udgang, også inkluderer et forslag om planer for beskyttelse af skovene mod brande. Jeg tror, hr. formand, ærede medlemmer, fru kommissær, at man forstår vores særlige bekymring, hvad angår skovbrande. Vi har nemlig stadig i tydelig erindring de enorme brande, der i sommer ikke mindst i Portugal trak et spor af ødelæggelse efter sig, og som ikke så let forsvinder fra hverken hukommelsen eller landskabet. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, skovbrande er vitterlig en svøbe, der hvert år ødelægger tusinder af hektar skov i EU, især i de sydeuropæiske lande. Som bekendt har det også været tilfældet i år, hvor ødelæggelserne fik et særligt tragisk omfang i de sydeuropæiske lande og ikke mindst i Portugal, hvor 20 mennesker omkom, og 45.000 mistede deres levebrød, og hvor man har beregnet, at mere end 11 % af skovarealet gik op i flammer, med i alt mere end 1,3 milliarder euro i direkte skader.
Denne katastrofe er en klar illustration af, hvor nødvendigt det er, at EU støtter foranstaltninger til bekæmpelse af skovbrande, ikke mindst i form af forebyggelse. Det var da også det, som Europa-Parlamentets store flertal vedtog i sin beslutning den 4. september 2003 om konsekvenserne af den ekstremt varme sommer, da det ikke blot anmodede om øgede midler til Forest Focus-programmet, men også om, at det skulle have de samme økonomiske midler til rådighed som inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 2158/92, der udløb 31. december 2002.
Jeg vil også gerne minde om, at ikke alle de brandforebyggelsesforanstaltninger, der er indeholdt i denne forordning, er dækket af de skovrelaterede aktioner, der skal iværksættes ifølge den nylige forordning nr. 1999/1257 om udvikling af landdistrikterne. Det er jo vigtigt, at der er kontinuitet i forebyggelsesforanstaltningerne, og den aktuelle situation gør, at det er endnu mere påtrængende. Ordføreren insisterer med fuld ret på, at ændringsforslagene fra førstebehandlingen om forebyggelse igen medtages, selv om de dengang blev afvist af Rådet. Hun anmoder også om, at midlerne til finansiering af Forest Focus-programmet øges. Det er positive forslag, som Parlamentet igen bør vedtage, og som jeg støtter, hvorfor jeg beklager, at det endelig kompromis ikke medtager alle disse forslag i deres helhed. Jeg mener, at nødvendigheden af at bevare skovene og den højrisikosituation, som mange europæiske skovområder befinder sig i, fordrer, at Rådet accepterer disse ændringsforslag, som Parlamentet stiller om forebyggelse og finansiering. 
Folias (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne indlede med at rose fru Redondo for det arbejde og den indsats, hun har gjort, og for den iver, hvormed hun har argumenteret for det, som er indlysende.
Intet fornuftigt menneske vil benægte, at skovene er uvurderlige. De har både miljømæssig, klimatisk, sundhedsmæssig, økonomisk, social, kulturel samt endog historisk værdi. Når man har noget uvurderligt, man skal passe på, er det uacceptabelt at gå på kompromis med den økonomiske dimension af beskyttelsen og de foranstaltninger, man træffer. Jeg kan fortælle, at de gamle grækere for over 5000 år siden overlod pasningen af skovene til guder, mens vi går på kompromis om, hvor mange penge vi skal afsætte - flere eller færre - for at redde og bevare denne uvurderlige skat, som Gud har givet os. 
Under alle omstændigheder er vi imidlertid nødt til at foretage en effektiv registrering af både skovenes tilstand og af de oplysninger, som vi må have for at kunne finde årsagerne til brandene. Vi er nødt til at tage fat om roden og bekæmpe årsagerne, hvis vi skal redde skovene. Vi er nødt til at gøre en indsats for at øge borgernes bevidsthed om, hvordan man behandler og benytter skovene. Vi er nødt til at indføre foranstaltninger, som hindrer brande i at opstå og hindrer dem i at brede sig, når de opstår. Vi er nødt til at holde opsyn med skovene, og vi må være klar over, at skovbrande ikke adlyder Schengen-forordningen. De krydser grænser uden kontrol, og brandene selv har ingen grænser. Derfor er vi nødt til at have et meget snævert og meget effektivt samarbejde mellem landene i EU og dem udenfor og hjælpe hinanden til det bedst mulige resultat. 
Piscarreta (PPE-DE ).
   - Hr. formand, efter de forfærdelige brande, der hærgede Portugal i sommer, og som lagde mere end 10 % af landets areal øde, er det blevet endnu mere tydeligt, at en stor del af katastrofen kunne være undgået med en mere effektiv forebyggelse. Det får en til at erindre det gamle mundheld om, at det er bedre at forebygge end at helbrede. Under sit besøg i de ramte områder gjorde kommissær Michel Barnier da også denne konstatering til sin. Det står mere end klart, at der er behov for redskaber til ikke blot at overvåge, men især at forebygge, at skovenes tilstand ikke forværres. Kun en undersøgelse af årsager og virkninger kan sætte os i stand til effektivt at bekæmpe skovbrandene. Forebyggelsesforanstaltningerne sigter derfor på at begrænse brandenes omfang, bekæmpe brandårsagerne og gennemføre overvågning af skovene. EU kan ikke nøjes med at overvåge brandene og gribe ind, efter at katastrofen er sket. Der må iværksættes en egentlig forebyggelsespolitik. Det drejer sig imidlertid ikke om at påtvinge Portugal uønskede foranstaltninger, men om at iværksætte konkrete og virkningsfulde aktioner, der kan indgå i den nationale skovstrategi, der er ved at blive udformet.
Jeg mener derfor, at forebyggelse bør indgå som en integreret del af Forest Focus-programmet, uanset at der findes en forordning om udvikling af landdistrikterne. Når det drejer sig om et så vigtigt spørgsmål som skovene, en af Europas rigdomme, kan man ikke tillade sig at ville spare nogle småpenge. Jeg har derfor med henblik på finansieringen af disse forebyggelsesforanstaltninger gjort mig til talsmand for, at midlerne i EU's samlede budget skal øges i de finansielle overslag frem til 2006. Forebyggende foranstaltninger vil kun have den nødvendige effektivitet, hvis de får tilført tilstrækkelige finansielle midler.
Endelig vil jeg ikke slutte dette indlæg uden at takke ordføreren, Encarnación Redondo Jiménez, for den forståelse, hvormed hun har behandlet denne for Portugal så følsomme sag. 
Wallström,
   Hr. formand, jeg vil gerne takke de ærede medlemmer for deres interessante og vigtige kommentarer. Hr. Folias, De har helt ret i, at vi ikke må overlade ansvaret for skovene til guderne. Det illustreres ved denne sommers begivenheder - med de voldsomme skovbrande i bl.a. Portugal. Jeg kan naturligvis se forbindelsen med klimaændring, hvor jeg gætter på, at guderne græder over det, vi gør mod vores planet og klima.
Der er brug for enighed ved andenbehandlingen for at sikre kontinuitet i de foranstaltninger, som er blevet truffet over en periode på over 15 år. Et tab på et år på overvågningen af effekterne af skovbrande og luftforurening ville naturligvis være ensbetydende med et informationshul, der først kan udfyldes efter adskillige års yderligere bestræbelser. Det skal undgås. Et kompromis ville give Europa-Kommissionen tid til - sammen med medlemsstaterne og eventuelle interesserede - at overveje, hvordan risikoen for skovbrande kan minimeres, og hvordan mulighederne for forebyggelsesforanstaltningerne forbedres på den mest hensigtsmæssige måde efter 2006. Jeg vil gerne i den henseende tilskynde parlamentsmedlemmerne til at støtte kompromisforslaget, der tilstræber bred enighed. Jeg vil gerne endnu en gang takke både ordføreren og samtlige medlemmer. 
Formanden.
   - Tak, fru kommissær.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (Α5-0335/2003) af Maaten for Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kvaliteten af badevand (KOM(2002) 581 - C5-0508/2002 - 2002/0254(COD)). 
Wallström,
    Hr. formand, i kraft af det varme sommervejr i hele Europa har badestederne været besøgt af turister og lokale, der nyder at bade i rent vand. Desværre er der risici forbundet med at bade i naturlige vandressourcer.
Badevand kan være forurenet af bakterier fra husholdningerne, hoteller og måske kontorbygninger. Landbruget kan også være en kilde til forurening, og kreaturer og husdyrbestande kan forurene floder og søer. Som følge heraf risikerer de badende at pådrage sig mave-tarmkatar, øre- eller øjeninfektioner eller endog alvorligere sygdomme.
For at reducere de risici, der er forbundet med badning, blev der indført et badevandsdirektiv i 1976. Dette direktiv har været særdeles vellykket, og i dag overholder næsten 95 % af Europas badevand kvalitetsstandarderne i direktivet i modsætning til kun 60 % for 10 år siden. Vi skal imidlertid stadig se fremad.
Det nuværende badevandsdirektiv er baseret på sundheds- og hygiejnestandarder fra 1960'erne, og disse er siden blevet udviklet. De sociale standarder er også ændret, og i dag er offentlighedens viden og engagement hjørnestenen for god forvaltning. Den lovgivningsmæssige fremgangsmåde, der var central for 1976-direktivet, er umoderne, da det kun er baseret på overvågning og måling, ikke på proaktiv og sund forvaltning af badevandet.
Dette er kun få af årsagerne til, at Kommissionen arrangerede den lange og grundige høring af offentligheden og interesserede parter og fremkom med et nyt forslag til badevandsdirektiv, der tilstræber et fælles og sammenligneligt beskyttelsesniveau for alle vandressourcer i EU og alle badende, det være sig på store turiststeder eller traditionelle lokale badesteder.
Dette nye forslag støtter begrebet med badestrandsforvaltning og orientering af og deltagelse for offentligheden, men fremfor alt står det for strengere sundhedsstandarder, der gør, at vores børn vil kunne bade i sundere vand, hvilket reducerer risiciene for sygdomme i forbindelse med badning. 
Maaten (ELDR ),
   Hr. formand, som kommissæren ganske rigtigt sagde, er det nuværende badevandsdirektiv fra 1976 forældet. Det er et stift direktiv, der bygger på forældede data. Vi må imidlertid indrømme, at dette gamle direktiv er populært blandt europæerne, ligesom kommissæren med rette påpegede, at det har været succesrigt.
Det er helt klart takket være dette gamle direktiv, at meget af det badevand, der var forurenet for ikke så længe siden, nu er langt renere. Kommissionens forslag om en revision er mere fleksibelt. Det tager stivheden ud af det nuværende direktiv, hvilket er et fremskridt. Af de 19 parametre, der var påkrævet for måling i henhold til det gamle direktiv, er der kun to tilbage, hvilket faktisk er tilstrækkeligt til at sikre det ønskede resultat.
Siden 1976 - det vil sige inden Europa-Parlamentet første gang blev direkte valgt - har vores mening om miljøet, men også om emner som subsidiaritet selvfølgelig ændret sig grundlæggende. Vi skal derfor sætte spørgsmålstegn ved, om EU skal bestemme kvaliteten af badevandet, om EU er bedre rustet end medlemsstaterne til at gøre dette, og om der er grænseoverskridende virkninger.
Under de indledende drøftelser i Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik satte jeg spørgsmålstegn ved disse aspekter, og jeg må sige, at Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik svarede ja til alle disse spørgsmål og bekræftede, at det er nødvendigt at bevare og forbedre et sådant direktiv. Det er min egen gruppe ikke enig i, og den har derfor stillet et ændringsforslag. Under alle omstændigheder tvinger det os til at revidere dette subsidiaritetsspørgsmål. Udvalget var også selv noget forvirret. I direktivet henvises der trods alt til turismens interesser, men det berører også et direktiv om det indre marked, skønt vi, som alle ved, her står med et direktiv, der faktisk skulle beskytte folkesundheden. Direktivets retsgrundlag er imidlertid miljøet. Der er kort sagt forvirring hele vejen rundt. Jeg spekulerer på, om vi ikke kun beholder dette direktiv, fordi det allerede findes og ikke på grund af et reelt behov.
Information er afgørende. Jeg er slet ikke i tvivl om, at der ligger en vigtig europæisk opgave i at beskytte forbrugerne og give de badende og brugerne af badevand lettere adgang til informationer. Det kan gøres via internettet, men selv har jeg ikke altid min bærbare med mig på stranden, så der er fortsat brug for alternativer for at gøre det klart for de badende, om vandet er rent eller ej. I denne forbindelse synes jeg, at forslaget fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik om brugen af smiley-symboler er glimrende. Der skal være tale om ajourførte oplysninger, det vil sige ikke informationer fra sidste år, men aktuelle oplysninger, der opdateres hver uge, da det faktisk vil være til nogen gavn for de badende.
Oplysningerne skal være tilgængelige for alle. Vi kan kopiere eksemplet med det blå flag. Skønt det ikke er et EU-initiativ, er det ikke desto mindre et velkendt, populært og effektivt system. Ulempen ved det blå flag er den, at det kun introduceres efter en ansøgning, og at det derfor ikke findes på de badesteder, hvor man bevidst har valgt ikke at ansøge om det. Endvidere koster det blå flag penge.
Spørgsmålet er, om kvaliteten af badevand vil blive bedre udelukkende på grund af disse forbedrede oplysninger. Tag nu det blå flag som eksempel, og se, hvordan badestederne bringes ud af fatning, når de mister deres blå flag. Ville det ikke have en bedre virkning end en konstant stramning af normerne? Efter min mening er de foreslåede højere normer alligevel forholdsvis usikre. Både EU's egen videnskabelige komité og Verdenssundhedsorganisationen mener, at det faktisk er umuligt at opstille videnskabelige normer på internationalt plan på grund af de enorme nationale forskelle. Følgelig er de højere normer noget tvivlsomme.
Jeg har først og fremmest ondt af de regeringer, der siger, at de går ind for højere normer, så længe de ikke selv behøver at overholde dem. Jeg kan forstå, at det også er et argument, der høres fra forskellige sider i Rådet. Det finder jeg forkert. Hvis de siger, at de ønsker strengere normer, så er det fint med mig. Men så skal de selvfølgelig også overholde dem. Sådanne strengere normer betyder f.eks., at 30 % af det badevand, der fortsat skønnes at være godt i Det Forenede Kongerige eller Nederlandene, så vil være dårligt. Hvad vil Kommissionen så gøre? Kommer vi til at drukne i overtrædelsesprocedurer? Skal vi lukke strandene? Er det ikke mere sandsynligt, at vi risikerer, at sådanne strande ikke længere vil blive udpeget som badesteder, men at folk fortsat bader der?
Den offentlige sundhedseffekt nås således ved at fastsætte højere normer. På dette område havde vi også foretrukket en cost-benefit-analyse fra Kommissionens side. Hvor er f.eks. alle de syge turister, som disse højere normer baseres på? Ifølge videnskabsmændene skulle der være syge turister, men vi har ikke så meget som set skyggen af dem. Spørgsmålet er, om vi har fundet løsningen på et problem, eller om vi har skabt et problem til en løsning, som har været der hele tiden. Det henstår naturligvis i det uvisse, om de nye medlemsstater kan leve op til disse gamle normer for slet ikke at tale om de nye.
Endelig vil jeg gerne sige, at jeg er glad for kompromisforslaget fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik. Det resulterer i bedre informationer til de badende og andre fritidsbrugere, bedre badevandskvalitet samt en deregulering og en mere enkel lovgivning. Sammen med de forbedringer, som Kommissionen har introduceret, mener jeg, at vi alt i alt vil ende med en forbedret lovgivning, naturligvis under forudsætning af, at EU skal lovgive på dette område.
Schleicher, Ursula (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, badevandet får bølgerne til at gå højt! Med 1976 som indeksår udarbejder Kommissionen hvert år ved sommerens begyndelse en badevandsoversigt. Disse oplysninger tages ikke kun til efterretning af mange borgere i hele Europa, men der registreres imidlertid også mere end 2 millioner besøgende på de relevante internetsider. Det ligger fast, at badevandet er blevet væsentligt renere i hele Europa i denne periode. Til trods for syndflodsagtige nedbørsmængder og oversvømmelser i 2002 opfyldte hele 98,5 % af Europas kystvande direktivets bestemmelser. Af flere årsager er det hensigtsmæssigt at revidere et direktiv efter mere end et kvart århundrede. Videnskabelig og teknisk viden har udviklet sig hastigt, og erfaringerne fra op til 26 års praktisk anvendelse – afhængig af EU-medlemskabets varighed - bør indgå i en revision, vandrammedirektivet bør være på linje med badevandsdirektivet, beskyttelsen af de badendes sundhed bør forbedres yderligere, og endelig er det værd at stræbe efter en forenkling af de eksisterende love.
Min gruppe deler Kommissionens opfattelse af, at badevandskvaliteten skal forbedres. Badning er en fornuftig fritidsbeskæftigelse, men også anvendelsen af badevandet til turistformål bør fremmes i alle vores medlemsstater. Mange års erfaring viser, at fækale stoffer udgør den største trussel mod den menneskelige sundhed ved badning, og at disse stoffer havner i badevandet via utilstrækkelig renset spildevand eller fra kvæghold. Med den nye bestemmelse skal de parametre, der skal måles, reduceres fra 19 til to. Enterokokker i mave-tarm-kanalen og E. coli regnes for at være iøjnefaldende indikatorer, og indholdet i disse to standarder skal skærpes betydeligt. Kemiske parametre spiller derimod ingen rolle, og de er desuden reguleret i andre direktiver og skal derfor ikke længere måles. Prøvetagningshyppigheden skal sættes ned, hvis der inden for tre år kontinuerligt er blevet registreret en god vandkvalitet. Et badevandsområdes vandkvalitet skal registreres på grundlag af udviklingen i de forløbne tre år og ikke længere på basis af et år, således at enkeltstående hændelser - som f.eks. dårlige vejrforhold - får mindre betydning. Disse faktorer ville også reducere de omkostninger, der er forbundet med anvendelsen af direktivet i medlemsstaterne.
For vores gruppe er det ligeledes vigtigt, at der stilles forbedrede informationer om vandkvaliteten i udsigt, som også skal udsendes via medierne og internettet i større omfang end i dag. Med det for øje støtter vi Kommissionens målsætning og også de foreliggende ændringsforslag hertil. Imidlertid er det meningen, at vores ændringsforslag skal konkretisere og forenkle og for alt i verden ikke øge omkostningerne yderligere. Vi ønsker altså ikke at inddrage fritidsaktiviteterne, og kravene til foranstaltningerne er efter vores opfattelse lige så overdrevet som de nyligt indførte badevandsprofiler. For så vidt disse foranstaltninger og vandrammedirektivet kan passes ind i hinanden, tjener de en forenkling, ellers skal der efter vores gruppes mening tages hensyn til lokale og regionale forhold og en fleksibel håndtering heraf i henhold til subsidiaritetsprincippet. Nogle af Kommissionens forslag er til dels allerede i strid med disse aspekter, og det gælder i endnu højere grad for nogle ændringsforslag, som Miljøudvalget har stillet, og derfor vil vi stemme imod disse punkter. Jeg anser det for at være vigtigt, at alle stater har samlet mange erfaringer, og jeg mener ikke, at vi bør forsøge at opfinde den dybe tallerken igen.
Lund (PSE ).
    Hr. formand, først vil jeg gerne sige tak til hr. Maaten for et godt samarbejde om sagen. Jeg vil også gerne sige tak til Kommissionen, som jeg synes har spillet ud med et meget afbalanceret forslag til nyt badevandsdirektiv, som tager højde for den udvikling, der er sket i de sidste 26 år. Begrænsningen i antallet af parametre synes jeg er rigtig, og jeg synes også, at man har fundet de rigtige grænseværdier for bakterieindhold.
Jeg mener også, at vi i udvalget har vedtaget nogle forbedringer, og jeg vil gerne pege på nogle få af dem. Vi har sikret en god sammenhæng med vandrammedirektivet, og frem for alt har vi sikret en god og forståelig information af borgerne og af de badende i forhold til badevandets kvalitet, uden at vi løber ind i en uoverskuelig flagpark på vore strande. Jeg mener også, at det er rigtigt at få andre fritidsaktiviteter som windsurfing o.l. med i direktivet. Der er sket meget i de 26 år, siden man fik det første badevandsdirektiv. Jeg synes, at det er kommet med på en måde og med et regelsæt, som bliver til at administrere for de enkelte medlemsstater.
Det sidste, jeg vil fremhæve, er, at vi i udvalget med flertal nåede frem til, at det skal være badestrande eller badevand, hvor der er et stort antal badende, og d.v.s. altså også her en støtte til Kommissionens afgrænsning af, hvad det er for noget badevand, vi taler om. Jeg mener igen, at det er en regel, som de nationale myndigheder kan administrere på en fornuftig måde.
Jeg vil gerne advare mod to af de ændringsforslag, der er stillet. Det ene er ændringsforslag 19 om kortvarig forurening. Det er et forslag, som vil betyde, at myndighederne nu kan se bort fra vandprøver, selv om de viser forurening og sundhedsfare, hvis de samme myndigheder blot vælger at karakterisere forureningen som kortvarig. Ordningen vil betyde, at de badende risikerer at få oplysning om, at det pågældende badevand af god kvalitet eller af udmærket kvalitet, altså selv om vandet i virkeligheden er forurenet. Det er en forringelse af direktivet, og jeg håber ikke, at forslaget bliver vedtaget. Jeg forstår, at det bl.a. er et skotsk problem, og hvis der er problemer på nogle skotske strande, så synes jeg, at man skulle løse dem i Skotland i stedet for at udbrede svækkelsen af badevandskvaliteten til hele Europa.
Det andet forslag, jeg vil pege på, er ændringsforslag 76 om definition af badevand. Det er en definition, som vil indebære, at myndighederne dagligt skal ud for at tælle antallet af badende på strandene. Der skal være flere end hundrede badende om dagen i mindst 20 dage om året. Jeg synes, at det skal forkastes af flere grunde. For det første er det en alt for detaljeret styring af medlemsstaterne, der er helt i strid med subsidiaritetsprincippet. For det andet vil det efter min opfattelse være praktisk umuligt at administrere. Hvem i alverden skulle tælle de badende hver dag ude på de europæiske strande. Jeg vil sige, at hvis det forslag bliver vedtaget, bliver vi simpelthen til grin i hele Europa. 
De Roo (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, kvaliteten af badevandet er blevet bedre. Vandet er bedre og renere i Nederlandene og i resten af Europa. Vi sidder nu med et nyt badevandsdirektiv med mindre bureaukrati, med kun to parametre tilbage, men med strengere normer, hvilket skal bifaldes. Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik har fundet frem til nogle fornuftige kompromisforslag. Ordføreren, hr. Maaten, har hele tiden ønsket at afskaffe dette direktiv. Heldigvis står De Liberale alene med dette synspunkt. Europa er mere end et marked og en valuta. Nederlandene skal gøre en indsats for at overholde både det gamle og det nye direktiv og skride til handling i stedet for at beklage sig. Takket være det varmere klima vil der blive flere badegæster og opstå nye former for rekreativ anvendelse af vandområder. Ændringsforslagene fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik er gode bortset fra ændringsforslag 19. Af hensyn til nogle få hundrede skotske får er der et kæmpe smuthul i lovgivningen. Intensivt landbrug i Nederlandene lider også under sygdomsspredning i forbindelse med kraftig regn. I Nederlandene blev køerne syge, og der blev truffet foranstaltninger. Det bør være vores svar i stedet for et kæmpe smuthul i det, der også er en fornuftig lovgivning.
Blokland (EDD ).
   - Hr. formand, det er det helt rigtige tidspunkt at diskutere Kommissionens forslag på. I det gamle direktiv blev der taget hensyn til forureningsniveauer, der heldigvis ikke findes længere. 90-95 % af badevandet overholder normerne. Det er på tide, at vi hæver overliggeren et par centimeter og søger nye udfordringer. Jeg går derfor ind for en stramning af normerne, og jeg støtter ikke ordførerens forslag om at slække på dem. Selv med disse nye normer er det hver tyvende badegæst, der bliver syg, så der er bestemt ikke tale om, at de er for høje.
Kommissionens forslag indeholder også mindre vellykkede elementer, heriblandt definitionen på badevand. Vand bliver til badevand, når der er et stort antal badende i det. Det er ikke klart, hvad der forstås ved et stort antal badende. De spanske kyster oversvømmes af titusindvis af badende, mens de finske søer kun har nogle få gæster. Alligevel bør begge dele falde ind under definitionens anvendelsesområde. Måske vil kommissæren være så venlig at forklare, hvordan det gøres i praksis.
Man skal fortsat være opmærksom på, hvordan offentligheden skal informeres. Kommissionens website er et udmærket initiativ, men hvem tager computeren med på stranden? Derfor er opsætningen af informationstavler på relevante steder den bedste løsning - omend den er noget arbejdsintensiv, for så vidt angår opdatering - fordi informationerne på denne måde vil nå ud til det største antal badende.
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
   - Hr. formand, først vil jeg på det varmeste lykønske ordføreren med konklusionen i hans begrundelse.
Han erklærer nemlig, at en proaktiv vandpolitik har en positiv effekt på de ferierendes velbefindende, og jeg er helt enig. Han knytter det også sammen med bedre informationsformidling til de ferierende. Jeg synes helt sikkert, at direktivet bør revideres på dette område.
Når jeg tænker tilbage, erindrer jeg imidlertid, at der fortsat er problemer med det gamle badevandsdirektiv. Jeg husker stadig de natlige forhandlinger i det hollandske underhus, da vi diskuterede indførelsen af det daværende direktiv. Det skal siges, at Kommissionen fortsat har verserende overtrædelsesprocedurer imod Nederlandene, fordi kvaliteten af vores badevand ikke lever op til normerne.
Der er også store forskelle i Europa. I Nederlandene er der udpeget 557 indre badevandsområder, mens der kun er 11 i Storbritannien. I Irland er der ni og i Grækenland fire. Nu skærpes kvalitetskravene - jeg har intet imod bedre kvalitet - og Parlamentet vil gerne udvide direktivets anvendelsesområde til at omfatte alle former for fritidsaktiviteter. Hvis vi ønsker at beskytte alle ferierende, der indtager vand på EU-plan, mener jeg imidlertid, at vi går for langt, selv om jeg gerne vil give disse turister, ferierende, badende den allerbedste kvalitet.
Med disse højere normer tror jeg, at mange af vores badevandsområder ikke længere vil få prædikatet badevand - i hvert fald ikke i Nederlandene. Jeg synes derfor, at vi skal se grundigt på ændringsforslagene én gang mere og spørge os selv, hvad vi helt præcist står til at vinde med dem. Tingene skal forbedres, og vi har brug for bedre information og en mere effektiv lovgivning, men jeg finder det for vidtgående at indføre højere normer på nuværende tidspunkt i lyset af de verserende overtrædelsesprocedurer. 
Myller (PSE ).
   - Hr. formand, som det allerede er blevet sagt, vil Kommissionens forslag til et direktiv om kvaliteten af badevand være en forbedring af den nuværende situation, men der er stadig problemer forbundet med det. Det er fortsat et spørgsmål, hvordan vi skal tage hensyn til det faktum, at badevandsområder og badefaciliteter varierer fra en europæisk region til en anden.
I Kommissionens forslag falder et badested ind under direktivets anvendelsesområde, når det besøges af et stort antal badende. Det er allerede blevet sagt, at det er ganske svært præcist at definere, hvad der forstås ved et stort antal. Er der talte om et stort antal, når der er mange mennesker, eller når der f.eks. er 20 kilometer strand pr. indbygger og offentlig adgang? Og hvordan definerer vi et badested og sikrer os, at varetagelsen af vandkvalitetsmålinger ikke bliver for bureaukratisk? Min ven Torben Lund fandt det absurd med et forslag, der definerer et badested efter antallet af badende, og i henhold til hvilket myndighederne skal definere det som et badested. Jeg finder det lige så absurd, at Kommissionen slæber Finland for retten, fordi man ikke har foretaget målinger af en strand, som alle ved er ren, og hvor vandkvaliteten tilmed er kendt for at være fremragende, blot fordi disse problemer er knyttet til definitionen på et badested.
Jeg håber, at denne form for fleksibilitet tilføres direktivet på den rigtige måde, men samtidig håber jeg, at der i direktivet også tages ordentligt hensyn til de sundhedsmæssige spørgsmål, der vedrører Europas borgere.
Bernié (EDD ).
   - Hr. formand, hvad er godt badevand, og hvem skal afgøre det? Det er spørgsmål, man stiller sig selv på baggrund af hr. Maatens betænkning om forslag til direktiv om kvaliteten af badevand.
Skal Europa lovgive på området og på hvilket grundlag, eftersom hverken den offentlige sundhed eller turismen udgør fællesskabskompetencer, men fortsat hører under medlemsstaternes beføjelser? Det eneste positive moment er efter min opfattelse, at man kan sikre bedre information af offentligheden. Men hvorfor skærpe de mikrobiologiske grænseværdier uden at opstille en eneste grænseværdi for den kemiske kvalitet? Det er også vigtigt at understrege, hvor vanskeligt det er at spore samtlige forureningskilder, især i flodmundingsmiljøer, der ligger ved udløbet af opsamlingsbassiner for et meget stort område drænet af floder.
Hvorfor udvide direktivets anvendelsesområde til sejlsport og andre fritidsaktiviteter på havet? Vil man med tiden forbyde surfing, windsurfing, kajaksejlads eller roning, fordi vandet er uegnet til badning? Disse aktiviteter udføres i øvrigt ofte andre steder end i områder med badevand og uden for badesæsonen. Hvorfor centralisere de indhentede data på Kommissionens websted? Det forekommer dyrt og unyttigt. Hvem tager sin computer med på ferie for at kunne undersøge, om man kan bade i mikrobiologisk sikkerhed? De lokale radiostationer og traditionelle opslag, som let kan ajourføres, er efter min opfattelse absolut tilstrækkelige til at informere den brede offentlighed.
Endelig er det på grænsen til det latterlige at definere en strand som et sted, der sædvanligvis besøges af over 100 badende mindst 25 dage i løbet af badesæsonen. Hvem skal tælle dem? Som sædvanligt er der ingen, der bekymrer sig om omkostningerne ved disse foranstaltninger og de omfattende økonomiske konsekvenser af et eventuelt badeforbud. Det er ikke direktivets formål at definere, hvornår der skal indføres badeforbud. Denne afgørelse bør udelukkende henhøre under medlemsstaterne. Bølgerne kommer til at gå højt, hvis man ikke overholder nærhedsprincippet, især fordi WHO netop har offentliggjort en praktisk vejledning om badevand, der kan tjene som reference for medlemsstaterne. Vi støtter derfor forslaget om at forkaste direktivforslaget. 
Bowis (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne lykønske ordføreren og skyggeordføreren med deres arbejde på dette fornuftige og velkomne forslag. Vi bør huske på, at det er et badevandsdirektiv. Det er ikke et rekreativt direktiv, hvorfor vi ikke bør vove os ud, hvor vi ikke kan bunde. Vi bør i stedet starte ved udgangspunktet - et badevandsdirektiv.
Det er også korrekt, at vi ser på sæsonbadning og ikke forsøger at dække hele året. Vi bør se på steder, hvor der rent faktisk bades, og hvor det er medlemsstatens hensigt. Det er fornuftigt at forenkle de to centrale test vedrørende folkesundheden - for mave-tarmkatar og E. coli. Det er også vigtigt, at der er fleksibilitet, hvor der sker midlertidig og atypisk forurening. Det er en af udvalgets forbedringer.
Vi skal også sørge for at være opmærksomme på cost-benefit-analysen, da der er tale om ret store summer - udgiften for mit land ville være 8,8 milliarder euro, skønt det er over 25 år.
Vi bør huske på, at det er vigtigt at underrette offentligheden, hvis vi skal have offentlighedens tillid, og det blå flag har vundet den tillid. Vi skal være omhyggelige med ikke at ødelægge den. Det glæder mig, at vi ikke har gået efter de mangefarvede flag. Jeg går ud fra, at vi nu ser glade ansigter. Hvis vi ender med, at fru Wällstrom med et glad, smilende ansigt ser på Brighton strand, er jeg sikker på, at det bliver en velsignelse for menneskeheden, men det skal stå ved siden af det blå flag.
Endelig vedrører spørgsmålet om radioaktivitet måske ikke denne foranstaltning, som et af ændringsforslagene antyder. Der er trods alt sten med naturlig radioaktivitet tæt på strandene, og vi ønsker ikke, at alle skal svømme med en Geiger-tæller i badebukserne eller for den sags skyld med badebukser, der bliver sorte, hvis de udsættes for radioaktivitet! 
Stihler (PSE ).
   - Jeg vil gerne fokusere på et vigtigt ændringsforslag, som er blevet nævnt under forhandlingen, nemlig ændringsforslag 19 om overensstemmelse og kontrol med kortvarig kontaminering. Det er især vigtigt for mig som skotsk repræsentant i Parlamentet.
I det sydvestlige Skotland er floderne i Irvine Valley og Aire Valley særligt følsomme, når det regner kraftigt - f.eks. under pludselig stærk oversvømmelse i sommermånederne - og det er vanskeligt at overholde de mikrobiologiske standarder for god kvalitet på de få, sjældne dage. Det betyder ikke, at strandene i Storbritannien er et arnested for forurening. Det betyder, at vi har brug for fleksibilitet i forbindelse med måling og prøvetagning for at håndtere disse naturbegivenheder.
Ændringsforslag 19 indfører to sæt foranstaltninger. Formålet er at bringe Kommissionens forslag i overensstemmelse med de retningslinjer, som WHO har vedtaget for rekreativ anvendelse. Retningslinjerne anerkender, at WHO's foreslåede strammere standarder under visse omstændigheder ikke overholdes, f.eks. kraftigt regnvejr, og tillader, at der ikke tages hensyn til prøver i de perioder, forudsat at der foreligger forvaltningsmæssige foranstaltninger for at beskytte de badende.
Ændringsforslaget tilskynder myndighederne til at skride ind med forebyggende foranstaltninger, hvor muligt, for at beskytte de badende mod forurening. De Europæiske Kommuners og Regioners Råd har også bakket op om ændringsforslag 19, og kommunerne ønsker, at badevandskvaliteten forbedres ved at indføre større fleksibilitet i reglerne for badevand. 
Andersen (EDD ).
    Hr. formand, Kommissionens forslag indeholder nogle gode elementer i form af skærpede krav til bakterieindhold med maksimalt 500 escherischia coli pr. 100 ml og 200 intestinale enterokokker pr. 100 ml. Men den prøvefrekvens, der anbefales af Kommissionen, er imidlertid ikke tilstrækkelig og underbyder de gældende forhold i Danmark. Badesæsonen er i Danmark sat til tre måneder. Kommissionens forslag vil betyde, at antallet af prøver, som vi tager pr. sæson, vil falde fra 10 til 2. Det er klart en forringelse af sikkerheden for godt badevand.
Det er imidlertid med glæde, at jeg kan konstatere, at flere af de ændringsforslag, der blev stillet af den liberale ordfører, hr. Maaten, er forsvundet under behandlingen i Miljøudvalget. Hr. Maatens morsomme forslag om definitioner af badende og badevand og en farverig skala af stjernebesmykkede flag på stranden er heldigvis væk. Det sparer Parlamentet for at blive yderligere til grin i offentligheden.
Ordførerens betænkning afstedkom 124 supplerende ændringsforslag fra kolleger i Miljøudvalget, men de mange ændringsforslag til hr. Maatens forslag viser også, hvordan en politisk gruppe kan spilde en masse parlamentarikeres tid. Betænkningens forslag om at medtage andre fritidsaktiviteter i definitionen af badevandsdirektivets ramme kan jeg ikke støtte. 
García-Orcoyen Tormo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det er klart, at europæernes voksende mobilitet, turismen, hvorfor ikke kalde det ved rette navn, moden med at bade i havet, har gjort, at strandene i Europa, strandene i mit land, Spanien, der for 50 år siden var halvtomme, nu er propfulde. Ikke kun af turister, også de lokale går på stranden, hvor de bor, hvilket de ikke gjorde for 50 år siden.
Dette har faktisk ført til, at de europæiske borgere ønsker at have samme badevandskvaliteter, uanset i hvilket land de går på stranden, eller hvor de bader. Jeg synes derfor, at det er en god idé, at Kommissionen foreslår, at der skal være bedre information til brugerne og en bedre kvalitet af badevandet i de tilfælde, hvor det er tilrådeligt eller nødvendigt.
Forholdet mellem risikoen for forskellige infektioner og badevandets kvalitet er blevet påvist til overflod. Hvis vi derfor ved hjælp af dette direktiv kan bidrage til at reducere risikoen for at pådrage sig infektioner eller andre sygdomme, har indsatsen været besværet værd.
Når det er sagt, synes jeg imidlertid også, at vi skal lave en cost-benefit-analyse og ikke forsøge at skyde gråspurve med kanoner. I denne forbindelse er der nogle aspekter ved flere af ændringsforslagene til direktivet, som efter min mening rammer helt ved siden af og er unødvendige. Et af dem er spørgsmålet om fysisk-kemiske parametre. De er ikke relevante for kvaliteten af badevandet. Det er det kun de mikrobiologiske parametre, der er. Resten drejer sig om æstetik, men ikke om sundhed. Det ville gøre gennemførelsen af direktivet meget vanskeligere at indføre disse parametre, og de ville desuden være overflødige, da rammedirektivet allerede omhandler disse spørgsmål.
Med hensyn til informationen synes jeg, at det er absurd og uacceptabelt at påpege, hvilke konkrete sprog informationen skal findes på. Jeg tror, at medlemsstaterne selv vil påpege, hvilke(t) sprog der er bedst egnet til formålet.
Afslutningsvis er jeg med hensyn til et andet af de spørgsmål, der er blevet drøftet, fuldstændig enig i, at vi bør anvende de parametre, WHO har foreslået, og jeg støtter min gruppes holdning fuldt ud. 

Sandberg-Fries (PSE ).
   - Hr. formand, forslaget til nyt badevandsdirektiv, som vi nu drøfter, har desværre samme grundlæggende brist som det tidligere direktiv, nemlig en meget vag definition af badevand. En konsekvens heraf har hidtil været, at Kommissionen selv har kunnet tolke begrebet "et stort antal badende". Det er således utilfredsstillende for retssikkerheden, at heller ikke det nye direktiv indeholder en enkel og tydelig definition.
Det er også bemærkelsesværdigt, at direktivet ikke tager hensyn til de særlige forhold, som gør sig gældende i de forskellige medlemsstater. I Sverige har vi f.eks. 1932 mil kyst og 95.700 indsøer med et areal på over en hektar. Vi har desuden det, vi kalder allemandsret, hvilket i princippet indebærer, at alle, der besøger vores land, har adgang til badevandet.
Støtte til ændringsforslag 76 indebærer et ja til en enkel, tydelig og dermed også retssikker definition. Medlemsstater med andre forudsætninger end landene i Nordeuropa bør heller ikke påvirkes negativt. Dermed skulle det være muligt at tilpasse direktivet hele Unionen. 
Wallström,
    Hr. formand, jeg har et par kommentarer til de stillede ændringsforslag.
Jeg vil først og fremmest takke medlemmerne for deres kommentarer, som jeg tolker som støtte til den grundlæggende filosofi og opbygning i forslaget. Faktisk bekræftede både Parlamentet og Rådet også deres støtte under forhandlingen om det sjette miljøhandlingsprogram i 2002. Jeg takker også medlemmerne for ikke at sætte spørgsmålstegn ved de sundhedsstandarder, som Kommissionen har foreslået.
Kommissionen kan ikke acceptere at indsnævre direktivets anvendelsesområde via ændringsforslag 5 og 76. Det, der tæller, er et badesteds betydning for et lokalsamfund. Mennesker i de nordlige områder eller i områder uden turister har også ret til at bade i sikkerhed. Kommissionen afslår derfor at begrænse omfanget af badende til 100 pr. dag eller begrænse omfanget af vandsport til 100 m.
Selv om Kommission anerkender, at mange parlamentsmedlemmer har forsøgt at forbedre integrationen af vandramme- og badevandsdirektivet, er Kommissionen ikke enig i samtlige ændringsforslag. Ændringsforslag 3, 4, 16, 21 og 33 kan ikke accepteres, da de skaber overflødighed mellem de to direktiver. God kemisk tilstand er allerede omfattet af vandrammedirektivet, og der er ingen grund til at gentage det. I visse tilfælde kan vand være af fremragende badekvalitet uden god økologisk status.
Ikke desto mindre kan Kommissionen principielt acceptere ændringsforslag 32, der udvider beskrivelsen af badevand ved at tilføje elementer som hydrologiske egenskaber i forhold til vandrammedirektivet. Man skal dog huske på, at målestoksforholdet i de to direktiver er meget forskelligt. Vandrammedirektivet finder anvendelse på flodbækkener, mens badevandsdirektivet har et meget lokalt anvendelsesområde.
Kommissionen mener, at grundlaget for god styring af badevandet findes i en veldokumenteret og opdateret badevandsbeskrivelse. Kommissionen kan derfor ikke acceptere ændringsforslag som 43 og 44, der reducerer kendskabet til og kontrollen med badevand.
Kommissionen bifalder ændringsforslag 8, 11, 14, 17, 18, 20, 34, 35 og 36 om styringen af badevand, den offentlige deltagelse og underretning af offentligheden. Kommissionen ville imidlertid foretrække at overlade valget af symboler og logoer, der afbilder badevandskvalitet til subsidiaritet, og ønsker derfor ikke at acceptere ændringsforslag 21 og 27.
Hvad angår ændringsforslag 19, har jeg følgende at sige: Kommissionen er åben for en vis fleksibilitet med hensyn til badevand, der lider under forudsigelig og overkommelig kortvarig forurening. Fleksibilitet bør imidlertid ikke underminere direktivets troværdighed. Badevand, der udsættes for tilfældige og kortvarige begivenheder, bør identificeres som sådan over for offentligheden. Det er også vigtigt for evalueringen af EU-badesteder, at ingen badesteder opfylder bestemmelserne, hvis forureningen hverken identificeres eller forvaltes korrekt. Hvad angår ændringsforslag 19, forkaster Kommissionen de niveauer, der foreslås i afsnit 2, den ubegrænsede udelukkelse af prøver i punkt 3(a) og den næsten ubetingede opfyldelse, der er foreslået i punkt 5.
Jeg beklager, at visse ændringsforslag tilstræber at øge de risici, som folk står over for under badning. Ændringsforslag 62 og 66 øger begge risikoen for sygdom fra 5 % til 9 %.
Kommissionen er bekendt med behovet for at tilpasse lovgivningen den teknologiske og videnskabelige udvikling og bifalder ændringsforslag 28, 29 og 30 om revisionen og tilpasningen af direktivet. Kommissionen har i den henseende netop lanceret en licitation i henhold til det sjette rammeprogram over projekter om virusdetektionsteknikker i badevand.
Endelig kan Kommissionen i mere eller mindre grad acceptere 32 af de 76 stillede ændringsforslag. Jeg ser derfor frem til resultatet af morgendagens afstemning.
Jeg vil gerne slutte af med at takke ordføreren, hr. Maaten. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0290/2003) af Sacconi for Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om en overvågningsmekanisme for emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og om gennemførelse af Kyoto-protokollen (KOM(2003) 51 - C5-0031/2003 - 2003/0029(COD)).
Wallström,
    Hr. formand, ærede medlemmer, jeg henvender mig til Dem i dag, vel vidende at der er fremlagt en kompromisløsning, der skal sikre enighed ved førstebehandlingen. Nøjagtig overvågning af emissioner af drivhusgasser har afgørende betydning for, at vi kan få et overblik over, hvor effektive EU-politikkerne er i forbindelse med reduceringen af emissionerne af drivhusgasserne, og hvad der mere skal gøres for at opfylde vores Kyoto-mål. Denne beslutning er et vigtigt skridt i gennemførelsen af Kyoto-protokollen og sikringen af, at Fællesskabet opfylder alle sine forpligtelser i henhold til protokollen. Jeg vil gerne takke ordføreren, hr. Sacconi, og hans kolleger i Europa-Parlamentet, der har arbejdet hårdt for at gøre det muligt at opnå enighed om denne beslutning ved førstebehandlingen.
Enighed ved førstebehandlingen gør det muligt, at denne beslutning kan træde i kraft hurtigt og gennemføres i medlemsstaterne og vil være en konkret demonstration af Fællesskabets tilsagn om at gøre noget ved problemerne med klimaændring.
Endelig vil jeg naturligvis kraftigt tilskynde medlemmerne af Europa-Parlamentet til at støtte denne mulige aftale. 
Sacconi (PSE ),
   Hr. formand, siden 1992 har det internationale samfund eller i det mindste en stor del af det reageret på og bekæmpet en af de største miljømæssige og økonomiske udfordringer for menneskeheden: klimaændringen. Det er som bekendt det vigtigste internationale spørgsmål i forbindelse med miljøbæredygtighed, og det har katastrofale følger for ikke blot klimaet, men også for økosystemer og dyrearter.
EU tog udfordringen op i maj 2002 med ratificeringen af Kyoto-protokollen og viste dermed, at bekæmpelsen af klimaændringen er en af dets strategiske prioriteter. Med beslutningen om at ratificere protokollen er medlemsstaterne blevet enige om at opfylde de i protokollen fastsatte forpligtelser i fællesskab. For at sikre, at det for Fællesskabet som helhed betragtet skal lykkes at opfylde de internationale juridisk bindende forpligtelser, er der fastsat forskellige begrænsnings- og reduktionsmål for hver enkelt medlemsstat. Medlemsstaterne er derfor fortsat ansvarlige for at indberette data vedrørende de årlige emissioner.
Det forslag til beslutning, der er til afstemning, skaber derfor de nødvendige rammer for, at Fællesskabet og dets medlemsstater kan opfylde kravene om rapportering og regnskabsføring gennem en forbedring af kvaliteten og nøjagtigheden af rapportering om politikker og vedtagne foranstaltninger og om emissioner og eliminering af alle drivhusgasser, herunder også de metodologiske aspekter.
I overensstemmelse med Kyoto-protokollens og FN-konventionens retningslinjer vil der blive skelnet mellem årlige og andre periodiske rapporteringsforpligtelser for de forskellige rapporteringskrav. Der er endvidere to centrale bestemmelser for overholdelsen af forpligtelserne under konventionen og Kyoto-protokollen. Det handler om gennemførelse og regelmæssig ajourføring af de nationale programmer til begrænsning eller reduktion af drivhusgasemissioner samt gennemsigtig overvågning af de faktiske og forventede emissioner.
Morgendagens afstemning vil forpligte medlemsstaterne til at beregne og tilsende Kommissionen data om faktiske og forventede gasemissioner hvert år inden den 15. januar, så det reelle fremskridt kan vurderes, og Fællesskabet kan udarbejde årlige rapporter i henhold til dets internationale forpligtelser.
Formålet med de få ændringer, ordføreren har foretaget i forslaget til beslutning, er at gøre mekanismen endnu mere bindende og effektiv, navnlig i lyset af de seneste lidet opmuntrende data, hvoraf det fremgår, at der for andet år i træk er konstateret en stigning i drivhusgasemissionerne i EU. Som fru Wallström sagde med hensyn til de foreslåede ændringsforslag - 18 for at være helt præcis - under de uformelle forhandlinger, der fandt sted med Rådet og Kommissionen, efter at Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik havde afgivet sin udtalelse, blev der indgået en aftale, der inkorporerede essensen af vores ændringsforslag, herunder ændringsforslagene med den største politiske betydning - eksempelvis vedrørende den nødvendige og obligatoriske supplerende karakter af brugen af fleksible mekanismer med hensyn til de interne handlingsplaner, som den enkelte medlemsstat skal indføre og følge for at opfylde sine egne mål for reduktion af drivhusgasemissioner.
Under morgendagens afstemning i mødesalen vil vi derfor fremsætte en pakke med ændringsforslag, som der er enighed om. Jeg håber, at Parlamentet ærligt og oprigtigt vil sætte nyt liv i foranstaltningen, så medlemsstaterne får lov til hurtigt at bringe sig selv i overensstemmelse med disse regler. Jeg tror, at det også vil være et klart politisk signal med henblik på en vigtig begivenhed i Milano i december, hvor vi håber, at en større del af det internationale samfund vil ratificere Kyoto-protokollen.
Vlasto (PPE-DE ),
   Hr. formand, kære kolleger, den globale opvarmning er et fænomen, som påvirker os alle i dagligdagen.
Den hedebølge, som ramte os så hårdt i sommer, er en påmindelse om, hvor akut drivhusgasproblemet er. Der bør snarest muligt findes bæredygtige løsninger på dette problem. EU bør selvsagt overholde Kyoto-kravene og i særdeleshed bidrage til at sikre en bæredygtig udvikling for de kommende generationer.
Det forslag til beslutning, der stemmes om under denne mødeperiode, er en vigtig del af EU's lovgivning om drivhusgasemissioner. Ud over miljøaspektet bør man huske på, at myndighederne og industrivirksomhederne er fremtrædende aktører på dette område. Den omhandlede tekst giver mulighed for at indføre en effektiv og pålidelig ordning for registrering af emissioner og fremskrivninger, hvilket er en afgørende forudsætning for en europæisk evaluering, der kan overføres på verdensplan.
Oplysningerne er i dag stadig alt for utilstrækkelige og unøjagtige. Hvad angår de nuværende medlemmer, mangler der fortsat oplysninger, især om kuldræn. Det er kompliceret at forlige miljømæssige betragtninger, økonomiske interesser og offentlige blokeringer, men det er lykkedes ret godt i dette tilfælde.
Jeg skal dog henlede mine kære kollegers opmærksomhed på et bestemt spørgsmål, nemlig den fleksibilitet, Kyoto-protokollen foreskriver angående referenceåret for overvågningen af visse gasarter. Det er nødvendigt at fjerne sig fra Kommissionens forslag om at anvende 1990 som eneste referenceår og følge protokollen, indtil de fremgår, hvilke ændringer der kan foretages, som netop angivet. Bortset fra dette opfordrer jeg indtrængende mine kolleger til at stemme for denne tekst, som opstiller et fornuftigt retsgrundlag og en passende tidsplan og følgelig forliger fleksibilitet og effektivitet.
Korhola (PPE-DE ).
   - Hr. formand, allerførst vil jeg takke min kollega, Guido Sacconi, for hans udmærkede samarbejdsniveauer i forbindelse med udarbejdelsen af den aktuelle betænkning. Det faktum, at vi forhåbentlig kan afslutte debatten om direktivet under førstebehandlingen, viser, at EU ønsker at arbejde seriøst med at bekæmpe klimaændringen. Der har været et glimrende samarbejde mellem Kommissionen, Rådet og Parlamentet, og jeg synes, at hr. Sacconi har ydet et vigtigt personligt bidrag hertil.
Kyoto-protokollen opstiller parternes forpligtelser til at rapportere om emissioner. Beslutningen om rapporteringen i EU, der går 10 år tilbage, har været et vigtigt grundlag for, at vi på pålidelig vis kan verificere negative emissionstendenser og indføre rammer for at vende disse tendenser. Den lever imidlertid ikke op til forpligtelserne i henhold til Kyoto-protokollen. For så vidt angår nøjagtighed og opdeling, svarer den aktuelle rapporteringspraksis f.eks. ikke til opdelingen efter aktivitetskategori i henhold til det direktiv om handel med emissionskvoter, der blev vedtaget af EU i sommer. Der har også været store forsømmelser i medlemsstaternes arbejde, og oplysninger, der enten ikke er indsendt, eller som har været utilstrækkelige, har skullet suppleres med udførelse af de nødvendige beregninger.
Med den tekst, der nu skal vedtages, vil kvaliteten og nøjagtigheden af rapporteringen blive forbedret ganske betydeligt. Det er samtidig hensigten at rationalisere, hvor ofte oplysninger skal indsendes ved at skelne mellem årlig og periodisk rapportering.
Under den såkaldte kompromispakke blev Parlamentets ordfører, skyggeordførerne og Rådet enige om, at medlemsstaterne hurtigst muligt og senest inden udgangen af 2005 skal indføre nationale opgørelsessystemer til beregning af de antropogene emissioner af drivhusgasser fordelt på kilder. Overholdelse af Kyoto-aftalen - både opstillingen af endelige mål og overvågningen af, hvorvidt de nås - afhænger helt klart meget af, hvordan opgørelsessystemet indføres. Det er selvfølgelig beklageligt, at der ikke er nogen garanti for, at dette system er i brug, når medlemsstaterne foretager den første fordeling, for så vidt angår emissionshandel. Det er vigtigt, at samtlige 48 ændringsforslag i kompromispakken vedtages under morgendagens afstemning, så medlemsstaterne snarest kan begynde at forberede sig på den nationale gennemførelse.
I denne forbindelse vil jeg udtrykke et lille håb. Under Kyoto-protokollen vil emissionerne i den første periode i henhold til Kyoto-protokollen blive undersøgt på baggrund af et femårigt gennemsnit. Jeg håber, at Fællesskabet - f.eks. Det Europæiske Miljøagentur - også vil begynde at offentliggøre emissionstendenser på basis af et femårigt gennemsnit. På denne måde vil vi f.eks. kunne eliminere forskelle som følge af årlige udsving i temperaturer og regn, når vi skal vurdere, hvor langt Fællesskabet og medlemsstaterne er fra målet. Den nuværende praksis giver anledning til uberettiget optimisme og uberettiget pessimisme, hvilket kan være svært at forstå for den brede offentlighed.
De Rossa (PSE ).
   - Hr. formand, vi er afgjort forpligtet til at tage skridt til at foreslå over for Parlamentet, at der iværksættes en klar og effektiv mekanisme til overvågning af emissioner af drivhusgasser. Jeg støtter derfor fuldt ud det kompromisforslag, der stilles i morgen, fordi det er vigtigt, at vi handler hurtigt i denne sag.
Det er desværre en realitet, at emissionen af gasser i Europa siden underskrivelsen af Kyoto-protokollen er steget og ikke faldet. Det er på høje tid, at vi påtager os vores ansvar. Dette ansvar er hovedsageligt medlemsstaternes, og det er, som jeg sagde, på tide, at vi påtager os vores ansvar for ikke blot befolkningens sundhed i dag, men også for beskyttelsen af miljøet for de fremtidige generationer.
Sidste uges betænkning indikerede, at tre lande - Irland, Spanien og Italien - tegnede sig for næsten halvdelen af de 500 overtrædelser af miljølovgivningen i EU i de sidste fem år. Det er et eksempel på, hvordan medlemsstaterne efter godkendelsen og gennemførelsen af direktiver ikke sikrer, at de gennemføres. 
Caudron (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, jeg vil på egne og GUE/NGL-Gruppens vegne lykønske ordføreren og mine kolleger i Miljøudvalget, som gennem et effektivt samarbejde har været i stand til at forelægge os en række kompromisændringsforslag, der skal sikre, at denne betænkning kan vedtages under førstebehandlingen.
Hasteproceduren var uden tvivl påkrævet over for en så forfærdelig plage som drivhusgasserne og deres langsigtede følger i form af klimatiske ændringer og indvirkning på økosystemet og biodiversiteten. Vi har i august måned i sommer i øvrigt kunnet se de skæbnesvangre konsekvenser heraf.
Jeg takker desuden Europa-Kommissionen for at have stillet forslag om en strengere mekanisme til gennemførelse af de forpligtelser, vi påtog os i Kyoto i 1997. Behøver jeg minde om, at protokollen, der blev vedtaget samme år og ratificeret af EU i 2002, pålægger de kontraherende parter at opfylde en række krav inden 2012, herunder en emissionsreduktion på 8 %? Tilbage står selvfølgelig at opstille en referencedato for målingen af denne reduktion, som ikke forfordeler de lande, der indledte deres bestræbelser på området tidligere end de øvrige lande.
De seneste undersøgelser viser desværre, at emissionerne på verdensplan begyndte at stige i 2000, og ifølge Det Europæiske Miljøagenturs skøn for 2001 er EU's samlede emissioner af de seks gasarter, der menes at forårsage den globale klimaændring, steget med 1 % i forhold til 2000.
Det viser, at det er nødvendigt at skærpe de overvågningsbestemmelser, der blev indført i EU med beslutningen fra 1993, hvilket netop er formålet med det forlag, der er til forhandling. Det bekræftes heri, at medlemsstaterne hver især er ansvarlige for betingelserne for deres deltagelse i Kyoto-mekanismerne. Det er udmærket, forudsat at der sikres en god koordinering og en virkelig kontrol.
GUE/NGL-Gruppen tilslutter sig selvfølgelig de nye krav om indberetning af bedre og mere nøjagtige data vedrørende de relevante politikker og foranstaltninger, herunder emissioner og binding for alle drivhusgasser, såvel som om de metodologiske aspekter.
GUE/NGL-Gruppen går også ind for bestemmelserne om, hvor ofte disse oplysninger skal forelægges, og jeg mener desuden, at Kommissionen bør forelægge en beretning for Parlamentet og Rådet i fortsættelse af den årlige evaluering af de forventede fremskridt, som udregnes på grundlag af den skønsmæssigt ansatte virkning af politikker og foranstaltninger til reduktion af emissionerne.
GUE/NGL-Gruppen støtter følgelig ordførerens krav om en øjeblikkelig gennemførelse af beslutningen. Vi henstiller faktisk, at dette spørgsmål tilkendes absolut prioritet. Det er Jordens fremtid, der står på spil, og alle foranstaltninger, der træffes i henhold til gældende og kommende bestemmelser, bør være i overensstemmelse med de rammer og normer, der blev opstillet i Kyoto.
Fitzsimons (UEN ).
   - Hr. formand, jeg bifalder forslaget om at vælge 1990 som referenceår. Det er vigtigt at anerkende den store indsats, som Frankrig og Finland har gjort for at reducere deres emissioner i perioden 1990-1995.
Dette forslag erstatter den mekanisme, der har været gældende siden 1993 for overvågning af drivhusgasemissioner og for evaluering af fremskridtene hen imod opfyldelsen af forpligtelserne i forbindelse med disse emissioner. Disse forslag afspejler rapporteringsforpligtelserne i Marrakesh-protokollen til Kyoto-protokollen, herunder brugen af fleksible mekanismer og registre.
Det er vigtigt at sikre, at der foreligger flere oplysninger om emissionsniveauet i EU-staterne. Vi er alle enige om vigtigheden af at overholde Kyoto-protokollen om klimaændringer. Jordens gennemsnitlige overfladetemperatur steg med ca. 0,06 oC i det 20. århundrede. Der bliver flere og flere beviser på, at størstedelen af den globale opvarmning i de sidste 50 år skyldes menneskelige aktiviteter. Disse vedrører forbrændingen af fossilt brændstof og skovrydning, der har forårsaget emissioner af kuldioxid og andre drivhusgasser.
Vi ønsker, at alle industrialiserede lande snarest tager affære for at reducere eller begrænse emissionen af drivhusgasser i fremtiden. Temperaturstigninger kan få alvorlige konsekvenser, hvor kyststrækninger oversvømmes, og mange mennesker i øsamfundene trues på livet.
EU gennemfører det europæiske klimaændringsprogram, der sikrer, at EU nedbringer emissionen af drivhusgas med 8 % i perioden 2008-2012, hvilket er vores politiske forpligtelse i henhold til Kyoto-protokollen.
Jeg lykønsker hr. Sacconi med hans betænkning. 
Doyle (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne starte med at anerkende hr. Moreira Da Silvas langvarige bidrag til emissionshandelsdirektivet og alle spørgsmål vedrørende Kyoto. Han er blevet kaldt hjem for at tjene den portugisiske regering. Han vil blive savnet, og især hans ekspertise på dette område.
Her til aften behandler vi et forslag om en revision af de overvågningsmekanismer, der er fastlagt ved FN's rammekonvention om klimaændringer og ved Kyoto-protokollen. Der er brug for nye regler af mange årsager: videnskabelig udvikling i det sidste årti, nye faktorer som kuldræn, den omstændighed, at gasemissioner er grænseoverskridende, nødvendigheden af fællesskabstiltag og harmoniseringen af reglerne på området. Det Europæiske Miljøagentur (EEA) har med andre ord fortalt os, at vi har brug for konsekvens og gennemsigtighed i forbindelse med rapporteringen af emissioner af drivhusgasser.
Forslaget er meget positivt ud fra et irsk synspunkt. Det er i vores interesse at have et struktureret system på EU-plan, der skal bidrage til udviklingen af vores indenlandske krav. Forslaget er også relevant for vurderingen af nationale kvoteplaner i henhold til det foreslåede emissionshandelsdirektiv, der behandles i øjeblikket.
Vi har en række forbehold med hensyn til frister. Jeg håber, at de er praktiske og opnåelige, for så vidt angår de forskellige aspekter i forslaget. Hvis de er praktiske og realistiske, bliver det muligt at insistere på overholdelse i alle medlemsstater, selv dem, der har vanskeligt ved at nå målene på dette område. Hvis de ikke er praktiske, og folk går med til dem, er vi i skæbnens vold i denne henseende.
Irlands situation med hensyn til Kyoto-målene er ærligt talt ret dyster. Irland blev tilbudt 1990-niveauer plus 13 %. Sidst vi så efter, var emissionerne allerede på 1990-niveau plus 22 %. Jeg kan forstå, at EU-gennemsnittet på nuværende tidspunkt ligger 1 % over. Irland har meget at gøre på dette særlige område, og hvadsomhelst der kan hjælpe os med at gøre noget ved det og overholde kravene - som vi skal som nation - skal hilses velkomment. Jeg bifalder derfor det foreliggende forslag. 
Wallström,
    Hr. formand, da Fællesskabet underskrev Kyoto-protokollen, vidste vi, at denne forpligtelse ville kræve en stor indsats i fremtiden, og den nyligt vedtagne ordning i EU om emissionshandel er central for den indsats. Denne beslutning er endnu en vigtig brik i det puslespil. Kommissionen støtter derfor helhjertet denne enighed ved førstebehandlingen.
Overvågning og rapportering er naturligvis vigtig, og jeg kan forsikre parlamentsmedlemmerne om, at jeg vil gøre, hvad der står i min magt for at sikre, at vi aflægger rapport for borgerne om, hvordan medlemsstaterne klarer sig. Vi baserer naturligvis i høj grad vores oplysninger på Det Europæiske Miljøagenturs arbejde. Vi vender tilbage til sagen, men vi vurderer, at dette er et gennemførligt og praktisk system. Dermed ikke være sagt, at det bliver nemt for medlemsstaterne. Det er bestemt ikke tilfældet, men vi skal leve op til vores forpligtelser, og jeg anmoder Parlamentet om at slutte af i morgen ved at stemme for ændringsforslagene med stort flertal. På den måde kan EU og Fællesskabet på ny bekræfte deres forpligtelse til Kyoto-protokollen og understrege forpligtelsen til at iværksætte de nødvendige foranstaltninger i bekæmpelsen af problemerne med klimaændring.
Alt det, vi gør for at vise, at vi ønsker og kan leve op til vores forpligtelser, sender også et signal til resten af verden - og især til et bestemt land, som vi ønsker, også ratificerer Kyoto-protokollen. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0296/2003) af Lange for Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 97/68/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner (KOM(2002) 765 - C5-0636/2002 - 2002/0304(COD)).
Wallström,
    Hr. formand, ærede medlemmer, jeg vil gerne starte med at takke ordføreren, hr. Lange, for kvaliteten af hans arbejde med dette teknisk komplekse spørgsmål. Dette forslag er en del af Fællesskabets løbende indsats for at nedbringe emissioner for at forbedre luftens kvalitet med henblik på at beskytte miljøet og folkesundheden.
Formålet med forslaget er at stramme op på emissionsstandarderne for ikke-vejgående motorer i lyset af den teknologiske udvikling og sektorens bidrag til emissioner i luften. Forslaget tilstræber også at udvide anvendelsesområdet for det nuværende direktiv 97/68 til at omfatte motorer i fartøjer til brug på indre vandveje.
Emissioner fra konventionel vejtransport nedbringes fortsat. Det er derfor korrekt, at der sideløbende gøres yderligere fremskridt i sektoren for ikke-vejgående køretøjer, efterhånden som der foreligger teknisk og økonomisk gennemførlige løsninger.
Samtidig er Kommissionen bevidst om motormarkedets globale beskaffenhed, der er omfattet af dette direktiv, og er bevidst om fordelene for sektoren ved at ensrette udviklingen med tilsvarende lovgivningsforslag i USA. Jeg glæder mig meget over den udvikling, der er sket i forbindelse med dette forslag, og bifalder den vigtige rolle, som Parlamentet har spillet for at nå til enighed ved førstebehandlingen. 
Lange (PSE ),
   Hr. formand, fru kommissær, De læste titlen på betænkningen op, og den er måske en smule uforståelig for offentligheden. Hvad drejer det sig om her? Det drejer sig om partikelemissioner fra byggemaskiner, gravemaskiner, lokomotiver samt flod- og kanalskibe. Jeg mener, at det er et tema, hvor det for mange borgere er åbenlyst, at vi må gøre noget. På en byggeplads i en gade i en europæisk by har vi en situation, hvor gravemaskinen og bulldozeren, som er udstyret med den samme motor som den lastvogn, der kører byggeaffaldet væk, må udsende langt flere emissioner i den omgivende luft. Man kan simpelthen ikke forklare, hvorfor den samme motor på samme sted, men anvendt på to forskellige maskiner må udsende forskellige partikelmængder. Det er klart, at vi må gøre noget her.
Det glæder mig også meget, at det er lykkedes at finde et kompromis sammen med Rådet her før førstebehandlingen, som vi har indgivet i fællesskab med de store grupper og med støtte fra mange kolleger, for i sidste ende at undgå en undersøgelsesprocedure. Dette kompromis går i retning af det, som vi har besluttet i Miljøudvalget. Vi ønsker at reducere emissionerne fra disse ikke-vejgående maskiner på flere trin. I virkeligheden går vi i samme retning som USA her - den amerikanske EPA-myndighed stillede nemlig så sent som i april et forslag, som også tager hensyn til vores hovedbekymring - NOx- og partikelemissionerne - og som indeholder handlingsforslag, der er meget lig dem, som vi også har diskuteret. Det får mig til at tro, at det er den helt rigtige vej, fordi disse maskiner også sælges globalt: adskillige trin til reduktion af NOx og partikler, således at der under alle omstændigheder også skal monteres et partikelfilter i sidste trin. Formålet med et partikelfilter er at opfange den betydelige sundhedsrisiko, som partikler udgør, og i sidste ende at sikre en beskyttelse af borgerne i netop bykoncentrationerne.
Vi inddrager også lokomotiver i dette direktiv. Måske er der nogle her i Parlamentet, som har set et dieseldrevet rangerlokomotiv køre gennem rangerterrænet på en banegård, og hvor mange partikler der udsendes i luften. Jeg mener, at vi skal være aktive her, men vi gør det noget mere forsigtigt end for de andre maskiners vedkommende, idet vi endnu en gang har indbygget en undersøgelsesfase, som skal sikre, at de teknologiske løsninger rent faktisk også er mulige.
Det samme gælder for flod- og kanalskibe. Jeg tror, at man havde kunnet gå et skridt videre, men her var der - ikke på grund af tekniske, men derimod på grund af politiske overvejelser i Rådet - ingen større bevægelse at spore. Vi aftalte, at vi også skal være opmærksomme på at sikre, at der ikke kan laves elektroniske manipulationer på motorerne. I USA har elektroniske manipulationer på nogle lastbilmodeller medført, at emissionerne så helt anderledes ud i virkeligheden end ved testcyklussen i forbindelse med typegodkendelsen. Den mulighed skal også elimineres. Vi aftalte, at de emissioner, der afgives i den omgivende luft, ikke må være uendeligt højere end testcyklussens resultater, men at man derimod også her skal være meget opmærksom på, at emissionerne står i et fornuftigt forhold til testcyklussen. Jeg mener, at det er et vigtigt skridt i den rigtige retning, som vi kan vedtage her. 
Desuden har vi sørget for, at producenter, som opfylder trinnene før tiden, også må reklamere hermed. Jeg mener, at det i sidste ende også er en afgørende købsparameter for forbrugerne, således at de kan sige, at her er tale om motorer, som overholder emissionsstandarderne, før disse overhovedet er trådt i kraft - det kunne være en maskine for mig, og det kunne for så vidt være en reklamemulighed for producenter, som bringer disse på markedet på et tidligt tidspunkt. 
Alt i alt altså et skridt i den rigtige retning. Vi følger hermed traditionen med mange og forskellige lovbestemmelser, som vi har udstedt for personbiler, lastvogne, motorcykler, kædesave og græsslåmaskiner. Jeg mener, at man med rette kan sige, at der skrives endnu et kapitel i succeshistorien "Ren luft for Europa". Jeg takker alle, som har medvirket hertil.
Wiersma (PSE ),
   Hr. formand, jeg støtter fuldt ud ordføreren. Vi er ikke miljøforskere i Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme, og vi har kun undersøgt den logiske begrundelse for denne betænkning. Af væsentlig betydning er naturligvis princippet om, at de samme normer skal gælde for vejgående og ikke-vejgående anvendelser. For så vidt angår mobile ikke-vejgående maskiner, skal vi drage vores egne konklusioner på baggrund af erfaringerne fra rengøring af lastbilmotorer. Denne betænkning viser klart, hvordan de benyttede metoder også kan anvendes for andre forurenende motorer i andre vejgående maskiner end lastvogne.
Den forholdsmæssige andel af emissioner fra ikke-mobile maskiner er steget, netop på grund af de succesfulde motorrensningsteknikker for lastbiler. Det er efter min mening endnu et argument for denne tilpasning. I en bredere forstand handler det imidlertid også om vej- og jernbanetransportens rygte, idet man altid har påstået, at disse transportformer er renere end vejtransport. Hvis det er tilfældet, skal der også gøres fremskridt her, og der skal fremskaffes renere dieselmotorer. Teknologien findes og bliver tilgængelig, og derfor får sektoren tid til at tilpasse sig. Det skal gøres på en måde, så sektoren får et incitament til at fremskynde overgangen til renere dieselmotorer, der opfylder de foreskrevne vilkår.
Det er overflødigt at bemærke, at harmoniseringen også skal undersøges på globalt plan. Det handler om et marked for en bestemt maskintype, og det er også taget med i betragtningerne i betænkningen. Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme støtter hovedindholdet i ordførerens forslag, og vi går i princippet ind for at medtage miljøstandarder for dieselmaskiner i denne betænkning, det vil sige dieselmotorer til jernbanetransport med en effekt på over 560 kW. I denne henseende skal man anvende den samme regel, som anvendes andre steder, nemlig at sektoren skal have rimelig tid til at gennemføre de nødvendige fornyelser i takt med den teknologiske udvikling. Kort sagt kan jeg på vegne af Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme sige, at hr. Langes forslag er et skridt i den rigtige retning.
Callanan (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil først og fremmest hylde hr. Lange for hans arbejde med dette ekstremt tekniske og komplekse forslag. Han har bestemt fået ry for i udvalget at have særdeles god teknisk forståelse for de pågældende emneområder. Selv om jeg ikke nødvendigvis er enig i alle hans konklusioner, roser jeg ham for hans arbejde og for hans forståelse for spørgsmålene.
Jeg var imod mange af de ændringsforslag, som hr. Lange først foreslog Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik, men det glæder mig at kunne sige, at han siden da har gjort et stort arbejde for at forhandle sig frem til kompromiser med Rådet, og jeg støtter med glæde langt størstedelen af disse.
Jeg har altid ment, at vi skal benytte en forholdsmæssig fremgangsmåde i forbindelse med miljøemissionsdirektiver. Vi skal sikre, at miljøfordelen altid står i forhold til omkostningerne. Vi pålægger meget ofte virksomheder og industrien enorme udgifter for til tider relativt marginale forbedringer inden for miljøpræstationer.
Det glæder mig at kunne støtte mange af de kompromiser, der er forhandlet om. Teksten er langt mere i tråd med begrænsningerne og datoerne i klasse 4 foreslået af den amerikanske EPO. Dokumentet angiver nu, at den foreslåede pakke af grænseværdier så vidt muligt bør ensrettes udviklingen i USA, så producenterne får adgang til et globalt marked for deres motorkonstruktioner. Det støtter jeg i høj grad. Teksten sætter datoen for vurderingen tilbage til 2007, hvilket giver meget større mulighed for, at der kan opnås praktisk erfaring med efterbehandlingsteknologi, før trin III B og IV er bekræftet.
Når det er sagt, støtter jeg ændringsforslag 71, 75, 82 og 89 vedrørende ombytningsmotorer, klassificeringen af hjælpemotorer og motorer, der bruges til vedligeholdelses- eller kontruktionsarbjede. Da der efter min mening endnu ikke er udviklet tilfredsstillende jernbaneteknologi til at opfylde kravene i trin III og IV, mener jeg ikke, det er muligt at fastlægge, om og hvornår disse krav kan opfyldes.
Jeg glæder mig over størstedelen af de kompromiser, som hr. Lange så dygtigt har forhandlet sig frem til, og bifalder hans arbejde i den henseende. 
Bowe (PSE ).
   - Hr. formand, jeg lykønsker også hr. Lange på vegne af Den Socialdemokratiske Gruppe. Han har i de sidste par uger og bogstaveligt talt på egen hånd - det var et ordspil! - opnået ret utrolige resultater hos Rådet. Vi har nu enighed ved andenbehandlingen, som vi alle sandsynligvis kan støtte. Med ganske få forbehold tror jeg, at hr. Callanan også vil kunne stemme for de fleste ting. Jeg tror derfor, at vi har et ganske godt resultat.
Det er et meget vigtigt skridt i forbindelse med kontrollen med emissioner i en sektor, der endnu ikke har været særligt berørt. Mange ikke-vejgående maskiner - konstruktionsudstyr, pramme og mange former for nicheudstyr, som vi endnu ikke har tænkt på - bringes på fornuftig måde under kontrol og sætter en stopper for mange ildelugtende dieselemissioner på mange forskellige steder, der udløser klager. Der er opnået fornuftige aftaler om sæsonbetonet landbrugsudstyr og specialudstyr, f.eks. dieselmotorer, som bruges til søsætning af redningsbåde i Det Forenede Kongerige, der kun bruges i et begrænset antal timer om året.
Jeg tror ærligt talt, at Parlamentets ambitioner, som Miljøudvalget har givet udtryk for, har overgået Kommissionens og Rådets ønsker, især med hensyn til dieseldrevne tog. Dette er et område, som vi skal vende tilbage til på et senere tidspunkt og undersøge de særlige omstændigheder i de nye medlemsstater, når de kommer ind i EU.
Men nu når vi til et punkt, hvor vi virkelig med stort flertal kan støtte resultatet af ordførerens arbejde. Jeg lykønsker ham med hans bestræbelser og håber, at vi gør fremskridt med de udestående spørgsmål inden for en fornuftig periode. 
De Roo (Verts/ALE ).
   - Tillykke, hr. Lange. For fem år siden brugte De tre behandlinger på at skaffe et fornuftigt resultat i bilolieprogrammet. Denne gang - og hermed ser jeg kort på hr. Bowe - blev der skabt enighed med Rådet efter førstebehandlingen. Det er flot!
Luftforurening i ordets traditionelle betydning vil snart høre fortiden til i Europa. I hvert fald når vi får indført nye motorer i biler, lastbiler, almindelige motorer, kædesave og nu også i rambukke, godstog og fartøjer på indre vandveje. Kommissionen ønskede først langt senere at indføre en lovgivning for specielt godstog og fartøjer på indre vandveje. Alligevel lod Parlamentet og Rådet sig ikke bringe ud af balance, og de indførte straks en lovregulering, fordi det er teknisk muligt.
Godstog og fartøjer på indre vandveje bruger langt mindre energi, ganske enkelt fordi modstanden er langt mindre. Det betyder, at de miljømæssige fordele ved godstog og fartøjer på indre vandveje er præcist lige så store som tidligere, hvilket vi er meget tilfredse med i Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance.
Florenz (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. Lange, vi har virkelig en god tradition på dette område af den europæiske lovgivning. Vi har udarbejdet bestemmelser for biler, motorcykler, skibe og motorsave, og nu er turen kommet til det ikke-vejgående udstyr. Kontinuitet kendetegner Parlamentet, og man behøver ikke altid at være indforstået med hvert ord, men vi har det samme problem hver gang. Industrien, som bygger maskinen, siger: "Vi klarer det". De, der bruger maskinerne, siger naturligvis: "Åh gud, vi har brug for en længere tidshorisont for at afskrive denne investering". Det er alt sammen forståeligt, og derfor tror jeg, at det er det rigtige kompromis, som vi har fundet frem til.
Især den kendsgerning, at vi er på omgangshøjde med amerikanerne, bringer os på rette spor med hensyn til at reducere konkurrenceforvridningen fra denne side. Jeg tror helt sikkert, at sænkningen af emissionsværdierne i et så industrialiseret område som Europa er dyrere end andre steder. Vi har blot det problem, at der bliver flere og flere maskiner. De bliver ganske vist renere, men alt i alt bliver der flere maskiner, og derfor er belastningen af miljøet med udstødningsgasser ikke så rosenrød, som vi måtte ønske. Det glæder mig, at vi har fundet en måde, hvorpå vi kan imødekomme jernbanerne i et vist omfang. Her synes der dog stadig at være en smule hårdhed, og derfor er jeg heller ikke begejstret for, at der er stillet 2-3 ændringsforslag. Men vi kan lige så godt understrege, at de skal have tegnebogen op af lommen for at kunne regulere disse store motorer på længere sigt, for det er jo ikke 80 hk-motorer, men derimod motorer på 600-1000 kW med tilsvarende stort output. De skal vide, at det kommer til at koste penge fremover, og det skal de forberede sig på. Jeg mener, at vi er på rette vej. Hvis det ene eller andet stadig skal reguleres, skal vores sårede ordfører nok også klare det.
Schnellhardt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, som nævnt fortsætter vi traditionen i Parlamentet med dette forslag. Vi har tidligere kæmpet hårdt for en reduktion af emissionerne af skadelige stoffer fra motorer, og nu vil vi også inddrage stationære apparater og mobile maskiner, hvilket er et område, der ikke hidtil har været omfattet heraf.
Bekæmpelsen eller reduktionen af disse skadelige stoffer har ikke nogen graverende indflydelse på det samlede skadestofpotentiale, men den har betydning, fordi disse apparater og maskiner er meget stedsrelaterede og for det meste anvendes over en længere periode. Dette medfører en stor lokal belastning af miljøet og sundhedsbelastninger for befolkningen i de pågældende områder, især gennem partikler og NOx. Det bør vi altid holde os for øje.
Hr. ordfører, vi bør dog være noget mere forsigtige og ikke lade os forlede til at fremstille bestemte teknikker til reduktion af skadestofemissionen som værende særligt gunstige. Vi skal ikke blot reducere de skadelige stoffer, men også tænke på CO2-reduktionen inden for rammerne af Kyoto-protokollen. Vi ved, at anvendelsen af filtre forøger CO2-emissionen. Her skal der med sikkerhed findes et kompromis, således at vi ganske vist kræver en reduktion, men at vi alligevel altid spørger os selv, hvor langt dette problem bør styres udelukkende i denne retning.
Jeg kan stemme for den specifikation, som ordføreren har foreslået, og vi bør fortsætte denne hårde kurs fremover. Jeg mindes stadig 1998, da det blev spået, at mineralolieindustrien ville bryde sammen i Europa. Til syvende og sidst var mineralolieindustrien imidlertid hurtigere end den tidsplan, vi havde foreslået. Vores fremgangsmåde er utvivlsomt rigtig.
Ved en udvidelse til jernbane- og skibstransport er jeg lidt mere forsigtig. Der er sikkert stadig åbne spørgsmål. Vi anlægger en strategi, der går ud på at flytte flere varer over på jernbane- og skibstransport. Vi ved også, at vi er nødsaget til at inddrage den offentlige nærtrafik, hvor der især anvendes jernbanekøretøjer, som udsender skadelige stoffer. Det ønsker vi imidlertid også at regulere. Det skal vi undersøge endnu en gang. Derfor gør man i forslaget det rigtige, når man inkluderer disse heri. Ellers ville det have været en smule sværere at stemme for. På den måde kan vi nå frem til en fælles nævner.
Wallström,
    Hr. formand, det foreslåede kompromis er velafbalanceret. Det anerkender fordelene ved lovgivningsmæssig ensretning med udviklingen i USA for industrien, og det er samtidig kompatibelt med industriens evne til at reagere. Det forbedrer også miljøpræstationen markant for ikke-vejgående motorer.
Det indeholder også en bestemmelse om en gennemgang i 2007, hvorved Kommissionen vil vurdere, om der er behov for at justere emissionsstandarderne for trin III B og IV samt tidsplanen for anvendelsen af eller dispensationen fra disse.
Desuden omhandler det foreslåede kompromis spørgsmålet om etikettering og en række tekniske spørgsmål som og testcyklusforbedringer. Det anerkender også, at visse detaljer ikke kan afsluttes på nuværende tidspunkt og bedst overlades til komitologi eller gennemgang.
Kommissionen glæder sig meget over resultatet og vil gerne endnu en gang takke ordføreren, hr. Lange, for hans bestræbelser på at nå frem til en aftale ved førstebehandlingen. Kommissionen kan til fulde acceptere de foreslåede kompromisændringsforslag. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Kommissionen om ophugning af kontaminerede amerikanske flådefartøjer i Den Europæiske Union. 
Wallström,
    Hr. formand, Kommissionen har modtaget en formel klage fra et parlamentsmedlem over Det Forenede Kongerige vedrørende importen af gamle flådefartøjer i Det Forenede Kongerige.
Kommissionen skriver naturligvis snarest til myndighederne i Det Forenede Kongerige for at kontrollere, om der er problemer med overensstemmelsen med fællesskabsretten. Jeg vil gerne som det første forsikre Parlamentet om, at jeg i min egenskab af miljøkommissær ganske enkelt ikke kan se formålet med at bugsere disse kontaminerede skibe over Atlanten til Det Forenede Kongerige. Der findes allerede anlæg til genanvendelse af dem i USA.
Vi er bekymrede over oplysningerne fra andre, der antyder, at skibene lækker olie, pcb og asbest. Fire skibe har allerede forladt USA, og ni mere skal følge efter. To skibe tog af sted for to uger siden, og to tog af sted i sidste uge. En amerikansk domstol har udstedt et midlertidigt forbud vedrørende de ni resterende skibe, og der afventes en endelig afgørelse.
Jeg kan forstå, at de amerikanske myndigheder frivilligt er gået med til ikke at sende de resterende ni skibe før marts næste år. Hvis det bekræftes, bifalder jeg udsættelsen, men jeg mener, det bør være mere end blot en udsættelse. Alle skibene bør forblive i USA med henblik på miljørigtig ophugning i overensstemmelse med nærhedsprincippet.
Mere generelt og uden relation til den specifikke sag er jeg også bekymret over miljø- og folkesundhedsproblemerne i forbindelse med skibsophugning, især følgerne for landene uden for OECD. Vores vurdering lyder på, at omkring 2.200 skibe skal udfases totalt og skrottes som følge af opfølgningen på -katastrofen og udfasningen af enkeltskrogede skibe. Vi må ikke overføre dette miljøproblem til udviklingslandene.
Ophugningen af skibe sker ofte under forhold, der fra et miljømæssigt, sundhedsmæssigt og sikkerhedsmæssigt perspektiv ikke kan betragtes som sundt. Desværre ophugges EU-ejede skibe og/eller skibe under EU-flag også under sådanne forhold. Parterne i Basel-konventionen, der omhandler kontrol med og forvaltning af farligt affald, herunder gamle skibe, mødes i denne uge i Genève for bl.a. at drøfte dette spørgsmål. Jeg har i denne uge haft møde med sekretariatet for Basel-konventionen for at drøfte spørgsmålet, og jeg er blevet beroliget om, at vi gør fremskridt der i forbindelse med de foreliggende spørgsmål.
På et tidspunkt, hvor vi er forpligtet til at udvikle en ambitiøs ny europæisk strategi til beskyttelse og bevaring af havmiljøet, mener jeg ikke, at vi bør løbe de risici, der er forbundet med transport af disse skibe over Atlanten. I lyset af - og -katastrofen skal vi være meget påpasselige med at beskytte denne meget sarte ressource.
Afslutningsvis vil jeg gerne stille Parlamentet det spørgsmål, som jeg stillede myndighederne i Det Forenede Kongerige i sidste uge. Ville det ikke være mere fornuftigt at sende britisk ekspertise i den anden retning over Atlanten? 

Florenz (PPE-DE ).
   - Fru kommissær, hr. formand, der ligger en del tåge over det nordlige Atlanterhav i dette spørgsmål. Hvis man forhører sig hos efterretningstjenesterne, hvordan situationen ser ud, rejser der sig en lang række spørgsmål her. Som udgangspunkt er jeg - i modsætning til Dem, fru kommissær - ikke grundlæggende imod, at europæiske værfter, som befinder sig i en alvorlig krise, specialiserer sig i at ophugge de 2.000 eller 3.000 eller 5.000 skibe i verden, og at de gennemfører dette under meget strenge miljøpåbud. Det står i skærende kontrast til det, som vi desværre ser i Indien i øjeblikket, hvor der på den mest grove måde finder miljødumping sted, og hvor menneskers sundhed i høj grad udsættes for fare. Det ønsker vi absolut ikke. Derfor har vi naturligvis også en række spørgsmål til den britiske regering, men da den desværre ikke er til stede her, benytter jeg mig af Dem som talerør og stiller derfor spørgsmålet, om det virkelig er krigsskibe. Jeg spørger, fordi jeg har fået meget forskellige oplysninger herom. I henhold til mine oplysninger må krigsskibe kun ophugges i USA. Eller var det marinefartøjer, der blev anvendt til handels- og transportformål? Hvordan kom handelen i stand? Skete det fra regering til regering, eller forløb det via internationale mellemhandlere? Spørgsmålet lyder: Hvorfor blev arbejdet ikke udført i USA? Selvfølgelig er der omkostninger forbundet med at bugsere skibe over det nordlige Atlanterhav, og risiciene er enorme. Var det indkalkuleret i beregningerne, at det ene eller andet skib måske ville synke? Det ville have været en katastrofe, som man helst ikke ønsker at tale om.
Det andet spørgsmål er, uden at jeg ønsker at gå nogen for nær: Er der den nødvendige infrastruktur til rådighed i det pågældende ankomstland? Har ankomstlandet infrastrukturen til at lægge et skib i tørdok osv. Det er spørgsmål, som De, fru kommissær, bør besvare og beskæftige Dem med, som De imidlertid også lige selv antydede. Er alt dette foreneligt med Basel-aftalen om affaldseksport? Vi ved selvfølgelig, at amerikanerne ikke har underskrevet denne aftale. Disse spørgsmål skal alle sammen undersøges grundigt, før man kan nå frem til en konklusion. Når alt kommer til alt, vil jeg imidlertid ikke lægge forhindringer i vejen for os europæere med hensyn til at kunne tilbyde sådanne miljøtjenesteydelser på et meget højt niveau. Om skibet bugseres over Atlanterhavet eller ej, om det er muligt eller ej, det skal eksperterne finde frem til. Vi bør forholde os meget kritisk til dette tema, men absolut også som et industrikontinent, og vi kan naturligvis ikke acceptere, at det hele blandes sammen med alle mulige andre ting. Det var, hr. formand, et vink med en vognstang, og jeg håber, at tolkene forstår, hvad jeg mener hermed.
Scheele (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, jeg er meget glad for fru Wallströms redegørelse. Jeg er også meget skeptisk over for hele historien, og det er jeg af miljømæssige årsager. Som fru Wallström sagde, er det enormt vigtigt at anvende subsidiaritetsprincippet her. Efter min mening skulle det også være muligt i et land som USA at have knowhow og teknik til at ophugge gamle skibe, uanset om det drejer sig om krigsskibe eller marinefartøjer. Hr. Bowe ryster på hovedet, men jeg mener nu alligevel, at verdens bedste demokrati, som det altid kalder sig selv, også skal kunne løse sine egne problemer.
Fru kommissær, jeg kunne godt tænke mig at vide, om der inden for rammerne af hele denne diskussion også blev omtalt en inddragelse af ikke-OECD-lande. For her er der naturligvis stor risiko for at gøre enorm sundheds- og miljøpolitisk skade. I den sammenhæng bør skadevolderprincippet også være gældende. Afslutningsvis vil jeg gerne understrege endnu en gang, at jeg er meget tilfreds med Deres redegørelse, og at jeg mener, at subsidiaritetsprincippet skal anvendes i så vanskeligt et tilfælde.
Dhaene (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, jeg er meget glad for, at den kampagne, som vi har iværksat sammen med nogle få medlemmer fra vores gruppe, vil bære frugt. Jeg er også meget tilfreds med kommissærens redegørelse, der har givet os masser af håb.
Jeg er imidlertid bange for, at disse to skibes sejlads til Det Forenede Kongerige er en del af en større plan om en større karruseltur til lande som f.eks. Indien og Bangladesh. Hvis disse skibe får lov til at krydse Atlanterhavet, vil det åbne sluserne og skabe præcedens. Derefter vil det i strid med Basel-konventionens ånd blive juridisk muligt at overføre affald til lande, der ikke har en forsvarlig social- eller miljøpolitik. 
I de seneste par år er der gjort alle mulige forsøg på at forhindre eksport af affald og indføre et system, hvormed affald behandles så tæt på kilden som muligt. Det er helt i strid med denne tanke, at skibe krydser havene på denne måde. Det er en meget negativ besked fra USA, der allerede har lagt et par miljøtraktater på is. Det land har bestemt den fornødne kapacitet og ekspertise til selv at ophugge disse skibe.
Vi skal ikke kun pege fingre ad USA. USA samarbejder selvfølgelig med en EU-medlemsstat, der således som minimum gør sig til medskyldig i svækkelsen af Basel-konventionen. Det pågældende land har endvidere udstukket en kurs for disse højrisikoskibe, hvorved andre medlemsstater også udsættes for en risiko.
Hvis vi leder efter andre medskyldige, ender vi endnu en gang med Den Internationale Søfartsorganisation, der er meget lidt samarbejdsvillig med hensyn til at håndhæve overholdelsen af Basel-konventionen. Det er på høje tid, at det bliver ændret. Derfor skal EU vedtage en fælles holdning.
Europa eksporterer også gamle skibe til ophugning sydpå, uden først at behandle det farlige affald. I øjeblikket cirkulerer der en liste med 144 skibe, der er klar til at blive ophugget sydpå.
Vi sætter derfor vores lid til, at Kommissionen hurtigst muligt indfører et retsgrundlag for at standse dette. Vi vil således meget gerne have en vedligeholdelsespolitik for udrangerede europæiske fartøjer. Den 27. oktober afholder Rådet (miljø) et møde. Dette er derfor en god lejlighed til at affyre et varselsskud og tage et lovgivningsinitiativ.
De Rossa (PSE ).
   - Hr. formand, jeg har en særlig interesse i dette spørgsmål, da jeg bor på en ø, der er nabo til Det Forenede Kongerige. Det forekommer mig, at Det Forenede Kongerige handler særdeles uansvarligt, når der indgås kontrakter om, at skibe af denne slags transporteres over Atlanten for efter sigende at blive genanvendt i de britiske havne.
Man må spørge sig selv, hvad der sker med det farlige affald, som vi får at vide, udgør en markant del af disse skibe. Vi føres til at tro, at der er lidt over 300 t pcb og 600 t asbest i de fire skibe, der er på vej til Det Forenede Kongerige.
Der sættes spørgsmålstegn ved, om Det Forenede Kongerige overtræder EU-reglerne. Kommissæren har allerede sagt, at hun har anmodet de britiske myndigheder om at angive, hvorvidt de mener, de stadig overholder EU-lovgivningen. Jeg kan forstå af de briefinger, jeg har modtaget, at der er et krav om, at der skal gøres noget ved sådanne skibe inden for 180 dage. Der er et krav om, at der skal være en tørdok til ophugningen af disse skibe, men det er usandsynligt, at der kan gøres noget ved dem på 180 dage, og der er i øvrigt ikke en tørdok til genanvendelsen af disse skibe.
Det er meget alvorlige spørgsmål, fru kommissær, og jeg finder det ikke tilstrækkeligt, at De blot siger, at De har spurgt de britiske myndigheder. Hvornår svarer de? Hvornår skrides der ind for at beskytte borgerne i Det Forenede Kongerigt samt borgerne i Irland og andre steder?
Endelig kommer vi til at høre argumenter om arbejdspladser i Det Forenede Kongerige. Hvis vi ser tilbage på historien, har vi hørt, at vi ikke kunne afskaffe slaveriet eller undlade at sende børn op i skortstenene, da vi ville miste arbejdspladser, hvis vi ophørte med den praksis. Miljøet er vigtigere på dette tidspunkt end få hundrede job. 
McKenna (Verts/ALE ).
   - Jeg bifalder i høj grad kommissær Wallströms kommentarer. Det er helt og aldeles rystende, at Det Forenede Kongerige tillader sig at være losseplads for noget, som USA ikke ønsker at tage sig af. Myndighederne i USA dømte disse fartøjer til at være for farlige til at hugge op i USA, og det forekommer mig ret utroligt, at de derefter skulle transporteres 4.500 mil over Atlanten og gennem EU-farvande for at blive bortskaffet i Det Forenede Kongerige.
Oprindeligt var planen, at fartøjerne skulle passere gennem irsk farvand, men det ser i øjeblikket ikke ud til at være tilfældet. Vi er ikke sikre på, om vi kan få garanti for, at ruterne ikke ændres, men uanset det skal vi se på vores forpligtelse, og Det Forenede Kongerige skal se på sin forpligtelse, over for EU-lovgivnignen - især forordningen om overførsel af affald. Jeg vil gerne spørge Kommissionen, om Det Forenede Kongeriges handling er i strid med artikel 19, stk. 3, i forordningen om overførsel af affald og artikel 4 i rammedirektivet om affald.
I relation til Natura 2000 er Teesmouth- og Cleveland-kysten klassificeret som særlige beskyttelsesområder i henhold til det program. Det betyder for bevaringen af naturtyper samt vilde dyr og planter, at enhver plan eller ethvert projekt, der ikke direkte er forbundet med eller nødvendig for forvaltningen af stedet, men som sandsynligvis har en markant effekt derpå - enten individuelt eller sammen med andre planer eller projekter - skal være underlagt en passende vurdering af konsekvenserne for stedet.
Jeg vil gerne bede Kommissionen om at undersøge - den har måske allerede gjort det - om transporten og behandlingen af disse skibe er i strid med Natura 2000-lovgivningen. Det, som Det Forenede Kongerige gør mod ikke blot den britiske kyst, men også mod EU som helhed, er helt uacceptabelt. Vi har netop drøftet badevandsdirektivet, og det er utroligt at tænke sig, at vi her taler om en medlemsstat i EU, der uden ansvar påfører badevandet og fiskeriet en stor trussel. Hvad sker der, hvem yder erstatning til folk, hvis der sker en ulykke, hvis der sker en katastrofe, der involverer fiskeriet, turismen eller andre områder?
Dette handler om beskyttelse af allerede eksisterende arbejdspladser og om beskyttelse af miljøet og bestemt fiskeriet. Det glæder mig meget at se, at Kommissionen er på vores side i denne sag, men den skal lægge meget større pres på den britiske regering, så den opfører sig ansvarligt. 
Bowe (PSE ).
   - Hr. formand, jeg har med total undren lyttet til nogle af de ting, der er blevet sagt her til aften. Det er meget vanskeligt at afgøre, om der er kendsgerninger i al den fiktion. Der har været en tæt sky af forvirring, der lugter af hykleri, som jeg ikke kan tro.
Følgende er kendsgerninger. Skibene er til tørlast, det er ikke flådefartøjer. De skibe indeholder ikke mere giftigt materiale end et hvilket som helst andet normalt lastskib. Det eneste asbest på de skibe er den asbest, som findes omkring enhver motor på et skib. Den eneste olie på dem er den olie, De finder i de tanke, der forsyner skibene med brændstof - det er ikke benzintanke. De indeholder meget lidt pcb og andre farlige stoffer. De har et sødygtighedsbevis, som de blev overdraget, før de forlod havnen - og den havde de ikke forladt, hvis de ikke havde det bevis.
De stater, hvis farvand de passerer igennem på vejen, er blevet hørt, og deres synspunkter er taget i betragtning. Vi gør dette ordentligt, og vi gør det, fordi vi for 10 år siden besluttede ikke at dumpe vores boreplatforme i Nordsøen, men bringe dem tilbage til Teeside og andre steder for at genanvende dem. Vi har kapaciteten. Vi har den nødvendige viden. Vi har evnen til at gøre det, amerikanerne ikke kan, fordi de dumper deres boreplatforme i Den Mexikanske Golf.
Kommissæren bør spørge, hvad der sker med de over 100 skibe, der forlader EU-farvandene i år for at blive dumpet og destrueret i den tredje verden på en fuldstændig uacceptabel måde i stedet for at komme med bemærkninger til noget, der gøres korrekt af briterne. 
Wallström,
    Hr. Bowe, det var lige nøjagtig min pointe! Jeg sætter dette i en større sammenhæng vedrørende det ansvar, vi har i henhold til Basel-konventionen - vi skal kunne opfylde kravene i den konvention. Det er en del af det meget større billede.
De gør rigtigt i at pointere behovet for nøjagtige oplysninger. Det er grunden til, at jeg har skrevet til både regeringen og myndighederne i Det Forenede Kongerige og til USA for at indhente korrekte oplysninger. Det, jeg har kunnet finde ud af hidtil, er, at disse 13 fartøjer er en del af den nationale forsvarsreserveflåde under transportministeriet, Maritime Administration (MARAD). Jeg kan også forstå, at alle disse skibe blev bygget i perioden 1945-1967, så de er altså 36-58 år gamle. De vurderes at indeholde i alt 698 t pcb og over 3.300 t fuelolie samt store mængder bly, kadmium og asbest. Skibene ejes af militæret i USA og er ikke længere i brug. MARAD har rapporteret, at mange af skibene er forværret. 11 af de 13 skibe figurerer på deres prioriterede liste over 40 skibe i værst tilstand. Det er, hvad jeg har kunnet finde ud af hidtil. Lad os vente, indtil vi har alle oplysninger.
Jeg er principielt ikke imod overførsel af affald med henblik på genanvendelse. Dette er en del af den nuværende lovgivning. Men på et tidspunkt, hvor vi har kæmpet så hårdt for at rydde op efter ulykkerne med og samt andre forureningsulykker til havs, og hvor vi kæmper for at beskytte havmiljøet, kan jeg ikke se, at dette er den bedste vej fremad, når der tilsyneladende er genanvendelsesfaciliteter i USA.
Det er, hvad jeg har spurgt om. Vi bør sikre, at det er en helt og aldeles sikker operation, før vi kaster os ud i den. Er det overhovedet klogt? Er det fornuftigt at gøre det med de risici, der er forbundet med bugsering af gamle skibe - de ældste skibe, de har - der indeholder så mange farlige stoffer?
Vi har på nuværende tidspunkt ikke en sag mod Det Forenede Kongerige. Det er vigtigt at sige det. Vi ser på overholdelsen af de eksisterende direktiver, der vedrører Natura 2000, vandrammedirektivet og en række andre direktiver. Vi følger naturligvis op på de klager, vi har modtaget.
Jeg svarer som miljøkommissær. Er dette det bedste, vi kan gøre på et tidspunkt, hvor vi forsøger at beskytte havene, farvandene og havmiljøet? Hvis vi ved, at der findes faciliteter, i overensstemmelse med nærhedsprincippet, i USA, hvorfor så ikke sende eksperterne i den anden retning? Det synes mindre farligt.
Endnu har vi ikke en sag. Vi har anmodet om yderligere oplysninger. Men jeg kan ikke skjule mit eget syn på dette anliggende. 
Formanden.
   - Mange tak, fru kommissær Wallström.
Forhandlingen er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling (A5-0336/2003) fra Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om etablering af et program, der skal øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (Erasmus Mundus) (2004-2008) (8644/1/2003 - C5-0294/2003 - 2002/0165(COD)) (Ordfører: de Sarnez). 
De Sarnez (PPE-DE ),
   Hr. formand, kære kolleger, vi har nu i to år sammen arbejdet på at søsætte Erasmus Mundus. Jeg ønsker i denne forbindelse at takke Kommissionen, Rådet og alle mine kolleger i Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport for det arbejde, de har udført.
EU vil med Erasmus Mundus-programmet for perioden 2004-2008 få et nyt instrument til udveksling og samarbejde inden for videregående uddannelser, der skal sikre et tættere samarbejde mellem de europæiske universiteter og skabe et virkeligt europæisk rum for videregående uddannelser, eftersom det er vores eneste mulighed for at tiltrække studerende, undervisere og forskere fra hele verden. Jeg skal kort redegøre for programmets aktioner.
Den første består i etableringen af 250 europæiske masteruddannelser, der benævnes Erasmus Mundus-masteruddannelser og anerkendes og støttes officielt af EU. Disse masteruddannelser udvælges for en periode på fem år og skal omfatte mindst tre videregående uddannelsesinstitutioner i tre medlemslande. De skal føre til udstedelse af dobbelte eller flerdobbelte officielt anerkendte eksamensbeviser. De studerende, som følger disse masteruddannelser, skal studere i mindst to af de tre tilknyttede universiteter.
Den anden aktion består i at indføre studiestipendier til 4.200 studerende fra tredjelande, der studerer i Europa. Disse stipendiaters størrelse er vigtig. Beløbet er lige så stort som de stipendier, der tildeles under Fullbright-programmet i USA. De studerende vil gennemsnitligt modtage 1.600 euro om måneden for at følge -undervisningsforløb inden for rammerne af Erasmus Mundus.
Den tredje aktion henvender sig til undervisere. 1.000 lærere eller forskere fra hele verden vil kunne besøge de euroæiske universiteter som gæstelærere eller -forskere i gennemsnitligt tre måneder. De vil modtage et vederlag på 13.000 euro.
Den fjerde aktion består i partnerskaber mellem videregående uddannelsesinstitutioner i tredjelande og europæiske universiteter med udgangspunkt i fælles projekter af maksimalt tre års varighed. Disse projekter vil hovedsagelig vedrøre mobiliteten hos europæiske studerende og undervisere uden for Europa.
Endelig vedrører den femte og sidste aktion international reklame for Europas videregående uddannelser. EU vil for at udbrede kendskabet til Erasmus Mundus verden over yde økonomisk støtte til internationale reklamekampagner og oprettelse af tjenester, der kan fremme information af de studerende fra tredjelande og lette deres adgang til de europæiske universiteter.
Endelig ønsker jeg at sætte fokus på de områder, som Europa-Parlamentet især har lagt vægt på, og som Rådet og Kommissionen har taget til efterretning.
Det første område er programmets navn. Det oprindelige navn, Erasmus World, blev ændret til Erasmus Mundus, fordi det ville være lettere at identificere med EU. Det andet, vi lagde vægt på, var at bevare den kulturelle og sproglige mangfoldighed, og vi ville derfor give de studerende mulighed for at lære mindst to af de sprog, der tales i de lande, hvor universiteterne ligger. Det tredje punkt var, at Erasmus Mundus-masteruddannelserne ikke blot skulle udvælges på grundlag af kvaliteten af den tilbudte uddannelse, men også modtagelsen af de studerende. Det fjerde punkt var anerkendelsen af eksamensbeviser og studier, således at det i sidste instans bliver muligt at nå videre i retning af et europæisk rum for videregående uddannelser. Målet må være at sikre virkelig fri bevægelighed for personer med en afsluttet uddannelse inden for EU. Denne "Europa Rundt"-model, som nu tilbydes studerende fra tredjelande, vil senere kunne komme de europæiske studerende til gode. Det femte og sidste punkt - som Europa-Parlamentet forsvarede - var fastsættelsen af et budget, der modsvarer programmets ambitiøse mål. Rådet (undervisning) forslog, at der afsattes 200 millioner euro. Det er under denne andenbehandling lykkedes Parlamentet at opnå et budget på 230 millioner euro.
Jeg ønsker derfor, fru kommissær, at understrege, at jeg har sat overordentlig stor pris på den positive holdning, der har præget samarbejdet mellem Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet. Jeg er overbevist om, at vi kan være tilfredse med de fremskridt, vi har opnået i forbindelse med Erasmus Mundus-programmet. Jeg håber, det vil blive en lige så stor succes som lillebroderen, Erasmus, og at det videnbaserede Europa, som vi stæber efter, således bliver en realitet. 
Reding,
    Hr. formand, jeg vil indledningsvis sige, at fru de Sarnez har gjort et udmærket stykke arbejde.
Jeg tror også, at alle er enige om, at der er tale om et udmærket projekt, og jeg må indrømme, at det er et af mine foretrukne. Dette projekt har til formål at øge interessen for Europas videregående uddannelser verden over såvel som her i Europa og tager sigte på at forbedre kvaliteten takket være europæiske masteruddannelser, som forbinder flere universiteter i forskellige europæiske lande og henvender sig til vores egne universitetsstuderende i første instans og dernæst til universitetsstuderende fra hele verden gennem stipendiater.
Vi er i færd med andenbehandlingen, og jeg kan meddele ordføreren, at Kommissionen er villig til at acceptere samtlige syv ændringsforlag i udkastet til indstilling. Jeg vil i øvrigt lykønske Parlamentet og Rådet med deres indsats for at nå frem til en konsensus. Det er vigtigt at skabe en sådan konsensus, fordi vi får mulighed for at fremskynde proceduren og iværksætte programmet som planlagt i 2004.
Som sagt tilslutter Kommissionen sig fuldt ud denne konsensus. Den respekterer forslagets indhold, der indebærer en budgettildeling på 230 millioner, hvilket er et Phare-program værdigt. Og denne tildeling er i overensstemmelse med den budgetprogrammering, Kommissionen har fortaget i lyset af udvidelsen.
Kommissionen accepterer ændringsforslag 5 vedrørende budgettet, ændringsforslag 1 om en klarlæggelse af begrebet videregående uddannelsesinstitution, ændringsforslag 2, der henviser til den nye generation af programmer, ændringsforslag 3 og 6 om kvalitetskravene til Erasmus Mundus-masteruddannelserne samt ændringsforslag 4 og 7 om den sproglige diversitet, som vi lægger så stor vægt på.
Jeg kan fortælle fru de Sarnez og Parlamentets medlemmer, at overalt, hvor jeg kommer frem i EU, i de nye medlemslande og endog uden for Europa, er alle enige om, at Erasmus Mundus er et fantastisk projekt, og alle forventer overordentligt meget af det. Jeg er sikker på, at dette projekt vil fremme en indbyrdes tilnærmelse af vores videregående uddannelser og gøre dem betydeligt mere attraktive i international sammenhæng.
Erasmus Mundus må forventes at blive en reference for europæisk akademisk standard og et middel til at skabe dialog mellem folkene. Jeg takker af hele mit hjerte Parlamentet for den samarbejdsvilje, det har udvist fra start til slut. Jeg synes, vi har sat et vidunderligt projekt i gang. Det er nu op til universiteterne, de studerende og lærerne virkelig at udnytte dets potentiale.
Pack (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, vi har været i Kulturudvalget indtil nu, hvor vi stemte om tre meget vigtige betænkninger. Derfor kom jeg jagende på denne måde, men det gik rigtig godt.
Jeg vil gerne takke fru De Sarnez hjerteligt for, at hun har gennemført arbejdet så konsekvent og med så meget nerve. Hun har nemlig opnået det, som vi ville opnå. Vi kan starte dette program, Erasmus Mundus, i begyndelsen af 2004. På det område har vi nu understreget noget, som ligger Parlamentet meget på sinde. Vi skaber nemlig et europæisk uddannelsesområde. Allerede i forbindelse med Socrates II måtte vi ikke tale herom. Jeg tror, at alle taler om det i dag, og det synes jeg er en god ting. Vi bringer Europa tilbage på den internationale scene. Vi bliver konkurrencedygtige, og vi bliver attraktive for unge mennesker fra udlandet.
Vi har i modsætning til de 180 millioner euro, som Kommissionen ønskede at stille til rådighed, afsat 230 millioner euro hertil. Det har kostet rigtig mange anstrengelser at opnå dette plus. Men jeg tror, at det også svarer til de ambitioner, som vi forbinder med dette program. Et sådant program har brug for finansielle midler for virkelig at være attraktivt. Vi har lagt ekstra vægt på sprogundervisning. Det er et meget vigtigt punkt, for de studerende, som kommer til Europa, studerer i tre forskellige lande, og vi forventer, at de som minimum forsøger at lære to af disse sprog.
Jeg synes, at Erasmus Mundus er en vidunderlig måde at fortsætte Socrates-Erasmus på, og jeg mener, at vi vil opnå stor succes med dette program netop i 2004, hvor valget til Europa-Parlamentet finder sted. Jeg håber, at vi bliver virkelig attraktive i og uden for EU ved at vise, hvad vi kan. De udefra kommende studerende vil kunne studere tre steder i Europa. De vil tage EU's kulturelle mangfoldighed til sig, de vil lære sprogene, og de vil sprede Europas budskab i verden. Jeg er taknemmelig for, at vi er nået så langt ad denne vej sammen.
Rocard (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, det forekommer ofte - hvilket næppe kan overraske nogen - at vores forhandlinger her i Parlamentet ikke er ekstremt opløftende, og at vi behandler ret vanskelige emner. Jeg er formand for Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport og kommer netop fra et møde i dette udvalg, hvor vi stemte uden Dem, fru de Sarnez, og jeg kan fortælle, at udvalget generelt og enstemmigt har givet udtryk for tilfredshed med fru de Sarnez' udmærkede betænkning. Sandt at sige fandt vi straks Kommissionens dokument yderst interessant og var enige om, at Kommissionen til tider endog havde været næsten for tilbageholdende.
Hvad angår budgettet, fik vi det heldigvis forhøjet en smule. Lad mig straks sige, at Parlamentets Udvalg om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport ikke mener, at 230 millioner er tilstrækkeligt, og jeg tror, at det bliver nødvendigt at forhøje det.
Det er på baggrund af den aktuelle internationale situation, hvor sikkerhedshensyn betyder, at mange store lande forekommer lukkede, efter vores opfattelse desuden særdeles vigtigt, at det netop er under sådanne omstændigheder, Europa vælger en fuldstændig åbning.
Tilsvarende har vi ønsket at styrke, bekræfte og befæste den prestige, der bør være knyttet til et eksamensbevis for en EU-masteruddannelse. Kommissionens tekst lod snarere antage, at der var tale om nogle vage studier, der førte til udstedelse af et lille certifikat. Vi har ønsket at konsolidere denne titel og denne masteruddanelse.
Dernæst har vi, hr. formand, fundet det yderst vigtigt at skærpe bestemmelsene vedrørende de to fremmedsprog i denne sammenhæng. Parlamentet har i forbindelse med Unionens sprogpolitik ofte protesteret over, at flere EU-regeringer undlader at gøre undervisningen i to fremmedsprog obligatorisk i deres hjemland. Vi vil fortsat lægge pres på dem og er glade for her at have fundet en anledning til det.
Endelig skal jeg tilføje, at det forekommer mig at været et meget smukt forehavende at ville åbne den europæiske kultur for studerende fra hele verden. 
Sanders-ten Holte (ELDR ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, for et år siden fejrede vi indskrivningen af Erasmus-studerende nr. 1 million. Hvis det var op til mig, gav vi langt flere studerende fra hele verden mulighed for at studere på andre universiteter. Jeg er også fru de Sarnez taknemmelig for den energi, hun har lagt i den vellykkede færdiggørelse af betænkningen.
Det er vigtigt, at vi i Europa tilbyder et ordentligt alternativ til de amerikanske universiteter, som flertallet af de europæiske studerende besøger i øjeblikket. Da Europa stræber efter at blive verdens mest konkurrencedygtige videnbaserede økonomi, bør vi lancere os selv som et ekspertisecenter med høje akademiske standarder, så det bliver umagen værd for udenlandske studerende at studere hos os. Af forskellige årsager har jeg altid slået til lyd for, at det er meget vigtigt for de studerende at lære fremmedsprog - mindst to. Det er en for alle i Nederlandene. Det fremmer også forståelsen af andre kulturer. Det samme synspunkt ser jeg afspejlet i Deres betænkning, hvilket jeg bifalder.
Sprogkundskaber er ikke blot med til at sikre den studerende med en universitetsgrad en bedre konkurrencemæssig position på arbejdsmarkedet, men bidrager også til vedkommendes kulturelle bagage samt ikke at glemme gensidig forståelse.
Jeg vil ikke desto mindre fremsætte en bemærkning vedrørende denne betænkning. Programmet er beregnet på studerende og universitetslektorer fra hele verden, deraf navnet Mundus. Jeg vil i denne forbindelse bede om ekstra opmærksomhed på universiteter i udviklingslandene. Uddannelse er det bedste våben i kampen mod fattigdom. Ved at give studerende fra udviklingslandene mulighed for at uddanne sig i EU kan vi hjælpe dem med at udbrede denne viden i deres egne lande. Jeg vil imidlertid tilføje, at man naturligvis skal sikre sig, at de geninvesterer denne viden i deres egne lande, når de er færdige med deres studier. Det er trods alt ikke meningen, at programmet skal fremme hjerneflugten. Det kræver et fornuftigt samarbejde mellem europæiske universiteter og universiteterne i udviklingslandene, der skal have en udvidelse af de studerendes og lektorernes viden og erfaring som en prioritet.
Mayol i Raynal (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg vil lykønske ordføreren med det udmærkede arbejde, hun har udført. Dette Erasmus Mundus-program for videregående universitetsuddannelser vil ganske nyttigt lægge sig i forlængelse af det nuværende Erasmus-program og fremme den mellemfolkelige kulturelle respekt, forståelse og dialog.
Den åbning udadtil, som disse Erasmus Mundus-programmer sikrer, er noget helt usædvanligt, der vil gøre det muligt at uddybe denne mellemfolkelige forståelse. Ja, jeg taler om folk, fordi jeg har konstateret, at det i dag desværre er blevet moderne at tale om borgere og gået af mode at tale om folk, hvilket bl.a. fremgår af konventets udkast til forfatningstraktat. Jeg tilhører et folk, det catalanske folk, som ikke nødvendigvis falder sammen med den franske stat og den spanske stat, og jeg skal med glæde erindre om, at disse programmer har til formål at fremme den mellemfolkelige forståelse inden for Europa såvel som blandt alle verdens folk.
Apropos Catalonien kommer der mange studerende fra hele Europa. Barcelona er en attraktiv kulturby, og det faktum, at catalansk desværre ikke er et officielt sprog, undrer meget visse studerende, når de ankommer til Barcelona. De konstaterer således, at man i Barcelona, Valencia, Palma eller endog i Perpignan underviser på catalansk på visse kurser. I Barcelona foregår det meste af undervisningen på catalansk. Måske har de set Céderic Klapisch' meget kloge film Spanish Apartment, der handler om disse Erasmus-studerendes tilværelse og bl.a. disse sprogproblemer.
Jeg mener, at alle sprog i Europa bør have samme rettigheder ikke kun inden for dette Erasmus Mundus-program, men inden for alle de europæiske institutioner.
Dillen (NI ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, det er nok ikke mange af de emner, der diskuteres her i Parlamentet, der er enighed om. Jeg håber, at dagens debat bliver en undtagelse.
Alle, der bekymrer sig om kvaliteten af uddannelser i EU, vil glæde sig over, at Rådet og Parlamentet er enedes om at starte et program, der kun har til formål at forbedre kvaliteten af de videregående uddannelser i medlemsstaterne.
Tidligere var det kun de få udvalgte, der kunne indhøste erfaringer fra udenlandske universiteter eller højere læreanstalter under deres uddannelsesforløb. At Europa nu arbejder på at give flere og flere studerende denne mulighed, er en udvikling, som vi er meget begejstrede for uanset politisk tilhørsforhold. Som repræsentant for Flandern, der er en af de mindste nationer i EU, bemærker jeg ofte, at vores sprog, hollandsk, er under konstant pres på vores egne universiteter, bl.a. fordi et stigende antal uddannelser - ikke kun i Flandern, men også i Nederlandene - udelukkende udbydes på engelsk.
Jeg er derfor særligt glad for, at Rådet og Parlamentet i deres fælles holdning til Erasmus Mundus-programmet ønsker at få lagt særlig vægt på fremme af de studerendes sprogkundskaber både i og uden for EU. Ved at tilbyde studerende under Erasmus-programmet muligheden for at lære mindst to af de sprog, der tales i de lande, hvor de højere læreanstalter findes, vil vi måske med tiden kunne vende den skadelige tendens, vi primært ser i de store medlemsstater. Det er et kedeligt faktum, at de unge europæeres viden om sprog, kultur og historie er gået tilbage i de seneste årtier.
Jeg vil derfor understrege, at det ikke kun er studerende fra tredjelande, der skal tilskyndes til at beherske mindst to EU-sprog. De unge mennesker i Europa bør også hurtigst muligt indse, at en god beherskelse af forskellige sprog er den bedste garanti for, at de vil lære at værdsætte andre kulturer. Det er også den måde, hvorpå vi bedst bevarer den store mangfoldighed i EU for fremtiden. Følgelig vil vores universiteter og læreanstalter - faktisk hele systemet for videregående uddannelser - fortsat være et udstillingsvindue til resten af verden, som vi har al mulig grund til at være stolte over. 
Graça Moura (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, Marielle De Sarnez' indstilling ved andenbehandling, med de ændringer, som Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport enstemmigt har vedtaget, bidrager til, at visse aspekter af Erasmus Mundus-programmet fremstår i en klarere og styrket udformning.
Det er vigtigt, at Rådet (undervisningsministrene) er nået til enighed om en bevillingsramme på 230 millioner euro, for det forekommer ganske tilfredsstillende. Det er også vigtigt, at dette program åbner nye perspektiver for de videregående uddannelser både inden for Europa og i dets samarbejde med tredjelande og ikke blot for de studerende, men også for de ikke-europæiske lærere, der inviteres.
Vigtigt er ligeledes, at der lægges vægt på sproglige aspekter og på princippet om kulturel mangfoldighed, på kvalitetsbetegnelsen og på sammenhængen mellem de videregående og de faglige uddannelser. Alt dette er endnu mere betydningsfuldt på grund af den foranstaltning, der gør det muligt for programdeltagerne at besøge flere forskellige universiteter i en slags "Europa Rundt", og fordi man heller ikke har glemt, at de europæiske studerende også skal have adgang til programmet og dets stipendier og europæiske masteruddannelser.
I relation til udvidelsen bliver det endnu mere afgørende, at vi i starten kan lade den nævnte mulighed for en tur rundt i videnskabens Europa få langt større bredde og omfang. Der må derfor gennemføres en oplysningskampagne for at fjerne den tvivl og frygt, der ifølge pressen allerede har vist sig i visse universitetsmiljøer.
Der består dog nogle uafklarede punkter af væsentlig betydning. Er det her måden til for alvor at gøre de europæiske uddannelser konkurrencedygtige i forhold til USA's, både kvantitativt og kvalitativt? Får vi mon inden for Europa en mere afbalanceret fordeling af de studerende ud over medlemsstaternes universiteter? Kun erfaringen og tiden vil kunne besvare disse spørgsmål. Indtil videre kan vi glæde os over, at Europa har fået endnu et særdeles nyttigt redskab for sine videregående uddannelser, som mange med rette nærer store forventninger til. 
Prets (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, det er glædeligt, at vi i dag har kunnet søsætte to nye uddannelsesprogrammer på samme tid, som ganske vist opfylder forskellige funktioner og opgaver, men som har et fælles mål, nemlig at skabe et mere attraktivt Europa og herigennem gøre Europa mere interessant ude i verden. Programmet, som er bredt anlagt på højere læreanstalter og på studerende fra hele verden, som har taget første del af en videregående uddannelse, skal imidlertid også tage hensyn til erhvervsuddannelsen, og den har vi allerede været inde på her. Det gælder nemlig ingeniøruddannelserne eller andre tekniske studieretninger, som falder ind under begrebet "højere læreanstalter", og som der skal udarbejdes relevante tilbud til.
Det tætte samarbejde mellem forskellige europæiske universiteter vil gøre det muligt at forbedre kvaliteten og øge den internationale konkurrenceevne. Kompromiset om den finansielle ramme på 230 millioner er netop kun et kompromis, og jeg tror, at dette program med sit ambitiøse mål kun bliver en succes, hvis alle involverede parter - EU, medlemsstaterne og universiteterne - tager udfordringerne op og yder deres bidrag. De 230 millioner alene er med sikkerhed ikke tilstrækkeligt. Desuden skal det gøres klart, at disse finansielle midler skal tilvejebringes ekstraordinært, og at de således ikke må tages fra andre uddannelsesprogrammer.
Wenzel-Perillo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg vil gerne ønske fru De Sarnez hjerteligt tillykke med hendes fremragende betænkning og endnu en gang takke hende for det gode samarbejde. Erasmus Mundus kan man kun støtte lidenskabeligt. For det første består størstedelen af programmet i muligheden for mobilitet, i at lære fremmedsprog samt i interkulturel udveksling. For det andet griber man i Erasmus Mundus de uddannelsespolitiske udfordringer i forbindelse med globaliseringen offensivt og konstruktivt an. Fordi programmet netop er åbent for studerende fra tredjelande, kan Europa profilere sig kraftigere internationalt med hensyn til de højere læreanstalter.
I globaliseringens tidsalder handler det om konkurrence, om de bedste produkter, de bedste idéer og derfor ikke mindst om de bedste hoveder. Alene af den grund skal Europa igen være attraktiv og konkurrencedygtig som studie- og uddannelsesområde. Som ordfører for udtalelsen fra Budgetudvalget i forbindelse med betænkningens førstebehandling i april glæder jeg mig i dag i ganske særlig grad også over Parlamentets betydelige succes her. Med 230 millioner euro i stedet for de foreslåede 180 millioner får Erasmus Mundus et bredere finansielt grundlag. For hvad skal vi med hensigtsmæssige programmer, når der ikke stilles tilstrækkelige finansielle midler til rådighed? Vi kan være stolte af det, vi har opnået. Men set i lyset af målsætningerne fra Lissabon er de eksisterende tiltag og de nye initiativer alt i alt stadig utilstrækkelige. Man kan ganske vist ikke forvente, at træerne vokser ind i himmelen i tider, hvor kassen er næsten tom og med begrænsede budgetmidler, hvilket imidlertid ikke bør være nogen undskyldning, som afholder os fra fremtids- orienterede tiltag på det politiske område.
Kære kolleger, uddannelse er Europas fremtidsinvestering nr. 1! Vil vi være det mest dynamiske og mest konkurrencedygtige økonomiske område i verden i 2010? Så skal vi prioritere rigtigt, investere i forskning og uddannelse, og her er Erasmus Mundus et skridt i den rigtige retning!
Iivari (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil først og fremmest takke ordføreren, Marielle de Sarnez, der har gjort et glimrende stykke arbejde med Erasmus Mundus-programmet. Vi har opnået et resultat, der ikke blot er acceptabelt for Parlamentet, men også for Rådet. For en gangs skyld bliver vi færdige med lovgivningsproceduren for et flerårigt program, inden programmet skal træde i kraft. Forhåbentlig bliver denne undtagelse nu reglen for andre programmer, der behandles af Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport.
I øjeblikket er EU helt klart en mindre attraktiv valgmulighed end USA for studerende ved højere læreanstalter, der kommer fra tredjelande. Hvert år får EU ca. 100.000 færre nye studerende end USA. Jeg vil tro, at dette tal er faldet om fem år, når Erasmus Mundus er kommet godt i gang.
Formålet med programmet er at forbedre kvaliteten af europæiske videregående uddannelser ved at tiltrække flere studerende samt kvalifikationer og knowhow til Europa. Vi skal imidlertid huske på, at vi ikke skal lokke kvalifikationer og knowhow hertil på bekostning af tredjelande. Det er lige så vigtigt at samarbejde med universiteter i tredjelande, så vi for vores vedkommende kan styrke de videregående uddannelsers status i de lande, der deltager i programmet.
Om syv måneder skal de 10 nye medlemsstater, der tiltræder EU, nøje inddrages i gennemførelsen af Erasmus Mundus helt fra starten. Når EU's ydre grænser ændres, bliver det vigtigt for os at bruge de kvalifikationer og den knowhow, som de kommende medlemsstater allerede har fra deres samarbejdsrelationer med f.eks. Ukraine, Belarus og Moldova. Jeg tror, at en tæt inddragelse af de nye medlemsstater i dette program også vil bidrage til deres deltagelse i gennemførelsen af andre mål i forbindelse med EU's uddannelsespolitik.
Jeg er tilfreds med det opnåede resultat vedrørende programmets sproglige spørgsmål. Fremme af sproglig mangfoldighed er en af de grundlæggende værdier i EU, men målet med Erasmus Mundus-programmet er tydeligvis ikke undervisning i fremmedsprog. Formålet med programmet er at få de europæiske videregående uddannelser til at se mere attraktive ud, og jeg glæder mig derfor over den formulering, vi nåede frem til.
Mann, Thomas (PPE-DE ).
   - Hr. formand, Erasmus Mundus forbedrer uddannelseskvaliteten på de højere læreanstalter væsentligt. 250 europæiske studieretninger, over 4.000 stipendier til de studerende på de højere læreanstalters kandidatuddannelser, 1.000 gæsteprofessorer fra tredjelande, 4.000 studerende, 800 adjunktstillinger på de højere læreanstalter inden 2008, partnerskaber mellem universiteter i tredjelande og højere læreanstalter i Europa, som deltager i Erasmus Mundus-programmet. Det er alt sammen vigtige elementer for at styrke videnområdet Europa, og - som fru Pack sagde - for at skabe et europæisk uddannelsesområde.
Forestillingerne om finansieringen lyder imidlertid mindre flatterende. Under førstebehandlingen gjorde vi det klart, at 200 millioner euro ikke er tilstrækkeligt, og vi krævede derfor 300 millioner euro. Rådets forslag om 180 millioner euro er fuldstændig uacceptabelt, hvilket jeg er enig med mine kolleger i. En beløbsforhøjelse vil på ingen måde belaste de eksisterende programmer. Det kompromis, som fru De Sarnez foreslog, er hensigtsmæssigt. Det er i overensstemmelse med den nye interinstitutionelle aftale. Jeg tror bestemt, at den fremragende kommissær, fru Reding, er enig i disse betragtninger.
Hvad nytter det at have et ambitiøst mål fra Lissabon, hvis vi ikke har nogen vægt bag i form af konkrete foranstaltninger? Det får man ikke gratis, hvilket vi har måttet sande i Tyskland. Det blev allerede tydeligt i Pisa-undersøgelsen. Hvad nytter det, når der ikke investeres tilstrækkeligt i uddannelse i enkelte af vores delstater? Så vil vi uvilkårligt halte betydeligt bagefter. EU skal give "Erasmus Mundus-masteruddannelsen" kvalitetsstemplet, således at det bliver klart for enhver, at der er tale om en krævende videregående uddannelse, hvor der kan opnås gode kundskaber i minimum to af medlemsstaternes sprog. Både hvad angår studieretninger og i vejledningen af de studerende, har vi sat et tydeligt politisk fingeraftryk.
Efter min opfattelse er der endnu en vigtig ting, og det er, at erhvervsuddannelsen af f.eks. ingeniører og tekniske specialister skal integreres på en sådan måde, at vi også opnår ensartethed med hensyn til uddannelserne på de højere læreanstalter.

Zorba (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne komplimentere kommissæren og fru de Sarnez for dette ambitiøse program, dette store, vigtige skridt. Åbningen af uddannelsens Europa på internationalt plan, som også er et modigt skridt, fremmer det europæiske uddannelsesområde, og vi begynder nu at se det ikke længere som et opsplittet område, men som et område med de broer, det har, og det samarbejde, der er, som et rigtigt område.
Jeg synes, der er en kvalitativ forskel fra Erasmus Mundus-masteruddannelser til alle de foregående programmer, netop fordi det ikke blot er baseret på udveksling og mobilitet. Det giver os et nyt stempel, et nyt referencepunkt, som de tusindvis af studerende og de hundredvis af uddannelsesinstitutioner, som skal anvende det, kan give et reelt indhold.
Det er meget vigtigt, at Europa i dag har modet til at åbne op for konkurrencen, for sprogene og for den interkulturelle forståelse. Vi belønner både uddannelsesinstitutionerne og samarbejdet mellem dem via dette program, men vi fremmer også de studerendes kundskaber, ligegyldigt hvilket land, kontinent eller kulturel baggrund de kommer fra. Og det betyder, at vi fremmer de europæiske værdier. Jeg synes, vi skylder dem det! Især bør vi give noget tilbage til de lande, hvorfra der kommer millioner af økonomiske indvandrere, og jeg betragter det, vi giver dem, de legater, de får, som en modydelse og håber, at flertallet af de studerende vil komme fra disse udviklingslande.
De europæiske studerende, som bliver præget af samarbejdet med de fremmede, har meget at vinde og vil komme til at forstå meget mere af den kultur, som de andre bringer til os. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling (A5-0314/2003) fra Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et flerårigt program (2004-2006) for effektiv integrering af informations- og kommunikationsteknologi (IKT) i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne i Europa (eLearning-programmet) (8642/1/2003 - C5-0293/2003 - 2002/0303(COD)) (Ordfører: Mauro). 
Mauro (PPE-DE ),
    Hr. formand, med dagens debat og morgendagens afstemning træder Learning-programmet officielt i kraft. Tiden er inde til at lykønske de ansvarlige med dette resultat.
Programmets moder er uden tvivl Europa-Kommissionen, der iværksatte den første Learning-pilotaktion med dens meddelelse fra maj 2000, skønt aktionen på daværende tidspunkt ikke var finansieret via sin egen budgetpost. I morgen, efter to år, vil det første flerårige Learning-program blive sat til afstemning takket være et grundigt arbejde karakteriseret ved samarbejde mellem institutionerne. Det er derfor ikke svært at forstå, at foranstaltningen også havde en far, såvel som en mor. Det er altid vanskeligere at identificere faderen, og der er også et spørgsmålstegn tilbage i denne sag, men jeg vil sige, at rollen i lige høj grad tilfalder Parlamentet og Rådet. Rådets bestræbelser både under det græske formandskab og mere afgørende under det italienske formandskab satte Parlamentet i stand til at finde en betydelig åbning for dets anmodninger, så Learning-programmet får tilstrækkelige midler til at blive iværksat.
Dette flerårige program, der står ved siden af andre historiske programmer såsom Socrates og Leonardo, lever op til kravene fra Det Europæiske Råds møder i Lissabon, Stockholm og Barcelona. De primære mål handler om at bekæmpe it-kløften ved gennemførelse af edb-uddannelser, fremme af virtuelle universitetscampusser, e-partnerskaber mellem europæiske skoler, fremme og udbredelse af god praksis og samarbejde mellem fællesskabsprogrammer og indsatser på nationalt plan. Som sagt steg programmets budget til 44 millioner euro takket være det, som jeg vil kalde et tæt samarbejde mellem institutionerne.
For så vidt angår e-partnerskaber mellem europæiske skoler i overensstemmelse med de mål, der blev vedtaget i Europa-Parlamentets tidligere beslutning, ville jeg atter fremhæve, hvordan læreruddannelse fortsat er en prioritet. Jeg synes, at vi atter skal tænke over det faktum, at gennemsnitlig 90 % af underskolerne, 98 % af real- og gymnasieskolerne og 99 % af de erhvervsfaglige og tekniske skoler i medlemsstaterne i 2003 var koblet på internettet, men at kun 39 % af lærerne i underskolen, 50 % af lærerne i real- og gymnasieskolerne og 58 % af lærerne i de erhvervsfaglige og tekniske skoler rent faktisk brugte internettet som et undervisningsværktøj. Der er derfor et stort behov for dette program. I virkeligheden dækker disse gennemsnitlige værdier over enorme forskelle i medlemsstaterne. Mens gennemsnittet for Danmark ligger på ca. 70 %, ligger gennemsnittet for Grækenland på under 9 %.
På basis af disse tal, der allerede taler deres eget tydelige sprog, kan man drage to slutninger. Den første vedrører brugen af internettet som et redskab til at lette undervisningen. Det er ikke kun et spørgsmål om infrastrukturens og undervisningsmaterialernes tilgængelighed, men også om læreruddannelse, mentalitet og skolens organisation. Den anden slutning vedrører brugen af teknologiske ressourcer. Oprettelse af virtuelle undervisningsforløb er f.eks. en måde, hvorpå man kan nå målet om udveksling af god praksis mellem lærerne i de forskellige medlemsstater på både det metodolologiske og det undervisningsmæssige plan. Af disse årsager har jeg forsøgt at understrege i betænkningen, at der i Learning-programmet skal lægges større vægt på at finde mere effektive metoder, der vil hjælpe lærerne med at inkorporere brugen af internettet i deres undervisning samt på at støtte udbredelsen af god praksis i denne sektor.
Jeg vil atter takke Kommissionen og alle de af Kommissionens ansatte, der har bidraget til det vellykkede resultat. 
Reding,
    Hr. formand, jeg ønsker indledningsvis at takke Parlamentet for at have muliggjort Learning-programmet, fordi dette program er baseret på resultaterne af de forberedende og undersøgende foranstaltninger med henblik på onlinelæring, Learning, som Parlamentet har vedtaget siden 2001. Parlamentets aktive støtte betyder følgelig, at vi kan vedtage dette program på rekordtid eller mindre end et år, efter at Kommissionen stille sit forslag fra december 2002. Det skylder vi Parlamentets ordfører, som jeg vil takke for, at det har været muligt at overholde den meget korte frist. Hr. Mauro har været meget ihærdig og har udført et bemærkelsesværdigt arbejde. F. eks. er lærernes uddannelse takket være hans indsats blevet et af programmets grundlæggende mål. Som bekendt er denne uddannelse en forudsætning for, at programmet kan blive en succes, og samtlige medlemsstater arbejder allerede på det. Jeg er ham taknemmelig for at have beriget programmet i denne henseende.
Hr. formand, vi skal i dag udtale os i forbindelse med andenbehandlingen, og jeg er sikker på, at Parlamentet vil kunne stemme for. Rådet har godkendt indholdet, herunder tilføjelsen om lærernes uddannelse. Derimod havde Rådet, som bekendt, oprindeligt en helt anden holdning end Parlamentet til programmets budget, hvilket fremgår af den fælles holdning vedtaget med kvalificeret flertal. Man er således nået til enighed. Vi kunne alle have ønsket os et højere beløb end det, Parlamentet forslår, men det var ikke muligt. De 44 millioner, som Parlamentet bør acceptere, er således et kompromis, der ikke desto mindre gør det muligt at afslutte behandlingen, spare tid og ressourcer og iværksætte programmet som planlagt den 1. januar. Jeg tror ganske enkelt, hr. formand, at vi på dette enkle grundlag bør erkende, at det er bedre at få lidt færre penge og straks at kunne tage et godt program i brug. 
Prets (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, i Rådet, i Kommissionen og her i Parlamentet lægges der stor vægt på uddannelse og videreuddannelse. Hvis vi vil leve op til Learning-programmet med henblik på at nedbryde den digitale kløft mellem de enkelte lande, regioner og generationer, tror jeg, at der utvivlsomt er taget et skridt i den rigtige retning med denne betænkning. Alle europæiske dannelses- og uddannelsessystemer skal fremskynde adgangen til og omgangen med de nye informations- og kommunikationsteknologier for at forbedre kvaliteten og nedbryde forskellene. Jeg vil gerne henvise til målsætningerne fra Bologna og Barcelona endnu en gang, der, som vi også allerede har hørt, vil kunne betyde en chance for Europa som uddannelsesområde og økonomisk område, når de bliver gennemført i praksis.
I øjeblikket er situationen i mange lande og også i Østrig desværre den, at der på grund af spareforanstaltningerne ikke, som det tidligere er blevet besluttet, investeres mere, men derimod spares mere på uddannelsesområdet. Vi fjerner os beklageligvis endnu mere fra målet om at være det mest videnbaserede samfund i verden i 2013, som Rådet også allerede antydede, og Rådet forudser, at det vil tage endnu længere tid at nå det. Hvis der søsættes nye programmer, bør de også gennemføres med den fornødne konsekvens, og det vil sige, at der - som i Learning-programmet - bør kunne konstateres mærkbare succeser efter en treårig periode. Jeg mener, at EU skal være en synlig impulsgiver her, således at der opstår en kædereaktion, og således at uddannelse igen prioriteres højere i landene og ikke bliver offer for spareforanstaltninger, som det er tilfældet i øjeblikket.
Sanders-ten Holte (ELDR ).
   - Hr. formand, fru Reding, mine damer og herrer, jeg vil først takke ordføreren for hans glimrende betænkning. En dynamisk videnbaseret økonomi har brug for et fornuftigt Learning-program.
Jeg vil gerne komme med tre bemærkninger. For det første finder jeg det positivt, at grunduddannelsen også er inddraget i programmet, men målgruppen bør også omfatte andre end de unge, for vi skal ikke tilsidesætte de ældre eller for den sags skyld personer, der bor i fjerntliggende områder. Det er netop disse mennesker, som vi skal tage ud af deres Learning-isolation. Via livslang uddannelse nyder de godt af dette program, og de kan videregive deres viden og erfaring til de næste generationer. Bedstemødre kan chatte online med deres børnebørn, hvilket jeg selv er ekspert i.
For det andet er der virtuelle partnerskaber mellem skoler. Der er store forskelle mellem de forskellige områder i Europa, for så vidt angår brugen af informationsteknologi i uddannelsen, og vi skal sørge for, at de dårligt stillede skoler får et incitament til at springe ud i Learning. Udveksling af informationer og bedste praksis via internetplatformen har stor betydning. På denne måde kan skolerne få gavn af og lære af andres ekspertise.
For det tredje skal kandidatlandene også udtrykkeligt involveres i programmet. Af erfaring ved jeg, at der findes skoler, der allerede er langt fremme i anvendelsen af IKT i undervisningen. Join Multimedia-programmet, der køres af Siemens, er et typisk tilfælde. Jeg sidder i programmets bedømmelseskomité, og det er også passende, fru kommissær, at det er kædet sammen med en europæisk pris. Jeg deltog i prisoverrækkelsen, og jeg var meget imponeret over det, der var udbudt til salg, og som denne pris giver et løft. Endelig er ikke kun kvantiteten vigtig, men kvaliteten skal også være i top. Jeg håber, at den private sektor, der er blevet skabt med eLearning Industry Group, kan yde et vigtigt bidrag hertil. Samarbejdet mellem den private og den offentlige sektor er et nødvendigt skridt mod en europæisk dynamisk videnbaseret økonomi, hvilket trods alt er vores mål.
Crowley (UEN ).
   - Hr. formand, jeg vil også gerne lykønske ordføreren med hans hastighed og effektivitet med hensyn til dette program og takke kommissæren for hendes initiativ til at anerkende informationsteknologiens muligheder. Jeg tror, at de to vigtigste punkter, som kommissæren nævnte i sit indlæg, først og fremmest er spørgsmålet om finansiering. Det er afgørende for et hvilket som helst program, at det har et ordentligt budget og ressourcerne til at sikre, at alle kan drage nytte af det.
For det andet tror jeg, at hele spørgsmålet om skolepartnerskaber er vigtigt, da de udnytter bedste praksis til at bringe områder op, der er faldet bagud, og garanterer, at den digitale kløft ikke bliver bredere, da vi nu har de nye analfabeter, der er mennesker i en bestemt aldersgruppe - og jeg ønsker ikke at være aldersdiskriminerende, når jeg siger dette - som frygter teknologi og har en fobi med hensyn til brugen af det, og som risikerer at blive ladt tilbage på grund af manglende adgang. Vi betragter på mange måder vores uddannelsessystemer som ældre mennesker, der lader oplysninger og viden gå videre til de unge. Dette er imidlertid et område, hvor de unge faktisk kunne være lærere for de ældre generationer og give dem færdighederne og ressourcerne til fuldt ud at udnytte denne fagre nye informationstekniske verden.
De nye jobmuligheder, der skabes i fremtiden vil tydeligvis i høj grad være baseret på teknologi. Det er ret interessant, når man ser på tallene, der viser, at 70 % af den arbejdsstyrke, der vil være beskæftiget i 2010, allerede er i arbejde, men kun 20 % af den teknologi, der vil blive anvendt det år, er tilgængelig nu. Det er også ret interessant, når vi ser på det fra en anden vinkel: Af alle de forskere og opfindere, der nogensinde har levet, lever 92 % i dag. Ændringshastigheden og de ændringer, der sker i fremtiden, bliver endnu større og mere omfattende, og vores kapacitet som mennesker, der skal håndtere de ændringer, bestemmes af de evner, den viden og den uddannelse, som vi får i den mellemliggende periode. 
Iivari (PSE ).
   - Hr. formand, EU's tidligere uddannelsesprogrammer er succeshistorier, fordi der var tale om menneskelige programmer. Det Learning-program, der nu er til debat, vil forhåbentlig udvide denne række af succeshistorier. Hovedformålet med programmet er at forbedre kvaliteten og tilgængeligheden af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi. Jeg håber, at lærere og elever kommer til at spille en væsentlig rolle for opfyldelsen af dette formål. Hvis det lykkes, er der også en større chance for, at vi kan gøre programmets mål til virkelighed.
Learning-programmet er et godt eksempel på, hvordan pilotprojekter kan påberåbe sig en plads i EU-politikken. Tilbage i 2001 begyndte Europa-Parlamentet at støtte initiativet til fremme af Learning, og nu står vi med et forslag til et femårs handlingsprogram. Skønt det ikke er lykkedes os at hæve programmets budget til præcist det ønskede niveau, kan ordføreren Mario Mauro være meget tilfreds med sit arbejde.
Learning-programmets primære fokus vil være på e-partnerskaber mellem skoler. Hvis netværkssamarbejdet mellem partnerskabsskoler kommer godt i gang, kan skolebørn i forskellige egne af EU lære andre jævnaldrende elever at kende og lære om deres hverdag. Hvis programmet bliver en succes på dette område, vil det kunne styrke tanken om et EU-borgerskab.
Learning tilbyder nye pædagogiske modeller til undervisning og læring. Ifølge en undersøgelse foretaget af European Schoolnet blomstrer udviklingen af nye undervisningsmiljøer på tværs af skoler i Europa. Kommercielle undervisningsmiljøer bruges af blot hver tredje bruger af virtuel uddannelse. Det er meget vigtigt, at disse individuelle bestræbelser gøres synlige og tilgængelige for andre, der kan gøre brug af dem. Learning-programmet giver ikke direkte støtte til dette, men forhåbentlig vil vi fremover også kunne investere i udviklingen af indhold.
Paasilinna (PSE ).
   - Hr. formand, brugen af IKT øger produktiviteten, ændrer vores arbejdsmåde, skaber mulighed for nye former for fællesskab, fremmer studering, hæver kvaliteten og eliminerer i vid udstrækning geografiske forskelle. Problemet er imidlertid den digitale kløft, der sandsynligvis berører omkring en tredjedel af befolkningen. Uddannelse og erhvervsuddannelse når ikke ud til denne gruppe, og de har ikke computere. Derfor foreslår jeg, fru kommissær, at der så direkte som muligt stilles midler til rådighed for organisationer, der udelukkende hjælper handicappede, arbejdsløse, fattige og ældre, og som kan bevare uddannelses- og erhvervsuddannelsesniveauer inden for deres egne kredse, da uddannelse og erhvervsuddannelse heller ikke når ud til disse grupper af mennesker. På denne måde vil de også kunne indkøbe og opbygge et lager af udstyr, fordi den digitale kløft selvfølgelig i praksis er en endnu bredere form for social kløft.
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0319/2003) af Hermange for Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at ratificere eller tiltræde konventionen om retternes kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsakter samt om samarbejde vedrørende forældremyndighed og foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige (Haagerkonventionen af 1996) (KOM(2003) 348 - C5-0302/2003 - 2003/0127(CNS)). 
Reding,
    Hr. formand, dette forslag tilstræber at bemyndige medlemsstaterne til at ratificere Haagerkonventionen af 1996 om beskyttelse af mindreårige i Det Europæiske Fællesskabs interesse. Det er en opfølgning på beslutningen fra den 19. december 2002, der ganske særligt lod medlemsstaterne underskrive denne konvention i Fællesskabets interesse. Det nuværende forslag vedrører anden og sidste stadie i denne procedure, det vil sige ratificeringen.
Anvendelsesområdet i den konvention, der blev indgået i 1996 inden for rammerne af Haagerkonfernecen om international privatret, er meget lig Rådets forordning om forældremyndighed, som Rådet godkendte den 3. oktober, og som finder anvendelse i medlemsstaterne fra den 1. marts 2005.
Den nye forordning skaber et fælles juridisk område inden for skilsmisse og forældremyndighed. Den indeholder særlige bestemmelser, der fremmer besøgsrettighederne på tværs af grænserne og hindrer bortførelse af børn inden for Fællesskabet.
Det anerkendes i vid udstrækning, at konventionen yder et værdifuldt bidrag til beskyttelsen af børn i situationer, der overskrider grænserne i Fællesskabet, og supplerer dermed forordningen om forældremyndighed.
Ligheden mellem de to instrumenter fremmer den sideløbende anvendelse af dem, der har et fælles mål om at tilbyde øget beskyttelse til børn, der er bosiddende i henholdsvis Fællesskabet og tredjelande.
Kommissionen vil gerne give udtryk for taknemmelighed over for Parlamentet generelt og især ordføreren, fru Hermange, for ikke blot deres vedvarende støtte til Kommissionens arbejde inden for forældremyndighed, men også for deres store indsats i denne særlige sag.
Kommissionen er bevidst om, at Parlamentet har gjort sit bedste for at fremskynde proceduren, herunder ændret datoen for afstemningen på plenarmødet fra december, som oprindeligt planlagt, til i dag. Ordførerens og det ansvarlige udvalgs arbejde er dermed foregået under stort tidspres.
Kommissionen ser positivt på ændringsforslagene og er særdeles taknemmelig for denne indsats, der gør det muligt for Rådet at vedtage forslaget i starten af november, samtidig med forordningen om forældremyndighed, hvilket sikrer parallelisme mellem de to instrumenter. 
Hermange (PPE-DE ),
   Hr. formand, vi bør til stadighed bestræbe os på at skabe et harmoniseret juridisk rum, især til fordel for de svageste i samfundet. Og det er i denne sammenhæng, vi skal betragte drøftelserne om forældremyndighed.
Parlamentet skal udtale sig om dette forslag til Rådets afgørelse inden for en meget kort frist, hvilket De påpegede, fru kommissær. Parlamentet har dog valgt at acceptere denne frist, fordi der er tale om et meget vigtigt emne. Jeg tror, at vi kan være tilfredse med dette forslag, fordi denne forhandling om forældremyndigheden er resultatet af en - om jeg så må sige - politiske vilje hos flere parlamentsmedlemmer, herunder først og fremmest min kollega, Mary Banotti, som siden 1994 har kæmpet for, at Europa-Parlamentet skal forsvare børns interesser og rettigheder.
Haagerkonventionen fra 1996 er et traditionelt internationalt privatretligt instrument, som dog allerede har været en væsentlig inspirationskilde ved udarbejdelsen af det nye forordningsforslag vedrørende forældremyndighed. Vi ved allerede, at vores forskellige landes justitsministre den 3. oktober i år vedtog de nye bestemmelser, som skal forhindre uendelige retsopgør på børnenes bekostning. Denne nye tekst udvider også anvendelsesområdet for Bruxelles II til alle afgørelser vedrørende forældremyndighed, hvilket er positivt, fordi skilsmisser og separationer, hvor de to parter har forskelligt statsborgerskab, fortsat giver anledning til store konflikter i flere lande, herunder Frankrig og Tyskland. Denne tekst gør det desuden muligt i én og samme tekst at fastlægge værnetinget i skilsmissesager og sager vedrørende børn. Den går således i den rigtige retning. Man må dog ikke glemme, at den vanskelige forældremyndighedsproblematik også er relevant uden for EU og i forhold til tredjelande. Det er også derfor jeg i samme ånd støtter Kommissionens forslag om at give medlemsstaterne tilladelse til at tiltræde Haagerkonventionen. Jeg er overbevist om, at denne konvention virkelig vil kunne forbedre fællesskabslovgivningen om beskyttelse af børn i sager, der går ud over EU's grænser. Jeg henleder Deres opmærksomhed på, at det faktum, at konventionens og den nye forordnings bestemmelser overlapper hinanden, uden tvivl vil gøre det lettere at gennemføre disse tekster sideløbende.
Som det fremgår, har jeg på grund af Kommissionens forslags forholdsvise formelle karakter ikke stillet mange ændringsforslag. Jeg mener ikke, at Parlamentet har grund til at gøre indsigelse mod forslagets indhold. Der er tale om en ekstraordinær fremgangsmåde - hvilket jeg understreger i betænkningen - som skyldes, at det ifølge Haagerkonventionen kun er suveræne medlemsstater, der kan være kontraherende parter. Heraf fremgår, hvor vigtig en rolle Parlamentet spiller, eftersom medlemsstaterne først kan tiltræde Haagerkonventionen, når Parlamentet har afgivet udtalelse.
Jeg understregede fristerne, fru kommissær. Kommissionen foreslog en endnu længere frist, nemlig den 1. marts 2005. Det er grunden til, at jeg har stillet et ændringsforslag om at rykke datoen frem til den 30. juni 2004. Jeg tror ikke, De kan have noget imod dette, da det især er i børnenes interesse. Jeg har ligeledes stillet to ændringsforslag, som gør det muligt at henvise dels til chartret om grundlæggende rettigheder, dels til konventets arbejde. Som bekendt indeholder artikel 3 og 4 i forfatningstekstens første del forbud mod udelukkelse og forskelsbehandling og tilsagn om social retfærdighed og beskyttelse, ligestilling af mænd og kvinder, solidaritet generationerne imellem og beskyttelse af børn. Det er ud fra denne betragtning, jeg har stillet ændringsforslaget.
Fru kommissær, vi ved, at det ikke er tilstrækkeligt at opstille regler på dette område, og vi bør ikke nøjes med at gøre en god gerning. Vi bør til stadighed følge de konkrete sager, vi har fået forelagt. Det er derfor nødvendigt at sikre, at reglerne virkelig overholdes, men eftersom gennemførelsen henhører under medlemsstaterne, der bevarer suveræniteten på dette område, bør Europa-Parlamentet i overensstemmelse med de seneste konklusioner fra FN-verdenstopmødet om børn vedvarende sikre, at hensynet til børnenes overordnede interesser forbliver den afgørende faktor i alle retsafgørelser vedrørende børn såvel som i alle Europa-Parlamentets beslutninger.
Banotti (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru Hermange har fuldstændig ret. Hun gør i forbindelse med sin fremragende betænkning rigtigt i at understrege, at børnenes interesser skal være i fokus.
Jeg modtager som Parlamentets mægler på disse områder mange opringninger. Jeg har talt med meget ulykkelige mennesker, der repræsenterer forældre, hvis børn er blevet fjernet. De fortæller om manglende adgang til disse børn og om vanskelighederne med at få børnene tilbage, når de har været på besøg i et andet land.
Den store værdi af denne særlige lovgivning er, at vi håber, at mange lande, der, i kraft af deres retssystemer, ikke har været villige til at underskrive Haagerkonventionen af 1980 om transnational bortførelse af børn, ser sig i stand til at underskrive denne lovgivning og dermed sikre, at bortførte børn returneres sikkert og hurtigt. De gode nyheder er, at Marokko for nylig som det første islamiske land underskrev denne særlige internationale lovgivning, hvilket jeg gerne vil lykønske landet med. Vi håber, det danner præcedens for mange andre islamiske lande, der ikke føler, som følge af deres lovgivning - Sharia - at de kan underskrive 1980-konventionen.
De gode nyheder er også, at Rådet for ganske nylig vedtog Bruxelles II-konventionen. Selv om børns rettigheder endnu ikke har en plads i traktaten - vi håber, det sker med tiden - har vi nu adskillige former for fremragende lovgivning, der skulle garantere disse børns sikkerhed og rettighed til at kende begge deres forældre i tilfælde af en skilsmisse. I henhold til Bruxelles II-konventionen kan de afgørelser, der træffes ved en domstol i det land, hvor barnet normalt bor, gennemføres i det land, hvor det bortførte barn opholder sig.
Haagerkonventionen af 1996 er fremragende lovgivning. Jeg kan forsikre Dem for, hr. formand, fru Reding og fru Hermange, at de hæver champagneglassene for os i aften i Haag. De har været meget utålmodige efter en udvikling i sagen. Generalsekretæren for Haagkonventionen, hr. Duncan, bliver meget begejstret over fru Hermanges hastighed, effektivitet og omhu i forbindelse med betænkningen. 
Gebhardt (PSE ),
   .Hr. formand, Hermange-betænkningen er faktisk en meget vigtig betænkning. Anerkendelsen og fuldbyrdelsen af samt samarbejdet på forældremyndighedsområdet og foranstaltningerne til beskyttelse af mindreårige er så vigtigt et anliggende, at vores gruppe naturligvis vil stemme for alle ændringsforslag uden forbehold og også stemme for ordførerens betænkning.
Gruppen vil gøre det, fordi den ved, hvor vigtig beskyttelsen af navnlig mindreårige er. Som De ved, er jeg med i en mæglergruppe mellem Tyskland og Frankrig, og jeg ved, hvilke problemer og triste tilfælde vi beskæftiger os med her. Det er netop de mindreårige, som lider herunder. Vi agter altså at stemme for, selv om jeg som medlem af Retsudvalget og som ordfører eller kommende ordfører for Retsudvalget - vi havde ikke tid til at udarbejde endnu en betænkning - gerne vil tilføje noget.
Jeg vil faktisk gerne minde om tre spørgsmål, som jeg lod hr. Gargani, formanden for Retsudvalget, formidle videre til Kommissionen. Og jeg vil ligeledes minde om et spørgsmål, som fru Hermange stillede, nemlig om prioriteringen af denne aftale i forbindelse med fællesskabsretten.
Vi har lavet Bruxelles II, vi har lavet en lovgivning for EU, og vi har sat os ind i denne lovgivning på en efter min opfattelse meget positiv måde. Parallelt hermed tillod Kommissionen uden at underrette Parlamentet, at der fandt en diskussion sted om præcis denne aftale, og at der dermed blev drøftet bestemte ting, uden at Parlamentet havde mulighed for at deltage heri. Allerede her opstår der et institutionelt spørgsmål, nemlig hvilken sammenhæng der er imellem aftalen og den europæiske lovgivningsprocedure, og hvordan Parlamentets rettigheder ser ud i dette spørgsmål. Facit er, at vi stemmer for denne undtagelsesbestemmelse her, fordi vi anser denne aftale for at være usædvanlig vigtig og under ingen omstændigheder vil straffe de mindreårige, fordi der er et interinstitutionelt konfliktpotentiale. Vi vil dog bringe spørgsmålet op endnu en gang i Retsudvalget, for det går ikke an, at Parlamentets rettigheder udhules af parallel lovgivning på europæisk plan og internationalt plan. Det ville heller ikke være hensigtsmæssigt.
Aaltonen (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil oprigtigt takke fru Hermange for og lykønske hende med en glimrende betænkning. Det er utroligt vigtigt, at Haagerkonventionen om forældremyndighed og beskyttelse af mindreårige, der går tilbage til 1996, hurtigst muligt ratificeres af resten af medlemsstaterne. Haagerkonventionen og i særdeleshed forordningen om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager samt i sager vedrørende forældremyndighed, der blev vedtaget først på måneden af EU's medlemsstater, bliver en stor hjælp til bilæggelse af tvister om forældremyndighed i Europa.
I Europa har vi faktisk fået et instrument, der kan hjælpe os med at træffe hurtige og effektive afgørelser i tvister om forældremyndighed og sætte os i stand til at undgå lange, dyre og vanskelige retssager om skilsmisser på tværs af landegrænser, der er så smertelige for børnene. Vi kan faktisk sørge for, at børnene vokser op i et roligt miljø.
Jeg er glad og en smule overrasket over at se, hvor fortræffelig en modtagelse forordningen har fået over hele Europa. Både pressen og børneorganisationerne har rost os for vores resultater.
En skilsmisse er altid en traumatisk oplevelse for et barn såvel som for de voksne, og hvis den efterfølges af en retstvist, der varer i årevis, kan den blive ganske ulidelig. Med denne forordning vil EU for første gang have et instrument, hvormed man kan undgå konflikter som følge af forskellige love i forskellige medlemsstater.
Vi kan selvfølgelig ikke pille ved indholdet af Haagerkonventionen i Hermange-betænkningen. Derfor vil jeg gerne spørge, om Kommissionen og Rådet er klar over, at de største problemer under alle omstændigheder findes for tvister om forældremyndighed og bortførelser af børn, når en af forældrene kommer fra et land uden for EU, som ikke har ratificeret Haagerkonventionen. Vi har alle læst de triste historier i boulevardpressen om børn, der bliver bortført, hvilket er en rystende oplevelse for forældre og legekammerater til de involverede børn. Kan EU selv gøre noget for at fremme Haagerkonventionens ratifikation? Kan Kommissionen og Rådet prøve på at forhandle om flere bilaterale aftaler, så Haagerkonventionen måske bliver underskrevet i endnu flere lande? Vi ville få endnu bedre resultater, hvis vi kunne involvere lande uden for EU i den samme ordning, der nu sætter os i stand til at behandle tvister om forældremyndighed i EU.
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30.
(1)

