Olukord Tiibetis (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni teatis olukorra kohta Tiibetis.
Laima Liucija Andrikien
Lugupeetud juhataja! Ma näen, et eesistujariik Hispaania hakkab saalist lahkuma, ning tahaksin väljendada oma sügavat pettumust, et eesistujariik Hispaania ega kõrge esindaja ei viibi meie arutelu juures ja nende istmed jäävad tühjaks.
Selline tegu alavääristab Euroopa Parlamenti, mis on ainus Euroopa rahva valitud ELi institutsioon, ning see loob väga ebameeldiva pretsedendi, eriti pärast Lissaboni lepingu jõustumist.
Tahaksin paluda teil, lugupeetud juhataja, teatada puudujatele, et täiskogu istungi päevakorra otsused tegi parlament, mitte nõukogu ega ELi eesistujariik Hispaania, ja et vähemalt üks neist oleks pidanud täna kohal viibima.
Juhataja
Mulle teadaolevalt teatas eesistujariik Hispaania kuu aega tagasi juba aegsasti suure kahetsustundega, et ta ei saa siin täna kauem viibida.
Maroš Šefčovič
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Tahaksin tänada parlamenti, et see teema on täna arutusele pandud, sest pean seda on arutamise vääriliseks. Minu arvates peaksime kõigepealt sedastama, et meie ja Hiina suhted - mida peame väga tähtsaks ja strateegiliseks - on viimaste aastatega tohutult edasi arenenud. Selline tugev strateegiline partnerlus võiks meil lubada - ja kindlasti lubabki - tegeleda kõigi probleemidega, sealhulgas ka kõige tundlikumatega.
Oleme kõrgetasemeliseks sekkumiseks loonud muljetavaldava raamistiku, mille abil saame pidevalt käsitleda meie kodanike üleilmseid probleeme, eiramata teemasid, mille puhul meie vaated võivad lahkneda - ja Tiibet on kindlasti üks neist.
On selge, et Tiibeti-teemalised erimeelsused Hiinaga pole kadunud. Meid paneb tõsist muret tundma inimõiguste olukord Tiibetis, fakt, et Tiibet on jäänud rahvusvahelisele meediale, diplomaatidele ja humanitaarorganisatsioonidele suuremas osas suletuks, samuti puuduv areng dalai-laama ja Hiina ametivõimude vahelistes läbirääkimistes.
ELi seisukoht ei jäta ruumi vääritimõistmisele. Lubage mul seetõttu rõhutada: EL austab Hiina, sealhulgas Tiibeti suveräänsust ja territoriaalset terviklikkust. Me austame ühtse Hiina poliitikat.
Oleme siiski alati toetanud ka rahumeelset lepitamist Hiina ametivõimude ja dalai-laama esindajate dialoogi kaudu. See dialoog peab olema tulemuslik ja sisukas, see peab käsitlema selliseid keskseid probleeme nagu Tiibeti unikaalse kultuuri, religiooni ja traditsioonide säilitamine ning vajadus saavutada Tiibeti jaoks Hiina põhiseadusega kooskõlas olev mõistlik autonoomne süsteem.
Dialoog peaks käsitlema ka kõigi tiibetlaste osavõttu otsuse langetamises. ELi jaoks kaasneb Tiibetiga inimõiguste küsimus. Oleme pidevalt edastanud seda sõnumit oma Hiina partneritele ja kuulanud hoolikalt nende vaatenurki, ning oleme pingutanud, et nende seisukohta vastastikuse austuse vaimus mõista.
Ent inimõigused on universaalsed ja olukord Tiibetis teeb rahvusvahelisele üldsusele põhjendatult muret. Me juhime sellele pidevalt oma Hiina partnerite tähelepanu.
Hiina-Tiibeti dialoogis esitas Tiibeti pool hiljuti ajakohastatud tõelise autonoomia memorandumi, mis käsitleb Tiibeti tulevikku. Meil on hea meel, et Tiibeti pool on korranud oma kindlat otsust mitte taotleda lahkulöömist või iseseisvumist.
Samuti on meil hea meel, et dalai-laama jääb kindlaks oma arvamusele, et kesktee leidmine ja dialoog on ainsad vahendid mõlema poole jaoks vastuvõetava ja püsiva lahenduse saavutamiseks.
ELi rõõmustab tõsiasi, et osalised jätkavad läbirääkimisi, isegi kui me peame kahetsusega märkima, et need pole andnud tulemusi ja edasiminek puudub.
Lubage mul lõpetuseks paluda mõlema poole esindajatelt, et nad jätkaksid ja süvendaksid dialoogi avatud meelega ja väljavaatega saavutada Tiibeti jaoks püsiv lahendus. Meie poolt võin ma tagada, et EL toetab seda protsessi kogu südamest.
Laima Liucija Andrikienė
fraktsiooni PPE nimel. -Lugupeetud juhataja! Hiina-Tiibeti läbirääkimiste üheksandas voorus ei saavutatud ühtki konkreetset tulemust ja Tiibeti elanike olukord ei ole paranenud. Meil on kahju, et EL ei teinud enne läbirääkimiste vooru lõppu ühtegi avaldust, kuid me loodame, et Euroopa Liit esitab avalduse, millega annab hinnangu läbirääkimiste tulemusele. Euroopa Parlament tahaks teada, mil moel saaks Euroopa Liidu Nõukogu kaasa aidata vastastikku aktsepteeritava lahenduse leidmisele Tiibeti küsimuses ning tagada tiibetlastele põhilised inimõigused ja tõelise autonoomia.
Minu teise punkti kohaselt tahan teile meelde tuletada, et Euroopa Parlament toonitab Euroopa Komisjoni toetatavate arengu- ja kodanikuühiskonna projektide tähtsust Tiibetis elavatele inimestele ja Tiibeti põgenikele välismaal - Indias, Nepalis, Bhutanis - niisugustes majanduslikes ja sotsiaalsetes valdkondades nagu tervishoid ja toitumine, elatise teenimine ja haridus, juurdepääs tööturule, soolise võrdõiguslikkuse probleemid, keskkond ja asustuse taaselustamine. Selles viimases küsimuses väljendab eksiilis oleva Tiibeti kogukonna vajadusi Tiibeti põgenike asustuse taaselustamise plaan, mille on koostanud Tiibeti keskhaldusasutus Dharamsalas, ning Euroopa Komisjon peaks seda arvesse võtma ja toetama.
Lõpetuseks ütlen, et hiljuti kohtus president Obama Valges Majas dalai-laamaga. Ootame kannatamatult, millal paruness Ashton dalai-laamale kutse saadab ja temaga Brüsselis kohtub. See annaks võimaluse alustada liikmesriikide Tiibeti-teemaliste vaatenurkade kooskõlastamist ning määratleda ühtne ja selge ELi seisukoht ja poliitika selles küsimuses. Tiibeti küsimustega tegeleva ELi erikoordinaatori ametisse nimetamine, mis on ära märgitud ELi eelarves, võiks olla kasulik vahend, mille abil määratleda ühise Euroopa seisukoht ja strateegia seoses Tiibetiga.
María Muñiz De Urquiza
Lugupeetud juhataja! Praeguseks on möödunud juba kaks aastat Tiibetis toimunud sündmustest, ülestõusudest. Me loodame, et pärast nende mälestuseks korraldatud demonstratsioone ei kordu seal rünnakud, vahistamised ja surmajuhtumid, nagu need leidsid aset kaks aastat tagasi.
Igatahes on selle arutelu ajakohasus väga küsitav, sest Euroopa Parlament on paari viimase kuu jooksul mitu korda väljendanud oma arvamust Hiina küsimuses, eelkõige sellepärast, et Hiina on suur rahvusvaheline ettevõtja, kelle suhted Euroopa Liiduga ületavad tunduvalt Tiibeti-probleemi piire. Kuigi inimõiguste küsimus on väga oluline, esitab parlament oma arvamuse üksnes Tiibeti, mitte inimõiguste kohta. Igatahes on meie, sotsialistide, seisukoht selles arutelus väga selge: oleme täpselt samal arvamusel mis Euroopa Liit. Teisisõnu, me kaitseme inimõigusi ning me kaitseme ka dialoogi, kohtumisi ja kokkuleppeid. Selles mõttes toetame täielikult Hiina ametivõimude ja Tiibeti esindajate vaheliste läbirääkimiste taastamist ning tunneme selle üle heameelt. Palume leida mõlemale poolele vastuvõetav lahendus, mis põhineb vähemuste religioossete ja kultuuriliste õiguste austamisel ning jääb ühtse Hiina riigi territoriaalse terviklikkuse raamesse.
Mul on väga kahju, et siin ei ole komisjoni asepresidenti ja ELi välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat, sest tema on välisasjade nõukogu eesistuja ja peaks välispoliitika üle peetavatel aruteludel osalema.
Peale selle on väga ebaõiglane öelda, et eesistujariigi Hispaania puudumine sellelt arutelult on vale, sest eesistujariik Hispaania on väsimatu. See, kuidas härra López Garrido käib siin parlamendis, et kõigil teemadel sõna võtta, on peaaegu üliinimlik.
Oleme endale määranud välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, kelle positsioon on kõrgem kui välisministritel, ning tema on see, kes peaks neid teemasid parlamendiga arutama.
Niccolò Rinaldi
Lugupeetud juhataja, head kolleegid, volinik! Tundub olevat selge, et Hiina ei kavatse Tiibeti teemal läbirääkimisi pidada ega dialoogi astuda.
Hiina kaasamine rahvusvahelisse kaubandusse, olümpiamängud ja Pekingi juhtkonnas toimunud muudatused ei ole olulisi poliitilisi muudatusi toonud. Vahepeal on Taaveti ja Koljati võitlus jätkunud, eriti kuna Hiina muudab Tiibeti demograafilist tasakaalu, mis valmistab suurt muret, ning kasutab isegi sõjaväelisi survevahendeid, nagu juhtus kaks aastat tagasi.
Eelkõige on kadumas miski, mis on meie arvates osa inimkonna kultuuripärandist, nimelt Tiibeti kultuur ja vaimsus. Nähtavasti teab Hiina Kommunistlik Partei vaimsusest ja kultuurilisest identiteedist väga vähe. Kui aktsepteerime Tiibetis nähtust, mida võib nimetada kultuuriliseks genotsiidiks, siis peame tulevikus olema valmis aktsepteerima veel paljusid sellesarnaseid juhtumeid.
Me ei tohi loobuda. See, mida me hiinlastelt ennekõike nõuame, on Tiibeti kultuuri aktsepteerimine sellisena, nagu see on. Nad aktsepteerisid Hongkongi erilist olemust, saades kahesüsteemseks riigiks, nii et nüüd peaksid nad end aktsepteerima riigina, kus on kolm süsteemi. Hiina õlad on piisavalt laiad, et seda teha.
Me nõuame, et Euroopa institutsioonid - alates paruness Ashtonist ja lõpetades nõukoguga - ei veaks alt Euroopa kodanikke, kes on mitmel viisil näidanud oma osavõtlikkust Tiibeti probleemide suhtes. Samuti toetame Tiibeti koordinaatori ametikoha loomist, nagu seda teeb ka proua Andrikienė.
See on võitlus vabaduse eest, mis puudutab seetõttu ka meie maailmajao identiteeti. Kui hakkame arutama, kas pikendada Hiina relvaembargot või mitte, siis arvan, et peaksime arvesse võtma ka seda probleemi.
Heidi Hautala
- (FI) Lugupeetud juhataja! Ka mina mõistan sügavalt hukka eesistujariigi Hispaania siit istungisaalist lahkumise eest. Ei kuulatud ära isegi seda, mida Laima Liucija Andrikienrääkis. Ta soovis, et nõukogul jätkuks julgust sellel arutelul kohal viibida ja väljendada oma arusaamu Tiibeti küsimuses.
Austatud juhataja, te tegite vea. Teie sõnade kohaselt ütlesid Hispaania esindajad, et saavad olla siin kuni kella 18.50-ni. See ei ole tõsi. Alguses ütlesid nad, et neil tuleb lahkuda kell 17.00, aga nähtavasti oli neil kodanikualgatuse teema arutamise ajal võimalik viibida siin peaaegu kaks tundi kauem.
Selline asi ei tohi korduda. Loodan, et komisjonil, mille asepresident on paruness Ashton, on tõsi taga ja ta täidab oma äsjase lubaduse. See tähendab, et meie suhted Hiinaga on nii olulised, et me peame saama arutada ka keerulisi probleeme, näiteks Tiibeti küsimust.
Leian, et nüüd on just õige aeg uuendada Euroopa Liidu toetust Tiibetile. Meil tuleb võtta midagi ette olukorras, kus üheksa Hiina ja Tiibeti eksiilvalitsuse vahel peetavate läbirääkimiste vooru ei ole andnud tulemusi, ning siin nõustun ma täielikult Niccolò Rinaldiga. Tundub, et Hiina ei tahagi kõnelustel midagi saavutada. Hiina eesmärgiks on endistviisi rikkuda tiibetlaste kultuurilisi, usulisi ja keelelisi õigusi. Me ei saa leppida sedalaadi kultuurilise genotsiidiga.
Kuu aega tagasi käsin ma Dharamsalas ja kohtusin dalai-laamaga. Rääkisin temaga tund aega just enne tema lahkumist Ameerika Ühendriikidesse, kus ta kohtus president Obamaga. Ma veendusin, et Euroopa Parlamendile tuleb teha ettepanek arutada Tiibeti olukorda.
Dalai-laama on vaikne ja rahumeelne inimene ning päris valed on Hiina pidevad väited selle kohta, et tegemist on ohtliku separatisti ja isikuga, kes põhjustas kaks aastat tagasi Tiibetis toimunud rahutused ja mässu. Vastupidi, dalai-laama on öelnud, et Hiina esindajad võivad tutvuda tema eksiilvalitsuse arhiividokumentidega, veendumaks, et tema ei ole vägivalda õhutanud. Säärased süüdistused jätkuvad sellest hoolimata.
Kutsun Euroopa Liitu üles taunima niisuguseid märkusi ja arutama seda küsimust Hiinaga. Kui Euroopa Liit ei ole küllalt julge ega kaitse Tiibetit, ei kaitse teda ka paljud teised. Võtkem eeskuju president Obamast, kellel jätkus südikust dalai-laama vastu võtta. Minu meelest oleks igati normaalne, kui ka Euroopa Liidu kõrge esindaja teeks midagi sellist, nagu siin on juba välja pakutud.
Meil tuleb seda teemat Euroopa Parlamendis aktuaalsena hoida. Siin viidati ka tõsiasjale, et me vajame Tiibeti eriesindajat. Meil on igasuguseid eriesindajaid. Miks ei võiks meil olla ka Tiibeti eriesindaja, kelle jaoks on selle aasta eelarves isegi raha olemas? Nõukogu lahkumine pooleliolevalt arutelult on täiesti vastuvõetamatu. Nõukogu käitub argpükslikult ega julge kõnealuse probleemiga, s.o inimõiguste kaitse küsimusega, rinda pista.
Charles Tannock
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Tiibeti rahva saatus ja nende tähelepanuväärne budistlik kultuur on tähtsaim nende jaoks siinses istungisaalis, kes usuvad inimõigustesse.
Alates ajast, kui Hiina Rahvavabariigi kommunistlikud jõud okupeerisid 61 aastat tagasi Tiibeti, on tiibetlaste ainulaadset eluviisi järjekindlalt maha surutud. Hiinlaste massiline sisseränne ja kõrgmäestikku Lhasasse raudtee rajamine on veelgi enam kindlustanud Pekingi mõjuvõimu Tiibeti üle.
Samal ajal jätkab dalai-laama eksiilist Indias oma rahumeelset võitlust, et näidata, millises olukorras on tema rahvas. Hiljutisi rahutusi Tiibetis on ära kasutanud ka uiguurlastest ususõdade pooldajad, et õhutada Hiina valitsuse vastast vägivalda.
Tiibetile tuleks anda võimalikult suur autonoomia ning me teame, et see on mõeldav mitte üksnes Hongkongi, vaid ka Aomeni suhtes kehtiva põhimõtte "üks riik, kaks süsteemiˮ raames. Miks ei võiks see kehtida ka Tiibeti suhtes?
Kahtlemata tõrjub Peking Euroopa Parlamendi muret kui lubamatut sekkumist Hiina siseasjadesse, kuid Hiina Rahvavabariigi uus ja vabam suhtumine Tiibetisse võib osutuda vägagi kasulikuks Hiina sisejulgeolekule, samuti tema mainele maailmas.
Minagi tahan ühineda nendega, kellel on sügavalt kahju, et täna ei ole siin esindatud ei nõukogu ega eesistujariik Hispaania ning et kohal ei viibi välisasjade kõrge esindaja.
Oreste Rossi
Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Mind hämmastasid volinik Šefčoviči äsjased sõnad Hiina territoriaalse terviklikkuse austamise kohta. See tähendab, et komisjon tunnistab Hiina õigust okupeerida Tiibetit, mis on väga tõsine asi.
Olukorras, kus tiibetlasi endiselt ähvardatakse, on dalai-laama oma 2008. aasta märgukirjas ja sellele tänavu lisatud märkuses kinnitanud oma lubadust mitte taotleda Tiibeti eraldumist ja iseseisvust, vaid tiibetlaste tegelikku autonoomiat Hiina Rahvavabariigi põhiseaduse raames. See on vastastikku kasulik kompromiss, mille eesmärk on säilitada kaastundel ja vägivallatusel põhinev Tiibeti kultuur.
Tiibeti rahvas ootab Hiina valitsuselt vastuseid, näiteks kõnelusi dalai-laama esindajatega ja nõustumist ÜRO inimõiguste ülemkomissari taotlusega, mille kohaselt soovitakse saata delegatsioon karmi tegelikkusega tutvuma.
Euroopa Parlament peaks ka Tiibeti kogukonda kuulda võtma. Riikidevahelise koostöö tihendamisega võiks üritada luua tiibetlaste toetuseks Euroopa koordineerimisvõrgustiku, sest ilma rahvusvahelise kogukonna jõuliste sammudeta võib Tiibeti rahvas hoopis kaduda.
Edward McMillan-Scott
Lugupeetud juhataja! Tiibet on ilus maa ning sealne rahvas on vaga, kannatlik ja alla surutud - hiinlased on neid terves sealses piirkonnas tõenäoliselt kõige enam rõhunud. Minu meelest on tänaõhtune arutelu näidanud, et kogu Euroopa Parlamendis valitseb eriline üksmeel, kas või ELi Tiibeti erikoordinaatori ametisse nimetamise üle.
Sündmused sunnivad meid siin istungisaalis langetama teatud otsuseid. Sel nädalal hülgas Google Hiina. Endiselt on Hiinas probleeme inimõigustega ja kadunud on kristlasest inimõiguste advokaat Gao Zhisheng.
Kõik see rõhutab vajadust pöörata tähelepanu Hiinale ja ka Tiibetile ning tahan öelda, et mais Shanghais avatava maailmanäituse taustal peaksid kõik Hiinas ettevõtlusega tegelevad inimesed arvestama ÜRO ülemaailmset äriühingutele suunatud kokkulepet Global Compact, millega on juba ühinenud 4000 äriühingut.
Lõpetuseks lubage veel märkida, et kui EL ei nimeta ametisse erikoordinaatorit, peaks Euroopa Parlament minu arvates määrama kellegi Tiibeti küsimusi käsitlevaks raportööriks.
Filip Kaczmarek
- (PL) Austatud juhataja! Tiibeti ja tiibetlaste temaatika on kahjuks endiselt suur probleem. Olukord ei ole nii hull kui kaks aastat tagasi, kui tiibetlaste ülestõusu aastapäeval neid jõhkralt taga kiusati, mõrvati ja piinati. Samas ei saa öelda, et olukord on hea. Mõni päev tagasi võeti kinni paar koolilast, kes püüdsid tähistada Gansu ja Gannani ülestõusude aastapäevi. Tiibetlastel ei ole lubatud teha midagi oma kultuuri, identiteedi ja usu päästmiseks.
Hiina võimud väidavad, et dalai-laama on tavaline eraisik. See tuletab mulle meelde Poola kommunistide pingutusi, kes 25 aastat tagasi ütlesid sama Lech Wałęsa kohta. Loodan, et tiibetlaste võitlus lõpeb niisama edukalt nagu poolakate oma, ning et ka seekord võidab tõde. Täna algab Dharamsalas Hiina ja Tiibeti läbirääkimiste pidamiseks loodud Tiibeti töörühma 21. kohtumine. See on institutsioon, mis tegutseb Tiibeti eksiilvalitsuse alluvuses ja mille eesmärk on olla kõnealuse dialoogi käigus abiks.
Minu arvates peaks ka Euroopa Liit tegema midagi, et tagada tõelise dialoogi tekkimine. Mõnikord me kurdame, et ei saa kuigipalju teha, kuid praegusel juhul võime võtta konkreetseid meetmeid ja seda on täna juba mainitud. Seetõttu ongi nõukogu puudumine nii oluline - meie palved on mõeldud nõukogule, kes nimetab ametisse erikoordinaatorid. Ka mina ühinen selle üleskutsega, sest Euroopa Parlamendi Tiibeti-teemalistes resolutsioonides on mitu korda nõutud niisuguse erikoordinaatori ametisse nimetamist, kes suudab tegelikult mõjutada tiibetlaste ja hiinlaste dialoogi käiku.
Veel üks asi: ma ei mõista, kuidas juhtus nii, et 2014. aastal korraldab Hiina jälle ühed, seekord noorte olümpiamängud. Ometi ei õnnestu meil sundida Hiinat tegema inimõiguste valdkonnas edusamme. See on tõesti kurb.
Csaba Sándor Tabajdi
- (HU) Lugupeetud juhataja! Olen veendunud, et meie arusaam Tiibetis toimuvast on liiga lihtsustatud. Pooleli on piirkonna nüüdisajastamine, kuid ka väljendatud kriitika on põhjendatud. Selge on see, et ainus püsiv lahendus oleks autonoomia ning tõesti laiendatud ja tegelik autonoomia. Nagu ma ka Euroopa Parlamendi delegatsiooni Pekingi visiidi ajal märkisin, tuleks see autonoomia analoogselt põhimõttega "üks riik, kaks süsteemiˮ kujundada millekski põhimõtte "üks riik, kaks religiooniˮ sarnaseks.
Ainuüksi kriitilistest märkustest ei piisa. Hiina oleks avatud dialoogile ja Euroopa Liidu ametlikule esindajale - olgu selleks siis Romano Prodi, Benita Ferrero-Waldner või Margot Wallström -, kes tegutseks dalai-laama ja Pekingis asuva juhtkonna vahendajana. Hea oleks, kui komisjon, Catherine Ashton ja nõukogu mõtleksid selle peale põhjalikult. Me küll räägime suhetest Hiinaga, aga kas kolleegid teavad, et kogu oma tegutsemisaja jooksul ei ole Euroopa Ülemkogu võtnud päevakorda Euroopa Liidu ja Hiina suhteid? Samuti ei ole seda teemat kordagi arutatud välisministrite nõukogus. Seega, edusammude tegemiseks ei piisa Tiibeti-teemalisest kriitikast. Meil on vaja ka kontseptsiooni ja vahendustegevust.
Ryszard Czarnecki
- (PL) Lugupeetud juhataja! Mul on väga kahju, et see tähtis ja vajalik arutelu toimub ilma olulise - või ehk peaksin ütlema ebaolulise - isiku Catherine Ashtonita. Just tema peaks siin täna kohal olema, mitte osalema üksnes teatraalsetes etendustes nagu eile, kui ta rääkis kuue parlamendikomisjoni liikmetele oma kavatsustest seoses Euroopa välisteenistusega. On ju Tiibetki raske proovikivi. Me võime Tiibeti küsimuses olla üksmeelel või eriarvamustel, aga Catherine Ashton peaks siin tõesti kohal olema.
Minu meelest näitab see, et Euroopa Liit tahab oma käed sellest kõigest puhtaks pesta, sest nii on lihtsam, kuna tegelikult eelistavad paljud Euroopa Parlamendis esindatud liikmesriigid Pekingiga äri teha ja neil oleks ebamugav väljendada arvamust Hiina kohta või kõnelda Hiinast. Täna on Catherine Ashton nagu Pontius Pilatus, kes pesi oma käed puhtaks. See on häbiväärne.
Andreas Mölzer
- (DE) Lugupeetud juhataja! Viimasel ajal oleme ikka ja jälle kuulnud tõsistest inimõiguste rikkumistest, piinamistest ning omavolilise kinnipidamise ja kohtuotsuseta vangistamise juhtudest Tiibetis.
Kui aga Hiina ülemvõimu 50. aastapäeva pidustusi Tiibetis kasutatakse selleks, et süvendada arusaama Himaalaja piirkonna vabastamisest, siis see on juba liig! See näitab taas kord, et ajalugu kirjutavad võitjad ja alati leiutatakse suurepäraseid põhjuseid sõjategevuse õigustamiseks. Seda oskust, muide, kasutatakse ära ka Iraagis ja Afganistanis ning sellele on Ameerika Ühendriigid leidnud toetajaid mõne Euroopa Liidu liikmesriigi näol.
Ikkagi me peame minu arvates jätkama oma jõupingutusi, et saavutada paremad elutingimused rõhutud vähemustele, näiteks tiibetlastele, uiguuridele ja mongolitele. Ei piisa vaid sellest, kui vähemustele antakse õigus esineda välisturistide ees rahvakunstietendustega.
Minu meelest näitavad rahvusvahelise surve tegelikku tulemuslikkust tõsiasi, et viimastel aastatel on Hiina kulutanud ligikaudu 15 miljardit eurot kõnealuse piirkonna arendamiseks, ja asjaolu, et enne 2008. aastal toimunud olümpiamänge kinnitas ta ka oma valmisolekut kõneluste pidamiseks.
Cristian Dan Preda
- (RO) Filip Kaczmarek rääkis enne 2008. aasta meeleavaldustest.
Kaks aastat on möödunud ning me ei tea ikka veel, kui palju inimesi kinni võeti, kui paljusid kinni hoiti ja lõpuks, kui palju neist ehk vabaks lasti.
Me teame aga, mida need inimesed tegid - nad osalesid rahumeelsel meeleavaldusel, lehvitasid Tiibeti lippe või jagasid lendlehti.
On kohutav, et kaks aastat pärast meeleavaldusi me ei tea, kui palju neis täpselt inimesi osales ja kui paljusid kommunistlik partei karistas. Mulle valmistab tõesti muret Hiina kommunistliku partei sekkumine sõltumatu õigussüsteemi toimimisse, nõudes inimeste kinnipidamist ja kiiret süüdimõistmist. Riikliku julgeolekuga ei saa õigustada kodanike põhiõiguste kaotamist.
Tahan kasutada ka juhust ja rõhutada vajadust võtta vastu Euroopa ühine seisukoht inimõiguste ja vähemuste kaitse kohta Hiinas.
Kui me seda ei tee, on tagajärjed teada. Olen ennegi näinud, kuidas Hiina kommunistlikud juhid üritavad üksikuid ELi liikmesriike hirmutada.
Lõpetuseks tahan korrata oma arvamust, mida väljendasin ka jaanuaris toimunud täiskogul, nimelt: inimõigusteteemaline dialoog on osutunud mõjutuks ja ebapiisavaks. Leian, et selle probleemiga tuleb tippkohtumistel tegeleda. Tegelikult tunnistas Catherine Ashton eilsel kohtumisel väliskomisjoniga, et inimõiguste valdkonna dialoogidel põhinev tegevus tuleb üle vaadata. Olen selles kõrge esindajaga nõus.
Marek Henryk Migalski
- (PL) Austatud juhataja! Mõistan, miks äriühingud ja eraettevõtjad peavad kasumit inim- ja kodanikuõigustest tähtsamaks. Mõistan isegi seda, miks üksikud riigid niimoodi käituvad, aga ma ei saa aru, miks Euroopa Liit nii teeb, sest Euroopa Liit rajati väärtustele, mida me nüüd nimetame euroopalikeks.
Milline on Euroopa Liidu reaktsioon just praegu kõneaineks olevatele sündmustele? Catherine Ashtoni puudumine - sellest oleme rääkinud -, nõukogu esindaja lahkumine täpselt samal hetkel, kui hakkasime kõnelema Tiibetist, ning viimaks ka voliniku sissejuhatav kõne.
Lugupeetud härra Šefčovič, te ütlesite, et esitate dialoogi üleskutse mõlemale osapoolele. Kas tegite nalja? Kas te tõesti mõtlete pöörduda dialoogi palvega Tiibeti esindajate poole? Mulle on jäänud mulje, et nemad on dialoogiga nõus. Kui julgete, siis palun esitage see soov eelkõige Hiina võimudele, sest just nemad teevad dialoogi võimatuks.
Tunne Kelam
Lugupeetud juhataja! Tiibet ja tema kultuuripärand on meie ühine aare. Meie kõigi huvides on, et Tiibeti identiteet, usk ja keel säiliks ning areneks parimates võimalikes tingimustes.
Kahjuks ei lähe praegu nii. Tööstuse arendamise varjus viiakse läbi kultuurilist genotsiidi ja tiibetlasi ohustab oma kodumaal vähemusse jäämine. Seda saab ennetada vaid neile tõelise autonoomia andmisega. EL saab aidata tõhusalt kaasa mõlemat poolt austava eelarvamustevaba ja asjaliku dialoogi alustamisele.
Lugupeetud volinik, juhin tähelepanu teie avaldusele, mille kohaselt on Tiibet meie õigustatud mureküsimus. Sellisest dialoogist ning Tiibeti avamisest välisajakirjandusele ja ÜRO inimõiguste spetsialistidele võib Hiina valitsus saada palju kasu, mitte üksnes riigisiseselt, vaid eelkõige rahvusvahelisel areenil. Hiinast võib saada tõeliselt suur riik vaid juhul, kui ta austab oma vähemusi. Hea tahte avaldusena tuleks lubada dalai-laamal, kelle võimu tunnistatakse kogu maailmas, külastada oma kodumaad.
EL peaks kasutama ära Lissaboni lepingust tulenevaid eeliseid ja näitama aktiivselt üles solidaarsust - konkreetsete tegude kaudu - rahvaga, kelle olemasolu on ohus ning kelle õigust autonoomiale ja oma kultuuri kaitsmisele räigelt rikutakse. Toetan mõtet, mille kohaselt peaks paruness Ashton kohtuma dalai-laamaga ja EL lõpuks ometi määrama ametisse Tiibeti eriesindaja.
Peter Šťastný
- (SK) 10. märtsil tähistasime Tiibeti rahvaülestõusu 51. aastapäeva ja ühtlasi ka meeleavalduste teist aastapäeva. Hiina sõjajõud surusid need mõlemad vägivaldselt maha.
Peamisteks probleemideks on Hiina soovimatus alustada Tiibeti vähemuse õiguspäraste esindajatega dialoogi, samuti Tiibetis toimuv järkjärguline assimileerimine ning kultuuri ja usu hävitamine. Tean isiklikult, milleks on võimeline õel ja materialistlik kommunistlik režiim. Üks vanimaid kultuure ja üks vanimaid uske, mis on pidanud vastu aastatuhandeid, on suures ohus. Maailma üldsus ei tohi vaiki olla. Ma ise kuulun Euroopa Parlamendi Tiibeti toetusrühma. Säärased rühmad on nüüd olemas paljudes maailma parlamentides, näiteks USAs, Saksamaal, Austraalias, Tšehhi Vabariigis ja mujal.
Teatan uhkusega, et alates 9. märtsist tegutseb Tiibeti toetusrühm ka Slovaki Vabariigi rahvusnõukogus. Usun, et üheskoos suudame lahendada Tiibeti probleemi, vahendades läbirääkimisi Hiina kõrgeimate esindajate ja Tema Pühaduse 14. dalai-laama vahel. See oleks ka üks võimalik viis Tiibeti pagulaste probleemi edukaks lahendamiseks ja kaotamiseks. Suurem osa neist elab naaberriikides keerulistes tingimustes. Palun komisjonil mitte unustada oma programmides seda palju kannatanud inimrühma.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Lugupeetud juhataja! Oleme tänase arutelu suhtes optimistlikud, sest mulle näib, et oleme suurel määral ühte meelt. Teisest küljest on niisuguseid arutelusid siin juba väga palju peetud. Rääkida me oskame. Ma ei taha raevu sattuda, sest olen silmakirjateener, nagu peaaegu kõik siin kojas. Silmakirjateener, kes sõltub millestki - Hiina odavatest kaupadest. Siiski peaks meil praegu olema võib-olla piisavalt eneseväärikust, et rääkida kindlameelselt ja teatavatele asjadele vastu seista ning austada ideaale, mis on meie jaoks väärtuslikud.
Võib-olla on esimene ja kõige olulisem samm see, mida siin on juba mainitud. Midagi, millest oleme juba rääkinud. Viitan sellele, et Tiibeti jaoks tuleks määrata erikoordinaator. See peaks olema keegi, kes juhib protsessi, võtab meie nimel vastutuse Tiibeti probleemi eest. Nii et me ei asuks kaitsepositsioonile ning ütleksime kindlalt ja resoluutselt, et inimõigused ja kodanikuvabadused on meie jaoks tähtsad. Tehkem seda. Tehkem seda kohe.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Lugupeetud juhataja! Siin täna Tiibetist rääkimine on õiguse ja vastutustunde küsimus. Seepärast ei ole ma nõus nendega, kes leiavad, et see ei ole mureküsimus.
Oleme seda probleemi juba aastaid käsitlenud. Mind teeb kurvaks, et hoolimata Tiibeti delegatsiooni ja eriti dalai-laama tohututest pingutustest dialoogi edendada ja Hiina ametivõimudega lähemalt suhelda ning leida konfliktile õiglane ja kestev lahendus, jätkavad Hiina ametivõimud probleemide lahendamise takistamist.
Meie Euroopa Liidus ei saa enam selle mänguga leppida, ammugi veel seda õhutada. Seepärast leian, et on oluline mitte üksnes tuletada teile taas meelde käesoleva arutelu kiireloomulisust ja asjakohasust, vaid ka seda, et praegu takistab lahenduse leidmist Hiina.
Peame selge seisukoha võtma. Kui Euroopa Liit tahab olla kindlameelne, öeldes, et ta on pühendunud inimõigustele, on selleks ainus viis nõustuda kandma kulusid nii seoses äritegevuse kui ka majandusega. Vastasel juhul ei ole inimõiguste puhul miski usutav.
László Tőkés
Lugupeetud juhataja! 10. märtsil tähistame Tiibeti rahvaülestõusu 51. aastapäeva. Sellest alates on dalai-laama läbi järjepideva ja kindla pühendumuse esindada oma rahva tõelist autonoomsust pakkunud maailmale mudelit, kuidas viia demokraatiat ellu mittevägivaldsete vahendite abil.
Meie, eurooplased, õpime jätkuvalt Tema Pühaduselt dalai-laamalt. Hiljuti väljendas ta oma solidaarsust uiguuri rahvusvähemusega ning asus Aung San Suu Kyi ja teiste demokraatlike dissidentide poolele. Meie Euroopa Parlamendis oleme pühendunud inimõiguste ja vähemuste õiguste kaitse tagamisele kogu maailmas.
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Franz Obermayr
(DE) Lugupeetud juhataja! Pöördun otse voliniku poole, et selgitust saada. Minu jaoks on Tiibet okupeeritud riik. Ma usun, et samal seisukohal on paljud teised parlamendiliikmed kõigist fraktsioonidest. Isegi teie, volinik, ei saa tunnistada rahvusvahelist seadust kehtetuks ja tühiseks. Ma leian, et see on mureküsimus, mis läheb kõigile Euroopa elanikele südamesse. Igaüks on teadlik Tiibeti valust ja kultuurilisest genotsiidist. Igaüks tunneb kaasa. Siinkohal on õige küsida üks oluline küsimus: milline on ELi roll? Me mõistame kiirelt hukka väikeriigid, kes on sõnakuulmatud. Reageerime rangelt ja langetame väikeriikide suhtes väga kiirelt kohtuotsuse. Kui aga tegemist on suurte ja majanduslikult oluliste riikidega, nagu Hiina, oleme poliitiliselt väga ettevaatlikud. Käiksime nagu munakoortel. See ei väljenda meie julgust ja selgroogu, kui sööstame väiksemate rikkujate kallale vaid selleks, et pigistada silmad kinni, kui tegemist on Hiinaga. Me ei saa Hiinale survet avaldada ka arenguabiks miljoneid andes. Seepärast ootan, et kõrge esindaja ...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Ivo Vajgl
(SL) Olen üks väheseid, kellel on olnud hiljuti võimalus Tiibetit külastada.
Tiibet on teatavas mõttes edasi arenenud, kuid see on toonud kaasa pigem halba kui head. See on hävitanud traditsioonilised kultuurilised väärtused, marginaliseerinud traditsioonilise Tiibeti arhitektuuri ja sundinud muutma Tiibeti vaimse elu modernseks. Jõed on reostatud ning on ehitatud kiirteed, mis muudavad Tiibeti maastiku inetuks.
Siiski on Tiibetis toimumas teatav progress. Me ei saa seda eitada. Leian, et meie nõudmised Hiinale ja ootused tema suhtes peavad käima käsikäes nõudmisega, et ka Tiibet peaks progressist kasu saama. Elu seal ei peaks kulgema üksnes nagu mõnes muuseumis.
Maroš Šefčovič
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Minu arvates on tänane arutelu taas selgelt näidanud, et olukord Tiibetis valmistab meile tõeliselt muret. Minu arvates on sekkumised rõhutanud, et mureküsimused püsivad reaalselt ka praegu, rohkem kui 50 aastat pärast Tiibeti ülestõusu 10. märtsil 1959. Lisaks on meie arutelu näidanud, et mõlemad pooled peavad kohe dialoogi astuma.
Võin öelda, et Euroopa Liit tervitab dalai-laama ja Hiina valitsuse saadikute vahelise dialoogi taasalustamist, mida alustati 2002. aasta septembril. Sellest alates oleme dialoogi tugevalt toetanud. Oleme lootnud, et see viib positiivsete tulemusteni ja esilekerkivate probleemide lahendamisteni Tiibeti jaoks rahumeelsel ja püsival moel.
Oma poliitilises dialoogis ja edasistes kontaktides Hiinaga ergutavad ELi esindajad Hiinat regulaarselt kasutama seda protsessi pragmaatiliselt ära, et tegeleda kõigi Tiibetiga seotud lahendamata probleemidega. Kuigi Hiina peab seda siseküsimuseks, võttis ta ELi seisukohti ja muret arvesse ning teavitas ELi oma seisukohast.
Pean rõhutama, et ka EL tõstatab Hiinaga peetavas poliitilises ja inimõigustealases dialoogis Tiibeti inimõiguste olukorda käsitleva küsimuse. Lisaks rõhutab EL pidevalt sõna- ja usuvabaduse austamise olulisust Tiibetis.
Jälgisime tähelepanelikult dialoogi viimaseid arenguid. Hiina valitsuse ja dalai-laama esindajate vaheline dialoog hakkab suunda võtma. Võin öelda, et viimase kuu jooksul on mõlemad pooled küsinud meilt läbirääkimiste viimase vooru kohta ning oleme ergutanud neid taas astuma olulisi samme.
Lubage lõpetuseks väljendada usku, et ka tänane arutelu on kinnitanud meie jätkuvat pühendumust sekkuda koos Hiinaga selle küsimuse lahendamisse. Samuti meie pühendumust koostööle, et parandada Tiibetis inimõiguste ja -vabaduste austamisega seotud olukorda.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Lugupeetud juhataja, austatud parlamendiliikmed! Kaks aastat tagasi korraldasid Lhasas arvukad mungad rahumeelse protestiavalduse, millele Hiina ametivõimud vastasid julmalt politsei ja sõjaväe sekkumisega. Kümned tsiviilelanikud tapeti ja sajad said vigastada. Alates sellest on tiibetlased korraldanud ligikaudu 200 rahumeelset protestiavaldust, milles on osalenud mitmesugused ühiskonnarühmad, sh õpetajad, tudengid ja intellektuaalid.
Oma eelmisel ametiajal võttis Euroopa Parlament vastu kaheksa Tiibetit käsitlevat resolutsiooni ja pidas selle küsimuse üle mitmeid arutelusid. Pingutuste tulemused ei ole endiselt rahuldavad. Hiljuti pidasid Hiina ametivõimud kinni 30 õpilast Machu koolis, kes avaldasid märtsi alguses Lhasa sündmuste teise aastapäeva puhul taas oma veendumusi ning alustasid rahumeelset protesti. Kahtlemata ei ole me paljudest sarnastest vahejuhtumitest isegi kuulnud.
Seetõttu teen ettepaneku, et probleem lisataks liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja vastutuste hulka ning sellele antaks laiem tähendus. Seejärel tuleks võtta konkreetne meede ja ma loodan, et järgnevad ka nähtavad tulemused. Tänan tähelepanu eest.
Danuta Jazłowiecka  
Meedia on praegu pungil teabest Hiina kohta. Raportites, artiklites ja raamatutes kirjutatakse pidevalt Hiinas toimuvast arengust ja moderniseerimisest ning sealsest majandusimest. Seoses sellega on meedias hiljuti kirjutatud ka Tiibetist.
Ameerika ajakirja Newsweek hiljutises raportis väideti, et Hiina teeb tiibetlastele palju head, sest aitab ühel maailma vaeseimal piirkonnal oma mahajäämusest välja tulla. Raportis tuuakse välja Hiina investeeringud transpordi ja telekommunikatsiooni infrastruktuuri, haridusse, tervishoidu ning veele ja elektrile juurdepääsu tagamisse. Seega näib, et president Hu Jintao plaan viiakse ellu. Lisaks tiibetlaste elukvaliteedi parandamisele on plaani eesmärk sundida neid lahti ütlema oma sõna- ja usuvabadusest ning püüetest autonoomsuse poole. Kas tema strateegia saab olla edukas?
Lhasas toimuv rahutus, mis sai alguse kaks aastat tagasi hiinavastase ülestõusu aastapäeval, ning kahe nädala tagused sündmused on ühemõtteliselt näidanud, et tiibetlased tunnevad end oma maal tagakiusatuna. Minu riigi ajalugu on mulle õpetanud, et vabaduse ja väärikuse eest tuleb maksta mis tahes hinda. Majandushuvid ei tohi muutuda põhjuseks unustada tagakiusamine ja kannatused.
Mulle näib, et Euroopa Parlament on organ, mis peaks nõudma äärmiselt tungivalt tiibetlaste õigust säilitada oma identiteet. Esindame siin Euroopa Liidu elanike huve ja nende nimel peaksime kinnitama tiibetlastele oma solidaarsust.
Csaba Sógor  
10. märtsil 1956 kaitsesid Tiibeti elanikud revolutsioonilises meeleolus oma liidrit, kuid Hiina kommunistlik režiim purustas halastamatult nende esialgse entusiasmi nn rahumeelse vabastamise eesmärgil, mille ohvriks langes mitu tuhat tsiviilelanikku. Alates sellest on eksiili minema sunnitud dalai-laama jätkanud oma rahumeelset protesti juba 50 aastat. Siiani ei ole tiibetlastel lubatud seda päeva vabalt tähistada. Ida-Euroopas, kust mina tulen, on niisugune asi tuttav. Kuigi näib, et oleme kommunistlike süsteemide teod unustanud, leian, et me ei tohiks unustada õppetunde. Iga rahva ajaloos on sündmusi, mille tähistamist ei tohiks keelata. Siiski räägime siin rohkemast kui vaid sellest. Rahvusvähemuse kogukonna esindajana rõhutan Tiibeti rahva rasket olukorda ja palun parlamendiliikmetel oma häältega toetada Tiibeti rahumeelseid jõupingutusi autonoomsuse poole liikumisel.
