Euroopa Liidu ühinemisleping Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga (arutelu)
Juhataja
Istung jätkub.
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused Euroopa Liidu ühinemislepingu kohta Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga.
Diego López Garrido
Austatud juhataja, täna kaotasid Ateenas kolm inimest oma esmase inimõiguse: õiguse elule. See oli vägivaldsete tegude tagajärg, mille absoluutselt ja kategooriliselt hukka mõistame. Nõukogu eestistujariik Hispaania soovib nõukogu nimel väljendada kaastunnet perekondadele ja seega kordab parlamendi presidendi esitatud avaldust.
Räägime inimõigustest, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni järgimisest, mis nagu ma ütlesin, hõlmab õigust elule ja füüsilisele heaolule.
Euroopa Liit põhineb inimõigustel ja vabadustel ning kogu selle eksisteerimise aja jooksul on tehtud pidevalt viiteid tekstides, mida kohaldatakse õigustele ja põhivabadustele. Selle kulminatsiooniks on Lissaboni leping,
Esiteks, esimest korda Euroopa ajaloos hõlmab Lissaboni leping õiguslikult siduvat Euroopa Liidu kodanike põhiõiguste hartat. Samuti ütleb see institutsioonidele, et liit saab Euroopa inimõiguste konventsiooni lepinguosaliseks.
Seega oleme tunnistajaks liidu poliitilise, kultuurilise ja õigusliku teekonna kulminatsioonile inimõiguste valdkonnas, mille liit asetab oma poliitika, tegevuse ja iseloomu keskmesse.
Sellega seoses arvame, et Euroopa Liidu jaoks on äärmiselt oluline olla juba menetlusega alustanud, et oleks võimalik allkirjastada Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon, kui aeg tuleb. See tähendab muuhulgas Strasbourgi Inimõiguste Kohtu juridiktsiooni tunnistamist ja kodanike tagatiste suurendamist. Samuti tähendab see, nagu öeldakse, et mõnel moel tulevad erinevad õigusaktid inimõiguste ja vabaduste kohta, mis Euroopas koos eksisteerivad, üksteisele lähemale: riiklikud õigusakti - tagatised, mis on olemas igas demokraatlikus Euroopa riigis, mis austavad ja kaitsevad inimõigusi - Euroopa Liidu õigusaktid ja Euroopa inimõiguste kaitse konventsioon, mis on veel üks õigusakt, mille osalised ei ole üksnes Euroopa Liidu õigusaktid, vaid ka teised Euroopa riigid, isegi kui nad ei ole osa liidust.
Seega näeme kõnealuste erinevate õigusaktide sulandumisprotsessi ning selle avaldus saab olema konventsiooni allkirjastamine Euroopa Liidu poolt.
17. märtsil esitas komisjon soovituse alustada läbirääkimisi liidu konventsiooniga liitumise kohta. Sellest ajast on komisjon teinud kõik, mis võimalik, et kiirendada arutelusid läbirääkimiste volituste kohta. Nõukogus on töörühm, mis viib läbi arutelusid tihedas partnerluses Euroopa Komisjoniga.
Nõukogu on võtnud täielikult arvesse kõik 8. protokolli volitused, mis on õiguslik lähtepunkt selles valdkonnas, näiteks: liidu võimalik osalemine Euroopa konventsiooni kontrollorganites ning vajadus austada liidu pädevusi ja institutsioonide volitusi. Samuti on ta arvestanud vajadusega määrata kohtus ametisse Euroopa Liidu kohtunik, siinse parlamendi osalemisega Euroopa Nõukogu Parlamentaarses Assamblees, ning liidu osalemisega ministrite komisjonis, kui viimane täidab ülesandeid seoses Euroopa inimõiguste konventsiooni kohaldamisega.
Nõukogu on ka väga tihedalt jälginud käesoleva aasta märtsis parlamendis peetud arutelusid ja istungeid, ning võtab täielikult arvesse parlamendi arvamusi, mis on väljendatud raporti projektis, mille koostasid Ramón Jáuregui Atondo, Kinga Gál ja Cristian Dan Preda. Eestistujariigi Hispaania prognoos ning nõukogu seisukoht on see, et volitus läbirääkimisteks Euroopa Ülemkoguga, mis võtab aega ning on olemuselt tehniline ja keeruline, võetakse vastu enne 2010. aasta esimese poole lõppu.
Viviane Reding
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja, mu kolleeg Olli Rehn on juba väljendanud komisjoni seisukohta ja kaastunnet seoses Kreeka katastroofiga, mistõttu lubage mul lihtsalt vaadata, kuidas saame minna edasi oma tööga, sest on äärmiselt oluline, et viia lõpule põhiõiguste kaitsmise süsteem liidus, ning ELi ühinemine Euroopa inimõiguste konventsiooniga, mis on sätestatud Lissaboni lepingus, ei ole võimalus. See on sihtpunkt, nagu eesistujariik just praegu nii hästi väljendas, kuid kõnealune ühinemine on ainult üks väga ambitsioonika ja ulatusliku põhiõiguste poliitika neljast elemendist Euroopa Liidu tasandil.
Esiteks, Lissaboni lepingu jõustumisega on põhiõiguste harta õiguslikult siduv ning kõnealune õiguslikult siduv harta on kõige nüüdisaegsem põhiõiguste kvalifikatsioon maailmas seoses poliitiliste kohustustega põhiõiguste suhtes, loetavuse ja õiguskindlusega ning selles on juurutatud kõik konventsioonis esitatud õigused. Kõnealuste õiguste tähendus ja ulatus on sama konventsioonis sätestatud õigustega, kuid harta läheb kaugemale. Leiame selles näiteks nn kolmanda põlvkonna põhiõigused: andmekaitse, bioeetika, hea ja läbipaistva halduse tagatised. Hartaga tagatud kaitse tase peab alati olema vähemalt sama kõrge kui konventsioonis tagatud kaitse tase. Paljudel juhtudel on see suurem.
Teiseks on põhiõiguste edendamine Stockholmi programmi prioriteet, milles sätestatakse strateegilised suunised vabadusel, turvalisusel ning õigusel rajaneva ala loomiseks Euroopas.
Kolmandaks on uue portfelli loomine - õiglus, põhiõigused ja kodakondsus -, mis näitab, kui oluliseks peab komisjon oma tegevuse tugevdamist kõnealuses valdkonnas.
Seejärel neljandaks, ELi ühinemine konventsiooniga. Sellega tagatakse, et kõik isikud, kes väidavad, et nad on konventsiooni rikkumise ohvrid institutsiooni või liidu organi poolt, saavad esitada kaebuse liidu vastu Strasbourgi kohtule samadel tingimustel, mida kohaldatakse liikmesriikide vastu esitatud kaebuste puhul. Poliitilises mõttes tähendab ühinemine, et Euroopa Liit kinnitab taas konventsiooni süsteemi keskset rolli inimõiguste kaitsmisel Euroopas - laienenud Euroopas, mitte ainult Euroopa Liidus -, vaid ühinedes kõnealuse konventsiooniga toetab Euroopa Liit Strasbourgi süsteemi, ning see on välise kohtuliku järelevalve süsteem põhiõiguste valdkonnas, sest nüüd allutame oma õiguskorra täielikult ja ametlikult kõnealusele järelevalvele. See tõhustab loomulikult ELi väga suure põhiõigustele pühendumise usaldusväärsust nii liidusiseselt kui -väliselt.
Märtsi keskpaigaks oli komisjon esitanud nõukogule ettepaneku läbirääkimiste volituste kohta. Lissaboni lepingu 8. protokollis on nõutud teatava arvu sisuliste tagatiste sätestamist ühinemisega seotud lepingus, sest peame säilitama ühenduse õiguse eripära ning komisjoni soovituses nõukogule võetakse kõnealuseid nõudeid täielikult arvesse. Tahan mainida ainult kahte neist.
On selge, et liidu pädevused ja volitused, nagu on määratletud aluslepingutes, ei tohi olla ühinemisest mõjutatud ning säte ühinemislepingus peab selle väga selgeks tegema. Samuti ei tohi Euroopa Liidu ühinemine mõjutada olukorda üksikutes liikmesriikides seoses Euroopa Inimõiguste Kohtu ega sealsete protokollide või reservatsioonidega. Läbirääkimised peaksid seega tagama, et ühinemislepinguga luuakse kohustused konventsioonide sisuliste sätete raames ainult seoses institutsioonide või liidu organite vastu võetud õigusaktide või meetmetega.
Praegu otsib komisjon Euroopa Liidu sujuvat liitmist konventsiooni süsteemi. Ühinemine peaks seega säilitama kõnealuse süsteemi sisulised ja menetluslikud omadused. Ühinemine peab siiski vastama kahele nõudele. Esiteks, nagu ma juba ütlesin, tuleb säilitada Euroopa Liidu õiguse eripära; Euroopa Kohtu ja selle õiguste tagamine pärast ühinemist on oluline küsimus. Esitatud on huvitavaid ettepanekuid, mille eesmärk on kaasata Euroopa Kohus olukordades, kus liidu õigusakti vastavus on kaalul Strasbourgi kohtus ilma eelneva viiteta. Kõnealuseid ettepanekuid saab tõenäoliselt kavandada nii, et ei tekiks vajadust aluslepingu muudatuseks ning need väärivad hoolikat analüüsi ja arutelu nõukogu töörühmas. Tean, et eesistujariik Hispaania teeb kõik, et kõnealuseid arutelusid esile kutsuda.
Teiseks on oluline tegeleda liidu olukorraga eraldiseisva juriidilise isikuna, kellele on antud autonoomsed volitused, kellest saab koos liikmesriikidega lepinguosaline mehhanismis, mis ei olnud algselt selleks kavandatud - kuid see oli kavandatud liikmesriikide jaoks -, ning seega on seoses ühenduse õiguse eripäraga konventsioonides vajalik piiratud arv tehnilisi ja menetluslikke kohandusi. Nende seas on nn "kaaskostja” mehhanism.
Eriti oluline on võtta arvesse ühenduse õiguse detsentraliseeritud rakendamist liikmesriikide poolt. Selle mehhanismi abil saab liit õiguse ühineda menetlustega kaaskostjana juhtumite puhul liikmesriigi vastu, kui kaalul on ühenduse õigus.
Insitutsioonilisest vaatenurgast tahaksin samuti rõhutada komisjoni seisukohta, et Euroopa Liidu esindajad peaksid osalema konventsiooni organites võrdsetel alustel teiste lepinguosaliste esindajatega. See tähendab näiteks seda, et iga lepinguosalise kohta valitud kohtunik on konventsiooni üks aluspõhimõtteid. See põhimõte tagab, et kõik õigussüsteemid on kohtus esindatud; samuti on see peegeldus kollektiivsest garantiisüsteemist, mis on kehtestatud konventsiooniga, milles iga lepinguosaline on kohustatud osalema ning see tähendab, et vajame alalist liidu valitud täiskohaga kohtunikku, kellel on sama staatus ja tööülesanded kui tema kolleegidel ning kes sekkub potentsiaalselt kõikidesse juhtumitesse.
Ajutine kohtunik, kes sekkub üksnes liidu vastu algatatud või ühenduse õigusega seotud juhtumitesse, ei ole piisav. Kõnealuse kohtuniku valimise meetodi suhtes peaks ka siin kohaldama konventsioonis sätestatud tavamenetlust. See tähendab, et Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee valib kõnealuse kohtuniku kolme Euroopa Liidu esitatud kandidaadi seast. Usume, et asjakohane arv Euroopa Parlamendi liikmeid peaks saama osaleda Parlamentaarse Assamblee istungitel, kui viimane valib kohtunikke Strasbourgi kohtu jaoks.
Tahaksin tänada põhiseaduskomisjoni ja kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportööre Ramón Jáuregui Atondot ja Kinga Gáli nende suurepärase koostöö eest toimiku küsimuses, ning põhiseaduskomisjoni 18. märtsil korraldatud istung oli tõesti väga kasulik. Samuti olen õnnelik, et nõukogu eesistujariik Hispaania pidas kõnealust toimikut esmatähtsaks. Seetõttu olen kindel, et saame alustada läbirääkimisi ühinemiseks pärast suve. Tagan, et komisjon liidu läbirääkijana teavitab parlamenti täielikult kogu läbirääkimiste protsessi käigust.
Austatud juhataja, ma ei usu, et on vajalik sellisel päeval veel kord rõhutada, kui olulised on põhiõigused Euroopa jaoks ja kui olulised nad on kõikide esitatud õigusaktide jaoks. Olen kindel, et liidul ei teki raskusi konventsiooni standardite täitmisega, kuid konventsiooni järgimine tõhustab kindlasti põhiõiguste kaitset Euroopas, ning selle all pean silmas iga inimest, kes elab Euroopas.
Marietta Giannakou
Austatud juhataja, toetan täielikult Diego López Garrido avaldusi eesistujariigi Hispaania nimel ning Viviane Redingi avaldusi ja soovin õnnitleda Ramón Jáuregui Atondot ja Kinga Gáli nende raportite ning töö puhul, mis nad on teinud.
Euroopa Liidu ühinemine Euroopa Nõukogu Euroopa konventsiooni ning selle protokollidega on Lissaboni lepingu rakendamise osa ja laiendab kodanike kaitset inimõiguste valdkonnas. See tagab üleeuroopalise põhivabaduste ja inimõiguste kaitse süsteemi, mida katab Strasbourgis asuva Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtupraktika. Samal ajal, lisaks välisele kaitsele, hangib Euroopa Liit rahvusvahelise välise kaitseagentuuri, tõhustades seeläbi oma usaldusväärsust kolmandate riikide suhtes, kellelt ta sageli nõuab austust Euroopa inimõiguste konventsiooni suhtes kahepoolsete suhete raames.
Austatud juhataja, tänane arutelu inimõiguste ja põhivabaduste üle langeb kokku kolme kodaniku, kolme töötaja mõrvaga ekstremistlike ja marginaalsete elementide poolt mu kodumaal, Ateenas, meeleavalduste käigus valitsuse meetmete vastu seoses majanduskriisiga. Tahaksin lisaks kahetsusele ja valule ning oma kolleegide nimel peamisest opositsioonist Kreekas, juhtida tähelepanu sellele, et meie poliitiline fraktsioon on otsustanud anda olulise panuse demokraatia tagamisse ja institutsioonide sujuvasse toimimisse.
Me suhtume lugupidavalt rahasse, mis meie partnerid ja Rahvusvaheline Valuutafond praegusel kriitilisel ajal meile annab, ning oleme kindlalt pühendunud aitamisele vajalike reformidega, et kõnealusest kriisist väljuda. Vastutustundliku erakonnana anname panuse jõupingutustesse säilitada rahu ja kaitsta kreeka rahva ühtsust, kõrvaldades ekstremistlikud elemendid, mis meie demokraatiat õõnestavad.
Ramón Jáuregui Atondo
Austatud juhataja! Kui peaksin taandama selle, millest täna räägime, üheks mõtteks, ütleksin Euroopa avalikkusele kõva ja selge häälega, et esimest korda saavad nad kohtu, mis tagab nende inimõigused ja põhivabadused seoses Euroopa Liidu ja nende endi riikidega, kui nad rakendavad ühenduse õigust.
Põhiidee on see, et Euroopa inimeste jaoks tekib uus kohus, Strasbourgi kohus, tagamaks ühenduse õigust ning et viimase rakendamine igas liikmesriigis täidab minimaalsed põhiõigused, mis on Euroopa idee keskmes. Kõnealused põhiõigused on osa "nabanöörist”, Euroopa integratsiooni ajaloolisest protsessist. Kõnealune protsess on tsiviliseeriv integratsiooniprotsess, mis põhineb inimväärikuse ideel - inimeste väärikusel - ning see leiab aset demokraatia, õigusriigi, õigusriigil põhineva heaoluriigi ja inimõiguste kujul.
Lissaboni leping on andnud meile võimaluse Euroopa Liidu jaoks harta ametlikuks muutmiseks, mis, nagu Viviane Reding ütles, on kõige ulatuslikum inimõiguste harta, mis kõnealuses valdkonnas on kehtestatud, ning eeldab, et saame osaks Strasbourgi kohtust.
Seda me kavatsemegi nüüd vastu võtta. Ma tean, et on palju tehnilisi probleeme, aga tahan ainult rõhutada, kui oluline on olnud, et komisjon on teinud kiiret tõhusat tööd, kehtestades konkreetse volituse, mis võimaldab meil kõnealustes läbirääkimistes edasi liikuda.
Tahaksin õnnitleda teid, Viviane Reding, teie töö puhul, mis, ütlen veel kord, on olnud kiire ja tõhus ning tahaksin õnnitleda ka eesistujariiki Hispaaniat. Tahaksin teavitada, et järgmisel osaistungil võtame vastu sellekohase parlamendi raporti ning tahaksin paluda teilt järelevalvet, teavet ja tuge läbirääkimistel, mis on keerulised, kuid Euroopa jaoks väga olulised.
Cecilia Wikström
fraktsiooni ALDE nimel. - (SV) Austatud juhataja, ELi ühinemine Euroopa konventsiooniga on olnud päevakorras pikka aega. Nüüd on olemas õiguslik alus selleks, et ühinemisest saaks reaalsus. Võime kõik selle üle rõõmu tunda. ELi ühinemine Euroopa konventsiooniga tähendab, et põhiõiguste kaitset täiendatakse ja tugevdatakse, et kodanikel meie liikmesriikides on parem kaitse seoses ELi tegevusega ning õiguspraktika inimõiguste valdkonnas kooskõlastatakse paremini kahes Euroopa kohtus, Haagis ja Strasbourgis.
Pärast ühinemist Euroopa konventsiooniga, mõistab ELi institutsioonide üle kohut Euroopa Inimõiguste Kohus. Sellega tagatakse sõltumatu väline järelevalve, et EL austaks inimeste põhiõigusi ja vabadusi.
See on väga oluline samm. Väga lihtne on lasta end uinutada uskuma, et me Euroopas oleme vabad selliste inimõiguste rikkumistest, mida pannakse toime mujal maailmas. Euroopa Liidu liikmesriikidena on meil seadused, statuudid ja sügavalt juurdunud Euroopa väärtused, mis kaitsevad meie õigusi. Lissaboni lepingu alguses oleva teksti alusel on sõnavabadus, ajakirjandusvabadus ja usuvabadus Euroopa vabadused, mida tuleb eranditult austada igal pool liidus. Kahjuks ei ole see alati nii, sest on liikmesriike, kes rikuvad ELi põhiõigusi. Kahetsusväärne on ka see, et meie siin täiskogus ei tee midagi ning lubame sel juhtuda.
ELi ühinemisel Euroopa konventsiooniga eesmärgiga tugevdada ja täiendada kodanike vabadusi ja õigusi on oluline, et me parlamendis võtaksime vastu õigusakte ja tegutseksime kooskõlas konventsiooniga. Tõsiasi on see, et meie liikmesriikidel on endiselt palju teha oma probleemide korda seadmiseks ja ilusate sõnade lausumiseks, mis muudavad meie ühised väärtused reaalsuseks.
Heidi Hautala
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FI) Austatud juhataja! On väga oluline, et peaksime inimõigusi millekski, millel on olemuslik väärtus, kuigi neil on ka rakenduslik väärtus, millest saan aru kolmandate riikide esindajatega rääkides, täites oma ülesandeid inimõiguste allkomisjoni esimehena.
Just täna rääkisin mõne Maroko parlamendiliikmega. On suurepärane, et saan neile rääkida, et Euroopa Liit rõhutab samuti inimõiguste olulisust oma tegevuses ega ürita üksnes õpetada teistele, kui olulised on inimõigused. Nii saame kolmandate riikide esindajatele selgitada, et Euroopa Liidu ühinemine Euroopa inimõiguste konventsiooniga tõepoolest tähendab, et meie tegevusele kohaldatakse välist kontrolli, nagu siin on selgitatud. Samuti saan öelda, et esimest korda on meil volinik, kes on konkreetselt vastutav kõnealuste küsimuste eest õiguslike küsimuste valdkonnas.
Tahaksin mainida, et Euroopa Liidu ühinemine Euroopa inimõiguste konventsiooniga ei lahenda ilmselgelt probleemi, et Euroopa Inimõiguste Kohus on tööga täielikult üle koormatud. Peaksime kaaluma, kuidas kõnealust probleemi lahendada, mis on tekkinud tegelemist vajavate juhtumite kuhjumise tõttu.
Samuti tahaksin jõuliselt rõhutada, et liit peaks samuti otsustama järgida kõnealuseid kasulikke täiendavaid protokolle, mis on seotud selliste küsimustega nagu vastuseis piinamisele või võitlus rassismi vastu ning ka tõhusamad seadused.
Zbigniew Ziobro
fraktsiooni ECR nimel. - (PL) Austatud juhataja, tundub, et Euroopa Liidu Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga ühinemise lepingu allkirjastamise mõju on piiratud, sest konventsioon on vastu võetud inimõiguste kaitse standardse meetmena Euroopas pikka aega. See on saavutanud kõnealuse staatuse nii Euroopa õiguses kui poliitikavaldkondades üksikutes liikmesriikides.
Siiski on vajalik juhtida tähelepanu ka teatavatele probleemidele, mis võivad tuleneda konkurentsist Euroopa Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtu vahel kohtuotsuste valdkonnas, mida võidakse teha. Küsimust tuleks seega väga põhjalikult analüüsida, et hiljem mitte teha vigu, mida on seejärel vaja parandada.
Lisaks võib eeldada, et Euroopa Kohtu tehtud otsused ja viimase tõlgendus ELi õigusest hakkab hindama Euroopa Inimõiguste Kohus. Sel viisil saavutab Euroopa Inimõiguste Kohus märkimisväärse jurisdiktsiooni ELi institutsioonide suhtes. Selles valguses tuleks arvesse võtta sellise otsuse kõiki õiguslikke tagajärgi, et vältida rutakalt tegutsemist. Samal ajal tuleks kaaluda mõlema olulise Euroopa kohtu tegevuse reformimise küsimust.
Krisztina Morvai
(HU) Inimõiguste valdkonnas tegutseva juristina ei saa ma aru, mis oleks lisandväärtus Euroopa kodanike inimõiguste kaitsele, kui Euroopa Liit liituks sama inimõiguste konventsiooniga, millega kõik Euroopa riigid on juba liitunud. Palun lubage mul selgitada mõnda seost, sest mulle tundub, et meie mittejuristidest kolleege on märkimisväärselt eksitatud. Olukord on järgmine. On olemas inimõigusi käsitlev õigusakt, mis on tõepoolest väga oluline, tuntud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonina. Kõnealuse konventsiooniga ei liitu Euroopa Liit, vaid selle poolteisik, Euroopa Nõukogu.
Kui riik rikub kodanike õigusi, nagu on sätestatud konventsioonis, on kõnealusel kodanikul õigus pöörduda Euroopa Inimõiguste Kohtu poole Strasbourgis ning taotleda õiguslikku hüvitist või oma õiguste jõustamist kõnealuse riigi vastu. See võimalus, nagu kõik teavad, on nüüd kättesaadav kõikidele Euroopa Liidu kodanikele. Kahtlustan, et meie seas pole ühtegi parlamendiliiget, kes ei oleks tuttav juhtumiga, kus keegi nende riigis ähvardas minna Strasbourgi välja, ning lõpuks seda ka tegi ja võitis juhtumi oma liikmesriigi vastu. Mis on sel juhul uus, mis on lisandväärtus, välja arvatud see, et keegi Euroopa Liidu võrgustikust saab hästi tasustatud töökoha kohtunikuna Strasbourgis?
Kinga Gál
(HU) Austatud juhataja, minister, volinik! Head kolleegid! Meie tänane arutelu on üks mälestusväärne sündmus Euroopa Liidu tegevusajal. Arutame siin täna midagi, mis aastaid tagasi tundus ületamatu takistusena: komisjoni volitus läbirääkimistel ELi ühinemise kohta Euroopa inimõiguste konventsiooniga. Kõnealune konventsioon ratifitseeriti 60 aastat tagasi käesoleval aastal ning nende 60 aasta jooksul on see andnud paljudele kodanikele usku, et õiglust on võimalik jalule seada isegi oma riigi vastu. Mida volinik Viviane Reding juba mainis, on tihedalt seotud kõnealuse aruteluga ja seega tuleks seda taas kord rõhutada, nimelt alates detsembrist on Euroopa Liidu põhiõiguste harta õiguslikult siduv. Kõnealune dokument kuulub kõige edumeelsemate dokumentide hulka põhiõiguste valdkonnas.
Konventsioon tugevdab hartat ja harta täiendab konventsiooni. Alates detsembrist on EL Lissaboni lepingu kohaselt kohustatud ühinema inimõiguste konventsiooniga. Seega peaks meie eesmärk olema tagada, et rakendamine on võimalikult edukas. Kõige olulisem küsimus siinkohal on see, millist lisandväärtust toob konventsiooniga liitumine ELi kodanike ellu. Minu raport konventsiooniga liitumise kohta oli koostatud seda silmas pidades ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon ratifitseeris selle üksmeelselt. Seega tahaksin paluda nõukogul ja komisjonil teha läbirääkimiste käigus kõik mis võimalik tagamaks, et konventsiooniga liitumine tõepoolest toob väärtust, lisandväärtust ELi kodanikele, tekitamata liialdatud ootusi.
Samal ajal tuleb läbirääkimiste käigus selgitada mitmeid küsimusi. Üks kõnealustest olulistest küsimistest on suhe kohtute vahel. Eeltingimus on ka see, et riiklikud õiguskaitsevahendid tuleb eelnevalt täielikult ammendada. Samal ajal usun, et on oluline võtta läbirääkimiste käigus arvesse, et Strasbourgis asuva Euroopa Inimõiguste Kohtu tegevuse reformimine langeb kokku ELi konventsiooniga ühinemisega. ELi ühinemine konventsiooniga on ainulaadne eksperiment, kuid see ei tohi seada ohtu midagi, mis juba toimib seoses inimõiguste jõustamisega. Konventsiooniga ühinemine saab olla edukas ainult juhul, kui see tõepoolest tugevdab juba toimivaid institutsioone ja võimaldab kodanikele viimastele juurdepääsu. Peaksime olema ettevaatlikud, et mitte ohtu seada kõnealust protsessi ning veenduma, et me entusiasmihoos ei viska titte koos vanniveega välja, nagu ungari ütluses nii andekalt väljendatakse. Usun, et see on väga oluline hetk ning oleme õigel teel. Paluksin komisjonil ja nõukogul määratleda oma volitus ning viia eelseisvad läbirääkimised läbi eeltoodut jõustades.
Kinga Gál, ma tahaksin öelda, et te olete esimene ungarlasest parlamendiliige, keda ma olen näinud sellest ajast, kui kuulsime, et härra Pál Schmitt on valitud Ungari parlamendi presidendiks. Ma tahaksin öelda, et me hakkame oma sõpra Pál Schmitti kindlasti igatsema, kuid ma palun talle ametlikult edastada meie õnnesoovid ja ma olen kindel, et ta teeb oma riigi parlamendi juhtimisel suurepärast tööd.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Kuigi kõik liikmesriigid on konventsioonile alla kirjutanud, ei kujuta ELi ühinemine tervikuna mitte ainult uut mõõdet inimõiguste kaitsmisel ELis, vaid ka - ma rõhutan - õiguslikku ja poliitilist signaali ELi ja Euroopa vaheliste suhete tugevdamiseks. Ma tahaksin ka toetada mõtet, et samaaegselt ELi ühinemisega inimõiguste ja põhivabaduste konventsiooniga tuleks tõsiselt kaaluda õigusaktide ulatuslikku vastuvõtmist sotsiaalõiguste valdkonnas - uue Euroopa sotsiaalharta vastuvõtmine üleeuroopaliselt liidu kui terviku jaoks oleks näiteks selgelt tervitatav samm.
ELi konventsiooniga ühinemine tõstatab ka küsimuse liidu poliitilisest esindatusest Euroopa Nõukogu organites. Samal ajal räägivad inimesed, et Euroopa Parlament peaks samuti selles protsessis aktiivset rolli mängima. Volinik, ma nõustun põhimõtteliselt selle vaatenurgaga, kuid ma kardan, et see protsess, kaasa arvatud selle üksikud koostisosad, ei saa üldse olema kerge. Kuigi ma hetkel jagan teie entusiasmi - ning loomulikult on nõukogu oma väga hea töö eest ära teeninud tänusõnad -, peame me ennast ette valmistama tõsiasjaks, et protsess saab olema väga keeruline ning meil on selles suunas ikka veel palju tööd teha.
Marek Henryk Migalski
(PL) Austatud juhataja! Euroopa Liit on rajatud inimõiguste austamisele. See on tegelikult selle institutsiooni üks paremaid tahkusid. Mul on lihtsalt jäänud mulje, et me loome neid inimõigusi ainult enda kodanike jaoks. Sellest on rääkinud Monika Flašíková Beňová ja Cecilia Wikström. Mul on tekkinud siiski mulje, et me jätame hooletusse selle, millest rääkis Heidi Hautala, ja selle all pean silmas pingutusi inimõiguste propageerimiseks väljaspool ELi. Ma olen veendunud, et Euroopa Liit ei ole selles valdkonnas pühendunud.
Ma tervitan Euroopa Liidu konventsiooniga ühinemist lootusrikkalt, sest see annab võimaluse Euroopa Liidu inimõiguste kaitse ja õiguste süsteemi teatavaks järjekindluseks. Meeles tuleb pidada, et uute õiguste loomisel ei tohi kärpida muid vabadusi. See on loomulikult aines filosoofidele ja õigusteoreetikutele, kuid pinged õiguste ja vabaduste vahel on olemas. Selles valguses peaksid sellest teadlikud olema nii seadusandjad kui ka hiljem kohtunikud, kes õigust täitmisele pööravad.
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja, head kolleegid! Lissaboni lepingu artiklis 6 sätestatakse, et EL ühineb Euroopa inimõiguste ja põhiõiguste kaitse konventsiooniga, mis kujutab endast põhiõiguste süsteemi tugevdamist ELis. Euroopa inimõiguste konventsioon on äärmiselt tähtis inimõiguste ja põhivabaduste kaitsmisel Euroopas. Meie liitumine selle õigussüsteemiga tugevdab ELi kodanike põhiõigusi, kuna nad saavad lisaks õiguskaitsevahendeid puhuks, kui nad leiavad, et nende põhiõigusi on rikutud.
Ma pean ELi ühinemist Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga väga positiivseks sammuks, kuna sellega tõstetakse teadlikkust põhiõiguste tähtsusest ELis ja ideaalis suurendatakse ELi usaldusväärsust tema välissuhetes.
Rafał Trzaskowski
Austatud juhataja! Lubage mul kõigepealt tänada mõlemat meie raportööri - Kinga Gáli ja Ramón Jáuregui Atondot - ning ka komisjoni ja eesistujariiki.
(ES) Tänan teid väga suure, kuid vajaliku töö eest, mida te olete teinud.
Rääkides ELi ühinemisest Euroopa inimõiguste konventsiooniga - ja ma arvan, et me oleme sellest Euroopa Liidus rääkinud viimased kümme aastat -, siis oldi üsna murelikud selles suhtes, et Euroopa Inimõiguste Kohtu ja Euroopa Kohtu vahel tekib konkurents, et meil tekivad jurisdiktsiooniga seotud probleemid, et Euroopa Kohtu sõltumatus võidakse kahtluse alla seada.
Kuid ma arvan, et me oleme oma tööga saavutamas olukorda, kus need kaks kohust teineteist täiendavad. Me proovisime teha kõik, et vältida hierarhiates mõtlemist, kuid tegelikult toimub meil nende kahe inimõiguste kaitse süsteemi vahel n-ö ristviljastus. Viimaste suundumuste valguses, kui Euroopa Kohus jälgib Strasbourgis asuva kohtu praktikat ja vastupidi, arvan ma, et kaks süsteemi eksisteerivad koos ja et tegelikult mingit konkurentsi ei ole ning enamik neist kartustest on hajunud.
Hiljutises Bosphoruse kohtuasjas, mida me kõik väga hästi teame, ütles Euroopa Inimõiguste Kohus, et puudub vajadus kohtuasi uuesti läbi vaadata, sest EL kui selline pakub piisaval tasemel inimõiguste kaitset. Niisiis tekib küsimus: miks on meil vaja konventsiooniga ühineda? Seda küsimust on esitanud meie kolleegid siin ja jah, me vajame seda. Miks me seda vajame? Mitte ainult sümboolse tähenduse pärast, mis on tähtis, vaid sellepärast, et Euroopa Liidu kogu inimõiguste kaitse süsteem saab kodanike, keda kaitstakse ELi ja mitte ainult liikmesriikide tegevuse eest nagu siiani, silmis juurde usaldusväärsust. Kui riiklikul või ühenduse tasandil puudub tõhus kohtulik läbivaatus - näiteks kui avalduse esitajale keelatakse kaebeõigust või kui asjaomast ELi organit ei saa hageda, siis need on situatsioonid, kus meil on lisandväärtus.
Me ühineme konventsiooniga, et tagada inimõiguste kaitse süsteemi suurem ühtsus, mitte selleks, et selle süsteemi usaldusväärsust õõnestada. Me vajame lojaalsust ja sellepärast me eeldame, et ei esitataks riikidevahelisi avaldusi väidetava õigusrikkumise kohta, kui tegu jääb liidu õiguse raamidesse. Me eeldame seda ja me peaksime andma endast parima, et see seaduseks vormistada.
Lõpetuseks soovin ma südamest tänada komisjoni inimõiguste peadirektoraadi loomise eest. Mäletan, kuidas tudengina lugesin Joseph Weileri artikleid inimõiguste kaitse kohta. Ta jõudis järeldusele, et võib teha ükskõik mida, et taotleda või ühineda inimõiguste konventsiooniga, kuid kui komisjonis seda ei rakendata ja järelmeetmeid ei järgne, siis on see mõttetu.
Nii et lõpuks on meil see tänu teile olemas. Loodetavasti liigume edasi ja kaitseme Euroopa Liidus inimõigusi paremini, kui me seda siiani oleme teinud.
Csaba Sógor
(HU) Mul on väga hea meel, et kõige tähtsamale Euroopa Liidu inimõiguste dokumendile alla kirjutamisega on Euroopa Liit astumas veel üht sammu tõeliselt ühinenud Euroopa arendamise suunas ja suurendab oma usaldusväärsust, kui sekkub kolmandates riikides toime pandavatesse inimõiguste rikkumistesse. Me ei tohi siiski unustada, et inimõiguste kaitse osas on Euroopa Nõukogu Euroopa Liidust paljuski eespool. Sellepärast pöördun ma tungiva palvega komisjoni poole, et ta uuriks võimalust allkirjastada teisi Euroopa Nõukogu konventsioone ja koostada nimistu nendest Euroopa Nõukogu sõlmitud rahvusvahelistest lepingutest, mis võivad olla meile abiks ELi inimõigustealaste õigusaktide kvaliteedi parandamisel, kui me nendega ühinema peaksime.
Ma usun, et selleks, et Euroopast saaks tõeline vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev piirkond, on vaja teha koostööd Euroopa Nõukoguga ja võtta vastu tema olemasolevad saavutused inimõiguste valdkonnas. Saavutuste seast peaks erilist tähelepanu pöörama Euroopa regionaal- ja vähemuskeelte hartale ja Euroopa Nõukogu vähemusrahvuste kaitse raamkonventsioonile, milles sätestatakse miinimumnõuded põlisvähemusrahvustega seotud küsimustes, mis põhinevad Euroopa väärtustel, mitmekesisuse austamisel ja põhiõiguste hartas sätestatud õigustel. Euroopa Liidu liikmesriigid on kõik Euroopa Nõukogu liikmed ning enamus neist on mainitud dokumendid allkirjastanud ja ratifitseerinud. Oleks loomulik, kui liidu õigusaktide laiendamisel kõnealusesse valdkonda hõlmatakse laialt ratifitseeritud konventsioonid.
Elena Băsescu
(RO) Lissaboni lepingu jõustumine on taganud Euroopa Liidu ühinemise Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga. Tegelikult kaitseb Euroopa Inimõiguste Kohus Strasbourgis põhiõigusi ja -vabadusi ELi tegevuse vastu. See tõsiasi on seda tähtsam, kuna liikmesriigid on Euroopa Liidule üle andnud oma tähtsad volitused. Ma peaksin rõhutama, et ühinemine ei mõjuta ELi õiguse sõltumatuse põhimõtet, kuna Luxembourgis asuv Euroopa Kohus jääb ainsaks kõrgeimaks kohtuks kõigis ELi õigusega seotud küsimustes.
Rumeenia allkirjastas Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste konventsiooni 1993. aastal. Oluline on toonitada, et Rumeenia põhiseaduse artiklis 20 sätestatakse, et riiklike seaduste suhtes on ülimuslikud rahvusvahelised põhilisi inimõigusi käsitlevad lepingud, mille osaliseks Rumeenia on.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Volinik, väga tähtis on, et Euroopa Nõukogul on mehhanism, mis on välja töötatud ja mis on toiminud aastakümnete jooksul, mille üle teostab järelevalvet Euroopa Inimõiguste Kohus, ja et Euroopa Liit seda jagab. Ma olen kaua aega rääkinud, et inimõiguste ja vähemuste kaitse osas Euroopas tekitab suurt muret see, et Euroopa Nõukogul on olemas inimõiguste ja vähemuste kaitseks toimiv süsteem, samal ajal kui liidul on Euroopas reaalne poliitiline kaal. Ma tahaksin teie tähelepanu juhtida suurepärasele raportile, mille esitas raportöör Kinga Gál ja milles ta toonitab, et asjakohane pretsedendiõigus toetab sageli vähemuste õiguste kaitset märkimisväärselt, mida Euroopa Liit ei saa pakkuda. Ma toetaksin ka Csaba Sógori öeldut. Euroopa Liidu jaoks võib Euroopa Nõukogu rahvusvähemuste kaitse raamkonventsiooniga ühinemine luua pretsedendi, kuna 8,5 % liidu elanikkonnast kuulub vähemuste sekka ning liidul ei ole mingit süsteemi vähemuste kaitseks.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Austatud juhataja! Ma sooviksin Ramón Jáuregui Atondot õnnitleda väga tõsise töö eest, mida ta on teinud.
Raportis selgitatakse institutsioonilisi ja tegevusega seotud aspekte, mis tekivad, kui Euroopa Liit kirjutab alla Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonile.
See oli kolm aastakümmet tagasi, kui Euroopa Komisjon ja parlament võtsid mõlemad vastu otsused, milles taotleti konventsiooni allkirjastamist liidu poolt. Nüüd, kui meil on keerulisem liit, millel on 27 liikmesriiki, ei sea keegi kahtluse alla, kas see peaks nii juhtuma. Leping nende põhimõtete kohta on Euroopa Liidu poliitilise ühtekuuluvuse ja identiteedi alus ning kui siin tekib kriis, siis tekivad poliitilised ja ka majanduslikud probleemid.
Kõigi inimõiguste ja põhivabaduste kaitsmine igas olukorras ning ilma kõhkluseta tähendab tööd demokraatia tugevdamiseks ja progressi nimel ning see tähendab, et täielikult välistatakse igasugused vägivalla, pealesurumise või totalitarismi ilmingud. Ärgem unustagem, et see oli Euroopa Liidu projekti peamine eesmärk. See on kurss, mida me peame võtma, ning ma palun komisjonil ja nõukogul selle suunas töötada.
Samuti, austatud juhataja, tahaksin edastada oma kaastundeavalduse ohvrite peredele Kreekas.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon on Euroopa väärtuste teooria, mis kaitseb üksikisiku õigusi ja inimõigusi, üks alustugedest. See oli Euroopa Liidu loomisel väärtuste osas kõige aluseks.
Euroopa Inimõiguste Kohus on paljude aastate jooksul oma rolli väga hästi täitnud, kaitstes nõrku ja tagakiusatuid. Hiljuti on siiski olnud mitmeid otsuseid, mis seavad kahtluse alla Euroopa Inimõiguste Kohtu arusaama üksikisiku vabaduse põhimõttest. Eelmisel aastal tabas kogu Euroopat arutelude laine ja vastuseis otsusele, milles keelustati risti kandmine avalikus kohas.
Ma arvan, et Euroopa Liit, ühinedes vastavalt Lissaboni lepingule konventsiooniga, peaks samal ajal algatama aruelu sügavama mõtisklusena, et üksikisiku vabaduste sellist moonutamist ja inimõiguste valesti mõistmist tulevikus enam ei toimuks.
Jarosław Kalinowski
(PL) Austatud juhataja! Euroopa Parlament on sageli vastu võtnud resolutsioone, milles mõistab hukka inimõiguste ja vabaduste rikkumise juhtumid maailma eri paigus. Tuleks siiski öelda, et Euroopa Liiduna ei saa me lahendada põhiõiguste ilmseid rikkumisi Euroopa Liidu liikmesriikides.
Ma esitaksin väga asjakohase näite. Hiljuti karistas Leedu Vabariigi ametlik eetika põhikomisjon Poola vähemuse juhti ja Euroopa Parlamendi liiget Valdemar Tomaševskit selle eest, et ta esitas Jose Manuel Barrosole küsimuse vähemuste õiguste austamise kohta. Tegemist on kummalise ja otse skandaalse olukorraga. Ma esitaksin järgmise küsimuse: kas raamkonventsiooniga ühinemine muudaks midagi? Euroopa Liit peaks neis küsimustes välja töötama standardid, mis on oluliselt kõrgemad, kuid raamkonventsioonis. On aeg, et sellist diskrimineerimist ei toimuks üheski Euroopa Liidu liikmesriigis.
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud juhataja! Ma tahaks samuti kõigepealt väljendada oma sügavat kahetsust täna Kreekas rahumeelse, paremat tulevikku sooviva demonstratsiooni käigus kolme Kreeka kodaniku hukkumise puhul. Teatud isikud, kes tegutsevad äärmuslikult, teatud isikud, kes tegutsevad demokraatiavastaselt, jätsid nii ebaõiglaselt inimesed elust ilma.
Tõeliselt traagiline iroonia on, et täna arutame Euroopa inimõiguste konventsiooniga ühinemisega Euroopa kodanike inimõiguste ja põhiõiguste kaitsekihi tugevdamist ja süvendamist.
Kui tõhusalt Strasbourgis asuv kohus ka ei töötanud, me peame teadma, et Euroopa idee, väärtuste Euroopa, inimkeskse Euroopa idee tugevdamiseks peab ülimuslikuks saama solidaarsus: solidaarsus liikmesriikide vahel, solidaarsus rahvaste vahel, solidaarsus, mida me praegu nii väga Kreekas vajame.
Diego López Garrido
Austatud juhataja! Peaaegu kõik sõna võtnud liikmed on väljendanud oma toetust sellele, et Euroopa Liit allkirjastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni, ning me oleme nendega täiesti päri.
Ma tahaksin viidata kahele sõnavõtule, mis tundusid selles osas olevat tagasihoidlikud või selle vastu, pidades seda ohuks liidu pädevustele, Zbigniew Ziobro sõnavõtu puhul, või mittevajalikuks, Krisztina Morvai sõnavõtu puhul.
Ma tahaksin viidata mõlemale sõnavõtule ja neile mõlemale konkreetselt vastata. Zbigniew Ziobro argumendiga seoses: ei ole probleemi, et Strasbourgis asuv kohus sekkuks liidu pädevustesse. See ei ole eesmärk ja lisaks on see sätestatud Lissaboni lepingu 8. protokollis. On selge, et see ei muuda liidu institutsioonide pädevusi ega volitusi. Probleemi ei ole.
Lisaks "kaasvastutaja” mehhanismi küsimusele - teiste sõnadega Euroopa Liit koos liikmesriigiga -, kui Strasbourgis asuvale kohtule esitatakse kaebus liikmesriigi vastu, siis üks teemadest, millega praegu töörühmas tegeldakse, on see, et enne Euroopa Inimõiguste Kohtu poole pöördumist tuleb ammendada kõigepealt Luxembourgi kohtu õiguskaitsevahendid.
See on üks teemadest, millega töörühmas tehnilisest küljest tegeletakse, nii et pole kahtlustki, et Euroopa Inimõiguste Kohus ei mõjuta liidu pädevusi; ta lihtsalt teeb kindlaks, kas Euroopa inimõiguste kaitse konventsiooni on rikutud.
Teise argumendi esitas Krisztina Morvai, kes ütles: "Ma võin minna oma riigi ametiasutuse otsuse vastu ja ma võin minna Euroopa Inimõiguste Kohtusse, miks siis on vaja, et Euroopa Liit konventsiooni allkirjastaks?” Ma arvan, et see on üsna selge: Euroopa Liidul on pädevusi, mida liikmesriikidel ei ole. Euroopa Liidul ei ole mitte ainult pädevused, vaid - mis tähtsamgi - ta on neid suurendanud.
Euroopa Liidust on saanud institutsioon, mis juriidilisest seisukohast langetab otsuseid direktiivide, määruste ja otsuste kaudu, millega võidakse rikkuda Euroopa inimõiguste kaitse konventsiooni. Sellepärast tähendab Euroopa Liidu teekond üha võimsamaks muutuva institutsiooni poole seda, et nagu liikmesriigidki, kes on allkirjastanud Euroopa inimõiguste kaitse konventsiooni ja alluvad Strasbourgi jurisdiktsioonile, peab seega ka Euroopa Liit alluma Strasbourgi jurisdiktsioonile; sellepärast on Lissaboni lepingus sätestatud, et see nii on.
Lisaks on Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika ajalugu olnud Euroopa inimõiguste jaoks väga positiivne. Euroopa inimõiguste kaitse konventsioon, mille teksti kohus kohaldab, on üsna vana - see ulatub tagasi 1950. aastasse - ja nagu Rooma lepingki, allkirjastati see Roomas. Aja jooksul on sellele lisatud protokolle. See on vana, kuid sellegipoolest on kohtul rikkalik praktika, millest on saanud liikmesriikide põhiseaduslike kohtute ja riigikohtute praktika. Kohus on vorminud teatava ühise doktriini, mis põhimõtteliselt on doktriin, et Luxembourgis asuv kohus ja Strasbourgis asuv kohus üritavad koos tuleviku jaoks kehtestada inimõiguste tõlgendamist.
Me arvame, et seega on täiesti põhjendatud, miks Euroopa Liit peaks konventsiooni allkirjastama. Lisaks arvame, et see kaitseb mitte ainult liikmesriikide inimesi, vaid ka inimesi, kes on väljastpoolt Euroopat, kellel on välismaise residendi staatus, sest Euroopa inimõiguste kaitse konventsioon kaitseb iga inimest, kes on liikmesriigi jurisdiktsioonis ja tulevikus ka iga inimest, kes on jurisdiktsioonis, mida Euroopa Liidu otsused mõjutavad. Seega kaitstakse selle konventsiooniga, kui liit selle allkirjastab, mitte ainult liikmesriikide kodanikke, vaid ka liikmesriikide mittekodanikke.
Ma tahaksin öelda, et meil on hea meel, et selles osas valitseb konsensus, et Euroopa Komisjoni esitatud volituse arendamisega on oluline edasi liikuda ja et sellel teemal toimub parlamendi istung, millest teatas härra Ramón Jáuregui Atondo, ja ma tahaksin kasutada võimalust ning õnnitleda teda ja selle raporti teisi raportööre Kinga Gáli ja Cristian Dan Predat. Ma tahaksin ka öelda, et eesistujariigi Hispaania kavatsus on, et see volitus - mis põhineb komisjoni saadetud tekstil ja ma saan aru, et komisjon on vastutav Euroopa Ülemkoguga läbirääkimiste eest - tuleks Euroopa Liidu Nõukogu, justiits- ja siseküsimuste nõukogu poolt 4. juunil vastu võtta.
Viviane Reding
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja! Lubage mul alustuseks öelda, et ma nõustun täiesti eesistujariigi Hispaania just antud vastustega mõnele parlamendiliikmete küsimusele. Ma ei korda neid, sest ma ütleksin täpipealt sedasama.
Lubage mul lihtsalt tänada parlamendiliikmeid, kes on esinenud väga positiivselt, et rõhutada põhiõiguste, mis on meie liidu alus, tähtsust. Nende põhiõiguste tugevdamine iga üksiku kodaniku jaoks saab olla ainult Euroopa tegelike väärtuste edendamine, nagu me seda näeme.
Ma tahaksin eriliselt tänada kahte raportööri, kes on teinud ära väga olulise töö, et panna parlament nõustuma põhivolitusega, kuid põhivolitus, nagu siin täiskogul on ka öeldud, on alles algus, sest me peame ka läbi rääkima. Need läbirääkimised kestavad kindlasti kaua ja kui me oleme läbirääkimistega ühele poole saanud, siis tuleb alustada ratifitseerimisprotsessi.
Nii et austatud juhataja, ma ennustan, et me peame siia täiskogule väga sageli tagasi tulema - ja me teeme seda loomulikult rõõmuga -, et anda aru, mis olukorras me oleme, kuidas me edasi liigume, mis on probleemid ja mis on lahendused. Ma olen veendunud, et parlamendiliikmed aitavad meil saavutada ühise eesmärgi, milleks on väärtuste ja õiguste Euroopa.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Philip Claeys  
kirjalikult. - (NL) Euroopa Parlamendina peame tagama, et ELi ühinemine Euroopa inimõiguste konventsiooniga ei tugevda praegust Euroopa Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunike suundumust tühistada liikmesriikides demokraatlikult vastu võetud otsuseid, näiteks varjupaiga ja sisserändega seotud küsimustes. Ma võin viimasest ajast selle kohta päris mitu näidet esitada. Kohtunikud, keda ei valita ja kes seega ei pea mitte kellelegi aru andma, sekkuvad aina enam liikmesriikide seadusandlikesse ja täitevvolitustesse. See on hukatuslik areng ja suurendab demokraatlikku puudujääki Euroopa Liidus.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Euroopa Liidu ühinemine Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga on ettepanek, mis on Euroopa Parlamendi tegevuskavas olnud juba pikka aega. Lissaboni leping, milles sätestatakse selles asjas õiguslik alus, lubab alustada läbirääkimisi. See on väga tähtis samm, mis võimaldab tõhusamalt maksma panna Euroopa Liidu kodanike põhiõigused.
Me peame siiski teadma, et enne kui liidust saab konventsiooni osaline, peab ära tegema suure töö. Esile kerkivad paljud õigusega seotud küsimused, millele tuleb läbirääkimiste ajal vastused leida. Nende seas on järgmised küsimused. Kas liit peaks ühinema ainult konventsiooniga või peaks ta saama ka protokollide pooleks? Kuidas lahendada liidu esindatuse küsimus Euroopa Nõukogu organites? Viimasena ja kõige tähtsamana: missugused peaksid olema kahe kohtu - Luxembourgis asuva Euroopa Kohtu ja Strasbourgis asuva Inimõiguste Kohtu - vahelised suhted?
Ärgem unustagem, et Euroopa Liidu õigussüsteemi aluspõhimõte on, et Euroopa Kohtul on ELi õiguse tõlgendamisel erandlik kohtualluvus. Mul on hea meel, et komisjoni uus koosseis on konventsiooniga ühinemist pidanud prioriteetseks ning koostanud läbirääkimiste alustamiseks soovituse. Praegu on kõige tähtsam, et liikmesriigid jõuaksid põhiküsimustes üksmeelele, et läbirääkimised saaksid kulgeda ilma tõrgeteta.
Andreas Mölzer  
EL tekitab endale Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga mõningaid probleeme. Ma pean silmas näiteks väidetavat konventsiooni rikkumist seoses Aafrika pagulaste sunniviisilise repatrieerimisega Itaalia poolt. Sel puhul viibutati Genfi pagulasseisundi konventsiooni kaigast, ehkki pagulaste kaitse on muu hulgas sõnaselgelt seotud tagakiusamisega poliitilistel või usulistel põhjustel. Täna on pagulased peamiselt majandusmigrandid. Kas me üritame nende vastuvõtmist sätestada kaudsel teel?
Üldiselt, meie viimaste aastate läbikukkunud lõimimispoliitika maksab meile kätte. ELi Euroopa Inimõiguste Kohus võib Euroopas peale sundida minaretid ja burkad ning mõned menetlused juba toimuvad; vastupidi, kas koolide seintelt ja hiljem võib-olla ka esmaabikarpidelt, pitseritelt, vappidelt ja riigilippudelt peab kaduma risti kujutis? Tegelikult oli mõeldud, et usuvabadust kohaldatakse riigi vastu, kes keelab avalikud usutalitused. See ei pea tähendama, et põlisrahvad peavad mõne üksiku inimese õiguse pärast end hästi tunda eitama oma läänelikku päritolu. Eelkõige andmete säilitamine on arvatavasti samuti Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga kokkusobimatu. Tekib küsimus, kas praegune kava blokeerida Internetis lapspornograafia on kooskõlas konventsiooniga, eriti kuna meelelahutustööstuse Interneti-blokeeringuid kasutatakse võimalusena installida autoriõiguse filtreid, ja enamus veebilehti on pärit USAst ning seega neile ELi õigus ei laiene, nii et väärtarvitamise probleemi olemus jääb lahenduseta.
Cristian Dan Preda  
Välisasjade komisjoni raportöörina seoses ELi ühinemisega Euroopa inimõiguste konventsiooniga esitasin ma endale küsimuse, nagu seda on teinud teisedki kolleegid, mida see leping tegelikult kaasa toob. Ma usun, et vastus on järgmine. Ühinemine on ELi tasandil veel üks väliskontroll õiguste austamisega seoses. See aitab Euroopa Liidus, mis nagu me kõik teame, rajaneb inimõigustel, demokraatial ja õigusriigi põhimõttel, tugevdada avalikku korda. Lõpetuseks. Ühinemine suurendab ELi usaldusväärsust välissuhetes.
Me peame ühest küljest teadma, et paljudele küsimustele on vaja leida vastused. Mis valdkonda hõlmab ühinemine? Kas ainult konventsioon või ka lisaprotokollid? Missugust esindamise vormi kasutab EL konventsiooni organites? Mis rolli mängib parlament ELi kohtuniku nimetamisel Euroopa Inimõiguste Kohtusse? Ma usun kindlalt, et kõik need küsimused leiavad peagi vastuse.
Joanna Senyszyn  
Euroopas ei ole ikka veel tõhusat inimõiguste kaitsmise süsteemi. Euroopa inimõiguste konventsioon (ECHR) on kõige tähtsam vahend inimõiguste ja põhivabaduste kaitsmiseks Euroopas. See on eriti oluline minu riigi kodanikule, kus parempoolsed valitsused on võtnud võimaluse kaitsta ELi põhiõiguste hartaga tagatud põhiõiguseid. Strasbourgis asuv Euroopa Inimõiguste Kohus, mis toetab konventsiooni, on oma asutamisest saadik tegelenud rohkem kui 100 000 kohtuasjaga. Aasta-aastalt kasvab kohtuasjade arv märkimisväärselt. 2009. aastal esitati kohtule peaaegu 60 000 kaebust, mis on 20 % rohkem kui 2008. aastal. Liikmesriigid ei kiirusta kohtu otsuseid tunnustama. Kui nad teeksid seda kiiresti ja tõhusalt, siis väheneks kaebuste arv otsustavalt. Liidu ühinemine Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga on veel üks stiimul julgustamaks kohtu - institutsioon, mis toetab kodanike õigusi ja võimaldab neil õigust otsida - otsuste tõhusat elluviimist. Kohus teostab järelevalvet õigusaktide vastavuse üle konventsiooni tekstidele. Sellega seoses peaksid kohtu otsused olema väljendatud ka ELi poliitikas. Võib-olla tänu sellele saavad Poola parempoolsed muu hulgas aru sellest, et riik peaks tagama usutunnistuse neutraalsuse riiklikes haridusasutustes, kus nõutakse tundides käimist, sõltumata usutunnistusest (kohtu otsus kohtuasjas Lautsi v Itaalia).
