"made in” (päritolutähis) (arutelu) 
Juhataja
Järgmiseks päevakorrapunktiks on komisjoni avaldus päritolutähise "made in” kohta.
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Mul on väga hea meel, et saan rääkida teile täna täiskogu istungil ettepanekust võtta vastu määrus päritolutähise kohta. Nagu lugupeetud parlamendiliikmed ehk mäletavad, on parlament seda ettepanekut toetanud juba 2005. aasta detsembrist, kui kolleegium selle vastu võttis. Eriti hästi on mul meeles teie 2006. aasta juuli resolutsioon ja 2007. aasta kirjalik deklaratsioon. Mul oli möödunud kuul Strasbourgis väga hea võimalus arutada probleemi ka mõnede Euroopa Parlamendi liikmetega, kes rõhutasid, et peame kõne all oleva määruse võimalikult kiiresti vastu võtma.
Arvan, et austatud parlamendiliikmed nõustuvad minuga, et on ülimalt tähtis, et kaubanduspoliitika mitte ainult ei tugevdaks võimalusi, mida avatud turud pakuvad, vaid tegeleks ka globaliseerumisega kaasnevate muredega tarbijate ning eriti väikeettevõtete seisukohalt.
Päritolu tähistamisele tulebki just sellest vaatenurgast läheneda. 2007. aasta deklaratsioonis rõhutasite Euroopa tarbijate õigust saada oma ostu kohta selget ja vahetut teavet. Just seda kõne all olev määrus tagabki. Määruse eesmärgiks on anda ELi tarbijatele täielik teave nende ostetud toodete pärituluriigi kohta.
Komisjon tegi ettepaneku teatavate kolmandatest riikidest Euroopa Liitu imporditud toodete päritoluriigi kohustusliku märkimise kohta. Määrus ei kata kõiki kaupu, pärast pikka arutelu tarbijate ja tööstusega keskendusime tõelist huvi pakkuvatele kaupadele.
Soovin lisada, et päritolutähised on täielikult kooskõlas praeguste Maailma Kaubandusorganisatsiooni eeskirjade ja põhimõtetega ning neid kasutatakse peaaegu igal pool üle maailma. Päritoluriigi tähised peavad olema näiteks Ameerika Ühendriikidesse, Kanadasse, Hiinasse ja Jaapanisse imporditud toodetel. Tegelikult on peaaegu kõikidel toodetel, mida hetkel Euroopa Liidu poodidest osta saab, juba päritoluriigi tähised, kuna seda nõuab suurem osa õigussüsteemidest. See tähendab loomulikult, et suuremale osale ettevõtetest ei kaasne Euroopa Liitu eksporditud toodete tähistamisega täiendavaid kulusid.
Alates 2006. aastast on nõukogus peetud läbirääkimisi, et saavutada kokkulepe seoses nimetatud komisjoni ettepanekuga. Mõned liikmesriigid vajavad veel veenmist. Nad on mures, et administratiivne koormus ja päritoluriigi tähistamise süsteemiga kaasnevad kulud võivad kaaluda üle sellest saadavad eelised.
Võtsime neid muresid arvesse ning esitasime hiljuti konkreetsed võimalused, mis meie arvates nendele probleemidele lahendust pakuvad. Tegemist ei ole uue ametliku ettepanekuga, vaid see on katse leida ühine keel ja saavutada kompromiss. Komisjoni valikuvõimalusi kajastava dokumendi üle arutleti liikmesriikidega artikli 133 komitees 23. oktoobril 2009.
Esmalt palus komisjon liikmesriikidel kaaluda määrusega hõlmatud toodete liikide kitsendamise võimalust, et oleks kaasatud ainult kaubad lõpptarbijale. Esialgses nimekirjas olid ka mõned vahepealsed tooted, nagu näiteks toornahk ja teatud tekstiilid, mis ei paku tarbijale otsest huvi. Nüüd tegi komisjon ka ettepaneku kaasata ainult need kaubad, mida tarbijad jaemüügikauplustest osta saavad.
Teiseks tegi komisjon ettepaneku võtta süsteem kasutusele katseprojektina. Igasugune jätkamine sõltuks seejärel süsteemi mõjude hindamisest. Seeläbi oleks võimalik teostada kulude ja hinna analüüs ning loomulikult annaks see meile ka vihjeid selle kohta, milliseid muudatusi tuleks määrusega hõlmatud toodetes sisse viia.
Mul on väga hea meel, et liikmesriigid meie valikuvõimalusi kajastava dokumendi suure huviga vastu võtsid. Olgugi, et kõik kahtlused ei ole veel lahendatud ja mitu liikmesriiki on põhimõtteliselt ettepaneku vastu, on nad valmis küsimust edasi arutama ning töö jätkub järgmistel nädalatel nii asjatundjate kohtuiste tasandil kui ka artikli 133 komitees. Loodan siiralt, et nii saavutame kompromissi.
Nagu lugupeetud parlamendiliikmed teavad, annab Lissaboni lepingu artikkel 207 parlamendile uued ja laiemad pädevused seoses õiguslike meetmetega kaubanduspoliitika valdkonnas ning päritolu tähistamise määrus võib olla üks esimestest määrustest, mis austatud parlamendiliikmete laudadele jõuab.
Seetõttu olen väga huvitatud, et saaksite järgnevatest aruteludest nimetatud tähtsa teema üle osa võtta ning ootan põnevusega ka algavat lühikest arutelu.
Cristiana Muscardini
fraktsiooni PPE nimel. - (IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Teatud probleemid puudutavad ka meid mitte ainult tõlke ja ka neid, kes tahavad arutelu jälgida ning saada loodetavasti konkreetseid vastuseid probleemile, mis juba 2005. aastast lahendust ootab.
Nagu austatud volinik väga õigesti ütles, on meie suuremad konkurendid ja majanduspartnerid juba aastaid nõudnud nende territooriumile imporditavate toodete päritoluriigi tähistamist. Kuid vaatamata 2005. aasta määruse ettepanekule, mida tarbijad ja kodanikuühiskonna kihid laialt toetasid, ei ole Euroopa Liidus siiani vajalikku määratlust, vaatamata parlamendi mitmel korral avaldatud soosivatele arvamustele. Kaupade päritoluriigi tähistamist puudutava määruse puudumine õõnestab kodanike ja tarbijate õigusi ning takistab turu korralikku toimimist, mille vabaduse tagamiseks peavad seal kehtima ühised eeskirjad.
Artikli 133 komitees kaaluti viimastel päevadel ideid määruses kaasatud kaupade kategooriate vähendamiseks ning aluseid, millel neid katseperioodiks soovitada. Palun öelge, lugupeetud volinik: kas vähemalt mõned liikmesriigid pooldavad neid kompromisside ettepanekud? Kas nendele pööratakse veel tähelepanu? Kas kavatsete toetada edasi 2005. aasta määruse ettepanekut kaasotsustamismenetluse raames koos parlamendiga? Milliseid garantiisid ja ajakavasid pakub komisjon selle raske ja hilinenud arutelu lõpus? Viimaks, lugupeetud volinik, kuigi olen teile tänulik suure energia ja otsustusekindlusega tehtud töö eest, soovin saada teilt kinnitust selle kohta, mida te mulle minu 2009. aasta 5. novembril esitatud küsimusele vastasite. Nimelt, et komisjon toetab jätkuvalt 2005. aastal esitatud ettepaneku vastuvõtmist ja peab ka edaspidi oma lubadusest kinni.
Gianluca Susta
fraktsiooni S&D nimel. - (IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Isegi arvestades mulle sõnavõtuks antud ajaga, ei kavatse ma kindlasti korrata taas kõiki põhjusi, mis seisavad parlamendi korduvate palvete taga. Juhin tähelepanu sellele, nagu te ise juba mainisite, lugupeetud volinik, et Cristiana Muscardini ja mina oleme ainsad veteranid selle resolutsiooni allkirjastamisest 2006. aasta detsembrist, kui parlament toetas kõne all olevat algatust, mille tolleaegne volinik Peter Mandelson tegi.
Lootsime, et algatust, mille tegite paari nädala eest, et viia sisse väikesi muudatusi kompromissi saavutamiseks, oleks rohkem toetatud, kaasa arvatud artikli 133 komitees. Muuhulgas on meil väga kahju, et nimetatud komitees kordas mitu riiki, kaasa arvatud Ühendkuningriik oma esindaja kaudu, oma vastuseisu või kahtlusi. Kõik, mida täna soovime, on tuletada teile meelde, et selle palve aluseks ei ole protektsionism; et me ei taha sellega kaitsta tööstusi, mis ei suuda enam rahvusvahelisel turul konkureerida, vaid tarbijaid. Me tahame juhtida tähelepanu tervishoiule, keskkonnale ja tänapäeval puudulikule tõelisele vastastikusele sõltuvusele maailmaturul. See ei ole puudulik ainult seoses maailma nõrgimatega; ei, see on puudulik ka seoses Jaapani, Ameerika Ühendriikide, Austraalia, Kanada, Brasiilia ja Indiaga, mis on Euroopa Liidu peamised konkurendid. ELil on nendel majanduslikult rasketel aegadel kohus kaitsta ühenduse huvisid, mis samuti selle palve taga seisavad.
Seepärast loodame, et parlament toetab komisjoni algatusi täiel määral ning loodame ka, et paari nädala eest tehtud lubadustest peetakse igati kinni, isegi kui antud menetlust ei jõua jõuludeks lõpule viia ja seda tuleb teha Lissaboni lepinguga loodud uute menetlusega.
Niccolò Rinaldi
fraktsiooni ALDE nimel. - (IT) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Toetades enne mind sõna võtnud parlamendiliikmete kommentaare ning võttes omaks ka Cristiana Muscardini palved, soovin tuletada meelde pilti Italo Calvino raamatust pealkirjaga "Cosmicomics”, milles kirjeldatakse suurt pauku kui ebaselget aine massi, milles ei ole midagi arusaadavat kellegi või kellegi päritolu kohta. Teatud hetkel ütleb üks naine, et kui tal ruumi oleks, saaks ta teha kohalolijaile pastat ja pitsat. See tekitab ainekogumis suurt entusiasmi, toimub plahvatus, ja ruum, mida sooviti, kehastub kui suurte erinevustega maailm, mis ongi tänapäeva universum.
Minu arvates liigume tänapäeva globaalsel turul tagurpidi ning muutume ähmaseks kaupade massiks, mille päritolu, ja loomulikult ka valmistamise omapärad, tarbijatele arusaamatuks jäävad. Liberaalide ja demokraatidena oleme väga kiindunud vaba kaubanduse süsteemi ja põhimõttesse, kuid samuti läbipaistvuse ja kaupade päritolu jälgimise põhimõttesse. Nagu juba öeldi, ei ole tegemist mitte rahvusvahelise kaubanduse küsimusega, vaid tarbijakaitse küsimusega. Seega uuendame oma toetust 2005. aasta ettepanekule ning kordan ka, et me toetame Cristiana Muscardini palveid.
Carl Schlyter
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (SV) Austatud juhataja! Tänan teid viimaks ometi esitatud ettepaneku eest, volinik Ashton! Arvan, et väga tihti ei ole president Barroso komisjon julgenud nõukogule vastu astuda, kui nõukogu on tahtnud edasi liikumise asemel hoopis tagasi liikuda, kuid nüüd tegi komisjon just seda. Tänan teid! Adam Smith tegi tähelepaneku, et turumajandus ei saa toimida, kui tarbijad ei saa toodete ostmisel piisavat teavet valikute tegemiseks, mistõttu on päritolu tähistamine ülimalt tähtis.
Ei tohiks olla erandeid riikidele, mis on sõlminud vabakaubanduskokkuleppe või mõne muu kokkuleppe ELiga. Kõigi jaoks peavad kehtima samad eeskirjad. On neid, kes väidavad, et päritolu tähistamine on kulukas, kuid paljud tooted on juba tähistatud, mistõttu peaksid lisakulud olema minimaalsed. Nägime seda juba veiseliha täiustatud tähistamise puhul Euroopas, mis ei ole üldsegi kallis. Arvan aga, et nimekiri võiks olla palju pikem. Paistab, et see keskendub peamiselt toodetele, mida tihti kopeeritakse ja kus kõigil tööstustel on omad huvid. Samas on puudu palju olulisi tarbekaupasid ning arvan seetõttu, et nimekirja tuleb laiendada.
Helmut Scholz
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - Austatud juhataja! Minu fraktsiooni GUE/NGL arvates on Euroopa Liidu jaoks kiiremas korras vaja ELi imporditud toodetel pärituluriigi tähistamist. Suurel määral globaliseerunud ja vabaks muutunud maailmas on hädavajalik anda tarbijatele võimalus saada teada, kust toode tuleb ja mida nad ostavad.
Arvan, et see on valdkond, kus kodanikud ja tarbijad tõesti mõistavad, mis Euroopa on ja kuidas Euroopa saab aidata kaasa rahvusvahelisele kaubandusele ja välismaailmale. Olen nõus oma kolleegidega, et 2005. aasta lähenemine päritoluriigi tähistamisele tuleb vastu võtta. Meie arvates on see minimaalne, mida Euroopa tarbijatele ja kodanikele pakkuda tuleks. Samuti võib see olla kasulik Euroopa väikese ja keskmise suurusega tööstustele.
Palume komisjonil ja nõukogul ettepanek võimalikult kiiresti Euroopa Parlamendile kaalumiseks esitada. See on muuhulgas kooskõlaline lähenemine otsuste tegemise protsessile ning arvan, et selles valdkonnas saab rahvusvaheline kaubandus aidata kaasa ka rahvusvahelise rahu tagamisele.
Lara Comi
(IT) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Me kõik kuulume Euroopa tasandil tööstussüsteemi, milles kaupade hea maine sõltub suurel määral tootmissüsteemi terviklikkusest. Hoides vähemalt ühte osa meie tootmisest Euroopas, saame pakkuda oma klientidele tõesti kontrollitud ja kvaliteetseid kaupu. Selle jätkamine on meie kõigi huvides; tarbijad vajavad võimalust saada täielikku teavet selle kohta, mida me toodame ning toodetud kaupade päritolu kohta. Selle eesmärgi saavutamiseks on vaja midagi väga lihtsat kuid olulist - läbipaistvust. Läbipaistvuse põhimõte toetab päritolu tähistamise eeskirju, mille parlament juba 2006. aastal heaks kiitis ja mis, nagu lugupeetud volinik ennist mainis, on juba laialt kasutusel suurematel turgudel, nagu näiteks Ameerika Ühendriikides, Mehhikos ja Hiinas.
Vaatamata sellele ei ole "made in” päritolutähist mõnes ELi liikmesriigis ikka veel heaks kiidetud. Me arvame, et kui toode on valmistatud Hiinas või mõnes teises riigis väljaspool Euroopat, sõltumata selle kvaliteedist - mis on ka tihti väga hea - , peavad Euroopa tarbijad teadma, kus toode valmistati, et nad saaksid teha teadliku valiku. Mõned inimesed võivad tõlgendada vajadust läbipaistvuse järele liigse protektsionismina ja arvata, et see kõik võib tuua tööstuse jaoks kaasa suuremaid kulusid. Kindlasti pole see nii.
Hiinas, Ameerika Ühendriikides ja Austraalias kasutusel olevate päritolutähiste puudumine Euroopasse imporditud kaupadel raskendab Euroopa toodete konkureerimist globaliseerunud rahvusvahelisel turul. Kõigil nendel põhjustel on parimate Euroopas toodetud kaupade idee kaitsmine esimeseks oluliseks sammuks, et saavutada tunnustust üksikute liikmesriikide tasandil.
Kader Arif
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Tegemist pole meie esimese aruteluga seoses päritolu tähistamisega, kuid olen kindel, et kordamine on hea ja seepärast liitun oma kolleegidega ning rõhutan, et Euroopa vajab õigusakte seoses "made in” päritolutähisega.
Vaatamata sellele, et ülemkogu 2005. ja seejärel 2007. aastal meie kolleegi Barón Crespo resolutsiooni poolt hääletades oma seisukohta avaldas, ei ole nõukogus seni kõne all oleva määruse vastuvõtmiseks enamust saavutatud.
Kuid sedalaadi tekst oleks tähtsaks sammuks nii Euroopa tarbijate kui ka meie tööstuste jaoks. Teatud kolmandatest riikidest imporditud toodete pärituoluriigi tähistamine annaks tarbijatele täieliku teadmise ostetava toote omadustest. Sellistes tundlikes sektorites nagu rõivatööstus, nahkkaupade ja mööblitööstus on tarbijatele teadliku valiku tegemiseks vajalike tingimuste loomine suureks probleemiks just nendele ettevõtetele, mis otsustasid jätkata Euroopas tootmist ning säilitada Euroopa teadmisi ja töökohti.
Seepärast on mul hea meel äsja tehtud ettepaneku üle, lugupeetud volinik, kuid rõhutan veel kord, et see ettepanek peab jääma sama ambitsioonikaks. Suurema osa liikmesriikide toetuse saamise nimel ei tohi kannatada meie lõppeesmärk. Näiteks oleks vastuvõetamatu, kui päritolu tähistamine kehtiks ainult valmistoodetele, mis tähendaks, et kõik komponendid saab importida eraldi ning Euroopas kokku panna ja öelda siis, et need on valmistatud Euroopas.
Lisaks soovin toetada komisjoni jõupingutusi selle nimel, et säärasest kokkuleppest ka parimat võimalikku kasu saada. Kordamata palveid päritolu tähistamise eeskirjade parandamiseks ja lihtsustamiseks oleks seetõttu võimalus luua Euroopat ja Vahemerd hõlmav tähis, mis on oluline samm Vahemere ja lõuna-lõuna kaubandusel põhinevate sektorite tugevdamisel.
Viimaks soovin ka rõhutada, et seoses Lissaboni lepingu rakendumisega suurenevad oluliselt rahvusvahelise kaubanduse komisjoni volitused. Seepärast luban teile, austatud volinik, et Euroopa Komisjon võib arvestada Euroopa Parlamendi liikmete täieliku pühendumusega, et jälgime hoolikalt arutelusid seoses selle Euroopa tarbijate ja töötajate jaoks kriitilise määrusega.
Jacky Hénin
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! "Made in” päritolutähise põhimõte peab tähendama midagi enamat kui ainult tähistamist. Sellest peab saama võimas põhimõte, millega austatakse kõige täiustatumaid eeskirju seoses teadmiste, töötajate õiguste, jätkusuutliku arengu ja keskkonnakaitse ning vastutustundliku majandusliku suhtumise alal.
Kui globaliseerumine loob kõigile vajalikud tingimused tootmiseks, tähendab meeletu kasumihimu, et töötajate ja elanikkonna huvisid rikutakse pidevalt ning nende elukeskkonda hävitatakse. Kopeerimine, mis oli seni vaid luksuskaubamärkide mureks, mõjutab nüüd isegi selliseid sektoreid nagu ravimi-, auto- ja lennukitööstus, kus alati on taustal mõte kasumist ning tõsiselt õõnestatakse tarbijate ohutust. Samal ajal kaovad tuhanded töökohad.
Kontseptsiooni "Valmistatud Euroopa Liidus” kasutuselevõtmisega annaksime tarbijatele võimaluse teadliku valiku tegemiseks ja uute õiguste nõudmiseks. Jah töötajate õiguste austamisele ja keskkonnaeeskirjadele ning vastutustundlikule juhtimisele! Ning mis kõige tähtsam, jah Euroopa tööstuste töökohtade säilitamisele ja kaitsmisele!
Christofer Fjellner
(SV) Austatud juhataja! Protektsionistid tunnistavad harva, et nende ettepanekud on protektsionistlikud, vaid peidavad oma kavatsused pigem muude argumentide taha. Ütleksin, et kohustuslik päritolu tähistamine on sellest hea näide. 2006. aasta juunis seisin siin kojas ja kuulutasin tühiseks mitmed müüdid seoses selle sama ettepanekuga ning tol korral lõpetas ettepanek kohas, kuhu see ka kuulub - prügikastis.
Kuid hobusekauplemine, mis toimus enne vabakaubanduslepingu sõlmimist Koreaga, viis selleni, et me seda ettepanekut taas arutame, ning see on väga ebasobiv viis seda laadi ettepanekuga tegelemiseks. Kolm aastat hiljem on mõned müüdid ikka veel alles ning need tuleb tühiseks kuulutada.
Seepärast alustame esimese müüdiga, mida alatasa välja tuuakse, nimelt, et tarbijad nõuavad päritolu tähistamist ja siin väidavad ettepaneku pooldajad, et neid toetab komisjoni läbiviidud Interneti-konsultatsioon. Kuid nad unustavad mainida, et 96,7% konsultatsioonile vastanutest tulid ühest riigist, Itaaliast, kus suurimaks liikumapanevaks jõuks antud probleemi taga on tööstus ja organiseerunud erihuvigrupid. Tänapäeval saab igaüks, kes oma kaupadele päritolutähise lisada tahab, seda teha. Võite olla kindel, et iga konkurentsivõimeline ettevõte, mis leiab, et võidab nii uusi kliente, teeb seda juba, ja seda määrust pole seetõttu enam vaja.
Teine müüt on, et päritoluriigi tähistamine annab tarbijatele tähtsat teavet ja garanteerib tarbijate kaitsmise ning on kasulik keskkonnale, nagu oleks tegemist geograafilise küsimusega. Ei! Sellega mängitakse kõigest inimeste eelarvamustega mitte ei kaitsta neid. Kolmas müüt on, et tähistamine suurendab Euroopa konkurentsivõimet. Kuid uued tehnilised barjäärid kaubandusele ei kaitse Euroopa tööstusi. Sellel pole mingit pistmist konkurentsivõimega, mida tugevdavad ainult avatud turud ja hea ettevõtluskeskkond.
Kui keelame liikmesriikidel selliste õigusaktide lubamise ELis põhjusel, et see on protektsionistlik, siis miks peaksime kehtestama samad eeskirjad ülejäänud maailma vastu ilma tunnistamata, et tegemist on protektsionismiga? Lükkasime tagasi idee võtta kasutusele kohustuslik tähistus "Valmistatud Euroopa Liidus” ning seega ei oleks mõistlik kehtestada seda nüüd ülejäänud maailma jaoks.
Mairead McGuinness
Austatud juhataja! Paljudel juhtudel on päritoluriigi tähistamine toiduainete ja muude toodete jaoks juba olemas, ning see pole midagi uut. Probleem mõnede toiduainete tähistamisega seisneb selles, et see pole alati täpne. Seepärast peame enne ettepanekuga tegelemist saama esmalt kontrollida tähistuse tõepärasust, et sildilolev vastaks ka tõele ja et tarbijad leiaksid teabe, mida nad vajavad.
Mul on küsimus: mulle helistas tootja, kes töötab Euroopa Liidus ning küsis mult kas komisjon, nõukogu ja parlament tegelevad tähise "Valmistatud Euroopa Liidus” kehtestamisega, mis annaks neile võimaluse reklaamida, et nad toodavad oma tooteid Euroopa Liidus. Kas lugupeetud volinik võiks palun sellele küsimusele vastata?
Seán Kelly
Austatud juhataja! Kogu see asi on tekitanud palju probleeme, eriti Iirimaa põllumajandussektori jaoks. Peaaegu iga kord, kui kuulen Talupidajate Liidu juhti Padraig Walshe'i kõnelemas, räägib ta raskustest, mis on seotud korraliku ja täpse tähistamisega, nagu Mairead McGuinness ütles.
Paistab, et tooteid saab importida Iirimaale, töödelda neid ümber vürtse või midagi muud lisades ning väita siis, et need on Iiri päritolu. See on alatu tarbijate petmine ja arvan, et igaühel peab olema võimalus teada iga toote päritoluriiki, mitte selle töötlemise kohta.
Kas võin eeldada, et selline tava hakkab nüüd lõppema ning et saame selged ja täpsed tähistused, millega teame täpselt, millisest riigist iga toode tuleb?
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Vajame selgust, selgust ja veel kord selgust. Seda nõuab tänapäeva turg, mis vajab eeskirju garanteerimaks läbipaistvust ja kaitsmaks tarbijaid. Turu vabadus on määratletud ka selgete eeskirjadega, mida läbipaistvate mehhanismide kaudu rakendades anname tarbijatele võimalused valiku tegemiseks. Seda me siin täna tahamegi! Seda me siin täna nõuamegi!
Tihti näidatakse Itaalia riiklikes telekanalites uurivaid dokumentaalfilme sellest, kuidas mõnedes Euroopast kaugelolevates - ka kultuuriliselt kaugel olevates - riikides kasutatakse tootmises väga reostavaid materjale ja tehnikaid, mürgiseid lahusteid ja kuidas tööjõudu, nende hulgas ka lapsi, ära kasutatakse ja naeruväärselt kauaks tööle sunnitakse. Tarbijatele tuleb luua võimalused, et nad saavad teha oma valiku, teades, kust kohast mõni kindel toode tuleb. Just seda me tahamegi! Arvan, et on aeg võtta selgelt ja viivitamatult kasutusele eeskirjad, mis annavad tarbijatele valikuvõimaluse tänu absoluutselt selgetele ja läbipaistvatele mehhanismidele, ning võtta need kasutusele sihikindlalt ja teha seda palju kiiremini, kui sellele seni on aega pühendatud.
Catherine Ashton
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Ma tänan kõiki sellesse tähtsasse arutelusse panustamise eest!
Alustaksin Cristiana Muscardini tehtud kommentaariga - tunne, et asi on juba liiga kaua veninud. Oma ametiajal volinikuna olen rääkinud liikmesriikidega väga teadlikult probleemidest, mis neile kõige enam muret valmistavad, ning olen üritanud alati reageerida niipea, kui märkan mõnda tähtsat probleemi tekkimas. Aga nagu teised parlamendiliikmed ütlesid, on poliitilise elu tõsiasjaks, et pean iga ettepaneku nõukogust läbi viima. See tähendab, et kui on selge, et ühe kindla idee jaoks puudub kindel enamus, tuleb mõelda taas sellele, mida on vaja ettepaneku edukaks läbisurumiseks olukorras, kus on selgelt väga palju erinevaid ja tugevaid seisukohti.
Mulle tundus, et meil oli kirjeldatut täpsustades võimalus pöörata tähelepanu liikmesriikide muredele ,et eelpool mainitut taas edendada, sest taas on kõik jällegi komisjoni kätes. Eriti tähtis on nüüd, kus komisjon hakkab jõudma oma ametiaja lõppu ning on, nagu paljud ütleksid, juba oma elu ära elanud, mõelda sellele, mida pole veel saavutatud.
Ma ei saa anda garantiisid aja suhtes. Sooviksin seda küll, aga vältimatult sõltub kõik nõukogust. Aga luban, et jätkan, sest poolehoid väga tugev. Räägin sellest, mis minu arvates on tähtis ja miks ma seda arvan.
Mitmed austatud parlamendiliikmed tõstatasid küsimuse seoses tarbijatega ning võimalusega tagada läbipaistvust ja selgust, ehk siis muuta tarbijatele teave kättesaadavaks. Minu meelest tsiteeriti seoses sellega isegi Adam Smithi. Tähtis on pidada meeles, et maailmas vaba kaubanduse tagamiseks on vaja ka selgust ja läbipaistvust tarbijatele, et nad saaksid teha neid otsuseid, mis vaba kaubandusega kaasas käivad. Olen nõus sellega, et need põhimõtted käivad käsikäes. Seepärast arvan, et need lugupeetud parlamendiliikmed, kes selle küsimuse tõstatasid, saavadki tegelikult täpselt aru, mis on kogu asja eesmärk.
Asi pole protektsionismis. See toimub igal pool maailmas. Enamiku riikide puhul, millest nimekirjas olevaid tooteid ostetakse, on juba teada, kust need tooted ostetakse. Ka mina olen tarbija ning ma tahan teada, kus tooted on valmistatud. Ma arvan, et see on olnud paljude tarbijate jaoks tähtis osa sellest, kuidas nad turuga suhtlevad. Ütleksin, et on väga tähtis saada võimalus sellise läbipaistvuse tagamiseks. Me ei tohi seda karta, sest kui me kardame, siis on midagi valesti. Avatuse, vaba kaubanduse ja läbipaistvuse puhul on oluline, et sellega tuleb arvestada ning vastavalt tegeleda.
Carl Schlyter esitas mulle küsimuse nimekirja laiendamise kohta. Seda tuleb edasi arutada, sest lõpplikku nimekirja ei olegi. Me lihtsalt esitasime enda arvates realistliku nimekirja, kuid oleme hea meelega valmis seda edasi arutama.
Arvan, et pean kindlasti vastama ka muredele, mida väljendati seoses sellega, kas oleme ikka piisavalt ambitsioonikad. Kader Arif ütles, et me ei tohi oma ambitsioonidest loobuda. See on enesest mõistetav, kuid ma ei üritagi teksti nudida, vaid üritan olla realistlik. Kui lõpuks jääb alles ettepanek, mida ma lihtsalt nõukogule esitada ei saa, siis olen kohustatud selle veel kord läbi vaatama ja küsima, kas on midagi, mida teha annab - mitte teksti nudida, vaid tunnistada õigustatud muresid ja vaadata, kas saame midagi teha. Rakendada seda näiteks pilootmudelina või kitsendatud kohaldamisalaga mudelina ning katsetada, kas see, millest ma räägin, vastab tõele ja et meil oleks hiljem loodetavasti võimalus kohaldamisala laiendada, sest meil on ikkagi arusaamine sellest, mida me teha tahame.
Tegeleme ka kogu Euromedi probleemiga. Nagu teate, kuulub see hetkel kestvate arutelude juurde. Vastan ka küsimusele, mida teeme seoses töökohtade kaitsmisega. Lugupeetud parlamendiliikmed teavad, et mind huvitab väga erinevus protektsionismi ja tööstuse, töökohtade ning tarbijate toetamise ja muu taolise vahel. Tuleb teha selgeks, et kaubandus ei tähenda seda, et kõike eelnevalt nimetatud eiratakse. Need käivad käsikäes.
Christofer Fjellner! Tahan kindlasti ka teie kommentaarile vastata, sest te kirjeldasite seda, mida ma teen, vale tegevusviisina. Ma pole eriti kindel, kui kohane on parlamendile öelda Euroopa Parlamendis, et keegi käitub kohatult, kuid võite olla kindel, et ma ei ürita seda mingil viisil teha. Asjasse ei puutu üldsegi mingid seosed millegi muuga. Üritasin liikmesriikidega kõikidest kaubanduse aspektidest rääkides leida probleeme, mis on jäänud käsitlemata, ehk siis mida pole mingil viisil rahuldavalt lahendatud, või probleeme seoses sellega, et riigid tunnevad, et nad on kõrvale jäetud, või hoopis kohti, mille suhtes mõned riigid end eriti kindlalt tunnevad. Tegin seda seoses oma tööga, eriti rääkides väikeettevõtetega üle Euroopa, kus muretsen selle pärast, et neil saaks ikka olema tõelisi võimalusi ja et üle 3% neist hakkaksid kauplema ka väljaspool Euroopa Liitu.
Kindlasti pole see ainus probleem, aga mulle tundus, et oleks hea võimalus üritada seda tagasi päevakorda tuua. Asi on võrdsetes võimalustes kõigile. Asi on selguse ja läbipaistvuse tagamises tarbijatele. Asi on selles, et peame edasi liikuma. Loodan, et parlament ühineb meiega ning aitab meil ettepanekut täpsustada, et meil oleks midagi tõesti positiivset tagasi viia.
Lõpuks küsiti minul ka küsimus tähise "made in the European Union” (ee valmistatud Euroopa liidus) kohta. Konsulteerisime seoses sellega tööstuse ja tarbijatega. Seda ei kiidetud heaks. Tunti muret selle üle, et see läheb kalliks. Seda ei soovitud ning seega pole me sellega ka tegelenud.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub järgmisel osaistungjärgul.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
João Ferreira  
kirjalikult. - (PT) Üks maailmakaubanduse liberaliseerimise tagajärgedest on kõrge töötuse tase ja sotsiaalolukorra halvenemine paljudes regioonides ja riikides, kaasa arvatud Portugalis, mis sõltuvad rohkem teatud tootvatest sektoritest, nagu tekstiili- ja riidetööstus. Praeguses tõsiste majandus- ja sotsiaalkriiside kliimas vajab olukord teistsugust lähenemist. Päritolu tähistamise eeskirjade kasutuselevõtmine võib tõsta mõningate liikmesriikide tootmisprofiili. Kuid vaja on siiski enamat. Peame kaitsma tootlikke sektorid laiahaardeliste ja tõhusamate meetmete paketiga, millega saab rakendada kaitsemehhanisme agressiivse eksportimise vastu ja panna suuremat rõhku kohalikule tootmisele; millega saab loobuda madalal palgal, vähesel kvalifikatsioonil ja ebakindlatel töökohtadel põhinevast mudelist; millega panna paika avaliku sektori vahendid tootmise kontrollimiseks ja turgude reguleerimiseks, et pidada kinni toiduga varustatuse sõltumatuse ja turvalisuse põhimõttest; ja millega abil saab tegeleda efektiivselt ettevõtete ümberpaiknemistega. Tulevaseks nõudeks on kaitsta iga riigi õigust jätkusuutlikule tootmisele. Peame tegema seda uue majandus-, sotsiaal-, energia- ja keskkonnamõttelaadi nimel, mida neoliberaalne mudel ei garanteeri, vaid mille see tegelikult võimatuks teeb.
