3. Tšaad
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu kuue resolutsiooni ettepaneku kohta, mis käsitlevad Tšaadi.
Erik Meijer
autor. - (NL) Hr juhataja, koloniaalvalitsus endistel Prantsuse Lääne-Aafrika ja Prantsuse Kesk-Aafrika territooriumidel lõppes 1958. ja 1960. aasta vahel. See ei toimunud pikaleveninud konflikti ja sellest tulenenud kollektiivse rahvusliku iseteadvuse tõusu tõttu, vaid oli pigem moodus vabastusliikumise arengu ärahoidmiseks. See oli pigem areng ülalt alla kui alt üles. Prantsuse ülemere departemangudest said kõigepealt autonoomsed territooriumid ja seejärel iseseisvad riigid.
Kui Guinea (Conakry) välja arvata, on Prantsuse mõjutused nendes riikides alati olnud tugevamad kui teistes endistes kolooniates. Suures kõrberiigis Tšaadis on Prantsuse sõjavägi ikka veel sees ja see on kahtlemata mõjutanud, kellel lubati riiki juhtida ja kellel mitte. See võimas Euroopa mõju ei ole toonud nendesse riikidesse Euroopa demokraatia ja inimõiguste standardeid. Riigid ja nende piirid ei tulene mitte siseriiklikest liikumistest, mis iseseisva riigi kujundasid, vaid on lihtsalt koloniaalmineviku pärand.
See tähendab, et etnilised erimeelused võivad viia etniliste vastasseisudeni. Sellistes riikides tähendab see lakkamatut võimuvõitlust selle nimel, kes on esmaklassilised kodanikud ja kes on teiseklassilised kodanikud. Valitsuse koosseisus etniline ja geograafiline mitmekesisus sageli ei kajastu või kajastub halvasti. Sellest tulenevaid probleeme ei saa minu fraktsiooni arvates lahendada lihtsalt uue Euroopa väeosa saatmisega. Sõjaväeline kohalolek on seal alati olnud ja see on muutnud praeguse olukorra pigem halvemaks kui paremaks. Vastus ei peitu mitte praeguse olukorra stabiliseerimises, millest on kasu vaid tänastele juhtidele, vaid muutuste jaoks ruumi loomises alt ülespoole.
Filip Kaczmarek
autor. - (PL) Hr juhataja, resolutsiooni ettepanekus viitame me Cotonou lepingule, eriti selle humanitaarabi jaole.
Mul tuleb teile siiski meelde tuletada õnnetut juhtumit kuu aega tagasi Ljubljanas toimunud viimasel AKV-ELi parlamentaarsel ühisassambleel. AKV pool lükkas tagasi assamblee kompromissresolutsiooni Tšaadi kohta. Mis kõige hullem, selle resolutsiooni tagasilükkamist propageerisid Tšaadi naabermaad, kuigi nende muredega oli kompromisstekstis arvestatud. Meil oli keeruline aru saada, miks meie Aafrika partnerid otsustasid resolutsiooni tagasi lükata.
Ma loodan, et Euroopa Parlamendi resolutsioon, mille me mõne minuti pärast vastu võtame, täidab lünga, mis tekkis nii palju oodatud AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee resolutsiooni tagasilükkamisest. Ma arvan, et me kõik võime nõustuda Tšaadi presidendi Idriss Deby avaldusega, et 300 000 Sudaani põgeniku ja 170 000 sisepagulase ees hoolitsemine on Tšaadi jaoks raske koorem. Euroopa ühiskond on sellest teadlik ja just sellepärast on 14 Euroopa riiki otsustanud viia ellu ÜRO Julgeolekunõukogu mandaadi ja saata 4 000 sõdurit Tšaadi.
Me oleme rahul, et Euroopa Liit on võtnud vastutuse ja näidanud selle kaudu solidaarsust, isegi kui see solidaarsus võiks laiem olla. Enamikul 14 riigist, kes on otsustanud missioonist osa võtta - näiteks Iirimaa, Soome, Rumeenia ja Poola, kui nimetada mõned -, ei ole ajaloolisi ega majanduslikke sidemeid Tšaadiga. Abi suunamisega Tšaadile on need riigid näidanud üles mitte ainult solidaarsust, vaid ka isetust oma soovis aidata kaitsetuid tsiviilelanikke, Darfuri konflikti ja Tšaadi sisetülide ohvreid, põgenikelaagreid Sudaani ja Tšaadi piiril ja piirkonnas töötavaid humanitaarabitöötajaid.
Loodan, et see missioon on konflikti lahendamisel edukas ning aitab Tšaadi ja Sudaani rahvaid ja me soovime Tšaadi inimestele edukaid, vabasid, demokraatlikke ja läbipaistvaid valimisi 2009. aastal.
Ewa Tomaszewska
autor. - (PL) Hr juhataja, alates 3. veebruarist 2008 ei ole olnud mingit teavet katusorganisatsiooni Poliitiliste Parteide Liit Põhiseaduse Kaitseks (CPDC) eestkõneleja Ibni Oumar Mahamat Salehi saatuse kohta.
Opositsiooni vastu kasutatakse süstemaatiliselt piinamist, vangistamist ja erinevaid repressioone. Piiratud on kõnevabadus ja õigus vabale kohtumõistmisele. Julgeolekujõud ja ka Sudaani relvarühmitused ähvardavad tsiviilelanikke ja ründavad humanitaarorganisatsioone, eriti Tšaadi idaosas.
Tšaadis on üle 250 000 pagulase Sudaanist ja ligikaudu 57 000 Kesk-Aafrika Vabariigist ja ka põgenikke Darfurist. Darfuri konflikt on levinud Tšaadi territooriumile. Relvakonfliktiga kaasneb humanitaarkatastroof: pagulastele ei ole piisavalt süüa, toiuduhindades on järsud tõusud, vaevalt 20 % lastest käib koolis, lapsi sunnitakse sõjaväkke ja lastevastane vägivald muutub järjest laialdasemaks, eriti seksuaalsed rünnakud tüdrukute vastu.
On ülitähtis võimaldada pagulastel oma kodudesse tagasi pöörduda. On ülitähtis peatada mitte ainult Tšaadi relvastatud konflikt, vaid ka Darfuri kriisi tagajärjed. Ainult relvastatud konfliktide lõpetamisega on kokku võimalik aidata 4,5 miljonit inimest Darfuris ja Ida-Tšaadis. Ainult sõja lõpetamisega on võimalik inimõiguste rikkumisi vähendada.
Pildid skeletisarnastest naistest istumas oma mahapõlenud majade ees, näljased lapsed süles, pildid, mis olid omased Teise Maailmasõja aegsele Poolale ja teistele Ida-Euroopa riikidele, on nüüd igapäevased Tšaadis ja Sudaanis. Euroopa suutis nendest traagilistest sündmustest üle saada. Aidakem nüüd Tšaadi ja Sudaani inimestel lootus tagasi saada! Peatagem edasine relvavõitlus rahumissiooniga!
Marios Matsakis
autor. - Hr juhataja, Tšaadil, Aafrika suuruselt viiendal rahval, on olnud väga piinarikas postkolonialistlik minevik. Tsiviilkonflikt, partisanisõda, sõjaväelised riigipöörded, usulised ja etnilised lõhenemised koos vaenuliku poolkõrbelise keskkonnaga ja problemaatiliste naabritega on toonud kaasa pidevad rahutused riigis. Seetõttu - ja vaatamata asjaolule, et Tšaadis on rikkalikud kulla, uraani ja naftavarud - on Tšaad riik, mis kannatab metsiku vaesuse ja sellest tulenevate viletsate tervislike ja sotsiaalsete tingimuste käes.
Praegune valitsev režiim, mille eesotsas on president Idriss Deby, kes haaras võimu pärast 1990. aasta riigipööret ja kellel on olnud sestsaadik mitmeid kahtlaseid valimisvõite, on kuuldavasti olnud seotud arvukate opositsioonipoliitikute, inimõiguste aktivistide ja ajakirjanike tõsiste mahasurumistega. Andmeid on suvaliste vahistamiste ja kinnipidamiste, piinamiste ja õigussüsteemi väliste tapmiste kohta.
Loodame, et see resolutsiooni ettepanek saadab Idriss Debyle ja ka teistele selles rõhutud maailmanurgas tegutsevatele osapooltele selge sõnumi, et on saabunud aeg rahvuslikuks leppimiseks, demokraatlike protsesside tugevdamiseks ja inimõiguste austamiseks. Samal ajal püütakse resolutsioonis kinnitada Tšaadi inimestele, et Euroopa Liit seisab vajamineval hetkel nende kõrval ja annab endast parima, et aidata kaasa rahu ja jõukuse saavutamisele kõigi selle riigi kodanike jaoks.
Marie Anne Isler Béguin
autor. - Hr juhataja, volinik, daamid ja härrad, mitmete tunnistajate sõnade kohaselt vahistasid relvastatud vormis mehed Omar Mohamed Salehi oma kodus 3. veebruaril 2008.
Sellest ajast ei ole olnud mingeid ametlikke teateid ja ta pere ja kaaspoliitikud kardavad, et pärast vahistamist toimus külmavereline hukkamine. Selline teadmatus ei tohi jätkuda ja president Idriss Deby peab andma edasi informatsiooni, mis tal on.
Seetõttu kutsume üles eelkõige Prantsuse valitsust, kes, nagu me teame, on andnud abi Tšaadi presidendile, hankima kõikvõimalikku teavet Mohamed Salehi, kelle üle me oleme äärmiselt mures, kadumise kohta ja kõigi teiste poliitvangide saatuse kohta. Sellega ei saa mingil juhul varjata enam kui miljoni inimese traagilist olukorda, kes on jäänud kahe tule vahele.
Sel põhjusel on ülitähtis alustada dialoogi kõigi osapoolte, Tšaadi valitsuse, opositsiooni ja mässuliste, vahel, mis võeti kooskõlas rahvusvaheliste standarditega kohustuseks, pidades silmas 2009. aasta vabasid valimisi. Eufori missiooni eesmärk on rahutagamine Tšaadi ja Sudaani vahel ja kõigi poolte pagulastele suunatud humanitaaroperatsioonide turvalisuse tagamine. Missioon ei saa olla edukas kõigi Euroopa Liidu riikide aktiivse osaluseta.
Peale selle, arvestades, et Eufor sisaldab arvukalt Prantsuse sõdureid, on ülitähtis teha vahet Épervier kava ja Euroopa vägede vahel. Samuti on miljonite pagulaste jaoks, kuid pikemas perspektiivis ka Kesk-Aafrika riikide huvides, ülioluline taastada esmase hädaabimeetmena poliitiline stabiilsus relvarahu, dialoogi alustamise ja inimõiguste austamise kaudu.
Eija-Riitta Korhola
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FI) Hr juhataja, resolutsioonis rõhutatakse kaht tahku selles kriisis, millele valitsus ja rahvusvahelised agentuurid peavad oma tähelepanu keskendama. Esiteks, humanitaarkriis on laialt levinud ja nüüd on abiorganisatsioonid pikka aega saatnud raporteid sisepagulaste suurenevast hulgast. Julgeoleku vilets tase põgenikelaagrites, laialt levinud seksuaalne vägivald ja raskused toiduabi kättetoimetamisega on muutnud olukorra veelgi kriitilisemaks. Teiseks, sõnavabadust on ulatuslikult piiratud ja paljud ajakirjanikud on olnud sunnitud vahistamise hirmus riigist lahkuma. Poliitilise opositsiooni toetajaid on ähvardatud ja neid on kadunuks jäänud. See asjaolu jääb tihti humanitaarkriisi varju, kuigi, kui asjad selles valdkonnas paraneksid, oleks see oluline samm edasi stabiilsema režiimi suunas.
Tegelik lahendus nõuab kahtlemata tugevat poliitilist tahet ja konkreetseid laiaulatuslikke tegevusi. Sama oluline on siiski ka vajadus investeerida aega ja jõupingutusi Tšaadi lastesse ja nende tulevikku, püüdes kiivalt hoida ära nende värbamist mässulistesse relvastatud gängidesse ja investeerides nende algharidusse, mis võiks sisaldada ka näiteks inimõiguste alast haridust.
Katrin Saks
fraktsiooni PSE nimel. - (ET) Minugi sõnavõtt haakub eelmise kõnelejaga. Tahtsin ka esile tõsta punkti, mis on ülimalt oluline käesoleva päevakorra juures ja see on just laste olukord kriisikolletes. Nende pea mitmesaja tuhande koduta jäänud inimese hulgas on ju suur osa - kui mitte enamus isegi - lapsi. Ja milline on see nende argipäev, neid masendavaid kaadreid oleme kõik ka televiisoriekraanilt näinud.
Euroopa Liidul on kohustus näidata solidaarsust üles muidugi kogu rahva suhtes, aga me peame pingutama, et tähelepanu koonduks lastele, sest nemad enda eest seista ei saa. On masendav, et ainult iga viies laps Tšaadis käib koolis ja tuhandeid-tuhandeid on neid, kes kannavad relva.
Toetan igati üleskutset sisse viia inimõiguste hariduse tegevuskavad koolides. On oluline, et Tšaadi valitsus teeb kõik, et lapsi ei värvataks mässumeelsete rühmituste poolt ja selles valguses osutub kindlasti ka väga tähtsaks EUFORi roll, näiteks suheldes kogukonna liidritega ja suunates nendegi tähelepanu laste olukorrale selles piirkonnas.
Urszula Krupa
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (PL) Hr juhataja, tänase arutelu teema on inimõiguste rikkumised Tšaadis. Olukord seal on sama dramaatiline kui Darfuris, Sudaanis või Kesk-Aafrika Vabariigis, kus peale etnilisel, keelelisel või usuliste erinevuste pinnal tekkinud konfliktide on veel huvide konfliktid, mis on eelkõige seotud poliitika või naftaga.
Aafrika riigid, mis on majanduslikult vaesed ja vähe arenenud, isegi kui nad on rikkad maavarade (sealhulgas toorõli, vääriskivide ja metallide) poolest, ei muutu mitte üksnes nende varade või narkootikumide kauplemise tegevusväljaks, vaid kihisevaks relvamüügituruks, mis on üks peamisi inimõiguste rikkumise põhjuseid. Kasvava konflikti ja sõja õhkkonnas kasutavad paljud südameta kohalikud ja välismaised kauplejad seda olukorda ära, teenides rikkusi kaose, pagulaste ja miljonite süütute inimeste kannatuste ja isegi genotsiidi, vägistamise ja naiste ja laste ärakasutamise arvelt.
Olukorra muudab hullemaks rahvusvahelise kogukonna passiivsus, mida kontrollivad ja kasutavad ära suurvõimud, kes globaalsel areenil oma huvisid välja mängivad. Erinevad humanitaarmissioonid suudavad vähe aitamiseks ära teha ja lähevad mõnikord isegi vastuollu oma esialgsete eesmärkide ja ametiga. Selline olukord tundub lootusetu, kuni elu ja inimväärikus jäävad alla praktilisele materialismile, liberalismile ja kasvavale surmatsivilisatsioonile, mida mõnikord propageeritakse isegi niinimetatud humanitaarorganisatsioonide poolt, kes jagavad haridust seksuaal- ja reproduktiivtervise nime all.
Nendel põhjustel aitavad mitmesugused resolutsioonid ja raportid leevendada autorite südametunnistust, kuid ei paranda olukorda Aafrikas, kuni Aafrika liidrid ja suurvõimud, nii idast kui läänest, lõpetavad kasu lõikamise sõjast ja kasvavast vihast Aafrika mandril.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Hr juhataja, vaatamata demokraatliku protsessi tugevdamise lepingu allakirjutamisele kõigi Tšaadi poliitiliste erakondade poolt aasta tagasi ja vaatamata hilisemale Sudaani võimudega sõlmitud mittekallaletungipaktile, on olukord ikka veel väga pingeline. Valitsusvägedel on pidevalt kokkupõrkeid Darfuri relvarühmituste mässajatega, kes ründavad humanitaarabi saadetisi. Eriolukorda on karistamatult kasutatud opositsiooni vahistamiseks ja julmade piirangute kehtestamiseks ajakirjandusvabadusele ja sõnavabadusele.
Erilist muret valmistab halvenev humanitaarolukord riigis, kus Darfuri konflikti ja selle piiriüleste tagajärgede tulemusel on üle 300 000 pagulase 12 laagris Tšaadi ja Sudaani vahelise piiri lähedal. Pideva võitluse tõttu on laagrite toiduga varustatus häiritud ja pagulased on jäetud vegeteerima kohtutavatesse tingimustesse. Pärast massilist ümberasumist on tsiviilelanikkond agressiooni ja põhiliste humanitaarõiguste rikkumiste sihtmärgiks.
Ilmselge tupikseisu valguses Tšaadi olukorra stabiliseerimisel peaksid rahvusvahelised institutsioonid tugevdama oma jõupingutusi dialoogi edendamiseks kõigi konflikti osapoolte vahel. Ainult üldine kokkulepe suudab selles riigis humanitaarkatastroofi ära hoida. On ülitähtis alustada Euroopa vägede missiooni nii kiiresti kui võimalik, et kiirendada humanitaartegevusi piirkonnas ja pakkuda tsiviilelanikkonnale ja pagulastele suuremat kaitset.
Zbigniew Zaleski
Hr juhataja, tahaksin veekord viidata Ljubljana resolutsioonile, millele meie Aafrika kolleegid vastu hääletasid. Ma olin tõeliselt pettunud ja kurb. Ma arvan ja loodan, et Aafrika väärtused ei pärine Hiinast, oma agressiivse majandusinvasiooniga, mille tunnistajateks me praegu oleme.
On võimatu öelda, kuidas peaksime oma Aafrika partnereid kohtlema, kui nemad kohtlevad Tšaadi sellisel moel, kuid üks asi on küllaltki selge - meil tuleb neid veenda inimõigustes. See on ainuke valik, mis meil on. Tundub, et see saab olema pikk ja kallis protsess, kuid meil ei ole teist valikut.
Miroslav Mikolášik
Tahan ka enda hääle kuuldavaks teha arutelus selle keerulise olukorra üle, milles Tšaadi inimesed on. Nagu me viimastest andmetest teame, elab nendes laagrites peale 300 000 pagulase riigi idaosas ka 200 000 sisepagulast, kelle elamistingimused laagrites on vaevu inimese jaoks sobivad ja kes on silmitsi humanitaarkatastroofiga.
Kui arvestame toidu ja ravimite puudust, selle asjaolu dramaatilist ärakasutamist, et need inimesed on just kaotanud oma vabaduse, uimastite kuritarvitamise levikut ja haigusi sellistes tingimustes peetavate inimeste seas, ei jää meile muud võimalust, kui nõuda demokraatliku protsessi toetamist ja mässuliste mahasurumist Euroopa vägede abiga.
Armando Veneto
(IT) Hr juhataja, daamid ja härrad, kuigi ühisettepanekus jõuti kokkuleppele, lükkas Aafrika pool selle Ljubljana ühisassambleel tagasi.
Esitatud põhjendus oli dramaatiline - kuna Tšaadi delegatsioon ei olnud kohal, või vähemalt nii seda põhjendati. See oli selgelt ettekääne ja see ettekääne oli kunstlik, kuid ikkagi aitas peita tegelikke sündmusi, põhjusi, mis Aafrika pool resolutsiooni tagasi lükkas. Sisuliselt tähendab see seda, et poliitiline oportunism sai võitu inimõigustest ja põhivabaduste kaitsest ja tagamisest.
Usun, et Euroopa - ja Euroopa uue ajaloo - väärtus on see, et Euroopas ei tegelda ainult vaatlemisega, vaid ka võitlusega selle nimel, et tagada inimlike põhjuste võit poliitilise otstarbekuse üle. Minu arvates on see asi, mida peaksime toetama ja kinnitama ja mis peaks veelkord saama Euroopa Liidu elu eesmärgiks.
John Bowis
Hr juhataja, mõned aastad tagasi viibisin ma delegatsiooniliikmena Tšaadis vahetult pärast nende kodusõda ja vägivalda ja nägin optimismi, mida tekitas nafta ja torujuhtme saabumine. Kuni sinnani seisnes selle riigi rikkus küla mangopuudes, ei milleski enamas, ning nafta tõi sellesse riiki võimalusi. Rahvusvaheline kogukond teostas selle üle järelevalvet ning me lootsime, et see toob riiki stabiilsuse ja jõukuse ja tuleviku. Nüüd on segadus ja segadus millegi pärast, mis on tulnud väljastpoolt - Darfurist ja mujalt - ja, tuleb tõdeda, et osaliselt ka seestpoolt - korruptsioonist, halvast valitsemistavast ja vägivallast.
Kannatajaks jääb Tšaadi rahvas ja me peame nõudma koostööd kõigilt - rahvusvahelisel, riiklikul ja kohalikul tasandil -, et see kriis lõpetada ja ehitada jälle üles tulevik.
Zuzana Roithová
(CS) Daamid ja härrad, sel nädalal oleme arutanud Hiina-Aafrika suhteid. Olukord Tšaadis on vaid üks näide sellest, kuidas nafta võib saada relvade ostmise põhjuseks. Kui me just ei suuda sundida Hiinat, kes on ÜRO Julgeolekunõukogu liige, muutma oma välis- ja kaubanduspoliitikat niinimetatud "tingimusteta” poliitikast "tingimuslikuks” poliitikaks ja meiega ühe sammu käima, saame me kibedalt kahetsema ressursside puudust, millega abistada sadu tuhandeid põgenikke ja vigastatuid.
Androula Vassiliou
volinik. - Hr juhataja, me toetame täielikult parlamendiliikmete nõuet poliitilise protsessi taastamiseks Tšaadis ning Tšaadi ja Sudaanil vaheliste pingete diplomaatiliseks lahendamiseks.
Mis puutub sisepoliitilistesse protsessidesse, siis me tervitame uue peaministri Youssouf Saleh Abbasi ametisse nimetamist. Meie arvates oli tema 18. aprilli deklaratsioon esimene lubav signaal, mis võib viia valitsuse ja relvastamata opositsiooni suhete normaliseerumiseni.
Seepärast oleme lootusrikkad, et uue kõiki kaasava valitsuse moodustamine 23. aprillil, kus neli võtmeministri kohta on antud relvastamata opositsioonierakondade liidule la Coordination des partis politiques pour la défense de la Constitution (CPDC), sillutab teed laiahaardelisema dialoogi taasalustamiseks 13. augusti 2007. aasta poliitilise kokkuleppe alusel.
Volinik Michel oli esimeste hulgas, kes väljendas muret opositsiooniliikmete kadumise üle pärast riigipöördekatset veebruari alguses ja nõudis Tšaadi valitsusasutuste käes olevate kõikide opositsioonijuhtide viivitamatut vabastamist. Nagu paljud eelkõnelejad, nõuame me ikka häälekalt selgust CPDC eestkõneleja Ibni Salehi olukorra kohta.
Selles suhtes püüab Euroopa Komisjon oma rahvusvahelise vaatleja rollis riikliku uurimiskomisjoni juures saada selgust nende kadumiste kohta, mis aitab kaasa usalduse tekitamisele poliitilise protsessi vastu.
Mis puutub poliitilisse protsessi, siis aitame me kümnenda Euroopa Arengufondi ja stabiilsusvahendi kaudu tõsta Tšaadi võimekust pidada 2009. aasta lõpus seadusandliku kogu valimised, nagu on ette nähtud 13. augusti 2007. aasta kokkuleppes. See hõlmab toetust valimiste ettevalmistamiseks ja rahvaloenduse läbiviimiseks. Tšaad on võimaliku kandidaadina lisatud ELi valimisvaatlusmissiooni järelkontrolli läbiviimiseks 2009. aastal, kui kõik tingimused selleks on täidetud.
Mis puutub Tšaadi ja Sudaani suhetesse, on mässuliste rühmituste küsimus vaid üks osa laiemast olukorrast. Tšaadi ja Sudaani vahel Dakari kokkuleppega loodud kontaktrühma hiljutine Libreville'i kohtumine oli julgustav. Usume, et sellised pidevad diplomaatilised jõupingutused on üliolulised kahe riigi maharahustamiseks.
Meil on Ida-Tšaadis käimas humanitaarabi programm (keskmiselt 30 miljonit eurot aastas) ja vajadused on piisavalt kaetud. Sellele vaatamata antakse lisaks humanitaarabile ja EUFOR/MINURCATi põgenikelaagrite julgeoleku tugevdamisele meie Ida-Tšaadi stabiliseerimise programmi raames abi tingimustele piirkondades Ida-Tšaadis ja Kesk-Aafrika Vabariigi põhjaosas, kuhu sisepagulased ja pagulased võivad soovida tagasi pöörduda, erilise tähelepanuga joogivee kättesaadavusel ja toiduga varustatusel. Selle programmi raames algavad tegevused enne vihmahooaja algust.
Arvestades MINURCATi missiooni edu, mis on ülitähtis pikaajalise stabiilsuse kaitsmisel ja Tšaadi arengus, mida on näha meie 10 miljoni euro suurusest panusest MINURCATi operatsiooni, julgustab meid teadmine, et üksuse Détachement intégré de sécurité esimese 77 komandöri koolitamine on alanud.
Edu kinnistamiseks sisaldab meie kümnes Euroopa Arengufond 25 miljonit eurot õigussektori reformide toetuseks, sealhulgas politseijõudude toetamiseks, aga ka täiendavat 25 miljonit eurot julgeolekusektori reformimiseks.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub pärast arutelusid.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Alessandro Battilocchio  
kirjalikult. - (IT) Olukord Tšaadis on nüüd muutunud kriitiliseks. Relvarühmitused Sudaanist võtavad ette reide riigi idaosas, tappes, kasutades vägivalda ja vägistades valimatult, eriti elanikkonna nõrgemate rühmade hulgas, ilma sealse valitsuse vähimagi reaktsioonita. Teisest küljest on ilmseid raskusi järjest suureneva arvu Darfuri piirkonnast pärit põgenikke vastuvõtvate põgenikelaagrite haldamisega ning konflikt, mis ähvardab riigis tekkida valitsuse ja opositsioonivägede vahel, kes vaidlustavad valimiste seaduslikkuse, on viinud sealsed võimud erakoralise olukorra väljakuulutamiseni.
Amnesty Internationali teatel on selle meetme esimene tulemus ajutise komisjoni loomine ajalehtede ja raadiojaamade tsenseerimiseks, aga ka mitmed ajakirjanike ja poliitiliste oponentide vahistamised, mis on viinud Põhiseaduslikkuse kaitse liidu (CPDC) eestkõneleja kadumiseni.
See vägivalla kiire tõus tuleb kindlasti peatada. Euroopa institutsioonidel on kohustus, vahendid ja vastutus tagada ja kaitsta inimõigusi kogu maailmas, eelkõige erilistes piirkondades nagu Tšaad, kus kodanikud juba kannatavad humanitaarkriisi ja väliste rünnakute all.
