Eiropas Savienības un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmes sagatavošana (2008. gada 26. un 27. jūnijs) (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākošais punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par gatavošanos ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmei (2008. gada 26. un 27. jūnijā).
Janez Lenarčič
Padomes priekšsēdētājs. - (SL) Ar prieku pastāstīšu par sagatavošanos divdesmit pirmajai ES-Krievijas augstākā līmeņa sanāksmei, kas notiks šī mēneša beigās, 26. un 27. jūnijā Rietumsibīrijā Khanty-Mansiisk pilsētā.
Prezidentūra uzskata, ka šī augstākā līmeņa sanāksme būs īstā iespēja abām pusēm atvērt jaunu lappusi abpusējās attiecībās. Mums jābūt īpaši gataviem izmantot iespējamo pozitīvo impulsu, ko D. Medvedeva nesenā ievēlēšana par Krievijas prezidentu varētu ienest ES-Krievijas attiecībās.
Sanāksmes galvenais mērķis acīmredzami ir sarunu uzsākšana par jaunu pamatnolīgumu ar Krieviju. Ļoti priecājamies, ka 26. maija Padome pieņēma jaunā nolīguma sarunu mandātu. Pēdējo mēnešu laikā Prezidentūra un Komisija ieguldījušas daudz darba visaugstākajā līmenī, lai pārvarētu pēdējos šķēršļus no ES puses.
Sarunās par jaunu nolīgumu ES centīsies paplašināt tās sadarbību ar Krieviju kopēju interešu jomās un tajā pašā laikā noteiktāk runāt par jautājumiem, kuros mūsu nostājas atšķiras. Kā ierasts, sanāksme dos iespēju sniegt pārskatu par četru kopējo telpu izveidi. Es vēlētos īsi akcentēt to galvenās īpašības.
Attiecībā uz pirmo kopējo telpu, kas ir ekonomiskā telpa, sanāksme mēģinās panākt agrā brīdinājuma mehānisma izveidi enerģētikas jomā, jo mēs vēlamies pilnībā izmantot tā sniegtās iespējas. Mēs atkārtoti uzsvērsim, cik nozīmīgi ir iepriekš paredzami un stabili noteikumi attiecībā uz ārvalstu investīcijām Krievijā. Tāpat ES plāno vairākkārt uzsvērt, ka formālas sarunas par dziļu un visaptverošu Brīvās tirdzniecības nolīgumu varēs sākties tiklīdz Krievija pabeigs PTO iestāšanās procesu.
Attiecībā uz ieilgušo problēmu saistībā ar Sibīrijas pārlidojumu cenām ES turpinās neatlaidīgi uzstāt uz esošā nolīguma parakstīšanu.
Saistībā ar otro kopējo telpu, kas ietver brīvību, drošību un tiesiskumu, ES plāno paust bažas par situāciju cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma jomās Krievijā, jo īpaši saistībā ar nesenajām vēlēšanām. Piebildīšu, ka bažas ir gan Prezidentūrai, gan arī Eiropas Parlamentam. Sanāksme ļaus novērtēt paveikto, īstenojot vīzu režīma atvieglošanas un atpakaļuzņemšanas nolīgumu.
Saistībā ar trešo kopējās telpu, kas ir ārējā drošība, ES uzsvērs to, ka ir vajadzīga konkrētāka rīcība turpmākai sadarbībai kopējā reģionā. Mēs galvenokārt mēģināsim uzsvērt to, ka Krievijai jācenšas rast risinājums konfliktam Transnistrian reģionā un Gruzijā. Tajā pašā laikā mums jāpauž gandarījums par Krievijas līdzdalību operācijā EUFOR Tchad/RCA un jāvienojas par turpmāku sadarbību Eiropas Drošības un aizsardzības politikas jomā.
Attiecībā uz ceturto kopējo telpu, kas ir pētniecība, izglītība un kultūra, augstākā līmeņa sanāksme izteiks atzinību par Pastāvīgās partnerattiecību padomes zinātnes jomā pirmo sanāksmi, kas norisinājās maijā Slovēnijā. Visbeidzot, augstākā līmeņa sanāksme sniegs iespēju izskatīt starptautiskus jautājumus, piemēram, ieilgušie konflikti, Tuvie Austrumi, Irāna, Afganistāna un citus.
Dāmas un kungi, nobeigumā es vēlos pateikt, ka ES-Krievijas augstākā līmeņa sanāksmei būs īpašs uzsvars uz abu pušu centieniem nodrošināt kopējā reģiona valstu stabilu un demokrātisku attīstību. Konkrēta sadarbība starp ES un Krieviju saistībā ar kopējo reģionu ir būtisks priekšnoteikums kopēju interešu un problēmu risināšanā, jo īpaši saistībā ar ieilgušajiem konfliktiem.
Ar šo es beigšu savu runu un ar interesi klausīšos jūsu debatēs.
(Aplausi)
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, domāju, ka jaunā Krievijas prezidenta stāšanās amatā, kā jau iepriekš minēts, un mūsu mandāts sarunām par jaunu nolīgumu ar Krieviju dos mums iespēju pārskatīt šo nozīmīgo partnerību ar mūsu lielāko kaimiņu, pamatojoties uz kopīgām interesēm. Pareizas ES-Krievijas attiecības ir viena no svarīgākajām Eiropas ārpolitikas problēmām. Mēs visi to apzināmies.
Sarunu uzsākšana ar prezidentu D. Medvedevu būs svarīgākais notikums ES-Krievijas augstākā līmeņa sanāksmē, kas notiks jūnija beigās Khanty-Mansiysk pilsētā. Uzreiz pēc augstākā līmeņa sanāksmes sarunu dalībnieki uzsāks pirmo darba sesiju.
Jaunais nolīgums starp ES un Krieviju ļaus mums atjaunot savstarpējo attiecību tiesisko regulējumu, lai parādītu būtiskās izmaiņas Krievijā un Eiropas Savienībā, jo kopš esošā partnerības un sadarbības nolīguma noslēgšanas 1990. gados mēs esam ļoti mainījušies. Uzskatu, ka tas ļaus arī realizēt mūsu milzīgo attiecību potenciālu, kā arī enerģiskāk rīkoties dalībvalstu interesēs.
Galvenajām iezīmēm jābūt: uz panākumiem vērstai politiskajai sadarbībai, dziļai ekonomiskajai integrācijai, līdzenam pamatam tādām mūsu attiecībām enerģētikas jomā, kas balstītas uz Enerģētikas hartas nolīguma pamatprincipiem, un vēl ciešākām attiecībām brīvības, drošības un tiesiskuma jomās, kā arī abpusēja izglītības un zinātnes sistēmu progresīva atvēršana.
Tajā pašā laikā mums jāturpina īstenot sadarbību ar Krieviju četru kopējo telpu un to "ceļvežu” ietvaros, kā to tikko minēja Padomes priekšsēdētājs. Tur ietvertais darbību spektrs ir patiešām plašs, ļaujot šai stratēģiskajai partnerībai izpausties konkrēti.
Jaunajam nolīgumam jānodrošina tiesiskais regulējums, lai nākotnē uz tā bāzes varētu turpināt tālāku attīstību.
Augstākā līmeņa sanāksme, pirmkārt, ļaus noskaidrot, ko prezidents D. Medvedevs uzskata par Krievijas prioritātēm Eiropas Savienībā. Uzskatu, ka mums vienmēr jāpievērš uzmanība tam, ko viņš ir teicis, piemēram, svarīgajā intervijā laikrakstam Financial Times, kurā viņš saka, ka vēlas lielāku tiesiskumu Krievijā un lielāku Krievijas ekonomikas modernizāciju. Protams, mēs viņu vērtēsim pēc viņa darbiem.
Kaut arī esmu pārliecināts, ka sākumā varēsim vērot spēcīgu Krievijas politikas pēctecību, jaunais prezidents ir uzsvēris savas saistības tiesiskuma un Krievijas ekonomikas modernizācijas veicināšanā, un es uzskatu, ka mums viņš jāiedrošina apstiprināt savus vārdus ar konkrētu rīcību, un turklāt tādu, kas notiek drīz.
Strādājot pie kopējām interesēm ar Krieviju, mūsu nostājai par demokrātiju un cilvēktiesībām tomēr jāpaliek skaidrai un nelokāmai. Mēs turpināsim atgādināt Krievijai par saistībām, ko mēs abas esam uzņēmušās jo īpaši, piemēram, ar Eiropadomi un ar EDSO.
Mēs ar Krieviju bieži strādājam plecu pie pleca starptautisku problēmu risināšanā, piemēram, kā dalībnieki Tuvo Austrumu Kvartetā - visdrīzāk, ka nākošnedēļ mēs atkal būsim Berlīnē - tomēr mums vajadzētu, kā jau minēja mūsu kolēģis, redzēt tādu Krieviju, kas seko pozitīvai dienaskārtībai ar citiem tās kaimiņiem; tāpēc ir taisnība, ka esam noraizējušies par to, ka Krievijas nesenā darbība Gruzijā varētu iedragāt šī reģiona stabilitāti. Tādēļ savas vizītes laikā Maskavā pirms 10 dienām man bija gara saruna ar ārlietu ministru S. Lavrovu, kurā es runāju par šo svarīgo jautājumu.
Mums ar Krieviju vajadzētu pakāpeniski veidot pastāvīgu augsta līmeņa neuzbrūkošu dialogu, kurā ir visi konfliktu risināšanas, arī miera uzturēšanas un miera mehānisma aspekti, jo ir skaidrs, ka Krievijai joprojām būs viena no svarīgākajām lomām jebkuros miera centienos ieilgušo konfliktu jomā.
No otras puses, ir dabiski, ka Tbilisi nopietni raizējas par tās teritoriālo neaizskaramību, un augstākā līmeņa sanāksmē diskusijā par ieilgušajiem konfliktiem mēs noteikti stingri uzsvērsim, ka Gruzijas un Ukrainas suverenitāte un teritoriālā neaizskaramība ir jāciena. Tāpat es uzskatu, ka mums jābūt pragmatiskiem, reālistiskiem un jāaplūko šī problēma arī no Gruzijas skatpunkta.
Regulāri sazinoties gan ar Gruziju, gan arī ar Krieviju, es nudien aicinu uz pragmatismu un uz to, lai mēs izbeigtu radīt abpusēji izslēdzošus nosacījumus: tie nedarbosies.
Nobeidzot, ES-Krievijas augstākā līmeņa sanāksme ir iespēja uzsākt konstruktīvas attiecības ar jauno valdību, aizstāvot mūsu vērtības un veicinot mūsu kopējās intereses. Es ceru uz jūsu ieguldījumu un uz diskusijām Parlamentā.
(Aplausi)
Charles Tannock
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, ES-Krievijas attiecības ir viena no galvenajām ES problēmām, un uzskati šajā Parlamenta stipri atšķiras: ņemt rokā lielo rungu un stāties pretī lācim vai arī izmantot draudus un pielabināšanos, runājot ar Krieviju un tās jauno prezidentu D. Medvedevu, kura uzvārds diezgan atbilstoši krievu valodā nozīmē ,,lācis”.
Tomēr pierādījumu trūkuma dēļ neapsūdzēsim viņu par viņa daudzsološajām piezīmēm par tiesiskuma un cilvēktiesību uzlabošanu un cīņu pret korupciju. ES ir iesaistījusies stratēģiskajā partnerībā un partnerības un sadarbības nolīgumā ar valsti, kas joprojām ir lielākā pasaulē un kuras pašapziņu atjaunojusi uz derīgajiem izrakteņiem balstītā, triljons dolāru vērtā ekonomika.
Augstākā līmeņa sanāksmes prioritātēs jāiekļauj Krievijas kā uzticamas naftas un gāzes tirdzniecības partneres enerģētikas drošība, kā arī, ņemot vērā Krievijas nenovēršamo iestāšanos PTO, tiesiskā noteiktība rietumu dabas resursu kompānijām attiecībā uz to tiešajām ārvalstu investīcijām Krievijā.
Krievijai jāciena tās tuvāko kaimiņu suverenitāte un teritoriāla neaizskaramība un ANO sastāvā jāpalīdz risināt problēmas Tuvajos Austrumos, ka arī jānovērš kodolizplatība Irānā un Ziemeļkorejā.
Krievijai ir nozīmīga loma Rietumbalkānu valstīs, arī Kosovas jautājuma risināšanā un tai nav jābaidās no NATO paplašināšanās, uzņemot savās rindās Ukrainu un Gruziju. Krievija pat varētu palīdzēt uzlabot represīvo politisko stāvokli kaimiņos esošajā Baltkrievijā.
Khanty-Mansiysk sanāksmei ir daudz sarunu tēmu. Cerēsim, ka V. Putina un D. Medvedeva klātbūtne liecinās par patiesu vēlmi panākt samierinājumu ar Eiropas Savienību, nevis par cerību, ka Īrijas "nē” Lisabonas līgumam nozīmē galu ES kopējai frontei - 27 dalībvalstis pret Krieviju.
Jan Marinus Wiersma
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos reaģēt uz to, ko teica Padomes priekšsēdētājs un komisārs. Arī mēs ceram, ka jaunais Krievijas prezidents un, visbeidzot, sarunu mandāts par jaunu nolīgumu ar Krieviju ļaus mums uzsākt jaunu pozitīvu laikmetu sadarbībā ar Krieviju.
Pēdējo 10 gadu laikā ļoti pieaugusi Eiropas Savienības un Krievijas savstarpējā atkarība. Tādēļ es uzskatu, ka skaidrs mandāts darbam ar Krieviju ir pozitīvs solis, lai precizētu, ko mēs vēlamies paveikt četrās kopējo telpu jomās, kuras mēs esam attīstījuši dažu pēdējo gadu laikā. Protams, mēs vēlamies izmantot jaunās iespējas, lai turpinātu un, iespējams, pastiprinātu savu partnerību starptautiskajā arēnā.
Tāpat mums jāstrādā pie drošas un pārskatāmas enerģētikas attiecību sistēmas izveidošanas, arī, protams, tirdzniecības, kā arī jāuzlabo investīciju apstākļi Krievijā. Šeit palīdzētu iestāšanās PTO.
Es uzskatu, ka mums ir jāstrādā plecu pie pleca, lai risinātu kopējā reģiona problēmas. Mēs jau esam runājuši par Transnistria un par Caucasus , tomēr mums tuvākajā nākotnē jāatrod kompromiss Kosovas jautājumā.
Mums ir jāveido vajadzīgi un efektīvi mehānismi, lai risinātu pārkāpumus cilvēktiesībās un, izsakoties pozitīvāk, jāveicina tiesiskuma attīstība Krievijā.
Vēlos izteikt divas pēdējās piezīmes. Kā jau tas vairākkārt darīts, vēlos uzsvērt, ka mums jārunā vienā balsī, lai no mūsu puses šīs attiecības izdotos. Esmu jau iepriekš teicis, bet vēlos atkārtot, ka mums jāpaliek pragmatiskiem. Mūsu ietekme ir ierobežota. Krievija nav kandidātvalsts, tā nevēlas iestāties Eiropas Savienībā, tā seko pati savam kursam. Tā vēlas sadarboties, bet ne integrēties. Uzskatu, ka mums tas jāņem vērā mūsu turpmākajā sadarbībā un sarunās ar viņiem.
Janusz Onyszkiewicz
ALDE grupas vārdā. - (PL) Gaidāmā ES-Krievijas augstākā līmeņa sanāksme būs ES dalībvalstu vadītāju pirmā iespēja tikties ar jaunajām Krievijas amatpersonām, kas ievēlētas nesenajās vēlēšanās. Tādējādi augstākā līmeņa sanāksme sniegs lielisku iespēju palielināt mūsu informētību par Krievijas politikas virzienu un to, kā šī politika varētu tikt īstenota.
Zināmu daļu informācijas par šo politiku mēs varam iegūt no prezidenta D. Medvedeva runas Berlīnē. Tās laikā viņš vairākkārt atsaucās uz korupcijas apkarošanu un tiesisku valsts pārvaldi. Problēmas rada apstāklis, ka Medvedeva kunga priekšgājējs prezidents V. Putins savas prezidentūras sākumā teica tos pašus vārdus, tomēr mēs visi zinām, kāda bija attīstība un kāda situācija ir pašlaik. Mēs būtu vēlējušies dzirdēt citu pasaules redzējumu nekā dzirdējām iepriekšminētajā runā. Medvedeva kunga paustajā pasaules uzskatā Eiropas Savienībai jeb, pareizāk sakot, tās dalībvalstīm ir piešķirta vienīgi Krievijas ekonomisko partneru loma. Krievija plāno iesaistīties politiskajā darbībā daudz plašākā teritorijā no Vankūveras līdz pat Vladivostokai.
Vēl noteikti jāpiemin otrs jautājums. Tas ir daudz konkrētāks, tomēr steidzams, un tas ir saistīts ar Krievijas un Gruzijas attiecībām. Saskaņā ar 1994. gada līgumu Neatkarīgo Valstu Savienība, kurā pēc Padomju Savienības sabrukuma apvienojās vairākas tās bijušās dalībvalstis, deva mandātu Krievijas karaspēkam izvietoties Abhāzijā. Abhāzija ir Gruzijas daļā. Viss liecina par to, ka karaspēks nepilda miera uzturētāja lomu un ka patiesībā tas ir viena no iesaistītajām pusēm konfliktā starp Abhāzijas separātistiem un Gruzijas valdību. Tas, ka Krievijas lidaparāts notrieca vienu no Gruzijas bezpilota lidmašīnām, ir viens no pierādījumiem. Saskaņā ar neseno Krievijas varas iestāžu vienpusēji pieņemto lēmumu būtiski tika palielināts šī karaspēka kontingents Gruzijā.
Situāciju mainītu Eiropas Savienības kā uzticamas un drošas organizācijas iesaistīšanās šī konflikta risināšanā.
Rebecca Harms
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, mani nedaudz kaitina dzirdētās runas par sarunām un gaidāmajām diskusijām, tomēr pavisam nedaudz tiek runāts par to, ka Eiropai nav vienotas un vienprātīgas nostājas vairākos jautājumos, kas radīsies, manuprāt, svarīgo sarunu rezultātā ar prezidentu D. Medvedevu. Tas īpaši attiecas uz enerģētikas politikas jomu. Manuprāt, tā ir liela problēma, ka mēs bieži runājam par savu atkarību no naftas un gāzes importa no Krievijas, bet neesam izdomājuši kopēju stratēģiju šajā jautājumā. Tā vietā lielās dalībvalstis, atsevišķas dalībvalstis pašas virza savas individuālās stratēģijas enerģētikas jomā, un nav izdomāta viena patiesi vienota Eiropas apgādes drošības stratēģija attiecībā uz nolīgumiem ar Krieviju.
Tas pats attiecas arī uz vēl vienu paaugstināta riska jautājumu. Esmu gandarīts, ka vēl bez Gruzijas jautājuma ir pieminēti arī citi konflikti, tāpēc, runājot par Gruziju, mēs runājam arī par Abhāziju un Osetiju. Man šķita, ka Padomes un Komisijas ievadziņojumos trūkst komentāru par to, kā mums risināt ieilgušos konfliktus ar Krieviju, kas izriet no lēmuma par Kosovu. Mums kā Parlamentam nepieciešama plašāka informācija par to, un man kā delegācijas biedram, kas nesen viesojās Maskavā, ir liela interese arī par nevalstisko organizāciju likteni Krievijā. Tās cieš lielus zaudējumus šaumsīgo tiesību aktu dēļ, un es uzskatu, ka arī šis jautājums ir jāiekļauj dienaskārtībā.
Adam Bielan
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, jau labu laiku mūs satrauc Krievijas kompānijas Gazprom vēlēšanās izmantot bijušos Eiropas Savienības valstu vadītājus savu interešu virzīšanai. Kā piemēru šai tendencei var minēt bijušo Vācijas kancleru Schröder kungu. Viņš pirmais parakstīja nolīgumu ar Krieviju par "Ziemeļu straumes” gāzes vada būvniecību un tad ieņēma priekšsēdētāja amatu kompānijas valdē. Līdzīgi notikumi risinās Dienvideiropā saistībā ar Gazprom nākošo plānu - "Dienvidu straumes” gāzes vadu. Es vēlos uzsvērt, ka nevienai rietumu enerģētikas kompānijai nav tik ciešas saistības ar tās piederības valsti kā Gazprom ar Kremli. Saistībā ar Gazprom plānu mēs saskaramies ar aukstu politisko aprēķinu. Normāla tirgus noteikumi šeit vienkārši netiek piemēroti.
Eiropas Savienībai beidzot tas jāsaprot un atbilstoši jārīkojas, lai novērstu situāciju, kad valsts finansēta kompānija izmanto gāzes vadus politiskā spiediena izdarīšanai. Krievijas kontrole enerģētikas jomā nenovēršami novedīs pie enerģijas cenu paaugstināšanās Eiropā. Mēs būsim spiesti aizvien vairāk piekāpties Krievijas politiskajām prasībām apmaiņā pret gāzes un naftas piegādi no Krievijas.
Skaidrs, ka Eiropas Savienībai jāveido labas attiecības ar Krieviju. Lai to izdarītu, ES jāizrāda vienotība - vienotība, kuras mums pašlaik nav. Es patiesi ceru, ka gaidāmā ES-Krievijas augstākā līmeņa sanāksme sniegs iespēju pretī Krievijas hegemonijai enerģētikas nozarē likt Eiropas Savienības solidaritāti.
Vladimír Remek
GUE/NGL grupas vārdā. - (CS) Dāmas un kungi, es priecājos, ka beidzot ir pārvarēti dažu dalībvalstu radītie šķēršļi diskusiju uzsākšanai ar Krieviju par jauno partnerības un sadarbības nolīgumu. Pēc 18 mēnešiem augstākā līmeņa sanāksmes priekšvakarā Komisija beidzot ir saņēmusi mandātu sarunām ar Krieviju. Tās var sniegt priekšrocības abām pusēm, tomēr neieslīgsim pārmērīgā optimismā. Ja diskusijās par tik sarežģītām problēmām, kā sadarbība enerģētikas, klimata pārmaiņu vai drošības jomās mēs ieņemam pozīcijas, no kurām mēs skaļi apvainojam viens otru ar dažādām (bieži nereālām) prasībām, kas beidzas ar ultimātu uzstādīšanu, mēs nekur tālu netiksim. Tomēr mūsu vidū ir daži cilvēki, kas joprojām to nesaprot. Loģisks iznākums tam var būt tikai strupceļš. Mums nepieciešamas jauna līmeņa attiecības, kas atbilstu 21. gadsimtam, un mums ir dota iespēja to sasniegt. Es domāju, ka, izmantojot šo iespēju, mēs rīkosimies ES pilsoņu interesēs.
Bernard Wojciechowski
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, V. Čērčils Krieviju reiz nosaucis par "miglā tītu noslēpumu”. Eiropas Savienība ir vienojusies par to, ko tā vēlas no Krievijas. Jautājums tikai, cik ātri?
Enerģētikas politikas dēļ Vācija kļuvusi nedzirdīga pret Polijas un Lietuvas prasībām. "Ziemeļu straume”, "Depal” - tā vien šķiet, ka visi Krievijas gāzes vadi iet cauri Centrāleiropas valstīm. Pārkārtošanās aizsācējs M. Gorbačovs reiz teica, ka tas nav sapnis par gāzes vadu. The Economist atzīst, ka Baltijas gāzes vads tika izplānots slepenībā. Tāpēc Lietuvas prasības pēc stingrākiem enerģētikas noteikumiem šķiet pamatotas. Vairākas Eiropas ekonomiskās asociācijas amatpersonas izgāž savas dusmas saistībā ar šo jautājumu, lai tādējādi atbalstītu nervozo postkomunisma valstu viedokli.
No otras puses, Vācijas ekonomikas ministrs draud, ka viņa valsts neļaus ES Komisijai ietekmēt lēmumu pieņemšanu Briseles slepenajos koridoros. Uzskatu, ka ar to viņš nedomāja cilvēktiesības.
Polijas un Zviedrijas uzsāktā Austrumu partnerības iniciatīva var kļūt patiesi aizraujoša. Drošsirdība ir atzinīgi vērtējama, tomēr prāts vērtējams vēl augstāk.
ES un Krievijas partnerība ir neveikla. Bez Polijas, kas ir Krievijas sauszemes, ūdens un gaisa kaimiņš, šī partnerība neizdosies. Tas ir jāņem vērā visām pusēm, īpaši tagad, kad Lisabonas līgums ir sagruva un tā krītošās lauskas savā ceļā var izpostīt jebko. Labas rezolūcijas ir tikai bezjēdzīgi mēģinājumi, ja tie ir pretrunā ar suverēnu valstu nostāju.
,Taču, iespējams, ka atbilde ir. Un tā ir Krievijas nacionālās intereses, ” V. Čērčils piebilda. Šķiet, ka uzskats, ka nekas cits, izņemot reformu, Krievijā nav iespējams, vairs neatbilst patiesībai. Lai kāda būtu pieeja, ES ir jāsadarbojas ar Krieviju un otrādi.
Bruno Gollnisch
- (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kā iepriekšējais runātājs Wojciechowski kungs jau teica, attiecības ar Krieviju ir ļoti trauslas un neskaidras. Es saprotu mūsu Centrāleiropas un Austrumeiropas kolēģu attieksmi, it īpaši Baltijas valstis, jo tās ir daudz cietušas Krievijas valdīšanas dēļ Padomju Savienības kontrolējošajā un despotiskajā sistēmā. Par laimi šis režīms pieder pagātnei. Es uzskatu, ka mums ir jāizmanto šī iespēja izveidot draudzīgākas attiecības ar daudzajiem Krievijas iedzīvotājiem, kas neapšaubāmi ir eiropieši un savā ziņā arī Eiropas vārtziņi. Krievijai ir tādas pašas problēmas kā mums. Tai jārisina dzimstības līmeņa pazemināšanās problēmas, bet tajā pašā laikā Sibīrijas plašā, atklātā telpa būtu vilinošs piedāvājums pusotram miljardam ķīniešu, kas uzskata, ka šī ir daļa no viņiem atņemtās teritorijas.
Es domāju, ka iespējamie un esošie pārpratumi attiecībās ar Krieviju un kas, es ceru, tiks noskaidroti ES-Krievijas augstākā līmeņa sanāksmē 14. novembrī, daļēji ir arī mūsu atbildība. Mēs piekabinājām savu vagonu Amerikas politiskajam vilcienam un atgriezāmies Ziemeļatlantijas Līguma Organizācijā - šeit es runāju par Franciju - kas bija kā atbildes solis Varšavas paktam. Varšavas pakta izjukšana, manuprāt, Krievijā pilnīgi likumsakarīgi radīja aizdomas par mūsu nolūkiem, un es vēlos, lai šie pārpratumi tiktu abpusēji kliedēti.
Elmar Brok
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, Padomes priekšsēdētāja kungs, tā kā daļa mūsu kolēģu, kas ir iepazinušies ar Lisabonas līgumu, ir aicinājuši uz vienotu politiku attiecībā uz Krieviju, es vēlos jums atgādināt: pēc Īrijas balsojuma Maskavā tika atkorķētas šampanieša pudeles, jo tā rezultāts tika uzskatīts par kārtējo pierādījumu Eiropas vājumam, ļaujot Krievijai atgriezties pie ierastās sadarbības ar atsevišķām valstīm.
Priecājos, ka var sākties sarunas par partnerības un sadarbības nolīgumu, kurā mēs runājam par tādām kritiskām problēmām kā enerģētikas drošība. Tieši Lisabonas līgums ļaus mums risināt šo un arī cilvēktiesību problēmu.
Esmu pārliecināts, ka Slovēnijas prezidentūra, tāpat kā kanclere A. Merkele pārstāvēs Eiropas intereses un ka pati kanclere A. Merkele Sočos cīnīsies par cilvēktiesībām un politiskajām interesēm. Esmu pārliecināts, ka tas izdosies, un mums jāatgādina Medvedeva kungam tas, ko viņš pats reiz teica, ka valstis ir jāvērtē pēc to demokrātijas attīstības un tiesiskuma. Mums viņa izteikumi ir jāuztver nopietni.
Tomēr mums skaidri jānorāda uz kopējām interesēm ar Krieviju, un tās skar ne tikai enerģētikas jomu, kur mums jānodrošina piegādes drošība. Krievija taču ir Drošības padomes dalībvalsts. Kā gan lai mēs apturam masu iznīcināšanas ieroču izplatību vai risinām Irānas, Tuvo Austrumu un citu reģionu problēmas, ja Krievija nebūs mūsu pusē? Mums tas ir skaidri jāpasaka. Tajā pašā laikā Krievijai tomēr ar Gazprom palīdzību nevajadzētu nodrošināt tik daudz varas. Uz Krieviju attiecas tieši tie paši konkurences noteikumi, kas uz visiem.
Visbeidzot vēlos piebilst: ja mēs ar stratēģiskās partnerības palīdzību vēlamies aizstāvēt savas kopējās intereses ar Krieviju, mums jāsaprot, ka šeit vairs nav vietas "tuvo ārzemju” politikai un ietekmes sfērām. Neatkarīgu valstu Eiropā katrai valstij saskaņā ar Helsinku nolīgumu ir tiesības pēc pašas uzskatiem pievienoties vai nepievienoties aliansei. Nevienai valstij nav veto tiesības apturēt citas Eiropas valsts neatkarīgos lēmumus. Arī tas ir jāpasaka ļoti skaidri.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētaja kungs, šeit atrodas daudzi mūsu kolēģi, kas ir to valstu valstspiederīgie, kurām ir slikta pieredze ar Padomju Savienību. Mēs ar komisāru nākam no valsts, kuras pieredze ar pastāvēt beigušo Padomju Savienību bija gan laba, gan slikta. Krievija šodien savā ziņā atgādina bijušo PSRS. Tomēr šī ir cita Krievija, un tai ir cits potenciāls.
Mūsu uzdevums tagad ir izdarīt visu, kas ir mūsu spēkos, lai tā būtu jauna Krievija, kas vairs neatgādinātu bijušo Padomju Savienību. Tam ir nepieciešamas divas lietas: skaidra un nepārprotama nostāja un vēlme iesaistīties dialogā ar jauno Krieviju. Piemēram, Kosovas jautājumā mūsu nostāja atšķiras no Krievijas nostājas, tomēr mums jāturpina sarunas ar Krieviju, lai šīs problēmas atrisinātu. Vel viens piemērs ir kaimiņvalstu politika: mūsu piedāvājums kaimiņvalstīm ir citāds, bet Krievija bieži vien ieņem imperiālistisku nostāju attiecībā uz tās "tuvajām ārzemēm”.
Ja mēs vēlamies šīm valstīm palīdzēt, mums jāsniedz nepārprotams atbalsts tādām valstīm kā, piemēram, Gruzija. Tāpat mums jārunā ar Krieviju par šo konfliktu atrisināšanu mierīgā ceļā, neskatoties uz to, vai mēs runājam par Abhāziju vai Dienvidosetiju.
Runājot par enerģētikas jautājumiem, mums jānodrošina pašiem savi resursi, mums ir vajadzīgs, piemēram, "Nabuko” gāzes vads, lai mūsu ietekme attiecībā pret Krieviju kļūtu lielāka. Tomēr mums ar Krieviju jāpārrunā enerģētikas un citi jautājumi. Es un grupa, kuru pārstāvu, neizslēdzam iespēju, ka mums ir vajadzīgas abas šīs lietas - skaidra un nepārprotama nostāja un neatkarīga politika - lai no šīs stingrās pozīcijas mēs varētu uzsākt sarunas ar Krieviju. Es ceru, ka mēs sasniegsim savu mērķi.
Henrik Lax
(SV) Augstākā līmeņa sanāksmē svarīgs būs enerģētikas jautājums. Eiropas Savienībai vajadzīga Krievijas gāze, un Krievijai vajadzīgi eksporta ienākumi no Eiropas. Augstākā līmeņa sanāksme var būt izšķiroša lēmumam par to, vai "Ziemeļu straumes” gāzes vads no Krievijas uz Vāciju cauri Baltijas valstīm kļūs par īstenību.
Šis projekts var nodarīt kaitējumu vārīgajai Baltijas jūras ekosistēmai, bet vislielāko apdraudējumu šim projektam rada uzticēšanās trūkums starp Krieviju un Baltijas valstīm. Ja gāzes vads kļūs par īstenību, Krievijai un Vācijai jāveic pasākumi, kas vērsti uz uzticēšanās veidošanu. Papildus citiem jautājumiem Krievijai jāratificē Espo konvencija, kas regulē atbildību sadali starpvalstu projektos, kuros iespējama ietekme uz vidi kaimiņvalstīs, un Krievijai jāizbeidz runas par Krievijas jūras kara flotes un karaspēka līdzdalību gāzes vada būvniecībā. Tam nekad netiks dota atļauja, vismaz ne Somijas teritoriālajos ūdeņos. Vācijai vispirms jāsaprot, ka projekts ietekmē visas ES dalībvalstis, kas atrodas pie Baltijas jūras, un tas ir kopējs ES jautājums. Vācijai jāizrāda solidaritāte ar Poliju un visām trim Baltijas valstīm un jāpārliecina tās par to, ka šī projekta dēļ tās netiks diskriminētas attiecībā uz enerģijas piegādi. Vācijai jāciena lēmums, kuru mēs apspriežam, un tas nosaka, ka liela mēroga enerģētikas projektos ES jābūt vienotai attiecībā pret Krieviju. Gāzes vads nedrīkst apdraudēt ES iekšējo tirgu. Tieši ES, nevis Gazprom Krievijā izstrādās noteikumus enerģijas tirdzniecībai iekšējā tirgū.
Ģirts Valdis Kristovskis
(LV) Kolēģi! Komisāres kundzes uzruna ļauj pieņemt, ka Parlamenta rezolūcija ir izcils politkorektuma paraugs; varbūt pat tāds kā reveranss jaunajam Krievijas prezidentam D. Medvedevam. Tomēr joprojām paturēsim prātā, ka Putins - prezidents un Putins - premjers ir viena un tā pati persona, kas realizē ,,skaldi un valdi" politiku tieši pret Eiropas Savienības dalībvalstīm. Un tieši šādā situācijā ir svarīgi, lai partnerattiecību līgums būtu veiksmīgs. Eiropas Savienība nedrīkst parādīt vājumu. Sarunās jādemonstrē dalībvalstu vienotība un solidaritāte kā spēks. Ir jāmazina līdzšinējā Krievijas nekonsekvence un jāsekmē integrēta tirgus un brīva pieeja infrastruktūrai un investīcijām Krievijā. No Krievijas jāprasa gatavība nodrošināt Pasaules Tirdzniecības organizācijas prasības. Jāstiprina Eiropas Savienības vienota nostāja stratēģiskajos jautājumos pret valstīm, kurās pastāv nedemokrātiski režīmi. Eiropas Savienībai jāapliecina, ka tā turpina būt demokrātijas un kopējo vērtību citadele.
Sylwester Chruszcz
(PL) Priekšsēdētāja kungs, sanāksmei starp Eiropas Savienības un Krievijas pārstāvjiem Sibīrijā jākļūst par draugu tikšanos, kur abas puses meklē patiesu sapratni. Ja mēs vēlamies uzlabot savas attiecības, mums pret savu partneri jāizturas nopietni. Parlamentā es esmu dzirdējis viedokli, ka Eiropas Savienība vēlēsies mācīt Krievijai demokrātijas noteikumus. Briselē valda demokrātijas deficīts. Tāpat esmu dzirdējis, ka Īrijas referenduma rezultāti ir apšaubīti šajā pašā palātā.
Tāpat Parlamentā izskanējušas dalībnieku bažas par situāciju Gruzijā. Vai tā nav liekulības augstākā izpausme? Vienu dienu tiek pārkāpta Serbijas teritoriālā neaizskaramība, atzīstot Kosovas neatkarību, un jau nākošajā dienā Abhāzijas iedzīvotājiem tiek liegta neatkarība, uzsverot, ka uz viņu valsti attiecas pavisam citi noteikumi. Dāmas un kungi, Staļins bija tas, kurš uzvarēja Abhāziju un integrēja to Gruzijas teritorijā. Mēs šodien nedrīkstam iesaistīties pasaules notikumos, kurus nesaprotam. Es uzskatu, ka, ja mēs risināsim jautājumus ar Krieviju, mums jāsaprot ne tikai tās vēsture, bet arī tās iedzīvotāju mentalitāte. Skaidri redzams, ka pašlaik Krievija tiek pārvaldīta labi. Krievijas iedzīvotāju dzīve uzlabojas, un Krievija kļūst par demokrātisku valsti. Eiropas Savienības ierēdņu pamācošais tonis ir nepamatots. Viss, ko mēs šādi panāksim, ir aizkaitināta vīpsnāšana no Maskavas puses.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, vienīgā iespēja izvairīties no pārpratumiem ir sarunāšanās vienam ar otru. Tagad mūsu starpā notiks spraigas diskusijas, jo, uzsākot sarunas par partnerības un sadarbības nolīgumu, mēs veidojam dialogu ar Krievijas Federāciju. Labi, ka tagad tiks uzsāktas sarunas. Pēdējo 10 gadu laikā gan Krievijā, gan arī Eiropas Savienībā daudz kas ir mainījies, tomēr savstarpējā atkarība tagad ir lielāka nekā jebkad agrāk. Tādēļ abām pusēm ir vajadzīgi labi, saistoši nolīgumi enerģētikas un arī klimata pārmaiņu jomā. Priekšsēdētāja kungs, saistībā ar šiem nolīgumiem mēs nedrīkstam aizmirst vairākas pamatlietas. Kaut arī daži dalībnieki varbūt šaubās, tagad reizi par visām reizēm mums jāstrādā, lai sasniegtu Kopienas vērtības, piemēram, tiesiskuma stiprināšana, korupcijas apkarošana un neatkarīgu sabiedrības debašu nozīmības uzsvēršana Krievijā.
Priekšsēdētāja kungs, sarunas nebūs vieglas. Manuprāt, jaunajam nolīgumam jābūt enciklopēdiskam, tomēr tam ir jānosaka vairākas ļoti būtiskas saistības abām pusēm.
Priekšsēdētāja kungs, mēs nevaram vien sagaidīt, kad jaunais nolīgums tiks celts galdā, jo mēs no Kremļa vēlamies dzirdēt pozitīvu nostāju arī vairākos citos jautājumos. Esmu noraizējies par notikumu attīstību Čečenijā, par TNK pret BP lietu un par Abhāziju. Vēlos no priekšsēdētāja dzirdēt, tieši ko viņš domā, minot ,,kopēju darbību”.
Kristian Vigenin
(BG) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, kolēģi, vispirms vēlos teikt, ka šodien pasaule ir pavisam citāda un ka bloku pretnostatījums pieder pagātnei. Arī Krievija ir mainījusies. Krievija 2008. gada jūnijā stipri atšķiras no tās, kāda tā bija, piemēram, 2000. gada jūnijā. Eiropas Savienībai ir jāsastopas ar izaicinājumu veidot un attīstīt jauna veida attiecības, kurām līdzīgu pagātnē nav. Šīs attiecības jāattīsta, paturot prātā, ka ir daudz vairāk lietu, kas mūs vieno, nekā to, kuras mūs šķir. Vairākas problēmas mēs spēsim atrisināt, tikai sadarbojoties ar Krieviju. Tas attiecas arī uz tādām globālām problēmām kā klimata pārmaiņas un bada, pandēmiju un terorisma apkarošana. Ir citas problēmas, kas ir reģionālas, bet kas ir ārkārtīgi svarīgas Eiropas Savienībai: energoapgādes drošība, tirdzniecības un ekonomikas saites, attiecības ar kopējiem kaimiņiem. Pastāv arī lietas, kas mūs šķir: cilvēktiesības, vārda brīvība, mūsu izpratne par demokrātiju un demokrātiskajām sistēmām. Tomēr mums jābūt pietiekoši pragmatiskiem un jāveido dialogs, kas vērsts nevis uz konfrontāciju, bet gan uz mūsu kopējiem mērķiem.
Ir zināms, ka pēdējo gadu laikā ir vairojusies neuzticēšanās, bet šobrīd mums ir iespēja uzsākt dialogu ar jauno Kremļa iemītnieku. Vēlos vērst jūsu uzmanību uz Krievijas lomu Rietumbalkānu valstu jautājumā. Uzskatu, ka mums vajadzīgs spraigs dialogs, lai iesaistītu Krieviju reģiona problēmu risināšanā, pārliecinātu to par atbalstu Eiropas Savienības centieniem nodrošināt ilgtermiņa stabilitāti, arī ar EULEX misijas Kosovā palīdzību. Es vēlos, lai gaidāmajā augstākā līmeņa sanāksmē tiktu aplūkots arī jautājums par Krievijas lomu Melnās jūras valstu reģionā, uzsverot, ka tikai no mums pašiem atkarīgs - tiks vai netiks īstenota "skaldi un valdi” politika.
István Szent-Iványi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, komisār, savā inaugurācijas runā prezidents D. Medvedevs pasludināja savu uzticību demokrātijai, sakot, ka tiesiskuma atjaunošanu viņš uzskata par svarīgāko uzdevumu. Ja šie nav tikai tukši vārdi un viņam izdosies to realizēt, pastāv reāla iespēja būtiski uzlabot attiecības ar Krieviju. Mūsu cerības ir pieticīgas, tomēr mēs esam atvērti un pozitīvi noskaņoti. Mūsu pamatinteresēs ir padarīt Krieviju par stabilu un uzticamu partneri, kas mums palīdzēs risināt strupceļā nonākušos konfliktus un novērst kodolizplatību. Mēs Krieviju uzskatām par partneri, bet arī Krievijai vajadzētu izlemt, vai tā mūs uzskata par partneri vai par pretinieci, kurai jāstājas pretī un jāmērojas spēkiem. Mēs paužam gandarījumu par nodomu noslēgt jaunu ES-Krievijas partnerības nolīgumu. Šis nolīgums jāpaplašina, ietverot enerģētikas jautājumu un Enerģētikas hartas pamatprincipus. Lai sasniegtu labus rezultātus, Eiropai sarunās jāieņem apņēmīga un vienota nostāja.
Es domāju, ka tā ir laba zīme, ka augstākā līmeņa sanāksme notiks Khanty-Mansi galvaspilsētā. Plānots, ka vienlaicīgi tur notiks arī Pasaules somugru tautu kongress. Es ceru, ka šis nav tikai vienreizējs žests somugru tautu virzienā no Krievijas puses, bet gan, ka tā patiesi vēlas uzlabot somugru tautu stāvokli un garantēt to tiesības. Šeit es vēlos aicināt komisāri B. Ferrero-Waldner un Komisiju paātrināt "priekšdarbu” veikšanu, lai palīdzētu somugru tautām, jo mums šķiet, ka nepilnības šajā jomā ir graujošas. Paldies.
Inese Vaidere
(LV) Godātie kolēģi! Krievijas Ārlietu ministrija ir izstrādājusi aptverošu stratēģiju, kā Eiropas Savienībā, īpaši Baltijas valstīs, izmantot tautiešus, lai nostiprinātu savu politisko un ekonomisko ietekmi. Nupat prezidents Medvedevs parakstījis ,,ukazu”, atceļot iebraukšanas vīzas Krievijā Latvijas un Igaunijas nepilsoņiem, būtībā atzīstot viņus par savējiem. Līdz ar to nepilsoņi, kuriem, lai saņemtu pilsonību, tik vien kā nepieciešams nedaudz apgūt vietējo valodu, iegūst daudz lielākas privilēģijas nekā pilsoņi un mazāku stimulu pilsonības iegūšanai. Šāds akts - tāpat kā aicinājums piešķirt viņiem pašvaldību vēlēšanas tiesības - ir būtisks šķērslis nepilsoņu integrācijai. Krievijas tā saucamā kontrolētā demokrātija izpaužas preses, vārda un pulcēšanās brīvību pieaugošos ierobežojumos. Krievijas īstenie demokrāti gan Cilvēktiesību komitejā, gan arī vizītes laikā Maskavā lūdza vairāk mūsu atbalsta. Tomēr rezolūcijā iecerētais pragmatisms ir licis mūsu principus aizmirst, kaut gan praktiski viss ekonomikas pieaugums Krievijā balstās uz mūsu maksājumiem par energoresursiem.
Jana Bobošíková
(CS) Dāmas un kungi, Eiropas Savienībai - un šeit es domāju Padomi - skaidri jāformulē savas attiecības ar Krieviju. Skaidri jānosaka, vai sarunas, piemēram, par gāzes piegādi, Kosovu, vārda brīvību un cilvēktiesībām vadīs konkrētas dalībvalstis atsevišķi jeb arī kopēju interešu vārdā vismaz pamatlīmenī ir iespējams panākt vienprātību. Manuprāt, pilsoņu interesēs ir Eiropas Savienības vienota nostājas paušana attiecībā pret Krieviju. Diemžēl šobrīd tā nenotiek. Mums no savas puses jāveicina stabilākas biznesa un politiskās vides izveide Krievijā, lai tiktu atceltas vairākas importa barjeras un Eiropas Savienības investoriem pavērtos lielākas iespējas. To noteikti veicinātu Krievijas pievienošanās Pasaules Tirdzniecības organizācijai. Protams, mums visiem jāuzstāj uz cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu šādā partnerībā. Eiropas Savienībai, kas ir ļoti daudzveidīga organizācija, un Krievijai, kura ir lielvara, vajadzētu pārtraukt šo izturēšanos, kas atgādina divas pilsētiņas, kuras vieno nekas vairāk kā tikai šaurs ceļš un gāzes vads. Abām jātiecas uz lielāku savstarpējo ekonomisko integrāciju, un to partnerībai jālīdzinās laulībai uz abpusēji izdevīgiem noteikumiem, nevis laulībai, kas noslēgta tikai mīlestības dēļ.
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, paužot gandarījumu par prezidenta D. Medvedeva vārdiem par pilsoņu tiesību un tiesiskuma nozīmību, ES ir skaidri jānorāda, ka viņa paziņojumu ticamību varēs vērtēt tikai pēc darbiem, pirmkārt, ievērojot Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumus un sniedzot savu ieguldījumu šīs iestādes reformā.
Vienotība starp ES dalībvalstīm ir nozīmīgākais sākumpunkts labākām attiecībām. Īpaši jāuzsver vajadzība izvēlēties ilgtermiņa priekšrocības, ko sniegs kopēja nostāja, nevis iespējamas īstermiņa priekšrocības, ko varētu sniegt divpusēji darījumi par atsevišķiem jautājumiem.
Šīs prioritātes ir īpaši svarīgas ekonomikas un enerģētikas jomās, kur pārskatāmība un savstarpīgums, tāpat kā vienlīdzīga pieeja tirgiem, infrastruktūrām un ieguldījumiem, ir vienīgie iespējamie ilgtermiņa sadarbības principi.
Reino Paasilinna
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisār, man priekšā atrodas šogad veiktais pētījums par Krievijas uzņēmējiem. Pārsteidzoši, ka viņu domas līdzinās mūsējām. Kādu viņi vēlas redzēt Krieviju 2020. gadā? 50 % līdz 70 % respondentu vēlas, lai Krievijas iedzīvotāji būtu brīvi, otrkārt, izglītoti, treškārt, integrēti, ceturtkārt, ievērotu tiesību aktus un, piektkārt, viņiem būtu laba veselība. Šeit nekādā gadījumā nav ļaunu nolūku. Tikai 30 % šo uzņēmēju cer kļūt bagāti. Tādēļ jautājums par oligarhiem, kādi tie ir mūsu atmiņā, vairs nav aktuāls.
Krievija plāno modernizēties, un šis mērķis vieno valsts vadītājus un iedzīvotājus. Arī mēs pazīstam problēmas, par kurām runāja intervētie uzņēmēji: 70 % uzņēmēju uzskata, ka ir pamats satraukumam par sabiedrības novecošanu, un arī mēs uzskatām tāpat. Attiecībā uz korupciju augstākajos varas ešelonos Eiropas Savienībā tās līmenis ir zemāks, bet Krievijā tā ir ļoti izplatīta. Vairāk nekā 50 % uzskata, ka liela nozīme ir tiesu varas neatkarībai un cilvēktiesību ievērošanai. Raizes sagādā arī zemais izglītības līmenis. Mēs varam rādīt paraugu un palīdzēt gadījumos, kad ir vāji attīstīta infrastruktūra un pārlieku liela birokrātija. Tā kā mēs enerģētikas jomā esam atkarīgi no Krievijas, es uzskatu, ka tagad mums ir iespēja piedāvāt savas zināšanas un pieredzi valsts modernizācijas veicināšanā, kas ir tās mērķis.
Christopher Beazley
Priekšsēdētāja kungs, komisāre B. Ferrero-Waldner runāja par to, cik nozīmīgi ir attīstīt ES un Krievijas attiecības pareizā virzienā.
Manuprāt, īpaši svarīga ir pilsoniskās sabiedrības joma. Vai ir plānots uzsākt kādas konkrētas programmas vai projektus augstākās izglītības, kultūras vai mākslas apmaiņas programmās? Jā tā ir, tad kādas?
Uzskatu, ka ir vērts atkārtot, ka šajā ziņā jūtamies vīlušies. Lielbritānijas Padomes biroju slēgšana Sanktpēterburgā un Jekaterinburgā ir pretrunā jebkurai diplomātiskajai praksei.
Ir vērts padomāt arī par attiecībām enerģētikas jomā. Eiropas Savienība ir labs klients, tādēļ mūsu pozīcijas ir stipras. Skaidri redzams, ka Gazprom nav izdevies pārliecināt šo Parlamentu ne Ārlietu komitejā, ne arī Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejā vai Lūgumrakstu komitejā. Viņiem tas jāpārdomā vēlreiz. Mums ir vajadzīgas labas attiecības, kurās mēs neesam naivi un mums nav jāpieņem vēlamais par esošo, un kur mūsu Krievijas partneri un kolēģi nav aizdomu pilni, nejūtas apdraudēti un neizjūt vajadzību izrādīt agresiju.
Adrian Severin
Priekšsēdētāja kungs, nākamais Eiropas Savienības un Krievijas sammits notiks ar Krievijas Federāciju, kas pašlaik uzplaukst, lai arī tikai pagaidām, un ES, kuru ne tikai ietekmējos Īrijas "nē” Lisabonas līgumam, bet vēl vairāk skaidras vīzijas trūkums par to, kā izkļūt no šīs krīzes.
Krievija pati par sevi ir strīdīgs jautājums Eiropas Savienībā. Patiesībā tas ir mūs nodalījis ideologos un pragmatiķos; konfrontējošos ģeostratēģistos un samierinātājos; vecā aukstā kara cīnītājos un jaunos utilitāristu oportūnistos.
No otras puses, milzīga problēma ir tā, ka Krievijai nav Eiropas Savienības politikas, un dod priekšroku risināt jautājumus ar katru ES dalībvalsti atsevišķi. Mēs nespēsim izmainīt šo situāciju, kamēr neieviesīsim patiesu kopēju Eiropas politiku attiecībā uz Krieviju. Mums Krievijai jāpasaka, ka, lai ar mums kārtotu veiksmīgus darījumus un gūtu labumu no abpusējas tirgus atvēršanas, ir nepieciešama institucionāla un politiska sadarbspēja, kas nodrošina ekonomikas politikas jomu nošķiršanu no ģeostratēģijām.
Tādēļ ir nepieciešama kopēja tiesiskuma, brīvības un drošības telpa, ko raksturo pārredzamība, pārskatatbildība un atvērtība.
Francisco José Millán Mon
Priekšsēdētāja kungs! Kaut gan Eiropas Savienības un Krievijas attiecībām ir jābūt konstruktīvām, tām ir jābūt arī prasīgām. Tāpat kā mēs Krievija ir Eiropas Padomes dalībniece, un tādējādi tai ir jāievēro Eiropas principi un vērtības.
Es atzinīgi vērtēju to, ka prezidents D. Medvedev nesen uzsvēra cilvēktiesību un tiesiskuma nozīmi.
Eiropas Savienībai un Krievijai ir iespēja veidot stipras attiecības, un tagad mēs sastopamies ar izaicinājumu apspriest jauno partnerības un sadarbības nolīgumu, kas dos mums iespēju gūt straujākus panākumus tā dēvētajās ,,četrās kopējās telpās”.
Es vēlos uzsvērt, cik svarīga ir viena no šīm telpām - ekonomiskās attiecības. Vairāk nekā puse Krievijas tirdzniecības ir saistīta ar Eiropas Savienību. Tātad Krievijas un Eiropas Savienības ekonomiskās attiecības veicinās integrēta tirgus izveide ar pārredzamiem un nediskriminējošiem noteikumiem. Ļoti svarīga ir arī lielāka tiesiskā noteiktība Krievijā.
Dāmas un kungi! Maskavai ir ļoti liela starptautiskā ietekme. Tā kā Krievija ir Drošības padomes pastāvīgā dalībniece, tās sadarbība ir ārkārtīgi svarīga miera un stabilitātes nodrošināšanai Eiropā un pasaulē.
Runājot par ES, tās 27 dalībvalstīm ir jāieņem vienota nostāja attiecībās ar Krieviju. Visi analītiķi, piemēram, Mark Leonard nesen veiktajā interesantajā pētījumā uzsver, ka Eiropas Savienībai kaitē kopējas nostājas trūkums...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētāja kungs! Nenovēršamā augstākā līmeņa tikšanās atrisinās vairāk nekā pusotru gadu ilgušo strupceļu un, jācer, panāks vērā ņemamu progresu Eiropas Savienības un Krievijas attiecībās. Eiropas Savienībai ir vajadzīga Krievija, tomēr nepieļausim kļūdu, jo Krievijai vismaz tikpat lielā mērā ir vajadzīga Eiropas Savienība gan kā ekonomiskā partnere, gan kā enerģijas patērētāja. Mēs esam savstarpēji atkarīgi enerģētikas un daudzās citās jomās. Tādēļ es uzskatu, ka bailes no Krievijas pieaugošās ietekmes ir pārspīlētas, kaut gan Krievijas vadītāju neskaitāmie paziņojumi šīs bailes attaisno. ES un Krievijas stratēģisko attiecību turpmākās attīstības interesēs ir svarīgi pēc iespējas ātrāk izveidot savstarpēju bezvīzu režīmu; tas ir ārkārtīgi svarīgi ES un Krievijas attiecību attīstībai. Nobeigumā es kā Eiropas Parlamenta somugru foruma priekšsēdētājs gribētu atkārtot kolēģa deputāta Szent-Iványi kunga lūgumu to ES valstu vadītājiem, kuri piedalās augstākā līmeņa sanāksmē: lūdzu, atbalstiet somugru tautas! Paldies par uzmanību!
Bernd Posselt
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Arī es uzskatu, ka cauruļvads starp Vāciju un Krieviju ir jābūvē tikai tad, ja piekrīt pārējās iesaistītās dalībvalstis. Taču šādā gadījumā šīs dalībvalstis nedrīkst apspriest ar otru lielvaru, proti, ASV, piemēram, raķetes vai vīzas. Eiropa spēs stingri stāvēt aci pret aci ar ASV un Krieviju tikai tad, ja tā beidzot pieņems vienotu nostāju.
Atļaujiet man skaidri patiek, lūk, ko: mūsu darbs ir pateikt krieviem, ka viņu pamatinteresēs ir izveidot labu partnerību ar Eiropu. Taču tas nozīmē, ka Krievija nevar runāt bijušo okupēto valstu, piemēram, Ukrainas un Gruzijas vārdā. Tās ir neatkarīgas valstis, un tām ir tiesības pašām izlemt savu likteni.
Medvedeva kungs Berlīnē teica, ka viņš vēlas redzēt attiecību uzlabošanos. Ja tā ir, viņš var sākt divās frontēs. Pirmā ir tiesiskums, un tas nozīmē rīcību "Jukos” apcietināto lietā. Otra un ļoti nozīmīga joma ir šāda: Medvedeva kungs, pārtrauciet bloķēt lielāko miera misiju ES vēsturē - Kosovas misiju!
Andrzej Jan Szejna
. - (PL) Priekšsēdētāja kungs! Eiropas Savienības un Krievijas sarežģītajās attiecībās ir vajadzīga labi vadīta un saskaņota diplomātiskā rīcība. Eiropas Savienības un Krievijas gaidāmā augstākā līmeņa sanāksme ir radījusi spēcīgas emocijas, jo tā laikā tiks apspriesti gan Eiropas Savienībai, gan Krievijai ārkārtīgi svarīgi nolīgumi. Eiropas Savienībai ir jācenšas panākt arī Eiropas energodrošību. Degvielas un enerģijas cenām nemitīgi palielinoties, energodrošība ir stratēģiski svarīga visai Eiropas Savienībai un arī tās dalībvalstu tautsaimniecībām.
ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmes priekšvakarā mums jāsaprot, cik svarīga ir Eiropas Savienības vienprātības parādīšana starptautiskajā arēnā. Tādēļ ir žēl, ka Lisabonas līguma stāšanās spēkā tagad ir apšaubāma. Šajā līgumā ir iekļauti noteikumi, kas padarītu Eiropas Savienību par spēcīgu partneri starptautiskajās attiecībās. Priecājos, ka Eiropas Savienība atbalstīja Poliju strīdā ar Krieviju par mūsu pārtikas eksportu. Esmu pārliecināts, ka nākamajos gados Polija palīdzēs veidot labvēlīgas attiecības starp Krieviju un Eiropas Savienību.
Josef Zieleniec
(CS) Šī ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksme kļūs par pirmo šāda veida sanāksmi Krievijas prezidentam Dmitrijam Medvedevam. Eiropas Savienībai ir jāizmanto viņa prezidentūras sākums un jācenšas panākt abpusējo attiecību virzību uz pragmatisku, reālistisku un stratēģisku partnerību. Patiesībā šī partnerība ilgtermiņā ir svarīgāka pašai Krievijai. Prezidenta Medvedeva prioritāte ir tiesiskuma ievērošana (kā viņš pats saka) un ekonomikas modernizācija. Lai to panāktu, viņam ir vajadzīga Eiropa. Arī starptautisko un tirdzniecības attiecību jomā Krievijai ir vajadzīgs partneris, kas ir stabilāks un uzticamāks par Ķīnu vai Irānu. Eiropas Savienība nekādi neapdraud Krieviju. Tieši pretēji, Eiropas Savienība var palīdzēt Krievijai saglabāt nozīmīgas valsts statusu, kuru tā pakāpeniski zaudē vienpusīgās ekonomikas un demokrātijas dēļ. Taču stratēģisko partnerību iespējams veidot, tikai pamatojoties uz līdzsvarotu dialogu starp vienlīdzīgām pusēm. Šeit Krievijai ir jārāda virziens, tai ir jāpārtrauc maziskie mēģinājumi dalīt Eiropu un draudēt Eiropas Savienībai kā vienotam veselumam. Netālredzīgas sadursmes un provokācijas nevajadzīgi kavē patiesas partnerības izveidi ar ES. Apspriežot ES un Krievijas jauno partnerības un sadarbības nolīgumu, jāpievēršas jautājumiem, kas ir svarīgi ilgtermiņā.
Zita Pleštinská
(SK) ES un Krievijas stratēģiskā partnerība ir svarīgs faktors daudzveidības jomā un enerģijas avotu importa nodrošināšanā ES. Tajā pašā laikā mums ir jāatceras, ka šī sadarbība ir vienlīdz svarīga kā Krievijai, tā ES, jo gandrīz 60 % Krievijas jēlnaftas nonāk ES.
Manuprāt, Eiropas vadītājiem joprojām jāsaka Krievijai, ka valsts nedrīkst izmantot energopiegādes kā līdzekli politiska spiediena izdarīšanai attiecībā uz ES dalībvalstīm vai bijušās Padomju Savienības valstīm, īpaši uz Ukrainu.
Pašlaik dalībvalstu sarunas par Krievijas naftas un gāzes piegādēm ir divpusējas. Apmeklējot Krievijas Federācijas Valsts domi 2007. gada aprīlī, es pati varēju vērot, ka arī Krievija ir ārkārtīgi ieinteresēta enerģētikas jautājumu apspriešanā ar ES kā vienotu veselumu.
Nobeigumā es gribētu paust tādas pašas bažas, kādas izteica kolēģis Elmar Brok, proti, ka pēc neveiksmīgā Īrijas referenduma par Lisabonas līgumu var būt vājināts ES kā stratēģiskās partneres stāvoklis, jo Lisabonas līgums ir dokuments, kurā noteiktas ES pilnvaras kopējās enerģētikas politikas jomā.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Priekšsēdētāja kungs! Jācer, ka mēs drīz noslēgsim Eiropas Savienības un Krievijas sadarbības nolīgumu. Ir svarīgi, lai ES un Krievijas attiecības būtu godīgas, praktiskas un patiesas. Partnerībai ir jābūt noderīgai un izdevīgai abām pusēm.
Neraugoties uz pragmatisko pieeju, ES nedrīkst aizmirst, un tā arī nav aizmirsusi cilvēktiesības, un ir jācenšas panākts aktīvu dialogu ar Krieviju par šo tematu.
Energodrošība ir svarīgs jautājums visai Eiropai, un, ja mēs runājam par enerģētiku, parasti mēs runājam arī par Krieviju un ES un Krievijas sadarbību. ES vēlas saglabāt apgādes drošību, vienlaikus samazinot atkarību no ārējām piegādēm. Jācer, ka sarunas, kas notiks augstākā līmeņa sanāksmē, būs atklātas, vaļsirdīgas un, galvenais, rezultatīvas.
Milan Horáček
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Kad runāja Swoboda kungs, es atcerējos, ka ,,svoboda” krievu valodā nozīmē ,,brīvība”, un man ienāca prātā, ka brīvība, bez šaubām, ir vajadzīga mums visiem. Cilvēktiesības un brīvība ir ES vissvarīgākie pīlāri, un tie ir jāapstiprina arī mūsu dialogā ar Krieviju.
Tieši tāpēc, ka nākamais dialogs notiks Sibīrijā, man nāk prātā, ka Sibīrijā atrodas arī Čita - "Jukos” lietā apcietināto Mihaila Hodrokovska un Platona Ļebedeva, un arī citu cilvēku ieslodzījuma vieta. Tādēļ es gribēju jūs lūgt darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu viņu atbrīvošanu, kā arī aicināt Krieviju īstenot dzīvē vārda brīvību un preses brīvību un netraucēt NVO darbu, jo visi šie aspekti ir ārkārtīgi svarīgi mūsu kopīgajai Eiropas nākotnei.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Mēs esam Kopiena, kura ievēro tiesiskumu kā vienu no pamatiem, uz kuriem mēs esam uzbūvējuši savu identitāti. To pašu mēs gribam sagaidīt no mūsu politiskajiem un ekonomiskajiem partnerim. Es aicinu Eiropas Savienības pārstāvjus augstākā līmeņa sanāksmē izvirzīt jautājumu par Eiropas Cilvēktiesību tiesas lēmumu pilnīgu izpildi Krievijā.
Šī tiesa nav dibināta kā neīsta iestāde, kuras lēmumus ievēro tikai tie, kuri veikuši nenozīmīgus un reizēm apšaubāmus cilvēktiesību pārkāpumus. Tās dibināšanas mērķis bija nodrošināt, lai spīdzinātājus, izvarotājus un slepkavas no turpmākajiem noziegumiem atturētu apziņa, ka viņi saņems attiecīgus spriedumus.
Tādēļ Krievijas Federācijai ir cieši jāsadarbojas ar tiesu un jāievēro tās nolēmumi. Protams, valsti, kura neciena pašas noslēgtos līgumus, nevar uzskatīt par uzticamu partneri. Krievijas rīcībā ir krasā pretstatā tās paziņojumiem, ka tā ir uzticama enerģijas avotu piegādātāja. Tas ir viens no apgalvojumiem, kurus tā patīk izteikt Krievijas diplomātiem. Ja Krievijas grasās parādīt tādu pašu uzticamību, kādu tā izrādīja attiecībā pret Čečeniju, Poļitkovskas kundzi vai Ļitviņenko kungu, Eiropas Savienība ieies vēsturē kā visu laiku naivākā institūcija.
Gerard Batten
Priekšsēdētāja kungs! Es izvirzu jautājumu Marinas Ļitviņenko vārdā, kuras vīru Aleksandru Ļitviņenko 2006. gada decembrī noslepkavoja Londonā. Slepkavības ierocis bija polonijs 210, radioaktīva viela, no kuras daudzuma 97 % ražo Krievijas kodoliekārtā ,,Avangard”. Šai slepkavībai piemīt visas augstākajā mērā izsmalcinātas nogalināšanas iezīmes, līdzīgas tām, ko veica Krievijas drošības dienesti. Galvenais šajā lietā aizdomās turamais Andrejs Lugovojs ir Krievijas parlamenta deputāts, un saskaņā ar Krievijas konstitūciju viņu nevar izdot.
Atļaušos vērsties tieši pie Ferrero-Waldner kundzes: Ļitviņenko kundze lūdz Padomi un Komisiju augstākā līmeņa sanāksmes laikā pārrunāt jautājumu par Ļitviņenko kunga slepkavību ar prezidentu Medvedevu. Ļitviņenko kundze grib, lai viņas vīra slepkavība tiktu atklāta un vainīgie stātos tiesas priekšā. Augstākā līmeņa sanāksme ir ideāla iespēja virzīt uz priekšu šo procesu. Lūdzu, palīdziet viņai!
(Aplausi)
Vytautas Landsbergis
Priekšsēdētāja kungs! Es turpināšu iepriekšējā runātāja uzsāktās piezīmes. Krievijas valdībai vajadzētu darīt visu, kas ir tās spēkos, lai pierādītu, ka tā nav pasūtījusi teroristiem Lielbritānijas pilsoņa - un tas nozīmē, arī Eiropas pilsoņa - Aleksandra Ļitviņenko slepkavību. Tas, ka Krievijas valdība nav pierādījusi, ka tā nav devusi šīs pavēles, un pat atsakās pienācīgi sadarboties ar Lielbritānijas izmeklēšanas iestādēm, apliecina, ka Krievijas oficiālā saistība ar šo slepkavību ir politiski pierādīta.
Jaunā Krievija, kā daudzi mēdz teikt, atkal rīkojas kā teroristu valsts, un Hantu - mansu autonomajā reģionā notiekošās augstākā līmeņa sanāksmes laikā Eiropas Savienībai ir jāaicina prezidentu D. Medvedevu pārtraukt šādas izdarības.
Nedrīkst iesūdzēt tiesā Beslanas mātes, kuras mēģina noskaidrot, kurš lika uzbrukt skolai un lietot granātmetējus un smagos ieročus pret visiem, kas tur atradās, arī pret viņu bērniem. ES ir jāatbalsta vismaz tie, kuri ir vājāki - Lielbritānijas valdība un Beslanas mātes.
Janez Lenarčič
Padomes priekšsēdētājs. - (SL) Es runāšu ļoti īsi, jo ir jau vēls. Man šķiet, tas bija Severin kungs - es citēšu viņu angļu valodā, - kurš teica: ,,Eiropas Savienībā nav vienprātības jautājumā par Krieviju.” Taču man šķiet, ka šodienas debatēs šajā Parlamentā es galvenokārt dzirdēju vispārēju, ļoti vispārēju vienprātību divos jautājumos.
Pirmkārt, mums ir vajadzīgas labas attiecības starp Eiropas Savienību un Krievijas Federāciju. Es, bez šaubām, varu tam tikai piekrist. Kā vairākkārt teikts, Krievijas Federācija ir pasaules lielvara, viens no galvenajiem spēlētājiem starptautiskajā arēnā, kā norādīja Millán Mon kungs, turklāt tā ir mūsu kaimiņvalsts. Īsi sakot, mums ir lemts pastāvēt līdzās Krievijas Federācijai, un šī līdzāspastāvēšana būs kvalitatīva tikai tad, ja tās pamatā būs partnerība un sadarbība. Šī prezidentūra ir apņēmusies attīstīt dialogu virzībā uz partnerības un sadarbības uzlabošanu - dialogu, kas aptver visus abas puses interesējošos jautājumus, arī tos, par kuriem mēs nevaram vienoties un par kuriem es minēju ievadrunā.
Otrais svarīgais jautājums, kur es saskatīju lielu vienprātību, kas valda šajā plenārsēžu zālē, ir nozīme, kādu Eiropas Parlamenta deputāti piešķir Eiropas Savienība kopējai nostājai. Es tam vairāk nekā piekrītu. Tas visvairāk un visbiežāk tiek uzsvērts, runājot par enerģētikas jomu. Neviena dalībvalsts nevarētu panākt tik izdevīgu vienošanos atsevišķās sarunās ar tādu piegādātāju kā Krievijas Federācija, kādu var panākt vienota Eiropas Savienība. Tādēļ ir pēdējais laiks īstenot dzīvē Eiropas kopīgo enerģētikas politiku.
Saistībā ar to tika minēti arī naftas un gāzes cauruļvadi. Atļaujiet pateikt tikai sekojošo: Ja mēs būtu spējuši izveidot Eiropas Savienībā īstu, pienācīgu enerģētikas iekšējo tirgu, būtu pilnīgi nesvarīgi, kur stiepjas kāds gāzes vai naftas cauruļvads.
Atļaujiet man beigt ar šādu piezīmi: Slovēnijas prezidentūra ir ļoti iepriecināta, ka tās nobeigumā notiks ES un Krievijas Federācijas augstākā līmeņa sanāksme, sanāksme, kura šoreiz ir daudzsološa, pateicoties zināmiem jauniem apstākļiem - Krievijas jaunajam prezidentam un pilnvarām, kuras mums beidzot izdevies iegūt pēc garām sarunām, un es ceru, ka gaidītais piepildīsies.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Man šķiet, ka galvenais mūsu attiecībās ir savstarpējā atkarība, ko pieminēja daudzi runātāji. No vienas puses, mūsu interesēs ir panākt labas attiecības ar Krieviju, stratēģisko partneri un kaimiņu, kā pareizi teica mūsu priekšsēdētājs. Taču ir svarīgi, lai Krievija būtu partnere arī sarežģījumu risināšanā un nevis partnere sarežģījumos, un tā ir jautājuma otra puse.
Es ļoti uzmanīgi klausījos un ņēmu vērā visus jūsu komentārus. Tagad es nevarēšu atbildēt uz visiem jautājumiem un komentāriem, taču atļaujiet man pateikt dažas vispārējas un konkrētākas piezīmes.
Pirmkārt, tagad Krievija ir ļoti svarīga partnere enerģētikas jomā, un, saņemot pilnvaras sarunām par jauno nolīgumu, mums jau ir kopīga ES nostāja attiecībā uz enerģētiku, jo mums ir kopīgas pilnvaras. Nebija viegli saņemt šīs pilnvaras, bet tagad mums tās ir, un tas ir mūsu sarunu pamats. Tāpēc bija tik svarīgi tās dabūt. Kā jau iepriekš teicu, mēs gribam iekļaut jaunajā nolīgumā Enerģētikas hartas principus. Tas ir ES un Krievijas attiecību pamats - un tā nav vienvirziena kustība. Mēs esam svarīgs tirgus un ieguldījumu avots tieši tāpat, kā Krievija mums ir ļoti svarīga piegādātāja. Tātad vēlreiz, pastāv savstarpēja atkarība, un mūsu principiem ir jābūt vienādiem: savstarpīgums, pārredzamība un nediskriminācija.
Viens no Eiropas Savienības enerģētikas politikas mērķiem ir dažādot piegādes maršrutus un enerģijas avotus, lai palielinātu konkurenci un drošību ES enerģētikas tirgū. Tā nav pret Krieviju vērsta politika. Es domāju, ka Krievija joprojām būs mūsu galvenā piegādātāja, tomēr katrs saprātīgs patērētājs sadala riskus, ir īpaši tad, kad enerģijas cenas strauji ceļas. Tā kā palielinās savstarpējā atkarība no importa, it īpaši no gāzes importa, Krievijas gāzes daudzums, ko mēs gribētu nopirkt, droši vien palielināsies, un tādēļ mums ir vajadzīga skaidra diversifikācijas politika.
Atļaujiet man atgriezties pie vispārējā jautājuma par tirdzniecību. Ir ļoti svarīgi, lai Krievija kļūst par PTO dalībnieci. Tas ir svarīgi ne tikai Krievijai, bet arī mums. Tādēļ mēs aktīvi turpināsim darbu Ženēvā, lai divpusēji panāktu vienošanos. Manuprāt, Krievijai ir vajadzīga dalība PTO, lai modernizētu ekonomiku, un esmu pārliecināta, ka ar šo prezidentu tas ir iespējams, tāpat kā tas bija iespējams ar prezidentu Putinu, kurš pats atbalstīja šo jautājumu.
Atļaujiet man īsi pieskarties jautājumam par NVO un cilvēktiesībām: mēs uzturam pastāvīgus sakarus ar Krievijas NVO, un mēs atspoguļojam šo organizācija bažas sarunās ar Krievijas varas pārstāvjiem. Mēs esam gatavi iztirzāt atsevišķas lietas, ja nepieciešams, un mēs turpinām sniegt šīm organizācijām finansiālu atbalstu, izmantojot mūsu Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu.
Attiecībā uz vispārējo cilvēktiesību jautājumu: mēs rīkojam apspriedes ar Krieviju par cilvēktiesībām. Tiešām, mēs runājam par konkrētām lietām, cilvēktiesību aizstāvjiem un reizēm arī par tiesai nodotām lietām. Īpašas bažas rada stāvoklis Ziemeļkaukāzā. Man ir dotas tikai piecas minūtes, un es ilgi varētu runāt par Ziemeļkaukāzu, Gruziju, Abhāziju, Dienvidosetiju un arī par Kalnu Karabahu, un Moldovu, tāpēc neuzskatiet, ka mēs nezinām. Tas būs ļoti svarīgi un tas ir ļoti svarīgi.
Attiecībā uz jautājumu par Britu padomi es gribēju teikt arī to, ka ES atbalstīja AK valdību strīdā ar Krieviju par Britu padomes birojiem Sanktpēterburgā un Jekaterinburgā. Man šķiet, ka tagad mums ir labs dialogs par sadarbību ar Krieviju kultūras jomā, kas, es ceru, dos iespēju uzsvērt šo sakaru nozīmi. Bez šaubām, mēs apsvērsim, vai ir iespējams izdarīt kaut ko vairāk.
Attiecībā uz somugru minoritātēm: Kā jūs zināt, mēs strādājam pie sagatavošanas pasākuma īstenošanas EUR 2.5 miljonu vērtībā, kurus Parlaments iekļāva šāgada budžetā, un mēs uzskatām, ka ar to ir saistīta arī Eiropas Konvencijas par minoritāšu tiesībām īstenošana, un šai konvencijai ir pievienojusies arī Krievija. Manuprāt, tai ir jāattiecas arī uz Krievijas nacionālajām minoritātēm.
Par universitāšu studentu apmaiņas programmām. Varu tikai pateikt, ka mēs atbalstām šādas apmaiņas programmas ar Krieviju, no vienas puses, ar Erasmus Mundus un Tempus programmu starpniecību. Turpmākajos gados mēs palielināsim sadarbību šajās programmās. Turklāt Krievija ir izrādījusi lielu interesi par iespēju piedalīties Septītajā pamatprogrammā pētniecībai un attīstībai, kas, iespējams, turpmāk būs ļoti svarīga zīme SIGMA projektam. Mums ir Eiropas Pētījumu institūts, un mēs - gan Krievija, gan Eiropas Savienība - varētu turpināt darbu ar šo institūtu un varbūt pat divkāršot mūsu ieguldījumu.
Pēdējie apkopojuma vārdi, pirms pabeidzu: domāju, ikviens klātesošais piekritīs, ka šā jaunā nolīguma oficiāla noslēgšana ir ļoti svarīgs notikums un ka tā ir iespēja. Tajā slēpjas milzīgs potenciāls, un pilnīgi piekrītu mūsu prezidentūrai, ka tas būs ļoti svarīgs notikums.
Mēs zinām, ka sarunas nebūs vieglas. Tām ir jābūt visaptverošām, un, tā kā tās ir visaptverošas - jo mums ir ārkārtīgi plašas pilnvaras, - tās būs zināmā mērā sarežģītas, un tās nevarēs drīz pabeigt. Taču šīs stingrās pilnvaras liecina arī par to, ka pie mums valda vienotība. Pilnvaras ir vienotas. Bija ļoti grūti saņemt šādu mandātu, bet tagad, kad mums tas ir, dosimies uz priekšu, un es aicinu jūs atbalstīt mūs.
Nobeigumā, kā mēs visi zinām, attiecībām ir jābūt stratēģiskām. Tādēļ atkāpsimies soli no ikdienas kairinājumiem un raidītāju ziņām un palūkosimies uz Eiropu un Krieviju plašākā vēsturiskā kontekstā, jo mums ir daudz kopīgu interešu. Mums ir jāatrod veids, kā tikt galā ar mūsu nesaskaņām, vienlaikus saglabājot dialoga iespēju. Tagad ir iespēja. Mums tā ir jāizmanto, un esmu pārliecināta, ka tādējādi mēs iegūsim drošu partnerību.
Priekšsēdētājs
Man ir iesniegti seši rezolūcijas priekšlikumi saskaņā ar Reglamenta 103. panta 2. punktu.
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks rīt.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Ramona Nicole Mănescu  
rakstiski. - (RO) ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksme, kas notiks 26. - 27. jūnijā Hantu - mansu autonomajā reģionā Sibīrijā iezīmē divkāršu sākumu: no vienas puses, tā ir Eiropas Savienības pirmā saskarsme ar Krievijas jauno prezidentu Dmitriju Medvedevu, un, no otras puses, ir paredzētas sarunas par jauno partnerības nolīgumu, kas kļūs par Eiropas Savienības un Krievijas attiecību pamatu.
Tā kā Krievija piegādā 40 % no dabasgāzes, ko importē Eiropas uzņēmumi, Krievijai ir jāatvieglo ES ieguldījumi, pieņemot pārredzamus tiesību aktus un atverot cauruļvadu sistēmu, kas dotu Eiropas uzņēmumiem iespēju pirkt gāzi tieši no Vidusāzijas ražotājiem.
Eiropas Savienība nedrīkst palikt vienaldzīga pret konfliktu reģionu iedzīvotāju likteņiem; kopā ar Krieviju un citām iesaistītajām pusēm mums ir jāatrod veids, kā "iesaldēt konfliktus”, arī konfliktu starp Moldovu un Kaukāzu.
Es ceru, ka partnerības nolīgums kļūs par pamatu Eiropas Savienības un Krievijas attiecību attīstībai; taču mēs nedrīkstam aizmirst, ka mūsu mērķis ir nevis parakstīt partnerības nolīgumu, bet gan iekļaut šajā nolīgumā noteikumus, kas varētu veidot demokrātiju, drošību un paaugstināt dzīves līmeni visā Eiropā no Kaukāza līdz Atlantijas okeānam.
Katrin Saks  
rakstiski. - (ET) Priekšsēdētāja kungs! Šonedēļ Hantu - Mansu autonomajā reģionā notiek kārtējā Eiropas Savienības un Krievijas augstākā līmeņa sanāksme, kurai turpat sekos Pasaules somugru tautu 5. kongress. Arī šī reģiona pamatiedzīvotāji ir somugri - hanti un mansi, ziemeļbriežu gani, kuri devuši nosaukumu šim Sibīrijas purvāju un tundras reģionam.
Šajā pasaules kongresā piedalās arī piecu cilvēku delegācija no Eiropas Savienības; ungāri, somi un igauņi ir somugri, un viņu dzimtās mājas ir Sibīrijā. Es ceru, ka šādā veidā mums izdosies pievērst uzmanību mazajām tautām, kuru valodām draud izzušana un kuru tūkstošgadīgo kultūru aizstāj korporatīvie pasākumi.
Eiropas Savienībai ir jāsaglabā uzticība vērtībām un jāaizstāv tās, un nedrīkst ļaut aizmiglot sev acis reģionā, kurš ir lielākās daļas Krievijas energoresursu avots. Turienes naftas upes ir radījušas sadursmi starp pamatiedzīvotāju tradicionālo dzīvesveidu un cilvēces pieaugošo vajadzību pēc naftas.
