Lamfalussy proceso tęsimas - būsimosios priežiūros struktūros (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Ieke van den Burg ir Danieliaus Dăianu pranešimas Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto vardu dėl Lamfalussy proceso tęsimo - būsimųjų priežiūros struktūrų.
Ieke van den Burg
pranešėja. - Pone pirmininke, jau nuo 2002 m. dirbu finansų rinkų stabilumo ir priežiūros klausimu. Jau tada Parlamentui pateiktame pranešime dėl priežiūros pasisakiau už stiprią europinės riziką ribojančios priežiūros sistemą, atitinkančią Europos centrinių bankų sistemą.
Ačiū Dievui, kad šiais neramiais laikais turime ECB ir eurą, tačiau tuo labiau neįtikėtina, kad vis dar neturime stiprios priežiūros sistemos. Tada, vykstant revoliucinei reformai, mano pasiūlymai nesulaukParlamento daugumos pritarimo - visi kalbėjo tik apie revoliuciją. Nepaisant to, kai per visus šiuos metus kalbėjausi su įvairiomis priežiūros institucijomis ir kitais aukšto lygio atstovais iš pramonės ir priežiūros srities, jie man sakė: "Negalime viešai to sakyti, tačiau jūs teisi, kad turi įvykti kažkas daugiau; tikra krizparodys, kad to nepakanka."
Taigi, kad pradėtume veikti, reikia krizės. Nereikia nsakyti, bet geriau jau krizės nebūtų ir kad turėjome geriau jai pasirengti. Bet krizjau čia, taip pat ir cunamis, kurio C. McCreevey prieš kelias savaitės, kai svarstėme P. N. Rasmusseno ir K. Lehne pranešimus, nenorėjo matyti, ir, sakyčiau, jie yra gilūs ir beprecedenčiai.
Manyčiau, kad pagaliau įgyjame pagreitį, tačiau esu nusivylusi ir apgailestauju, kad tai, ką darome Europos Sąjungoje, yra per mažai ir per vėlu. Visas pasaulis mus stebi, o mes vis dar nepajėgiame susitarti dėl bendro veiksmų plano. Netgi tie ekonomistai ir apžvalgininkai, kurie aistringai pritaršiai puikiai novatoriškai finansų inžinerijai, kuriai neturėtų trukdyti reguliavimas, dabar beveik visi nusivylę tuo, ką Europos vadovai iki šiol nuveikė. Pavyzdžiui, vakarykščio "Financial Times" redaktoriaus skiltyje rašoma, kad kol kas Europos vadovai parodtik grynai deklaratyvią vienybę, visi kartu paskelbę, kad pasirūpins problemomis kiekvienas savo kieme. Taigi, ir "Financial Times" padarišvadą, kad mums reikia ne tik solistų, bet ir dirigento.
Manau, rytoj Parlamentas turės progą parodyti, kad mes ne tik atliekame kiekvienas savo apgailestavimų ir pykčio ariją ir kaltiname kitus, bet ir galime realiai ir konstruktyviai stiprinti lyderystę ir apsvarstyti kiekvieną konkretų pasiūlymą, kokį tik Europos Komisija gali neatidėliodama inicijuoti.
Daugeliui Parlamento narių šis pranešimas gali pasirodyti esąs gana techniškas, tačiau galiu jus patikinti, kad Ekonomikos ir pinigų politikos komitete šie pasiūlymai buvo labai nuodugniai apsvarstyti ir gerai parengti. Reikia tik jūsų, Komisijos nary, lyderystės ir drąsos, kad šiam procesui būtų uždegta žalia šviesa ir jis galėtų būti pradėtas. Neturėtumėte per daug klausyti lobistų, kurie neleidžia jums veikti; žinoma, turite klausytis ekspertų, bet politinpareiga imtis šių iniciatyvų yra jūsų.
J. M. Barroso minėjo keletą trumpalaikių priemonių. Pritariu tam, ką jis sakapie "išminčių" grupę, tačiau, vėlgi, mes tai siūlėme Parlamente prieš dvejus metus ir tada šiems siūlymams pritarta nebuvo. Pasiūlymų, išdėstytų direktyvoje dėl kredito reitingų agentūrų, klausimu man nėra iki galo aišku, kokių priemonių siūlote imtis vykdydami rekomendaciją dėl vadovų atlyginimų. Tikiuosi, kad šiuo klausimu ne tik klausotės neryžtingų ECOFIN tarybos pasiūlymų, bet ir esate pasirengęs eiti toliau. Galiausiai - dėl priežiūros. Tai nėra tik "išminčių" grupei skirtos ilgalaikės priemonės; jau dabar turime pradėti veikti. Dėl mano 5, 6 ir 7 pakeitimų: tikiuosi, pritarsite pasiūlymui, kuriame numatomas nepriklausomas Europos priežiūros struktūros pirmininkas ir pirmininko pavaduotojas.
Daniel Dăianu
pranešėjas. - Pone pirmininke, naudodamasis proga norėčiau pasakyti keletą žodžių klausimais, kuriais, regis, vyksta viešos diskusijos apie reguliavimą ir priežiūrą.
Pirma, laisvoji rinka - tai ne tas pats, kas rinka be taisyklių. Dėl negriežtos pinigų politikos gali padidėti infliacija ir galiausiai smukti ekonomika, tačiau ji pati savaime negali sukelti finansų sistemos griūties. Tos finansų sistemos savybės, kurios atnešžlugimo pavojų, yra naujosios finansų sistemos struktūriniai bruožai.
Pirmoji šios krizės priežastis - nepakankamas finansų sistemos reguliavimas. Būsto paskolos pačios savaime nėra nuodingos; nuodingi yra netinkamai sukurti, jomis pagrįsti vertybiniai popieriai. Finansinių produktų paketai gali atnešti didelį neaiškumą rinkoms. Kompensavimo sistemos, lemiančios neatsakingą elgseną - štai kas nuodinga. Klaidinantys modeliai yra nuodingi; į kraštutinumus linkusi svertų sistema yra netikusi. Būtų labai neteisinga nespręsti šių problemų.
Ne visos finansinės naujovės yra geros. Todėl glumina kalbos, kad naujas reguliavimas dusins finansines naujoves.
Tinkamas reguliavimas ir priežiūra nereiškia, kad bus kuriamas socializmas. Tai reiškia, kad bus kuriama rinkos ekonomika, kurioje norime gyventi. Sutinku, kad gali būti, kad bus atkurti kai kurie valstybinio kapitalizmo elementai, tačiau tai kita diskusijų tema.
Nepakanka vien tik pramonės iniciatyvų, nes tokios iniciatyvos dažniausiai tarnauja kai kuriems interesams.
Kodėl mes niekaip nepasimokome iš ankstesnių krizių? Akivaizdu, kad kai kurių interesų rankos ilgos ir kad jie siekia daryti įtaką reguliavimui ir priežiūrai, taip pat tokių žmonių kaip mes elgesiui.
Ar moralinės vertybės svarbu? Aš tikiu, kad svarbu. Visa ši painiava kilo dar ir dėl to, kad kai kas mano, jog versle moralinės vertybės nebeturi jokios reikšmės. Reguliavimo ir priežiūros institucijos turėtų suvokti, kad esama sisteminės rizikos. Jos visada turi būti budrios ir įspėti apie finansiniam stabilumui gresiantį pavojų.
Neįmanoma visiškai išvengti įtampų ir krizių, tačiau galima mažinti jų žalą. Turime rasti visapusiškus atsakymus į krizes ir užtikrinti tikrą ES, JAV ir kitų finansinių centrų veiksmų koordinavimą, ypač sunkiais laikais.
Charlie McCreevy
Komisijos narys. - Pone pirmininke, leiskite pradėti nuo padėties finansų rinkoje. Kiek galime prisiminti, ši krizyra pati didžiausia. Prasidėjusi antrinėje būsto paskolų rinkoje, ši krizperaugo į visos ekonomikos krizę. Nuogąstavimai dėl galimybių gauti finansavimą dar labiau mažina visų ūkio subjektų pasitikėjimą. Jei tuoj pat nebus vėl pradėta skolinti, toliau risimės žemyn ir kentės visa ūkinveikla. Skolinimo atgaivinimas šiandien yra pats didžiausias prioritetas. Šiandien centrinių bankų priimtos priemonės turės svarbią reikšmę atblokuojant skolinimą.
Viena, ką supratome per pastarąsias kelias savaites - kad nei ekonomika, nei finansų rinka nėra atsparios tam, kas vyksta.
Vakar ECOFIN susitikime aiškiai matėsi finansų ministrų susirūpinimas. Pripažinome, kad vyriausybės turi įsikišti ir gelbėti finansų rinkas - ar kapitalo injekcijomis, ar garantijomis, ar kitomis priemonėmis. Jokio stebuklo nėra. Reikia tik ryžtingai ir greitai veikti.
Komisija jau parodė, kad sugeba veikti greitai. Kitą savaitę kolegijai pateiksiu pasiūlymus dėl indėlių draudimo sistemos pakeitimų - didesnio minimalaus apsaugos lygio, ir valstybių narių įpareigojimo nustatyti neatidėliotino indėlių išmokėjimo tvarką.
Vakar ECOFIN susitikime buvo sutarta, kad valstybės narės padidins dabartinį lygį bent iki 50 000 EUR, o daugelis jų pasiryžusios jį padidinti net iki 100 000 EUR. Tai rodo, kaip valstybėse narėse skiriasi vidutinės santaupos.
Be to, mes skubiai keičiame apskaitos taisykles, kad ES bankai turėtų tiek pat lankstumo, kiek jo turi Jungtinių Valstijų bankai, o būtent, kad kai kuriems bankams būtų suteikta galimybė, jei jie to nori, perkelti turtą iš prekybinės veiklos apskaitos į bankinės veiklos apskaitą. Tai komitologijos priemonė, kuriai, tikiuosi, Parlamentas kuo greičiau pritars. O kol kas tikiuosi, kad nacionalinės reguliavimo institucijos jau pradės taikyti šias naujas taisykles, kad šia nauja galimybe norintys pasinaudoti bankai galėtų tai padaryti jau su savo trečio ketvirčio rezultatais. Be to, Tarptautinapskaitos standartų valdyba (IASB) pritarJAV Vertybinių popierių ir biržos komisijos (SEC) išaiškinimui dėl apskaitos pagal rinkos vertę, kai nėra faktinės informacijos. Tai taip pat labai svarbu bankams ir jie turėtų tuo pasinaudoti rengdami savo trečio ketvirčio ataskaitas.
Žinoma, mes toliau dedame pastangas, kad kuo greičiau būtų vykdomas ECOFIN veiksmų planas dėl Europos Sąjungos gebėjimo ateityje išvengti finansų krizių ir jas suvaldyti stiprinimo. Apskritai, šios iniciatyvos jau įgyvendinamos.
Krizės metu visuomenturi matyti politikus dirbančius, kad padidėtų jos pasitikėjimas. Tas pats pasakytina ir apie darbą čia, Briuselyje, skirtumas tik tas, kad mūsų rankos tvirčiau surištos. Mes negalime pasiekti finansinių išteklių, būtinų norint kovoti su šia krize. Pinigines atsega arba užsega centriniai bankai ir finansų ministrai. Ką mes galime padaryti - tai stengtis stiprinti bendrą valstybių narių požiūrį. Negali būti jokių abejonių, kad, dirbdamos kartu, valstybės narės turės daugiau galimybių pasipriešinti mus žemyn nešančiai bangai. Turime ir toliau padėti valstybėms narėms siekti bendrų tikslų ir ieškoti bendrų metodų. Kai turėsime tam įrankių, galėsime sparčiai imtis visų būtinų priemonių.
Dėl pranešimo dėl A. Lamfalussy proceso tęsimo - būsimųjų priežiūros struktūrų - norėčiau pasveikinti Ekonomikos ir pinigų politikos komitetą, ypač I. van den Burg ir D. Dăianu, už puikų darbą rengiant tokį peno pamąstymams duodantį ir platų pranešimą. Jame išryškinami daugelis šiandien dėl finansų krizės iškilusių iššūkių. Dabartinėmis aplinkybėmis labai reikia novatoriškų ir gerai apgalvotų pasiūlymų dėl reguliavimo ir priežiūros sistemos reformos.
Savo pranešime pateikiate nemažai gana reiklių rekomendacijų dėl būtinų naujų teisės aktų. Džiugu, kad tiek daug jūsų išryškintų klausimų yra tie patys, kuriems ir Komisija suteikia prioritetą. Daugeliu atvejų šias rekomendacijas atitinkančios iniciatyvos jau vykdomos arba planuojamos.
Norėčiau paminėti keletą svarbiausių mūsų šiuo metu vykdomų iniciatyvų - tai ir pasiūlymas "Mokumas II", ir pasiūlymai dėl Kapitalo poreikių direktyvos, kurią Komisijos narių kolegija priėmpraėjusią savaitę, persvarstymo, ir pasiūlymas dėl teisės akto dėl kredito reitingų agentūrų, kuris netrukus bus baigtas.
Šiomis iniciatyvomis bus įgyvendinta daug jūsų pranešime pateiktų rekomendacijų.
Pasiūlymu dėl Kapitalo poreikių direktyvos pakeitimų siekiama išspręsti svarbiausias problemas ir iš esmės sustiprinti ES bankų reguliavimą ir finansų sistemą. Tikiuosi, visapusiškos jūsų paramos šiuo klausimu. Labai svarbu susitarti iki ateinančio balandžio mėn.
Greitai svarstysime pasiūlymą dėl kredito reitingų agentūrų. Pasiūlymu siekiama įvesti teisiškai saistančių įgaliojimų ir griežtos išorės priežiūros tvarką, pagal kurią Europos reguliavimo institucijos privalės prižiūrėti kredito reitingų agentūrų vykdomą politiką ir taikomas procedūras. Europos vertybinių popierių rinkos reguliavimo institucijų komitetas (CESR) atliks koordinatoriaus funkciją.
Jei kalbėtume apie ES priežiūros sistemą, ketiname persvarstyti Komisijos sprendimus dėl trijų priežiūros komitetų steigimo. Iki metų pabaigos šiems komitetams bus pavestos konkrečios praktinės funkcijos - tarpininkavimo, rekomendacijų ir gairių rengimo bei ES finansų sistemos stabilumui kylančio pavojaus analizavimo ir reagavimo stiprinimo.
Taip pat turime pagalvoti apie Europos priežiūros sistemos viziją ilgesniam laikotarpiui. Šiandieniniai įvykiai parodjos spragas. Europos centrinis bankas parodpavyzdį, kaip kovoti su krize. Dabar turime rimtai pamąstyti, kokia turėtų būti mūsų tarpvalstybinių finansinių institucijų priežiūros sistema. Kaip sakPirmininkas J. M. Barroso, mes norime įkurti aukšto lygio grupę, kuri svarstytų įvairius variantus ir teiktų rekomendacijas dėl tolesnių veiksmų.
Taip būtų įgyvendintas jūsų pranešime pateiktas pasiūlymas įkurti aukšto lygio grupę Europos priežiūros klausimams spręsti.
Aš jau pakankamai ilgai čia dirbu, tad žinau, kad susitarti dėl priežiūros sistemos reformos nebus lengva.
Tačiau jei nepasimokysime iš dabartinės krizės, labai pakenksime Europos Sąjungai. Negalima pamiršti, kad būtina imtis pragmatinių priemonių ir stiprinti priežiūrą, ką siūlėme pasiūlyme "Mokumas II" ir Kapitalo poreikių direktyvoje. Priežiūros institucijų kolegijos yra būtinos.
Mūsų laukia sunkus laikotarpis. Visi mes turime atlikti savo pareigą. Atėjo laikas parodyti, kad dirbdami kartu galime atremti iššūkius. Iš Parlamento tikiuosi tvirtos paramos šiame darbe.
Piia-Noora Kauppi
PPE-DE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, manau, tai G. Tumpel-Gugerell rugsėjo mėn. viduryje Nicoje sakė, kad didžiausia mūsų padaryta klaida buvo ta, kad į Mastrichto sutartį neįtraukėme nuostatų dėl finansų priežiūros. Šį klausimą jau turėjome būti išsprendę, kai priiminėjome paskutinio EPS etapo sprendimus.
Visiškai pritariu šiai nuomonei, o G. Tumpel-Gugerell tikrai yra ne vienintelė, kuri taip sakė. Tačiau ką kaltinti dėl nepakankamos pažangos kuriant priežiūros sistemą? Nemanau, kad turėtume kaltinti Bendrijos kareivius - sakydama "Bendrijos kareivius", turiu galvoje Europos Komisiją, kuri jau atliko šiokius tokius darbus, ir Parlamentą. Kaip sakI. van den Burg, mes šiuo klausimu dirbame jau nuo 2002 m. pradžios, Tarybai pateikėme keletą pasiūlymų, bet Taryba, regis, nenori pajudinti pirštų.
Vis dar stebiuosi, kaip iš viso pavyko pradėti A. Lamfalussy procesą. Galbūt JK ir Vokietija susitarpasiūlyti CESR įsikurti Paryžiuje ir tai buvo lemiamas žingsnis, tačiau manau, kad Taryba visiškai nenorėjo pasistūmėti šiuo klausimu. Taigi dabar tinkamas laikas; galbūt Taryboje daroma per mažai ir per vėlai, tačiau bent jau kažkas daroma.
Parlamentas pateikkelis labai svarbius pasiūlymus. Svarbiausi yra šie:
Pirmas - privalomos kolegijos visoms tarpvalstybinėms finansinėms institucijoms, su teisiškai saistančiomis taisyklėmis dėl veiklos, dėl dalijimosi informacija ir dėl sprendimų priėmimo tvarkos.
Antras - pagerintas 3 lygio komitetų statusas ir veiksmingesni jų darbo metodai. Galbūt šiuo klausimu Komisija galėtų suteikti daugiau veikimo laisvės, kad jie ateityje jie būtų ne tik konsultaciniai komitetai, bet ir galėtų priimti sprendimus.
Ir trečias - stipresnis ECB vaidmuo užtikrinant finansinį stabilumą. ECB turėtų gauti daugiau informacijos. Jis turėtų būti susietas su CESR ir CEOPS ir daugiau su šiais komitetais bendradarbiauti.
Baigdama norėčiau trumpai pakalbėti apie transatlantinį dialogą. Dabar netinkamas laikas delsti transatlantinių finansinių paslaugų klausimu. Žinau, kad tai ne Komisijos kaltė, bet dabar viskas daugiausia priklauso nuo JAV veiksmų, tačiau manau, kad kuo daugiau padarysite, kad diskusijos vyktų toliau, tuo geriau. Tai labai svarbu ateičiai...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Antolín Sánchez Presedo
Pone pirmininke, negalime užsimerkti ir nematyti, kas vyksta. Ši krizatskleidfinansų rinkų priežiūros ir ekonominio valdymo trūkumą.
Piliečiai gerai žino, kad numatyti pavojus ir jų išvengti yra daug geriau nei su jais kovoti, kai jie jau yra sukėlę disbalansą ir yra padarę žalos finansų rinkoms ir realiajai ekonomikai. Laikai, kai didėldalis šių finansų rinkų veikneaiškiai ir nevaldomai ir buvo paliktos neapdairiems ir nesąžiningiems žaidėjams, kurie su jomis žaidneatsakingus žaidimus, turi baigtis.
Laisvas kapitalo judėjimas, Ekonominir pinigų sąjunga, sudėtingėjančios finansinės paslaugos ir globalizacija - visam tam reikia platesnės nei nacionalinpriežiūros sistemos. Turime kurti europinę priežiūros sistemą. Europos Sąjunga negali pasyviai žiūrėti į tokias naujas koncepcijas kaip makro priežiūra, sisteminrizika, pasaulinis finansinis stabilumas, būtinybdalyvauti valdant pasaulio ekonomiką.
Todėl turime kurti europinę priežiūros sistemą ir daryti tai ryžtingai. Jei jos nekursime, padarysime didelę strateginę klaidą metu, kai keičiasi pasaulio jėgos. Turime įveikti inerciją ir išeiti iš aklavietės, į kurią patekome su projektu "Mokumas II", todėl turėsime ištaisyti padėtį ir laikytis integruoto europinio požiūrio.
Norėdami užtikrinti, kad institucijų ir skirtingų finansų sektorių skirtingumo klausimas būtų sprendžiamas nuosekliai ir teisingai, turime atsisakyti vienašališkumo ir kurti tikrai veikiančią europinę sistemą. Dviejų institucijų skirtingumo negalima įveikti tik vienai iš jų priėmus sprendimą; neįmanoma vienu metu būti ir teisėju, ir ginčo šalimi.
Todėl karštai pritariu I. van den Burg ir D. Dǎianu pranešimui. Džiaugiuosi, kad į mano siūlytus pakeitimus buvo atsižvelgta ir kad jie paskatino priimti kai kuriuos kompromisus; tikiuosi, kad jų labai ambicingi pasiūlymai triumfuos. Tai bus naudinga piliečiams ir labai svarbu finansų rinkoms.
Wolf Klinz
Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, šio dešimtmečio pradžioje baronas A. Lamfalussy pateikpranešimą, kuriame pasiūlbūdų, kaip Europos priežiūros institucijos galėtų geriau ir intensyviau bendradarbiauti. Tuo metu Taryba palankiai įvertino jo pasiūlymus, tačiau nieko dėl jų nedarė. Jei finansų krizė, į kurią patekome, ir turi teigiamų pusių, tai viena iš jų, ko gero, yra ta, kad priežiūros tobulinimo klausimas atsidūrdarbotvarkės viršuje.
Tačiau stebėtina tai, jog norint, kad Komisija pradėtų rimtai spręsti šį klausimą, Ekonomikos ir pinigų politikos komitetas turėjo parengti pranešimą pagal 39 straipsnį. Aišku viena - integruotos ir augančios finansų rinkos keliamus iššūkius sugebėsime atremti tik jei priežiūra lems vis didesnę konvergenciją ir pati bus vis labiau integruota. O kol kas penkiasdešimt aštuoni iš šimto finansinių konglomeratų veiklą vykdo daugiau nei vienoje valstybėje. Jau vien šie skaičiai rodo, kiek daug dar reikia nuveikti!
Šių dviejų pranešėjų pranešimas eina teisinga linkme. P. N. Kauppi minėjo: reikia kurti plataus masto kolegijas, vykdysiančias tarpvalstybinių finansinių konglomeratų priežiūrą, stiprinti 3 lygio komitetus. Tai puiku, tačiau negalima pamiršti ir to, kad mažosios valstybės narės tokiose kolegijose dažnai dalyvauja tik kaip priimančiosios šalies prižiūrėtojos, tad svarbu tinkamai atsižvelgti į jų interesus.
Trumpuoju ir vidutiniu laikotarpiu tikriausiai nebus kitų būdų padėčiai pagerinti; vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu to jau nebepakaks. Turime kurti sistemą, kuri bus pelnytai vadinama Europos priežiūros sistema; ši sistema turi derintis prie Europos centrinių bankų sistemos.
Pierre Jonckheer
Verts/ALE frakcijos vardu. - (FR) Ponia pirmininke, Komisijos nary, jau anksčiau savo frakcijos vardu minėjau, kad mes pritariame ECOFIN tarybos išvadoms. Pastebėjau, kad akcijų rinkos šiandien vėl smuktelėjo, o rinkos Europoje krinta laisvu kritimu. Todėl šių priemonių nepakanka.
Dėl atsakomybės - sutinku su P. N. Kauppi, kad Taryboje iš tikrųjų buvo didelis pasipriešinimas, tačiau ir pati Komisija, o ypač jūs, niekada nebuvote - švelniai tariant - didesnio reguliavimo Europos lygmeniu aistruolė. Per visą savo kadenciją labiausiai palaikėte pramonės savireguliavimo idėją. Būtent todėl dabar atsiliekame su Europos teisės aktais šiandien čia diskutuojamais klausimais.
Kalbant apie pranešimą, dėl kurio balsuosime rytoj, mano frakcija pritars visiems pateiktiems svarstyti pakeitimams, ypač pranešėjos I. van den Burg pateiktiems pakeitimams. Mūsų nuomone, jais taip pat siekiama užtikrinti labiau saistančias nuostatas dėl paskolų pavertimo vertybiniais popieriais ir dėl spekuliacijų prevencijos mechanizmų. Tai reiškia, kad Lamfalussy 3 lygio komitetai, ko gero, yra šios Europos priežiūros sistemos - mūsų norimos kurti Europos priežiūros institucijos - pirmtakai.
Būtent šia linkme mes ir norime eiti, bet manau, kad Komisija, kuri turi teisės aktų leidybos iniciatyvos monopolį, šią kadenciją šios pareigos neatliko. Šiuo požiūriu mėginimas pasirodyti - tai nieko blogo, bet laiko pradėti veikti - ir veikti greitai - liko mažai.
John Purvis
Ponia pirmininke, vertinu pranešėjų pastangas siekti sutarimo dėl šio pranešimo. Mano nuomone, jis vis dar nėra tobulas, bet - gal jiems malonu bus tai išgirsti! - daug geresnis negu buvo, todėl manau, būtų teisinga jam pritarti.
Noriu iškelti du konkrečius klausimus. Paskolų pavertimas vertybiniais popieriais buvo vertinamas kaip viena iš šios finansų krizės priežasčių, o dabar galima pagalvoti, kad būtina reikalauti šios idėjos pradininkų išlaikyti tam tikrą savo produktų dalį. Komisija, persvarstydama kapitalo pakankamumo reikalavimus, siūlo 5 %. Turime bent jau atlikti šio pasiūlymo poveikio vertinimą. Drįstu pasakyti, kad vienintelis šios idėjos rezultatas bus tas, kad finansų rinkos užsiblokuos, o investuotojai gali susigundyti visiškai neatlikti jokio teisinio audito. Kas iš tikrųjų svarbu - tai susekti, kas yra tie pradininkai ir pareikalauti jų atsiskaityti už klaidinimą, aplaidumą ar nekompetentingumą.
Antrasis klausimas - apie priežiūros institucijų kolegijų ginčų ar nesutarimų sprendimo tvarką. Pranešėjai siūlo gana sudėtingą ir formalią apskundimo tvarką, su pirmininkais ir pirmininkų pavaduotojais bei nauja biurokratija. Žinoma, nesutarimus reikia spręsti greitai, todėl mes ir siūlėme, kad bet kokio nesutarimo šalys, negalinčios nesutarimo išspręsti draugiškai, turėtų susitarti dėl taikintojo, kurio sprendimas - bent jau mūsų nuomone - būtų galutinis.
Galiausiai, pone Komisijos nary, pritariu tam, ką sakėte apie dabartinę krizę, tačiau gaila, kad jūsų nebuvo ankstesnėse diskusijose su J. Almunija ir J. P. Jouyetu, kai savo nuomonę šiais klausimais pateikParlamento nariai, taip pat ir aš. Galbūt galėsite vėliau ramiai paskaityti šias kalbas ir pateikti savo nuomonę.
Sharon Bowles
Ponia pirmininke, šis pranešimas yra ambicingas, bet ir realus. Jame analizuojamos šios finansinės suirutės priežastys ir siūloma, ką reikėtų keisti. Kaip kiti kolegos jau sakė, daugelis šių siūlomų pakeitimų būtų buvę siūlomi net jei tokia padėtis nebūtų susidariusi, nes jau vyravo nuomonė, kad Lamfalussy procesas nevyko tiek intensyviai, kiek galėjo arba turėjo vykti.
Taigi kalbama apie priežiūrą kitai kartai, o ne vaistus nuo dabartinės krizės - nors manome, kad ji padės išvengti panašių krizių ateityje; tad dabar valstybių narių lygmeniu turėtų būti daugiau noro kurti oficialias integruotas sprendimų priėmimo struktūras.
Tačiau dar kartą sakau - svarbu, kad būtų reguliuojama išmintingai. Dabartinių problemų neišspręsime ir ramesnės ateities neužsitikrinsime prikūrę daugybę reguliavimo procedūrų su tūkstančiais atitikties vertinimo lentelių ir varnele žymimų langelių, o tai, kaip dabar jau žinome, nustumiama specialiai tam įkurtiems skyriams, kurių visas darbas ir yra žymėti varneles, o tikras darbas valdybų lygmeniu nevyksta.
Taisyklės turi būti aiškios ir paprastos. Kai kurios - taip, turi būti platesnės, tačiau apskritai taisyklės neturi užgožti bendro vaizdo, kad tie, kurie viršuje, būtų tinkamai atskaitingi ir žinotų, kas vyksta.
Galiausiai norint įveikti krizę reikia, be kita ko, patobulinti likvidavimo procedūras, tačiau tai reikalinga ne tik krizių metu: daugiau nei vienoje valstybėje veiklą vykdančių struktūrų likvidavimo klausimas aktualus ir ramiais laikais. Čia vėlgi gali tekti įžengti į valstybių narių teritoriją - ir tai joms gali nepatikti, bet tai turi būti padaryta.
Margarita Starkevičiūt
Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau nesutikti su tais, kurie sako, kad nepajėgiame duoti europinio atsako į šią finansų krizę. Mes ėmėmės ryžtingų priemonių nacionaliniu lygmeniu, kur jos ir buvo reikalingos. Kadangi mūsų nacionalinės finansų rinkos skiriasi, įtampos laikotarpiais turime laivės manevruoti, atsižvelgdami į skirtingą valstybių narių finansų rinkų lygį ir dydį. Vilniuje nėra Sičio, tad ir mūsų veiksmai kitokie.
Kažkodėl nesistebiu, kad Komisijos pasiūlymai pagrįsti tarpvalstybinių finansinių grupių poreikiais - Europos Parlamento naresu jau penkerius metus. Tačiau mane stebina tai, kad Komisija niekaip negali suprasti, jog kelias valstybes apimantis modelis neišgyvens ekonomikos nuosmukių. Jau dabar tai matome. Verslininkai turi pateikti planus, kaip galėtų modernizuoti savo sistemas didindami lankstumą filialų lygmeniu, kad galėtų atsižvelgti į realiosios ES ekonomikos poreikių įvairovę. ES priežiūros ir reguliavimo sistema turi užtikrinti sklandų finansų pramonės restruktūrizavimą. Šios reformos išeities taškas - tai atsakymas į klausimą: "Iš kurio iždo galiausiai bus sumokėta už gelbėjimą?" Tai - visos Europos Sąjungos stabilumo labui.
Tačiau norėčiau paprašyti kolegų nepamiršti vienos mažos ir su mumis glaudžiai susijusios Europos Sąjungos kaimynės - Islandijos. Palikome ją likimo valiai.
Olle Schmidt
(SV) Ponia pirmininke, Europa jau pajuto finansų krizės smūgį. Vakar Europos finansų ministrų priimtas sprendimas dėl bendro minimalaus indėlių draudimo - svarbus žingsnis; ne mažiau svarbios yra ir kai kurių pavienių bankų vykdomos gelbėjimo operacijos. Šiandien kelių centrinių bankų suderintai sumažintos palūkanų normos - būtinas žingsnis norint susigrąžinti pasitikėjimą finansų rinkomis. Šios priemonės yra tikslinės ir turi padėti tučtuojau išsivaduoti iš krizės.
Sprendimų priėmėjai taip pat turi įsipareigoti užtikrinti, kad rinka veiks ilguoju laikotarpiu. Tai reiškia, kad priimdami naujus teisės aktus turime tai daryti metodiškai ir aiškiai, kad šie teisės aktai užtikrintų ir augimo perspektyvas. Dėl to finansų krizės poveikio vertinimo svarba ne sumažėja, o atvirkščiai, padidėja.
Čia pateikti pasiūlymai dėl Lamfalussy proceso reiškia geresnį Europos priežiūros koordinavimą ir yra svarbus žingsnis link geresnės Europos rinkos. Norėčiau padėkoti abiem kolegoms, ypač Iekei van den Burg, kuri atliko didžiulį darbą ir buvo ypač atkakli. Politikui tai pagirtina.
Pasiūlymai pagrįsti jau esamomis sistemomis, kurios taip pat turi būti patobulintos ir padarytos veiksmingesnės netrukdant ekonomikai. Turime nepainioti savo pareigos greitai reaguoti į rizę ir ją suvaldyti su dar didesne pareiga - užtikrinti, kad taisyklės veiktų, ir veiktų ne tik šiame krizės laikotarpyje, bet ir Europos augimo ateityje labui.
Protekcionizmas niekada nebuvo ir nebus gera išeitis, o pasaulio ekonomikai dar ne galas.
Avril Doyle
Ponia pirmininke, norėčiau pasveikinti Komisijos narį C. McCreevy. Klausiausi kolegų nuomonės apie Airijos atsaką į pasitikėjimo mūsų bankų sistema krizę ir likvidumo problemas bei kitų šalių per tą laiką atliktus darbus, nes, sukritikavusios airius, jos turėjo toliau tęsti procesą. Daugiau nei ironiška tai, kad šiandien diskutuojame apie Europos finansinių paslaugų priežiūros struktūrą. Nežinau, ar turėčiau tai vadinti laimingu sutapimu, ar "per mažai ir per vėlai".
Ar padėtis dabar būtų buvusi kitokia, jei tada būtume sukūrę kokią nors priežiūros struktūrą, ypač dėl reitingų agentūrų? Pažiūrėjus, nuo ko viskas prasidėjo, man atrodo, kad būtent dėl jų kilo daugelis problemų. Suteikdamos gerus reitingus institucijoms, sukūrusioms ir pardavinėjusioms šiuos suktus produktus, jos leido antrinei būsto paskolų rinkai išslysti iš kontrolės. Todėl dabar ir turime šią problemą.
Spręskime šią krizę, apie kurią kalbame, blaivia galva ir tinkamai viską apsvarstę.
Harald Ettl
(DE) Ponia pirmininke, Komisijos nary, kada, jei ne dabar reikia tobulinti europinę priežiūrą? Visi ženklai aiškūs: atsirado poreikis veikti ir turime ką nors daryti. Labai svarbu turėti finansų rinkų stabilumo stebėsenos taisykles. Reikia griežtesnių makroekonominės politikos stebėsenos ir finansų rinkų priežiūros, kurią, visų pirma, vykdytų Europos centrinis bankas, taisyklių.
Labai svarbu parengti pagrindinius parametrus sprendimams kvalifikuota balsų dauguma priežiūros institucijų kolegijose priimti. Žinoma, turime nagrinėti kiekvieną atvejį atskirai, įvertindami konkrečios valstybės narės dydį. Didžiosios šalys negali nustelbti mažųjų. ES lygmeniu turi būti sukurta teisės aktais paremta struktūra, kuri šalintų kliūtis ir spręstų nacionalinių ir sektorinių priežiūros institucijų tarpusavio konfliktus. Turime panaudoti visus 3 lygyje esamus valdymo variantus, kad sukurtume geresnę struktūrą.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Ponia pirmininke, pagrindinfinansų sektoriaus griūties priežastis - finansų institucijų neatsakingumas, netinkamas rizikos valdymas, beviltiškos paskolos ir pernelyg didelių skolų susikaupimas be tinkamų garantijų - visa tai galiausiai lėmlikvidumo praradimą. Visa priežiūros sistema taip pat buvo neefektyvi. Atrodo, kad dabartiniai sprendimai nespėja kartu su pasaulio finansų sistemos pokyčiais. Todėl turime juos atnaujinti, kad sušvelnintume galimus kitų, ateityje galinčių kilti krizių padarinius. Turėdami galvoje dabartinę sudėtingą padėtį finansų rinkose, turėtume didžiausią prioritetą skirti teisės aktų leidybai siekiant sukurti darnią ir veiksmingą priežiūros sistemą. Kartu, pripažindami, kad didėja integracija ir finansų rinkų tarpusavio priklausomybė, turime užtikrinti kiek įmanoma didesnį naujosios Europos sistemos ir Amerikos, Japonijos ir Kinijos sistemų suderinamumą.
Charlie McCreevy
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, norėčiau trumpai atsakyti į kelis čia minėtus klausimus. Vienas iš jų - apie kurį kalbėjo J. Purvis praėjusiose diskusijose. Aš į tas diskusijas nebuvau pakviestas. Vargu ar praleisčiau progą apsilankyti Europos Parlamente ir pasiklausyti, kaip mano ištikimieji sirgaliai iš kairės giria mano indėlį visais su Europa susijusiais klausimais. Niekada nepraleisčiau progos pasiklausyti, ką apie mane tokiais skambiais žodžiais kalba tokie žmonės kaip M. Schulz ir P. Berès ir daug kitų, tad, jei būčiau buvęs pakviestas, būčiau su malonumu dalyvavęs.
Kalbant apie europinius sprendimus, norėčiau pateikti du pavyzdžius.
Mano pirmtakas inicijavo atlyginimų klausimo sprendimą; tam buvo parengta rekomendacija - tai, ko gero, yra vienas iš švelniausių ES turimų priemonių. Tai buvo vienintelis būdas pasiekti, kad iš viso būtų kam nors pritarta, nes kompetencija šioje srityje priklauso valstybėms narėms. Maždaug prieš pusantrų metų mes parengėme pranešimą šiuo klausimu, bet tik viena valstybnarįvykdbeveik visas rekomendacijas. Kitos nekreipį jas beveik jokio dėmesio. Jas įvykdžiusi valstybnar- reikia pagirti tą, kas vertas pagyrimo - tai Olandija. Nesakau, kad ji tiksliai įvykdkiekvieną ten parašytą žodį, bet ji vienintelvalstybnarė, nuėjusi šiuo keliu.
Taigi europinis sprendimas buvo pasiūlytas. Dabar daug kalbama apie priedų mokėjimo kultūrą ir vadovų atlyginimus. Mes mėginome pasiūlyti europinį sprendimą, kurį parengF. Bolkestein - manau, kad techniškai tai aš jį pateikiau, bet nuopelnus atiduodu F. Bolkesteinui, kuris jį inicijavo. Štai ką mes padarėme ir tai matyti mūsų pranešime.
Antra, dėl priežiūros - pagrindinio šio pranešimo klausimo. Ne kartą Parlamente ir kitur kalbėjau apie finansų institucijų tarpvalstybinę priežiūrą. Kalbėjau ECOFIN susitikime ir spaudos konferencijose. Praktiškai šiuo konkrečiu klausimu neįmanoma pasistūmėti nper žingsnį, nes valstybės narės nenori europinio sprendimo šioje srityje.
Tačiau norėčiau Europos Parlamento nariams kai ką pasakyti.
Praėjusiais metais inicijavau pasiūlymą "Mokumas II" dėl draudimo ir propagavau priežiūros institucijų kolegijų kūrimo, grupinės priežiūros ir grupinės paramos klausimą. Ir Ministrų Taryboje, ir derybose su Europos Parlamentu mano pasiūlymas buvo labai sušvelnintas. Norint šią direktyvą priimti per šią teisės aktų leidybos kadenciją, prireiks ilgų ir sunkių derybų Ministrų Taryboje, nes esama didžiulių nesutarimų - ir ne tik šiais konkrečiais klausimais, bet ir kitais.
Nors dalyvauju politikoje visą savo brandų gyvenimą ir jau nebesistebiu, kokių viena kitai prieštaraujančių pozicijų politikai gali laikytis - tokių, be abejo, galima rasti ir peržvelgus mano visą ilgą politinę karjerą; man ir dabar dar atrodo labai keista ir neįtikėtina, kad kai pasisakome už europinį sprendimą, pavyzdžiui, dėl priežiūros ir "Mokumo II", tie, kurie propaguoja europinius sprendimus, - ir ministrai, ir Europos Parlamento nariai - dažnai yra tie patys žmonės, kurie, prieš juos atsidūrus konkretiems teisės aktams, grįžta ir gina savo valstybių nacionalinės valdžios pozicijas.
Tie iš mūsų, kurie buvo auginami katalikais, žino Švento Augustino maldą, kuri skamba maždaug taip: "Padaryk mane tyrą, bet dar ne dabar". Kažkas panašaus vyksta ir čia. Tai manęs nestebina, nes visą savo brandų gyvenimą esu politikas, tad esu pratęs prie, švelniai tariant, ironizavimo.
Kad ir kaip ten būtų, tarpvalstybinių finansinių institucijų yra 44 ar 45, o mūsų priežiūros sistema yra daugiau nei pasenusi tokiai veiklai prižiūrėti.
Baigdamas norėčiau atsakyti dėl finansų krizės, apie kurią jau kalbėjau ir čia, ir kituose forumuose, taip pat per spaudos konferencijas. Visoje šioje padėtyje nėra vieno stebuklingo sprendimo. Jei toks būtų, jis būtų jau seniai rastas. Šie laikai neturi precedento, ir priemonės, kurių buvo imtasi, neturi precedento - tiek šiapus Atlanto, tiek Jungtinėse Valstijose.
Norėčiau Parlamento nariams priminti, - tikiu, kad ir Pirmininkas J. M. Barroso tai minėjo savo kalboje, - kad Europos Komisija daro viską, kad paskatintų valstybes nares kartu imtis koordinuotų priemonių. Tačiau, kaip jau sakiau savo įžanginėje kalboje, tai yra valstybių narių, jų centrinių bankų ir jų ministerijų pareiga, nes jie yra žmonių išrinkti. Jie valdo mokesčių mokėtojų pinigus, tad jie ir turi imtis priemonių.
Mes pamėginome - ir tam tikra prasme mums pavyko - rasti europinį atsaką šiose konkrečiose srityse. Baigdamas norėčiau pabrėžti, kad turime nepamiršti, kokia yra Europos struktūra. Mes nesame federalinvalstybė, kokios yra Jungtinės Amerikos Valstijos. Mes nesame centrinvyriausybė, kokią turi 27 valstybės narės, todėl galime veikti tik neviršydami mums suteiktos kompetencijos.
Ieke van den Burg
pranešėja. - Ponia pirmininke, yra daug apie ką diskutuoti.
Jei leisite pacituoti Komisijos nario žodžius, pasakytus kai kuriais klausimais, norėčiau pradėti nuo jo pasakyto teiginio, kad krizės metu politikai turi ką nors daryti.
Aš manau, kad jie turėjo tai daryti daug anksčiau. Kol cunamis mūsų neužliejo, turime imtis priemonių iš anksto ir neleisti jam kilti. Tad pritariu, ką kiti jau sakė: dabar pradėti veikti yra per vėlu ir per menka.
Kitas mano klausimas - tai priežiūra ir kokių priemonių imtis. Jūs minėjote "Mokumą II", dėl kurio jūs kaltiname ir mus, Parlamentą, susilpninus pasiūlymus dėl grupinės priežiūros. Nemanau, kad tai yra siūlomos struktūros susilpninimas, kaip sakmano kolega A. Sánchez Presedo. Faktiškai Komisija siūlo grupinę priežiūros sistemą, kurioje pagrindinį vaidmenį atliktų didžiosios valstybės narės, kurios vadovautų kolegijai.
Pritariu minčiai, kad turime kurti kolegijas ir kad kai kuriuos šiuos priežiūros klausimus reikėtų spręsti kartu, bendrai, nes ir šios tarpvalstybinės grupuotės veikia bendrai. Tačiau esmta, kad tarp vienos valstybės narės pagrindinių priežiūros institucijų ir priimančiosios valstybės narės, kurios didelę rinkos dalį gali užimti ši kita grupė, priežiūros institucijų gali kilti interesų konfliktai.
Taigi, jei kiltų toks konfliktas, nebūtų teisinga tiesiog pasakyti, kad jūs galite pasirinkti taikintoją - 3 lygio komitetą, kuris tik patars pagrindinei priežiūros institucijai, o ši galiausiai arba paklausys patarimo, arba paaiškins, kad patarimo nesilaikys.
Štai kas kelia nerimą priimančiosioms valstybėms narėms ir štai kodėl negalima šio klausimo palikti vien nacionaliniams prižiūrėtojams. Reikia neutralaus, nešališko, nepriklausomo europinio arbitro - būtent tai aš ir siūlau šiame pranešime: ne biurokratinę priežiūros struktūrą, o esamą ir šiek tiek papildytą struktūrą - prie šių trijų esamų 3 lygio komitetų pirmininkų pridėti nepriklausomą pirmininką ir nepriklausomą pirmininko pavaduotoją, kurie kartu su šiais 3 lygio komitetais spręstų prižiūrėtojų tarpusavio konfliktus ir kurių sprendimas būtų privalomas.
Štai kas, mano manymu, būtų garantija, kad priimančiosios valstybės narės, ypač mažosios valstybės narės, galėtų duoti savo sutikimą tokiai grupinei priežiūrai ir mandatus pagrindiniams prižiūrėtojams.
Taigi, šis papildomas lygmuo, kurio reikia norint išspręsti šią problemą, taip pat ir trumpam laikotarpiui, yra numatytas mano pateiktame 7 pakeitime, dėl kurio bus balsuojama rytoj.
Kitas klausimas - šių priežiūros komitetų vaidmuo palyginti su Komisijos vaidmeniu. Man, kaip ir P. N. Kauppi, susidarįspūdis, kad Komisija šiuos prižiūrėtojus norėtų matyti tik kaip patarėjus, nesuteikiant jiems nepriklausomo vaidmens, pavyzdžiui, tarptautiniu mastu, santykiuose su Tarptautine apskaitos standartų valdyba ar Finansinio stabilumo forumu.
Klausimas tiesiogiai jums. Mums sakė, kad J. M. Barroso labai didžiuojasi, kad Komisija buvo pakviesta į šį finansinio stabilumo forumą, bet nors praėjusią savaitę jūs buvote kviečiamas, jūs tame posėdyje nedalyvavote. Galbūt galėtumėte atsakyti, ar tai tiesa, ar ne?
Paskutinpastaba - dėl rekomendacijos dėl vadovų atlyginimų. Šiuo klausimu minėjote tik tiek, kad tai yra neprivalomas teisės aktas ir kad tik viena valstybnarjo laikosi. Galbūt reikėtų griežtesnių pasiūlymų, tad jų iš jūsų ir laukiame.
Daniel Dăianu
pranešėjas. - Ponia pirmininke, leiskite šiek tiek pakomentuoti tai, kas, mano manymu, nebuvo tinkamai pasakyta. Reguliavimas ir priežiūra - tai ne tik struktūros klausimas, tai ir objekto klausimas: ką reguliuosime ir ką prižiūrėsime - štai kur dalyko esmė.
Galime turėti nepriklausomą, ES masto priežiūros struktūrą, vykdančią reguliavimą Europoje, ir kartu krizės protrūkius, nes problema yra finansų sistema, o ne tai, kad nėra vienos priežiūros institucijos.
Antra, mūsų laukia labai gilus nuosmukis. Turime rekapitalizuoti bankus, o tam prireiks daug pinigų. Tai darys didžiulį spaudimą valstybių biudžetams, ir aš klausiu savęs, - nes mes turime matyti platų vaizdą, - kas mūsų laukia? Manau, kad dabartinkrizrodo, jog ES biudžeto dydis nieko nereiškia, kai ateina laikas įsikišti ir ką nors daryti, todėl turime persvarstyti ES biudžetą.
(Pirmininknutraukkalbėtoją)
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Elisa Ferreira  
raštu. Kadangi Europos lygmeniu nėra veiksmingų mechanizmų, matome, kaip įvairios šalys griebiasi dažnai padrikų ir netgi viena kitai prieštaraujančių finansų gelbėjimo priemonių.
Europos lygmeniu priemonių buvo imtasi "po fakto", stengiantis išvengti dar didesnes žalos. Grynasis viso to rezultatas - prarastas ES piliečių pasitikėjimas.
Apie reguliavimą reikia galvoti ramesniais laikais. Nei piliečiai, nei mes, jų išrinkti atstovai, negalime suprasti to abejingumo, su kuriuo sutinkama daugelyje konkrečių Parlamento iniciatyvų.
Dabar, vidury neramumų, ne laikas diskutuoti apie tai, kas yra atsakingas. Tačiau aišku viena: sistemos taisyklės turi keistis.
Dokumentas, dėl kurio rytoj balsuosime, labai svarbus geresniam ES finansų rinkų reguliavimui ir priežiūrai. Tai yra proaktyvi Parlamento siūloma priemonė, o ne reakcija į pastarojo meto įvykius, kurie, deja, tik patvirtino šio teisės akto reikalingumą.
Daugelis tų, kurie rodpolitinį pasipriešinimą minimaliam naujų finansinių priemonių skaidrumui, reguliavimui ir priežiūrai, dabar laiko liežuvį už dantų ir keičia melodiją.
Tikimės, kad Komisija pagaliau vykdys savo pareigas: rodys iniciatyvą, stiprins Europos finansines institucijas ir padės susigrąžinti piliečių pasitikėjimą
Cătălin-Ioan Nechifor  
raštu. - (RO) Beveik po visą planetą išplitusi finansų krizturėtų būti analizuojama Europos Sąjungos institucijų lygmeniu. Neleistina, kad Europos Sąjunga, jauniausia teritorinorganizacija pasaulyje, negali rasti visoms šalims priimtino sprendimo, ir aš primygtinai siūlau kurti greito reagavimo priemones, apie kokias kalba ir EK aukšto lygio darbo grupė. Išgyvename istorinį, precedento neturintį laikotarpį.
Esame ant finansinio bankroto ribos, tad kyla pavojus, kad nepasieksime tikslų, kuriuos ES prisiėmir 27 valstybėms narėms, ir kitoms mūsų planetos šalims. Kiekviena sekundė, prarasta vykdant administracines ir biurokratines procedūras, reiškia didžiulius nuostolius tarptautinei bankų sistemai ir finansinėms akcijų biržoms visuose žemynuose, taip pat visų gyventojų gyvenimo lygio blogėjimą. Europa priversta laikytis tvirtos pozicijos ir tapti vėliavnešiu šioje kovoje su dabartine finansų krize.
Šiuo laikotarpiu turime įrodyti, kad Europos sistema ir institucijos veikia; valstybių narių vyriausybės, Europos Komisija ir Europos Parlamentas turi derinti veiksmus ir bendradarbiauti. Juk esame pakankamai subrendę ir turime pakankamai patirties sprendžiant sudėtingus klausimus Europos Sąjungos ir visos žmonijos ateities labui.
