Kolektyvinių susitarimų problemos ES (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - Jano Anderssono pranešimas Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto vardu dėl kolektyvinių susitarimų problemų ES.
Jan Andersson
pranešėjas. - (SV) Gerb. pirmininke, tikiuosi, kad Komisija netrukus atvyks. Kol kas jos atstovų nėra.
Iš pradžių ketinu kalbėti apie pranešimą bendrai. Daugeliu atvejų Europos Parlamente diskutavome apie politiką, kurią reikia vykdyti globalioje visuomenėje. Jei norime, kad mums pasisektų, neturėtume konkuruoti dėl mažai apmokamo darbo, mums reikia gerų darbo sąlygų, turėtume sutelkti dėmesį į žmogiškąjį kapitalą, žmones, investicijas ir kitus dalykus. Jau daug kartų diskutavome ir apie pusiausvyrą tarp atvirų sienų ir stiprios socialinės ES ir padarėme išvadą, kad tokia pusiausvyra yra labai svarbi.
Be to, dažnai diskutavome apie vienodo požiūrio į žmones, nepaisant lyties, etninės kilmės ar pilietybės, problemas ir svarbą ir nutarėme, kad vienodas požiūris ir nediskriminavimas turi būti užtikrinti.
Pranešime kalbama apie tai, kad mums reikia turėti atviras sienas. Komitetas yra už atviras sienas be apribojimų, t. y. be jokių apribojimų ar pereinamųjų laikotarpių, tačiau tuo pat metu turėtume turėti socialinę ES, kurioje nekonkuruotume vieni su kitais nustatydami mažesnius atlyginimus, sudarydami prastesnes darbo sąlygas ir pan.
Pranešime taip pat nagrinėjamas vienodo požiūrio principas, kitaip tariant vienodas požiūris ir darbuotojų nediskriminavimas nepriklausomai nuo pilietybės. Žmonės iš Latvijos, Lenkijos, Vokietijos, Švedijos ar Danijos negali būti vertinami skirtingai toje pačioje darbo rinkoje. Tai ir yra pranešimo pasiūlymų pagrindas. Svarbiausi pasiūlymai yra susiję su Darbuotojų komandiravimo direktyva, nes trys iš sprendimų yra susiję su komandiravimu. Labai svarbu, kad Darbuotojų komandiravimo direktyvos nepaverstume minimalia direktyva.
Iš tiesų direktyvoje yra dešimt minimalių sąlygų, kurias reikia atitikti. Tos sąlygos turi būti įtrauktos, tačiau pagrindinis principas yra vienodas požiūris. Taigi turime būti tikslūs. Turi būti taikomas vienodas požiūris nepriklausomai nuo pilietybės. Bet kurioje darbo rinkoje, pavyzdžiui, Vokietijos Žemutinės Saksonijos darbo rinkoje, taikomos sąlygos turi galioti visiems darbuotojams, nepriklausomai nuo to, iš kur darbuotojai yra atvykę. Tai yra labai svarbus principas, kuris turi tapti dar aiškesnis, atsižvelgiant į priimtus sprendimus.
Antras svarbus punktas - mes turime skirtingus darbo rinkos modelius. Įgyvendinimo požiūriu visi šie modeliai turi turėti vienodą vertę. Taip pat direktyvoje reikėtų pakeisti kai kuriuos kitus dalykus. Be to, privalome visiškai aiškiai pasakyti, kad teisstreikuoti yra konstitucinteisė, kuri negali priklausyti nuo judėjimo laisvės. Tai taikoma atsižvelgiant į naują sutartį, o kitokiu aspektu taikoma ir pirminėje teisėje.
Trečia, EB negali prieštarauti Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) konvencijai. Rüfferto byla yra susijusi su TDO konvencijos viešųjų pirkimų aspektu. Šiuo atveju bus taikomos tos darbo sąlygos, kurios taikomos darbo atlikimo vietoje. Tai yra pateiktų pakeitimų priežastis. Klausysiu diskusijų ir noriu pasinaudoti proga ir padėkoti visiems dalyvavusiems, pvz., oponuojančiam pranešėjui, už konstruktyvų bendradarbiavimą.
(Plojimai)
Vladimír Špidla
Komisijos narys. - (CS) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau atsiprašyti už nedidelį vėlavimą. Deja, nesugebėjau numatyti, kad bus toks intensyvus eismas.
Ponios ir ponai, neseniai Teisingumo Teismo pateikti sprendimai Viking, Laval ir Rüffert bylose sukėlplačias diskusijas ES lygmeniu dėl darbuotojų teisių, susijusių su didėjančiu globalizacijos ir darbuotojų judumo lygiu, apsaugos. Norėdami, kad Europos darbo rinka veiktų tinkamai, privalome sukurti geras taisykles. Darbuotojų komandiravimo direktyva yra svarbiausia priemonsiekiant šio tikslo. Norėčiau jums priminti, kad šios direktyvos tikslas yra surasti pusiausvyrą tarp laikinai į kitą valstybę narę komandiruotų darbuotojų tinkamo apsaugos lygio ir laisvo paslaugų judėjimo vidaus rinkoje.
Komisija yra pasiryžusi užtikrinti, kad pagrindinės Sutartyje nustatytos laisvės neprieštarautų pagrindinių teisių apsaugai. Komisija pareišknorą pradėti atviras diskusijas su visomis susijusiomis šalimis, kad kartu galėtume išnagrinėti Teisingumo Teismo sprendimų pasekmes. Nepaprastai svarbu pradėti tokias diskusijas, nes jų metu paaiškėtų teisinpadėtis ir galiausiai valstybėms narėms būtų sudarytos sąlygos įdiegti atitinkamus teisinius susitarimus. 2008 m. spalio 9 d. Komisija surengforumą šia tema, kuriame dalyvavo visos suinteresuotosios šalys. Forumas turėtų tapti starto linija diskusijoms, kurių iš tiesų labai reikia.
Komisija sutinka, kad didesnis darbuotojų judumas Europoje lėmnaujus iššūkius, nes tai yra susiję su darbo rinkų veikimu ir užimtumo sąlygų reguliavimu. Komisija mano, kad geriausiai atsakyti į iššūkius ir pasiūlyti galimus sprendimus gali socialiniai partneriai. Todėl Komisija pakvietEuropos socialinius partnerius ištirti didesnio judumo Europoje pasekmes ir Europos Teisingumo Teismo sprendimus. Džiaugiuosi, kad Europos socialiniai partneriai priėmšį iššūkį. Jų darbą rems Komisija tiek, kiek reikia.
Komisija norėtų pranešti, kad valstybės narės, kurioms Teisingumo Teismo sprendimas padardidžiausią įtaką, šiuo metu rengia teisinius susitarimus, kurie užtikrins suderinamumą su Teisingumo Teismo sprendimais. Komisija negali pritarti pasiūlymui, kad Darbuotojų komandiravimo direktyvoje būtų nuoroda į laisvą judėjimą. Toks išplėtimas, be jokios abejonės, sukeltų nesusipratimus dėl direktyvos veikimo, nes būtų užtušuoti dviejų skirtingų kategorijų darbuotojų, t. y. komandiruotų darbuotojų ir migrantų darbuotojų, skirtumai. Norėčiau pabrėžti, kad, be jokios abejonės, skirtumas tarp komandiruotų darbuotojų ir migrantų darbuotojų yra.
Komisija sutinka su Parlamentu dėl to, kad reikia pagerinti darbuotojų komandiravimo direktyvos veikimą. Čia norėčiau priminti, kad 2008 m. balandžio mėn. Komisija patvirtino rekomendaciją dėl valstybių narių paprašyto tvirtesnio administracinio bendradarbiavimo, kad būtų ištaisyti dabartiniai trūkumai. Komisija taip pat remia didesnį bendradarbiavimą ir ateityje planuoja sukurti valstybių narių ekspertų komitetą. Komisija mano, kad patvirtinus siūlomą Lisabonos sutartį bus svariai sustiprintos socialinės teisės, nes bus patvirtintos naujos socialinės išlygos ir pagal jas visomis kitomis Europos Sąjungos politikos kryptimis bus privaloma atsižvelgti į socialinius klausimus, be to, bus įgyvendinama teisiškai įpareigojanti nuoroda į Pagrindinių teisių chartiją.
Małgorzata Handzlik
Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto nuomonės referentė. - (PL) Gerb. pirmininke, pranešimas, dėl kurio diskutuojame šiandien, Darbuotojų komandiravimo direktyvą pavertišbandymu kolektyvinių susitarimų požiūriu. Galiu suprasti, kad kai kurios valstybės narės neapsidžiaugEuropos Teisingumo Teismo sprendimais. Nepaisant to, šiais sprendimais užtikrinama pusiausvyra tarp visų direktyvos tikslų, t. y. tarp laisvės teikti paslaugas, darbuotojų teisių laikymosi užtikrinimo ir sąžiningos konkurencijos principų apsaugos. Norėčiau pabrėžti, kad šios pusiausvyros išlaikymas mums yra sine qua non.
Didžiausia tinkamo šios direktyvos įgyvendinimo problema yra tai, kad valstybės narės neteisingai interpretuoja šią direktyvą. Todėl didesnį dėmesį turėtume skirti direktyvos interpretavimui, o ne pačios direktyvos nuostatoms. Taigi pirmiausia reikia atlikti išsamią analizę valstybės narės lygmeniu. Tai sudarys sąlygas nustatyti iš sprendimų kylančias problemas ir iššūkius, su kuriais galime susidurti. Todėl manau, kad šiuo metu turėtume susilaikyti nuo raginimų keisti direktyvą. Labai svarbu nepamiršti, kad darbuotojų komandiravimas yra neišvengiamai susijęs su laisve teikti sąlygas. Ir ši laisvyra vienas iš pagrindinių bendros Europos rinkos principų. Jokiomis aplinkybėmis ši laisvnegali būti suvokiama kaip kolektyvinių susitarimų apribojimas.
Tadeusz Zwiefka
Teisės reikalų komiteto nuomonės referentas. - (PL) Nepaisant susijusių apkaltinamųjų nuosprendžių, manau, kad yra visiškai nepriimtina kritikuoti Europos Teisingumo Teismo sprendimus. Tai yra nepriklausoma ir nešališka institucija, kuri yra gyvybiškai svarbi Europos Sąjungos veikimui. Galime nesutikti su įstatymu ir, be abejo, galime jį pakeisti, tačiau sunkiai galiu pritarti Teismo kritikai. Teismas visuomet priima sprendimus remdamasis galiojančiais teisės aktais.
Norėčiau pabrėžti du svarbius punktus, susijusius su šiandien mūsų aptariamomis problemomis. Pirma, Teismo sprendimai nedaro jokio poveikio laisvei sudaryti kolektyvinius susitarimus. Antra, pagal Teismo aiškinimą, valstybės narės negali nustatyti minimalių standartų kitose srityse, išskyrus tas sritis, kurios minimos Direktyvoje 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo. Teismas aiškiai pripažįsta teisę imtis kolektyvinių veiksmų ir tai laiko pagrindine teise, kuri yra Bendrijos teisės aktų bendrųjų principų dalis. Be to, kartu su kitomis vidaus rinkos laisvėmis, paslaugų laisvo judėjimo principas yra vienodai svarbus pagrindas Europos integracijai.
Kalbant apie pranešimą, reikia pasakyti, kad pranešėjas ragina persvarstyti Direktyvą dėl darbuotų komandiravimo, teigdamas, kad Teismo aiškinimas prieštarauja teisės akto leidėjų ketinimams. Visiškai nepritariu tokiam požiūriui.
Jacek Protasiewicz
PPE-DE frakcijos vardu. - (PL) Gerb. pirmininke, kiekvienais metais Europos Sąjungos teritorijoje apie vienas milijonas žmonių dirba būdami komandiruoti į kitą valstybę, t. y. dirba kitoje valstybėje, nei yra žmogų įdarbinusios bendrovės pagrindinbūstinė.
Per pastaruosius metus turėjome tik kelis atvejus, kai kilo problemų aiškinant direktyvos ir ES teisės aktų nuostatas šioje srityje. Europos Teisingumo Teismas apsvarsttuos kelis atvejus. Kalbant plačiau, manau, kad problema kyla ne iš direktyvos turinio, bet dėl to, kad kai kurios valstybės narės nesugeba teisingai įgyvendinti direktyvos. Tai rodo, kad darbuotojų komandiravimą reguliuojantys ES teisės aktai yra tvirti ir tinkamai parengti. Vienintelgalima problema yra susijusi su teisės aktų įgyvendinimu konkrečiose valstybėse narėse.
Akivaizdu, kad tai nereiškia, jog teisės aktai negali būti geresni. Tačiau reikėtų pažymėti, kad, pirma, dabartine direktyva saugomos pagrindinės darbuotojų teisės, minimalių garantijų dėl atlyginimo ir sveikatos bei saugos darbe prasme. Antra, direktyva nėra užkirstas kelias sudaryti palankesnius susitarimus už kolektyviniais susitarimais nustatytas minimalias darbo sąlygas. Noriu pabrėžti šį faktą. Be to, direktyva yra pasiekta puiki pusiausvyra tarp laisvės teikti paslaugas ir į kitą valstybę paslaugas teikti komandiruotų darbuotojų teisių. Todėl J. Anderssono pranešime sutarėme prašyti Komisijos dar kartą persvarstyti direktyvą. Mes kategoriškai prieštaraujame nuomonei, kad tai yra bloga direktyva ir kad skubiai reikia įgyvendinti radikalius pokyčius šios srities Europos teisės aktuose.
Stephen Hughes
PSE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, sveikinu J. Anderssoną su puikiu pranešimu. Norėčiau pradėti citata iš pranešimo 12 straipsnio. Ten teigiama: "mano, kad teisės aktų rengėjų ketinimai, išreikšti Darbuotojų komandiravimo direktyvoje ir Paslaugų direktyvoje, nesuderinami su Teismo aiškinimais". Pritariu tam. Dalyvavau rengiant abi šias direktyvas ir niekada nesitikėjau, kad jos - žiūrint iš Sutarties perspektyvos - privers Teismą padaryti išvadą, jog ekonominės laisvės yra viršesnės už pagrindines darbuotojų teises.
Kai nutinka toks dalykas, teisės akto leidėjas turi imtis veiksmų ir atkurti teisinį aiškumą. Mes esame bendras teisės aktų rengėjas ir šioje rezoliucijoje labai aiškiai pasakyta, kas, mūsų nuomone, turi būti padaryta. Tačiau, Komisijos nary, mes galėsime imtis savo teisės leidybos pareigos tik tada, kai jūs pasinaudosite savo iniciatyvos teise. Esu profesinės sąjungos jungtinės grupės bendras pirmininkas ir susirinkimo rengėjas. Tai apima visas pagrindines politines frakcijas ir bendrauju su daugeliu profesinių sąjungų atstovų - ne tik Briuselyje ir Strasbūre, bet ir regionuose - ir galiu pasakyti, kad jau paplito ir toliau plinta sumišimas dėl pusiausvyros netekimo, kurį sukėlminėti sprendimai. Komisijos nary, tai yra labai rimta ateinančių metų Europos rinkimų požiūriu. Jei profesinės sąjungos nuspręs, kad Europa yra problemos, o ne sprendimo dalis, tai gali padaryti labai didelę žalą visoms šio Parlamento dalims ir pačiam demokratijos procesui.
Džiaugiuosi girdėdamas jus sakant, kad manote, jog Darbuotojų komandiravimo direktyvą reikia tobulinti, nes vienas iš mūsų siekių yra šios direktyvos persvarstymas, kad joje bent jau būtų aiškiai nustatyta, kaip kolektyviniai susitarimai gali būti naudojami minimaliems terminams ir sąlygoms nustatyti, ir nurodyta, kaip kolektyviniai veiksmai gali būti naudojami tokių teisių apsaugai.
Taigi, Komisijos nary, prašom atidžiai išklausyti šią tiesiogiai išrinktą instituciją. Mes esame labai gerai informuoti. Pasinaudokite savo iniciatyvos teise ir parodykite, kad matote būtinybę imtis veiksmų.
Luigi Cocilovo
ALDE frakcijos vardu. - (IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, ir aš norėčiau padėkoti J. Anderssonui už šią iniciatyvą ir už tai, kad į galutinį komiteto patvirtintą tekstą buvo įtraukti visų frakcijų ir pranešėjų siūlymai. Manau, kad Europos Parlamento pozicija yra labai svarbi. Norėčiau pasakyti aiškiai, Parlamentas nekelia klausimo dėl Teismo sprendimų per se ir jų nekritikuoja; tokie sprendimai yra visuomet pagrįsti, tačiau Parlamentas siekia atsakyti į Darbuotojų komandiravimo direktyvos aiškinimo klausimus, kurie iškelti šiuose sprendimuose.
Neteisinga manyti, kad tokia reakcija slepia būgštavimus dėl tam tikrų pagrindinių laisvių, pvz., laisvės teikti tarptautines paslaugas; mes ketiname visapusiškai apsaugoti šią laisvę ir taip pat ketiname apsaugoti sveikos ir sąžiningos konkurencijos principą. Per "dempingą" gautu pranašumu grindžiama konkurencija ir nesveiką iliuziją, kad galima nesilaikyti tam tikrų pagrindinių, pvz., laisvo įmonių judėjimo ir nediskriminavimo, principų, puoselėjanti konkurencija - štai kokios rūšies konkurencija yra nepriimtina. Nesvarbu, kiek bus ginčijamasi dėl aiškinimo, šis principas grindžiamas viena tiesa: neturėtų būti taikomas joks skirtingas požiūris į darbuotojus, nepriklausomai nuo valstybės, kurioje teikiamos paslaugos, nepriklausomai nuo to, ar darbuotojai yra komandiruoti, ar judūs, ir nepriklausomai nuo pilietybės. Tokios pat taisyklės, įskaitant teisę streikuoti, turi būti taikomos ir veiklos valstybėje veikiančioms bendrovėms, ir naudojančioms komandiravimo susitarimus bendrovėms.
Esame įsitikinę, kad bet koks kitoks Europos modelis būtų atmestas ir į jį būtų žiūrima įtariai. Laisvas judėjimas taip pat taikomas principams ir bet koks nukrypimas nuo tokio kurso pirmiausia pakenktų Europai, jau nekalbant apie šios direktyvos aiškinimą.
Elisabeth Schroedter
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, vienodas požiūris yra Europos Sąjungos pagrindinis principas. Valstybės narės privalo turėti galimybes užtikrinti, kad toks vienodas požiūris yra iš tiesų įgyvendinamas praktikoje. Europos Teisingumo Teismas (ETT) čia mus pastatį labai sudėtingą padėtį. Negaliu slėpti, - nors tai, be abejo, yra gerai žinoma, - kad Komisija bent vienu atveju suteikpagalbą. Negalima vien tik kelti klausimo dėl teisės streikuoti ir dėl teisės derėtis dėl kolektyvinių susitarimų. Mes privalome veikti šioje srityje. Teismo sprendimas padėjo susidaryti tokiam neigiamam Europos įvaizdžiui, kad daug žmonių šiuo metu nuo jos nusigręžia: negalime tiesiog stovėti nieko nedarydami ir leisti tam vykti.
Bet kas, kas nori skatinti didesnį judumą Europoje, privalo užtikrinti, kad bus taikomas vienodas požiūris. ETT šiuo klausimu tikrai mums padarmeškos paslaugą ir pakenksocialinei Europai.
Mes, kaip teisės aktų leidėjai, susidūrę su šia netvarka, privalome imtis veiksmų, nes ETT taip pat atskleidsilpną Darbuotojų komandiravimo direktyvos pusę: Teismas parodė, kad kyla problema, kai darbuotojai yra paslaugų teikėjai. Darbuotojai vėl turi būti vertinami kaip darbuotojai, todėl privalome persvarstyti direktyvą.
Turi būti užtikrintas "vienodo užmokesčio už tą patį darbą toje pačioje vietoje" principas. Paaiškėjo, kad pagal ETT aiškinimą Darbuotojų komandiravimo direktyva jau to neužtikrina. Mums reikia persvarstymo, kad būtų atkurtas Europos patikimumas, nes be šio projekto negalime vykdyti rinkimų kampanijos. Kitu atveju kils problema, kad atsiras sunkumų su vidaus rinkos suteikta laisve ir vienodo požiūrio principo taikymu.
Kaip sakL. Cocilovo, nepriimtina konkurenciją grįsti socialiniu dempingu, o ne kokybe. Privalome veikti. Noriu dar kartą kreiptis į šį Parlamentą ir paprašyti patvirtinti dabartinės formos J. Anderssono pranešimą. Tai yra tiesiog privaloma, nes pranešime siūloma itin speciali Darbuotojų komandiravimo direktyvos persvarstymo veiksmų strategija. Vienodo požiūrio principas yra socialinės Europos principas. Tokios socialinės Europos atkūrimas yra priežastis, dėl kurios buvome išrinkti į šį Parlamentą, todėl privalome patvirtinti šį pranešimą.
Ewa Tomaszewska
UEN frakcijos vardu. - (PL) Gerb. pirmininke, apgailestaudama pastebėjau, kad pernelyg dažnai ekonominėms teisėms teikiama pirmenybpagrindinių teisių ir laisvių atžvilgiu. Tai ypač pasakytina apie Europos Teisingumo Teismo sprendimus Laval, Viking ir kitose bylose.
Labai svarbu nustatyti teisingą šių teisių svarbos tvarką ir atsižvelgti į tai, kad žmogaus teisės yra svarbiau už pinigus. Su ekonominėmis teisėmis susijusios teisės negali tapti kliūtimi asmenų teisei burtis į asociacijas ir kolektyviai ginti savo teises. Darbuotojai turi teisę steigti asociacijas ir kolektyviai derėtis dėl darbo sąlygų. Kolektyvinių derybų sistemos ir derybų metu dėl kolektyvinių susitarimų metu pasiektos darbo sąlygos nusipelno pripažinimo ir paramos. Galiausiai atsakingų socialinių partnerių pritarimas užtikrina socialinę harmoniją ir sudaro sąlygas pasiekti sėkmingus susitarimus. TDO konvencijos yra tokio požiūrio pavyzdys.
Pagrindinis iššūkis, su kuriuo susiduriame kolektyvinių susitarimų srityje, yra poreikis užtikrinti, kad migrantai darbuotojai, komandiruoti darbuotojai ir savo valstybėje dirbantys darbuotojai turėtų tokias pat teises. Sveikinimai pranešėjui.
Mary Lou McDonald
GUE/NGL frakcijos vardu. - (GA) Gerb. pirmininke, ilgus metus darbuotojai ir profesinės sąjungos pasitikėjo Europos Sąjunga dėl savo darbo sąlygų gerinimo ir apsaugos.
frakcijos varduVisoje Europoje darbuotojai turi teisę į tinkamą darbą ir į visų darbuotojų lygybę. Darbuotojai turi teisę organizuotis, agituoti ir vykdyti kampanijas, kad būtų pagerintos jų darbo vietos. Darbuotojai turi teisėtus lūkesčius, kad įstatymuose būtų pripažintos ir apgintos šios teisės.
J. Anderssono pranešime nurodyti Europos Teisingumo Teismo sprendimai yra įžūlus puolimas prieš šias pagrindines teises. Šie teismo sprendimai uždegžalią šviesą plačiam darbuotojų išnaudojimui. Teismo sprendimai yra teisinės status quo ir fakto, kad kai darbuotojų teisės prieštarauja konkurencijos taisyklėms, pirmenybteikiama būtent konkurencijos taisyklėms, atspindys. Teismo sprendimai suteikteisėtumą vadinamosioms "lenktynėms į dugną".
Esu labai nusivylusi šiuo pranešimu. Jame tyčia vengiama raginimų keisti ES sutartis, kurios, kaip žinome, turi apsaugoti darbuotojus. Raginimas keisti Sutartį buvo tyčia ciniškai išbrauktas iš pirmojo šio pranešimo projekto, nepaisant plataus visos Europos profesinių sąjungų raginimo į Sutartis įtraukti socialinės pažangos sąlygą.
Darbuotojų teisių pažeidžiamumas buvo viena pagrindinių priežasčių, dėl kurių airiai balsavo prieš Lisabonos sutartį, nors ES vadovai renkasi patogų šio nepatogaus fakto ignoravimo kelią. Jei norime, kad naujoji sutartis būtų priimtina žmonėms visoje Europoje, tuomet sutartyje turi būti užtikrinta tinkama darbuotojų apsauga.
Mes, Parlamento nariai, dabar turime galimybę primygtinai reikalauti, kad į Sutartis būtų įtraukta įpareigojanti socialinės pažangos išlyga arba protokolas. Jei tokie pakeitimai šiandien nebus patvirtinti, tuomet Europos Parlamentas dar vienu žingsniu nutols nuo žmonių, kuriems atstovauti esame išrinkti, ir esu tikras, kad tokiu atveju Airijos darbuotojai pritars mano apmaudui, kad Europos Parlamentas juos nuvylė.
Hanne Dahl
IND/DEM frakcijos vardu. - (DA) Gerb. pirmininke, po rimtus padarinius turinčių sprendimų Rüffert, Laval ir Waxholm bylose matomi pokyčiai darbo rinkoje smarkiai prieštarauja norui Europos ekonomikoje įdiegti lankstumo ir užimtumo garantijų modelį, nes atrodo, kad yra visiškai pamirštama, kad toks lankstumo ir užimtumo garantijų modelis yra grindžiamas ištisą amžių turinčiomis darbo rinkos, suteikiančios teisę derėtis dėl tvirtų ir nepriklausomų susitarimų, tradicijomis. Negalima įdiegti lankstumo ir užimtumo užtikrinimo modelio Europos darbo rinkoje ir tuo pat metu įgyvendinti teisės aktus arba priimti sprendimus, kurie trukdo profesinėms sąjungoms įgyvendinti ir išlaikyti kolektyviniais sprendimais pagrįstą sistemą. Jei bus įdiegta lankstumo ir užimtumo užtikrinimo sistema ir tuo pat metu bus patvirtinta, kad ES vidaus rinkos taisyklės turi viršenybę derybų dėl atlyginimo ir saugios darbo aplinkos atžvilgiu, galutinis rezultatas bus šimtmetį trukusių darbo jėgos pastangų neutralizavimas. J. Anderssono pranešimas yra tiesiog tvarstis ant žaizdos, kurią padarEuropos Teisingumo Teismas šimtmetį trukusių darbo jėgos pastangų atžvilgiu ir pranešimas niekur mūsų neveda.
Roberto Fiore
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, akivaizdu, kad šis pranešimas nukreiptas tinkama linkme, nes darbo jėgą keliame aukščiau už ekonomiką, o socialines teises - aukščiau už laisvą verslą. Iš esmės pranešime ginama tai, kas yra Europos tradicijos dalimi esanti socialinių principų bendra koncepcija.
Tačiau reikia pasakyti, kad šiame pranešime nekalbama apie pagrindinę dienos problemą, t. y. ypač didelį komandiruotų ar užsienio darbuotojų skaičių, kurie plūsta į nacionalines rinkas. Todėl turime atkreipti dėmesį į "dempingą", kuris vyksta valstybėse, pvz., Italijoje, kur milžiniškas žmonių skaičius, pvz., rumunų, užtvinddarbo rinką. Tai, be abejonės, prisideda prie "dempingo" ir, nors daro teigiamą poveikį stambiam verslui, tačiau neigiamas poveikis daromas vietiniams darbuotojams.
Gunnar Hökmark
(SV) Gerb. pirmininke, norėčiau pabrėžti, kas įtraukta į pranešimą, o kas - ne. Norėčiau padėkoti pranešėjui. Jis pritarįvairioms nuomonėms komitete ir tai, gerb. V. Špidla, reiškia, kad nereikalaujama sudraskyti Darbuotojų komandiravimo direktyvos ar ją rengti iš naujo. Iš pradžių pranešime buvo pasmerktas Teismas ir jo atžvilgiu pažerta nemažai kritikos, tačiau vėliau tai buvo išbraukta. Štai apie ką kalbame.
Norėdamas pabrėžti šį punktą, pateiksiu citatą anglų kalba:
Pacituosiu 27 straipsnio tekstą anglų kalba: "Welcomes the Commission's indication that it is now ready to re-examine the impact of the internal market on labour rights and collective bargaining" (džiaugiasi Komisijos pastebėjimu, kad ji jau pasiruošusi persvarstyti vidaus rinkos poveikį darbo teisėms ir kolektyvinėms deryboms); ir: "Suggests that this re-examination should not exclude a partial review of the PWD" (siūlo atliekant šį persvarstymą iš dalies persvarstyti ir Darbuotojų komandiravimo direktyvą) - tai reiškia "persvarstyti".
(SV) Gerb. pirmininke, tai reiškia, kad pakeitimo nereikia. Tačiau sveikintas būtų Komisijos naujas įvertinimas, kaip tai tikrovėje veikia įvairiose valstybėse narėse. Jei tokio vykdant tokį vertinimą atsiras priežasčių pakeitimams, jų nereikėtų atsisakyti.
Norėjau tai pasakyti, nes Darbuotojų komandiravimo direktyva vaidina labai svarbų vaidmenį. Vienas milijonas žmonių turi galimybę dirbti kitose valstybėse. Tai taip pat yra susiję su lygiomis teisėmis dirbti visose Europos Sąjungos dalyse, net jei kas nors turi kolektyvinį susitarimą savo namų valstybėje. Štai apie ką kalbame. Jei žmonės laikysis Darbuotojų komandiravimo direktyvos taisyklių, jie turės teisę dirbti bet kur ES. Prie tokios išvados priėjo ir Teismas, pvz., Laval byloje.
Komisijos nary, gerb. pirmininke, Teismui skirtos kritikos nebėra komiteto pasiūlyme ir nėra jokio reikalavimo sugriauti Darbuotojų komandiravimo direktyvą. Labai svarbu tai atminti, tęsiant mūsų diskusijas.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Ačiū, gerb. pirmininke. Šios dienos diskusijų problemą galima apibūdinti lotyniška sentencija: "Joks vėjas nebus palankus jūreiviui, kuris nežino į kokį uostą plaukia". Deja, ir mes šios dienos diskusijoje nematome uosto, kuriame visi galėtume laimingai išmesti inkarą. Komandiruotų darbuotojų laisvo judėjimo reguliavimas kilo iš 2006 m. Paslaugų direktyvos kompromiso, tačiau kaip matyti iš reakcijos į Teismo sprendimus, problema išlieka ir dabar ji mums trenkper galvą. Be to, nuo problemų, susijusių su laisvu paslaugų judėjimų, kitaip tariant, nuo pasikartojančių diskusijų dėl to, ką reikia labiau saugoti, keturias pagrindines laisves ar socialines teises, - netgi kai vienos kenkia kitoms, - negalima atskirti Mastrichto sutarties, Sutarties dėl Konstitucijos ir neryžtingos Lisabonos sutarties.
Tiesa, ES taisyklės suteikia laikiną konkurencingumą paslaugų teikėjams naujosiose valstybėse narėse. Kita vertus, laisvas prekių ir kapitalo judėjimas sudarpalankias rinkos sąlygas labiau išsivysčiusioms valstybėms narėms. Manau, kad tai yra laikini skirtumai, nes prekių ir pinigų rinkų kokybir sąlygos neišvengiamai artės vieni prie kitų. Todėl mūsų pirmas uždavinys yra ne perrašyti teisės aktą ir prieštarauti Teismo sprendimams, bet nuosekliai ir veiksmingai įgyvendinti esančius reglamentus. Šiais laikais karai prasideda ne nuo ginklų, o tokios finansų krizės, kaip dabartinė, šiandien gali sukelti tokią pat sumaištį, kaip ir karas. Tikiuosi, kad Parlamentas, kaip ir kiti ES sprendimų priėmimo forumai, turėdami omenyje mūsų troškimą po Antrojo pasaulinio karo pasiekti ilgalaikę taiką ir bendradarbiavimą, sieks nešališko sprendimo, užtikrinančio, kad mes visi būtume ilgalaikės, klestinčios, abipusiai remiančios ir sanglaudoje gyvenančios bendruomenės nariai. Todėl užsispyrėlišką protekcionizmą reikėtų nustumti į šalį. Ačiū, gerb. pirmininke.
Olle Schmidt
(SV) Gerb. pirmininke, dėkoju, J. Anderssonai už svarbų pranešimą. Daug diskusijų kilo dėl sprendimo Laval byloje, kur Švedijos profesinsąjunga nuėjo per toli. Pranešime yra daug dalykų, kurie man nepatinka. Pranešime jaučiamas tam tikras tonas, kai kalbama apie Europos Teisingumo Teismą, ir kai kuriose vietose matyti užuominos apie pirminį J. Anderssono norą, t. y. sugriauti Darbuotojų komandiravimo direktyvą. Tačiau, kaip teisingai pastebėjo G. Hökmark, persvarstytame pranešime tokio teiginio nebėra. Dabar lieka klausimas dėl siūlymo iš dalies persvarstyti direktyvą ir tai labiau atitinka Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto nuomonę, už kurią buvau atsakingas.
Tikėkimės, kad balsavimas parodys, jog nereikia suardyti Darbuotojų komandiravimo direktyvos. Prašau atkreipti dėmesį į Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos 14 ir 15 pasiūlymus.
Gerb. J. Anderssonai, klaidinga manyti, kad Švedijos modelį geriausia išlaikyti keliaujant per Briuselį. Yra visiškai priešingai. Jei eisme per Briuselį, galime pavojų sukelti atsakingomis šalimis grindžiamam Švedijos modeliui ir Švedijos teisės aktams ir minimaliems atlyginimams. Akivaizdu, kad Švedijos profesinės sąjungos tuo negali būti suinteresuotos.
Roberts Zīle
(LV) Ačiū, gerb. pirmininke ir V. Špidla. Dažnai už bandymų apsaugoti darbo standartus ir sudaryti vienodas darbo sąlygas iš tiesų slypi protekcionizmas ir aiškus laisvos ir sąžiningos konkurencijos ribojimas. Asmens užmokestis turi priklausyti nuo jo ar jos sėkmingo ir produktyvaus darbo, o ne nuo to, dėl ko susitaria socialiniai partneriai. Dėl tokio metodo šiuo metu kenčia visi Europos Sąjungos vidaus rinkos dalyviai, nes ES konkurencingumas pasaulio rinkose mažėja. Mums nereikia keisti Darbuotojų komandiravimo direktyvos vien tam, kad ji būtų taikoma kelių valstybių narių socialinės apsaugos sistemoms. PagrindinEuropos Sąjungos pareiga yra užtikrinti, jog ir naujosiose, ir senosiose valstybėse narėse verslas turėtų vienodas veiklos sąlygas paslaugų vidaus rinkoje. Jei mums nepatinka Europos Teisingumo Teismo sprendimai, mes keičiame įstatymą. Nemanau, kad dėl tokio požiūrio Europos Sąjunga taps suprantamesnsavo piliečiams.
Gabriele Zimmer
(DE) Gerb. pirmininke, norėčiau pirmiausia paprieštarauti prieš kelias minutei pasakytai nuomone, kad darbo rinka yra perpildyta užsienio darbuotojais.
Antra, norėjau pamatyti aiškesnį ir ne tokį dviprasmišką Užsienio ir socialinių reikalų komiteto pranešimą. Pasitikėjimas Europos Sąjungos socialine sanglauda gali būti pasiektas tik tuomet, jei pagrindinės socialinės teisės bus apibrėžtos kaip pirminEuropos teisė. Turime tai aiškiau parodyti Tarybai, Komisijai, valstybėms narėms ir Europos Teisingumo Teismui, o ne pasitenkinti vien tik paraginimu siekti pusiausvyros tarp pagrindinių teisių ir vidaus rinkos judėjimo laisvių. Dėl to pokyčių neatsiras. Kaip ir laisvės, pagrindinės socialinės teisės yra žmogaus teisės ir jos negali būti apribotos dėl vidaus rinkos judėjimo laisvių.
Čia yra labai svarbu tai, kad privalome apginti ir pagerinti Europos socialinį modelį ir kad yra pats laikas nustatyti socialinės pažangos išlygą, kaip įpareigojantį protokolą prie esančių ES sutarčių. Laikas pakeisti Darbuotojų komandiravimo direktyvą, kad būtų panaikintas reikalavimų dėl atlyginimų ir minimalių standartų ribojimas iki minimalių reikalavimų.
Hélène Goudin
(SV) Gerb. pirmininke, viena svarbiausių J. Anderssono išvadų yra tai, kad darbo rinka turėtų būti apsaugota, pakeičiant Darbuotojų komandiravimo direktyvą. Kalbant apie Švediją, reikia pasakyti, kad jai geriausias sprendimas būtų toks: ES sutartyje aiškiai nustatyti, kad su darbo rinka susiję klausimai būtų sprendžiami nacionaliniu lygmeniu. Jei ko ir išmokome iš sprendimo Laval byloje, tai tik to, kad mūsų darbo rinka neturėtų būti kontroliuojama įkyriais ES teisės aktais.
Birželio sąrašo partija remia ES darbo teisės netaikymą Švedijai. Būtų labai įdomu išgirsti, ką J. Andersson mano apie šį pasiūlymą. Ar ES teisės aktai visuomet yra kelias pirmyn? Sprendimas Laval byloje yra ES socialdemokratų ir centro dešiniųjų pritarimo ES sutarties pakeitimams, kurie ES ir Europos Teisingumo Teismui suteikdar daugiau galių darbo rinkos politikoje, rezultatas. Be abejonės, mes balsuosime prieš J. Anderssono Lisabonos sutarties garbinimą.
Philip Bushill-Matthews
Gerb. pirmininke, PPE-DE frakcija nepritarJano Anderssono pranešimo pirminei versijai. Tačiau mūsų oponuojančio pranešėjo ir kitų oponuojančių pranešėjų pastangomis pranešimas buvo gana daug pakeistas ir galėjome jam pritarti komitete. Tiesą pasakius, mūsų frakcija irgi siūlys šiandien pritarti dabartinės versijos pranešimui. Taip pat turiu pasakyti, kad norėtumėme, kad būtų pritarta kai kuriems pakeitimams. Tikimės, kad jis tai apsvarstys.
Noriu tik pabrėžti vieną svarbų aspektą. Stephen Hughes atkreipdėmesį į tai, - ir esu tikras, kad tai yra tiesa, - jog tarp profesinių sąjungų vis labiau plinta nerimas dėl galimų teisės streikuoti apribojimų. Nesiginčysiu su juo dėl to, tačiau tikiuosi, kad jis nesiginčys su manimi, jei pasakysiu, kad tarp darbuotojų vis labiau plinta susirūpinimas dėl galimų apribojimų teisei dirbti. Nei šiose diskusijose, nei komitete apie šią svarbią teisę negirdėjau pakankamai. Be abejo, teisstreikuoti yra pagrindinteis- čia negali būti jokių ginčų. Tačiau teisdirbti - laisvdirbti - irgi yra labai svarbi teisir tai yra dalykas, kurį mes šiame Parlamente norėtume matyti pabrėžtą.
Proinsias De Rossa
Gerb. pirmininke, vidaus rinka nėra pabaiga pati savaime. Tai yra priemonė, skirta gyvenimo ir darbo sąlygoms visiems pagerinti, todėl Darbuotojų komandiravimo direktyvos trūkumai, kurie gali palengvinti mažesnių standartų diegimą, turi būti pašalinti kiek įmanoma skubiau.
Socialistų frakcija sugebėjo suburti didžiąją daugumą narių Užimtumo ir socialinių reikalų komitete, remiančių tokias reformas. Vienintelės frakcijos, nepritarančios tokiai bendrai nuomonei, yra kraštutiniai dešinieji ir kraštutiniai kairieji ir jie mieliau vykdo partijos politiką, o ne ieško politinio problemų sprendimo.
Šiame Parlamente privalome pateikti aiškų reikalavimą Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms, kad ant bendrosios rinkos altoriaus negalima paaukoti tinkamo užmokesčio ir darbo sąlygų. Europa gali sėkmingai konkuruoti tik aukštos kokybės paslaugų ir prekių, o ne gyvenimo standartų mažinimo pagrindu.
Džiaugiuosi dėl šiandien Komisijos pasakytų užuominų, kad ji yra pasiruošusi persvarstyti Darbuotojų komandiravimo direktyvą, kurią reikia reformuoti, tačiau, Komisijos nary, kyla klausimas: kada? Kada pateiksite šiam Parlamentui iniciatyvą, kurioje bus aiškiai nurodyti jūsų siūlomi Darbuotojų komandiravimo direktyvos pakeitimai?
Akivaizdu, kad būtina apsaugoti ir sustiprinti vienodo požiūrio ir vienodo užmokesčio už tą patį darbą toje pačioje darbo vietoje principus, kurie nustatyti Europos bendrijos sutarties 39 straipsnyje 12 dalyje. Laisvteikti paslaugas ar laisvkurti įmones, darbdavio, darbuotojų ar komandiruotų darbuotojų pilietybnegali tapti pateisinimu dėl nevienodų darbo sąlygų, nevienodo užmokesčio ar pagrindinių teisių, pvz., darbuotojų teisės imtis kolektyvinių veiksmų, nevykdymo.
Anne E. Jensen
(DA) Gerb. pirmininke, noriu pasakyti, kad turime nustoti puolę Europos Teisingumo Teismą ir Darbuotojų komandiravimo direktyvą. Daugiau pastangų turi dėti valstybės narės. Po sprendimo Laval byloje mes Danijoje dabar įgyvendiname įstatymo pakeitimą, dėl kurio sutarabi pramonės pusės. Devyniomis teisės akto eilutėmis užtikrinama, kad profesinės sąjungos gali imtis darbuotojų ginčų siekiant užtikrinti tokias darbo sąlygas, kokios yra norma tam tikroje susijusioje srityje. Švedai taip pat akivaizdžiai ieško būdų, kaip praktikoje įgyvendinti Darbuotojų komandiravimo direktyvą. Neturime keisti direktyvos. Turime teikti geresnę informaciją, kad darbuotojai žinotų savo teises, o darbdaviai savo pareigas. Mums tiesiog reikia geresnio praktinio direktyvos įgyvendinimo.
Jan Tadeusz Masiel
- (PL) Gerb. pirmininke, po kelių mėnesių vėl atsigręšime į Europos Sąjungos piliečius ir jų prašysime išrinkti savo atstovus Europos Parlamente. Piliečiai ir vėl nesupras, kodėl jie raginami taip daryti ir kokiam tikslui šis Parlamentas tarnauja. Taigi dar kartą rinkėjų aktyvumas bus mažas.
Šios dienos diskusijos dėl Darbuotojų komandiravimo direktyvos ir Europos Teisingumo Teismo sprendimas rodo, kad vienas iš tikslų, kuriam tarnauja Europos Parlamentas, yra apsaugoti piliečius nuo tam tikrų politikos krypčių, kurias vykdo jų pačių vyriausybės. Tokios politikos kryptys gali būti trumparegiškos ir šališkos. Šiuo atveju jos yra ir pernelyg liberalios. Šiuo metu Europos Parlamentas ir Europos Teisingumo Teismas teikia pirmenybę darbo teisių gynimui laisvės kurti verslą atžvilgiu. Neįmanoma prieštarauti vienodo požiūrio į visus darbuotojus visoje Sąjungoje principui. Visi turime mokėti vienodas kainas parduotuvėse ir raginame mokėti vienodą užmokestį už vienodą darbą visoje Sąjungoje.
Thomas Mann
(DE) Gerb. pirmininke, vienas didžiausių ir daugiausia dėmesio sulaukusių Europos Parlamento pasiekimų yra "Bolkenstein" direktyvos pakeitimas, šalies kilmės principą keičiant laisvės teikti paslaugas principu. Darbuotojams reikia sąžiningų darbo sąlygų, o bendrovėms, ypač MVĮ, reikia apsaugos nuo kainų mažinimo konkurencijos, kuri grasina jų išlikimui. Pasirūpinkime, kad rezultatas būtų užtikrintas ilgam laikui.
Kaip atskleidšios diskusijos, pastarojo meto sprendimai Viking, Laval ir Rüffert bylose sukėlabejonių šiuo klausimu. Ar iš tiesų Europos Teisingumo Teismas už darbuotojų apsaugą svarbesniu dalyku laiko laisvę teikti paslaugas? Ar jis mano, kad teisstreikuoti yra pavaldi teisei į judėjimo laisvę? Nors priimtina kelti klausimą dėl konkrečių sprendimų, visiškai nepriimtina kelti klausimą dėl šios institucijos nepriklausomumo ir teisėtumo.
Norint pasiekti didesnį aiškumą nereikia keisti Darbuotojų komandiravimo direktyvos, tačiau reikia ją nuosekliai įgyvendinti valstybėse narėse. Tai būtina pusiausvyra tarp judėjimo laisvės apsaugos ir darbuotojų apsaugos. Negalima susilpninti "vienodo užmokesčio už tokį pat darbą toje pačioje vietoje" principo.
Geresnės už minimalų lygį darbo sąlygos nekenkia konkurencijai, o kolektyvinių derybų negalima riboti jokiomis sąlygomis. Mums būtina aiškiau pasakyti "ne" bandymams sukurti vadinamąsias bendroves "pašto dėžutes", kuriomis siekiama apeiti minimalius užmokesčio ir darbo sąlygų standartus. Socialiniai standartai negali priklausyti nuo ekonominių laisvių.
Tik esant sąžiningoms sąlygoms Europos Sąjungoje mes galime gauti skubiai reikalingą bendrovių ir MVĮ pritarimą socialinės rinkos ekonomikos koncepcijai.
Zuzana Roithová
- (CS) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, viena iš labiausiai vertinamų šio Parlamento savybių yra jo sugebėjimas pasiekti nuoseklią poziciją. Nesutinku su Darbuotojų komandiravimo direktyvos silpninimu. Priešingai, reikia visapusiškai jos laikytis. Teisingumo Teismo sprendimai rodo aiškią kryptį. Pranešimu dėl kolektyvinių susitarimų kertamas smūgis šiems sprendimams ir Europos Parlamento diskusijose dėl paslaugų direktyvos pasiektam kompromisui. Negaliu tam pritarti. Dempingas atsiranda naudojant nelegalaus užimtumo praktikas ir apeinant direktyvą. Todėl prašau jūsų, ponios ir ponai, pritarti mūsų pakeitimų pasiūlymams, pateiktiems dėl esančių teisės aktų. Verslininkai turi turėti teisę teikti paslaugas kitose valstybėse pagal dabartinės direktyvos terminus ir sąlygas ir sutinku, kad būtina užtikrinti, jog žmonės, kitaip tariant, darbuotojai, apie tai žinotų.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Lenko santechniko vaiduoklį pakeitgrėsmingas latvio statybininko šešėlis. Atsinaujinančios netinkamos diskusijos padardidelę žalą visai ES. Kai kurie žmonės skambina pavojaus varpais dėl socialinio dempingo ir neriboto naujųjų valstybių narių darbuotojų antplūdžio. Tai yra visiškai neteisinga. Būkime realistai. Negrasinkime balsuotojams tokiomis kalbomis. Dvylika naujųjų valstybių narių neturi beveik jokio tikro pranašumo. Vienas tokių pranašumų - santykinai pigesndarbo jėga - truks tik kelerius metus. Laimei, mūsų valstybėse atlyginimai irgi kyla. Kreipiuosi į jus, kad kai kalbate apie vienodą požiūrį - tai yra kitas šio klausimo aspektas - tegu vienodas požiūris būna taikomas ir naujosiose, ir senosiose valstybėse narėse. Jei apribosime konkurencijos vidaus rinkoje galimybes, jei apribosime verslo laisvę, mes pakenksime visai ES. Tačiau man labai svarbus ir socialinis aspektas. Ačiū.
Marian Harkin
Gerb. pirmininke, paskutinėse diskusijose Airijoje dėl Lisabonos sutarties, Laval ir Viking bylose priimti sprendimai buvo metami kaip svarbiausi argumentai, kurie prisidėjo prie tikros nežinomybės ir netikrumo. Šį rytą girdėjau, kaip daugelis mano kolegų kartojo tokią nuomonę, ir štai kodėl esu patenkinta Parlamento pastangomis šį rytą.
Mane taip pat nuramino Komisijos narys, sakydamas, kad Komisija sutinka su Parlamentu, jog reikia pagerinti ir tinkamai perkelti Darbuotojų komandiravimo direktyvą.
Parlamento požiūris yra pakankamai aiškus. 33 straipsnyje Parlamentas dar kartą patvirtina, jog pagrindinių laisvių sistemoje socialinių teisių hierarchinreikšmnėra mažesnnei ekonominių teisių, ir pranešime taip pat pabrėžia, jog laisvteikti paslaugas neprieštarauja pagrindinei teisei streikuoti ir nėra nkiek už ją viršesnė. Šie teiginiai yra aiškūs kaip krištolas ir parodo Parlamento poziciją, todėl dabar mes laukiame, kol Komisija perims estafetės lazdelę ir pradės bėgti.
Pradėjau nuo Lisabonos - ja ir užbaigsiu. Pagrindinių teisių chartijos ratifikavimas ir socialinės išlygos įtraukimas į Lisabonos sutartį būtų pagerinę darbuotojų padėtį visoje ES.
Bairbre de Brún
(GA) Gerb. pirmininke, profesinės sąjungos praranda savo teises derėtis dėl savo narių geresnio atlyginimo ir geresnių sąlygų. Vyriausybėms užkirstas kelias leisti teisės aktus, kurie pagerintų darbuotojų gyvenimą.
Pritariu šiandien savo kolegoms, kad įpareigojančios socialinės išlygos įterpimas į ES sutartis yra minimalus reikalavimas, kurio reikia, kad taip nebūtų.
Vis dėlto J. Anderssono pranešimas nenagrinėja klausimo esmės. Pranešimas galėtų būti sustiprintas keliais pakeitimais. Europos Teisingumo Teismas sprendimus priima pagal sutartis. Kol Sutartyse leidžiama riboti darbuotojų teises, mažinti užmokestį ir prastinti sąlygas, Teisingumo Teismas negali priimti kitokių sprendimų.
Luca Romagnoli
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, džiaugiuosi dėl J. Anderssono pranešimo, nes jame dėmesys skiriamas principams, kuriais remiantis turėtų būti reguliuojama vidaus rinka pusiausvyros tarp laisvo paslaugų judėjimo ir nenuginčijamų darbuotojų teisių požiūriu.
Jei tikrovėje problemos bus sprendžiamos nacionaliniu lygmeniu, čia turime įsikišti mes ir kovoti su neigiamais laisvo darbuotojų judėjimo socialiniais ir politiniais poveikiais. Todėl privalome persvarstyti Darbuotojų komandiravimo direktyvą, pateikti socialinių nuostatų, esančių M. Monti direktyvoje ir Paslaugų direktyvoje, santrauką ir patvirtinti direktyvą dėl laikinųjų darbuotojų, kuriems turėtų būti taikomos tokios pat nuostatos, kaip ir nuolatiniams darbuotojams.
Galiausiai pritariu tam, kad reikia skubiai imtis priemonių, skirtų kovoti su vadinamosiomis bendrovėmis "pašto dėžutėmis", kurios kuriamos paslaugoms kitoje valstybėje, nei yra įsikūrusios, teikti siekiant apeiti valstybėje, kurioje tokios bendrovės veikia, taikomas taisykles dėl užmokesčio ir darbo sąlygų. Reziumuodamas turiu pasakyti, kad nepaisant kelių išimčių iš esmės esu už šį pranešimą.
Mairead McGuinness
Gerb. pirmininke, kaip jau sakkalbėjusieji, sprendimas Laval ir kitose bylose Airijoje sukėltam tikrą priešiškumą diskusijų dėl Lisabonos sutarties metu ir minėti sprendimai buvo išnaudojami šiuo požiūriu ir šiam tikslui.
Šiame pranešime iš esmės nagrinėjami vidaus rinkos principai, jame raginama taikyti vienodą požiūrį ir vienodą užmokestį už tokį pat darbą ir šiandien privalome vadovautis būtent šiais principais. Socialinis dempingas kelia didelį susirūpinimą, tačiau norėčiau pasakyti, kad turėsime keistą ir unikalią padėtį Europoje, kur valstybės, į kurias atvyksta daug darbuotojų, kaip antai Airija, nebematys galimų padėties pokyčių. Visi esame suinteresuoti, kad mūsų darbuotojai, būdami Europos Sąjungoje, turėtų geras ir lygias teises.
Taip pat norėčiau pasakyti, kad, tiesą pasakius, į Europą žvelgia daug didesnproblema: iš Europos Sąjungos iškeliauja ištisi verslai ir bendrovės, kartu už sienų iškeliauja ir darbo vietos ir verslo ekonominnauda, o mes tiesiog importuojame tokios veiklos rezultatus. Šią problemą privalome spręsti.
Costas Botopoulos
(EL) Gerb. pirmininke, manau, kad J. Anderssono pranešimas yra drąsus dalies Europos Parlamento žingsnis, nes kalbama apie pusiausvyrą tarp teisinių principų ir politinio suvokimo, kuris daro tiesioginę įtaką ne tik darbuotojų, bet ir visų piliečių gyvenimui.
Neatsitiktinai mūsų aptariamos bylos išryškino ir teisinės grupės, ir - patikėkite, esu teisininkas ir tai žinau - visų Europos Sąjungos piliečių, kurie mano, kad Europos Sąjunga jų nesupranta, prieštaravimus. Kaip girdėjome, tokie prieštaravimai buvo viena iš pagrindinių priežasčių, dėl kurios airiai pasak"ne" Lisabonos sutarčiai.
Tačiau nors ir keista, būtent Lisabonos sutartis greičiausiai taptų sprendimu šiuo atveju, nes galiojant šiai sutarčiai atitinkamų nuostatų aiškinimas vyktų kitoje šviesoje. Socialinišlyga ir Pagrindinių teisių chartija greičiausiai priverstų Tarybą pakeisti požiūrį.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Gerb. pirmininke, mano kolega Parlamento narys iš Danijos iš Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos anksčiau sakė, kad problema, su kuria susidūrėme po sprendimo Waxholm byloje, Danijoje buvo išspręsta. Turiu pasakyti, kad tai nėra tiesa. Žmonėms gali atrodyti, kad jie problemą išsprendė, tačiau bet koks sprendimas iš tiesų priklauso nuo Europos Teisingumo Teismo sprendimo. Be abejo, tai tikrai yra problema, nes tai, ar žmonės turi teisę streikuoti įvairiose valstybėse narėse, dabar sprendžia Europos Teisingumo Teismas. Būtent todėl turėjome pakeisti sutartį, t. y. aiškiai nustatyti, jog tokia padėtis yra neteisinga. Deja, J. Anderssono pranešime tai nenurodyta. Pranešime yra konstruktyvių fragmentų, tačiau visai nekalbama apie šią problemą. Be to, pranešime taip pat trūksta aiškaus reikalavimo pakeisti Darbuotojų komandiravimo direktyvą, todėl norėčiau jus paraginti balsuoti už tuos pakeitimus, kuriais paaiškinami mano minėti klausimai, ir taip suformuoti aiškią Europos Parlamento politiką.
Elmar Brok
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, leiskite pasakyti dar keletą žodžių šia tema.
Judėjimo laisvyra vienas svarbiausių Europos Sąjungos pasiekimų. Tačiau turime aiškiai pasakyti, - ir žemesnius standartus turinčios valstybės tai netrukus supras, nes jų standartai pakils, - kad judėjimo laisvneturi baigtis tokios konkurencijos, kuri apima sukurtų socialinių standartų mažėjimą, tapimu norma. Europa neturi pasisakyti už socialinių ir darbuotojų teisių, dėl kurių buvo ilgai kovota, panaikinimą. Dėl šios priežasties turėtume aiškiai pasakyti, kad tai niekuomet nebuvo mūsų politika ir kad tokios politikos niekuomet neįgyvendinsime.
Jei darbas padarytas vienoje valstybėje, už tą patį darbą turi būti mokamas toks pat užmokestis. Negali būti klasinės visuomenės, kurioje užsienio darbuotojai dirbtų už mažesnį atlyginimą. Tai yra nesąžininga abiejų pusių atžvilgiu; būtent todėl turime tai aiškiai pasakyti.
Yannick Vaugrenard
- (FR) Gerb. pirmininke, norėčiau pirmiausia pagirti mūsų kolegos J. Anderssono darbą, tačiau ko iš tiesų tiksliai nori Europos Sąjunga? Bendros rinkos, kurioje leidžiama nekontroliuojama konkurencija, iš esmės panaikinanti kolektyvines teises, ar reguliuojamos bendros rinkos, kurioje būtų sudarytos sąlygos piliečiams padoriai dirbti visoje Europoje?
Signalai, kuriuos siunčia Europos Teisingumo Teismas, dažnai Komisija ir kartais Tarybai pirmininkaujanti valstybė, nėra nei aiškūs, nei visuomet nuoseklūs. Visuomenyra verta tiek ir gyvuoja pagal tai, kokį susitarimą ji pati sudaro. Reguliavimo panaikinimas, metodo "kiekvienas žmogus už save" taikymas veda prie dar didesnio reguliavimo panaikinimo ir galiausiai prie sistemos sprogimo.
To mes nenorime. Taip, mes norime vidaus rinkos, tačiau norime rinkos, kuri tarnauja mūsų piliečių gyvenimo ir darbo sąlygų pagerinimui. Lisabonos sutartyje nustatyta daug principų, įskaitant teisę derėtis dėl kolektyvinių susitarimų. Užtikrinkime, kad šio principo laikysis Europos Sąjunga ir visos valstybės narės.
Ilda Figueiredo
(PT) Gerb. pirmininke, užtenka kritikuoti nepriimtinas pozicijas, kurias patvirtinto Europos Bendrijų Teisingumo Teismas ir kurios yra rimtas išpuolis prieš pačias pagrindines darbuotojų teises. Turime eiti daug toliau ir visapusiškai pakeisti Europos sutartis, kad būtų užkirstas kelias tokiai padėčiai pasikartoti.
Vadinamosios Europos Konstitucijos ir Lisabonos sutarties projekto atmetimas referendumuose yra aiškus įrodymas, kad visuomennusivyltokia Europos Sąjunga, kuri nuvertina darbuotojus ir nesugeba gerbti jų orumo. Apgailestauju, kad šiame pranešime nedaromos tokios pat išvados, nors ir kritikuojama pozicija, kurią savos sprendimuose patvirtino Teisingumo Teismas. Tačiau to nepakanka.
Vladimír Špidla
Komisijos narys. - (CS) Ponios ir ponai, norėčiau padėkoti pranešėjui ir jums už prasidėjusias diskusijas ir pabrėžti, kad diskutuojame ypač opia ir gilia temos. Manau, kad diskusijoje buvo pareikšta įvairių nuomonių, kurios galėjo išprovokuoti energingas diskusijas, be to, buvo pareikšta daug prieštaraujančių nuomonių. Be kita ko, tai pabrėžia šių diskusijų svarbą ir temos sudėtingumą. Norėčiau pabrėžti keletą pagrindinių minčių. Pirma, Liuksemburge veikiančio teismo sprendimai nei susilpnino, nei užpuolpagrindines teises. Tai tiesiog netiesa. Taip pat norėčiau pasakyti, kad, be kita ko, Liuksemburge veikiantis teismas buvo pirmasis, kuris per savo jurisprudenciją paskelbė, kad teisstreikuoti yra pagrindinteisė. Taip niekada nebuvo suformuluota nei jurisprudencijoje, nei mūsų teisinėje sistemoje.
Taip pat norėčiau atsakyti į dažnai diskusijose skambėjusį teiginį, kad komandiruotų darbuotojų klausimas skiria senąsias valstybes nares nuo naujųjų. Galiu pasakyti, kad daugiausia darbuotojų komandiruojanti valstybyra Vokietijos FederacinRespublika. Antra pagal komandiruojamų darbuotojų skaičių valstybyra Lenkija, trečia - Belgija ir ketvirta - Portugalija. Mintis, kad komandiravimas apima judėjimą iš Rytų į Vakarus, iš naujųjų valstybių į senąsias, taip pat yra neteisinga. Neteisinga sakyti ir kad darbuotojų komandiravimas netiesiogiai apima socialinį dempingą. Norėčiau pasakyti, kad Komisijos pagrindinpolitika yra aktyviai atsisakyti bet kokios formos dempingo ir jam prieštarauti - tai apima ir socialinį dempingą. Taip pat Komisijos politika yra apsaugoti mūsų pasiektus socialinius standartus ir jokiu būdu ir jokiomis aplinkybėmis jiems nepakenkti.
Taip pat norėčiau pasakyti, kad seminaro metu pradėtose diskusijose dauguma valstybių, kurioms taikomi Laval, Rüffert bylose priimti sprendimai, nemanė, jog turėtume keisti direktyvą. Aiški tokių valstybių dauguma išeitimi laiknacionalinės teisės taikymą ir dauguma minėtų valstybių jau vykdo šį procesą. Norėčiau paminėti Daniją ir Liuksemburgą ir norėčiau pasakyti, kad pagal mano iš Švedijos gautą informaciją maždaug po penkiolikos dienų ten ketinama priimti labai svarbų sprendimą, dėl kurio labai išsamiai ir visapusiškai diskutavo socialiniai partneriai ir vyriausybė.
Taip pat norėčiau pasakyti, nors tai ir smulkmena, kad vadinamosios bendrovės "pašto dėžutės" nėra komandiruotų darbuotojų ar judėjimo laisvės apraiška. Galima rasti kelis šimtus tokių bendrovių pavyzdžių tam tikrų valstybių vidaus rinkoje ir, mano nuomone, tai yra atviras klausimas. Kitas svarbus klausimas, kurį norėčiau pabrėžti, yra tai, kad Liuksemburgo teismo pateikti sprendimai yra atsakymai į ankstesnę problemą. Galutinius sprendimus turi priimti nacionaliniai teismai ir tai yra nacionalinių teismų kompetencija.
Ponios ir ponai, manau, kad yra tiesiog būtina pabrėžti, jog tai yra pagrindinis klausimas. Komisija seka šį klausimą laikydamasi aptarto požiūrio ir yra pasirengusi imtis bet kokių reikalingų priemonių, kad būtų išspręsta ši padėtis ir surastas atitinkamas bendras sutarimas, nes - pakartosiu - netgi šioje diskusijoje nebuvo aišku, kur yra nuomones skirianti linija. Dar reikia nuveikti daug darbo, tačiau leiskite pasakyti ir pabrėžti, kad socialiniai partneriai šioje srityje yra gyvybiškai svarbūs.
Jan Andersson
pranešėjas. - (SV) Gerb. pirmininke, norėčiau pateikti kelias trumpas pastabas.
Teismo ir mūsų, įstatymų leidėjų, uždaviniai skiriasi. Teismas savo žodį ištarė. Dabar veiksmų turime imtis mes, įstatymų leidėjai, jei manome, kad Teismas teisės aktą išaiškino ne taip, kaip norėtume. Pranešime teigiame, kad mes ir Komisija turime imtis veiksmų. Neturėtume atmesti Darbuotojų komandiravimo direktyvos pakeitimo galimybės: mes tai irgi parėžiame. Nėra jokios priešpriešos tarp judėjimo laisvės ir gerų socialinių sąlygų. Visiškai priešingai.
Noriu tarti keletą žodžių apie Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijos pakeitimus. Deja, pakeitimuose yra nemažai prieštaravimų, nors ieškoma kompromiso. Viena vertus, jie kritikuoja vienpuses Tarybos nuomones, kita vertus, džiaugiasi dėl nuomonių. Jų pakeitimuose yra daug prieštaravimų. Aš nepritariu išimties taikymui tam tikroms specialioms valstybėms, nes tai yra Europos problemos, kurias turime spręsti kartu. Skirtingos darbo rinkos turi veikti šalia viena kitos.
Mes pritariame naujajai Sutarčiai, nes sprendimų problemos kilo pagal senąją Sutartį. Neprieštarauju priemonėms nacionaliniu lygmeniu. Tokios priemonės yra būtinos Švedijoje ir Vokietijoje, tačiau mums reikia ir Europos lygmens priemonių.
Galiausiai norėčiau pasakyti, kad dabar veiksmų imtis turi Komisija. Jei ji nesiklauso Parlamento ir ypač to, ką sako žmonės Airijoje, Vokietijoje, Švedijoje ir kitose valstybėse narėse, tuomet Europos projektas smarkiai nukentės. Tai yra viena svarbiausių Europos piliečių problemų. Judėjimo laisv- taip, tačiau kartu su geromis socialinėmis sąlygomis ir be jokio socialinio dempingo. Turime dirbti, kad tai būtų pasiekta, todėl yra būtina klausyti Parlamento.
(Plojimai)
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2008 m. spalio 21 d., trečiadienį.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Ole Christensen  
raštu. - (DA) Turi būti padidintas judumas Europos darbo rinkoje. Todėl daugiau dėmesio reikia skirti vienodam požiūriui ir nediskriminavimui.
Teisinga bus tik tuomet, kai bet kas, pradėjęs dirbti kitoje valstybėje, dirbs pagal naujoje valstybėje taikomas sąlygas.
Valstybės turėtų atkreipti dėmesį į Darbuotojų komandiravimo direktyvos įgyvendinimą, kad tai padarius padidėtų aiškumas.
Tačiau reikia ir Europos lygmens sprendimų.
Teisstreikuoti negali priklausyti nuo vidaus rinką reguliuojančių taisyklių.
Darbuotojų komandiravimo direktyva turi būti pakeista, kad ji atitiktų pirminius ketinimus. Turi būti įmanoma valstybėms sukurti geresnes už minimalius reikalavimus komandiruotiems darbuotojams taikomas sąlygas. Taip padidinsime judumą ir paskatinsime vienodą požiūrį į darbuotojus bei kolektyvinius susitarimus, įskaitant teisę imtis kolektyvinių darbuotojų interesų gynimo veiksmų.
Richard Corbett  
raštu. - J. Anderssono pranešimas yra naudingas indėlis į šias prieštaringas ir teisiniu požiūriu labai sudėtingas diskusijas. Ypač sveikintina yra pranešimo rekomendacija, kad ES valstybės turėtų tinkamai užtikrinti Darbuotojų komandiravimo direktyvos įgyvendinimą, ir reikalavimas, kad Komisija parengtų teisėkūros pasiūlymus, kuriuose būtų ištaisyti sprendimuose atskleisti teisiniai trūkumai ir užkirstas kelias bet kokiam prieštaringam teisės aiškinimui. Turime užtikrinti, kad Darbuotojų komandiravimo direktyva nebūtų leidžiamas socialinis dempingas ir kad dėl darbuotojų iš kitų ES valstybių narių nebūtų silpninami kolektyviniai susitarimai, mažinant atlyginimus ir prastinant darbo sąlygas priimančioje valstybėje.
Neturėtume kaltinti teismo, kuris tiesiog paaiškino, kas nustatyta teisės akte, - galiausiai teismas juk ne kartą yra pateikęs socialiniu požiūriu palankių sprendimų, - o turėtume sutelkti dėmesį į susidariusios teisinės padėties ištaisymą. Pati Komisija balandžio mėn. pareiškė, kad pagrindinteisstreikuoti ir jungtis į profesines sąjungas nepanaikina teisės teikti paslaugas.
Gyvybiškai svarbu, kad šis pranešimas nebūtų diskusijų pabaiga. Jei reikės, turėtume pasinaudoti savo veto teise sudarant naująją Komisiją, jei Komisija į savo pirmąją darbų programą neįtrauks būtinų teisėkūros pasiūlymų.
Gabriela Creţu  
raštu. - (RO) Norėčiau pateikti paaiškinimą. Darbuotojai iš rytinės Europos Sąjungos dalies nedalyvauja socialiniame dempinge ir jo nenori. Jie nėra iš tų, kurie nori parsiduoti pigiai. Deja, darbo jėgos pertvarkymo ir perkvalifikavimo išlaidos yra palyginamos ir Rytuose, ir Vakaruose. Kai kurios išlaidos Rumunijoje yra dar didesnės, nei kitose srityse, tačiau sąskaitas reikia mokėti ir čia.
Atsakomybuž tokios pavojingos padėties darbo rinkoje sukūrimą ir už darbo sąlygų suprastinimą Europos Sąjungoje tenka ne darbuotojams, bet tiems, kas daro kiek galėdami didesnį spaudimą, siekdami panaikinti pagal darbo teisę veikiančias garantijas, turėdami galvoje vieną tikslą: padidinti pelnus bet kokiomis priemonėmis, įskaitant vertybių ir principų, kuriuos mes laikome bendra Europos visuomenės įgyta nauda, paaukojimą.
Šiuo atveju mūsų pareiga yra apsaugoti darbuotojų iš Rytų Europos teisę į pagrindines teises: vienodą užmokestį už tokį pat darbą. Socialistai ir profesinės sąjungos, pirmiausia, turi vengti klaidingai ir dirbtinai išskirti šioje grupėje tuos, kurie gali gauti tokias teises tik tuo atveju, jei rodys solidarumą. Jie neturi jokio kito ginklo, išskyrus solidarumą.
Marianne Mikko  
raštu. - (ET) Darbuotojų judėjimo laisvyra viena iš keturių vidaus rinkos laisvių. Jei norime, kad Europa integruotųsi sparčiau, turime nuraminti vakarų Europos darbuotojų baimę, tačiau tuo pat metu neuždaryti darbo rinkų. Deja, kelių Vakarų Europos profesinių sąjungų troškimas uždaryti darbo rinkas naujosioms valstybėms narėms dar kartą sutrukdys suvienyti Europą. Tai yra ekonomiškai neteisingas kelias, kuris neteisingai informuoja darbuotojus, kuria nepasitikėjimą ir yra vykdomas ne tarptautinio solidarumo dvasia.
Darbo jėgos judėjimas yra vienas sprendimų, kuriuo galima panaikinti trūkumus tam tikruose sektoriuose. Yra sričių, kuriose trūksta autobusų vairuotojų, ir yra sričių, kuriose trūksta kvalifikuotų gydytojų. Tokio judėjimo negalima stabdyti.
Kadangi vienodas požiūris yra vienas iš pagrindinių Europos Sąjungos principų, laisvas darbuotojų judėjimas turi vykti vienodomis sąlygomis. Plačiai paplitęs principas, kad užsienio darbuotojams mokama mažiau už priimančios valstybės piliečius, nėra suderinamas su minėtu principu. Pritariu pranešime pabrėžiamam principui - vienodas požiūris ir vienodas užmokestis už tokį pat darbą.
Siunčiant darbuotojus Europos Sąjungoje reikia užtikrinti bent minimalų atlyginimą.
Darbuotojų apsaugos priemonės istoriškai skiriasi įvairiose Europos vietose. Tačiau mums atėjo laikas pakeisti taikomą praktiką šioje srityje. Jei darbuotojai dabar tik gina savo nacionalinį išskirtinumą, tai reiškia, jog jie pasidavsavo noru. Labai sudėtinga paaiškinti žmonėms iš naujųjų valstybių narių, kad nieko neįmanoma pakeisti, nors, pvz., Estija įgyvendino visą acquis communautaire mažiau nei per šešerius metus. Darbuotojų apsauga yra labai kilnus tikslas, todėl turėtume dėti pastangas, kad pasiektume bendrą sutarimą.
Siiri Oviir  
raštu. - (ET) Spontaniškas aptariamas pranešimas yra nesuderintas ir turi protekcionistinių atspalvių. Niekas nekelia klausimo dėl teisės streikuoti, tačiau negalima leisti nueiti taip toli, kad tai imtų kelti pavojų paslaugų teikėjų konkurencingumui.
Šiandien diskutavome dėl specialių Europos Teisingumo Teismo sprendimų, t. y. sprendimų Laval, Rüffert ir Viking Line bylose. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad nviename iš minėtų sprendimų nekalbama apie jokius kolektyvinius susitarimus, kurie galėtų būti pasirašyti valstybėse narėse, ar apie teisę sudaryti tokius susitarimus. Teisimtis kolektyvinių veiksmų priklauso Sutarties dėl Europos Bendrijų įkūrimo reguliavimo sričiai, todėl ši teisturi būti grindžiama svarbiu visuomeniniu interesu ir turi būti proporcinga.
