Al 25-lea raport anual al Comisiei privind monitorizarea aplicării dreptului comunitar (2007) (dezbatere)
Preşedinta
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul prezentat de dna Frassoni, în numele Comisiei pentru afaceri juridice, referitor la cel de-al 25-lea raport anul al Comisiei privind monitorizarea aplicării dreptului comunitar (2007).
Monica Frassoni
raportoare - (IT) Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, acesta este cel de-al treilea raport al meu referitor la aplicarea dreptului comunitar şi trebuie să spun, cu tot respectul cuvenit pentru munca considerabilă pe care am desfăşurat-o împreună cu Comisia, că nu cred că putem să ne declarăm deosebit de satisfăcuţi. Cred că există, în esenţă, trei probleme, pe care aş dori să le menţionez şi care au fost supuse atenţiei dumneavoastră şi, mai presus de toate, atenţiei Comisiei, în raportul nostru.
În comparaţie cu perioada de început, observ o tendinţă a Comisiei de a acorda mai puţină atenţie acţiunilor şi solicitărilor Parlamentului, având în vedere că, spre deosebire de situaţia din trecut, aproape că nu am primit niciun răspuns la întrebările adresate în cadrul ultimelor două rapoarte. Trebuie să afirm că acest lucru îmi provoacă un anumit sentiment de frustrare, deoarece am fost cu toţii de acord că problema aplicării dreptului comunitar reprezintă o prioritate a strategiei privind "o mai bună legiferare”.
Ne-am confruntat cu următoarele probleme: cele trei aspecte esenţiale pe care le-am discutat cu Comisia au fost: transparenţa, resursele şi durata procedurilor.
Putem observa că, în ceea ce priveşte noul punct pe care l-am dezvoltat împreună, şi anume problema transparenţei, progresul a fost destul de lent şi, într-adevăr, având în vedere noile regulamente privind accesul la documente, posibilitatea ca cei care desfăşoară proceduri privind încălcarea dreptului comunitar sau care solicită iniţierea unor astfel de proceduri de a afla de ce acestea au fost încheiate sau de ce au fost iniţiate scade, conform oricărui standard.
În al doilea rând, aş dori să discut despre aspectul definirii priorităţilor: definirea priorităţilor, respectarea şi desfăşurarea procedurilor privind încălcarea dreptului comunitar trebuie să implice, în mod natural, decizii care nu sunt numai tehnice, dar şi politice, iar în acest caz, din nefericire, după ce am muncit trei sau patru ani la acest punct, încă avem o problemă cu monitorizarea şi cu mecanismul de transparenţă, nu numai la nivel intern, cu alte cuvinte, în ceea ce priveşte Comisia, ci şi la nivel extern.
Aş dori să prezint câteva exemple, în special cu privire la dreptul comunitar privind mediul. Ştim că acesta este principala problemă în aplicarea dreptului european şi totuşi, atât din punct de vedere al resurselor, cât şi din punct de vedere al priorităţii acordate acestui sector, rămânem, în continuare, cu mult în urmă.
Unul dintre cele mai interesante aspecte,care a fost discutat cu Comisia în termeni foarte buni, a fost cel al reducerii timpului necesar procedurilor, prin intermediul unei serii de mecanisme care au fost prezentate şi, în parte, convenite împreună cu Comisia. Cu toate acestea, am rămas în impas şi referitor la acest aspect, din cauza unei anumite inerţii, care sper că va putea fi soluţionată în viitor.
De asemenea, o altă problemă pe cate am dezbătut-o îndelung cu Comisia a fost "proiectul Pilot": acesta este un proiect în temeiul căruia, atunci când un cetăţean adresează o plângere Comisiei, plângerea este transmisă statului membru, pentru ca acesta să poată da un eventual răspuns. Evaluarea realizată de anumite state membre şi, în special de comisarul nostru, dl Tajani, cu privire la funcţionarea proiectului Pilot este relativ nesatisfăcătoare; faptul că nu se mai transmite un mesaj scris direct din partea Comisiei celor care au fost acuzaţi de posibile infracţiuni reduce semnificativ capacitatea unei administraţii care se face vinovată, să zicem, de o pretinsă încălcare, de a fi motivată să răspundă.
Lucrurile se prezintă întotdeauna astfel: dacă un departament ministerial italian scrie unei regiuni, acest lucru va fi, cu siguranţă, mai puţin eficient decât o scrisoare trimisă direct din partea Comisiei. Acesta este tipul de critici care au fost aduse proiectului Pilot, însă, din nefericire, am constatat mai degrabă o lipsă de reacţie din partea Comisiei. Doamnă preşedintă, îmi rezerv dreptul de a reveni în cea de-a doua parte a dezbaterii pentru a răspunde comentariilor pe care sunt sigură că le va face vicepreşedintele Tajani.
Antonio Tajani
Doamnă preşedintă, sunt prezent astăzi aici în numele dlui Preşedinte Barroso, care mi-a cerut să va transmit că regretă faptul că nu poate să participe la această dezbatere referitoare la raportul nostru anual pentru 2007 privind monitorizarea aplicării dreptului comunitar.
Comisia salută sprijinul acordat de Parlament abordării pe care aceasta a adoptat-o în comunicarea sa din 2007 intitulată "Către o Europă a rezultatelor - aplicarea legislaţiei comunitare”.
Comisia Barroso acordă o importanţă deosebită aplicării corecte a dreptului comunitar, făcând din aceasta o prioritate de vârf. Din acest motiv, aşa cum este explicat în comunicarea din 2007, Comisia a făcut eforturi deosebite pentru a-şi îmbunătăţi metodele de lucru, în beneficiul cetăţenilor şi al întreprinderilor.
Rezoluţii anterioare ale Parlamentului au determinat elaborarea unui număr semnificativ dintre iniţiativele introduse în comunicare. În primul rând, în ianuarie, am introdus mai multe etape de luări de decizii în procedurile privind încălcarea dreptului comunitar, în scopul de a accelera derularea cauzelor; în al doilea rând, în aprilie, am lansat proiectul Pilot UE în 15 state membre, pentru a testa o nouă metodă destinată îmbunătăţirii procesului de rezolvare a problemelor şi de punere la dispoziţie a informaţiilor; în al treilea rând, principalul obiectiv al acestei iniţiative, care corespunde intereselor Parlamentului, este de a servi mai bine intereselor cetăţenilor şi ale întreprinderilor în ceea ce priveşte întrebările şi problemele identificate în aplicarea dreptului comunitar, inclusiv cazurile privind încălcarea acestuia; în al patrulea rând, Comisia va continua, totuşi, să decidă urmărirea în justiţie a cazurilor de încălcare în situaţia unei neconformităţi în cadrul proiectului Pilot UE, în special prin proceduri privind încălcarea dreptului comunitar; şi, în al cincilea rând, dl Preşedinte Barroso i-a scris în decembrie 2008 dlui Gargani, preşedintele Comisiei pentru afaceri juridice a Parlamentului, pentru a-i prezenta detalii cu privire la rezultatele proiectului Pilot. Această scrisoare a confirmat, de asemenea, intenţia Comisiei de a transmite Parlamentului un raport detaliat cu privire la primul an de derulare a proiectului, fiind deja iniţiate activităţile de pregătire în acest sens.
De la comunicarea sa, Comisia a adoptat şi un raport anual, care este orientat într-o mai mare măsură spre probleme de natură politică; - în timp ce indică şi munca depusă în cursul ultimului an, acesta urmăreşte să identifice priorităţile în materie de aplicare a dreptului comunitar şi un program de transpunere a acestor priorităţi în practică.
Raportul reprezintă o declaraţie importantă şi strategică din partea Comisiei cu privire la unul din aspectele cheie ale programului "O mai bună legiferare”. Unul dintre obiectivele acestei iniţiative este de a pune la dispoziţia Parlamentului informaţii mai utile necesare constituirii unui cadru mai bun pentru discuţiile interinstituţionale care urmează.
Parlamentul a salutat identificarea priorităţilor enumerate în raportul anual pentru 2008, în special a celor privind drepturile fundamentale şi calitatea vieţii. Pentru prima oară, Comisia a folosit raportul său anual pentru a stabili priorităţi mai specifice pentru diferitele sectoare. Obiectivul nostru rămâne acela de a ne concentra mai mult munca asupra acţiunilor care vor determina rezultate mai eficiente, în interesul tuturor cetăţenilor şi al întreprinderilor.
Acţiunile întreprinse cu privire la priorităţile identificate anul trecut şi progresele înregistrate vor fi prezentate în raportul anual din acest an, precum şi noile priorităţi pentru 2009-2010.
Vă mulţumesc. Sunt foarte interesat să ascult contribuţiile aduse la această dezbatere de diferiţii deputaţi europeni şi îi voi oferi câteva răspunsuri dnei Frassoni, la încheierea dezbaterii.
Diana Wallis
raportoare pentru aviz a Comisiei pentru petiţii - Doamnă preşedintă, aş dori să o felicit pe dna Frassoni pentru raportul său. Cred că dumneaei şi mie ne-a făcut plăcere să lucrăm împreună la acest raport, în numele Parlamentului, timp de doi sau trei ani. Mi-a făcut plăcere această colaborare; nu-mi place faptul că se pare că încheiem fiecare an repetând aproape aceleaşi lucruri şi având un anumit sentiment că ne învârtim în cerc.
Ar trebui să fie destul de simplu, deoarece este vorba de a le da cetăţenilor europeni posibilitatea de a înţelege ce reprezintă dreptul european; atunci când apare o problemă, să poată şti ce reprezintă procesul de aplicare a legislaţiei; şi, în ultimul rând, să poată observa rezultatul aplicării acesteia. Însă, aşa cum se prezintă situaţia, se pare că trebuie să încercăm mereu să inventăm noi mecanisme pentru a aborda realmente un proces care există deja, dar care nu este evident şi nici transparent.
Am înregistrat câteva progrese, în sensul că etapele de început ale procesului, orientate spre facilitarea înţelegerii legislaţiei UE, au fost preluate de Comisie şi mă bucur că observăm, în prezent, cu o anumită periodicitate, că textele legislative sunt precedate de aşa-numitele sinteze ale cetăţenilor, pentru a putea observa cu toţii, inclusiv cei pe care îi reprezentăm, direcţia în care ar trebui să ne îndreptăm şi ce ar trebui să obţinem prin legislaţie.
Însă, atunci când este vorba de procesul de aplicare a legii, se pare că suntem, în continuare, în situaţia în care decizia de a aplica sau nu legea nu este deloc evidentă - de ce această decizie poate sau nu să fie luată - iar cetăţenii rămân adesea cu semne de întrebare. Am primit, de curând, o scrisoare din partea unei persoane care a încercat să obţină aplicarea unui text legislativ şi care este, în prezent, atât de dezamăgită de întreaga organizare europeană încât, deşi avea o orientare proeuropeană, în prezent susţine un partid antieuropean.
Situaţia este următoarea: dacă nu facem acest lucru în mod corespunzător, ansamblul legislaţiei europene şi toate instituţiile noastre vor fi discreditate. Situaţia este într-atât de gravă. Noi toţi, în calitate de deputaţi europeni, în aceste ultime zile ale actualei legislaturi, ne irosim timpul preocupându-ne de mai multe lucruri deodată, din reuniune tripartită în reuniune tripartită şi din acord în primă lectură în acord în primă lectură, disputându-ne în privinţa înşiruirilor de cuvinte, a conţinutului propoziţiilor din legislaţie. Este un lucru minunat. Însă dacă, în final, aplicarea legii nu este realizată aşa cum se aşteaptă cetăţenii europeni, ne-am putea pune întrebarea: ce rost mai are?
Toate instituţiile noastre au o responsabilitate cu privire la monitorizarea legislaţiei UE. Dumneavoastră, Comisia, aveţi responsabilitatea fundamentală şi într-un fel mi-aş dori să nu trebuiască să avem această dezbatere în acest mod, în fiecare an.
Tadeusz Zwiefka
Doamnă preşedintă, unul dintre principiile cheie care asigură funcţionarea Uniunii Europene este acela ca statele membre să accepte obligaţia de a transpune şi de a pune în aplicare dreptul comunitar. Acest principiu este esenţial pentru procesul de integrare. Există, fără îndoială, necesitatea unei cooperări permanente şi active între Comisie şi statele membre, în scopul de a garanta răspunsuri rapide şi eficiente la îndoielile prezentate de cetăţeni şi de a critica şi a rectifica încălcările în aplicarea dreptului comunitar. Salut declaraţia Comisiei referitoare la o cooperare mai strânsă cu Parlamentul European în domeniul raportării şi aplicării dreptului comunitar.
Instanţele judecătoreşti din statele membre joacă un rol fundamental în aplicarea dreptului comunitar, aşadar sprijin în totalitate eforturile Comisiei de a identifica stagii de formare profesională suplimentare, destinate judecătorilor din statele membre, practicienilor dreptului şi angajaţilor din administraţiile naţionale. Cu toate acestea, aplicarea eficientă a dreptului comunitar este încă asociată unor provocări importante, inclusiv întârzieri frecvente privind transpunerea directivelor.
Unul dintre cele mai importante mecanisme care ne permit să constatăm modul în care este aplicată, în realitate, legislaţia europeană, este sistemul de cereri de pronunţare a unei hotărâri preliminare, care are menirea de a oferi instanţelor naţionale posibilitatea de a asigura o interpretare şi o aplicare uniformă a legislaţiei europene în toate statele membre.
O problemă fundamentală a procedurii privind cererile de pronunţare a unei hotărâri preliminare este timpul necesar pentru primirea unui răspuns din partea Curţii de Justiţie, care, din nefericire, este, în continuare, de aproximativ 20 de luni. Motivul pentru care procedura durează atâtea luni este întotdeauna acelaşi - traducerea dosarelor de judecată în toate limbile UE. Durata este de aproximativ nouă luni. Aceste traduceri sunt, bineînţeles, extrem de importante, deoarece asigură acces la scară largă la cele mai noi şi cele mai importante hotărâri europene şi sporesc nivelul de încredere juridică în Uniunea Europeană. Totuşi, succesul sau insuccesul introducerii eficiente a legislaţiei europene va fi determinat, în cele din urmă, de modelul instituţional care va fi considerat adecvat. Nu este de ajuns să dispunem de cunoştinţe şi de mijloace. Este nevoie şi de dorinţa de a acţiona.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Doamnă preşedintă, ca şi în anii anteriori, Comisia nu a oferit niciun răspuns chestiunilor ridicate în rezoluţia de anul trecut privind monitorizarea aplicării dreptului comunitar, a cărei autoare sunt eu. În acest sens, există trei aspecte fundamentale în cazul cărora lipsa îmbunătăţirilor rămâne o cauză de îngrijorare: transparenţa, resursele şi durata procedurilor.
Dintre noile cazuri de încălcare din 2007, 1 196 privesc lipsa de notificare a măsurilor naţionale de transpunere a directivelor comunitare. Este inacceptabil pentru Comisie să îşi acorde un interval de timp de 12 luni pentru abordarea unor cazuri simple, care, în afara unei reacţii rapide, nu necesită analiză sau evaluare. Proiectul "EU Pilot”, care a fost lansat acum un an în 15 state membre pentru a testa noua metodă de tratare a plângerilor, ar putea fi extins în celelalte state membre, însă lipsa informaţiilor privind evaluarea funcţionării sale nu permite, din nefericire, Parlamentului să comenteze referitor la această chestiune.
Cu regret afirm că, în cursul acestei legislaturi, nu s-au înregistrat progrese semnificative în ceea ce priveşte rolul pe care ar trebui să-l aibă Parlamentul în monitorizarea aplicării dreptului comunitar. În acest sens, ar trebui să fie lansat un apel privind punerea rapidă în aplicare a reformelor asociate propuse de Grupul de lucru privind reforma, ceea ce îmbunătăţeşte capacitatea Parlamentului de a monitoriza aplicarea dreptului comunitar în statele membre.
Manuel Medina Ortega   -
(ES) Doamnă preşedintă, măcar o dată mă bucur că nu sunt eu titularul, mă bucur că a venit dl Tajani, deoarece dumnealui are avantajul de a fi fost deputat european. Ştiu că, în calitate de fost membru al acestui parlament, aţi avut sentimentul de frustrare pe care îl avem, în calitate de deputaţi europeni, în legătură cu aplicarea dreptului comunitar.
Ei bine, în Parlament, chiar avem tendinţa de a condamna Comisia, însă cred că îi stabilim o misiune imposibile, deoarece dreptul comunitar în ansamblu şi totalitatea procedurilor privind aplicarea acestuia se bazează pe aplicarea indirectă.
Cu alte cuvinte, Comisia dispune doar de câţiva funcţionari în sediul central, unde primeşte câteva plângeri şi dispune de anumite posibilităţi de acţiune, însă, în prezent, tendinţa este de restrângere a competenţelor bugetare, astfel încât Comisia nu va putea să acţioneze.
Dreptul comunitar în ansamblu şi totalitatea procedurilor privind aplicarea acestuia se bazează pe acţiune din partea autorităţilor naţionale: parlamentele naţionale, instanţele naţionale şi funcţionarii naţionali.
Aici, în privinţa acestui aspect, nu cred că putem cere prea multe din partea Comisiei. Ce ar trebui să facem este să susţinem Comisia şi consider că raportul dnei Frassoni conţine câteva puncte care ar putea fi utile în încercarea de a transforma aplicarea dreptului comunitar în realitate. Mă refer la punctele privind corelarea măsurilor naţionale cu directivele, la cooperarea dintre parlamentele naţionale şi la acţiunile întreprinse de instanţele naţionale.
Christopher Beazley
Doamnă preşedintă, îmi pun întrebarea dacă dl comisar Tajani ar fi de acord cu afirmaţia că, dintr-un anumit punct de vedere, cel mai mare obstacol în calea respectării corecte a dreptului comunitar sunt, de fapt, guvernele noastre naţionale.
Voi da un singur exemplu. Cu aproximativ 20 de ani în urmă, am fost de acord să instituim aplicarea celor patru libertăţi pe teritoriul Uniunii Europene. În circumscripţia mea electorală sunt numeroase persoane de origine italiană, printre care un profesor care este, în mod evident, un vorbitor fluent de limba italiană. El a revenit la casa sa din Italia şi i s-a interzis să predea în ţara natală a familiei sale, deoarece formarea sa a fost realizată în Anglia. Acest lucru este, în mod sigur, greşit, însă nu putem face nimic, deoarece autorităţile italiene afirmă, nu se ştie din ce motiv, că această activitate este rezervată resortisanţilor italieni.
Mi se pare că atitudinea adoptată de guvernul britanic în aeroporturi încalcă în mod flagrant majoritatea acordurilor europene. Există ceva ce poate face Comisia, poate prin adresarea unui apel, în cadrul următoarei reuniuni la nivel înalt, în atenţia guvernelor noastre naţionale pentru ca acestea să arate puţină solidaritate europeană?
David Hammerstein   -
(ES) Doamnă preşedintă, în cursul ultimilor cinci ani, ca deputat european care face parte din Comisia pentru petiţii, am analizat sute şi sute de petiţii, plângeri şi întrebări cu privire la mediu şi am observat nivelul foarte redus de cooperare din partea autorităţilor naţionale. S-ar putea chiar afirma că anumite state membre sunt angajate într-o adevărată revoltă împotriva aplicării Directivei Habitate şi a altor directive de mediu.
Putem observa cât de necorespunzătoare sunt serviciile Comisiei; acestea nu dispun nici de resurse suficiente, nici de voinţa politică de a aplica dreptul comunitar în situaţiile cele mai clare. Toate acestea au loc de atâţia ani încât, în majoritatea cazurilor, atunci când procedurile privind încălcarea dreptului comunitar ajung în faţa Curţii Europene de Justiţie, acţionăm "în momentul decesului” şi astfel, în situaţii ireversibile în legătură cu mediul, nu se obţine nimic prin lege.
Antonio Tajani
Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, proiectele de rezoluţie pe care le discutăm astăzi acordă o importanţă deosebită intereselor pe care le au cetăţenii şi, mai precis, reclamanţii, în legătură cu aplicarea dreptul comunitar.
În limitele obligaţiei sale referitoare la confidenţialitate, Comisia face eforturi pentru a deveni mai transparentă şi pentru a publica mai multe informaţii în raportul său anual cu privire la site-ul Europa şi în corespondenţa sa.
Comisia este pe cale de a crea un portal comun al Uniunii Europene, care ar trebui să îi ajute pe cetăţeni. Aceasta analizează cea mai bună modalitate de a prezenta cetăţenilor informaţii utile şi de a-i îndruma către informaţiile care corespund cel mai bine intereselor lor.
Comisia este pe cale de a-şi finaliza munca în ceea ce priveşte explicarea principiului responsabilităţii statului pentru încălcarea dreptului comunitar, care i-ar putea ajuta pe cetăţeni în obţinerea de despăgubiri în instanţele judecătoreşti naţionale.
Referitor la plângeri, Comisia confirmă importanţa pe care o acordă formalităţilor, prelucrării eficiente a plângerilor şi informării permanente a reclamanţilor în legătură cu stadiul tratării plângerilor lor. De asemenea, îşi confirmă dorinţa de a găsi soluţii cât mai rapid posibil.
În ultimul rând, aş dori să subliniez, aşa cum au făcut, pe bună dreptate, dna Wallis şi dl Medina Ortega, importanţa instanţelor judecătoreşti naţionale în aplicarea dreptului comunitar. Comisia desfăşoară activităţi în mai multe contexte, cu judecătorii naţionali, după cum a afirmat dl Zwiefka, pentru a-i sensibiliza în privinţa diferitelor aspecte ale dreptului comunitar şi pentru a garanta faptul că aceştia dispun de instrumentele necesare pentru a accesa informaţiile relevante.
În cea ce priveşte noua metodă "UE Pilot”, aceasta nu este o etapă suplimentară în cadrul procedurii. Această metodă ne permite să analizăm rapid dacă într-un stat membru poate fi găsită în mod direct şi rapid o soluţie împreună cu părţile interesate. Aceasta a fost concepută pe baza metodelor de lucru adoptate de Comisie de-a lungul anilor, adăugând un angajament mai intens din partea Comisiei şi implicarea statelor membre în ceea ce priveşte organizarea contactelor şi rezultatele care trebuie vizate.
Multe puncte specifice au fost ridicate în proiectul de raport care este discutat astăzi. În răspunsul său la rezoluţie, Comisia va oferi explicaţii cu privire la aspectele la care nu pot să răspund astăzi.
Acestea fiind spuse, referitor la infrastructură, care face, de asemenea, parte din portofoliul meu, nu pot decât să salut invitaţia Parlamentului European de a garanta faptul că procedurile privind încălcarea dreptului comunitar sunt tratate şi, după caz, închise, deoarece acestea împiedică statele membre să investească în infrastructuri, ceea ce ar putea afecta punerea în aplicare a Planului european de redresare economică.
Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, salutăm interesul comun demonstrat de Parlament şi de Comisie în ceea ce priveşte aplicarea adecvată şi corectă a dreptului comunitar, în interesul cetăţenilor şi al întreprinderilor.
Confirmăm evaluarea comună a importanţei vitale a acestui aspect al programului "O mai bună legiferare".
Monica Frassoni
raportoare - (IT) Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, aş dori să-i mulţumesc dlui Preşedinte. Este foarte interesant faptul că, din întreaga rezoluţie, comisarul a ales punctul de care eu, ca raportoare, sunt cel mai puţin mulţumită, însă salut totuşi toate lucrurile pe care le-a afirmat şi angajamentele pe care le-a asumat în numele Comisiei.
Am dorit, de asemenea, să profit de această ocazie pentru a sublinia câteva probleme care sper că vor putea fi abordate de Comisie. Prima este o reducere progresivă a independenţei Direcţiilor Generale, obligate să accepte efectele combinate ale unui Serviciu juridic din ce în ce mai ezitant în a se adresa Curţii şi ale unui Secretariat General din ce în ce mai ezitant în a susţine statele membre; din păcate, exemplele pe care aş putea să le dau sunt numeroase.
Există şi problema reală a controlului ineficient al aplicării dreptului comunitar cauzat de lipsa resurselor: doamnă preşedintă, în legătură cu o directivă pe care am studiat-o amănunţit, respectiv Directiva 2004/38/CE, au existat 1 500 de plângeri. Aceasta este directiva privind dreptul la liberă circulaţie pentru cetăţeni şi au existat 1 500 de plângeri din partea cetăţenilor, însă au fost deschise numai 19 cazuri privind încălcarea dreptului comunitar.
În continuare, referitor la chestiunea proiectului Pilot, am vorbit deja despre problema unei diminuări a forţei de persuasiune şi despre faptul că termenele nu pot fi reduse întotdeauna. În mod evident, atunci când în proiectul Pilot sunt tratate aspecte precum poluarea, care a fost deja confirmată, normele privind vânătoarea, care contravin în mod evident şi direct normelor comunitare, nu se poate susţine că statele membre iau măsuri, deoarece aceasta nu face decât să întârzie şi mai mult procedurile.
În ultimul rând, doamnă preşedintă, există o problemă pe care o consider îngrijorătoare şi care este relativ nouă, şi anume efectul combinat dintre caracterul extrem de formal, din ce în ce mai pronunţat, al răspunsurilor oferite de Comisie şi natura tot mai arbitrară a deciziilor. Recent, un caz de încălcare a dreptului comunitar a fost închis din motive de comoditate politică - mă refer la proiectul MoSE. În mod evident, atunci când conceptul de comoditate politică intervine în cadrul unui proces de monitorizare care ar trebui să fie, în primul rând, unul legal, lucrurile pot deveni complicate.
În ultimul rând, în cadrul instituţiei noastre, Parlamentul, ne confruntăm cu o problemă extrem de gravă, deoarece reformele pe care ne pregătim să le dezbatem şi să le votăm în luna mai includ propuneri privind reducerea semnificativă a competenţelor Comisiei pentru petiţii. Aceasta ar fi o greşeală extrem de gravă, deoarece o reducere a autorităţii petiţiilor semnifică o reducere a autorităţii cetăţenilor, a plângerilor şi a tratării cazurilor privind încălcarea dreptului comunitar.
Preşedinta
Dezbaterea este închisă.
Votarea va avea loc astăzi.
