A mezőgazdasági piacok közös szervezése és egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezések a nemzeti tejkvóták tekintetében (vita)
Elnök
A következő napirendi pont Elisabeth Jeggle jelentése a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló 1234/2007/EK rendeletet (az egységes közös piac szervezéséről szóló rendelet) módosító tanácsi rendeletre irányuló javaslatról - C6-0015/2008 -.
Iztok Jarc
a Tanács hivatalban lévő elnöke. - (SL) Először is hadd mondjam el, hogy az elnökség üdvözli Jeggle asszonynak a tejkvóták növelésére irányuló javaslatról szóló jelentését, és az a véleménye, hogy a jelentés konstruktív és kiegyensúlyozott hozzájárulás ahhoz a vitához, ami most már néhány hete zajlik.
A kedvező piaci feltételek alapján az Európai Bizottság jelentésében vagy elemzésében a nemzeti tejkvóták 2%-os növelésére javaslatot tesz a következő kvótaévtől, azaz 2008. április 1-jétől kezdődően.
A tejkvóta nem csak egyszerűen százalékok kérdése; az egy tágabb kérdés, amely a közös agrárpolitika felülvizsgálatához kapcsolódik. Ezért a Tanács nem korlátozta magát erre a kérdésre, hanem belekezdett egy tágabb, egyidejű vitába a közös agrárpolitika állapotértékelésének általános csomagjáról.
El kell mondanom, hogy néhány nagyon hasonló gondolat, illetve kétség merült fel ezzel a javaslattal kapcsolatban a Tanácsban és a Parlamentben. Hallottunk például felhívásokat a tejágazatban szükséges nagyobb előrelátás és stabilitás érdekében . Aggályok fogalmazódtak meg a kevésbé kedvező mezőgazdasági potenciállal rendelkező területekkel kapcsolatban, ahol a hagyományos tejtermelésnek nem sok alternatívája van. Ezzel szemben határozott felhívások is elhangzottak, kérve, tegyük lehetővé az európai gazdáknak, hogy kihasználhassák a fejlődő nemzetközi és európai piacok kínálta lehetőségeket.
A probléma bonyolultsága ellenére meg vagyunk győződve arról, hogy képesek leszünk a kiegyensúlyozott válaszokat és megoldásokat megtalálni a közös agrárpolitika állapotértékelésének keretében. Szeretném itt hozzátenni, hogy a Tanács támogatja a Parlamentnek azt a javaslatát, hogy a Bizottság készítsen általános hosszú távú stratégiát, vagyis inkább egy stratégiára irányuló javaslatot az európai tejágazat számára. Úgy véljük, hogy e stratégia lényeges részének az úgynevezett fokozatos átmenetnek kell lennie a tejkvóták eltörlése felé, ami ebben az ágazatban biztosítaná az akadálymentes átmenetet a piacorientáltabb tejpolitika és a kiszámíthatóság felé.
Ezért a Tanács felhívást kíván intézni a Bizottsághoz, hogy vizsgálja meg e cél elérésének valamennyi helyénvaló módját. Mi azonban úgy véljük, hogy a Bizottság javaslata a kvótának a következő kvótaévtől történő 2%-os növelésére a csomag részeként kezelendő, és ezért annak egyéb részeit is megfelelő módon meg kell vitatni a közös agrárpolitika állapotértékelésén belül.
Azt is szeretném hozzátenni, hogy a javaslat szerepel a Mezőgazdasági és Halászati Tanács jövő heti ülésének napirendjén is. Remélem, el fogják fogadni. Így ha a feltételek teljesülnek, a végrehajtás a jelenlegi kvótaévben, azaz 2008-ban megkezdődhet.
Végezetül engedjék meg, hogy köszönetet mondjak mindazoknak, akik hozzájárultak az e jelentésről szóló vitához, mindenekelőtt az előadónak. Véleményünk szerint az kiegyensúlyozott és komoly észrevételeket tartalmaz. Köszönöm a fáradozásukat.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja - Elnök úr, azt hiszem, nagyon jó jelzés az elnökségtől, hogy a mezőgazdasági miniszter is itt van ma, hogy részt vegyen ebben a nagyon fontos vitában.
Beszédemet a hagyományos módon kezdem, köszönetet mondok a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságnak, és különösen az előadónak a tejkvótarendszernek a 2008. április 1-jével kezdődő tejévre vonatkozó 2%-os növelésére irányuló javaslatról szóló nagyon konstruktív jelentéséért, amint azt a miniszter is megállapította.
Sokan nyomást gyakoroltak a Bizottságra, hogy enyhítsen a nagyon feszes tejhelyzeten. A Tanácsban a tagállamok nagy többsége arra kérte a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot a kvóták növeléséről. Az emelkedő élelmiszerárakról az Európai Parlamentben 2007 októberében elfogadott állásfoglalás is arra hívta fel a Bizottságot, hogy sürgősséggel tegyen javaslatot a tejkvóták ideiglenes növelésére. 2007. decemberében a Bizottság ismertette a piaci kilátásokról szóló jelentését, amely rámutatott, hogy egyértelműen nő a kereslet a tejtermékek iránt, és ez így lesz a jövőben is.
Az ön jelentése is megerősíti, hogy növelnünk kell a tejtermelés növelésének lehetőségét. Azt hiszem, mindenki egyetért azzal, hogy a Bizottság javaslata kellően megfontolt és egyértelmű, amely valamennyi tagállam számára előre látható és egyenlő következményekkel jár. Engedjék meg, hogy tiszteletteljesen emlékeztessek arra: úgy tűnik, az önök módosításai nem szentelnek kellő figyelmet a kiszámíthatóság és a gazdákkal való egyenlő bánásmód szükségességére.
Az a módosítás amely szerint a tagállamok önkéntesen növelhetnék 2%-kala kvótát, ha alkalmaznánk, várhatóan nehézségeket okozna. Először is, azt hiszem, mindannyian egyetértünk abban, hogy a cél a fokozottabb piaci orientáció és a nagyobb termelékenység. Ezért én személyesen úgy érzem, hogy a termelőnek kell megadni a választás lehetőségét, hogy kíván-e több tejet termelni, vagy sem. Azt hiszem, abban is egyetértünk, hogy a tehenész gazdáknak szükségük van a kiszámíthatóságra - bizonyosságra a kvótarendszeren belül a termelési lehetőségekről -, és nem hiszem, hogy egy önkéntes rendszer ehhez hozzájárulna.
Megoldásként a tagállamoknak lehetőségük van úgy dönteni, hogy nem osztják ki a kvótát, hanem megtartják azt a nemzeti tartalékban. Ez egy lehetőség, bár én sürgetném a tagállamokat, és örömmel látnám, ha a kvótát kiosztanák, mert véleményem szerint ez a legmegfelelőbb mód.
Az a módosítás, hogy a kvótaév végén a kvótakiegyenlítést alkalmazzuk, nem új gondolat. Sőt, ezt a Bizottság már alaposan megvizsgálta, mivel ez az elmélet lehetővé tenné, hogy az egyes tagállamokban fel nem használt kvótát más tagállamok felhasználhassák. Azt hiszem azonban, abban is egyetérthetünk, hogy egy dolog az elmélet, és más a gyakorlat.
Először is úgy vélem, ez egyértelműen bizonytalanságot visz be a rendszerbe a tejtermelők számára. Ekkor a legjobb tudásuk szerint ki kellene találniuk, hogy a helyzet miként nézne ki a termelési év végén, és ennek alapján kellene megpróbálniuk döntéseket hozni a termelésükkel kapcsolatban, és csak a következő évben tudnák meg, hogy ez a termelés illetékmentes volt, vagy sem. Mindenre tekintettel azt gondolom, hogy ez nem szolgálja a tejgazdaságról meghozott döntést. Nyilvánvaló, hogy a tejtermelés számos beruházást foglal magában, és tartozunk annyival a gazdáknak, hogy kiszámítható rendszert biztosítsunk számukra a kvóták 2015-ben történő megszüntetéséig.
Másodszor, kinek válna ez az előnyére? Nem kell rámutatnom, hogy ez nagyrészt a tagállamok egy kis csoportjának válna előnyére. Ez önmagában is politikailag nehezíti a kérdést. A legfontosabb az, hogy ez azoknak a termelőknek a javát szolgálná, akik már túlléptek a kvótájukon - akik túl sokat termeltek, és nem azokon, akik megpróbálták betartani a kvótarendszer korlátait. Így aztán nincs bizonyosság a tekintetben, hogy ennek következtében a piacon több tej állna rendelkezésre.
Harmadszor, nézetem szerint ez a közös agrárpolitika egyszerűsítésének elgondolásával is szembemegy. Attól tartok, hogy e területen a végrehajtási szabályok rendkívül bonyolultak lennének, és nem szeretném a rendszerünket bonyolultabbá tenni egy olyan helyzetben, amikor az egész kvótarendszerből már csak hét év van hátra.
Összességében örömmel veszem tudomásul, hogy mindannyian egyetértünk abban, hogy a termelés növelése érdekében szükség van az európai tejágazat lehetőségeinek bővítésére. Rendkívül fontos politikai jelzés nekem és az összes tagállamnak is, hogy a mezőgazdasági bizottság a vita kezdetekor megjelenő nagyon megosztott vélemények után egyhangúan ezen irányvonal mellet döntött. Ezért a legőszintébben gratulálok az előadónak, hogy ezt el tudta érni. Remélem, nekem is hasonló sikerem lesz a Tanácsban.
Elisabeth Jeggle
előadó. - (DE) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban levő elnöke, hölgyeim és uraim, amint hallották, a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság egyhangúlag elutasította a Bizottságnak a következő tejévre vonatkozóan a kvóták 2%-os emelésére irányuló javaslatát. Ez 2,8 millió tonnát tenne ki. Mi ezt a javaslatot túl merevnek, túl rugalmatlannak, és a jelenlegi helyzetben - különösen a piacok számára - hibás jelzésnek tartjuk. A 2003. évi határozatok alapján 11 tagállam számára ez év április 1-jétől amúgy is 0,5%-kal emelkednek a kvóták - ez 700 000 tonnával több tejet jelent az Európai Unióban.
A mezőgazdasági bizottságban a kollégáimmal folytatott intenzív viták bizonyították, hogy ez sem csodaszer, sem kényelmes út a további viták lefolytatásához. Nagyon eltérő vélemények vannak, és minden álláspont képviselve volt, a kvóták bármiféle növelésének általános és alapvető elutasításától az 5%-os emelésig terjedően. Mégis sikerült olyan kompromisszumot találnunk, amely figyelembe vette az összes képviselőcsoport álláspontját, és ezt egyhangúlag, ellenszavazat és tartózkodás nélkül elfogadtuk. Őszinte köszönettel tartozom összes képviselőtársamnak a konstruktív együttműködésért.
Az elfogadott kompromisszumnak két központi pontja van. Biztos asszony, ön ezt mondta. Az én véleményem ettől eltér.
Először, az európai kiegyenlítő mechanizmus létrehozása, amellyel a meglévő nemzeti kvóták alul- vagy felülteljesítése EU-szinten kompenzálható. Ez nem lenne nagyon bürokratikus, és a kvótát túllépő termelők esetében azt eredményezné, hogy csak az ilyen kiegyenlítés után büntetik őket.
Másodszor, április 1-jétől a tagállamok önkéntesen dönthetnek nemzeti kvótájuk megemeléséről a 2008-2009-es kvótaévre. Rugalmasságot akarunk, nem merevséget! Ez a kompromisszum azt jelenti, hogy a létező kvótákat hatékonyabban fogják felhasználni. A nagyobb potenciállal rendelkező tagállamok esetében lehetőség van ennek az európai kvótakeretnek a közös európai belső piaci rendszer értelmében történő felhasználásra.
Biztos asszony, ön mindig hangsúlyozza, hogy a létező tejkvóták ebben a rendszerben 2015-ben megszűnnek. Egyedül a kvóták lineáris növelése azonban nem fogja az ön által ígért fokozatos átmenetet megteremteni. Gondoljon csak vissza a korábbi tejtavakra. A mezőgazdasági bizottság ezért egyértelműen a mellett érvel - hasonlóan a mini tejcsomag esetében felhozott érvekhez -, hogy hozzunk létre egy tejalapot, hogy a reformokból adódó költségmegtakarításokat kifejezetten a tejágazat számára őrizzük meg. Nézetünk szerint az egész ágazat támogatása és fenntartása csak ilyen előretekintő módon lehetséges. Ezt az instrumentumot különösen a hátrányos területeken működő, illetve a földterületek teljes egészében legelőként használó tejtermelők érdekében kellene felhasználni. Ezért arra kérem önt, biztos asszony, hogy az Európai Parlamentnek ezt a kérését kézzel fogható formában vegye be az állapotértékelésre vonatkozó jogalkotási javaslatába.
Nézetünk szerint a 69. cikk alkalmazása nem elegendő, mert az nincs egyértelműen meghatározva a konkrét intézkedések tekintetében, különösen a már említett ágazat számára. Az is színtiszta cinizmus, amikor a Bizottság egy magas rangú tisztviselője a gazdák egyik gyűlésén kijelenti, hogy ne panaszkodjanak a már ismét csökkenő termelői árak miatt, hiszen volt, amikor már a 27 centes literenkénti tejárral is beérték. Ez egy teljes szakma legitim érdekeinek semmibe vétele, amit én, a Parlament tagja, aki legmagasabb szinten vállaltam a demokrácia ügyét, nem fogadok el!
Czesław Adam Siekierski
a PPE-DE képviselőcsoportja nevében. - (PL) Elnök úr, bizonyos vagyok benne, hogy a 2008-2009-es kvótaévben a tejkvóták emelése nem fenyegeti az EU tejpiacának stabilitását, és nem lesz lényeges tejárcsökkenés. Mi nagyobb növelést vártunk el, de meghallgatva Jeggle asszony és más európai parlamenti képviselők érveit, támogattuk a kompromisszumos módosításcsomagot, amely éppen 2%-os önkéntes emelésről szól.
A sajtóban megjelenő információkból tudható, hogy a biztos asszony - az úgynevezett fokozatos átmenet részeként - a kvótáknak 2010-től a mindössze 1%-os éves emelésére irányuló javaslatokat támogatja. Ez meglehetősen konzervatív megközelítés, bár a beszámolók szerint a biztos asszony liberális - de foglalkozzunk az üzlettel. Az alacsony kvóták egyrészről korlátozzák az EU tejiparának fejlődését versenyképességének és exportpotenciáljának csökkentésével. Másrészről ez garantálja gazdáink számára a stabil jövedelmet.
Folytatni fogjuk a vitát a jövőben a legjobb megoldás kiválasztása érdekében.
(Az elnök félbeszakítja az előadót.)
Rosa Miguélez Ramos
a PSE képviselőcsoportja nevében. - (ES) Elnök Úr, az az igazság, hogy az európai tejtermelőknek éveken át fizetett rendkívül alacsony árak súlyos kárt okoztak az ágazatnak. Emiatt sokan hagyták ott az ágazatot, különösen néhány régióban, mint például az enyémben, Galíciában, és ennek másik következménye az volt, hogy a stratégiai tejtartalékok óriási mértékben csökkentek, pedig ez alapszükséglet.
Szeretném elmondani, hogy 2007 óta a piac határozottan fejlődött, és ez némi lélegzethez juttatja a termelőket, sőt, még azt is lehetővé teszi számukra, hogy beruházzanak gazdaságaikba, ami mostanáig elképzelhetetlen volt. A Bizottság saját jelentése szerint e vonatkozásban két jó hír van: a jövőre vonatkozó pozitív kilátások azt jelentik, hogy a piac további tejmennyiségeket igényel, ezért erre az évre 2%-os emelést javasolnak. Én már a kezdet kezdetétől egyetértettem ezzel a javaslattal, biztos asszony.
Én egyetértettem ezzel a javaslattal, és megpróbáltam az előadóval, Jeggle asszonnyal együttműködni pontosan azért, mert világos, hogy volt bizonyos mértékű tartózkodás, és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság néhány tagja úgy gondolta, hogy a Bizottság e javaslatát nem szabadna támogatni.
Az én szempontomból, és ahogyan én értem a kérdést, a Parlamentnek nem szabadna visszafognia azokat a termelőket, akik úgy döntenek, hogy pozitívan reagálnak a piaci keresletre. Ezért - Jeggle asszonnyal egyetértésben - én azt javasoltam, hogy ez az intézkedés legyen önkéntes.
Amint Jeggle asszony már elmondta, a jelentést a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság egyhangúan fogadta el. Amint az előadó is elmondta, igaz ugyan, hogy EU-szinten a kvótát nem használják ki, ez a kihasználatlanság koránt sincs egyenlően elosztva valamennyi tagállam között, amint a termelési hiány sem, az elméleti fogyasztással szemben.
Csak gondolják végig, hogy az én hazámban, Spanyolországban a nekünk kiosztott termelési kvóta 6,1 millió tonna, míg elméleti fogyasztásunk 9 millió tonna. Így - és ezt el kell mondani - Spanyolországban van a legnagyobb egy lakosra jutó éves deficit az egész Európai Unióban.
Így Goepel úr jelentésében kértük, hogy a jövőbeni kvótakiigazítás ne lineáris emeléssel történjék, mint ahogyan az ön által előterjesztett javaslatban most áll, hanem inkább épüljön a jelenlegi struktúra és azon struktúra közötti eltérésre, amellyel az ágazatnak rendelkeznie kellene ahhoz, hogy - amint ön is mondja - versenyképes legyen, és egyedül is megfelelhessen a piacnak. E tekintetben, biztos asszony, szeretném megkérdezni, hogy fontolóra veszi-e a kiigazító mechanizmusokkal vagy a fokozatos átmenettel kapcsolatban annak lehetőségét, hogy valamennyi tagállam számára egyedi modellt terveznek.
Nagyon egyértelművé kívánom tenni azt a véleményemet, hogy a tejtermelést egész Európában fenn kell tartani. Ami a kvótákat illeti, mielőtt azt mondanánk, hogy felhagyunk velük, vagy hogy el fognak tűnni, végig kell gondolnunk azt a társadalmi-gazdasági szerepet, amelyet sok törékeny gazdaság védelmében játszottak. Sok területen a tejtermelés, amint önök is tudják, az egyetlen mezőgazdasági lehetőség, ezért ez a rendszer segített...
(Az elnök félbeszakítja az előadót)
Niels Busk
az ALDE képviselőcsoportja nevében. - (DA) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke, az előadó, Jeggle asszony ismételten kiváló munkát produkált, amiért szeretnék neki köszönetet mondani. Az európai tejtermelők jelenleg nagy kihívásokkal szembesülnek, különösen a Távol-Kelet tejtermékek iránti szárnyaló kereslete miatt. Ez határozottan nagy probléma. Ugyanakkor a termelés gazdaságosságát az ugyancsak szárnyaló takarmányárak ássák alá, mivel az EU megakadályozza a takarmányimportot, amelyre versengő országainknak szükségük van. A túlélés érdekében van szükségünk most a kvótaemelések engedélyezésére. Egyébként, ha 2015-ig várunk, amikor reményeim szerint a kvótákat eltörlik, kivételes lehetőséget hagyunk ki az európai tejipar számára.
Képviselőcsoportom az európai tejtermelés liberalizációját kívánja a piacgazdaság és a szabad verseny eszközeivel, és a kvótarendszer ezzel nem fér össze. A termelés legalább 2%-os növelése és egy későbbi fázisban annak újraértékelése, hogy van-e szükség további kvótaemelésekre, támogatja és fenntartja az erős, jövőorientált tejtermelést Európában, és akadálymentes átmentet biztosít az 1983-ban a tejpor és vajhegyek kialakulása miatt - egyébként ideiglenes megoldásként - bevezetett kvótarendszer felszámolásáig. Szerencsére felesleg már nincs - most a piac több tejterméket akar. Adjuk meg az európai tejtermelőknek a lehetőséget, hogy ezt biztosíthassák.
Alyn Smith
a Verts/ALE képviselőcsoportja nevében. - Elnök úr, én sem leszek kivétel, és én is gratulálok előadónknak ehhez a jó munkához, amelyet véleményem szerint leginkább azon tágabb kép részeként tekintenünk, hogy miként biztosítsuk Európa gazdái és termesztői számára a hosszú távú stabilitást.
Itt két megjegyzést tennék. Elfogadjuk és üdvözöljük a Bizottság javaslatait, hogy a kvótákat 2015-re megszüntessük. Mi azonban szeretnénk egy termelésellenőrzési rendszert látni, és nem értünk egyet a jelentésnek azzal a pontjával, hogy a tagállamok önkéntes választási mechanizmusát kellene létrehozni. Mi az Egyesült Királyságban láttuk az önkéntes modulációt, ami természetesen egyáltalán nem önkéntes azoknak a gazdáknak a számára, akik kénytelenek élni vele, és nem értünk egyet az elvvel sem. Nem hisszük, hogy az aszimmetrikus deregulációnak értelme volna.
Hangsúlyozom bizottságbeli kollégáink számára, hogy amint a tejtermékek piaca hosszabb távon is sokkal liberálisabbá és sokkal szabadabbá válik, az egyik fő pont a versenyjog hatása lesz különösen arra, hogy a gazdák hogyan birkózzanak meg a hosszú távú magánjogi szerződésekkel és azzal, hogy bizonyos tejpiaci termelők és vásárlók visszaélnek a helyzetükkel. Összességében azonban ez jó munka, és mi szívesen adjuk támogatásunkat hozzá.
Dimitar Stoyanov
(BG) Bulgáriában a tejtermelés körülményei példázzák, hogy valami nincs rendben az Európai Unió gazdasági rendszerével.
A kvótaemelésnek alig van relevanciája, mivel Bulgáriában a szarvasmarhák 30%-a éhen pusztult az EU tagság első évében. Ez az EU-ba való belépés okozta hatalmas inflációnak, az új rendeleteknek, a kvótáknak és a takarmányok, illetve üzemanyagok magasabb árának tudható be.
Még mennyi időnek kell eltelnie? Talán még két év, mielőtt az az ország, amely a joghurt hazája, a Lactobacillus bulgaricum hazája, az EU-nak köszönhetően egyetlen élő tehén nélkül marad.
James Nicholson
Elnök úr, először is üdvözlöm az előadó által a mai napon elénk terjesztett, önkéntes intézkedésként 12 hónapra vonatkozó 2%-os emelésről szóló ajánlást. Úgy vélem, ez egy kiegyensúlyozott álláspont.
Én ellene vagyok a termelési zsilipek felnyitásának, mivel úgy vélem, ez semmit nem oldana meg. Nézzük meg, hogy a piac miként fejlődik a következő 12 hónapban. Akkor visszatérhetünk a következő évben, újra megvizsgálhatjuk a helyzetet, és sokkal átfogóbb képet kaphatunk. A kvóták esetében mindenki a fokozatos átmenetről beszél, de senki sem tudja megmondani nekem, hogy az mit is jelent. Ez csak egy szó, amit használunk - a Tanács hivatalban lévő elnöke használta, és a biztos asszony is használta -, de igazából miről is beszélünk itt, amikor elérünk 2013-hoz? Tudom, hogy az még messze van, de elég sok tejtermelő gazda van odakint, aki szeretné tudni, hogy milyen lesz az a helyzet, ami felé haladunk.
Így, miközben a tejágazat megtérülése drámaian megváltozott 2007-ben, nem tudjuk garantálni, hogy ez örökké folytatódjon. Legyünk nagyon őszinték ezzel kapcsolatban! A biztos asszony nem volt ilyen őszinte. Mi, politikusok sem voltunk ilyen őszinték. És egyetlen nemzeti kormány sem volt őszinte, sőt, még maga a tejágazat sem. A világ piaci erői voltak azok, amelyek felhajtották a piaci árat, és pontosan ez történt. A gabonaárak hajtották fel az árat. De azt is meg kell értenünk, hogy a következő 12 hónapba belépve a gabona ára, a műtrágya ára, az energia magas ára, a zöldtakarmány idei nyári ára azt jelenti, hogy a tejágazatba áramlott többletpénz nagy részét ezek a többletköltségek szívják fel.
Így aztán ne ragadtassuk el magunkat, és ne higgyük, hogy minden olyan rózsaszínű és minden csodálatos a tejágazatban - mert ez nem igaz. Az extra 2% tekintélyes mennyiséget teremt. De egyetértek a biztos asszonnyal - ne tegyük a helyzetet még bonyolultabbá. Tegyük azt egyszerűbbé a termelő számára. A tej és a tejtermelő ágazat, függetlenül attól, hogy hol vagyunk Európában, a kis családi gazdasági struktúrák gerince, és azt támogatnunk kell.
Tabajdi Csaba Sándor
(HU) Elnök úr! Kedves Fischer-Boel asszony! A jelentés által javasolt 2%-os tejkvóta-emelés számos tagállamot érint. Magyarországot ez nem érinti, hiszen az én országom a tejkvótának mindössze 70%-át használja ki, ezzel együtt szolidárisak vagyunk azon tagállamokkal - lengyelekkel, másokkal - akiknek szüksége van a tejkvóta emelésére. A kvótaemelés mellett föl kell készülnünk arra, amit biztos asszony javasol 2015-ben, hogy szüntessük meg véglegesen a tejkvótát, ezért olyan támogatási mechanizmusokat kell kidolgoznunk, amelyek érdemben segítik a minőségi tejtermelést. Különösen probléma néhány országban a technikai, technológiai elmaradás, ezért jó lenne, hogyha a közösségi forrásokból sikerülne a technológiai fejlesztést segíteni olyan országokban, mint például Magyarországon vagy más új tagállamban, ahol nem tudják a kvótát kihasználni. A kvótaemelésnél nagyon fontos az agrár-innováció fejlesztése, nagy probléma a takarmánynövények árának az emelése, és van egy sajátos probléma, amiről sem Fischer-Boel asszony, senki nem tehet, hogy a feldolgozóipar sajnos Magyarországon nincs a tejtermelők tulajdonában, és ez egy óriási versenyhátrányt jelent. Köszönöm a figyelmet.
Margrete Auken
(DA) Elnök úr! Amint a biztos asszony tudja, Dániában az általános vita nagyon ellenséges a mezőgazdasági támogatások iránt. Mi nagyon jól tudjuk, hogy ha vonzó tejet termelni Európában, ez nagyrészt a művileg magasan tartott árak és a harmadik országokkal szembeni verseny korlátozásának tudható be. A körülmények túltermeléshez vezettek, amit megkíséreltünk a kvótákkal adagolni. Nem akarok belemenni mindabba a csapásba, amit ez magával hozott, csak arra szeretnék rámutatni, hogy ha a Bizottság a növekvő kereslet figyelembevétele érdekében a kvótákat emelni kívánja, ez természetesen nem elég. A kvótákat teljes egészében el kell törölni, és a piaci torzulásokat meg kell szüntetni. Ezért a közös agrárpolitika átfogó reformjára van szükség a területalapú támogatások sokkal gyorsabb, fokozatos megszüntetésével, mint ahogyan jelenleg a helyzet áll. A piacot szigorúan liberalizálni kell, és ennek kell a reform fő céljának lennie. Ezenkívül megvizsgálhatjuk a kijelölt kistérségek folytatódó támogatását ott, ahol a gazdasági feltételek ellenére is jó érvek szólnak a tejtermelés mellett. A liberalizációnak az EU agrárpolitikája részévé kell válnia: ennek olyan politikának kell lennie, amely az általános piaci feltételek közé építi be a környezeti fenntarthatóságot, és biztosítja, hogy az EU piacaihoz tisztességes feltételek mellett a fejlődő országok is szabadon hozzáférhessenek. Még hosszú utat kell megtennünk, mielőtt büszkék lehetnénk az EU agrárpolitikájára.
Albert Deß
(DE) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban levő elnöke! Én is köszönetet szeretnék mondani Elisabeth Jegglenek, hogy ilyen kiváló munkát végzett a jelentéssel. A jelenlegi kvótarendszerről 2015-ig megállapodtunk. Ezért az még hét évig és néhány napig, hogy pontosak legyünk, hatályban marad. Véleményem szerint, biztos asszony, helytelen most a tejkvóta 2%-os emelése.
Teljes mértékben megértettem volna, ha az új tagállamok kvótáját emelték volna meg 2%-kal, mert ott a tejtermékek fogyasztása messze az EU-átlag alatt van. Biztos asszony, minden tiszteletem mellett úgy vélem, a Bizottság javaslatai hibásak. Az elmúlt néhány hónapban tejtermelő gazdáink tisztességes tejárat kaptak, sok év után most először. Tejtermelő gazdáink, akik reggel és este évente 365 napon át - ebben az évben 366 napon át - fejik teheneiket, megérdemlik, hogy jobb jövedelmet élvezzenek, mint az elmúlt években.
Ezért ha most emelik a kvótát, az azt jelenti, hogy a tejárak hatalmas nyomás alá kerülnek, pedig bármiféle emelés nélkül máris nyomás alatt vannak. Mi itt a fokozatos átmenetről beszélünk, ami számomra azt jelenti, hogy ködösítünk a tejtermelőkkel szemben. Nem lesz fokozatos átmenet; kemény átmenet lesz, amikor rájönnek, hogy a Bizottság mire gondol a kvóták tekintetében. Azt hiszem, hogy a Hoelgaardokat és Rasmusseneket a Bizottságban, akik a tejárak hirtelen zuhanását szeretnék látni, le kell állítani. Nem szabad hagyni, hogy ez sikerüljön nekik.
Bármiféle emelés nélkül is vannak problémáink, és itt ezekkel kell szembeszállnunk. A bajor CSU képviselői holnap a jelentés ellen szavaznak, mert az emelés ellen foglalnak állást. Ez nem Elisabeth Jeggle, hanem a kvótaemelés ellen irányul.
Bogdan Golik
(PL) Elnök úr! Azzal szeretném kezdeni, hogy köszönetet mondok képviselőtársamnak, Jeggle asszonynak a hatalmas munkáért, amellyel ezt a jelentést elkészítette. Amit ma megvitatunk, azt én három évvel ezelőtt, amikor először kezdtem az Európai Parlamentben dolgozni, akkor ismertettem. Három év óta mondjuk, hogy milyen szükség van a tejkvóták emelése az új tagállamokban és az Európai Unióban, hogy az egyes országok közötti kvóták igazságtalan és aránytalan megosztását kiegyenlíthessük, hogy növelhessük a termelést és elsősorban az exportot, és mindenekelőtt, hogy fejezzük be azon gazdák büntetésével, akik növelni kívánják a termelést, és jó európai tejet akarnak termelni.
A három évvel ezelőtti álláspontomat megerősítő alapvető érvek megtalálhatók a Bizottságnak a Tanács számára készített "A tejágazat piaci kilátásai” című jelentésében, amely tudtul adja, hogy a világ tejpiacán a kedvező trendek folytatódnak. Az egyes országoknak kiosztott tejkvótákat nem használják ki teljes mértékben. Ugyanakkor a kvóták 2%-os emelése nem szükségszerűen jelent ugyanilyen növekedést a tejtermelésben valamennyi régióban. Az EU-ban egyre több gazdaság hagyja el a tejtermelést, mert azt túlságosan munkaintenzívnek tartja. Következésképpen, mindazokban az országokban, amelyek azt kívánják, nem 2%-kal, hanem 5%-kal kellene emelni a kvótát, különös tekintettel arra, hogy az egész világon - és különösen Ázsiában - nőni fog a fogyasztók száma, és a kiváló európai tejtermékek iránti kereslet is emelkedni fog.
Astrid Lulling
(DE) Elnök úr! A tejkvótákkal kapcsolatos vélemények megosztottak. Ezt láttuk a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságban is, ahol azonban mégis egyhangúan elfogadták az egyeztetett kompromisszumot. Ha azonban az Európai Parlament jelzést kíván adni a Bizottságnak és a Miniszterek Tanácsának, tudatában kell lennie, hogy a gazdák és képviselőik még mindig megosztottak.
Néhányan teljes mértékben el tudják fogadni a kvóták 2%-os vagy akár nagyobb emelését, és a kvótarendszer teljes eltörlése előtti fokozatos átmenetet. Ők növekedési lehetőségeket kívánnak termelési potenciáljuk jobb kihasználása révén, mivel az EU-ban és a világpiacon a folyamatosan növekvő kereslet hatására a piaci lehetőségek nagyon vonzóak. Mások a nagyobb mennyiségű tejtermelés esetén csak a közelmúltban tisztességesebbé váló termelői árak zuhanásától tartanak.
Megosztottak a vélemények a mezőgazdasági bizottság által javasolt európai kiegyensúlyozással kapcsolatban is. Ez nem azt jelenti, hogy felhagyunk a nemzeti tejkvótarendszerrel, amikor egész Európában 3 millió tonnányi hiány van? A célt nem lehetett volna elérni azzal is, hogy a többletilletéket csökkentik, és a tejkvótákat növelik? Melyik az a tejtermelő gazda, akinek van bátorsága pókert játszani azokban az országokban, mint például Luxembourgban, ahol a 2006-2007. évi többletilleték megint esedékessé válik a kvóta túllépése miatt? De mivel a 2008-2009. tejévre a 2%-os önkéntes tejkvótaemelés a kompromisszum része, én tudom támogatni azt.
Én különösen örültem a jelentésünkben a tejalap szerkezetátalakítási programja létrehozására megfogalmazott igénynek. Nagyon fontosnak tartom a tejkvótanövelés gazdasági, társadalmi és ökológiai hatásainak elemzését, és rövidesen kérni fogunk egy, a fogyasztói magatartásról szóló jelentést. Egyben kifejezetten kérjük, hogy a kedvezőtlen termelési feltételekkel rendelkező régiókban, ilyen például Luxembourg, a tejtermelés konkrét tényezőit vegyék figyelembe.
A tejágazatra előirányzott pénzt továbbra is fenn kell tartani. Azt is egyértelművé kell tenni, hogy a magasabb termelői árak, amelyek végül is igazságosabbak, csak marginálisan okolhatók a magasabb élelmiszerárakért. Itt ismét a nagykereskedők és a meghatározó élelmiszerláncok adhatnak hálát az áldásért.
Katerina Batzeli
(EL) Elnök úr, én is azzal szeretném kezdeni, hogy köszönetet mondok és gratulálok Jeggle asszonynak és valamennyi koordinátornak, akik valóban megpróbáltak egyensúlyt elérni a tejkvóták különösen érzékeny területén - ez egy olyan politika, amelyről az európai állattenyésztők és gazdák messze ható radikális változásokat várnak.
Biztos asszony, különösen ígéretes, hogy amikor a Bizottság szembesült a tejtermékek iránti kereslet és a kínálat változásával, a Bizottság az egyik kulcsfontosságú rendelet módosításával reagált, és a 2007-2008-as időszakra 2%-kal megemelte a nemzeti kvótákat. Szeretnék rámutatni, hogy elfogadható, hogy a Bizottság ilyen rugalmas a mezőgazdasági termékek, különösen az élelmiszerek piacának fejlődését illető ügyekben, különösen olyan időszakban, amikor az állattenyésztő ágazat a nemzetközi piac válsága folytán az életképesség kérdéseivel szembesül.
Az is elvi kérdés azonban, hogy az ilyen válságok nem oldhatók meg az állattenyésztő üzemek valamennyi típusára és méretére vonatkozóan ugyanazokkal az intézkedésekkel és politikákkal. Emiatt hangsúlyozom, hogy tárgyalásaik során a Bizottságnak és a Tanácsnak újra meg kell vizsgálnia a zsírtartalom kérdését, hogy megakadályozza a verseny torzítását azoknak az országoknak a kárára, amelyek számára alacsony zsírtartalmat írtak elő.
Maria Petre
(RO) Először is gratulálni szeretnék az előadónak a munkájához, és ebben a rendkívül érzékeny ügyben a kompromisszum megtalálására irányuló erőfeszítéseihez.
Új tagállam európai képviselőjeként a 2%-os emelést jótékony hatásúnak tartom annak ellenére is, hogy mi lényegesen nagyobb százalékot akartunk, különösen azon tagállamok számára, ahol alacsony a tejkvóta, és kihasználatlan a termelési potenciál. A nemzeti tejkvóták emelése nem veszélyezteti a tejpiac stabilitását.
Szeretnék rámutatni, hogy a 2%-os kvótaemelés ténylegesen közösségi szinten a tejtermelés mindössze 0,8%-os növekedését jelenti. Azt is gondolom, hogy fenn kell tartanunk a jelenlegi kvótarendszert, hogy ösztönözhessük a meglevő gazdaságok konszolidációját és az újakat is. A közös agrárpolitika reformja szempontjából a kvótákkal kapcsolatban gyakran használt kifejezés a "puha landolás”, ami a kvóták fokozatos megszüntetését jelenti.
Az új tagállamok, különösen Románia és Bulgária, amelyek 2007. január 1-jén csatlakoztak az Unióhoz, és, - ha ugyanezt a kifejezést használhatom - hirtelen "szálltak fel”, nehézségekkel szembesülnek majd, amikor a "felszállási” eljárásokat a "puha landolás” eljárásaihoz kell igazítaniuk. Ha ezt a javaslatot nem fogadták volna el, a Romániának kiosztott kvóta már az év közepén elfogy, hasonlóan 2007-hez, ami nem hogy nem ösztönzi gazdáink fejlesztési projektjeit, hanem kifejezetten azok ellen hat. Remélem, e jelentésről a plenáris ülésen a szavazása éppen olyan egyértelmű lesz, mint a mezőgazdasági bizottságban volt.
Harangozó Gábor
(HU) Köszönöm szépen, elnök úr! Tisztelt biztos asszony, kedves kollégák! Ezúton szeretnék gratulálni Jeggle asszonynak a nagy munkával kidolgozott kiváló jelentéséhez. Nem kétséges, hogy az Európai Uniónak megfelelő választ kell adnia a tejkvóta jelentős emelését sürgető, egyre növekvő globális igényekre. A javasolt 2%-os kvótaemelés, amely 2008. április elején minden tagállamban bevezetésre kerülne, talán segítheti az uniós szektort a globális igények kínálta előnyök kiaknázásában. Mindazonáltal a tejkvóta kérdést úgy kell megoldanunk, hogy azzal nem okozunk egy másik problémát.
Hangsúlyozni szeretném, hogy a valós piaci igények teljesítése, a választékbővítés mellett elő kell mozdítani az egyébként is nehéz helyzetben lévő termelők helyzetének javítását. Éppen ezért ügyelni kell a kvótaemelés társadalmi, környezeti, termelésre gyakorolt hatásának megfelelő súlyozására, különös tekintettel a hátrányos helyzetű térségek termelőinek támogatására. A belső piaci mechanizmusokhoz elengedhetetlen a megfelelő ár biztosítása a termelők és a fogyasztók számára egyaránt. Tekintettel arra, hogy a kvótarendszer 2015 után megszüntetésre kerül, már most el kell gondolkoznunk azon, miként segítsük a termelőket, hogy vállalkozásaik hatékonyak és jövedelmezőek legyenek. Köszönöm figyelmüket.
Glattfelder Béla
(HU) Köszönöm. A tejkvóták emelése a jelenlegi piaci helyzetben elhamarkodott és kockázatos két okból is. Egyrészt a piaci kilátások közel sem annyira kedvezőek, mint ahogy azt az Európai Bizottság feltételezi. A legutóbbi fejlemények jól demonstrálják a kvótaemelések kockázatait. A tejtermékek áremelkedésére az európai és az azon kívüli fogyasztók érzékenyen reagáltak. Több országban 10-30%-kal csökkent a fogyasztás, a kínai tejporimport is csökkent. Ennek következtében például Magyarországon az elmúlt hetekben 10-20%-kal csökkent a tej felvásárlási ára. Mindennek az lehet a legfőbb oka, hogy ez idáig a húsárak nem követték a többi élelmiszer áremelkedését, ezért a fogyasztók inkább húsból elégítik ki a fehérjeigényüket, nem a dráguló tejtermékekből.
Másrészt számos tagállamban jelentős kihasználatlan tejkvóta van. A kvótaemelés megakadályozná, hogy ezek a tagállamok termelői kihasználják a lehetőségeiket, sőt a kvótaemelés ezekben az országokban akár a termelés csökkenését is eredményezhetné, mert a kvótát kihasználó tagállamok termelői ezekből az országokból vásárolnák fel a termelés bővítéséhez szükséges állatállományt.
Egyenlőre tehát nincs szükség a kvótaemelésre, várjunk, és elemezzük a helyzetet. Ha az áremelkedés és a kereslet növekedése hosszabb távon is fennmarad, akkor térjünk vissza a kérdésre.
Miroslav Mikolášik
(SK) A 2006-2007-es kvótaév adatai EU-szinten 1,9 millió tonna tejnyi alulteljesítést mutatnak úgy, hogy a 27 tagállamból 18 a nemzeti kvóta alatti mennyiséget termel.
Az Európai Bizottság a 2007-2008-as kvótaévre 3 millió tonna tejnek megfelelő alulteljesítést vár. A további 2%-os kvótaemelés kérdése azonban vitatható. Egyetértek azzal a nézettel, hogy az alkalmazhatóság alapján minden lehetőségét meg kell vizsgálni, a hangsúlyt a gazdasági, társadalmi, regionális és költségvetési hatásokra helyezve.
Véleményem szerint az új tagállamoknak nagyobb támogatást kellene kapniuk a javaslat szerinti 2%-os mértéknél, hogy múltjuk miatt ne részesüljenek hátrányos megkülönböztetésben, mivel mindannyian tudjuk, hogy nagyobb a kereslet, és magasabbak az árak.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Elnök úr, képviselőtársam, Jeggle asszony jó javaslatot terjesztett elénk a tejkvóta növelésére. A tejpiac helyzete és a tejtermelő gazdák egyaránt támogatják a kvótanövelést és az EU-szintű kiegyensúlyozás rendszerének létrehozását.
E helyzetre való tekintettel fel kell tenni néhány kérdést. Az Európai Bizottság miért ilyen lassan reagál a tejkvóták növelésének szükségességére? Tervezi-e az EU a termelők érdekeinek és létének biztosítását azzal, hogy olyan szinten határozza meg a tej minimális árát, amely nyereséget biztosít az EU-n belül valamennyi termelőnek, és véget vet-e a termelési költség alatti áron történő felvásárlásnak? Előirányozta-e a Bizottság a régi és az új tagállamok tejtermelése közötti egyensúlytalanság megszüntetését?
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
(DE) Elnök úr, biztos asszony! Két héttel ezelőtt Európa minden sarkából 4500 tejtermelő gazda szállt meg Brüsszelt. Egyesítették erőiket, és létrehozták az Európai Tejtanácsot, és most tisztességes árakat követelnek.
Ennek már figyelemre méltó hatása volt Németországban. Nálunk a termelői árak 40% körül voltak, és most ismét nyomás alá kerültek. A tejtermelő gazdák ezért mennyiségalapú piacpolitikát követelnek. Ha ez a fejlődés folytatódik, ha hatást gyakorol a mezőgazdasági politikára, el tudják képzelni azt, hogy 2015-ben a Bizottság politikailag képes lenne ellenállni e mozgalom követelésének, hogy növeljék, vagy ismét rugalmasan alkalmazzák a tejkvótarendszert?
Jim Allister
Elnök úr, én is osztom a tejkvóták határozott növelése miatt e Házban sokak által érzett aggályt. Azt hiszem, ezen a ponton alapvető kérdéseket kell feltennünk, és ehhez hozzátartozik az is, hogy ha egyszer Európában kevesebbet termelünk, és nem használjuk ki a kvótát, akkor valójában a kvótaemelés mögött milyen indok húzódik meg? Ebben az évben 3 millió tonnányi alulteljesítést várunk, így azután miért is kell sietni e tekintetben?
Másodszor, ami a sokszor említett fokozatos átmenetet illeti, különösen figyelembe kell vennünk azokat a régiókat, amelyek struktúrájukat és stratégiájukat más olyan régiók ellátására építették, amelyek termelése jelenleg korlátozott - ilyen a saját választókörzetem is, amely a határon át az Ír Köztársaságot látja el. A fokozatos átmenetet illetően hosszú távú stratégiát és az ilyen régiók számára alternatív kibocsátási lehetőségeket kell találnunk.
Mairead McGuinness
Elnök úr, kíváncsi vagyok, hogy azok a gazdák, akik esetleg figyelnek erre a vitára, mit gondolnak - mindez annyira összetett. Gratulálok Jeggle asszonynak a konszenzus elérése érdekében végzett csodálatos munkájához! Önök közül azonban azok, akik ezen a héten a viharok közepette repültek ide, jól tudják, hogy a puha landolás attól függ, merről fúj a szél, és egyikünk sem tudja, hogy a szél néhány év múlva merről fog fújni.
Azt gondolnám, hogy a kvóta 2%-os emelése - és az önkéntes rész nézetem szerint nem a tagállamok dolga, a termelők azok, akik eldöntik majd, hogy elfogadják vagy sem - lehetővé teszi számunkra, hogy teszteljük a piacot, és ezt meg is kell tennünk. Az egyes termelők számára a 2% nem nagy növekedés.
Ami pedig az aggályokat illeti - és talán a biztos asszony túlságosan mélyen elgondolkozott a kiegyensúlyozó mechanizmusról -, önök nagy terhet rónak azokra a termelőkre, akik képesek a termelésre, miközben a tagállamok ugyanakkor nem akarnak termelni. Ezt az érvet hallottuk már más kollégáktól, így valamit tennünk kell ezzel kapcsolatban.
Végül a WTO egyezség...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Neil Parish
Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani Jeggle asszonynak azért, hogy ezt a nehéz jelentést összeállította. Gyorsan csak annyit mondanék, hogy "gyáva szív sosem nyerte el szép leány kezét”, és azt hiszem, sokkal merészebbnek kell lennünk. A tejkvóta olyan, mint a kuktafazék: nem lehet a nyomást fenntartani végig, és aztán hirtelen megszüntetni, mert akkor szétrobban. Pontosan tudom, hogy mit jelent a puha landolás, a fokozatos átmenet: azt, hogy lényegesen meg kell emelnünk a kvótákat még 2015 előtt, így azután én nagyon is üdvözlöm ezt a 2%-ot.
A Bizottságnak és a Tanácsnak azt mondanám, hogy sokkal merészebbnek kell lennünk, amikor elérjük 2010-et. Ne csak az 1%-ot vizsgáljuk, hanem a 2%-ot is, és győződjünk meg arról, hogy valóban fokozatos átmenetet biztosíthatunk a tejkvótarendszerben. A fiatal gazdák és az új piaci belépők évek óta korlátozásokkal szembesültek. Most itt a lehetőség, hogy termelhessenek. Végre a világban bővül a tejkereskedelem...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót.)
Agnes Schierhuber
(DE) Elnök úr! A tej rendkívül érzékeny termék, és én őszinte köszönetet szeretnék mondani Jeggle asszonynak a hatékony kompromisszumért. Különösen üdvözlöm a tagállamok önkéntes tejkvótaemelését. Szeretnék azonban a következőre rámutatni. Aki folyamatosan az élelmiszerárakra hivatkozik a kvótaemelés vagy a túltermelés indokolásaképpen, teljesen elfeledkezik arról a tényről, hogy a tejtermelő gazdák a bolti értékesítési árnak még a 30%-át sem kapják meg. Úgy vélem, erről tárgyalnunk kellene.
Az is alapvető fontosságú, hogy a tejtermelés folytatódhasson a hegyi régiókban és a hátrányos területeken, mert azokban a térségekben gyakran ez az egyetlen lehetséges termelési forma. Itt speciális programra van szükségünk.
Esther de Lange
(NL) Átugrom a köszöneteket, és azzal folytatom, hogy üdvözlöm a kvóta 2%-os emelésére irányuló javaslatot. Személyesen én 3%-ot szerettem volna, mivel maga az Európai Bizottság is beismeri, hogy a 2% a gyakorlatban mindössze 1%-ot jelent, mivel nem minden ország használja ki teljes mértékben a kvótát. De mindenképpen támogatom Jeggle asszony kompromisszumos 2%-át.
Az Európai Bizottságnak azt mondanám, hogy ez nem idő előtti, mivel Új-Zéland már 2006-ban megelőzött bennünket a világpiacon. A kereslet nőtt, így volt mozgástér a lehetőségek kihasználására, de ezt nem tehettük meg, mert a kvótarendszer gúzsba kötött minket. Ennek a rendszernek volt szerepe, amikor túltermelés volt, most azonban, hogy a kereslet nő, egy másik rendszert kell kidolgoznunk, amely lehetővé teszi számunkra a piaci lehetőségek kiaknázását. Ebben az összefüggésben sajnálatosnak tartom, hogy az állapotfelmérés láthatóan csak négyszer 1%-os emelést vizsgál. Véleményem szerint a valódi fokozatos átmenethez több mint 1%-os emelésre van szükség. Legyen bátorságunk ehhez.
Iztok Jarc
a Tanács hivatalban lévő elnöke. - (SL) Először is szeretnék köszönetet mondani mindazoknak, akik jelen voltak a vitán. Mint mindig a Parlamentben, ez a vita is összetett és termékeny volt, és rámutatott mindazokra a problémákra és különbségekre, amelyek a tagállamok között fennállnak.
Szeretném hangsúlyozni, hogy az elnökség - és természetesen az Európai Parlament - kétségtelenül kellő időt adott ennek a javaslatnak, hogy minden oldalról megvizsgálhassuk. Ha a javaslat elfogadásának feltételei teljesülnek figyelembe véve az Európai Parlament véleményét, a 2%-os emelést a következő kvótaévtől, azaz 2008. április 1-jétől alkalmazzuk.
Én azonban hangsúlyozni szeretném, hogy ez nem fog véget vetni az Európai Unió tejágazatának jövőjéről szóló vitának. A vita részletekbe menően kétségtelenül folytatódni fog az úgynevezett közös agrárpolitika állapotértékelése keretében.
Garantálhatom önöknek, hogy az elnökség szilárdan áll ki határozata mellett, hogy vezeti ezt a vitát, és eléri közös célunkat, azaz - és ehhez biztosítékot adok - hogy az európai tejágazat számára létrejöjjön a kiegyensúlyozott hosszú távú stratégia.
Ismételten köszönetet mondok önöknek a vitában való részvételért, és külön köszönet jár az előadónak.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Elnök Úr! Úgy vélem, hogy a mai vita után mindannyian egyetérthetünk, hogy a tejtermelés közös agrárpolitikánk változatlanul igen fontos része. Úgy tűnik nekem, hogy ma Önök kedvük szerint válogathatnak a különféle vélemények között, amelyek a nullától a javaslatunkban előterjesztettnél nagyobb értékig terjednek. A vita véleményem szerint rámutatott a különféle tagállamokban látható sokszínűségre is, és hogy válaszoljak Parish úr megjegyzéseire, talán ez az oka annak, hogy nem vagyunk elég merészek. A nap végén azonban kompromisszumot kell találnunk a különféle vélemények között.
Csak néhány megjegyzést szeretnék tenni a felvetett kérdések némelyikére. A kvótaemeléssel kapcsolatban a tagállamok maguk döntheti el, hogy azt kiosztják-e a termelőknek, vagy megtartják a nemzeti tartalékban. Én egyértelműen azt szeretném, hogy osszák ki. A tagállamok előnyben részesíthetik a fiatal gazdákat, és azokat, akik a kvótákért fizetendő árak következtében szenvednek.
Úgy vélem, hogy ha április 1-jétől be akarjuk vezetni az emelést, ezt valamennyi tagállamban rögzített százalékon kell megtennünk. Ha most elkezdünk speciális számokról vagy a különféle vagy egyes tagállamok számára megnövelt százalékokról tárgyalni, a harc hosszú hónapokon át tartana. Így értsünk egyet abban, hogy amiről most tárgyalunk, az mindenkire vonatkozó 2%-os emelés. Egyébként nem hinném, hogy olyan alapvetően megosztott lenne a véleményünk arról, hogy merre kell tovább haladni. Azt gondolom, meg tudjuk határozni célunkat, bár létezhet valamennyi véleményeltérés a Bizottság és a Parlament között a tekintetben, hogy hogyan jutunk el odáig.
Azt hiszem, mindannyian egyetértünk abban, hogy az ágazatot nem szabad veszélyeztetni. Pontosan ezért tettem javaslatot a fokozatos átmenetre. A "puha landolás”, avagy fokozatos átmenet a valóságban azt jelenti, hogy a kvótákat az évek alatt folyamatosan növeljük, és fenntartunk egy olyan helyzetet, hogy a kvótarendszer végén, 2015-ben ne következhessen be hirtelen árzuhanás, ami megtörténne, ha semmit nem tennénk. Ezért úgy vélem, hogy a megfelelő és az elfogadható módszert választottuk. Nem becsülöm alá, hogy lehetnek régiók Európában - a hegyvidékek, a sebezhető régiók - ahol a kvótarendszer teljes eltörlése a tejtermelés folytatását veszélyeztethetné. Ezért készen állunk arra, hogy az állapotfelmérés alatt megvizsgáljuk az ilyen régiók megsegítésére szánt megoldásokat. Úgy vélem, a leghelyénvalóbb eszköz a 69. cikk, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a gazdáknak juttatott közvetlen támogatások tetejéből levágjanak, és azt a meghatározott területek érdekében felhasználják.
Nem hiszem, hogy a szerkezetátalakítást szolgáló tejalap létrehozása megoldás lenne. Honnan szerezzük a pénzt, mennyi pénzt kapunk, hogyan osztjuk el a pénzt a különféle tagállamok között? Ezzel az alappal kapcsolatban olyan sok a megválaszolatlan kérdés, és pénzünk is korlátozott. A saját költségvetésünkből kellene azt kivennünk, és akkor a mezőgazdasági ágazaton belüli többi termelőnek kellene e szerkezetátalakítási alap számláját állnia. Így nem hiszem, hogy működne.
Véleményem szerint a tejtermelés növelésének fő indoka az, hogy Ázsiában felemelkedő piacaink vannak. Miért ne vennénk el e növekvő piacokból a részünket? Tudjuk, hogy mennyire nehéz, amikor mások már féllábbal az ajtón belül vannak, és mi utánuk jövünk, és megpróbáljuk megszerezni a részünket. Már a kezdet kezdetétől ott kellene lennünk kiváló minőségű termékeinkkel. Azok a tejtermelők - tejgazdaságok, az iparág, amely jól működik - azok, amelyek kiváló minőségű termékeket állítanak elő; itt különösen a sajtról van szó. Európának rendkívüli márkája a kiváló minőségű sajt, így miért ne használnánk fel azt, és miért ne vennénk el a részünket? Amint a miniszter elmondta, ezt a kérdést újra megvizsgáljuk az állapotfelmérésben. Biztos vagyok benne, amint a miniszter úr is elmondta, ezt a kérdést újra megvizsgáljuk az állapotfelmérés kapcsán. Biztos vagyok benne, hogy az is éppen olyan élénk vita lesz, mint a mai, mert azt gondolom, a tejtermelés sohasem lesz unalmas.
Elisabeth Jeggle
előadó. - (DE) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke, hölgyeim és uraim, vélemények széles skáláját hallottuk. Ma mindenki számára kiderülhetett, hogy ez egy súlyos kérdés, ami nem játék, hogy mindannyiunknak számos aggálya van, és hogy - természetesen - mindannyian felelősek vagyunk otthon - egyrészt a fogyasztóknak, másrészt a tejtermelőknek.
Hogy visszatérjek a piacok kérdéséhez: nem tudom, hogy hinnem kell-e a kínai piacban. Ma sokat látunk itt, ebben az Európai Unióban és ezen a piacon. Van egy belső piacunk, és ez a belső piac segít megerősödnünk a globalizáció és az általános liberalizáció közepette is. Hozzuk létre ezért az európai belső piacot a tejkvótából. Valaha képesek voltunk erre. A mezőgazdasági piacok csak az erős, stabil és szervezett belső piacról tudnak szembe szállni a világpiac kihívásaival és különösen annak fluktuációival.
A fenntartható gazdálkodáshoz a gazdasági, ökológiai és társadalmi vonatkozásoknak összhangban kell lenniük. Mindhárom összetevőt szem előtt kell tartanunk intézkedéseink során. Az európai mezőgazdasági modell a fenntarthatóságot és a fogyasztói biztonságot képviseli - és ez még mindig áll! A gazdák ezt mindkettőt nagyon jól ellátják. Ők gondoskodnak a tájról és ezzel alakítják a turizmus alapjait; hozzájárulnak az energiabiztonsághoz, kiváló minőségű élelmiszert termelnek és a foglalkoztatás biztosításával fenntartják a vidék gazdasági alapját.
A társadalmi hasznokat a kiegyenlítő támogatások egyre kevésbé kompenzálják a gazdák számára. Az élelmiszerért egyre inkább tisztességes árat kell fizetni! Általános politikai felelősségünk nagyobb annál, mintsem pusztán végigmenni a liberalizáció útján a nyitott piacokkal!
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap délben, 12 órakor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Constantin Dumitriu  
írásban. - (RO) A Jeggle asszony által készített jelentés rendkívül fontos nem csak a tejkvóták növelésére vonatkozó javaslatok miatt, hanem azért is, mert olyan elveket határoz meg, amelyeket az egész agrárpolitika megvitatása során figyelembe kell vennünk.
A Bizottság mezőgazdaságra és vidékfejlesztésre vonatkozó tárgyalásait követően egyetértettünk, hogy a tagállamoknak már 2008. április 1-jétől szükségük van a tejkvóták növelésére. Az Európai Parlamentben én Romániát, egy új tagállamot képviselek, amely már a csatlakozás első évében szembesült a tejkvóta válsággal, amely nem volt elegendő a piaci kereslet kielégítésére, és a valósággal sem állt összhangban. A romániai tejágazat nagyot lépett előre a 2004. évi tejkvóta tárgyalásoktól a csatlakozásig tartó időszakban modern technológiába történő befektetéssekkel, a termelőkapacitások bővítésével és új munkaerő foglalkoztatásával. A tejkvótának a jelenleg biztosított szinten való fenntartása a befektetők számára csődöt, a tejtermelésre és feldolgozásra szakosodott vidéki területeken munkanélküliséget, az import bővülését és a fogyasztói ár emelkedését jelentené.
A jelentés fordulópontot jelent, mivel az Európai Unió rugalmasságot mutat egy olyan probléma megoldásában, amellyel több tagállam szembesül. Végső soron e jelentés kedvezményezettjei az európai polgárok.
Richard Seeber  
A felülvizsgálat az agrárpolitika reformjának fontos folyamata különös tekintettel a hegyvidékeken folytatandó mezőgazdasági politikára. A tejkvóta növelésének alkalmazása alapvető fontosságú ezeken a területeken. Itt olyan speciális szabályozásról kell határoznunk, amely rugalmasan reagál a hegyvidéki mezőgazdasági termelés konkrét körülményeire. A gazdák munkáját megnehezíti a nehéz elérhetőség és a meredek szállítási útvonalak, és ezekről is tárgyalnunk kell.
Az osztrák gazdák számára a tejkvóta szabályozás alapvető fontosságú. Megfontolás tárgyává kellene tenni az Európára kiterjedő kiegyenlítést vagy a kvótakereskedelmet. Amennyiben a tejkvóta rendszert 2015-ben valóban megszüntetnék, megfelelő pénzügyi kompenzációs intézkedésekre lenne szükség kiegészítő költségvetési pénzeszközökkel ahhoz, hogy a hegyvidékeken és a legelőkön fent lehessen tartani a tejtermelést és feldolgozást.
Amikor a piaci támogató eszközök hatékonyságát, átszervezésüket és az aktuális helyzethez való igazításukat ellenőrizzük, a hegyvidéki gazdálkodás helyzetét semmiképpen sem szabad figyelmen kívül hagyni. Ezekben a régiókban a tejtermelés és feldolgozás a mezőgazdaság nagyon fontos része, és igen értékes. Külön figyelmet kell fordítani a kvóták növelésének vagy eltörlésének gazdasági, társadalmi és ökológiai következményeire, különösen a hegyvidékeken. Az EU tejkvóta rendszerének teljes eltörlése rossz irányba vinné el Európa közös agrárpolitikáját.
