2. A Kongói Demokratikus Köztársaság, és az erőszak mint háborús bűncselekmény (vita) 
Elnök
- A következő napirendi pont a Kongói Demokratikus Köztársaság helyzetéről és az erőszakról mint háborús bűncselekményről szóló hat állásfoglalásra irányuló indítvány megvitatása.
Raül Romeva i Rueda
szerző. - (ES) Elnök asszony! A szexuális erőszak és a nemi erőszak különösen mint háborús eszköz sajnos nem újkeletű.
Nem jelentéktelen kérdés, hogy a Nemzetközi Büntetőbíróság 1998. évi római alapokmányának 7. és 8. cikke úgy rendelkezik, hogy a nemi erőszak, a szexuális rabszolgaság, a kényszerprostitúció, a kényszerterhesség, a kényszersterilizáció vagy a szexuális erőszak egyéb formái emberiség elleni bűncselekménynek és háborús bűncselekménynek tekinthetők, és kezelésük és az ellenük indított vádhatósági eljárás tekintetében egyenértékűek a kínzással vagy a súlyos háborús bűncselekményekkel, tekintet nélkül arra, hogy ezeket fegyveres konfliktus keretében követték-e el.
A Kongói Demokratikus Köztársaságban zajló háború rámutat arra, hogy ez a kérdés mennyivel több figyelmet kíván annál, amennyit mostanáig kapott. Több tízezer jelentés érkezik minden évben a régióban nemi erőszakról vagy szexuális támadásról. Sok ilyen eseményre ráadásul a lakóhelyüket elhagyni kényszerülők vagy menekültek táboraiban kerül sor, és ezeket gyakorta kormánycsapatok, felkelők vagy más erők követik el.
Véleményem szerint rendkívül fontos, hogy ez a Parlament ne csak elítélje ezeket a gyakorlatokat, hanem sürgesse a Kongói Demokratikus Köztársaság hatóságait, hogy haladéktalanul vessenek véget e gyakorlatoknak, vizsgálják ki ezeket, tárgyalják meg, és biztosítsák a büntető ítéleteket, továbbá garantáljanak védelmet az áldozatoknak, tanúknak és családtagoknak.
Emlékeztetnünk kell továbbá saját intézményeinket arra, hogy az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1325. határozata hangsúlyozza a tagállamok felelősségét a büntetlenség felszámolását és azt illetően, hogy folytassanak büntetőeljárást az emberiség elleni bűncselekmények és háborús bűncselekmények felelősei ellen, ideértve a szexuális erőszakkal vagy nők elleni egyéb erőszakkal kapcsolatos bűncselekményeket is.
Erik Meijer
szerző. - (NL) Elnök asszony! Az európai államok olyan törzseket hoztak össze Afrikában, melyeknek egymással nem volt jó a kapcsolata, másokat pedig elválasztott azzal, hogy a határokat földjeik közepén vonta meg. A Kongói Demokratikus Köztársaság, mely számos faji csoport sokaságának otthont adó hatalmas terület, nem kapott lehetőséget arra, hogy függetlenségét az önrendelkezés fokozatos kiépítésével szerezze meg az 1960 előtti belga gyarmatosítás során. A dekolonizációra nem készültek fel: ez hirtelen vált elkerülhetetlenné, miután Anglia és Franciaország függetlenséget adott kisebb szomszédos gyarmatainak az 1950-es évek végén, részben a marokkói, tunéziai, algériai és kenyai felszabadító háborúk eredményeként.
Azóta Kongó állandó háborús övezet. A korai éveket a nyugati Kasavubu, az északkeleti Lumumba és a délkeleti Tshombe közötti konfliktus hatotta át. Ezek különböző ideológiákat és érdekeket képviseltek, a legfontosabb azonban az, hogy a kongói lakosság egyes szegmensei támogatták őket.
A spekuláns Mobutu éles katonai diktatúrája az országot éveken át láthatóan békében tartotta, azonban a különbségeket sohasem hidalták át. A legújabb választások nem tudtak egységet vagy jó együttműködést sem biztosítani. Az ország konfliktus sújtotta övezet maradt, rugalmas határokkal, amelyek az 1960-as évekhez hasonlóan etnikai területek kijelölésére és a bányaterületek ellenőrzésére szolgálnak. A külföldi vállalkozások számára mindez előnyös volt. A konfliktus lényege a jelek szerint immár az, hogy a törzsi csoportok sokaságából melyik fog dominálni a többiek felett. A dolgok jelenlegi állása szerint Kongó jövője kilátástalan.
Az állásfoglalásban szereplő atrocitások, ideértve az általános törvénytelenséget és a nők ellen gyakran elkövetett nemi erőszakot, mind e káoszhoz kötődnek. A szexuális erőszak elleni 2006. évi törvény nem oldja meg ezt a problémát, amíg a konfliktusok fennállnak, és igen sokaknak nincs állandó lakóhelye.
Az állásfoglalás helyesen hivatkozik a kormányképviselők, békefenntartók, segélyszervezetek szerepére; ezek munkatársainak minden lehetségest meg kell tenniük az ilyen atrocitások anélkül történő megakadályozására, hogy maguk is ezek részeseivé válnának. A nemi erőszak, a kényszerterhesség, a szexuális kizsákmányolás és a szexuális erőszak más formáinak az Európai Unió és az ENSZ által háborús bűncselekményként való elismerése előfeltétel, azonban az ilyen erőszak táptalaját csak a helyszínen lehet megszüntetni.
Ryszard Czarnecki
Elnök asszony! Csak három hete voltam a Kongói Demokratikus Köztársaságban, így a helyzettel kapcsolatos ismereteim nem kizárólag a dokumentumokból származnak, habár az utóbbi igen fontos.
Ez különösen szerencsétlen ország, mely gyakran élt meg névváltoztatást. Kongónak hívták, majd Zairének, most pedig Kongói Demokratikus Köztársaság néven ismert. Jóval gyakrabban élte meg lakosságának tömeges mozgásait, mint névváltozásokat mindenesetre. Az előttünk lévő dokumentumok szerint csak tavaly 400 000 lakos kényszerült lakóhelyének elhagyására. Az erre az elmúlt években kényszerített személyek összes száma négyszeresére növekedett, és kb. 1,5 millió.
Megemlíteném továbbá a nemi erőszak mint a felkelők oldalán álló partizánok, illetve a kormány oldalán álló rendőrség és katonaság által szándékosan politikai célokra használt fegyver alkalmazását. Ez példátlan, és az Afrikai Unió képtelen kezelni.
Tadeusz Zwiefka
szerző. - (PL) Elnök asszony! Komolyan az a benyomásom, hogy Kongó hivatalos nevében a "Demokratikus Köztársaság” kifejezés meglehetősen üresen cseng, hiszen pontosan ebben az országban bontakozik ki szemünk előtt az utóbbi évek egyik legborzalmasabb humanitárius válsága.
Több mint 650 000 személy mozog folyamatosan az országban. Csak egyetlen tartományban, Kivuban, a családok 80%-át helyezték át az utóbbi öt évben, havonta kb. 1 000 nő válik nemi erőszak áldozatává, és több tízezer gyermek lesz katona. A Kongói Demokratikus Köztársaságban a hadsereg útját a polgári lakosság ellen elkövetett minden lehetséges bűncselekmény kíséri, például nemi erőszak, gyilkosság és fosztogatás. A szexuális erőszakot a Kongói Demokratikus Köztársaság azon lakosainak terrorizálására és megbüntetésére használják, akik a konfliktusban a rossz oldalon voltak. Ez olyan elterjedt, hogy a Médecins sans Frontières szerint a világon elkövetett nemi erőszak 75%-ára a Kongói Demokratikus Köztársaság keleti részén kerül sor. A nemi erőszak mellett barbár kínzás is előfordul, például golfütőkkel való verés és késekkel való csonkítás. Számos fiatal nőt kényszerítettek szexuális rabszolgaságra.
Emlékeztetünk arra, hogy az ENSZ legnagyobb békefenntartó erejét a világon, mely 17 000 katonából áll, jelenleg a Kongói Demokratikus Köztársaságban alkalmazzák. Mi a fő módszer a szexuális erőszak megakadályozására? A falakra írt szlogenek szerint a nemi erőszak embertelen. A legriasztóbb tény az, hogy az ENSZ katonái maguk is részesei ennek a botránynak. Az ENSZ vizsgálatvezetői több alkalommal is megállapították, hogy az ENSZ-katonák maguk kényszerítettek kongói lányokat prostitúcióra. Mindenesetre egyszerűen lehetetlennek bizonyult az érintett katonák megbüntetése, mert feletteseik mindent megtettek a vádemelés megakadályozására. A katonák több alkalommal is elkövetői, nem megakadályozói voltak az erőszaknak, és ezen alkalmak száma egyre növekszik. Ez csak botránynak tekinthető.
Szeretnék a nemzetközi közösséghez fordulni az azonnali határozott fellépés támogatása érdekében, melynek a célja a szexuális bűncselekmények azonosítása és megbüntetése. Szeretném hangsúlyozni továbbá, hogy a területre az ENSZ égisze alatt katonai különítményeket küldő országok felelősek a békefenntartó missziókban részt vevő személyzet bűnelkövető magatartására vonatkozó állítások kivizsgálásáért.
Tisztában vagyok azzal, hogy az Európai Unió ilyenfajta konfliktusok megoldásával kapcsolatos lehetőségei korlátozottak. Mégis arra hívok fel, hogy bocsássanak finanszírozást a kivui békekonferencia megszervezésére. Az Európai Unió támogatását emellett a szexuális bűncselekmények valamennyi áldozata számára történő orvosi, jogi és társadalmi segítségnyújtásra kell fordítani.
Bízom abban, hogy az Európai Unió és az ENSZ formálisan elismeri, hogy mindenfajta szexuális bűncselekmény emberiség elleni bűncselekmény.
Josep Borrell Fontelles
szerző. - (ES) Elnök asszony! A Kivuban (Kongó) elkövetett szexuális erőszak elkerülhetetlenül visszatetsző. Képviselőtársaink leírták, hogy mi zajlik ott, és nem szándékozom ezt megismételni. Nem csupán ezek elítélésében kell egyet értenünk, mivel ez pusztába kiáltott szó lenne csupán: tennünk kell valamit, hogy megállítsuk, és amit tehetünk, az az, hogy nyomást gyakorlunk a kongói kormányra, mivel nem csupán a felkelők, hanem a fegyveres erők is elkövetik ezeket az atrocitásokat, melyek célja a nők megalázása és a körülöttük lévő társadalom morális alapjainak veszélyeztetése.
El kell érnünk, hogy az ENSZ és az Európai Unió a szexuális erőszakot emberiség elleni bűncselekménynek minősítse. Fel kell kérnünk a Bizottságot, hogy adjon fejlesztési támogatási alapokat Kongónak, alapvetően és elsősorban az áldozatok támogatására: ideértve a jogi segítségnyújtást, a társadalmi segítségnyújtást és az orvosi segítségnyújtást.
El kell érnünk, hogy az ENSZ helyszínen lévő munkatársai az áldozatok védelmét és a felelősek felkutatását prioritásnak tekintsék, és ennek érdekében ki kell bővítenünk a Kongói Demokratikus Köztársaság ENSZ-misszióját annak érdekében, hogy közvetlenebb kapcsolatot teremtsünk ilyen események megakadályozására.
Végül fel kell hívnunk a kivui konferencia résztvevőit arra, hogy szülessenek olyan eredmények, melyek az igazságszolgáltatást és a felelősségvállalást követelik, mert a későbbiekben a szexuális erőszak elkövetői végül büntetlenséget élveznek a Kongói Köztársaság hivatalos egyenruháját viselve, az áldozatokat kétszer is megalázzák, először a nemi erőszak során, másodszor pedig amikor azt tapasztalják, hogy mindezeket büntetlenül tették.
Ez az, amit megtehetünk és amit meg kell tennünk. Bízom abban, hogy a Bizottság megfelelően figyelembe veszi mindezt, és kérésem szerint más irányt ad a Kongóba irányuló fejlesztési segítségnyújtási alapoknak, az áldozatok támogatása és a nők méltóságának további vad eltiprásának megakadályozása érdekében.
Urszula Gacek
a PPE-DE képviselőcsoport részéről. - (PL) Elnök asszony! Az előttünk lévő állásfoglalás szövege riasztó adatokat tartalmaz. Figyelembe kell azonban vennünk, hogy e statisztika mögött nők tragédiája húzódik.
Szeretnék a Háznak Lumo történetéről beszélni. Tömeges nemi erőszak áldozatává vált 1994-ben. A támadás annyira brutális volt, hogy ez a fiatal nő állandó belső sérüléseket szenvedett. Több év kezelés és négy műtét után sem nyerte vissza egészségét, és talán sohasem áll teljesen talpra. Vőlegénye, családjának nagy része és a társadalom elutasítja. Egyedüli támogatói anyja és a HEAL Afrika nevű afrikai jótékonysági szervezet. A HEAL Afrika kórházat működtet Gomában, mely a nemi erőszak fővárosa a Kongói Demokratikus Köztársaság területén. A kórház brutális szexuális erőszak áldozatai kezelésére szakosodott. A sebészek igen sikeresek voltak, és az úgynevezett anyák pszichológiai támogatást nyújtanak az áldozatoknak.
A Ház elismerését fejezi ki munkájukért ezeknek az embereknek, azonban az elismerés önmagában kevés. Meg kell vizsgálnunk, hogyan biztosíthatunk számukra gyakorlati segítségnyújtást. Ezzel tartozunk Lumónak és sok ezer kongói nővérének, hogy segíthessünk.
(Taps)
Karin Scheele
a PSE képviselőcsoport részéről. - (DE) Elnök asszony! A Kongói Demokratikus Köztársaság helyzetéről és a nemi erőszakról és az erőszakról mint háborús bűncselekményről szóló mai indítvánnyal arra hívjuk fel az Európai Uniót és az ENSZ-t, hogy formálisan is ismerjék el a nemi erőszakot, a kényszerterhességet, a szexuális rabszolgaságot és a szexuális erőszak más formáit emberiség elleni bűncselekmény gyanánt és a kínzás formájaként. Felhívunk továbbá arra, hogy gyakoroljanak nyomást a kongói kormányra, hogy megszüntesse ezt a helyzetet, melyben az ilyen bűncselekményeket büntetlenül követik el. Az ilyen intézkedések azért szükségesek, hogy javítsunk azt a szörnyű helyzetet, melyben több százezer nő van ma.
A nők által a Kongói Demokratikus Köztársaság területén elszenvedett erőszak elképzelhetetlen. Kivu tartományában az összes nő több mint egyharmada vált nemi erőszak áldozatává, és még több ellen követnek el erőszakot újra és újra hosszú idő óta. Ez már évek óta megy. A legtöbb elkövető a két oldal katonája, a kongói biztonsági erők és a rendőrség tagja. Az ENSZ nők elleni erőszakkal foglalkozó külön előadója tavaly szeptemberben nyújtotta be jelentését.
A fegyveres erők által elkövetett atrocitások elképesztően brutálisak, és céljuk a nők teljes fizikai és pszichológiai tönkretétele. A nemi erőszak traumáját súlyosbítja a tény, hogy számos áldozat szenved ezt követően társadalmi megkülönböztetést és kiközösítést családjuk és közösségeik részéről. Ez az egyik oka annak, hogy miért csak néhány valóban elkövetett szexuális erőszakot jelentenek.
Hivatkozva kollégám, Fontelles úr szavaira, szeretnénk, ha az ENSZ mandátumát kiterjesztenék a polgári személyek szexuális erőszak elleni védelmére is. Az ENSZ békefenntartó missziójának tagjai által elkövetett szexuális visszaélésekről szóló jelentéseket mélyebben ki kell vizsgálni, és a felelősöket bíróság elé kell állítani.
A békéről, biztonságról és fejlődésről szóló gomai konferencia néhány napja kezdődött. Sürgősen felhívunk minden résztvevőt, hogy kezeljék a nők és lányok ellen elkövetett szexuális erőszak problémáját, a felelősöket állítsák bíróság elé, és vessenek véget a jelenlegi helyzetnek, melyben ezeket a cselekményeket büntetlenül el lehet követni.
Marcin Libicki
az UEN képviselőcsoport részéről. - (PL) Elnök asszony! Ma a Kongói Demokratikus Köztársaságban elkövetett nemi erőszakról mint háborús bűncselekményről tárgyalunk. Ironikus, hogy ezt az országot Kongói Demokratikus Köztársaságnak nevezik. Manapság úgy tűnik, hogy minél jobban jelen van a demokrácia a nevekben és a beszédekben, annál, kevesebb emberi jogot élveznek az átlagemberek.
Megismételném, hogy az elnöki tisztségig eljutott afrikai hadurak megfékezésének egyetlen módja egyrészt a gazdasági szankcionálás, másrészről pedig a fegyveres beavatkozás. Amíg az Európai Unió nem hoz létre olyan rendőri erőt, mely természetesen nem avatkozna be minden polgárháborúba, hanem legalább megpróbálná a táborok, az úgynevezett menekülttáborok felügyeletét ellátni, ahol a legrosszabb bűncselekményeket követik el a Kongói Demokratikus Köztársaságban, addig nem tehetünk mást, csak további vitákat folytathatunk az ügyről. Az emberek továbbra is szenvednek és meghalnak, míg mi vég nélkül vitázunk.
Hiltrud Breyer
a Verts/ALE képviselőcsoport részéről. - (DE) Elnök asszony! A felháborító tömeges kongói nemi erőszakot szisztematikusan szervezik, ami azt jelenti, hogy ezeket egyúttal katonai stratégia gyanánt is használják, és nem csupán háború, hanem szexuális terror is folyik a nők ellen. A brutális nemi erőszakot ma minden háborús fél beveti Kelet-Kongóban, tekintet nélkül arra, hogy ezek törzsi milíciához vagy a nemzeti hadsereghez tartozó katonák, a hatalom szimbólumaként és a megfélemlítés eszközeként.
Pontosan a társadalom leggyengébbjeit, vagyis a nőket, gyermekeket, sőt, a csecsemőket érik a barbár visszaélések, szándékos megsebesítések, megcsonkítás, HIV-vel és más fertőző betegségekkel való megfertőzések, illetve gyilkosságok. Tudjuk és hallottuk, hogy a brutalitás mértéke meghaladja az emberi képzeletet, és most sürgősen hosszú távra el kell ítélnünk a nemi erőszakot mint emberiség elleni bűncselekményt, mint háborús bűncselekményt és mint a kínzás formáját. Emellett amikor a nemi erőszak áldozatai traumatizáltan és egyedül térnek vissza falvaikba, fájdalmas műtétek után - számos nő elveszíti valamennyi nemi szervét -, nem sok menedéket találnak ott, ha egyáltalán.
Ezért csak támogatni tudom Borrell úr és Scheele asszony észrevételeit: az európai pénzt arra is kell fordítanunk, hogy női szállásokat hozzunk létre, amelyek egyfajta menedékül szolgálhatnak a kórházból visszatérők számára, ahol új életet kezdhetnek. Az elszenvedett fizikai erőszak mellett az áldozatok által elszenvedett pszichológiai erőszak mérhetetlenül rettenetes.
Tudjuk, hogy a legtöbb ilyen támadást a felkelők követik el, azonban a bejelentett esetek majdnem egyötödét kormánycsapatok és a rendőrség, és valóban szégyenteljes, hogy egyetlen bűnöst sem tartóztattak le vagy akár vádoltak. Az üres beszéd ideje elmúlt tehát. Politikai cselekvésre van szükségünk az ENSZ és az Európai Unió részéről, mivel ha...
(Az Elnök kikapcsolja a mikrofont)
Urszula Krupa
az IND/DEM képviselőcsoport részéről. - (PL) Elnök asszony! Amikor nemrég szót kaptam a Japánban a második világháború során fennálló szexuális rabszolgaságról szóló vitában, hangot adtam annak is, hogy elítélem a nők ellen jelenleg a Kongói Demokratikus Köztársaságban elkövetett nemi erőszakot. A Médecins sans Frontières szerint a világon elkövetett nemi erőszak 75%-ára a Kongói Demokratikus Köztársaságban kerül sor. Ez annál is riasztóbb, mivel az erőszak különös kegyetlenséggel társul. Még hároméves lányok is érintettek.
A fegyveres csoportok a nemi erőszakot taktikai eszközként vetik be az ellenállás letörésére és az etnikai csoportok megbüntetésére. Ez nem csupán a fegyveres felkelőkre, hanem a kongói hadseregre is igaz. Az élelmiszer-hiány és a betegségek, a szexuális erőszak és a példátlan agresszió egyaránt hozzájárult ahhoz, hogy ez a terület földi pokollá váljon. Emlékeznünk kell arra, hogy a törzsek közötti rivalizálás a gyarmati időkből ered, amikor az egyik törzset előnyben részesítették a másikkal szemben.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Elnök asszony! A Kongói Demokratikus Köztársaság Afrika legnagyobb országa. Természeti erőforrásokban, például vízben, trópusi erdőkben és mezőgazdasági földterületben gazdag, azonban a civilizáció ott már régen összeomlott. Több mint négymillióan veszítették életüket a Kongói Demokratikus Köztársaságban két polgárháború, törzsi konfliktusok és a fegyveres csoportok és partizánok tevékenységei eredményeként. Az emberek tragikus helyzete mellett tömegesen deportálták a polgárokat korábbi lakóhelyükről, a kormányok korruptak és gyengekezűek, terjed az AIDS, legutóbb pedig kitört az Ebola vírus.
Hogyan segíthetünk ezeken az embereken? A humanitárius segítségnyújtás és a technikai támogatás mellett fontos, hogy foglalkozzunk az e borzalmas tettekért felelős vezetőkkel és szervezőkkel. Ők a mai napig büntetlenek és azok is maradnak, és most ki kellene őket zárni a kongói társadalomból. A népirtásért felelős bűnözők ellen nemzetközi különleges erők kell, hogy fellépjenek, hogy bíróság elé lehessen őket állítani.
Zbigniew Zaleski
(PL) Elnök asszony! Nem kívánom megismételni a már elmondottakat, így pusztán csak azt jelenteném ki, hogy ami minket illet, egyértelmű, hogy biztosítani kell ezt a támogatást. Remélhetőleg a támogatás olyan alapos és széles körű lesz, amennyire lehetséges.
Szeretném továbbá elmondani, hogy amikor a Kongói Demokratikus Köztársaságban voltam a választások alatt, megrázott a felismerés, hogy a 13 és néha még fiatalabb fiúknak két dolgot tanítanak meg: hogyan harcoljanak, és hogyan erőszakoljanak meg náluk is fiatalabb lányokat. Ez a helyzet a Bemba urat, az ellenzék elnökjelöltjét támogató csoport úgynevezett katonáit illetően. És ez nem is kivételes ráadásul. A helyzet minden fél esetében egyforma. Ezért támogatom Borrell úr kijelentését, miszerint a rendelkezésünkre álló alapokat és erőforrásokat - több cél között - e fiatalok újbóli oktatására kell fordítanunk. Ha ezek a fiatalok megmaradnak a mostani úton, egyetlen jövőjük a bandákba tömörülés, a nemi erőszak és gyilkosság elkövetése. Valamit tenni kell velük. A jelek szerint feladatunk az, hogy megtaláljuk, miként segíthetünk ezeknek az embereknek abban, hogy változtassanak az élettel és az ellenkező nemmel kapcsolatos attitűdjükön.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! A Bizottságot továbbra is különösen aggasztja az emberi jogok helyzet romlása - különösen az elterjedt szexuális erőszak - a Kongói Demokratikus Köztársaság keleti részén, és határozottan elítél minden, a nők ellen elkövetett erőszakos cselekményt.
Az erőszak és a bizonytalanság uralkodó klímájában valamennyi, a Kongói Demokratikus Köztársaság keleti részén jelen lévő erő, ideértve a nemzeti fegyveres erők elemeit is, bizonyos mértékig részese az ilyesfajta cselekmények drámai mértékű terjedésének. Ezzel összefüggésben fontos a büntetlenség elleni küzdelem támogatása, illetve a probléma alapvető okainak kezelése is. Megjegyzendő, hogy a szexuális erőszak a Kongói Demokratikus Köztársaság keleti részén a régióban állandóan jelen lévő konfliktusok és erőszak része.
Békére van szükség a fenntartott biztonsághoz és stabilitáshoz, és ez a két elem kapcsolódik a Kongói Demokratikus Köztársaságban elkövetett szexuális erőszakhoz. Ezért támogatta a Bizottság az EU-tagállamokkal együtt folyamatosan a politikai megoldást a Kongói Demokratikus Köztársaság keleti részének válságát illetően.
A békéről, biztonságról és fejlődésről jelenleg Kivuban zajló konferencia, illetve a Kongói Demokratikus Köztársaság és Ruanda között Nairobiban 2007 novemberében kötött megoldás valóban komoly előrelépés lehet a folyamatban, egyúttal pedig elismerjük, hogy még mindig sok az akadály azelőtt, hogy Kivuban fenntartható béke valósuljon meg.
Mindenesetre ezen erőfeszítések elégtelenek, és ezeknek aktív támogatással kell kiegészülniük az állam azon kapacitásának megerősítése érdekében, hogy védelmet nyújtson népe számára. E tekintetben a Bizottság együttműködik a tagállamokkal a jogállamiság megerősítésében és a büntetlenség elleni küzdelemben, támogatva a biztonság ágazat reformját, ideértve a hadsereget, a rendőrséget és az igazságszolgáltatást.
Szeretnék reagálni néhány képviselő kérdéseire, és megpróbálni ezekre válaszolni. A Bizottság a szexuális erőszak és bűnözés problémájával különösen foglalkozik többadományozójú igazságszolgáltatási és rehabilitációs projektek útján foglalkozik a Kongói Demokratikus Köztársaság keleti részén, többek között az igazságügyi szereplők kapacitásépítésére, illetve a szexuális erőszak áldozatai számára jogi segítségnyújtásra összpontosítva.
Emellett a Bizottság jelentős mértékű humanitárius segítségnyújtást biztosít - nagyjából évente 40 millió EUR-t - a Kongói Demokratikus Köztársaságnak, különösen Uturinak és Kivunak. Humanitárius és egészségügyi programjaink figyelembe veszik az említett nemi erőszakot, kreatív és tudatosító szempontból egyaránt.
Elnök
- A vitát lezárom.
A szavazásra a vita végén kerül sor.
