ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksme (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Padomes un Komisijas paziņojumi par ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmi.
Manuel Lobo Antunes
Padomes priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Šo piektdien Portugāles pilsētā Mafrā notiks 20. ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksme. Pēc mūsu domām, gan Krievijas, gan Eiropas Savienības līderiem tā ir lieliska iespēja izvērtēt mūsu attiecības.
Mēs uzskatām, ka Eiropas Savienības un Krievijas attiecības pamatā ir labas; katrā ziņā tās ir daudz labākas, nekā starptautiskā prese dažkārt gribētu mums iestāstīt. Krievija ir svarīgs ES partneris, un mūsu attiecības mēs uztveram ļoti nopietni. Augstākā līmeņa sanāksmē tiks pārlūkota situācija Eiropas Savienībā un Krievijā. Mēs ziņosim par Eiropas Savienības aktuālajiem jautājumiem, īpaši par progresu, izstrādājot jauno Reformu līgumu, ko tikko pieņēma Lisabonā, un Komisijas ierosināto enerģētikas liberalizācijas paketi, ko pieņēma 9. septembrī.
Attiecībā uz kopējām interešu zonām mēs pārlūkosim progresu, kas panākts rīcības plāna īstenošanā. Šis process līdz šim ir pilnībā pozitīvs, lai gan atsevišķās jomās vajadzīga aktīvāka virzība. Dažās svarīgās jomās šo mērķi ir palīdzējusi sasniegt Pastāvīgās partnerības padome (PPC). Kultūras PPC sanāksme, kas notiks dienu pirms augstākā līmeņa sanāksmes, palīdzēs pastiprināt mūsu sadarbību kultūras jomā.
Attiecībā uz augstākā līmeņa sanāksmes prioritātēm mēs vēlamies panākt nolīgumu par agrās brīdināšanas sistēmas izveidi enerģētikas nozarē; šajā jautājumā principiāla vienošanās tika panākta pagājušās vasaras sanāksmē Samārā. Ņemot vērā Eiropas Savienības un Krievijas savstarpējo atkarību enerģētikas jomā, ir jāstiprina uzticība un jāuzlabo abpusējā sadarbība. Tādēļ mēs uzsvērsim mērķus un principus, kas Eiropas Savienībai ir jāievēro attiecībā uz mūsu enerģētikas partnerību - savstarpīgumu, pārredzamību, atvērtību un efektīvas tiesiskā regulējuma sistēmas izveidi. Mūsuprāt, Enerģētikas hartas nolīguma principi un pasaules energodrošības dokumenta teksts, ko G8 pieņēma Sanktpēterburgā, ir jāietver jaunajā ES un Krievijas nolīgumā, kas būs juridiski saistošs un aizvietos pašreizējo Partnerības un sadarbības nolīgumu (PSN).
Investīciju jomā mēs atzinīgi vērtējam oficiālo dialogu, kas paredzēts rīcības plānā saistībā ar kopējo ekonomisko interešu zonu. Ir ārkārtīgi būtiski, lai ES uzņēmumiem, kas veic ieguldījumus Krievijā, tiktu radīti pārredzami, nediskriminējoši un paredzami nosacījumi, ņemot vērā likumu par stratēģiskajām investīcijām, ko patlaban izstrādā Valsts dome. Mēs arī aicināsim Krieviju izvairīties no tādu papildu nosacījumu selektīvas izmantošanas kā vides aizsardzība vai nodokļu sistēma, kas traucētu esošajiem ieguldījumiem un radītu slēptus šķēršļus jauniem ieguldījumiem. Mēs uzskatām, ka Krievijas iestāšanās Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO) ir prioritāte, un tāpēc šo jautājumu esam paredzējuši izskatīt arī augstākā līmeņa sanāksmē. Komisija šajā jautājumā droši vien sniegs sīkāku informāciju.
Gribu norādīt, ka augstākā līmeņa sanāksmē tiks izmantota arī iespēja izdarīt spiedienu, lai nodrošinātu progresu, ja netiks rasts apmierinošs risinājums galvenajos neatrisinātajos jautājumos, piemēram, par koksnes izvedmuitas nodokļiem vai diskriminējošiem dzelzceļa tarifiem.
Mēs apzināmies, ka šī augstākā līmeņa sanāksme notiek laikā, kad Krievijā tuvojas gan prezidenta, gan Valsts domes vēlēšanas. Vēlēšanu procesā ļoti liela nozīme būs vārda brīvībai, arī preses brīvībai un pulcēšanās brīvībai, un tās būs patiess pārbaudījums Krievijas demokrātiskajai likumībai. Demokrātisko iestāžu un cilvēktiesību biroja (DICB) pārstāvjiem ir vajadzīga brīva piekļuve Valsts domes vēlēšanu novērošanai. Tā kā Krievija ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) locekle un Eiropas Padomes dalībvalsts, tai ir īpašs pienākums aizsargāt mūsu kopīgās vērtības. Diemžēl laikā, kad mūsu savstarpējā atkarība palielinās, nevis samazinās, Eiropas Savienības un Krievijas attiecības ir aptumšojuši atsevišķi problemātiski aspekti.
Krievijai un ES ir kopīgi jāstrādā pie domstarpību pārvarēšanas, jo mums nav citas iespējas kā vien sadarboties. Diemžēl sarunu sākšana par jaunu ES un Krievijas nolīgumu joprojām atrodas strupceļā. Krievijas ieviestais importa aizliegums attiecībā uz gaļu un dārzeņiem no Polijas joprojām ir lielākais šķērslis, kas neļauj sākt šīs sarunas. Komisija ir paudusi gatavību turpināt saziņu, lai rastu abpusēji pieņemamu risinājumu. Diemžēl situāciju vēl vairāk ir sarežģījis pagājušā mēneša beigās pieņemtais Krievijas veterināro iestāžu lēmums aizliegt trīsdesmit sešu ES uzņēmumu ražotās gaļas importu.
Arī traucējumi Lietuvai paredzētās naftas piegādē no cauruļvada "Družba” nozīmē strupceļu, kas kavē sarunu sākšanu par jauna ES un Krievijas nolīguma izstrādāšanu. Ir pagājis vairāk nekā gads, kopš Krievija nav sniegusi nekādu oficiālu informāciju par sūci cauruļvadā vai par piegāžu iespējamo atjaunošanu. Tāpēc ir ļoti svarīgi rast apmierinošu risinājumu, kas radītu vajadzīgo uzticību un ļautu turpināt ES un Krievijas partnerības attīstīšanu enerģētikas nozarē.
Par spīti pašreizējam sarunu strupceļam, situāciju nevajadzētu pārlieku dramatizēt. Mēs 2006. gadā esam vienojušies ar Krieviju, ka PSN joprojām ir spēkā, un tādējādi esam izvairījušies no tiesiska vakuuma mūsu attiecībās ar Krieviju.
Visbeidzot, mēs noteikti ierosināsim apspriest starptautiskos jautājumus, kas šobrīd ir vissvarīgākie, it sevišķi Kosovas un Irākas jautājumu. Mēs uzsvērsim arī to, cik būtiska mūsu kopīgajā kaimiņattiecību telpā ir pozitīva sadarbība ar Krieviju, un cik svarīgi ir risināt mūsu kopējo interešu jautājumus, it īpaši "iesaldētos” strīdus.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Krievija ir ne tikai tuvs kaimiņš; mums tā ir arī stratēģisks partneris. Paraugoties uz tirdzniecību un ieguldījumiem, mēs redzam strauju uzplaukumu, un mēs redzam arī to, ka pieaug mūsu savstarpējā atkarība, kā norādīja priekšsēdētājs. Taču mēs zinām arī to, ka Krievija ir galvenais partneris reģionālo konfliktu un globālo problēmu - kas arī jau tika minētas - risināšanā, un joprojām ir daudz darāmā, lai pilnvērtīgi attīstītu mūsu attiecību potenciālu.
Piektdien gaidāmā augstākā līmeņa sanāksme būs nākošā iespēja izvērtēt mūsu attiecību stāvokli. Vairāki neatrisināti jautājumi paliks atklāti, taču dažos citos mēs panāksim progresu, tādējādi šajā pārejas periodā arī sagatavojot pamatu tālākam darbam.
Mēs zinām, ka Krievijai šis ir ārkārtīgi svarīgs periods, jo līdz izšķirošām parlamenta un prezidenta vēlēšanām ir atlikuši daži mēneši; mēs zinām arī, ka Eiropas Savienība ir atkārtoti paudusi bažas par demokrātijas principu un cilvēktiesību normu īstenošanu Krievijā. Eiropas Savienība ļoti uzmanīgi vēro notikumu attīstību - šajā ziņā gaidāmās vēlēšanas būs nozīmīgs pārbaudījums -, un mēs ceram, ka Krievija izdarīs saprātīgu izvēli un uzaicinās EDSO novērotājus pārraudzīt vēlēšanu norisi.
Mēs arī izmantosim izdevību, lai paustu savas bažas par cilvēktiesību jautājumiem, piemēram, preses brīvības ierobežošanu, pret žurnālistiem vērstiem uzbrukumiem, spiediena izdarīšanu uz NGO, kā arī situāciju Ziemeļkaukāzā.
Kad 11.-12. oktobrī es biju Kaļiņingradā, man bija izdevība ar prezidenta galveno padomnieku, īpašo sūtni S. Yastrzhembsky apspriest gaidāmo augstākā līmeņa sanāksmi. Ļaujiet man sākumā minēt pāris labu piemēru, bet vēlāk pastāstīt par jomām, kurās mēs nepanāksim progresu.
Manuprāt, Krievija gatavojas nākt klajā ar paziņojumu par vērienīgu finanšu ieguldījumu vairākās ES vadītās pārrobežu sadarbības programmās. Tas būtu ļoti apsveicams solis, jo kopš 2004. gada paplašināšanās ļoti svarīgs aspekts ir sadarbība saistībā ar mūsu paplašinātajām robežām. Turklāt ļoti īpašs gadījums sava unikālā ģeogrāfiskā novietojuma dēļ, protams, ir Kaļiņingrada.
Mēs vienmēr esam atzinuši, ka pārrobežu sadarbības uzlabošanai un pierobežas satiksmes atvieglošanai ir vajadzīgi īpaši pasākumi. Taču arī Krievijas finansiālais ieguldījums šobrīd būtu ļoti vajadzīgs, ņemot vērā ārkārtīgi lielos satiksmes sastrēgumus Kaļiņingradā pie dalībvalstu un Krievijas robežas, kā arī vairāku citu dalībvalstu robežpārejas punktos.
Ir nepieņemami, ka Eiropas Savienības pusē pie robežas veidojas līdz pat 50 km garas kravas automašīnu rindas. Mums ir jāīsteno attiecīgi pasākumi, un tādēļ mēs ar Krieviju esam vienojušies par sastrēgumu mazināšanu. Komisija patlaban sāk izmēģinājuma projektu, veicot muitas informācijas apmaiņu un finansējot robežu infrastruktūras modernizāciju. Savukārt Krievijai ir jāpaātrina savas robežu šķērsošanas procedūras. Principā tā ir gatava to darīt, taču tas prasa zināmu laiku.
Enerģētikas jautājumu priekšsēdētājs jau pieminēja. Es tikai vēlētos piemetināt, ka mums būtu jāpanāk nolīgums par agrās brīdināšanas sistēmu, lai varētu risināt piegādes problēmas, pirms tās pāraug par krīzi. Priekšsēdētājs jau runāja par enerģētikas kultūru un ieguldījumiem, tāpēc šajā ziņā man nekas nav piebilstams. Es gribētu vienīgi papildināt, ka ieguldījumus un uzņēmējdarbības attiecības apspriedīs arī uzņēmēju apaļā galda sanāksmē Lisabonā, kura sāksies rīt, ceturtdien, un kurā piedalīsies arī Günter Verheugen un Andris Piebalgs. Šīs apaļā galda sanāksmes secinājumus piektdien iesniegs augstākā līmeņa sanāksmē. Manuprāt, tas ir labs ieguldījums patiesā uzņēmējdarbības attiecību izaugsmes veicināšanā.
Krievija ir ļoti nozīmīga ekonomikas dalībniece, un es vēlētos piebilst, ka mēs palīdzēsim Krievijas centieniem attiecībā uz PTO. Jūs zināt, ka mēs vienmēr esam atbalstījuši Krievijas iestāšanos PTO. Mūsuprāt, ļoti svarīgi ir arī nodrošināt vienlīdzīgus nosacījumus, un tieši tāpēc mēs tik lielu uzmanību pievērsīsim tam, lai Krievija pabeigtu iestāšanās procesu PTO. Augstākā līmeņa sanāksme būs jauns stimuls šim sarežģītajam procesam, kurš patlaban atrodas izšķirošā posmā.
Sanāksmes laikā mēs parakstīsim jaunu nolīgumu tērauda nozarē, tādējādi palielinot apjomu, ko Krievija var eksportēt uz Eiropas Savienību. Vēl kāds pozitīvs rādītājs attiecībā uz ES un Krievijas sadarbību ir fakts, ka augstākā līmeņa sanāksmes laikā tiks parakstīts saprašanās memorands starp Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru un Krievijas Federālo Narkotiku kontroles dienestu.
Runājot par ne tik pozitīvām lietām, es gribētu jūs informēt, ka par spīti tam, ka maijā Samāras sanāksmē Krievija pauda skaidru apņēmību beidzot parakstīt mūsu nolīgumu par Sibīrijas pārlidojumiem, visai niecīgas šķiet izredzes šo procesu pabeigt gaidāmās Mafras sanāksmes laikā. Šajā ieilgušajā strīdā mēs gribam pāršķirt jaunu lappusi. Krievijas pozitīva rīcība šajā jautājumā mums ļautu arī turpināt darbu pie novembrī Maskavā paredzētās augstākā līmeņa sanāksmes aviācijas nozarē, identificējot milzīgo sadarbības potenciālu šajā jomā.
Kas attiecas uz starptautiskiem jautājumiem, vissvarīgākais noteikti būs Kosovas jautājums, un, pamatojoties uz Trijotnes veikto pastāvīgo darbu, mums kopīgi ar Krieviju ir jārod šīs problēmas risinājums. Mēs nedrīkstam pieļaut Balkānu konflikta atsākšanos.
Mūsu diskusiju temats būs arī citi svarīgi starptautiski jautājumi, piemēram, Tuvie Austrumi pirms Anapoles konferences, Irāna pēc prezidenta V. Putina nesenās vizītes Teherānā un Afganistānā, Birma/Mjanma, kā arī situācija saistībā ar iesaldētajiem konfliktiem, it īpaši Gruzijā un Moldovā.
Mēs vēlētos konstruktīvi sadarboties ar Krieviju un rast risinājumu šīm sasāpējušajām problēmām. Tādēļ mums ir jāturpina iesāktais darbs, vienmēr paturot prātā mūsu ilgtermiņa projektus.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
PPE-DE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētāja kungs! Atceroties augstākā līmeņa sanāksmi Samārā, mēs ceram, ka Portugāles rudens būs siltāks par Krievijas pavasari, kā rakstīja prese.
Es piekrītu komisāres teiktajam, ka mums ir jāturpina darbs, veidojot stratēģisku sadarbību ar Krieviju, taču klimatu vairāk noteiks Krievijas, nevis Eiropas Savienības temperatūra; zināmā mērā tas būs atkarīgs no komisāres minētajiem faktoriem, ļoti lielā mērā - no jaunās lomas, ko Krievija vēlas ieņemt starptautiskajā arēnā, un it īpaši saistībā ar energoapgādes drošību.
Tomēr, priekšsēdētāja kungs, šo attiecību pamatā ir jābūt vairākiem pīlāriem. Pirmais no tiem - jebkurš lēmums vai darbība pret kādu dalībvalsti ir jāuztver kā lēmums vai darbība pret visu Eiropas Savienību.
Otrkārt, priekšsēdētāja kungs, Eiropas Savienība ir negrozāmi un neapšaubāmi apņēmusies ievērot cilvēktiesības, un tāpēc, aizstāvot šīs pozīcijas, tai ir vajadzīga ļoti stingra nostāja. Šajā saistībā mums, manuprāt, ir jāpauž gandarījums par Krievijas valdības lēmumu beidzot piešķirt vīzas Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas locekļiem, lai viņi varētu ierasties uz sanāksmi Maskavā.
Viens no aspektiem, kas raisa bažas, ir saistībā ar neseno Kaspijas jūras reģiona valstu samitu sniegtais paziņojums par zināma veida plašas frontes veidošanu, lai cīnītos pret atsevišķiem reģionāliem un starptautiskiem draudiem un dažām pozīcijām Apvienoto Nāciju Organizācijā.
Esmu jau gandrīz galā, priekšsēdētāja kungs. Komisāres kundze, Padomes priekšsēdētāja kungs, rīkojieties pragmatiski, aizstāvot Eiropas Savienības intereses, un veidojiet šo sadarbību, taču neaizmirstiet, ka skaitļiem ir jākalpo ideāliem. Man nāk prātā nesen žurnālā The Economist lasītais patiesi lieliskais raksts, kurā bija minēts, ka Vīsbādenes augstākā līmeņa sanāksmē V. Putins esot teicis Federālajai kanclerei A. Merkel, ka tieši šeit Dostojevskis esot zaudējis ruletes spēlē.
Ceru, ka Portugālē Eiropas Savienībai paveiksies vairāk nekā krievu rakstniekam Vīsbādenē.
Jan Marinus Wiersma
PSE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs! Gatavojoties gaidāmajai augstākā līmeņa sanāksmei, mūsu grupas viedoklis ir nemainīgs - Krievijai un Eiropas Savienībai ir kopīgas intereses vairākos svarīgos jautājumos un, par spīti daudzajām mūsu uzskatu atšķirībām, Eiropas Savienībai šajā sanāksmē ir jāturpina darboties, pamatojoties uz šo pieņēmumu. Krievija un Eiropa ir vajadzīgas viena otrai, lai risinātu Eiropas problēmas, taču vēl vairāk - lai risinātu galvenos starptautiskos jautājumus. Ilgtspējīga Eiropas drošība ir panākama vienīgi sadarbībā ar Krieviju.
Šo iemeslu dēļ mēs - mana grupa un es - vienmēr esam atbalstījuši stratēģisko partnerību ar Krieviju. Šīs augstākā līmeņa sanāksmes darba kārtība ir ļoti noslogota, un par to jau runāja gan komisāre, gan prezidentūras pārstāvis. Tomēr mēs ceram, ka tiks rasta iespēja pievērsties arī jautājumam par jaunā partnerības un sadarbības nolīguma sarunu pilnvarām. Mēs ceram, ka jaunā Polijas valdība spēs veiksmīgāk sadarboties ar Maskavu, tādējādi paverot ceļu zināmam progresam.
Attiecības enerģētikas jomā ir ārkārtīgi svarīgas, un mēs piekrītam, ka šo attiecību pamatā jābūt savstarpīgumam, taču ir jāsaprot, ka mums ir darīšana ar zināmu abpusēju neatkarību, ar kuru mums jācenšas kopīgiem spēkiem tikt galā. Arī Melnās jūras reģionā ir jāpanāk sadarbības uzlabošana, un mēs ceram, ka augstākā līmeņa sanāksmē apspriedīs arī tādus jautājumus kā Piedņestra un Gruzija.
Iepriekšējie runātāji jau pieskārās jautājumam par demokrātijas stāvokli Krievijā, un diskusijās šo aspektu neapšaubāmi nav iespējams apiet. Arī mēs esam nobažījušies par Valsts domes vēlēšanu sagatavošanas procesu. Arī mēs vēlamies, lai kampaņas būtu brīvas un godīgas un lai visām partijām būtu līdzvērtīgas izteikšanās iespējas. Tieši tāpēc tik svarīgi ir būt uzstājīgākiem saistībā ar novērotājiem Maskavā - novērotājiem, kas darbotos ne tikai pašā vēlēšanu dienā, bet arī priekšvēlēšanu kampaņas laikā. Mums visiem ir zināms, cik svarīgi ir spēt izveidot atbilstīgu spriedumu par vēlēšanām; valstij, kas pretendē uz Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas prezidentūru, nepārprotami ir jāspēj arī vēlēšanu novērošanas jautājumos labprātīgi sadarboties ar EDSO.
Nobeigumā vēlreiz atkārtošu to, ko teicu sākumā. Pret Krieviju mums joprojām ir jāsaglabā kritiska attieksme jautājumos, kas skar cilvēktiesības un demokrātiju, taču pārliecīga polarizācija nav vēlama. Par pamatprincipu mums joprojām jāizvirza labas kaimiņattiecības, sadarbība un mēģinājumi kopīgi risināt Eiropas problēmas, nevis centieni dramatizēt situāciju.
Graham Watson
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Samāras augstākā līmeņa tikšanās maijā atklāja plaisas mūsu stratēģiskajā partnerībā ar Krieviju - gan enerģētikas, gan Kosovas, gan cilvēktiesību jomā. Šie robi ir kļuvuši par aizām, kas tagad ir tik dziļas un platas, ka nav viegli saprast, kā šobrīd pilnveidot šo jēgpilno "partnerību”, kuras pamatā ir kopīgas vērtības.
V. Putins pats ir atzinis, ka "Krievija ne tik drīz kļūs par valsti ar dziļām vēsturiskām liberālo vērtību tradīcijām, - ja vispār par tādu kļūs.”
Cik ilgi mēs vēl ignorēsim arvien skaidrākos faktus? Nav runa par to, ka krievi atteiktos no Rietumu kultūras atribūtiem, jo prezidents V. Putins ne reizi vien ir runājis par savas valsts vietu Eiropas kultūras centrā. Nē, - šī bravūra, šis noliegums ir vērsts tieši pret to, ko priekšsēdētājs J. M. Barroso sauc par Eiropas svētākajām vērtībām, - tādām vērtībām kā brīvība, demokrātija un tiesiskums, kuru mūsdienu Krievijā acīmredzami trūkst.
Kolēģim J. I. Salafranca Sánchez-Neyra bija taisnība. No Padomes un Komisijas mēs esam dzirdējuši pārāk daudz Realpolitik izpausmju, taču pietrūkst Moralpolitik. Mūsu attiecības ar Krieviju neapšaubāmi ir stratēģiskas, taču tās nevar saukt par partnerību.
Mums ir vajadzīga pragmatiska pieeja un sadarbība tajos abpusēji svarīgajos jautājumos, kuros varam sadarboties, piemēram, robežpārejas punkti, energoapgāde un pievienošanās PTO, - lai gan vakar izskanējušais paziņojums par pārtikas cenu kontroli liecina par atgriešanos pie pagājušo laiku ekonomikas politikas.
Zināms progress Krievijas jautājumā ir iespējams, taču bez fanfarām, ņemot vērā vilšanos, ko nesušas daudzas ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmes.
Attiecībā uz Krievijā gaidāmajām divām vēlēšanām būtu vajadzīgs arī nedaudz vairāk godīguma. Ja cilvēka klonēšana būtu vairāk attīstīta, prezidents Putins droši vien startētu gan uz prezidenta, gan premjerministra posteni, sekojot Kačinsku piemēram Polijā! Ir pilnīgi neticami, ka valstī, kas vēl 1917. gadā ir gāzusi monarhiju, šobrīd iesakņojas jauna patvaldība; tāpēc mums nevajadzētu pieklusināt savu kritiku, baidoties apdraudēt partnerību, kura pastāv vienīgi uz papīra.
Kad neatkarīga tiesu sistēma, vārda brīvība un demokrātija pastāvēs ne tikai politisko runu citātu līmenī un kad žurnālisti, opozīcijas partijas un nevalstiskās organizācijas varēs darboties bez bailēm no atmaksas, -tikai tad Eiropa varēs solidarizēties ar Krieviju.
Tieši šī iemesla dēļ mūsu grupa centās panākt, lai šo debašu noslēgumā tiktu pieņemta rezolūcija, un mūsu aicinājumu atbalstīja vairāk nekā 300 deputātu. Mums ir jābūt gataviem savu teikto publicēt arī rakstiski un atspēkot tos, kas saka, ka šis Parlaments nav nekas cits kā vien tukšu salmu kulšanas slavas zāle.
Reformu Līgums pirmo reizi sola Parlamentam reālu iespēju ietekmēt ārējo darbību. Pieņemsim šo izaicinājumu un augstākā līmeņa sanāksmē nodosim prezidentam V. Putinam vēstījumu, ko viņš nevarēs neņemt vērā.
Konrad Szymański
UEN grupas vārdā. - (PL) Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas vadītāju vakar pieņemtais lēmums neizstrādāt rezolūciju pirms ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmes skaidri apliecina, ka Krievija mums joprojām ir problēma. Šis lēmums ir nopietna kļūda. Šāds franču-vācu motors nav tas, kas vajadzīgs tajā Eiropas daļā, kur dzīvojam mēs.
Mūsu 2. maija rezolūcija, ko pieņēmām pirms Samāras sanāksmes, bija ļoti vērtīga. Es ceru, ka šodienas klusēšana neliecina par mēģinājumu atteikties no skaidri definētas prasīguma politikas attiecībā pret Krieviju. Ja Samārā izstrādātā pieeja tiks apdraudēta, Krievija jutīsies vēl vairāk pārliecināta par to, ka integrācija un it īpaši 2004. gada paplašināšanās ir faktori, ko var neņemt vērā vai aizvirzīt otrajā plānā. Politiķi, kas pseidoreālisma vārdā patlaban cenšas izlikties neredzam Krievijas virzību uz diktatūru, būtībā samierinās ar iespējamu Somijas gadījuma atkārtošanos. Viņi neiebilst pret Centrāleiropas diskrimināciju un tādējādi vājina Eiropas Savienības kā globāla partnera stāvokli.
Bart Staes
Verts/ALE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, ministra kungs, dāmas un kungi! Ministra kungs, savā ievada runā jūs teicāt, ka attiecības ar Krieviju ir labas, katrā ziņā labākas nekā atspoguļots starptautiskajā presē. Ministra kungs, vai jūs dzīvojat uz Marsa? Jūs dzīvojat uz Venēras? Vai jums ir drosme pateikt krieviem, kas ir vissvarīgākais, vai arī Eiropas Savienība jums patiesībā nozīmē vienīgi naudu un pliku komerciju? Vai tas jums ir svarīgāk par demokrātiju un cilvēktiesībām?
Runāsim bez aplinkiem. Krievija atrodas uz slidenas nogāzes un strauji virzās uz pilnīgu diktatūru, kuras priekšgalā ir spēcīgs līderis - līderis, kas necietīs nekādus protestus un izmantos savu slepeno FDD dienestu, kad vien uzskatīs par vajadzīgu; līderis, kurš nekādos apstākļos neatkāpsies no varas un kurš izmantos jebkādas blēdības, lai paturētu savās rokās varas grožus arī pēc parlamenta vēlēšanām decembrī un prezidenta vēlēšanām martā. Krievija, ministra kungs, veidojas par slēgtu sabiedrību, kurā valdošais režīms labprāt nevienam neļautu skatīties sev pār plecu.
Es nevēlos aprobežoties tikai ar teorētiskiem apsvērumiem. Realitātē cilvēktiesības Krievijā pastāvīgi tiek apspiestas, un demokrātijas stāvoklis tur ir nožēlojams. Realitātē vārda brīvība un preses brīvība pakļaujas stingrai pašcenzūrai. Nesen pieņemto likumu par ekstrēmismu viegli var izmantot, lai aizbāztu muti žurnālistiem un politiskajiem pretiniekiem.
Realitātē Krievijas režīms stipru un neatkarīgu pilsonisko sabiedrību uzskata par nevēlamu, un ārkārtīgi ierobežojošā tiesiskā regulējuma dēļ nevalstiskās organizācijas ir pakļautas spēcīgam spiedienam. Realitātē, ministra kungs, brīvas vēlēšanas tur ir utopija. Tajās piedalīties var tikai tie, kurus atzīst režīms. Piemēram, ir panākts, ka Garija Kasparova vadītā apvienība "Cita Krievija” nevar piedalīties gaidāmajās parlamenta vēlēšanās.
Nobeigumā, ministra kungs, par situāciju Čečenijā. Šis jautājums varbūt vairs nav aktuālākā politiskā problēma, taču realitāte joprojām ir ārkārtīgi satraucoša. Cilvēkus joprojām slepkavo, cilvēkus aizved un nelikumīgi tur apcietinājumā, cilvēkus šantažē, nolaupīšanas joprojām ir ikdienišķa parādība un spīdzināšana - ierasta prakse. Tāda ir Krievijas realitāte, ministra kungs, un es ceru, ka jūs to atcerēsieties, kad šīs nedēļas beigās runāsiet ar Vladimiru Putinu.
Helmuth Markov
on behalf of the GUE/NGL Group. - (DE) Priekšsēdētāja kungs! Stabilitāte un attīstība Eiropā un pasaulē nav iedomājama bez jēgpilnas sadarbības starp Eiropas Savienību un Krieviju. Ko man gribētos redzēt notiekam citādi nekā Samārā? Man gribētos, lai jūs vēlāk varētu atgriezties pie mums un teikt, ka jums ar Krieviju ir kopīga stratēģija Kosovas problēmas risināšanai, kopīga stratēģija miera procesam Tuvajos Austrumos, ka jums ir kopēja nostāja attiecībā uz kodolproblēmu Irānā un kopīga stratēģija, kā risināt Piedņestras problēmu.
Nav runa tikai par energoapgādi. Aizmirsīsim par Galileo. Rūpniecībai tas nav vajadzīgs, un rēķinu nāktos samaksāt nodokļu maksātājiem. Mums kopīgi ar Krieviju būtu jāstrādā pie saprātīgas enerģētikas politikas un jauno tehnoloģiju izmantošanas. Mums būtu jārisina problēma, kas saistīta ar bezvīzu režīmu ar Krieviju. Kāpēc šai jomā vēl neesam panākuši ievērojamu progresu, izņemot atsevišķas personu grupas? Pēc manām domām, šajā ziņā vēl daudz ko varētu darīt.
Kāda būs Eiropas Savienības nostāja pretraķešu aizsardzības vairoga jautājumā? Vai mēs būsim vienoti ar Krieviju un darīsim zināmu, ka nevēlamies ASV aizsardzības vairogu? Manuprāt, būtu lieliski, ja mēs to varētu panākt. Protams, mums pret Krieviju jāizturas arī kritiski un tai jāsaka - ja es Vācijā iebilstu pret W. Schäuble un J. Jung kaldinātajiem pretterorisma plāniem, tad man arī Krievijai ir jāsaka, ka es neatbalstu šo diskriminācijas aizlieguma likumu. Tas ir pilnīgi skaidrs.
Ja mēs uzskatām, ka situācija Čečenijā absolūti neatbilst cilvēktiesību normām, mums tas Krievijai ir jāsaka pilnīgi skaidri, taču pēc tam mums ir jāturpina sekot notikumu attīstībai. Manuprāt, ja mums ir saprātīgs partnerattiecību nolīgums, tad labi partneri šādas lietas viens otram var teikt, un tas arī ir jādara. Krievija mums ir vajadzīga, un Krievijai esam vajadzīgi mēs, un mūsu darbs būs sekmīgs, ja skaidri izklāstīsim visas problēmas un - pats galvenais - izstrādāsim to risināšanas paņēmienus.
Jana Bobošíková
(CS) Dāmas un kungi! Ja mēs globālā nozīmē vēlamies saglabāt pašreizējo stāvokli, tad Eiropas Savienībai kā spēcīgam grupējumam un Krievijai kā lielvarai ir nepieciešams integrēt savu ekonomiku.
Tikai tādā veidā mēs spēsim noturēties pret nenovēršamo politisko spiedienu, kas pretējā gadījumā var sašķelt šo racionālo partnerību. Patlaban Krievijas eksports uz ES, izņemot enerģētikas tirdzniecību, aptuveni atbilst eksportam uz Maroku vai Argentīnu. Tāpēc es atbalstu Tirdzniecības komisāra P. Mandelson aicinājumu Eiropas Savienībai un Krievijai neizturēties tā, it kā tās būtu divas pilsētas, ko saista tikai šaurs ceļš un gāzes cauruļvads.
Esmu pārliecināta, ka abiem partneriem pirmkārt ir jāveido abpusēji izdevīgas ilgtermiņa ekonomiskās un tirdzniecības attiecības, neļaujot īstermiņa politiskās taktikas apsvērumiem gūt virsroku. Uzskatu, ka ES pilsoņu interesēs Eiropas Savienībai attiecībās ar Krieviju jāievēro konsekvence, taču šobrīd tās nav. Mums ir jācenšas panākt stabilāku politisko un uzņēmējdarbības klimatu Krievijā, kurā būtu mazāk šķēršļu importam un kurā ES investoriem būtu vieglāk darboties.
Reino Paasilinna
(FI) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Ir divi veidi, kā pārlūkot ES attiecības ar Krieviju. Tās var traktēt gan kā problēmas, gan kā iespējas. Kā zināms, patlaban netrūkst ne vienu, ne otru.
Pagājušajā nedēļā Lisabonā ES vadītāji panāca zināmu progresu saskaņotākas ārpolitikas veidošanā. Vai pirmais pieturas punkts abām pusēm - tātad arī Krievijai - nevarētu būt politika attiecībā pret Krieviju? Partnerattiecību un sadarbības nolīgums ir jāuzlabo, un mēs to zinām. Ziemeļu dimensijas jomā jau ir atsevišķi panākumi saistībā ar Baltijas jūru, taču mums ir jāsāk darbs arī citos reģionos. Mūsu rīcībā ir ceļveži, taču trūkst ceļotāju.
Mēs esam atbalstījuši Krievijas dalību PTO. Mums ir jāpabeidz šī nolīguma izstrāde. Tas ļautu saglabāt uzraudzību pār kokmateriālu nodevām un nelegāli iekasētajiem maksājumiem uz robežas, ko minēja komisāre B. Ferrero-Waldner. Enerģētikas jomā mēs esam pilnībā atkarīgi viens no otra, taču šai atkarībai ir jādarbojas abos virzienos. Eksports nozīmē tādu pašu atkarību kā imports.
Tāpēc mums ir jābeidz spēlēt spēlītes ar Krieviju. Diemžēl šī situācija ir pārlieku ieilgusi, taču esmu ļoti gandarīts par Polijas jauno vadītāju un viņa vēlmi uzlabot attiecības gan ar Krieviju, gan Vāciju. Ar Krieviju acīmredzot vairāk ir problēmu.
Sarunām ir jābūt rezultatīvām arī cilvēktiesību jomā, ne tikai attiecībā uz precēm. Es gribētu Padomei jautāt, vai augstākā līmeņa sanāksmē tiks runāts arī par kokmateriālu nodevām. Turklāt kāda ir mūsu nostāja pret jauno Krievijas likumu, kas paredz, ka aizdomās turamo neizdod nopratināšanai tajā valstī, kurā noziegums ir izdarīts? Tā ir dīvaina procedūra. Citiem vārdiem sakot, noziedznieks pēc dalībvalstī izdarīta pārkāpuma var meklēt patvērumu Krievijā. Vai Padome augstākā līmeņa sanāksmē runās par šo jautājumu?
Annemie Neyts-Uyttebroeck
(NL) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Klausoties šajās debatēs un Padomes un Komisijas pārstāvju teiktajā, kļūst pārpārēm skaidrs, cik sarežģīti attiecībā uz Krieviju ir līdzsvarot pienācīgo cieņu pret šo lielo, svarīgo valsti un lielo, svarīgo tautu no vienas puses un mūsu pamatprincipu - tiesiskuma, darboties spējīgas demokrātijas, plašsaziņas līdzekļu brīvības un cilvēktiesību ievērošanas - popularizēšanu, no otras puses. Pareizo līdzsvaru panākt ir grūti, - jo vairāk tāpēc, ka prezidents V. Putins labāk par visiem pieprot smalko mākslu - izmantot ikvienu domstarpību vai viedokļu atšķirības niansi, kas pastāv dalībvalstu starpā.
Mēs zinām, ka drīz - pēc dažām nedēļām - Krievijā būs vēlēšanas. Šajā kontekstā gribu uzsvērt, ka nosacījumi, kas izvirzīti Valsts domē nepārstāvētajām partijām, ir absolūti nepiedienīgi demokrātiskā sistēmā. Jebkurš no tiem - drošības naudas apmērs, nepieciešamo parakstu skaits, attiecīgās pārbaudes - atcerieties, kas pirms dažiem mēnešiem notika Sanktpēterburgā -, neviens no šiem punktiem neatbilst kritērijiem, ko mēs un pārējā pasaule uzskatītu par atbilstīgiem brīvām un godīgām vēlēšanām. Citiem vārdiem sakot, ne par ko labu tas neliecina.
Ir nācies dzirdēt arī ļoti satraucošas ziņas par mēģinājumiem rūpīgi uzraudzīt studentu sakarus un vizīšu programmu dalībniekus.
Citiem vārdiem sakot, - mana uzstāšanās tūlīt būs galā, priekšsēdētāja kungs - dalībvalstīm ir jābūt vienotākām un modrākām kā jebkad, ja tās vēlas turpināt sadarbību.
Inese Vaidere
(LV) Godātie kolēģi! Krievija ir nozīmīgs partneris, taču tās politika raisa bažas. Krievijas ielās pagaidām nav uzstādītas Putina statujas, tomēr parādās personības kulta iezīmes. Valsts prezidenta kandidatūras pieteikšana parlamenta vēlēšanām ir neprasts precedents demokrātiskas valsts vēsturē, tāpat kā radikālās kustības "Naši” vadītāja izvirzīšana jaunatnes lietu ministra amatam un atteikums uzņemt Eiropas Parlamenta Cilvēktiesību apakškomitejas delegāciju. Bīstamas ir Krievijas manipulācijas ar tautiešiem ārzemēs. Pētījums Latvijā liecina, ka Krievijas atbalsts tautiešiem ir krasā pretrunā ar sabiedrības integrāciju. Baidos arī, ka to personu, kuras nesen Eiropas Parlamentā organizēja krievu forumu, politiskās darbības vēsture liek domāt per destruktīviem plāniem citās Eiropas valstīs. Mūsu pienākums ir vērsties pret šīm manipulācijām, jo Krievija pārbauda mūsu pacietības robežas. Attiecībā uz enerģētikas dialogu ir nepieciešams, lai Enerģētikas hartas principi un ratifikācija būtu jaunā nolīguma neatņemama sastāvdaļa par spīti Maskavas neapmierinātībai ar savstarpīguma klauzulu. Paldies!
Hélène Flautre
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Runāsim skaidru valodu! Lēmumu, ko mēs pieņēmām vakar, Krievijas iestādes interpretēs - un tas jau tiek darīts - kā milzu panākumu; nekādas rezolūcijas - nekāda vēstījuma. Ņemot vērā Eiropas Parlamenta oficiālās cilvēktiesību delegācijas noraidīšanu, tā ir īsta prēmija. Krievijas sabiedrība vairāk nekā jebkad ir kļuvusi par preses propagandas ķīlnieci un slīgst bīstamā nacionālismā.
Šodienas Krievijā valda baiļu izraisīta vardarbība, un virsroku gūst rasisms un ksenofobija. Vairs nedrīkst lietot vārdu "neatkarīgs”. Neatkarīgos cilvēktiesību aktīvistus, žurnālistus un politiskos oponentus automātiski ieskaita režīma ienaidniekos. Viņiem oficiāli ir veltīts 2007. gadā pieņemtais likums. Tādējādi varas iestādēm, slēpjoties aiz ekstrēmisma apkarošanas, šajā netaisnajā cīņā ir pilnīgi brīvas rokas. Kā vakar mums teica Marie Mendras, šī pastāvīgā cilvēktiesību pārkāpumu gaisotne neraisa cilvēkos vēlmi kaut ko darīt. Tādējādi prezidenta Putina riskantā spēle ir atmaksājusies; viņam ir izdevies pārliecināt savus pilsoņus, ka attiecībā uz demokrātiju un cilvēktiesībām Krievijai ir pašai savi, īpaši noteikumi.
Pastāvot šādai pārliecībai, nav nekāds brīnums, ka Krievija ir pēdējā no Eiropas Padomes dalībvalstīm, kas joprojām nav ratificējusi Protokolu Nr. 14. Putinam tā ir īsta svētība. Tas nozīmē, ka nolēmumi viņam nav saistoši un ir iespējams novērst lietu - piemēram, par čečenu spīdzināšanu - nonākšanu citās instancēs. Šādā situācijā būtu naivi uzskatīt, ka 2. decembrī Krievijā notiks brīvas un pārredzamas vēlēšanas. Ņemot vērā šos apstākļus, jājautā, vai tā patiesībā nebūs vienkārši tautas nobalsošana par vai pret Vladimiru Putinu. Bez jebkādiem Konstitūcijas grozījumiem viņš joprojām paturēs varu pār visiem politiskajiem, ekonomiskajiem, finanšu, administratīvajiem, tieslietu un drošības jautājumiem.
ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmes priekšvakarā es aicinu Padomi un Komisiju izvirzīt cilvēktiesību jautājumu visaugstākajā politiskajā līmenī. Ir ļoti būtiski, lai tam būtu vissvarīgākā nozīme, apspriežot gan gaidāmo nolīgumu, gan Kosovu, gan enerģētiku. To no mums prasa Krievijas demokrāti. Viņi saka: "Nepārstājiet runāt par cilvēktiesībām, nepārstājiet teikt patiesību”. To darīdami, mēs vismaz neriskējam ar savu dzīvību.
Vladimír Remek
(CS) Dāmas un kungi! ES un Krievijas attiecības ir viens no biežāk apspriestajiem tematiem šajā Parlamentā.
Pastāvīgi dzirdamas vienas un tās pašas klišejas - gan apzinātas, gan situācijas neizpratnes vai pārpratumu rosinātas. Par spīti tam, mums ar Krieviju ir jāsadarbojas - vai nu mēs to gribam vai nē. Ja mēs nespēsim rast kopīgu valodu un necentīsimies pakāpeniski uzlabot attiecības, ES no tā cietīs vairāk nekā Krievija. Tas nenozīmē, ka mums jāizliekas neredzam grūtības; tas drīzāk nozīmē, ka mums jāskatās acīs patiesībai un visi jāmēra ar vienu un to pašu mērauklu.
Ir skaidrs, ka Krievija šobrīd ir ekonomiski spēcīgāka, un tāpēc tā ir arī pašpārliecinātāka. Turklāt tā aizsargā savas intereses, līdzīgi kā ASV vai ES. Mums ir jārīkojas ar vēsu prātu. Tāpēc esmu gandarīts, ka mēs esam atlikuši rezolūcijas pieņemšanu, tādējādi dodot mūsu pārstāvjiem lielāku rīcības brīvību Portugāles sanāksmē.
Mūsdienu Krievija nav bijusī Padomju Savienība. To es saku ne tikai no savas ilgās darba pieredzes šajā valstī, bet arī, pamatojoties uz augsta līmeņa amerikāņu diplomātu teikto.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Priekšsēdētājas kundze! Es gribētu pateikties prezidentūras pārstāvim un Komisijas priekšsēdētājam. Augstākā līmeņa sanāksmes panākumus es nedomāju vērtēt pēc kopīgās noslēguma deklarācijas garuma. Man ir svarīgi - un es ceru, ka tas tiks apspriests -, lai mēs konkretizētu tos tematus, par kuriem ir zināms, ka tajos ir jāpanāk kopīgs risinājums.
Eiropas Savienības un Krievijas attiecības ir neticami komplicētas. Šīs vēlēšanas šo faktu nemainīs. Tomēr mums ir jāatzīst, ka Krievijas un ES partnerībai nav ekonomiskas un politiskas alternatīvas. Priekšsēdētājas kundze, mums ir lielisks šīs partnerības nolīgums. Tas pastāv jau desmit gadu. Kā mums to radoši izmantot arī nākotnē? Augstākā līmeņa sanāksme ir arī svarīga iespēja precizēt demokrātijas jēdziena skaidrojumu, un es pateicos Komisijai par to, ko tā šajā ziņā plāno darīt.
Mani vienmēr dziļi pārsteidz fakts, ka Krievijā stabilitāti un demokrātiju uzskata par pretpoliem; protams, tas nav un nekad nebūs mūsu viedoklis. Mums visiem ir ļoti svarīgi, lai Krievija iestātos PTO.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Šobrīd nav jēgas pretnostatīt Realpolitik un Moralpolitik, kā teica G. Watson. Ir skaidrs, ka vajadzīgas ir abas; savos darījumos ar Krieviju mums ir jābūt reālistiskiem, taču arī skaidri un stingri jāpastāv uz mūsu ētiskajām un morāles vērtībām.
Daudzi no mums domāja, ka pēc komunisma sabrukšanas Krievija vienkārši pazudīs no pasaules skatuves, un to vēlējās daudzi. Tomēr tas nenotika. Tas nenotika galvenokārt tāpēc, ka, ceļoties enerģijas cenām, Krievija ir spējusi palielināt savus ienākumus un tādējādi atgūt ietekmi starptautiskajā arēnā. Tas mums ir jāatzīst, pretējā gadījumā mēs neatzīstam realitāti.
Tomēr ir arī kas tāds, ko mēs negribam pieņemt, un tie, protams, ir negatīvie notikumi, par kuriem skaidri izteicās arī Padomes prezidentūra un komisāre. Mēs negrasāmies vienkārši pieņemt, ka soli pa solim Krievijā tiek ārdīta demokrātija. Šādus pasākumus mēs nevaram atbalstīt, un tiem nav nekā kopēja ar demokrātijas veidošanu; tie nozīmē tikai demokrātijas graušanu. Mēs negribam pieņemt to, ka Krievija diemžēl nevēlas piedāvāt atvērtu partnerību saviem kaimiņiem, - mūsu kopīgajiem kaimiņiem. Mūsu interesēs būtu sadarboties ar Krieviju šādas partnerības veicināšanā, taču tikai tad, ja Krievija atzīst visu savu kaimiņvalstu neatkarību un suverenitāti, un šāda nostāja mums ir skaidri jāpauž.
Mēs nevaram atbalstīt tādu situāciju, kad Krievija, izmantojot savu dalību Eiropas Padomē vai EDSO, pamatoti cenšas ietekmēt citas valstis, tajā pašā laikā nevēloties uzņemties atbildību un tāpēc, piemēram, iebilstot pret vēlēšanu novērošanu. Tas nenozīmē, ka mums principā būtu jāizturas pret vēlēšanām ar neuzticību, tomēr tādai valstij kā Krievija, kas savu demokrātiju uzskata par pilnībā attīstību, būtu jāpieļauj arī zināmi pārbaudes pasākumi. Ja Krievija pretendē uz svarīgu lomu Eiropas Padomē un EDSO, tad mums tā jāmudina to pierādīt, ļaujot vēlēšanu novērotājiem pārliecināties par to, ka vēlēšanas šai valstī ir pārredzamas un godīgas. Šāds ir signāls, kas Eiropas Savienībai skaidri jāpauž Krievijai.
Bronisław Geremek
(PL) Padomes priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze! Manuprāt, diskutējot par attiecībām starp Krieviju un Eiropas Savienību, mums pašiem sev jāatbild uz jautājumu - ko Krievija vēlas no Eiropas Savienības, un ko Eiropas Savienība gaida no Krievijas. Kāds krievu politiķis ir teicis, ka Krievijai šobrīd būtu jāizvēlas tā sauktā ierobežošanas politika. Ja Krievija sekos šim padomam, tad zināmā mērā tas nozīmēs atgriešanos aukstā kara laikmetā. Mums būtu vērts apsvērt, ko īsti Krievija varētu censties ierobežot. Varbūt brīvības vēsmas, kas nāk no Eiropas Savienības puses? Tā ir nopietna problēma. Tajā pašā laikā Eiropas Savienība apgalvo, ka cenšas panākt stratēģisku partnerību ar Krieviju.
Uzdevums patiešām ir sarežģīts, un mums būtu vērts paturēt prātā, ka būtisks nosacījums jēgpilnai partnerībai ar Krieviju ir tiesiskuma principa ievērošana. Tiesiskums nozīmē arī tiesu neatkarību. Tas nozīmē arī plašsaziņas līdzekļu brīvību, vārda brīvību un ekonomisko brīvību. Tas nozīmē arī uzņēmēju nelikšanu cietumā. Turklāt tas nozīmē tiesiskuma principu piemērošanu starptautisko attiecību jomā, arī risinot iesaldētos konfliktus Kaukāzā un Moldovā, kā arī mudinot starptautisko sabiedrību risināt Kosovas jautājumu.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Priekšsēdētājas kundze! ES un Krievijas augstākā līmeņa tikšanās sakrīt ar izšķirošu Krievijas vēstures posmu, proti, V. Putina ēras beigām. Taču vai šai ērai tiešām pienāks beigas?
Krievijas Federācijas prezidenta vēlēšanas nekādas pārmaiņas nenesīs. Vara paliks tā paša cilvēka rokās, tikai tagad viņam būs premjerministra tituls. Andrejs Lugovojs, iespējamais Aleksandra Ļitviņenko slepkava, gatavojas kļūt par parlamenta deputātu, šādi iegūstot imunitāti. Krievijas iestādes tādējādi neslēpti aizsargā personu, kas Eiropas Savienības teritorijā, iespējams, izdarījusi smagu noziegumu. Tāda rīcība ir skaidrs vēstījums, ka Kremļa intereses ir svarīgākas par jebkuru likumu un Eiropas Savienības dalībvalstu respektēšanu.
Pēc vēlēšanām nekas nemainīsies. Čečenijas iedzīvotāji joprojām tiks iznīcināti, prese joprojām tiks apklusināta un Kremļa bagātīgie dabas resursi ļaus tam joprojām turpināt īstenot brutālu ārpolitiku. Es ļoti ceru, ka Eiropas Savienības pārstāvji paturēs to prātā, kad runās ar Krievijas delegāciju. Mūsu pārstāvjiem būtu arī jāatceras, ka sarunas pašas par sevi nav nozīmīgas. Tādas tās kļūs tikai tad, ja to rezultātā pašā Krievijas Federācijā notiks reālas pārmaiņas.
Christopher Beazley
Priekšsēdētājas kundze! Es gribētu lūgt Padomes priekšsēdētāju un komisāri apliecināt Parlamentam, ka mūsu izteiktie viedokļi piektdien Mafrā tiks darīti zināmi prezidentam Putinam un viņa padomniekiem, kā vakar tika lūgts.
Mēs esam dzirdējuši par trim pamatprincipiem, kurus priekšsēdētājs J. M. Barroso nosauca par svētiem principiem: solidaritāti, savstarpīgumu un tiesiskumu. Būdams portugālis, Padomes priekšsēdētājs zinās, ka mana valsts, Anglija, ir viena no senākajām Portugāles sabiedrotajām. Tāpēc mēs saprotam, ko nozīmē solidaritāte un savstarpējs atbalsts. Ja mēs to aizmirstu, mūsu kopīgais aizbildnis, Sv. Jorge, mums to atgādinātu.
Uzbrukums vienai no dalībvalstīm vai vienas dalībvalsts diplomātiem, tāpat kā kiberuzbrukums vienai dalībvalstij, ir uzbrukums visai ES. Prezidentam Putinam noteikti ir jāatgādina, ka šī solidaritāte un savstarpīgums mums ir ārkārtīgi svarīgi. Mēs nevaram atbalstīt suverēnas demokrātijas jēdzienu, ja tas, no vienas puses, nozīmē, ka Krievija, soloties ievērot saistības, pievienojas starptautiskām organizācijām - komisāre, jūs pieminējāt PTO -, bet pēc tam šīs saistības nepilda. Tas ir jāuzsver.
Rīt beidzas Mihaila Hodorkovska četrus gadus ilgais ieslodzījuma termiņš Sibīrijā. Saskaņā ar Krievijas likumu šo cietuma sodu būtu vajadzējis izciest Maskavā. Būtu noderīgi atgādināt prezidentam Putinam, ka tiesiskums ir divvirzienu fenomens, ciktāl tas skar mūsu attiecības. M. Hodorkovski neatbrīvos, jo ir izvirzītas jaunas apsūdzības.
Jūs jautāsiet, kāds tam sakars ar ES. Atbilde ir tāda, ka daudzi ES akcionāri ir nobažījušies, jo komerciālās un juridiskās saistības netiek pildītas.
Visbeidzot, Padomes priekšsēdētāja kungs, mums nav vajadzīga sadarbība par katru cenu, jo nevar veidot partnerattiecības bez savstarpējas cieņas un savstarpējas sapratnes. Mēs no savas puses darām visu, lai to nodrošinātu. Mums ir vajadzīgs apliecinājums, ka prezidents Putins saprot mūsu pamatprincipus.
Libor Rouček
(CS) Dāmas un kungi! Es pilnībā pievienojos ministra M. Lobo Antunes vārdiem, ka ES un Krievijas attiecības ir stiprākas un noturīgākas, nekā varētu šķist pirmajā mirklī.
Stratēģiska partnerība ir gan ES, gan Krievijas interesēs. Galu galā mēs dzīvojam vienā kontinentā. Pastāv savstarpēja ekonomiskā atkarība. Bez abpusējas sadarbības nevar atrisināt nevienu svarīgu starptautisku jautājumu, tostarp attiecībā uz globālo sasilšanu, masu iznīcināšanas ieroču neizplatīšanu, konfliktiem Tuvajos Austrumos vai Kosovā un tā tālāk. Citiem vārdiem sakot, stipras, daudzpusīgas un līdzsvarotas kaimiņattiecības starp ES un Krieviju būtiski ietekmē visas Eiropas stabilitāti, drošību un pārticību.
Attīstot un stiprinot šīs attiecības, mēs tomēr nedrīkstam aizmirst ES svarīgākās pamatvērtības - cilvēktiesības un pilsoniskās brīvības, demokrātiju un tiesiskumu. Esmu pārliecināts, ka tagad, tuvojoties Krievijas vēlēšanām, mums jāturpina atgādināt saviem Krievijas kolēģiem par šīm vērtībām.
Gaidāmajā augstākā līmeņa sanāksmē Mafrā Eiropas Savienībai arī jāatgādina Krievijas partneriem ekonomisko attiecību principi - pārredzamība un savstarpīgums. Eiropas tirgiem joprojām ir jābūt atvērtiem Krievijas uzņēmumiem. Bet tieši tāpat arī Eiropas uzņēmumiem ir vajadzīga brīva piekļuve Krievijas tirgiem, arī attiecībā uz enerģijas tirgiem un saistītajiem uzņēmumiem.
Georgios Papastamkos
(EL) Priekšsēdētājas kundze! Pāreja uz jaunu stratēģisko partnerību starp ES un Krieviju nav viegls uzdevums. Tā īstenošanu regulāri apgrūtina viedokļu atšķirības, kas dažkārt rada ievērojamu spriedzi. Šo atšķirību pārliecīga dramatizēšana liek no jauna parādīties pagātnes ierobežojošajiem rīcības modeļiem, padara neskaidru tagadnes situāciju un traucē konstruktīvam progresam.
Sakarā ar ES un Krievijas partnerību var uzdot vairākus pamatotus jautājumus. Vai Krievija ir samierinājusies ar realitāti - paplašināto Eiropas Savienību? Vai Eiropas Savienība ir pārdzīvojusi sākotnējās "augšanas grūtības”, ko izraisīja paplašināšanās uz austrumiem? Vai jaunās dalībvalstis jūt, ka tās piedalās efektīvā Eiropas drošības sistēmā? Kāda ir ES reakcija uz Krievijas centieniem pārskatīt un stiprināt tās jauno lomu attiecībā uz spēku līdzsvaru starptautiskajā arēnā? Vai abas puses turpinās darboties neuzticības un "klusās diplomātijas” gaisotnē vai arī centīsies panākt kopīgu rīcības plānu izveidi?
Godātie kolēģi, es uzskatu, ka uz nozarēm pamatota pieeja viena pati nedos labākos rezultātus. Izvirzītajam mērķim par četru kopējo interešu zonu izveidi joprojām jābūt politiski saistošam, un tas pats attiecas uz mērķi panākt Krievijas iestāšanos PTO. Tādēļ ir jāveido plašas un stabilas partnerības struktūras šādās jomās: ekonomiskie jautājumi, brīvība, drošība un tiesiskums, ārējā drošība, pētniecība, izglītība un kultūra. Tādā Eiropas Savienībā, kuras pamatā ir demokrātija, tiesiskums un pamatbrīvību ievērošana, rusofobijai nav vietas. Es saprotu dažu jauno dalībvalstu pilsoņu jutīgumu šajā ziņā, taču pārmērīga pagātnes pieredzes uzsvēršana var radīt šaubas par pārredzamas politiskās sadarbības un ciešas iestāžu savstarpējās saistības perspektīvām.
Padomes priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze! Gan ES, gan Krievijas interesēs ir demokrātijas principu, miera, stabilitātes un drošības labad izvirzīt kopīgus politiskus un ekonomiskus mērķus.
Józef Pinior
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze! Vispirms es gribētu uzsvērt Eiropas Savienības un Krievijas stratēģiskās partnerības nozīmi un apliecināt savas draudzīgās jūtas pret Krievijas Federācijas tautu un visām Krievijas tautām. Es gribētu arī izteikt atzinību Krievijai par tās sasniegumiem ekonomiskās izaugsmes jomā un sociālās krīzes pārvarēšanā. Tomēr patiesa stratēģiskā partnerība nozīmē nopietnu un godīgu attieksmi pret mūsu savstarpējām attiecībām. Eiropas Savienība ar bažām vēro jaunas, autoritatīvas sistēmas veidošanos, kuras centrā ir prezidents V. Putins. Šī sistēma var negrozāmi vājināt liberālo demokrātiju pašā Krievijā. Tā uzpūš liesmās arī neoimperiālismu Krievijas ārpolitikā. Dokumentos, kas sagatavoti pirms ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmes, Amnesty International vērš uzmanību uz Krievijā notiekošajiem cilvēktiesību pārkāpumiem. Amnesty International sniegtā informācija attiecas uz valdības iestāžu pieļautajiem cilvēktiesību pārkāpumiem Ziemeļkaukāzā, sevišķi Čečenijā un Ingušijā, uz situācijas pasliktināšanos attiecībā uz vārda un pulcēšanās brīvību, uz žurnālistu slepkavībām un rasistiski motivētas vardarbības pieaugumu.
Augstākā līmeņa sanāksmē, kas 2007. gada 26. oktobrī notiks Mafrā, Portugāles prezidentūrai ir jāaktualizē jautājumi, uz kuriem ir norādījusi Amnesty International. Krievijas pilsoniskajai sabiedrībai, žurnālistiem un cilvēktiesību aktīvistiem Eiropas Savienība jāuztver kā pamattiesību sargātāja un sabiedrotā tādai Krievijai, kas ir demokrātiska, liberāla un atvērta pasaulei.
Elmar Brok
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Es ceru, ka ES un Krievijas augstākā līmeņa tikšanās liks mums uz mirkli apstāties un beidzot formulēt mūsu kopīgās intereses, jo šādas kopīgas intereses neapšaubāmi pastāv. Starp tām ir ekonomiskās intereses un drošības politikas intereses, sevišķi tādos jautājumos kā Tuvie Austrumi, Irāna, cīņa ar terorismu un daudzi citi, un mums ir jāsaprot, ka savus mērķus mēs nesasniegsim, ja Krievija mums nepievienosies. Tomēr Krievijai savukārt ir jāsaprot, ka nepievienojoties tā apdraud pati savas intereses.
Ņemot vērā Krievijas demogrāfisko attīstību un Sibīrijas plašās teritorijas, kā arī mūsu valstis ar lielo iedzīvotāju daudzumu, es Krievijas vietā neuztrauktos par draudiem no Eiropas. Ilgtermiņā es drīzāk uzskatītu, ka draudi nāk no citas puses. Manuprāt, šeit mēs lielā mērā esam vienisprātis par to, kādā virzienā mums jāstrādā.
Tā sauktie Rietumi - un pie tiem es pieskaitu arī amerikāņus - neuztvēra Krieviju nopietni laikā, kad tā pārdzīvoja grūtības, un rezultātā tagad šī valsts ir atgriezusies pie imperiālistiska rīcības veida. Tas attiecas arī uz notikumiem pašā Krievijā, it īpaši attiecībā uz cilvēktiesību un preses brīvības ievērošanu, kā arī arvien biežāk izteiktos nepieņemamos paziņojumus sakarā ar tās kaimiņvalstu neatkarību. Nav pieļaujams, ka attiecībā uz Krievijas "tuvajām ārzemēm” izskan prasības īstenot noteikta veida rīcību pret kādu konkrētu valsti. Katrai valstij ir tiesības brīvi pieņemt neatkarīgus lēmumus un noteikt, pa kādu ceļu tai doties. Krievijai tas ir jāsaprot. Nav iespējams atgriezties pie novecojušiem jēdzieniem, un vēl nepieļaujamāk ir par ieroci izmantot enerģētiku.
Lai varētu turpināt attīstību, ir vēlreiz rūpīgi jāanalizē mūsu intereses. Es domāju, ka tas būs iespējams, tiklīdz būs beigušās Krievijas vēlēšanas, un ceru, ka tas atturēs Krieviju no došanās nepareizā ekonomiskā virzienā. Liela daļa to ienākumu, ko valsts gūst no saviem naftas un gāzes darījumiem, tiek izmantota smagās rūpniecības ražotņu atveseļošanai tādās nozarēs kā kosmiskā aviācija, kuģubūve un līdzīgās jomās. Ja situācija kļūs mazāk labvēlīga, Krieviju gaida jau pieredzētais postošais scenārijs, jo tā nav izveidojusi stabilu un visaptverošu mazo un vidējo uzņēmumu sistēmu, un šīs kļūdas sekas ir acīmredzamas. Arī mēs esam ieinteresēti nodrošināt to, lai naftas cenu pazemināšanās gadījumā Krievijā atkal neizveidojas vakuums.
Ana Maria Gomes
(PT) Šī augstākā līmeņa sanāksme var palīdzēt risināt nenoteiktību, kas joprojām jūtama Eiropas Savienības un Maskavas attiecībās. Tomēr ministrs L. Amado jau ir piesardzīgi pazeminājis latiņu, skaidrojot, ka prezidentūra Mafras sanāksmei nav paredzējusi vērienīgu programmu.
Viņa Krievijas kolēģis S. Lavrovs nesen notikušā LUSA intervijā žēlojās, ka Eiropas Savienībā plešas plašumā slimība - konstruktīvas attieksmes trūkums atsevišķās dalībvalstīs. Tomēr visvairāk mūsu attiecībām kaitē Krievijas demokrātijas, cilvēktiesību, preses brīvības un tiesiskuma lēnā bojāeja un nesodāmība, ar kādu bijušie drošības spēku pārstāvji nosaka Krievijas Federācijas darba kārtību. Tas dara bažīgu Eiropas sabiedrisko domu un atspoguļojas arī mūsu attiecībās. Slimība, kas skārusi Eiropas Savienību, - neapmierinātība - tiek ārstēta, un labākās zāles pret to ir Reformu līgums. Diemžēl vēl nav atrastas zāles pret Putina Krievijas noslieci uz autokrātiju, un, ja Eiropas Savienības Padome turpinās izlikties neredzam reālo situāciju, slimība vēl ilgi paliks neārstēta.
Roberta Alma Anastase
(RO) Augstākā līmeņa tikšanās Mafrā 2007. gada 26. oktobrī notiks tieši pirms būtiski svarīgiem notikumiem, kas ietekmēs Eiropas Savienības un Krievijas attiecību nākotni. Minēšu tikai dažus no tiem: Eiropas Savienības un Krievijas partnerības un sadarbības nolīguma termiņa beigas, Krievijas parlamenta vēlēšanas 2007. gada decembrī un prezidenta vēlēšanas 2008. gada martā. Šāds konteksts dod iespēju ne tikai mudināt Krieviju veidot atklātu un godīgu dialogu ar Eiropas Savienību, bet arī ar vēsu prātu pārskatīt pēdējo 10 gadu sadarbību.
Pievienojoties iepriekš runājušajiem kolēģiem, es savā runā gribētu pievērst uzmanību svarīgajai lomai, kāda Krievijai būtu jāuzņemas kopīgajā kaimiņattiecību telpā un Melnās jūras reģionā. Pēdējo 10 gadu pārskats pierāda, ka šajā reģionā joprojām pastāv neatrisināti konflikti un ka Krievijas ekonomisko un politisko attiecību pamatā gan ar šī reģiona valstīm, gan ar tās kaimiņvalstīm - pašreizējām Eiropas Savienības dalībvalstīm - ne vienmēr ir savstarpīgums, uzticēšanās un labu attiecību princips. Attiecībā uz iesaldētajiem konfliktiem labs un zināms piemērs no nesenas pagātnes ir nosacījumi, ar kādiem atbrīvoja politiskos ieslodzītos Andrei Ivanţoc un Tudor Popa; viņi ir dzīvs apliecinājums tam, ka šajā jomā pastāv nestabilitāte un ka visā šai reģionā ir vērojama nedrošība. Tādējādi arī Mafras augstākā līmeņa sanāksmē ir jāpievēršas šiem tematiem, atgādinot par galveno mērķi, ko apņēmusies īstenot Eiropas Savienība, proti, radīt patiesas demokrātijas, stabilitātes un pārticības zonu gan Melnās jūras reģionā, gan kopīgajā kaimiņattiecību telpā.
Šajā kontekstā ir svarīgi, lai Eiropas Savienības un Krievijas dialoga pastāvīgs temats būtu Krievijas nostāja un konstruktīva līdzdalība šajā jomā, kā arī atbilstība starptautiskajiem standartiem un saistībām. Patiesi stratēģiska partnerība un stipras, abpusēji izdevīgas attiecības nav iedomājamas bez abpusējas paplašinātas atbildības un stingras apņemšanās.
Katrin Saks
(ET) Vakar Parlamentā viesojās Ungārijas leļļu teātris. Es pēkšņi iedomājos par to, kā mēs reizēm šeit balsojam - vienkārši gurdi paceļot rokas. Vai mēs arī esam kļuvuši par marionetēm?
Klīst runas par aizkulišu vienošanos, prezidentūrai ierosinot izvairīties no rezolūcijas Krievijas jautājumā, it kā lai neaptumšotu Eiropas Savienības un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmes gaisotni. Tas ir skandalozi, ka mēs tik pazemīgi atsakāmies paši no sava viedokļa un tiesībām to paust.
Šis piemērs spilgti apliecina Eiropas neizpratni par to, ka attiecībās ar Krieviju problēma ir nevis atsevišķās niansēs, bet gan mūsu izturēšanās veidā. Agrāk Eiropas Parlaments protestēja pret šādām situācijām, taču šodien man gandrīz šķiet, ka tās pašas bailes, kas joprojām paralizē Krievijas sabiedrību, sāk ietekmēt arī mūs.
Kāpēc attiecībā uz Krieviju mēs regulāri pieļaujam izņēmumus? Vai mēs joprojām, tāpat kā agrāk, ticam paši saviem principiem, vai arī mēs ļaujam sev prātā iespiesties domai, ka Krievija ir tik atšķirīga, ka ne tikai mūsu pankūkām, bet arī mūsu partnerattiecībām jābūt pēc Krievijas modes? Šāda rīcība ir destruktīva abām pusēm - gan Eiropas Savienībai, gan pašai Krievijai.
Tunne Kelam
Priekšsēdētājas kundze! Manuprāt, ir pēdējais laiks apzināties reālo situāciju. G. Watson teica, ka pašreizējā sadarbības mehānismā ir plaisas, kas ar laiku var pārvērsties aizās. Partnerības un sadarbības nolīgumā ir uzsvērts, ka mums ir vienas un tās pašas vērtības. Tomēr Chris Patten pirms dažiem gadiem rakstīja, ka viņš neuzskata, ka šobrīd mūsu vērtības ir vienādas. Krievijas valsts politikas tradicionāla iezīme ir izlikšanās - Potjomkina sādžu būvēšana -, un V. Putins turpina izlikties, ka valstī ir demokrātija, lai gan patiesībā gandrīz pilnībā ir izveidota autoritāra, ļoti nacionālistiska valsts.
Arī mēs izliekamies, ka tuvojošās vēlēšanas būs izšķirošas. Es par to šaubos, jo ir sagatavots viss vajadzīgais, lai manipulētu ar šīm vēlēšanām un panāktu tādu rezultātu, kas atbilst V. Putina vēlmēm; ir radītas gan mākslīgas opozīcijas partijas, gan fiktīvas NVO. Ja mēs tagad piekritīsim piedalīties šajā izlikšanās spēlē un tēlot, ka ticam šādai demokrātijai, mums būs jāuzņemas līdzatbildība par to, kas notiks Krievijā un par likteni, kas piemeklēs vienkāršos iedzīvotājus, kuri ir pelnījuši ko labāku par šo viltus demokrātiju.
Tāpēc es noteikti nepiekrītu Padomes paziņojumam, ka sadarbībai nav alternatīvas. Demokrātijas pamats ir alternatīvas un to radīšana, turklāt mums ir cieši jāapņemas stingri aizstāvēt cilvēktiesības. Mums ir jālīdzsvaro mūsu attiecības un jāraida signāls, ka esam gatavi apturēt sadarbību, ja Krievijas reakcija nesaskanēs ar savstarpīguma un atvērtības principiem.
Manuel Lobo Antunes
Padomes priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi! Es ļoti uzmanīgi noklausījos visas šodien izskanējušās runas, kuru temats bija gaidāmā Eiropas Savienības un Krievijas augstākā līmeņa sanāksme, ES un Krievijas attiecības vispār, kā arī jūsu viedokļi par Krievijas iekšējo situāciju. Man jāsaka, ka mans pienākums, protams, ir rūpīgi ņemt vērā un respektēt šos viedokļus, un to arī darīšu.
Manuprāt, visus šodienas komentārus un analīzes caurvij viena kopēja atziņa: Krievija ir Eiropas Savienības stratēģiskais partneris. Eiropas Savienībai ir vajadzīga Krievija, tieši tāpat kā Krievijai ir vajadzīga Eiropas Savienība. Tieši šī absolūti nenoliedzamā patiesība ir iemesls, kāpēc mums ir jāveido tādas attiecības, kas, protams, būtu savstarpēji izdevīgas, taču tām ir jābūt arī stabilām un noturīgām, un to pamatā jābūt kopīgām vērtībām un principiem.
Tika pieminēta solidaritāte, cilvēktiesības un savstarpīgums. Šobrīd vairāk nekā jebkad Eiropas Savienībai pret Krieviju ir vajadzīga stingra nostāja jautājumos, kas skar tās iekšējo solidaritāti. Vienmēr esmu teicis, ka vienas dalībvalsts problēma ir visu dalībvalstu problēma. Šī solidaritāte nav apšaubāma nekādos apstākļos.
Kas attiecas uz cilvēktiesību jautājumu, mēs visi zinām, ka mūsu Savienības pamats ir tiesiskuma, demokrātijas un cilvēktiesību ievērošana. Šīs mūsu neatņemamās vērtības un principi ir jāievēro vienmēr, veidojot attiecības ar trešām valstīm.
No savas puses mums, protams, jānodrošina savstarpīgums. Tomēr, to darot, mums ir tiesības sagaidīt savstarpīgumu arī no citiem. Ja pašreizējā brīdī ir vērojamas plaisas, kā teica viens no deputātiem, tad, manuprāt, gan Eiropas Savienība, gan Krievija tikai iegūtu, ja darītu visu iespējamo atbilstīgi pamatstratēģijai, kuru jau minēju, - citiem vārdiem sakot, atbilstīgi solidaritātes, savstarpīguma un cilvēktiesību ievērošanas principiem.
Eiropas Savienībai neapšaubāmi ir svarīgi, lai šīs plaisas tiktu izlīdzinātas, tādēļ tieši tas būs mūsu uzdevums. Šajā darbā mēs, protams, rēķināsimies ar grūtībām un atšķirīgajiem mērķiem, taču mēs rīkosimies apņēmīgi, jo saprotam arī to, ka pašreizējā situācija neatbilst Eiropas Savienības interesēm. Protams, mūsu pienākums ir darboties Eiropas Savienības interesēs, un mēs to darīsim atklāti un pārredzami, un runāsim aci pret aci, - tā, kā mums vienmēr jārīkojas attiecībā uz tiem, ko uzskatām par stratēģiskiem partneriem.
Tas neapšaubāmi būs intensīvs un svarīgs dialogs. Mēs runāsim par ekonomiku, tirdzniecību, cilvēktiesībām un, protams, arī par starptautisko politisko situāciju un reģionālo politisko situāciju. Mēs ceram - un tieši pie tā mēs strādāsim -, ka, par spīti grūtībām, problēmām un viedokļu atšķirībām, par spīti visam, piektdien, noslēdzoties šai augstākā līmeņa sanāksmei, mēs varēsim teikt, ka mūsu attiecībās ir panākts zināms progress un ka, par spīti grūtībām, mums ir izdevies sasniegt savus mērķus.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Es vēlētos atgriezties pie dažiem pieminētajiem aspektiem. Debates skaidri liecina par vienu - šodien šeit valda ļoti liela spriedze.
Es joprojām uzskatu, ka Krievija ir stratēģisks partneris. Tomēr es arī teicu, ka tā neapšaubāmi ir kaimiņvalsts un tāpēc ir īpaši svarīgi ļoti nopietni uztvert tādus faktorus kā tie, ko minēja Graham Watson, Christopher Beazley un citi. Mēs tos patiešām uztveram nopietni.
Uz mirkli atcerēsimies iepriekšējo augstākā līmeņa sanāksmi Samārā. Toreiz Angela Merkel, Padomes priekšsēdētāja, spēlēja ar atklātām kārtīm - ne tikai sanāksmē, bet arī plašsaziņas līdzekļos. Tāpēc, lūdzu, nedomājiet, ka šīs vērtības mums nav svarīgas. Mēs esam informēti par dažiem ļoti satraucošiem notikumiem saistībā ar plašsaziņas līdzekļu brīvību, tiesu varas neatkarību un arī godīgumu attiecībā uz vēlēšanām.
Visi šodien izvirzītie jautājumi neapšaubāmi ir vietā. Tomēr es gribētu teikt, ka Elmar Brok komentāri zināmā mērā saskan arī ar manu viedokli, proti, ka mums ir skaidri jādefinē savas intereses. No vienas puses, šeit, protams, ir runa par ļoti nopietniem drošības jautājumiem, taču, no otras puses - par cilvēktiesībām un demokrātijas interesēm.
Neapšaubāmi, ir svarīgi arī pieminēt trīs galvenos principus, par ko runāja C. Beazley, - solidaritāti, savstarpīgumu un tiesiskumu. Ir skaidrs, ka tie izpaužas dažādos veidos, un tas nav apšaubāms. Jums, Beazley kungs, ir pilnīga taisnība, taču es varu jums apliecināt, ka tie būs arī mūsu darba kārtībā.
Es zinu, ka priekšsēdētājs J. M. Barroso ļoti konkrēti izvirzīs šos jautājumus, it īpaši enerģētikas kontekstā. Kā jums zināms, Komisija nesen ir pieņēmusi pasākumu kopumu, kas attiecas uz šo jomu. Mums ir vajadzīgi skaidri noteikumi, ko patiesa savstarpīguma labad ievērotu visas puses.
Papildus iepriekš teiktajam es gribētu tikai atgādināt kādu aspektu - jo vairāk mēs, Eiropas Savienība, būsim patiesi gatavi runāt vienā balsī, jo stiprāki mēs būsim. Kā zināms, mums ne vienmēr tas izdodas. Taču, jo spēcīgāka kļūst Krievija, jo vairāk mums jārunā vienā balsī. Jā, mums pastāv šī atkarība enerģētikas jomā, taču efektīvi aizstāvēt savas intereses mēs varēsim tikai tad, ja raidīsim stingru un nepārprotamu signālu.
Iespējams, agrāk mēs tam neesam pievērsuši vajadzīgo uzmanību, un tad, kad Krievija, ja tā var teikt, bija lielākās ekonomiskās grūtībās, mēs tai varbūt nesniedzām pietiekamu atbalstu. Tomēr tagad mums ir jāpanāk tāds stāvoklis, kura pamatā ir savstarpīgums, un jātiecas pēc patiesas partnerības, taču tas nozīmē, ka arī Krievijai ir jāatzīst lietas, kas mums ir svarīgas.
Priekšsēdētāja
Debašu noslēgumā ir iesniegti seši rezolūcijas priekšlikumi saskaņā ar Reglamenta 103. panta 2. punktu.
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks nākamajā sesijā.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
András Gyürk  
rakstiski. - (HU) Saistībā ar ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmi es vēlētos norādīt uz dažiem faktoriem, kas attiecas uz enerģētikas politiku. Nebūs pārspīlēti teikt, ka patlaban Krievijas enerģētikas nozarē nedarbojas tirgus ekonomikas likumi. Krievijā ne vienmēr tiek ievēroti ārvalstu ieguldījumu aizsardzības un tirdzniecības nediskriminēšanas principi. Krievija vēlas piekļuvi Eiropas enerģētikas nozarei, tajā pašā laikā neatverot savu tirgu ārzemju uzņēmumiem. Attiecībā uz pēdējo gadu notikumiem enerģētikā mēs esam bijuši liecinieki tam, kā Maskava savas enerģijas eksportu vairākkārt izmanto politiskā spiediena izdarīšanai. Tas notiek ciešā saistībā ar centieniem sēt nesaskaņas Eiropas Savienības dalībvalstu vidū.
Plānojot kopīgu Eiropas enerģētikas politiku, mums jāņem vērā fakts, ka Krievija jau tagad ar pašas resursiem nespēj nodrošināt savu dabasgāzes patēriņu un vajadzīgos eksporta apjomus. Tāpēc ievērojama daļa no tai vajadzīgās gāzes tiek importēta no Vidusāzijas. Piegādes samazināšanās var nozīmēt to, ka Maskava arvien vairāk ķersies pie politiskām metodēm, lai nākotnē nodrošinātu savu enerģijas pieprasījumu.
Mēs uzskatām, ka brīvas konkurences principu ir svarīgi piemērot arī Eiropas Savienības ārējo attiecību jomā. Mums ir pilnīgi skaidri jāpauž, ka mēģinājumi radīt enerģijas resursu monopolu mums nav pieņemami. Energoapgādes stabilitātes nodrošināšana ir viens no būtiskākajiem Eiropas Savienības pamatjautājumiem. Mēs esam pārliecināti, ka tikai vienota Eiropas Savienības rīcība, kuras pamatā ir Kopienas solidaritātes princips, ļaus turēties pretī augošajam spiedienam pret dalībvalstīm.
Pašlaik Eiropas energoapgāde nav iedomājama bez Krievijas. Tomēr tajā pašā laikā šo īpašo attiecību pamatā jābūt savstarpīgumam.
Richard Seeber  
Gan agrāk, gan šobrīd ES un Krieviju saista kopīga vēsture, cieši ekonomiskie un politiskie kontakti un līdzīgas tradīcijas. Šī ciešā sadarbība vēl vairāk ir pastiprinājusies gan globalizācijas procesa ietekmē, gan tāpēc, ka Eiropas valstīs aizvien pieaug pieprasījums pēc fosilā kurināmā. Lai nodrošinātu energoapgādi arī nākotnē, kopš 90. gadiem ES šajā nozarē ir veidojusi intensīvāku sadarbību.
Šajā kontekstā galvenais instruments ir Enerģētikas harta. Šī līguma uzdevums ir sekmēt Austrumeiropas valstu enerģijas potenciāla attīstību, vienlaikus ES dalībvalstīm garantējot energoapgādes nepārtrauktību. Robežai starp ārpolitiku / ārējo tirdzniecību un energoapgādes jomu kļūstot arvien neskaidrākai, bažas raisa Krievijas kavēšanās ratificēt Enerģētikas hartu. Šajā sakarā nekādā gadījumā nedrīkst apdraudēt Pamattiesību hartā iekļautās pamattiesības, un tas attiecas arī uz ES ārējām attiecībām.
Ņemot vērā ES un Krievijas ciešo savstarpējo atkarību ekonomikas jomā, draudīgi ekonomiski žesti nedrīkst kļūt par ārpolitikas mērķu sasniegšanas līdzekli, un tāpēc no tiem ir jāatsakās. Es aicinu Komisiju un Padomi stingri nostāties pret Krievijas centieniem Eiropas enerģētikas tirgū nodrošināt vienpusēju izdevīgumu. Attiecībā uz tirgus liberalizāciju un ieguldījumu aizsardzību ir jānodrošina pilnīgs savstarpīgums.
(LUX balvas pasniegšanas dēļ sēdi pārtrauca plkst. 11.40 un atsāka plkst. 12.00)
Martin Schulz
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos izteikt lūgumu Parlamenta priekšsēdētājam, - nevis jums kā sēdes vadītājam, bet gan Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam.
Prasību es vēlos izteikt savas grupas vārdā. Tomēr esmu pārliecināts, ka runāšu visu šī Parlamenta demokrātisko grupu vārdā. Tāpat kā mani kolēģi, es uzskatu, ka jautājums, ko vēlos izvirzīt, ir ļoti nopietns, tāpēc man ir jālūdz priekšsēdētājam H. G. Pöttering vērsties pret personām, par kurām tūlīt runāšu.
Divu pagājušo dienu laikā Budapeštā ir notikuši lieli protesti. Tas nav nekas neparasts, jo demonstrācijas Eiropas galvaspilsētās ir ikdienišķa parādība, un reizēm tās pāraug vardarbībā. Tas, protams, var nepatikt, taču to nav iespējams izskaust. Taču pēdējo dienu notikumiem Budapeštā ir parādījusies jauna dimensija, un es gribētu jums paskaidrot, kāpēc.
Par premjerministru F. Gyurcsįny jūs varat domāt, ko vien vēlaties. Varat viņu atbalstīt, un varat neatbalstīt. Taču nav pieņemams, dāmas un kungi...
(Troksnis sēžu zālē)
Varat atbalstīt premjerministru F. Gyurcsįny, un varat arī neatbalstīt. Taču nav pieņemams, dāmas un kungi, - un es aicinu jūs uzmanīgi pavērot, kuri ir tie, kas jau tagad cenšas mani apklusināt - nav pieņemams, ka viens no Eiropas Savienības premjerministriem demonstrācijās tiek dēvēts par "netīro žīdu”. Šī ir pilnīgi jauna dimensija, un tā ir fašisma dimensija, - šajā Parlamenta daļā.
(Ilgstoši aplausi)
Es būtu pateicīgs, priekšsēdētāja kungs, ja jūs lūgtu H. G. Pöttering paust nedalītu Parlamenta atbalstu tam, lai šīm personām tiktu izteikts rājiens.
(Klātesošie piecēlās kājās un ar ovācijām atbalstīja runātāju)
Priekšsēdētājs
Liels paldies.
Pēc manām domām, jūsu vēstījums ir pilnībā izprasts, taču es to, protams, nodošu adresātam.
Graham Watson
Priekšsēdētāja kungs, es pievērsīšos pavisam citam jautājumam. Daudzu savas grupas deputātu vārdā un droši vien arī daudzu citu vārdā es vēlētos pateikties jums par šīs LUX balvas pasniegšanas sarīkošanu. Šāda veida pasākumus Parlaments iepriekš nav rīkojis. Taču mums to vajadzētu darīt, un, kā reiz izteicās bijušais Zviedrijas premjerministrs, "politiķiem būtu biežāk jāiet uz kino”.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Paldies jums. Esmu pateicīgs par jūsu piebildi.
Dāmas un kungi! Priecājos jums atgādināt, ka šodien mēs atzīmējam Apvienoto Nāciju Organizācijas 62. gadadienu. Par godu šim notikumam jūs noteikti šajās dienās esat saņēmuši ANO ģenerālsekretāra vēstules kopiju.
Gribu jūs informēt arī par to, ka šodien Eiropas Parlamentā Strasbūrā tiek oficiāli izdots gada ziņojums par Eiropas Savienības un ANO sadarbību krīžu vadībā un demokrātijas un pamattiesību attīstībā un veicināšanā. Šis dokuments ir apliecinājums tam, cik svarīga ir sadarbība starp mūsu iestādēm, mūsu kopīgās saistības daudzpusīgo attiecību jomā un mūsu kopīgais darbs miera un labklājības nodrošināšanai mūsu pilsoņiem.
