Virzība uz kopēju Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Jacek Saryusz-Wolski ziņojums Ārlietu komitejas vārdā par kopēju Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā.
Jacek Saryusz-Wolski  
referents. - Priekšsēdētājas kundze, es piedāvāju jums iepazīties ar pašiniciatīvas ziņojumu, ko ir ieteikusi Ārlietu komiteja ar ievērojamu balsu vairākumu. Mūsu ziņojums aizstāv ES ārpolitiku enerģētikas jomā, lai risinātu energoapgādes drošības problēmas. Tā dos nepieciešamu un būtisku pievienoto vērtību pūlēm, kas pieliktas valsts līmenī saskaņā ar subsidiaritātes principu, un ļaus labāk aizsargāt Eiropas enerģētikas intereses.
Kādai ir jābūt šai politikai? Tai jābalstās uz šādiem četriem principiem: diversifikācija; vienotība ES interešu aizstāvēšanā un ES vienota viedokļa paušana; solidaritāte krīzes situācijā; un stiprāka sadarbība ar partneriem.
Mums ir jāattīsta apsteidzoša, plaša diplomātija enerģētikas jomā, kuras mērķis ir mūsu sadarbības stiprināšana ar visām ražošanas, tranzīta un patēriņa valstīm, un jārada enerģētikas tirgus, kas pamatojas uz savstarpīguma principa.
Ziņojumā dots atzinīgs vērtējums Trešajā enerģētikas paketē ietvertajiem priekšlikumiem, ko Komisija pieņēma pagājušajā nedēļā un kas pievēršas šīm bažām un saskan ar ziņojumu. Eiropas Savienībai ir jābūt aktīvai, noteiktai un vienotai. Energoapgādes drošības ģeopolitiskā dimensija līdz šim ir tikusi atstāta novārtā, un ir laiks šo plaisu aizpildīt. Cerams, ka jaunais Līgums dos ES juridisku pamatu solidaritātei enerģētikas jomā, nododot ES iestāžu kompetencē tiesības apspriest energoapgādes drošības pamatshēmu ar trešām valstīm. Ziņojums iesaka mūsu nolīgumos ar ražotājām un tranzīta valstīm iekļaut tā saucamo energoapgādes drošības klauzulu, kas nosaka rīcības kodeksu un sīki nosaka pasākumus, kas jāveic apgādes pārtraukuma gadījumā.
Mums ir jāaizstāj energoapgādes vienpusējība, kam pašlaik ES dalībvalstis dod priekšroku, ar jaunu kopēju energoapgādes solidaritātes politiku, kam pamatā ir daudzpusējības pieeja. Vienlaikus ir nepieciešams izveidot labu konsultēšanās praksi dalībvalstu starpā par stratēģiskiem lēmumiem, kas var ietekmēt ES vai kādu no tās dalībvalstīm.
Jaunajai kopējai ārpolitikai enerģētikas jomā ir jāatbilst visām ES politikas līnijām, kurām ir ārējais aspekts, piemēram, iekšējam tirgum, konkurencei, transportam, tirdzniecībai, videi, patērētāju aizsardzībai, budžetam u.c. Nav iespējams radīt jaunu kopēju politiku vienā dienā. Mēs tāpēc ierosinām izvēlēties pakāpenisku pieeju, un turklāt šai politikai ir jābūt apgādātai ar pienācīgiem instrumentiem, lai būtu efektīva.
Mēs rosinām izveidot jaunu posteni augsta līmeņa ārpolitikas darbiniekam enerģētikas jomā, kad jaunais Līgums stāsies - cerams - spēkā. Tas dotu iespēju koordinēt visu iepriekš minēto Savienības nozaru politiku un sevišķi tos aspektus, kas saistīti ar energoapgādes drošības ārējo pusi, strādājot kopējās ārpolitikas un drošības politikas augsta līmeņa pārstāvja pakļautībā, kas nākotnē būs arī Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. Tas stiprinās sinerģijas Savienības iekšienē.
Tāpēc šis institucionālais jauninājums veido jaunajai pieejai svarīgu balstu. Mēs arī ierosinām izstrādāt precīzu rīcības plānu, kas norāda mērķus īsā, vidējā un ilgā laika posmā ar konkrētu laika grafiku to īstenošanai un acīmredzami ir nododams Eiropas Parlamenta izpētei.
Lai būtu panākumi, mums jāizmanto ES iekšējā dinamika un jānodrošina nepieciešamais sabiedrības atbalsts. Pilsoņu interesēs ir droša enerģija, kuru var atļauties. Mūsu pilsoņu interesēm ir jāatrodas projekta centrā, nosakot vienu no mūsu mērķiem "rezultatīvas Eiropas” pieejā.
Tāpēc Eiropas drošas energoapgādes kopējam apdraudējumam ir jārada kopēja reakcija. Bet mēs varam sasniegt arī vairāk: jauna kopēja politika var kļūt par sākumu turpmākai Eiropas integrācijai, dodot tai jaunu impulsu un jaunu spēku ES kā globālai dalībniecei. Prasīgai un drosmīgai pieejai ir jābūt Eiropas Parlamenta izvēlei.
Šodienas Eiropas Savienība sākās sen ar enerģētiku. Toreiz ogles deva pirmo grūdienu mūsu pārbūvei. Mēs nedrīkstam laist garām iespēju ļaut tam notikt vēlreiz. Mums patiesi ir vajadzīga enerģija Eiropai gan tiešā, gan pārnestā nozīmē.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, es ļoti atzinīgi vērtēju Ārlietu komitejas iniciatīvu un sevišķi priekšsēdētāja J. Saryusz-Wolski ziņojumu par kopēju Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā. Nesenie notikumi ir apliecinājuši, ka šī iniciatīva ir ļoti savlaicīga. Ziņojums palīdz uzsvērt enerģētikas jautājumu augošo nozīmi Kopienā, sevišķi tās ārējos aspektos, un to, cik svarīgi Eiropai ir paust vienotu viedokli par energoapgādes ārējiem jautājumiem.
Es novērtēju to, ka ziņojums skaidri izceļ būtisko progresu, ko Eiropas Savienība un tās iestādes ir panākušas pagājušā gada laikā, ejot pretī mērķim par vienota viedokļa paušanu. Te ietilpst enerģijas drošības ekspertu tīkla (NESCO) izveide papildus esošajai gāzes koordinācijas grupai un naftas piegādes grupai. NESCO ir aktīvi darbojies kopš vasaras sākuma, kas ir ļāvis veikt ļoti noderīgu un agrīnu informācijas apmaiņu dalībvalstu starpā.
Tomēr vēl agrīnāka informācijas apmaiņa par atsevišķu dalībvalstu plānotajām iniciatīvām būtu ļoti apsveicama. Tāpēc, kā to uzsver ziņojums, ir vēl daudz darāmā.
Aicinājums par piemērotu Līguma pamatojumu enerģētikai un enerģijas drošībai ir īpaši svarīgs un savlaicīgs, jo tas ir aicinājums uz konkrētiem nosacījumiem Līgumos, kas radīs kopēju Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā. Es ļoti atzinīgi vērtēju šo pieeju, arī Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas priekšlikumu par to, lai kopējie enerģētikas politikas principi tiktu ietverti EK Līgumā nākamajā starpvaldību konferencē, lai tādā veidā būtu radīts stingrs pamats kopējai rīcībai enerģētikas jomā attiecībā uz trešām valstīm.
Es arī atzīmēju, ka komiteja ir veltījusi vairāk uzmanības priekšlikumam par to, kā vēl ciešāk nostiprināt ārējās enerģētikas politiku gan Komisijā, gan Padomē. Mums būs jādomā par šo svarīgo tematu arī turpmāk.
Es uzskatu, ka šis ziņojuma variants ir arī ģeogrāfiski izlīdzināts, atzīstot, cik svarīgi ir veicināt mūsu attiecības enerģētikas jomā ne tikai ar mūsu austrumu kaimiņiem, bet arī ar Vidusjūras, Tuvējo Austrumu, Āzijas un citiem partneriem.
Man jau ir prieks par īstu partnerību enerģētikas jomā ar Amerikas Savienotajām Valstīm, bet es patiešām domāju, ka šajā jomā mēs varam sasniegt vairāk. Es arī uzskatu, ka mums jāturpina strādāt ar līdzīgi domājošiem enerģētikas partneriem, piemēram, tādiem kā Norvēģija, Kanāda un Austrālija, lai stiprinātu vienprātību par atklātu, pārredzamu un konkurētspējīgu starptautisku enerģijas tirgu vērtību.
Atzīstot Enerģētikas hartas līguma vērtību, es piekrītu komitejai, ka Krievijas ratifikācija būs ļoti svarīga. Tomēr tajā pat laikā es esmu stingri pārliecināts, ka hartas principi ir arī jāiekļauj pamatīgā enerģētikas nolīgumā atbilstīgi shēmai, kas paredzēta saskaņā ar partnerības un sadarbības nolīgumu ar Krieviju.
Man patiešām rodas bažas par ziņojumu daudzumu, ko Komisijai iesaka sniegt. Es zinu katru no tiem atsevišķi, bet es uzskatu, ka lielākā daļa izvirzīto jautājumu tiks apskatīta Enerģētikas rīcības plāna kārtējos pārskatos vai arī tie jau ir apskatīti Komisijas ikgadējos ziņojumos par konkurences likuma piemērošanu.
Tomēr es atbalstu Parlamenta lielāku iesaistīšanos, un es izpētīšu priekšlikumus, kas iesniegti maniem kolēģiem kolēģijā, lai noteiktu, ko praktiski Komisija var darīt, lai risinātu paustās bažas.
Nobeigumā, pievēršoties būtībai, Komisija grasās enerģiski turpināt darbu, ko esam uzsākuši kopš pagājušā gada sākuma un kas atspoguļo lielāko daļu prioritāšu, kuras minētas ziņojumā, it sevišķi par tehniski ekonomisko pamatojumu, lai izpētītu pašreiz ES paredzēto juridisko kārtību gadījumā, ja tās kaimiņu enerģētikas nozarē rodas grūtības, un kā viņus stiprināt.
Līdzīgā veidā ir svarīgi nākt ar konkrētiem priekšlikumiem par savstarpējību, un es atzinīgi vērtēju to, ka jūsu ziņojums atzīst savstarpējības pasākumu nozīmi, kuru nolūks ir aizsargāt mūsu iekšējo enerģijas tirgu.
Šis ziņojums ir nācis īsti laikā gan politiski, gan arī pēc būtības. Komisija ir aktīvi darbojusies iepriekšējā pusotra gada laikā, lai pastiprinātu ES ārējo politiku enerģētikas jomā un, kā to atzīst referents, ir panākti vairāki nozīmīgi sasniegumi.
Tomēr, mums patiešām ir jāiet tālāk, un tāpēc es pilnībā atbalstu šajā ziņojumā izteikto prasību par konkrētiem nosacījumiem Līgumos, kas radīs kopēju Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā.
Līdz ar energoapgādes drošību mēs runājam par mūsu ekonomikas un mūsu dzīves veida drošību. Tā kā ES arvien vairāk kļūst atkarīga no enerģijas importa, ir būtiski, lai mūsu atbildes reakcija uz problēmām, ko tas rada, ir saskaņota un koncentrēta, arī mūsu attiecībās ar mūsu svarīgākajiem ārējiem enerģijas piegādātājiem. Tas jau ir atspoguļojies Komisijas visjaunākajā paketē par iekšējiem elektrības un gāzes tirgiem, un es ar lielu atzinību uztveru šī priekšlikuma novērtējumu.
Es varu arī paziņot, ka Komisija veiks ātru analītisku pārskatu par ES ārējās politikas plašākiem apsektiem enerģētikas jomā un ka mēs noteikti laidīsim šī darba rezultātus atklātībā.
Es gribu pateikties Ārlietu komitejai un īpaši priekšsēdētājam J. Saryusz-Wolski par šo iniciatīvu un par to, ka devāt Parlamentam iespēju debatēt par šo Eiropai ārkārtīgi svarīgo jautājumu, un es ceru uz mūsu sadarbības turpināšanos nākotnē.
Jean-Pierre Audy  
Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi, es sākšu ar apsveikumu manam kolēģim J. Saryusz-Wolski par viņa izcilo ziņojumu.
Tagad Eiropai ir pienācis laiks paust vienotu nostāju enerģētikā, jo mēs sastopamies ar nopietniem draudiem piegāžu, tranzīta un ieguldījumu drošībai.
Tomēr kauns, ka ziņojuma 62. punkts ir pārāk kategorisks attiecībā uz eneorgoresursu ražošanas, pārneses un sadales pilnīgu īpašuma tiesību nošķiršanu, jo pastāv citi risinājumi, kā saskaņot Eiropas enerģijas tirgus radīšanu ar patiesu politisku drošību, kas mums jānodrošina mūsu tīklos.
Attiecībā uz starptautisko tirdzniecību mums jāuzstāj uz enerģētikai veltītu iedaļu iekļaušanu katrā jaunā tirdzniecības nolīgumā. Jāizveido godīga konkurence starptautiskajā līmenī, sevišķi izmantojot Pasaules Tirdzniecības organizācijas pārraudzību.
Nobeigumā mums ir jāatbalsta starptautiskas zinātniskās iniciatīvas, piemēram, tāda kā ITER-kodoltermiskā eksperimentālā reaktora programma, kas papildus Eiropas Savienībai iesaista arī daudzas citas partnervalstis visā pasaulē.
Umberto Guidoni  
Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinuma sagatavotājs. - (IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, fosilo degvielu samazināšanās un pārmaiņas ģeopolitiskajā situācijā ir nostādījušas enerģijas drošību Eiropas Savienības politiskās darba kārtības galvgalī.
Eiropas Savienības pieaugošā atkarība no ārējām enerģijas piegādēm, galvenokārt no nestabilām valstīm, dod pamatu bažām par dalībvalstu ekonomiskajām un politiskajām interesēm, kā arī par ES vispārējo drošību. Es neuzskatu tomēr, ka mēs varam reaģēt uz šīm problēmām un sarežģījumiem, vienīgi palielinot ražošanu un piegādes no ārzemēm, bet mums ir jāmeklē risinājums enerģijas pieprasījumam Eiropas robežās.
Šī iemesla dēļ Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja mudināja pievērsties enerģijas efektivitātei un atjaunojamās enerģijas avotiem nākamās desmitgades laikā kā galvenajam veidam, kā samazināt atkarību no naftas un gāzes. Tā kā enerģijas ražošana un patēriņš ir galvenie siltumnīcas efektu izraisošo gāzu avoti, ir nepieciešama integrēta pieeja videi un enerģijai, lai sasniegtu ilgtspējīgas politikas mērķus enerģētikas jomā.
Tāpēc cīņai pret klimata pārmaiņām nav jāpaliek vides politikas ziņā, bet jāatrodas Eiropas Savienības politikas pamatā - gan iekšēji, gan komerciāli. Piemēram, attiecībā uz biodegvielām Eiropas Savienībai ir būtiski nodrošināt, lai tās neapdraud pārtikas krājumus visā pasaulē un nepiespiež ekonomiku globālajos dienvidos paplašināt monokultūras un mežu izciršanu.
Atbalsts atjaunojamās enerģijas attīstībai un izmantošanai var nodrošināt taisnīgu tehnoloģiju pārnesi uz valstīm, kas nav ES dalībnieces, un dot labumu Eiropas vadošās nozīmes attīstībai starptautiskajos tirgos. Tāpēc priekšlikums par partnerību enerģētikas jomā ar Āfriku ir svarīgs, un mums ir jāpievieno līdzīga partnerība ar Ķīnu un Indiju, ņemot vērā šo valstu izaugsmi. Tūkstošgades mērķu sasniegšana attīstības valstīm ir prioritāte.
Lena Ek  
Rūpniecības, pētniecības un enerģijas komitejas atzinuma sagatavotāja. - Priekšsēdētājas kundze, enerģētikas politikas stūrakmeņi Eiropas Savienībai ir pārredzamība, savstarpējība un tiesiskums. Un kā mēs visi esam pieredzējuši pēdējo divu gadu laikā, tas ir arī būtiski svarīgs jautājums, kad runa ir par enerģiju un ārējām attiecībām.
Mums jau ir problēmas Eiropā sakarā ar piegāžu drošību, patērētāju tiesībām un vides aizsardzību, un mums ir kaut kas jādara ar siltumnīcas efektu.
Mums ir arī traucējumi tirgū, kas ir nopietni, uz ko Neelie Kroes ziņojums mums ļoti skaidri norādīja un kas rada nepieciešamību nodalīties, tā topot arī par ārējo attiecību jautājumu. Tas ir ļoti svarīgs šī jautājuma aspekts. Tātad mums ir jāpārveido mūsu energosistēma Eiropā attiecībā uz ražošanu, sadali un patēriņu.
Es gribu pateikties referentam J. Saryusz-Wolski par ļoti labo sadarbību. Viņš ir ņēmis vērā visus dokumentus no Rūpniecības, pētniecības un enerģijas komitejas. Es esmu mazāk priecīga par to, ko viņš ir pielicis klāt attiecībā uz jaunu J. Solana līdzīgu funkciju, lai varētu paust vienotu Eiropas Savienības viedokli. Šī jaunā institūcija manā skatījumā radīs lomu neskaidrību, "skaldi un valdi” situāciju, un tā saistās ar pavisam pretēju pieeju mūsu enerģētikas politikas stūrakmeņiem. Mēs nevaram pārbaudīt savstarpējību ar tādu posteni kā šis, pārredzamība ir izslēgta un Parlamenta pilnvaras samazinātas, kas arī ir pilnīgi pretēji tam, ko mēs gribam visās citās jomās. Mēs tāpēc esam lūguši atsevišķu balsojumu par šo tematu rītdien.
Visbeidzot, es gribu piekrist komisāram, ka ir būtiski svarīgi pievienot enerģijas jautājumu jaunajā Līgumā.
Christopher Beazley
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, šis ir nopietns, pamatīgs un iedvesmas pilns ziņojums. Referents ir panācis ne tikai Ārlietu komitejas, bet arī pārējo četru komiteju atbalstu, ko mēs nupat kā dzirdējām. Manuprāt, tas tiks uzņemts ar plašu vienprātību rītdien, arī ar manu atbalstu un, esmu ļoti gandarīts teikt, ka arī ar manu britu kolēģu atbalstu.
Komisār A. Piebalgs, jūs pielikāt daudz pūļu, atbalstot savā ievadrunā iniciatīvu, ko komitejas priekšsēdētājs J. Saryusz-Wolski ir izvirzījis, kā es saku, ļoti novatoriski un prasmīgi, jo daudzi tur saskatīja problēmas.
Man ir divi konkrēti jautājumi, uz kuriem jūs varbūt varētu atbildēt. Jūs teicāt, ka attiecībā uz vienu no mūsu galvenajiem piegādātājiem, Krieviju, jūs sagaidāt jaunu nolīgumu saskaņā ar rīcības plānu. Kas kaiš vecajam nolīgumam, ko Krievija ir patiesībā parakstījusi, Enerģētikas hartai ar Tranzīta protokolu? Jo, ja mūsu kaimiņi un piegādātāji, no kā mēs esam savstarpēji atkarīgi, pastāvīgi pārkāpj nolīgumus, kāda pārliecība mums var būt nākotnē? Mēs sagaidām saskanīgas attiecības, bet mums ir jāaizstāv pašiem sava daļa un nevis jāpiekrīt tiem, kas ir piegādātāja situācijā.
Es nepiekrītu L. Ek iebildumiem - varbūt, ka viņa ieklausīsies - par augsta līmeņa amatpersonu. Man liekas, ka J. Saryusz-Wolski ir pilnīga taisnība, ka mums ir vajadzīgs iestādes pārstāvis, vai tas būtu jūsu, vai, kā mēs to paredzam, divējādā - Komisijas un Padomes - atbildībā. Es pilnībā nepiekrītu L. Ek. Tas palielina pārredzamību, jo Parlamentam būs tiešs kontakts ar šo augstā līmeņa amatpersonu Komisijas priekšsēdētāja vietnieka lomā.
Vai jūs savā atbildē varat mazliet pakavēties pie šī institucionālā jautājuma, kas, manuprāt, ir ārkārtīgi svarīgs un ko Parlaments grasās uzsvērt ļoti spēcīgi?
Justas Vincas Paleckis
PSE grupas vārdā. - (LT) Priekšsēdētājas kundze, es gribu sveikt referentu un izteikt pateicību par labo sadarbību, koordinējot izmaiņas ziņojumā par šo jauno, drosmīgo jautājumu.
Eiropas Savienība ar zināmām grūtībām īsteno savu kopējo ārējo un drošības politiku un tikai tagad sāk radīt savu politiku enerģētikas jomā. Tā liek priekšā pat iet tālāk, tas ir, radīt kopēju Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā. Es uzskatu, ka šis ir pareizais solis, jo ārpolitikas un enerģētikas politikas sasaiste kļūst arvien vairāk un vairāk acīmredzama, un mums ir jāraugās nākotnē.
Tās valstis, kuras pārvalda energoresursus, var krist kārdinājumā pārvaldīt visu pasauli vai vismaz konkrēti iespaidot noteiktus reģionus. Šis ziņojums rāda veidus, kā izvairīties no tā, izmantojot pamatotu ES līdzekli - solidaritāti. Es esmu pārliecināts, ka ir ļoti svarīgi izveidot augsta līmeņa pārstāvi ārpolitikai enerģētikas jomā ar divkāršu pakļautību. Atsaucot atmiņā Henry Kissinger labi zināmo izteicienu, resursu piegādātāju valstu, tranzītvalstu ierēdņi un lielu uzņēmumu pārstāvji zvanīs viņam un viņš nevarēs apturēt zvanus no ES dalībvalstu galvaspilsētām.
Eiropas Parlamenta deputāti cer saņemt ziņojumus no Eiropas Komisijas par ierosinātās politikas īstenošanu un vērtējumu, kā trešās valstis ievēro pārredzamības un savstarpējības principus. Ja šī politika ir pieņemama Eiropas Savienībai, mēs izvairīsimies no kļūmīgu divpusēju nolīgumu noslēgšanas, apejot savus Eiropas Savienības kaimiņus.
ES un Krievija ir atkarīga viena no otras energoresursu importa un eksporta jomā. Abas cenšas atrast iespējas diversificēt, un tās nepārstās to darīt. Tomēr tās paliks dabiskas partneres, papildinot vienai otru vēl krietnu laiku. Ir ļoti svarīgi, lai nolīgumiem starp ES un Krieviju pamatā ir starptautiski tiesību akti un lai tie ir pārredzami un skaidri pārraudzīti. Ceļs uz priekšu arī ir parādīts šajā ziņojumā.
(Aplausi)<BRK>
István Szent-Iványi
ALDE grupas vārdā. - (HU) Prieksšsēdētājas kundze, komisār, vispirms es gribu apsveikt J. Saryusz-Wolski, kas ir uzrakstījis izcili labu ziņojumu, un es gribu pateikties jums par to, ka strādājāt kopā, par jūsu sadarbību un jūsu vēlmi panākt kompromisu.
Nav šaubu, ka jautājums par enerģijas drošību ir viena no vislielākajām problēmām, kas stāv Eiropas Savienībai priekšā. Mūsdienās tas nav galvenokārt tehnisks jautājums vai ekonomisks jautājums, vai pat ne ar enerģētikas nozares vadību saistīta lieta. Būtībā tas ir stratēģisks jautājums.
Eiropas Savienība kopumā pašlaik 50 % sev vajadzīgās enerģijas iegūst ārpus ES. Saskaņā ar ekspertu vērtējumu līdz 2030. gadam ES importēs 70 % tai vajadzīgās enerģijas. Tas nozīmē, ka tās enerģētikas atkarība ir ļoti augsta. Pat tagad daudzas dalībvalstis ir daudz lielākā mērā atkarīgas no energopiegādēm, kas nāk no ārzemēm, un krietns skaits jauno dalībvalstu ir atkarīgas no viena vienīga ārēja piegādātāja. Turklāt šis piegādātājs ir tāds, kas arvien vairāk izmanto enerģiju kā savu politisko interešu apliecināšanas līdzekli. Dažkārt tas sliecas sodīt dalībvalstis, citkārt - šķelt tās. Dāmas un kungi, es runāju par Krieviju.
Ir steidzami vajadzīga kopēja politika enerģētikas laukā, tāda enerģētikas politika, kas balstās uz vienotību un solidaritāti tieši tā, kā J, Saryusz-Wolski tikko norādīja. Ir izšķirīgi svarīgi, lai mēs diversificētu savus avotu un savus transporta gaiteņus, jo tie pasaules reģioni, ar kuriem mums ir darīšana abos gadījumos, ir nestabili vai lielā mērā nestabili, un tas arī rada apdraudējumu mūsu piegāžu drošībai.
Ziņojumā ir priekšlikums iecelt augsta līmeņa amatpersonu, kas ir atbildīga par ārpolitiku enerģētikas jomā, bet ALDE grupa to neatbalsta. Mums ir bažas par to, ka līdz ar to var rasties domstarpības par kompetencēm; mums ir bažas, ka Eiropas Parlamenta pārskatīšanas pilnvaras tiks sašaurinātas, un mēs baidāmies, ka tas nedos reālu pievienoto vērtību.
Tomēr tajā pat laikā mēs uzskatām, ka ļoti svarīgs aspekts ziņojumā ir tas, ka ir izcelta enerģētikas projektu, sevišķi Nabucco kā liela Eiropas Savienības kopējās enerģētikas pasākuma nozīme, kas var pārstāvēt pirmo soli uz priekšu pretī reālai kopējai ārpolitikai enerģētikas jomā.
Ziņojums un J. Saryusz-Wolski pelna īpašu atzinību par to, ka pievērš uzmanību bažām saistībā ar Nord Stream cauruļvadu. Šīs bažas daļēji saistās ar vidi, bet tās tikpat daudz ir arī politiskas, un šo cauruļvadu var būvēt tikai tad, ja mēs atrodam apmierinošus risinājumus un apmierinošas atbildes visām šīm bažām. Enerģētikas hartas līgums ir īpaši svarīgs, jo tas ir Eiropas sadarbības pamats enerģētikas jomā, un arī Krievijai tas ir jāratificē. Paldies.
Konrad Szymański
UEN grupas vārdā. - (PL) Mums ir laba izdevība izveidot kopēju enerģētikas politiku. Pats nesenākais Komisijas paziņojums liecina, ka mēs esam uz pareizā ceļa. Arī J. Saryusz-Wolski ziņojums ir svarīgs solis šajā virzienā.
Vispirms tas mums dod saprātīgu ainu par enerģijas tirdzniecības problēmām ārpolitikas sakarā. Eiropas Savienība ir vairījusies no tā ilgu laiku. Krievijai bija jāizdara naidīga rīcība, ļaunprātīgi izmantojot enerģiju, lai liktu mums saprast, ka tirdzniecība ar enerģiju ir kļuvusi par šauri politisku instrumentu. Ziņojums iestrādā energoresursu drošību ES drošības prioritātēs.
Tas, ko mēs te atrodam, ir labi noformulēts solidaritātes princips un prasība diversificēt piegādātājus un transporta gaiteņus. Mēs te atrodam ļoti pamatotas šaubas par Nord Stream cauruļvadu, Krievijai izvirzītu prasību ievērot Enerģētikas hartas principus, PTO iesaisti un mūsu enerģētikas politikas paplašināšanu ārpus Eiropas Savienības dalībvalstu robežām.
Šo visu iemeslu dēļ mūsu politiskā grupa ar prieku atbalsta šo ziņojumu. Es apsveicu referentu.
Rebecca Harms
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, es piekrītu referenta J. Saryusz-Wolski vērtējumam attiecībā uz problēmām, kas saistītas ar atkarību no importa un arvien pieaugošo atkarību no enerģijas degvielu ievedumiem, un nav daudz, kam nepiekrist - ziņojums to apraksta ļoti labi. Es tomēr nepiekrītu risinājumiem, ko šis ziņojums piedāvā, un uzskatu, ka šajā ziņojumā bija jāatspoguļo svarīgi iekšēji, Eiropas iekšpolitikas stratēģiskie mērķi enerģētikas jomā.
Pēc manām domām vissvarīgākais instruments, lai samazinātu atkarību no ievedumiem, ir enerģijas patēriņa samazināšana visās jomās, un mans viedoklis ir arī, ka 20 % enerģijas efektivitātes paaugstināšanai, ko Eiropas ir uzņēmusies sasniegt līdz 2020. gadam, ir jākļūst par mērķi, kam ir jāatstāj iespaids uz ārpolitikas stratēģiju enerģētikas jomā. Kad mēs saprotam, ka tikai Krievijas celtniecības nozarē vien tikpat daudz gāzes patērē nelietderīgi, cik no Krievijas eksportē uz Eiropas Savienību, tad ir skaidrs, cik mēs varam iegūt, ja mēs īstenojam savu Eiropas Savienības efektivitātes stratēģiju kā izmantojamu metodi Krievijai. Tāpēc tas arī saistās ar Krievijas enerģētikas iekšpolitikas ietekmēšanu ar piemēra palīdzību.
Par naftu runājot - atkarība no OPEC nekad nav bijusi izdevīga, ņemot vērā asās debates par Krieviju - es teiktu tā: ja Eiropa spēs izgatavot ekonomisku, izdevīgu automašīnu eksperimentālos modeļus un īstenot aviācijas benzīna aplikšanu ar aviācijas degvielas nodokli, tad mēs iegūsim vairāk, nekā asi debatējot ar OPEC par tirgiem un eksporta iespējām.
Mēs atbalstām dažas daļas, J. Saryusz-Wolski kungs, bet neatbalstām citas daļas!
Tobias Pflüger
GUE/NGL grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, savā ziņā šis ir ļoti godīgs ziņojums. Formulējumi ir skaidri. Līdz šim nav bijis Līguma pamatojuma šai enerģētikas politikai. Pareizi! Tādā gadījumā man ir šāds jautājums: kāpēc šo iniciatīvu sāk?
Šī iniciatīva tiek sākta - mēs esam to dzirdējuši daudz skaidrāk runās nekā pašā ziņojumā - Krievijas enerģētikas politikas dēļ. Tieši šī pamatlīnija ir tas pavediens, kas caurvij visu ziņojumu. Šis ir pret Krieviju vērsts ziņojums - tik skaidri formulēts dažādos veidos dažādās vietās - un tas ir ziņojums, kas skaidri pasaka, ka Eiropas Savienība grib būt globāli nozīmīga un ārpolitika enerģētikas jomā praktiski ir līdzeklis šī mērķa sasniegšanai. Tas arī ir savā ziņā godīgi teikts un var būt vai var nebūt kaut kas politiski vēlams. Mēs to negribam!
Tiek izvirzītas skaidras prasības attiecībā uz noteiktiem projektiem. Nabucco cauruļvada projekta lobēšanas politika, kas arī tiek veikta šajā Parlamentā, ir atrodama arī šajā ziņojumā. Attieksme pret valstīm ir kolektīva. Turcija tiek uzskatīta gandrīz tikai kā tranzītcentrs energopiegādēm. Tomēr Turcija ir kaut kas vairāk nekā tas vien. Manuprāt, formulējums attiecībā uz ASV ir sevišķi labs. Tas skan šādi: "uzsvēra pastiprināta dialoga nozīmi enerģētikas jomā ar ASV un citiem vadošiem enerģētikas partneriem, kam ir ar ASV līdzīgas vērtības.” Es tikai atgādinātu jums, ka ASV karo Irākā kopā ar vairākiem sabiedrotajiem arī enerģijas jautājumu dēļ. Ja šīs ir tās pašas vērtības, mums ļoti skaidri ir jāsaka "nē” šai attīstībai!
Ir skaidri formulēts, ka dažādās dalībvalstis, kas iesaistītas G8, atbalstīs intereses enerģētikas nozarē un tiks izveidota sasaiste ar militārajām komponentēm. Kā jau es teicu: savā ziņā tas ir ļoti godīgs ziņojums. Kāds no maniem kolēģiem raksturoja to šādi: no šī ziņojuma dveš aukstā kara elpa. Es domāju, ka tā tas ir, un tāpēc mana grupa noraidīs šo ziņojumu.
Bastiaan Belder
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, laiks liek veikt konkrētus pasākumus, virzoties pretī Eiropas ārpolitikai enerģētikas jomā. J. Saryusz-Wolski ziņojums nebīda uz priekšu īpaši Nabucco projektu velti. Mūsu enerģētikas komisārs A. Piebalga kungs daiļrunīgi nosauca šo gāzes cauruļvadu par "Eiropas kopējās enerģētikas politikas eksistences iemiesojumu”. Protams, ka pēc vārdiem ir jāseko darbiem, un šī iemesla dēļ mēs arī ļoti atzinīgi vērtējam Jozias van Aartsen nozīmēšanu par Nabucco projekta koordinatoru.
Lielbritānijas un Austrijas nesenās misijas attiecībā uz Turkmenistānu un Azerbaidžānu kā iespējamiem gāzes piegādātājiem Nabucco arī kalpo par Eiropas izlēmības pierādījumu. Katrā gadījumā pozitīvā reakcija no Ašhabadas un Baku sola perspektīvu. Diviem jautājumiem ir būtiska nozīme efektīvam Nabucco projekta turpinājumam, kura izmaksas sasniedz miljardiem eiro. Vispirms ir jābūt saskaņai starp pašreizējiem grupas īpašniekiem. Īsi sakot, Austrijas projekta vadītājam OMV ir nekavējoties jāpārtrauc tā stūrgalvīgie mēģinājumi ar naidu pārņemt grupas partneri Ungārijas naftas un gāzes firmu MOL. Skaidrs un neatliekams uzdevums jaunajam Nabucco koordinatoram J. Van Aartsen būs vērīgi sekot ES vārdā turpmākajiem mēģinājumiem no Krievijas puses infiltrēties šajā interesantajā enerģijas diversifikācijas projektā.
Priekšsēdētājas kundze, gadījumā, ja Nabucco projekts un līdzīgi Eiropas plāni ir neveiksmīgi, jaunajām ES dalībvalstīm būs nepietiekama enerģijas diversifikācija. Tas novedīs pie Eiropas enerģētikas tirgus fragmentācijas, un diplomātiskais priekškars diemžēl aizvērsies Eiropas ārpolitikas priekšā enerģētikas jomā. Eiropas iestādes nekad nedrīkst ļaut tam notikt.
Alessandro Battilocchio
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, es līdzīgi referentam arī uzskatu, ka ir nepieciešami un svarīgi samērot ārpolitiku ar enerģētikas politiku.
Es ceru, ka nav nepieciešams iztirzāt to, ka pienācīga saskaņa starp šīm abām politikām, ko stiprinātu kopēja stratēģija, nodrošinātu ekonomisku izaugsmi un labklājību Eiropas pilsoņiem, kā arī lielāku politisku stabilitāti visā pasaulē un iespējamu domino efektu mūsu galvenajiem Eiropas partneriem.
Tomēr prioritātei nav jābūt saistītai vienīgi ar piegādes drošību, bet mums tajā pašā laikā jākoncentrējas uz ilgtspējīgu, efektīvu enerģētikas politiku, kas padara Eiropu arvien vairāk pašpietiekamu energoresursu ziņā un tādējādi neatkarīgu no ārējiem spiedieniem, kas var ietekmēt, un dažkārt pat spēcīgi, ES apņēmību veicināt demokrātiju, cilvēktiesības un mieru.
Efektīvas kopējas politikas pamatā ir jābūt lielākiem resursiem pētniecībai par atjaunojamo enerģiju, kā arī ieguldījumiem kodolenerģijā, un tādēļ mums jākoncentrējas uz to, kas mums ir: prasmes, profesionalitāte un tehnoloģijas. Ja mēs pievienojam arī politisku gribu, mēs varam pārvērst Eiropas enerģētikas krīzi vienreizējā iespējā: iegūt pilnīgu tehnoloģisku pārākumu, lai tad, kad pienāk nenovēršamā pasaules enerģētikas krīze, sakautu mūsu galvenos konkurentus ekonomikas laukā.
Tunne Kelam
Priekšsēdētājas kundze, šīsdienas debatēm varētu pilnīgi dot virsrakstu "kurš gūs virsroku ES ārpolitikas īstenošanā?” Vai tās būs lielas korporācijas un trešās valstis jeb vai tās būs ES iestādes?
Izveidojot kopēju politiku enerģētikas jomā, kā to ierosina J. Saryusz-Wolski, ES kļūs daudz spēcīgāka figūra pasaules arēnā, atrodoties labākā pozīcijā, lai aizsargātu visu savu dalībnieku intereses. Kopējai enerģētikas politikai ir jākļūst par mūsu kopējās drošības politikas būtisku sastāvdaļu.
Ne agrāk kā 2006. gada janvārī ES valstis sāka saprast, ka Krievija enerģiju ir izmantojusi un izmantos kā savas ārpolitikas centrālo instrumentu. Prezidents V. Putins ir atklāti noteicis valstij piederošajam Gazprom šādu lomu. Manai valstij Igaunijai tas nav nekas jauns. Igaunija pārcieta pilnīgu enerģijas blokādi pirms 16 gadiem, kad Krievija sodīja savu bijušo koloniju par to, ka tā mēģināja kļūt patiesi neatkarīga.
Šis ziņojums rāda, ka ir pienācis pēdējais laiks kopējai pieejai. Pārāk bieži divpusēji nolīgumi patiesībā ir likuši novērsties no demokrātiskiem standartiem un ir radījuši patiesu kaitējumu ES vienotībai un ticamībai. Piemēram, Baltijas jūras gāzes cauruļvada projekts vispirms būtu jāapskata kā politisks rīks, kas ļaus .V. Putina Krievijai arī turpmāk šķelt ES, izspēlējot vienas noteiktas valstis pret citām valstīm.
Tāpēc es ļoti stingri atbalstu divas galvenās domas šajā ziņojumā: īpašas ES amatpersonas radīšanu, lai koordinētu ārpolitiku enerģētikas jomā, un enerģētikas solidaritātes klauzulas iekļaušanu nākamajos Līgumos. Bet mani īpaši uzmundrināja komisārs A. Piebalgs ar savu dziļi profesionālo, konstruktīvo un pretimnākošo pieeju, un es ceru uz mūsu labu sadarbību.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es vispirms vēlos pateikties referentam J. Saryusz-Wolski par iespēju labi sastrādāties ar viņu un panākt kompromisu. Viens no šiem kompromisiem tikko kā tika pieminēts un attiecas uz tiem, kuri ir atbildīgi par ārpolitiku enerģētikas jomā. Es zinu, ka šī ir smaga joma, tajā netrūkst pretrunu, un komisāram tajā būs jāiegulda vēl daudz vairāk darba. Jāsaka, ka būs jāiesaistās ne tikai ārpolitikas jomas politiķiem, bet arī Komisijas politiķiem enerģētikas jomā.
Svarīgs mūsu ārpolitikas mērķis enerģētikas jomā ir diversifikācija. Tas nenozīmē, ka mēs gribam uzstāties pret tām valstīm, no kurām mēs iegūstam jēlnaftu vai dabas gāzi, bet mēs patiešām gribam izmantot citus avotus. Pat Krievija mēģina piekļūt avotiem, lai piegādātu jēlnaftu vai dabas gāzi Eiropai. Arī mums ir neatņemamas tiesības censties pēc šāda veida piekļuves. Turklāt savstarpējības jautājums ir svarīgs aspekts attiecībā uz Krieviju. Mūsu grupai tas nozīmē nevis pret Krieviju vērstu politiku, bet vienlīdzīgu tiesību politiku. Ja Krievija atvērs savus tirgus, mēs arī tā darīsim. Bet mums nevar prasīt, lai atveram visu, kamēr Krievija visu aizver. Tam nav nekādas jēgas mūsu izpratnē.
Beidzamais punkts, ko es gribu pieminēt, ir ļoti sarežģīta lieta, kas arī ir ietverta grozījumā, un tā ir sakarība starp enerģētikas politiku un cilvēktiesību politiku. Kad es īsu laiku biju Azerbaidžanā ar saviem kolēģiem, mēs patiešām par to spriedām. Diemžēl lielākā daļa mūsu piegāžu avotu ir valstīs, kur cilvēktiesību jautājums nav galvenā prioritāte. Tas nevar likt mums teikt, ka mēs vairs neizmantosim enerģiju no šīm valstīm. Bet tam ir jānozīmē, - ja mēs gribam saglabāt ticamību - ka mēs pieturēsimies pie abām: gan pie enerģētikas politikas, gan arī cilvēktiesību politikas un cilvēktiesību stāvokļa uzlabošanas šajās valstīs. Tas nevar nozīmēt, ka mēs sacītu: "Mēs iegūstam enerģiju, nekas cits mūs neinteresē.” Mums ir jāpiedāvā paralēla stratēģija. Tā ir vienīgā ticamā lieta, kās jādara.
Samuli Pohjamo
(FI) Priekšsēdētājas kundze, es arī vēlos apsveikt J. Saryusz-Wolski par izcili labu ziņojumu ļoti svarīgā jautājumā. Ziņojums rāda, ka Savienībai vēl ir daudz jādara, lai izveidotu kopēju politiku enerģētikas jomā.
Es vēlos pasvītrot, cik svarīga ir atjaunojamā enerģija kā veids, lai uzlabotu enerģijas pašpietiekamību, diversificētu energopiegāžu avotus un kontrolētu klimata pārmaiņas. Mums vēl ir jāveic ievērojami ieguldījumi pētniecībā un produktu attīstīšanā, ja mēs gribam palielināt atjaunojamās enerģijas īpatsvaru.
Dalībvalstīm ir jāspēj saglabāt savas tiesības pieņemt lēmumus par enerģiju un izmantot pašām savus energoavotus, bet vienlaikus mums ir vajadzīga sadarbība, vislabākās pieredzes apmaiņa un arī kopēji noteikumi un regulas, lai veicinātu kopējas politikas izveidi enerģētikas jomā.
Svarīgi ir arī īstenot kopīgus projektus par atjaunojamo enerģiju sadarbībā ar Savienības kaimiņvalstīm, lai tādā veidā visus Eiropas atjaunojamās enerģijas resursus var izmantot lietderīgāk, efektīvāk un ilgtspējīgāk.
Inese Vaidere
(LV) Godātie kolēģi! Vispirms vēlos pateikties referentam J. Saryusz-Wolski kungam par visaptverošo un ārkārtīgi aktuālo ziņojumu. Enerģētika ir joma, kur Eiropas Savienības kompetence tiek dalīta ar dalībvalstīm. Un ir skaidrs, ka šādos apstākļos virzīties uz kopīgu ārpolitiku enerģētikas jomā nav viegls uzdevums. Tomēr atrisināt situāciju pēc iespējas ātrāk liek tas, ka energoapgādē esam atkarīgi no nestabilām valstīm ar apšaubāmu demokrātijas kvalitāti. Energoapgādes drošības jautājums ir svarīgs vispārējās drošības elements. Līdzšinējā pieredze ir parādījusi, ka enerģētika var būt visai iedarbīgs politiskā spiediena līdzeklis. Vienīgais pretlīdzeklis tam ir kopīga politika un solidaritāte. Viens no lielākajiem Eiropas Savienības piegādātājiem ir Krievija, ar kuru šobrīd tiek izstrādāts jaunais partnerības un sadarbības līgums. Tajā jāiestrādā Enerģētikas hartas principi, protams, ir nepieciešams, lai Krievija hartu ratificētu. Attiecībā uz trešajām valstīm, kurās ir vērojama pieaugoša vajadzība pēc enerģijas, Eiropas Savienībai vajadzētu rūpēties, lai atjaunojamo avotu tehnoloģijas tām tiktu piegādātas uz atvieglinātiem noteikumiem. Tas viennozīmīgi atmaksāsies daudzos aspektos nākotnē. Pagājušajā nedēļā Komisija nāca klajā ar priekšlikumu tālākajai tirgus liberalizācijai. Diemžēl jau uzreiz tas sastapa atsevišķu dalībvalstu un Krievijas pretestību. Ir simptomātiski, ka pretestība nāk no tām valstīm, kur uzņēmumi arī nesenā pagātnē centušies gūt labumu no īpašu divpusējo attiecību veidošanas, ignorējot citu dalībvalstu tiesības un intereses, kā tas, piemēram, ir Ziemeļeiropas gāzes vada projekta gadījumā. Gribētos cerēt, ka mēs tomēr varēsim vienoties, un tas padarīs mūs stiprākus arī ārējās attiecībās. Paldies!
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Priekšsēdētājas kundze, es gribu pateikties mūsu referentam. Enerģija ir atkal kļuvusi par ģeostratēģisku jautājumu. Tā ir arī Eiropas Savienības Ahileja papēdis. Tā kā ES viena pati nevar apmierināt savas vajadzības pēc enerģijas, tā cenšas diversificēt savus piegāžu avotus ar tirdzniecības nolīgumiem, kas parakstīti ar valstīm Latīņamerikā, Āfrikā un Eirāzijā.
Nesenās domstarpības starp Eiropas Savienību un Krieviju par Enerģētikas hartu norāda uz to, ka enerģijas drošībai ir sācies jauns laikmets. Rēķinoties ar naftas resursu sarukšanu, pastāvīgo kodolenerģijas risku un tādu enerģētikas lielvaru parādīšanos kā Krievija un Brazīlija, ir svarīgi arī no jauna noteikt ES ilgtspējīgas attīstības politiku. Šajā ziņā saskanīga ārpolitika atspoguļos atjaunojamās enerģijas mērķus, kas izvirzīti Eiropadomes pavasara sanāksmē. Tā arī padarīs enerģijas efektivitāti par mūsu ārējo attiecību premisu. Nepietiek pieprasīt garantijas par nepārtrauktu piegādi no citām valstīm, sevišķi no kaimiņvalstīm. Mums ir arī jānodrošina, ka ir reāla koordinācija 27 dalībvalstu starpā.
Īstenībā enerģijas drošība nozīmē suverenitātes zudumu Eiropas jomā, kas tagad ir kļuvusi stratēģiska. Spiediens, ko energopiegāde uzliek valdībām, nedrīkst likt mums sasteigt lēmumu pieņemšanu vai neņemt vērā principus, pie kuriem esam kopīgi strādājuši. Kā iepriekšējais Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs to atgādināja prezidentam V. Putinam, cilvēktiesības nevar tikt iemainītas pret mūsu enerģijas vajadzībām. Tieši otrādi, mums jāpadara mūsu piegāde atkarīga no cilvēktiesību ievērošanas.
Miguel Portas
(PT) Šis ziņojums sākas ar īstu problēmu - Savienības enerģijas atkarību, bet nonāk pie nepareiza slēdziena. Ienaidnieks nav ne Krievija, lai kāds būtu mūsu viedoklis par V. Putinu, ne Alžīrija, neskatoties uz to, vai mēs atbalstām vai neatbalstām abu bruņotos spēkus. Klimata pārmaiņas, fosilā kurināmā nasta un dzīvesveids, kas saistās ar augstu enerģijas patēriņu, tie ir mūsu pretinieki - iekšējie un ārējie. Mēs tos nepārvarēsim, vēršot visu uzmanību uz enerģijas drošības jautājumiem, kas pieder pie aukstā kara ēras.
Apsēstība ar drošību diskreditē sadarbību un noved pie iekšējas "viss iespējams” tipa politikas: sākot no kodolsintēzes līdz biokurināmiem. Tikai vakar Le Monde atklāja Paul Crutzen secinājumus: viens litrs lauksaimniecības degvielas var radīt gandrīz divreiz lielāku siltumnīcas efektu nekā līdzīgs daudzums fosilās degvielas.
Nobeigumā es gribu pārfrazēt José Sócrates: Varbūt būtu laba doma sākt ieklausīties zinātniekos un ekonomistos vēlreiz, nevis runāt līdzi ģeostratēģiem.
Thomas Wise
Priekšsēdētājas kundze, kad ES runā par kopēju ārpolitiku enerģētikas jomā, ir ļoti labi jāapzinās, kam konkrēti jūs piedāvājat stāties darījumu attiecībās. Prezidents V. Putinu ir teicis: "Komisijai nav jālolo ilūzijas. Ja tā grib pirkt Krievijas gāzi, tai ir jāgriežas pie Krievijas valsts.”
Gazprom nav privāts uzņēmums. Tas ir valsts kontrolēts Krievijas ārpolitikas rīks. Turklāt, tas ir prezidenta V. Putina politisko ielikteņu un, iespējams, organizētās noziedzības rokās. Ņemiet, piemēram, Alisher Usmanov. Šis kungs, komunistu funkcionāra dēls, ir priekšsēdētājs Gazprom Invest Holdings grupā, kas nodarbojas ar Gazprom darījumiem ārpus Krievijas. Viņš ir tas cilvēks, ar kuru mēs runājam par darījumiem. Viņš ir tas, kurš pārtrauc gāzes piegādes, ja valstis klientes uzdrošinās apšaubīt Gazprom prasības. Viņš, iespējamais gangsteris un reketieris, ir izcietis sešu gadu cietuma sodu Padomju Savienībā 20. gadsimta 80. gados, no kā viņu beidzot apžēloja pēc uzbeku mafijas vadoņa un heroīna galvenā vadoņa Gafur Rakhimov, ko uzskata par A. Usmanov skolotāju, pieprasījuma.
A. Usmanov nopirka laikrakstu Kommersant. Pēc trim mēnešiem žurnālists Ivan Safronov - V. Putina režīma kritiķis, kuru tikai dažas nedēļas pirms tam aktīvi bija pratinājis FSB, kā tagad tiek saukts KGB, mīklaini izkrita pa sava dzīvokļa logu un nositās, joprojām cieši satvēris maisiņu ar nesen iegādātiem iepirkumiem.
Pēc bijušā Lielbritānijas vēstnieka Uzbekistanā Craig Murray domām A. Usmanov bija tas, kurš pavēlēja pārtraukt visas piegādes Gruzijai šā gada sākumā. Lūdzu, ievērojiet, priekšsēdētājas kundze, Kremlis tagad ir atteicies sankcionēt cauruļvada būvi uz ES cauri Gruzijas teritorijai. Šie ir tie cilvēki, ar kuriem jūs gribat slēgt darījumus. Šie ir tie cilvēki, ap kuriem jūs gribat veidot savu ārpolitiku enerģētikas jomā. Komisār, veiksmi jums! Jums tā būs vajadzīga.
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
(DE) Priekšsēdētājas kundze, vispirms es gribu izteikt atzinību referentam J. Saryusz-Wolski. Jūs varat redzēt pēc ļoti augstā apmeklētības līmeņa šajā vēlajā stundā, cik svarīgs ir šis ziņojums, un jūs varat arī dzirdēt, cik emocionāli uzlādēta ir gaisotne, kad mēs klausāmies dažādu tautību un grupu uzstāšanos. Tāpēc ir jāizsaka atzinība, ka dokuments ir patiešām uzrakstīts un pieņemts.
Kā referente par tirdzniecības un ekonomikas attiecībām starp ES un Krieviju es gribu pievērsties diviem aspektiem un tad dot vispārēju komentāru.
Pirmais aspekts attiecas uz divpusējiem enerģijas nolīgumiem. Ja es pareizi saprotu, J. Saryusz-Wolski ziņojums ir par "virzību uz kopēju Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā”. Citiem vārdiem sakot, šī kopējā ārpolitika enerģētikas jomā vēl nepastāv. Tā kā tās vēl nav, tad ir jābūt iespējai atrast citus veidus, kā runāt par enerģētiku. Dalībvalstis spēj efektīvi vienoties savā starpā - tas ir ļoti vēlams, tas nav pienākums. Nav iespējams uzlikt veto divpusējiem nolīgumiem. Tas apliecina referenta reālismu - jo es zinu, ka viņš gribēja kaut ko citu - ka viņš savā ziņojumā to ir uzrakstījis šādā veidā.
Mans otrs punkts: Enerģētikas hartas saistīšana ar Krievijas dalību PTO. Enerģētikas hartas ratifikācijas sasaiste ar iestāšanos PTO ir solis atpakaļ. Arī ES ir izdevīgi, ja Krievija ir PTO locekle. Turklāt mēs nespējam par to lemt vieni paši.
Referenta ziņojums par labu kopējai politikai enerģētikas jomā tiecas pretī Krievijai, bet tas gluži vienkārši atbilst šīsdienas situācijai.
Libor Rouček
(CS) Dāmas un kungi, Eiropas Savienība arvien vairāk kļūst atkarīga no tradicionāliem enerģijas avotiem, it sevišķi naftas un dabas gāzes. Ir jāveic daudzi svarīgi pasākumi, lai ierobežotu un samazinātu šo atkarību. Piemēram, ir nepieciešams veidot ievērojamus enerģijas uzkrājumus un paātrināt pētniecību šajā jomā. Ir jāsāk vairāk izmantot alternatīvās degvielas no vēja, ūdens un biomasas līdz kodolreaktoriem. Ir jānodrošina piegāžu teritoriāla diversifikācija ar valstu un maršrutu lielāku dažādību.
Visām šīm problēmām un uzdevumiem nevar pieiet neatkarīgi, tikai valstu līmenī vien. Kļūst skaidrs - un politiķi pat daudzās eiroskeptiskās valstīs sāk to saprast - ka mums ir jāatrod risinājums kopā, ar mūsu kopējās Eiropas politikas palīdzību. Tas attiecas arī uz kopējo Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā.
Tāpēc es atzinīgi vērtēju J. Saryusz-Wolski ziņojumu kā nepieciešamu soli un izšķirīgu faktoru debatēs par šīs politikas ieviešanu. Ziņojumā ir ietverti svarīgi principi un ieteikumi: Eiropas Savienībai tie ir jāievēro, lai tā var aizstāvēt visu savu dalībnieku intereses, lai tā var uzstāties vienā balsī, runājot arī ar tiem, kas ir ārpus Savienības. Šo mērķu un svarīgo principu starpā ir ļoti svarīgais princips par solidaritāti, solidaritāti krīzes situācijā. Ir iespējams atbalstīt visas šīs doktrīnas un principus. Tomēr, lai tos īstenotu, mums ir vajadzīga arī jauna, stiprāka tiesiskā bāze, citiem vārdiem sakot, mums ir vajadzīgs reformu Līgums. Manuprāt, mums ir jāpatur prātā šis aspekts, kad debatējam par mūsu kopējās ārpolitikas izveidi enerģētikas jomā.
Henrik Lax
(SV) Priekšsēdētājas kundze, es pateicos referentam par mēģinājumu padarīt Krievijas-Vācijas Nord Stream projektu par ES kopēju rūpi. Patiešām, tas arī patiesībā tā ir. ES ir vajadzīga gāze, un Krievijai ir vajadzīgs ienākums no eksporta. Tajā pašā laikā šis projekts izsauc bailes un bažas Baltijas reģiona iedzīvotājos un tiek uztverts kā drauds. Mums ir vajadzīgi uzticību stiprinoši pasākumi, lai kliedētu šo neuzticēšanos. Krievija nevar turpināt uzturēt anatagonismu starp sevi un tautām, kas dzīvo ap tās vissvarīgāko eksporta maršrutu. Bet tikai vienota ES var pārvērst to, kas tagad tiek uztverts kā drauds, par iespēju un soli uz priekšu attiecībās ar Krieviju.
Lai projektam tiktu piešķirta zaļā gaisma, ES jāizvirza šādas prasības: ticams vērtējums projekta sekām uz vidi, kompensāciju garantijas gadījumā, ja gāzes cauruļvadā notiek avārijas, un pārraugošās iestādes darbību pilnīga inspicēšana ar pārstāvjiem no Baltijas jūras valstīm.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisār, es vēlos uzsvērt, ka no atsevišķu valstu un sabiedrību viedokļa ir trīs vissvarīgākie drošības veidi: enerģijas drošība, nodrošinātība ar pārtiku un personas drošība. Tādēļ es pateicos ziņojuma par Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā autoram J. Saryusz-Wolski par šī sarežģītā ideju kopuma izveidošanu par Eiropas Savienības enerģijas drošības tematu. Atļaujiet man vienlaikus izteikt cerību, ka kopēja enerģētikas politika tiks ierakstīta Eiropas Savienības reformu Līgumā.
Polija, ko es pārstāvu, pati izjūt to, kā interešu atšķirība starp atsevišķām dalībvalstīm ietekmē enerģētikas politiku. Spilgts piemērs tam ir veids, kā Krievija un Vācija īsteno Baltijas jūras gāzes cauruļvada investīcijas pretēji gan Polijas, gan pārējo Baltijas valstu interesēm.
Pirms diviem gadiem ES Padomes sanāksmē Polija nāca klajā ar priekšlikumu par kopēju enerģētikas politiku, ko varēja raksturot ar saukli "viens par visiem un visi par vienu”. Ir labi, ka šodien apspriežamais ziņojums virzās tajā virzienā, ierosinot kopējus risinājumus, kas iedarbinās minēto principu. Galu galā nevar būt šaubu, ka bez vienotības Eiropas Savienības enerģētikas interešu aizsardzībā, bez solidaritātes principa ievērošanas krīzes situācijās Eiropas Savienība netiks uzskatīta par vienu organismu.
Jana Hybášková
Priekšsēdētājas kundze, komisār, es vēlos pateikties un apsveikt jūs un J. Saryusz-Wolski par jūsu pašreiz veikto darbu un panākumiem.
Atļaujiet man šodien atklāt debates par jaunu priekšlikumu, nevis augstajam komisāram, bet pavisam par jaunu jautājumu. Radīsim Eiropas fondu alternatīvās enerģijas resursiem! Jūs varbūt esat pārsteigti, kāpēc es runāju par šo jautājumu. Vai jūs esat kādreiz dzirdējuši par vienu traku nakti 1965. gadā nosalušā ASV, kura radīja demogrāfisku sprādzienu? Jums jāspēj atcerēties 1986. gada maija sākumu - Černobiļu - stundas, dienas un mēnešu pēc tam. Un, komisār, jums varbūt nebija izdevība nosēsties un uzturēties Kuveitā 1991. gadā, kad dega 300 naftas lauki.
Tie visi ir enerģijas drošības trūkuma gadījumi. Kāpēc mums trūkst enerģijas drošības? Tāpēc ka mums nav izvēles brīvības, mēs esam smagi atkarīgi. Es kā ČEZ dibinātāja mazmeita zinu, ka mēs varam teikt, ka Českį republika vairs nav "Českį”, bet ir "ČEZkį”!
Kad jūs prasījāt, lai 2020. gadā būtu 20 % atjaunojamās enerģijas, premjerministrs M. Topolánek atnāca pie mums un teica, ka varot to parakstīt, jo tās esot pilnīgas blēņas. Ar šādu pieeju drošības trūkums mums saglabāsies, jo mums nav izvēles brīvības. Kā to panākt? Protams, ne tikai ar ārējo diversifikāciju - mums, eiropiešiem, ir jāatrod pašiem savi resursi. Tāpēc enerģijas tarifu izmantošana, lai radītu Eiropas fondu alternatīvai enerģijai, var mums palīdzēt nevis radīt jaunu Lisabonas stratēģiju 2020. gadam, bet patiešām nokļūt līdz tādiem cilvēkiem kā M. Topolįnek un dot mums iespēju iegūt jaunus resursus, lai nebūtu atkarīgi.
Ana Maria Gomes
(PT) Šī rezolūcija atklāj uzkrītošas neatbilstības Eiropas politikā enerģētikas jomā. Patiesībā Eiropas Savienība šeit nav globāla dalībniece. Tie, kas līdzīgi man tic, ka Eiropas Savienībai ir jāgarantē sev minimāla stratēģiska autonomija, var tikai ar neizpratni raudzīties uz mūsu ievainojamību šajā jautājumā. Tas nav jautājums par tiekšanos uz utopisku pašpietiekamību, bet gan par valstu politikas lielākas koordinēšanas vajadzību, nodrošinot solidaritāti dalībvalstu starpā un attīstot ar globālajiem partneriem attiecības, kas ir mazāk asimetriskas, bet prognozējamākas un kas pamatojas uz patiesu Eiropas pieeju. Piemēram, mūsu, eiropiešu, pienākums ir darboties pret "skaldi un valdi” attieksmi, kas ir iezīmējusies attiecībās ar Krieviju šajā jomā.
Šis ziņojums uzsver Eiropas enerģijas tirgus politisko dimensiju. Tik ilgi, kamēr dalībvalstis pieejā, kas ir salīdzināma ar Eiropas aizsardzības aprīkojuma tirgū pieņemto pieeju, turpinās iekšēji pastāvēt uz suverenisku, anahronisku protekcionismu un ārēji uz liberālismu tā, it kā būtu lielāki Ādami Smiti nekā pats Ādams Smits, Eiropa atpaliks no pasaules, kurā visi galvenie dalībnieki uzskata enerģiju par augstākā mērā politisku un stratēģisku jautājumu. Tāpēc referenta priekšlikums par augstas apamtpersonas posteņa radīšanu ir noderīgs, un mums jārīkojas attiecīgi pēc iespējas ātri.
Tomēr šajā jomā ES saduras ne tikai ar stratēģisko imperatīvu par piegāžu drošības garantēšanu. Eiropas enerģētikas politikas patiesā ilgtspēja un ar vidi saistītās paredzamās sekas, ko rada mūsu enerģijas avotu diversifikācijas trūkums, prasa steidzamu kursa maiņu. Tāpēc Eiropa nevar turpināt atbalstīt korupcijas un apspiestības režīmus naftas ražotņu valstīs. ES ārējai enerģētikas politikai jāietver obligātas prasības par cilvēktiesībām, labu pārvaldību un vides ilgtspēju.
Nobeidzot, piesārņojums un Kioto pēcperioda scenārijs, naftas cenas, morālo un cilvēktiesību prasības, politiskā un ekonomiskā nestabilitāte sakarā ar atkarību no ogļūdeņražiem, jaunu videi draudzīgu tehnoloģiju potenciāls, lai stimulētu jaunu rūpniecības revolūciju Eiropā un visā pasaulē, viss, kas mums apkārt, nozīmē, ka ES jāattīsta daudzpusīga, tomēr saskaņota ārējā politika.
Visbeidzot, priekšsēdētājas kundze, es gribu apsveikt referentu J. Saryusz-Wolski.
Šarūnas Birutis
(LT) Dāmas un kungi, es gribu pateikties referentam par izcili labu referātu. Es atkārtošos, vēlreiz teikdams, ka tas ir ļoti nepieciešams un nāk tieši laikā, ja vien nav jau par vēlu. Es jau esmu uzsvēris kopējās enerģētikas politikas un energopiegāžu drošības jautājumus vairākkārt, jo tie ir dzīvībai svarīgi jautājumi Lietuvai un pārējām Baltijas valstīm.
Atcerieties A. Laperrouze ziņojumu par Eiropas tīklu nostādnēm, ko izskatīja pirms diviem gadiem. Diemžēl šeit Parlamentā izpratne bija pilnīgi citāda, un tā vēl joprojām tāda ir dažās valstīs, piemēram, attiecībā uz Nord Stream projektu. Dzīve parādīs, kuram ir taisnība.
Šodien ar gandarījumu redzam, ka situācija mainās un ka Eiropas Komisija ir nākusi ar drosmīgu iniciatīvu. Šā gada 19. septembrī pakete ar ziņojumu beidzot ir sākusi atbilst tam, ko mēs sagaidām.
Anna Ibrisagic
(SV) Priekšsēdētājas kundze, ļaujiet man apsveikt referentu par ziņojumu, kas ir ne tikai ārkārtīgi labs, bet arī ļoti savlaicīgs. J. Saryusz-Wolski ir paveicis ārkārtīgi svarīgu darbu, pārceļot uzmanības centru no enerģijas uz mūsu enerģijas attieksmju aspektu kā ģeopolitiskas nozīmes jautājumu. Tieši ģeopolitikas un drošības dimensija ir tā, ko mēs visi, kas esam dzimuši aiz dzelzs priekškara, turam prātā, bet ko Rietumeiropa ilgu laiku ir atstājusi novārtā. Šī iemesla dēļ varbūt šis ir vissvarīgākais aspekts, ko referents ienes šajās debatēs.
Mums ir jāattīsta kopēja politika, lai aizsargātu mūsu kopējās intereses labāk šajā ārkārtīgi svarīgajā stratēģiskajā jomā. Es esmu pateicīga J. Saryusz-Wolski par drosmi iesniegt ziņojumu, kurā ir vairākas svarīgas un novatoriskas idejas. Mums patiešām jāatceras, ka drošas energopiegādes ir būtiski svarīgas simtiem miljonu Eiropas pilsoņu.
Visbeidzot, J. Saryusz-Wolski ir pilnīga taisnība, sakot, ka mums ir jārunā vienā balsī par šo lietu, tieši tāpēc, ka jautājums par enerģiju arī pavisam skaidri ir drošības jautājums. Visa mūsu ārpolitikas un drošības politikas pieredze rāda, ka ik reizes, kad mums nav izdevies runāt vienotā balsī, mēs esam bijuši zaudētāji, un mūsu pilsoņi ir maksājuši par to. Tādēļ es varu tikai mudināt atbalstīt J. Saryusz-Wolski ziņojumu visā tā kopumā.
Adrian Severin
Priekšsēdētājas kundze, J. Saryusz-Wolski ziņojums ir svarīgs un savlaicīgs. Enerģija šodien Eiropas Savienībai ir stratēģisks faktors, tāpat kā ogles un tērauds bija pirms gadu desmitiem. Jā, Eiropas Savienībai ir vajadzīga kopēja Eiropas ārpolitika enerģētikas jomā. Sākot ar šo apgalvojumu, es uzskatu, ka pamatoti ir divi jautājumi.
Pirmkārt, kā var būt kopēja ārpolitika enerģētikas jomā bez kopējas iekšpolitikas enerģētikas jomā? Mums ir vajadzīga kopēja aģentūra tehnoloģijas attīstībai šajā jomā; mums ir vajadzīgs pienācīgā veidā un no pienācīgiem avotiem finansēts Eiropas budžets; mums ir vajadzīga saskaņota stratēģija enerģijas ražošanai; mums ir vajadzīgs integrēts enerģijas transportēšanas tīkls, savietojamas sadales sistēmas un Eiropas Savienības politika, lai līdzsvarotu patēriņu un ražošanu. Mums ir vajadzīgs patiesi brīvs enerģijas tirgus.
Otrkārt, kā var būt kopēja ārpolitika enerģētikas jomā bez vispārējas kopējas ārpolitikas? Krievijas faktors ir būtisks. Diemžēl Krievija uztver katru kopēju Eiropas stratēģiju enerģētikas jomā kā vēršanos pret tās interesēm. Kā mēs varam izdomāt pārliecinošu abpusēji izdevīgu stratēģiju enerģētikas jomā mūsu attiecībās ar Krieviju? Krievijas izturēšanās šodien ir nepieņemama. Tomēr mēs nevaram Krievijai likt tikai uzvesties, mums ir tā jāmotivē uzvesties. Tāpēc es uzskatu, ka mums atzinīgi jāvērtē J. Saryusz-Wolski ziņojums, bet mums jāskatās uz to kā uz vienu svarīgu soli garā ceļā pretī mūsu kopējam mērķim.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Priekšsēdētājas kundze, J. Saryusz-Wolski ir jāapsveic, jo viņa ziņojums skaidri nosauc būtiskos punktus, kas Savienībai ir jāņem vērā, lai izveidotu patiesi kopēju ārpolitiku enerģētikas jomā: savstarpējību ar eksporta valstīm, nepieciešamību labāk koordinēt mūsu enerģētikas diplomātiju Eiropas līmenī un integrēta un konkurēt spējīga tirgus izveides nozīmi.
Enerģētikas ārpolitikas jomā ir būtiski atcerēties, ka uzņēmums, kas kontrolē savu tirgu no ražošanas līdz galīgajai izpārdošanai, kā tas notiek ar elektrību, nav tāds pats kā cits uzņēmums, kura ražojums ir atkarīgs no faktoriem, kas nav tā kontrolē, kā tas ir ar gāzi.
Turklāt mēs nedrīkstam sajaukt protekcionismu, ko mēs nosodām, ar protekcionismu, kas ir piesardzības pasākums. Mums ir jāpārmaina uzmanības centrs, izejot no savstarpējas atkarības viedokļa, jo Savienība pārstāv aptuveni 500 miljonus patērētāju, kas dod nozīmīgu svaru globālajā tirgū.
Tomēr mēs atkārtojam kļūdu, ka nesaskaņojam diplomātiskās pūles valsts un Eiropas līmenī, kas vājina mūs ekonomiski un ģeopolitiski. Mums jānodrošina, lai divpusējie nolīgumi dalībvalstu un trešo valstu starpā neapdraud pūles, kas pieliktas Eiropas līmenī. Ievērojams skaits dalībvalstu ir atkarīgas no importa vairāk nekā par 90 % no to enerģijas patēriņa, kas liek tām uzturēt labi funkcionējošas un stabilas attiecības ar valstīm ražotājām.
Tomēr ir reizes, kad saites vājinās negaidītu notikumu rezultātā, kas parasti nes negatīvas sekas tirdzniecībai reģionu starpā, kā mēs pašlaik ciešam no Spānijas un kā mēs redzējām Polijā un citās dalībvalstīs pavisam nesenā pagātnē.
Es tūlīt beigšu, priekšsēdētājas kundze, tikai ar patiesu Eiropas enerģētikas ārpolitiku mēs spēsim izvairīties no līdzīgām situācijām nākotnē, un tāpēc ikvienam tiesiskam pamatam un ikvienam jaunam institucionālam instrumentam, kas palīdz šo veidot, ir jābūt ...
(Priekšsēdētāja atslēdza runātāju)
Roberta Alma Anastase
(RO) Dāmas un kungi, vispirms es gribu apsveikt referentu par lielo darbu un atvērto pieeju kopējās Eiropas politikas daudzveidīgajiem aspektiem enerģētikas jomā.
Viens no šiem aspektiem, ko es vēlos pieminēt savā runā, ir Melnās jūras reģiona nozīme minētajā nākotnes politikā. Pēdējo gadu laikā mēs esam pieredzējuši vairākas enerģētikas krīzes, kas ir ietekmējušas arī Eiropas Savienību. Mērķi par stabilas enerģijas piegādes, kā arī pārredzama tirgus nodrošināšanu ir kļuvuši neapšaubāma prioritāte Eiropas Savienībai.
Šajā sakarībā Melnās jūras reģions ir svarīga atslēga Eiropas enerģētikas nozares nodrošināšanai, dažādojot enerģijas avotus un tranzīta tīklus, un Eiropas iniciatīvai konsolidēt Melnās jūras reģionālo sadarbību, veidojot sinerģijas, un tā ir maksimāli jāizmanto šajā nolūkā. Es it sevišķi uzsveru Nabucco un Constanža-Trieste projektu stratēģisko nozīmi.
Tāpēc es atzinīgi vērtēju šiem projektiem veltīto uzmanību J. Saryusz-Wolski ziņojumā, kā arī neseno Eiropas Nabucco projekta koordinatora iecelšanu. Mērķi konsolidēt enerģētikas koordinatoru tīklu un īstenot Enerģētikas kopienas līgumu nav mazāk svarīgi. Es ceru, ka šīm iniciatīvām sekos pat drošāki soļi, nosakot kopēju enerģētikas politiku, soļi, kas dos labumu Melnās jūras reģionam un liks pamatus dialogam ar ārējiem partneriem, balstoties uz savstarpējību un savstarpēju uzticēšanos, kopējām vērtībām un, protams, starptautisko saistību ievērošanu.
Bogdan Klich
(PL) Priekšsēdētājas kundze, šis Jacek Saryusz-Wolski izcili labais ziņojums rāda, ka vissvarīgākais ES enerģētikas politikas aspekts pašlaik ir piegāžu drošība. Mēs jau esam pa pusei atkarīgi no ārzemju piegādēm: gāzei tie patiesībā ir 57 % un naftai - 82 %. Tas nozīmē tikai to, ka ikviena krīze, kurai pakļauts piegādātājs un Eiropas Savienība vai piegādātājs un tranzītvalsts, var graujoši ietekmēt mūsu ekonomiku un mūsu pilsoņus. Tas padara vēl jo svarīgāku nepieciešamību ieviest solidaritātes principu dalībvalstu starpā krīžu gadījumos mūsu tiesiskajā kārtībā kopā ar Reformu līgumu.
Tomēr, lai šo principu varētu ievērot praksē, ir svarīgi, lai mēs izveidojam stratēģisko rezervju sistēmu, palielinām saišu skaitu starp transporta tīkliem un, īsi sakot, konstruējam darboties spējīgu reaģēšanas mehānismu, kas sniegs tehnisku palīdzību valstīm, kuras ir cietušas visvairāk krīzes rezultātā. Solidaritāte dalībvalstu starpā arī ir jāapliecina kopējas ārpolitikas veidā enerģētikas jomā, un ir labi, ka Komisija apliecina mums, ka tai ir nodoms radīt šādu politiku, kā mēs to esam dzirdējuši no komisāra A. Piebalga mutes. Dalībvalstis tomēr ir vēl jāpārliecina par šo, lai panāktu no tām atteikšanos no savām interesēm par labu kopējai pieejai un kopējam labumam.
Ir svarīgi, lai šīs politikas pamatā ir gan avotu, gan piegādātāju un tālāk arī maršrutu un enerģijas nogādes metožu diversifikācijas princips. Tāpēc ir nepieciešams nodrošināt politisku un finansiālu atbalstu tādiem jauniem infrastruktūras projektiem kā cauruļvads Odesa-Brodi-Plocka vai Nabucco gāzes cauruļvads. Tomēr mums ir arī jārīkojas pret tādiem projektiem, kas ir strīdīgi, piemēram, Baltijas jūras gāzes cauruļvads. Un visbeidzot Eiropas Savienības saspēlē ar tās kaimiņiem, sevišķi ar tuvākajiem, kā Eiropas kaimiņattiecību politikas sastāvdaļas pastāvīgam elementam ir jābūt enerģijas klauzulai līdzīgi pretterorisma klauzulu modelim, uz ko mēs šeit, Eiropas Parlaments, pastāvam, lai tā tiek iekļauta nolīgumos ar trešām valstīm.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, es sākšu ar pateicību referentam.
Es domāju, jūs saprotat, cik sarežģīts ir šis jautājums, un ir ļoti grūti pievērsties visiem aspektiem, bet ir labi mēģināt pievērsties jautājuma sarežģītībai. Savā darbā es neizliekos, ka esmu "enerģijas kungs”. Ir trīs enerģētikas ārējo attiecību pīlāri: viens ir vienkārši tranzīts (un šeit es strādāju kopā ar saviem kolēģiem Benita Ferrero-Waldner un Peter Mandelson); otrs pīlārs ir tīra enerģija un enerģijas efektivitāte, piemēram, globālās enerģijas efektivitātes platformas uzsākšana (šeit es sadarbojos ar Stavros Dimas un Janez Potočnik); un trešais pīlārs pievēršas enerģijas nabadzībai (kur es sastrādājos ar Louis Michel).
Tas norāda, cik tas ir sarežģīti, un visam papildus mums klāt nāk dalībvalstis. Līgums un arī Reformu līgums vēsta kādu ļoti svarīgu lietu: katra dalībvalsts ir atbildīga par savu enerģijas kopumu. Tieši tāpēc, es domāju, ziņojums aicina uzstāties vienā balsī. Es domāju, ka tā ir galvenā vēsts, ko es saņēmu ar šo ziņojumu. Tas pavisam nav vienkārši, un mēs esam tālu no tā. Es uzskatu, ka šis ziņojums dod mums labu izdevību pavirzīt uz priekšu visu Savienību pa šo ceļu.
Tagad es pievēršos C. Beazley jautājumam, jo es domāju, ka tas runā par visa procesa būtību: Kāpēc enerģētikas jautājumi jārisina partnerības un sadarbības nolīgumā, jaunā partnerības un sadarbības nolīgumā ar Krieviju, ja jums ir Enerģētikas harta?
Enerģētikas harta ir daudzpusējs instruments. Attiecībā uz Krieviju mūsu attiecības enerģētikas jomā noteikti ir daudz lielākas. Mēs ieguldām Krievijā. Krievija iegulda šeit. Krievijas kodolreaktors, iespējams, tiks būvēts Baltkrievijā. Tas nozīmē, ka mums ir jāstiprina pārliecība abās pusēs, un pārliecību var stiprināt, ja ir ļoti skaidras juridiskas prasības, kas raksturo abu pušu pienākumus un arī tiesības.
Ja tās ir raksturotas, tad mēs varam arī secināt, ka ir jomas, kur mums ir vajadzīgs arī ārējās enerģētikas pārstāvis. Es dzirdu aicinājumus par augsta līmeņa amatpersonu, kas nāk no citiem partneriem. Ja mums ir Līguma noteikumi, kas nosaka Savienības attīstību, tad mums ir jāvienojas par mandātu - ar mandāta es domāju tādu pamatojumu kāds ir 133. komitejai ārējās tirdzniecības politikai - tad uz šī mandāta pamata deleģētā persona varētu runāt ar ārējiem piegādātājiem, tranzīta valstīm vai jebkuru citu enerģijas tirgus dalībnieku.
Ja mēs ar šo nodarbojamies atsevišķi, tad tas neapšaubāmi zaudē jebkādu spēku. Mums tas ir jāuztver kā simbioze, jo tas nav jautājums, kas ir šķirts no runāšanas vienā balsī. Ja jūs nerunājat vienā balsī, tad jums nav vajadzīgs sūtnis. Ja jūs runājat vienā balsī, tad jums noteikti ir vajadzīgs sūtnis.
Es palikšu pie šīs nostājas. Es gribu pateikties jums par ļoti labām debatēm. Tās bija ļoti interesantas. Pēc tam, kad Komisija izstrādās šo dokumentu par ārējām enerģētikas attiecībām, es ticu, ka Parlaments atgriezīsies pie šī jautājuma, jo šo jautājumu nevar atrisināt tikai ar vienu ziņojumu. Tas būtu pārāk optimistiski. Vēlreiz es gribu pateikties referentam par ļoti labu darbu.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks trešdien.
Rakstiski paziņojumi (Reglamenta 142. pants)
John Attard-Montalto  
rakstiski. - Šodien vairāk nekā jebkad ekonomikas lielvaras cīnās par energoresursiem. Ķīna sniedz milzīga apjoma palīdzību bez ierobežojumiem attīstības valstīm kā atlīdzību par enerģijas piegādēm. Krievija izmanto savu gāzes un naftas ietekmi, lai vēlreiz kļūtu par globālu figūru. Amerikas Savienotās Valstis paredz nākotni, kas būs atkarīgāka no kodolenerģijas tehnoloģijas. Kur šeit ir Eiropas Savienības vieta?
Ir kļuvis būtiski apvienot spēkus enerģijas piegādes un drošības interesēs. Eiropas Savienībai kopumā ir jārisina problēmas, kas rodas tādām ES valstīm kā Malta, kurām ir iespēja kļūt par enerģijas piegādātājām. Līdzīgi kā jautājumos par nelegālo imigrāciju tur, kur rodas enerģijas jautājumi, tieši ES ir tā, kurai jāiejaucas. Kopējai ārpolitikai enerģētikas jomā nevis jāaprobežojas tikai ar piegādi un drošību, bet jāietver arī divi būtiski temati: siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisija un, otrkārt, alternatīvās enerģijas meklējumi. Kopējai ārpolitika enerģētikas jomā var būt nozīme vienīgi šajā plašākajā kontekstā, kur piegāde un drošība ir virspusē, klimata pārmaiņas un alternatīvie avoti pamatā.
Avril Doyle  
rakstiski. Ar saviem centieniem risināt klimata pārmaiņas mums nav jāpakļauj riskam centieni aizsargāt bioloģisko daudzveidību, ekosistēmas un Eiropas pārtikas nekaitīgumu. Padomes 8.-9. marta secinājumos konkretizēts, ka mērķis par 10 % biodegvielas ir pieņemams mērķis tikai tad, ja to panāk ar ilgtspējīgu ražošanu. Pirmās paaudzes biodegvielas ietekme var būt lielāka, nekā sākumā domāts, piemēram, ASV vēlme lietot bioetanolu ir novedusi pie masveida pieauguma labības izmantošanā biodegvielas ražošanai. Šim pieprasījumam ir negatīva ietekme uz Eiropas labības piegādēm ar prognozēm par vēl lielāku pasliktinājumu, jo ASV labības pārpalikums samazinās. ESAO-PLO paredz nozīmīgu biodegvielu ražošanas ietekmi uz lauksaimniecības preču cenām, radot iespējamu papildu ietekmi uz pārtikas importa valstīm. Tāpēc ir vajadzīga vispusīga starptautiska sertificēšanas shēma biodegvielai - kā uz to ir norādīts gan J. Saryusz-Wolski, gan B. Thomsen ziņojumā, - kur gan ES eksports, gan ES imports tiek sertificēts. Ir jābūt izveidotiem sertificēšanas kritērijiem, lai nodrošinātu to, ka biodegviela dod nozīmīgu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu ietaupījumu visā dzīves ciklā un ka tās ražošana nerada bioloģiskās daudzveidības zudumu vai lielas socioekonomiskas problēmas kā, piemēram, nopietnu pārtikas cenu inflāciju.
András Gyürk  
rakstiski. - (HU) Ziņojums, kas saucas "Virzība uz kopēju Eiropas ārpolitiku enerģētikas jomā”, izvirza svarīgo punktu, ka Eiropas energopiegāde arvien vairāk ir atkarīga no nestabilām un nedemokrātiskām valstīm. Šo arvien redzamāko atkarību padziļina tas, ka enerģija tiek izmantota arvien biežāk un biežāk kā līdzeklis politiska spiediena izdarīšanai.
Šie procesi liek nekavējoties radīt kopēju Eiropas enerģētikas politiku uz solidaritātes pamata.
Liela mēroga Eiropas enerģētikas vadības projekti var būt veids, kā prakstiski īstenot kopēju politiku. Tāpēc atzinīgi jāvērtē tas, ka Eiropas Savienība ir nozīmējusi koordinatoru, lai vadītu vissvarīgāko no šiem projektiem - Nabucco. Šis fakts līdzās tam, ka līdz šim negribīgā Ungārijas valdība ir nolēmusi atbalstīt cauruļvada būvi, varētu nozīmēt, ka gāzes cauruļvads, kas savieno Eiropas patērētājus ar enerģijas avotiem Kaspijas jūras reģionā, varētu tagad kļūt par veiksmīgas kopējas enerģētikas politikas simbolu, nevis svārstības zīmi. Dažu gadu laikā Nabucco cauruļvads, kas iemieso diversifikāciju gan attiecībā uz avotiem, gan uz transporta gaiteņiem, var pierādīt, ka kopēja rīcība nozīmē piegāžu lielāku drošību un patērētājiem pieņemamas cenas. Tas ir visu dalībvalstu interesēs, bet sevišķi svarīgi tas ir Ungārijai, kas pašlaik paļaujas tikai uz Krievijas gāzi.
Marian-Jean Marinescu  
Eiropas enerģētikas politika ir koncentrējusies uz iekšējā tirgus radīšanu, stabilizēšanu un regulēšanu, kas ir saskatāma tendence arī Eiropas Komisijas visjaunākajā enerģētikas paketē.
Ir ticis uzskatīts, ka iekšējā tirgus liberalizēšana padarīs ES par svarīgu dalībnieci enerģētikas starptautiskajā arēnā, bet ir atklājies, ka patiesībā Savienībai trūkst ārējas un homogēnas enerģētikas politikas dimensijas.
Jaunā realitāte, kurā konkurence un liberalizācija ir savstarpēji saistītas ar klimata pārmaiņām un resursu drošību, ģenerē ne tikai ārējas problēmas (bailes kļūt energoatkarīgiem tikai no viena piegādātāja, kas izmanto savu stāvokli kā politisku ieroci), bet arī svarīgu iekšēju problēmu, kura pārbauda dalībvalstu spēju savas valsts intereses nolikt otrā vietā, lai radītu priekšnosacījumus kopējas un saskaņotas enerģētikas politikas attīstīšanai.
Nākamais solis ir dažādot resursus, pastiprinot sadarbību ar kaimiņvalstīm, sevišķi ar Austrumeiropas un centrālās Āzijas valstīm. Šādā veidā tiek nodrošināta dalībvalstu un to kaimiņu konverģenta attīstība un tiek rosināta reģionāla un starpreģionāla sadarbība, kas ir neatsverama, lai padarītu Eiropas ārējo enerģētikas politiku efektīvāku.
Eiropas Enerģētikas kopienas paplašināšanās virzienā uz austrumiem stimulēs enerģētikas liberalizācijas pabeigšanu, radot kopējas priekšrocības iespējamam nākamam Eiropas Savienības palašinājumam.
Gay Mitchell  
rakstiski. - Ir svarīgi, lai mēs nodrošinām, ka tiek ievēroti un veicināti ES attīstības politikas principi un mērķi, veicot pasākumus, kas paredzēti enerģētikas jomā un ārpolitikā. Enerģijas pieejamība ir svarīgs pastiprinošs faktors ekonomiskai izaugsmei un dzīves pamatnosacījumu nodrošināšanai visiem cilvēkiem.
ES dalībvalstis un Eiropas enerģētikas uzņēmumi plaši sadarbojas ar attīstības valstīm enerģētikas jomā, tomēr ne vienmēr ir skaidrs, cik daudz labuma no šiem resursiem pilsoņi patiesībā gūst. Šī iemesla dēļ es atbalstu visus soļus, kuru nolūks ir veicināt pārredzamību, tiesiskumu un labāku pārvaldību enerģētikas nozarē.
Ekonomikas attīstībai nav jānozīmē, ka atkārtoti notiek rūpniecisko valstu piesārņošanas prakse. Daudzas attīstības valstis ir smagi atkarīgas no enerģijas avotiem ar augstu oglekļa emisiju. Tām ir vajadzīgs atbalsts, lai tās spētu dažādot enerģijas avotus, cenšoties panākt ilgtspējīgāku kopumu. Es nožēloju, ka Ķīnā plaši izmanto elektrostacijas, kas strādā ar oglēm. Mums jāveic visi saprātīgie pasākumi, lai rosinātu tās pāriet uz tīrām tehnoloģijām, ceļot ilgtspējīgu enerģijas jaudu un veicinot pāreju uz tīrām tehnoloģijām.
