Ikgadējā politiskā stratēģija 2009. gadam (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par ikgadējo politisko stratēģiju 2009. gadam.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, man ir ļoti patīkami izklāstīt Komisijas ikgadējo politisko stratēģiju 2009. gadam, kas nosaka galvenās politiskās prioritātes, ko Komisija ir paredzējusi nākamajam gadam.
Kā jūs zināt, ikgadējās politiskās stratēģijas mērķis ir ierosināt dialogu ar citām iestādēm, sevišķi ar Eiropas Parlamentu par to, kādas prioritātes jānosaka nākamajā gadā. Šis dialogs ir svarīgs, lai nodrošinātu Komisijas 2009. gada darba plāna labu sagatavošanu.
2009. gads būs īpašs - ļoti svarīgas pārejas gads, ko visticamāk, es esmu pārliecināts, iezīmēs jaunā Eiropas līguma, Lisabonas līguma stāšanās spēkā. 2009. gads būs arī simboliski ļoti svarīgs, jo mums būs iespēja svinēt brīvības uzvaras gājiena 20 gadus kopš Berlīnes mūra krišanas, tāpēc šī ir ļoti nozīmīga iespēja pieminēt brīvību un Eiropas atkalapvienošanos.
Tas būs arī jauna Eiropas Parlamenta un jaunas Komisijas vēlēšanu gads, tādēļ tas, ko mēs darīsim 2009. gada pirmajos sešos mēnešos, noteiks Eiropas vēlēšanu noskaņu. Lisabonas līguma pakāpeniska īstenošana nodrošinās tādu Eiropas Savienību, kas ir piemērota nākotnes problēmu risināšanai. Es ceru un sagaidu, ka mēs pieredzēsim pasaulē visdrosmīgākās sistēmas nobeiguma posmu klimata pārmaiņas risināšanai un enerģētikas drošības veicināšanai. Un ir sevišķi svarīgi, lai mēs to izdarām ne vēlāk kā 2009. gada pirmajā pusē, lai tādējādi Eiropas Savienība var būt gatava dot izšķirīgu ieguldījumu globālajās sarunās Kopenhāgenas konferencē šī gada beigās.
Bet vispirms par 2008. gadu. Ņemot vērā nākamās institucionālās pārmaiņas un it sevišķi pilnvaru termiņa beigšanos, Komisija ir pielikusi visas pūles, lai nodrošinātu, ka jaunie likumdošanas priekšlikumi, kas ietverti 2008. gada darba plānā tiek paredzēti pieņemšanai Kolēģijā pirms 2008. gada beigām. Trīsdesmit piecas likumdošanas iniciatīvas ir paredzētas darba plānā. Mēs strādāsim neatlaidīgi, lai pēc iespējas mazāk būtu tā, kas visticamāk ienāks gada pēdējos mēnešos, piemēram, pamatdirektīva par patērētāju līgumu tiesībām, Enerģijas nodokļu direktīvas pārskatīšana un direktīvas par sezonas strādnieku un mācekļu iebraukšanas un uzturēšanās nosacījumiem. Mēs pieliksim visas pūles, lai panāktu, ka šie priekšlikumi tiek iesniegti saskaņā ar paredzēto laika grafiku, lai tas būtu iespējams.
Es ļoti ceru, ka Parlaments spēs iesniegt savu atzinumu pirmajā lasījumā par visiem priekšlikumiem, kas izrietēs no Komisijas darba plāna pirms parlamentāro pilnvaru termiņa beigām.
Es vēlos uzsvērt, ka, ciktāl tas attiecas uz Komisiju, mēs esam pilnīgi gatavi iesniegt visas stratēģiskās iniciatīvas, par kurām mēs esam paziņojuši, un tādējādi atkārtot mūsu 96 % īstenošanas līmeņa rekordu, ko mēs sasniedzām 2007. gadā. Tas ir augstākais izpildes līmenis, kāds ir bijis Komisijas darbā.
Attiecībā uz 2009. gadu Komisija turpinās savu ieceri panākt tādu Eiropu, kura dod rezultātus, kura nes konkrētus labumus pilsoņiem. Mēs pievērsīsim uzmanību tam, lai pabeigtu, kas ir sācies kopš mūsu mandāta sākuma, un pieliksim visas pūles, lai sasniegtu stratēģiskos mērķus, kas definēti 2005. gadā, un pievērstos nākamajām problēmām. Tas, protams, prasīs ciešu sadarbību starp Parlamentu un Komisiju.
Reformu līguma stāšanās spēkā arī prasīs, lai Komisija sagatavo vairākus priekšlikumus, kas stiprinās tā noteikumus, un es te izcelšu tos priekšlikumus, kuri dos lielāku demokrātiju un lielāku piedalīšanos Eiropas pilsoņiem, piemēram, tādu kā pilsoņu iniciatīva. Mēs gaidām apspriedes ar Parlamentu nākamajās nedēļās un mēnešos par to, kā mēs vislabāk varam panākt progresu šajos priekšlikumos nākamā gada pirmajos mēnešos.
Galvenās politiskās prioritātes, ko Komisija paredz nākamajam gadam, veidojas ap pieciem pīlāriem. Pirmkārt, ilgtspējīgas izaugsmes un darbavietu veicināšana paliks mūsu programmas un atjaunotās Lisabonas stratēģijas pamatā. Mēs arī turpināsim inovāciju stratēģijas īstenošanu, Eiropas pētniecības telpas padziļināšanu un turpmāku vienotā tirgus pārskatu. Šajā sakarā es gaidu uz Eiropas Tehnoloģijas institūta pieņemšanu otrajā lasījumā - vienu no mūsu parauga darbībām - šodien vēlāk, un es gribu apsveikt Parlamentu par teicami veikto darbu, lai šis nestu augļus.
Lielas pūles tiks ieguldītas, lai veicinātu pāreju uz zemu emisiju un resursu izmantošanas ziņā efektīvu ekonomiku. Kopenhāgenas sanāksme būs galvenā tikšanās vieta nolīguma sasniegšanai par globālā klimata pārmaiņām laikposmā pēc 2012. gada. Eiropai ir jāsagatavo labs pamats un jāsaglabā sava pirmatklājēja loma klimata pārmaiņā. Būs jāturpina darbs pie tā, kā palīdzēt adaptēties klimata pārmaiņas ietekmei.
Globalizācijas laikmetā mums ir jācenšas īstenot vienotu imigrācijas politiku. Darbs šajā jomā saistīsies ar paziņojumu par imigrāciju, kas būs jānodod atklātībā 2008. gada jūnijā. Mēs pievērsīsim uzmanību arī politikas izstrādei, kas tieši interesē pilsoņus tādās jomās kā tiesvedības kopējā telpa, Eiropas atbildes veidošana pret ķīmiskiem, bioloģiskiem un radiācijas draudiem, Eiropas Savienības veselības aizsardzības stratēģija un pārtikas un preču nekaitīguma noteikumu daudz enerģiskāka iedzīvināšana.
Pārskatīta un modernizēta sociālā programma arī virzīs mūsu rīcību visaptverošā pieejā, lai ļautu eiropiešiem realizēt savu potenciālu un gūt labumu no globalizācijas, un pievērsīsies mobilitātei, integrācijai, izglītībai un diskriminācijas aizliegumam. Šajā sociālajā programmā atslēgas jēdzieni būs piekļuve, izdevības un solidaritāte.
Visbeidzot, mēs tieksimies uz mūsu mērķi konsolidēt Eiropas kā globāla partnera lomu. Paplašināšanās sarunas turpināsies, un Rietumu Balkānu piesaistes un stabilizācijas process tiks turpmāk attīstīts. Mēs īstenosim kaimiņattiecību politiku un uzsāksim darbības partnerību ar Āfrikas valstīm saskaņā ar kopējo Eiropas Savienības-Āfrikas stratēģiju.
Lisabonas līguma spēkā stāšanās vairos Eiropas Savienības ietekmi pasaulē. Lai pārvērstu šo jauno nostādni darbībā, Komisijai būs svarīgs uzdevums palīdzēt izveidot Eiropas Ārējās darbības dienestu - tas viss attiecas uz 2009. gadu, ja laika grafiki, kā mēs ceram, tiks ievēroti.
Nākamais 2009. gads būs svarīgs arī sakarā ar gatavošanos turpmākajai Eiropas politikas finansēšanai. Pašlaik notiekošo konsultāciju rezultāti par budžeta pārskatu palīdzēs mums sagatavot pamatu nākamajai daudzgadu finanšu shēmai.
Līdzīgi kā iepriekšējos gados ikgadējā politiskā stratēģija (IPS) piedāvā komunikācijas prioritātes 2009. gadam. Gatavojoties Eiropas vēlēšanām, Komisija mēģinās maksimāli strādāt partnerībā ar citām iestādēm un palīdzēt rosināt debates par Eiropas politiku. Ikgadējā politiskā stratēģija ir tikai procesa sākums, kas ved pie Komisijas likumdošanas un darba programmas pieņemšanas oktobrī.
Komisija sagaida regulāru dialogu ar Parlamentu par prioritātēm, kas jāvirza uz priekšu 2009. gadā. Es saprotu, ka Parlaments gatavojas pieņemt plenārsēdes rezolūciju par Komisijas likumdošanas un darba programmu 2009. gadam. Šī plenārsēdes rezolūcija izrietēs no mūsu kopējā ziņojuma, kas atspoguļo mūsu regulārā dialoga rezultātus. Tai jādod mums pilnībā pamatota, politiski atbalstīta norāde par to, uz ko pēc Parlamenta domām Komisijai jāvirza sava apņēmība un politika 2009. gadā, labu laiku pirms darba programmas izstrādāšanas, pievēršoties Eiropas pievienotajai vērtībai un pilnīgi respektējot subsidiaritātes un proporcionalitātes principus.
Tāpēc mans vēstījums jums šodien ir tāds, ka es ļoti gaidu šo iespēju strādāt kopā ar jums pie šīs ļoti svarīgās 2009. gada programmas. Strādāsim kopā, lai 2009. gadā uzturētu darbības tempu, lai Eiropa turpina dot konkrētus rezultātus mūsu pilsoņu labumam.
(Aplausi)
Hartmut Nassauer
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, Komisija veido savu 2009. gada likumdošanas programmu, izejot no labklājības, solidaritātes, brīvības, drošības un pasaulē stiprākas Eiropas stratēģiskās prioritātes, pilnīgi pareizā veidā ar mūsu atbalstu, tāpēc tās prioritātes 2009. gadam ir ilgtspējīga izaugsme, darba vietas globalizācijas laikmetā un resursu izmantošanas ziņā efektīvas ekonomikas telpa ar zemām CO2 emisijām. Šie ir likumdošanas darba kopsaucēji 2009. gadā, un, Komisijas priekšsēdētāj, es vēlos apliecināt jums Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas noteikto atbalstu.
Ja es tagad pievienotu kritiska rakstura komentārus, tie tiktu pārprasti tulkojumā. Par visu vairāk es vēlos jūs uzmundrināt. Kāpēc? Vispirms, nākamais gads ir jaunā Līguma gads. Otrkārt, tas ir vēlēšanu gads, kad pilsoņi runās ar mums. Savā ievadā jūs sakāt, par ko ir jaunais Līgums: ja valstu ratifikācijas procesi būtu pabeigti, Lisabonas līgums arī varētu stāties spēkā 2009. gadā.
Komisijas priekšsēdētāj, kāpēc tik attālināti? Kāpēc netiek teikts: Komisija aizstāvēs šo jauno Līgumu ar visu savu spēku un visu savu varu, ko tā jau tagad kā labs aizbildnis dara ar esošajiem līgumiem. Paceliet karogu augstu mastā, Komisijas priekšsēdētāj! Ejiet pirmais!
Otrs punkts: nākamgad pilsoņi tiek uzrunāti, un nebūt ne katra likumdošanas detaļa viņus interesē, bet kopējais sasniegums, pieņemtais virziens. Šeit birokrātijas samazināšana patiesībā ir kaut kas tāds, ar ko jūs varētu nodrošināt pilsoņu atbalstu. Tāpēc rādiet jaunu subsidiaritātes kultūru! Nenoņemieties ar acquis līdz 2009. gada beigām, bet raidiet signālu pirms vēlēšanām nākamajā gadā. Arī te jums ir mūsu atbalsts.
(Aplausi)
Hannes Swoboda
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, H. Nassauer kungs, Komisijas priekšsēdētājs nav tik vājš, viņš jau ir izturējis daudz dažādas kritikas. Tomēr es patiešām uzskatu, Komisijas priekšsēdētāj, ka mūsu kopīgais mērķis - kad es klausos jūsu runās un lasu jūsu intervijas - ir, lai mēs 2009. gadā arī turpinām paplašināt sociālu un ekoloģisku Eiropu globalizētā pasaulē.
Jūs zināt, ka sociālie aspekti ir mūsu sirdij sevišķi tuvi, un jūs arī zināt, ka mēs bijām sevišķi nobažījušies, piemēram, par Eiropas Tiesas slēdzienu sakarā ar Laval lietu. Mēs ceram, ka mēs - Parlaments un jūs Komisijā - varam strādāt kopā pie tā, lai pilsoņiem neliktos, ka sociālie panākumi, kurus esam sasnieguši ar zināmām grūtībām, tiek atkal atcelti ar viltus kvantitatīvu konkurenci. Mēs iestājamies par kvalitātes konkurenci Eiropā, konkurenci, kas Eiropai, protams, ir jāvada, ņemot vērā vides apsvērumus. Tomēr sociālais elements mums kā sociāldemokrātiem ir centrā.
Attiecībā uz vidi es pateicos Komisijai par tās priekšlikumiem, kas ir uz priekšu vērsti. Līdzīgi jums arī mēs pasludinām savu uzticību šī kontinenta ilgtspējīgai attīstībai; ilgtspēja mūsu izpratnē attiecas uz Eiropu kā rūpniecības pamatu - kam jāpielāgojas un jāizvēlas ekoloģiski mērķi un kuram ir jābūt pienākumiem un stimuliem. Mums kopā ir jāstrādā, lai panāktu, ka rūpniecībai un ekonomikai turpmāk ir galvenā loma ražošanas ziņā šajā kontinentā - domājot par darbavietām, - jo ekoloģiskie mērķi ir pilnībā savienojami ar Eiropas rūpniecisko pamatu. Arī tas ir uzdevums, kas mums ir jāveic kopā.
Mēs šo uzdevumu varam veikt tikai tad, ja mēs pārliecinām arī citus partnerus - Amerikas Savienotās Valstis, Ķīnu un Indiju - izvēlēties tos pašus ekoloģiskos mērķus. Turklāt mēs varam to veikt tikai tad, ja mēs aizsniedzam arī savus kaimiņus, ja mēs radām kopēju politiku ar saviem kaimiņiem. Jūs zināt, ka mēs neesam gluži laimīgi par daudzām stratēģijām, kas ir tikušas attīstītas.
Attiecībā uz Balkāniem, piemēram, mēs nesen ierosinājām, ka paralēli Lisabonas procesam ir jābūt tam, par ko runā kā par Ļubļanas procesu sakarā ar Slovēnijas prezidentūru, lai veicinātu šī reģiona ekonomisko un sociālo attīstību, jo naidu un pašreizējos konfliktus var atrisināt vienīgi tad, ja ir arī veselīga ekonomiska un sociāla attīstība Balkānos.
Attiecībā uz Vidusjūras savienību - par ko tagad visi, pat ārlietu ministri runā - mēs par to gribam dzirdēt no Komisijas skaidru nostāju. Jūs jau esat par to devis mājienu, Komisijas priekšsēdētāj, bet jums pastāvīgi ir skaidri jāsaka, ka mēs neapsvērsim nevienu savienību, kas neietver visu Eiropas Savienību. Tai jābūt kopienai, kas nevis šķērso Eiropas Savienību, bet ietver Eiropas Savienību kopā ar Vidusjūras valstīm.
Tāpat arī noteikti ir jābūt debatēm par Melnās jūras reģionu, un te mēs arī gaidām Komisijas iniciatīvas, jo te runa ir ne tikai par mūsu dienvidu kaimiņiem, protams; runa ir arī par mūsu austrumu kaimiņiem. Mēs arī šeit nevaram piedāvāt piedalīšanos jaunām valstīm tuvākā laikposmā; tas nav iespējams. Tomēr mēs varam piedāvāt stiprākas sadarbības attīstīšanu ar šīm valstīm, un mēs varam sagaidīt no Komisijas par šo jautājumu vairāk iniciatīvas, nekā līdz šim ir bijis ietverts līdzšinējos dokumentos.
Komisijas priekšsēdētāj, jūs pieminējāt, ka tas ir arī vēlēšanu gads. Tas ir vēlēšanu gads un, cerams, gads, kurā Reformu līgums stāsies spēkā. Mēs nesagaidām, ka Komisija iejauksies šī vēlēšanu gada politiskajās debatēs, bet mēs patiešām sagaidām no Komisijas skaidru redzējumu par to, kā šai Eiropai ir turpmāk jāfunkcionē kā ekoloģiskai un sociālai Eiropai. Mēs sagaidām, ka Komisija skaidri parādīs, ka tai ir stingra balss - arī dialogā ar mūsu partneriem. Tikai tad, kad mēs ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Ķīnu utt. runāsim stingrā balsī, mēs spēsim apliecināt savu pilsoņu intereses.
Vēlēšanu gadā mums ir vajadzīga stingra Komisija ar rītdienas Eiropas redzējumu!
Diana Wallis
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es domāju, ka man jāizsaka manas grupas atzinība stratēģijas politikai, ko priekšsēdētājs J. Barroso ir piedāvājis, kā viņš pats to teica, svarīgam un problēmu pilnam gadam. Komisija ir radījusi stratēģiju, kas ir laba pēc sava politiskā, finanšu un vadības satura, un tā ir izvairījusies no tā, ko mēs manā valstī dažreiz saucam par "termiņa beigu iekaisumu”.
Protams, ka mums ir jākoncentrē uzmanība zināmā mērā uz trūkumiem, bet, noklausījusies H. Nassauer, es varbūt tos nosauktu par atšķirībām uzsvaros, nevis trūkumiem, ja es tā drīkstētu teikt. Protams, ir jautājums par to, kā pārvarēt plaisu starp mandātiem. Ja es skatos uz iekšējā tirgus jomu, tādi jautājumi kā Eiropas patents, pacientu mobilitāte un Eiropas privāto uzņēmumu tiesību akta projekts ir visi jautājumi, kas iesniegsies nākamajos mandātos. Priekšsēdētājs J. Barroso ir minējis varbūt vienu vai divus no tiem, bet mums ir jābūt drošiem, ka tie pāriet uz nākamo mandātu, jo tie visi ir iekšējā tirgus būtiskas sastāvdaļas. Šajā sakarībā es būtu varbūt gaidījusi vairāk kaut ko par tēmu attiecībā uz nepieciešamību, ko es sauktu par mūsu pilsoņu finansiālo drošību pasaulē, kur, kā mēs zinām, notiek finanšu satricinājumi pašreiz un kur cilvēki jūtas nedroši par nākotni - varbūt vairāk par šo tēmu.
Protams, ka šis ir arī Līguma īstenošanas gads, un, lai gan mēs atzinīgi varam vērtēt un es patiešām vērtēju atzinīgi dokumenta pievēršanos īstenošanas tēmai - un es domāju, ka doma par strādāšanu ar dalībvalstīm turpmāk, lai nodrošinātu tiesību visaptverošu īstenošanu daudz saskaņotākā veidā, ir teicama - es labprātāk būtu redzējusi dokumentā kaut ko par to tiesību aktu, kas būs tik nozīmīgs mūsu pilsoņiem, pilsoņu iniciatīvai, bet priekšsēdētājs J. Barroso apklusināja manus pērkona dārdus, to pieminot šorīt, tāpēc tas ir kārtībā. Bet tas ir centrāls jautājums, un mums jābūt drošiem, ka Komisija sagatavo tiesību aktus, lai to risinātu. Varbūt arī mazliet jāpadomā par attiecībām ar valstu parlamentiem.
Tad vēl īsumā par ārējām attiecībām, vai mēs varam gūt kopskatu par ārējām attiecībām, enerģiju un klimata pārmaiņu - visiem šiem jautājumiem? Mēs zinām, ka Komisija par tiem spriež. Tiem ir augsta prioritāte ne tikai kaut kur Arktikā, bet arī citos pasaules reģionos.
Brian Crowley
UEN grupas vārdā. - (GA) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāja vietniek, es pilnībā atbalstu Eiropas Komisijas politiskā darba programmu nākamajam gadam. Šī programma mēģina attīstīt Eiropas ekonomikas un politikas jautājumus. Šī politiskā darba programma izvirza Eiropu un sakārto Eiropas tautu intereses pēc prioritātēm. Es ļoti atbalstu programmas pirmo politiku: nodarbinātības veicināšanu un Eiropas Savienības attīstību.
Mums ieejot Līguma ratificēšanas gadā, mēs, kas atbalstām šī Līguma ratifikāciju ar referendumu Īrijā, klauvējam pie sirdsapziņas, atgādinot viedokli, ka Eiropai ir jākļūst efektīvākai, ka ir būtiski mums atzīt, ka Līgumi, kas bija domāti sešām, desmit vai piecpadsmit valstīm, vairs nav piemērojami divdesmit septiņu valstu Eiropas Savienībai. Mēs īpaši vēlamies uzsvērt nepieciešamību pēc lielākām inovācijām, pētniecības un tehnoloģijas, dodoties pretī jaunas dinamiskas ekonomikas radīšanai Eiropā 21. gadsimtā.
Es esmu sevišķi iepriecināts, ka Komisijas priekšsēdētājs un pārējie komisāri nesameta visu iekšā 2009. gada ikgadējā politiskajā stratēģijā. Būtu bijis tik viegli pateikt, ka mēs taisāmies darīt tik daudz lietu, bet tā, turpretim, pievēršas galvenajām izšķirīgas nozīmes jomām, tādām kā klimata pārmaiņa, kas iepriekš jau ir pieminēta, un jautājums par Eiropu kā pasaules partneru, ar ko mēs saskaramies šodien ne tikai Tuvajos Austrumos, ne tikai Rietumu Balkānos, ne tikai Āfrikā, bet pat Dienvidamerikā, kur iepriekšējā nedēļā mēs redzējām, cik ātri var rasties spriedze. Kas patiešām ir vajadzīgs, ir stabilizējošs spēks, ko Eiropas Savienība var sniegt pasaules arēnā.
Visbeidzot, Eiropas Savienībai ir pilnībā jāuztur darbība, kas ir nepieciešama, lai apkarotu nelegālu narkotiku importu, cilvēku tirdzniecību un it sevišķi cieņas mazināšanos pret atsevišķa cilvēka dzīvi. Lūdzu, esiet droši, ka mēs un mana partija Fianna Fáil Īrijā stingri piedalīsimies kampaņā, lai garantētu Līguma ratifikāciju, kas pavērs iespēju turpmākai Eiropas attīstībai.
Eva Lichtenberger
Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, ar ikgadējo stratēģiju mums ir izvēle starp diviem ceļiem. Pirmais būs maksimālas skaidrības un saskaņas ceļš starp paziņojumiem un finanšu rīcību. Tas būtu sevišķi piemērots vēlēšanu gadā, jo mēs patiešām solām, ka mums - es citēju - "pilsonis ir pirmajā vietā”. Pilsoņiem ir tiesības uz skaidrību.
Tomēr Komisija diemžēl ir izvēlējusies otru ceļu, proti, palikt tik vispārīga, cik iespējams, lai noklusinātu opozīciju. Vispirms jau konteksts ir interesants. Mums ir jāgaida, ka Lisabonas līgums tiks īstenots. Mēs esam vēlēšanu gadā, un mēs esam gadā, kad Eiropa ir starptautiski plaši iesaistījusies klimata aizsardzībā. Vārdiem diemžēl līdz šim ir sekojuši pārāk maz darbu, un tas nav pietiekami skaidri parādīts arī stratēģijā.
Ja mēs turpinām svārstīties par praktiskiem pasākumiem, kā, piemēram, par automašīnu emisijām, tad Eiropas ticamība ir pakļauta riskam, un to mēs nevaram galu galā atļauties starptautiskā līmenī, debatējot ar mūsu partneriem par klimata aizsardzības tematu. Tas ir negatīvs piemērs par mūsu pakļaušanos lieliem lobijiem, kā tas notiek ar emisiju tirdzniecības sistēmas īstenošanu gaisa satiksmē, kur mēs arī esam darbojušies svārstīgi un nepietiekami enerģiski, un tāpēc neesam spējuši ar vajadzīgo efektivitāti ieviest nepieciešamos pasākumus, lai samazinātu klimata kaitējumu, ko rada gaisa satiksme.
Ir arī konflikts starp godkārīgajiem mērķiem un patieso pētniecības finansējumu. Kad mēs runājam no vienas puses par jauniem enerģijas avotiem, bet no otras puses par vēl joprojām pētniecības finansējuma lauvas tiesas piešķiršanu kodolenerģijai, kodolenerģijas ekonomikai, šis konflikts nav ne atrisināms, ne arī mums būtu jācer uz kādu ilgtspējīgu risinājumu, jo nav nekādas citas iespējamības investēt patiesi kopīgā veidā.
Tas, kā, manuprāt, trūkst šai stratēģijai, ir skaidra apņemšanās īstenot Kopienas likumdošanu dalībvalstīs. Ir pārāk maz mehānismu, pārāk maz vērības ir veltīts likumdošanai. Patiesībā, notiek tieši pretējais: mēs attīstām jaunus plānus, pirms vecie ir īstenoti. Šeit es vienkārši norādītu uz enerģētikas rīcības plānu.
Ja pilsoņi mums ir tik svarīgi, kā jūs pareizi uzsverat, tad viņu raizēm bez visa cita, tāpat kā referenduma jaunajai iespējai ir jābūt šī Parlamenta uzmanības centrā.
Helmuth Markov
Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, mums tomēr ir praktiska darba programma 2009. gadam, ko mēs varētu komentēt. Tomēr ir skaidri redzams, ka nekādas lielas stratēģiskas izmaiņas nav gaidāmas Komisijas politiskajā stratēģijā nākamajā gadā.
Tā skan šādi: Komisija grib uzlabot tās komunikāciju uzdevumu, izplatīt domu par Eiropu un vairot pilsoņu izpratni par Lisabonas līgumu. Vai referendums par Reformu līgumu nebūtu īstais veids, kā iesaistīt pilsoņus šajā procesā? Vai jūs tiešām ticat, ka balsotāju aktivitāte palielināsies, ja jūs turpināt vienkārši apgalvot, cik brīnišķīgi pašreizējā politika darbojas un ka mums tāpēc vienkārši jāturpina turēties pie pašreizējiem principiem?
Tas, ko daudzi cilvēki īstenībā pieredz, ir zemāks sociālais nodrošinājums, nemainīgi algu līmeņi, nopietni samazinātas darba tiesības, augošas cenas par pamata pakalpojumiem vietējā sabiedriskajā transportā, par veselības aprūpi, enerģijas un ūdens piegādi, izglītību un bērnu aprūpi - tas viss laikā, kad lielo uzņēmumu peļņa aug, tajā pašā laikā šie uzņēmumi draud ar pārvietošanos. Komisija runā par mūžizglītības nozīmi nodarbinātībā, par elastības un drošības līdzsvara nozīmi - tā, ka man dažreiz atliek vienīgi brīnīties, kur slēpjas drošība tad, kad Komisija iesniedz tiesību aktu priekšlikumus.
Komisija raksta par nepieciešamību stiprināt konkurētspēju un runā šeit atkal īpaši par tiem, kas jau tāpat ir stipri, kuri ir jāatbrīvo no nodokļiem - citiem vārdiem sakot, no sociālās atbildības. Jūs runājat par tiem kā par administratīviem slogiem. Tomēr, ja mēs gribam, lai mums ir sociāli, ekoloģiski un patērētāju aizsardzības standarti, arī par tiem ir jāvienojas un tie ir jāīsteno! Jūsu stratēģijā es nekur neatrodu domu, ka varbūt Lisabonas stratēģijas vispārējā koncepcija, liberalizācijas un privatizācijas koncepcija daudzos gadījumos vienkārši nedarbojas cilvēku lielākās daļas interesēs un pavisam konkrēti ne sabiedrisko pakalpojumu sektorā.
Ārpolitikā un ārējās tirdzniecības nozarē ir uzsvērta Eiropas svarīgā loma pasaulē sakarā ar mieru, drošību un stabilitāti un tiek runāts par daudzpusēju attiecību un partnerattiecību prioritāti. Jūsu dokuments apgalvo, ka Dohas attīstības sarunu kārta joprojām ir galvenā prioritāte. Tomēr tajā nav nekā, kas rāda, ko ES vēlas darīt attīstības sarunu panākumu labā. Tā vietā uzsvars tiek likts uz jau zināmajiem reģionālajiem un divpusējiem brīvās tirdzniecības nolīgumiem, kas šī iemesla dēļ nedod gandrīz nekādu progresu, jo tie gluži vienkārši neatbilst jaunattīstības un jaunās ekonomikas valstu prasībām.
Turklāt globālā Eiropas ārējās tirdzniecības stratēģija ir tikai stratēģija ārējās tirdzniecības veicināšanai Eiropas konglomerātiem, kam maz rūp reģionāla un ilgtspējīga ekonomiskā, sociālā un ekoloģiskā attīstība partnervalstīs. Tajā nav nekā par mazajiem un vidēji lielajiem uzņēmumiem, tomēr jūs brīnāties, kāpēc tādas valstis kā Ķīna cīņā izmanto dempingu. Patiešām, jūs pat gribējāt atcelt visnotaļ nepietiekamos pretdempinga instrumentus!
Komisija runā par darboties spējas un konfliktu pārvarēšanas spējas uzlabošanu trešās valstīs. Pēc tā, kas iepriekš ir teikts, es jums gribu jautāt: vai nav lielāka jēga apkarot krīžu un konfliktu sociālos, bet pavisam noteikti arī ekonomiskos cēloņus?
Mainiet savu stratēģiju tā, lai mēs varam panākt pilsoņu atbalstu Eiropas Savienībai!
Godfrey Bloom
IND/DEM grupas vārdā - Priekšsēdētāja kungs, man patīk nākt šeit uz šo regulu fabriku. Tas ir tik uzjautrinoši. Es tikko kā pārskatīju virsrakstus Komisijas ikgadējā politiskajā stratēģijā, un tā sākas ar "izaugsmi un darbavietām”. Godīgi sakot, šī vieta būtu daudz labāk pelnījusi runāt par izaugsmi un darba vietām, ja vismaz vairāk nekā 1 % no šajā palātā klātesošajiem būtu bijusi vispār kaut kāda pieredze par komerciju.
Es esmu uzņēmējs, un es varu saprast izaugsmi, un es varu saprast darbavietas. Bēdīgi, bet jo vairāk jūs regulējat, jo vairāk jūs izdodat tiesību aktus, jo mazāka ir cerība, ka jūs radīsiet izaugsmi un darbavietas, kā rezultātā IKP pieaugums Eiropā ir pilnīgi nožēlojams un pārējā pasaulē tas ceļas - Ķīnā, Indijā, subkontinentā. Mūs ir sakāvusi pat Ziemeļamerika. Tāpēc es ierosinātu, ka mums ir jāaizvācas prom no ļaužu acīm un jāļauj viņiem dzīvot bez iejaukšanās no šejienes, ja mēs gribam izaugsmi un darba vietas
Ilgtspējīga Eiropa? Nu tas ir aizraujoši, vai ne? Mēs runājam par globālām pēdām, mēs runājam par visādām tādām blēņām par spīti tam, ka nevis zemeslode ir sasilusi pēdējo desmit gadu laikā, - zinātne ir izmesta pa logu ārā. Ja kāds grib nopietni paskatīties uz globālo zinātni un globālo sasilšanu, un klimata pārmaiņu, viņš redzēs, ka īstenībā visinformētākie, nevis politiski angažētie zinātnieki uzskata par faktu, ka līdz 2050. gadam mums patiesībā būs aukstāka, nevis siltāka planēta. Bet tas neiederas mūsu dziesmu grāmatā, vai ne? Jo mums patīk uzlikt nodokļus un regulēt.
Tad mēs skatāmies uz vadītu migrāciju. Nu vai, ak, vai. Kā anglis es varu jums pateikt: vadīta migrācija? Pie mums ir sabraukuši miljons cilvēku mūsu mazītiņajā pārapdzīvotajā salā pagājušajā gadā. Lūdzu, lūdzu, lūdzu, vai šī vieta kaut reizi kļūs reāla!
Frank Vanhecke
(NL) Pēc manām domām viss notiek ļoti slikti jau pašā Komisijas ikgadējās politiskās stratēģijas 2009. gadam ievada sākumā. Es runāju par vienu no galvenajām idejām, kas tajā izvirzītas, un es citēju: "Iedzīvotāji pirmajā vietā.” Tā, kā saka, ir traumas papildināšana ar aizskārumu. Galu galā nekur Eiropas Komisija iedzīvotājus neliek pirmajā vietā, nekur tā neizrāda viņiem cieņu.

Kas ir Eiropas Komisija? Kad visu labi apsver, tā nav nekas vairāk par politiski izraudzītu ierēdņu kopumu ar ārkārtīgi ierobežotu demokrātisko leģitimitāti, kas pieder pie Eiropas mandarīniem, kuri iedomājas sevi zinām labāk par pilsoņiem, un tic, ka vislabāk būtu - iespējams, sabiedrības interesēs, - ja viņi visu nolemtu paši, pat pāri to pilsoņu galvām, kurus viņi tiecoties respektēt.
Šis ir demokrātijas deficīts, par ko visi runā, bet neviens neko nedara. Ja galvenā uzmanība patiešām būtu pievērsta cilvēkiem, Komisija iestātos par šo iedzīvotāju viedokļa uzzināšanu, it sevišķi par vissvarīgākajiem jautājumiem, kas pašlaik ir iesniegti. Kad pilsoņiem tiks ļauts paust savu viedokli par jauno, maskēto Eiropas konstitūciju? Nīderlandes un Francijas pilsoņi pauda savu uzskatu ne tik sen, bet ir skaidrs, ka Eiropas Komisija viņiem nevelta galveno uzmanību.
Kad Eiropas pilsoņiem tiks ļauts paust savu viedokli par katastrofālo imigrācijas politiku, ar ko Eiropas mandarīni viņus liekšķerēm baro? Kad būs šiem pilsoņiem atļauts pieņemt pašiem savus lēmumus un baudīt cieņu pret saviem viedokļiem par vitāli svarīgām lietām, tādām kā iespējamo Turcijas - islāma ticīgas un daudzējādā, patiešām visādā ziņā neeiropeiskas valsts - pievienošanos mūsu Eiropas Savienībai? Vienīgā reize, kad Eiropas Savienība pievērš galveno uzmanību pilsoņiem, ir tad, kad runa ir par nodokļu maksāšanu Eiropas mandarīniem un politiku, ko šīs priviliģētās personas viņiem uzspiež pāri viņu galvām. Tā kā lieta ir tieši tāda, vismaz saņemieties drosmi pateikt, ka Eiropa nekad nebūs demokrātiska vienība.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Priekšsēdētāja kungs, ārējai darbībai 2009. gadā ir jāiezīmējas ar diviem pamata faktiem: pirmkārt, jaunā Līguma stāšanos spēkā, kas no vienas puses izveidos jaunu institucionālu sistēmu, kurā Komisijas priekšsēdētājs, Parlaments gribēs pildīt sev pienācīgu lomu, no otras puses Ārējās darbības dienests, kam būtu jāatrod vieta Komisijā un nevis jātiek nodotam aprīšanai Padomē.
Izņemot šo, Komisijas piedāvātās prioritātes ir pareizas: paplašināšanās, attiecības ar Krieviju, pamatojoties uz cilvēktiesību ievērošanu, un energoapgādes drošība; stabilizācijas un asociācijas politika Balkānos un Kosovas jautājums; kaimiņattiecību politika ar Barselonas procesu un Vidusjūras savienību, ko iesniegs Savienības Francijas prezidentūra.
Ir arī stāvoklis centrālajā Āzijā ar konfliktiem Irānā, Irākā Afganistānā un Pakistānā. Priekšsēdētāja kungs, mēs redzēsim attiecību attīstību ar Ķīnu, Indiju un Āzijas valstīm, kas ir pamatoti ierakstīta Komisijas priekšlikumā; stāvoklis Tuvajos Austrumos, kur Eiropas Parlaments bez nosacījumiem atbalstīja Komisijas priekšlikumu Parīzes konferencē.
Turklāt ir stratēģiskas partnerattiecības ar Āfrikas valstīm, Karību un Klusā okeāna valstīm un visbeidzot attiecības ar Latīņameriku, par ko mēs ceram, ka laikus tiks panākti secinājumi asociācijas nolīgumu noslēgšanai Limas sammitā ar Mercosur, Andu kopienas un Centrālās Amerikas valstīm.
Komisijas priekšsēdētāj, mums ir vajadzīga Eiropas Savienības nopietna, efektīva un dzīvotspējīga ārējā darbība, kurā tiek runāts vienotā balsī starptautiskās organizācijās. Mēs nevaram atļauties būt kā Starptautiskais Sarkanais Krusts, kam ir lemts iznest uz saviem pleciem galvenās mūsdienu krīzes. Eiropas Savienībai ir jābūt starptautiskajā arēnā globālam partnerim atbilstīgi tās ekonomikas, komercijas, finanšu un rūpniecības svaram. Komisijas priekšsēdētāj, jums ir mūsu atbalsts attiecībā uz šo programmu.
Catherine Guy-Quint
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, beidzot te nu mēs esam nonākuši pie politisko prioritāšu procedūras sākuma 2009. gadam. Tas ir svarīgs solis, jo būs daudz pārmaiņu - jauns, Līguma radīts parlamentārs termins, - un Parlamentā tas arī iezīmē jaunu veidu, kā atbildēt Komisijas ikgadējai politiskajai stratēģijai, jo mēs esam nolēmuši, ka politiskās grupas būs tās, kas runās, nevis Budžeta komiteja.

Sociālistu grupas politiskās izvēles Eiropas Parlamentā ir skaidras, un par tām jau ir ziņots: tās ir par sociālu Eiropu. Tās vēlas Eiropu, kas nosveras par labu cīņai pret klimata pārmaiņu kā prioritātei; tās arī grib Eiropu, kas nosveras par labu kopējai ārējai darbībai. Kad es redzu, ka Komisija grib, lai ES ieguldījums drošībai un stabilitātei starptautiskajā darbībā palielinās, es domāju: kur mēs atradīsim naudu? Kā mēs taisāmies realizēt šo veltīgo vēlēšanos? Ja mēs turpinām doties pa to pašu ceļu, Padome mūs nostādīs neapskaužamā stāvoklī, kā tā to dara katru gadu: izvēles priekšā, kuru pasaules daļu upurēt.
Ceturtā prioritāte mums ir mūsu pilsoņi. Komisija mums saka, ka galvenā uzmanība 2009. gadā tiks veltīta iedzīvotājiem. Sen ir laiks, jo mūsu politiskais projekts nevar vēl ilgāk palikt tik tālu no cilvēkiem. Tāpēc mums vajag uzlabot visas mūsu informācijas un saziņas apmaiņas, bet kur tam ir finansējums? Viens ir skaidrs: budžetā resursu nav! Par pieejamajām rezervēm jau ir runāts, un mēs Budžeta komitejā tagad nezinām, kā šīs prioritātes ir domāts finansēt. Mēs negribam upurēt vecās prioritātes, lai īstenotu jaunas. Ko mēs grasāmies darīt? Ir ļoti steidzami jāizceļ Eiropa no budžeta un administratīvā jucekļa. Politiskā pasaule mainās ļoti ātri, un mēs Eiropā nākam ar idejām, bet mēs nekad neesam spējuši apstiprināt resursus, kas vajadzīgi, lai šīs idejas pragmatiski īstenotu, domājot, protams, par Parlamenta, kā arī mūsu pilsoņu politiskajām cerībām.
Adina-Ioana Vćlean
Priekšsēdētāja kungs, šī gada beigās mums būs divi Komisijas ziņojumi par brīvu kustību: viens par strādnieku brīvu kustību, - un es paredzu, ka Komisija, iespējams, ieteiks dalībvalstīm atcelt pārejas kārtību, kādu piemēroja strādniekiem, kuri ieradās no jaunajām dalībvalstīm, - un otrs attiecībā uz direktīvu par pilsoņu brīvu kustību, un mēs varam redzēt vairākas dalībvalstis, kas ir iesūdzētas Eiropas Tiesā šajā sakarā.
Visas bailes, kas noteica pārejas kārtību, ko ieveda līdz ar 2004. gada paplašināšanos, tagad sāk jau izgaist. Ne ekonomikas drošība, ne demogrāfija nav iemesls, lai saglabātu darba ierobežojumus vēl piecus gadus. Tieši otrādi, brīvs Eiropas darba tirgus ir tas, kas ir vajadzīgs, lai rādītu Eiropu kā paraugu, kā partneri un kā pasaules vadītāju. Mēs regulējam piekļuvi mūsu darba tirgum trešo valstu pilsoņiem. Tas ir pietiekami taisnīgi un tiek augstu novērtēts. Bet vispirms ļaujiet mums sakārtot lietas mūsu pašu pagalmā. Veidosim strādnieku brīvas kustības sakarīgu un kopēju politiku Savienības robežās.
Ja mēs gribam būt uzticīgi pamatbrīvībām, kas noteiktas Līgumos, un ja mēs nopietni domājam pārvērst Lisabonas stratēģiju īstenībā, laiks ir klāt, kad jāpieliek punkts mutiskai darbībai un jāsāk reāla rīcība.
Visbeidzot es vēl piebilstu, ka jau kopš paša sākuma šai Komisijai bija dota zaļā gaisma, lai darbotos ar pilsoņu pamattiesībām, un es cerēju ieraudzīt kaut ko ļoti īpašu par šiem jautājumiem nākamā gada plānā.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Priekšsēdētāja kungs, 2009. gads ir plašāku izredžu gads Eiropai, izredžu, ko piedāvās Lisabonas līgums. Tas ir arī cerību gads uz dziļāku vienotību Eiropā Eiropas Parlamenta jauno vēlēšanu dēļ.
Kā J. Barroso minēja, mēs svinēsim 20. gadadienu Berlīnes mūra krišanai. Ļaujiet man izmantot izdevību, lai atgādinātu jums, ka tas krita Varšavā. Tā būs arī 5. gadadiena kopš bijušo komunistiskā bloka valstu pievienošanās Eiropas Savienībai. Šī pievienošanās ne vienmēr ir bijusi pilnīgi vienlīdzīga: Polijas zemnieki vēl arvien sacenšas uz nevienlīdzīgiem nosacījumiem ar zemniekiem no vecās Savienības.
Par spīti tam es ticu, ka 2009. gads izdzēsīs atšķirības starp mūsu valstīm vismaz psiholoģiskā līmenī un palielinās kopības sajūtu un Eiropas Savienības ietekmi.
Jens-Peter Bonde
Priekšsēdētāja kungs, es izmantošu savu runu, lai piedāvātu reformu tam, kā mēs rīkojamies ar ikgadējām programmām. Līdz šim laikam vēlētajiem valsts parlamentu un Eiropas Parlamenta deputātiem nav bijusi teikšana. Ikgadējo programmu iecer un pieņem nevēlētie Komisijā. Dalībvalstis koordinē savas prioritātes ar mainīgo prezidentūru darba programmām. Mēs visi diskutējam, mēs neko negrozām. Mēs nepārstāvam savus vēlētājus ļoti svarīgajā programmas izveides funkcijā.
Tā vietā mums ir uzstājīgi jāpieprasa viena kopēja darba programma visām iestādēm nākamajā gadā. Komisija varētu izstrādāt konkrēta priekšlikuma projektu ar pielikumiem par visiem tiesību aktu priekšlikumiem, ko viņi grasās iesniegt, ietverot to tiesisko pamatu. Pēc tam valstu parlamentiem būtu tas jāizskata savās nozaru komitejās pirmajā lasījumā, pēc tam savās Eiropas komitejās un, visbeidzot, plenārsēdēs.
Valstu parlamentiem ir jātiekas COSAC sanāksmē un oficiāli jāpieņem darba programma. Parlamentā ir jānotiek saviem lasījumiem, un tad Eiropas Savienība tiktu vadīta no apakšas uz augšu, nevis no augšas uz apakšu. To vadītu mūsu tautu vēlēti pārstāvji, nevis ierēdņi un lobētāji aiz slēgtām durvīm.
Kad programma būs pieņemta, pēc tam valstu parlamenti varētu sākt lasīt konkrētos priekšlikumus par "subsidiaritāti un proporcionalitāti” un lemt par tiesisko pamatu. Pēc tam Eiropas iestādes varētu tos pārņemt un visus tiesību aktus varētu pieņemt - gan Padomē ar dalībvalstu 75 % atbalstu, gan Eiropas Parlamentā ar parastu balsu vairākumu. Tad Eiropa būtu demokrātija, nevis Makiavelli un Musolīni ideju sajaukums, uz ko mēs pamatojamies šodien.
Luca Romagnoli
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, galvenās darbības, kas plānotas 2009. gadam, var atbalstīt attiecībā uz izaugsmi un darbavietām, kā to paredz Lisabonas stratēģija. Protams, ka ir punkti, ko es atbalstu, pie vienotā tirgus un konkurences iedaļas. Ir vērtīgi punkti arī ilgtspējīgas Eiropas iedaļā.
Diemžēl kopējā vīzu politika ir pilnībā jānoraida, jo, manuprāt, tā ir ne tikai prettautiska, bet tā absolūti neatbilst šī Parlamenta mandātam un tiem nodomiem, kādiem mums vajadzētu būt. Es arī pilnībā iebilstu pret paplašināšanu, ietverot Horvātiju un Turciju, kā arī pret to daļu, kas runā par Kosovu, par ko man jau ir bijusi iespēja izteikt kritiku sakarā ar starptautisko tiesību normu ignorēšanu, kas notika, kad tika atzīta tās neatkarība no suverēnas valsts. Šī iemesla dēļ es balsošu pret stratēģijas politiku.
László Surján
(HU) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, mēs atzinīgi vērtējām Komisijas politisko stratēģiju, cerot, ka tā tiks arī īstenota. Tam ir viens iespējams šķērslis: ierobežotas finanses. Tas var apgrūtināt jaunu lietu uzsākšanu. Dalībvalstu griba ieguldīt ir nokritusi zem 1 %, kā rezultātā jauno ideju finansējumam būs jānāk gandrīz vienīgi no pašreizējo resursu pārdalīšanas. Tomēr nedarīsim to, vispirms rūpīgi neapskatījuši pašreizējās programmas. Pārbaudīsim, kur mēs saņemam no naudas vairāk vērtības un kur mazāk. Neatļausim lobiju grupām lemt mūsu vārdā.
Kā daļa no Parlamenta reformas veidojas jauna veida sadarbība starp speciālistu komitejām un Budžeta komiteju. Viena no tās iezīmēm ir, ka atsevišķu programmu pamatojumu un lietderīgumu var izklāstīt sīkāk nekā iepriekš. Lai gan tas var būt sāpīgs lēmums, ir gudrāk dažas programmas izbeigt vai vispār nesākt, nekā nepietiekami tās finansēt. Trūcīgs ieguldījums ir bezmērķīga naudas šķērdēšana. Komisijai, Padomei un Parlamentam ir jādarbojas saliedēti, lai panāktu, ka tikai tādām programmām, kuras var pienācīgi nodrošināt ar resursiem un kas var dot rezultātus, ļauj notikt. Parlaments skatās uz šī gada politisko stratēģiju gatavībā šāda veida saliedētai darbībai. Paldies par jūsu uzmanību.
Véronique De Keyser
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas paziņojumā ir daudz teikts par ārlietām, tomēr tas manī atstāj izsalkuma sajūtu. 4. nosaukumam, protams, ir nepietiekams finansējums. Par nožēlu mums patiešām būs vairāk jāmaksā par Palestīnu un Kosovu. Tomēr tas ir novērojums, nevis stratēģija.
Es būtu vēlējusies zināt, piemēram, kādi politiski nosacījumi ir nepieciešami, lai palīdzība būtu efektīva, ne tikai redzama, bet efektīva. Kā mēs varētu izmantot finanšu instrumentus, lai padarītu Eiropu par maigu varu, ko nevar ignorēt, varu, kas dod demokrātisku modeli un nav tikai naudas kase? Kā mēs grasāmies izmantot nosacījumus?
Neviens no šiem jautājumiem, lai cik svarīgs, netiek risināts. Viens piemērs, un tāds ir ne tikai viens vien, ir, ka nekad iepriekš mēs neesam maksājuši tik daudz naudas Palestīnai, tomēr cilvēki Gazā nekad vēl nav bijuši tik nabadzīgi kopš 1967. gada, un vardarbība joprojām iet plašumā Tuvajos Austrumos, kur mēs tikai turpinām atjaunot to, kas ir sagrauts.
Ko mēs no tā varam mācīties? Kamēr nav pilnīgas saskaņotības Eiropas ārpolitikas un tās finanšu instrumentu starpā, kamēr pēdējā neapkalpo pirmo un nevis otrādi, Eiropa nekad nebūs tāds globāls faktors, kāds tā grib būt, un šajā sakarā es uzskatu, ka Komisijas paziņojumam vienreizēji trūkst godkāres.
Ingeborg Gräßle
(DE) Priekšsēdētāja kungs, amatā esošais Padomes priekšsēdētāj, dāmas un kungi, es pieņemu, ka šodien mēs debatējam par politisku stratēģiju pēdējo reizi šādā veidā, jo Lisabonas līgumā mums ir jābūt jaunam modelim. Tāpēc plāns jau ir gatavs, vismaz šeit Parlamentā, un es jau gaidu šo jauno modeli, jo tas nozīmē, ka mēs varam ietvert Padomes pilnvaras šajās ļoti svarīgajās debatēs.
Tāpēc atļaujiet, lūdzu, dot dažus komentārus pēdējo reizi no budžeta kontroles viedokļa un piedāvāt dažus papildu ierosinājumus saistībā ar H. Nassauer uzdoto toni. Mēs pašlaik plaši diskutējam ar Komisiju par Kopienas finansiālo interešu aizsardzību, un Komisija ir paziņojusi par nozīmīgām pūlēm šajā virzienā. Mēs būtu gribējuši redzēt, vai šīs nozīmīgās pūles - par kurām mēs esam pateicīgi un kas mums arī ir vajadzīgas - atradīs vietu arī ikgadējā programmā. Darbs, ko jūs esat solījis izdarīt, arī būtu pelnījis to pašu.
Mums ir vajadzīgas jaunas metodes, kā atgūt nelegāli izmaksātu finansējumu, un mums arī ir vajadzīga ciešāka sadarbība starp Komisiju un dalībvalstīm. Tā visa ir iespaidīga programma no J. Barroso Komisijas puses. Mūsu padoms tāpēc būtu bijis iekļaut arī šo Komisijas ikgadējā programmā. Tas būtu to pelnījis, un tas arī pārliecinātu mūs par to, ka jūs uzskatāt to par tik svarīgu, kā jūs to tagad sakāt.
Alain Hutchinson
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, komisār, attiecībā uz Eiropas Savienību pasaulē Sociālistu grupa Eiropas Parlamentā tāpat kā Komisija vēlas turpināt darbu, kas ir iesākts 2006. gadā, lai uzlabotu sadarbības efektivitāti. Es atceros šajā sakarā, ka vēl joprojām daudzām jomām tiek pievērsta uzmanība, vai tas būtu jautājums par pašas attīstības definīciju, saskaņotību starp dažādām ES politikas sadaļām, koordināciju starp donoriem vai darbību savstarpējo papildināmību.
Attiecībā uz ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem es vēlos atgādināt jums, ka mēs, Eiropas sociālisti, uzskatām, ka ir būtiski tos izvērtēt galvenokārt no attīstības viedokļa vai, citiem vārdiem sakot, atkarībā no tā, cik nozīmīgi tie spēj uzlabot cilvēku dzīvi ACP programmas valstīs. Ir svarīgi, lai Komisijas 2009. gada stratēģija dod pilnīgu skaidrību par to. Tas tā gluži nešķiet pašreizējā brīdī.
Turklāt mēs visi zinām, ka papildu fondi būs nepieciešami, lai finansētu papildu pasākumus, kuru mērķis ir kompensēt konstatēto negatīvo ietekmi, kāda ir ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem uz - man nevajadzētu jums to atgādināt - pasaules visnabadzīgākajām valstīm. Mēs ceram, ka Komisija pateiks, no kurienes šis finansējums nāks.
Mēs arī nožēlojam, ka Komisijas dokumentā nav neviena konkrēta priekšlikuma par Tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanu pirms 2015. gada. Vai tas ir tāpēc, ka ir pietrūcis godkāres, vai tāpēc, ka 2009. gads iezīmēs radikālu izmaiņu Eiropas attīstības politikas paradigmā?
Komisijas piezīmē pielikumā ir arī atsauce uz kopējās Āfrikas/ES stratēģijas pirmā darbības plāna īstenošanu. Mūs tas iepriecina, un mēs esam sevišķi ieinteresēti, lai Komisija patiešām dara visu, kas ir tās spēkos, lai pirmās darbības, kas tiek veiktas kā daļa no jaunās stratēģijas, apmierina pamatotās cerības, kas ir miljoniem Āfrikas vīriešu un sieviešu, kurus tiešā veidā ietekmēs šīs stratēģijas veiksme.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Kā Eiropas Tautas partijas (Kristīgie demokrāti) un Eiropas Demokrātu grupas koordinatoram par reģionālo politiku, man ir lielas cerības uz 2009. gadu. Kāpēc tā? Tāpēc, ka šo jauno programmu īstenošana visās dalībvalstīs ir sākusies kopš 2007. gada. Kas ir atklājies? Pirmkārt, mēs varam runāt par jaunu kohēziju, un vairāk nekā iepriekš finanšu līdzekļi tiek izdoti reģioniem un pilsētām, Lisabonas stratēģijai, izaugsmei un darbavietām. Ir noskaidrojies arī, ka mūsu veikums ir uzlabojies inovāciju jomā, bet ieguldījums pētniecībā un inovācijā ir vairāk nekā divkāršojies.
Patiešām, pagājušajā nedēļā Ļubļanā komisāri D. Hübner un J. Potočnik ziņoja par ļoti labiem rādītājiem šajā sakarā. Tādējādi mēs varam runāt par klusu revolūciju šo līdzekļu izmantojumā - kaut ko tādu, kas ir publiski jāapliecina. Tas dod iespēju ievērojami uzlabot komunikāciju - uzlabot komunikāciju ar pilsoņiem 2009. gadā, kas ir arī vēlēšanu gads. Tas ir kļuvis iespējams, pateicoties tūkstošiem projektu, kas tiek īstenoti dažādās ekonomikas un ekoloģijas jomās. Ja tieši šī reģionālā politika, šī jaunā kohēzijas politika netiek izraudzīta kā līdere saziņā ar pilsoņiem, Savienībai tā būtu zaudēta iespēja.
Göran Färm
(SV) Priekšsēdētāja kungs, kā Zviedrijas deputāts ar pieredzi arodbiedrību kustībā es gribu sākt ar atbalstu tam, ko teica Hannes Swoboda: ja mums jāpanāk, lai kritika par spriedumu Laval lietā netiek vērsta pret Līgumu, Komisijai ir skaidri jāpasaka, ka brīvs pakalpojumu tirgus nav drauds arodbiedrību kustībai, uzsākot cīņu pret sociālu dempingu. Es tikai gribēju uz to norādīt, jo tas ir būtiski šajā sakarā.
Kad runa ir par politisko stratēģiju 2009. gadam, ir skaidrs, ka mums ir nopietni jāsāk apspriest ilgtermiņa budžeta vidējā termiņa pārskatu. Tomēr dažās jomās es nedomāju, ka mēs varam gaidīt; mums jāsāk prioritāšu maiņa tagad tūlīt, 2009. gada budžetā.
Es it sevišķi domāju par divām jomām. Pirmā ir klimats. Būdams referents par budžetu Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejā, es nedomāju, ka pietiek ar to, ka atzīst klimatu par politisku prioritāti. Tādai atzīšanai ir jāatstāj ietekme arī uz budžeta prioritātēm. Mums ir jāparāda, ka mēs patiesi esam gatavi veikt konkrētus Eiropas ieguldījumus, pat tad, ja tie maksā naudu. Tas var nozīmēt konkrētu situāciju risināšanu, kad runa ir par modernu enerģiju un vides tehnoloģiju. Tas var nozīmēt izmaiņas struktūrfondu vai Septītās pamatprogrammas izmantošanā, bet te ir daudz darāmā.
Otra joma, ko es gribu pieminēt, ir Rietumu Balkāni, it īpaši Kosova. Ņemot vērā jauno situāciju, mums gluži vienkārši ir jāattīsta ilgtermiņa stratēģija mūsu darbībai Rietumu Balkānos. Ir nesaprātīgi turēties pie stingra budžeta modeļa, kad vismazākās budžeta rezerves ir tieši tajās jomās, kur vajadzības ir vislielākās.
Lutz Goepel
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Komisija plāno veiksmīgi ieviest veselības pārbaudi lauksaimniecības nozarē 2009. gadā. Kā pašiniciatīvas ziņojuma referents es pieņemu, ka līdz ar rītdienas balsojumu Komisijai būs daudz labāks priekšstats par Parlamenta nostāju šajā jautājumā, un es sagaidu, ka šo nostāju ņems vērā tiesību akta priekšlikumā, ko mēs sagaidām maijā.
Es atzinīgi vērtēju to, ka Komisija velta īpašas pūles, lai veicinātu kvalitātes koncepciju lauksaimniecības ražošanā, sevišķi apstiprinot to, par ko runā kā par 2009. gada Zaļo grāmatu. Mēs uzskatām, ka vērtība, ko pievieno ar augstas kvalitātes standartiem, kļūs arvien svarīgāks sākuma punkts mūsu lauksaimniekiem, pat attiecībā uz pieaugošu importa konkurenci.
Es esmu arī atzīmējis, ka Komisija izvirzīs priekšlikumus par pārtikas nekaitīgumu, dzīvnieku labturību un veselību kopā ar labāku pārraudzību un labākiem noteikumiem. Es lūdzu Komisiju būt saprātīgiem. Mūsu zemniekus nevar konfrontēt vēl vairāk ar regulām, ja vienlaikus imports no trešām valstīm nepakļaujas šīm regulām.
Priekšsēdētāja kungs, Komisija gatavojas iesniegt lielu skaitu priekšlikumu 2009. gadā, lai samazinātu administratīvo slogu, kas neko nemainīs pieprasījuma līmenī par pašreizējām regulām vai politiskajām specifikācijām. Es ļoti ceru, ka tas attieksies uz mūsu zemniekiem, it īpaši attiecībā uz savstarpējās atbilstības noteikumiem.
Es uzskatu, ka trūkst viens svarīgs temats ikgadējā politiskajā stratēģijā, un tas ir jautājums par pārtikas apgādi. Komisija bieži ir izmantojusi šo terminu, bet mūsu pilsoņiem ir vajadzīgs pasākums drošībai par to, kā viņi var organizēt ilgstošu apgādi.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es kā Eiropas Tautas partijas (Kristīgie demokrāti) un Eiropas Demokrātu grupas koordinatore Zivsaimniecības komitejā gribu komentēt Kopējo zivsaimniecības politiku šādi:
vispirms, attiecībā uz galvenajām darbībām, kas paredzētas 2009. gadā, un darbībām, kas ir Pielikuma 2. punktā par ilgtspējīgu attīstību, mēs varam redzēt, ka zivsaimniecības politika ir iekļauta integrētajā jūrniecības politikā, kam mūsu grupa nepiekrīt. Kaut arī ir tiesa, ka daži KZP aspekti ir daļa no jūrniecības politikas, tāpat, piemēram, daži aspekti ir arī no transporta politikas, bet tas nenozīmē, ka tie ir pievākti vai pabāzti zem šī nosaukuma.
Otrkārt, attiecībā uz izmaiņām finanšu resursu piešķīrumos un it sevišķi attiecībā uz 2. nosaukumu "Dabas resursu saglabāšana un apsaimniekošana” mēs nepiekrītam, ka EUR 6 miljoniem, kas prasīti jūrniecības politikas sagatavošanas darbu finansēšanai, būtu jānāk no jau tā mazā KZP budžeta, it sevišķi, ja šajā punktā budžeta gadā nekādā veidā nav iespējams zināt, kāda apjoma papildu apropriācijas varētu būt pieejamas citiem mērķiem.
John Bowis
Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man piedāvāt Komisijai divus solījumus pārmaiņas pēc no Parlamenta. Viens ir tāds, ka mēs kopā ar to strādāsim pie paketes par klimata pārmaiņu, lai mums būtu efektīva un darbam noderīga pakete tik ātri, cik mēs varam. Otrs ir tāds, ka mēs strādāsim, lai mums būtu pēc iespējas ātri jaunais veselības komisārs, un, to sakot, ļaujiet man lūgt priekšsēdētāja vietnieku nodot mūsu vislabākos novēlējumus M. Kyprinou un pateikties viņam par to, ko viņš ir sasniedzis laikā, kad viņš bija kopā ar mums.
Treškārt, ļaujiet man teikt, ka atsauce uz veselību šeit ir ārkārtīgi niecīga. Ir taisnība, tā runā par medicīnas iekārtām un citiem pasākumiem. Tomēr es gribu redzēt citus pasākumus, arī pārrobežu veselības aprūpes solījumu, jo ja mums drīzumā tā nav, tad tiesas turpinās nodarboties ar politiku mūsu vietā šajā jomā, un tas ir mūsu, politiķu, darbs. Tāpēc, lūdzu, sekojiet tam, lai tas iziet cauri tikpat ātri kā ļoti apsveicamais priekšlikums, kas top, es zinu, par garīgo veselību.
Maria Martens
(NL) Es tagad runāju kā Eiropas Tautas partijas (Kristīgie demokrāti) un Eiropas Demokrātu grupas koordinatore Attīstības komitejā. Es gribu izteikt komplimentu Komisijai par tās nodomu izvirzīt plašus stratēģiskus mērķus - tādus kā uzplaukums, solidaritāte un drošība - savas ilgtermiņa darbības centrā. Es uzskatu par nožēlas vērtu tomēr to, ka maz uzmanības ir veltīts sadarbības attīstīšanai un nabadzības mazināšanai. Galu galā tie arī ir ļoti svarīgi spēcīgas un plaukstošas Eiropas aspekti
Mēs 2007. gadā pirmo reizi vēsturē izveidojām Kopēju ES/Āfrikas stratēģiju - tas ir pagrieziena punkts. Tomēr astoņu tematisku partnerattiecību īstenošanai vēl tikai jāsākas. Mēs ar cerībām gaidām jūtamu progresu šajā sakarā.
Visbeidzot man ir vēl viena lieta, kas mani nospiež. Eiropas komisāri iesaistās arvien biežāk valsts politiskās kampaņās. Tas iesākās ar attīstības un humānās palīdzības komisāru. Es esmu nobažījusies par vadības vakuumu, kas rodas izšķirīgas Eiropas politikas jomā. Mans jautājums Komisijai ir, vai tā ir gatava izstrādāt noteikumus, lai nodrošinātu, ka pēc vēlēšanām Eiropas komisāra amata pienākumi tiks veikti bez pārtraukumiem valsts vēlēšanu kampaņu dēļ.
Jacek Saryusz-Wolski
Priekšsēdētāja kungs, es gribu pievērst jūsu uzmanību faktam, ka ikgadējās politiskās stratēģijas dokuments dramatiski klusē par vienu no Eiropas nākotnei vissvarīgākajiem jautājumiem: par ārējo enerģētikas drošības politiku. Mūsu Parlaments ar nospiedošu vairākumu pieņēma ziņojumu, kas atzina vajadzību pēc neatliekamas enerģijas apgādes drošības politikas. Kopš tā laika situācija ir pasliktinājusies, un mēs redzam pieaugošu atkarību sakarā ar progresa trūkumu tās samazināšanā. Piemēram, Nabucco projekts - ES diversifikācijas paraugs, ko Eiropadome nosauca 2007. gadā kā vienu no kritiski svarīgākajiem Eiropas nozīmes projektiem - spriežot pēc dažiem avotiem, ir nopietni apdraudēts, ja ne pat miris.
Eiropai ir vajadzīga kopējā enerģētikas drošības politika tagad, tūlīt. Tai ir jāparādās Komisijas 2009. gada politiskajā stratēģijā. Man ļoti žēl, bet tās tur nav. Visa stratēģija nedrīkst būt tuvredzīga.
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, prioritātes 2009. gadam: prioritātes ir ticamas, ja mēs spējam norādīt, cik nopietnā un efektīvā veidā mēs esam rīkojušies ar iepriekšējām prioritātēm, lai pilsoņi var saprast. Tāpēc es gribētu jums prasīt, pat 2009. vēlēšanu gadā pārskatīt un inventarizēt, kuras no neseno gadu prioritātēm bija reālas un īstenotas, un iesaistīt pilsoņus komunikāciju stratēģijas attīstīšanā šajā jautājumā.
Otrkārt, birokrātijas samazināšana ir pastāvīga prioritāte, kas rada pārliecību pilsoņu vidū, kā arī mazo un vidējo uzņēmumu starpā. Man trūkst Mazās uzņēmējdarbības akta. Lūdzu, stipriniet pārliecību, lai mēs arī varam palielināt vēlētāju piedalīšanos EP vēlēšanās 2009. gadā. Tai arī ir jābūt politiskai prioritātei!
(Aplausi)
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, es atzinīgi vērtēju šo paziņojumu. Bet es gribu pievērst uzmanību it īpaši - un es vēlētos saņemt kādas atbildes - 18. lappusei un vienai no galvenajām darbībām sakarā ar "plašāko pasauli”: "vajadzības gadījumā Dohas Attīstības nolīguma īstenošana”.
Man rodas bažas, ka ir steiga veikt darījumu, bet visas ciešanas būs nolīguma lauksaimniecības pusē, un Eiropai nebūs nekāda ieguvuma no pieejas tirgum, kas nav ar lauksaimniecības precēm, vai pakalpojumiem. Es gribu saņemt kādu informāciju, jo es uzskatu, ka mēs tiekam turēti neziņā par to. Mana vēlēšanu apgabala pilsoņi stāvēja pie manām durvīm nedēļas nogalē, paužot bažas par 70 % tarifa kritumu liellopu gaļai un piena produktiem, kas iznīcinās lauksaimniecību un nogremdēs kopējo lauksaimniecības politiku, kas pie mums te Parlamentā tiek lolota.
Šis jautājums ir daļa no debatēm par Lisabonas līgumu Īrijā. Es vēlētos, kaut tā nebūtu, bet es gribētu dažus noteiktus komentārus no Komisijas priekšsēdētāja vietnieka, lai pārliecinātu manus vēlētājus, ka viņi netiks izpārdoti.
Luís Queiró  
(PT) Priekšsēdētāja kungs, visas zīmes norāda uz to, ka 2009. gads būs izdevību gads. Viens no vispozitīvākajiem rezultātiem izejas meklējumos no iestāžu strupceļa ir iespēja virzīt mūsu enerģiju pret citiem tematiem, kas ļauj mums vairāk pievērst uzmanību politikai.
Vairākus gadus mēs esam sprieduši par globalizāciju, klimata pārmaiņu, nepietiekamu drošību uz mūsu robežām un nestabilitāti kaimiņvalstīs. Desmitiem gadu mēs esam domājuši par jaunās ekonomikas valstu ienākšanu un par Āfrikas jauno lomu pasaulē. Ir svarīgi teorētiski spriest par galvenajām problēmām un pareizajām atbildēm, bet Eiropa nevar būt tikai skatītājos, kaut arī interaktīvos, kad notiek pārmaiņas. Eiropas lomai ir jābūt aktīvai, tai jābūt reformas faktoram, attīstības katalizatoram.
Dažādās politiskās prioritātes, ko ir norādījusi Eiropas Komisija, priekšsēdētājas kundze, ietver komunikāciju. Nav labākas komunikācijas politikas kā apliecināt iegūtos rezultātus. Eiropas nozīme un būtiskums pilsoņiem ir jāuztver, jājūt un jāatzīst. Tas ir veids, kā iegūt viņu pārliecību, pilsoņu pārliecību, un nodot pilsoņiem to, kas no mums tiek prasīts.
Katalin Lévai
(HU) Priekšsēdētāja kungs, es gribu pievērst uzmanību divām lietām. Pirmā attiecas uz jauno sadarbības veidu stiprināšanu; no vienas puses mums jāstiprina sadarbība starp dalībvalstīm un Eiropas Savienību, un no otras puses jāpastiprina sadarbība starp Parlamentu, Padomi un Komisiju, un sakarā ar to mums jādod pozitīvi piemēri, kas pārstāv reālus rezultātus.
Otrs svarīgais jautājums šajā sakarā vienmēr ir galvenais jautājums, runājot par Eiropas Sociālistiem, proti, sociālas Eiropas jautājums, citiem vārdiem sakot, labklājības nodrošināšana, solidaritāte un drošība, ko mēs parasti nosaucam vienkārši par "sociālu Eiropu”, un Lisabonas mērķu sasniegšana pēc iespējas ātri. Šajā sakarā es gribu izcelt to, ka ļoti maz uzmanības šajā programmā ir veltīts sieviešu jautājumam, kaut gan lielākajā daļā dalībvalstu tieši sievietes ir tās, kam sociālā drošība ir ierobežota, un bīstamu nodarbinātības veidu izplatība palielinās. Tāpēc es gribu, lai 2009. gadā šīm divām jomām tiek pievērsta īpaša uzmanība. Liels paldies.
Zuzana Roithová
(CS) Es gribu piedalīties diskusijā, norādot, ka visai politikai skaidrāk ir jādefinē vieta mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas pārstāv Eiropas nodarbinātības stabilitātes mugurkaulu. Daudz vēl ir jādara, it īpaši jauno dalībvalstu parlamentos, kur elastīgums un sociālā drošība - elastīga darba tirgus jēdziens - vēl ir jāīsteno dzīvē, lai uzņēmumi var labāk reaģēt uz jaunajām problēmām un var piedāvāt vairāk jaunu darba vietu.
Turklāt mūsu vadmotīvam ir jābūt dot priekšroku mazajiem, bet, kad ņemam atsevišķas direktīvas un regulas, trūkst Komisijas analīzes par to ietekmi uz mazajiem uzņēmumiem. No otras puses mums parasti ir ietekmes pētījumi, ko sagatavojušas pārnacionālas sabiedrības. Es atzinīgi vērtēju piedāvāto Mazo uzņēmumu aktu un ticu, ka mēs iesim tālāk par ideju stadiju, lai Eiropas vēlēšanās mēs varētu sacīt Eiropas pilsoņiem, ka mēs esam izpildījuši savu mērķi sasniegt efektīvāku un drošāku ekonomisko telpu.
DanutBudreikait
(LT) 2009. gadā mainīsies gan Parlamenta, gan Komisijas izskats, tomēr darba kontinuitāte saglabāsies. Es gribu uzsvērt kopējās enerģētikas politikas nozīmi. Kopš 2006. gada mēs esam apsprieduši ES kopējās enerģētikas politikas jautājumu, un Parlaments ir iezīmējis ārējās enerģētikas politikas dimensiju.
Šī politika pašlaik ir ļoti svarīga, ņemot vērā mūsu pūliņus iegādāties gāzi no dažādiem avotiem, un tā kā tas ir galvenais temats dažādās diskusijās, piemēram, diskusijās par jauniem enerģijas avotiem, Arktiku utt., tas joprojām būs būtisks arī turpmāk. Eiropas Savienībai nevajadzētu būt pēdējai, kas atklāj un izmanto jaunus enerģijas avotus, kā tas parasti notiek.
Margot Wallström
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētāja kungs, es gribu pateikties visiem deputātiem par viņu ieguldījumu debatēs. Es domāju, ka kopā ar rezolūciju, ko jūs pieņemsiet, un dialogu ar komitejām un attiecīgajiem komisāriem tas būs ļoti labs politisks pienesums nākamā gada darba programmā. Lūk, par ko es vienmēr esmu iestājusies: par politiskāku pieeju IPS.
Es gribu komentēt dažus jautājumus, kas te ir pacēlušies un kuri, manuprāt, ir svarīgi.
Pirmkārt, attiecībā uz Lisabonas līgumu: kā jums ir zināms, Komisija ir pilnībā saistīta ar šo jauno Lisabonas līgumu; mēs esam pilnībā saistīti ar tā īstenošanu, un mēs darām visu - nevis gaidām, bet darām visu, - lai būtu gatavi īstenošanai jau ar nākamā gada pašu sākumu. Mēs koncentrējam uzmanību, piemēram, uz pilsoņu iniciatīvu, ko vairāki runātāji pieminēja; uz jauno noteikumu īstenošanu darbā ar valstu parlamentiem; pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību konvencijai un arī ārējās darbības dienestu, pieminot tikai dažas no tām lietām, kam vajadzīga laba sagatavošanās, nevis gaidīšana. Šis ir līdzsvars, kas mums ir jāpanāk. Es ceru, ka nav šaubu par mūsu apņemšanos sakarā ar Lisabonas līgumu.
Mēs arī iesaistāmies - un tas ir ļoti svarīgi - komunikācijā un informēšanas darbībās attiecībā uz jauno Līgumu, jo neatkarīgi no ratificēšanas veida mums ir demokrātisks pienākums nodarboties ar pilsoņiem, informējot viņus, uzklausot un arī izskaidrojot, ko mēs darām, un šī jaunā Līguma saturu.
Attiecībā uz politisko darba plānu un līdzsvaru starp sociālo un ekonomisko darba plānu, ko arī minēja vairāki runātāji, es domāju, ka tās ir ļoti svarīgas debates un ka tieši šie jautājumi mums būs jāizskata dialogā ar komitejām. Skaidrs, ka šī Parlamenta dažādajās pusēs ir dažādi uzsvari un prioritātes. Es domāju, ka tas ir jāparedz rezolūcijā, kuru mēs gaidām; rezultāti būs tiesību aktu un darba programmā rudenī. Tieši uz to, manuprāt, ir jākoncentrē liela daļa mūsu uzmanības šajās politiskajās debatēs.
Es gribu arī komentēt jautājumu, ko izvirzīja J.P. Bonde. Es baidos, ka nesaprotu, ko viņš saka, jo jau labu laiku mēs sūtām dokumentus un priekšlikumus valstu parlamentiem. Tas ir bijis ļoti labs darbs, un valstu parlamenti ir to ļoti labi novērtējuši. Mēs no tā daudz ko uzzinājām, un tas ir palielinājis mūsu izpratni par to, kas notiek Eiropas līmenī Eiropas iestādēs valstu līmenī. Tā ir arī laba pieredze par to, kas būs jaunajā Līgumā, un ne tikai tas, mēs esam arī iesaistījušies dialogā ar valstu parlamentiem par ikgadējo politisko stratēģiju un par mūsu darba programmu, un mēs esam tikuši aicināti doties tur, lai skaidrotu un atbildētu uz jautājumiem, kas valstu parlamentāriešiem ir radušies attiecībā uz mūsu plāniem un darba programmu. Es domāju, ka tas mums ir daudz palīdzējis: mēs no tā esam mācījušies, un valstu parlamentiem ir izdevība labāk sagatavoties un labāk skaidrot, kas notiek Eiropas līmenī. Tāpēc es patiešām ceru, ka tā mums būs laba pieredze. Valstu parlamentu iesaistīšana te nav lobēšana; drīzāk tā ir Eiropas darba programmas veidošana. Tas nozīmē vairāk demokrātijas, es teiktu.
Visbeidzot, attiecībā uz finansēšanu: jums par to būs atsevišķa diskusija, jo tā ir daļa no problēmas - mums jau ir finanšu perspektīva līdz 2013. gadam, un mums visiem stāv priekšā finanšu perspektīvu limiti. Pēc 2009. gada mums nebūs papildu cilvēku resursu, tāpēc mēs piesardzīgi lūgsim jūs neprasīt no mums darīt daudz jaunu lietu, jo mums nebūs darbaroku, kam to veikt. Mums ir jāsaprot, ka par finanšu perspektīvu mēs debatējam atsevišķi.
Es gribu arī teikt I. Gräßle, ka struktūrfondu jomā Komisija nesen ir pieņēmusi ļoti drosmīgu rīcības plānu, lai nodrošinātu tērētās naudas integritāti šajā sfērā. Kopā ar dalībvalstīm, kas, kā jūs zināt, izdod naudu uz vietas, Komisija gatavojas uzsākt visas nepieciešamās pārbaudes, lai nodrošinātu, ka katrs izdotais eiro ir labi izdots. Mēs regulāri ziņosim par to Budžeta kontroles komitejai; tas mums ir ļoti konkrēts mērķis, kontrolējot naudu, ko mēs tērējam.
Visbeidzot, ļaujiet man teikt, ka mēs varam kopā pievērsties komunikācijas prioritātēm, jo 2009. gads būs arī ļoti svarīgs gads, kad mums jāpanāk dzīvas debates pirms 2009. gada vēlēšanām. Kā jūs zināt, komunikācijas prioritātes 2009. gadam pievērš galveno uzmanību Lisabonas līgumam. Šīs ikgadējās politiskās stratēģijas pirmajā nodaļā ir minēts Mazo uzņēmumu akts. Tā ir Lisabonas stratēģijas daļa un mūsu pārskats par Lisabonas stratēģiju: pievērst uzmanību tieši tām lietām, kuras jūs esat pieminējuši. Es domāju, ka tās ir patiešām svarīgas.
Mēs nodrošināsim Lisabonas stratēģijas rezultātus. Mēs reformēsim budžetu, mēs pievērsīsim galveno uzmanību izaugsmei un darbavietām, un mums būs enerģētika un klimata pārmaiņa. Tas noteiks daudzas no mūsu komunikācijas prioritātēm, un mēs ceram uz dzīvām debatēm par šo Eiropas politiku.
Visbeidzot, ļaujiet man pievērst jūsu uzmanību priekšlikumam noslēgt iestāžu nolīgumu par komunikāciju. Mēs ceram, ka tas nodrošinās mums labāku pamatu mūsu kopējam darbam šajā laukā, tāpēc vēlreiz paldies par šīm debatēm. Mēs analizēsim šo visu un arī detaļas, ko esat pieminējuši, kas vairāk, manuprāt, iederas dialogā starp komitejām un Komisiju.
Priekšsēdētājs
. - Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks turpmākas sēdes laikā.
Rakstiski paziņojumi (Reglamenta 142. pants)
Małgorzata Handzlik  
Es izlasīju Komisijas ikgadējo politisko stratēģiju 2009. gadam ar lielu uzmanību. Tā kā ar mazajiem un vidējiem uzņēmumiem un integrācijas ekonomiskajiem aspektiem saistītās problēmas mani sevišķi interesē, es uzdrošināšos atsaukties uz vairākiem svarīgiem punktiem, kas ir atrodami stratēģijā.
Mums jāskatās uz Eiropas MVU jomu no cita redzes punkta. Mums jāatdod tai atpakaļ tās prioritārā nozīme un jāatver attīstības potenciāls, kas tai pienākas. Es priecājos, lasot šajā dokumentā, ka Komisija turpina piešķirt prioritāti nevajadzīgo šķēršļu novēršanai, kas kavē MVU attīstību. Tas atzīst arī, ka ir svarīgi atsākt darbu pie Eiropas Hartas mazajiem uzņēmumiem, ar kuru, es ceru, mēs iemācīsimies domāt vispirms un galvenokārt saskaņā ar to, kas dos labumu šīm mazajām vienībām, pirms mēs mēģinām tās ievietot globālajā ainā.
Ir ļoti svarīgi veicināt un atbalstīt inovāciju stratēģiju un pienācīgi novērtēt sadarbības nepieciešamību starp zinātniskiem centriem un uzņēmumiem. Dokumenta sadaļa, kurā ir runāts par Eiropas pilsoņu kā patērētāju prioritāro lomu, ir tikpat svarīga. Ir acīmredzama vajadzība uzlabot veidu, kā mēs informējam publiku un sazināmies ar to. Kad es runāju ar vēlētājiem, es viņos pamanu vispārēju zināšanu trūkumu par to, kā Savienība darbojas, un par labumu, ko visi pilsoņi gūst no tās. Ir svarīgi sūtīt skaidru vēstījumu pilsoņiem par lietām, kas viņiem ir dārgas; Eiropas Savienībai ir jākļūst par vienību, kuru mūsu pilsoņi uztver kā sev tuvu, draudzīgu un viegli saprotamu, lai tie būtu patērētāji vai uzņēmēji, vai gan vieni, gan otri.
