Sieviešu nabadzība - Vīriešu un sieviešu līdztiesība - 2010 (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir aktuālākā šīs dienas tēma - kopējās debates par šādiem ziņojumiem saistībā ar sieviešu stāvokli Eiropas Savienībā:
ziņojums, ko Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas vārdā izstrādāja Mariya Nedelcheva, par sieviešu un vīriešu līdztiesību Eiropas Savienībā - 2010, (Α7-0029/2011) un
ziņojums, ko Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas vārdā izstrādāja Rovana Plumb, par sieviešu nabadzības izpausmēm Eiropas Savienībā.
Mariya Nedelcheva
Priekšsēdētājas kundze, Reding kundze, dāmas un kungi! Esmu dzimusi 1979. gadā - laikā, kad Eiropas pilsoņi pirmo reizi tiešā veidā ievēlēja savus pārstāvjus. Lepojos ar faktu, ka tajā pašā gadā pirmo reizi vēsturē Simone Veil - drosmīga sieviešu tiesību aizstāve - uzņēmās veikt Eiropas Parlamenta priekšsēdētājas pienākumus.
Šodien esmu viena no 35 % sieviešu, kas ir pārstāvētas šeit šajā plenārsēžu zālē. Nekad iepriekš Eiropas Parlamentā šis rādītājs nav bijis tik augsts. Kam par to jāpateicas? Par to jāpateicas tām sievietēm, kurām pietika inteliģences, spēka un drosmes apvienoties un pieprasīt sev tiesības balsot, tiesības strādāt un iegūt izglītību. Par to jāpateicas tām sievietēm, kuras gluži vienkārši vēlējās izcīnīt to, lai tiktu respektēta viņu cieņa un tiesības. Mēs esam cīnījušās jau 100 gadu, lai apkarotu netaisnīgu un nepamatotu diskrimināciju. Noteikti ir panākts ievērojams progress, taču dzimumu nevienlīdzības izpausmju apkarošana ir ikdienas darbs, un mums vēl ir ejams tāls ceļš.
Eiropas Savienība vienmēr ir bijusi vadībā attiecībā uz dzimumu līdztiesību. Manuprāt, mūsu Parlamentam ir jānodrošina, lai tas arī turpmāk būtu šīs kustības priekšgalā pat tad, ja ir runa par visjutīgākajiem jautājumiem.
Pašreizējā ekonomikas krīze ir likusi mums pārvarēt pretrunas pašām savā vidū. Kā uzsvēru savā ziņojumā, sievietes izjūt šīs krīzes sekas daudz spēcīgāk un tās sekas sievietēm ir ilgstošākas nekā vīriešu gadījumā. Tomēr, kā jau esmu norādījusi, mums jābeidz sevi žēlot, jāturpina iet tālāk un jārod atbildes! Mums jāizmanto šī iespēja, lai mainītu mūsu ierasto domāšanas veidu un virzītos uz priekšu.
Šobrīd ir būtiski svarīgi uzsvērt to nozīmi, kāda ir skolām cīņā pret stereotipiem dzimumu jomā. Nodrošinot plašākas izglītības iespējas, arodmācības un nodarbinātību, varam uzlabot sievietēm piekļuvi darbavietām ar augstāku atbildības līmeni. Ir pienācis arī laiks izbeigt neizzūdošās darba samaksas atšķirības vīriešiem un sievietēm, un, manuprāt, jāpastiprina spiediens, analizējot publisko uzņēmumu valdes sastāvu. Tikai 3 % no visiem publisko uzņēmumu valdes locekļiem ir sievietes. Tas nav pieņemami. Pienācis laiks rīkoties enerģiskāk. Kas notiks, ja par spīti visām mūsu pūlēm lielie uzņēmumi arī turpmāk bremzēs šo procesu? Tādā gadījumā diemžēl mums būs jāpaaugstina kvotu un saistošo mērķu spektrs. Par kvotām runāju nelabprāt, jo būtībā tās neatbalstu. Tomēr, ja burkāns nelīdz, tad vienīgā alternatīva ir pātaga. To nevar noliegt - sieviešu klātbūtne darba tirgū var tikai veicināt ekonomikas izaugsmi.
Eiropas atveseļošanās plānam šodien būs lielākas iespējas gūt panākumus, ja dzimumu līdztiesības politika kļūs par neatņemamu tā sastāvdaļu. Jāizvirza konkrēti priekšlikumi labākai darbu un privātās dzīves līdzsvarošanai, lai parādītu, ka mūsu ambīcijas var būt kas vairāk nekā tikai sapņi, jo tieši to no mums gaida. Tas viss tiek ļoti labi virzīts uz priekšu, pateicoties vērtībām un ideāliem, bet mums jābūt arī pragmatiskiem un efektīviem savā darbā.
Beidzot, priekšsēdētājas kundze, vēlos iztirzāt vēl pēdējo punktu. Biju gandarīta, dzirdot, ka Eiropas Komisija pavasarī gatavojas izstrādāt priekšlikumu pret sievietēm vērstas vardarbības apkarošanai. Mums no visa sava spēka jācīnās pret postu, ko rada pret sievietēm vērsta vardarbība visās tās izpausmes formās. Vēlos pateikties jums, komisāres kundze, par tik aktīvas nostājas ievērošanu šajā jautājumā.
Priekšsēdētājas kundze, neesmu pesimists, tādēļ vēlos beigt uz pozitīvas nots, ja atļausiet. Manuprāt, šodien, Starptautiskās sieviešu dienas simt piecdesmitajā gadadienā, mums jāapliecina cieņa par drosmi, izturību un apņēmību, ko parādīja sievietes Tunisijā, Lībijā, Irānā, Ēģiptē un neskaitāmās citās valstīs savā cīņā par cilvēktiesībām.
Brīvības vējš, kas ir pārņēmis visu Ziemeļāfriku, aiznesīs prom pēdējās autoritārisma, nabadzības un sociālās atstumtības paliekas, lai šajās valstīs sievietes atbrīvotu sociāli, politiski un ekonomiski, vienlaikus cienot viņu kultūru un tradīcijas. Mūsu uzdevums Eiropas Parlamentā ir arī apliecināt cieņu šīm sievietēm, viņas iedrošināt un atbalstīt viņu neatlaidīgajā cīņā par demokrātiju un cilvēktiesībām. Lūdzu, ņemiet vērā, ka ar to es domāju cilvēktiesības pilnā šā vārda nozīmē!
Rovana Plumb
referente. - Priekšsēdētājas kundze! Pirmkārt, vēlos novēlēt visām sievietēm priecīgu šā nozīmīgā datuma - 8. marta - gadadienu, kas sakrīt ar Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienu - 100 gadu ilgo cīņu par sieviešu tiesībām.
Vēlos pateikties visiem saviem kolēģiem, ēnu referentiem un sekretariāta dalībniekiem par viņu sniegto ieguldījumu šā ziņojuma sagatavošanā.
Manā ziņojumā tiek risināts jautājums, kas ir gan vispārīgs, gan arī augstākā mērā konkrēts ietekmes ziņā, - sieviešu nabadzība. 85 miljoni eiropiešu dzīvo zem nabadzības sliekšņa, bet 17 % sieviešu Eiropas Savienībā tiek klasificētas kā tādas, kas dzīvo nabadzībā. Tādi ir fakti. Ekonomikas, finansiālā un sociālā krīze skar mūs visus, bet īpaši tā kaitē sievietēm darba tirgū un viņu personiskajai dzīvei, jo pastāv lielāka iespēja, ka tieši viņas tiks nodarbinātas nedrošās darbavietās, ka tieši viņas tiks atlaistas darbavietu samazināšanas gadījumā un ka tieši viņas nesaņems sociālo nodrošinājumu.
Tāda ir situācija pašlaik. Ko mēs varam darīt, lai to labotu? Sievietes gaida, lai mēs piedāvātu konkrētus priekšlikumus, konkrētus pasākumus. Šodien ir 8. marts, un es centīšos apkopot savu ziņojumu astoņos punktos.
Pirmkārt un galvenokārt, aicinām dalībvalstis ņemt vērā dzimumu dimensiju savos plānos par atkopšanos no lejupslīdes, veicinot un stimulējot sieviešu nodarbinātību un pieņemot konkrētus pasākumus, kā arī pielāgojot budžetus tā, lai nodrošinātu vienlīdzīgu piekļuvi valsts sektora izdevumiem un tādējādi gan uzlabotu ražošanas jaudu, gan rastu risinājumu sieviešu sociālajām un vides vajadzībām.
Otrkārt, aicinām Komisiju un dalībvalstis veikt nepieciešamos pasākumus, lai, īstenojot stratēģiju "Eiropa 2020”, likvidētu dzimumu nevienlīdzību nodarbinātības jomā. Stingri mudinu noteikt par mērķi darba samaksas atšķirības starp dzimumiem ikgadēju samazināšanu par 1 %, lai līdz 2020. gadam sasniegtu 10 % lielu samazinājumu. Uzsveru arī to, ka ir nepieciešama pozitīva rīcība, lai palielinātu sieviešu pārstāvību politiskajās, ekonomikas un uzņēmumu lēmējiestādēs.
Trešais jautājums skar privātās dzīves apvienošanas iespējas ar profesionālo dzīvi. Aicinu Padomi un dalībvalstis atjaunot un izpildīt savas saistības attiecībā uz Barselonas mērķiem nodrošināt pieejamus, izmaksu ziņā pieņemamus un kvalitatīvus bērnu aprūpes pakalpojumus un izstrādāt jaunus mērķus apgādājamo personu aprūpes jomā.
Ceturtkārt, aicinām Komisiju un dalībvalstis veidot veselības politiku tā, lai cīnītos pret darbībām, kas apdraud sieviešu veselību un ir par iemeslu sociālajai atstumtībai un nabadzībai, un novērstu tās.
Piektkārt, aicinām dalībvalstis pieņemt nepieciešamos pasākumus, lai piedāvātu sievietēm labākas izglītības iespējas, vienlaikus cīnoties pret stereotipiem, kā arī izskaužot skolu mācību programmās tradicionāli izmantotās dzimumu lomas.
Sestais mūsu punkts attiecas uz jautājumu par ģimeņu sociālo apstākļu un bērnu izaugsmes ciešo saistību. Tādēļ aicinām Komisiju un Padomi steidzami izstrādāt un īstenot stratēģiju, lai līdz 2012. gadam uz pusi samazinātu bērnu nabadzības rādītājus.
Septītkārt, nedrīkstam ignorēt pret sievietēm vērstu vardarbību. Tā aizvien vairāk palielina marginalizācijas risku un iespēju nonākt nabadzībā un sociālajā atstumtībā. Aicinu Komisiju noteikt Eiropas gadu cīņai pret vardarbību pret sievietēm.
Astotkārt, jāuzsver struktūrfondu, jo īpaši Eiropas Sociālā fonda, nozīme, kas ir galvenie instrumenti dalībvalstīm cīņā pret nabadzību un sociālo atstumtību. Manuprāt, mēs to varam. Mums ir spēks. Mums pietiek izturības un inteliģences, lai atrisinātu šo svarīgo jautājumus Eiropas līmenī un visās dalībvalstīs.
Viviane Reding
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētājas kundze! Patīkami redzēt, ka Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienā Parlamentu vada sieviete. Manuprāt, tas ir ļoti simboliski, un simboliski ir arī tas, ka mēs šodien varam debatēt par šiem ārkārtīgi nozīmīgajiem jautājumiem, kas ir iekļauti dienas kārtībā, pateicoties referentei Mariya Nedelcheva, un tas liecina par lielu atbalstu Komisijas darbam dzimumu līdztiesības virzienā un liek mums pievērsties nozīmīgiem jautājumiem, ko Komisija ir uzsvērusi un turpinās uzsvērt.
Simts gadu ilga cīņa, un mēs vēl joprojām neredzam tai beigas. Tas ir nožēlojami, jo es vienmēr ceru, ka varēsim atcelt, ja tā var teikt, gadskārtējās sieviešu cīņas svinības, bet, kamēr šī cīņa vēl nebūs beigusies, nedrīkstam to darīt, un šī cīņa tik tiešām vēl nav beigusies. Parlamenta ziņojumā ir skaidri parādīts, kādas atšķirības starp dzimumiem joprojām pastāv. Atšķirības ir meklējamas nabadzībā - arī otrajā ziņojumā par to dzirdējām. Nabadzības jomā sievietes ir galvenās cietējas, tātad šajā ziņā nav runas par atšķirību, bet mūsu rīcību - un mans kolēģis Lászlo Andor atbildēs uz šo jautājumu -, lai palīdzētu sievietēm izkļūt no nabadzības slazda.
Otrs atšķirību elements ir sievietes darba tirgū. Joprojām pastāv dažas problēmas saistībā ar ģimenes dzīves un profesionālās dzīves līdzsvarošanu. Pastāv dzimumu darba samaksas atšķirību problēma, jo sievietes joprojām vidēji pelna par 17 % mazāk nekā vīrieši - iespējams, to jau pamanījāt 5. martā, kad mums bija Eiropas vienlīdzīga darba atalgojuma diena, veicot novērtējumus, lai redzētu, cik daudz sievietēm ir jāstrādā vairāk nekā vīriešiem, lai sasniegtu to pašu atalgojuma līmeni. Izrādās, ka faktiski līdz 5. martam mēs nesaņemam samaksu par darbu; līdz šim datumam mēs strādājam bez atalgojuma. Tikai no 5. marta sākām saņemt samaksu par darbu. Ceru, ka kādu dienu 1. janvāris kļūs par vienlīdzīga darba atalgojuma dienu, kas nozīmētu to, ka tajā brīdī mēs saņemsim vienlīdzīgu atalgojumu.
Eiropas Komisijas politiskā apņemšanās ir ietverta mūsu jaunajā stratēģijā. Tēmas, kas norādītas mūsu stratēģijā dzimumu līdztiesības jomā, ir tās pašas, ko referente jau minēja, - sieviešu ekonomiskā neatkarība, darba samaksas atšķirības starp dzimumiem, pret sievietēm vērsta vardarbība un dzimumu līdztiesības veicināšana ārpolitikā.
Saistībā ar ārpolitiku, iespējams, redzējāt, ka Cathy Ashton un es uzrunājām ārpus Eiropas dzīvojošās sievietes un uzslavējām visas tās sievietes par viņu drosmi, kuras cīnās, lai izdzīvotu, un kuras cīnās par demokrātijas izveidošanu; mums skaidri jāpaziņo, ka esam kopā ar viņām. Runājot par visiem šiem apvērsumiem, runājot par kariem un runājot par genocīdiem, kuri diemžēl turpinās, kā zināms, sievietes atrodas pirmajās rindās. Sievietes un bērni ir visneaizsargātākie ne tikai mūsu sabiedrībā, bet arī sabiedrībā ārpus Eiropas, un tādēļ Komisija cenšas vienkāršot tās dažādās politiskās iniciatīvas pret sievietēm vērstas vardarbības jomā un radīt sinerģiju starp dažādām jomām ar līdzīgiem mērķiem.
Tiktāl esam tikuši saskaņotas politiskās reaģēšanas jomā, lai risinātu šo milzīgo problēmu - es esmu atbildīga par konkrētu pasākumu veikšana jomās, kurās ir skaidrs juridiskais pamats, lai šie pasākumi būtu efektīvi, un šajā ziņā gatavojos šā gada maijā iesniegt upuru tiesību paketi, kurā ļoti liela prioritāte tiks piešķirta tiesību aktiem, kas paredzēti palīdzības sniegšanai sievietēm un bērniem.
Varbūt noslēgšu ar tēmu, kas šo pēdējo dienu laikā ir bijusi ārkārtīgi aktuāla. Jūs jau zināt, ka 1. martā uzaicināju lielo Eiropas publisko uzņēmumu izpilddirektorus uz pārrunām, lai paziņotu viņiem, ka vairs nepiekrītam vīriešu pārstāvības kvotai 90 % apjomā direktoru valdēs - jo tieši tāda pašlaik ir šī situācija. Uz katriem desmit vīriešiem valdēs ir tikai viena sieviete, kas nozīmē, ka de facto kvota vīriešiem ir 90 %. Tādēļ, mūsuprāt, šis jautājums ir jārisina, galvenokārt tādēļ, ka visi ekonomiskie pierādījumi un zinātniskie pierādījumi saistībā ar ekonomikas funkcionēšanu ļoti skaidri parāda, ka uzņēmumiem ar līdzsvarotu lēmējvaras struktūru ir augstāka investīciju ienesīguma likme un tie rada lielāku peļņu nekā uzņēmumi, kuros augstākos amatus ieņem tikai vīrieši.
Tas nozīmē, ka sievietes uzņēmējdarbību uztver nopietni; un ekonomiskās attīstības interesēs ir ļaut sievietēm uzņemties lielāku atbildību. Tātad esmu mudinājusi publiskos uzņēmumus Eiropā līdz 2012. gada martam parakstīt "Solījumu Eiropai par sieviešu iesaistīšanu valdēs” - apsolīt aizstāt vīriešus, kas atstājuši amatus valdēs, ar kvalificētām sievietēm, un to ir tik daudz, ka nebūs grūti sameklēt šādas sievietes. Mēs skatīsimies, vērosim, analizēsim un rēķināsim, kas notiks laikposmā no šodienas līdz nākamā gada 8. martam, un, ja nekas nemainīsies, esmu gatava rīkoties Eiropas Savienības līmenī, lai risinātu dzimumu līdztiesības jautājumu pašās uzņēmumu valdēs.
(Aplausi)
Priekšsēdētāja
Pateicos priekšsēdētāja vietnieces kundze, jūsu runa bija ārkārtīgi simboliska un satura ziņā bagāta. Tagad, lai ievērotu līdzsvaru pārstāvības ziņā, uzstāsies komisārs Andor kungs.
László Andor
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze! Šī patiešām ir ievērojama gadadiena, un ir milzīga atbildība piedalīties šajās debatēs.
Pirmkārt, vēlos pateikties referentiem no Sieviešu tiesību un dzimumu vienlīdzības komitejas un ar to saistītās Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas attiecīgi par viņu izstrādātajiem ziņojumiem. Šis ziņojums ir ļoti laikus izstrādāts, jo jautājums, kas tajā ir uzsvērts, jau kādu laiku ir dienas kārtībā, taču, tā kā finanšu un ekonomikas krīze ir ietekmējusi sabiedrības neaizsargātās grupas, tas ir kļuvis neatliekamāks.
Vēlos uzsvērt dažus no galvenajiem elementiem, kas ir ietverti manā nodarbinātības un sociālo lietu politikā, kuras rezultātā, manuprāt, uzlabosies darba iespējas un apstākļi sievietēm. Tie patiešām ir neatliekami pasākumi, kas jāveic dalībvalstīm šajās jomās. Piemēram, tām jāmazina darba tirgus sadrumstalotība, noregulējot līdzsvaru darba aizsardzības tiesību aktos starp tiem darba ņēmējiem, kuri ir pieņemti darbā uz pastāvīgu laiku, un tiem, kas pieņemti tikai uz noteiktu laiku, darba ņēmējiem ar nestabiliem darba līgumiem - kas bieži vien attiecas uz sievietēm.
Tām arī jāpanāk stingrāks līdzsvars starp darbu un privāto vai ģimenes dzīvi un jālikvidē citi apstākļi, kas nestimulē otrā pelnītāja iesaistīšanos darbaspēka rindās, un tās galvenokārt arī ir sievietes.
Ir svarīgi paaugstināt nodarbinātības līmeni Eiropas Savienībā, un galvenā problēma šajā jomā ir panākt, lai darba tirgū iesaistītos visi darba ņēmēji - gan sievietes, gan vīrieši. Manuprāt, turpmāk būs labāk un enerģiskāk jāizmanto Eiropas Sociālais fonds pieprasījuma veicināšanas politikas atbalstam, lai pavērtu jaunas iespējas sievietēm, jo īpaši atgriežoties darba tirgū pēc dzemdībām.
Komisijai lielas bažas rada tas, ka šodien vairāk nekā 80 miljoniem iedzīvotāju Eiropas Savienībā draud nabadzība. Dalībvalstīm ir jāuzņemas galvenā atbildība par nabadzības apkarošanu, tomēr Savienībai šajā ziņā arī ir būtiska nozīme. Saskaņā ar Eirobarometra pētījumu datiem, tā uzskata aptuveni trīs ceturtdaļas - 74 % - eiropiešu.
Pamatiniciatīvā - Eiropas Platformā cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību - ir ietverti priekšlikumi praktisku pasākumu veikšanai, lai izpildītu skaitlisko nabadzības mazināšanas mērķi. Galvenā uzmanība šajā platformā ir pievērsta nepārtraukti nozīmīgajai to iedzīvotāju aktīvai integrācijai, kuri ir vistālāk no darba tirgus. Kā jau norādīju, sievietes veido nozīmīgu šīs kategorijas daļu. 2012. gadā Komisija sniegs paziņojumu, kurā tiks sīki izvērtēta aktīvas integrācijas stratēģiju īstenošana valstu līmenī.
Norādīju, ka šodien vairāk nekā 80 miljoniem iedzīvotāju Eiropas Savienībā draud nabadzība. Vēl satraucošāks ir fakts, ka vairāk nekā 20 miljoni no tiem ir bērni, un šis rādītājs laika gaitā nav uzlabojies. Palīdzēt šiem bērniem izkļūt no nabadzības nozīmē palīdzēt izkļūt no nabadzības arī viņu vecākiem, jo īpaši vientuļajiem vecākiem, kas galvenokārt ir sievietes. Tam nepieciešama daudzdimensionāla pieeja, kas ietver nodarbinātības politiku, lai palīdzētu vecākiem atrast darbu, nodokļu atvieglojumu sistēmas izstrādāšanu un galveno pakalpojumu, piemēram, mājokļa, kvalitatīvas bērnu aprūpes un izglītības, nodrošināšanu un bērnu tiesību aizsardzību. Kā paredzēts Platformā, Komisija 2012. gadā gatavojas sniegt ieteikumu bērnu nabadzības jomā. Tajā būs izklāstīti vispārējie principi un efektīvi uzraudzības instrumenti nabadzības apkarošanai un novēršanai agrīnā dzīves posmā.
Būtiski nozīmīgi ir arī nodrošināt finansējumu šo problēmu atrisināšanai. Gandrīz viena trešā daļa no Eiropas Sociālā fonda piešķirto līdzekļu summas pašreizējā programmas periodā EUR 21,7 miljardu apjomā tiek novirzīti pasākumiem, kas paredzēti, lai uzlabotu piekļuvi nodarbinātībai. Turklāt gandrīz EUR 3 miljardi - precīzāk 2,77 - no šā piešķīruma ir paredzēti pašnodarbināto un jaundibināto uzņēmumu atbalstam, un to saņēmēji bieži vien ir sievietes.
Turklāt nesen darbavietu izveides un pašnodarbināto atbalstam ir izveidots Eiropas Progresa mikrofinansēšanas instruments. Šis instruments sniedz aizdevumus iedzīvotājiem, kuri ir zaudējuši darbu un vēlas dibināt vai attīstīt paši savu uzņēmumu. Īpaša uzmanība tajā tiek veltīta sievietēm un jauniešiem. Četru gadu laikā tā pieejamais budžets ir bijis EUR 100 miljonu apjomā, bet to ir iespējams palielināt līdz vairāk nekā EUR 500 miljoniem kopējās iniciatīvas ietvaros ar starptautiskām finanšu iestādēm.
Pēdējo desmit gadu laikā sadarbība ES mērogā, ievērojot atklāto koordinēšanas metodi sociālās integrācijas un sociālās aizsardzības jomā, ir palīdzējusi veicināt izpratni par un cīņu pret nabadzību un sociālo atstumtību. Eiropas Platformā cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību ir noteikts ietvars nabadzības mazināšanai visā politisko jomu spektrā. Darīsim visu iespējamo, lai pārliecinātos, ka mērķis tiek sasniegts.
Nadja Hirsch
Priekšsēdētājas kundze! Kā referente atzinumam par ziņojumu dzimumu līdztiesības jomā galveno uzmanību pievērsu darba tirgum. Diemžēl darba samaksas starpība joprojām ir 17 % un sievietes joprojām ne vienmēr ir pārstāvētas direktoru un uzraudzības padomēs. Šajā ziņā ir steidzami jārīkojas.
Nevaram vairs sabiedrībā atļauties izšķiest sieviešu potenciālu neatkarīgi no viņu vecuma. Esam ieguvušas labu izglītību, un valsts iegulda līdzekļus šo jauno sieviešu un māšu attīstībā. Mums patiešām šajā jomā jāpanāk progress un jāpieprasa, lai uzņēmumi beidzot pārvērstu vārdus darbos. Šajā saistībā apsveicams ir tas, ka uzņēmumi patiešām sper soli brīvprātīgo kvotu virzienā.
Tomēr, no otras puses, nevienā ziņojumā par dzimumu līdztiesību nedrīkst aizmirst, ka dažos aspektos arī vīrieši ir nelabvēlīgā situācijā. Sevišķi zēniem ne vienmēr tiek dota iespēja attīstīties skolā. Arī mājsaimniecības un bērnu aprūpes jomā pastāv darbaspēka deficīts, un vīrieši arī šajā jomā var sākt darboties aktīvāk. Šis ir viens no uzdevumiem, kas ir jāveic mums visiem. Ikvienam no mums neatkarīgi no dzimuma jābūt iespējai atrast savu nišu un dzīvot savu dzīvi tā, kā tas mums šķiet piemēroti.
Gabriele Zimmer
Priekšsēdētājas kundze! Pirms simts gadiem sievietes pieprasīja sev tiesības balsot un kandidēt vēlēšanās, un šodien mēs joprojām organizējam kampaņas par sieviešu līdztiesību daudzās jomās, jo īpaši karjeras iespēju ziņā, bet arī attiecībā uz darba samaksu un sociālajiem maksājumiem, jo īpaši sasniedzot pensijas vecumu. Par to liecina ne tikai atšķirības ienākumos starp vīriešiem un sievietēm.
Lai gan aizvien pieaug sieviešu iesaistīšanās darba tirgū, statistika visās Eiropas Savienības 27 dalībvalstīs rāda, ka nabadzība apdraud sievietes lielākā mērā nekā vīriešus. Ir daudz iemeslu tam, kādēļ nabadzības problēma skar galvenokārt sievietes. Laika trūkuma dēļ varu iedziļināties tikai dažās no tām. Nestabilu darbavietu skaita pieaugums vairākkārtīgi rada diskrimināciju pret sievietēm. Vairāk nekā 30 % sieviešu ir nodarbinātas nepilnas slodzes darbos, salīdzinot ar tikai 7,4 % vīriešu. Pētījumi rāda, ka pat šajos nepilnas slodzes darbos sievietes saņem ievērojami zemāku atalgojumu nekā vīrieši par vienādu darba stundu skaitu un vienādu darbu. Līdz ar to samazinās viņu iespējas integrēties darba tirgū un veidot karjeru. Pensiju maksājumi ir mazāki, tātad - nabadzība jau ir iepriekš ieprogrammēta, jo īpaši tām sievietēm, kuras izvēlas dzīvot atsevišķi un neatkarīgi. Mēs tomēr uzskatām, ka dzīvi bez nabadzība ir iespējams panākt ar politiskiem līdzekļiem, izstrādājot sociālās drošības sistēmas, kurās garantētais pensijas un minimālās algas līmenis ir virs nabadzības sliekšņa un ir samazināts kopējais darba stundu skaits.
Nevēlamies gaidīt vēl simts gadu, lai saprastu, ka sieviešu tiesības organizēt savu dzīvi neatkarīgi no vīriešu pieņemtiem lēmumiem ir pašsaprotamas, kaut arī viņu apgādībā ir bērni.
Barbara Matera
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Šodien, kad svinam Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienu, balsojam par diviem ziņojumiem, kas analizē divas jomas, kurās sievietes atrodas nelabvēlīgā stāvoklī un atstumtībā no sabiedrības.
Sievietes parasti lielā mērā apdraud nabadzība, jo īpaši vientuļās mātes un sievietes, kuras ir pārsniegušas 65 gadu vecumu. Piecos mērķos, ko Eiropas Komisija ir ierosinājusi stratēģijā "ES 2020”, ietilpst cīņa pret nabadzību, tāpēc Plumb kundzes ziņojums ir ārkārtīgi būtisks, jo īpaši dzimumu līdztiesības politikas ziņā šīs ekonomikas un finanšu krīzes apstākļos.
Atsevišķu sieviešu neaizsargātības rezultātā tām draud nabadzība, sociālā atstumtība un līdz ar to arī izolētība. Tādējādi mūsu pārstāvētām iestādēm ir pienākums ieviest konkrētas stratēģijas un programmas. Apsveicu arī Nedelcheva kundzi ar teicami izstrādātu ziņojumu, kas Eiropas Savienībā veicina līdztiesību starp vīriešiem un sievietēm. Sieviešu pārstāvība valsts sektorā, kā arī privātajā sektorā ir ļoti zema, salīdzinot ar vīriešiem. Finanšu nozarē šie rādītāji ir vēl negatīvāki - tikai 10 % no visiem Eiropas publisko uzņēmumu valdes locekļiem un 3 % no valdes priekšsēdētājiem ir sievietes.
Tādēļ atbalstu kvotu ieviešanu, lai palielinātu sieviešu pārstāvību valsts un privātajā sektorā, jo īpaši izglītībā; tās ir atbalstāmas, jo tām ir liela nozīme, lai novērstu situāciju, kad skolotāji virza skolēnus uz tādām profesionālām nozarēm, kas tiek atlasītas, pamatojoties uz dzimumu stereotipiem.
Noslēgumā atgādināšu vārdus, ko teica viena no pirmajām Amerikas sieviešu tiesību kustības līderēm: "Lai arī ko sievietes darītu, viņām tas jādara divtik labi nekā vīriešiem, lai tās tiktu atzītas uz pusi tik vērtas”. Noslēgumā vēlos teikt, ka, par laimi, mums - sievietēm - tas nav pārāk grūti.
Vilija Blinkevičiūtė
Priekšsēdētājas kundze! Šodien Parlamentā, kad atzīmējam Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienu, īpašu uzmanību veltām dzimumu līdztiesības jautājumiem un nabadzības pārvarēšanai sieviešu vidū. Vairāk nekā pirms simts gadiem sievietes cīnījās par tiesībām strādāt, un tagad tām ir jācīnās par vienlīdzīgu darba samaksu. Mēs virzāmies uz priekšu, bet progress dzimumu līdztiesības jomā ir ļoti lēns. Diskriminācija joprojām plaukst un zeļ darbavietās, darba tirgū pastāv dziļa dzimumu segregācija, joprojām pastāv darba samaksas atšķirības, vēl ar vien augstākajos amatos un politikā trūkst sieviešu, un nepietiekams atbalsts tiek sniegts mātēm un vientuļajām mātēm. Eiropas Parlamenta ziņojumā par vīriešu un sieviešu dzimumu līdztiesību noteicām, ka ir būtiski svarīgi stiprināt dzimumu līdztiesības principu ģimenē un sabiedrībā, izbeigt vardarbību pret sievietēm un sieviešu tirdzniecību, garantēt maternitātes atvaļinājumu, radīt piemērotus apstākļus, lai varētu izmantot bērnudārzu un bērnu aprūpes centru pakalpojumu sniegtās priekšrocības, mazināt nabadzību sieviešu vidū un izvērtēt sieviešu ieguldījumu ģimenes, sabiedrības un ekonomikas attīstībā. Eiropas Parlamentam, Eiropas Komisijai un dalībvalstīm ir jāsadarbojas, lai šos mērķus sasniegtu, un šodien, šajā vēsturiskajā dienā, vēlos sveikt visas sievietes un aicināt viņas turpināt cīņu par savām tiesībām un vienlīdzīgām iespējām.
Antonyia Parvanova
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Vēlos apsveikt savas kolēģes ar viņu auglīgo darbu vairāku gadu garumā, ko esmu apkopojusi savā ziņojumā par nevienlīdzību starp vīriešiem un sievietēm, un par būtisko nabadzības jautājumu, kas tiek risināts Plumb kundzes ziņojumā.
Atzīmējot Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienu, Parlamentam ir būtiski svarīgi izvērtēt garo ceļu, kāds mums vēl ir ejams, lai nodrošinātu dzimumu līdztiesību visā Savienībā un integrētu to visās nozarēs un jomās.
Sāksim ar nodarbinātības jomu un darba samaksas atšķirībām starp dzimumiem. Cik ilgi vēl mēs neko nedarīsim un sūdzēsimies par statistiku, kas norāda uz nevienlīdzīgu stāvokli, ņemot vērā, ka dažās ES dalībvalstīs darba samaksa sievietēm ir par 34 % zemāka nekā vīriešiem? Mums tās jāpiespiež veikt pasākumus - ja nepieciešams, arī likumdošanas jomā -, lai panāktu konkrētus rezultātus arī praksē, nevis tikai uz papīra.
Sieviešu vieta Eiropas darba tirgū un daudzie šķēršļi, kas tām jāpārvar diskriminācijas dēļ, veicina aizvien pieaugošo sieviešu nabadzības tendenci. Pārāk daudz sieviešu joprojām atrodas salīdzinoši lielas ekonomiskās nedrošības un atkarības stāvoklī. Viņām ir tendence koncentrēties nepilnas slodzes un pagaidu darbos, kas ir sliktāk apmaksāti, vai arī strādāt zemākos amatos.
Nabadzība rada sieviešu tirdzniecību, vardarbību un plašāk arī visu veidu ekspluatāciju. Zinām arī to, ka nabadzības rezultātā sievietes, kas ir cietušas no vardarbības ģimenē, labāk izvēlas neko nedarīt, lai sevi aizsargātu, jo viņām trūkst finansiālās drošības.
Reding kundze, šajā simboliskajā dienā gaidām ES stratēģiju pret sievietēm vērstas vardarbības apkarošanai, ko esat apsolījusi izstrādāt.
Marije Cornelissen
Priekšsēdētājas kundze! 2011. gada 8. marts ir Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadiena. Tas aicina mūs priecāties par visu, ko esam sasniegušas, piemēram, balsstiesības sievietēm, tiesības uz vienlīdzību un reproduktīvās tiesības - vismaz visattīstītākajās valstīs. Tomēr šī ir arī diena skumjām par visām tām jomām, kuras vēl nav sakārtotas tā, kā tam vajadzētu būt. Eiropas Savienībā sievietes joprojām ir pārāk maz pārstāvētas lēmējvaras struktūrās, aprūpes pienākumi gandrīz pilnīgi gulstas uz sieviešu pleciem, un joprojām pastāv atšķirības ienākumos starp vīriešiem un sievietēm, tostarp arī ārpus Eiropas Savienības, kur dažas valstis pat vēl nav sākušas izskatīt balsstiesību piešķiršanas iespēju sievietēm.
Starptautiskās sieviešu dienas simtā gadadiena aicina mūs izdarīt arī vēsturiskus salīdzinājumus. Pirmais patiešām ievērojamais pasākums saistībā ar sieviešu stāvokli darba tirgū tika veikts abu pasaules karu, jo īpaši Otrā pasaules kara, laikā. Vienkārši pietrūka vīriešu, kas varētu strādāt rūpnīcās un birojos. Darba devējiem nebija vairs citas iespējas, un sievietes lielā skaitā pievienojās darba tirgum. Šobrīd atkal piedzīvojam šādu periodu. Tikai šoreiz, par laimi, ne kara dēļ, bet tādēļ, ka noris sabiedrības novecošanās process. Pēc pieciem līdz desmit gadiem atkal vienkārši būs pārāk maz vīriešu, kas dažādos līmeņos varētu aizpildīt vakantos amatus. Darba devējiem ir jāpiesaista un jāsaglabā sieviešu darbaspēks. Novecojošie iedzīvotāji paver ideālu iespēju dzimumu līdztiesībai.
No mums - Eiropas politiķiem, un no mūsu kolēģiem deputātiem valstu parlamentos ir atkarīgs, vai šī attīstība tiks veicināta, nodrošinot kvalitatīvu maternitātes atvaļinājumu mātēm un kvalitatīvu paternitātes atvaļinājumu tēviem, nodrošinot pietiekamā apjomā bērnu aprūpi par pieņemamām cenām, nodrošinot elastīgu darbalaiku un nepilnas slodzes darbu kopā ar pietiekami labām sociālajām tiesībām, nosakot kvotas sieviešu iekļaušanai uzņēmumu izpildvaras struktūrvienībās un politikā vai piedraudot ar ticamām sankcijām šā mērķa neīstenošanas gadījumā. Kopā varam nodrošināt, ka nebūs nepieciešami vēl simts gadi, lai vīrieši un sievietes iegūtu vienlīdzīgas tiesības un vienlīdzīgas iespējas ikvienā sfērā.
Andrea Češková
Priekšsēdētājas kundze! Esmu ēnu referente ziņojumam par sieviešu nabadzības izpausmēm Eiropā, tādēļ pievērsīšos šim ziņojumam. Ziņojumā ir apvienota virkne dažādu jautājumu, piedāvājot teicamu raksturojumu par sieviešu stāvokli Eiropas Savienībā. Esmu gandarīta, ka ziņojumā ir izklāstīti vairāki punkti, kas norāda uz nepieciešamību izmanto elastīgas nodarbinātības formas, un ar to es domāju gan uz noteiktu laiku noslēgtus līgumus, gan nepilnas slodzes nodarbinātību, jo, manuprāt, vientuļajām mātēm un parastajām ģimenēm, kuras audzina mazus bērnus, ir jāizmanto plašais darba tirgū pieejamais piedāvājumu loks, lai tās varētu apvienot darbu ar ģimenes dzīvi. Vienlaikus, protams, atzinīgi vērtēju un pilnīgi atbalstu faktu, ka šeit uzmanība atkal tiek pievērsta neizzūdošajām lielajām darba samaksas atšķirībām starp sievietēm un vīriešiem. Vēlos tikai īsi pateikt, ka ziņojumā ir iekļauti arī daži jautājumi, kurus mums būtu ļoti grūti atbalstīt. Tie ir, piemēram, aicinājums izveidot Eiropas Sieviešu hartu un atsauce uz ziņojumu par maternitātes atvaļinājumu, kuru, kā zināms, dalībvalstis nav apstiprinājušas. Šajā noskaņā esam atbalstījuši dažus grozījumu priekšlikumus. Vēlos pateikties referentei, jo šis patiešām ir labs un visaptverošs ziņojums.
Eva-Britt Svensson
Priekšsēdētājas kundze! Pēc simts gadu ilgas cīņas par līdztiesību, manuprāt, šodien ir svarīgi pieminēt vadošās personības, kuras pirms simts gadiem sāka cīņu par līdztiesību un kuras sagatavoja ceļu progresam, ko šobrīd varam vērtēt kā sasniegtu. Vēlos pateikties visiem saviem kolēģiem deputātiem, visām NVO - visiem, kuri turpina cīņu par līdztiesību. Esam šeit, lai debatētu par sieviešu stāvokli Eiropas Savienībā, taču, manuprāt, ir svarīgi, lai mēs šodien arī apliecinātu savu solidaritāti ar tām sievietēm, kuras pašlaik ielās un laukumos izrāda milzīgu drosmi, piedaloties cīņā par demokrātiju un tiesiskumu citās valstīs. Manuprāt, mums šodien arī jāpiemin šīs sievietes.
Ziņojumos, par kuriem šeit debatējam, ir parādīta nevienlīdzība darba tirgū, kur sievietes strādā nestabilos darbos un cieš no diskriminācijas atalgojuma ziņā vidēji par 17 %. Tikai 6 no 10 sievietēm Eiropā ir iesaistījušās darba tirgū, un tad, kad viņām ir darbs, tas bieži vien ir nestabils nepilnas slodzes darbs, kas tām nenodrošina pienācīgus dzīves apstākļus. Tur nav nekā neparasta, jo darbojas ietekmīgi spēki, kas ir pret bērnu aprūpes un citu tādu priekšnoteikumu paplašināšanu, kuri ļautu sievietēm strādāt.
Vienlīdzīgas iespējas darba tirgū nozīmē, ka ir jāievieš direktīva par maternitātes atvaļinājumu, kas, cerams, attieksies arī uz paternitātes atvaļinājumu. Ceru, ka drīz mēs varēsim debatēt par vecāku apdrošināšanu, saskaņā ar kuru vīrieši un sievietes ir vienlīdz atbildīgi ne tikai par ģimenes uzturēšanu, bet arī par bērnu aprūpēšanu. Ja sievietēm Eiropas Savienībā būtu jāstrādā tikpat daudz kā to dara vīrieši, labklājība pieaugtu par vairāk nekā ceturtdaļu. Nevaram atļauties darba tirgū neiesaistīt sievietes.
Izskan aicinājumi ieviest kvotas. Manuprāt, kvotas ir nepieciešams instruments sabiedrībā, kurā tikai 3 % lielo uzņēmumu vada sievietes. Varu salīdzināt kvotu izmantošanu ar antibiotikām. Neatbalstu pārmērīgu antibiotiku lietošanu, tomēr, ja kāds ir slims, priecājos, ka tādas eksistē. Ja tikai 3 % sieviešu ir lielu uzņēmumu vadošajos amatos, tas noteikti liecina par neveselu sabiedrību. Tādēļ kvotas ir nepieciešamais instruments, kuras palīdzēs izlabot to, kas mūsu sabiedrībā ir nepareizi.
Godfrey Bloom
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Šeit, Eiropas Savienībā, notiek liela "pašapsveikšana” Starptautiskajā sieviešu dienā. Manuprāt, esat pārvērtušas šo procesu par īstu katastrofu. Runājat par maternitātes atvaļinājumu. Jāatzīst, kundze, ka viss, kas pašlaik notiek ar šo drakonisko maternitātes atvaļinājumu, ir tas, ka darbu manā valstī atrod aizvien mazāk jaunu sieviešu, jo jābūt pilnīgi nesaprātīgam, lai mazā uzņēmumā pieņemtu darbā jaunu sievieti. Tātad - neesat viņu labā neko panākuši.
Šobrīd mums, pateicoties vēl vienam nesaprātīgam Eiropas Tiesas lēmumam, ir ieviestas vienlīdzīgas iespējas automašīnu apdrošināšanā, kas nozīmē to, ka pat tad, ja jaunās sievietes varētu atrast darbu, tās nevarēs atļauties turp doties ar automašīnu, jo tikko ir divkāršota viņu automašīnu apdrošināšanas maksa. Un tagad jūs runājat par kvotām. Kas tas ir par neprātu? Sievietes, kuras visu savu mūžu ir strādājušas, lai sasniegtu atbildīgu amatu uzņēmumā - profesionālas sievietes -, tiek protežētas, ieviešot kvotas. Tagad tās sievietes, kuras ir bijušas veiksmīgas, sēdēs valdes sēžu zālē, un cilvēki raudzīsies pāri šai valdes sēžu zālei un sacīs - vai atrodaties šeit tikai simboliski vai arī nokļuvāt līdz šejienei tādēļ, ka labi pārzināt savu darbu? Viss šis projekts ir pilnīgi nesaprātīgs, un ir traģiski, ka neviena no jums nav neko reālu paveikusi savā dzīvē, jo citādi jūs to saprastu.
(Runātājs piekrita atbildēt uz "zilās kartītes” jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu.)
Eva-Britt Svensson
(SV) Priekšsēdētājas kundze, Bloom kungs! Ja kāds vēlas ieviest vecāku apdrošināšanu un uzskata to par labu pasākumu, tas vēl nenozīmē, ka viņš ir traks. Jums tikai jāparaugās uz dalībvalstīm, kurās ir teicami attīstīta vecāku apdrošināšanas sistēma. Šajās valstīs - Ziemeļvalstīs, piemēram, Zviedrijā - ir arī augstākais sieviešu nodarbinātības līmenis. Tas pierāda, ka laba vecāku apdrošināšanas sistēma nozīmē to, ka mums arī, protams, būs augstāki sieviešu, un arī vīriešu, nodarbinātības rādītāji. Vecāku apdrošināšana ir labs pasākums līdztiesības panākšanai darba tirgū. Sievietes arī var veicināt Eiropas Savienības labklājību.
(Aplausi)
Godfrey Bloom
Priekšsēdētājas kundze! Tā vienkārši nav patiesība, un statistika manā valstī šo faktu neapstiprina. Parunājiet ar jebkuru maza uzņēmuma vadītāju manā valstī. Mani neinteresē godājamās deputātes vai citu cilvēku izcelsmes valstis - mani interesē mana valsts un mana ekonomika, un varu jums apgalvot, ka visi uzņēmēji un sievietes apgalvos, ka tie nepieņems darbā jaunu sievieti, tikai pateicoties šim drakoniskajam maternitātes atvaļinājuma likumam. Vēlos, izmisīgi vēlos, kaut jūs ieskatītos reālajā pasaulē; paceliet roku visas, kurām kaut reizi ir bijis īsts darbs!
(Runātājs piekrita atbildēt uz "zilās kartītes” jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu.)
Siiri Oviir
(ET) Bloom kungs, protams, zināt, ka Eiropā sievietes ir labāk izglītotas nekā vīrieši, tostarp arī jūsu valstī. Kādēļ tādā gadījumā uzskatāt, ka, ja uzņēmumiem tiek noteiktas kvotas, šajā trešdaļā būs ietvertas tikai neizglītotās sievietes, kas arī, iespējams, ir sastopamas mūsu sabiedrībā?
Godfrey Bloom
Priekšsēdētājas kundze! Atbildot uz S. Oviir jautājumu, vienkārši došu viņai padomu ļaut uzņēmumiem pašiem darīt savu darbu. Jo mazāk regulēsiet, jo mazāk nodokļu iekasēsiet, un, jo mazāk iejauksieties, jo ātrāk atkopsies ekonomika. Tieši par to ir šis stāsts, un tieši to šī godājamā deputāte nesaprot.
(Runātājs piekrita atbildēt uz "zilās kartītes” jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu.)
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētājas kundze, Bloom kungs! Vai zināt, kāda ir Apvienotās Karalistes problēma? Tajā ir noteikts 52 nedēļas ilgs slikti apmaksāts maternitātes atvaļinājums. Tikai pirmās sešas nedēļas tiek apmaksātas 60 % apmērā, turpretī pārējās 33 tiek apmaksātas tikai simboliskas likmes apmērā, bet 13 nedēļas vispār netiek apmaksātas. Tas ir paredzēts tikai bagātajām ģimenēm, kurās sievietes var atļauties palikt mājās un pieļaut, ka ģimenes budžets tiek samazināts. Tā ir Apvienotās Karalistes problēma, nevis mūsu priekšlikumi saistībā ar maternitātes atvaļinājumu.
Godfrey Bloom
Priekšsēdētājas kundze, atbildot Estrela kundzei, varu jums apliecināt, ka manas valsts problēma ir tā, ka esam atteikušies no pašpārvaldes un esam Eiropas Savienības dalībvalsts - tā ir manas valsts problēma.
(Runātāja piekrita atbildēt uz "zilās kartītes” jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu.)
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Priekšsēdētājas kundze! Faktiski vēlos pateikties Bloom kungam par viņa paustajiem viedokļiem, jo tie ir diezgan izplatīti. Ja tā nebūtu, mēs būtu jau panākuši milzīgu progresu. Tikai ir daudz cilvēku, kuri klusē. Vēlējos jums pajautāt, Bloom kungs, vai uzskatāt, ka bērni ir tikai sieviešu bērni un ka tēviem nav jāuzņemas atbildība, un ka tiem nav nepieciešams ne paternitātes atvaļinājums, ne arī jārūpējas par savām ģimenēm citādi, kā tikai, ejot uz darbu.
(Aplausi)
Godfrey Bloom
Priekšsēdētājas kundze! Atbildot Jäätteenmäki kundzei, vēlos teikt, ka, manuprāt, bērni jāatstāj tikai viņu vecāku un neviena cita atbildībā. Man nav pieņemami, ka kāds uzņemas atbildību par sava kaimiņa bērniem. Vecākiem ir jāuzņemas atbildība par saviem bērniem, un tā tam ir jābūt. Jo vairāk Eiropā - un, protams, arī visā pasaulē - paši par sevi atbildēsim, jo labāk mums, manuprāt, klāsies.
Angelika Werthmann
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi! Tā ir viena no mūsu sabiedrības absolūtās gara nabadzības pazīmēm, ka mums ir vēlreiz jādebatē par vīriešu un sieviešu līdztiesības jautājumu. Sievietes ir nelabvēlīgā situācijā ne tikai darba pasaulē, bet arī visā sabiedrībā kopumā. Šķiet, ka šis saraksts ir bezgalīgs, un tādēļ savā runā aprobežošos tikai ar dažiem atslēgvārdiem - algu līmeņi, darba apstākļi un nosacījumi iecelšanai amatā, nestabili darba līgumi, pensiju maksājumi, bērnu aprūpe, sociālais nodrošinājums un dažādas pret sievietēm vērstas vardarbības formas.
Ir ārkārtīgi daudz sieviešu, kas ir labāk kvalificētas nekā vīrieši, un tomēr mēs debatējam par vienlīdzīgu atalgojumu par vienādu darbu - neticami! Vienlīdz neticams ir arī tas, ka sievietes lielākā mērā apdraud nabadzība nekā vīriešus; sevišķi apdraudētas ir vecāka gadagājuma sievietes un vientuļie vecāki. Vēlos jums atgādināt, ka 2010. gads bija Gads cīņai pret nabadzību. Nabadzības problēma galvenokārt skar sievietes. Tas rada nopietnas sekas sabiedrībai, jo nabadzība rada slimības, un tā rezultātā var rasties bezdarbs.
Edit Bauer
(HU) Priekšsēdētājas kundze! Šodien Parlamentā ir notikušas divas dažādas debates, kuru tēmas bija par pamatu manu kolēģu deputātu ziņojumiem - ar tiem es viņus arī apsveicu - un kuru ietvaros patiešām ir grūti pateikt ko jaunu, jo stāvoklis gandrīz nemaz nav mainījies, bet atsevišķā ziņā pēdējo gadu laikā ir pat pasliktinājies. Piemēram, debatēs par vīriešu un sieviešu darba samaksu gadu no gada atkārtojam, ka tajā joprojām pastāv ievērojama starpība, lai gan princips "vienāds atalgojums par vienādu darbu” Romas līgumā tika noteikts jau 1957. gadā. Turklāt kopš 1975. gada šajā ziņā esam pieņēmuši arī sekundāros tiesību aktus, lai gan patiesībā, ja mums būtu jāizveido to tiesību aktu saraksts, kas ir spēkā, bet nedarbojas, šim, protams, būtu lieliskas izredzes tikt ierindotam pirmajā vietā. Tik tiešām, kā šeit jau tika minēts, jaunākie statistikas dati rāda, ka pašlaik šī starpība ir 17,5 %, tomēr daži no mums joprojām atceras, ka pirms pāris gadiem šis procentuālais rādītājs nebija lielāks par 15 %, turpretī variācijas ir ārkārtīgi lielas. Un šis jautājums nav atkarīgs no tā, vai uzņēmums ir mazs vai liels, un tā ir problēma, kas saistīta ne tikai ar sievietēm; tā ir arī sociālā taisnīguma problēma. Jānorāda atkal un atkal, ka atalgojuma starpība, kā mans godājamais kolēģis diezgan līdzīgā nozīmē jau norādīja, ir sods sievietēm par viņu mātes pienākumu, un tas tiek izpildīts tad, kad sievietes atgriežas darba tirgū. Un īstā galvenā problēma ir tāda, ka mazie uzņēmumi nekad neatrisinās sabiedrības problēmas. Tas, ko Parlaments šajā ziņā prasa - nodrošināt pārredzamu atalgojuma sadali starp dzimumiem un pārliecināties, ka tie, kuri nepārtraukti pārkāpj šo principu, vismaz nesaņemtu atbalstu no Eiropas fondiem, manuprāt, nav daudz. Patiešām ir panākts zināms progress - "vienāda atalgojuma” ieviešana ir zināms panāktā progresa kritērijs, tomēr patiesi lielais sasniegums būtu, ja šā vienādā atalgojuma diena būtu nevis 5. marts, bet gan 1. vai 2. janvāris.
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētājas kundze! Vairākums universitāšu studentu ir sievietes, un viņas ir augstāk kvalificētas, tomēr, kad runa ir par atbildīgiem amatiem, tad viņu paaugstināšanu amatā kavē vertikālā segregācija ("stikla griesti”). Tādēļ mums ir nepieciešamas kvotas. Diemžēl Bloom kungs jau ir aizgājis. Politikā un ekonomikā ir jāņem vērā, ka pašlaik ir tikai viena centrālās bankas priekšsēdētāja. Sievietes nebija atbildīgas par finanšu krīzi, bet tās būtu spējušas to novērst.
Kādēļ tad, kad runājam par kvotām, kāds vienmēr piemin nopelnus? Vai apšaubīti tiek tikai sieviešu nopelni? Vai tiešām vīriešiem nav nekādu nopelnu? Kvotas ir nepieciešams un īslaicīgs pasākums, lai veicinātu vīriešu un sieviešu līdzsvarotu pārstāvību lēmējiestādēs, un tādēļ apsveicu Komisiju ar tās centieniem nodrošināt, lai lēmumu pieņemšana būtu kopīga arī ekonomiskās varas ietvaros.
Siiri Oviir
(ET) Priekšsēdētājas kundze! Priecīgu visiem Starptautisko sieviešu dienu! Runājot par dzimumu līdztiesību, problēma ir ne tikai atšķirības un sociālais taisnīgums. Dzimumu līdztiesība ir priekšnosacījums ilgtspējīgas ekonomikas izaugsmes, nodarbinātības, konkurētspējas un sociālās kohēzijas panākšanai. Ieguldījumi dzimumu līdztiesībā atmaksāsies augstāka nodarbinātības līmeņa, sieviešu sniegtā ieguldījuma IKP, augstāku nodokļu ienākumu un ilgtspējīgu dzimstības rādītāju veidā. Izpratne par dzimumu līdztiesību daudziem šodien joprojām ir viduslaiku līmenī; vai vismaz tieši to mēs saklausījām dažās runās.
Debatēs par šo tēmu ir klātesošs kāds rēgs, un šis rēgs ir kvotas. Cilvēki aizmirst vai, iespējams, nevēlas saprast, ka kvotas netiek obligātā veidā piemērotas attiecībā uz augstākiem amatiem un ka kvotu rezultātā nekompetentas sievietes nenonāks ietekmīgos amatos. Eiropā sievietes ir labāk izglītotas, tās spēj uzņemties atbildību un teicami veikt savus darba pienākumus, un arī saņemt taisnīgu samaksu par savu darbu. Tajā valstīs, kurās šīs kvotas tiek piemērotas un kurās tās tika izmantotas jau pirms 20 gadiem, - es šeit domāju Ziemeļeiropas valstis - tik tiešām ir pierādīts, ka mūsu mērķus ir iespējams sasniegt ar šāda pasākuma palīdzību, un mūsdienās daudzi ir pārdomājuši savu attieksmi - kvotas vairs nav nepieciešamas tādā apmērā, kādā tās bija nepieciešamas iepriekš. Tiek uzskatīts par normālu, ka sievietes iesaistās visās sabiedrības jomās. Protams, man ir daudz sakāmā par nabadzību, kā arī par vientuļajām mātēm, bet diemžēl laiks man to neļauj darīt. Pateicos ikvienam, kurš uzstājās ar runu - kādu dienu mēs tik un tā uzvarēsim!
Franziska Katharina Brantner
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadiena ir labs iemesls, lai svinētu, pateiktos un turpinātu cīnīties.
Runājam par ziņojumu par sievietēm un nabadzību; viens no galvenajiem šīs problēmas iemesliem ir nevienāds atalgojums starp sievietēm un vīriešiem. Kā jau dzirdējām, tiesības uz vienādu atalgojumu ir paredzētas Romas līgumos jau kopš 1957. gada. Tomēr starpība atalgojumā joprojām ir 17,5 % visā Eiropā un Vācijā pat sasniedz 23 %. 2008. gadā šis Parlaments apstiprināja ziņojumu par nevienlīdzīgu atalgojumu, pateicoties Bauer kundzes izcili paveiktajam darbam. Ziņojumā Komisija tika aicināta sākt likumdošanas iniciatīvu īstenošanu cīņai pret algu nevienlīdzību. Kopš tā laika nekādi pasākumi nav veikti. Turklāt, komisāre Reding kundze, vienīgais, ko esat paveikusi, ir 5. marta noteikšana par Eiropas vienlīdzīga darba atalgojuma dienu savā paziņojumā, ko sniedzāt piektdien, 4. martā. Labi, ka atcerējāties to paveikt, pirms šī diena vēl nav pagājusi.
Mums vairs nav laika nenozīmīgiem paziņojumiem presei. Nevēlamies no jums dzirdēt jaukus vārdus. Vēlamies, lai jūs beidzot sāktu rīkoties un lai Romas līgumu 100. gadadiena nekļūtu par vēl vienu dienu, kurā sieviešu un vīriešu atalgojuma starpība ir lielāka par 0 %. Vēlamies vienlīdzīgu atalgojumu jau tagad.
Tagad pievērsīšos jautājumam par sieviešu kvotām un savam kolēģim deputātam no Anglijas. Es vēlētos zināt, vai, viņaprāt, tikai 3 % sieviešu Anglijā un visā Eiropā "pārzina savu darbu”. Iespējams, ka tas izskaidro to, kādēļ uzraudzības valdēs ir tik maz sieviešu? Nedomāju, ka tā patiešām ir. Mums ir jāievieš kvotas.
Reding kundze, jūs teicāt, ka uzņēmumiem ir jāapņemas iecelt sievietes līdz nākamajam gadam. Vai vēlaties, lai līdz nākamajam gadam mēs ieviestu šīs saistības vai arī lai līdz nākamajam gadam sievietes jau būtu ieceltas? Sapratu, ka vēlaties sasniegt otru manis pieminēto mērķi.
Tadeusz Cymański
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Rezolūcijā, par kuru debatējam, ir aktualizēta sieviešu nabadzības problēma, kas ir ārkārtīgi svarīga problēma. Jāatgādina, ka tieši sievietes nes vissmagāko nastu šīs finanšu krīzes rezultātā. Galvenokārt sievietes izjūt šīs krīzes sekas zemāka nodarbinātības līmeņa, zemāka atalgojuma un uzņēmumu reorganizācijas pasākumu veidā. Turklāt tieši sievietes uz saviem pleciem nes vecāku un bērnu audzināšanas pienākumus, vienlaikus iesaistoties ārkārtīgi sarežģītajā un nepārtraukti mainīgajā darba tirgū.
Sieviešu stāvoklis Eiropas Savienības dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgs, un tādēļ ārkārtīgi svarīgi ir izrādīt solidaritāti un sapratni sievietēm tajos reģionos, kuros nabadzības problēma ir īpaši asi jūtama. Vienlīdzīga atalgojuma problēmai būtu jāpiespiež mūs uz mirkli apstāties un padomāt, jo pastāv arī atšķirības atalgojumā tādos uzņēmumos, kurus vada un kuru īpašnieces ir sievietes. Tas ir satraucošs fakts, un ir jāanalizē, vai šīs problēmas saknes nav dziļākas un vai administratīvā kārtība un noteikumi - saistošie tiesību akti - šajā ziņā ir pietiekami, vai arī ir jāmaina vispārējā sabiedrības izpratne un kultūra. Cieņu un sociālo kultūru nekas nevar aizstāt, un arī ar tiesību aktiem tas nebūs iespējams.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētājas kundze! Īpaši nozīmīgi ir tas, ka šogad Starptautiskajā sieviešu dienā mēs debatējam par šiem ziņojumiem, kuros ir centieni pievērst uzmanību joprojām pastāvošajai nevienlīdzībai un diskriminācijai. Dažās valstīs sabiedrība pat virzās pretējā virzienā.
Uzsverot kādu vēsturisku datumu, kas ir saistīts ar sieviešu cīņu par atzinību un savu tiesību izmantošanu, uzsveram arī stāvokļa pasliktināšanos bezdarba un nedrošu darbavietu ziņā, kopā ar zemām algām un diskrimināciju algu ziņā un, pamatojoties uz maternitāti, kas skar darba ņēmējas sievietes; šo problēmu izpausmes ir īpaši šokējošas un nepieņemamas jaunākajām paaudzēm.
Ienākumu zaudēšanas gadījumu skaits pieaug, un nabadzība sieviešu vidū pieaug. Personu ar invaliditāti, imigrantu un sieviešu pensionāru ar mazu pensiju un to darba ņēmēju sieviešu, kas strādā maz apmaksātu darbu, stāvoklis ir īpaši kritisks.
Problēmas, ar kurām saskaras sievietes lauku vidē un ģimenes lauku saimniecībās, palielinās, kā arī palielinās to sieviešu problēmas, kuras vada mikrouzņēmumus un mazos uzņēmumus. Taupības pasākumu ietekme dažās valstīs, piemēram, Portugālē, Grieķijā un Īrijā, atsaucas uz sieviešu kā darba ņēmēju, pilsoņu un māšu dzīvi.
Šādu ietekmi rada apzināta algu samazināšana, uzņemšanas apturēšana universitāšu kursos un kolektīvo līgumu sarunu bloķēšana; un izdevumu samazinājumi veselības aprūpes, izglītības, sociālā nodrošinājuma un dažādu sociālā atbalsta formu jomā.
Tādēļ pasākumu īstenošanas kavēšana, aizbildinoties ar krīzi, kas apdraud sieviešu tiesības uz līdztiesību un nepieciešamo ekonomisko un sociālo kohēziju, ir būtiski svarīgs jautājums. Nepietiek tikai ar skaistiem vārdiem un labiem nodomiem. Pienācis laiks izbeigt Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto neoliberālo politiku, liberalizāciju un privatizāciju un brīvo konkurenci, kas vienmēr kalpo ekonomisko un finansiālo interešu grupām. Ir pienācis laiks piešķirt prioritāti sievietēm un viņu tiesībām, līdztiesībai un ekonomiskai un sociālai kohēzijai, lai mūsu sabiedrība kļūtu labāka; un lai mēs patiesi ievērotu cilvēktiesības un nostiprinātu progresu, kura sasniegšanu mūsu kultūrā ir veicinājušas sievietes.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Priekšsēdētājas kundze! Šodien ir ļoti nozīmīga diena, lai runātu par vīriešu un sieviešu līdztiesību, jo svinam Starptautisko sieviešu dienu, pieminot tos, kuri pirms 100. gadiem cīnījās par sieviešu darba un ekonomiskajām tiesībām un par viņu balsstiesībām.
Šajos 100. gados esam panākuši ievērojamu progresu, tomēr vēl ir daudz darāmā. Patiesa līdztiesība joprojām ir sapnis, un sieviešu diskriminācija ir ikdienas dzīves fakts.
Manuprāt, ikviens no mums - gan vīrieši, gan sievietes - var darīt daudz vairāk, lai panāktu īstu emancipāciju sievietēm. Pasaulē ir daudz sieviešu, kuru tiesības uz dzīvi ir apdraudētas, kuru cieņa ir aizskarta un kurām ir liegta brīvība.
Šajā Starptautiskajā sieviešu dienā vēlos paust atbalstu un cerību visām sievietēm, kuras cīnās par savām demokrātiskajām tiesībām pašreizējās revolūcijas ietvaros Ziemeļāfrikā. Sievietes nedrīkst būt uz pusi mazvērtīgākās kā vīrieši ne arābu valstīs, ne arī jebkurā citā pasaules vietā. Mēs esam tikpat vērtas un esam pelnījušas to pašu. Es cīnīšos arī turpmāk, lai sasniegtu šo līdztiesību, un Starptautiskā sieviešu diena tiks atzīmēta tik ilgi, kamēr tā tiks sasniegta.
Pat ja ir daudz tādu, kuri vēlas to pieredzēt, patiesība ir tāda, ka ir sievietes, kuras nopelna pusi no tā, ko pelna vīrieši, un ka vardarbība ģimenē galvenokārt skar sievietes un bērnus. Atkārtošu, ka par šiem faktiem ir jāturpina ziņot Parlamentam, un es, protams, apsolu arī turpmāk strādāt šajā virzienā.
Marc Tarabella
(FR) Priekšsēdētājas kundze! Vēlos sākt ar komentāru par savu kolēģu deputātu Nedelcheva kundzes un Plumb kundzes veikto darbu.
Šajā simboliskajā dienā, kad atzīmējam Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienu, varu gandrīz vārds vārdā atkārtot to, kas tika teikts pagājušajā gadā, jo cīņa vēl turpinās.
Sievietes patiešām ir izturīgākas pašreizējās krīzes apstākļos darba zaudēšanas ziņā. Runājot par vardarbības apkarošanu pret sievietēm, gaidām no Komisijas, lai tā sniegtu norādes par saviem nodomiem šajā jomā, piekristu mūsu aicinājumam noteikt Eiropas gadu, kurā šī problēma tiktu īpaši uzsvērta, un izvirzītu savu stratēģiju. Esmu dzirdējis, ka tas ir gaidāms drīz, par ko es priecājos.
Diemžēl vienlīdzīgs atalgojums reāli vēl nav panākts par spīti lielajām dažu dalībvalstu un īpaši Eiropas Komisijas pūlēm. Diemžēl dalībvalstis ir noraidījušas arī paternitātes atvaļinājumu par spīti visām šā Parlamenta pūlēm, un tiesības uz abortu vēl nav atzītas četrās Eiropas Savienības dalībvalstīs un tiek apstrīdētas dažās citās.
Atzinīgi vērtēju jauno Beļģijas likumu par kvotu noteikšanu sieviešu pārstāvībai uzņēmumos un uzņēmumu valdēs, kā arī milzīgi aktīvo nostāju, ko šajā ziņā presē demonstrēja Reding kundze un priekšsēdētājs Buzek kungs otrā Atlantijas okeāna pusē.
Beidzot mums tomēr ir jāatzīmē fakts, ka pēc 100 gadiem esam veikuši pusi ceļa uz dzimumu līdztiesību, pateicoties Eiropas un valstu tiesību aktiem. Turpināsim iet šo ceļu, lai nepaietu vēl 100 gadu, kamēr tiek sasniegta patiesa dzimumu līdztiesība.
Emma McClarkin
Priekšsēdētājas kundze! Kā ir norādījuši daudzi deputāti, progress sieviešu tiesību jomā vairāku gadu garumā ir stabili pavirzījies uz priekšu. 30 gados no pirmās ievēlēšanas Eiropas Parlamentā līdz 2009. gadam, kad es tiku ievēlēta, sieviešu pārstāvība ir vairāk nekā divkāršojusies. Šobrīd redzam sievietes ieņemam būtiskus amatus politikā, uzņēmējdarbībā, rūpniecībā un plašsaziņas līdzekļos. Varbūt svarīgākais, ka mēs kā sabiedrība, esam sākuši novērtēt sieviešu nozīmes nepieciešamību un atzinīgi novērtēt viņu ieguldījumu, paralēli sasniedzot līdztiesību.
Tomēr jābūt uzmanīgiem, cik lielā mērā mēs pieprasām līdztiesību un kādās jomās. Mūsu uzdevums ir pievērst uzmanību tam, kas šodien vēl nav kārtībā. Apvienotajā Karalistē sievietes vēl joprojām nepārsniedz 20 % no visiem parlamenta locekļiem, gandrīz pusei FTSE-250 uzņēmumu valdes sastāvā sieviešu nav vispār, un tikai viena piektā daļa no visiem, kas pabeiguši augstskolu inženierzinātņu, zinātņu un IT jomās, ir sievietes. Ņemot vērā atšķirīgo mūsu sabiedrības raksturu, šis jautājums dalībvalstīm, protams, ir jārisina, patvaļīgi nenosakot kvotas un mērķus ES līmenī.
Tomēr papildus pārstāvībai, ir vēl tūkstošiem sieviešu visā Eiropas Savienībā un arī visā pasaulē, kas cieš no vardarbības, ekspluatācijas un atstumtības. Tās ir sievietes bez balsstiesībām. Tieši šīs sievietes - sievietes, kas cieš no diskriminācijas, kas tiek tīši atturētas no panākumu sasniegšanas vai ir represiju upuri, noteikti pelnījušas pilnu mūsu uzmanību.
Astrid Lulling
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Pirmkārt, vēlos pateikties tam mazajam skaitam vīriešu, kuri ir pievienojušies šim mazajam skaitam sieviešu šajā plenārsēžu zālē. Protams, esmu par vienlīdzīgu attieksmi un vienlīdzīgām iespējām sievietēm un vīriešiem. Jau vairāk nekā 50 gadu esmu organizējusi veiksmīgas kampaņas to atbalstam gan valstu, gan Eiropas līmenī.
Diemžēl ziņojumā par sieviešu un vīriešu līdztiesību stratēģijas "ES 2020” ietvaros no jauna ir ietvertas pārspīlētas prasības, kas galu galā sievietēm rada pretēju efektu. Man nav laika, lai tās visas šeit izskaidrotu. Tā nav referentes vaina, ka lielā grozījumu skaita dēļ šis ziņojums ir kļuvis diezgan grūti saprotams.
Saistībā ar pretrunīgo jautājumu par to, vai ES būtu jānosaka sieviešu kvotas publiskos uzņēmumos, man jābrīdina pret Norvēģijas kā izcila piemēra slavināšanu saistībā ar šādu pasākumu ieviešanu. Iespējams, jautāsiet, kādēļ. Kopš sieviešu kvotu ieviešanas laikā no 2003. līdz 2009. gadam to uzņēmumu skaits, kuru akcijas tiek publiski tirgotas biržā, ir samazinājies no 554 līdz 362 uzņēmumiem. Norvēģijā 70 sievietes, kas pazīstamas kā "zelta svārki”, uzņēmumu valdēs ieņem apmēram 300 vietas. Šāds stāvoklis ir greizs, bet ļoti interesants. Mani personīgi vilinātu "zelta svārku” karjera, jo līdz šim vēl neesmu bijusi nevienas direktoru valdes locekle. Komisijai ir rūpīgi jāapsver un jāizvērtē visas sekas tā vietā, lai steidzīgi reaģētu uz šo problēmu.
Diemžēl šajā ziņojumā tādā pašā noskaņā ir ieteikts nodrošināt sievietēm ērtu piekļuvi kontracepcijas līdzekļiem un abortam. Citiem vārdiem sakot - aborts tiek pielīdzināts kontracepcijas līdzekļiem kā vienkāršs dzimstības regulēšanas veids. Tas ir apvainojums sievietēm. Es tam nevaru piekrist neatkarīgi no fakta, ka Eiropas Savienībai nav nekādu pilnvaru šajā jomā - subsidiarité oblige! Vēlos paust nožēlu par to, ka dažas sievietes deputātes pastāvīgi apvieno šos abus jautājumus vienā. Tas nav nepieciešams.
(Runātāja piekrita atbildēt uz "zilās kartītes” jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu.)
Licia Ronzulli
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Vēlos uzdot ļoti vienkāršu jautājumu Lulling kundzei - vai viņa neuzskata, ka virzība uz vīriešu un sieviešu līdztiesību pat 2011. gadā tiek traucēta tieši tādu uzskatu dēļ, kādi ir viņai, kuri līdz ar to ir sievietes uzskati un kuros viņa vēlas ar mums dalīties pat vēl šodien?
Astrid Lulling
(FR) Priekšsēdētājas kundze! Nezinu, jo līdz 2011. gadam es vēl neko neesmu teikusi, kādēļ šis stāvoklis ir pasliktinājies. Tas nepasliktināsies, ja mēs būsim reāli, bet pasliktināsies, ja izmantosim utopisku un nereālu pieeju.
(Aplausi)
(Runātāja piekrita atbildēt uz "zilās kartītes” jautājumu, saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu.)
Marc Tarabella
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Lulling kundze! Tā kā es varētu ārkārtīgi lepoties ar jūsu izteikto pateicību tiem dažiem vīriešiem, kas ir klātesoši šajās debatēs, tad kā vienu no retajiem vīriešiem Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejā, jūs varētu mani patiesi sadusmot, ja censtos pielīdzināt Bloom kungam. Vēlos zināt, vai spējat izšķirt starp Bloom kungu un mani, vai arī man jānožēlo, ka mūs abus saistāt ar vienu un to pašu cīņu, jo mums nepārprotami ir radikāli pretēji viedokļi.
Astrid Lulling
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Tarabella kungs! Ne ar vienu vārdu neesmu pieminējusi Bloom kungu. Esat izdarījis milzīgu pakalpojumu Bloom kungam, jo tieši jūs uzdevāt viņam jautājumus un devāt viņam iespēju šeit demonstrēt savu nostāju. Esmu pateicīga, ka šie jautājumi tika uzdoti, jo tādēļ man ir nepieciešamais laiks, lai izteiktos.
Tomēr man jums, Tarabella kungs, ir jāsaka, ka esat izcils Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas loceklis. Vienmēr varu uz jums paļauties kā uz saprāta balsi, un man ir žēl, ka ne jūsos, ne arī manī neviens neieklausījās tad, kad bija runa par atsevišķām šā ziņojuma rindkopām.
Zita Gurmai
Priekšsēdētājas kundze! Starptautiskās sieviešu dienas gadadienā, kad debatējam par Plumb kundzes ziņojumu par sieviešu nabadzības izpausmēm un par Nedelcheva kundzes ziņojumu par nevienlīdzību starp sievietēm un vīriešiem Eiropas Savienībā un kad atbildīgās iestādes vērš uzmanību uz uzņēmumu valdēs pārstāvēto sieviešu kvotām, PS Sieviešu grupa savu 2011. gada kampaņu velta pensiju sistēmu un sieviešu nabadzības jautājumam. Iedzīvotāji visā Eiropā sastopas ar sabiedrības novecošanos, un visā Eiropā tiek reformētas pensiju sistēmas. Tādēļ Eiropas Savienībai ir jāsniedz signāls par to, ka mūsu rūpju centrā ir vienkāršo sieviešu dzīve.
Būtiski svarīgajā jautājumā par pensijām Eiropas Komisijai ir jābūt galvenajai iestādei, kas apņemas likvidēt strukturālās atšķirības starp sievietēm un vīriešiem. Sievietes nedrīkst nonākt nelabvēlīgākā pozīcijā tādu iemeslu dēļ, ko tās nespēj ietekmēt, - atalgojuma starpība, kā minēja kolēģe, rūpes par radiniekiem un nepienācīgas kvalitātes nodarbinātība. Mūsu pirmais uzdevums ir vairot izpratni sieviešu vidū. Mums jāuzsver, ka pašlaik notiekošajās debatēs par pensijām, sieviešu faktors ir ticis pieminēts ārkārtīgi reti. Vēlamies, lai politikas veidotāji apzinātos tā ietekmi un nodrošinātu piekļuvi precīziem datiem par sievietēm un pensijām.
Komisijai jāveic pētījumi par dzimuma ietekmi pensiju reformās Eiropā, un esmu pārliecināta, ka Viviane Reding to nokārtos. Mums jāanalizē paraugprakse valstu līmenī un jāapsver Eiropas mēroga pieeja. Tik tiešām ir pienācis laiks padomāt par to, ko esam sasnieguši šajos pēdējos 100 gados. Mums jārada skaidra nākotne mūsu bērniem.
Ir arī svarīgi atgādināt sev pašiem to, ko pirms simts gadiem panāca Klāra Cetkina, jo atalgojuma atšķirību likvidēšana bija viņas ideja. Būtu arī patiešām svarīgi panākt šīs pārmaiņas īstenā Džindžeras Rodžersas un Freda Astēra stilā, ņemot vērā, ka Džindžerai Rodžersai viss bija jādara "atmuguriski augstpapēžu kurpēs”.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Ziņojumos par nevienlīdzību, kas skar sievietes un vīriešus Eiropas Savienībā, ir ietverti daudzi ierosinājumi par to, kas būtu darāms un kādi pasākumi ir jāveic šīs nevienlīdzības mazināšanai. Vēlos paust savu vissirsnīgāko pateicību Reding kundzei par pasākumiem, ko viņa veic Eiropas līmenī atšķirību mazināšanai starp sievietēm un vīriešiem. Tomēr lielākā daļa šo pasākumu ir jāveic valstu vai dalībvalstu līmenī. Tieši šajā ziņā bieži ir jūtama asa opozīcija no politiķiem, iestādēm un sabiedriskās domas. Tādēļ sieviešu organizācijas bieži aicina Komisiju tām palīdzēt. Tomēr pasākumiem uz vietas ir ārkārtīgi liela nozīme, kā tas ir Polijas gadījumā, kur bija iespējams pārvarēt opozīciju, pateicoties sieviešu sociālajai kustībai, kas pazīstama kā Sieviešu kongress. Savācām vairāk nekā 100 000 parakstu par sociālo un likumdošanas iniciatīvu, un plašu debašu rezultātā, kas mobilizēja sabiedrisko domu, Polijas parlaments nobalsoja par sieviešu paritāti 35 % apmērā visos vēlēšanu sarakstos, tostarp arī Eiropas vēlēšanu sarakstā. Ārkārtīgi lepojos, ka Polija ir pievienojusies tām valstīm, kurās paritāte ir ar likumu noteikta prasība, un ka tā ir pirmā no jaunajām dalībvalstīm, kurā tiek ieviestas tik nozīmīgas pārmaiņas. Tagad rūpīgi vērosim, kāda tam būs ietekme uz sieviešu līdzdalību politikā. Vēlos skaidri norādīt, ka mums jau tagad jāizvirza sev jauni mērķi un ka šiem mērķiem jābūt vienlīdzīgai darba samaksai dažādām sieviešu grupām un paritātei citās lēmējiestādēs. Liels paldies!
Silvia Costa
(IT) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, dāmas un kungi! Pateicos referentēm un arī es vēlos veltīt šo 8. martu sievietēm Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos, piemēram, tām daudzajām sievietēm, kuras pašlaik piedalās ielu demonstrācijās Kairā un Irānā un cīnās par demokrātiju un brīvību savā valstī. Šajā ziņā ceru, ka tiks veikti stingri pasākumi, tostarp Eiropas Komisijas ārpolitikas ietvaros, lai izveidotu saikni ar šīm sievietēm.
Pat Eiropā pašlaik ir atsākusies liela atmoda sieviešu līdzdalības ziņā, sākot no prasībām ievērot cieņpilnu attieksmi pret sievietēm plašsaziņas līdzekļos un vīriešu uzvedībā iestādēs, ko 13. februārī pilsētu laukumos pauda viens miljons Itālijas sieviešu un daudz šajā notikumā iesaistīto vīriešu.
Attiecībā uz apspriežamiem ziņojumiem jānorāda, ka pastāv stingra saikne starp pieaugošo nedrošību jauno sieviešu darbavietās un privātajā dzīvē, lai gan tās ir labāk izglītotas un kvalificētākas, nepietiekamā netipisku darba ņēmēju sieviešu - kādas lielākoties ir jaunās sievietes - aizsardzība maternitātes un bērna audzināšanas periodā, pašreizējās politikas trūkumi līdzsvara panākšanā un zemākie sieviešu nodarbinātības rādītāji, aizvien biežāk sastopamie sieviešu nabadzības gadījumi un zemāks viņu pensiju līmenis un šeit arī amatu liegšana sievietēm lēmējiestādēs.
Lai gan piekrītu Reding kundzes iniciatīvai saistībā ar direktoru valdēm, mazāk atbalstu viņas iniciatīvu par apdrošināšanu, kas apdraudētu tieši sievietes. Bez tā nebūtu Eiropas 2020.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi! Vispirms jāsaka, ka manā izpratnē cīņai ar vīriešu un sieviešu līdztiesību nav nekā kopīga ar kreiso vai labējo politiku; tā nav ne vīriešu, ne sieviešu cīņa, tā ir visas sabiedrības cīņa.
Kas gan tā būtu par mūsdienu sabiedrību, kura ieguldītu naudu jaunu meiteņu izglītībā, kā mēs to darām, tikai tādēļ, lai pēc tam darbavietās liegtu sev 50 % no tai pieejamās inteliģences? Tāda nedrīkst būt sabiedrība, kurā dzīvojam. Aicinu Komisiju, Padomi un Parlamentu saņemties, lai mēs aiz sevis atstātu vienlīdzīgāku, taisnīgāku sabiedrību, kurā tiek darīts vairāk, lai nodrošinātu mācības un intelektuālo attīstību jaunām meitenēm.
Otrais punkts, komisāres kundze, skar vienlīdzīgu piekļuvi atbildīgākiem amatiem. Kā zināms, esmu francūziete, un es biju pret kvotām. Tomēr pēc 10 gadiem esmu sapratusi, ka bez kvotām mēs neko nesasniegsim. Bez kvotām nekad nebūs tik daudz sieviešu, cik ir vīriešu
(Aplausi)
atbildīgos amatos. Dzirdēju, ka Parlamenta priekšsēdētājs pagājušajā nedēļā aizstāvēja šo viedokli.
Manuprāt, mums šis ceļš šobrīd patiešām jāiet. Jūs zināt, ka es biju pret kvotām, jo uzskatu, ka nepieciešamība aizstāvēt sievietes, kuras spētu panākt progresu, liekot lietā savas prasmes, ir nedaudz degradējoša. Tomēr šobrīd jūtu, ka šī pieeja ir jāizmanto.
Trešais un pēdējais punkts ir nepieciešamība mums cīnīties par vienlīdzīgu atalgojumu vīriešiem un sievietēm. Pateicos par jūsu sniegto ieguldījumu.
(Aplausi)
Antigoni Papadopoulou
(EL) Priekšsēdētājas kundze! Šodien mēs godinām gadiem ilgo sieviešu cīņu un tās sasniegumus. Mēs uzskaitām neizzūdošos demokrātijas trūkumus, kas pašlaik ir saasinājušies ekonomikas krīzes ietekmē, - nabadzību, cilvēku tirdzniecību, vardarbību, bezdarbu, seksuālo ekspluatāciju, plaisu starp sieviešu un vīriešu atalgojumu, nomelnošanu plašsaziņas līdzekļos, stereotipisko lomu iemūžināšanu un nepietiekamu pārstāvību lēmējiestādēs - tie visi ir sieviešu dzimtes termini un tie visvairāk apdraud vientuļās mātes, vecāka gadagājuma sievietes, imigrantes sievietes un sievietes ar invaliditāti.
Mums nepieciešama koordinēta darbība Eiropas un valsts līmenī - efektīvāka nodarbinātības un sociālās aizsardzības politika nabadzības apkarošanai, vairāk pasākumu ģimenes dzīves apvienošanai ar darbu, lai sniegtu atbalstu strādājošām sievietēm un aktīvus pasākumus un kvotas līdzsvarotai pārstāvībai lēmējiestādēs. Mums nepieciešama atbilstoša izglītība un informētība, lai izskaustu vardarbību un stereotipus. Ceļš ir tāls, bet mums tas ir jāiet, jo sievietes ir pelnījušas labākas iespējas bez aizspriedumiem.
Joanna Senyszyn
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Sievietes tiek diskriminētas visās dzīves jomās; tās tiek piekautas un izvarotas. Puse no visām Eiropas sievietēm ir pieredzējušas vardarbību, un vairāk nekā miljons cieš no tās ik dienas. Darbs pie direktīvas saistībā ar vardarbību pret sievietēm turpinās, tomēr vienlaikus Eiropas Savienībā diemžēl ir valstis, tostarp Polija, kurās tiek pieļauta ar likumu sankcionēta vardarbība pret sievietēm seksuālās un reproduktīvās veselības jomā.
Atbilstošas izglītības trūkums dzimumdzīves jomā un viegla piekļuve kontracepcijas līdzekļiem nozīmē to, ka sievietes, kas kļūst par grūtniecēm, tostarp arī tās, kuras nav sasniegušas pilngadību, ar likumu ir spiestas dzemdēt. Grūtniece tiek uzskatīta par inkubatoru, kurai ir liegtas tiesības pašai izlemt un tiesības uz veselību un privātumu, kādas pienākas katram cilvēkam. Aborta aizliegums nemazina faktiski veikto šādu procedūru skaitu. Tiesību akti pret abortiem ir jānosoda, jo tas ir valsts vardarbības paveids pret sievietēm un institucionālā sieviešu diskriminācija. Ja grūtnieču vietā būtu vīrieši, aborts tiktu pielīdzināts sakramentam.
Iratxe García Pérez
(ES) Priekšsēdētājas kundze! Vēlos paust atzinību un pateicību visām sievietēm, daudzas no kurām ir labi pazīstamas un par kurām ir daudz rakstīts, tomēr daudzas no kurām arī ir anonīmas, kuras ir strādājušas un cīnījušās visus šos pēdējos 100 gadus, lai sasniegtu šo vienlīdzības līmeni, kāds mums ir pašlaik.
Tomēr vēl ir daudz darāmā, un mēs šajos ziņojumos nonākam pie tādām problēmām kā ģimenes dzīves apvienošana ar darbu, grūtībām piekļuvē darba tirgum vai cīņai pret vardarbību dzimuma dēļ, kas ir viena no lielākajām Eiropā un visā pasaulē pastāvošajām problēmām. Vīriešu un sieviešu līdztiesība vēl nav realitāte. Tādēļ mums pašlaik jāsāk jauns posms, kurā apņemšanos pārvēršam realitātē.
Sākot ar Eiropas iestādēm un visu pārējo Eiropas sabiedrību, mums jācenšas panākt progresu patiesas vīriešu un sieviešu līdztiesības virzienā. Šāda līdztiesība var sniegt iespēju sasniegt taisnīgāku un līdztiesīgāku sabiedrību, un, veicot šo ceļu, vīriešiem ir būtiska nozīme. Vēl ir daudz darāmā, un mēs šo procesu pabeigsim kopā.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Šodien mums ir iespēja atgādināt sev par cilvēku tiesībām uz vienlīdzīgu attieksmi neatkarīgi no viņu dzimuma. Par spīti daudziem pasākumiem, kas ir veikti, lai nodrošinātu vienlīdzīgas tiesības, joprojām neatrisināts ir jautājums par darba samaksas atšķirībām starp sievietēm un vīriešiem. Sievietes joprojām ir sarežģītākā stāvoklī; darba devēji bieži izvērtē viņu piemērotību darbam, nevis pamatojoties uz viņu kvalifikāciju, bet uz to, vai viņām būs bērni vai ne, vai arī, ja viņām tie jau ir, tad - kurš viņus pieskatīs, kad tie būs slimi. Neviens šādus jautājumus neuzdod vīriešiem, kad viņi tiek pieņemti darbā. Tādēļ vēlos uzsvērt nepieciešamību šajā sistēmā veikt pārmaiņas un veikt pasākumus, kas mainītu veidu, kādā sabiedrība uztver šo problēmu, un kas nodrošinātu to, ka sievietes pašas atbrīvotos no iekšējās pārliecības, ka tikai viņas ir atbildīgas par bērnu audzināšanu, tādējādi ļaujot izskaut šo nevienlīdzību Pazīstot komisāres Reding kundzes harizmu un nelokāmību, manuprāt, tas noteikti tiks sasniegts. Paldies!
Mitro Repo
(FI) Priekšsēdētājas kundze! Šajā Starptautiskajā sieviešu dienā ir jāpārbauda, kā līdztiesība tiek faktiski īstenota Eiropā. Šobrīd mums visiem bažas rada jauna problēma, un tā ir nabadzības feminizēšana. Lai gan sievietes strādā vairāk nekā vīrieši, vīriešiem ir augstāks atalgojuma līmenis un tie joprojām saņem lielāku pensiju. Nav pareizi, ka vīrieši kļūst bagātāki, bet sievietes - nabadzīgākas. Sevišķi tas tā ir vecāka gadagājuma sieviešu gadījumā, un tādēļ tām ir jāpalīdz visos iespējamos veidos.
Novecošana un liela vecuma sasniegšana īpaši sievietēm nedrīkst būt slogs. To nedrīkst uzskatīt par apgrūtinājumu, bet gan par kaut ko tādu, kas bagātina sabiedrību un Eiropu un ir viens no tās resursiem. Pasaules un Eiropas nākotne būs galvenokārt atkarīga no sievietēm, jo īpaši no mātēm. Protams, ir pozitīvi, ka māšu dēliem un vīriem, Bloom kungam un man, ir kas nozīmīgāks, ko darīt, nekā karot. Apsveicu.
(Aplausi)
Ivo Vajgl
(SL) Priekšsēdētājas kundze! Vīnes Filharmonija, iespējams, labākais klasiskās mūzikas orķestris pasaulē, tikai pirms dažiem gadiem atļāva sievietēm tam pievienoties un izpildīt mūziku. Tikai iedomājieties, kāds izskatītos un izklausītos mūsu orķestris šeit - šis Parlaments -, ja mums nebūtu deputātu sieviešu, kas to atdzīvina ar savu raksturu un apzinātajām debatēm.
Protams, ka tādā dienā kā šī - dienā, kas mums atgādina par sieviešu nevienlīdzību, - sievietes mums ir vairāk nekā vajadzīgas. Algas dienā, dienā, kad darbā tiek sadalīti pienākumi un visās dienās, kad ir jārūpējas par bērniem un ģimeni, sievietes nav līdztiesīgas. Mūsu atbildība Eiropas Parlamentā un mūsu kolēģu atbildība valstu parlamentos ir izstrādāt atbilstošus tiesību aktus, lai ieviestu šādu līdztiesību. Tomēr, manuprāt, mēs arī veicinām šādu līdztiesību, ikdienā izrādot rūpes un uzmanību pret sievietēm.
Anna Záborská
(SK) Priekšsēdētājas kundze! Ir svarīgi, ka šodien debatējam par sieviešu nabadzību. Vienlaikus ir arī žēl, ka, cenšoties atrast risinājumu, nespējam atbrīvoties no vienpusēja domāšanas veida.
Sieviešu nabadzības problēmas risināšana prasa ko vairāk nekā tikai vardarbīgu iejaukšanos ģimenes vidē. Jaunākais ESAO pētījums rāda, ka šādas iejaukšanās panākumi ir ierobežoti. Sievietes mājsaimniecības darbiem un bērnu aprūpei velta vairāk laika nekā vīrieši. Tas attiecas arī uz to laika periodu, kad vīram ir vecāku atvaļinājums. Tās to nedara tādēļ, ka tas ir nepieciešams, bet tādēļ, ka to vēlas. Viņas labāk izvēlas nepilnas slodzes darbu.
Saskaņā ar ESAO rādītājiem no 30 līdz 50 % no visas sieviešu ekonomiskās aktivitātes neparādās pašreizējos turības rādītājos, piemēram, IKP uz vienu iedzīvotāju. Tādēļ sieviešu nabadzības atrisināšana ir saistīta arī ar tā darba atzīšanu, ko sievietes veic starppaaudžu solidaritātes ietvaros. Atzīstot šo darbu, mēs spersim būtisku soli virzienā uz nabadzības problēmas atrisināšanu.
Sylvana Rapti
(EL) Priekšsēdētājas kundze! Man ir kas cits sakāms - šodien nav svinību diena, cik atceros; šī ir to sieviešu piemiņas diena, kuras gāja bojā sacelšanās laikā Amerikā nevis pirms 100, bet pirms 157 gadiem. To arī nedrīkstam aizmirst. Ja vēlamies panākt progresu, ir nepieciešamas trīs būtiskas lietas:
pirmā ir atbalsta struktūras strādājošām sievietēm: bērnudārzi un silītes;
otrais, komisār Andor kungs, ir finansiālais atbalsts sievietēm un
trešais ir attieksmes mainīšana skolās, un šajā ziņā, komisāre Reding kundze, ierosinu, lai tiktu ieviestas kvotas, ne tikai uzraudzības valdēs, kas ir līdzīgi kā mēģināt saremontēt māju virzienā no augšas uz leju, bet arī bērnudārzu un skolu audzinātājiem, lai mēs varētu ieviest dzīvē dzimumu līdztiesību.
Noslēgumā aicinu jūs, priekšsēdētājas kundze, kā priekšsēdētāju sievieti apiet reglamentu un šajās īpašajās Sieviešu dienas svinībās dot vārdu pārējām desmit runātājām.
Ulrike Lunacek
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi! Gan šeit plenārsēžu zālē, gan arī galerijās kampaņa par sieviešu tiesībām darbavietā, ģimenē, demokrātiskā sabiedrībā, par ekonomisko neatkarību sievietēm un pret vīriešu vardarbību, sieviešu nabadzību un diskrimināciju pret vientuļajām mātēm, lesbietēm un migrantēm sievietēm jau notiek pārāk ilgi. Šodien mēs svinam Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienu. Par laimi, turpmāk mēs varēsim svinēt arī jau sasniegto, nepazaudējot no redzesloka arī to, kas vēl ir jāsasniedz.
Morin-Chartier kundze jau teica, ka pirms desmit gadiem viņai nebija pārāk lielas uzticības kvotām, bet ka viņa ir mainījusi savu viedokli - kvotas ir būtiski svarīgas. Paldies jums par to. Kvotas tik tiešām ir kaut kas tāds, kas sievietēm ir nepieciešams, ja viņas vēlas kaut ko sasniegt. Mums visās uzraudzības valdēs, visās valsts pārvaldes iestādēs, politikā un uzņēmējdarbībā ir noteiktas kvotas vīriešiem. Vīriešu sadarbības tīkli darbojas bez jebkādām grūtībām. Vīrieši ne vienmēr atrodas ietekmīgos amatos, pateicoties tikai saviem darba rezultātiem - daži tādi ir, lai gan tas ne tuvu neattiecas uz visiem, bet dažreiz vienkārši tādēļ, ka tie ir šo ietekmīgo zēnu tīklu biedri. Tādēļ mums ir nepieciešamas kvotas un vienlīdzīgs atalgojums.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Priekšsēdētājas kundze! Manuprāt, šodien ir ārkārtīgi svarīga diena; svinam Sieviešu dienu - to sieviešu dienu, kuras mīlam, kuras cienām, to sieviešu dienu, kuras ir mūsu mātes, sievas, māsas un meitas - gan strādājošās, gan mājsaimnieces. Vēlos paust pateicību visam sieviešu dzimumam un uzsvērt, ka es personīgi atbalstu sieviešu cīņu par līdztiesību sabiedrībā un darbā, par vienlīdzīgu atalgojumu un kvotām lēmējiestādēs, kā arī paust nožēlu par visām vardarbības formām pret sievietēm un sieviešu ekspluatāciju.
Neteikšu neko vairāk, jo viss jau tika pateikts. Liels jums paldies, dāmas, jums visām, gan tām, kas atrodas šeit, gan tām, kuras šajā sanāksmē nepiedalās.
Licia Ronzulli
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Šo dienu vēlos īpaši veltīt tām sievietēm, kuras cīnās ik dienas par savu tiesību respektēšanu mūsdienu sabiedrībā, visām sievietēm, kuras izvēlas audzināt bērnu, zinot, ka viņām būs grūti apvienot profesionālo dzīvi ar viņu jaunajiem - mātes - pienākumiem, visām sievietēm, kuras, apzinoties savus talantus un spējas, izlemj turpināt iet savu ceļu par spīti daudzajiem šķēršļiem.
Tieši tādēļ vismaz sākotnēji atbalstu obligāto kvotu ieviešanu sievietēm kā līdzekli tādas kultūras izbeigšanai, kas sniedz labumu tikai vīriešiem. Esmu pārliecināta, ka tādā veidā tiktu nodrošināta iespēja, ko gaida tik daudz jaunu sieviešu, un ka, apbruņotas ar profesionālām prasmēm un izglītību, tās noteikti nepalaidīs šo iespēju garām.
Man arī ir zīdainis, kurš ir tikai dažus mēnešus vecs, un man arī ir sapnis - ceru, ka manai meitai, kuras vārds ir Vittoria, nebūs jācīnās tāpat kā mums, lai sašķaidītu šos stikla griestus, un ka sieviešu talants vairs netiks uzskatīts par saistībām, bet drīzāk gan par patiesu pievienoto vērtību.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētājas kundze! Tie bija trockisti, kuri pārvērta marksistu šķiras cīņu šīs neskaitāmo sūdzību grupas cīņā. Sabiedrība bija jāsašķeļ divās grupās, kuras varēja zināt vai arī nezināja, ka tām ir par ko sūdzēties, kamēr to tām neizskaidroja izpalīdzīgie, kareivīgi noskaņotie jaunie aktīvisti. Grupas varēja būt definētas pēc etniskās izcelsmes, reliģijas, dzimuma, vecuma vai invaliditātes pazīmēm. Tās visas bija jāaicina iesaistīties kolektīvos pasākumos pret saviem apspiedējiem.
Trockisti kļuva vecāki, ja ne gudrāki. Dažos gadījumos viņi nonāca atbildīgos un ietekmīgos amatos. Viņu idejas kļuva pazīstamas daudz ātrāk un tālāk nekā viņi paši. Vārds "diskriminācija”, tam pievienojot vārdu "pret”, kļuva par absolūto ļaunuma iemiesojumu. Daudzos gadījumos pārkāpējs nav nosakāms. Diskriminētājs ir pārējā sabiedrības daļa. Mēs visi esam vainīgi. Cilvēkiem, lai kādi arī nebūtu viņu patiesie trūkumi, ir jāsaprot, kad ar viņiem manipulē, un jāatbrīvojas no šīm manipulācijām.
Karin Kadenbach
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienai jākļūst arī par dienu, kad varam pārdomāt un izvērtēt sasniegto. Šodien vēlos paust savu pateicību tām vadošajām sievietēm, kas ir bruģējušas mums ceļu, lai šodien tik daudzām sievietēm būtu iespēja iegūt zināmu ietekmi politiskajā dzīvē un uzņēmējdarbībā.
Tomēr šai dienai arī jākļūst par brīdinājumu mums visām neapdraudēt to, kas ir sasniegts līdz šim. Daudzi dažādo dalībvalstu programmu aspekti, kas pašlaik ir jāīsteno budžeta konsolidācijas aizsegā, ir speciāli vērsti pret sievietēm, pret sieviešu izglītības iespējām, pret sieviešu iespējām saņemt taisnīgu un izdzīvošanai pietiekamu atalgojumu, pret sieviešu iespējām uzņemties zināmu uzdevumu politiskajā attīstībā. Īpaši aicinu vīriešus - un redzu, ka šodien šeit tādu ir daudz mūsu vidū, - sadarboties ar mums kā partneriem, lai nodrošinātu iespēju sasniegt mūsu vērienīgos mērķus un lai Starptautiskā Sieviešu diena arī turpmāk būtu svinama diena.
Viviane Reding
Priekšsēdētājas kundze! Pateicos jums, dāmas un kungi, jo esmu saņēmusi vēstījumu, kas ir labi sadzirdams un nepārprotams. Varu to apkopot vienā teikumā - lielākā daļa no jums vairs nepiekrīt vīriešu pārstāvības kvotai 90 % apjomā mūsu uzņēmumu vadībā, un, manuprāt, tas ir jāmaina.
(Aplausi)
Mums jāsadarbojas, lai īstenotu šīs pārmaiņas.
Pēc tam, kad biju noklausījusies, ko teica jūsu referente, un visu pārējo piezīmes, analizēju to, kas tika pateikts, un, manuprāt, piekritīsiet, ka sieviešu darbība politikā ir diezgan sekmīga. Vēl ir tāls ceļš ejams, bet mēs esam uz pareizā ceļa.
Diemžēl ekonomikā mūsu darbība nav tik sekmīga. Neesam pārstāvētas lēmējiestādēs, un saņēmu no jums skaidru vēstījumu, ka tas ir jāmaina. Esam pārstāvētas slikti apmaksātos darbos, kur 60 % no universitāšu beidzējām ir sievietes. To talants iet zudumā tur, kur tas mums krīzes laikā visvairāk ir nepieciešams, lai uzlabotu ekonomisko stāvokli.
Mums nav izvēles. Kā lai mēs panākam 75 % nodarbinātību, ja ne liekot lietā šo augsti kvalificēto sieviešu neizmantoto potenciālu? Mums tiešām jāmaina veids, kā risinām nodarbinātības jautājumus, sniedzot sievietēm iespēju un piesaistot viņu talantu, ko mēs esam mācījuši un izglītojuši un kas ir pieejams nodarbināšanai.
Ņēmu vērā šeit pateiktās piezīmes par upuriem. Taisnība - ne visi upuri ir sievietes vai bērni. Tie var būt arī vīrieši, bet galvenokārt upuri ir sievietes, tostarp arī mazas meitenes. Tādēļ pasākumu paketē saistībā ar upuriem, ko piedāvāšu maijā, šis fakts tiks ņemts vērā.
Drīz pēc tam mēs svinēsim Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienu. Nedrīkstam aizmirst, ka svinam arī simts gadus kopš Marija Kirī ieguva Nobela balvu. Vēlos teikt visām sievietēm šajā zālē, ka mums ar viņām ir jālepojas.
(Aplausi)
László Andor
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze! Manuprāt, ir jāapliecina cieņa simts gadu ilgai cīņai un progresam simts gadu garumā, tomēr ir arī jāatzīst, ka mūsdienu Eiropa joprojām ir tālu no pilnas vīriešu un sieviešu līdztiesības. Daudzi no šiem nevienlīdzības gadījumiem izpaužas darba tirgus nelīdzsvarotībā un neobjektīvā attieksmē pret sievietēm daudzos darba tirgus segmentos un daudzās iestādēs.
Tādēļ, manuprāt, lai panāktu progresu, ir jāizmanto Eiropas politiskās jomas un Eiropas finanšu instrumenti stāvokļa uzlabošanai šajā jomā, kā arī nodarbinātības iespēju un sieviešu darba apstākļu uzlabošanai. Ir iespējams veikt vairākus konkrētus pasākumus. Piemēram, attiecībā uz Eiropas finanšu līdzekļiem, it visur, kur tas ir iespējams un pamatojams, ārkārtīgi liela nozīme ir vienlīdzīgu iespēju nosacījumam, un mēs vēlamies to īstenot.
Tomēr ir arī svarīgi izveidot tiešās darbavietas. Viens no galvenajiem darbības virzieniem darbavietu izveidē nākamajos desmit gados būs tā saukto "balto darbavietu” izveide - darbavietas veselības aprūpē un ilgtermiņa aprūpē. Šajā ziņā mums ir jāpievērš uzmanība iespēju izveidei, jo lielu šā darba daļu jebkurā gadījumā veic sievietes, tomēr nesaņemot par to pienācīgu atalgojumu un bez tiesību uzkrāšanas iespējām, tostarp bez tiesībām uz vecuma pensiju.
Runājot par pensiju jautājumu, Baltajā grāmatā par pensijām, kas tiks publicēta šā gada trešajā ceturksnī, lielāka uzmanība būs pievērsta dzimumu diskriminācijai. Šo Balto grāmatu par pensijām izstrādā vesela grupa komisāru, piedaloties priekšsēdētāja vietniecei Reding kundzei un sniedzot savu ieguldījumu, mēs varēsim risināt pensiju jautājuma dzimumu dimensiju daudz efektīvāk nekā tas bija iepriekšējā Zaļajā grāmatā.
Piekrītu Zimmer kundzei. Šis ir arī darbalaika regulēšanas jautājums. Tas ir absolūti būtisks. Mums nepieciešama Eiropas Savienības regula par darbalaiku, kas sniegtu iespēju labāk apvienot darba prasības un pienākumus pret ģimeni. Ir būtiski svarīgi panākt labāku līdzsvaru starp darbu un privāto dzīvi. Tā ir daļa no mūsu ievērojamās darba kārtības. Piekrītu tiem, kuri uzsvēra, ka šis jautājums neattiecas tikai uz Eiropas Savienību - tas ir starptautiskās atbildības jautājums, kas mums ir jārisina.
Lai uzsvērtu vēl vienu saistību - starp darba tirgu un izglītību -, mums jāveic sīkāka izpēte, lai uzlabotu izglītības kvalitāti, vairotu izpratni, izglītotu par tiesībām, tostarp īpaši par sieviešu tiesībām un - tas ir ļoti svarīgi - par Eiropas minoritāšu tiesībām neatkarīgi no tā, vai tie ir imigranti vai citas etniskās minoritātes.
Visbeidzot, runājot par kvotām uzņēmumu valdēs, pagājušajā nedēļā man bija iespēja apspriest šo jautājumu ar jauno britu rūpniecības konfederācijas priekšsēdētāju - esmu drošs, ka Bloom kungu tas interesētu. Šim jautājumam ir vairāki aspekti. Bez stereotipu un organizatorisko un kultūras aspektu pārrunāšanas mūsu diskusijā arī tika uzsvērta nepieciešamība savādāk organizēt ģimenes dzīvi, jo darbs augstākā līmeņa amatos prasa daudz laika. Tādēļ mums jārīkojas vairākās frontēs. Nedrīkstam šo diskusiju izvērst tikai attiecībā uz profesionālo dzīvi un sabiedrisko dzīvi. Manuprāt, ja mēs turpināsim šo diskusiju, kā arī Komisijas centienu īstenošanu ar pienācīgu atbildību, nākotnē varēsim sasniegt lielāku progresu.
Mariya Nedelcheva
Priekšsēdētājas kundze, Reding kundze, komisāra kungs! Vēlos pateikties visiem maniem kolēģiem deputātiem par viņu sniegto ieguldījumu un par viņu runām.
Šīs debates no jauna pierāda, cik ļoti būtisks mums visiem ir dzimumu līdztiesības jautājums. Mums visiem ir kopīgas vērtības un principi - cilvēka cieņas respektēšana, nevienlīdzības un diskriminācijas apkarošana.
Ārkārtīgi cienu to personīgo un bieži vien nacionālo noskaņu, ko katrs no mums piešķir šīm vērtībām un principiem. Tajā ir ietverta Eiropas redzējuma daudzveidība šajos jautājumos. Tomēr šo atšķirīgo noskaņu ietekmē nedrīkstam pazaudēt no redzesloka mūsu kopējos mērķus. Mums jāturpina darbs sieviešu apstākļu uzlabošanai gan darbavietā, gan personīgajā un ģimenes dzīvē. Vēl vairāk jāveicina viņu piekļuve darba tirgum, jo īpaši atbildīgiem amatiem, un atbildība par šo procesu jāuzņemas valstu atbildīgajām iestādēm, organizācijām, politiskajām organizācijām un uzņēmumiem. Mūsu visu pienākums ir parādīt, ka šie mērķi ir sasniedzami. Tik tiešām šodien jau daudzreiz tika teikts, ka cīņa pret dzimumu nevienlīdzību ir ikdienas cīņa. Nelokāma politiskā griba jāpapildina ar konkrētiem pasākumiem. Atzinīgi vērtēju visus Komisijas izklāstītos pasākumus un iepriekš pateicos arī visiem saviem kolēģiem deputātiem par atbalstu, ko tiem sniegsim.
Vēl viens aspekts - debatēs tiku kritizēta par to, ka ziņojuma teksts ir pārāk garš, kas, šķiet, kļūst garāks gadu no gada. Tas, protams, ir tādēļ, ka iepriekšējie ieteikumi nav pilnīgi īstenoti. Mums jāpārliecinās, lai ikviens tos īstenotu. Manuprāt, iemesls ir arī sarežģītais šā jautājuma raksturs un tā dinamiskā attīstība. Jāuzsver, ka mūsu uzdevums ir sekot līdzi šai attīstībai, lai izvairītos no nonākšanas novecojušu ideju gūstā, lai mēs varētu virzīt šo attīstību.
Beidzot, manuprāt, dzimumu līdztiesība arī turpmāk būs jautājums, kura risināšanā esam iesaistīti mēs visi. Mans galvenais uzskats ir, ka katram no mums ir dota izvēles brīvība to atzīt un darīt visu iespējamo, lai tā kļūtu par realitāti. 2011. gads ir Eiropas Brīvprātīgā darba gads un patiesa progresa sasniegšanai dzimumu līdztiesības jomā šogad ir jākļūst par mūsu lielāko kopīgo iniciatīvu.
Rovana Plumb
referente. - Priekšsēdētājas kundze! Vēlos pateikties komisāriem Reding kundzei un Andor kungam par viņu nelokāmo apņemšanos risināt šos nozīmīgos jautājumus. Vēlos arī pateikties visiem saviem kolēģiem par viņu nepārprotamo šodien šajās svarīgajās debatēs pausto vēstījumu.
Pirmkārt, vēlos pateikt, ka dzimumu līdztiesība nav tikai sociālā taisnīguma jautājums; tas ir arī progresa jautājums, un mums kopā jāveido taisnīgāka sabiedrība visiem. Nākamais - vēlos pateikt, ka nelokāmi atbalstu kvotas. Jā, mums ir nepieciešamas sievietes augstākajos amatos, bet neaizmirsīsim par nabadzību. Mums šī problēma ir jārisina un jānovērš un jāmazina nabadzība, un jāveic konkrēti pasākumi. Nabadzības novēršana un mazināšana ir nozīmīgs sociālās solidaritātes elements, un es nelokāmi ticu sieviešu solidaritātei. Mums nepieciešams atbalsts visiem pilsoņiem; mums nepieciešams atbalsts no visas sabiedrības, un es vēlos pateikties NVO, sociālajiem partneriem un visām sievietēm un vīriešiem sabiedrībā, kuri gadu no gada, dienu no dienas cīnās, lai sasniegtu dzimumu līdztiesību.
Šai dzimumu līdztiesībai jākļūst par realitāti. Šodien ir mūsu spēkos paātrināt šā procesa gaitu; kopīgiem spēkiem mēs to īstenosim. Un vēlreiz - vēlu visām sievietēm daudz laimīgu dienu.
Priekšsēdētāja
Kopīgās debates tiek slēgtas.
Balsošana par abiem ziņojumiem notiks šodien, 8. martā, plkst.12.00.
Pēc tam būs svinības, lai atzīmētu Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienu. Visas sievietes šajā plenārsēžu zālē, Parlamentā, Komisijā un Padomē pēc šīm svinībām tiek sirsnīgi lūgtas ierasties uz kopējo fotografēšanos. Ceru, ka šo paziņojumu sadzirdēs arī visas dāmas un kungi savos birojos un ka viņi apmeklēs plenārsesiju klātienē.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Luís Paulo Alves
rakstiski. - (PT) Pēc Starptautiskās sieviešu dienas simtgades atceres svinībām nevar pārvērtēt sievietes bagātinošo nozīmi ģimenes, sabiedrības un ekonomikas attīstībā, lai gan tā bieži tiek pārāk zemu novērtēta un apmaksāta, kā rezultātā ievērojami palielinās nabadzības risks.
Viena no galvenajām problēmām ir saistīta ar ierobežotu piekļuvi darba iespējām, darba apstākļiem vai pat ar piekļuvi tādiem uzdevumiem, kas ir atbilstoši viņu kvalifikācijai. Turklāt pašreizējā ekonomikas krīze, ko piedzīvo Eiropas dalībvalstis, vēl vairāk ir saasinājusi stāvokli sieviešu nodarbinātības jomā, jo viņām ir lielāka iespējamība atrast nestabilu darbu. Vienlīdzības veicināšana ir saistīta arī ar cīņu pret vardarbību, kas ir vērsta pret sievietēm - fiziska, psiholoģiska vai seksuāla -, kas ir jāapkaro un jānosoda. Tādēļ ir jāpieņem konkrētas programmas sieviešu aktīvai iesaistīšanai vai iekļaušanai no jauna darba tirgū, vienlaikus radot konkrētas mūžizglītības iespējas ar mērķi tām nodrošināt vajadzīgās prasmes un kvalifikāciju, kā arī stiprināt viņu paļāvību, un attīstot viņu prasmes, kas ir nepieciešamas saistībā ar stratēģiju "Eiropa 2020”.
Elena Oana Antonescu
Dienā, kad svinam Starptautisko sieviešu dienu, atbalstu ziņojumā "Vīriešu un sieviešu līdztiesība - 2010” izklāstītos principus. Tomēr, manuprāt, tuvākajā laika periodā mums jāpāriet no taisnīgiem principiem uz konkrētu pasākumu īstenošanu, lai samazinātu pašreizējās dzimumu nevienlīdzības izpausmes. Rumānija - valsts, no kurienes es esmu, - ieņem 64. vietu "Globālā dzimumu vienlīdzības indeksa 2010” valstu vērtējumā jeb precīzāk - diskriminācijas ziņā starp sievietēm un vīriešiem. Kopumā Rumānijā sievietes ir labāk izglītotas nekā rumāņu vīrieši, un ir vērojams stabils sieviešu skaita proporcionāls pieaugums no kopējā augstskolu beidzēju skaita. Pašreizējais stāvoklis ir tāds, ka 60 % no visiem augstskolu beidzējiem ir sievietes un vīrieši - tikai 40 %. Tomēr sieviešu gūtie ienākumi joprojām ir zemāki par vīriešu gūtajiem ienākumiem. Dzimumu riski, kas ietekmē sieviešu iespējas darba tirgū, joprojām ir ļoti spēcīgi, sākot no augstākā nabadzības riska, līdz piekļuves liegšanai atbildīgiem amatiem. Cerot, ka attieksme pret sievietēm darba tirgū kļūs taisnīgāka, vēlos, lai arī mēs censtos mainīt šo situāciju. Šis ziņojums ir nozīmīgs pasākums šā mērķa sasniegšanā.
Zuzana Brzobohatá
Dzimumu līdztiesības jautājumam ir jāvelta atbilstoša uzmanība, jo īpaši Starptautiskās Sieviešu dienas 100. gadadienā. Es personīgi uzskatu, ka daudzus jautājumus, kas ir ietverti iesniegtajā ziņojumā, par ārkārtīgi nozīmīgiem. Viens no jautājumiem, ko vēlos uzsvērt, ir pensiju atšķirības starp vīriešiem un sievietēm. Šo starpību nosaka tas, ka strādājošās sievietes pārtrauc savu profesionālo darba stāžu biežāk nekā vīrieši, lai aprūpētu bērnus un slimos vai vecākos ģimenes locekļus, un savu ģimenes pienākumu dēļ ir gatavas lielākā mērā nekā vīrieši pieņemt nepilna slodzes darba vai īslaicīga darba nosacījumus. Tieši šis faktors rada pensiju atšķirības. Uzskatu, ka ne mazāk svarīgs ir aicinājums pievērst īpašu uzmanību neaizsargātajām sieviešu grupām, piemēram, sievietēm ar invaliditāti vai vecāka gadagājuma sievietēm, vai minoritāšu loceklēm, un mazkvalificētām vai nekvalificētām sievietēm, kuras rūpējas par viņu apgādībā esošajām personām. Pēdējais, bet ne mazāk svarīgais aspekts, ir nodrošināt piekļuvi atbalsta pakalpojumiem, kuru mērķis ir novērst uz dzimumu pamatotu vardarbību un aizsargāt sievietes pret šādu vardarbību neatkarīgi no viņu juridiskā stāvokļa, rases, vecuma, seksuālās orientācijas, etniskās izcelsmes vai reliģiskās piederības, uz ko ziņojumā tiek aicināta arī Komisija un dalībvalstis.
Maria Da Graça Carvalho
Dzimumu līdztiesība ir būtiski svarīgs mūsdienu princips, tomēr vīriešu un sieviešu nevienlīdzība joprojām neizzūd. Ievērojami ir pieaugusi zinātnieču un inženieru sieviešu procentuālā daļa. Eiropas Savienībā 59 % no visām augstskolu beidzējām ir sievietes, bet 41 % no tām ir doktora grāds. Tomēr ir arī daži paradoksāli skaitļi, ko ir vērts apsvērt.
Sievietes ir nepietiekami pārstāvētas zinātnē tad, kad ir runa par vadošiem amatiem. Tikai 19 % no universitāšu profesoriem ES ir sievietes. Šie skaitļi liek mums uzskatīt, ka pastāv problēmas sieviešu piekļuves jomā augtākajiem akadēmiskajiem slāņiem. Ir būtiski svarīgi rast risinājumus, kas ļauj izveidot veiksmīgu karjeru zinātnē, apvienojot to ar stabilu ģimenes dzīvi. Ar to es domāju, piemēram, jauno tehnoloģiju izmantošanu, kas ļaus zinātniecēm darīt darbu, atrodoties mājās. Tikai tādā veidā mēs varēsim atrisināt nelīdzsvarotību starp vīriešiem un sievietēm zinātnē un pētniecībā, kas joprojām ir šķērslis Eiropas mērķa par konkurētspējas palielināšanas un maksimālas inovāciju potenciāla izmantošanas mērķa sasniegšanai.
Monika Flašíková Beňová
Pašreizējā ekonomikas un sociālā krīze negatīvi ietekmē gan vīriešu, gan sieviešu dzīves līmeni Eiropas Savienībā. Tā nopietni apdraud sieviešu iedzīvotāju daļu, jo īpaši dzimumu līdztiesības, darba apstākļu un darbavietu pieejamības ziņā. Darba apstākļu vai ienākumu apjoma ziņā sievietes tā skar īpaši nopietni un, ja nekavējoties netiks veikti atbilstoši pasākumi, pastāv risks, ka šis stāvoklis pasliktināsies vēl vairāk.
Ir arī svarīgi ņemt vērā sieviešu stāvokli cīņas pret nabadzību ietvaros. Pēc statistikas datiem pasaules mērogā, salīdzinot ar vīriešu iedzīvotāju daļu, nabadzībā dzīvo līdz 17 % liela sieviešu daļa. Sieviešu sniegtais ieguldījums ģimenes un sabiedrības attīstībā arī netiek pietiekami novērtēts. Nevienlīdzība starp vīriešiem un sievietēm, jo īpaši saistībā ar piekļuvi izglītībai vai ģimenes pienākumu sadali, ir faktori, kas veicina sieviešu nabadzības saasināšanos. Nopietnas sekas rada arī atalgojuma starpība starp vīriešiem un sievietēm jeb tā sauktie "stikla griesti”, kas neļauj sievietēm nodrošināt organizatoriskus vai vadošos amatus.
Dzimumu līdztiesības veicināšana ir veids, kā apkarot pret sievietēm vērstu vardarbību. Absolūti nepieciešams ir apkarot dažādās vardarbības formas neatkarīgi no fiziskās, garīgās vai seksuālās vardarbības smaguma pakāpes. Arī saistībā ar šo faktoru ir vēlams, lai Eiropas Savienības dalībvalstu valdības un Eiropas iestādes atbalstītu mehānismus, kuru mērķis ir dzimumu līdztiesības sasniegšana dažādos sociālās, ekonomiskās un politiskās dzīves aspektos.
Ville Itälä
Protams, diskutēt par dzimumu līdztiesību Starptautiskajā sieviešu dienā ir piemēroti, bet ar to vien nepietiek. Šā jautājumā nozīmīgums ir jāizceļ arī visās citās dienās, kad pieņemam lēmumus. Turklāt būtisks līdztiesības elements ir ikviena cilvēka nepārkāpjamās tiesības uz viņa vai viņas ķermeni. Tad tas tiek paplašināts, attiecinot uz kontracepciju, abortiem un labu seksuālo un reproduktīvo veselību. Visi šie jautājumi ir bijuši un, protams, vēl ilgi būs vērojami Parlamenta balsojumos. Diemžēl pārāk bieži strīdos joprojām tiek atspoguļota attieksme, kas atbalsta sieviešu pakļaušanu.
Filip Kaczmarek
Līdztiesība ir viena no Eiropas pamatvērtībām, un tā viennozīmīgi ir pozitīva vērtība. Vienīgā problēma ir tāda, ka līdztiesība tiek interpretēta ārkārtīgi daudzos un dažādos veidos, no kuriem daži tiek interpretēti klaji galējā veidā, neņemot vērā patiesās starp cilvēkiem pastāvošās atšķirības. Dažādās iespējamās interpretācijas ir radījušas tādu ideoloģiju rašanos, kas ir saistītas ar līdztiesību un ir tieši saistītas ar šo terminu. Iepriekš ir bijuši gadījumi, kad tika pastrādāti krimināli sodāmi pārkāpumi, tostarp pat genocīds, tādas līdztiesības vārdā, kas tiek izprasta ļoti specifiskā vai doktrīnas veidā. Runājot par sieviešu un vīriešu līdztiesību, dogmatisma risks ir mazāks, bet joprojām tiek ievērotas arī pārmērīgi radikālas nostājas. Sieviešu un vīriešu līdztiesību nevar ierobežot politisku paziņojumu un juridisku noteikumu apmērā. Uz līdztiesības principa pamatotu standartu īstenošana ir ārkārtīgi svarīga, un ir arī vajadzīgas pārmaiņas mentalitātē, lai tā būtu iespējama. Mums jāveicina un jāatbalsta izglītošanas un informēšanas pasākumi un jāpopularizē paraugprakse. Mums jānodrošina, lai līdztiesības apzināšanās kļūtu par likumu, nevis par likuma izņēmumu. Patiesai līdztiesībai jābūt atrodamai cilvēkos, viņu attieksmē un viņu ikdienas, spontānajā uzvedībā. Līdztiesība nav arī izolēta vērtība. Nedrīkstam pieņemt nekādus tādus līdztiesības apliecinājumus, kas ir formulēti veidā, kas izslēdz citas galvenās vērtības, piemēram, brīvību, cieņu un taisnīgumu.
Jan Kozłowski
Sākumā vēlos apsveikt referentes ar viņu izstrādātajiem ziņojumiem, kuros tiek risināts nozīmīgais vienlīdzīgu tiesību jautājums. Kā teikts vienā no šiem ziņojumiem, 20 miljoniem eiropiešu, galvenokārt sievietēm, ir ierobežotas piekļuves iespējas darba tirgum, jo tās rūpējas par apgādībā esošiem pieaugušajiem. Zinām arī, cik sarežģītas ir problēmas, kas jāpārvar vecākiem, kuri vēlas apvienot bērnu audzināšanu un profesionālo dzīvi. Manuprāt, konkrētu pasākumu veikšana profesionālās un ģimenes dzīves apvienošanai ir vissvarīgākais jautājums gan Eiropas sociālajai, gan ekonomiskajai attīstībai. Mums jāveic pasākumi vietējo atbalsta sistēmu izveidei ģimenēm, kuru aprūpē ir bērni un apgādībā esošie pieaugušie, kā arī jāpārskata tiesību akti un plašāk jāizmanto jaunās tehnoloģijas, lai likvidētu elastīgu nodarbinātības formu izmantošanai pastāvošos šķēršļus. Manuprāt, Eiropas Savienībai jādara viss iespējamais, lai nodrošinātu, ka tās spējīgo un teicami izglītoto sieviešu pilsoņu potenciāls tiek atbrīvots un pilnīgi izmantots.
Petru Constantin Luhan
Atzinīgi vērtēju šajā ziņojumā aktualizēto jautājumu kopumu, kas dod mums iespēju neatkarīgi no tā, kurā komitejā mēs darbojamies, atrast virkni sakarību, kas ir jāievēro, lai lielākā mērā veicinātu "ES 2020” mērķu sasniegšanu. Kā redzējāt, izskan aicinājumi veikt pasākumus valstu un Eiropas mērogā uzņēmējdarbības veicināšanai sieviešu vidū, izveidojot mācību, profesionālās un juridisko konsultāciju struktūras un atvieglojot publisko un privāto finanšu resursu pieejamību. Sevišķi atzinīgi vērtēju prasību attīstīt uzņēmējdarbību kā galveno darbavietu izveides un ekonomikas attīstības avotu vietējā un reģionālā līmenī. Potenciālais sieviešu piedāvājums uzņēmumu vadības jomā tiek izmantots tikai ļoti nelielā apmērā. Tādēļ, manuprāt, jāizmanto gan Eiropas Sociālais fonds, gan Eiropas Reģionālās attīstības fonds, lai atbalstītu pasākumus, kas veicina uzņēmējdarbības attīstību sieviešu vidū. Protams, ir iespējami dažādi kultūras, materiālas vai ekonomiskas atšķirības, kas kavē mūs to īstenot. Tomēr šie ir faktori, kuri jāņem vērā un kuru pārvarēšanai mums jāizveido atbilstoša sistēma.
Jiří Maštálka
Simts gadus pēc pirmās publiskās sieviešu demonstrācijas par savām tiesībām, joprojām nav panākts vēlamais rezultāts. Tieši pretēji, pašreizējā krīze pagriež vēstures ratu par dažiem metriem atpakaļ sieviešu un vīriešu līdztiesības panākšanā. No jauna sievietes visā pasaulē iziet ielās tāpat kā pirms 100 gadiem. Tās ir demonstrāciju priekšgalā Grieķijā, Spānijā, Čehijas Republikā, un arī Ziemeļāfrikas valstīs. Eiropas Savienība vēl nesen lielījās ar to, ka tajā ir uzlabojies sieviešu stāvoklis darba tirgū un izglītības, cilvēka cienīga dzīves līmeņa, sieviešu veselības aprūpes jomā vai lielākas pārstāvības ziņā statūtos paredzētajās atbildīgajās struktūrās, tomēr krīzes padziļināšanās rezultātā, šķiet, tas ir nonācis Kopienas interešu vistālākajā galā. Krīzes pārvarēšanas pasākumi galvenokārt ir vērsti uz atbalstu vīriešu iedzīvotāju daļai. Sieviešu prasības tiek uztvertas par otršķirīgām problēmām. Pagājušie 100 gadi ir parādījuši, ko sievietes ir devušas pasaulei un progresam un cik daudzas no tām atdeva savu dzīvību cīņā par mieru, un arī cik daudz dzīvību tās ir devušas pasaulei. Tas nav mazāk nozīmīgs jautājums. Tomēr pasaule joprojām ir sievietēm daudz parādā. Tas nav jautājums par labvēlības izrādīšanu sievietēm, bet par nepārprotamu sieviešu līdztiesīga stāvokļa deklarēšanu sabiedrībā. Galu galā tieši sievietes ir tās, kuras necīnās par sevi, bet par labāku un humānāku pasauli.
Véronique Mathieu
Pirmkārt, vēlos apliecināt cieņu drosmīgajam un milzīgajam uzdevumam, ko ir paveikusi mana kolēģe Nedelcheva kundze, referente šajā jautājumā. Cīņa par dzimumu līdztiesību ir ikdienas cīņa visās mūsu dalībvalstīs. Mana paaudze bija viena no pirmajām, kas pieredzēja, ka sievietes izcīna piekļuvi augstākajiem atbildīgajiem amatiem, jo īpaši vēlētiem amatiem. Tādēļ esmu gandarīta, redzot, ka sievietes šodien ir pārstāvētas daudzās jomās, kas vēl ne tik sen viņām bija slēgtas. Tomēr nevienlīdzība joprojām pastāv, un ir jāizcīna vēl daudz cīņu, tostarp arī neizzūdošās atalgojuma atšķirības un sieviešu vieta lielo uzņēmumu valdēs. Beidzot vēlos uzsvērt to, cik nozīmīgi ir nodrošināt, lai visām sievietēm būtu pieejama kvalitatīva reproduktīvās veselības aprūpe. Kopš sāku savu politisko karjeru, esmu organizējusi kampaņas par sieviešu iespējām veikt abortus medicīniski drošos apstākļos. Sievietēm jānodrošina arī ērta kontracepcijas līdzekļu pieejamība. Tādēļ aizstāvu nostāju, ka kontracepcijas līdzekļiem jābūt pieejamiem par brīvu, jo īpaši nepilngadīgajiem.
Franz Obermayr
Centieni piedāvāt sieviešu kvotas kā standartu ir vienkāršs populisms. Drīzāk sievietēm dzīvē ir nepieciešama patiesa izvēles brīvība - viņām jājūtas pietiekami drošām, ka neviens no viņu pieņemtajiem lēmumiem netiks novērtēts par zemu. Nozīmīgs solis šajā virzienā būtu ģimenes nodokļa sadalījuma ieviešana visās dalībvalstīs, lai ģimenes veidošana nekļūtu par nabadzības slazdu. Atbalstu - ja tāds vispār ir - sieviešu kvotām uzraudzības padomēs sniedz tikai tās sievietes, kurām jau tagad ir vislielākie ienākumi. Kopš Norvēģija ieviesa sieviešu kvotu prasību attiecībā uz publisko uzņēmumu direktoru valdēm, šie amati tiek vienkārši "uzpūsti”, ko veic neliels skaits sieviešu, kuras ieņem vairākus amatus dažādās direktoru valdēs. Šīs sievietes bieži vien uzņēmējdarbība izšķir, lietojot apzīmējumu "zelta svārki” - nosaukumu, kas nav sevišķi pozitīvas nokrāsas darba vidē. Mums jāsāk ar jomām, kurās sieviešu stāvoklis tik tiešām ir nelabvēlīgs - mums jāpievēršas neapmaksāto aprūpētāju stāvoklim, nepilna darba laika nodarbinātībai un daudzo to sieviešu bažām, kuras smagi strādā, lai tiktu galā ar ģimenes un karjeras prasībām.
Olga Sehnalová
Sabiedrības solidaritāte un Eiropas sociālais modelis ir vērtības, kas atšķir Eiropu no sabiedrības citās pasaules daļās. Tas, cik lielā mērā šīs vērtības ir ilgtspējīgas saistībā ar prasību nodrošināt konkurētspēju pasaulē, pamatojoties uz darbaspēka izmaksu samazināšanu, darba likuma prasību atvieglošanu, sociālās aizsardzības nodrošināšanu darba ņēmējiem un valsts nozīmes mazināšanu, vēl nav noskaidrots. Šādā veidā mēs, iespējams, būtiski neuzlabosim konkurētspēju pasaulē, toties pastāv daudz lielāka iespēja, ka mēs varētu neatgriezeniski apdraudēt sociālo kohēziju un panākt šķelšanos sabiedrībā. Kļūdīties nedrīkst! Šo pasākumu īstenošanas rezultātā sieviešu stāvoklis būs pamatīgi apdraudēts. Ievērojama ietekme ir atalgojuma atšķirībām, tāpat kā izdevumu samazinājumiem valsts sektorā. Šajā ziņā ir jāveic tādas reformas pensiju un veselības aprūpes jomās valsts līmenī, kas ir taisnīgas attiecībā pret abiem dzimumiem. Nav nejauši, ka Eiropas nabadzības problēma biežāk skar vecāka gadagājuma sievietes. Cīņa pret nevienlīdzību nav virtuālā realitāte. Tā skar īstus cilvēkus.
Jutta Steinruck
Tā kā debatējam par šo Nedelcheva kundzes ziņojumu šodien - Starptautiskās sieviešu dienas 100. gadadienā -, jau sen mums ir pienācis laiks pārvērst savus vārdus darbos. Cīnīties pret sieviešu nelabvēlīgo stāvokli Eiropā efektīvi varēsim tikai tad, ja brīvprātīgas apņemšanā vietā ieviesīsim saistošus noteikumus. Tie attiecas uz tādām jomām kā obligātās sieviešu pārstāvības kvotas uzņēmumu valdēs, kā arī visos citos līmeņos, konsekventa nestabilu darba apstākļu apkarošana, kas skar sievietes daudz lielākā mērā nekā vīriešus, karjeras izredžu uzlabošana sievietēm izglītības periodā, sistemātiski paplašinot sievietēm pieejamo karjeras veidu loku, aizliegums nostādīt sievietes finansiāli nelabvēlīgā stāvoklī nodokļu un ienākumu jomā, ar likumu noteikti līdztiesības plāni saistībā ar paaugstinājumiem sievietēm uzņēmējdarbībā un rūpniecībā un Eiropā sasniegtā progresa regulāru pārbaužu īstenošana.
Noslēgumā vēlos teikt, ka pēc Starptautiskās sieviešu dienas 100 gadiem sievietes vairs neapmierina tikai runāšana vien. Vēlamies saistošus obligātos noteikumus un vēlamies, lai galu galā tiktu atzīts, ka sieviešu darbs sniedz izšķirošu ieguldījumu mūsu labklājības vairošanā.
(Sēde tika pārtraukta uz īsu brīdi)
