Šķēršļi Eiropas Savienības  Solidaritātes fonda reformai (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir debates par Gerardo Galeote Quecedo Reģionālās attīstības komitejas vārdā uzdoto mutisko jautājumu par šķēršļiem Eiropas Savienības Solidaritātes fonda reformai - B6-o472/2008).
Gerardo Galeote
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, mēs atkal veltām plenārsēdes debates Eiropas Savienības Solidaritātes fonda reformai, kurš, kā mums visiem ir zināms, ir domāts, lai atvieglotu postu, ko rada liela dabas katastrofa Savienības teritorijā.
Šis fonds ļoti ātri pierādīja savu neefektivitāti izvirzīto mērķu izpildē, un rezultātā 2005. gadā Eiropas Komisija iesniedza priekšlikumu, ar kuru grozīja regulu, kas pārvalda šo solidaritātes instrumentu. Mērķis bija uzlabot ne tikai tā spēju darboties, bet arī piekļuvi tam un tā piemērojamību lielas dabas katastrofas gadījumā.
Ir viegli pierādāms, ka Eiropas Parlaments strādāja ātri un intensīvi pie šī priekšlikuma un 2006. gada maijā mūsu iestāde bija beigusi tā pirmo lasījumu. Tajā laikā mēs visi domājām un uzskatījām, ka Padome rīkosies tāpat, ņemot vērā, ka tā bija regula, kas jāpieņem koplēmuma procedūrā. Tomēr, kā mēs visi tagad zinām, tā tomēr nenotika. Pretēji gaidītajam Padome apstādināja procesu savas bezdarbības dēļ.
Šajā laikā papildus nopietniem plūdiem Eiropas Savienība ir pārcietusi nopietnus ugunsgrēkus, kas dažos gadījumos ir nesuši bojā gājušos, un arī lielu sausumu. Tomēr Padome ir joprojām palikusi pasīva. Priekšlikums uzlabot regulu vēl arvien atrodas Padomei uz galda par spīti Eiropas iestāžu un sociālo spēku aicinājumiem.
Šodien mēs gribam vēlreiz aicināt Padomi rīkoties un atgādināt tai, ka šīs regulas grozīšana neprasīs neviena lieka eiro no Kopienas budžeta: mūsu prasībām nav finansiālu seku, un to nolūks ir vienīgi labot funkcionālas problēmas, kas ir parādījušās, kopš šis solidaritātes instruments tika radīts.
Mēs vienkārši gribam uzlabot tā funkcionalitāti un veiklību, pastāvīgi saglabājot atbilstību subsidiaritātes principam. Mēs atzīmējam, ka šim instrumentam, kāds tas pašlaik ir, piekļuve ir ļoti grūta, ierobežojoša un neelastīga, kā diemžēl mēs esam par to pārliecinājušies gandrīz septiņos tā darbības gados.
Tāpēc es gribu prasīt, vai šai Padomi veidojošo delegāciju nespējai panākt kopēju nostāju ir kaut kāds reāls izskaidrojums un vai kāds var pateikt mums, kas un kādi argumenti kavē šīs regulas reformu. Mēs vēlamies, lai Eiropas Komisija virza šī fonda reformu uz priekšu, izklāsta mums, kā tā plāno rīkoties, un skaidri nosaka iespējamās alternatīvas, ar ko tā rēķinās, lai palīdzētu iedarbināt šo lietu. Ja Komisijai patiešām ir kaut kādas alternatīvas, mēs, protams, vēlamies zināt, kādas tās ir un kāds ir to laika grafiks.
Es uzskatu, ka ir pareizi atgādināt klātesošajiem, sevišķi Francijas prezidentūrai, ka šis instruments tika izveidots slavējamam mērķim: lai ātri, adekvāti un redzami apliecinātu Savienības solidaritāti ar saviem pilsoņiem.
Nobeigumā, priekšsēdētāja kungs, es gribu vērsties vēl ar vienu aicinājumu šoreiz konkrēti pie Francijas prezidentūras jautājumā, kas ir cieši saistīts ar šo: par Eiropas civilās aizsardzības spēku radīšanu, par ko Michel Barnier, jums visiem zināmais bijušais komisārs, sniedza ziņojumu Eiropadomei 2006. gadā.
Es beidzu. Fonds tika radīts sevišķi kā simboliska izpausme solidaritātei starp Eiropas Savienību un tās pilsoņiem. Mans beidzamais lūgums ir tāds: ja mums izdosies pēc tik ilga laika un tik lielām pūlēm padarīt to spējīgu darboties kaut kādā līmenī, mums vispirms ir jādomā un jārīkojas to dēļ, kuri ir gājuši bojā šajās katastrofās Eiropas Savienībā.
Danuta Hübner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties Eiropas Parlamentam un it sevišķi Reģionālās attīstības komitejas locekļiem par viņu nepārtraukto ieinteresētību un atbalstu Solidaritātes fondam.
Tas ir svarīgs instruments Eiropas Savienības solidaritātes stratēģiskā mērķa veicināšanai, un kopš tā izveides 2002. gadā ir saņemts 61 iesniegums un fonds ir piedalījies 33 gadījumos 20 dažādās valstīs. Līdz šim kopējā piešķirtā summa ir EUR 1 523 miljoni. Saskaņā ar Revīzijas palātas neseno īpašo ziņojumu fonds tiek labi vadīts un sniedz ātru, efektīvu un elastīgu palīdzību.
Tomēr fondam ir savi ierobežojumi. Eiropas Savienības Solidaritātes fonda mobilizēšanas slieksnis ir ārkārtīgi augsts. Rezultātā fonds nav labi aprīkots noteikta veida katastrofām, kas parasti saistās ar zemākiem attaisnojamiem izdevumiem, piemēram, meža ugunsgrēki, un vairāk nekā divas trešdaļas no visiem iesniegumiem par fonda palīdzību, kas līdz šim iesniegti, balstījās uz izņēmumu par tā sauktajām "ārkārtējām reģionālām katastrofām”.
Turklāt, neskatoties uz visiem pašreizējiem Kopienas instrumentiem, mums ir ārkārtīgi grūti vai pat neiespējami reaģēt uz cilvēka izraisītām katastrofām, kā to parāda rūpnieciski negadījumi, piemēram, tādi kā Prestige naftas izplūde vai terora akti kā Madrides bombardēšana 2004. gada martā. Līdzīgā veidā pašlaik nav iespējams sniegt palīdzību no Eiropas Savienības Solidaritātes fonda sabiedrības veselības nopietnas krīzes gadījumā.
Šo iemeslu dēļ 2005. gada aprīlī Komisija pieņēma priekšlikumu par regulas pārskatīšanu. Par spīti pieliktajām pūlēm kopš 2005. gada kopā ar visām prezidentūrām Padome līdz šim nav bijusi spējīga panākt vienošanos par šo priekšlikumu. Viens iemesls ir tas, ka liels dalībvalstu vairākums uzskata, ka fonds darbojas ļoti labi saskaņā ar pašreizējo shēmu, un tās neuzskata par nepieciešamu vai pareizu paplašināt to, lai tas aptvertu papildu situācijas, īpaši baidoties no sekām, kādas šāds paplašinājums varētu radīt budžetā.
Padome nav oficiāli konkretizējusi katras dalībvalsts nostāju, lai gan Padomes atzinumi tiek atbalstīti šķietami vienprātīgi. Turklāt netika norādīts, kurās jomās varētu atrast kompromisu, lai panāktu vienošanos ar Komisijas priekšlikumu.
Komisija joprojām ir pārliecināta, ka ir nepieciešams pārskatīt Solidaritātes fonda regulu, lai palielinātu Savienības spēju ātri reaģēt lielu katastrofu gadījumā, kuras pašlaik nav ietvertas. Tāpēc tā pieņems ziņojumu, lai inventarizētu fonda īstenošanas norisi sešos gados un lai atklātu Solidaritātes fonda ierobežojumus un uzlabojumu iespējas. Mēs ceram, ka līdz ar ziņojumu Padomē un Eiropas Parlamentā atsāksies diskusijas par pašreizējās Solidaritātes fonda regulas pārskatīšanu. Ziņojumam ir jābūt gatavam līdz 2009. gada pirmā ceturkšņa beigām.
Attiecībā uz civilo aizsardzību Komisija ir sākusi identificēt robus civilās aizsardzības reaģēšanas resursos, pamatojoties uz lielu katastrofu scenārijiem, un izvērtēt iespējas šo robu aizpildīšanai. Šajā sakarā Komisija pētīs novatoriskus risinājumus ar dalībvalstīm, lai palielinātu vispārējo ES katastrofu seku likvidēšanas jaudu, ar eksperimentālu projektu un sagatavošanās darbības palīdzību, kas paredzēta 2008. gada budžetā.
Pamatojoties uz šo darbu, Komisija var ierosināt robu aizpildīšanu, attīstot civilās aizsardzības moduļus, ko iespējams izvietot jebkurā laikā, vai paredzot papildu rezerves jaudas, kas izveidotas kā papildinājums valsts spēkiem lielu katastrofu seku likvidēšanai, ietverot arī mežu ugunsgrēku dzēšanas jomu.
Rolf Berend
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi, es runāju kā referents par Sociālo fondu, 2002. gada Solidaritātes fondu un paplašināto un uzlaboto 2006. gada versiju.
Šis ziņojums, ko Eiropas Parlaments pieņēma ar lielu vairākumu, ir stāvējis iesaldēts vairāk nekā divus gadus, jo to bloķē Padome par spīti tam, ka pilsoņi arvien skaļāk sauc pēc Eiropas solidaritātes saistībā ar to, ka arvien biežāk notiek dabas katastrofas. Solidaritātes fonds, kas tika steigā izveidots pēc postošajiem plūdiem 2002. gadā, lai nodrošinātu neatliekami vajadzīgo palīdzību, bija instruments, kas solīja tūlītēju palīdzību katastrofas gadījumā. Laika gaitā tomēr ir noskaidrojies, ka - kā jūs, komisāre, pilnīgi pareizi teicāt - ka pašreiz pieejamais instruments ārkārtīgi apgrūtina vai padara pilnīgi neiespējamu pienācīgu reaģēšanu uz liela apjoma krīzēm ES līmenī.
Turklāt pašreizējais slieksnis fonda mobilizēšanai, kā jūs, Hübner kundze, teicāt, ir ārkārtīgi augsts, kas nozīmē, ka atkāpes nav iespējamas. Katastrofu palīdzības fonda pārstrādātais variants tomēr paredz skaidru rīcību šādā gadījumā. Tāpēc Eiropas Parlaments jūt, ka ir vēl svarīgāk, lai šis efektīvais instruments kļūtu pieejams cilvēkiem, kuri cieš katastrofās, tāpēc vēlreiz rodas konkrētais jautājums: kāpēc Padome nevar nonākt pie kopējas nostājas jautājumā, kas ir tik svarīgs Eiropas Savienības pilsoņiem, kuri cieš? Kuras dalībvalstis atbalsta uzlaboto līgumu un kuras to noraida? Jūs Komisijā esat norādījusi, ka tas varētu būt iespējams 2009. gada sākumā. Mēs ceram, ka tā būs, bet mēs arī gribam vēlreiz šeit virzīt to uz priekšu, jo nevar tā vienkārši bez ievērības atstāt šī Parlamenta balsojumu, kā to iepriekš ir darījušas dažādās prezidentūras.
Iratxe García Pérez
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, kā apgalvoja mani kolēģi deputāti, 2006. gadā mēs šajā Parlamentā debatējām par Solidaritātes fonda regulas grozīšanu ar mērķi to pielāgot, lai tā varētu kļūt par ātru un efektīvu reaģēšanas instrumentu. Tomēr šodien šis jautājums vēl arvien atrodas turpat.
Nebija viegli panākt ļoti plašo vienošanos, kas tika sasniegta šajā Parlamentā, ņemot vērā, ka gan dažādās politiskās grupas, gan noteiktu valstu intereses izteica ļoti dažādas domas par to, kā grozīt šo regulu.
Tomēr man liekas, ka mēs visi pielikām lielas pūles, lai panāktu vienošanos un ļautu grozīt regulu. Man liekas, ka Parlaments deva paraugu tam, ko mums visiem tagad ir jāpapūlas sasniegt: vienprātīgu regulas grozīšanu.
Eiropas Komisijai ir jāpieliek visas iespējamās pūles, lai sekmētu šo vienošanos un panāktu izvirzīto mērķi. Esmu priecīga par komisāres šodien teikto, ka tiks veikts pētījums, lai noteiktu mērķus, kas mums tagad jāizvirza attiecībā uz regulas grozīšanu, lai tādā veidā mēs turpmāk varētu nodrošināt arī Padomes piekrišanu.
Mums ir jānodrošina, ka, grozot šo regulu, ir iespējams strauji un efektīvi reaģēt uz tādām katastrofām, ar kurām dalībvalstis nav spējīgas tikt galā vienas pašas, pašreizējo piemērojamību paplašinot uz rūpnieciskām katastrofām, terora aktiem un sabiedriskās veselības ārkārtas situācijām, neaizmirstot tādu svarīgu jautājumu kā nopietnie sausumi, kas notiek arvien biežāk, sevišķi dažos Vidusjūras reģionos.
Piedevām mums ir stingri jārosina pazemināt fonda mobilizēšanas slieksni no EUR 3 000 līdz 1 000 miljoniem radītā postījuma, neaizmirstot reģionālo komponenti. Šim instrumentam ir jāreaģē ar finansiālu palīdzību sausuma, ugunsgrēku un plūdu radītās ārkārtas situācijās, nekādā gadījumā neaizmirstot upurus, kam ir vajadzīga tūlītēja palīdzība un atbalsts.
Solidaritātes fonds ir politisks instruments problēmu risināšanai, tāpēc man vēlreiz ir jāuzsver nepieciešamība pielikt visas pūles, lai virzītu šo pamatjautājumu uz priekšu, bet mums tas ir jādara, veicot nepieciešamās izmaiņas atbilstīgi šīsdienas realitātei.
Jean Marie Beaupuy
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, mani kolēģi deputāti jau ir minējuši dažus piemērus. Es vēlos ievadam atsaukties uz dažiem no tiem, jo mums jācīnās pret dabas katastrofām. Kurš atceras, kas notika tikai pirms simt gadiem 1908. gadā Mesinā, kur gāja bojā 100 000 cilvēku? Katrs acīmredzot atceras Černobiļu, bet ja mēs pievēršamies aptuveni pēdējiem 10 gadiem, ir bijušas 1999. gada vētras un slīkšanas, tikko pieminētie plūdi Centrāleiropā, nemaz nerunājot par 11. septembri Ņujorkā, teroristu uzbrukumiem 2004. gada martā, problemātisko Čikungunjas drudzi un tā joprojām.
Mēs nezinām, kāda būs nākamā katastrofa un kādi būs tās mērogi, bet mēs droši zinām vienu, proti, ka drīz atkal notiks jauna katastrofa.
Kad tas laiks pienāks, mūsu līdzpilsoņi, kas 50 gadus ir raduši redzēt, kā tiek celta, domājams, vienota Eiropa - un vairāki ziņojumi, par kuriem mēs šonedēļ esam balsojuši, liecina par to - pagriezīsies un uzdos mums to pašu jautājumu, ko viņi ir uzdevuši mums attiecībā uz pašreizējo finanšu krīzi: "Bet ko jūs esat darījuši?”.
Pirms dažām nedēļām daži no jums, iespējams, ir dzirdējuši, kā Starptautiskā valūtas fonda bijušais direktors skaidro iepriekšējā ziņojumā pirms trim, četriem gadiem: "Mēs SVF teicām, ka būs krīze, un mēs skaidrojām, kā to novērst.”
Tāpēc, komisāre, šovakar jūs esat ieradusies paklausīties mūs, un mēs ceram, ka jūs varēsiet sadzirdēt mūs un nodrošināt atšķirībā no tā, kas notika attiecībā uz pašreizējo finanšu krīzi, ka Eiropa neatpaliks, ja notiks katastrofa.
Es no savas puses vēlos izvirzīt divus priekšlikumus. Pirmkārt, priekšlikums par veicamās darbības veidu. Jūs, komisāre, tā teicāt savās nobeiguma piebildēs, jūs atsaucāties uz Michel Barnier ziņojumu.
Mums nevar būt divas atšķirīgas darbības, lai gan jūs pati tāpat kā mēs katrs, sevišķi Reģionālās attīstības komitejā mūžīgi sakām, ka mums ir vajadzīgas integrētas pieejas. Mums nevar būt Solidaritātes fonda attīstība no vienas puses un novēršanas politika no otras puses. Tām abām ir jābūt saistītām jau tādēļ vien, lai pārliecinātu šos bēdīgi slavenos finanšu ministrus, kuri skaidro mums, ka varbūt pat, ja tiktu pielāgoti Solidaritātes fonda kritēriji, - un jūs par to runājāt - tas maksātu vairāk. Viņiem jāsmeļas iedvesma no Barnier ziņojuma, un tad viņi saprastu, ka vienlaikus, ja mēs veiktu novēršanas politiku, apvienojot rīcības līdzekļus un apvienojot nelaimes gadījumu un dabas katastrofu novēršanu, mēs ietaupītu naudu.
Tāpēc tas nepārprotami ir jautājums ne tikai par naudas taupīšanu un katastrofu novēršanu, bet galvenokārt par cilvēku dzīvību glābšanu - kas patiešām ir prioritāte.
Tāpēc, komisāre, es kopā ar saviem kolēģiem deputātiem, mudinu jūs darīt visu, kas vien ir jūsu spēkos, lai nodrošinātu, ka Francijas prezidentūras beigās un Čehijas prezidentūras laikā jūs saņemat no Zviedrijas prezidentūras īstu garantiju, ka darbības plāns tiks ne vien pētīts, bet arī iedarbināts.
Mēs rēķināmies ar jūsu izlēmību. Mums tā ir vajadzīga. Jūs zināt, ka Parlaments jūs atbalsta - šovakar tas to ir pateicis skaļi un skaidri. Mēs tagad noteikti gaidīsim uz rezultātiem veselu gadu.
Elisabeth Schroedter
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi, Padome te nepiedalās, bet tā ir iestāde, kas rada aizsprostojumu, un šī diskusija būtu jāadresē tieši Padomei. Galu galā kuri ir tie, kas iesniedz iesniegumus, kad plosās ugunsgrēki vai plūdi? Dalībvalstis - un tās pievieno visāda veida īpašas prasības. Tās grib saņemt devīgu palīdzību, un tā ne vienmēr tiek izmantota pienācīgi: mums ir bijis Lielbritānijas piemērs..
Tomēr es vēlos izmantot šo izdevību paust Komisijai citas bažas. Sākotnēji Barnier kunga ietekmē Komisija bija ļoti ieinteresēta novēršanas jomā, jo tā saprata, ka dabas katastrofas var patiesi apkarot vienīgi ar preventīvas rīcības palīdzību. Šodien šim aspektam netiek veltīta pietiekama uzmanība. Es atzinīgi vērtētu, ja Komisija varētu izstrādāt vadošus norādījumus Solidaritātes fonda īstenošanai, kuri patiešām koncentrētos uz novēršanu.
Es vēlreiz norādu, ka Komisijai jau ir iespējas likt lielāku uzsvaru uz novēršanu, piemēram, ERAF programmā, bet ko tā dara šajā saistībā? Līdz šim noticis visai maz, un maz ir ticis ieguldīts, lai novērstu dabas katastrofas. Nav bijis ieguldījumu dabiskās plūsmās, un ir trūcis pietiekamas neatlaidības, lai apmežošana paredzētu dabisku sajaukumu, piemēram, Grieķijā, kur priežu meži ir tie, kuri deg īpaši viegli.
Es sagaidu, ka Komisija rīkosies apņēmīgāk attiecībā uz pašreizējiem izmantojumiem un vērīgi sekos, par ko tiek izdota nauda, lai nodrošinātu, ka katastrofas nenotiek, un lai dotu iespēju ieguldījumiem tiešām saskanēt ar dabu. Es neesmu novērojusi šādas apņēmības zīmes, un šajā ziņā Komisijai ir jāuzņemas daļa vainas. Lai gan mēs runājam par dabas katastrofām, lielākā daļa dabas katastrofu lielā mērā ir cilvēka izraisītas, pirmkārt, mūsu neadekvātās cīņas dēļ pret klimata pārmaiņām un, otrkārt, būvniecības dēļ applūstošās teritorijās un monokultūru mežu stādījumu dēļ. Šajā sakarā Komisijai tagad ir jārīkojas un nav jāgaida.
Pedro Guerreiro
Debatēs par Solidaritātes fonda grozīšanu, kas notika 2006. gada 18. maijā, kurās mēs aktīvi piedalījāmies, iesniedzot daudzus priekšlikumus, mēs uzsvērām, ka mēs nepiekrītam Parlamenta vairākuma pieņemtajai nostājai. Mēs īpaši iebildām pret to, ka neizdevās saglabāt reģionālo katastrofu - kuras notiek visbiežāk - piemērojamību, kā tas ir paredzēts pašreizējā regulā. Mēs iebildām arī pret noraidīto iespēju saņemt lielāku finansiālu palīdzību kohēzijas valstīm un konverģences reģioniem, un mēs nepiekritām sliekšņa samazinājumam fonda mobilizēšanai, jo tādējādi tās Eiropas Savienības valstis, kurās ir visaugstākais iekšzemes kopprodukts, nepārprotami būs vislielākās ieguvējas.
Saskaņā ar visu, ko esam līdz šim izdarījuši, papildus iepriekš uzsvērto jautājumu grozīšanai mēs joprojām cīnīsimies par šādiem aspektiem, inter alia: Vidusjūras dabas katastrofu īpašā rakstura atzīšana; Solidaritātes fonda termiņu pielāgošana (vadoties no pieredzes par neattaisnojami un nepieņemami novēlotu fonda mobilizēšanu un Kopienas fondu izsniegšanu upuriem); Solidaritātes fonda pielāgošana attiecībā uz attiecināmām darbībām, sevišķi sakarā ar dažādu dabas katastrofu, piemēram, sausuma un ugunsgrēka īpašo raksturu; katastrofās skarto jomu produktīvās darbības atjaunošanai nepieciešamā atbalsta iekļaušana attiecināmajās darbībās, kā arī pasākumi, lai nodrošinātu neatliekamās palīdzības aprīkojumu cīņai ar meža ugunsgrēkiem uz zemes un no gaisa.
Attiecībā uz visām iniciatīvām civilās aizsardzības jomā mēs uzskatām, ka katrā dalībvalstī profilakses veicināšanai un civilās aizsardzības resursu uzlabošanai, kā arī to darbības koordinēšanai ir jābūt prioritātei.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, Eiropa cer sagaidīt apsteidzošu rīcību. Pilsoņi skartajos apgabalos nevar saprast, kāpēc ir jāpaiet mēnešiem, pirms Eiropa, iestigusi pati savās procedūrās, var sniegt skaidrību.
Kā tas darbojas? Kaut kas kaut kur notiek, un pēc dažām stundām jūs varat to visu noskatīties televīzijā, un jūs sākat domāt - šim apgabalam ir vajadzīga mūsu palīdzība un solidaritāte. Tam seko apdullinošs klusums. Mēs esam iesprostoti starp valsts un Eiropas iestādēm. Satriec tas, ka šajā punktā nav nekādas komunikācijas. Viss ir iesprūdis Padomē, un tā tas ir bijis pēdējos divus gadus, bet, protams, mums jābūt spējīgiem uzzināt, kāds ir obstrukcijas iemesls, un uzklausīt alternatīvas. Tas ir lielais uzdevums. Drīz, pēc sešiem mēnešiem Parlaments izklīdīs. Kad būs jauns Parlaments, mums būs jānodod šī lieta bez sasniegtiem mērķiem, ar iesniegtiem saprātīgiem priekšlikumiem.
Francijas prezidentūra interesējas par visu, izņemot šo lietu. Tajā nekas nav noticis, un mēs sevišķi vēlamies dzirdēt, kāpēc tā būtu jābūt. Es tomēr vēlos apsveikt Eiropas Komisiju. Hübner kundze ar saviem kolēģiem ir noteikti mazliet pavirzījusi to uz priekšu, un vajadzētu būt iespējai novākt šķēršļus pilnībā, apvienojot spēkus. Bez apsaukāšanas un kaunināšanas mums ir jāsaka, ka Padome un Francijas prezidentūra nav veikušas šo darbu.
Wolfgang Bulfon
- (DE) Priekšsēdētāja kungs, kad pilsonim ir vajadzīga Eiropas solidaritāte? Kad dalībvalstīm ir vajadzīga Eiropas Savienības solidaritāte? Vispirmām kārtām, protams, katastrofas gadījumā. Tieši šo jautājumu es uzdevu saistībā ar balsojumu par ceturto kohēzijas ziņojumu šopavasar.
Priekšsēdētāja kungs, šodien mēs spriežam par Solidaritātes fonda pārskatīšanu, lai būtu labāk sagatavoti nākamajām problēmām un dotu sev iespēju sniegt ātru un efektīvu palīdzību. Komisija un Parlaments, spriežot pēc to rezolūcijām, ir vienisprātis attiecībā uz šīs likumdošanas iniciatīvas mērķiem. Šā gada jūlijā es jautāju Padomei par šīs procedūras stāvokli. Tā man paziņoja, ka atšķirībā no Parlamenta tā pašreiz nesaskata iniciatīvas nepieciešamību. Ņemot vērā to, ka bijušais Francijas komisārs un ministrs uzsvēra sava ziņojuma pārskatīšanas nepieciešamību, es uzskatu Padomes attieksmi par neizprotamu. Tāpēc es nevarētu iedomāties labāku komitejas priekšsēdētāju par Galeote kungu, kas nav gatavs pieņemt, ka Parlamenta lēmumi tiek atstāti bez ievērības. Es vēlos par to viņam īpaši pateikties. Es aicinātu Francijas prezidentūru steidzamības kārtā pārskatīt savu attieksmi pret Eiropas pilsoņiem.
Agnes Schierhuber
(DE) Priekšsēdētāja kungs, šis jautājums jau sen ir nobriedis, un es vēlos sirsnīgi pateikties referentam.
Es domāju, ka tas ir viens no centrālajiem jautājumiem, kas satur Eiropu kopā, un tas ir arī solidaritātes jautājums. Dalībvalstīm ir pēdējais laiks rīkoties šajā jomā. ES ir jāsniedz finansiāls atbalsts tām organizācijām, kuras palīdz mums krīzes situācijās. Daudzas dalībvalstis ir pārcietušas postošas dabas katastrofas pēdējos gados: es domāju par meža ugunsgrēkiem, kas atkārtoti notiek Grieķijā, kur tie notika arī pagājušajā gadā, un par plūdiem Centrāleiropā 2002. gadā, kas smagi ietekmēja arī Austriju.
Šādas katastrofas izrauj ekonomisko pamatu, uz kā cilvēki ir stāvējuši. Šādās situācijās, priekšsēdētāja kungs, ir vajadzīgi ārkārtas resursi, jo ir vajadzīga ne tikai neatliekamā palīdzība, bet arī gadsimtu infrastruktūras pārbūve. Dalībvalstij vienai pašai šādu resursu nav. Ir jātur prātā arī tas, ka diemžēl dažas dalībvalstis ir vairāk pakļautas šīm valsts mēroga katastrofām, un arī šeit es domāju par Austriju. Austrijas tauta vēl arvien ar ievērojamu pateicību runā par to, cik ātri ES tai palīdzēja. Eiropas Solidaritātes fondam ir ne tikai jāpalīdz finansēt rekonstrukciju, bet arī jāatbalsta neatliekamās palīdzības organizācijas. Brīvprātīgā ugunsdzēsības dienesta, Sarkanā Krusta un citu brīvprātīgo organizāciju darbs ir nenovērtējams: nav iedomājams, cik daudz šādi pakalpojumi izmaksātu, ja tie netiktu sniegti uz brīvprātības pamatiem. Šīs organizācijas vienmēr palīdz neatliekamos gadījumos un lauku teritorijās ir neaizvietojama sociālās struktūras sastāvdaļa.
Tāpēc mums nekavējoties ir jārīkojas, lai uzturētu un paplašinātu šīs palīdzības struktūras. Es ceru, ka mēs šeit ātri panāksim vienošanos, lai tādējādi mums nenāktos nožēlot, kad notiks vēl kāda katastrofa un mēs nevarēsim pietiekami ātri rīkoties.
Evgeni Kirilov
(BG) Kā to norādīja referents Galeote kungs un vairāki citi deputāti, Solidaritātes fonds ir nepieciešams instruments, kura nosaukums jau rāda, ka tā nolūks ir izpildīt vienu no vissvarīgākajiem Eiropas Savienības principiem - solidaritāti dalībvalstu starpā. Fonda darbības laikā ir kļuvušas redzamas kļūdas un nolaidība, un tādēļ ir vajadzīga reforma, lai labotu šīs kļūdas un stātos pretī briesmām, ar kurām saskaramies. Kā jau ir ticis minēts, reformas mehānisms ir izveidots, un Eiropas Parlaments ir paudis savu nostāju. Ir svarīgi ņemt vērā visas iespējamās problēmas, ar ko fonds var sastapties, lai tas varētu kļūt par patiesi noderīgu instrumentu un lai cilvēki justu, ka kaut kas tiek darīts. Nevienam nav vajadzīgs nederīgs instruments, kam ir lietošanas potenciāls, bet kas praktiski tikpat kā nedarbojas. Vienlaikus teiksim gluži skaidri, ka vislielākais efekts tiek panākts ar ātru reakciju. Mēs vēl ļoti tālu atpaliekam no efektīvas sistēmas. Mazākajām dalībvalstīm nav lielāko valstu resursu, bet sadarbība un Eiropas līmeņa koordinācija ir kaut kas, par ko mēs varam vienīgi sapņot. Un, kā jau ir ticis norādīts, tas ne vienmēr obligāti nozīmē lielāku daudzumu skaidras naudas.
Šovasar manā valstī Bulgārijā Rila kalnos, visgleznainākajos un nepieejamākajos kalnos valstī, bija milzīgs ugunsgrēks, kuru mēs spējām savaldīt vienīgi ar Francijas ugunsdzēsības helikopteru palīdzību, un par tiem mēs esam dziļi pateicīgi. Bet operācijas organizēšana un koordinēšana prasa pārāk daudz vērtīga laika. Eiropas Savienības pilsoņi ar nepacietību gaida efektīvus lēmumus, nevis obligāti lielus finansējuma apjomus. Efektīvus lēmumus, kas, kā to teica Beaupuy kungs, varētu pat ietaupīt mums naudu.
James Nicholson
Priekšsēdētāja kungs, mēs visi zinām, ka Eiropas Solidaritātes fonda veidošanās un izcelsme ir saistīta ar postošajiem plūdiem centrālajā Austrumeiropā 2002. gadā; tā nepieciešamību tālāk nostiprināja citas dabas katastrofas, piemēram, meža ugunsgrēki Grieķijā. Un nesenie plūdi manā paša vēlēšanu apgabalā Ziemeļīrijā lika man saprast, cik tas ir svarīgs.
Par spīti plašajam atbalstam un entuziasmam, ko par fondu pauda Parlaments un Komisija un kas valdīja ES pilsoņu vidū, Padomes nevēlēšanās sadarboties kavē tā pilnīgu īstenošanu. Protams, ka Eiropas Savienība vēlas piešķirt palīdzību dalībvalstīm, kuras ir pieredzējušas dabas katastrofu. Šī palīdzība ir jāadministrē strauji un atsaucīgi, lai tā varētu būt efektīva. Tomēr Padome pašlaik liek šķēršļus ceļā, kas traucē fonda līdzeno darbību. Tāpēc es priecājos, ka komiteja ir pievērsusi uzmanību šī mutiski iesniegtā jautājuma un tā steidzamības izskatīšanai.
Turklāt es vēlos uzsvērt to komitejas uzdotā jautājuma daļu, kurā tiek prasīts, kuras dalībvalstis ir pret fondu, un lūdz pateikt mums, kāpēc. Ir ārkārtīgi svarīgi, ka Eiropas Savienības rīcībā ir tāds mehānisms kā Solidaritātes fonds. Tomēr tā īstenošanas problēmas ir turpinājušās pārāk ilgi, un, manuprāt, tās ir jāatrisina tik drīz, cik vien iespējams.
Tam nav nozīmes, vai tie ir plūdi vai meža ugunsgrēki, kad cilvēkiem ir bēdas, viņiem ir vajadzīga palīdzība un atbalsts, un galvenais - viņiem ir vajadzīgs finansiāls atbalsts tūlīt un uz vietas; nevis kā pašreizējā sistēma, kura prasa mēnešus un gadus un ko pilnībā ir nosmacējusi birokrātija. Ja jūs patiešām vēlaties izdarīt kaut ko pozitīvu, tad dariet to, un tas nesīs jums vairāk ticības Eiropai nekā jebkurš cits jūsu priekšlikums vai tie visi kopā ņemti.
Es gribu, lai Padomei tas būtu ļoti skaidrs. Padome nepiekrita, jo, manuprāt, - un tas ir tikai mans viedoklis - viņi negrib Parlamentu, vēl vairāk, viņi negrib Parlamenta deputātus vietējā reģionā, kur mēs esam svarīgāki nekā jūs, Komisija, vai viņi, Padome. Jo tiklīdz kaut kas notiek, cilvēki skatās uz deputātiem. Viņi neskatās uz Komisiju, un viņi neskatās uz Padomi, un viņi nezina, kas jūs esat. Jūs esat aparāts Briselē - neaizskarams, bez sejas, birokrātisks. Tāpēc deputāti ir tie, - un nebēdziet no tā prom - mēs, Parlaments, esam tie cilvēki, kuri ir kopā ar tautu visu laiku, un mums ir vajadzīgs tas atbalsts. Es nekad vēl neesmu dzirdējis tik vārgu attaisnošanos visā savā mūžā; ir laiks beidzot to izdarīt līdz galam.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, mēs parasti sakām, ka mēs esam Savienība, kuras pamatprincips ir solidaritāte. Šodien mūsu pilsoņiem ir vajadzīga Savienība, kas var īstenot šo principu dzīvē. Viņiem ir vajadzīga rīcība, nevis tikai vārdi. Šodien mēs aicinām Padomi ņemt vērā pilsoņu cerības un rādīt, ka tā var šo darbu veikt attiecībā uz Solidaritātes fondu.
Mēs visi katrs savā valstī esam izjutuši biežu dabas katastrofu atstātās sekas. Mēs visi esam bijuši liecinieki mūsu līdzpilsoņu izmisumam, kuri ir cietuši, un mēs visi zinām un saprotam, cik svarīgi šiem pilsoņiem ir just, ka Eiropas Savienība stāv tiem līdzās. 2006. gada maijā Eiropas Parlaments pieņēma Eiropas Komisijas plānu par jaunu Solidaritātes fondu, jaunu, ātrāku un elastīgāku, un efektīvāku fondu, ko tā plānoja ieviest 2007-2013. gadā, bet kas līdz šim ir krājis putekļus uz Padomes galda.
Es patiešām nevaru saprast, kā var būt, ka mums ir tik labs instruments un tomēr to neīstenojam. Eiropas Savienībai ir vajadzīgs jauns Solidaritātes fonds tagad vairāk kā jebkad.
Oldřich Vlasák
(CS) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi, man kā Reģionu komitejas loceklim ir bijusi izdevība pašam ar savām acīm skatīt vētras izpostītus mežus Slovākijas Augstajos Tatros, ugunsgrēkus Portugālē un plūdus Čehijas Republikā. Diskusijās ar vietējiem cilvēkiem es pilnībā sapratu, ka Eiropas fondu izmantošana Tatru nacionālajam parkam radītā postījuma sakopšanai un atjaunošanai tika stingri uztverta kā Eiropas Solidaritātes konkrēta izpausme. Solidaritātes fonds var palīdzēt atsevišķām valstīm noteiktās krīzes situācijās un tādējādi ievērojami stiprināt piederības sajūtu plašākai Eiropai. Diemžēl šī fonda reālā pārvalde nav ļoti efektīva, tādēļ palīdzība bieži ierodas pēc daudzu mēnešu kavēšanās. Tāpēc Eiropas Parlaments ir ilgstoši mēģinājis mainīt tiesisko shēmu, lai tiesību akts varētu ņemt vērā jaunas vajadzības, izmantojot šos finanšu resursus un radot iespēju sniegt strauju un efektīvu palīdzību īsākā laikposmā.
Ņemot vērā globālās klimata pārmaiņas, var sagaidīt, ka katastrofas ar plūdiem, sausumiem, vētrām un ugunsgrēkiem kļūs biežākas mūsu vecajā kontinentā. Ir arī jauni draudi teroristu uzbrukumu un veselības pandēmiju veidā. Īstenībā atsevišķas valstis mēģina divpusēji sadarboties un organizē kopīgus treniņus un pasākumus saviem neatliekamās palīdzības dienestiem. Tādējādi tās netieši atbalsta dažas idejas par civilo aizsardzību, ko Michel Barnier iezīmēja 2006. gadā. Diemžēl šai diskusijai ir vēl jāturpinās.
Dāmas un kungi, strauja reaģēšana, efektīvāka Solidaritātes fonda un starptautiskās sadarbības izmantošana katastrofu seku novēršanai un likvidācijai ir ļoti aktuāli temati, sevišķi tuvojoties Eiropas vēlēšanām. Tāpēc es pilnībā saprotu jautājumus, kas ir iesniegti, un es aicinu Eiropas Komisiju un Padomi ātri atrisināt šo stāvokli.
Gábor Harangozó
(HU) Liels paldies jums, priekšsēdētāja kungs! Komisāre, dāmas un kungi, Eiropas Komisija radīja Solidaritātes fondu ar noteiktu nolūku, kas ļautu tai ātri, efektīvi un elastīgi reaģēt galējas nepieciešamības gadījumos. Tomēr nevar teikt, ka ātrums un efektivitāte būtu raksturīga Padomei, kad ir jāformulē kopēja nostāja.
Diemžēl vislielākās dabas katastrofas negaida, kad tiks noformulēta kopēja nostāja. Par spīti pozitīvajiem rezultātiem, kas ir gūti, kopš Solidaritātes fonds pastāv, ir nepieciešami turpmāki uzlabojumi, lai ātrāk un efektīvāk varētu sniegt palīdzību tiem, kam tā vajadzīga. Mēs saskaramies ar milzīgām problēmām, un šī iemesla dēļ es nevaru saprast, kāpēc gadiem ilgi Padome nepieņem nekādu lēmumu. Mūsu pilsoņiem būs vēl grūtāk to saprast nekā man.
Mēs nedrīkstam pieļaut vēl ilgāku kavēšanos, bet mums jācenšas veidot debates, kas dod rezultātu, un jānonāk pie vienošanās tik drīz, cik vien iespējams, lai varētu risināt problēmas, ko rada arvien biežākas dabas katastrofas. Paldies jums par uzmanību.
Rumiana Jeleva
(BG) Iepriekšējos gados mums ir bijis jāpieredz arvien vairāk gan dabas, gan cilvēku izraisītu katastrofu. Šīs katastrofas ir nesušas nopietnus finansiālus, bet diemžēl arī cilvēku zaudējumus. Iepriekšējos piecos gados mums Bulgārijā bija jācīnās ar plūdiem, sausumu un meža ugunsgrēkiem. Šīs nedēļas nogalē Bulgārija pārcieta zemestrīci, kas laimīgā kārtā nebija ļoti spēcīga. Lai gan tas ir mazs mierinājums, tomēr tā apliecina efektīva Eiropas Solidaritātes fonda nepieciešamību.
Es vēlos atzīmēt, ka mēs neesam vienīgā valsts Eiropā, kas cieš šādās dabas katastrofās. Kaimiņvalstij Grieķijai, piemēram, bija jātiek galā ar postošiem meža ugunsgrēkiem 2007. gadā. Tas nozīmē, ka mums ir vairāk jānodarbojas ar šo katastrofu seku likvidēšanu. Ir skaidrs, ka mums ir jāmaina regulas, lai nodrošinātu elastīgākus rīkus. Kā to pareizi secināja Berend kungs 2006. gada ziņojuma nobeigumā, mums ir jāpaātrina palīdzības sniegšana un jāsamazina ar to saistīto birokrātisko formalitāšu daudzums. Mums ir jānodrošina, lai palīdzība nonāk pie pilsoņiem tad, kad tā ir vajadzīga, nevis dienām vai pat nedēļām vēlāk. Tāpēc es atzinīgi vērtēju sliekšņa pazemināšanu un jaunu, paātrinātu maksājumu ieviešanu, kas ir patiesas solidaritātes izpausme. Vēl viens ļoti svarīgs aspekts, ir tas, ka jaunais pārskatītais priekšlikums attiecas arī uz rūpnieciskām katastrofām. Ja Bulgārijā, piemēram, mums eksplodē naftas vads vai notiek kuģa negadījums, arī tas kvalificējas palīdzības saņemšanai no Solidaritātes fonda.
Un visbeidzot es vēlos piedāvāt ideju par finansējumu. Mēs ilgtermiņā varētu domāt par tādiem finanšu instrumentiem kā Solidaritātes fonds, izmantojot līdzekļus, kurus zaudējām saskaņā ar N+2 un N+3 noteikumiem. Tomēr pagaidām mums ir jākoncentrējas uz reālām pārmaiņām, un tāpēc es mudinu Komisiju un sevišķi Padomi atbalstīt Eiropas Solidaritātes fonda grozīšanu.
Emmanouil Angelakas
(EL) Priekšsēdētāja kungs, Solidaritātes fonds ir svarīgs rīks sociālās politikas īstenošanai dalībvalstīs, kuras ir cietušas dabas katastrofās. Tā praktiski izpaužas solidaritāte ar Eiropas pilsoņiem, kuri ir cietuši šādās katastrofās, un ar šādām procedūrām mēs rīkojamies atbilstīgi Eiropas Savienības iecerei par aktīvu atbalstu saviem pilsoņiem.
Fonda svarīgais ieguldījums lielu katastrofu seku likvidācijā tika apliecināts, kad bija plūdi Centrāleiropā, zemestrīce Itālijā, ugunsgrēki Portugālē un manā valstī Grieķijā 2007. gadā, un tas rāda, ka daudzas dalībvalstis ir izmantojušas fonda piešķīrumus. Vienlaikus saskaņā ar pašreizējo regulu un esošajiem resursiem Eiropas Savienība nevar reaģēt uz citām šādām krīzēm, kuras nav izraisījuši tikai dabas cēloņi, piemēram, rūpniecisku piesārņojumu, Eiropas pandēmiju, sausumu un tamlīdzīgi.
Ierosinātā regulas reforma aptver plašākas prasības, paātrina procedūras, ievieš jaunus avansa maksājumus un vispār paredz praktiskus un pozitīvus pasākumus. Ja tas ir tā un ja Eiropas Parlaments ir pieņēmis Komisijas priekšlikumu, es nekādi nevaru saskatīt iemeslus un cēloņus regulas ratifikācijas kavēšanai.
Mierinājumu dod tas, komisāre, ka jūs paudāt skaidru atbalstu mūsu viedokļiem savā nostājā šodien. Šī kavēšanās nesaskan ar solidaritātes garu, kam ir jāvalda mūsu vidū. Padome nes lielu daļu atbildības, un mēs ceram, ka tā reaģēs uz Eiropas Parlamenta aicinājumu un pieņems to nekavējoties, lai gan tā šodien šeit nepiedalās.
Maria Petre
(RO) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, kolēģi deputāti, pirmkārt, es vēlos pateikt, cik es esmu laimīga, ka mēs beidzot debatējam par šo tematu. Es ceru, ka šīsdienas debates dos arī rezultātus, ko Komisija jau mums ir solījusi. Mēs visi zinām, ka pašreizējās procedūras, lai īsti piekļūtu Solidaritātes fondam, prasa ilgu laiku. Es tāpēc ierosinu grozīt Savienības budžetu.
Piemēram, kad Rumānija gribēja saņemt palīdzību no Solidaritātes fonda pēc plūdiem, kas notika 2005. gada pavasarī un vasarā, tai bija jāgaida aptuveni gadu, lai saņemtu naudu. Regulas noteikums paredz, ka pieteikums ir jāiesniedz ne vēlāk kā desmit nedēļas pēc katastrofas un ir jāuzrāda zaudējumu kopējā vērtība, kas palīdz klasificēt katastrofas tipu. Ir diezgan grūti pildīt šīs prasības, piemēram, saistībā ar plūdiem. Lai pareizi novērtētu zaudējumus, ir pilnībā jāaizvada ūdens. Tas ne pie kādiem apstākļiem nav atkarīgs no valsts institūcijām un iestādēm. Nākamā procedūra ir Komisijas pārbaude par atbilstību, pirmkārt, lielas katastrofas nosacījumiem. Tas prasa krietnu laiku, arī daudz papildu informācijas un paskaidrojumu. Visbeidzot pēc tam, kad grozītais budžets ir ticis apstiprināts, Komisija sagatavo un apstiprina lēmumus par dotāciju piešķiršanu. Tam galu galā seko finanšu līdzekļu pārvedums, kas ir jāiztērē ne vēlāk kā pēc gada. Praktiski tas nozīmē, ka nauda kompensē izdevumus, ko saņēmēja valsts jau ir apmaksājusi pēc pārciestās katastrofas. Šo nosacījumu dēļ mēs visi prasām sev, vai tā patiešām ir neatliekama palīdzība.
Es vēlos noslēgumā teikt, ka Komisijas priekšlikuma par regulas grozīšanu noraidījums pēc apspriešanas finanšu padomnieku darba grupā, nekonsultējoties ar struktūras darbības grupu, var ļaut izdarīt secinājumu, ka finanšu ministri faktiski nebija vienprātīgi. Šis secinājums rada daudzas problēmas mums, sevišķi pašreizējā gaisotnē, kad ir tik daudz problēmu arī dalībvalstu līmenī.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, daži no vislabākajiem jautājumiem tiek uzdoti vēlu vakarā, un šis ir viens no tādiem, lai gan te piemīt zināms "nedzirdīgo sarunas” elements, jo mums nav klāt Padomes, kas dzirdētu šīs debates.
Ir divi vārdi, par kuriem daudz tiek runāts Eiropā: viens ir "subsidiaritāte” un otrs - "solidaritāte”. Subsidiaritāte ir par dalībvalstu un to tiesību respektēšanu, un solidaritāte, manuprāt, atspoguļo Eiropas Savienības kopību un mūsu savstarpējo atbalstu. Bet kāpēc šis fonds tā nedara? Patiešām, viena no briesmām un kaitējumiem, ko rada tā darbības neveiksme, ir tā, ka mēs izlaižam paziņojumus, ka ir pieejams finansējums, un tad nespējam to sniegt, jo sistēma ir sarežģīta, birokrātiska un ļoti neparocīga kopienām un indivīdiem darbā.
Es uzskatu, ka galu galā tas ir saistīts ar budžetu un ar naudu. Es pagājušonedēļ ļoti uzmanīgi ieklausījos par finanšu plānošanu un budžetu atbildīgās komisāres teiktajā par daudzām lietām, sākot no kopējās lauksaimniecības politikas un beidzot ar citiem jautājumiem, bet sevišķi aicinājumā par elastīgāku budžetu, budžetu, lai strauji reaģētu uz pasaules notikumiem, nevis Eiropas Savienībai skrienot notikumiem iepakaļ.
Man žēl, ka viņa nerunāja par elastības nepieciešamību, lai reaģētu uz notikumiem Eiropas Savienībā, jo es domāju, ka tieši par to mēs spriežam šeit šovakar. Es esmu no valsts, kura ir pateikusi "nē” Lisabonas līgumam, kurā arvien vairāk runājam par mēģinājumu tuvināt pilsoņus Eiropas Savienībai, un vislabākais veids, kā to darīt, ir redzēt Eiropu drīzāk kā darbību, nevis kā vārdus. Baidos, ka ir pārāk daudz paziņojumu par lietām Eiropas Savienībā un pārāk maz darbības uz vietas, kur cilvēki redz, kā tas darbojas.
Šorīt laikrakstos bija aptauja pozitīvā noskaņā, kas liek cerēt, ka Īrijas publika varbūt sliecas mainīt savas domas par Lisabonu. Tāpēc es negribētu, ka jūs aizejat no Parlamenta nospiestā omā.
Sérgio Marques
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi, šis mutiskais jautājums, ko Eiropas Komisijai uzdevis Gerardo Galeote Reģionālās attīstības komitejas vārdā, ir pilnīgi pamatots un būtisks. Iemesli, kāpēc Padome ir nobloķējusi Solidaritātes fonda reformu, ņemot vērā tās nespēju panākt vienošanos par kopēju nostāju, kas ļautu turpināties likumdošanas procesam, ir jānoskaidro.
Ir grūti saskatīt, kādi varētu būt Padomes nostājas iemesli, izņemot varbūt galvenokārt finansiāli iemesli. Vai Padome nevēlas raitāku un laicīgāku reakciju uz dabas katastrofām, kad tās notiek? Vai Padome nevēlas, ka būtu pieejama šāda veida steidzīga reakcija uz jebkura cita veida katastrofu, tādu kā lielas rūpnieciskas katastrofas, terora akti vai sabiedriskās veselības ārkārtas situācijas?
Tas ir dzīvībai svarīgi, lai tiktu dota skaidra atbilde uz šiem jautājumiem, tāpat kā dzīvībai svarīgi ir noskaidrot, ko Eiropas Komisija domā par šo situāciju un vai tā gatavojas kaut ko darīt, lai iekustinātu likumdošanas procesu.
Solidaritātes vērtība pilnībā jānodrošina arī šajā jomā. Pilsoņi patiešām nesaprastu, ja tas tā nenotiktu.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, šis ir fonds, pēc kura pilsoņi bieži spriež par Eiropas Savienību. Pēdējos gados mēs esam vērojuši arvien lielāku skaitu dabas katastrofu, kas ir bijušas arvien katastrofālākas pēc rakstura. Ik pa laikam mēs dzirdam par plūdiem, sausumu, ugunsgrēkiem un vētrām dažādās dalībvalstīs. Tās nav vienīgās problēmas. Mums ir jāpanāk, lai būtu iespējams saņemt palīdzību tādos gadījumos kā ķīmisku vielu noplūdes, rūpnieciski ugunsgrēki vai negadījumi atomelektrostacijās.
Mums ir jābūt arī gataviem jaunām problēmām, tādām kā stāšanās pretī teroristu uzbrukumiem un to seku likvidācija. Mēs nedrīkstam arī aizmirst krīzes situācijas, kas saistītas ar mūsu pilsoņu veselību vai dzīvnieku slimībām. Kad ir šādi draudi, zāļu, vakcīnu un aprīkojuma izmaksas ir liels šķērslis šo situāciju risināšanā. Fondam ir jābūt elastīgam, lai tas var atbilstīgi reaģēt uz situācijām un darīt to visaptveroši. Arī palīdzības pieprasījuma procedūrai ir jābūt tik vienkāršai, cik vien iespējams.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisāre Hübner atrodas ļoti grūtā situācijā. Viņai ir jāatbild Padomes vārdā, kuras pārstāvja nav klāt. Dānijas prezidentūras laikā 2002. gadā, kad notika lietusgāžu izraisīti plūdi, viņiem izdevās mobilizēties un sagatavot attiecīgos dokumentus dažās nedēļās. Šodien mums ir jāpārmet četrām prezidentūrām tūļāšanās ar Solidaritātes fonda reformēšanu. Mums ir vajadzīgs šis fonds. Palīdzībai no tā ir jābūt ne tikai mūsu solidaritātes apliecinājumam, bet tai jābūt ātrai un efektīvai, tikai ar visnepieciešamākajām formalitātēm.
Es uzskatu, ka mums jāpievēršas diviem jautājumiem. Viens ir par to, kā Solidaritātes fonds jāvada un kādās situācijās jāpiemēro, un otrs ir par to, kā izmantot citus resursus no citiem fondiem - tādiem kā Kohēzijas fonds - katastrofu novēršanas ilgtermiņa darbībām. Bet tas ir atsevišķs temats. Es vēlos izmantot izdevību un uzdot komisārei jautājumu. Reiz tika apspriests jautājums par "ātras reakcijas instrumenta” izveidi un gatavību lielām katastrofām ar aptuveni EUR 200 miljoni budžetu tādiem gadījumiem. Es nezinu, kas notiek ar šo projektu, kas arī ir saistīts ar apspriežamo jautājumu.
Rolf Berend
(DE) Priekšsēdētāja kungs, ir neparasti saņemt vārdu nepieteiktas uzstāšanās procedūrā, bet es gribēju tikai atkārtot debašu nobeigumā, ka šovakar izteiktā kritika lielākoties nepavisam nav vērsta pret Komisiju.
Komisija ilgstoši ir palīdzējusi mums izstrādāt šī līguma pārstrādāto versiju projektus, un tā vienmēr ir bijusi Parlamenta pusē centienos tos īstenot. Padome ir tā, kura ir vainīga, un mēs gribējām formulēt jautājumu tā, lai varētu paust savu kritiku Padomei. Tās nepiedalīšanās parāda nicinājumu pret Parlamentu, un mēs nedrīkstam samierināties, ka mūs šādi atraida.
Hübner kundze, mēs pilnībā atbalstām visas jūsu darbības attiecībā uz Padomi, mēģinot izkustināt no vietas šo pārskatīto fondu.
Danuta Hübner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, man jums ir jāsniedz trīs skaidrojumi. Šis nav neatliekamās palīdzības solidaritātes fonds; šis ir fonds, kura pamatā ir kompensācija par konkrētām izmaksām par seku likvidēšanas darbībām pēc katastrofām, kuras ļauj atgriezties pie normāliem dzīves apstākļiem. Komisija ierosina; Parlaments un Padome lemj.
Otrkārt, regulas grozījumā mēs ierosinām paplašināt apjomu, mēs ierosinām pazemināt slieksni un mēs ierosinām mainīt procedūru, kas konkrēti ļauj veikt avansa maksājumu.
Treškārt, saraksts par manu un priekšsēdētāja Barroso darbošanās ar septiņām prezidentūrām ir ļoti garš; visu tikšanos un vēstuļu pilns saraksts praktiski aizņem divas lappuses. Lai gan dažas no septiņām prezidentūrām sākotnēji pauda pozitīvu attieksmi, nevienai no tām neizdevās panākt vienošanos Padomē par regulas grozījumu apstiprināšanu. Es atteicos atsaukt priekšlikumu no Padomes cerībā, ka ar jauno ziņojumu, kuru mēs iesniegsim un pieņemsim kā Komisija nākamā gada sākumā, mums būs jaunas debates, kas ļaus mums turpināt darbu pie grozījumiem; mums arī varbūt tagad ir jaunas idejas, varbūt plašāks grozījumu apjoms šim fondam. Saistībā ar to es ļoti ceru, ka jūs būsiet klāt un piedalīsieties šajās debatēs, un atbalstīsiet Komisijas priekšlikumu.
Īsi par citu jautājumu, par profilaksi; mēs šī gada beigās pieņemsim paziņojumu "Ceļā uz vispusīgu jaunu pieeju katastrofu novēršanai”. Mēs jau esam beiguši divus izziņas pētījumus, mēs esam arī beiguši konsultācijas, un ietekmes novērtējums pašlaik tiek gatavots. Arī kohēzijas politikai - kāds, šķiet, ka tas bija Janowski kungs, ierosināja kohēzijas politikas piesaisti novēršanas darbībās - viena no prioritātēm ir tieši profilaktiskas darbības, sevišķi vides jomā.
Tas ir viss, priekšsēdētāja kungs. Es ceru, ka mēs turpināsim strādāt kopā ar mērķi panākt šī fonda grozījumu tādā veidā, lai tas būtu svarīgāks un atbilstīgāks Eiropas pilsoņu vajadzībām.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Margie Sudre  
Parlaments un Komisija panāca vienošanos vairāk nekā pirms diviem gadiem par Solidaritātes fonda apjoma paplašināšanu, lai tādējādi tas attiektos ne tikai uz dabas katastrofām, bet arī rūpnieciskiem negadījumiem, terora aktiem un lielām sabiedrības veselības krīzēm.
Vienošanās nosaka, ka īpaša uzmanība tiks veltīta visattālākajiem reģioniem, pat ja tie pilnībā neatbilstu piemērojamības kritērijiem, lai tie varētu saņemt neatliekamu palīdzību neparedzētu notikumu gadījumos.
Tomēr šai reformai ir vēl jāstājas spēkā, jo Padomei nav izdevies panākt nolēmumu, tāpēc kopējas nostājas pieņemšana ir tikusi atlikta vēl ilgāk.
Par spīti tam, ka šis fonds nesen ir ticis izmantots, lai palīdzētu Reinjonai pēc ciklona Gamede un Martinikai un Gvadelupai, kas abas kļuva par orkāna Dean upuriem, saglabājas neskaidrība par katra šāda lūguma pieļaujamību, jo Padome nepieņēma ātru lēmumu par šo reformu.
Komisijai ir arī jāpārskata tās priekšlikumi ar mērķi stiprināt Savienības civilās aizsardzības jaudu, lai izmantotu visattālāko reģionu ekspertīzi un ģeogrāfisko novietojumu un AZ, kas cenšas būt par atbalsta punktiem intervences gadījumos ārpus Eiropas.
Šajos abos punktos visattālākie reģioni sagaida plašu atbalsi no ES, lai garantētu viņu drošību.
