
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavina kaksi suullista kysymystä komissiolle Women on Waves -järjestön hollantilaisesta aluksesta:
– Ilda Figueiredon, Francis Wurtzin, Eva-Britt Svenssonin, Miguel Portasin ja Sérgio Ribeiron laatima suullinen kysymys (B6-0010/2004) Women on waves -järjestön aluksen pääsykiellosta Portugaliin
– Lissy Grönerin, Edite Estrelan, Jamila Madeiran, Emanuel Vasconcelos Jardim Fernandesin, Hiltrud Breyerin, Jillian Evansin, Raül Romeva Ruedan, Maria Carlshamren ja Claire Gibault'n laatima suullinen kysymys (B6-0011/2004) Portugalin hallituksen asettamasta kiellosta Women on waves -järjestön hollantilaiselle alukselle.
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, on tunnettu tosiasia, että Portugalissa abortin hankkivien naisten yhteiskunnallista leimaamista tuetaan aktiivisesti, ja poliittista sekä oikeudellista koneistoa käytetään väärin laittomasta abortista syytettyjen naisten esitutkinnassa ja oikeuskäsittelyissä. Tähän on syynä se, että maassa on edelleen voimassa epäoikeudenmukainen ja häpeällinen laki, jossa ei oteta huomioon sosiaalista todellisuutta eikä syitä, jotka ajavat naiset hankkimaan abortin.
Tätä taustaa vasten onkin kehitetty Portugalin naisia tukevia merkittäviä solidaarisuutta osoittavia kansainvälisiä toimia, ja näihin kuuluu myös hollantilaisen Women on waves -järjestön aluksen äskettäinen yritys päästä Portugalin aluevesille. Tämän pääsyn Portugalin hallitus kuitenkin esti häpeällisellä tavalla ja torjui näin seksuaali- ja lisääntymisoikeuksista käytävän keskustelun sekä näistä oikeuksista tiedottamisen.
Suvaitsemattomuudesta kertova tilanne kärjistyi naurettavaksi, kun Portugalin hallitus lähetti kaksi laivaston sota-alusta saartamaan hollantilaisen järjestön aluksen. Heinäkuun 3. päivänä 2002 antamassaan päätöslauselmassa Euroopan parlamentti kuitenkin suositteli hallituksille Yhdistyneiden Kansakuntien Kairon ja Pekingin konferensseissa hyväksyttyjen julistusten perusteella, että hallitukset kehittävät korkealaatuista kansallista seksuaali- ja lisääntymisterveyspolitiikkaa yhteistyössä moniarvoisten kansalaisjärjestöjen kanssa tarjoten kattavaa tietoa tehokkaista ja vastuullisista perhesuunnittelumenetelmistä ja taaten kaiken tyyppisten korkealaatuisten ehkäisymenetelmien hyvän saatavuuden. Portugalissa ei näin kuitenkaan tapahdu. Päätöslauselmassaan parlamentti suositteli myös, että naisten lisääntymisterveyden ja -oikeuksien takaamiseksi abortista pitäisi tehdä laillinen kaikkialla ja turvallinen ja mahdollinen kaikille naisille, ja lisäksi kehotti hallituksia pidättymään joka tapauksessa haastamasta oikeuteen naisia, jotka ovat tehneet laittoman abortin. Näinkään Portugalissa ei tapahdu.
Euroopan komissio ei mielestämme voi jäädä toimettomana seuraamaan Portugalissa käsillä olevaa tilannetta, joka kertoo äärimmäisestä tekopyhyydestä ja väkivallasta naisia kohtaan ja joka ilmiselvästi suosii laittomien aborttien kauppaa pakottaen näin vähävaraiset ja tiedon ulottumattomissa olevat naiset osallisiksi mitä hämäräperäisimpiin ja heidän seksuaali- ja lisääntymisterveytensä kannalta äärimmäisen vaarallisiin toimenpiteisiin. Toivoa sopiikin, että Euroopan komissio osoittaisi myötätuntoa Portugalin naisia kohtaan, vastustaisi suvaitsemattomuutta ja yhtyisi kantaan, jonka Euroopan parlamentti jo on tältä osin omaksunut, sekä ryhtyisi tukemaan välttämättömiä valistustoimia naisten oikeuksien ja ihmisarvon puolustamiseksi ja edistämiseksi.
Gröner (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kollegat! nostattaa myrskyä myös täällä Euroopan parlamentissa. Miksi näin on?
Portugalin hallitus on estänyt elokuun lopusta asti hollantilaisen -aluksen pääsyn satamaan Portugalin länsirannikolla. Hollantilainen alus kuuluu -järjestölle, joka Portugalin naisyhdistysten kutsusta halusi tulla Portugaliin jakamaan tietoa raskaudenkeskeytyksestä ja ehkäisystä sekä myös raskaudenkeskeytyksen hellävaraisimmasta muodosta, RU 486 -katumuspilleristä. Ilmeisesti Portugalin hallituksen mielestä tämä asettaa Portugalin naiset suureen vaaraan, sillä muuten se ei olisi ryhtynyt näin jyrkkiin toimenpiteisiin. Portugalin hallituksen mielestä kannatti siis loukata kahta Euroopan sisämarkkinoiden vapauteen kuuluvaa olennaista perusperiaatetta: tiedonsaantioikeutta ja liikkumisvapautta EU:n sisällä.
Kyseessä on vakava poliittinen tapaus; milloinkaan aiemmin ei liikkumisvapautta ole rikottu puhtaasti poliittisista syistä. Me sosiaalidemokraattisessa ryhmässä emme voi hyväksyä tätä, ja esitämmekin neuvostolle ja komissiolle seuraavan kysymyksen: mitä te olette ajatelleet tehdä, ettei tämä Euroopan unionin historiassa ennennäkemätön tapaus toistu? Mielestäni tämä on tärkeä kysymys, joka on esitettävä tulevalle komissiolle juuri nyt, ja haluamme tehtävän selväksi, ettei tätä hyväksytä.
Tapaus on nostattanut koko Euroopassa suurta kuohuntaa; tiedotusvälineet ovat sitä täynnään, koska toki kyse on itse asiassa jostakin suuremmasta. Kyse on siitä, ovatko Euroopan unionin naisten vapaudet tosiasiassa rajalliset, emmekä voi suhtautua tyynesti siihen, että tällä alalla otetaan vaivihkaa askelia taaksepäin. Perussopimusten mukaan kansallisvaltiot voivat rajoittaa liikkumisvapautta ainoastaan julkisen turvallisuuden vaarantuessa esimerkiksi terrorismin johdosta. Onko näin kuitenkaan tässä nimenomaisessa tapauksessa? Uhkaako naisten terveyttä jonkinlainen epidemia? Jos näin on, olisiko kyseessä ehkä vapaan ajattelun, vapaan päätöksenteon epidemia? Puheessani on hiukkanen ironiaa, koska mielipiteet asiasta kävivät myös naisten oikeuksien valiokunnassa täysin ristiin: kristillisdemokraatit toivoivat asialle matalampaa profiilia. Minusta tapaus on kuitenkin erittäin tärkeä, ja sitä on käsiteltävä täällä Euroopan parlamentissa.
Tahdomme, että kaikki Euroopan naiset saavat tiedon siitä, miten he voivat turvallisimmalla mahdollisella tavalla hankkia ehkäisyvälineitä ja raskaudenkeskeytyksen, tietoa niistä ja niiden mahdollisimman turvallisesta käytöstä ja voivat näin vapaasti päättää, mitä haluavat. On selvää, että viime kädessä kyseessä on tapaus, joka vaikuttaa vahvasti yksittäisten naisten valinnanvapauteen, ja että samaan aikaan kyseessä on varsin poliittinen toimenpide. Emme voikaan hyväksyä sitä, että kahta neljästä perusvapaudesta loukataan. Haluamme, että puheenjohtaja Barroso toisi esiin kantansa, mutta pyytäisin myös komission jäsentä Wallströmiä asettumaan tukemaan vaikutusvallallaan naisten asiaa. Voi nimittäin olla, että vaikka puheenjohtaja Barroso on ehdottanut kahdeksaa naista komission jäseniksi ja on lupautunut panostamaan naisten tulevaisuuteen, sisältönsä kannalta ohjelma saattaa kokea takaiskun. Sen me haluamme estää, ja sen tähden käydään tämä keskustelu tänään. Toivon, että niin komissio kuin myös neuvosto antavat asiasta selkeän lausunnon. Muutoin olen sitä mieltä, että -alus tai -järjestö voisivat lähettää kiitoskirjeen Portugalin hallitukselle, koska sen ansiosta meille tarjoutui tilaisuus keskustella periaatteelliselta kannalta siitä, että naisille on annettava oikeus päättää itse siitä, mistä ja miten he haluavat hankkia tietoa raskaudenkeskeytyksestä ja miten he tätä tietoa sitten käyttävät, ja viime kädessä myös vapaus päättää, milloin he haluavat saada lapsen ja miten. Tästä perustavasta kysymyksestä parlamentin olisi keskusteltava.
Buitenweg (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, kuten edellinen puhuja hetki sitten totesi, keskustelu Women on Waves -järjestöstä muuttuu nopeasti keskusteluksi abortista ja naisen oikeudesta valita. Näin käy tietenkin tämän parlamentin keskustelussa, mutta myös tiedotusvälineissä, joissa on viriämässä jälleen kerran keskustelu lisääntymistä koskevista naisten oikeuksista, joita ei tunnusteta kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Juuri tätä Women on Waves -järjestö haluaakin. Näin ollen jokainen poliitikko, joka joko puolustaa tai vastustaa tätä järjestöä ja haluaa näin osallistua olennaiseen keskusteluun abortista, ajaa tämän naisten järjestön tavoitteita täysimääräisesti. Itse voin puhua aiheesta lyhyesti. Tuen täysin tämän parlamentin kantaa sellaisena kuin se ilmenee jäsen Van Lanckerin mietinnöstä: vaikka päätöstä raskaudenkeskeytyksestä ei pitäisi tehdä kevyin perustein, naisilla pitäisi olla oikeus turvalliseen ja lailliseen raskaudenkeskeytykseen.
Tätä mieltä on tämän parlamentin enemmistö, ja itse asiassa näin sanoo myös Women on Waves -järjestö.Portugali on kuitenkin evännyt alukselta pääsyn satamaan, mikä on kummallista. Women on Waves -järjestö ei ole ryhtymässä laittomuuksiin Portugalin aluevesillä; sen sijaan se antaa tietoa aiheesta, joka ei ole maan hallituksen mieleen. Tämä saattaa hyvinkin olla vasta alkua. On nimittäin vain ajan kysymys, milloin Greenpeacelta evätään pääsy satamiin, jos se sanoo jotakin, joka ei hallitusta miellytä, ja tätä me emme voi hyväksyä. Portugali käytti perusteluna väitettä, jonka mukaan -alus on uhka kansanterveydelle. Onko Euroopan komissio tästä samaa mieltä? Ministeri Bot on jo ilmoittanut, että maahanpääsyn epääminen alukselta näillä perusteilla ei ole oikeutettua. Onko Euroopan komissio hänen kanssaan samaa mieltä? Satamaan pääsyä ei pitäisi kuitenkaan evätä myöskään yleisen järjestyksen vaarantumisen perusteella. Tiedotustoiminta ei ole väkivaltaista. Se tapahtuu huomiota herättämättä aluksen sisätiloissa vuoropuhelun ja kunnioituksen ilmapiirissä, joten hallituksen ankarat vastatoimet ovat perusteettomia. Nyt alus on jälleen ylittänyt maan rajan, aivan kuten ne noin 10 000 portugalilaisnaista, jotka vuosittain lähtevät etsimään tarvitsemaansa hoitoa. 
Gibault (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käytän tänään puheenvuoroni Women on waves -tapauksesta yksinomaan eurooppalaisena naisena.
Jos kohta pohdin Euroopan parlamentin sosialistiryhmän (PSE) tavoin, onko Portugalin hallitus mahdollisesti loukannut kansainvälistä oikeutta päättäessään olla laskematta hollantilaista alusta aluevesilleen, mielestäni päätöksellä niin ikään kielletään antamasta hoitoa vertaisillemme eurooppalaisille naisille. 
Vaikka pidänkin Women on waves -järjestön kampanjaa jossain määrin provokatiivisena, pohjimmiltaan järjestön toiminta on kuitenkin aivan perusteltua. Sillä pyritään nimittäin turvaamaan kaksi naisten oikeutta, jotka ovat mielestäni olennaisia: oikeus terveydenhoitoon ja oikeus ihmisarvoon, joista kumpikin on kirjattu perusoikeuskirjaan. Useissa jäsenvaltioissa naiset ovat jo vuosikymmenten ajan puolustaneet näitä oikeuksiaan ja pyrkineet saamaan hallitukset puolelleen ajamaan heidän legitiimiä asiaansa. Juuri tästä syystä olen itse tyrmistynyt todetessani, että Euroopan parlamentissa on yhä edelleen naisia, jotka yrittävät kyseenalaistaa nämä pitkällä taistelulla saavutetut tulokset.
En ole täällä syyttämässä niitä eurooppalaisia valtioita, jotka ovat päättäneet rajoittaa aborttia tai kieltää sen taikka tehdä sen rangaistavaksi, mutta katson kuitenkin, että tapauksen, jota tämänpäiväinen puheenvuoroni koskee, pitäisi saada nämä valtiot käynnistämään uudelleen keskustelu tästä hankalasta kysymyksestä. Naiset joutuvat tekemään raskaan päätöksen raskauden keskeyttämisestä usein yksin, ja se on aina hyvin ahdistava. Tätä päätöstä ei koskaan tehdä kevyesti vaan täysin tietoisesti, joten syyllistäminen rikossyytteestä puhumattakaan eivät ole asianmukaisia ratkaisuja. Asenteita voidaan korjata ainoastaan vuoropuhelun ja tiedotuksen kautta. Sen sijaan rajoitukset ovat onnenpotku luvatta toimiville yrityksille, jotka käyttävät tietämättömyyttä ja sosiaalista haavoittuvuutta hyväkseen. Tällaiselle verkostolle ei pitäisi olla vapauksiin perustuvassa Euroopassamme sijaa. Euroopan toimielinten on näytettävä tällä alalla esimerkkiä ja varmistettava, että yksilönvapauksia kunnioitetaan. Se, ettei komissio ottaisi asiaan selvää kantaa, nähtäisiin ensinnäkin naisiin kohdistuvana sosiaalisena epäoikeudenmukaisuutena, mutta lisäksi heidän perusoikeuksiensa taantumisena tavalla, jota ei voida suvaita. 
Haluaisin vielä lisätä, ettei ongelma koske yksinomaan naisia. Minusta on harmillista, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassamme on niin vähän miehiä, ja kiitän vilpittömästi niitä, jotka ovat ymmärtäneet, että meidän on yhdistettävä voimamme puolustaaksemme ihanteitamme ja osoittaaksemme sitoutuneisuutemme.
Tehtävämme eurooppalaisina on osata arvostelukykyä ja myötätuntoa osoittaen auttaa jäsenvaltioidemme naisia ratkaisemaan pulmansa. Juuri tästä syystä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä (ALDE/ADLE) vaatii, että neuvosto ja komissio omaksuvat asiassa selkeän ja demokraattisen kannan.
Wallström,
     Arvoisa puhemies, komissio on seurannut tilanteen kehittymistä. Komission käytössä olevien tietojen mukaan Women on Waves -järjestö jätti yhdessä muiden järjestöjen ja henkilöiden kanssa valituksen sen johdosta, ettei alusta ollut laskettu Portugalin alueelle. Syyskuun 6. päivänä 2004 Coimbran hallinto- ja verotuomioistuin teki valituksesta päätöksen, josta Women on Waves jätti uuden valituksen.
Komissio haluaa palauttaa mieleen henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvät yhteisön oikeusperiaatteet. Euroopan kansalaisilla on oikeus päästä muiden jäsenvaltioiden alueelle useiden EY:n perustamissopimuksessa tunnustettujen vapausoikeuksien mukaisesti, ellei kyseisessä sopimuksessa määrätyistä tai sen soveltamisesta annetuista säännöksissä säädetyistä ehdoista ja rajoituksista muuta johdu. Jäsenvaltioilla on oikeus rajoittaa tätä EY:n perustamissopimuksen 18 artiklassa vahvistettua perusoikeutta ainoastaan, jos tämä on perusteltua yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen tai kansaterveyteen liittyvästä syystä. Jos jäsenvaltio jonkin mainitun perusteen nojalla toteuttaa toimenpiteen, jonka vuoksi pääsy jäsenvaltion alueelle kielletään, sen on kunnioitettava yhteisöoikeuden yleisiä periaatteita. Sen on kunnioitettava perusoikeuksia sekä sananvapautta ja erityisesti suhteellisuusperiaatetta samoin kuin yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/221/ETY säännöksiä sellaisina kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on niitä tulkinnut.
Jos toimenpiteet otetaan käyttöön yleisen järjestyksen ja turvallisuuden vuoksi, kyseessä olevien henkilöiden käyttäytymisen on vaarannettava yhteiskunnan perustavat edut todellisella ja riittävän vakavalla tavalla. Kansanterveyteen liittyvän syyn vuoksi maahanpääsy voidaan perustellusti kieltää ainoastaan direktiivin 64/221/ETY liitteessä mainittujen tautien tai vammojen johdosta.
Direktiivin 64/221/ETY mukaisesti päätökset oleskeluluvan epäämisestä tai karkottamisesta alueelta on annettava tiedoksi asianomaiselle henkilölle ja hänelle on ilmoitettava ne yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvät seikat, joihin tehty päätös perustuu. Asianomaisella henkilöllä on oltava oikeus jättää tämän päätöksen vastainen valitus. Portugalin kansallisten tuomioistuinten tehtävänä on lausua tämän päätöksen pätevyydestä yhteisöoikeuden yleisiä periaatteita ja direktiivin 64/221/ETY säännöksiä noudattaen.
Komissio ei vielä ole saanut Women on Waves -järjestön edustajilta valitusta tästä tapauksesta. Komissio aikoo kuitenkin ottaa yhteyttä Portugalin viranomaisiin ja pyytää näiltä yksityiskohtaisempia tietoja arvoisien jäsenten mainitsemista seikoista.
Graça Moura (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on hyödytön. Tässä tapauksessa portugalilainen tuomioistuin katsoi, että Portugalin hallitus oli toiminut laillisuuden rajoissa. Oikeusvaltiossa tuomiovalta on erotettu muista vallankäyttäjistä. Portugalin hallitus ei anna määräyksiä tuomiovallalle.
Parlamentti ei voi antaa tuomiota abortista eikä myöskään arvioida tuomioistuimen tekemän päätöksen lainmukaisuutta. Abortista päättäminen kuuluu kunkin jäsenvaltion yksinomaiseen toimivaltaan. Portugalin laki ei eroa olennaisesti useimpien jäsenvaltioiden laeista, ja sen on hyväksynyt demokraattinen parlamentti. Äskettäisessä kansanäänestyksessä torjuttiin esitys sen muuttamisesta. Minun mielestäni raskaana olevan naisen pitää voida päättää tästä arkaluonteisesta kysymyksestä itse, mutta enemmistö kansalaisista on toista mieltä, ja tätä mielipidettä on kunnioitettava. Kyseessä on enemmistö, ja me toimimme oikeusvaltiossa.
Haluan kertoa komission jäsenelle Wallströmille, ettei Women on Waves -järjestöä aiemmin estetty millään tavoin oleskelemasta Portugalin alueella, vaan sille annettiin täydet liikkumis- ja sanavapaudet Portugalissa. Sen jäsenet saivat rajoituksetta puhua haluamassaan paikassa kenen kanssa tahansa ja antaa haluamiaan haastatteluja. Näin jatkui, kunnes he auttoivat kansalaisia hankkimaan ja nauttimaan lääkkeitä, joita myydään vain reseptillä niiden mahdollisesti aiheuttamien vakavien sivuvaikutusten vuoksi. Yksi nainen, joka käsittääkseni on lääkäri, vakuutti ostaneensa tällaisen lääkkeen apteekista ilman reseptiä, mitä on pidettävä kansanterveyttä koskevien perusnormien vastaisena. Kun tällaisia väitteitä kuulee lääkäriltä, on tilannetta pidettävä hyvin vakavana. Portugalin lääkäri- ja farmaseuttiliittojen pitkäaikaiset jäsenet ovat jo esittäneet vastalauseensa.
Liikkumisvapauden rajoitukset Euroopassa liittyvät nimenomaan kansanterveyden varjeluun ja laittomien käytäntöjen torjuntaan. Tosiasiassa tapahtui yllytys kliinisesti avustamattomaan – toistan: avustamattomaan – aborttiin, jonka yhteydessä käytettiin hyväksi sitä puutteen, tietämättömyyden ja tarpeen tilaa, jossa monet raskaana olevat naiset ovat, ja yllytettiin heitä rikkomaan lakia puhtaasti propagandistisista syistä. Kyseessä on todellakin räikeä perusoikeuksien loukkaus, joka parlamentin pitäisi tuomita empimättä. Arvoisa puhemies, teidän kannaltanne ja myös puheenjohtajakokouksen kannalta olisi ollut parempi, jos tämä keskustelu olisi keskeytetty.
Estrela (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä keskustelu ilmentää demokratian voittoa ja on täysin paikallaan tänään täällä Euroopan parlamentissa. Asia ei koske ainoastaan Portugalia eikä ainoastaan naisia. Se koskee miehiä ja naisia koko Euroopan unionissa. Se koskee myös komissiota, neuvostoa ja parlamenttia.
Kieltäessään hollantilaisen aluksen pääsyn Portugalin aluevesille maan hallitus ei ainoastaan loukannut kansainvälistä oikeutta vaan myös yhteisöoikeutta ja merioikeusyleissopimusta. Naisten oikeuksia ajavia Euroopan kansalaisia on estetty pääsemästä eurooppalaiseen valtioon ja kohdeltu rikollisina. Komissio ja parlamentti eivät voi eivätkä saa jäädä toimettomiksi. Yhden jäsenvaltion kansalaisjärjestöön kuuluvat ja toisen jäsenvaltion kansalaisjärjestön vieraikseen kutsumat miehet ja naiset, joiden yhteistavoitteena on edistää seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyviä valistus- ja tiedotustoimia, rinnastetaan huumekauppiaisiin, laittomiin kalastajiin tai salakuljettajiin. Komissio ja parlamentti eivät voi eivätkä saa jäädä toimettomiksi.
Portugalin hallitus on vedonnut kansallisen lainsäädännön noudattamiseen ja kansanterveyden varjeluun, mutta mitä Portugalin lakeja tässä on rikottu, milloin ja miten? Lakia eivät nimittäin rikkoneet naisjärjestöt vaan Portugalin hallitus, joka loukkasi naisten oikeuksia. Väitetty kansanterveydelle koituva vaara on niin ikään vailla perusteita, koska kukaan laivan miehistön jäsenistä ei kantanut tarttuvaa sairautta. Portugalin hallitus teki päätöksensä ja huonon päätöksen tekikin, ottaen perusteekseen ennakkoluulot ja kuulopuheet ja pelotellakseen naisia, jotka puolustavat raskauden vapaaehtoista keskeyttämistä. Portugalin hallitus esti tahallisin vastatoimin Euroopan kansalaisten vapaan liikkuvuuden yhteisön alueella välttääkseen istuvan koalitiohallituksen kannalta kiusallisen keskustelun. Vielä tätäkin oudompaa oli, että sillä aikaa kun alus oli Portugalin rannikon edustalla, sitä valvoi keskeytyksettä kaksi Portugalin laivaston sota-alusta. Onko tarkoitus, että Portugalin sotalaivoja käytetään pelottelemaan kansalaisia, jotka ajavat asiaansa rauhanomaisesti ja rohkeasti? Demokratiassa mielipiteen ilmaisemisesta ei ole tapana rangaista.
Se, mitä Portugalissa on tapahtunut -aluksen kanssa, ei saa toistua eikä saa jäädä rankaisematta. Jos näin käy, muodostuu vakava ennakkotapaus, joka saattaa johtaa kaikille meille Euroopan unionin kansalaisille kuuluvien oikeuksien, vapauksien ja turvan rajoittamiseen.
Ek (ALDE ).
    Tämä keskustelu voidaan jakaa kahteen osaan. Portugalissa kerrotaan tehtävän vähintään 20 000 laitonta aborttia vuosittain, ja teiniraskauksien määrä on Euroopan korkeimpia. Kätilö Maria do Céu, joka teki laittomia abortteja, tuomittiin seitsemäksi ja puoleksi vuodeksi vankilaan. Portugalin naiset eivät ole ainoita, joilta oikeus aborttiin on evätty, vaan samassa tilanteessa ovat naiset myös Irlannissa, Maltassa ja Puolassa.
Naisilla on oikeus päättää omasta ruumiistaan, ja oikeus seksuaali- ja lisääntymisterveyteen sisältyy ihmisoikeussopimukseen, jonka kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat ratifioineet. Niiden valtioiden, jotka ovat ratifioineet kansainvälisiä yleissopimuksia, pitää niitä myös noudattaa. 
Keskustelun toinen osa koskee itse Women on waves -järjestöön kohdistettuja toimia. Liittyessään Euroopan unioniin Portugali valtiona lupautui noudattamaan neljää liikkumista koskevaa vapautta. Poikkeus, johon tapauksessa on vedottu, on kansallinen turvallisuus. Tässä yhteydessä vetoaisin niin yhteisöoikeuteen kuin merioikeusyleissopimukseenkin. Mielestäni Portugali ei ole niin epävakaa valtio, että kuusi henkilöä laivalla vaarantaisi kansallisen turvallisuuden. Niin muodoin tässä yhteydessä ei voida vedota myöskään suhteellisuusperiaatteeseen.
Lisäksi Portugali on rikkonut EU:lle, muille jäsenvaltioille ja Euroopan kansalaisille antamansa lupauksen liikkuvuutta koskevien vapauksien kunnioittamisesta. Pyydän arvoisia jäseniä pohtimaan, miltä Euroopassa näyttäisi, jos muutkin Euroopan maiden hallitukset miettisivät, millä kansalaisryhmillä on eri näkemykset kuin mitä hallitukset itse kannattavat, ja kutsuisivat sitten laivaston estämään näiden ryhmien pääsyn maansa satamiin. Tällaista tilannetta ei luonnollisesti voitaisi hyväksyä.
Portugalin hallitus on toiminnallaan kyseenalaistanut paitsi koko Euroopan naiset ja kansalaiset, jotka haluavat varjella ihmisoikeuksia ja kansainvälisten sopimusten noudattamista, vaan myös koko ajatuksen Euroopasta ja Euroopan vapaasta liikkuvuudesta. Haluankin kehottaa sekä komissiota että neuvostoa ryhtymään viipymättä määrätietoisiin toimiin tämän kysymyksen ratkaisemiseksi. 
Portas (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, nähdäkseni nyt ei keskustella siitä, onko Portugalin lainsäädäntö Euroopan vanhentuneimpia – mitä se on: abortin osalta se on huonompi kuin esimerkiksi Tunisian laki.
Emme keskustele siitä, miksi Portugalin naisten on hakeuduttava Espanjaan saadakseen itselleen abortin, mitä he eivät voi tehdä Portugalissa, emmekä sitä, miksi ne, joilla ei ole varaa matkustaa Espanjaan, hankkivat laittoman abortin, mikä merkitsee ongelmia Portugalin kansanterveydelle. Tästä emme nyt keskustele.
Emme myöskään siitä, miksi Portugalin naisten on edelleen astuttava tuomioistuimen eteen kärsimään nöyryyttävää koettelemusta, jossa heidän on paljastettava tuskansa ja yksityisasiansa. Emme!
Emmekä myöskään siitä, miksi Portugalin ensimmäisen asteen hallintotuomioistuin päätti kuten päätti. Emme!
Keskustelemme täällä tänään nimenomaan siitä, miten voimme tietää, onko Euroopassa perusteltua – sillä tämä on Euroopan laajuinen asia – että sota-alus estää avomerellä olevia kolmea miestä ja kolmea naista pääsemästä Portugalin satamaan, vaikka nämä ovat jonkin jäsenvaltion hyväksymällä aluksella ja tarjoavat jonkin toisen jäsenvaltion asianmukaisesti hyväksymää terveydenhoitoa. Tästä me keskustelemme. Keskustelemme siitä, voidaanko Euroopan hanketta pitää mahdollisena, kun Portugalin valtio uskaltautuu käyttämään oikeuttaan lähettää avomerelle sota-alus siviilialusta vastaan puolustaakseen lakia, joka on Portugalissa voimassa olevista laeista rikokseen yllyttävin ja kiistellyin. Juuri tästä me keskustelemme emmekä mistään muusta.
Miten kovasti siis jäsen Vasco Graça Moura haluaakin tämän keskustelun keskeyttää, hän ei siihen pysty. Komission antama vastaus oli rohkaiseva, ja vaikka se ei olekaan riittävä, se takaa, että ne, jotka Euroopassa katsovat, että henkilöiden ja ajatusten vapaa liikkuvuus kuuluu Euroopan yhdentymisprosessin perustaviin arvoihin, vastustavat puheena olevan kaltaisia menettelyjä tiukasti myös vastaisuudessa.
Krupa (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi haluaisin kiittää Jumalaa siitä, että saan tilaisuuden käyttää Euroopan parlamentissa puheenvuoron aikamme tärkeimmästä aiheesta eli elämän puolustamisesta. Erityisen merkittävää tästä tekee se, että nykyisin yli 50 miljoonaa lasta tapetaan vuosittain äitiensä kohtuihin. Tilanne muistuttaa kansanmurhaa, joka mittasuhteiltaan ylittää miljoonia tappaneen holokaustin selvästi.
Kaikkialla maailmassa kysellään, voiko olla olemassa mitään suurempaa rappiota ja raakuutta kuin murhata lapsi äitinsä kohtuun. Äidin pitäisi olla rakkauden ja kiintymyksen ruumiillistuma, ja hänen kohtunsa pitäisi olla maailman turvallisin paikka. Valitettavasti siitä voi kuitenkin tulla hauta.
Lapsen tappaminen äitinsä kohtuun ei ole ihmisoikeus. Millaisia oikeuksia Women on Waves -järjestö siis oikein haluaa puolustaa, jos kerran sen johtajalla ei ollut edes valtuuksia harjoittaa lääketiedettä maissa, joihin järjestö rantautui, ja siitä huolimatta hän määräsi hengenvaarallisia hormonilääkkeitä keskeyttääkseen raskauden, mainosti lääkkeitä, joilla raskaus voidaan keskeyttää, ja teki abortteja?
Epäilen, tarvitaanko 2000-luvun Euroopassa todellakin vapautta, jolla annetaan täydet valtuudet häiriintyneille henkilöille, joilla ei ole omaatuntoa eikä korkeampia tunteita, kunnioitusta ihmisarvoa kohtaan eikä myötätuntoa ja joita on viime aikoina kuvailtu kypsymättömiksi, jotta ei herätettäisi kansalaisten nukkuvia omatuntoja. Aiemminhan tällaiset henkilöt katsottiin psykopaateiksi.
Järkevät ja vastuuntuntoiset lääkärit ja tutkijat ovat seuranneet kauhistuneina tutkimuslaitoksissa ja mikroskooppien alla etenevää tieteen manipulaatiota ja rappiota, joka muistuttaa kaikkein heiveröisimpiin lapsiin kohdistuvaa ja ohuesti verhottua terrorismia tai nykyaikaisten tuhoamisleirien perustamista.
Millä tavalla äitiensä kohduissa olevien puolustuskyvyttömien lapsien tappaminen eroaa Beslanin verilöylystä? Toisin kuin kansa on toivonut, Euroopasta on poistettu kuolemanrangaistus vakavimmista rikoksista. Silti samaan aikaan ja tähän samaan kansalaisten toivomukseen vedoten vaaditaan kuolemanrangaistusta kaikkein puolustuskyvyttömimmille ja viattomimmille. Millä perusteilla Euroopan unioni katsoo oikeudekseen omia oikeuden päättää ihmisyksilöiden elämästä ja kuolemasta?
Se, että Eurooppa ja koko länsimainen sivistys on yhä pahemmin romahduksen partaalla, johtuu nimenomaan tämänkaltaisesta suhtautumisesta kysymykseen, joka sivuaa perustavimpia arvoja ja ihmiselämää. Jos joku ei tätä pysty näkemään, syynä on poliittisen korrektiuden aiheuttama sokeus ja kuurous. Pidän Portugalin viranomaisia mitä suurimmassa arvossa ja annan niille tunnustusta siitä, ettei tätä kuolemanlaivaa ole päästetty maan alueelle. Lisäksi vaadin, että elämän pyhyyttä kunnioitetaan aina sikiämisestä luonnolliseen kuolemaan asti.
Kamiński (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aiheella, josta tänään keskustelemme, tai josta pikemminkin valitettavasti keskustelemme, on kaksi ulottuvuutta. Tämän parlamentin näkökulmasta toinen näyttää ilmeiseltä: onko EU:n jäsenvaltiolla oikeus estää omalla alueellaan teko, joka sen omassa lainsäädännössä katsotaan rikokseksi.
Minusta asia on ilmiselvä. Haluamme Euroopan, jossa jokaisella valtiolla on valtuus antaa sen omalla alueella noudatettavat säädökset ja valtuus varmistaa kaikin keinoin näiden lakien pitävyys. Minun ja kollegojeni mielestä Portugalin hallituksella oli täysimääräinen oikeus evätä kuolemaa ja rikoksia kuljettavalta alukselta pääsy Portugalin aluevesille ja sen rannikolle.
Toki tällä keskustelulla on myös laajempi ulottuvuutensa, kuten vasemmiston edustaja varsin aiheellisesti huomautti. Kyseinen jäsen oli täysin oikeassa todetessaan, että tässä keskustelussa on kyse myös siitä, millä tavoin nykyajan Euroopassa kohdellaan syntymättömiä lapsia. Se, ettei monissakaan maissa kunnioiteta perustavaa oikeutta elämään, on nykypäivän sivistykselle ja nykypäivän Euroopalle suureksi häpeäksi.
Jumalalle kiitos, sillä äskettäisten Euroopan parlamentin vaalien ansiosta parlamentissa on aiempaa enemmän jäseniä, joilla on rohkeutta sanoa ääneen, että syntymättömillä lapsilla on oikeus elämään niin Euroopassa kuin koko maailmassakin. On hienoa, että tässä parlamentissa on nyt paljon enemmän niitä, jotka muistavat, mitä Vapahtajamme 2 000 vuotta sitten lausui: "Kaiken, minkä te olette tehneet yhdelle näistä vähäisimmistä veljistäni, te olette tehneet minulle."
Nämä sanat ovat kantaneet sivistystä 2 000 vuotta. Ne eivät saa koskaan jäädä unohduksiin!
Schenardi (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä tapaus, jossa Women on Waves -järjestön alukselta on evätty pääsy Portugaliin, herättää kysymyksiä kahden näkökohdan osalta. Toinen koskee henkilöiden ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen loukkaamista, koska hollantilaisia aluksia on nimenomaisesti kielletty tulemasta Portugalin aluevesille ja siis rantautumasta. Toinen koskee Women on Waves -järjestön levittämää propagandaa.
Tämä alus, jota myös "aborttilaivaksi" kutsutaan, on muutettu kelluvaksi klinikaksi, jolla annetaan RU 486 -pilleriä, niin sanottua katumuspilleriä. On syytä muistaa, että pilleri on Portugalissa kielletty eikä sitä siis saa siellä pitää kaupan.
Tässä tilanteessa katsomme, ettei naisten oikeuksien valiokunnalla ole vaadittavaa toimivaltaa käsitellä näitä kumpaakaan asiaa, joista toinen sivuaa kansainvälisen oikeuden soveltamista, toinen aborttia ja ehkäisyä ja siis moraalia, etiikkaa ja uskontoa.
Tältä osin muistutan, että 3. heinäkuuta 2002 antamassaan päätöslauselmassa Euroopan parlamentti kehotti jäsenvaltioita edistämään seksuaali- ja lisääntymisoikeuksiin liittyviä tiedotuskampanjoita ja olemaan kannustamatta naisia käyttämään aborttia ehkäisyvälineenä.
Tässä äärimmäisen arkaluonteisessa asiassa ei politiikalla eikä varsinkaan politikoinnilla ole sijaa etenkään, jos yksinomaisena pyrkimyksenä on vaalimenestyksen takaaminen, kuten näyttää olevan. Euroopan valtioilla ja niiden hallituksilla on oikeus vaatia muilta kunnioittavaa suhtautumista niiden kulttuuria, uskontoa ja moraalia koskevia arkaluonteisia kysymyksiä kohtaan, ja tähän niillä on myös tarvittava auktoriteetti.
Me näemme kollegoidemme vastalauseissa yksinomaan Portugalin hallitusta vastaan suunnatun poliittisen toimenpiteen, ja tällaisessa toimenpiteessä me emme halua olla osallisina. 
Martens (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on kolmas kerta, kun kyseinen alus on lähtenyt merille. Kuten tiedätte, se on purjehtinut aiemmin Irlantiin ja Puolaan. Esityslistan mukaan alus on hollantilainen. Näin ei ole, vaikka alus tosiaan purjehtiikin Alankomaiden lipun alla. Aloitteen takana on kourallinen hollantilaisia naisia, ja tämä huomioon ottaen olen hämmästynyt, että asia on esityslistalla. Emme aio keskustella Greenpeacen tai muiden järjestöjen aluksista. Mielestäni abortin tai naisten oikeuksien kaltaisista eettisistä kysymyksistä keskusteleminen on ensiarvoisen tärkeää ja itse asiassa pidän sitä tervetulleena, mutta nyt keskustelua käydään nimenomaan tästä aluksesta ja siitä, mitä sillä tapahtuu. Mielestäni aluksen tapahtumat ovat valitettavia. Portugalin lainsäädäntöä yritetään muuttaa, mutta demokraattisessa kulttuurissa tämä on tuskin oikea tapa suostutella toista maata ryhtymään lainsäädäntömuutoksiin. Tämänkaltainen sekaantuminen ulkoa käsin esimerkiksi huumausaineita tai eutanasiaa koskevaan Alankomaiden lainsäädäntöön saattaisi nostattaa Alankomaissa vastaavan protestiaallon. Meidän pitäisi päästä keskusteluyhteyteen toistemme kanssa toisella tavalla, ei näin. Pidän tällaista toimintaa myös vastuuttomana. Koska alus purjehti Irlantiin ilman lupaa, se ei noudattanut edes Alankomaiden lainsäädäntöä, joka on tässä suhteessa jo lähtökohtaisestikin kovin väljä. Aluksen Puolan-retken jälkeen virisi kiihkeä keskustelu kielletystä aborttipilleristä, ja nyt käydään keskustelua jälkihoidosta, jota ei voida antaa. Women on Waves -järjestö on nyt julkaissut Internetissä ohjeet siitä, miten raskaus voidaan keskeyttää omakätisesti reseptivapailla lääkkeillä, ja ohjeisiin liittyy varoituksen sana niistä valtavista riskeistä, joita tällaiseen toimenpiteeseen sisältyy. Parin kuukauden kuluttua alus lähtee taasen merille. Minusta tämä ei ole oikea toimintatapa, ei edes oikea tapa edistää niitä asioita, joita halutaan edistää. Maat ajattelevat abortin kaltaisista kysymyksistä eri tavoin. Meidän on päästävä tässä asiassa keskenämme keskusteluyhteyteen. Tätä kannatan täysin rinnoin. Ehkä olemmekin arvoyhteisö, mutta emme tältä osin. 
Bozkurt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin puhua komissiolle Euroopan kansalaisten ja erityisesti naisten oikeudesta tiedonsaantiin. Koska tämän oikeuden tavoitteena on parantaa ja jakaa tietoa naisten terveyttä ja lisääntymistä koskevien oikeuksien edistämiseksi, se on täydessä sopusoinnussa Lissabonin strategian kanssa. Women on Waves -järjestön aluksen tavoitteena ei ollut viedä Alankomaiden saavutuksia abortin alalla Portugaliin, vaan pikemminkin antaa portugalilaisille naisille ja miehille objektiivista tietoa heidän seksuaalioikeuksistaan. He itse päättävät, mitä he tällä tiedolla tekevät. Kaksi vuotta sitten tämä parlamentti vaati jäsen Van Lanckerin mietintöön perustuneessa päätöslauselmassa hallituksia antamaan objektiivista, tieteellistä ja selkeää tietoa seksuaali- ja lisääntymisoikeuksista. Tässä yhteydessä tavoitteena oli myös ehkäistä ei-toivottuja raskauksia ja torjua vaarat, joita epäasianmukaisissa oloissa suoritetut vaaralliset raskaudenkeskeytykset aiheuttavat.
Tekemällä tyhjiksi tiedonjakamiseen tähtäävät Women on Waves -järjestön aikeet Portugalin hallitus antaa aihetta epäillä, suhtautuuko se parlamentin päätöslauselmaan vakavasti. Vaikka alus on nyt lähtenyt Portugalista, Women on Waves -järjestö on ilmoittanut aikeekseen palata maahan hyvissä ajoin ennen Portugalin tulevia vaaleja. Tässä yhteydessä Portugalin hallituksella voisi olla uusi tilaisuus toimia parlamentin päätöslauselmassa edellytetyllä tavalla ja osoittaa, ettei se tahdo evätä tiedonsaantioikeutta kansalaisiltaan. Arvoisa komission jäsen Wallström, voiko komissio varmistaa, että parhaita käytäntöjä naisten lisääntymis- ja seksuaalioikeuksista tiedottamisen alalla tehtäisiin tunnetuksi aiempaa määrätietoisemmin, ja aikooko se ryhtyä tältä osin käytännön toimiin ja esimerkiksi järjestää Lissabonissa aihetta käsittelevän konferenssin?
Harkin (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Portugalin hallitus väittää, että toimet Women on Waves -aluksella rikkovat Portugalin lainsäädäntöä. En voi päätellä, onko näin, koska en tiedä tarkkaan ottaen, mitä kyseisellä aluksella tapahtui, enkä itse asiassa tiedä Portugalin lainsäädännöstä mitään. Nähdäkseni asiasta päättää toimivaltainen tuomioistuin. Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että Women on Waves toimi tapauksessa yllyttävästi ja yritti heikentää toissijaisuusperiaatetta, ja vaikka me tässä parlamentissa voimme joko yhtyä tai olla yhtymättä Portugalin näkemykseen abortista, meidän on kuitenkin joka tapauksessa tunnustettava tämän maan demokraattisesti valitun hallituksen oikeus näihin päätöksiin.
Tiistaina kuuntelin täällä tarkkaavaisesti, miten yksi puhuja toisensa perään puhui siitä, miten on kunnioitettava erilaisuutta ja jäsenten oikeutta eriäviin mielipiteisiin sekä osoitettava suvaitsevaisuutta näitä mielipiteitä kohtaan. Itse asiassa puheenjohtaja Barroso totesi, ettei kenelläkään ole yksinoikeutta totuuteen – ei siis myöskään Portugalin hallituksella eikä Women on Waves -järjestöllä. Meidän kaikkien on kunnioitettava ja suvaittava erilaisia näkemyksiä, erilaisia lakeja ja EU:n kaikkien valtioiden oikeutta antaa ja saattaa voimaan kyseisenkaltaista lainsäädäntöä omalla alueellaan. Parlamentin on toki tunnustettava tämä toissijaisuusperiaate ja pidettävä sitä arvossa.
Ymmärtääkseni EU ja yhteisöjen tuomioistuin ovat todenneet, että aborttilainsäädäntöä käsitellään ainoastaan kansallisella tasolla ja ettei EU:lla ole tällä alalla toimivaltaa. Vaikka Portugalin hallituksella ei siis olekaan yksinoikeutta totuuteen, sillä on toimivalta, jonka se katsoo tulleen uhatuksi.
Mainitsisin lopuksi erään rinnakkaisen tapauksen: meillä Irlannissa on otettu käyttöön tupakointikielto työpaikalla. Tämä koskee myös irlantilaisia aluksia. Jos Portugalin tai Alankomaiden kansalainen tupakoisi kansainvälisillä vesillä liikennöivällä irlantilaisella aluksella, se olisi vastoin Irlannin lainsäädäntöä. Tilanne ei ole sama, mutta tämä esimerkki osaltaan havainnollistaa, miten mutkikkaista ja arkaluonteisista tilanteista tässä on kyse ja miten toissijaisuusperiaatetta olisi aina sovellettava. 
Svensson (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies! Kuten kaikki tietävät, naiset ovat voineet äänestää sekä päättää oikeustoimikelpoisina itsestään ja varallisuudestaan jo yli sadan vuoden ajan. Oman elämänsä ohella naisilla on ollut vastuu myös lasten elämästä. Vaikka me naiset olemme olleet lainsäädännön silmissä oikeustoimikelpoisia jo näinkin kauan, pidetään meitä edelleen oikeustoimikelvottomina, kun puheena on päättäminen omasta ruumiista ja seksuaalisuudesta.
Näin on pakostakin tulkittava Portugalin hallituksen toiminta Women on waves -järjestön tapauksessa. Portugalin hallituksen toiminta paitsi riistää meiltä naisilta oikeustoimikelpoisuuden, on myös ristiriidassa Euroopan parlamentin antaman päätöslauselman kanssa, jossa kehotetaan edistämään seksuaali- ja lisääntymisoikeuksiin liittyviä tiedotuskampanjoita.
En tahdo puhua ainoastaan naisten oikeuksista vaan asettaa myös lapset tämän keskustelun polttopisteeseen. Joidenkin tämän keskustelun osallistujien käsitykset ilmentävät myötätunnon ja ymmärryksen puutetta, ja niistä poiketen haluan sanoa, että lasten elämä on liian tärkeä jätettäväksi silkan sattuman varaan. Lapsilla on rajoittamaton oikeus syntyä toivottuina ja saada edellytykset hyvään elämään.
En yleensä ole epäluuloinen, mutta en voi olla miettimättä, johtuukohan Portugalin hallituksen toiminta suurelta osin siitä, että kyseessä ovat nimenomaan naiset ja naisten omat järjestöt. Mietin, että jos keskustelumme aiheena olevan aluksen nimi olisikin ollut "Miehet väkivallan puolesta konfliktinratkaisussa", olisi se varmaankin päästetty satamaan.
Jos komissio ja neuvosto tarkoittavat totta puheillaan naisten Euroopasta, eivät ne voi olla puuttumatta Portugalin hallituksen toimintaan. Nyt on asetuttava naisten ja lasten puolelle. 
Blokland (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, en voisi olla enempää samaa mieltä jäsen Graça Mouran kanssa. Minustakin on käsittämätöntä, miksi me täällä parlamentissa keskustelemme tapauksesta Portugalin ja Alankomaiden lipun alla purjehtivan aktivistiryhmän välillä. Tapaus kuuluu tuomioistuimen arvioitavaksi, eikä se kuulu Euroopan parlamentin toimialaan. Niinpä koko tapaus näyttäisi ratkaistun, ellei se olisi luonteeltaan paitsi oikeudellinen myös eettinen. Mistä asti hyökkäys toisen jäsenvaltion lainsäädäntöä kohtaan on kuulunut henkilöiden, tavaroiden ja palveluiden vapaan liikkuvuuden soveltamisalaan? Juuri näin on tapahtumassa nyt Women on Waves -järjestön kohdalla. Viime lauantaina ilmestyneessä järjestö kehotti kansalaisia tukemaan taistelua abortin vapauttamiseksi Portugalissa. Tämä eroaa palvelun tarjoamisesta melko tavalla, ja näin tehdessään järjestö tulee paljastaneeksi todellisen luonteensa. Kyse on itse asiassa jostakin aivan muusta kuin tiedon jakamisesta kannella. Tässä yhteydessä huomauttaisin, että Alankomaiden kansanterveyden tarkastusvirasto on käynnistämässä selvitystä Women on Waves -järjestön toiminnan sallittavuudesta.
Edistysmielisessä aktivismissa testataan lainsäädännön rajoja. ei hyväksytä automaattisesti myöskään Alankomaissa. Aikanaan vain niukka enemmistö kannatti lakiasetusta, jolla tehtiin mahdollinen. Vielä nykyäänkin suuren vähemmistön on erittäin vaikea hyväksyä tätä aborttilainsäädäntöä, koska sen mielestä elämä on suojelemisen arvoinen. Alankomaiden ei tässä asiassa tarvitse olla esimerkkinä. Haluaisin käsitellä kysymyksiä, joita kollegani ovat esittäneet komissiolle. Niissä todetaan, että komission olisi ryhdyttävä toimiin yhteisön oikeuden perusteella. Perustamissopimuksen 28 artiklassa määrätään, että tavaroiden ja palvelujen olisi liikuttava vapaasti. Saman sopimuksen 30 artiklassa määrätään, ettei tavaroiden vapaa liikkuvuus estä soveltamasta kieltoja ja rajoituksia, jotka ovat perusteltuja julkisen moraalin, yleisen järjestyksen, turvallisuuden tai kansanterveyden suojelemiseksi. Tästä seuraa, että Portugalilla on täysi oikeus evätä aktivistilaivalta pääsy maahan, vaikka se olisikin saapunut sinne portugalilaisen järjestön kutsusta. EU:n jäsenvaltioilla onkin varsin laaja oikeus toimia edelleen omalla tavallaan. Tässä mielessä on mielestäni osoitus kunnioituksen puutteesta, jos edistysmielisen ajattelutavan oikeammuutta koetetaan näyttää toteen yhteisölainsäädännön avulla. Portugalin hallitukselle olisi annettava tunnustusta siitä, että se pitää syntymättömän lapsen elämää suojelemisen arvoisena. 
Libicki (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meidän pitää olla tietoisia siitä, että keskustellessamme Women on Waves -järjestön aluksesta keskustelu liittyy suurelta osin aborttiongelmaan, joka on EU:lle aivan uusi ongelma.
Meidän olisi pidettävä mielessä, että useimmissa Euroopan maissa abortti on sallittu vasta viime vuosikymmenten aikana ja että kaikissa sitä ei sallita vieläkään. Iloitsen siitä, että vielä on maita, joissa sitä ei sallita. Niidenkin abortin kannattajien, joiden mielestä asia on eettiseltä kannalta merkityksetön, on pakostikin tiedettävä, että tämä keskustelu herättää laajaa vastarintaa. Heidän on otettava huomioon, että monille Euroopan kansalaisille ja monien Euroopan maiden kansalaisten suurelle enemmistölle abortti on vakava rikos.
Sekä pyynnöstä tehtävän abortin kannattajat että vastustajat ovat tietoisia siitä, että kyseessä on yksi sivistyneen maailman suurista ongelmista. Jos tämä ongelma vesitetään nyt keskusteluksi siitä, onko Portugali rikkonut tiedonsaantioikeutta tai oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen, käsillä on poikkeuksellinen osoitus tekopyhyydestä, pahansuopuudesta ja typeryydestä.
Tämän parlamentin jäseninä emme voi antaa itsemme käyttäytyä kuin roistot tai idiootit. Jos tämä parlamentti alkaa tutkia tätä ongelmaa matkustusvapauden ja tiedonsaantioikeuden kannalta, se antaa itsestään pahimman mahdollisen kuvan ja osaltaan jouduttaa sivistyksemme sekä Euroopan unionin ja Euroopan parlamentin tuhoa.
On tärkeää muistaa, että abortti on kielletty monissa Euroopan maissa, kuten Irlannissa, Maltassa ja Portugalissa. Näin on myös Puolassa. Women on Waves -järjestölle kuuluva alus purjehti myös Puolaan, ja sen läsnäolo Puolassa yllytti ihmisiä rikoksiin. Puolan aluevesille tulleiden järjestön jäsenten olisi hyvä tietää, että jos he ikinä tulevat niille takaisin, heidät asetetaan ensinnäkin vastuuseen heidän aiemmista rikoksistaan, mutta toivoakseni heihin kohdistetaan myös rajoituksia eikä heitä päästetä Puolaan. Nähdäkseni Portugalin hallitus teki tässä suhteessa parhaan mahdollisen päätöksen.
Portugali ei selvästikään toiminut yhteisöoikeuden mukaisesti. Tämä on todettu jo aiemmin. Portugali on suvereeni valtio, jolla on riippumattomat tuomioistuimet.
Haluaisin vielä kerran pyytää, ettei tätä ongelmaa vesitettäisi pelkäksi keskusteluksi tiedonsaantioikeudesta ja vapaasta liikkuvuudesta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten täällä jo todettiin, parlamentin samoin kuin komission ja neuvoston huomio olisi kiinnitettävä siihen, miten äärimmäisen ikävän lopun sai hollantilaisen aluksen äärimmäisen ikävä retki, samoin kuin hillitsemättömään ja vastuuttomaan propagandaan laittomasta abortista, jonka naiset aiheuttavat itselleen laittomasti hankituilla lääkkeillä. 
En viittaa RU 486 -pilleriin, jolle ei Portugalissa toisin kuin monissa Euroopan maissa ole myönnetty lupaa ja joita laivalla kuljetettiin, vaan apteekeista tosin tietyin rajoituksin saatavilla olevien lääkkeiden vastuuttomaan hankintaan ja käyttöön. Hillitsemätön propaganda merkitsee äärimmäisiä riskejä lapselle, joka menettää aborttiin kuollessaan oikeutensa elämään, mutta myös äidille, jonka terveyttä abortti saattaa vaurioittaa erittäin vakavasti, kuten alan farmakologisissa tutkimuksissa todetaan.
Lisäksi tämä keskustelu on tarpeeton, sopimaton ja asiaton. 
Sitä paitsi se on loukkaava. Suoraan sanottuna minusta on aina ikävää nähdä, miten kotimaatani halvennetaan ulkomailla, ja tätäkin ikävämpää on nähdä, miten tätä tekevät etunenässä maanmieheni, jotka antavat tietämättömille tosiasioista vinoutuneen kuvan ja ryhtyvät propagandasirkukseen kaiken tapaukseen liittyvän vääristelemiseksi.
Kunnioitan mitä suurimmassa määrin Alankomaita, sen kansaa ja sitä Euroopan unionin puheenjohtajavaltiona, mutta meillä on omat lakimme. Olemme aina keskustelleet näistä kysymyksistä vapaasti tuntematta tarvetta näihin harhapolkuihin. Kuten kaikki tietävät, Portugali on demokraattinen ja vapaa maa. Lakimme pohjautuvat demokratiaamme, eli Portugali ei ole Alankomaiden eikä minkään muunkaan valtion siirtomaa eikä etenkään kohdemarkkina jollekin opportunistiryhmälle, joka tulee opettamaan paikallista väestöä, kuten tapahtui vuoden 1975 kulttuurisen heräämisen aikana jatkuvan vallankumouksen ollessa kiihkeimmillään. Vaalimme kunnioitusta ja demokratiaa, vaadimme demokratiaa ja kunnioitusta.
Täällä viitattiin vapaan liikkuvuuden periaatteen loukkaamiseen. Naurettavaa! Kuten kaikki tietävät, hollantilaisnaiset saavat mennä minne haluavat. Alus sen sijaan ei. Täällä viitattiin sananvapauden ja tiedonsaantioikeuden loukkaamiseen. Naurettavaa! Kuten missä tahansa tilanteessa, kaikki saivat tuolloin sanoa vapaasti, mitä halusivat. Ainoat väkivallanteot tässä tapauksessa olivat kiihkoilevat ja pelottelevat, vihan ja suvaitsemattomuuden kyllästämät ilmaisut, joita hollantilaisryhmän laivasirkuksen kannattajat käyttivät määräilläkseen Portugalin kansaa ja vesittääkseen sen kansalaisoikeudet, samoin kuin aiheen puolueellinen käsittely joukkotiedotusvälineissä, jotka ovat aluksen harjoittaman demagogisen populismin vallassa, sekä puolueemme päämajaan kohdistettu ilkivalta. 
Kaiken kaikkiaan Portugalin hallitus on toiminut oikeuden asettamissa rajoissa. Tuomioistuin katsoi tämän toiminnan oikeaksi, eikä tällä asialla ole mitään tekemistä Euroopan unionin kanssa.
Madeira (PSE ).
    Arvoisat jäsenet, arvoisa komissio, ennen kaikkea haluaisin korostaa ensimmäistä tässä keskustelussa saavutettua voittoa, eli ilmoitusta siitä, että komissio aikoo pyytää Portugalin hallitukselta selitystä tapauksesta.
Portugalissa ainakin joka neljäs nainen on jo tehnyt laittoman abortin, ja tämä on ennen kaikkea äärimmäisen vakava kansanterveyden ongelma. Tilastot puhuvat puolestaan, emmekä voi enää pitää päätämme pensaassa. Minkälaisen tuomion me Euroopan unionissa sitten näille naisille annamme? Annammeko pidättää heidät? Entä ne, jotka hankkivat raskaudenkeskeytyksensä Lontoossa tai Badajozissa? Suljemmeko rajat? Saatammeko heidät eurooppalaisen armeijan pysyvän valvonnan alaisiksi? Takavarikoimmeko kaikki Portugalissa myytävät lehdet, joissa mainostetaan ulkomaisia, tarkemmin sanoen eurooppalaisia, klinikoita, joissa raskauden saa keskeytettyä turvallisesti ja laillisesti?
Entäpä jos olisi juna? Tai TIR-rekka? Olisiko meillä armeijan tankkeja estämässä junan tai rekan pääsyä Portugalin alueelle, varmistamassa, ettei lakia vain rikota ja ettei portugalilaisille anneta tietoa?
Tietääkö komissio, että vaikka kahta portugalilaista sota-alusta on käytetty koko ajan, mikään sotilas- tai siviiliviranomainen ei koskaan antanut käskyä astua Borndiepin kannelle ja tarkastaa paikalla mahdollisia vaaroja?
Tietääkö komissio, että Portugalin puolustusministeriön kaikki tiedot perustuvat lehtileikkeisiin eivätkä ensi käden havaintoihin?
Tässä tilanteessa oli tärkeää saada tietää, että komissio aikoo varmistaa perussopimusten noudattamisen. Muussa tapauksessa ja jos Turkki liittyy Euroopan unioniin, komission on ryhdyttävä sotilaallisiin toimiin tilanteessa, jossa naimisissa oleva portugalilaismies menee Turkkiin ja ilmoittaa etukäteen, että hänellä on siellä rakastajatar, ja näin ollen syyllistyy aviorikokseen.
Arvoisa komission jäsen, nyt on elintärkeää ryhtyä toimiin, jotta emme Euroopan unionissakaan joutuisi enää tekemisiin tämän vääristyneen ajattelutavan kanssa, jonka mukaan "tällaista tarvitaan enemmän". Arvoisa komission jäsen, tässä ei ole kysymys moraalista eikä henkilökohtaisista mielipiteistä, tässä on kysymys laillisuudesta.
In 't Veld (ALDE ).
    Kuvitelkaapa vain, että fanaattiset, aggressiiviset aborttia vastustavat aktivistit hyökkäisivät Alankomaiden kimppuun vastustaakseen siellä aborttia käyttäen samoja epäasianmukaisia perusteluja, joita olen kuullut istuntosalin toiselta laidalta, ja sotapoliisi pysäyttäisi heidät Alankomaiden rajalle. Jos näin kävisi, tämä parlamentti olisi kuohuksissaan.
Aborttilainsäädäntö on toki kansallinen kysymys, mutta mielipiteenvapaus on Euroopan laajuinen kaikkien Euroopan kansalaisten perusoikeus. Joka kuudes minuutti jossakin päin maailmaa nainen kuolee laittomaan raskaudenkeskeytykseen, ja yksistään Portugalissa nämä toimenpiteet ovat vaatineet viimeisten kahden vuosikymmenen aikana sadan ihmisen hengen. Tästä näkökulmasta Portugalin hallituksen asettamaa tiedonsaanti- ja keskustelukieltoa ei voi ymmärtää, ja nähdäkseni se halventaa demokratiaa. Portugalilaisilla Eurooppamme kansalaisilla on samat oikeudet tiedonsaantiin ja keskusteluun kuin kaikilla muillakin. Näin ollen luotan siihen, että komissio puolustaa eurooppalaisia perusoikeuksia. 
Chruszcz (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viime vuoden kesäkuussa näin, miten Women on Waves -järjestön omistama ja aborttiklinikkaa kuljettava alankomaalainen -alus saapui Puolan aluevesille. Me syntymättömien lasten elämää puolustavan Puolan perheiden liiton edustajat päätimme estää tämän hirviömäisen provokaation.
Kahden viikon ajan seurasin, miten Women on Waves -järjestö pilkkasi toistuvasti Puolan lainsäädäntöä rikkomalla useita säädöksiä, esimerkiksi tulemalla Władysławowon satamaan ilman satamaviranomaisten antamaa lupaa. Tämä teki muiden satamassa olleiden merialusten liikkumisen riskialttiiksi. Lakia rikottiin myös tuomalla Puolaan sen lainsäädännössä kiellettyjä lääkkeitä. Haluaisin myös korostaa, että aluksen hygienia- ja terveysolot olivat karmaisevat. Me emme anna Women on Waves -järjestön tulla enää tulevaisuudessa Puolan satamiin. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies! Siitä, miten aborttiin olisi oikeudelliselta kannalta suhtauduttava, on erilaisia käsityksiä. Muutamia puhujia kuunneltuani minulla on kuitenkin sellainen tunne, että he pitävät aborttia edistyksenä.
Minusta meidän pitäisi olla samaa mieltä ainakin yhdestä asiasta, eli siitä, että jokainen abortti on katastrofi ja tappio. Abortti on katastrofi syntymättömälle lapselle, joka tapetaan. Abortti on katastrofi äidille, jonka sieluun abortti usein jättää elinikäiset arvet. Abortti on tappio isälle, joka usein pakenee pelkurimaisesti. Abortti on tappio valtiolle ja yhteiskunnalle, joka ei pysty tarjoamaan riittäviä edellytyksiä elämän asianmukaiseksi vaalimiseksi. Tämän vuoksi meidän pitäisi keskustella tästä aiheesta hyvin harkitusti ja äärimmäisen tietoisina vastuustamme.
Oikeudelliselta kannalta valtiot ovat päättäneet käsitellä tätä asiaa eri tavoin. Tarkemmin sanottuna demokratiassa nämä erilaiset päätökset ovat kansojen tekemiä. Portugalin lakia ei ole laatinut mikään hämäräperäinen salaliitto, vaan Portugalin kansa. Se on päättänyt demokraattisesti, että se haluaa torjua aborttia rajoituksin ja toden totta myös rikosoikeudellisin keinoin. Samoin tehdään myös Puolassa ja useissa muissa jäsenvaltioissa, joissain hyvin menestyen.
Totean vielä kerran, että tästä asiasta voidaan olla eri mieltä. Sitä en kuitenkaan voi hyväksyä, että tässä olisi muka kyse tiedotuksesta. Ei ole yhtäkään Portugalin kansalaista, miestä tai naista, jolla ei olisi mahdollisuuksia saada vapaasti tietoja mistä aiheesta tahansa. Aivan kuin portugalilaiset olisivat jotain takametsien asukkaita. Portugalilaiset saavat mitä parhainta tiedotusta, ja heillä on saatavillaan kaikki tietolähteet. Tässä yritetään sen sijaan kiihottaa kansaa ja horjuttaa jäsenvaltion oikeutta ja Euroopan unionin tärkeää periaatetta, toissijaisuusperiaatetta, ja perusoikeuskirjamme tärkeintä periaatetta, oikeutta elämään.

Honeyball (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vaikka Portugalissa abortti onkin useimmiten laiton, tämä ei tarkoita, ettei sitä tarvittaisi siellä. Portugalin naiset tarvitsevat aborttiin, seksuaaliterveyteen ja lisääntymisoikeuksiin liittyvää apua ja neuvontaa. Haluaisin muistuttaa parlamentille, että useimmissa jäsenvaltioissa abortti on laillinen. Haluaisin myös kiinnittää huomionne Van Lanckerin mietintöön, joka on jo mainittu.
Täällä me nyt sitten keskustelemme abortista, joka on hyväksytty yleisesti useimmissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa ja jonka tämä parlamentti on hyväksynyt. Tämä meidän on todettava hyvin selkeästi. Meidän on myös todettava hyvin selkeästi, että laittomat, vaaralliset abortit vaarantavat paitsi kyseisten naisten terveyden myös heidän henkensä. Kuulimme jo jäsen Madeiralta, miten itse Portugalissakin sattuu kuolemantapauksia, ja haluaisin muistuttaa kaikkia siitä, että joka kuudes minuutti jossain päin maailmaa nainen kuolee laittomaan ja vaaralliseen aborttiin. Haluan todeta kaikille teille, että velvollisuutemme on hoitaa tämä asia ja panna piste tälle kärsimykselle ja näille kuolemille.
On tärkeää tiedostaa myös se, että Women on Waves -järjestöä pyydetään maahan ainoastaan, jos asianomaisen maan naisjärjestöt esittävät tätä koskevan nimenomaisen pyynnön. Emme puhu nyt mistään pakkosyötöstä vaan siitä, että jotakin pyydetään, koska sille on selkeä tarve. Meidän on myös oltava tietoisia siitä, mikä asema Euroopan unionissa annetaan henkilöiden vapaalle liikkuvuudelle, joka on yksi perusperiaatteistamme.
Haluaisin päättää puheenvuoroni lainaukseen Euroopan unionista tehdystä sopimuksesta: "pitää yllä ja kehittää unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, jossa henkilöiden vapaa liikkuvuus taataan toteuttamalla samalla ulkorajoilla tehtäviä tarkastuksia, turvapaikkaa, maahanmuuttoa sekä rikollisuuden ehkäisyä ja torjuntaa koskevat aiheelliset toimenpiteet". Tästä on nyt kyse. On kyse perusihmisoikeuksista, ja tämä on yksi niistä.
Záborská (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, poliittiset tapahtumat, joita niin perusteellisesti tarkastelemme tänään, ovat olleet laajan keskustelun kohteena naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa. Haluaisin vahvistaa, että valiokuntamme jokainen jäsen on voinut tuoda esiin näkemyksensä poikkeuksetta. Valiokunta on varannut riittävästi aikaa näitä tapahtumia koskevalle keskustelulle siitä huolimatta, ettei meillä ollut käytettävissämme riittävästi tietoja eikä perusteellista selvitystä etenkään mahdollisista ihmisoikeuksien, yhdistymisoikeuksien tai liikkumisvapauden taikka tiedonsaantioikeuden loukkauksista. Vaikka keskustelu oli täysin avointa ja vilkasta, mielipiteiden eriävyyden vuoksi naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta ei onnistunut pääsemään yksimielisyyteen yhteisestä näkemyksestä.
Haluaisin kuitenkin kiinnittää huomioni tätäkin tärkeämpään näkökohtaan. Tämä kysymys ulottuu huomattavasti poliittista kiistelyä laajemmalle, eikä edes lainopillisilla neuvonantajilla ole siihen selkeää ratkaisua. Seuraavat pohdinnat ovat yksinkertaisesti naisen pohdintoja; naisen, joka tuntee myötätuntoa toisia naisia kohtaan. Haluaisin huomauttaa, että pakon edessä tehty abortti ei ole naiselle koskaan miellyttävä kokemus. Sen taustalla on usein tilanne, jossa nainen ei usko selviävänsä raskaudesta ja synnytyksestä ja jossa hänestä näyttää siltä, ettei hänellä tällaisessa hämmentävässä tilanteessa ole muuta vaihtoehtoa. Tällaiseen henkilökohtaiseen hämmennykseen saattaa liittyä äärimmäisiä tilanteita, joissa naisen on pakko lopettaa työnteko, joissa hänet hyljätään, raiskataan tai joissa hän kärsii fyysisistä tai henkisistä traumoista, perheen sisäisestä hyväksikäytöstä taikka taloudellisesta tai sosiaalisesta ympäristöstä. Nykypäivän tilanne ilmentää kehittyneen yhteiskunnan kyvyttömyyttä vastata kaikkien ihmisten, myös köyhimpien, pienimpien ja heikoimpien, tarpeisiin. Meidän on pyrittävä kohti sisäistä vakaussopimusta, joka antaa ihmisille lisää luottamusta yhteiskuntaan, tukee sukupolvien välistä solidaarisuutta ja antaa meille mahdollisuuden pyrkiä tähän suuntaan yhteistoimin. 
Gomes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan pitäisi olla tänään jokaisen eurooppalaisen hallituksen ensisijainen tavoite. Ensisijan antaminen tarkoittaa kaikkien saatavilla olevien keinojen, kuten poliisitoimien, tutkinnan ja tiedustelun, ottamista käyttöön sekä sen varmistamista, että oikeuslaitoksella on valmiudet toimia ripeästi ja tehokkaasti.
Komissio suosittelee, että jäsenvaltiot vahvistavat kaikkia tässä taistelussa tarvittavia resursseja. Niiden huomattavasta niukkuudesta huolimatta Portugalin valtio tuhlaa huomattavan määrän tiedustelu- ja oikeusresursseja ohjaamalla ne toiseen tavoitteeseen, laittomasta abortista rankaisemiseen. Portugalin poliisi salakuuntelee lainkuuliaisten kansalaisten, heidän perheenjäsentensä ja aborttiin sekaantumisesta epäiltyjen lääkärien puheluja. Se käyttää vuosikausia heidän tarkkailuunsa ja ahdisteluunsa, ja valtion lakimiehet käyttävät työvuosia saadakseen abortista syytettyinä olevat naiset tuomituiksi oikeusjärjestelmässä, joka jo sinälläänkin kärsii ylikuormituksesta, henkilöstövajauksesta sekä puutteellisista tiloista ja välineistä. Se tuhlaa veronmaksajien rahoja rikostutkintoihin, joissa tarkastellaan hoitotoimenpiteitä, jotka portugalilaiset naiset voivat hakeutua suorittamaan Espanjaan täysin turvallisesti ja lainmukaisesti. Varallisuuden salliessa naiset teettävät nämä samat operaatiot Portugalissa yksityisklinikoilla, joissa ne naamioidaan muiksi toimenpiteiksi, ja ne lukuisat naiset, joilla ei ole tähän varaa, joutuvat turvautumaan laittomiin abortteihin antautuen näin hengenvaaraan. He saattavat myös joutua pidätetyiksi, jolloin poliisi vie heidät sairaalaan gynekologisiin pakkotutkimuksiin, mitä seuraavat nöyryyttävät oikeudenkäynnit.
Nyt tämä tekopyhyys on kuitenkin pahentunut järjettömyydeksi, kun Women on Waves -järjestön alukselta on evätty pääsy maihin. Portugalin hallitus, joka puheenjohtaja Barroso on jättänyt taakseen, on yrittänyt estää tiedotuksen ja keskustelun perhesuunnittelusta loukaten näin räikeästi ihmisoikeuksia, kansainvälistä oikeutta ja yhteisön oikeutta. Se on ryhtynyt tähän täysin suhteettomin keinoin, osoittanut siihen kohtuuttomat poliisiresurssit ja jopa sotilaalliset resurssit eikä ole epäröinyt käyttää sotalaivoja. Jälleen kerran nämä resurssit ovat siis pois keskeisestä toiminnasta, esimerkiksi taistelusta kansainvälistä terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan tai niiden huumekaupan käytössä olevien alusten valvonnasta, jotka tunkeutuvat Portugalin aluevesien kautta muualle Eurooppaan.
Pyydän komissiolta, että kun se pyytää selitystä Portugalin hallitukselta – mihin viittasi komission jäsen Wallström, jota kiitän – se muistaisi komission jäsenen mainitsemien näkökohtien lisäksi myös sen, miten Portugalin hallitus käyttää abortin ja perhesuunnittelua koskevan tiedotuksen vastaisessa taistelussaan perusteettomasti, kohtuuttomasti ja miltei pakkomielteen omaisesti rikostutkinnan, oikeuslaitoksen ja sotavoimien resursseja, jotka ovat pois niistä resursseista ja ponnisteluista, jotka Portugalin olisi kohdistettava rikoksia ehkäisevään Euroopan unionin politiikkaan yhteisessä taistelussa kansainvälistä terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. 
Busuttil (PPE-DE ).
    Haluan kollegoideni tavoin osoittaa myötätuntoa Portugalin hallitukselle, joka päätti evätä Women on Waves -järjestön alukselta pääsyn Portugaliin. Ilmaisen myötätuntoni Portugalin hallitukselle ja annan sille tunnustusta sen rohkeudesta, miksenpä myös moraalisesta rohkeudesta, jota se osoitti tehdessään tämän päätöksen. Joka puolelta tulevan painostuksen sävyttämässä nykymaailmassa ei ole helppoa esittää rohkeita kannanottoja ja pitää tehdystä päätöksestä määrätietoisesti kiinni etenkään, kun tiedetään, ettei tällainen päätös välttämättä takaa kansansuosiota. En todellakaan ole samaa mieltä siitä, että aborttikysymys voitaisiin ottaa parlamentissa esille jonkin maan painostamiseksi. En ole samaa mieltä, sillä kaikki meistä ovat tietoisia siitä, että tällä parlamentilla ei ole valtuuksia päättää aborttilainsäädännöstä eikä antaa sitä. Samoin ei komissiollakaan ole aborttia koskevaa toimivaltaa. Tästä asiasta pitäisi päättää kansallisesti toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, ja kunkin maan pitäisi tehdä päätöksensä olosuhteidensa ja sen mukaan, miten yhteiskunnassa suhtaudutaan tällaiseen arkaluonteiseen kysymykseen. Tämä tarkoittaa sitä, että tämän kysymyksen esiin nostaminen täällä huolimatta parlamentin puuttuvasta toimivallasta yksinomaan hämmentää kansalaisia ja saa aikaan täydellisen sekaannuksen, vaikka kysymys on tosiasiassa selkeä eikä jätä sekaannukselle tilaa. Tämä sekaannus on johtanut jopa siihen, että jotkin maat, kuten kotimaani Malta, ovat neuvotteluissa hakeneet selvennystä tähän kysymykseen neuvottelemalla aborttikysymystä koskevan erityispöytäkirjan. Samoin tehtiin Irlannin, ja ellen erehdy, myös Puolan kohdalla. Syynä ei ollut oikeudellinen epävarmuus kysymyksestä vaan sen takaaminen, että kysymykseen saataisiin varma vastaus ja kaikki voisivat olla levollisin mielin. Samalla kun vielä kerran kiitän Portugalin hallitusta, joka näytti esimerkkiä muille, vaadin, ettemme sekoita ihmisten käsityksiä tästä asiasta sekaantumalla tapauksiin, jotka eivät meitä koske. 
Cashman (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minusta on jokseenkin ironista, että kaikki istuntosalin toisella puolella puheenvuoron käyttäneet miehet ovat rohjenneet kertoa naisille, mitä näiden olisi ruumiillaan tehtävä. Tunnen ylpeyttä voidessani puolustaa naisen oikeutta valintaan. Tästähän tässä on pohjimmiltaan kyse. Kyse on valinnasta. Kyse on tietoisesta valinnasta. Mielestäni on murheellista, että jotkut tässä parlamentissa haluavat tietämättömyyttään panna kansalaiset ja naiset vankilaan.
Kyse on perusvapaudesta ja ennen kaikkea abortista, aiheesta, joka herättää vahvoja tunteita. On helppoa yrittää kammeta keskustelua väärille raiteille, mutta näin ei saa käydä. Kyse on perusvapauksista: tiedonsaantioikeudesta, liikkumisvapaudesta, ilmaisunvapaudesta; kyse on myös suvaitsevaisuudesta. Juuri tästä syystä voin ylpeänä todeta, että jos annamme tämän tapahtua Portugalissa, mitä tapahtuu sitten, kun tarkasteltavana on toinen hallitus, jolla on toinen näkemys mielipiteistä, jotka eroavat sen omista? Mitä sitten tapahtuu? Jos vain jäämme toimettomiksi, annamme siunauksemme tällaiselle demokratiaa horjuttavalle ajattelulle.
Kuulin uskonnon mainitun. Olen kovin surullinen. Minusta tässä on Vatikaanilla sormensa pelissä. Naiset eivät tarvitse kaapuihin pukeutuneilta miehiltä saarnoja siitä, mitä heidän pitäisi ruumiillaan tehdä.
Toivon, että pitäisitte uskontonne erillään elämästämme ja politiikasta. Jos voisimme erottaa uskonnon ja politiikan toisistaan, maailmasta tulisi taatusti turvallisempi ja parempi paikka asua.
Tuomitsen Portugalin hallituksen toimet ja kehotan tätä parlamenttia tekemään samoin. Tämä kysymys on Euroopan kannalta aivan keskeinen. Tämä Eurooppamme perustuu perusvapauksiin ja ihmisoikeuksiin eikä tiedon salailuun ja alistamiseen. Portugalin hallituksen toimia ei pidä jättää sikseen, eikä näin myöskään käy.
Kuten jo totesin, tässä on lopultakin kyse tietoisesta valinnasta vastakohtana pakotetulle tietämättömyydelle. Näin ollen vaadinkin komissiota toimimaan ja näin täyttämään velvollisuutensa perussopimusten ja niissä turvattujen perusoikeuksien valvojana.
Wallström,
     Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kaikkia tästä vilkkaasta, kiistelyä herättäneestä ja tärkeästä keskustelusta.
Portugalin pysyvä edustusto Brysselissä on ilmoittanut komissiolle, että Women on Waves -järjestö on muiden asianosaisten kanssa valittanut päätöksestä, jossa aluksen pääsy Portugaliin evätään. Kuten aiemmin totesin, Coimbran hallinto- ja verotuomioistuin katsoi 6. syyskuuta 2004, ettei yhteisön oikeutta ollut rikottu. Tästä päätöksestä on valitettu uudelleen. Komission aikomuksena on hankkia tietoja Portugalin hallituksen tekemän päätöksen täsmällisistä syistä ja vaikutuksista.
Jäsenvaltioilla on harkintavalta määritellä yleisen järjestyksen, turvallisuuden ja kansanterveyden käsitteiden kattavuus lainsäädäntönsä ja kansallisen oikeuskäytäntönsä mukaisesti. Jäsenvaltioiden harkintavaltaa rajoittaa kuitenkin se, että mainittujen perusteiden nojalla hyväksyttyjen vapaata liikkuvuutta rajoittavien toimenpiteiden on oltava direktiivin 64/221/ETY säännösten mukaisia.
Kuten olen jo todennut, komissio katsoo, että jäsenvaltion, joka tekee päätöksen henkilöiden vapaan liikkuvuuden rajoittamisesta, on noudatettava perusoikeuksia, kuten ilmaisunvapautta, yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina.
Puhemies.
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana suullinen kysymys (B6-0012/2004) unionin strategisista tavoitteista CITES-yleissopimuksen 13. konferenssissa. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, toimitan tänä aamuna useampaa virkaa, joten pyydän anteeksi aiheuttamaani hämmennystä. Ensinnäkin haluaisin esittää ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtajan Karl-Heinz Florenzin puolesta virallisesti suullisen kysymyksen, joka koskee EU:n strategisia tavoitteita CITES-yleissopimuksen 13. konferenssissa. Mitkä tarkkaan ottaen ovat Euroopan unionin tärkeimmät strategiset tavoitteet luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä tehdyn yleissopimuksen (CITES-yleissopimuksen) osapuolten 13. konferenssissa, joka pidetään Bangkokissa Thaimaassa 2.–14. lokakuuta 2004? Puhun täällä nyt myös koordinaattorimme John Bowisin ollessa estyneenä, ja haluaisin esittää kannanottoni PPE-DE-ryhmän puolesta nyt samalla kertaa enkä siis puhua uudelleen komission jäsenen jälkeen.
CITES on maailmanlaajuinen uhanalaisten luonnonvaraisten eläinten ja kasvien kauppaa koskeva suojelusopimus, joka EU:ssa on pantu täytäntöön vielä sitäkin tiukemmilla luonnonvaraisten eläinten ja kasvien kauppaa koskevilla säännöksillä. Yhteistyötä 25 jäsenvaltion täytäntöönpanovirastojen välillä on kuitenkin pikaisesti lisättävä etenkin nyt, kun laajentuminen on kasvattanut maarajaamme yli kolmanneksella eli yli 3 000 kilometrin verran. Lisäksi tiedetään, että järjestäytynyt rikollisuus on sotkeutunut luonnonvaraisten eläinten ja kasvien laittomaan ja huomattavan laajaan kauppaan, josta ei kuitenkaan ole esitettävissä määrätietoja.
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 mukaisesti perustettua EU:n täytäntöönpanoryhmää on tarkasteltava uudelleen melko pikaisesti. Siitä on tehtävä paljon tehokkaampi: tarvitaan luonnonvaraisten eläinten ja kasvien kauppaa koskevien tietojen järjestelmällistä kokoamista haltuunottojen ja takavarikkojen määrien selvittämiseksi. Kaikki nämä tiedot on syötettävä tietokantaan, jotta ne ovat kaikkien täytäntöönpanosta vastaavien virkamiesten saatavilla kaikkialla EU:ssa. Haluan tuoda esiin omani ja ryhmäni huolen puutteista, joita on täytäntöönpanossa ja täytäntöönpanovirastojen tällä ensiarvoisen tärkeällä alalla saamassa avussa.
CITES-yleissopimuksella säännellään noin 30 000 kasvi- ja eläinlajin kauppaa. EU on yksi suurimmista laillisen kaupan markkina-alueista. Esimerkiksi vuoteen 2001 ulottuvalla viisivuotiskaudella EU:hun tuotiin – suurimpina tuojina Espanja ja Portugali – 5,4 miljoonaa elävää lintua, mikä vastaa 87:ää prosenttia maailmankaupasta, yli miljoonaa matelijaa, mikä vastaa 16:ta prosenttia maailmankaupasta, suurimpina tuojina Espanja ja Saksa, seitsemän miljoonaa elävää kaktusta ja 15 miljoonaa elävää orkideaa, pääasiassa Alankomaihin ja 383 tonnia sammen kaviaaria, mikä vastaa 40:tä prosenttia maailmankaupasta, pääasiassa Ranskaan ja Saksaan.
Heinäkuussa 2004 komissio hyväksyi ehdotuksen neuvoston päätökseksi yhteisön kannasta joihinkin yleissopimuksen sopimuspuolten 13. konferenssissa esitettäviin ehdotuksiin. Ehdotuksesta on keskusteltu useissa jäsenvaltioiden tieteellisistä ja hallinnollisista asiantuntijoista koostuvan kansainvälisiä ympäristökysymyksiä käsittelevän työryhmän (Working Party on International Environment Issues) kokouksissa. Ymmärtääkseni päätöskokous pidetään tänään. Olisi ollut hyödyllistä tietää kokouksen lopputulos ennen tätä keskustelua, mutta valitettavasti minulla ei ole siitä mitään tietoja, eikä niitä todennäköisesti ole mahdollista saada.
Itse CITES-yleissopimuksesta toteaisin, että liite I koskee kaikkein uhanalaisimpia lajeja. Näiden lajien luonnosta otetuilla yksilöillä käytävä kansainvälinen kauppa kielletään yleissopimuksen liitteessä I.
Liitteeseen II sisältyvät useimmat komission sääntelemät lajit. Näillä lajeilla käytävä säännelty kauppa sallitaan, kunhan se ei vaarantaa kyseisen lajin säilymistä. Itse asiassa ainoastaan liite I ja liite II velvoittavat yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssia määräämään tätä alaa koskevia seuraamuksia.
Haluaisin seuraavaksi ottaa esiin muutamia kohtia käsiteltävänämme olevasta päätöslauselmasta, johon olen suurelta osin tyytyväinen, vaikka se mielestäni onkin melko pitkä ja jaaritteleva. Kannatan kuitenkin PPE-DE-ryhmän tavoin päätöslauselmaa täysin, ehkä muutamin varauksin. Ensinnäkin PPE-DE-ryhmässä toimitetaan pyyntöjen mukaisesti vapaa äänestys 3 kohdasta. Itse aion kannattaa 3 kohtaa, minkä myös aion ilmoittaa ryhmälleni, mutta joissakin se herättää huolta. Vapaa äänestys toimitetaan ryhmässäni samoin 7 kohdan ensimmäisestä luetelmakohdasta, joka koskee afrikanleijonaa. Aion äänestää sitä vastaan, ja selitän aivan juuri, miksi näin teen.
Päätöslauselman 5 kohdan osalta tarvitsen opastusta komissiolta. Siinä pidetään myönteisenä Australian tekemää ehdotusta, jonka mukaan valkohai olisi ennalta varautumisen periaatteen nojalla sisällytettävä nollakiintiöllä CITES-yleissopimuksen liitteeseen II. Olen ymmärtänyt, että ehdotuksen esittäjät – australialaiset – ovat vetäneet pois ehdotuksensa nollakiintiöstä, ja tästä haluaisin varmuuden. Nykyisessä muodossaan ei tässä päätöslauselmamme kohdassa siis olisi järkeä. Ehkäpä meidän pitäisi päättää kohta siten, että vain ilmaisisimme pitävämme myönteisenä Australian tekemää ehdotusta sisällyttää valkohai CITES-yleissopimuksen II liitteeseen ja panisimme sitten pisteen. Muut voivat halutessaan esittää nollakiintiön palauttamista tekstiin, mutta tässä muodossa kohdassa ei ole järkeä.
Yhteisö on yleisesti ottaen kannattanut valkohain sisällyttämistä liitteen II luetteloon mutta hylännyt nollakiintiön lainsäädännöllisin ja tieteellisin perustein. Kannatan kyllä ennalta varautumisen periaatetta mutta en ennaltaehkäisyn periaatetta. Yleisesti ottaen mielestäni on hyvä ajatus palkita ne valtiot, jotka ovat nähneet valtavasti vaivaa suojelun alalla. Miten sitten toimimmekin, emme saa heikentää CITES-yleissopimuksen uskottavuutta. Komissio ja muut voivat päättää, mitä päättävät, mutta meidän parlamenttina tekemillämme päätöksillä on oltava tieteelliset perusteet CITES-yleissopimuksen uskottavuuden takaamiseksi. Tämä on tässä kysymyksessä omaksumamme kannan pääasiallinen sisältö. 
Tämä pätee erityisen vahvasti mustasarvikuonoa ja leopardia koskeviin kohtiin. Afrikanleijonaa koskevan ehdotuksen tieteelliset perustelut ovat heikot, ja levinneisyysalueen valtiot, joiden alueella leijonapopulaatio on vakaa tai kasvaa, vastustavat sitä voimakkaasti. Kantani tähän on avoin. Toivon, että pääsemme levinneisyysalueen valtioiden kanssa kompromissiratkaisuun. Emme kuitenkaan saa heikentää yleissopimuksen uskottavuutta kannattamalla ehdotuksia, joiden tieteelliset perustelut ovat heikot. Vaikka toimitettava äänestys onkin vapaa, suosittelen, että äänestämme ehdotusta vastaan siinä toivossa, että kysymykseen löydetään kompromissi.
Myönnän, että iravadindelfiinin osalta ehdotuksessa on perää. Olen kallistumassa sen kannalle, vaikka ehdotukseen liittyy tieteellisiä ja käytäntöä koskevia epäilyksiä. Toivon tässäkin, että kykenisimme huolehtimaan uhanalaisista lajeista asianmukaisesti pitävien tieteellisten periaatteiden nojalla ja soveltaen asianmukaisesti ennalta varautumisen periaatetta, joka ei ole ennaltaehkäisevä periaate. Muu maailma ottaa mallia siitä, miten 25 jäsenvaltion unioni toimii sopimuspuolten konferenssissa. Kyseessä eivät siis ole vain meidän 25 ääntämme, vaan myös ne muut äänet, jotka voimme saada kannallemme näistä kysymyksistä äänestävien 166 sopimuspuolen joukosta. 
Puhemies.
   Kiitän arvoisaa jäsentä Doylea kysymyksen esittelystä ja puheenvuorosta, jonka hän käytti ryhmänsä puolesta, vaikka puheenvuorolle varattu aika sen vuoksi hiukan ylittyikin. 
Wallström,
     Arvoisa puhemies, luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) seuraavan konferenssin asialista on varsin runsas. Minulla on kuitenkin ilo kertoa teille, että konferenssin valmistelut neuvostossa ovat edenneet sujuvasti, ja olemme jo päässeet sopuun. Samalla näkemyksemme joistakin keskeisistä kysymyksistä on selkiintynyt. Olemme esimerkiksi nyt kallistumassa kannattamaan ehdotusta, jonka mukaan iravadindelfiinin kaupasta tehdään laitonta.
CITES-yleissopimus on ollut voimassa miltei 30 vuotta, ja on käynyt ilmi, että sillä voidaan hyvin tehokkaasti vähentää vaaroja, joita kestämätön kansainvälinen kauppa aiheuttaa luonnonvaraiselle eläimistölle ja kasvistolle. Sen voimaantulon jälkeen on hyväksytty muita luonnon monimuotoisuuteen liittyviä yleissopimuksia, niistä huomattavimpana yleissopimus biologisesta monimuotoisuudesta. Yksi yhteisön strategisista tavoitteista on tehostaa näiden sopimusten yhteisvaikutusta ja näin osaltaan myötävaikuttaa siihen, että biologisen monimuotoisuuden heikkenemistä voidaan merkittävästi vähentää vuoteen 2010 mennessä, kuten maailmanlaajuisessa kestävän kehityksen huippukokouksessa asetettu tavoite kuuluu.
Yhteisö on myös sitä mieltä, että CITES-yleissopimuksella pitäisi myös tulevaisuudessa pyrkiä edistämään luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston kestävää käyttöä. Joidenkin kaupan kohteena olevien lajien suojelustatuksen turvaaminen edellyttää usein suojelun tehostamista, mutta meidän on otettava huomioon myös niiden maiden ponnistelut, joissa tehokkaat suojelutoimenpiteet ovat jo käytössä. Tästä syystä meidän on harkittava vakavasti ehdotuksia Kolumbiassa kasvavan Cattleya trianaen -orkidean, musta- ja valkosarvikuonon, leopardin ja muiden vastaavien lajien kaupparajoitusten lieventämisestä.
Kuten on jo todettu, CITES-yleissopimuksella on tieteellinen perusta, ja siinä esitetään yksityiskohtaiset kriteerit yksittäisiin lajeihin sovellettavan suojelun tason määrittelemiseksi. Yhteisö tukee tätä tieteeseen perustuvaa lähestymistapaa ja suhtautuu näin ollen epäröiden afrikanleijonaa ja kotoperäisiä matelijoita koskeviin ehdotuksiin.
Lopuksi toteaisin, että yhteisö haluaa maksimoida CITES-yleissopimuksen tehokkuuden minimoimalla tarpeettoman hallinnollisen taakan. Samalla kun on torjuttava laiton tai kestämätön kauppa, on myös varmistettava, että sopimuspuolten resurssit kohdennetaan suojelun todellisten huolenaiheiden ratkaisemiseen.
Korhola (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, CITES-yleissopimusta koskeva päätöslauselma on tärkeä askel valmistauduttaessa COP 13 -kokoukseen. Yhdyn sen suosituksiin.
Koska sopimus jakaa suojeltavat lajit eri kategorioihin kaupallisen hyödyntämisen suhteen, se tarjoaa riittävän monipuolisen työkalun ongelmien hallitsemiseen. Nyt käsillä oleva ehdotus joissakin tapauksissa tiukentaa suojelua ja joissakin taas höllentää. Molemmat eleet ovat paikallaan ja perusteltuja ja kertovat tasapainoisesta, tieteellisestä näkökulmasta. Muutamat eläinsuojelun ikonit, kuten eräs klassikko, kaljupääkotka, siirretään täyskiellosta tiukasti kontrolloidun kaupan piiriin. Tämä voidaan tulkita rohkaisevaksi signaaliksi siitä, että ikonina olo on ollut hyödyllistä. Tietyt lajit ovat lähteneet toipumaan suojelun alaisina. Terveenä lähtökohtana on tieteellinen näyttö – liitteiden sisältöjä voidaan kiristää tai löysätä, jos tieteellinen näyttö sen tarpeeseen viittaa. Tiukkuus ei ole itseisarvo, kestävä kehitys sitä vastoin on itseisarvo.
On kuitenkin tärkeää, että löysentämisen täytyy olla kiristämistä vaikeampaa. Syy on se, että panoksena on korvaamattoman arvokkaat pelimerkit, elävä luonto, jota ei saada takaisin, jos se menetetään. Siksi on välttämätöntä, että varovaisuusperiaate mainitaan yhä edelleen johtoajatuksena. Siitäkin huolimatta, että tuo sana on monen kollegani korvissa latistunut sisällöttömäksi fraasiksi, koska sen käytössä ei ole aina noudatettu varovaisuusperiaatetta. Nyt sana kuitenkin on tarpeen.
Vaikka CITES-sopimuksen soveltamisala on rajoittunut vain kaupankäyntiin, ehkä sitä analysoimalla voitaisiin löytää malleja myös muihin kansainvälisiin ympäristösopimuksiin. Samalla on muistettava päätöslauselman esiin nostama huoli ja suunnattava entistä enemmän huomiota täytäntöönpanon valvomiseen. EU on valitettavasti yksi suurimmista luonnonvaraisten eläinten ja kasvien laittoman kaupan markkinoista. 
Scheele (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat! Esitellessään komissiolle esittämäämme kirjallista kysymystä jäsen Doyle jo totesikin, ettei tässä ole kyseessä ainoastaan Euroopan unionin 25 jäsenvaltion kannanotto, vaan myös signaali CITES-yleissopimuksen, toiselta nimeltään lajien suojelua koskevan Washingtonin sopimuksen, 166:lle sopimuspuolena olevalle valtiolle. Juuri tästä syystä meidän täällä Euroopan parlamentissa on tärkeää lähettää selvä signaali. Tätä yleissopimusta sovelletaan nykyisin noin 30 000 lajiin. Me tiedämme, että kansainvälinen kauppa on elinympäristön tuhoutumisen ohella suurin moniin uhanalaisiin lajeihin kohdistuvista vaaroista. Tästä syystä sopimus on välttämätön, ja tästä syystä olen tyytyväinen Euroopan komission moniin kannanottoihin ja siihen, että se sopimuspuolten konferenssissa aikoo ottaa selkeästi ja voimallisesti kantaa kaupan tiukkojen rajoitusten puolesta.
Jäsen Korholan mielestä olisi äärimmäisen tärkeää, että kaikki päätökset perustuisivat ennalta varautumisen periaatteeseen. Keskustelua tästä suullisesta kysymyksestä ja myös tämänpäiväisestä päätöksestä ovat hallinneet kaksi aihetta, nimittäin lahtivalaiden suojelu ja norsunluukauppa. On yleisesti tiedossa, että Japani haluaa sallia jälleen kaupallisen valaanpyynnin ja myös ajaa asiaansa. Heinäkuussa 2004 pidetyssä kansainvälisen valaanpyyntikomission viimeisimmässä kokouksessa se ei onnistunut saamaan kantaansa läpi.
Vaadimme, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot kieltäytyvät hyväksymästä Japanin vaatimuksia, joiden mukaan kolme delfiinilajia siirrettäisiin liitteestä I liitteeseen II, ja näin ollen järkähtämättä vaativat pitämään delfiinien korkeamman suojelutason ennallaan.
Päätöslauselmallaan parlamentti osoittaa selvästi olevansa tyytyväinen Kenian ja Afrikan muiden valtioiden vaatimuksiin, joiden mukaan norsunluun kaupalle pitäisi asettaa 20-vuotinen kielto. Afrikannorsujen kanta väheni vuosina 1980–1989 dramaattisesti 1,2 miljoonasta yksilöstä 600 000:een ja vuodesta 2001 edelleen puolittui 300 000:een. Norsunluun kysyntä on norsupopulaation romahduksen tärkeimpiä syitä. Tähän asti voimassa ollut järjestelmä, jossa määrämaista peräisin olevaa norsunluun vientiä rajoitetaan määräkiintiöin, ei ole toiminut, koska huiman kysynnän vuoksi norsunluuta salakuljetetaan maista valtavia määriä. Tilanne on kovin hämmentävä kuluttajille ja kaupan valvojille, mutta erittäin miellyttävä kaikille, jotka haluavat salakuljettaa norsunluuta. Euroopan lentokentillä takavarikoidaan yhä uusia norsunluulasteja, koska asiakirja-aineisto ei täytä lajiensuojelusopimuksessa asetettuja vaatimuksia. Vilpillinen väärien tietojen antaminen tulliselvityksessä ja CITES-lupalomakkeissa on luonnonvaraisten eläinten laittoman kaupan piirissä yhä yleisempää.
Eilisestä olemme pohtineet myös afrikanleijonan tilannetta. Ryhmäni kannattaa sitä, että 7 kohta säilytetään siinä muodossa, jossa se päätöslauselmassa on. Afrikanleijonaan kohdistuvista vaaroista saamiemme tietojen perusteella on selvää, että viime vuosina kanta on vähentynyt dramaattisesti, ja näin ollen olenkin erittäin hyvilläni siitä, että Euroopan komissio on omaksunut kysymyksessä selkeän kannan. 
Davies (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, koska tämä on varmaankin viimeinen kerta, kun käytän puheenvuoron ympäristökeskustelussa, johon komission jäsen Wallström osallistuu, haluaisin kiittää häntä sitoutuneisuudesta ja vaivannäöstä kuluneiden viiden vuoden aikana. Olen iloinen, ettei hän jätä meitä.
Havaittuaan ympäristöongelmien valtavat mittasuhteet hän kerran totesi, ettemme voi murehtia koko ajan kaikkea. Tämä on varsin totta, mutta kun mietimme, miten me tällä planeetalla elämää vähennämme, kyllä ainakin muutama kyynel on paikallaan.
Käytännössä mikään eläin ei tällä planeetalla voi elää ilman ihmisten siunausta. Ihminen on hallitseva laji. Jos eläimet selviävät hengissä, näin tapahtuu ainoastaan meidän myöntymyksemme ansiosta ja koska niiden tappaminen ei taloudellisesti kannata tai koska me aktiivisesti haluamme niiden jäävän henkiin. Miltei kaikissa tapauksissa niiden elinympäristöä on hallinnoitava ja jollakin tapaa suojeltava. Näin ihmiskunta nykyisin ohjailee luonnon järjestystä. Ikävää tässä on, että olemme karmean huonoja hallinnoijia. Emme näe nykyhetkeä pitemmälle: ajattelemme, että kaikki pysyy ennallaan ja odottaa vain ottamista, eikä meidän tarvitse ajatella seurauksia. Me johdamme yhtä maapallon suurista massasukupuuttoon johtavista kausista.
Yhden sukupolven aikana olemme tehneet selvää suuresta osasta Afrikan eläimiä, ja nyt olemme tekemässä samoin merille. Haikannan on monissa tapauksissa todettu harvenneen 90 prosenttia Spielbergin Tappajahai-elokuvan tultua levitykseen. Suuri valkohai on valtamerten huippupeto, merten leijona. Kymmeniä miljoonia vuosia miltei ennallaan säilyneen lajin menettäminen olisi jo sinänsä traagista, mutta lisäksi se veisi myös yhä pitemmälle merten ekologista muutosta ja järkyttäisi liikakalastuksen jo sinälläänkin horjuttamaa tasapainoa sekä varmasti johtaisi ympäristöä vahingoittaviin seurauksiin. Valkohain osien kauppaa on rajoitettava.
Kysymys Afrikan maaeläimistä tuo kuitenkin esiin turvaamisratkaisujen mutkikkuuden. Tiedämme norsukannan harvenneen jyrkästi, mikä on suurelta osin tulosta salametsästyksestä. Näyttää kuitenkin siltä, että norsunluukauppaa rajoittamalla täydellinen häviäminen on onnistuttu estämään. Aivan näin yksiselitteinen tilanne ei kuitenkaan ole: joillakin alueilla norsukanta elpyy, mutta tämä tuhoaa luonnollista elinympäristöä. Kuten Botswanan hallitus huomautti erittäin huolellisesti perustelemassaan selvityksessä, kantaa on hallinnoitava, jos ihmisten, kasvillisuuden ja elinympäristön keskenään kilpaileviin vaatimuksiin halutaan vastata.
Periaatteessa en vastusta norsunluukaupan valikoivaa lisäämistä, kunhan näin saadut varat käytetään suojelutarkoituksiin. Samasta syystä en myöskään periaatteessa vastusta huvimetsästystä, vaikka en voikaan ymmärtää, mitä isoja villieläimiä huvikseen tappavien rikkaiden päässä liikkuu. Minua huolettaa se, ettei varoja käytetä tähän tarkoitukseen ja että norsunluukaupan kasvu antaa kaikkialla virikkeen salametsästykseen ja johtaa katastrofaalisiin seurauksiin.
Toivon, että jäsenvaltiot pysyvät tiukkana ja kannattavat täyskieltoa, mutta niiden on oltava myös realistisia ja sopeutuvaisia. Jos me Euroopassa tahdomme kieltää köyhiltä kansoilta oikeuden myydä metsästettyä norsunluuta laillisesti ja kestävästi, eikö meidän pitäisi tukea niitä taloudellisesti, jotta voisimme saavuttaa omat tavoitteemme ja täyttää heidän tarpeensa? 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mielestäni voimme tänään olla mielissämme siitä, että parlamentti antaa päätöslauselman, jota kaikki poliittiset ryhmät kannattavat. Toivon todellakin, että kollegat hyväksyisivät sen sellaisena kuin se on. Kohdistamme toki sanamme myös neuvostolle, joka on poissa – mikä on harmillista, sillä juuri neuvostohan meitä Bangkokissa edustaa – ja kehotamme komissiota liittymään tähän päätöslauselmaan, josta ilmenee Euroopan kansojen kanta Bangkokissa toimitettavaan lopulliseen äänestykseen.
Päätöslausemassa vaaditaan parantamaan uhanalaisten lajien suojelua: se on itse asiassa jatkoa niille äärimmäisen voimakkaille toimenpiteille, joiden päämääränä on taistella luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston häviämistä vastaan. Kuten jotkut jäsenet jo ovatkin todenneet, olemme kuitenkin kaikki tietoisia siitä, että meidän on tehtävä kaikkemme tukeaksemme kaikkia niitä aloitteita, joiden tarkoituksena on pelastaa vielä pelastettavissa olevat lajit, koska luonnon tuhoutuminen jatkuu huimaavaa vauhtia.
Seurattuani henkilökohtaisesti täällä parlamentissa luonnon monimuotoisuuden suojelemista koskevaan toimintasuunnitelmaan ja luonnon monimuotoisuutta koskevaan yleissopimukseen liittyviä valmisteluja voin vakuuttaa, että luonnon monimuotoisuus on kaikesta päätellen edelleen ympäristöpolitiikkamme hyljeksitty ala. Sanoisin jopa, että kyseessä on eittämättä kestävän kehityksen heikoin lenkki. Tiedämme kuitenkin varsin hyvin, että me, Euroopan unionin 25 maata, olemme luonnonvaraisten eläinlajien suurimpia kuluttajia. Jäsen Doyle esitti näistä lajeista luettelon, ja se on aivan hirveä: eri puolilla maapalloa miljoonia lajeja kaapataan niiden elinympäristöstä yksinomaan tuottamaan meille mielihyvää – ei siis jotta me selviäisimme hengissä, vaan yksinomaan tuottamaan meille mielihyvää. Lajien laillisen kaupan markkinat ovat valtavat.
Näin ollen voi vain kuvitella, miten laajaa laiton kauppa on. Jotkut sanovatkin, että siinä liikkuu yhtä paljon rahaa kuin huumekaupassa. Tämähän tietenkin selittää sen, miksi joidenkin lajien tiukempien suojelutoimien käyttöönotossa kohdataan ongelmia. Joka tapauksessa vaadimme yksimielisesti, että ennalta varautumisen periaate otetaan lähtökohdaksi kaikissa CITES-yleissopimuksen yhteydessä tehtävissä päätöksissä.
Tarkastellaanpa vaikka valkohaita, jonka aikoinaan teki kuuluisaksi. Esimerkki on täydellinen, koska kaikki tiedämme, miten vaikeaa sitä on tutkia. Vaadimmekin nollakiintiötä nimenomaan ennalta varautumisen periaatteen nojalla, sillä tämä laji on kuolemassa sukupuuttoon, ja tästä syystä kannatamme ehdotusta edelleen.
Tukeamme vaatii myös Kenian ehdottama kahdenkymmenen vuoden pituinen norsunluukaupan täyskielto. Se on saanut taakseen kaksitoista maata, joissa suuri osa afrikannorsuista elää. Kuten maailman johtava norsuasiantuntija, professori Pfeffer on jo vuosikausia sanonut, uhanalaisen lajin laillinen kauppa johtaa välittömästi siihen, että saman lajin laiton kauppa kiihtyy. Me tiedämme, että vaakalaudalla on tämän lajin säilyminen, ja saman ovat tajunneet myös asianomaiset kaksitoista Afrikan maata. Tätä kantaa meidän Euroopassa on tuettava. Meidän on myös tuettava leijonan siirtämistä liitteestä II liitteeseen I. Miksi? Siksi, arvoisa puhemies, että me eurooppalaiset lomailemme ja metsästämme urosleijonia, mikä nopeuttaa tämä lajin maailmanlaajuista tuhoutumista.
Kaiken tämän vuoksi meidän pitää tukea näitä ehdotuksia, ja arvoisa puhemies, sanoisin vielä jotakin äänestyssalaisuudesta, koska se on erittäin tärkeää. Keskustelimme asiasta valiokunnassa, emmekä todellakaan voi hyväksyä salaista äänestystä äänestettäessä lopullisista päätöslauselmista. Tällainen käytäntö antaisi tilaisuuden kaikenlaisille lehmänkaupoille, ja kunnioituksesta jäsenvaltioiden sitoumuksia samoin kuin omia periaatteitamme kohtaan päätöksentekomenettelyn avoimuuden on vastakin oltava kansainvälisten yleissopimusten kultainen sääntö. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Myös meidän ryhmämme on allekirjoittanut päätöslauselmaesityksen, ja mielestämme se on erittäin hyvä päätöslauselma, jota tuemme kaikilta osin. Kahden kohdan osalta haluaisin kuitenkin komissiolta selvennystä siihen, minkä kannan EU aikoo neuvotteluissa omaksua.
Ensimmäinen koskee kysymystä salaisista äänestyksistä. Käynnissä on keskustelu siitä, että joissakin kysymyksissä avoimet äänestykset, joista maiden äänestyskanta käy ilmi, lopetettaisiin. Mielestäni poliittisen vastuuvelvollisuuden vaatimusten kannalta on aivan ratkaisevaa, että maat voidaan asettaa vastuuseen siitä, miten ne tästä yleissopimuksesta äänestävät. Ensimmäiseksi siis kysynkin, voimmeko luottaa siihen, että EU tekee kaiken voitavansa salaisten äänestysten vastustamiseksi.
Toinen kysymykseni on erityinen ja koskee valkohain suojelua. Täällä tunnutaan olevan yksimielisiä siitä, että suojelutasoa on nostettava, mutta kun otetaan huomioon epävarmuus jäljellä olevan kannan suuruudesta, mielestäni vaatimus viennin nollakiintiöstä on ennalta varautumisen periaatteen nojalla mitä suurimmassa määrin kohtuullinen. Voimmekohan luottaa siihen, että EU kannattaa myös vaatimusta viennin nollakiintiöstä? 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan käsiteltävänämme olevaa päätöslauselmaa täysin ja kaikilta osin. Tärkeimpänä tavoitteenamme on luomakunnan säilyttäminen. Tämä tarkoittaa ensinnäkin ympäristönsuojelua, toisin sanoen ekologisen tasapainon säilyttämistä. Toiseksi se tarkoittaa lajiston vaarantuneen ja kallisarvoisen monimuotoisuuden säilyttämistä. Kolmanneksi se tarkoittaa eläintensuojelua niin eläinten kaupan kuin myös luonnollisten elinympäristöjen ja tietenkin vankeudessa pidettävien eläinten kohtelun osalta. Olenkin sitä mieltä, että meidän on suhtauduttava eläinkauppaan sitä tarkoin eritellen, kuten muun muassa kollega Davies teki.
Luonnollisesti tarvitaan rajoituksia, jotta uhanalaisten lajien häviäminen voidaan estää. Ilman eläinkauppaa joitakin lajeja ei kuitenkaan olisi enää ollenkaan; joitakin lajeja ei olisi enää ollenkaan, jos niitä ei kasvatettaisi eläintarhoissa, ja joitakin eläinlajeja ei olisi enää ollenkaan, ellei niitä olisi suojeltu tulevia sukupolvia varten muualla kuin niiden alkuperäisillä levinneisyysalueilla, joilla riehuvat muun muassa sodat, sisällissodat ja luonnonkatastrofit.
Tästä syystä haluan todeta hyvin selvästi, että kannatan käsiteltävänämme olevaa päätöslauselmaa, mutta olen sitä mieltä, ettemme saa heittää lasta pesuveden mukana, vaan mielestäni on ilmeistä ja kohtuullista, että eläinkauppaa voidaan edelleen harjoittaa tietyin tiukoin rajoituksin. Eläintarhamme tekevät hienoa työtä. Esimerkiksi Münchenin eläintarhamme on kasvattanut varsin arvokkaita eläinlajeja, jotka muutoin olisivat jo kadonneet maan päältä. Tämän vuoksi asiaan on ratkaisevan tärkeää suhtautua maltillisesti. Norsujen ja norsunluun sekä sarvikuononsarvien ja vastaavien kaupan torjumiseksi on kuitenkin syytä ryhtyä varsin ankariin toimenpiteisiin, ja tästä olen kollegoideni kanssa täysin samaa mieltä. Kuten jäsen Isler-Béguin mainitsi, juuri näillä aloilla voidaan mustan pörssin kaupalla saavuttaa melko vähäisin panostuksin valtavia voittoja. Tässä yhteydessä Europolia on hyödynnettävä paljon nykyistä enemmän.
Auken (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, olen hiukan hämmästynyt siitä, että aiomme keskustella tässä parlamentissa leijonanmetsästyksestä. Tämä on jotakin sellaista, jonka en koskaan ajatellut osuvan kohdalleni yleiskokouksessa, jonka kanssa muutoin olen ajatellut olevan jokseenkin samoilla linjoilla. Kohta kohdalta -äänestystä pyydettäessä tavoiteltiin toden totta nimenomaan leijonanmetsästystä, emmekä itse asiassa ole vieläkään saaneet Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmältä selvennystä sen esittämistä toivomuksista, jotka koskevat lajia, jonka kannasta 90 prosenttia on tuhoutunut viimeisten kymmenen vuoden aikana.
Toinen ja todennäköisesti aivan yhtä tärkeä on komissiolle esitetty kysymys siitä, miksi se on päättänyt väljentää makeanveden kilpikonnien suojeluvaatimuksia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) pitää lajia uhanalaisena, mutta miljoonia yksilöitä tapetaan vuosittain. Niitä käytetään ravinnoksi ja luonnonlääketieteen tarkoituksiin, mikä ilmiselvästi vaarantaa näiden lajien säilymisen pitkällä aikavälillä. Jos saamani tiedot pitävät paikkansa, komissio on tästä huolimatta katsonut, ettei niiden suojelemiseksi ole tarpeen tehdä mitään erityistä, ja tähän kysymykseen me haluaisimme kovasti saada vastauksen. 
Parish (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin todeta komissiolle ja parlamentille, että kannatan CITESiin liittyviä toimenpiteitä täysin. Asetan kuitenkin kyseenalaiseksi sen, miksi CITESin konferenssi aiotaan pitää Bangkokissa.
Thaimaassa käydään edelleen laajaa laitonta kauppaa orangeilla, apinoilla ja leopardeilla. Jos siis konferenssi aiotaan pitää tässä maassa, meidän on kuulusteltava maan hallitusta tästä ongelmasta. Esimerkiksi Thaimaan yksityisistä eläintarhoista on löydetty 50 laittomasti maahantuotua nuorta orankia ahtaisiin häkkeihin suljettuina. Vaalipiirissäni toimii järjestö nimeltä Monkey World Ape Rescue Centre, joka haluaa saada erään Naree-nimisen simpanssin turvaan Thaimaasta, mutta Thaimaan hallitus ei ole ollut tässä suhteessa avuksi. Jos konferenssi pidetään Thaimaassa, niin parlamentin kuin komissionkin on erittäin tärkeää ottaa nämä asiat puheeksi Thaimaan hallituksen kanssa. Emme voi antaa tämän jatkua. Meidän on nostettava asia esiin. Tässä on siihen tilaisuus.
Suhtaudun myönteisesti CITESiin ja kaikkeen, mihin sillä pyritään, mutta konferenssin pitäminen Thaimaassa antaa meille tilaisuuden ottaa nämä asiat puheeksi Thaimaan hallituksen kanssa, millä voimme osaltamme estää tällaista tapahtumasta enää. Muussa tapauksessa tällainen kauppa saattaa näyttää hyväksyttävältä, koska CITESin konferenssi pidetään Thaimaassa. 
Wallström,
     Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisia jäseniä keskustelusta ja ennen kaikkia jäsen Daviesia hänen ystävällisistä sanoistaan harvinaiseksi käyneiden, Ruotsia edustavien komission jäsenten lajiensuojelun hyväksi! Kommentoin lyhyesti joitakin esiin nousseista kysymyksistä.
Ensinnäkin jäsenvaltiot päättivät viime viikolla tehostaa täytäntöönpanoon ja tietojenvaihtoon liittyvää toimintaa. Haluan ilmoittaa jäsen Sjöstedtille, että vastustamme tiukasti salaisia äänestyksiä, ja voin vakuuttaa, että äänestämme niitä vastaan.
Jäsen Auken mainitsi merikilpikonnat. Yleissopimuksissa merikilpikonnille vaaditaan mitä tiukinta suojelua, ja kannatamme ehdotetun suojelun ulottamista myös makeanveden kilpikonniin.
Konferenssin pitopaikasta päätettiin edellisessä konferenssissa, eikä sitä nyt muuteta.
Madagaskar ja Australia ovat ilmoittaneet muuttaneensa valkohaita koskevaa ehdotustaan monelta taholta esitettyjen lainsäädännöllisten ja tieteellisten vastaväitteiden vuoksi ja poistaneet siitä vaatimuksen nollakiintiöstä. Voimme nyt antaa ehdotukselle varauksettoman tukemme.
Lopuksi toteaisin, että olemme tyytyväisiä parlamentin aloitteeseen esittää tämä päätöslauselma. Olemme mielissämme siitä, että näkemykset niin monista kysymyksistä, kuten villieläinten lihasta, kyhmyhuulikalasta, lahtivalaista ja ramiinista, ovat yhdenmukaiset yhteisössä saavutetun yksimielisen kannan kanssa. Ihanteellisimpana komissio olisi pitänyt päätöslauselmaa, jossa lajien tiukemman suojelun tarve olisi saatettu tasapainoon kestävän kehityksen edistämistä ja ennen kaikkea yleissopimuksen tieteellisen tinkimättömyyden kunnioittamista koskevien, toisinaan suojelutarpeen kanssa ristiriidassa olevien näkökohtien kanssa. Tämä edistäisi parhaiten CITES-sopimusta ja luonnonsuojelua ylipäätään. Olen kuitenkin iloinen siitä, että parlamentti on saanut valmisteltua päätöslauselman näin lyhyessä ajassa, ja kiitän teitä keskustelusta. 
Puhemies.
   Kiitän arvoisaa komission jäsentä ja katson voivani kaikkien kollegoideni puolesta tuoda esiin yleisen arvostuksemme ruotsalaisten komission jäsenten lajia kohtaan. Tämä laji ei mielestämme tarvitse erityistä suojelua, koska se ei ole uhanalainen.
Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.(1)
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 


(1)
(2)
Gomes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ehdotan, että 18 kohdan loppuun lisättäisiin seuraava virke: 

"– – sekä varmistamaan, etteivät mitkään tällaiset pakotteet lisää Sudanin väestön kärsimyksiä."
Puhemies.
    – Vastustetaanko tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista?
(3)
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ennen äänestystä viiden poliittisen ryhmän allekirjoittamista Irakia koskevista yhteisistä päätöslauselmaesityksistä haluaisin todeta, että istuntopalvelu on tehnyt virheen ja jättänyt tekstistä pois kolme viittausta, jotka sisältyivät kompromissipäätöslauselmaan.
Poliittisten ryhmien välisen sopimuksen mukaisesti 1 kohdan pitäisi kuulua seuraavasti:
"tuomitsee ankarasti kaiken summittaisen väkivallan ja erityisesti siviilejä, uskonnollisia vähemmistöjä, poliisivoimia ja monikansallisia sotilasjoukkoja vastaan tehdyt terroristi-iskut, panttivankien – myös toimittajien ja kansalaisjärjestöjen henkilöstön – sieppaukset ja tehdyt, hirvittävät, vielä rangaistuksetta jääneet murhat; muistuttaa, että on kaiken keinoin pyrittävä lopettamaan yritykset, joilla väkivalloin heikennetään Irakin hallituksen ja kansainvälisen yhteisön päättäväisyyttä jatkaa demokratisoitumisprosessia;".
Kuten jäsen Tajani myöhemmin toteaa, samoin 2 kohdasta on jätetty pois pyyntö Enzo Baldonin ruumiin palauttamisesta kotimaahan.
Lisäksi 6 kohtaan, jossa viitataan vaaleihin, on lisättävä teksti "ja että naiset osallistuvat niihin täysimääräisesti".
Nämä katkelmat olivat osa kompromissia. Mielestäni niitä ei pitäisi lisätä tekstiin suullisina tarkistuksina vaan ne pitäisi korjata istuntopalvelun tekeminä virheinä. 
Puhemies. –
   Vahvistan sen, mitä kollegamme Salafranca juuri totesi: teksti esitettiin todellakin siinä muodossa, jossa kollegamme Salafranca sen juuri luki ääneen. Kyseessä on siis asianomaisen palvelun tekemä virhe. Huomaan muidenkin jäsenten pyytäneen puheenvuoroa. En näe mitään ongelmaa siinä, että mainitsemanne kohdat otetaan huomioon. 
Tajani (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, viittasin nimenomaan päätöslauselmaesitykseen sisältyvään pyyntöön palauttaa italialaisen toimittajan Enzo Baldonin ruumis hänen kotimaahansa. Sanoistanne ymmärtäisin, ettei suullista tarkistusta olisi mielestänne tarpeen esittää.
Koska kuitenkin tänä aamuna on jälleen siepattu kolme henkilöä, mielestäni tekstissä olisi otettava huomioon nämä uudet käänteet. Näin ollen aion ennen 2 kohdasta toimitettavaa äänestystä pyytää puheenvuoroa esittääkseni tämänsuuntaisen suullisen tarkistuksen. 
Puhemies. – 
   Hyvä jäsen Tajani, saatte puheenvuoron, kun sen aika tulee. Olen pannut pyyntönne merkille.
Napoletano (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kaikki jäsen Salafrancan esiin nostamat kysymykset ovat aiheellisia. Niihin on kuitenkin lisättävä vielä yksi: 3 kohta on jätetty käsiteltäväksi aiemmassa asussaan, mutta se olisi korvattava seuraavalla muotoilulla: "vaatii neuvoston puheenjohtajavaltiota, YUTP:n korkeaa edustajaa sekä komissiota tukemaan asianomaisten jäsenvaltioiden tekemiä asiaa koskevia aloitteita". Näin ollen myös 3 kohtaa on syytä muuttaa.
Hyvät kollegat, ymmärrän, että tämä on ärsyttävää, mutta vakuutan teille, että jätimme käsiteltäväksi oikean version tekstistä. Tiedän, että jäsen Tajani aikoo pyytää puheenvuoroa esittääkseen suullisen tarkistuksen, ja voin jo nyt arvella, että olemme yksimielisiä. 
Puhemies
   . – Ei tässä ole mitään ongelmaa. Muutamia pieniä virheitä on tehty, mutta todistusvoimaisia ovat ainoastaan eri laatijoiden käsiteltäväksi jättämät tekstit eivätkä mitkään muut. Tämän voin vakuuttaa teille.
Nyt voimme siirtyä tarkastelemaan päätöslauselmaesitystä.
Désir (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olisin vain halunnut teiltä varmistuksen siitä, että 1 kohdassa, josta nyt aiomme äänestää, todistusvoimainen teksti on nimenomaan englanninkielinen. Ranskan- ja englanninkielinen versio poikkeavat toisistaan, ja ymmärtääkseni referenssiversiona on pidettävä sitä, jossa sanotaan " eikä ranskankielisen version tapaan "" ("Irakin laillisen hallituksen – – päättäväisyyttä").
Puhemies
   . – Minulle on kerrottu, että teksti on jätetty nimenomaan englanninkielisenä. Todistusvoimainen on siis englanninkielinen versio. Kaikki muut kieliversiot mukautetaan siihen toiveidenne mukaisesti.
Tajani (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuten kollegat tietävät, tänä aamuna Bagdadissa kolme henkilöä siepattiin kotoaan. Heistä kaksi oli Yhdysvaltojen kansalaisia ja yksi brittiläinen unionin kansalainen.
Ehdotan parlamentille suullista tarkistusta, jonka mukaan 2 kohtaan italialaisiin avustustyöntekijöihin Simona Torrettaan ja Simona Pariin tehdyn viittauksen jälkeen lisätään sanat "sekä Ison-Britannian kansalaisen" sekä hänen etu- ja sukunimensä, jotta Euroopan parlamentti voi esittää tervetulleen vaatimuksen tämänkin unionimme kansalaisen vapauttamiseksi ja taata hänelle kaikkien unionissa edustettuina olevien poliittisten voimien tuen.
Puhemies
   . – Vastustetaanko tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista?

Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, sitten eilisen päätöslauselmaesityksemme 5 kohdan osalta on noussut esiin ongelma. Alkuperäisen version 5 kohdassa viitattiin "Australian ehdotukseen valkohain sisällyttämisestä nollakiintiöllä CITESin liitteeseen II". Tämä piti paikkansa silloin, kun teksti oli menossa painettavaksi ja kaikki parlamentin ryhmät kannattivat päätöslauselmaesitystä. Nyt australialaiset ovat kuitenkin lainsäädännöllisiin ja tieteellisiin perusteisiin vedoten peruuttaneet viittauksen nollakiintiöön, kuten mainitsin kysymystä esittäessäni ja kuten komission jäsen vahvisti.
Parlamentti toimisi varsin huolimattomasti, jos se äänestäisi tekstistä, joka näiden tuoreiden tietojen valossa on ristiriitainen. Meidän ei pitäisi kannattaa viittausta nollakiintiöön, jonka taakse Australia ei enää asetu. Haluaisin muistuttaa nollakiintiötä kannattaville kollegoille – joita tiedän olevan monta – että vaikka nyt poistamme 5 kohdasta tämän ilmaisun eli siis sanan "nollakiintiöllä", se ei estä muita konferenssin sopimuspuolia ottamasta halutessaan nollakiintiötä koskevaa vaatimusta uudelleen käsiteltäväksi.
Mielestäni emme voi ilmaista tyytyväisyyttämme sellaiseen erityiskysymystä koskevaan Australian ehdotukseen, jota ei enää voida pitää Australian ehdotuksena. Voimme kuitenkin ilmaista pitävämme myönteisenä kohdan ensimmäistä virkettä eli "valkohain sisällyttämistä CITESin liitteeseen II". Arvoisa puhemies, tarvitsen opastustanne, koska tiedän, että menettelyn kannalta ajankohta on myöhäinen, mutta meidän on oltava varmoja siitä, että tämänpäiväiset tekemisemme ja äänestyksemme ovat järkeviä ja perustuvat tosiasioihin. 
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Doyle, minun on pakko pitää puheenvuoroanne suullisena tarkistuksena. Jotta kolleganne saavat selvyyden asiasta, voitteko ystävällisesti muotoilla aivan täsmällisesti tekstin, josta haluatte äänestettävän? 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, huomautukseni on yksinomaan menettelyllinen. En ole antamassa mitään lausuntoa nollakiintiöistä tai mistään muustakaan. Haluaisin muuttaa tekstimme 5 kohtaa seuraavasti: "pitää myönteisenä Australian ehdotusta valkohain sisällyttämisestä CITESin liitteeseen II". Kohdan muu teksti olisi poistettava, koska australialaiset ovat poistaneet sen ehdotuksestaan, vaikka tämä ei estäkään muita sopimuspuolia ottamasta sitä konferenssissa tarvittaessa uudelleen käsiteltäväksi. 
Puhemies
   . – Tämä on selvää.
Vastustetaanko tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista?
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Mielestämme tämä mietintö ei kuulu Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, joten olemme päättäneet äänestää tyhjää. 
Pafilis (GUE/NGL ),
   Naton ja EU:n sota Jugoslaviaa vastaan oli epäoikeudenmukainen ja hyökkäävä, ja se rikkoi kansainvälistä oikeutta sekä loukkasi YK:n perusperiaatteita.
Se johti tuhansien viattomien ihmisten kuolemaan, valtaviin vahinkoihin ja Kosovon pakkomiehitykseen, ja se oli Jugoslavian hajoamisen samoin kuin Balkanin alueeseen kohdistuneen imperialistisen väliintulon huipentuma.
Rikoksista ihmisyyttä vastaan pitäisikin syyttää Naton johtajia, jotka hyökkäsivät YK:n itsenäisen jäsenvaltion kimppuun.
Euroopan parlamenttiin äänestystä varten tänään toimitettu neuvoston asetus on osa toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on laillistaa tämä amerikkalaisen esikuvan mukaan perustettu "tuomioistuin", joka on parodia, kuten presidentti Milosevicin oikeuksien jatkuvat loukkaukset osoittavat.
Käsittelyn edetessä on käynyt selväksi, että räikeän aukollisten ja ennalta sovittujen tuomioiden tavoitteena on todellisten syyllisten salaaminen ja heidän tekojensa sovittelu.
Niin sanotun Kansainvälisen rikostuomioistuimen tuomiot eivät saa hyväksyntää kansalaisilta, joilla yksin on valta arvostella johtajiaan ja antaa mahdollisille vastaajille tuomiot.
Tämä parodia on lopetettava, niin kutsuttu tuomioistuin lakkautettava ja Slobodan Milosevic vapautettava. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselmaesityksen puolesta, joka koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi tiettyjen rajoittavien toimenpiteiden käyttöönotosta entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen toimeksiannon tehokkaan täytäntöönpanon tukemiseksi, koska sillä pyritään kohdistamaan toimenpiteitä edelleen vapaana oleviin ja lainkäyttöä vältteleviin syytettyihin. Toimenpiteiden tarkoituksena on ennen kaikkea estää heitä matkustamasta ja käyttämästä varallisuuttaan. Myönteiseen kantaani vaikutti myös se, että kyseessä on perussopimusten erityismääräykseen perustuva Yhdistyneiden Kansakuntien ja unionin jäsenvaltioiden yhteistoiminta. 

Bradbourn (PPE-DE ),
    Brittikonservatiivit myöntävät, että ilmastonmuutos on yksi suurimmista nykyisen ja tulevien sukupolvien haasteista. Vaikka emme voikaan varmasti tietää ennalta, miten paljon lämpötilat nousevat, voimme olla varmoja siitä, että yhtäkkisen ilmastonmuutoksen vaara on todellinen. Jos suhtaudumme vakavasti ihmisten aiheuttaman ilmastonmuutoksen torjuntaan, meidän pitää suhtautua vakavasti lentoliikenteen maailmanlaajuisten päästöjen rajoittamiseen, sillä näiden päästöjen arvioidaan kaksinkertaistuvan vuoteen 2020 mennessä. Tästä syystä kannatamme lentoliikenteen sisällyttämistä päästöoikeuksien maailmanlaajuiseen kauppajärjestelmään. Jos kansainväliset viranomaiset eivät ryhdy toimiin, EU:lla pitää olla vapaus ottaa käyttöön oma järjestelmä. Epäilemme polttoaine- ja päästöverojen tehokkuutta vahvasti. Tällaisilla veroilla olisi vain häviävän pieni vaikutus valtaosaan lentoliikenteen kysynnästä, mutta halpalentoyhtiösektoriin ne sen sijaan vaikuttaisivat kohtuuttomasti. Näistä veroista saatuja tuloja tuskin käytettäisiin päästövaikutusten lieventämiseen, joten tällaisten järjestelmien ainoaksi päämääräksi jäisi tulojen kerryttäminen. Mielestämme komissio ei myöskään tarvitse edustusta ICAO:n kokouksiin. 
Jarzembowski (PPE-DE ),
   . Georg Jarzembowski, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän koordinaattori liikennevaliokunnassa, esittää ryhmänsä puolesta äänestysselityksen ICAO:n kokousta koskevasta päätöslauselmasta:
PPE-DE-ryhmä äänestää yhteisestä päätöslauselmaesityksestä äänestettäessä tyhjää, koska päätöslauselmassa esitetyt vaatimukset ovat liian ylimalkaisia ja koska aikarajoitusten vuoksi näistä vaatimuksista ei ole ollut mahdollista käydä seikkaperäistä keskustelua ICAO:ssa edustettuina olevien jäsenvaltioiden eikä toimialan ja kuluttajien edustajien kanssa, vaikka tällainen keskustelu näissä asioissa olisi tarpeen.
PPE-DE-ryhmä on ehdottomasti sitä mieltä, että ympäristöön kohdistuvaa ja myös lentoliikenteestä aiheutuvaa kuormitusta on välttämättä vähennettävä lisää koko maailmassa ja Euroopassa. Samalla PPE-DE-ryhmä on sitä mieltä, että tällaisten vähennystoimien mahdollisia vaikutuksia on pohdittava huolellisesti toimialan ja kuluttajien edustajien kanssa. Tässä yhteydessä on myös otettava huomioon, että Euroopan lentokentät ovat syyskuun 11. päivän tapahtumien seurausten ja maaöljyn jyrkkien hinnankorotusten vuoksi jo nykyiselläänkin taloudellisesti todella ahtaalla. Parlamentaariset pikalaukaukset eivät tee oikeutta näille tärkeille kysymyksille. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Ilmailualaa on suosittu jo pitkään. Vanhat kansainväliset sopimukset estävät kantamasta lentoliikenteeltä vastaavia veroja kuin maaliikenteeltä. Aikoinaan tällä tavoin uudelle, lupaavalle mutta vielä taloudellisesti heikolle kansainvälisen liikenteen muodolle haluttiin antaa selviytymisen mahdollisuudet. Sittemmin tilanne on kääntynyt päälaelleen. Lentoliikenne lisääntyy huimaa vauhtia, halpalentoyhtiöt ovat syrjäyttämässä vanhoja lentoyhtiöitä, melusaaste vie laajentuvien lentokenttien läheisyydessä asuvilta terveyden, maapallon lämpeneminen jatkuu ja kilpailu on kampeamassa kansainvälistä raideliikennettä markkinoilta. Yhteiskuntaa on nyt suojattava lentoliikenteen kiihtyvältä kasvulta, mutta tämä jää varmasti haaveeksi niin kauan kuin alalle turvataan sen keinotekoinen kilpailuetu. Ympäristövahinkojen rajoittamiseksi, lentoliikenteen aiheuttamien pilaantumiskustannusten korvaamiseksi ja muiden liikennemuotojen turvaamiseksi lentoliikenteeltä olisi kannettava normaaleja veroja. Tästä syystä on mahdotonta hyväksyä mitään sellaista kansainvälistä päätöstä, joka johtaa lentoliikenteen verotuskiellon säilyttämiseen tai hankaloittaa pilaantumisen torjuntaa. Minusta on hämmästyttävää, että liikenne- ja matkailuvaliokunnassa suurin ryhmä vastusti 1. syyskuuta – niin kuin nytkin – päätöslauselmaa, jonka tarkoituksena oli estää Yhdysvaltoja myöntämästä lentoliikenteelle pysyvää etuuskohtelua.
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin tyhjää Euroopan parlamentin äänestäessä päätöslauselmaesityksestä Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) 35. kokouksesta, joka pidetään 28. syyskuuta–8. lokakuuta 2004. Näin äänestämällä halusin tuoda esiin vakaan käsitykseni siitä, että Euroopan parlamentin ei mielestäni pidä sekaantua ICAO:n kokouksen työhön ennen kuin kokous on käynnissä eikä etenkään ottaa kantaa kysymyksiin, jotka ilmeisesti ovat ehdotuksia muutoksiksi päätöslauselmaan, josta kyseisessä kokouksessa on tarkoitus keskustella. Vaikka aihe mielestämme onkin kiinnostava, kantamme perustelu käy ilmi Euroopan parlamentin enemmistön hyväksymästä tekstistä itsestään, koska siinä (3 kohta) katsotaan, että Euroopan komission olisi oltava edustettuna ICAO:n kokouksessa. Kun näin ei kuitenkaan ole, parlamentilla ei ole mitään syytä sekaantua asiaan. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Yhdyn päätöslauselmaesityksen kannattajien esiin tuomaan huoleen ympäristöstä. Mielestäni Euroopan unionin toimivaltaisten toimielinten olisi käynnistettävä siviili-ilmailun ympäristövaikutusten arviointi ja selvitettävä, millä tavoin näitä vaikutuksia voidaan lieventää.
Minun oli kuitenkin äänestettävä tyhjää. Päätöslauselman hätäinen käsittelytapa vie objektiivisuuden kysymykseltä, joka kadunmiehen näkökulmasta on niin vakava ja tärkeä, että se ansaitsisi perinpohjaisen tarkastelun muun muassa liikenne- ja ympäristövaliokunnassa.

Pafilis (GUE/NGL ),
   . – Vaalien ja kansanäänestyksen lähestyessä Euroopan parlamentti on antamassa päätöslauselman, joka on jatkoa Valko-Venäjän hallitukseen kohdistetulle painostukselle ja voimatoimille ja jota kaikki poliittiset ryhmät valitettavasti kannattavat.
EU tulkitsee olemassa olevia ja olemattomia ihmisoikeusloukkauksia mielensä mukaan ja paljastaa valikoivan herkkyytensä reagoimalla siihen, ettei Valko-Venäjä olekaan ilomielin polvistunut Naton, EU:n tai muiden imperialististen organisaatioiden edessä ja että se kieltäytyy huutokauppaamasta vaurautta synnyttäviä luonnonvarojaan Euroopan ja Yhdysvaltojen monopoleille.
Miksi Euroopan parlamentti ei ole kääntänyt katsettaan Itämeren alueen nousevaan fasismiin, kuten Valko-Venäjä teki jättäessään asiasta käsiteltäväksi päätöslauselman YK:ssa? Miksi se vaikenee täysin eikä tuomitse EU:n jäsenvaltioiden, Yhdysvaltojen, Australian, Japanin ja muiden maiden hallituksia, jotka äänestivät päätöslauselmaa vastaan?
Valko-Venäjän kansalla ja vain sillä on valta päättää tulevaisuudestaan. Tämänkaltaiset päätöslauselmat ovat vilpillisiä, ja ne on suunniteltu harhauttamaan ja hämmentämään työntekijöitä sekä puuttumaan Valko-Venäjän sisäisiin asioihin sen kansan poliittisen tahdon turmelemiseksi.
Tästä syystä äänestämme päätöslauselmaa vastaan. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin Valko-Venäjän tilannetta koskevan Euroopan parlamentin päätöslauselman puolesta huolimatta siitä, että minusta tämänkaltaisissa päätöslauselmissa on aina vaikeaa erottaa toisistaan yhtäältä perusteltu ja välttämätön tarve kohdistaa kansainvälistä painostusta valtioihin ja hallituksiin, jotka rikkovat demokratian ja oikeusvaltion periaatteita, ja toisaalta koko lailla arkaluonteisempi kysymys sekaantumisesta jonkin valtion sisäisiin asioihin. Koska Valko-Venäjä on nykytilanteessaan Euroopan naapuruuspolitiikan vaikutuspiirissä, jossa tavoitteena on aiempaa tiiviimpi yhteistyö Euroopan unionin kanssa, ja koska maassa tapahtuu demokraattisen oikeusvaltion perinnäistä olemusta ilmentävien oikeuksien, vapauksien ja takeiden vakavia loukkauksia, Euroopan unionin ja viime kädessä tämän parlamentin on yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan kanssa syytä ryhtyä tämänkaltaisiin aloitteisiin, jotka ovat omiaan vireyttämään Valko-Venäjän demokraattista edistystä sekä vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien toimittamista 17. lokakuuta. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Valko-Venäjän parlamenttivaalien lähestyessä näkyy koko ajan enemmän merkkejä siitä, miten tässä maassa sortotoimet ja oikeuksien, vapauksien ja takeiden laittomat rajoitukset lisääntyvät huolestuttavalla tavalla.
Samalle päivälle sijoitetun perustuslaista toimitettavan kansanäänestyksen tavoitteena on kumota laista pykälä, joka on rajoittanut presidentin peräkkäisten toimikausien enimmäismäärää, ja tähän äänestykseen liittyy huolestuttavia kansan manipuloinnin piirteitä.
Parlamentti luonnollisesti kannattaa vakauden, vapauden ja turvallisuuden lujittamista Valko-Venäjällä, joten se on seurannut maan poliittista kehitystä tarkoin.
Unioni ei saa antaa tämän huomion herpaantua, ja sen on vaadittava, että Valko-Venäjän viranomaisiin kohdistetaan vastakin painostusta sellaisen todellisen muutoksen edistämiseksi, joka ulottuu pelkkiä juridisia muodollisuuksia laajemmalle ja johtaa tosiasiallisiin muutoksiin, jotka parantavat elinoloja, edistävät tuloksellisesti demokratiaa ja takaavat kansalaisten täysimääräisen poliittisen itsemääräämisoikeuden.
Äänestin päätöslauselman puolesta. 

Queiró (PPE-DE ),
   . Kannatin äänestyksessä päätöslauselmaesitystä, joka esitettiin työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta Eurooppa-neuvoston ja komission Darfurin alueesta Sudanissa antamien julistusten johdosta. Esityksen taustalla olivat myös selvitykset, joita olemme saaneet alueella 2.–7. syyskuuta vierailleen Euroopan parlamentin valtuuskunnan jäseninä toimivilta kollegoiltamme. Oli Darfurissa parhaillaan toteutettavien etnisten puhdistusten syy mikä tahansa, meillä on aito velvollisuus torjua kansalaisia vastaan suunnatut toimenpiteet, joiden vuoksi jo yli 30 000 henkilöä on kuollut, miljoona henkeä on hätäsiirtolaisina Sudanissa ja yli 200 000 pakolaisina Tšadissa. Meidän on myös tuomittava poliittisesti Sudanin hallitus, joka on antanut tukensa kansalaisiin kohdistetuille hyökkäyksille ja rikkonut tulitaukosopimuksen määräyksiä mutta toisaalta pitänyt kiinni politiikasta, jolla konfliktin koettelemat alueet pidetään kehityksen ulottumattomissa ja jolla ne johdetaan taloudelliseen syrjäytyneisyyteen. Tämän halusin äänelläni ilmaista. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Olen seurannut äärimmäisen huolissani uutisia Darfurin alueelta. Mielestäni tässä Euroopan parlamentilla on tilaisuus näyttää esimerkkiä ja vaatia muita unionin toimielimiä ottamaan siitä mallia eli pitämään kiinni tuomitsevasta kannasta julmuuksiin ja etsimään ratkaisuja konfliktiin.
Raakalaisuudet on tuomittava yksiselitteisesti, ja on varmistettava, että rauhan edistämiseksi käyttöön otetut keinot johtavat tyhjistä sanoista tekoihin. Meidän on jatkettava käynnistettyjä ponnisteluja, joista on jo saatu erinomaisia tuloksia.
Yhä uusien joukkomurhien, jopa kansanmurhan, koko dramaattista ulottuvuutta on vaikea ymmärtää, aivan kuin Bosniassa, Ruandassa, Burundissa ja monissa muissa tapauksissa. Tämän murhan me vaadimme ehdoitta olevan lajissaan viimeinen. 
Nähdäkseni EU:n on vastakin painostettava Sudanin hallitusta ja konfliktista vastuussa olevia sen varmistamiseksi, että aikaansaatua tulitaukoa noudatetaan tiukasti.
EU:lla, joka väittää olevansa kansainvälisen tason vaikuttaja, on tilaisuus varmistaa, ettei Darfurin tapaus vaivu unohduksiin eivätkä siitä vastuussa olevat jää rankaisematta.
Lukuun ottamatta tarkistusta 12 äänestin tarkistusten puolesta, koska ne paransivat kehitysyhteistyövaliokunnan alkuperäistä ehdotusta. 

Fatuzzo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, eilen illalla nukahdin miettiessäni Irakia koskevia äänestysselityksiä ja yhtäkkiä huomasin olevani helvetissä. Tunnistin kadotettujen joukosta Bin Ladenin, jolla oli parta ilmiliekeissä, kuten Danten helvetissä. Unessa kysyin häneltä: "Miksi vihasitte meitä eurooppalaisia ja yhdysvaltalaisia niin paljon?" Bin Laden vastasi parta edelleen liekeissä: "Olin hyvin sairas ja pyysin Saudi-Arabian sosiaaliturvaviranomaisilta sairauseläkettä, mutta sitä ei myönnetty. Sen takia olin niin suuttunut koko maailmalle." Antakaamme hyvänen aika tälle Bin Ladenille hänen sairauseläkkeensä, jotta hän jättäisi meidät kaikki rauhaan! 
Borghezio (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, Lega Nordin valtuuskunnan päätös äänestää tyhjää Irakia koskevasta päätöslauselmasta on selvästi yhteydessä siihen, että haluamme ilmaista – kuten olemme joka vaiheessa tehneet – täysimääräisen solidaarisuutemme niitä kahta vapaaehtoista rauhanturvaajaa ja humanitaarista työntekijää kohtaan, jotka ovat joutuneet ikävästi kärsimään Irakin murhenäytelmästä. 
Haluaisimme kuitenkin sanoutua irti tavasta, jolla vapaa maailma aliarvioi riskejä uskoessaan väitetysti maltillisten islamistien valheellisiin ja tekopyhiin humanitaarisiin lausuntoihin. On säälittävää nähdä Euroopan ja länsimaiden luottavan tahoihin, jotka myyvät aseita terroristeille, rahoittavat terroristiverkostoja ja yhtäkkiä ilmoittavatkin kannattavansa panttivankien vapauttamista. Euroopan ja länsimaiden on tuomittava selvästi ja määrätietoisesti tällainen toiminta ja kieltäydyttävä tekemästä yhteistyötä terroristiverkostojen tukijoiden kanssa. 
Andersson, Hedh, Hedkvist Petersen, Segelström ja Westlund (PSE ),
    Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit olemme päättäneet äänestää tyhjää lukuisista tarkistuksista. Täten haluamme varmistaa, että lopputuloksena on yksimielinen ja voimakas Euroopan parlamentin päätöslauselma. 
De Rossa (PSE ),
    Kannatan tätä Irakia koskevaa päätöslauselmaa, jonka päätarkoituksena on ilmaista huolestuneisuutemme panttivankien hyvinvoinnista ja vaatia, että kaikki mahdollinen tehdään heidän pikaiseksi vapauttamisekseen. 
Olen pahoillani siitä, ettei päätöslauselma ilmennä kansalaistemme huolta siitä, että miehitysjoukot ovat tappaneet laittomasti irakilaisia. Päätöslauselmassa ei puututa lainkaan siihen, miten Irakin tämänhetkinen tilanne pääsi viimeisten kahden vuoden aikana syntymään, eikä näin ollen kritisoida sitä, että Bushin hallinto uhmasi YK:ta kiirehtiessään hyökkäämään Irakiin. YK:n pääsihteeri Kofi Annan on aivan oikein kuvaillut hyökkäystä laittomaksi ja YK:n peruskirjan vastaiseksi. 
Tätä kysymystä ei voida hyllyttää. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että ulkoasiainvaliokunta laatii pikaisesti Irakin tilannetta koskevan kattavan mietinnön, jossa otetaan huomioon sodan seuraukset ja kaikki laittomien miehitysjoukkojen vetäytymiseen sekä ennalleenpalauttamiseen, jälleenrakentamiseen ja vakauttamiseen liittyvät ongelmat maassa. 
Evans, Jillian (Verts/ALE ),
    Tuen täysin Euroopan parlamenttia ja tuomitsen voimakkaasti panttivankien sieppaukset Irakissa sekä vaadin heidän välitöntä vapauttamistaan. Kannatan päätöslauselman 2 ja 3 kohtaa, joilla pyritään tähän. En kuitenkaan voi äänestää tämän yhteisen päätöslauselman puolesta kokonaisuudessaan, koska sillä pyritään oikeuttamaan laiton ja epäoikeudenmukainen sota sekä Irakin miehitys. 
Gollnisch (NI ),
    Irakin ainoaa maallista poliittista voimaa edustaneen Baath-puolueen hallinnon tuhoaminen oli kohtalokas virhe. Tällä hetkellä Irak on pienten ja hallitsemattomien islamistiryhmittymien käsissä.
Georges Malbrunot’n ja Christian Chesnot’n kidnappauksen myötä myös Ranska on vedetty mukaan Irakin tilanteen synnyttämään suohon. Ranskalaisten panttivankien kidnappaajat eivät vaadi ranskalaisjoukkojen vetäytymistä, koska Ranskan hallitus kieltäytyi osallistumasta sotaan. Islamistiarmeijan terroristit haluavat enemmän. Käskemällä Ranskaa tarkistamaan yhtä laeistaan he vaativat sitä luopumaan suvereniteettinsa vapaasta harjoittamisesta.
Tämän vaatimuksen taustalla on terroristien käsitys siitä, että Ranskan, jossa asuu kuusi miljoonaa muslimia, on alistettava lainsäädäntönsä sharia-lainsäädännölle. Tämä on lopputulos 40 vuoden jatkuvasta ja hallitsemattomasta maahanmuutosta. Julkisuudessa näkyvästi esillä olleet Ranskan islaminuskoisten neuvoston (Conseil français du culte musulman) käymät keskustelut irakilaisten islamistijohtajien kanssa vahvistavat tämän islamisoitumisen prosessin. Chirac ja Raffarin, jotka kieltäytyvät tunnustamasta Ranskan kristillisiä juuria käyttäen maallisuutta tekosyynä, ovat nimittäneet islamistijärjestöjen jäseniä lähettiläikseen.
Christian Chesnot ja Georges Malbrunot ovat aivan toisenlaisen ilmiön uhreja; Ranskasta on tullut oman maahanmuuttopolitiikkansa vanki. 
Howitt (PSE ),
    Euroopan parlamentin Labour-puolueen jäsenet kannattavat tätä päätöslauselmaa ja etenkin sitä, että siinä painotetaan Euroopan unionin puuttumista asiaan ja pyritään ranskalaisten, italialaisten ja muiden panttivankien ehdottomaan ja turvalliseen palauttamiseen. Ymmärrämme Irakin turvallisuustilanteen vakavuuden, mutta mielestämme tilannetta ei auta tarkistuksen 1 sanamuoto "enemmistö Irakin väestöstä". Koalition joukkojen siirto tai jopa täydellinen vetäminen pois on epärealistista ja on vaarassa pahentaa valmiiksi tukalaa tilannetta. Samalla kun ymmärrämme parlamentin erimielisyyden oikeudellisista kysymyksistä, kehotamme sitä katsomaan yhtenäisesti eteen- eikä taaksepäin ja työskentelemään yhdessä rauhan, sovinnon ja jälleenrakentamisen puolesta demokraattisessa Irakissa. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Vuoden 2003 alussa parlamentin enemmistö vastusti ennalta ehkäisevää sotaa Irakissa. Sittemmin on ilmennyt, että syy sodan aloittamiselle eli Saddam Husseinin hallinnon omistamat joukkotuhoaseet oli perusteeton. Yhdysvaltojen ja sen eurooppalaisten liittolaisten väliintulon vuoksi Irakista on tullut ääri-islamilaisen vastarinnan kasvupesäke. Eurooppalaisten poliitikkojen keskuudessa pelätään nyt yli kaiken, mitä vaikutuksia miehitysjoukkojen vetäytymisellä saattaa olla. Riippumatta siitä, vedetäänkö joukot välittömästi pois vai ei, Euroopan on sanouduttava kiireesti irti Yhdysvaltain Irak-kannoista. Yhdysvallat tavoittelee öljyä, yhdysvaltalaisille yrityksille tehtäviä tilauksia ja euron korvaamista dollarilla kansainvälisissä urakoissa. Se ei kunnosta voimalaitoksia, vedenpuhdistuslaitoksia, kouluja eikä sairaaloita.
Eurooppa voi ottaa hoitaakseen tämän siviilitehtävän ja edistää vapaita vaaleja antamalla muillekin kuin konservatiivis-uskonnollisille tahoille ja Yhdysvaltain satelliittivaltioille mahdollisuuden, kuten kommunisteille ja kurdipuolueille maan pohjoisosassa. Niin kauan kuin Irakissa on eurooppalaisia joukkoja, niiden tehtävän on rajoituttava tähän ja niiden on poistuttava maasta heti, kun Irakin kansalaiset pyytävät sitä. Vaikka vastustan päätöslauselmaa, jossa ei vaadita tätä, kannatan toki panttivankien vapauttamista siitä huolimatta, että se on hyvin epätodennäköistä niin kauan kuin emme voi tarjota irakilaisille mitään toivoa paremmasta. 
Pafilis (GUE/NGL ),
   . – Vastustamme tätä yhteistä päätöslauselmaa, joka on selvä provokaatio niitä ihmisiä kohtaan ympäri maailmaa, jotka vastustavat epäoikeudenmukaista imperialistista sotaa Irakissa ja tunnustavat rauhan. 
Tämän päätöslauselman taustalla olevat poliittiset tahot hyväksyvät Irakin miehitysjoukot ja kannattavat niitä, taistelevat miehityshallituksen rinnalla ja tekevät yhteistyötä sen kanssa sekä kutsuvat terrorismiksi sitä, että Irakin kansalaiset vastustavat miehitysjoukkoja ja yhteistoiminnallista hallitusta. Euroopan parlamentista on tulossa paikka, jossa pestään rahan sijasta rikoksia, mikä vain vahvistaa EU:n imperialistisen luonteen ja sen samastumisen Yhdysvaltoihin. 
Käyttämällä tekosyynä panttivankien vapauttamista ja puhumalla niin sanotusta demokraattisesta ja itsenäisestä Irakista Euroopan parlamentti edistää tarvittavia edellytyksiä sille, että myös EU pääsee jakamaan imperialistista sotasaalista ja että turvataan suuryritysten intressit laajemmalla alueella, hallitaan vaurautta tuottavia luonnonvaroja ja öljyreittejä sekä riistetään kansaa. 
Irakilaiset itse ovat ainoita henkilöitä, joilla on valta ratkaista poliittiset ongelmat. 
Irakin ja Euroopan kansalaiset vaativat kaikkien miehitysjoukkojen välitöntä vetäytymistä, ja näiden on korvattava tekemänsä rikokset ja aiheuttamansa tuho Irakin kansalle. 
Päätöslauselman kannattajat ovat yleisen vaatimuksen vastaisesti kaataneet tarkistuksen, jossa vaadittiin miehitysjoukkojen vetäytymistä, ja ovat näin ollen jälleen kerran puolustaneet sotaa. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin Irakin tilannetta koskevan parlamentin päätöslauselman puolesta, koska mielestäni Euroopan on näytettävä mallia ja tuomittava lujasti siviilejä, poliisijoukkoja, monikansallisia poliisijoukkoja ja siviilipanttivankeja vastaan tehdyt terrori-iskut. Parlamentin on käytettävä koko vaikutusvaltaansa ja poliittista painoarvoaan panttivankien vapauttamiseksi. On myös tuettava väliaikaishallinnon pyrkimystä jatkaa tammikuussa 2005 pidettävien vapaiden ja demokraattisten vaalien valmistelua, sillä niiden avulla irakilaiset voivat jatkaa kulkuaan demokratiaa kohti ja purkaa alueellaan nyt toimivia terroristiverkostoja. Euroopan parlamentti ei saa siis perääntyä näinä vaikeina aikoina. Tämä edellyttää yhteiskunniltamme määrätietoisuutta, kumppanivaltioiden välistä uskollisuutta sekä ennen kaikkea sitä, että toimintamme on osa sitkeää taistelua rauhan, vakauden ja vaurauden puolesta, joihin Irak ja irakilaiset ovat epäilemättä oikeutettuja. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   . Tämä on erittäin tärkeä päätöslauselma, joka on merkinnyt selkeät rajat. 
Yhteinen päätöslauselma on osoitus oikeiston ja sosiaalidemokraattien välisestä yksimielisyydestä, jota on syytä korostaa.
Mihin tämä yksimielisyys perustuu? Sen syynä on Irakin kansalaisten vastarinnan yhdistäminen terrorismiin (terrorismia toki on ja me tuomitsemme sen, mutta se ei sulje pois muiden harjoittamaa terrorismia). Sen syynä on henkensä menettäneiden ja panttivangiksi otettujen uhrien, toimittajien ja vapaaehtoistyöntekijöiden murheellisen tilanteen muuntaminen hyökkäyksen ja miehityksen yhteiseksi tavoitteeksi eikä suinkaan seuraukseksi niistä. Yksimielisyyden syynä on pyrkimys saattaa lähiaikoina YK:n toimivallan alaisuuteen sen reunamilla ja YK:n ja kansainvälisen oikeuden vastaisesti tehdyt toimet. 
Vihreiden esittämien tarkistusten myötä yksimielisyys ulottuisi niin laajalle, että jäisimme ainoina sen ulkopuolelle, ja se, ettei ryhmämme esittämiä tarkistuksia hyväksytty, viittaa entisestään siihen, että jäisimme tässä ratkaisevassa kysymyksessä yksin. 
Emme koe olevamme niin eristyksissä. 
Tiedämme olevamme samalla puolella niiden kanssa, jotka vastustavat laitonta ja epäoikeudenmukaista sotaa, hyökkäystä ja miehitystä. Olemme samalla puolella niiden kanssa, jotka asettuvat vastarintaan ja vaativat miehitysjoukkojen välitöntä vetäytymistä.
Vastaavasti ne, jotka vastustavat sotaa ja puolustavat rauhaa, ovat meidän puolellamme. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Olen seurannut huolestuneena Irakin tilanteen kehittymistä ja etenkin niitä vaikeuksia, joita maan demokraattisessa vakauttamisessa on ollut Saddam Husseinin diktatuurin kaatumisen jälkeen. Toistuvat kidnappaukset ja irakilaisten ja ulkomaalaisten tappamiset, jotka ovat haaste kansainväliselle yhteisölle ja Irakin väliaikaishallinnolle, ovat julma osoitus siitä, kuinka paljon maassa on vielä tehtävää.
Euroopan unionin on käytettävä hyväksi kokemustaan siirtymätilanteista ja humanitaarisista katastrofeista ja tuettava jatkossakin toimia sellaisen siirtymän puolesta, jolla toivon mukaan saatetaan päätökseen käynnissä oleva prosessi, jonka myötä itsemääräämisoikeus palautetaan Irakin kansalaisille ja Irakiin saadaan demokratia. Komission esittämä lisäpanostus, jota pidän myönteisenä, on merkki tästä sitoumuksesta. 
Mielestäni on valitettavaa, ettei YK ole vielä ottanut hoitaakseen kaikkia tehtäviään Irakissa, ja toivon, että turvallisuusneuvosto tukee jatkossakin väliaikaishallintoa, jonka riippumattoman aseman se on jo tunnustanut virallisesti. 
Äänestin tasapainoisena pitämäni yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta. Pahoittelen kommunistien ja vihreiden esittämiä tarkistuksia, jotka ovat verrattavissa kansankiihotukseen ja puutteelliseen ymmärrykseen tilanteesta. Onneksi ne hylättiin. 

De Rossa (PSE ),
    Kannatan täysin tätä päätöslauselmaa, jossa kehotetaan käyttämään ennalta varautumisen periaatetta kaikkia CITES-sopimukseen liittyviä työasiakirjoja ja luetteloehdotuksia koskevien päätösten johtoajatuksena.
Menneisyydestä tiedetään, että laajamittainen kaupallinen metsästys ja villieläinten myynti johtaa usein siihen, että lajit ovat vaarassa kuolla sukupuuttoon. Villieläinten lihan myynti ravinnoksi on vain yksi osa villieläinkauppaa, johon kuuluu myös norsunluun, turkisten ja eläinten tiettyjen ruumiinosien kauppa ja joka uhkaa luonnon monimuotoisuutta ja ekologista tasapainoa Keski- ja Länsi-Afrikan kaltaisilla alueilla.
On selvää, että köyhyys sekä taloudellinen ja sosiaalinen kehitys ovat suorassa yhteydessä eksoottisten eläinten lihan kulutukseen. Tämän vuoksi asiaa on käsiteltävä osana yleistä kehitysyhteistyöstrategiaa ja köyhyyden torjumista. Kansallisella tasolla EU:n hallitusten on varmistettava, että niiden kehitysapupolitiikassa otetaan huomioon luonnonsuojelun näkökohta, jotta tuetaan luonnon monimuotoisuutta ja eläinten elinympäristöjen säilyttämistä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Elävän luonnon suojelu on kiinnittänyt viime aikoina EU:n ja tarkemmin sanottuna Euroopan parlamentin huomion. 
Luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskeva yleissopimus (CITES) on tärkein kansainvälinen oikeusväline, jolla puolustetaan ja suojellaan luonnonvaraista eläimistöä ja kasvistoa. Jäsenvaltioiden on nykyään yhä tärkeämpää tehdä yhteistyötä ja vaihtaa tietoja, jotta voidaan torjua muun muassa tätä kauppaa ruokkivaa kansainvälistä rikollisuutta.
Katson, että EU:lla voisi olla kansainvälisesti merkittävä asema, kun luodaan pysyviä yhteistyökeinoja unionin ulkopuolisten maiden kanssa ja kehitetään uhanalaisten eläinten suojelua ja luonnon monimuotoisuutta tukevia aloitteita.
Äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta. 
Pafilis (GUE/NGL ),
   . – Äänestämme Voivodinan tilannetta koskevaa päätöslauselmaa vastaan, koska sillä pyritään mielestämme luomaan erityisen vaaralliset olosuhteet aiheettoman imperialistisen väliintulon jatkamiseksi jo pitkään kärsineellä Balkanin alueella. 
Selkkaukset, hautaryöstöt ja rasistiset seinäkirjoitukset ovat lisääntyneet Serbia ja Montenegrossa, ja niistä on tullut tekosyy esittää syytöksiä ja suoria uhkauksia, mikä luo sodalle otollisen, kiristyvän ilmapiirin. Tuomitsemme nämä teot niiden alkuperästä riippumatta. 
Päätökset lähettää alueelle EU:n rauhanturvajoukkoja ovat toistaiseksi selvin osoitus EU:n interventionistisista toimista Voivodinassa. Ne aiheuttavat suoranaisen sotilaallisen väliintulon uhan Bosnia-Hertsegovinassa ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa olevien EU:n sotilasjoukkojen ja Kosovossa olevien miehitysjoukkojen vuoksi.
Emme voi hyväksyä pyrkimyksiä johtaa harhaan yleistä mielipidettä, niin kuin jotkut toivovat, tai EU:n ilmeistä aikomusta vahvistaa jälleen kerran eurooppalaisten joukkojen uhkaavaa ja aggressiivista läsnäoloa Voivodinassa. Tuomitsemme nämä pyrkimykset. 
Puhemies
   . – Äänestysselitykset päättyvät tähän.

(4)

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista viidestä päätöslauselmaesityksestä:
– Glenys Kinnockin, Mauro Zanin ja Margrietus J. van den Bergin PSE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Myanmarin tilanteesta/ASEMista (B6-0046/2004);
– Vittorio Emanuele Agnoletton GUE/NGL-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Myanmarista ja seuraavasta ASEM-kokouksesta (B6-0048/2004);
– Nirj Devan, Bernd Posseltin, Charles Tannockin ja Geoffrey Van Ordenin PPE-DE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys ASEM-kokouksesta (Aasia–Eurooppa-kokous) (B6-0056/2004);
– Johan Van Hecken ALDE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselma Myanmarista (ASEM-kokous) (B6-0059/2004);
– Frithjof Schmidtin Verts/ALE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Myanmarista ja ASEM-kokouksesta (B6-0061/2004). 
Martínez Martínez (PSE ).
    Arvoisa puhemies, PSE-ryhmä pitää Euroopan unionin ja Aasian maiden suhteita erittäin tärkeinä. Näin on paitsi taloudellisista ja kaupallisista syistä myös siksi, että poliittinen yhteistyö on välttämätöntä rauhaan ja vakauteen perustuvan maailmanjärjestyksen rakentamiseksi. On välttämätöntä, että aasialaiset keskustelukumppanimme tunnustavat paitsi taloudelliset, teolliset, tieteelliset ja kulttuuriset voimavaramme, myös Euroopan yhdentymisprosessin ja sen perustana olevat demokraattisuuden ja solidaarisuuden arvot.
Meitä huolestuttaa ilmoitus, jonka mukaan Myanmarin hallitus on kutsuttu Hanoissa pidettävään Aasia–Eurooppa-kokoukseen. Tämä kutsu ei ole mielestämme sovelias. Euroopan unionin on jatkettava Rangoonin hallinnon eristämistä ja julistettava se sen omien naapureiden edessä yhdeksi Aasian ja koko maailman tuhoisimmista hallinnoista.
Kenraali Ne-winin seuraajat ovat jatkaneet hänen perustamaansa sotilasdiktatuuria, ja kylvämällä kärsimystä ja kauhua se on tukahduttanut burmalaisten demokraattien vapauttamispyrkimykset.
Ne meistä, jotka tuntevat Myanmaria ja pitävät siitä, ovat sitäkin pettyneempiä ja vihaisempia, koska he tietävät, että se oli sosiaalidemokraattisesti suuntautuneiden hallitusten aikana avoimuuden, vapauden ja demokratian sekä eri etnisiä ryhmiä koskevan suvaitsevaisuuden, yhteiselon ja yhteensovittamisen sekä ennen kaikkea sosiaalisen edistyksen mallivaltio.
Kaikki tämä tuhoutui, kun totalitaarisen ja korruptoituneen hallinnon sotilaat kaappasivat vallan. Tämä hallinto on vienyt maansa perikatoon ja rikastuttaa johtajiaan kansalaisten kustannuksella ja tekemällä Myanmarista ratkaisevan osan kansainvälistä huumausainekauppaa.
Euroopan unionin on edistettävä tämän hallituksen eristämistä ja vaadittava Aung San Suu Kyin ja muiden mielipidevankien vapauttamista sekä poliittisten puolueiden osallistumista kaikkiin demokratian palauttamista koskeviin hankkeisiin.
Tämä on Myanmarin tilanne riippumatta siitä, kuinka paljon Rangoonissa yritetään asiaa peitellä. Maassa vallitsee edelleen totalitarismi ja korruptio ja siellä pilkataan kaikkia niitä, jotka joskus uskalsivat luottaa lupauksiin avoimuudesta.
Estämällä tätä hallintoa osallistumasta Hanoin kokoukseen Euroopan unioni paitsi toimii oikein, sen peräänantamattomuus ja johdonmukaisuus myös vahvistavat uskottavuuttamme aasialaisten keskustelukumppanien ja epäilemättä Myanmarin kansan silmissä.
Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kysyisin vain, aiommeko hyödyntää neuvoston puheenjohtajavaltion läsnäoloa tänään iltapäivällä, sillä huomautukset, joita aion esittää – ja joita monet kolleganikin varmasti esittävät – ovat itse asiassa suunnattuja neuvostolle. On kovin harmillista, ettei neuvosto ole paikalla. Voisitteko vastata tähän ennen kuin jatkan?
Puhemies.
    Hyvä jäsen Van Orden, neuvosto päättää itse edustuksestaan, ja se on nyt nähtävissä. Kenties tämä edustus ei ole suuren suuri, mutta kyse on neuvoston päätöksestä, eikä parlamentti voi kertoa sille, miten sen olisi oltava edustettuna istuntosalissa. Siitä huolimatta huomionne on epäilemättä hyvin paikkansapitävä. 
Van Orden (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on neljäs Burmasta esittämäni päätöslauselma viimeisen puolentoista vuoden aikana, mutta silti tilanne vain pahenee ja neuvosto reagoi pelkurimaisesti.
Myanmarin sotilasdiktatuuri on nyt hallinnut laittomasti 43 vuotta. Aung San Suu Kyi määrättiin ensi kertaa kotiarestiin 15 vuotta sitten, ja 14 vuotta sitten valtion rauhan ja kehityksen neuvosto (SPDC) päätti sivuuttaa Myanmarin kansalaisten tahdon, jonka he ilmaisivat vuoden 1990 vaaleissa. Tästä huolimatta neuvosto antaa nyt Myanmarin diktatuurin ymmärtää, että se on kansainvälisen yhteisön hyväksyttävä ja tervetullut jäsen sortotoimenpiteistään riippumatta. Vuonna 1997 Myanmarin liittymistä ASEANiin pidettiin hyvänä keinona painostaa hallitusta. ASEANin esittämä arvostelu on ollut korkeintaan lievää. Myanmarin diktatuuri sivuutti sen täysin, eikä sen jälkeen ole tapahtunut mitään muuta. Kuusi vuotta ASEANiin liittymisen jälkeen sortotoimenpiteet Myanmarissa ovat voimistuneet ja paluu demokratiaan on hyvin kaukana.
Lokakuussa ASEAN aikoo ottaa Myanmarin mukaan Hanoissa pidettävään viidenteen ASEM-kokoukseen. Ymmärrän täysin, että Euroopan suhde ASEANiin on kauaskantoinen ja erittäin tärkeä. Se ei saisi kärsiä Myanmarin vuoksi, mutta juuri niin ASEAN-valtiot antavat tapahtua. Aasian hallitusten on ymmärrettävä, että ne uhraavat mahdollisesti palkitsevan kumppanuuden Euroopan unionin kanssa Myanmarin moraalisesti turmeltuneen hallinnon vuoksi. Meidän on vaadittava Myanmarin sulkemista pois ASEMista siihen asti, kunnes se noudattaa kansainvälisen yhteisön vaatimuksia.
Ikäväkseni minun on todettava, että Zimbabwen tilanne on jossain määrin samanlainen. Sielläkin on vallassa kammottava hallinto, joka loukkaa monessa suhteessa kansalaisiaan vielä enemmän kuin Myanmarin hallinto. Sielläkin on nähty lieviä sanktioita, ja EU on nimellisesti ryhtynyt toimenpiteisiin mutta tosiasiassa päästänyt hallinnon pälkähästä muutaman jäsenvaltion itsekkäiden pyrkimysten vuoksi. Sielläkin muutoksen avain on naapurivaltioiden käsissä, mutta omista kieroutuneista syistään ne eivät suostu käyttämään sitä. Eikä EU painosta niitä.
ASEAN-valtioiden on vaadittava Aung San Suu Kyin välitöntä vapauttamista ja NLD-puolueen opposition vapautta. EU:n ulkoministerien on vaadittava tätä, ennen kuin Myanmarin sallitaan istuutua samaan neuvottelupöytään heidän kanssaan Hanoissa. 
Toia (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme kaikki tietoisia Myanmarin tilanteesta – maan, joka on ankaran, väkivaltaisen ja erittäin julman vallan alla. Vaikka seikat, jotka liittyvät Aung San Suu Kyin vangitsemiseen ja vaalit voittaneen kansallisen demokratialiiton (NLD:n) mahdottomuuteen käyttää poliittista valtaansa, ovat yleisesti tiedossa, monet erittäin vakavat asiat ovat vähemmän tunnettuja. Tällaisia ovat lapsisotilaiden värvääminen, suuren väestönosan pakkotyö ja etnisiin vähemmistöihin kuuluviin naisiin kohdistuva väkivalta, jota Euroopan parlamentin naisjäsenet ja käsittääkseni kaikki sivistyneet ihmiset pitävät erityisen arkaluonteisena. 
Yhdistyneillä Kansakunnilla on hallussaan kattavat tiedot, joihin parlamentin olisi mielestäni tutustuttava paremmin. Tässä tilanteessa katsomme, että EU:n olisi suostuttava Myanmarin keskuuteensa hyväksyneiden ASEAN-valtioiden esittämään pyyntöön, jonka mukaan tämä saisi osallistua seuraavaan ASEM-kokoukseen. Euroopan unioni käy tässä kokouksessa yhteistyötä ja poliittista vaihtoa koskevaa vuoropuhelua Aasian valtioiden kanssa. 
Katson, että ulkoministerit ovat epävirallisessa kokouksessaan jo – saanen sanoa – odottamatta ilmaisseet suostuvansa Myanmarin osallistumiseen. Mielestäni Eurooppa-neuvoston on muutettava kantaansa, jotta ratkaistaan tilanne, jossa Euroopan kansalaiset eivät voi nähdä valtioiden ja hallitustensa päämiesten istuvan näin verenhimoisen ja maan rinnalla, jolla on niin väkivaltainen ja ankara hallinto. Pyydämme näin ollen Eurooppa-neuvostoa omaksumaan toisenlaisen kannan, jonka avulla Myanmar saadaan toteuttamaan muutoksia ASEAN-valtioiden kautta. 
Schmidt, Frithjof (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, Myanmarin kansalaisten taistelu demokratian puolesta on ollut pitkä; pieni toivon pilkahdus koettiin vuonna 1990, jolloin Aung San Suu Kyin – joka sai Nobelin rauhanpalkinnon työstään väkivallattoman muutoksen puolesta – johtama kansallinen demokratialiitto voitti vaalit 82 prosentilla äänistä. Sen jälkeen maata on kuitenkin hallinnut armoton sotilasdiktatuuri, joka on määrännyt hänet kotiarestiin ja vainonnut häntä. Maassa on yli tuhat poliittista vankia. Kansainvälisten järjestöjen tietojen mukaan aseistetut joukot ovat myös alkaneet käyttää järjestelmällisiä raiskauksia aseena etnisiä vähemmistöjä kohtaan. Ihmisoikeuksia loukataan laajamittaisesti.
Sittemmin kansainväliset toimielimet, niiden joukossa myös Euroopan parlamentti ja neuvosto, ovat tuominneet toistuvasti sotilasdiktatuurin ja vaatineet jatkuvasti kolmea asiaa: NLD:n vapaan poliittisen toiminnan sallimista, Aung San Suu Kyin vapauttamista ja poliittisen vuoropuhelun käynnistämistä maan demokratisoitumisprosessin edistämiseksi. Läpimurto koettiin vuonna 2004 Kildaressä järjestetyssä ASEM-kokouksessa, jossa Aasian valtiot tukivat näitä edellytyksiä vähimmäisvaatimuksena Myanmarin osallistumiselle tuleviin ASEM-kokouksiin. 
Kansainvälinen yhteisö on siis pitkälti yksimielinen näiden ehtojen täyttymisestä, ja parlamentti on korostanut sitä monesti. Niinpä onkin aivan käsittämätöntä ja todella valitettavaa, että Euroopan unionin ulkoministerit ovat nyt yksinkertaisesti päättäneet hylätä itse asettamansa vaatimukset ja poliittiset ehdot sekä suostua siihen, että Myanmar osallistuu ASEM-kokouksiin ilman, että ehdot ovat täyttyneet. Ei ole myöskään mitään syytä olettaa, että Myanmarin olosuhteet olisivat viime kuukausien aikana muuttuneet suinkaan parempaan suuntaan, päinvastoin. 
Tällainen täydellinen suunnanmuutos on aivan käsittämätön ja saattaa vahingoittaa Euroopan politiikan uskottavuutta. Miksi kukaan ottaisi julkilausumiamme vakavasti? Kuka ottaa ulkoministerien neuvoston julkilausumat vakavasti, kun he ovat kymmenen vuotta toistelleet: "Teidän on täytettävä nämä ehdot ennen kuin voitte osallistua" ja tosipaikan tullen sanovatkin: "Antaa olla, emme olleet tosissamme." Tiedämme toki kaikki, että kulissien takana on kuiskittu asiaan vaikuttavista kauppaintresseistä. Tiedämme kaikki liike-elämän piirissä esitetyn, että Myanmariin on suhtauduttava varovaisemmin, koska Kiina haluaa omia itselleen Myanmarin markkinat ja Euroopan unionin kilpailukyky kärsii, ellemme suhtaudu Myanmariin sallivammin. 
Tällainen on kyseisen päätöksen tausta, ja mielestäni meidän parlamentin jäsenten on todettava selkeästi, että tässä on nyt kyseessä Euroopan ulkopoliittisten arvojen uskottavuus. Meidän on tehtävä selväksi, että nämä arvot ohjaavat edelleen Euroopan ulkopolitiikkaa ja että pysymme päätöslauselmiemme takana. On tehtävä selväksi, että ulkoministerit ovat tehneet väärän päätöksen ja että parlamentti suhtautuu Myanmarin hallitukseen edelleen kriittisesti. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni se, että Myanmar on edustettuna lokakuussa Hanoissa pidettävässä ASEM-kokouksessa, on loukkaus demokratiaa ja ihmisyyttä kohtaan. Kuten edellinen puhuja jäsen Schmidt totesi, Myanmarin osallistumiselle asetetut kolme edellytystä – Aung San Suu Kyin ja muiden kansallisen demokratialiiton (NLD:n) johtajien vapauttaminen, heidän vapaa osallistumisensa kansalliskokoukseen ja kansalliskokouksen menettelyjen muuttaminen – eivät täyty. Samaan aikaan Amnesty Internationalin mukaan on tietoja tuhansista tapauksista, joissa raiskauksia käytetään poliittisena aseena etnisten ryhmien tukahduttamiseksi. Vasta viime viikolla kerrottiin, että Burman naisten liiton (WLB) mukaan raiskaukset ovat monilla alueilla yleisiä ja uhrit ovat usein alle 18-vuotiaita, ainakin yhdessä tapauksessa jopa alle 12-vuotiaita. On yleisesti tiedossa, että Myanmarin armeijassa on suhteessa eniten lapsisotilaita maailmassa.
Vastustan voimakkaasti Myanmarin osallistumista tulevaan kokoukseen ja toivon, että sille osoitettu kutsu peruutetaan, kunnes demokratia on palautettu ja Aung San Suu Kyi vapautettu. 
Maaten (ALDE ).
     Arvoisa puhemies, Hanoin huippukokous pidetään 8.–9. lokakuuta. Se on tietenkin hyvä asia, sillä Aasian ja Euroopan välinen vuoropuhelu on hyvin tärkeä. Kokouksesta on kuitenkin syytä esittää muutamia huomioita. Myanmar on jo mainittu, ja palaan siihen kohta. 
Ensinnäkin on todettava, että vaikka kokouksen järjestäminen Vietnamissa on tietenkin hyvä keino esitellä maassa tehtyjä uudistuksia, on syytä muistaa, että tehokkaan ja rehellisen liiketoimintaympäristön ja todellisuuden välillä on edelleen valtava kuilu. Olen puhunut tässä parlamentissa aikaisemmin – lokakuussa 2001 ja vuosi sitten – esimerkiksi vietnamilaisen Bin Vinh Trinhin puolesta. Pitkän ulkomailla oleskelun jälkeen hän oli investoinut kotimaahansa, ja nämä investoinnit vietiin häneltä väärin perustein. Hänen omaisuutensa takavarikoitiin ja hänet vangittiin. Paitsi että tämä oli murheellista hänelle ja hänen perheelleen, se antoi kielteisen viestin mahdollisille sijoittajille. Mielestäni Vietnamin hallituksen on aika tehdä jotakin asian korjaamiseksi.
Toiseksi totean, että ihmisoikeudet ovat keskustelunaihe myös muissa alueen valtioissa, nyt ja jatkossa. Thaimaa on tästä hyvä esimerkki. Pitää paikkansa, että Alankomaiden ja Thaimaan hallitukset ovat juuri allekirjoittaneet luovutussopimuksen pitkään vangittuina olleiden alankomaalaisvankien palauttamiseksi. Tämä on myönteinen edistysaskel, mutta erään vangin, Machiel Kuijtin tapauksessa, josta olen erityisen kiinnostunut, tapausta oli määrä käsitellä korkeimmassa oikeudessa 1. heinäkuuta mennessä. Näin ei ole vieläkään tapahtunut, ja toivon, että Thaimaan hallitus täyttää lupauksensa. Sattumoisin komissio on edistänyt asiaa myönteiseen suuntaan. Olisi hyvä, jos neuvosto tekisi niin myös. 
Lopuksi viittaan Myanmariin, joka on jo mainittu. Yksikään Aasian maa ei taistele ihmisoikeuksien ja demokratian kanssa yhtä paljon kuin Myanmar. Lisäksi sen ongelmat juontuvat historiasta. Liberaalit ehdottavat tietenkin periaatteessa vuoropuhelua edellyttäen, että molemmat osapuolet ovat siinä mukana tosissaan. Jos ne eivät ole, ei ole mitään järkeä istua neuvottelupöytään. Mielestäni muilla Aasian mailla ja etenkin ASEAN-valtioilla, jotka toivovat niin kiivaasti Myanmarin osallistumista neuvotteluihin, on viime kädessä myös vastuu varmistaa, että maa ottaa tällaisen vuoropuhelun vakavasti. 
Gomes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, matkustaessani vuoden 2002 lopulla Myanmarissa huomasin sen olevan poliisivaltio. Myanmarin viranomaiset eivät ole tehneet yhteistyötä YK:n erityislähettiläiden kanssa, ja tuorein hyökkäys Aung San Su Kyita ja NDL:ää vastaan on uusi takaisku. Maailma ei saa unohtaa muuta osaa maasta, joka kärsii ankarasta sorrosta. Etnisten ryhmien syrjintä, omaisuuden takavarikoiminen ja poliittisten vankien, pakkotyön, poliittisten raiskauksien ja lapsisotilaiden käyttö ovat yleisesti tiedossa samoin kuin kylien polttaminen. Viisikymmentä prosenttia valtion talousarviosta käytetään armeijan ylläpitoon. Rahaa saadaan ulkomaisesta liiketoiminnasta ja sijoituksista. Julma sotilasdiktatuuri on kaikkien Myanmaria koettelevien ongelmien alku ja juuri.
Tehokkaita sanktioita ei ole koskaan varsinaisesti asetettu. Myanmar ei ole täyttänyt yhtäkään EU:n huhtikuussa asettamasta kolmesta edellytyksestä. Kaikki keskusteluun osallistuneet kehitysyhteistyövaliokunnan jäsenet ovat voimakkaasti sitä mieltä, ettei EU:n pitäisi osallistua Hanoissa pidettävään ASEM-kokoukseen Burman rinnalla. Sen sijaan EU:n olisi lisättävä ja kiristettävä sanktioita Myanmarin johtajia vastaan ja asetettava sanktioita sen hallinnon kanssa liiketoimintaa harjoittaville eurooppalaisille yrityksille, etenkin ranskalaiselle öljy-yhtiö Totalille. EU:n olisi kehotettava Yhdysvaltojen, Australian ja Japanin kaltaisia maita samaan. EU:n jäsenten olisi pyydettävä Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostoa asettamaan Myanmarin sotilashallintoa vastaan kohdistettuja selkeitä sanktioita, koska sotilashallinto loukkaa laajamittaisesti ihmisoikeuksia, lähettää pakolaisia naapurimaihin sekä rahoittaa huumausainetuotantoa ja rikollisuutta. Olisi valitettavaa, jos ASEM-kokouksessa EU antaisi Myanmarin kysymyksen jäädä syrjään sen yleisissä Aasian-suhteissa. 
Verheugen,
     Arvoisa puhemies, komissio on hyvin huolestunut Myanmarin tilanteesta, ja vuodesta 2001 lähtien se on käyttänyt hyväkseen ASEM-prosessin mukaisia Aasia–Eurooppa-kokouksia ilmaistakseen tämän huolen kokouksiin osallistuvien kymmenen Kaakkois- ja Koillis-Aasian valtioiden ja hallitusten päämiehille, ministereille ja vanhemmille virkamiehille. Ei liene tarpeen korostaa Euroopan parlamentin jäsenille ASEM-kokousten merkitystä EU:n ja Aasian poliittisessa vuoropuhelussa, sillä ne ovat ainoita tilanteita, joissa EU:n valtionpäämiehet tapaavat Kaakkois- ja Koillis-Aasian valtionpäämiehiä ryhmien välisessä vuoropuhelussa.
On aivan selvää, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot suhtautuvat erittäin kriittisesti Rangoonin sotilashallintoon ja että Euroopan unioni toistaa jatkossakin vaatimuksensa siitä, että Daw Aung San Suu Kyi ja muut Myanmarin kansallisen demokratialiiton johtohenkilöt vapautetaan välittömästi ja ehdoitta. Valitettavasti Myanmarin hallitus ei ole toistaiseksi osoittanut merkkejä tämän tai kahden muun Tullamoressa pidetyssä EU:n ulkoministerien Gymnich-kokouksessa asetetun ehdon täyttämisestä.
Viime aikoina on pyritty kiivaasti löytämään ratkaisu, jonka avulla ASEM-kokoukset voitaisiin järjestää. Komissio katsoo, että asiassa on päästy kaikkien kannalta hyväksyttävään kompromissiin. Olemme päässeet yhteisymmärrykseen, koska arvostamme EU:n Aasian-suhteita liian paljon antaaksemme ASEM-vuoropuhelun kärsiä Rangoonin hallinnon käytöksen takia. EU on sopinut, että Myanmar osallistuu ASEM-kokoukseen yhdessä EU:n kymmenen uuden jäsenvaltion, Kambodžan ja Laosin kanssa, mutta unioni olettaa Myanmarin osallistuvan kokoukseen valtioiden tai hallitusten päämiehiä alemmalla tasolla.
Samaan aikaan, viestittääkseen Myanmarin hallitukselle vastustuksensa sen politiikkaa kohtaan Euroopan unioni on päättänyt tehostaa Myanmarin hallituksen vastaisia toimia, mikäli se ei ole täyttänyt Tullamoren ehtoja ASEM-kokoukseen mennessä. Ministerit ovat päättäneet ulottaa viisumikiellon prikaatikenraalia korkea-arvoisempiin sotilashenkilöihin ja heidän perheenjäseniinsä sekä estää EU:ssa rekisteröityjä yrityksiä tai järjestöjä antamasta rahoitusta esimerkiksi lainojen tai pääoman muodossa Myanmarin valtion omistamille yrityksille. Lisäksi EU:n jäsenvaltiot aikovat äänestää sitä vastaan, että Myanmarille myönnetään lainoja kansainvälisistä rahoituslaitoksista.
Komissio tarkastelee myös keinoja ryhtyä käytännön toimenpiteisiin laitonta puunhakkuuta vastaan samalla, kun se avustaa Myanmarin väestöä etenkin terveydenhuollon ja koulutuksen alalla kansainvälisten järjestöjen kautta.
Koska ratkaisu maan poliittiseen tilanteeseen on löydettävä Myanmarissa ja sitä ympäröivällä alueella, olen vakuuttunut siitä, että ASEM-prosessin osana käytävät keskustelumme edistävät maan tulevia uudistuksia. Komissio odottaa sen vuoksi innokkaasti Hanoissa 8.–9. lokakuuta järjestettävää viidettä ASEM–kokousta, jossa voidaan laajempien neuvottelujen yhteydessä keskustella aasialaisten johtajien kanssa Myanmarin ihmisoikeustilanteesta ja uudistusmahdollisuuksista ja jossa voimme ilmaista huolestuneisuutemme Myanmarin edustajille.
Tiiviissä yhteistyössä EU:n jäsenvaltioiden ja etenkin neuvoston puheenjohtajavaltioiden kanssa komissio on sitoutunut kaikkiin niin diplomaattisiin, poliittisiin kuin kehitysyhteistyöhön liittyviin asianmukaisiin toimiin, jotka saattavat helpottaa ja nopeuttaa demokraattisia ja ihmisoikeuksia koskevia uudistuksia Myanmarissa. 
Puhemies.
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista seitsemästä päätöslauselmaesityksestä:
– Véronique De Keyserin, Johannes (Hannes) Swobodan, Csaba Sándor Tabajdin ja Jan Marinus Wiersman PSE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys vähemmistöjen ahdistelusta Voivodinassa (B6-0045/2004);
– Roberto Musacchion GUE/NGL-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Voivodinan (Serbia ja Montenegro) tilanteesta (B6-0049/2004);
– Kinga Gálin, Doris Packin ja Bernd Posseltin PPE-DE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Voivodinasta Serbia ja Montenegrossa (B6-0055/2004);
– Adriana Poli Bortonen UEN-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys vähemmistöjen ahdistelusta Voivodinassa (Serbia ja Montenegro) (B6-0057/2004);
– Jelko Kacinin ja István Szent-Iványin ALDE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys jatkuvista julmuuksista vähemmistöjä kohtaan Voivodinan maakunnassa (Serbia ja Montenegro) (B6-0060/2004);
– Angelika Beerin, Gisela Kallenbachin, Joost Lagendijkin, Raül Romeva Ruedan ja Tatjana Ždanokan Verts/ALE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys vähemmistöihin kohdistuvasta väkivallasta Serbiassa (B6-0062/2004);
– Bastiaan Belderin IND/DEM-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Voivodinasta Serbia ja Montenegrossa (B6-0064/2004). 
Tabajdi (PSE ) –
    Euroopan sosiaalidemokraattien ryhmän ja Unkarin sosiaalidemokraattien valtuuskunnan puolesta ilmaisen tyytyväisyyteni Euroopan parlamentin tänään esittämään päätöslauselmaesitykseen. Euroopan parlamentin on syytä olla ylpeä siitä, että se puolustaa määrätietoisesti vähemmistöjen oikeuksia. Kehotamme Serbian hallitusta ryhtymään välittömiin toimenpiteisiin unkarilaisvastaisten väkivallantekojen lopettamiseksi.
Toissapäivänä, samaan aikaan kun Unkarin tasavallan presidentti keskusteli presidentti Tadicin kanssa hyvässä hengessä, Szabadka-Suboticassa, 15 kilometrin päässä Euroopan unionin rajasta sana "kuolema" maalattiin sen miehen oveen, joka uskalsi ensimmäisenä valittaa julkisesti saamistaan fyysisistä vammoista. Euroopan parlamentin tämänpäiväinen päätöslauselma on tärkeä vahvistus sille, että oikeusvaltion periaate ja vähemmistöjen oikeuksien noudattaminen ovat edellytyksiä Euroopan unionin ja Serbian väliselle kumppanuudelle. 
Tämä on olennainen poliittinen kysymys. Serbia ja Montenegro on tärkeä strateginen kumppani unionille. Liittovaltion vakaus ja turvallisuuden ylläpitäminen ovat koko Euroopan etujen mukaisia. Tämänpäiväisen päätöslauselman tarkoituksena ei ole rangaista vaan kannustaa Serbian demokraattisia voimia puuttumaan tinkimättömästi kansallismielisyyteen ja muukalaisvihaan. Tämä on myös serbien enemmistön, kansallisten vähemmistöjen ja Euroopan unionin etujen mukaista. 
On tärkeää kohdata tilanteen vakavuus ja tutkia unkarilaisvastaisia toimia; olemme saaneet tästä myönteisiä merkkejä Belgradista, etenkin presidentti Tadicilta ja pääministeri Kostunicalta. Olen tyytyväinen siihen, että ulkoasiainvaliokunta on hyväksynyt talousarviota koskevan tarkistusehdotukseni, jonka mukaan unionin antamaa tukea Serbian demokratisoitumisprosessille lisättäisiin 5 miljoonalla eurolla. Euroopan parlamentin tänään antama päätöslauselma kannustaa Voivodinan vähemmistöjä, joiden joukossa on 300 000 unkarilaista, niin etteivät ne koe tulleensa Euroopan hylkäämiksi. 
Meijer (GUE/NGL ).
     Arvoisa puhemies,sen jälkeen, kun entisen Jugoslavian valtioissa käytiin lukuisia väkivaltaisia taisteluja vuosina 1992–2001, kaikki toivoivat, että henkiin jääneet eläisivät sopuisasti rinnakkain. Ikävä kyllä Voivodinassa, jossa kansalaisia pommitettiin lähes etnistä sotaa muistuttavan selkkauksen yhteydessä, muita kuin serbejä ahdistellaan jälleen. Tänään ilmaisemme jälleen kerran kauhistuneisuutemme tilanteesta ja vaadimme rauhaa ja sovintoa. Ongelmaa ei kuitenkaan ratkaista vain kirjaamalla tuomitseva kantamme ja närkästyneisyytemme paperille. Jos toimemme jäävät tähän, pelkään pahoin, että joudumme laatimaan tällaisia päätöslauselmia uudestaan ja uudestaan, koska ratkaisevan tärkeät ihmiset eivät niitä kuule. Tavallisten ihmisten suorittamia väkivallantekoja ja pelottelua ilmenee silloin, kun he kokevat omien kansalaistensa tulevan suljetuiksi valtion rajojen ulkopuolelle ja monet muut, joita pidettiin ennen miehittäjinä, jäävät asumaan maan rajojen sisäpuolelle. Serbiassa vallitsevan yleisen käsityksen mukaan Pohjois- ja Itä-Bosniassa sekä Pohjois-Kosovossa asuvat serbit on hallinnollisesti eristetty väärin perustein kotimaastaan ja että sen perusteella Serbiaan virallisesti kuuluvien alueiden olisi oltava kokonaan serbialaisia. Kaikkia, jotka vastustavat tätä, pidetään vihollisina ja mustamaalataan samalla tavoin kuin entisiä turkkilaisia ja saksalaisia miehittäjiä. Poliittiset puolueet, jotka samastuvat tähän monien kansalaisten tunteeseen, voivat luottaa suureen äänisaaliiseen, koska ne uskaltavat tehdä sitä mitä kansalaiset haluavat. Vuoden 1856 kartasta, joka on nähtävissä tämän rakennuksen toisessa kerroksessa, voi nähdä, miten Voivodina oli tuolloin etnisesti jakautunut unkarilaisten, kroaattien, saksalaisten, romanialaisten ja serbien kesken. Vuoden 1918 jaon jälkeen, jolloin siitä tuli osa Serbiaa, siitä on jatkuvasti tullut serbialaisempi ja muut ryhmät ovat muuttaneet tai ne on ajettu pois. Vuodesta 1989 lähtien merkittävän unkarinkielisen vähemmistön autonomiaa on myös kavennettu huomattavasti. Viimeaikaiset mellakat kuuluvat olennaisesti tähän pitkän aikavälin kehitykseen. Ilman selviä ja laaja-alaisia sopimuksia kielellisistä oikeuksista, autonomiasta ja hallinnollisista rajoista on vaikeaa estää tulevia etnisen vihan purkauksia Serbiassa ja sen ympärillä. Meidän pitäisi sen vuoksi tehdä enemmän kuin vain antaa tämä päätöslauselma, vaikka se onkin askel oikeaan suuntaan. 
Gál (PPE-DE ).
   – Olemme tyytyväisiä siihen, että ehdotuksestamme päästiin yksimielisyyteen ja se sai kannatusta kaikilta parlamentaarisilta ryhmiltä. Päätöslauselmaesityksessä kiinnitetään huomiota ensinnäkin unkarilaisvähemmistöjen ja vähemmistöryhmien jäseniin kohdistuneisiin väkivallantekoihin Voivodinassa. Annamme täten Serbian viranomaisille viestin, että niiden olisi otettava vakavasti nämä usein paikallisina pidetyt ja huomiotta jätetyt oikeuksien loukkaamiset estääkseen suurempien etnisten konfliktien synnyn, jotka edellyttävät huomattavia väliintulotoimia. 
Väkivallantekojen toistuvuus ja lisääntyvä vakavuus osoittavat, että niiden tekijät ja agitaattorit pitävät oikeudellisten seurauksien puuttumista ja täydellistä hiljaisuutta sanattomana myöntymisenä. Haluaisin korostaa, ettei tarkoituksenamme ole leimata Serbiaa, varsinkaan koska sillä on eurooppalaisten normien mukainen vähemmistölainsäädäntö. Kaikesta tästä huolimatta näitä väkivallantekoja on tapahtunut tähän päivään asti. Tämän vuoksi keskus- ja paikallisviranomaisten vastuu on suuri näiden periaatteiden panemiseksi tehokkaasti täytäntöön. On toki arvostettava sitä, että serbit ovat kahden viime päivän aikana vihdoin luvanneet tehdä kaikkensa näiden tekojen lopettamiseksi. Tämä johtuu epäilemättä kansainvälisten reaktioiden voimakkuudesta.
Toisaalta mikäli Euroopan unioni ei vaadi serbejä tilille, näiden lupaukset jäävät vain lupauksiksi. Esimerkiksi eilen esitettiin uusi uhkaus, tällä kertaa tappouhkaus, jonka vuoksi aiemmin ahdistelun kohteeksi joutunut nuori mies perheineen ilmoitti haluavansa lähteä Serbiasta ja hakevansa poliittista turvapaikkaa. On molempien osapuolten etujen mukaista palauttaa sopuisan rinnakkaiselon perinne Voivodinaan. Käytännössä tämä merkitsee, että nuorten pitäisi uskaltaa puhua kadulla toista kieltä eikä juhlijoiden pitäisi tulla lyödyksi kasvoihin vain siksi, että he puhuvat unkaria, eikä heidän pitäisi välittömästi haluta muuttaa pois. Sen vuoksi pyydän kaikkia edustajakollegojani tukemaan tätä päätöslauselmaesitystä. Kiitoksia. 
Szent-Iványi (ALDE ).
   – Serbian demokratisoitumisprosessi on takellellut viimeisen puolentoista vuoden aikana. Yksi monista huolestuttavista merkeistä on vähemmistöihin kohdistuvan ahdistelun arkipäiväistyminen. Sitäkin huolestuttavampaa on Serbian viranomaisten välinpitämättömyys ja toimettomuus. Serbian johtajien on tiedettävä, että vaakalaudalla on maan eurooppalainen tulevaisuus. Serbia voi luoda tiiviimmät yhteydet Eurooppaan ainoastaan turvaamalla inhimilliset perusoikeudet ja takaamalla vähemmistöjen oikeudet sekä vähemmistöihin kuuluvien henkilökohtaisen turvallisuuden. Emme kaipaa Serbian johdolta sanoja vaan toimintaa. Ei riitä, että asiasta esitetään vakuuttavia lausuntoja. Syylliset on saatava kiinni ja tuotava oikeuteen. Voimme olla rauhassa vasta, kun näillä teoilla on seurauksensa. Jos emme näe lainkaan muutosta myönteiseen suuntaan, meidän on pidettävä nämä kysymykset asialistan kärjessä. 
Belder (IND/DEM ).
     Arvoisa puhemies, kuvitelkaa, miltä teistä parlamentin jäsenistä tuntuisi, jos eräänä päivänä etuovenne alta työnnettäisiin suuri keittiöveitsi ja siihen liitetty viesti: "Teurastamme sinut." Voitteko kuvitella mitään järkyttävämpää tai hirvittävämpää? Tällaisen tappouhkauksen Voivodinan unkarilaisten demokraattisen puolueen varapuheenjohtaja Béla Csorba sai serbiaksi 9. huhtikuuta tänä vuonna.
Tämä unkarilaisvähemmistön jäseneen kyseisessä Serbian maakunnassa kohdistunut hyökkäys ei suinkaan ole ainoa lajissaan. Tässä päätöslauselmaesityksessä ei turhaan luetella yksittäisiä fyysisen ja henkisen väkivallan tapauksia, joita etenkin unkarilaista alkuperää olevat Serbian kansalaiset ovat joutuneet kohtaamaan jo jonkin aikaa. Kuinka monesta vihanpurkauksesta ulkomaailma on tietämätön? Voivodinassa vallitsevalle pelon ja pelottelun ilmapiirille on loppujen lopuksi tunnusomaista se, että monet etnisen väkivallan uhrit haluavat pysyä nimettöminä. 
Nyt saatavilla oleva kattava todistusaineisto unkarilaisvähemmistön tämänhetkisestä tilanteesta Voivodinassa antaa kerrassaan huolestuttavan kuvan. Jos teini-ikäiset nuoret puhuvat kadulla tai julkisella paikalla unkaria, he ovat vaarassa joutua serbialaisten ikätovereidensa jengien hakkaamiksi. On hyvin todennäköistä, että poliisi sulkee silmänsä tai sivuuttaa tapauksen, koska se ei "perustu etnisiin syihin". 
Yhtä järkyttäviä ovat unkarilaisvastaisten seinäkirjoitusten tekstit. Varhain aamulla 15. heinäkuuta 2004 erääseen seinään Novi Sadin kaupungissa oli kirjoitettu suurin kirjaimin: "OK unkarilaiset, syvä joukkohauta odottaa teitä." Hieman aikaisemmin, toukokuun alussa, monia rakennuksia tässä Voivodinan pääkaupungissa oli sotkettu seinäkirjoituksin, joissa todettiin: "Serbia kuuluu serbeille; häipykää, unkarilaiset!" 
Kun otetaan huomioon Voivodinan poliittisen ilmapiirin kiistaton radikaalistuminen, haluaisin korostaa päätöslauselmaesityksen 5 kohtaa. Siinä pyydetään, että Euroopan parlamentin Kaakkois-Euroopan valtuuskunta käynnistää paikan päällä perusteellisen tutkimuksen. Haluaisin jo nyt esittää tälle tietojenkeruuvaltuuskunnalle lukuisia tärkeitä kysymyksiä, jotka sen on selvitettävä ja jotka haluaisin myös esittää neuvostolle ja komissiolle. 
Mikä on Voivodinan unkarilaisvähemmistölle suunnatun kieltenopetuksen ja muiden kulttuuripalvelujen – myös sanomalehtien, aikakauslehtien ja muiden tiedotusvälineiden – tilanne? Kuinka paljon määrärahoja Serbian hallitus varaa yhteensä tälle nimenomaiselle etniselle ryhmälle suunnattuja julkisia palveluja varten? Lyhyesti sanottuna, mitkä tarkalleen ottaen ovat unkarilaisten vähemmistöoikeudet Voivodinassa? 
Kannustava askel oli neuvoston tällä viikolla puheenjohtajavaltio Alankomaiden kautta antama lupaus, jonka mukaan se aikoo tarkastella vähemmistöjen asemaa Voivodinassa. Parlamentilla ja komissiolla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin seurata perässä. Ratkaisevaa on kuitenkin Serbian toimivaltaisten viranomaisten asenne. Kehotamme niitä ennen kaikkea sitoutumaan inhimilliseen suvaitsevaisuuteen Voivodinassa. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, turkkilaisia vastaan käytyjen sotien jälkeen Voivodinaan muodostui ja siellä kukoisti kulttuuri, jota voitaisiin kuvailla pienoiskokoiseksi Euroopaksi. Vuosisatojen ajan siellä on asunut toistakymmentä kansaa, jotka ovat eläneet rinnakkain, välillä suhteellisen ja välillä erittäin rauhanomaisesti. Puolalaisten, ruteenien, unkarilaisten ja tšekkien lisäksi myös kroaatit ja slovenialaiset asettuivat sinne asumaan kauan aikaa sitten ja ovat eläneet sopuisasti rinnakkain. Totean vielä, että juuri Voivodinan serbit edistivät merkittävästi suvaitsevaisuutta alueella. 
Ongelma on toisaalla: se liittyy siihen, että Milosevic riisti Voivodinalta sen autonomian varmistaakseen itselleen enemmistön Jugoslavian kollektiivisen liittovaltion johdossa. Muualta Serbiasta siirrettyjä ja karkotettuja ihmisiä asutettiin alueelle moneen otteeseen, mikä järkytti hienovaraista etnistä tasapainoa. Tähän päivään asti nämä ihmiset ovat olleet sosiaalisesti ja poliittisesti syrjäytyneitä eivätkä ole onnistuneet luomaan todellisia juuria. Juuri tämän vuoksi on tehtävä selvä ero syyn ja seurauksen välillä. 
Ongelmaa ei ratkaista ilman, että demokratia ja oikeusvaltion periaate, autonomia ja rinnakkainelo palautetaan Voivodinaan. Meidän on tuettava unkarilaisia, mutta myös muita vähemmistöjä. Meidän on myös kerrottava Voivodinassa pitkään asuneille serbeille, että tiedämme mitä kaikkea hyvää he ovat tehneet tällä monikansallisella alueella ja että politiikkamme ei ole serbienvastaista, vaan pyrimme palauttamaan Voivodinan monikulttuuriselle alueelle vuosisatoja vallinneen rinnakkaiselon kaltaisen tilanteen. Tämä on mahdollista ainoastaan, jos vastustamme tiukasti äärivoimia ja myös kerromme Belgradin hallitukselle, että sen tavasta hoitaa tämä asia riippuu, kuinka arvioimme sen valmiutta liittyä Eurooppaan. 
Hegyi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvin surullinen puoli tässä tarinassa on se, että suurin osa etnisen ahdistelun kohteeksi joutuneista on nuoria unkarilaisia. Voivodina on perinteisesti ollut alue, jolla monet kulttuurit ja kielet ovat eläneet rinnakkain ja nuoret ovat oppineet toistensa kulttuurin ja kielen. Minua ilahduttaa kovasti kuulla, että hollantilaiset ja saksalaiset kollegamme eri poliittisista ryhmistä ymmärtävät tämän, mikä tarkoittaa myös, että se on yleisesti tiedossa koko Euroopassa.
Kuten on jo todettu, tämä kysymys ei koske pelkästään unkarilaisia. Titon vuosikymmenia kestäneellä valtakaudella Voivodinan autonomisella alueella asui monia kansallisuuksia: kroaatteja, tšekkejä, slovakkeja, romanialaisia, puolalaisia, saksalaisia, juutalaisia ja muita vähemmistöjä yhdessä unkarilaisten ja serbien kanssa. Nyt jotkut äärinationalistit – serbialaiset poliitikot, poliisit ja muut pahantekijät – ovat vaarantaneet tämän rauhanomaisen rinnakkainelon. Voivodinan unkarilaisella nuorisolla on hyvin rikas, erityinen ja edistyksellinen kulttuuri, joka poikkeaa emämaa Unkarin kulttuurista. Nämä nuoret syntyivät monietniseen kulttuuriin ja ymmärtävät sekä unkarilaista että serbialaista kulttuuria ja perinteitä. Juuri nuorten on määrä edustaa Voivodinan unkarilaisen vähemmistön tulevaisuutta. Jos he lähtevät kotimaastaan, unkarilaisen yhteisön lisäksi koko Serbia menettää arvokkaan osan kulttuuristaan ja demokraattisesta tulevaisuudestaan. Serbian nuoret unkarilaiset haluavat olla hyviä unkarilaisia, demokraattisen Serbian hyviä kansalaisia mutta ennen kaikkea hyviä eurooppalaisia. He haluavat jäädä siihen maahan, jossa ovat syntyneet. Auttakaamme heitä jäämään kotimaahansa.
Länsimaat ovat monessa tapauksessa reagoineet liian myöhään Balkanilla tapahtuvaan etniseen ahdisteluun. Olemme kaikki nähneet tämän murheelliset seuraukset. Tällä kertaa meidän on vastattava viipymättä ja annettava unkarilaisille kannustava viesti, jossa korostamme, että he voivat jäädä kotimaahansa, demokratiaa tavoittelevaan Voivodinaan ja Serbiaan.
Demszky (ALDE )
   . – Nyt kun Voivodinan unkarilaisvähemmistön vastaiset julmuudet ovat jatkuneet muutamia viikkoja, unkarilaista alkuperää olevia poliitikkoja loukataan ja uhkaillaan ja ihmisiä hakataan ainoastaan sen vuoksi, etteivät he kuulu enemmistöryhmään, on meidän velvollisuutemme asettua vastustamaan näitä rikkomuksia. Tarmokas väliintulomme on tarpeellinen myös, koska viimeisen puolentoista vuoden aikana Serbian hallitus tai paikallisviranomaiset eivät ole tehneet mitään palauttaakseen lakia ja järjestystä tai puolustaakseen inhimillisiä perusoikeuksia.
Tiedossamme ei ole yhtäkään tapausta, jossa lakia rikkonut henkilö olisi joutunut vastaamaan teoistaan. Pidän erityisen vakavana sitä, että paikallinen poliisi paitsi sulkee kyynisesti silmänsä unkarilaisten pahoinpitelyltä, myös osallistuu aktiivisesti näihin julmuuksiin. Pormestarina haluaisin erityisesti ilmaista solidaarisuuteni Padejin pormestarille Laszlo Komáromille, jota poliisikomisario löi kahdesti kasvoihin. Tällaisessa tilanteessa velvollisuutenamme on tuomita Serbian viranomaisten välinpitämättömyys ja osallisuus rikokseen. Samaan aikaan meidän on varoitettava Serbian ja Montenegron hallitusta, että sallimalla nämä kauhuteot ja jopa kannustamalla niitä se estää maansa lähentymisen Euroopan unioniin. 
Kohlíček (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, muiden kuulemieni puhujien tavoin katson, että ainakin Jugoslavian jäljelle jääneessä osassa vallitsevan ainutlaatuisen tilanteen, jossa lähes 20 kansallisuuden on ollut mahdollistaa elää rauhanomaisesti rinnakkain, olisi säilyttävä. On eri asia, missä määrin tämä huolellisesti lukemani päätöslauselma edistää sitä. 
Mielestäni ilmaisisimme tällaisella päätöslauselmalla ainoastaan yksipuolisen tukemme toista osapuolta kohtaan ja sen, ettei meitä kiinnosta Jugoslavian tai Serbian säilyminen yhdistyneenä valtiona, vaan ainoastaan oma puolueellinen näkokulmamme. Viimeisimpien tietojen mukaan unkarilaisten kollegojeni mainitsemat seikat koskevat myös monia muita kansallisuuksia. Kyseessä ei ole pelkästään unkarilaisvähemmistöön kohdistuva yksipuolinen hyökkäys, vaan yritys häiritä maassa asuvien kansallisuuksien rauhanomaista rinnakkaineloa. Meidän olisi oltava tietoisia siitä, millaisen viestin ja kenelle tällainen päätöslauselma antaa. 
Minua vanhemmat entisen Tšekkoslovakian kansalaiset kuulivat jotain hyvin samantapaista 1930-luvun alussa, ja se johti valtiomme tuhoamiseen. Siksi vastustan painokkaasti tätä päätöslauselmaa. 
Dillen (NI ).
     Arvoisa puhemies, Voivodinan maakunnassa muiden kuin serbienemmistöön kuuluvien ahdistelu ja heihin, myös lapsiin, kohdistuvat hyökkäykset ovat jälleen kerran yleistyneet. Unkarilaisvähemmistöjen jäseniä kiusataan päivittäin, hautakiviä tuhotaan ja häpäistään ja vandalismista ja antisemiittisestä propagandasta on tullut jokapäiväistä. Kaikki tuntuu viittaavan siihen, että tässä eri vähemmistöjen asuttamassa maakunnassa serbit ovat jälleen tulleet röyhkeämmiksi ja radikaalimmiksi. Viime vuoden syksystä lähtien olemme saaneet jatkuvasti hälyttäviä tietoja yhä vakavammista väkivallanteoista. Unkarin ihmisoikeussäätiön hiljattain julkaisema raportti sisältää 19-sivuisen, nöyryyttävän selostuksen etnisen väkivallan vaiheista Voivodinassa. Väkivallan lisääntyminen viittaa ilmeisesti siihen, että serbit haluavat purkaa Kosovon maakunnan menettämisestä aiheutuneen turhautumisensa. Hyvät kollegat, en halua osoittaa syyttävällä sormella ainoastaan serbejä. Lähimenneisyyden murheellisten kokemusten perusteella meidän pitäisi tietää, että niin sanottujen monikulttuuristen tai monietnisten yhteiskuntien konfliktit juontavat juurensa lähimenneisyyteen, ja meidän olisi sen vuoksi pyrittävä löytämään tasapainoinen poliittinen ratkaisu, jossa otetaan huomioon kaikkien osapuolten näkemykset samoin kuin konfliktin historiallinen tausta. Meidän pitäisi näin ollen tuomita voimakkaasti kaikki väkivalta, mutta pitää samalla huolta, ettemme syytä siitä vain yhtä osapuolta. 
Olajos (PPE-DE )
   . – Voivodina on entisen Jugoslavian monikulttuurisista alueista viimeinen, jolla ei toistaiseksi ole juurikaan ollut julkisia väkivallantekoja. Entisen Jugoslavian muiden alueiden, kuten Bosnia-Hertsegovinan ja Kosovon keskusviranomaisten järjestäytyneiden hirmutekojen ja etnisten puhdistusten julmuus on varoittava esimerkki.
Viimeisten kymmenen vuoden aikana Voidovinasta Serbiassa on tullut riitojen repimää syrjäseutua ja entinen puolen miljoonan unkarilaisyhteisö on kutistunut puoleen. Miksi? Koska poliittiset ja taloudelliset voimat ovat ajaneet pois sen jäsenet, unkarilaisnuoret on pakotettu osallistumaan Serbian, Bosnian, Kroatian ja Kosovon väliseen konfliktiin ja sadat tuhannet serbit ovat asettuneet asumaan heidän koteihinsa. Yhä useammat alueen tuntevat poliitikot ja asiantuntijat ovat vakuuttuneita siitä, että Serbia ja Montenegron hallitus on pitkälti vastuussa eri etnisten ryhmien vastaisten jännitteiden lietsomisesta, unkarilaisten pahoinpitelystä, ahdistelusta ja ryöstelystä, Unkarin lipun julkisesta polttamisesta ja hautojen häpäisemisestä.
Serbian keskusviranomaisten asenne tätä vakavaa tilannetta kohtaan on syvässä ristiriidassa yleisten ihmisoikeuksien ja vähemmistön suojelua koskevien eurooppalaisten sääntöjen kanssa. Euroopan unionilla on suuri velvollisuus edistää tilanteen ratkaisemista. Voivodinan kysymyksen ratkaisun on perustuttava pitkän aikavälin hyväksyntään ja suvaitsevaisuuteen. 
Duka-Zólyomi (PPE-DE ).
    Serbia ja Montenegrossa tai tarkemmin sanottuna Voivodinassa asuvan unkarilaisväestön vastaiset teot ovat luonteeltaan sellaisia, että mikäli niiden annetaan jatkua, koko alueesta saattaa tulla räjähdysaltis ruutitynnyri. Ihmis- ja vähemmistöoikeuksien takaaminen ja noudattaminen ovat demokratian kulmakiviä. 
Serbia ja Montenegron pitkän aikavälin tavoitteena on liittyä Euroopan unioniin. Tätä varten sen on luotava kestävä ja vakaa demokraattinen arvojärjestelmä, jonka perusperiaatteet ovat olennainen osa Kööpenhaminan kriteerejä. Valtiolla, joka ei suostu hyväksymään tätä, ei ole mitään sijaa Euroopan unionissa. Slovakian unkarilaisyhteisön edustajana voin omasta kokemuksestani kertoa, että vähemmistöyhteisö on hyvin altis kaikille toimille ja tapahtumille, jotka identiteetin lisäksi vaarantavat myös sen olemassaolon.
Serbian poliittinen johto vähättelee kiristynyttä tilannetta. Tällaisesta kehityksestä voi helposti seurata ketjureaktio. Kannatan päätöslauselmaesitystä. Meidän on esitettävä varoituksemme ja ehdotuksemme tiukkaan sävyyn. Meidän on oltava määrätietoisia kehottaessamme Serbian julkisoikeuden edustajia ja valtioelimiä lopettamaan hyökkäykset unkarilaisia ja muita kansallisia vähemmistöjä kohtaan. Serbia ja Montenegro voi liittyä Euroopan unioniin vain, jos sen alueella on vakaa tilanne, mikä takaa vähemmistöjen oikeudet. Lopuksi totean, etten voi olla samaa mieltä jäsen Kohlíčekin mielipiteistä. Hänen esittämänsä vertaus on virheellinen ja harhaanjohtava. 
Verheugen,
     Arvoisa puhemies, komissio seuraa edelleen vähemmistöjen asemaa Serbia ja Montenegrossa osana komission yleistä vaatimusta, jonka mukaan vakaus- ja assosiaatioprosessiin olennaisesti kuuluvia poliittisia kriteereitä on noudatettava.
Voivodinan osalta komissio tuomitsee voimakkaasti sen tietoon tulleet unkarilaisvähemmistön vastaiset väkivallanteot. Serbian pääministerin Kostunican hiljattainen vierailu Voivodinassa samoin kuin Serbia ja Montenegron ulkoministerin lähettämä kirje EU:n ministerineuvoston puheenjohtajalle ovat konkreettisia ilmauksia Belgradin viranomaisten julkisesta sitoutumisesta sen varmistamiseen, että syylliset saatetaan oikeuden eteen ja yleisemmin ottaen vähemmistöjä suojellaan. Olemme panneet merkille nämä sitoumukset ja aiomme edelleen seurata tilannetta tiiviisti etenkin Belgradissa sijaitsevien diplomaattisten edustustojen kautta, jotta varmistetaan, että viranomaiset täyttävät lupauksensa.
Ennen Voivodinan 19. syyskuuta järjestettäviä maakuntavaaleja on tärkeää, että poliittiset johtajat osoittavat vastuuntuntoa ja edistävät hyviä suhteita eri etnisten ryhmien välillä.
Unkarin presidentin Madlin vierailu Belgradissa 14. syyskuuta oli erinomainen tilaisuus keskustella tästä kysymyksestä rakentavasti ja vahvistaa Budapestin ja Belgradin väliset hyvät suhteet.
Komissio on omalta osaltaan sitoutunut edistämään eri etnisten ryhmien välisiä hyviä suhteita Voivodinassa sekä muilla alueilla lukuisten EU:n rahoittamien hankkeiden kautta. 
Puhemies.
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista viidestä päätöslauselmaesityksestä:
– Pasqualina Napoletanon PSE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys ihmisoikeuksista Malediiveilla (B6-0044/2004);
– Giusto Catanian ja Jonas Sjöstedtin GUE/NGL-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys ihmisoikeuksista Malediiveilla (B6-0047/2004);
– Nirj Devan, Thomas Mannin, Charles Tannockin ja Geoffrey Van Ordenin PPE-DE-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Malediiveista (B6-0054/2004);
– Graham R. Watsonin ALDE -ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Malediivien poliittisesta tilanteesta (B6-0058/2004);
– Cristiana Muscardinin UEN-ryhmän puolesta laatima päätöslauselmaesitys Malediiveista (B6-0063/2004). 
Gomes (PSE ).
    Malediivien paratiisisaarilla, joilla yli 300 000 eurooppalaisturistia viettää unohtumattomia lomiaan, tuhannet paikalliset asukkaat joutuvat kärsimään 26 vuotta valtaa pitäneen hallinnon kauhistuttavasta sorrosta. 
Euroopan unionilla on omalta osaltaan moraalinen ja poliittinen velvollisuus olla unohtamatta näitä ihmisiä, jotka elävät hätätilassa, joita vangitaan mielivaltaisesti joukoittain ja jotka joutuvat edelleen tottelemaan sellaista hallintoa, joka estää heitä saamasta riippumatonta oikeusistuinta. Demokratiaa kannattavia johtohenkilöitä on muun muassa kidutettu, pidätetty ja kielletty olemasta yhteydessä ulkomaailmaan. Tilanteen vakavuudesta kertoo, että EU:n valtuuskuntaa estettiin tapaamasta kyseisiä vankeja. 
EU:n on vaadittava hätätilan välitöntä lakkauttamista ja kaikkien vankien vapauttamista. Parlamentti kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita keskeyttämään heti Malediiveille annettavan muun kuin humanitaarisen avun ja asettamaan Malediivien hallituksen jäsenet ja muut viranomaiset välittömästi matkustuskieltoon estääkseen heitä pääsemästä EU:n jäsenvaltioihin. EU:n on vastaavasti pyydettävä jäsenvaltioita tiedottamaan Malediivien-matkaa suunnitteleville turisteille, että paratiisi ei loppujen lopuksi olekaan paratiisi ja että maassa kärsitään hirvittävästä sorrosta. 
Catania (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on käsittämätöntä, että puhumme Malediiveista, sillä kyseinen nimi tuo mieleen ainoastaan lomat ja paratiisimaisen näyn. Todellisuudessa näillä saarilla loukataan järjestelmällisesti ihmisoikeuksia. Todistamme tilannetta, jossa naisilta ja lapsilta evätään heidän perusoikeutensa ja ennen kaikkea monia kansalaisia vangitaan mielivaltaisesti joukoittain. 
Mielestäni Euroopan unionin on edistettävä laajamittaista aloitetta Euroopan kansalaisille suunnatun tiedotuskampanjan tukemiseksi, jotta nämä eivät lomailisi Malediiveilla ennen kuin maan murheellisesta ihmisoikeustilanteesta ja järjestelmällisestä demokratian rikkomisesta tiedetään enemmän. 
Tarvitaan määrätietoinen päätöslauselma, jolla pyritään muun muassa varmistamaan, että Malediivit todella on paratiisi, mutta sellainen paratiisi, jossa vallitsee demokratia ja noudatetaan ihmisoikeuksia. 
Deva (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, miksi puhumme tänään Malediiveista? Puhumme Malediiveista, koska olemme sivuuttaneet ne 23 vuotta. Olemme antaneet niiden olla. Emme ole tarkastelleet niiden kansalaisten elinolosuhteita tai elämänlaatua. Kansalaiset ovat eläneet diktatuurissa, eikä vaaleja ole pidetty. Presidentti johtaa maata yksityisenä omaisuutenaan. Vaikka sen elintaso on bkt-kriteerien mukaan luokiteltu 3 000 Yhdysvaltain dollaria ylijäämäiseksi henkeä kohden, 50 prosenttia asukkaista elää alle dollarilla päivässä. Arvoisa puhemies, matkustaessanne sinne joutuisitte siitä huolimatta maksamaan 300 Yhdysvaltain dollaria yhdestä yöstä niissä huoneissa!
Minne raha menee? Kuka sen saa ja mihin se talletetaan? Ainakaan sitä ei käytetä Malediivien asukkaiden hyväksi. Hiljattain, 16. elokuuta vangittiin lisäksi kaksisataa ihmistä ilman virallista syytettä tai pidätystä. Kahdeksan parlamentin jäsentä, joiden tehtävänä oli laatia perustuslakiin muutosehdotuksia parlamentin edustajien lukumäärän lisäämiseksi, pidätettiin, heidän joukossaan entinen puhemiesehdokas, SAARCin entinen pääsihteeri Ibrahim Zaki, jolle jotkut meistä ovat ehdottaneet Saharov-palkintoa. Toisia on pidetty vankilassa ilman syytettä. Habeas corpus -periaatetta ei ole noudatettu ja ihmisoikeuksia on loukattu.
Jos Malediivien hallitus haluaa olla tekemisissä Euroopan unionin kanssa, sen on ensin palautettava vangitsemilleen ihmisille heidän perusoikeutensa. Sen jälkeen voidaan puhua. Emme halua loukata pientä 1 200 saaren saariryhmää. Haluamme auttaa sitä. Ainoa tapa auttaa on varmistaa, että Malediiveilla vierailevat eurooppalaisturistit voivat valita myös reilun matkailun, jotta he eivät joudu oleskelemaan maassa, joka kohtelee kaltoin omia kansalaisiaan.
Lynne (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, muiden puhujien tavoin totean, ettei Malediivit ole sellainen paratiisi kuin miltä se näyttää, ja turistit on tehtävä tietoisiksi siitä. Haluaisin niinikään yhtyä kollegoihini ja ilmaista huoleni elokuussa tehdyistä joukkopidätyksistä. Niiden yhteydessä vangittiin myös Fathimath Nisreen, 23-vuotias nainen, joka oli pidätetty alun perin helmikuussa 2002 ilman pidätysmääräystä. Ollessaan kotiarestissa hän osallistui myöhemmin mielenosoitukseen ja hänet pidätettiin uudelleen. Pyydän Malediivien presidenttiä varmistamaan, että häntä ja muita vankeja kohdellaan inhimillisesti eikä kiduteta. Oletan, että joitakin vankeja on kidutettu, vaikka yksityiskohtaisia tietoja ei olekaan.
Vangeilla olisi myös oltava mahdollisuus tavata perheenjäseniään ja valitsemiaan asianajajia – korostan sanaa "valitsemiaan" – sekä saada tarvittaessa lääkäriapua. Arvelen nimittäin, että jotkut vangit tarvitsevat kiireesti lääkäriä.
Olen huolissani siitä, että nämä henkilöt on ilmeisesti vangittu ainoastaan sen takia, että he ovat rauhanomaisesti käyttäneet sanan- ja kokoontumisenvapautta, eikä mistään muusta syystä. Kehotan viranomaisia vapauttamaan kyseiset vangit välittömästi, ellei heitä syytetä tunnistettavasta rikoksesta.
Mann, Thomas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vasten mielikuvaa Malediiveistä unelmien lomakohteena on asetettava poliittinen todellisuus, jota ilmentävät mellakat, mielivaltaiset pidätykset, eristyssellit ja sanan-, lehdistön-, kokoontumis- ja uskonnonvapauden rajoitukset. 
Maan presidentti on johtanut saarivaltiota yksinvaltaisesti yli 26 vuotta; ainoastaan hänen oma puolueensa saa asettua ehdolle vaaleihin, hän itse on ylin tuomari, joka nimittää kuudesosan parlamentin jäsenistä ja hallitsee tiedotusvälineitä, ja lisäksi koko maan talouselämä on hänen perheensä käsissä, mihin jäsen Deva viittasi.
Kaksi vuotta sitten, vastauksena kansainvälisiin vastalauseisiin presidentti lupasi toteuttaa demokraattisia uudistuksia, mutta sanat eivät ole johtaneet tekoihin, kuten komission raportti osoittaa. On järjestetty kalliita pr-kampanjoita, joilla yritetään antaa kuva tehokkaista uudistuksista, mutta älkäämme langetko niihin. Lujittaakseen valtaansa presidentti julisti elokuussa maahan hätätilan ja vangitutti demokratialiikkeen kannattajia. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä vaatii häntä vapauttamaan opposition edustajat vankilasta ja aloittamaan vihdoin demokraattiset uudistukset. Muussa tapauksessa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden apu on keskeytettävä. 
Kuten jäsenet ovat huomauttaneet, Malediiveilla vierailee vuosittain 300 000 turistia Euroopan unionista. Velvollisuutenamme on avata heidän silmänsä siellä vallitseville olosuhteille, jotka eivät suinkaan muistuta paratiisia. Jos presidentti haluaa estää sen, että yhtäältä turisteja varoitetaan matkustamasta Malediiveille ja toisaalta maan hallitusta ja viranomaisia kielletään saapumasta EU:hun, hänen tarvitsee vain luoda edellytykset demokratialle. 
Ludford (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, komission verkkosivuilta on todella vaikeaa löytää mainintaa siitä, että Malediiveilla on ongelmia. Sivuilla todetaan, että Malediivien poliittinen tilanne on ollut harvinaisen vakaa kahden viime vuosikymmenen ajan, mikä on tarjonnut suotuisan ilmapiirin kehitykselle. Toki 26 vuoden katkeamatonta diktatuuria voidaan kutsua eräänlaiseksi vakaudeksi, mutta se tuskin edistää kehitystä. Malediivien maakohtaisessa strategia-asiakirjassa todetaan, että kahden viime vuosikymmenen aikana on tapahtunut poliittista kehitystä ja sen myötä poliittiset käytännöt ovat tehostuneet ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen lisääntynyt. Ttämä arvio on kuitenkin epäuskottava, koska asiakirjassa mainitaan myös mielivaltaisiin pidätyksiin, ilmoittamattomiin vangitsemisiin, riippumattoman oikeusistuimen puuttumiseen sekä sananvapauden, mielipiteen ilmaisemisen ja uskonnonvapauden rajoittamiseen liittyvät ongelmat. On käsittämätöntä, että komissio voi näissä olosuhteissa muistuttaa presidentti Gayoomin sitoutumisesta demokratisoitumiseen.
Puhuin tänä aamuna puhelimessa Malediivien suurlähettilään kanssa. Hän kertoi minulle, että hankaluuksia aiheuttavat tahot olivat islamilaisia fundamentalisteja. Minä en ole kuullut tällaista. Mitä enemmän laillista oppositiota, kuten Malediivien demokraattista puoluetta, kuitenkin sorretaan ja perusoikeuksia loukataan, sitä useammat ajautuvat ääriliikkeiden syliin.
Dillen (NI ).
     Arvoisa puhemies, jäsen Deva kertoi muutama viikko sitten kehitysyhteistyövaliokunnassa paratiisimaisilla Malediiveilla vallitsevasta tyranniasta – tilannetta ei voi juuri muulla tavoin kuvata. Elokuussa korruptoitunut hallitsija vangitsi jälleen sharia-lainsäädännön innoittamana lukuisia oppositiojäseniä ilman oikeudenkäyntiä. Malediivit ovat myös ne Tyynenmeren saaret, joilla rikkaiden länsimaisten turistien ylellisiin viiden tähden hotelleihin jättämät dollarit päätyvät pienen neuvonantajien piirin taskuihin samalla, kun väestön enemmistö, josta osa työskentelee orjina täyttääkseen näiden länsituristien jokaisen oikun, joutuu selviämään alle yhdellä Yhdysvaltain dollarilla kuussa. Presidentti Gayoomin korruptoitunut hallinto on pysynyt vallassa monia vuosia ja jatkaa kukoistustaan matkatoimistojemme ja kiiltäväkantisten lehtien ansiosta, joissa ylistetään saariryhmän palmuja ja valkoisia hiekkarantoja tuoreille hääpareille. Näissä esitteissä ei viisaasti puhuta muista seikoista mitään. Niissä ei mainita köyhyyttä, kidutuksia tai poliittisia vankeja. Tämä on todellinen häpeä. Niinpä parlamentin on painostettava matkailualaa ja Euroopan unionin on tarpeen mukaan harkittava Malediiveille suuntautuvan matkailun kieltämistä, mikäli käy ilmi, ettei tätä miestä, joka kohtelee valistumattoman yksinvaltiaan tavoin alaisiaan kuin orjia, saada järkiinsä muulla tavoin. 
Verheugen,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on yhtä huolissaan kuin tekin Malediivien hätätilasta ja perustuslakikokouksen jäsenten, oppositiojohtajien ja toimittajien jatkuvista pidätyksistä. Hätätilan verukkeella käyttöön otetut toimet ovat erittäin ankarat. Presidentti Gayoom on selvästi ylireagoinut aivan rauhanomaiseen mielenosoitukseen.
EU on jo reagoinut tilanteeseen voimakkaasti. Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeriö antoi 17. elokuuta jyrkän lausunnon, jossa vaadittiin hätätilan lakkauttamista. EU:n puheenjohtajavaltio johti 22.–24. elokuuta tietojenkeruuvaltuuskuntaa, joka tapasi monia ministereitä, muutamia pidätettyjä ja lukuisia silminnäkijöitä. Tietojenkeruumatkan jälkeen EU esitti 6. syyskuuta virallisen yhteydenoton, jota Malediivien hallitus ei ottanut suotuisasti vastaan, ja antoi tiukkasanaisen julkisen lausunnon, jossa presidenttiä vaadittiin vapauttamaan vangit, lakkauttamaan hätätila ja jatkamaan perustuslaillisia uudistuksia.
Nämä lausunnot satuttivat selvästi presidenttiä. Hän lähetti matkailusta vastaavan ministerin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Saksaan ja Italiaan selittämään tilannetta. Hän vakuutti Euroopan unionille aikovansa jatkaa lupaamiaan perustuslaillisia uudistuksia. Hän suostui siihen, että Amnesty International ja Punainen Risti vierailevat vankiloissa.
Muodostaessamme kantaamme tulevaisuutta varten on myös tunnustettava, että presidentti toteutti ennen kesää joitakin uudistuksia, jollaisia olivat keskustelut Majlis-kokouksessa ja ihmisoikeuskomission perustaminen, mutta hän eteni Malediivien kansalaisten kannalta selvästi liian hitaasti.
Tältä pohjalta Euroopan parlamentin päätöslauselma, jossa korostetaan EU:n jo antamia keskeisiä viestejä, olisi erittäin arvokas. Sillä voitaisiin myös painostaa presidenttiä pitämään kiinni tarjouksestaan antaa Punaisen Ristin valvoa vankiloita, korostettaisiin, että Euroopan unioni seuraa tilannetta tarkasti ja voitaisiin tarvittaessa suostua presidentin ehdotukseen siitä, että EU:n edustajat palaisivat maahan vuoropuhelun jatkamista varten.
Mielestämme olisi kuitenkin tässä vaiheessa ennenaikaista harkita matkustusrajoituksia, avun keskeyttämistä ja muita rangaistustoimia. Jos tilanne pahenee eikä hätätilaa lakkauteta, näitä toimia voidaan harkita. Katsokaamme kuitenkin ensin, noudattaako presidentti lupauksiaan normaalihallintoon palaamisesta ja uudistusprosessien jatkamisesta mahdollisimman pian.
Kiitän jäsen Ludfordia hänen antamistaan tiedoista komission verkkosivuista. En ollut tietoinen asiasta, mutta olen jo pyytänyt sen korjaamista. Mitä ilmeisimmin verkkosivuja on päivitettävä, ja se tehdään välittömästi. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Siirrymme nyt äänestykseen. 
Puhemies.
   Äänestämme nyt seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
(1)
(2)
(3)

Puhemies.
   Parlamentti on nyt käsitellyt esityslistalla oleva asiat.(1)
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

