"made in" (alkuperämerkintä) (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma "made in" (alkuperämerkintä).
Catherine Ashton
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen, että minulla on tänään tilaisuus puhua teille täysistunnossa alkuperämerkintää koskevasta asetusehdotuksesta. Arvoisat jäsenet saattavat muistaa, että parlamentti on ollut tämän ehdotuksen luja tukija siitä asti, kun kollegio antoi sen jo joulukuussa 2005. Muistan erityisesti päätöslauselmanne heinäkuussa 2006 ja kirjallisen kannanoton syyskuulta 2007. Minulla oli etuoikeus keskustella tästä kysymyksestä viime kuussa Strasbourgissa Euroopan parlamentin jäsenten ryhmän kanssa, ja se korosti minulle, että tämän asetuksen antamiseen on edettävä nopeasti.
Uskon, että arvoisat jäsenet ovat samaa mieltä siitä, että on erittäin tärkeää, että kauppapolitiikalla ei vain vahvisteta mahdollisuuksia, joita avoimet markkinat voivat tarjota, vaan myös käsitellään huolenaiheita, joita globalisaatio aiheuttaa kuluttajien lisäksi ja ehkä myös erityisesti pienyrityksille.
Alkuperämerkintää pitäisi siksi käsitellä siinä hengessä. Vuoden 2007 julkilausumassa korostitte eurooppalaisten kuluttajien oikeutta saada selkeää ja välitöntä tietoa hankinnoistaan. Juuri siitä tässä asetuksessa on kyse. Sillä pyritään siihen, että EU:n kuluttajat ovat täysin tietoisia hankkimiensa tuotteiden alkuperästä.
Komissio on ehdottanut pakollista merkintää tiettyjen kolmansista maista Euroopan unioniin tuotujen tuotteiden alkuperämaasta. Kaikkia tuotteita ei kateta - keskityimme kuluttajien ja toimialan laajojen kuulemisten jälkeen niihin, joilla on todellista merkitystä.
Alkuperämerkintä, voisin lisätä, on täysin nykyisten WTO:n sääntöjen ja periaatteiden mukainen, ja se on olemassa melkein kaikkialla maailmassa. Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Kiinaan ja Japaniin tuotuihin tuotteisiin sovelletaan alkuperämerkintää. Itse asiassa useimmissa tuotteissa, joita tällä hetkellä voidaan ostaa kaupasta Euroopan unionissa, on jo alkuperämerkintä, koska useimmissa oikeusjärjestelmissä sitä tällä hetkellä edellytetään. Se tarkoittaa tietysti, että yritysten suurelle enemmistölle velvoitteesta merkitä Euroopan unioniin vietävät tuotteet ei tule mitään lisäkustannuksia.
Neuvostossa on vuodesta 2006 alkaen järjestetty keskusteluja komission ehdotusta koskevan sopimuksen aikaansaamiseksi. Vielä on vakuutettava monia jäsenvaltioita. Ne ovat huolissaan siitä, että alkuperämerkintäjärjestelmän hallinnolliset rasitukset ja kustannukset voivat olla etuja suurempia.
Meidän on otettava nuo huolet asianmukaisesti huomioon, ja olemme äskettäin esittäneet konkreettisia vaihtoehtoja, joiden uskomme vastaavan niihin. Se ei ole uusi virallinen ehdotus; se on pyrkimys löytää yhteinen perusta ja saada kompromissi aikaan. Komission vaihtoehtoisesta asiakirjasta keskusteltiin jäsenvaltioiden kanssa kauppapoliittisessa komiteassa 23. lokakuuta 2009.
Aivan ensiksi komissio pyysi jäsenvaltioita harkitsemaan tuotekatteen kaventamista koskevaa vaihtoehtoa - niin että siihen sisällytettäisiin vain loppukäyttäjien tuotteet. Alkuperäinen luettelo sisälsi joitakin välituotteita, esimerkiksi raakanahka ja tietyt tekstiilit, joilla ei ole välitöntä merkitystä kuluttajalle. Komissio ehdottaa nyt, että siihen sisällytetään vain ne tuotteet, joita kuluttajat voivat löytää vähittäiskaupoista.
Toiseksi komissio ehdotti, että järjestelmä käynnistetään pilottihankkeiden perusteella. Kaikesta jatkosta tehtäisiin arviointi siitä vaikutuksesta, joka ehdotetulla järjestelmällä on. Siten voitaisiin arvioida vaikutusta kustannuksiin ja hintaan - se voi tietysti myös antaa hieman viitettä siitä, miten voisimme muokata asetuksen tuotekatetta.
Olen iloinen voidessani sanoa, että jäsenvaltiot ovat ottaneet vaihtoehtoisen asiakirjamme vastaan kiinnostuneina. Vaikka kaikkia epäilyksiä ei ole ratkaistu ja vaikka monet jäsenvaltiot ovat säilyttäneet periaatteellisen vastustuksensa tätä ehdotusta kohtaan, ne ovat jo valmiita tutkimaan asiaa enemmän, ja työ jatkuu muutaman seuraavan viikon aikana sekä asiantuntijakokouksissa että kauppapoliittisessa komiteassa. Toivon vilpittömästi, että tämä avaa tietä kompromissiratkaisulle.
Kuten arvoisat jäsenet tietävät, Lissabonin sopimuksen 207 artiklalla annetaan parlamentille uudet ja suuremmat lainsäädännöllisiä toimenpiteitä koskevat valtuudet kauppapolitiikan alalla - ja "made in" -asetus voisi olla ensimmäinen, joka ilmestyy arvoisien jäsenten työpöydille.
Olen siksi hyvin kiinnostunut pitämään teidät tiiviisti mukana tätä merkittävää aihetta koskevissa tulevissa keskusteluissa ja odotan nyt kiinnostuneena lyhyttä keskusteluamme.
Cristiana Muscardini
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tietyt ongelmat vaikuttavat myös meihin, ei vain tulkkeihin ja niihin, jotka haluavat seurata keskustelua ja toivottavasti saada joitakin konkreettisia vastauksia ongelmaan, joka on venynyt vuodesta 2005 alkaen.
Kuten komission jäsen aivan oikein pani merkille, tärkeimmillä kilpailijoillamme ja talouskumppaneillamme on monien vuosien ajan ollut alkuperämerkintä niiden alueelle tuleville tavaroille. Euroopan unionilla ei kuitenkaan, huolimatta vuonna 2005 annetusta asetusehdotuksesta, jota kuluttajat ja kansalaisyhteiskunnan osat tukivat laajasti, ole määritelmää huolimatta parlamentin monesti ilmaisemasta suotuisasta kannasta. Sillä, että tavaroiden alkuperämerkinnästä ei ole asetusta, heikennetään kansalaisten ja kuluttajien oikeuksia ja estetään markkinoiden asianmukainen toiminta, ja markkinoilla on oltava yhteiset ja jaetut säännöt, jotta ne voivat olla vapaita.
Kauppapoliittinen komitea on muutaman viime päivän aikana tutkinut ajatuksia asetukseen sisällytettävien tavaraluokkien vähentämisestä ja perusteita niiden koeaikaa koskevan hakemuksen suosittelemiselle. Kysymme komission jäseneltä seuraavaa: ovatko edes jotkin jäsenvaltiot hyväksyneet nämä kompromissiehdotukset? Käsitelläänkö niitä edelleen? Aiotteko jatkaa vuoden 2005 asetusehdotuksen tukemista yhdessä parlamentin kanssa ja osana yhteispäätösmenettelyä? Mitä takeita ja aikatauluja komissio tarjoaa tämän vaikean ja venyneen keskustelun lopuksi? Viimeiseksi, arvoisa komission jäsen, samalla kun kiitän teitä joka tapauksessa siitä, mitä olette tehnyt hyvin energisesti ja määrätietoisesti, voitteko vahvistaa minulle sen, mitä kirjoititte vastauksessanne kysymykseeni 5. marraskuuta 2009, nimittäin sen, että komissio tukee edelleen vahvasti vuonna 2005 annetun ehdotuksen hyväksymistä ja että se kunnioittaa edelleen sitoumustaan?
Gianluca Susta
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en ehdottomasti aio tällä kertaa - edes käytettävissäni olevalla ajalla - kerrata kaikkia syitä sen usein toistetun pyynnön taustalla, jonka me parlamenttina teemme. Haluaisin huomauttaa - ja te itse olette jo maininnut tämän, arvoisa komission jäsen - että minä ja Cristiana Muscardini olemme ainoat veteraanit vuodelta 2006, jolloin allekirjoitettiin päätöslauselma, jolla tämä parlamentti tuki silloisen komission jäsenen Mandelsonin aloitetta joulukuussa 2006.
Toivoimme, että tätä aloitetta, jonka käynnistitte muutama viikko sitten tehdäksenne pieniä muutoksia kompromissin aikaansaamiseksi, olisi voitu tukea vahvemmin, myös kauppapoliittisessa komiteassa. Pidämme muun muassa valitettavana sitä, että tuossa komiteassa monet jäsenvaltiot toistivat vastustuksensa tai epäilynsä, myös Yhdistynyt kuningaskunta edustajansa välityksellä. Kaikki, mitä tänään haluamme tehdä, on muistuttaa teitä siitä, että tässä pyynnössä ei ole kyse protektionismista; siinä ei ole kyse aloista, jotka eivät enää pysty kilpailemaan kansainvälisillä markkinoilla ja joita haluamme suojella, vaan kuluttajista: haluamme kiinnittää huomiota terveyteen, ympäristöön ja aitoon vastavuoroisuuteen maailmanmarkkinoilla, mitä tällä hetkellä ei ole. Sitä ei lisäksi puutu vain maailman heikoimpien toimijoiden osalta: ei, sitä puuttuu myös Japanilta, Yhdysvalloilta, Australialta, Kanalta, Brasilialta, Intialta, Euroopan unionin tärkeimmiltä kilpailijoilta, ja unionilla on velvollisuus näinä taloudellisesti vaikeina aikoina puolustaa yhteisön etua, joka on myös tämän pyynnön taustalla.
Siksi toivomme, että parlamentti tukee koko voimallaan komission antamia aloitteita, ja toivomme myös, että muutama viikko sitten tehtyjä sitoumuksia kunnioitetaan täysimääräisesti, vaikka tätä menettelyä ei voidakaan päättää jouluun mennessä vaan Lissabonin sopimuksella käyttöönotetun uuden menettelyn nojalla.
Niccolò Rinaldi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, samalla, kun tuen minua ennen puhuneiden jäsenten esittämiä huomioita ja kannatan myös Cristiana Muscardinin tekemiä pyyntöjä, haluaisin palauttaa mieleen mielikuvan Italo Calvinon kirjasta nimeltä Kosmokomiikkaa. Siinä alkuräjähdys on kuvattu epämääräisenä materiamassana, jossa mistään tai minkään alkuperästä ei tiedetä mitään. Tietyssä kohdassa eräs nainen sanoo, että jos hänellä olisi tilaa, hän voisi valmistaa hieman pastaa ja pizzaa läsnä oleville ihmisille. Se saa aikaan suurta innostusta materiamassassa: tapahtuu räjähdys, ja haluttu tila materialisoituu eroista koostuvaksi maailmaksi, joka on nykyinen maailmankaikkeus.
Mielestäni me olemme maailmanmarkkinoilla menossa taaksepäin ja muuttumassa epämääräiseksi tavaramassaksi, jonka alkuperä ja tietenkin valmistusominaisuudet jäävät kuluttajille tuntemattomiksi. Liberaalidemokraatteina olemme erittäin kiintyneitä vapaakauppajärjestelmään ja sen periaatteisiin, mutta myös tavaroiden avoimuutta ja jäljitettävyyttä koskevaan järjestelmään ja sen periaatteisiin. Kuten on jo sanottu, kyse ei ole niinkään kansainvälisestä kaupasta kuin kuluttajansuojasta. Uudistamme tukemme vuoden 2005 ehdotukselle ja - toistan - tuen Cristiana Muscardinin esittämiä pyyntöjä.
Carl Schlyter
Arvoisa puhemies, kiitos, arvoisa komission jäsen, ehdotuksen esittämisestä viimeinkin. Mielestäni Barroson komissio on aivan liian usein ollut uskaltamatta haastaa neuvostoa, kun neuvosto on pyrkinyt menemään taaksepäin etenemisen sijasta, mutta nyt komissio on tehnyt juuri sen. Kiitos. Adam Smith pani merkille, että markkinatalous ei voi toimia, jos kuluttajat eivät saa tarpeeksi tietoa voidakseen tehdä päätöksiä tuotteita ostaessaan, ja siksi on ehdottoman välttämätöntä, että saamme tämän alkuperämerkinnän.
Niille maille, jotka ovat tehneet vapaakauppasopimuksen tai jonkin muun sopimuksen EU:n kanssa, ei pitäisi olla poikkeuksia; samoja sääntöjä pitäisi soveltaa kaikkiin. On niitä, jotka väittävät, että merkitseminen on kallista, mutta monet tuotteet on jo merkitty, joten lisäkustannusten pitäisi olla pieniä. Olemme jo nähneet sen naudanlihan yksityiskohtaisemmassa merkitsemisessä Euroopassa - se ei ole lainkaan kallista. Mielestäni luettelosta olisi kuitenkin voitu tehdä pidempi. Näyttää siltä, että siinä keskitytään eniten tuotteisiin, joita jäljennetään usein, mikä tietysti kiinnostaa kaikkia tällä alalla. Samalla siinä ei ole monia tärkeitä kuluttajatuotteita, ja siksi luetteloa pitäisi mielestäni laajentaa.
Helmut Scholz
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ryhmäni, GUE/NGL-ryhmä katsoo, että "made in" -alkuperämerkintä tuotteille, jotka ovat peräisin EU:n ulkopuolelta, on ehdoton välttämättömyys Euroopan unionille. Maailmassa, joka on laajalti globalisoitunut ja jossa sääntelyä on purettu, on ehdottoman välttämätöntä antaa kuluttajille mahdollisuus tietää, mistä tuote on peräisin ja mitä he ostavat.
Mielestäni tämä on ala, jolla kansalaiset ja kuluttajat todella ymmärtävät, mitä EU on ja miten EU voi edistää kansainvälistä kauppaa ja vaikuttaa ulkopuoliseen maailmaan. Olen kollegoideni kanssa samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi hyväksyä alkuperämerkintää koskeva vuoden 2005 lähestymistapa. Mielestämme se on vähintä, mitä pitäisi taata EU:n kuluttajille ja kansalaisille. Sillä voitaisiin myös suosia EU:n pieniä ja keskisuuria yrityksiä.
Kehotamme komissiota ja neuvostoa toimittamaan tämän nopeasti Euroopan parlamentin käsiteltäväksi. Siinä on muun muassa kyse päätöksentekoa koskevasta johdonmukaisesta lähestymistavasta, ja mielestäni tällä alalla kansainvälinen kauppa voi myös edistää kansainvälistä rauhaa.
Lara Comi
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme EU:n tasolla osa teollisuusjärjestelmää, jossa tavaroiden hyvä maine riippuu suuresti tuotantojärjestelmän eheydestä. Pitämällä ainakin osan tuotannostamme Euroopassa voimme aidosti tarjota kuluttajillemme valvottuja ja laadukkaita tavaroita. On meidän kaikkien etujen mukaista tehdä edelleen niin, antaa kuluttajilla tilaisuus olla täysin tietoinen siitä, mitä tuotamme, ja tuotettujen tavaroiden alkuperästä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarvitsemme jotakin hyvin yksinkertaista mutta olennaista: avoimuutta, käsitettä, joka alkuperämerkintää koskevien sääntöjen taustalla. Parlamentti hyväksyi alkuperämerkinnän jo vuonna 2006, ja se on, kuten komission jäsen aiemmin mainitsi, laajalti käytössä tärkeimmillä maailmanmarkkinoilla, esimerkiksi Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Kiinassa.
Siitä huolimatta jotkin EU:n jäsenvaltiot eivät ole vieläkään hyväksyneet "made in" -alkuperämerkintää. Me katsomme, että jos tuote on valmistettu Kiinassa tai missä tahansa muussa EU:n ulkopuolisessa maassa, EU:n kuluttajien on huolimatta tuotteiden laadusta - joka on myös usein korkea - voitava tietää, missä tuote valmistettiin, jotta he voivat tehdä tietoon perustuvan päätöksen. Jotkut ihmiset voisivat tulkita avoimuustarpeen liialliseksi protektionismiksi ja katsoa, että kaikki tämä voi johtaa alan kustannusten kasvuun: no, asia ei ehdottomasti ole niin.
Se, että EU:hun tuoduissa tavaroissa ei ole alkuperämerkintää, toisin kuin Kiinassa, Yhdysvalloissa ja Australiassa, vaikeuttaa eurooppalaisten tavaroiden kilpailua globalisoituneilla kansainvälisillä markkinoilla. Kaikkien näiden syiden takia sellaisia tavaroita koskevan ajatuksen turvaaminen, joissa on käytetty parasta, mitä Eurooppa voi tarjota, on ensimmäinen elintärkeä askel kohti tunnustusta yksittäisten jäsenvaltioiden tasolla.
Kader Arif
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä ei ole ensimmäinen keskustelumme alkuperämerkinnästä, mutta koska olen varma, että kertauksessa on etunsa, otan vapauden ilmaista olevani samaa mieltä kollegojeni kanssa ja korostan, että "made in" -alkuperämerkintää koskevaa EU:n lainsäädäntöä tarvitaan.
Todellakin, huolimatta tämän parlamentin vuonna 2005 ja sitten vuonna 2007, kollegamme Enrique Barón Crespon laatimasta päätöslauselmasta käydyn äänestyksen avulla, ilmaisemasta kannasta huolimatta enemmistön puuttuminen neuvostossa on aina estänyt tämän asetuksen antamisen.
Tällainen teksti olisi kuitenkin olennainen edistysaskel eurooppalaisten kuluttajien lisäksi myös yrityksillemme. Jos kolmansista maista tuotujen tiettyjen tuotteiden alkuperämaa todellakin ilmoitettaisiin, kuluttajat olisivat täysin tietoisia ostamansa tuotteen ominaisuuksista. Vaatteiden, nahkatavaroiden ja huonekalujen kaltaisilla herkillä aloilla sellaisten edellytysten luominen, joiden avulla kuluttajat voisivat tehdä tietoon perustuvan valinnan, on merkittävä kysymys niille yrityksille, jotka ovat päättäneet pitää tuotantoa Euroopassa säilyttäen eurooppalaista tietoa ja eurooppalaisia työpaikkoja.
Siksi, arvoisa komission jäsen, pidän juuri tekemäänne ehdotusta myönteisenä, mutta korostan levottomana, että tämän ehdotuksen on säilyttävä kunnianhimoisena. Jäsenvaltioiden enemmistön tuen saamiseen ei saa pyrkiä lopullisen tavoitteemme kustannuksella. Olisi esimerkiksi mahdotonta hyväksyä, että alkuperämerkintä koskisi vain lopputuotteita, jolloin mahdollistettaisiin kaikkien osien erillinen tuonti, niiden kokoaminen EU:ssa ja niiden määrittäminen Euroopassa valmistetuiksi, "made in Europe".
Haluaisin lisäksi tukea komission ponnistuksia, joilla pyritään samaan suurin mahdollinen hyöty kyseisestä sopimuksesta. Siten, palaamatta usein toistettuun pyyntöön parantaa ja yksinkertaistaa alkuperäsääntöjä, mahdollisuus yleiseen Euro-Välimeri-merkkiin olisi huomattava edistysaskel Välimeren ja etelän ja etelän välisen kaupan ympärille rakennettujen alojen vahvistamisessa.
Lopuksi haluaisin korostaa, että osana Lissabonin sopimuksen täytäntöönpanoa kansainvälisen kaupan valiokunnan valtuudet lisääntyvät huomattavasti. Komissio voi siksi luottaa - vakuutan teille, arvoisa komission jäsen - siihen, että Euroopan parlamentin jäsenet ovat täysin sitoutuneita seuraamaan tiiviisti keskusteluja tästä EU:n kuluttajien ja työntekijöiden kannalta olennaisesta asetuksesta.
Jacky Hénin
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsitteessä "made in" ei saa olla kyse vain merkinnästä. Siitä on nopeasti kehityttävä voimakas käsite tietoon, työntekijöiden oikeuksiin, kestävään kehitykseen ja ympäristönsuojeluun liittyvien edistyksellisimpien sääntöjen kunnioittamiselle ja talouden vastuullisen asenteen ilmaisulle.
Vaikka globalisaatio luo kaikille edellytykset tuottamiseen, pelkästään raivoisa voitontavoittelu tarkoittaa, että työntekijöiden ja kansojen oikeuksia rikotaan jatkuvasti ja että niiden ympäristöä tuhotaan. Jäljentäminen, joka aiemmin koski vain ylellisyysmerkkejä, vaikuttaa nyt niinkin erilaisiin aloihin kuin lääke-, auto- ja ilmailualoihin, ja siinä voitto on aina taustalla, kun taas kuluttajien turvallisuutta heikennetään vakavasti. Samalla kymmeniä tuhansia työpaikkoja katoaa.
Käsitteen "made in Europe" käyttöönotolla voisimme antaa kuluttajille mahdollisuuden tehdä tietoon perustuva päätös ja toimia uusien oikeuksien saavuttamiseksi. Sanon kyllä työntekijöiden oikeuksien ja ympäristösääntöjen, taitojemme ja vastuullisen johtamisen kunnioittamiselle. Ja lopuksi ja kaikkein tärkeimpänä, sanon kyllä teollisuustyöpaikkojen säilyttämiselle ja puolustamiselle Euroopassa.
Christofer Fjellner
(SV) Arvoisa puhemies, protektionistit myöntävät harvoin, että heidän ehdotuksensa ovat protektionistisia ja pikemminkin piilottavat aikeensa muiden perustelujen taakse. Sanoisin, että pakollinen alkuperämerkintä on tästä selkeä esimerkki. Seisoin kesäkuussa 2006 tässä salissa ja mursin monia tätä aivan samaa ehdotusta koskevia myyttejä, ja silloin ehdotus päätyi sinne, minne se kuuluukin - roskakoriin.
Vapaakauppasopimuksesta Korean kanssa tehtyä päätöstä edeltäneet lehmänkaupat johtivat kuitenkin jälleen kerran uuteen keskusteluumme tästä ehdotuksesta, ja se on epäasianmukainen tapa käsitellä tällaista ehdotusta. Kolme vuotta myöhemmin muutamat myytit ovat selkeästi edelleen hengissä ja no, ne on murrettava.
Aloittakaamme siksi siitä, mitä väitetään aina silloin tällöin eli siitä, että kuluttajat pyytävät tätä, ja täällä kannattajat väittävät, että sillä on tästä aiheesta Internetissä järjestettyjen komission kuulemisten tuki. He eivät kuitenkaan välitä mainita, että 96 prosenttia kuulemisten vastauksista tuli yhdestä ainoasta maasta, nimittäin Italiasta, jossa teollisuus ja järjestäytyneet eturyhmät ovat liikkeellepaneva voima tässä asiassa. Tällä hetkellä kuka tahansa voi halutessaan alkuperämerkintä tavaransa, ja uskokaa minua, kaikki kilpailukykyiset yritykset, jotka ajattelevat saavansa tällä tavalla asiakkaita, tekevät jo niin, joten sitä ei tarvita.
Toinen myytti on se, että merkinnällä tarjotaan kuluttajille asiaankuuluvaa tietoa ja kuluttajansuojaa ja että se hyödyttää ympäristöä, aivan kuin kyse olisi maantieteestä. Ei, kyse on vain leikkimisestä ihmisten ennakkoluuloilla, ei ihmisten suojelusta. Kolmas myytti on se, että merkinnällä lisätään EU:n kilpailukykyä. Kaupan uusilla teknisillä esteillä ei kuitenkaan suojella EU:n teollisuutta. Sillä ei ole mitään tekemistä kilpailukyvyn kanssa - sitä vahvistetaan vain avoimilla markkinoilla ja hyvällä liiketoimintaympäristöllä.
Jos kiellämme jäsenvaltioita sallimasta tällaista lainsäädäntöä EU:n sisällä, koska se on protektionistista, miksi meidän on sitten tarkoitus soveltaa samoja sääntöjä muuhun maailmaan tunnustamatta, että se on protektionismia? Me hylkäsimme ajatuksen pakollisen "made in the EU" -merkinnän käyttöönotosta, joten olisi kohtuutonta ottaa se nyt käyttöön muun maailman osalta.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, monissa tapauksissa meillä on jo alkuperintämerkintä elintarvikkeiden ja muiden tuotteiden osalta, joten tämä ei ole uutta. Ongelma joissakin elintarviketuotteiden merkinnöissä on se, että ne eivät aina ole tarkkoja, joten mitä ikinä teemmekin tämän ehdotuksen osalta, varmistakaamme, että voimme testata merkin tarkkuuden eli että se, mitä merkissä sanotaan, on tarkkaa, jotta kuluttajat voivat saada etsimänsä tiedon.
Yksi erityinen kysymys: Sain puhelun valmistajalta, joka työskentelee Euroopan unionissa ja joka kysyi minulta, pyrkivätkö komissio, neuvosto ja parlamentti luomaan "made in the European Union" -merkin, jonka avulla voitaisiin mainostaa sitä, että tuotanto tapahtuu Euroopan unionissa. Voisiko komissio ehkä käsitellä tätä kohtaa?
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, koko tämä asia on aiheuttanut paljon ongelmia, erityisesti Irlannin maatalousalalla. Melkein joka kerran, kun kuulen maanviljelijäliiton johtajan, Padraig Walshen, puhuvan, hän viittaa vaikeuksiin saada asianmukainen ja tarkka merkintä, kuten Mairead McGuinness sanoi.
Näyttää siltä, että tuotteita voidaan tuoda Irlantiin, jalostaa niitä lisäämällä niihin mausteita tai mitä tahansa ja sitten panna ne eteenpäin aivan kuin ne olisivat irlantilaista alkuperää. Tämä on törkeää kuluttajan pettämistä, ja mielestäni kaikilla on oikeus tietää jokaisen tuotteen alkuperämaa eikä niinkään jalostusmaata.
Olenko ymmärtänyt oikein, että tämä käytäntö on loppumassa ja että saamme selkeän ja tarkan merkinnän, jotta tiedämme tarkasti, mistä maasta kukin tuote tulee?
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, selkeys, selkeys, selkeys: sitä markkinat nyt pyytävät ja vaativat sääntöjä, joilla taataan avoimuus kuluttajien suojelemiseksi. Myös markkinoiden vapaus määritellään selkeillä säännöillä, joilla, jos niitä sovelletaan avointen mekanismien avulla, kuluttajille annetaan täysin uusi asema valinnassa. Sitä me tänään täällä pyydämme, sitä me tänään täällä vaadimme.
Italian valtiojohtoisilla televisiokanavilla esitetään usein tutkimusdokumentteja, joissa näytetään, miten joissakin Euroopasta kaukana - myös kulttuurisesti - sijaitsevissa maissa tuotantotekniikat perustuvat erittäin saastuttavien tavaroiden, saastuttavien tekniikoiden ja myrkyllisten liuosten käyttöön, ja työvoimaa, myös lapsia, käytetään hyväksi ja pannaan työskentelemään järjettömän pitkiä päiviä. Kuluttajat on saatava asemaan, jossa he myös voivat valita, koska heillä on selkeä ajatus siitä, mistä tietyt tuotteet tulevat. Sitä me pyydämme. Mielestäni on koittanut oikea aika hyväksyä selkeästi ja välittömästi säännöt, joilla kuluttajat saadaan asemaan, jossa he voivat valita ehdottoman selkeiden ja avointen mekanismien avulla, ja hyväksyä ne erittäin päättäväisesti ja paljon nopeammin kuin tähän mennessä on ollut tapana.
Catherine Ashton
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia, jotka osallistuivat tästä aiheesta käytyyn tärkeään keskusteluun.
Haluaisin aloittaa Cristiana Muscardinin esittämistä erityisistä kohdista - tunteesta, että tämä on venynyt jo aika kauan. Komission jäsenenä ollessani olen ollut hyvin varovainen puhuessani jäsenvaltioiden kanssa kysymyksistä, joista ne ovat eniten huolissaan, ja olen yrittänyt reagoida huomatessani tärkeän asian. Mutta, kuten muut jäsenet ovat sanoneet, poliittisen elämän todellisuus on se, että minun on saatava kaikki ehdotukset läpi neuvostossa. Se tarkoittaa - kun on selvää, että tietylle ajatukselle ei ole vakaata enemmistöä - että on mietittävä uudelleen, mikä olisi se asia, joka voisi muuttaa epäonnistumisen asian saamisessa läpi, kun selkeästi on hyvin vahvoja näkemyksiä, menestykseen.
Minusta näytti, että meillä oli tilaisuus, hiomalla sitä, mitä olimme kuvanneet, jotta voisimme vastata jäsenvaltioiden huoliin, edistää tätä jälleen kerran, koska se on edelleen komission käsissä. Erityisesti, kun komission kausi on päättymässä ja kun se nyt tietysti on jo ohittanut - joku voisi sanoa - kautensa lopun, on tärkeää miettiä sitä, mitä ei ole vielä saatettu loppuun.
En voi antaa aikatakeita; haluaisin, mutta siinä olen väistämättä neuvoston armoilla. Mutta sitoudun ehdottomasti jatkamaan tätä, koska siinä on vahvuutta. Nyt tulen siihen, mitä ajattelen, ja miksi ajattelen, että se on niin tärkeää.
Monet arvoisat jäsenet ovat ottaneet esiin tiettyjä asioita, jotka koskevat kuluttajia ja mahdollisuutta, että tällä tarjottaisiin avoimuutta ja selkeyttä - antaa tietoa kuluttajille. Mielestäni jopa Adam Smithiä lainattiin sen osalta. On tärkeää, että jos maailmaan aiotaan saada aikaan vapaakauppa, myös kuluttajille on oltava selkeyttä ja avoimuutta, jotta he voivat tehdä sellaisia valintoja, jotka ovat vapaakaupan mukaisia. Nuo käsitteet liittyvät yhteen, ja olen samaa mieltä siitä. Katson siksi, että tuon asian esille ottaneet arvoisat jäsenet pääsivät itse asiassa sen ytimeen, mitä tällä yritetään tehdä.
Siinä ei ole kyse protektionismista. Tätä tapahtuu kaikkialla maailmassa. Useimpien niiden maiden osalta, joista voidaan ostaa luetteloimiamme tuotteita, tiedetään jo, mistä ostetaan. Koska olen kuluttaja itsekin, minulle on tärkeää tietää, missä tuote on tehty. Mielestäni tämä on ollut monille kuluttajille merkittävä osa tapaa, jolla he ovat vuorovaikutuksessa markkinoiden kanssa. Mahdollisuus sanoa, että varmistamme avoimuuden, on mielestäni erittäin tärkeää. Meidän ei pitäisi pelätä sitä, koska jos pelkäämme sitä, siinä on jotakin väärin. Avoimuudessa ja vapaakaupassa ja läpinäkyvyydessä kyse on siitä, että se kohdataan ja sitä todella käsitellään asianmukaisesti.
Carl Schlyter erityisesti pyysi minua laajentamaan luetteloa. No, siitä keskustellaan vielä: lopullista luettelo ei ollenkaan ole. Olemme vain yksinkertaisesti yrittäneet esittää meidän mielestämme realistisen luettelon, mutta olemme hyvin tyytyväisiä siihen, että siitä itse asiassa keskustellaan enemmän.
Mielestäni on vain oikein, että käsittelen myös siitä esitettyjä huolia, olemmeko riittävän kunnianhimoisia. Kader Arif sanoi, ettemme saisi vesittää tätä. Tietysti - mutta en yritä vesittää tätä; yritän vain olla realistinen. Jos minulla on loppujen lopuksi ehdotus, jota ei vain yksinkertaisesti saa läpi neuvostossa, mielestäni minulta on asianmukaista tarkastella sitä uudelleen ja kysyä, olisiko siinä jotain tehtävää, ei vesittää sitä, vaan tunnustaa oikeutetut huolet ja miettiä, voimmeko saada sen läpi, ehkä pilottimallina tai kapeammassa mallissa, jotta voidaan testata, onko sanomani totta ja jotta sitten voidaan toivottavasti laajentaa myöhemmin, koska olemme itse asiassa päässeet käsitykseen siitä, mitä yritämme tehdä.
Tarkastelemme myös koko Euro-Välimeri-asioita. Se on osa keskusteluja, jotka, kuten tiedätte, ovat parhaillaan käynnissä. Käsittelen myös sitä, mitä yritämme tehdä työpaikkojen suojelun osalta. Arvoisat jäsenet tietävät, että olen tehnyt paljon sen osalta, että erotetaan protektionismi ja teollisuuden tukeminen, työpaikkojen ja kuluttajien tukeminen ja niin edelleen. Meidän on sanottava selkeästi, että kauppa ei tarkoita kaikkien noiden asioiden laiminlyömistä. Ne liittyvät yhteen.
Arvoisa Cristofer Fjellner, minun on käsiteltävä teidän esittämäänne erityistä kohtaa, koska kuvailitte toimintaani epäasianmukaiseksi. En ole aivan varma, miten parlamentaarista on kuvailla Euroopan parlamentissa jonkun käyttäytyvän epäasianmukaisesti, mutta haluan vakuuttaa, että en mitenkään pyri siihen. Kyse ei ole yhteydestä mihinkään. Se, mitä yritin tehdä puhuessani jäsenvaltioille kaikista näistä kaupan kaikista näkökulmista, oli poimia, joko tekemäni työn avulla - ja erityisesti, puhuessani pienyrityksille koko Euroopassa, jolloin yritin varmistaa, että niillä olisi todelliset mahdollisuudet, jotta yli kolme prosenttia niistä alkaisi harjoittaa kauppaa Euroopan unionin ulkopuolella - asioita, jotka on joko jätetty sivuun - asioita, joita emme olleet pystyneet mitenkään ratkaisemaan - tai todella niitä asioita, joiden suhteen jäsenvaltiot tunsivat olevansa vahvoja.
Tämä ei ole missään nimessä ainoa asia, mutta tuli mieleeni, että tämä on tilaisuus yrittää tuoda tämä takaisin. Siinä on kyse tasavertaisista toimintaedellytyksistä. Siinä on kyse selkeydestä ja avoimuudesta kuluttajille. Siinä on kyse sen sanomisesta, että meidän on edettävä. Toivon, että parlamentti osallistuu tähän ja auttaa hiomaan tätä pidemmälle, jotta meillä on todella jotakin erittäin myönteistä takaisin vietäväksi.
Aivan lopuksi minulle esitettiin erityisesti kysymys käsitteestä "made in the European Union". Me kuulimme todella teollisuutta ja kuluttajia siitä. Se ei saanut kannatusta. Oltiin huolissaan siitä, että se saattaisi olla kallista. Sitä ei ollut odotettu, joten emme ole jatkaneet sitä.
Puhemies
- (ES) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan seuraavan täysistunnon aikana.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
João Ferreira  
Yksi maailmankaupan vapauttamisen seurauksista on ankarat työpaikkojen menetykset ja yhteiskunnallisen tilanteen huononeminen monilla alueilla ja monissa maissa, myös Puolassa, jotka ovat riippuvaisempia tietyistä tuotantoaloista, kuten esimerkiksi tekstiili- ja vaatealasta. Tässä nykyisessä ankarassa taloudellisessa ja yhteiskunnallisessa kriisissä tämä tilanne edellyttää erilaista lähestymistapaa. Alkuperämerkintää koskevien sääntöjen hyväksymisellä voitaisiin auttaa parantamaan tuotannon kuvaa monissa jäsenvaltioissa. Tarvitaan kuitenkin paljon. Meidän on suojeltava tuotantoaloja paketilla, jossa on laajempia ja tehokkaampia toimenpiteitä, esimerkiksi seuraavia: suojelu- ja turvamekanismien täytäntöönpano aggressiivista vientiä vastaan, etusijan antaminen paikalliselle tuotannolle, matalaan palkkaan, vähäiseen ammattitaitoon ja työn epävarmuuteen perustuvan mallin hylkääminen, julkisten välineiden käyttöönotto tuotannon valvomiseksi ja markkinoiden sääntelemiseksi, jotta elintarvikeomavaraisuuden ja -turvan periaate voidaan säilyttää ja yritysten uudelleensijoittamisen tehokas torjuminen. Kunkin maan kestävää tuotantoa koskevan oikeuden puolustaminen on tuleva vaatimus. Meidän on tehtävä se uuden talouteen, yhteiskuntaan, energiaan ja ympäristöön liittyvän järkevyyden nimissä, ja uusliberaalilla mallilla sitä ei vain olla takaamatta vaan siitä tehdään itse asiassa mahdotonta.
