Terrorismin torjunta (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista suullisista kysymyksistä:
Manfred Weberin PPE-DE-ryhmän puolesta, Martine Rouren PSE-ryhmän puolesta, Alexander Alvaron ALDE-ryhmän puolesta sekä Cristiana Muscardinin ja Roberta Angelillin UEN-ryhmän puolesta neuvostolle laatima suullinen kysymys terrorismin torjunnasta - B6-0139/2007) ja
Manfred Weberin ja Joseph Daulin PPE-DE-ryhmän puolesta, Martine Rouren PSE-ryhmän puolesta, Alexander Alvaron ALDE-ryhmän puolesta sekä Cristiana Muscardinin ja Roberta Angelillin UEN-ryhmän puolesta komissiolle laatima suullinen kysymys terrorismin torjunnasta - B6-0313/2007).
Kathalijne Maria Buitenweg
(EN) Arvoisa puhemies, pyytäisin, ettemme aloittaisi ennen neuvoston puheenjohtajan saapumista, sillä minusta on hieman outoa, että olemme esittäneet suullisia kysymyksiä neuvostolle ja komissiolle, mutta keskustelemme tästä aiheesta vain komission jäsenen kanssa. Siinä ei ole mitään järkeä, joten pyytäisinkin, että odotamme siihen asti, kunnes neuvoston puheenjohtaja on paikalla kuulemassa meitä.
Puhemies
(DE) Sallinette minun sanoa, arvoisa jäsen Kathalijne Maria Buitenweg, mutta en katso tarpeelliseksi odottaa neuvoston puheenjohtajaa, kun emme tiedä, milloin hän on täällä. Joutuisimme ehkä odottamaan niin kauan, ettei keskustelulle jäisi aikaa ollenkaan. Keskustelu sitä paitsi aloitetaan puolueryhmien puheenjohtajien puheenvuoroilla. Siksi ehdotan, että aloitamme niistä.
Hyväksyykö parlamentti ehdotuksen?
(Parlamentti päätti aloittaa keskustelut.)
Joseph Daul  
suullisen kysymyksen laatija. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, terrorismin torjunta on ala, jolla Euroopan on siirryttävä sanoista tekoihin. Terrorismin maailmanlaajuinen luonne edellyttää maailmanlaajuista ratkaisua. Poliittinen Eurooppa todentuu sen kyvyssä kitkeä terrorismi, mutta olemme vielä kaukana tavoitteesta. Ryhmämme teki aloitteen tämän keskustelun käymiseksi, koska olemme varmoja siitä, ettei Eurooppa ole vielä ottanut mittaa kaikista sitä uhkaavista vaaroista.
Ensimmäinen hyvin välitön uhka arkiturvallisuudellemme ovat islamistiset terroristiryhmät ja muut vastaavat ryhmät, kuten espanjalainen ETA. Ne näkyvät arjessamme, arvoisa komission puheenjohtaja. Toinen yhtä huolestuttava uhka on se, että nämä vaikutusvaltaiset verkostot jäytävät eurooppalaisten demokratioiden poliittista kulttuuria tavoitteenaan horjuttaa perusarvojamme ja saada jalansijaa omille uskonnollisille periaatteilleen. Meidän on varmistuttava sitä, että valtiot tiivistävät yhteistyötään kansainvälisen terrorismin torjumiseksi. EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin De Vriesin viime maaliskuinen eroaminen ilman, että hänen paikkaansa on vieläkään täytetty, osoittaa tarvittavan työn määrän. De Vries erosi tosin henkilökohtaisista syistä, mutta kaikki tietävät, että hänen käyttöönsä myönnetyt resurssit eivät riittäneet siihen, että hän olisi voinut viedä päätökseen hänelle osoitetun vaativan tehtävän.
Pyydämmekin neuvoston puheenjohtajaa, joka ei ole läsnä, YUTP:n korkeaa edustajaa Solanaa sekä komission puheenjohtajaa Barrosoa kantamaan vastuunsa ja nimeämään mahdollisimman pian uuden EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin, jolle myönnetään riittävä rahoitus.
Hyvät kollegat, terroristijärjestöjen vastainen taistelu vaatii entistä suurempaa päättäväisyyttä, eikä siinä voida käydä mahdollisia neuvotteluja tai tehdä myönnytyksiä. Terroristijärjestöt eivät ole perinteisesti keskittyneitä ryhmittymiä, jotka voitaisiin kukistaa perinteisin sotilaallisin operaatioin. Ne toimivat verkostoissa ja käyttävät huipputekniikkaa rikolliseen toimintaansa. Terroristiverkostojen kitkeminen onnistuu ainoastaan yhdistämällä tärkeät tiedusteluvälineet sekä taloudelliset resurssit ja henkilöstöresurssit. Kun kunnioitamme itseämme, varmistamme lakien ja kansalaisvapauksien täytäntöönpanon ja vahvistamme käsityksemme ihmisestä ja yhteiskuntaelämästä, ja kun toimimme yhteistyössä, tuloksena on terrorismi, joka 2000-luvun keinoja käyttämällä saa innoitteensa ennakkoluuloista ja turvautuu ihmiskunnan synkimpien aikojen menetelmiin.
Kyse ei ole kulttuurien välisestä yhteentörmäyksestä, kuten asia usein ilmaistaan, vaan vastakkainasettelusta, jossa osapuolina ovat ne, joille ihmisen kunnioitus ja moniarvoisuus ovat kaikkein tärkein asia, ja ne, jotka pyhän sodan nimissä pyrkivät eliminoimaan kaikki ne, jotka ajattelevat tai uskovat toisin. Syyskuun 11 päivän uhrit, joita muistelemme muutaman päivän kuluttua kuusi vuotta Manhattanin traagisten tapahtumien jälkeen, mutta myös Madridissa 11. maaliskuuta tapahtuneen pommi-iskun ja Lontoon pommi-iskujen uhrit ovat meille muistutuksena siitä, että meidän on toimittava päättäväisesti. Eurooppalaiset kaipaavat turvallisuutta: turvallisuutta työssä, energiansaannissa sekä turvallisia elintarvikkeita. Vähin, mitä voimme Euroopan hyväksi tehdä rauhan takaamisen jälkeen on se, että teemme kaikkemme ihmisten perusturvallisuuden takaamiseksi.
Martine Roure  
suullisen kysymyksen laatija. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jäsenvaltiot ovat kehittäneet lukuisia eurooppalaisia terrorismin torjunnan välineitä. Siitä huolimatta terrorismin uhka on edelleen suuri monissa Euroopan maissa. Näin ollen on tarpeen arvioida asiaa koskevan EU:n lainsäädännön täytäntöönpanon tehokkuutta, koska meillä on kokemusta täytäntöönpanosta muutaman vuoden ajalta.
Huolimatta niistä toimista, joilla on pyritty edistämään terrorismin torjunnasta vastaavien kansallisten viranomaisten välistä tietojenvaihtoa, on selvää, että keskinäisen luottamuksen lisääminen on välttämätöntä. Todellinen tehokkuus terrorismin torjunnassa ei edellytä lisää lainsäädäntöä, vaan on varmistuttava siitä, että jäsenvaltiot soveltavat nykyistä lainsäädäntöä oikein. Meidän on mielestäni keskityttävä ennen kaikkea parantamaan toden teolla jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.
Lainsäädäntöä arvioimalla voimme tarkistaa myös asiaa koskevia asetuksia. Näin ollen arviointiprosessissa on minusta tarpeen tasapainottaa kaksi asiaa keskenään: kansalaistemme turvallisuudentarve ja se, että turvataan heidän oikeutensa yksityiselämän suojaan. Osa toteutetuista toimista nimittäin sitoo kansalaisia melkoisesti, ja voimmekin nyt jälkikäteen todeta, että monet niistä eivät ole toimineet halutulla tavalla ja voivat antaa jopa vääränlaisen turvallisuuskuvan.
Terrorismin torjunta edellyttää lisäksi Euroopan unionin ja sen kumppanien välisen yhteistyön lujittamista. Meidän on esimerkiksi transatlanttisissa suhteistamme pyrittävä märittämään yhteinen terrorismin torjuntastrategia, jossa kunnioitetaan kansalaisten perusoikeuksia ja yksityiselämää. Euroopan unionilla on oltava yhtenäinen näkemys näistä kysymyksistä, jotta voimme luoda yleisperiaatteet EU:n ja sen amerikkalaisten kumppanien väliselle tietojenvaihdolle sekä vaihdettavien tietojen suojelulle.
Euroopan parlamentti on usein jätetty syrjään neuvostossa käydyistä terrorismia käsitelleistä keskusteluista. Siksi minusta on nyt tärkeää käydä todellista keskustelua, sellaista, joka mahdollistaa, että Euroopan parlamentti ja jäsenvaltioiden parlamentit voivat aiempaa paremmin harjoittaa demokraattista valvontaa.
Alexander Alvaro  
suullisen kysymyksen laatija. - (DE) Arvoisa puhemies, terrorismin vastaista taistelua on käyty nyt kuusi vuotta, vuosina 2001-2007, mikä on ollut poliittisesti motivoitunutta aikaa. Ainoa asia, jonka olemme tänä aikana nähneet, on se, että jokaiseen toteutettuun toimeen on haettu poliittista vastausta. En kuitenkaan näe, että meillä olisi jokin näkemys terrorismin vastaisen EU:n politiikan kehittämisestä maailmanlaajuisesti. Mikä on meidän roolimme? Minkä kansainvälisen roolin haluamme ottaa? Onko meillä jokin perimmäinen suunnitelma?
En ole toistaiseksi nähnyt yhtään sellaista komission tai neuvoston - enkä muuten jäsenvaltioidenkaan - laatimaa suunnitelmaa tai asiakirjaa, jossa ehdotettaisiin lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin terrorismin torjuntastrategiaa. Olemme käynnistäneet lyhytaikaisia toimia, jotka ovat johtaneet rahavirtojen tyrehtymiseen. Olemme käynnistäneet keskipitkän aikavälin torjuntatoimia, esimerkiksi lisänneet henkilötodistuksiin biometriset tiedot, mikä ei kyllä minusta ole oikea ratkaisu, mutta jonka poliittinen enemmistö päätti.
Sitä vastoin pitkäaikaisissa toimissa en näe edistystä tai liikettä kehitysavussa, joka voidaan mieltää osaksi turvallisuuspolitiikkaa. En myöskään näe edistystä niiden kulttuurien kunnioittamisessa, joista terrorismin oletetaan sikiävän. Toisin sanoen emme ole ponnistelleet tarpeeksi opetellaksemme elämään rauhanomaisesti toistemme rinnalla globaalissa ja monikulttuurisessa maailmassa. Sen sijaan olemme halunneet tuputtaa omaa yhteiskuntamalliamme muulle maailmalle. Kysymys siis kuuluu: minkä roolin Eurooppa aikoo ottaa?
Toimet 11. syyskuuta 2001 jälkeen ovat olleet moninaiset: aina, kun hyökkäys on tapahtunut, hallitukset ovat kiirehtineet rauhoittamaan kansalaisia käynnistämällä lyhytaikaisia toimia. Yhdistynyt kuningaskunta esimerkiksi kiirehti välittömästi Lontoon traagisten tapahtumien jälkeen ajamaan läpi tietojen säilyttämistä, ja Saksa ajaa läpi online-etsintöjä. Yhteistä suunnitelmaa ei ole. Perusoikeuksien loukkaukset esimerkiksi hätälakeja sovellettaessa eivät yksistään ole ratkaisu. Terrorismin onnistunut torjunta edellyttää Euroopan maailmanlaajuisen roolin määrittelyä sen sijaan, että pyritään kansallisiin toimiin, jotka toteutetaan vain Euroopassa.
Cristiana Muscardini  
suullisen kysymyksen laatija. - (IT) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, se, että olemme siirtäneet tätä keskustelua meille tärkeistä asioista heinäkuusta syyskuuhun ja käymme sitä nyt, kun neuvosto ei ole läsnä, osoittaa jo sinänsä, ettei Eurooppa ole tosiasiassa valmistautunut käsittelemään päättäväisesti ja kokonaisvaltaisesti terrorismin ongelmaa ja että parlamentin poliittinen asema on valitettavasti edelleen liian heikko.
Yhteisestä terrorisminvastaisesta strategiasta on puhuttu aiemminkin, silloin, kun Euroopan ollessa jo pitkälle yhdistynyt unionin kansakuntien keskuuteen oli pesiytynyt terroristiryhmiä, ja sisäisiä ongelmia ilmeni, mutta siitä huolimatta tuota strategiaa ei koskaan syntynyt. Vuosi 2001 taas osoitti terrorismin maailmanlaajuisen luonteen, sen, etteivät terroristit ole järjestäytyneet pyramidinomaisesti vaan kaikkialle maailmaan levinneisiin soluihin, jotka pitävät tiiviisti yhteyttä toisiinsa etenkin Internetin ja muiden kehittyneiden tietoteknisten järjestelmien avulla ja jotka pystyvät iskemään miten ja milloin haluavat.
Tästä huolimatta Euroopan unionilla ei ole toimintamallia Internetin valvomiseksi ja luotettavien turvallisuussääntöjen antamiseksi kansalaisille, jotka eivät tiedä, mihin toimiin unionissa on mahdollisesti ryhdytty ja mihin se aikoo lähitulevaisuudessa ryhtyä. Tärkeimpänä toimena on saattaa vastuuseen sellaisten Internet-sivustojen ylläpitäjät, joilla yllytetään terrorismiin, tuetaan sitä tai oikeutetaan siihen turvautuminen. Tämä voisi tapahtua esimerkiksi määräämällä sulkemaan sivustot, joiden voidaan katsoa liittyvän suoraan tai epäsuorasti henkilöihin, jotka lietsovat väkivaltaa, yllyttävät siihen tai oikeuttavat sen käytön. Sveitsissä tämä kaikki on jo tehty aikoja sitten, mutta Eurooppa vaan pähkäilee edelleen ja puhuu kuuroille korville.
EU:lla ei ole yhteistä kantaa, joka mahdollistaisi hämäräperäisten kulttipaikkojen ja sellaisten väärien imaamien valvomisen, jotka, kuten tapahtui hiljattain Hollannissa ja Italiassa, ovat käyttäneet rukoilemiseen tarkoitettuja paikkoja vihan kylvämiseen ja suunnitellakseen iskuja, joiden tarkoituksena on yllyttää väkivaltaan länsimaita ja niiden demokratiaa, ihmisoikeuksia ja myös naisten oikeuksia vastaan ja jotka ovat toteuttaneet iskuja kaupungeissamme.
Arvoisa puhemies, pelkkä puhe yhteisestä terrorisminvastaisesta strategiasta ei enää riitä, vaan tarvitaan päättäväisyyttä ja rohkeutta tehdä päätöksiä ja toteuttaa toimia uusien iskujen ehkäisemiseksi ja niiden solujen tekemiseksi vaarattomiksi yhteiskunnissamme, jotka pyrkivät käännyttämään ihmisiä käyttämällä hyväkseen vapauksiamme, kuten uskonnon harjoittamisen vapautta ja sananvapautta, toimiakseen juuri tuota vapautta vastaan.
Tanskassa on juuri pidätetty henkiöitä epäiltynä sellaisen iskun suunnittelusta, jossa oli tarkoitus käyttää räjähteitä. Tämä osoittaa, ettemme saa päästää valppauttamme herpaantumaan ja että Tanskassa annetut terrorisminvastaiset lait toimivat. Iskut ovat kuitenkin myös herätyshuuto koko unionille siitä, ettemme voi enää tuudittautua yksistään kansallisten lakien tehokkuuteen tai yksittäisten maiden tutkintaresurssien tehokkuuteen, vaan on tiivistettävä yhteistyötä.
Poliittisesti korrektin toiminnan taustalla piilee liian usein kyvyttömyys tai haluttomuus päätöksentekoon. Tällöin vaarassa ovat demokratia, vapaus ja yksilöiden oikeus elää rauhassa ja vapaasti. Vapaus taataan säännöillä. Meidän on tehtävä se, mikä on poliittisesti oikein paitsi kansalaistemme myös kaikkien niiden ihmisten suojelemiseksi, jotka kunnioittavat oikeuksiaan ja ovat tietoisia velvollisuuksistaan. Viivyttely tekee meistä osasyyllisiä.
Toivon, että voimme lopettaa tämän keskustelun sitoutuen yhdessä toimimaan välittömästi oletetusta puoluekannasta riippumatta, päättäväisesti ja yhdessä rintamassa. Siten voimme parhaiten kunnioittaa niiden uhrien muistoa, joiden elämän syyskuun 11. päivä ja sen jälkeiset raakalaismaiset teot ovat katkaisseet. Terrorismia on aina syytä pitää rikoksena ihmiskuntaa vastaan.
Kathalijne Maria Buitenweg  
suullisen kysymyksen laatija. - (NL) Arvoisa puhemies, tärkein kysymykseni neuvostolle kuuluu itse asiassa seuraavasti: katsooko neuvosto voivansa erehtyä? Voiko neuvosto mahdollisesti tehdä aika ajoin virheitä, vai onko se kaikkitietäväinen? Ovatko kaikki viime vuosina terrorismin torjunnan nimissä toteutetut toimet olleet neuvoston mielestä oikeita? Eikö todellakaan voida missään nimessä epäillä, että kansalaisoikeuksia olisi loukattu kohtuuttomasti? Jos neuvosto on erehtymätön, toimien arviointi ei ole tarpeen, mutta jos neuvosto uskoo mahdollisuuteen parantaa ymmärrystään, arviointiin on tarvetta. Toivoisin myös, että neuvosto kertoisi meille keskustelun kuluessa, onko erityisiä toimia, jotka sen mielestä puuttuvat, toimia, jotka ovat sen mielestä tarpeen, mutta joita ei ole vielä toteutettu. Onko nyt suunnitteilla erityisiä toimia? Kansalaisoikeuksien loukkaukset sallitaan EU:n lainsäädännön nojalla, mutta loukkaukset ovat oikeutettuja vain, jos ne täyttävät välttämättömyyden, suhteellisuuden ja tehokkuuden kriteerit ja jos kansalaiset kykenevät itse suojautumaan väärinkäytöltä. Toivoisin, että neuvosto arvioisi kaikki viime vuosina toteutetut toimet ja tutkisi, täyttävätkö ne nämä kriteerit. Voiko neuvosto luvata meille tämän tänään?
Saanen korostaa muutamia näkökohtia, jotka kaipaavat perusteellista arviointia. Ensinnäkin väärinkäytön näkökohta: voiko kansalaisista mahdollisesti tulla tahattomia uhreja? Haluaisin mainita esimerkkinä terrorismista epäiltyjen listat. Kyse ei ole pelkästään siitä, miten ihmiset ja järjestöt joutuvat näille listoille, vaan myös siitä, miten niiltä pääsee pois. Oletetaan, että nimesi on listassa. Tällöin kaikki varasi ja pankkitilisi jäädytetään, mutta viranomaiset eivät automaattisesti aseta sinua syytteeseen. Tämä tarkoittaa, ettei ole oikeudenkäyntiä, jossa voitaisiin esittää todisteita. Periaate ”syytön kunnes toisin todistetaan” ei enää päde. Voin myös hyvin kuvitella, että pankkitilit jäädytetään ennen listalle joutumisen paljastumista tai että rahat katoavat yhdessä vilauksessa toiselle puolelle maailmaa. En kuitenkaan voi kuvitella meidän hyväksyvän, että ihmisiä pidetään listoilla ja rangaistaan ilman heidän syyllisyytensä toteennäyttämistä. Tämä kääntää ylösalaisin rikoslainsäädännön todistustaakan, mitä emme voi hyväksyä. Ensimmäisen asteen tuomioistuin on todennut useaan otteeseen, että menettelyä on muutettava. Al-Aqsa-säätiön ja José Maria Sison katsottiin joutuneen listalle perusteettomasti. Haluaisin kuulla, mitä neuvosto on oppinut näistä tuomioistuimen päätöksistä ja aikooko se muuttaa tai arvioida näiden listojen laatimista koskevaa päätöksentekoprosessia ja tutkia yksittäisten henkilöiden mahdollisuuksia saada oikeutta.
Seuraavaksi puhun toimien tehokkuudesta ja kysyn, ovatko ne tehokkaita. Haluan mainita esimerkkinä nesteitä koskevat toimenpiteet. Yli miljoona eurooppalaista joutuu edelleen näpräämään muovisten pussien kanssa ennen koneeseen nousua noudattaakseen kuuliaisesti määräystä pakata 100 millin nestepullot pusseihin, vaikka pullot päätyvät usein roskakoriin, koska matkustajat ovat unohtaneet säännön. Kyse ei ole kohtuuttomasta kansalaisoikeuksien loukkauksesta, ja väärinkäyttöä voidaan valvoa. Purevatko nämä toimet silti? Onko neuvosto valmis arvioimaan niitä tieteellisen näytön pohjalta?
Tästä pääsenkin suhteellisuuden kysymykseen. Ovatko toimet oikeasuhtaisia? Tämä on toinen arvioinnin tärkeä näkökohta. Tarkastellaanpa esimerkiksi matkustajatietoja ja sopimusta Yhdysvaltojen kanssa. Minunkin puolueryhmäni ymmärtää täysin eri maiden halun tietää, ketkä tulevat niiden alueelle. Suurin ongelma ei ole niinkään pyydettävien tietojen liiallinen määrä vaan se, että niitä voidaan pyytää niin moneen eri tarkoitukseen. Neuvosto puolustelee aina näitä toimia sanomalla, että kaikki tämä on tarpeen terrorismin torjunnan nimissä. Tietoja voidaan kuitenkin ”Yhdysvaltain lainsäädännön nojalla” käyttää myös muihin tarkoituksiin, kuten sopimuksessa todetaan. Siten on teoreettinen mahdollisuus, ettei tietoja käytetä vain terrorismin torjuntaan vaan esimerkiksi myös pyörävarkauksien tai pankkipetosten selvittämiseen. Onko tämä suhteellisuusperiaatteen mukaista? Onko neuvosto valmis tarkistamaan sopimusta myös tältä osin?
Seuraavaksi puhun välttämättömyyskriteeristä. Otan esimerkiksi liikennetietojen säilyttämisen kahden vuoden ajan, mitä ryhmäni vastusti, mutta jota parlamentin enemmistö kannatti. Kaikista tähän asti käsille saamistani tiedoista kuitenkin käy ilmi, että kaikkein tehokkaimpia ja välttämättömimpiä ovat korkeintaan kolme kuukautta vanhat tiedot. Onko neuvosto valmis selvittämään, käytetäänkö yli kolme kuukautta vanhoja tietoja ollenkaan? Onko neuvosto valmis laatimaan tehokkuuden, suhteellisuuden ja välttämättömyyden kriteereihin perustuvan arvion ja selvittämään mahdollisuutta estää väärinkäytöksiä?
Arvioinnin viimeinen näkökohta on neuvoston kanta Euroopan unionissa tapahtuneisiin ihmisoikeusrikkomuksiin CIA:n tapauksessa. Euroopan parlamentti on tutkinut tapaukset mahdollisimman perusteellisesti, joten minusta on pöyristyttävää, ettei neuvosto ole kommentoinut asiaa mitenkään. Neuvosto voisi kertoa, mitä mieltä se on asiasta, mistä mietinnössä esitetyistä näkökohdista se on samaa mieltä ja mistä ei ja mihin toimiin se aikoo ryhtyä. Onko neuvosto valmis vastaamaan Favan mietintöön vai vaikeneeko se edelleen?
Giusto Catania  
suullisen kysymyksen laatija. - (IT) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, meillä on tapana julistaa, että terrorismin torjunta on ensisijainen tehtävä, ja esittää uusia poliittisia lainsäädäntöaloitteita.
Minusta olisi kuitenkin ensin syytä arvioida viime vuosina tehtyjä valintoja ja esittää joitakin kysymyksiä: Ensinnäkin voidaan kysyä, onko terrorismi voimakkaampi tai heikompi lainsäädäntöaloitteidemme johdosta? Toiseksi voimme kysyä, olemmeko panostaneet erityisesti lainsäädäntökulttuurimme ja arvojemme kehittämiseen vai olemmeko luopuneet niistä terrorismin kriisiin vedoten?
Minusta meidän olisi pidettävä ensisijaisena tehtävänämme vastata näihin kahteen kysymykseen, jolloin huomaisimme, että kriisitoimenpiteet ovat usein olleet epäonnistuneita ja että terroristijärjestöjen luettelot ovat epätarkkoja ja ne on laadittu pikemminkin poliittisten tarkoitusperien kuin todellisen vaaran pohjalta. Olemme myös nimenneet henkilön koordinoimaan terrorismin vastaisia toimia. Myöhemmin olemme tosin tulleet siihen tulokseen - tosin ilman mitään selvää syytä - että pärjäisimme myös ilman kyseistä koordinaattoria. Sen vuoksi pyytäisinkin neuvostoa, ettei se nimittäisi uutta terrorismin torjunnan koordinaattoria, sillä olemme viime kuukausina huomanneet, että pärjäämme hyvin myös ilman.
Sanomme usein, ja painokkaasti, ja niin meidän on mielestäni sanottava nytkin täällä parlamentissa, että terrorismi on sivilisaatiomme ja demokraattisten oikeuksien vihollinen: se on yhtä kuin barbaria. Terroristi-iskut merkitsevät siirtymistä oikeusvaltiosta primitiiviseen valtioon. Kaikki tämä on totta, mutta sen sijaan, että keskittyisimme puhumaan demokraattisten oikeuksien palauttamisesta, olemme halunneet ratkaista ongelman rajoittamalla sivistyneen rinnakkaiselon sääntöjä. Olemme valinneet taistelun vihollisemme maaperällä ja käymme kilpailua ihmisoikeusloukkauksilla, sotilaallisella kansalaisten valvonnalla ja demokratian perusperiaatteiden kieltämisellä.
Kuvat Abu Ghraibista tai Guantanamon tukikohdasta viestivät, että terrorismiin perustuva kulttuuri on vienyt voiton oikeusvaltiostamme ja oikeuskulttuuristamme. Tätä viestivät myös ne CIA:n lennot ja sieppaukset Euroopassa, joissa eurooppalaiset ovat selkeästi olleet osallisina. Näistä tapahtumista vallitsee kiusallinen hiljaisuus, ja kehotankin muiden kollegoiden tavoin neuvostoa ilmaisemaan kantansa asiaan, sillä kaikki jäsenet ovat maininneet tuon kiusallisen hiljaisuuden! Parlamentissa on puhuttu CIA:n, Euroopan maiden hallitusten ja tiedustelupalvelujemme vastuusta. Komissio on puhunut aiheesta, ja Euroopan neuvosto puhuu tästä. Vain Euroopan maiden hallitukset ovat kiusallisesti hiljaa, mitä emme voi hyväksyä. Toivokaamme, että neuvosto ilmaisee tänään kantansa asiaan.
Euroopassa poikkeuksesta on kuitenkin valitettavasti tullut sääntö, ja meidän on nyt puhuttava selkeästi lainsäädännöllisten päätöstemme vaikutuksista, joita ovat muun muassa passeihin ja viisumeihin lisätyt biometriset tiedot, henkilötietojen tarkastusjärjestelmä, puhelinviestintää koskevat tietokannat, lentomatkustajien tietokannat, PNR-sopimukset, SWIFT-järjestelmä, sormenjälkien säilytysjärjestelmä ja jopa nesteitä koskeva sääntely, josta toivomme luopuvan täysin viestittääksemme näin komissiolle, että meidän on tehtävä päätöksiä, jotka ovat oikeassa suhteessa siihen, mitä vastaan haluamme taistella.
Nyt on sanottava painokkaasti, että olemme valinneet oikeusvaltioperiaatteen autoritaarisen vääristelyn sen sijaan, että olisimme varjelleet oikeusvaltion periaatteita terrorismin torjumiseksi. Ei ole ollenkaan selvää - lopetan ihan pian, arvoisa puhemies - ovatko Euroopan kansalaiset joutuneet viime vuosina suurempaan vaaraan terrorismin vain niiden vastaisten toimien tähden. Eräs amerikkalainen naiskirjailija on sanonut, että kun ongelmistamme vastuussa olevat tarjoavat meille ratkaisuja, meidän on oltava varuillamme. Minusta meidän pitäisi olla varuillamme.
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. - (PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi pahoitella pientä myöhästymistäni, joka johtuu yksinkertaisesti siitä, että aliarvioin hotellini ja parlamentin välisen liikenteen.
Haluan myös kiittää komission jäsentä Frattinia, joka on tänään paikalla ja joka yrittää vastata jäsenten esittämiin kysymyksiin. Toivon mukaan voin antaa selvityksen kaikkiin asioihin, joihin meiltä on pyydetty selvitystä.
Lontoon ja Glasgow'n sekä Espanjan ja Portugalin raja-alueen viimeaikaiset tapahtumat ja Jemenin isku ovat eittämättä osoittaneet, että terrorismi on huomattava uhka Euroopan turvallisuudelle ja demokraattisten yhteiskuntiemme arvoille, erityisesti Euroopan kansalaisten oikeuksille ja vapauksille.
Jäsenvaltioiden on siis jatkettava yhteistyötä terrorismin vastaisten toimien vahvistamisessa ja toteuttamisessa, missä on aina kunnioitettava yhteiskuntiemme perusarvoina olevia ihmisoikeuksia ja perusvapauksia, joiden suojelu ja edistäminen auttavat estämään terrorismia.
Terrorismia vastaan on taisteltava sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla. Kansainvälinen yhteistyö on tehokas väline, jonka avulla voidaan taistella tehokkaasti tätä vitsausta vastaan sekä jäsenvaltioissa että monenvälisesti. Terrorismi on maailmanlaajuinen uhka, joka edellyttää maailmanlaajuisesti yhteisiä toimia, joihin on sisällytettävä tietojen ja tiedonvaihdon lisääminen, näkökantojen sisäinen koordinointi, yhteistyö/kumppanuudet kolmansien maiden kanssa, maailmanlaajuisen terrorismin vastaisen strategian täytäntöönpano johtoasemassa olevan YK:n kanssa sekä tiivis yhteistyö alueellisten ja kansainvälisten terrorismin vastaisessa taistelussa mukana olevien järjestöjen kanssa.
Euroopan unionin toiminta on tehostunut 11. syyskuuta 2001 jälkeen sekä myöhemmin Madridissa vuonna 2004 ja Lontoossa vuonna 2005 tapahtuneiden hirvittävien iskujen johdosta. Neuvosto hyväksyi joulukuussa 2005 EU:n terrorismin vastaisen strategian, jonka puitteissa unioni taistelee terrorismia vastaan maailmanlaajuisesti ihmisoikeuksia kunnioittaen, jotta EU:n kansalaiset voisivat elää rauhan, turvallisuuden ja oikeuden alueella.
EU:n terrorismin vastainen strategia sisältää neljä toiminta-alaa: ennalta ehkäisy, suojaus, toiminnan estäminen ja varautuminen. Puheenjohtajavaltio vahvistaa, että neuvosto laatii puolivuotistarkistuksen terrorismin vastaisen strategian ja terrorismin rahoituksen torjuntastrategian täytäntöönpanosta sekä vuosittaisen arvion radikalisoitumisen ja terroristiryhmiin värväyksen torjuntastrategian täytäntöönpanosta. Lisäksi neuvosto tarkistaa kerran puolessa vuodessa terrorismin vastaisen toimintasuunnitelman ja kerran vuodessa radikalisoitumista ja värväystä koskevan toimintasuunnitelman. Valvonnan avulla neuvosto voi määrittää tarkoin, mitä EU:n ehdottamia toimia ei ole hyväksytty tai pantu asianmukaisesti täytäntöön jäsenvaltioissa. Siten neuvosto saa myös mahdollisuuden viedä joitakin poliittisia toimia eteenpäin. Puheenjohtajavaltio on esimerkiksi päättänyt jouduttaa toimintaa räjähteiden alalla.
Rikosasioita koskevan poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön alaan kuuluvien toimien toteuttamista on hidastuttanut yksimielisen päätöksenteon vaatimus. Sitä vastoin Lissabonin sopimuksen ratifiointi jouduttaa terrorismin vastaisten toimien hyväksymistä ja täytäntöönpanoa. Sopimus hyväksytään hallitustenvälisessä konferenssissa sen mandaatin pohjalta, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi edellisessä kokouksessaan viime kesäkuussa.
Lainvalvontaviranomaisten ja turvallisuuspalvelujen välisen yhteistyön tiivistämisen tarpeesta voidaan sanoa, että jäsenvaltioiden turvallisuuspalvelut tekevät parhaillaan tiivistä ja hyvin tehokasta yhteistyötä terrorismin vastaisen ryhmän puitteissa. Europol on kehittänyt hyvin tehokkaita analyysitietokantoja, joihin saadaan yhä enemmän tietoja jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisilta. On selvää, että tämä ei kuitenkaan riitä. Euroopan parlamentti käy tiivistä ja suoraa poliittista vuoropuhelua neuvoston ja komission kanssa.
Neuvoston puheenjohtaja, komission varapuheenjohtaja ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja tapasivat 16. toukokuuta 2007 tarkastellakseen terrorismin vastaisia toimintamalleja ja arvioidakseen EU:n terrorismin vastaisten strategian täytäntöönpanoa. Nämä kerran puolessa vuodessa järjestettävät tapaamiset ovat äärimmäisen hyödyllisiä konsensukseen pääsemiseksi niistä politiikan osa-alueista, joita on tarpeen kehittää terrorismin torjunnassa. Pääsihteeri/korkea edustaja on ilmoittanut jäsenvaltioille EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin kannasta, ja pääsihteeri pohtii parhaillaan tiiviissä yhteistyössä puheenjohtajavaltion kanssa parhaita tapoja koordinoida terrorismin vastaista toimintaa neuvostossa. EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin ja tilannekeskuksen välisistä suhteista on sanottava, ettei tilannekeskus osallistu EU:n terrorismin vastaisen politiikan suunnitteluun eikä neuvoston suorittaman terrorismin vastaisen työn koordinointiin. Se ei myöskään valvo neuvoston päätösten seurantaa.
Tilannekeskuksen toimivalta terrorismin torjunnassa rajoittuu siihen, että se esittelee neuvostolle terrorismin uhkia koskevat strategiset arviot, jotka pohjautuvat jäsenvaltioiden turvallisuuspalveluilta saatuihin tietoihin. Lisäksi tilannekeskus tukee hätä- ja kriisitilanteiden varalle suunniteltuja EU:n koordinointijärjestelyjä, joita voidaan panna toimeen tavoitteena helpottaa EU:n vastatoimien koordinointia vakavien kriisien ja mahdollisten terrori-iskujen sattuessa. Tähän mekaanisen toimintaan sisältyy tietojen levittäminen, kokoustilojen tarjoaminen käyttöön sekä toimielinten nykyisten päätöksentekojärjestelyjen tukeminen. Kyse ei ole koordinointiroolista. Neuvosto antoi eri aloja, kuten räjähteitä, koskevia poliittisia suosituksia kuitenkin nimenomaan tilannekeskuksen laatiman uhka-arvion perusteella estääkseen terroristien laittoman räjähteiden käytön.
Puheenjohtajavaltio uskoo, että sen terrorismin vastaisilla ponnisteluilla on niiden EU:n kansalaisten tuki, jotka kaiken lisäksi osoittivat edellisten iskujen yhteydessä laajassa rintamassa paitsi solidaarisuutensa iskujen uhreja kohtaan myös toiveensa, että EU:n yhteisiä vastatoimia kehitettäisiin edelleen. Puheenjohtajavaltio onkin saanut terrorismin vastaisen strategian suunnittelussa tuen kumppaneiltaan, jotka tuovat omia näkemyksiään korkealla tasolla käytäviin keskusteluihin. Myös Euroopan parlamentilla on tässä elintärkeä rooli.
Neuvosto pitää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan määräyksen noudattamista äärimmäisen tärkeänä, kuten myös kaikkien muiden perussopimusten artiklojen noudattamista. Kolmansien maiden kanssa harjoitettava yhteistyö ja vuoropuhelu ovat EU:n terrorismin vastaisen strategian tukipilareita. Puolen vuoden kuluessa on tarkoitus järjestää kolmikantatyyppinen vuoropuhelu Venäjän, Yhdysvaltojen, Algerian ja Marokon kanssa, mikä on osoitus pyrkimyksestä laajentaa vuoropuhelua näiden maiden kanssa. Euroopan unioni käy terrorismin vastaista vuoropuhelua myös muiden maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa.
Välimeren alueen kumppaneista voidaan sanoa, että tarkoituksenamme on järjestää tavanomaiset ad hoc -asiantuntijakokoukset Euromed-kumppanien kanssa. Tämä mahdollistaa laajat keskustelut Välimeren alueen kumppanien kanssa alueelle tärkeistä kysymyksistä. Keskusteluissa keskitytään terrorismin torjuntaa koskevien Euromed-käytännesääntöjen ensisijaisten alojen täytäntöönpanoon.
Yhdysvaltojen osalta on syytä mainita erityisesti, että puheenjohtajavaltio käy terrorismin torjunnasta säännöllisesti eritasoisia neuvotteluja eri elinten kanssa. Aiheina ovat muun muassa radikalisoituminen ja terroristiryhmiin värvääminen, Internetin käyttö ekstremistien keskuudessa, terrorismin uhka-analyysit, yhteistyö kansainvälisillä foorumeilla, julkiset/yksityiset kumppanuudet terrorismin torjumiseksi, erityisesti turvallisuus räjähteiden alalla, elintärkeiden infrastruktuurien suojelu, terrorismin rahoitus sekä muunlaiset yhteistyön muodot siviili- ja poliisiviranomaisten välillä.
Puheenjohtajavaltio Portugali aikoo järjestää yhdessä Yhdysvaltojen kanssa työpajan taloudellisten sanktioiden soveltamisesta terrorismin torjumiseksi. Molemmat osapuolet ovat useaan otteeseen ottaneet esille myös ihmisoikeuksien kunnioittamisen terrorismin torjunnassa. Puheenjohtajavaltion mielestä onkin hyvin tärkeää jatkaa vuoropuhelua, joka on elintärkeä molemmille osapuolille.
Tältä osin mainitsen lopuksi, että Haagin ohjelmaan perustuvan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen lujittaminen ja siihen liittyvä toimintasuunnitelma ovat Saksan, Portugalin ja Slovenian puheenjohtajuuskausien tärkeimmät painopistealueet yhteisessä puolitoistavuotisohjelmassa. Terrorismin torjunta on yksi tämän alan suurista haasteista. Nämä kolme puheenjohtajavaltiota sisällyttivät tavoitteisiinsa terrorismin torjuntaan tähtäävän yhteistyön lisäämisen EU:n terrorismin vastaisen strategian avulla.
Saanen nyt, arvoisa puhemies, vastata suulliseen kysymykseen. Haluaisin lisäksi ilmoittaa parlamentille, että kuten jo aiemmin totesin, Euroopan unionin neuvosto laatii määräaikaistarkistuksen terrorismin vastaisen taistelun tilasta. Lisäksi tarkistamme vuosittain radikalisoitumista ja terroristiryhmiin värväämistä koskevan strategian ja toimintasuunnitelman, ja kerran puolessa vuodessa terrorismin rahoituksen torjuntastrategian. Neuvosto esittelee lyhyesti ensimmäistä kertaa raportin tiedotusvälineille suunnatun, heinäkuussa 2006 hyväksytyn viestintästrategian täytäntöönpanosta. Terrorismin torjuntaa käsittelevä korkean tason tapaaminen järjestetään terrorismin vastaisen strategian nojalla kerran kunkin puheenjohtajakauden aikana neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin välillä. Tapaamiset järjestettiin myös Itävallan ja Saksan puheenjohtajuuskausilla. Jäsenvaltioiden parlamenttien roolia aiotaan vahvistaa uuden perussopimuksen nojalla, josta neuvotellaan parhaillaan hallitustenvälisessä konferenssissa. Pääpaino on nykyisten toimien täytäntöönpanossa. Neuvosto hyödyntää useita arviointivälineitä, joita ovat muun muassa kansallisia toimia koskeva EU:n vertaisarviointiprosessi sekä Europolin ja jäsenvaltioiden sekä jäsenvaltioiden välillä tapahtuvan tietojenvaihdon arviointi.
Uusia toimenpiteitä arvioidaan jo parhaillaan. Näitä ovat muun muassa elintärkeiden infrastruktuurien suojaamista koskeva EU:n ohjelma tai toimenpiteet, jotka koskevat biologisiin iskuihin valmistautumisen teknistä ohjelmaa. Neuvosto on järjestänyt myös Europolin ja jäsenvaltioiden sekä jäsenvaltioiden välillä tapahtuvan tietojenvaihdon arvioinnin. Pääsihteeri Javier Solana pohtii parhaillaan, kuinka tehtävä voitaisiin parhaiten täyttää pääsihteeristössä. Uuden mahdollisen terrorismin torjunnan koordinaattorin mandaatti ja toimintaohjeet ovat niin ikään tarkastelussa.
Neuvosto on muiden toimielinten tavoin sitoutunut noudattamaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan määräystä, jossa todetaan, että unioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin. Näiden arvojen edistäminen kuuluu EU:n ensisijaisiin tehtäviin. Jäsenvaltioiden sitoutuminen perusoikeuksien kunnioittamiseen on vahvistettu myös Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Lisäksi Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat Euroopan neuvoston jäseninä velvollisia noudattamaan Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen velvoitteita.
Euroopan unionin perusoikeusvirasto parantaa EU:n valmiuksia valvoa ja kerätä tietoja ja edistää siten perusoikeuksien maksimaalista noudattamista. EU:n jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toteuttamat terrorismin vastaiset toimet ovat sopusoinnussa kansainvälisen lainsäädännön velvoitteiden ja erityisesti kansainvälisen humanitaarisen lainsäädännön, ihmisoikeuksien ja pakolaislainsäädännön kanssa.
Puheenjohtajavaltion mielestä terrorismin vastaista taistelua on käytävä ihmisoikeuksia kunnioittaen, kun otetaan huomioon, että oikeusvaltio, hyvä hallintotapa ja perusvapauksien suojelu ovat välineitä terrorismin torjumiseksi. Tämä periaate on keskeisellä sijalla terrorismin vastaisessa strategiassa, jonka neuvosto hyväksyi joulukuussa 2005, kuten tiedätte.
Seuraavaksi puhunkin suullisessa kysymyksessä mainitusta Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 12. joulukuuta 2006 antamasta tuomiosta. Haluan ensinnäkin mainita, että asiaa T-228/02 koskeva 12. joulukuuta 2006 annettu tuomio niin sanotussa OMPI-tapauksessa (Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran vastaan Euroopan unionin neuvosto) ei oikeuta päättelemään, että EU:n laatimat terroristiluettelot olisivat EU:n lainsäädännön vastaisia. Tuomioistuimen päätöksessä ei itse asiassa kielletty terroristiluetteloita, vaan pelkästään todettiin, että jotkin perusoikeudet ja takuut, puolustusoikeus mukaan lukien, perusteluiden ilmoitusvelvollisuus sekä oikeus tosiasialliseen oikeussuojaan ovat periaatteessa täysin sovellettavissa, kun yhteisö tekee päätöksen jäädyttää varoja asetuksen (EY) N:o 2580/2001 mukaisesti.
Toiseksi on yleisessä tiedossa, että neuvosto on jo ryhtynyt tarkistamaan järjestelmällisesti menettelyjään niitä henkilöitä ja yhteisöjä koskevien luettelojen osalta, joihin asetusta (EY) N:o 2580/2001 sovelletaan. Neuvosto on toteuttanut erityisesti seuraavat toimenpiteet asiassa T-228/02 annetun tuomion toimeen panemiseksi: neuvosto on kiinnittänyt huomiota mahdollisuuteen riitauttaa neuvoston päätös Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Neuvosto totesi, että sille voidaan toimittaa pyyntö, johon on liitetty asiaa tukeva asiakirja-aineisto ja joka koskee päätöstä terroristiluetteloon sisällyttämisestä tai luettelossa pysymistä. Pyynnöt käsitellään heti, kun ne on vastaanotettu. Neuvosto lähetti kaikille henkilöille, ryhmille ja yhteisöille lausunnot perusteluineen aina kun se oli käytännössä mahdollista, ja muissa tapauksissa henkilöille, ryhmille ja yhteisöille tiedotettiin asiasta Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella. Neuvosto laatii luettelosta vähintään kerran puolessa vuodessa yleistarkistuksen edellä mainittujen menettelyjen mukaisesti ja ottamalla aina asianmukaisesti huomioon mahdolliset lisätiedot.
Neuvosto on päättänyt myös perustaa neuvoston yhteistä kantaa 2001/931/YUTP käsittelevän työryhmän, jonka tehtävänä on käsitellä terroristiluetteloon lisäämistä tai siitä poistamista koskevat pyynnöt sekä päättänyt valmistella neuvoston säännöllisiä luettelotarkastuksia. Työryhmän mandaatti, käytännön järjestelyt ja työmetodit sisältyvät neuvoston hyväksymään julkiseen asiakirjaan. Kaikki ne luettelossa olevat, joihin asetusta (EY) N:o 2580/2001 sovelletaan, saavat yhtäläisen kohtelun, kuten edellisestä vastauksesta ilmenee. Toimielinten roolista ja toimivaltuuksista määrätään perussopimuksissa. Neuvosto ryhtyy tarvittaviin toimiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden täytäntöön panemiseksi EY:n perustamissopimuksen 233 artiklan määräysten mukaisesti. Neuvosto noudattaa aina perussopimuksissa määrättyjä menettelyitä, jotta varmistetaan parlamentaarinen seuranta neuvoston päätösten suhteen.
Lopuksi on syytä mainita, että Euroopan parlamenttia kuultiin EY:n perustamissopimuksen 308 artiklan mukaisesti, kun asetus (EY) N:o 2580/2001 annettiin. Paljon kiitoksia huomiostanne.
(Suosionosoituksia)
Franco Frattini
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, komissio sitoutuu jatkossakin täysin vuonna 2005 hyväksytyn EU:n terrorismin vastaisen strategian ja toimintasuunnitelman täytäntöönpanoon, kuten neuvoston puheenjohtaja juuri totesi. Poliittisena tavoitteenamme on edelleen oikean tasapainon löytäminen kansalaisten perusoikeuksien välille. Näitä ovat oikeus turvallisuuteen, joka tarkoittaa ennen kaikkea elämisen oikeutta, ja muut yksilöiden perusoikeudet, mukaan lukien yksityisyyden suoja ja menettelytapoja koskevat oikeudet. Kaikki lähteet osoittavat, että uusien terrori-iskujen mahdollisuus on edelleen suuri. Jäsenvaltioiden viranomaiset ovat onnistuneet estämään useita iskuja, joiden vuoksi meidän on oltava hyvin tarkkoina. Viittaan nyt Espanjaan, Italiaan, Belgiaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Saksaan. Tanskan viranomaiset hajottivat eilen erään tanskalaisista nuorista terroristeista koostuvan ryhmän, joka suunnitteli pommi-iskua. Ministeri Jespersen totesi, että kyse oli Tanskan kaikkien aikojen vaarallisimmasta terrorismitapauksesta.
Tänä aamuna olemme saaneet kuulla terroristeiksi epäiltyjen pidätyksestä Frankfurtissa. Saksan puolustusministeri totesi, että isku oli lähellä toteutua.
Oletteko sitä mieltä, ettei tuloksia ole saatu aikaan yhdessäkään mainitsemassani tapauksessa? Eikö terroristi-iskun viimeisen vaiheen toteutumisen estäminen jo sinänsä ole mielestänne hieno tulos Euroopan kannalta? Minusta se on.
(Suosionosoituksia)
Meillä ei kuitenkaan ole varaa itsetyytyväisyyteen emmekä voi antaa valppautemme herpaantua. Haluaisin ensinnäkin käyttää hyväkseni tämän oivan tilaisuuden kertoakseni yksiköissäni valmisteilla olevasta toimenpidepaketista, jonka komissio hyväksyy tänä syksynä tiiviissä yhteistyössä puheenjohtajavaltio Portugalin kanssa. Työskentelemme ennaltaehkäisyn ja syytteeseenpanon parissa. Toimenpidepaketti sisältää räjähteiden turvallisuutta käsittelevän EU:n toimintasuunnitelman, ehdotuksen terrorismin torjuntaa koskevan puitepäätöksen muuttamisesta tarkoituksena estää Internetin väärinkäyttöä terroritarkoituksiin, sekä ehdotuksen EU:n matkustajarekisterin (PNR) toimintamalliksi. Pakettiin sisällytetään myös arviointikertomus siitä, miten jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön terrorismin torjuntaa koskevan puitepäätöksen.
Seuraavaksi muutama sana kustakin ehdotuksesta:
Räjähteitä koskeva EU:n toimintasuunnitelma on jatkoa komission vuonna 2005 aiheesta laatimalle tiedonannolle. Toimintasuunnitelman tarkoituksena on vastata Eurooppa-neuvoston ja sisäministerineuvoston lukuisiin pyyntöihin parantaa turvallisuutta Euroopassa räjähteiden osalta. Muistatte varmasti, että Madridin pommi-iskut tehtiin kaupallisesti saatavilla olevilla räjähteillä ja sytyttimillä, mikä antoi vauhtia vaatimuksille EU:n toiminnasta räjähteiden suhteen. Olen iloinen voidessani kertoa, että yksikkömme ovat tehneet paljon hyvää työtä yhdessä eri sidosryhmien, myös yksityisen sektorin edustajien kanssa. Olen saanut perustamaltani julkiselta ja yksityiseltä asiantuntijaryhmältä raportin, jonka uskon osoittautuvan uraauurtavaksi ja joka sisältää noin 50 hyödyllistä ja konkreettista suositusta räjähteiden, esiasteiden ja sytyttimien turvallisuuden parantamiseksi kaikkialla EU:ssa. Suositukset muodostavat perustan EU:n toimintasuunnitelmalle, joka on tarkoitus hyväksyä ennen marraskuuta, kuten jo totesin.
Toimintasuunnitelmaan ehdotettaviin toimenpiteisiin kuuluvat esimerkiksi Europoliin perustettava EU:n räjähdetietokanta, josta on linkit kaikkien jäsenvaltioiden vastuuyksiköihin, sekä ennakkovaroitusjärjestelmä, jotta yksiköille voidaan ilmoittaa nopeasti esimerkiksi räjähdevarkauksista tai siitä, että luotettavista tiedustelutiedoista paljastuu uusia terroristien käyttämiä toimintatapoja.
Seuraava aiheeni käsitteleekin juuri Internetiä ja tapaa, jolla terroristit käyttävät väärin tätä välinettä, jonka hyödyt koko maailmassa ovat olleet hämmästyttävät. Mehän tiedämme, että terroristit hyötyvät Internetistä yhtä paljon kuin tavalliset kansalaisetkin, esimerkiksi kun terroristit suunnittelevat iskujaan tai lähettävät sähköpostiviestejä, joissa he aivan konkreettisesti voivat yllyttää terrori-iskujen tekemiseen.
Terroristeilta ei ole jäänyt huomaamatta myöskään verkko-opiskelun hyödyt. Internetin verkkosivuilta voi löytää esimerkiksi kaikenlaisia terroristien taktiikoita koskevia yksityiskohtaisia tietoja ja ohjeita, myös ohjeet räjähteiden valmistukseen. Hetki sitten mainitsemallani ehdotuksella pyritään varmistamaan, että nämä kielteiset ja rikolliset käyttäytymismuodot tehdään rangaistaviksi koko EU:ssa.
Toinen toimenpidepaketin näkökohta liittyy ehdotukseen laatia matkustajarekisteriä (PNR) koskeva eurooppalainen toimintamalli. Ehdotuksen yksityiskohtia puidaan yhä, mutta komission pääasiallisena tarkoituksena on varmistaa, että kukin jäsenvaltio kerää matkustajarekisteriluettelot, käsittelee ne ja vaihtaa ne tarvittaessa keskenään. Matkustajarekisteri on toistaiseksi otettu esiin vain neuvotteluissa, joilla on pyritty varmistamaan, että kaikki EU:n kumppanit ja liittolaiset, etenkin Yhdysvallat, käsittelevät EU:n kansalaisia koskevat tiedot asianmukaisesti.
Mielestäni nyt on aika muuttaa osittain painopistettä ja suunnata resursseja Euroopan unionin turvallisuuteen. Unioni on vähintäänkin yhtä potentiaalinen terrori-iskun kohde kuin Yhdysvallat, joten matkustajarekisterin käyttö ja analysointi on merkittävä lainkäytön valvonnan väline suojeltaessa EU:n kansalaisia, jotka ansaitsevat samanlaisen suojelun kuin Yhdysvaltain kansalaiset.
Toimenpidepaketin viimeinen osa käsittää toisen raportin terrorismin torjuntaa koskevan puitepäätöksen täytäntöönpanosta. Uuteen raporttiin sisällytetään myös uusien jäsenvaltioiden tilannetiedot, joita ei vielä vuonna 2004 ollut saatavilla - ymmärrätte varmasti miksi.
Tästä pääsenkin käsittelemään esille nostettua yleisluonteista kysymystä, joka koskee kaikkien tähän asti toteutettujen terrorismin vastaisten toimien kokonaisvaltaista ja kattavaa arviointia. Kannatan luonnollisesti periaatetta, jonka mukaan toimintatapojen tehokkuutta on syytä arvioida. Oikeutta, vapautta ja etenkin turvallisuutta koskevien toimintatapojen osalta olette varmasti tietoisia siitä, että kokonaisvaltaisten arviointimekanismien kehittelytyö on vielä kesken. Olen valmis yhteistyöhön parlamentin kanssa, kuten aina ennenkin, ja erityisesti kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kanssa nykyisten toimien, mukaan lukien kansainvälisten sopimusten sekä EU:n ja sen kansainvälisten kumppanien välillä tehtyjen sopimusten arvioimiseksi. Saanen kuitenkin tehdä selväksi, että tavoitteenani on vahvistaa, ei heikentää, valmiuksiamme ennalta ehkäistä terrorismia ja asettaa syytteeseen siitä entistä tehokkaammin.
Jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten välistä tietojenvaihtoa koskevassa kysymyksessä olen täysin samaa mieltä siitä, että tietojenvaihto on olennainen osa terrorismin torjuntaa. Olen toiminut tässä aktiivisesti, kuten tiedätte. Olen tehnyt viime vuosina useita ehdotuksia tietosuojasta kolmanteen pilariin kuuluvissa asioissa, tietojen saatavuusperiaatteesta sekä tietojen säilyttämisestä sähköisen viestinnän alalla. Neuvosto ei kuitenkaan tietojen säilyttämistä koskevaa ehdotusta lukuun ottamatta ole vielä valitettavasti päässyt yhteisymmärrykseen näistä ehdotuksista, etenkään tietosuojasta kolmanteen pilariin kuuluvissa asioissa. Jatkamme kuitenkin ponnistelujamme ehdotusten hyväksymiseksi. Portugalin ehdotuksen ansiosta olemme päässeet periaatteessa sopuun siitä, että kolmannen pilarin tietosuojaa koskeva puitepäätös voitaisiin hyväksyä lopullisesti joulukuuhun mennessä.
Usein sanotaan, että tehokas yhteistyö edellyttää keskinäistä luottamusta erityisesti terrorismia torjuttaessa. Minusta luottamusta voidaan edistää kahdella tavalla: Ensinnäkin meidän on varmistettava sellaisen selkeän ja tarkoituksenmukaisen oikeuskehyksen olemassaolo, jonka ansiosta voimme luottaa siihen, että tiedot käsitellään asianmukaisesti. Toiseksi meidän on kannustettava mahdollisimman moneen yhteiseen kansainväliseen kokemukseen, myös yhteisiin valmennusharjoituksiin, jotta kenttätyöntekijät voivat tutustua toisiinsa ja tukea toisiaan.
Tilannekuvakeskuksesta (SITCEN) toteaisin, että se on toki toimittanut neuvostolle hyödyllisen strategia-analyysin terrorismin uhkista. Minä puolestani olen Solanan ansiosta voinut luoda hyvää käytännön yhteistyötä tällä alalla. En kuitenkaan koe, että SITCENin rooli on operatiivisessa yhteistyössä eikä ainakaan tutkinnan koordinoinnin välineenä, koska sen mandaatti on rajoitettu käsittelemään muita kuin henkilötietoja. Tämä on pikemminkin Europolin ja Eurojustin tehtävä. Minusta Europol ja Eurojust ovat organisaatioita, joille olisi myönnettävä nykyistä suuremmat resurssit, jotta ne voisivat suoriutua tehtävistään.
Meidän ei pidä unohtaa, että valtaosa EU:n kansalaisista - 84 prosenttia viimeisen Eurobarometrin mukaan - kannattaa voimakkaasti EU:n toimia terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Lujittakaamme siis Europolin ja Eurojustin asemaa tältä pohjalta.
Kaikkien toimiemme on luonnollisesti oltava sopusoinnussa perusoikeuksien ja EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan kanssa. Aion lähettää jäsenvaltioille kyselylomakkeen jäsenvaltioiden toteuttamista terrorismin vastaisista toimista, niiden tehokkuudesta sekä siitä, miten toimet sopivat yhteen ihmisoikeuksien kanssa. Kerron teille mielelläni kyselystä ilmenevistä tiedoista ja sen tuloksista.
Lopuksi haluan sanoa, että terrorismin vastaiset ponnistelumme vaativat minusta ehdottomasti yhteistoimintaa sekä neuvoston, parlamentin ja komission täydellistä omistautumista asialle. Otan jatkossakin mielelläni vastaan parlamentin ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mahdollisen kutsun, aivan kuten olen tehnyt siitä saakka, kun minut nimitettiin komissioon.
(Suosionosoituksia)
Manfred Weber
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aiemmin puhunut parlamentin jäsen Giusto Catania totesi, että Euroopan kansalaiset ovat huolissaan oikeusvaltion murenemisesta. Kansalaiset saavat nimittäin nykyään lukea lehdistä tarkkoja iskusuunnitelmia tehneiden terroristien pidätyksistä Tanskassa. Saksan kansalaiset sitä vastoin heräsivät tänään uutisiin, että kolme terroristia oli suunnitellut iskua Frankfurt am Mainin lentokentälle. Kansalaiset ovat peloissaan. Terrorismi on kylvänyt kuolemaa ja paljon kärsimystä Euroopassa. Kansalaiset haluavat elää turvassa. Velvollisuutemme poliitikkoina on tarttua tähän ongelmaan.
Miten Eurooppa reagoi? Neuvoston puheenjohtajaa tänään kuunnellessani huomasin, että lamaannus on saanut vallan. Olen pettynyt. Terrorismihan on verkottunut koko Eurooppaan, kuten tiedämme. Solut toimivat yhteistyössä Internetin ja monien muiden välineiden välityksellä. Sisäministerit tekevät oman osansa jäsenvaltioissa ja uskovat, että tilanne on hallinnassa.
Minäkin kannatan toteutettujen toimien arviointia ja testausta, mutta kaipaamme myös uutta puhtia. Terrorismia ei ole kukistettu. Tarvitsemme uuden alun. Tämän vuoksi Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kannattaa komission aloitteita.
Terrorismi kohdistuu elintapoihimme, joten haluankin korostaa, että terrorismin torjunta on kulttuurinen haaste. Eurooppa edustaa esimerkiksi miesten ja naisten tasa-arvoa, joten emme halua pakkoavioliittoja Eurooppaan. Kaikkia niitä, jotka pakottavat nuoria tyttöjä naimisiin, on rangaistava. Eurooppa edustaa suvaitsevaisuutta, joten emme halua tänne vihan lietsojia, jotka tuomitsevat muut uskonnot. Kannatan tällaisten ihmisten karkottamista Euroopasta. Haluan sanoa kaikille vihan lietsojille seuraavaa: yksikään jumala ei hyväksy tappamista.
Toivon, että tämänpäiväinen keskustelu hyödynnettäisiin tuen antamiseksi neuvostolle ja etenkin hyviä ehdotuksia esittäneelle komissiolle, jotta saisimme uutta puhtia terrorismin vastaiseen taisteluun.
Jan Marinus Wiersma
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, minusta on tärkeää käydä tätä keskustelua tänään. On myös tärkeää, että parlamentti esittää kysymyksiä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön etenemisestä hyvin tärkeässä asiassa, terrorismin torjunnassa. Voidaan epäillä, onko yhteistyö aina riittävää ja onko neuvoston reagointi tänään jo moneen otteeseen kuvailtuun terrorismin uhkaan aina oikea. Neuvoston etenemistä monissa kysymyksissä leimaa selvästi hitaus. Tältä osin myös Gijs de Vriesin seuraaja terrorismin torjunnan koordinaattoriksi on tärkeä kysymys, sillä paikka on ollut auki jo muutamia kuukausia. Avoimeksi on jäänyt myös neuvoston vastaus Favan mietintöön, tuohon parlamentin kattavaan mietintöön CIA:sta ja muista terrorismin torjunnassa käytetyistä keinoista. Yhteistyö ei aina ole sellaista kuin pitäisi huolimatta - tätä haluan korostaa - komission jäsenen Frattinin hienosta sitoutumisesta, kun hän hetki sitten osoitti jälleen tarmokkuutensa asiassa. Se, mitä hän haluaa ja voi tehdä riippuu luonnollisesti jossakin määrin viime kädessä neuvoston asettamista rajoista.
Haluaisin tänään kiinnittää huomion erityisesti yhteen tärkeään näkökohtaan, johon sekä komission jäsen että neuvoston puheenjohtaja viittasivat, nimittäin radikalisoitumiseen ja terroristiryhmiin värväämiseen. Meidän on löydettävä parhaat keinot radikalisoitumisen estämiseksi myös Euroopassa - olipa kyse sitten uskonnollisesti motivoituneista tai äärioikeistolaista alkuperää olevista keinoista - jäsenvaltioiden välisen yhteistyön muodossa. Tässä mielessä on tärkeää löytää keinot niiden nuorten tavoittamiseksi, jotka ovat alttiita radikalisoitumisilmiölle. Tämä on yksi neuvoston ja komission ensisijaisista tehtävistä, ja myös parlamentti käsittelee asiaa lisää lähitulevaisuudessa.
On yritettävä saada selville niiden nuorten vaikuttimet, joita radikalisoitumisen seurauksena houkutellaan mukaan terroristiseen toimintaan. Syitä ovat muun muassa tyytymättömyys omaan elämäntilanteeseen, kansainväliseen politiikkaan tai yhteiskuntien kahtiajakoon, tarve hakea merkitystä elämälle sekä turhautuminen maailmanpolitiikkaan. Myös köyhyys voi olla motiivina. Meidän on tarkasteltava kaikkia näitä motiiveja tehokkaan ratkaisun löytämiseksi. Iskuihin osallistuneiden nuorten marokkolaisten motiivit ovat usein täysin erilaiset kuin esimerkiksi Hollannissa Theo van Goghin murhanneen motiivit. Meidän on yhdessä kartoitettava niitä perusteita, joilla radikalisoitumista voidaan estää, ja parannettava elinoloja niin, etteivät nuoret olisi niin alttiita yllytyksille mennä mukaan radikaaliin ja väkivaltaiseen toimintaan.
Radikaalisessa toiminnassa mukana olevien nuorten määrän vähentäminen on ensimmäinen haaste. Tähän voidaan vastata tarkoituksenmukaisesti esimerkiksi rangaistuksilla: rangaistaan niitä, jotka yllyttävät muita väkivaltaan, kielletään virtuaaliset Internet-verkot, joilla nuoria yllytetään äärimmäisiin tekoihin ja hillitään ryhmiä ennalta ehkäisevin toimin. Toimet aloitetaan paikallisesti, mutta ne voidaan ulottaa myös kansalliselle tasolle ja EU:n tasolle. Haluan tältä osin kiinnittää huomion Hollannin hallituksen ilmoittamiin uusiin aloitteisiin, joille on osoitettu myös huomattavat määrärahat. Määrärahat käytetään paikallisesti eri asuinalueilla, ja tarkoituksena on löytää keinot niiden nuorten tunnistamiseksi, jotka ovat alttiita radikalisoitumiselle ja sen seurauksille.
Haluaisin kehottaa komissiota keskittymään Alankomaiden kokemuksiin ja siihen, miten kokemuksia voitaisiin vaihtaa muiden jäsenvaltioiden kanssa. Myös komission kotouttamisrahastoa on mahdollista käyttää toimien edistämiseen ja eurooppalaisen lisäarvon tuomiseen myös tälle alalle. Haluaisin kysyä vielä kerran komission jäseneltä, voiko hänkin harkita mahdollisuutta vaihtaa Hollannin kokemuksia muiden samankaltaisten ongelmien kanssa erityisesti suurissa kylissä ja kaupungeissa painivien jäsenvaltioiden kanssa.
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, jos menemme ajassa taaksepäin vain hieman yli 2000 vuotta, muistamme, että syksyllä 68 eKr. maailman ainoa suurvalta joutui löyhästi järjestäytyneen merirosvojoukkion terrori-iskun kohteeksi, ja jos on Plutarkhosia uskominen, Rooman senaatti antoi hädissään Pompeiukselle Lex Gabinialla absoluuttisen ja rajoittamattoman määräysvallan. Kuten niin monesti ennenkin on nähty, armeija rajoitti vapautta, demokratiaa ja heikensi perustuslakia pelästyneiden roomalaisten suostumuksella, ja kesti 1800 vuotta, ennen kuin todellinen demokratia palasi Eurooppaan.
Nykyisin on jälleen vaarana, että vapautemme riistävät lait tulevat kuin varkain takaoven kautta. Suhtaudun myönteisesti kollegoideni tänään käsiteltäväksi jättämiin neuvostolle ja komissiolle osoitettuihin suullisiin kysymyksiin, jotka käsittelevät hyvin erityistä aihetta.
En väitä, että terrorismin vastaiset lait olisivat tarpeettomia. Kolmen henkilön eiliset pidätykset Saksassa ja kolmen muun tämänaamuiset pidätykset Tanskassa osoittavat, että terroristit ovat edelleen uhka yhteiskunnallemme. Ryhmäni on yksimielinen siitä, että oikeudellista yhteistyötä on lisättävä, jotta Europol ja Eurojust voisivat toimia mahdollisimman tehokkaasti.
Annoimme eurooppalaiselle pidätysmääräykselle täyden tukemme ja uskoimme neuvoston tehtäväksi laatia menettelyä koskevat vähimmäistakeet. Kannatamme myös mahdollisen eurooppalaisen FBI:n perustamista. Liberaalidemokraatit eivät suhtaudu helläkätisesti rikoksiin. Olemmekin ihmeissämme siitä, ettei oikeistopainotteinen neuvosto löytänyt yhtenäistä lähestymistapaa lakia ja järjestystä koskevaan kysymykseen. Lakien on kuitenkin mielestämme oltava oikeassa suhteessa uhkiin nähden.
Jos uhka on todellakin niin suuri, miksei neuvosto ole tehnyt aloitetta maaliskuussa lähteneen terrorismin vastaisen koordinaattorin paikan täyttämiseksi?
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kerroitte meille harkitsevanne parasta tapaa varmistaa yhteistyö. Nyt terroristeilla on ollut puoli vuotta aikaa, kun te vaan harkitsette. Toteatte, että Yhdysvallat ovat johtavassa asemassa terrorismin torjunnassa. Me haluamme Euroopan unionin määrittävän oman toimintamallinsa. Toteatte, että Euroopan parlamentilla on sanojenne mukaan ”keskeinen rooli”, mutta tämä keskeinen rooli on osoittautunut kerran puolessa vuodessa tehtäväksi kohteliaisuuskäynniksi valiokuntamme puheenjohtajan luona.
Olen mielissäni komission varapuheenjohtajan Frattinin tänään antamasta suostumuksesta arvioida parlamentin kanssa Euroopan unionin politiikan tehokkuutta, ja toivon, että neuvoston puheenjohtaja osallistuu keskusteluun hänen kanssaan.
Meillä on syyskuun 11. päivästä asti ollut terrorismin torjuntastrategia, toimintasuunnitelma, puitepäätös ja useita yhteistyöaloitteita. Mitään näistä ei ole arvioitu perinpohjaisesti ja avoimesti edes Euroopan demokraattisissa toimielimissä. Neuvoston ja komission olisi otettava parlamentti mukaan kaikkien tähän asti toteutettujen toimien kattavaan arviointiin.
Meidän olisi täällä parlamentissa vaadittava terrorismin vastaisiin lakeihin raukeamislausekkeet, jotta väärinkäytöksille alttiit lait eivät jäisi voimaan pidempään kuin on tarpeen.
Matkustajarekisteristä tehdään parhaillaan kolmatta ja viimeistä sopimusta, jolla esimerkiksi luovutaan lopullisesti tietyistä oikeuksista epämääräisiä etuja vastaan. Ryhmäni epäilee, edellyttääkö turvallisuus todella, että Yhdysvaltain hallitus tietää mieliruokamme.
Arvoisa komission varapuheenjohtaja Frattini, totesitte, että 85 prosenttia kansalaisista kannattaa voimakkaasti EU:n toimia. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Lobo Antunes, totesitte, ettei puheenjohtajavaltiolla ole epäilystäkään siitä, etteivätkö kansalaiset kannattaisi sen toimia. Oletteko käynyt tänä kesänä millään lentokentällä? Ettekö ole kuullut nuorten naisten ihmetelleen, miksi heidän huulipunansa takavarikoidaan ennen koneeseen menoa? Ettekö ole kuullut iäkkäiden naisten huudahtaneen turhautuneina, kun heidän kynsisaksensa otettiin heiltä pois? Ettekö ole kuullut ihmisten olleen tyrmistyneitä tavasta, jolla terrorismin vastaisia lakeja hyödynnetään kaupallisen voiton nimissä? Paikallinen lentokenttäni laskuttaa nykyään 50 penniä muovipussista, johon matkustajien on laitettava hammastahnansa. Valitsijat ovat kirjoittaneet minulle kertoakseen, miten paljon heidän on maksettava lähtöporttialueella myytävistä vesipulloista.
Lex Gabinia on klassinen esimerkki laista, jolla on ei-toivottuja vaikutuksia, sillä se heikensi kohtalokkaalla tavalla elimiä, joita sillä oli tarkoitus suojella. Toivon, etteivät EU:n terrorismin vastaiset lait kokisi samaa kohtaloa.
Karl Popper on sanonut kerran, että meidän on tehtävä suunnitelmia vapautta varten, ei pelkästään turvallisuutta varten, jos ei muusta syystä niin siksi, että vain vapaus voi tehdä turvallisuudesta turvallisen.
(Suosionosoituksia)
Konrad Szymański
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, New Yorkin, Madridin ja Lontoon traagisten kokemusten jälkeen valmiutemme harjoittaa yhteistyötä terrorismin torjuntaa koskevissa asioissa on parantunut sekä EU:ssa että Yhdysvaltojen kanssa. On syytä mennä eteenpäin tähän suuntaan.
Huoli yksityisyydestä ja kansalaisten oikeuksista ei saisi olla perusteena tehokkaan toiminnan estämiselle. Turvallisuudesta on pakko maksaa. Kansalaisemme haluavat ennen kaikkea turvallisuutta.
Myös kansainvälistä lainsäädäntöä on muutettava. Nykyaikainen terrorismi on synnyttänyt tähän asti tuntemattoman ilmiön, nimittäin sotilaat, joilla ei ole kansalaisuutta. Kansalaisuuden puuttumisen vuoksi heihin on vaikea soveltaa Geneven yleissopimuksia. Samalla meidän on kuitenkin tunnustettava, ettei ole järkevää suoda terroristeille Euroopan rikosoikeudenkäynteihin kuuluvia oikeudenkäyntiä koskevia oikeuksia ja että tämä estää meitä taistelemasta tehokkaasti terrorismia vastaan.
Cem Özdemir
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, olemme tänään kuulleet uutisista Tanskassa ja Saksassa tehdyistä terroristeiksi epäiltyjen pidätyksistä, jotka on mainittu useaan otteeseen. Tämä osoittaa, ettei ongelma ole teoreettinen vaan todellinen. Näin ollen motto ”mitä enemmän, sen parempi” ei sovi tähän päivään. Sitä vastoin tarvitaan kohdennettuja kaikkialla Euroopassa koordinoituja toimia, jotka osoittautuvat ennen kaikkea kannattaviksi käytännössä ja ovat oikeasti hyödyllisiä.
Tästä pääsenkin ensimmäiseen huomiooni, nimittäin kiireelliseen tarpeeseen laatia yleiskatsaus jäsenvaltioissa tähän asti toteutetuista toimista. Kannatan komission jäsenen aikomusta laatia kyselylomake aiheesta. Arviointi on tarpeellinen juuri siksi, että haluamme vakuuttaa kansalaiset terrorismin vastaisten toimien tarpeellisuudesta. Tätä varten meidän on kuitenkin voitava osoittaa, että toimet todella purevat.
Haluammehan toki olla perillä tähänastisista saavutuksista taistelussa terrorismia vastaan. Tältä osin meitä kiinnostaa myös neuvoston valitettava kieltäytyminen ottaa kantaa CIA:n lainvastaisiin kidnappauksiin Euroopassa. Myös tähän kaivataan vastauksia. Haluan tehdä yhden asian selväksi: salaiset vankilat ja luovutukset kidutusta harjoittaviin kolmansiin maihin liittyvät myös terrorismin torjuntaan moraalisessa mielessä. Terrorismin torjunnan moraalista ulottuvuutta ei pidä unohtaa, sillä onnistuaksemme meidän on päästävä myös siinä voitolle.
Jotkut puhujat mainitsivat, että on tärkeää saada Euroopan parlamentti mukaan tähän keskusteluun. Neuvoston puheenjohtajavaltion on mielestäni ymmärrettävä, että vapailla vaaleilla valittujen kansanedustajien osallistuminen keskusteluun on välttämätöntä luottamuksen kannalta. Toivonkin, että neuvoston puheenjohtajavaltio painottaisi tätä keskustelun näkökohtaa. Kuten neuvoston puheenjohtaja hyvin tietää, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt useita päätöksiä siitä, että EU:n luettelot terroristijärjestöistä ovat sekä yhteisön että kansainvälisen lainsäädännön vastaisia. Yhdyn hänen huomioihinsa tältä osin. Olen kiinnostunut kuitenkin myös kuulemaan, toimitetaanko hänen mainitsemansa vuosittaiset arviot parlamentille ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle. Mehän tarvitsemme arvioita työssämme, jotta voimme oikeasti arvioida näiden luettelojen tilaa ja sitä, missä määrin oikeusvaltion periaatteet ja parlamentaarinen valvonta on taattu ja missä määrin voidaan taata, että luetteloihin väärin perustein joutuneet poistetaan niistä mahdollisimman pian.
EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin nimittäminen on jo otettu täällä esiin. Haluamme tietää, mitä tämän paikan osalle on suunniteltu. Ryhmäni ei periaatteessa vastusta sitä. Teoriassa on järkevää vahvistaa toimivaltuuksia tällä alalla, jotta jäsenvaltioiden kokemukset voitaisiin koota yhteen. Haluaisimme kuitenkin kuulla myös, mitä neuvoston puheenjohtajavaltiolla on sanottavanaan terrorismin vastaisen yksikön tähänastisista saavutuksista Euroopassa. Mitä kokemuksia on saatu? Kysymykseni neuvoston puheenjohtajalle kuuluu siis seuraavasti: Mitä te olette oppinut De Vriesin tähänastisesta työstä?
Tobias Pflüger
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on mielestäni kovin tärkeä Euroopan unionin demokratian kannalta. On hyvä tarkastella menneitä tapahtumia. Terrorismia vastaan on käyty ”sotaa” 12. syyskuuta 2001 lähtien. Tuolloin NATO vetosi keskinäiseen puolustuslausekkeeseen pidettyään ensin erheellisesti New Yorkin ja Washingtonin iskuja sotilaallisina iskuina. Nyt voidaan vain arvailla, miten tuo lauseke voitaisiin kumota. Nyt ”sotaa” terrorismia vastaan käydään kaikkialla maailmassa, kuten esimerkiksi Afganistanissa, jossa ”irakilaistuminen” lisääntyy jatkuvasti, kun taas kotimaissa mitätöidään yhä enemmän perus- ja kansalaisoikeuksia. Koko tilannetta voidaankin kuvailla pysyväksi hätätilaksi.
EU on tehnyt puitepäätöksen terrorismin torjunnasta. Päätöksessä esitetään joukko toteutettuja toimia tai toimia, jotka EU:n jäsenvaltiot ja EU aikovat panna täytäntöön.
Nykyään harjoitetaan laajalle levinnyttä ”toimintaa”, johon on mieltynyt erityisesti Saksan sisäministeri Wolfgang Schäuble, joka pitää nykyään kaikkea terrorismina ja joka ylittää siten selvästi välttämättömyyden rajat.
Kirjailija A. L. Kennedy antoi Lontoon iskun jälkeen hyvin mielenkiintoisen lausunnon, jota haluan nyt lainata: ”Kukaan ei sano, että uhrien lukumäärää, niin kauhea kuin se olikin, voitaisiin Irakissa pitää suurimmaksi osaksi vain keskinkertaisena. Kukaan ei sano, että päättäessään lähettää sotilaitamme sotimaan Irakiin hyötytarkoituksessa, Tony Blair asetti myös maansa vaaraan. [...] Kukaan ei sano, että toimemme ovat vain lisänneet terroristien iskuja ja tehoa. Kukaan ei huomaa, että mekin olemme oikeuttaneet vankien kiduttamisen väittämällä, että iskut voitaisiin siten estää. Kukaan ei sano, että suurelle osalle maailmaa me olemme terroristeja.” Juuri tätä on vältettävä, minkä vuoksi perus- ja kansalaisoikeuksien mitätöinti ei saa jatkua.
Johannes Blokland
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä vilpittömästi neuvoston puheenjohtajaa ja Euroopan komission varapuheenjohtajaa heidän seikkaperäisistä vastauksistaan kysymyksiimme. Olen mielissäni, että tämä keskustelu antaa meille mahdollisuuden katsoa taaksepäin, jotta voimme jatkaa eteenpäin. Päällimmäisenä keskustelussa on kysymys siitä, mitä toimia terrorismin torjumiseksi on toteutettu ja ovatko toimet olleet tehokkaita. Tätä tärkeämpi on kuitenkin kysymys siitä, ovatko toimet demokraattisen oikeusvaltion periaatteiden vastaisia.
Meidän on tänään tarkoitus äänestää lentokenttien käsimatkatavaroita koskevien sääntöjen muuttamisesta. Parlamentin jäsen Graham Watson on jo puhunut aiheesta. Äänestys tekee toivoakseni lopun kiistanalaisista toimenpiteistä. Nesteitä koskevat säännöt ovat tehottomia ja herättävät suurta vastustusta. On varmistettava, ettei terrorismin vastaisessa taistelussa mennä liian pitkälle. Vuoden 2001 iskujen jälkeen on kerätty valtavasti tietoja, tosin tiedot on myös käsiteltävä. Lontoon ja Madridin iskujen jälkeen huomattiin, että tiedustelupalveluilla oli todella käytössään tietoja, mutta yksiköt eivät toimineet ajoissa. Tietoja on siis käytössä, mutta niiden hyödyntäminen takkuilee.
Hollannissa julkaistiin hiljattain terrorismia ja sen torjuntaa käsittelevä kirja. Kirjassa väitetään, että historian näkökulmasta tarkasteltuna terrorismin vaikuttavuudella on rajansa. Terrorismin torjunnalla voi joskus olla huomattava vaikutus yhteiskuntiin, ja se saattaa synnyttää vastustusta. Terrorismia vastaan taistelevat menettävät taistelun kuluessa moraalisen uskottavuutensa kansalaisten silmissä, mikä on voitto terroristeille. Uusia toimia toteutettaessa on siis löydettävä oikea tasapaino oikeusvaltion ja tosiasiallisen terrorismin torjunnan välille. Valvonta onkin oikeutettu parlamentaarinen väline tähän tarkoitukseen.
Entinen EU:n terrorismin torjunnan koordinaattori Gijs de Vries on sanonut, että hänen kokemuksensa mukaan yksikään jäsenvaltio ei halunnut EU:n poliisivoimia tai EU:n turvallisuuspalvelua. Jäsenvaltiot haluavat, että turvallisuusasiat hoidetaan edelleen jäsenvaltioissa. Silti me pyrimme kehittämään eurooppalaista yhteistyötä. Ongelmana on se, että yhteistyön demokraattinen valvonta puuttuu. Jäsenvaltioiden parlamentit valvovat omia yksikköjään mutta eivät tätä yhteistyötä. Mitä mieltä neuvosto on siitä, että näistä asioista tiedotetaan Euroopan parlamentille johdonmukaisesti ja säännöllisesti? En tarkoita tällä sitä, että parlamentille esiteltäisiin lähinnä uudet toimet hyväksyntää varten, vaan että se saisi vastaukset nykyisin usein esitettyihin kysymyksiin. Tapaamiset pitäisi voida järjestää suljetuin ovin jäsenvaltioiden parlamenttien turvallisuusvaliokuntien kokousten tavoin. Haluaisin tietää, onko komissio valmis yhteistyöhön tältä osin.
Andreas Mölzer
ITS-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, Tanskaa ja Saksan Frankfurt am Mainin kenttää koskevat tuoreet uutiset osoittavat, ettei islamilaisen terrorismin uhka ole ohi. Silti tuoreista tutkimuksista ilmenee, että uhka tulee harvemmin ulkoapäin, toisin sanoen Al-Qaidasta, kuin Euroopan unionin alueella asuvien nuorten muslimien taholta, jotka ovat alttiita radikalisoitumiselle ja saattavat olla tulevia terroristeja.
Terroristit eivät ilmaannu tyhjästä, vaan mahdolliset rikolliset varttuvat yhteiskunnissamme pesivissä islamilaisissa yhteisöissä, joilla on omat koulunsa, vihan lietsojansa, joilla erityisesti on suuri, tuhoisa rooli. Poliittisen korrektiuden takia Euroopan alkuperäisväestöt leimataan aivan liian helposti oikeistolaisiksi äärimmäisyysliikkeiden kannattajiksi tai jopa rasisteiksi sen takia, että he puolustavat kulttuuriaan, kun taas maahanmuuttajat törmäävät harvoin tähän ongelmaan. Islamilaisten yhteisöjen, joita löytyy nykyään kaikkialta Euroopasta, roolia vähätellään usein.
Terrorismin juuret ovat usein kouluissa, joista ne leviävät nuorisojengeihin, ja radikalisoitumisen seurauksena ne saattavat johtaa iskuihin. Meidän on kurottava umpeen yhteiskuntiemme kuilut, joista terrorismi sikiää ja jotka ovat syntyneet väärin kohdistuneesta suvaitsevaisuudesta. On asetettava rajat - kaikkea ei tarvitse sallia. Perinteisten elintapojemme muuttaminen ja kulttuurimme kieltäminen tarjoavat parhaan kasvualustan terrorismille. Nyt onkin korkea aika, että myös Brysselissä tunnustetaan, että monikulttuurinen näkemys on hajalla, ja on korkea aika tukea vihdoin ja viimein Euroopan alkuperäisväestöjä sen sijaan, että alkuperäisväestöt sivuutetaan jatkuvasti rasismin tukahduttamiseen vedoten.
Jim Allister
(EN) Arvoisa puhemies, haluan tehdä etupäässä kaksi asiaa selväksi tässä tärkeässä keskustelussa. Ensimmäinen on se, että kaikki tai suurin osa meistä on kyllä valmis voivottelemaan ja tuomitsemaan terrorismin täällä parlamentissa, kuten saatamme tehdäkin, onhan kaikenlainen terrorismi toki halpamaista ja anteeksiantamatonta ja on kaikissa muodoissaan häpeällistä ja tuomittavaa. Mutta voidaan kysyä, toimimmeko me aina EU:ssa julistustemme mukaisesti.
Frankfurtin ja Tanskan tapahtumat ovat muistutuksena jatkuvasti läsnä olevasta terrorismin uhkasta. Olisimme kaikki tyrmistyneitä, jos jonkin EU:n jäsenvaltion hallituksessa istuva ministeri olisi aikeissa tuomita tämänaamuiset tai myöhemmät pidätykset ja niitä välttämättä seuraavat luovutukset, koska terrorismi on aina terrorismia, joka ei muutu siistimmäksi ajan myötä.
Silti on vain muutamia viikkoja siitä, kun pienen maamme varapääministeri Martin McGuinnes, joka tietää terrorismin kauheuksista enemmän kuin moni muu, kritisoi muotoseikkoihin viitaten jyrkästi sitä, että Saksan hallitus luovutti eurooppalaisen pidätysmääräyksen ja sen nykyisen soveltamistavan perusteella Irlannille erään Irlannin tasavallan kansalaisen, jota epäiltiin vuosia sitten Saksassa tehdystä pommi-iskusta. Tällaista käytöstä on mahdotonta hyväksyä, samoin kuin sitä, että Irlanti tarjosi suojapaikan kolmelle Kolumbiassa tuomitulle IRAn terroristille.
Näin ollen meidän kaikkien on minun mielestäni näytettävä esimerkkiä Euroopassa. Emme voi toimia valikoivasti terrorismin torjumisessa ja estämisessä. Jos vastustamme sitä, meidän on vastustettava sitä kaikissa muodoissaan ja toimittava sen mukaan. Jos me tuemme aidosti oikeusvaltiota, emme vastusta myöskään keinoja, joilla kansainvälinen oikeus voidaan turvata.
Toinen asiani on se, että ETAn turvautuminen aktiiviseen terrorismiin on ajankohtainen muistutus siitä, että terroristit eivät hevillä muutu. Terrorismiin turvautuvilla on heikko moraali, ja he pystyvät vaihtamaan taktiikkaansa ja sitoutumaan poliittisten keinoihin, jos se palvelee paremmin heidän tarkoitusperiään.
Meidän kaikkien olisi suhtauduttava tähän varoen ja varottava tekemästä sitä virhettä, että arvioimme terroristeja omien lähtökohtiemme perusteella.
Jaime Mayor Oreja
(ES) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa toteamalla, ettei kyse ole taistelusta terrorismin ilmiötä vastaa. Kyse on aina taistelusta yhtä tiettyä järjestöä vastaan, jolla on erityinen poliittinen agenda ja erityiset poliittiset tavoitteet.
Sen vuoksi on ensin nimettävä ne terroristijärjestöt, jotka ovat vastassamme. Tällä hetkellä jihadien terroristijärjestö on suurin uhka Euroopan unionille. Kyse ei ole niinkään ilmiöstä vaan pikemminkin järjestöstä, joka on jo voittanut pelon tehdä iskuja mantereellamme.
Jihadien järjestö poikkeaa muista Euroopan unionia vastaan iskeneistä ja iskevistä perinteisistä terroristijärjestöistä siinä, ettei sitä tunneta kunnolla, emmekä tiedä iskujen tahtia tai syitä maiden valitsemiseen. Myös heidän käsityksensä ajoituksesta eroaa huomattavasti omastamme.
Tämän vuoksi EU:n toimielinten tehtävänä ei ole, kuten parlamentin jäsen Graham Watson niin osuvasti totesi, laatia kattavaa toimenpideluetteloa, vaan nyt on aika luoda perusta, tukipilarit ja puitteet EU:n toimielinten toiminnalle taistelussa terrorismia vastaan.
On haettava suuntaa. Jatkuvien toimenpiteiden julistaminen ei ole oikea suunta. On ymmärrettävä, että EU:n toimielinten tehtävänä on antaa välineet, joita me perimmiltämme tarvitsemme taistellaksemme jihadien järjestöä vastaan, nimittäin tiedustelua ja tietoja.
Näin ollen tarvitsemme ennen kaikkea EU:n mallin tätä taistelua käydäksemme, sillä jos Euroopan unioni ei tuo lisäarvoa ja jos siitä ei ole mitään hyötyä eikä sen panosta terrorismin torjunnassa tunnusteta, Euroopassa ihmetellään vuonna 2025, mitä hyötyä koko Euroopan unionista on.
Bárbara Dührkop Dührkop
(ES) Arvoisa puhemies, nyt on kyllästymiseen asti hoettu, että terrorismin ilmiö eli selvästi tunnistettavat ryhmät eivät ole vain Euroopan ongelma vaan koko maailman, kuten neuvoston puheenjohtaja totesi. Epäilemättä myös ratkaisujen on oltava maailmanlaajuisia ja eurooppalaisia.
Sen perusteella, mitä komission jäsen Frattini totesi Frankfurtin tämänaamuisista tapahtumista, joista minäkin kuulin, uskon, että terrorismi on kenties EU:n suurin haaste, sillä se heikentää kansalaisten turvallisuutta ja fyysistä koskemattomuutta ja pyrkii murentamaan jotain hyvin tärkeää, nimittäin demokraattisten yhteiskuntien arvoja. Siksi on tärkeää, että unioni pyrkii löytämään yhteisiä ratkaisuja.
Minusta parlamentille osoitettu suullinen kysymys osoittaa, miten paljon parlamentti haluaa edistyä terrorismin torjunnassa. Se osoittaa kuitenkin myös, että meillä on huolenaiheita, sillä Graham Watson esitteli useita kohtia, jotka saattavat poiketa toteuttamistamme toimista, sillä meillähän on tässä taistelussa myös vastuu demokratiaa ja vapautta kohtaan, mikä on tärkeä asia ja on muistettava.
Haluan sanoa myös, että toimet ovat minusta välttämättömiä, kuten kaikki se, mitä olemme tehneet, ja että kaikki se, mistä komission jäsen Frattini puhui, tapahtuu, ja myös poliisin toiminta on hyvin tärkeää, mutta se ei kuitenkaan riitä. Minusta on vahvistettava myös toimia, joilla saadaan aikaan lähentymistä ja vuoropuhelua eri kulttuurien välillä. Minusta kulttuurien keskinäinen lähentyminen on sopiva väline taistelussa terrorismia vastaan.
On jatkettava siitä, mistä keskustelimme Tampereella, ja jatkettava Haagissa aloitettua työtä sanomamme vahvistamiseksi: vapauden, turvallisuuden ja oikeuden välinen tasapaino.
Tämän vuoksi Euroopan parlamentti on kiirehtinyt voidakseen hyväksyä Prümin sopimuksen ennen kesää. Tarkkojen tietojen nopea ja tehokas vaihtaminen on elintärkeää kansainvälisen yhteistyön mahdollistamiseksi terrorismin torjunnassa.
On totta, että haluamme sovittaa yhteen kansalaisten ja ihmisten oikeudet sekä turvallisuuden takaamisen. Euroopan parlamentin rooli on ratkaiseva, mutta, kuten neuvosto toteaa, parlamentilla ei ole nykyään tosiasiallista sananvaltaa siinä, mitä tällä alalla on tehty.
Neuvosto joko tekee päätökset yksimielisesti tai ei tee päätöksiä ollenkaan. Tämä heikentää ja vähentää mielestäni Euroopan unionin valtuuksia vastata uusiin haasteisiin. Kuten Graham Watson niin selkeästi totesi, parlamentin ainoa mahdollisuus harjoittaa yhteistyötä neuvoston kanssa ovat kohteliaisuuskäynnit. Demokraattisesti valittuna kansanedustuslaitoksena meillä pitäisi olla mahdollisuus ottaa osaa päätöksentekoon.
Suhtaudumme myönteisesti Euroopan perusoikeusviraston perustamiseen ja toivomme, että virasto kykenee valvomaan tasapuolisesti kaikkia EU:n toimia poliisi- ja oikeusyhteistyön alalla.
Haluan vielä huomauttaa, että ryhmämme tukee EU:n terrorismin vastaista koordinaattoria, valittiinpa tehtävään kuka tahansa, mutta valinta on tehtävä pikaisesti. On tärkeää, ettei hänestä tule vain ”paperitiikeriä”, vaan että hän sää selvän ja voimakkaan mandaatin.
Lopuksi haluan sanoa, ja lopetan tähän, että minusta on oikein vaatia, että Euroopan unionin toimiin terrorismin ja sen seurausten torjunnassa liitetään eräs tärkeä ulottuvuus, nimittäin uhrien ja heidän perheittensä tukeminen ja suojelu.
Sarah Ludford
(EN) Arvoisa puhemies, lontoolaisena en todellakaan halua vähätellä terrorismin uhkaa. Me lontoolaisethan olemme sietäneet sitä vuosikymmeniä, myös silloin, Irlannin tasavalta turvautui terrorismiin, jota Yhdysvallat osittain rahoitti. Moralisointi onkin vaarallista.
Europolin mukaan EU:n alueella tehtiin viime vuonna lähes 500 terrori-iskua. Kyse on toki suuren luokan rikollisuuden uhkasta, mutta niin on myös huumeiden ja ihmisten salakuljetuksessa sekä korruptiossa. Missä neuvosto oli, kun sen olisi pitänyt toimia vaatiakseen kaikkia jäsenvaltioita allekirjoittamaan ja ratifioimaan ihmisten salakuljetuksesta tehdyn Euroopan yleissopimuksen? Missä neuvosto oli, kun sen olisi pitänyt esittää vastalause Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen saatua tammikuussa päätökseen kansallista huippuluokan aseidenvalmistajaa BAE:ta koskeneen lahjontatutkimuksen?
Se, että liberaalit kyseenalaistavat nestekiellon tehokkuuden suhteessa sen haittoihin tai suhtautuvat epäilevästi henkilötietojen laajamittaiseen keräämiseen, ei tarkoita, että suhtautuisimme terrorismiin keveästi. Yhdenkään politiikan alueen ei pidä välttyä demokraattiselta valvonnalta.
Olin ylpeä voidessani toimia poikkeuksellisia luovutuksia tutkivan Euroopan parlamentin väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajana. Olen myös muiden jäsenten kanssa tyrmistynyt siitä, ettei neuvosto ole pannut tikkua ristiin, vaikka olemme kuulleet, että monet jäsenvaltiot ovat sekaantunet ihmisoikeuksien laajamittaiseen väärinkäyttöön, sieppauksiin ja kidutuksiin.
Neuvoston olisi syytä tutkia oma takapihansa ennen kuin se puuttuu EU:n kansalaisten kansalaisoikeuksiin. Parlamentin jäsenet eivät ole saaneet tietoja jo yli viisi vuotta sitten hyväksytyn terrorismin torjuntaa koskevan puitepäätöksen täytäntöönpanosta, siitä, ovatko kaikki jäsenvaltiot siirtäneet sen täysin osaksi kansallista lainsäädäntöään. Miten paljon tapauksia on ollut? Miten monta tutkimusta tai tuomiota on kirjattu? Tiedämme, että virastot jopa yhden valtion sisällä eivät anna tietoja edes rajat ylittävän yhteistyön muodossa kateuden, valtataistelujen ja toimivaltakiistojen takia. Miksei tätä voitaisi nostaa ykkösasiaksi sen sijaan, että säädämme jatkuvasti ja pakonomaisesti lakeja, jotka vievät meiltä yksityisyytemme?
Myös radikalisoitumisen käsittelyssä voidaan havaita paljon epäjohdonmukaisuutta. Aihe on tärkeä, koska se edellyttää myös maltillisten muslimien suuren enemmistön integrointia. Silti EU:ssa on alueita, joilla moskeijoiden rakentamiselle asetetaan suuria esteitä. Miksemme pohtisi tätä?
Parlamentin jäsen Konrad Szymański esitti äärioikeistolaisen näkemyksen sanoessaan, ettei turvallisuudesta voi maksaa liikaa. Olen täysin eri mieltä. Eivätkö kommunistit perustelleet juuri näin vainojaan? Sen sijaan, että tingimme liikaa vapaudestamme turvallisuuden vuoksi, kiinnittäkäämme huomio siihen, mikä todella toimii: kohdennettuihin tutkimuksiin ja tiedusteluun perustuvaan poliittiseen päätöksentekoon. Tällä tavoin voimme säilyttää kansalaisten luottamuksen sekä yhteistyön.
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, monet katolilaisuuteen ja kristinuskoon pohjautuvat demokraattiset liikkeet järjestivät 11. syyskuuta Brysselissä laajan islamilaisen terrorismin vastaisen mielenosoituksen syyskuun 11. päivän uhrien muistoksi. Brysselin kaupunginjohtaja, joka on sosialisti, kuitenkin kielsi mielenosoituksen heikon sisäpolitiikan perusteella.
Tämä on kielteinen signaali, mutta paljon vakavampaa on se, kuinka pääministeri Romano Prodi ja ulkoministeri D'Alema kosiskelevat Hamasin terroristeja. Euroopan poliittisten islamilaisen terrorismin vastaisten viestien olisi sitä vastoin oltava yhtenäisiä, ja meidän on taisteltava yhdessä niitä vastaan, jotka saarnaavat moskeijoissa meitä ja turvallisuuttamme vastaan.
Komission jäsen osui aivan oikeaan todetessaan, että Euroopan kansalaisten turvallisuutta on lisättävä, jotta he tuntisivat olonsa vähintäänkin yhtä turvatuiksi kuin amerikkalaiset, mikä edellyttää siten myös transatlanttisten suhteiden lujittamista. Mutta olemmeko me, arvoisa komission jäsen, varautuneita esimerkiksi bakteorologisten terrori-iskujen - luoja meitä niiltä varjelkoon - tai ydiniskujen uhkaan? Etelä-Eurooppa on osoittanut varautumattomuutensa tulipalojen uhkaan, joten vaikuttaa siltä, että on ponnisteltava paljon tarmokkaammin. Onnea työllenne, komission varapuheenjohtaja Frattini.
Kyriacos Triantaphyllidis
(EL) Arvoisa puhemies, saanen aloittaa huomauttamalla, että viimevuotiset ponnistelut, joilla terrorismin vastustamisesta on haluttu tehdä Euroopan unionin tärkein hanke ja ensisijainen tehtävä, ovat epäonnistuneet.
Yhdysvaltain salaiset palvelut kykenevät valvomaan rajoituksetta kenen tahansa puheluja, Internetin käyttöä ja Yhdysvaltain kaikkien palvelinten kautta tulevia sähköpostiviestejä. Tämä on kuitenkin jälleen yksi yritys kansalaisten valvomiseksi ja kontrolloimiseksi maailmanlaajuisesti, ja EU on valitettavasti taipunut siihen toteuttamalla toimia, jotka ovat osoittautuneet sen oman kehityksen esteeksi. Suuri osa EU:n määrärahoista on suunnattu poliisivirastojen perustamiseen ja vahvistamiseen, sotilasoperaatioihin, maahanmuuttajakeskusten perustamiseen ja niin edelleen.
Haluan mainita erityisesti terroristiluetteloiden laatimisen. Luettelot eivät ole minkään demokraattisen tai institutionaalisen lainsäädännöllisen valvonnan kohteena, niitä ei alisteta oikeudelliselle tarkistusmenettelylle, eikä kanteluita käsitellä. Vieläpä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12. joulukuuta 2006 tekemien päätösten jälkeen, kun tuomioistuin antoi tuomion puutteellisesta valvonnasta ja ihmisoikeuksien turvaamisen kannalta tarpeellisten toimien toteuttamatta jättämisestä, Euroopan unioni teki vain pinnallisia muutoksia.
Suurimmat ongelmat ovat yhä olemassa. Jäsenvaltioiden ei ole pakko toimittaa todisteita henkilöistä, joiden liittämistä terroristiluetteloon ne ehdottavat. Vielä vaarallisempaa on kuitenkin se, että komissio on vastuussa henkilöiden ja järjestöjen nimien lisäämisestä luetteloon ja siitä poistamisesta. Toisin sanoen, arvoisa puhemies, komissio on yhtä aikaa sekä tuomari, valamiehistö että tuomioiden toimeenpanija.
Koenraad Dillen
(NL) Arvoisa puhemies, minun on valitettavasti pantava merkille, että kovin monet jäsenet välttävät jälleen kerran puhumasta asioista niiden oikeilla nimillä. Epämieluisa totuus on, pidimmepä siitä tai emme, että kansainvälinen terrorismi on yksinkertaisesti yhtä kuin sota, jonka islamilaiset äärimmäisyysliikkeen kannattajat ovat julistaneet länsimaita ja Eurooppaa vastaan. Meidän on uskallettava tunnustaa, että vihollinen on jo keskuudessamme. Jihadin verkostot toimivat kaikkialla Euroopassa, ja moskeijat kutsuvat uskovaisia pyhään sotaan avointa yhteiskuntaamme vastaan. Eilen saimme jälleen yhden todisteen tästä Tanskasta. Kattavien toimien tarve islamilaisen Troijan hevosen torjumiseksi on siis nyt suurempi kuin koskaan. Meillä on toki oikeus ja velvollisuus puolustaa avoimen yhteiskuntamme arvoja.
Mutta teemmekö niin? Kuten kollegani Mario Borghezio hetki sitten totesi, Euroopan pelkuruutta kuvaa tyypillisesti Brysselin sosialistisen kaupunginjohtajan Freddy Thielemansin päätös kieltää tiistaiksi 11. syyskuuta suunniteltu Euroopan lisääntyvän islamilaistumisen vastainen mielenosoitus sillä perusteella, että mielenosoitusta voitaisiin pitää näpäytyksenä voimistuvaa ja vaalimielessä kiinnostavaa islamilaista yhteisöä vastaan. Eurooppa pyrkii levittämään avoimen yhteiskunnan arvoja ja ennen kaikkea sananvapautta kaikkialle maailmaan, mutta samaan aikaan se tukkii suut näiden samojen eurooppalaisten arvojen puolestapuhujilta omassa virallisessa pääkaupungissaan. Selkeän kannan puuttuminen tässä asiassa kertoo melkoisesti parlamentistamme.
Timothy Kirkhope
(EN) Arvoisa puhemies, keskustelussamme käsitellään kansalaisten turvallisuutta sekä elintapojemme, vapaan demokratiamme ja oikeusvaltion suojelemista sekä vapauden puolustamista.
Terrorismi iskee kaikkien näiden ytimeen. Terrorismi kaikissa muodoissaan kuvastaa taistelua hyvän ja pahan välillä, ja meidän on oltava valppaampia kuin koskaan. Britanniassa meidän täytyi pärjätä IRAn kanssa kolmen vuosikymmenen ajan. Tuoreempia tapauksia ovat Lontoon itsemurhaiskut ja Glasgow'n verilöyly-yritykset.
Espanjalaiset kollegani taistelevat ETAn harjoittaman viheliäisen terrorin kanssa. Tuemme täysin heidän rohkeata kamppailuaan. Radikalisoitumisesta selviäminen on iso haaste, mutta elämme maailmassa, jossa terrorismin uhka muuttuu ja kehittyy jatkuvasti. Demokratioiden on pysyttävä valppaina, tehtävä tiedusteluyhteistyötä entistä tehokkaammin ja oltava valmiita tiukkoihin toimenpiteisiin.
Terrorismi on sodankäyntiä yhteiskuntarakennettamme vastaan. Sotaa käyvät rikolliset ja murhamiehet, jotka inhoavat vapaata demokratiaamme ja vapauttamme. Terroristiryhmät on kiellettävä, ja ne, jotka syyllistyvät väkivaltaan, yllyttävät terrorismiin tai tukevat terroristeja, on pantava aisoihin. Näimme viikonloppuna esimerkin siitä, mihin toimiin EU:n jäsenvaltiot kykenevät yhdessä, kun ne pidättivät ETAn pommintekijät. Tämä osoittaa, että yhteiset tutkijaryhmät tuovat lisäarvoa terrorismin vastaiseen taisteluun.
Äänestämme tänään lennolle mukaan otettavien nesteiden rajoittamisesta. Matkustajien turvallisuuden on oltava suurin huolenaiheemme - sen on oltava meidän, hallitusten, lentokenttien toimijoiden ja lentoyhtiöiden suuri huolenaihe. Mutta kuten kaikkien lakien kohdalla, parannusta on mahdollista saada aikaan kokemuksen ansiosta, ja minusta nyt onkin hyvä aika tarkistaa, miten tämä toimii.
Meidän olisi samalla hyödynnettävä perusteellisesti saatavilla olevia tiedustelupalveluja auttaaksemme kaltaisiamme lainsäätäjiä määrittämään nykyisten uhkien luonteen ja laajuuden. Kiitän komission jäsenen Frattinin tältä osin myönteisiä ehdotuksia.
Ymmärrän, että tasapaino on häilyvä, mutta meidän on joka tapauksessa tehtävä jatkuvasti kaikkemme kansalaistemme suojelemiseksi pahoilta ja murhanhimoisilta terroristisilta aikeilta.
Claudio Fava
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, minusta tämä keskustelu antaa meille tilaisuuden paitsi tilanteen kartoittamiseen myös vaarallisten virhekäsitysten syntymisen estämiseen. Ensimmäinen virhekäsitys: keskustelemme terrorismin, emme islamin, vastaisesta strategiasta, joten terrorismin syiden rajaaminen ainoastaan islamilaisesta fundamentalismista johtuviksi olisi melko pinnallinen ja yksinkertaistava tulkinta. Olenkin huolissani muutamasta täällä juuri kuulemastani ilmauksesta: moskeijat tuovat sodan yhteiskuntiimme! Onpa yleistävä, voimakas ja tökerö ilmaus. Ajatellaanpa, että Turkissa joku kansanedustaja julistaisi Turkin parlamentissa, että ”kristilliset kirkot tuovat sodan yhteiskuntaamme”. Mikä mahtaisi olla parlamenttimme närkästynyt reaktio?
Haluaisin myös esittää ehdotuksen komission jäsenelle Frattinille: tiedämme, että lainvalvontatyö on elintärkeää, yhtä tärkeää kuin ennaltaehkäisy. Tilannekartoitusta ei kuitenkaan mielestäni pitäisi tehdä terrorismista epäiltyjen pidätysten vaan terrorismista todella tuomittujen perusteella. Olisi tarpeen seurata ja tutkia sitä, kuinka monta terrorismista epäiltyä henkilöä maissamme on viime vuosina pidätetty ja lopulta vapautettu.
Olemme saaneet neuvostolta muutamia, osittain puolueellisia vastauksia. Haluaisin keskittyä kolmeen kohtaan, jotka vaativat perusteellista tarkastelua. Emme ole täysin selvillä siitä, mikä parlamentin roolin pitäisi olla tai millä tavoin se tulisi tosiasiassa yhdistää Euroopan unionin strategiaan. Kuten muut kollegat ovat huomauttaneet, komission varapuheenjohtajan, kansalaisvapauksien valiokunnan puheenjohtajan ja neuvoston kokoontuminen kerran puolessa vuodessa ei mielestämme riitä. Mielestämme tarvitaan laadukasta ja tiivistä yhteistyötä, joka ei voi rajoittua näihin muodollisiin ja rituaalinomaisiin tapaamisiin.
Euroopan unionin terrorismin torjunnan koordinaattorin tehtävän kohtalo on vielä auki. On sanottu, että koordinaattorin tehtävänä on ennen kaikkea laatia strategisia arvioita ja levittää tietoa. Kun valiokuntamme sai tilaisuuden keskustella De Vriesin kanssa, tuolloin myönnettiin, että koordinaattorin tehtävältä puuttuvat täysin sisältö ja välineet. Näin ollen minusta mikään ei voi olla vahingollisempaa kuin institutionaalinen toimi, jolta puuttuvat toiminnan välineet.
Arvoisa puhemies, emme ole selvillä myöskään puheenjohtajavaltio Portugalin kannasta euroatlanttisessa yhteistyössä. Haluan palata hyvin yksinkertaiseen ja vilpittömään pyyntöön, joka sisältyi kysymykseemme, joka kuuluu seuraavasti: ”Harjoitetaanko yhteistyötä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukaisin menettelyin, kuten parlamentti suositteli CIA-tutkimuksen päätyttyä”. Haluamme selkeän vastauksen! Yhteinen strategia on järkevä, jos siinä otetaan täysin huomioon kansalaisten perusoikeudet, mitä aina ei ole tehty.
Kannatamme komission varapuheenjohtajan Frattinin aloitetta kyselylomakkeen jakamisesta Euroopan unionin jäsenvaltioille, jotta tiedämme, millaisia välineitä ne ovat kehittäneet ja millaisia tuloksia välineillä on saatu aikaan myös kansalaisten perusoikeuksien kunnioittamisen saralla. Tosin tässä suhteessa haluamme ilmoittaa, että parlamentti aikoo panna alulle CIA-tutkintavaliokunnan päätelmien seurannan ja esittää muodollisen kysymyksen siitä, mihin jatkotoimiin neuvosto ja komissio ovat ryhtyneet mietinnöissä esitettyjen usein pyyntöjen johdosta.
Arvoisa puhemies, yhteenvetona voinen todeta, että terrorismin vastainen taistelu kaipaa korkean tason sosiaalista konsensusta ja että on syytä valvoa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan periaatteiden noudattamista. Konsensus voidaan taata ainoastaan väärinkäytöksiä ja yksinkertaistuksia välttämällä.
Sophia in 't Veld
(NL) Arvoisa puhemies, demokratia, kansalaisoikeudet ja oikeusvaltio ovat minulle äärimmäisen tärkeitä, kuten ovat myös oma elämäni ja eurooppalaisten kanssaihmisten elämä. Näiden kahden välisestä kaupankäynnistä puhuminen on typerää ja vaarallista. Demokratian vihollisia on vastustettava. Vihollisilla tarkoitan paitsi terroristeja, myös demokratiaan kohdistuvaa uhkaa, kuten liiallista valtiovaltaa ja demokraattisen valvonnan puuttumista. Saamme kerta toisensa jälkeen kuulla neuvoston ja vähemmässä määrin komission puhuvan perusoikeuksista, ihmisoikeuksista ja demokratiasta, mutta puheet jäävät ontoiksi, kun saamme tietää, että valtioiden kontrolli kansalaisista lisääntyy nopeasti. Nykyisin pienetkin elämämme henkilökohtaiset yksityiskohdat ovat tiedossa. Toisaalta kansalaiset voivat yhä vähemmän valvoa valtion tekemisiä.
Kaiken kukkuraksi kansalliset viranomaiset ja neuvosto kieltäytyvät vastuuvelvollisuudestaan. Haluaisinkin neuvoston kertovan esimerkiksi korkean tason kontaktiryhmän tilanteesta; ryhmä on sitoutunut neuvottelemaan Yhdysvaltojen kanssa henkilötietojen siirrosta. Meille sanotaan aina, että kyse on tunnustelevista neuvotteluista, mutta Yhdysvalloissa ilmeisesti ajatellaan, että olemme jo valmiita allekirjoittamaan sopimuksen. Mikä on tilanne, arvoisa neuvoston puheenjohtaja? Mikä on neuvottelujen mandaatti? Mikä on niiden aihe? Tästä keskusteltiin Lissabonissa 19. ja 20. heinäkuuta. Miksi jäsenvaltioiden parlamentit ja Euroopan parlamentti - Euroopan kansalaiset - eivät ole saaneet tietoja asiasta?
Toinen esimerkki on Yhdysvalloissa hiljattain annettu ulkomaisen tiedustelun valvontaa koskeva laki (Foreign Intelligence Surveillance Act). Parlamentin jäsen Graham Watson ja minä olemme esittäneet tähän liittyviä kysymyksiä. Laki antaa Yhdysvalloille mahdollisuuden valvoa lähes kaikkea Euroopan sisällä tapahtuvaa viestintää, puheluita ja sähköposteja. Miksi neuvosto väittää, ettei tämä liity mitenkään neuvostoon? Eikö neuvosto ole vastuussa EU:n kansalaisten yksityisyyden suojaamisesta?
Kolmas esimerkki on EU:n matkustajarekisteri PNR, josta on keskustelu jo satoja kertoja aiemmin. Sopimuksesta on muste hädin tuskin kuivunut, kun Yhdysvallat jo poistaa sen ainoan myönteisen kohdan: yksityisyyslain soveltaminen EU:n kansalaisiin. Komission mielestä olisi otettava käyttöön eurooppalainen PNR-järjestelmä, mutta onko Yhdysvaltain PNR-ohjelman onnistumista vielä arvioitu? Olen mielissäni, kun komission jäsen totesi, että arviointi aiotaan laatia ja että se kattaisi sekä terrorismin vastaisen politiikan täytäntöönpanon että sen tulokset sekä myös politiikan vaikutukset kansalaisten perusoikeuksiin. Tämä olisi nimittäin pitänyt tehdä jo aikoja sitten.
On mielenkiintoista huomata, että jos kritisoit terrorismin vastaista politiikkaa tai esität siitä hankalia kysymyksiä, sinut leimataan helposti Yhdysvaltain vastaiseksi. Juuri amerikkalaiset itse kuitenkin esittävät hankalia kysymyksiä, he ovat viime kuukausina laatineet kattavia arvioita terrorismin vastaisista toimista sekä kyseenalaistaneet niiden tehokkuuden. Euroopan olisikin harjoitettava oikeanalaista politiikkaa ja selvitettävä yhteistyössä Yhdysvaltojen kanssa tarpeelliset ja ei-tarpeelliset toimet sen sijaan, että Eurooppa matkii Yhdysvaltoja ja harjoittaa huonoa politiikkaa.
Paul Marie Coûteaux
(FR) Arvoisa puhemies, en toki moiti keskustelussamme vallitsevia hyvän tahdon ja hyvien aikomusten vuodatuksia, mutta ne tuskin tuovat etäisyyttä, jota mielestäni tarvitaan ymmärtämään mieliämme jäytävää ilmiötä. Se jäytää meitä siinä määrin, ettemme vaivaudu selvittämään sen taustatekijöitä, syitä ja seurauksia. Arvoisat kollegat, eikö politiikka ole kuitenkin juuri käsillä olevien ilmiöiden syiden ja seurauksien kärsivällistä pohdintaa?
Kauhistuttavia videovalvontajärjestelmiä asennetaan nykyisin lähes kaikkialle, julkisiin tiloihin ja jopa kaduille. Miksikö? Koska taistelemme terrorismia vastaan! Kansalaisista vähät välitetään, poliisiyksiköitä ja joskus jopa salaisen poliisin yksiköitä kehitetään. Miksikö? Koska taistelemme terrorismia vastaan! Kidutusta harjoitetaan. Miksikö? Koska taistelemme terrorismia vastaan! Lakeja muutetaan ja yhä useammin poljetaan, jolloin poljetaan myös sellaisten ihmisten perusoikeuksia, joiden oletetaan korvanneen vanhat pyhät kirjoituksemme. Miksikö? Koska taistelemme terrorismia vastaan! Ohjuskilpiä asennetaan terrorismin nimissä lähes kaikkialle, jopa Tšekin tasavallan kaltaisiin maihin terrorismista mitään tietävien kansalaisten kiusaksi. Toisin sanoen kansakunnat hajotetaan, kansojen välille kylvetään epäluuloa ja etenkin heitä värvätään armeijaan, kuten on valitettavasti tehty Euroopassa, niin idässä kuin lännessä. Miksikö? Koska taistelemme terrorismia vastaan!
Arvoisat kollegat, todetkaamme selvyyden vuoksi, ettei mielemme ole terrorismin vaan sen torjunnan sumentama. Se on kuin salakavala verho, joka samentaa katseemme kuin huomaamattamme. En tietenkään kiistä, etteivätkö kansakuntiimme, kuten Espanjaan tai Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kohdistuneet terrori-iskut olisi olleet katalia tekoja, mutta juuri nämä esimerkit ovat osuvia, koska Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta joutuivat terrorismin kohteeksi siksi, että ne tukivat sotatoimia, toisin sanoen hyökkäystä suvereeniin maahan. En muutenkaan arkaile sanoa, että Irakin tapahtumat eivät ole niinkään vastaus terrorismiin, vaan kyse on toisenmuotoisesta, sekulaarisesta ja raakalaismaisesta terrorismista, joka on nostanut kansainvälistä jännitettä piirun verran.
Todellisuudessa terrorismi on seurausta tasapainon perusteellisesta järkkymisestä maailmassa, jota hallitsee suurvalta, joka kaikkien suurvaltojen tavoin ei huomioi rajoja ja kansoja pyrkiessään luomaan kaikkialle yksiulotteisen ja yhdenmukaisen maailman, joka tähtää pakonomaisesti kohti sellaista, jossa vain tavaralla on arvoa. Tällainen maailma on niin tukahduttava ja raju muutos kansojen erityisluonteen kannalta, että siihen voidaan vastata vain toisenlaisella väkivallalla eli terrorilla, joka tosin on yhtä tuomittavaa.
Meidän on siis uskallettava kyseenalaistaa! Ehkei terrorismi olekaan seurausta markkinalain mukaisesta ja sen logiikkaan sopivasta uudesta ja ehdottomasta vaatimuksesta, nimittäin rajojen poistamisesta. Rajojen poistaminen, tuo niin muodikas rajojen häivyttäminen ei ainoastaan poista eroja maiden välillä tai yllytä rajuihin tekoihin rajojen poistajien vastustajia, vaan rajojen häviäminen suosii myös jengien vehkeilyä. Arvoisat kollegat, eikö tässä olisi ainesta ammennettavaksi terrorismin torjunnasta käytävään keskusteluun?
Ryszard Czarnecki
(PL) Arvoisa puhemies, vanhan Euroopan historiaa on ”Hannibal porttien edessä”, nyky-Euroopan todellisuutta on ”terrorismi porttien edessä” tai ”porteilla”. Euroopan parlamentti on nyt vuoden ajan sitoutunut virallisesti toimielinten väliseen keskusteluun. Tämä on hyvä asia erityisesti siksi, että Euroopassa todella tapahtuu terrori-iskuja nyt ja varmasti myös tulevaisuudessa. Kyse on siitä, että vähennetään mahdollisuuksia iskujen toteuttamiseen.
Näin ollen on oikein saada tietää, mitkä EU:n jäsenvaltiot eivät ole toteuttaneet terrorismin vastaisia toimia, joista olemme sopineet aiemmin. Tästä on oltava selvyys, jotta voidaan estää yksittäisten yhteiskuntien joutuminen sokkiin iskujen jälkeen. Samoin haluamme tietää EU:n terrorismin vastaisen koordinaattorin de Vriesin eron todelliset syyt. Johtuiko ero kenties toimivaltakiistoista?
Terrorismi ei ole abstrakti käsite, se on totista totta. Puhun sellaisen maan edustajan ominaisuudessa, jonka asevoimia on Irakissa ja Afganistanissa. Maatani vastaan ei ole tehty iskuja, mutta terrorismi on siitä huolimatta haaste.
Miguel Portas
(PT) Kuunneltuani tarkkaan neuvostoa ja komissiota, on sanottava, että minulla on varma tunne siitä, että käymme tätä keskustelua vielä uudelleen - aivan samoin termein kuin nyt - muutaman kuukauden sisällä, sillä neuvoston puheenjohtajan Manuel Lobo Antunesin ja komission jäsenen Frattinin mielestä kaikki se, mitä on tehty, on tehty hyvin. Heidän mielestään yhtä ainoatakaan virhettä ei ole tehty eikä yhdestäkään arviosta käy ilmi yhtäkään erhettä. Meille hoetaan jatkuvasti samaa asiaa, ja tämä on se suurin ongelma, he erehtyvät! Niin kauan, kun suhtaudumme terrorismiin siten, että se kuuluu poliisi- ja tiedotusyksiköiden toimivaltuuksiin, kierrämme keskeisen ongelman.
Terrorismi liittyy nykyisin läheisesti symmetrisiin poliittisiin periaatteisiin, jotka jouduttavat kulttuurien yhteentörmäystä ja sotia, joten tässä mielessä hiljaisuutenne on korvia huumaavaa. Komission jäsen Frattini perää esimerkiksi toimia räjähteiden valvomiseksi juuri nyt, kun Irakin sota on muuttunut yksityiseksi miljoonien dollarien arvoiseksi liiketoiminnaksi ja kun Yhdysvallat on ulkoistamassa luokiteltujen tietojen keruuta ja käsittelyä.
Valvotaan räjähteitä? Tiedän yhden keinon: kansallistetaan niiden valmistus ja kauppa. Tämä on ainoa keino estää terrorismin ja terrorismin vastaisen toiminnan muuttuminen kaksiteräiseksi miekaksi - kaupan käyminen elämällä ja kuolemalla.
Viorica-Pompilia-Georgeta Moisuc
(RO) Arvoisa puhemies, terrorismi on monimutkainen ilmiö, jolla on pitkä historia. Se ilmenee monissa eri muodoissa, kuten kumouksellisena liikehdintänä, jonka tarkoituksena on tukahduttaa valtioiden suvereniteetti ja sisäinen järjestys ja joka johtaa sisällissotiin, tai murhien yrityksinä, murhina ja joukkovainoina. Sen vuoksi ongelmaa olisi käsiteltävä realistisesti ja vastuullisesti, ja eri alojen asiantuntijoiden olisi osallistuttava terrorismia koskeviin keskusteluihin.
Syyskuun 11. päivän iskut, kymmenettuhannet uhrit ja iskujen valtavat tuhot pakottavat yhteiskunnat sekä Euroopan valtiot ja toimielimet ryhtymään yhteisiin, järjestelmällisiin ja jatkuviin toimiin useilla aloilla, joista haluan mainita seuraavat:
1. Kartoitetaan objektiivisesti terrorismin syitä ja parannetaan jatkuvasti syiden kartoitusta.
2. Selvitetään terrorismin rahoituslähteet sekä ylikansalliset poliittiset ja taloudelliset verkostot.
3. Määritetään terrorismin, asepolitiikan ja strategisten raaka-ainelähteiden haltuunoton vuoksi käytävien sotien väliset yhteydet terrorismin torjunnan varjolla.
Terrorismin yksipuolinen tarkastelu ei auta löytämään totuutta tästä vaarallisesta ylikansallisesta ilmiöstä eikä tukahduttamaan sitä.
Antonio Tajani
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, terrorismin torjunnan on kuuluttava Euroopan unionin keskeisiin prioriteetteihin myös vastaisuudessa. Tehokkaat, jatkuvat ja yhtenäiset ennaltaehkäisy- ja torjuntatoimet ovat toki tarpeen, joten komission jäsenen Frattinin täällä istuntosalissa tekemät ehdotukset ovat tervetulleita.
Emme saa tehdä varsinkaan sitä virhettä, että annamme valppautemme herpaantua, kun kansainvälinen terrorismi iskee kaukana Euroopasta. Islamilaisen fundamentalismin uhka ei valitettavasti ole vähentynyt edes silloin, kun isku tapahtuu kaukana rajojemme ulkopuolella.
Yhtenäiset toimet tarkoittavat ennen kaikkea unionin sisäistä yhteistyötä, mutta myös tiivistä yhteydenpitoa Yhdysvaltojen kanssa. Yhteyksien katkaiseminen Yhdysvaltoihin terrorismin vastaisissa toimissa olisi vakava virhe ja vahingoittaisi vakavasti kaikkia Euroopan unionin kansalaisia. Yhteyksien on niin ikään oltava kunnossa sekä maltillisiin arabimaihin että Al Qaidan silmätikkuna oleviin maihin.
Euroopan on otettava ohjat käsiinsä terrorismin ennaltaehkäisy- ja torjuntatoimissa, mutta annettava samalla etusija olennaisille toimille byrokratian sijasta. Valitettavasti on kuitenkin helpompi valvoa tiukasti deodoranttipulloja, joita ei kuljeteta säännönmukaisissa muovipusseissa, kuin laittomien siirtolaisten joukkoon soluttautuneita terroristeja. Komission ja neuvoston voimakkaat toimet ovat siis, sanon sen jälleen, hyvin tervetulleita.
Terrorismin vastaista taistelua olisi käytävä kuitenkin myös poliittisin aloittein, jotka toivon mukaan tuovat lopulta ratkaisun Israelin ja Palestiinan väliseen kriisiin ja johtavat palestiinalaisvaltion syntyyn taaten Israelin valtion turvallisuuden ilman minkäänlaisia myönnytyksiä poliittisiksi ryhmiksi naamioituneille fundamentalistisille järjestöille - tarkoitan tällä Hamasia ja Hisbollahia.
Terrorismin vastaisessa taistelussa ei kuitenkaan pidä unohtaa, että Euroopassa esiintyy islamilaisen uhkan ohella aseellisten ryhmien vaarallinen verkosto, joka on kytköksissä sisäisiin ja separatistisiin poliittisiin liikkeisiin. Lopuksi toteaisin, ettei Euroopan valppauden pidä herpaantua myöskään tältä osin. Espanjan tapahtumat osoittavat, että aina kun valppaus herpaantuu tai valitsemme neuvottelutien, terroristit iskevät.
Michael Cashman
(EN) Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti komission varapuheenjohtajan Frattinin ja neuvoston puheenjohtajan vastauksiin. Totuus on kuitenkin se, että puhetta parlamentissa riittää. Hallituksissa ja komissiossa on kuitenkin ryhdyttävä toimiin, joilla ennaltaehkäistään terrori-iskuja, jotka eivät ole kuviteltuja, vaan todellisia, ja joita parhaillaankin suunnitellaan. Poliittinen realiteetti on, että ellei ryhdytä toimiin, ne samat henkilöt, jotka täällä parlamentissa kritisoivat toimia, kritisoivatkin sitä, ettei toimiin ole ryhdytty.
Näin ollen kannatan strategiaa ja sitä, että aiomme tarkistaa sen. Lisäksi meidän on käytävä käsiksi terrorismin perussyihin, kuten täällä on jo todettu. Syyt ovat näköalattomuudessa ja epätoivossa, köyhyydessä ja vihan lietsonnassa. Sallinette minua todeta selväsanaisesti ja yksiselitteisesti, että ne, jotka perustelevat terroritekoja ajamallaan asialla, perinteillä tai uskonnolla, horjuttavat omaa ideologiaan, uskontoaan, ajamaansa asiaa ja perinteitään.
Nyt tarvitaan ennen kaikkea kaikkien 27 jäsenvaltion yhteistyötä yksin toimimisen sijaan. Meidän on toimittava yhteistyössä liittolaistemme, myös Yhdysvaltojen kanssa. Yhdysvallat ei ole ongelma. Yhdysvaltoihin ei hyökätty syyskuun 11. päivänä vaan jo sitä ennen, ja hyökkäys yhtä maata vastaan on kuulemma hyökkäys meitä kaikkia vastaan.
Ignasi Guardans Cambó
(EN) Arvoisa puhemies, me kaikki tunnustamme terrorismin uhkan, joten meidän on reagoitava siihen ilman, että unohdamme, keitä me olemme ja mitä me edustamme. Olemme demokraattinen yhteiskunta, jossa vallitsee oikeusvaltion periaate. Sellaisena ja vain sellaisena meidän on torjuttava rikollisia tekoja ja pyrittävä ennaltaehkäisemään mahdollisia uusia iskuja. Olemme kuitenkin astumassa hyvin vaaralliselle polulle, jolla kaikki näyttää olevan sallittua ennaltaehkäisyn nimissä. Meitä kiristivät moraalisesti ne, jotka sanovat: jos kyseenalaistat tämän toimen - vaikka se olisi väärin tai täysin hyödytön - vaarannat turvallisuutemme.
Emme voi hyväksyä tällaista. Komission virkamiehet ovat kuitenkin syyttäneet osaa meistä tällaisesta toiminnasta esimerkiksi silloin, kun olemme kyseenalaistaneet lentokenttien turvatoimet tai kritisoineet säännöstä, jolla estettiin muutama päivä sitten Lourdesista Vatikaaniin palaavaa katolilaista pyhiinvaellusryhmää tuomasta pyhää vettä Vatikaanin koneeseen, koska sitä pidettiin turvallisuusriskinä. Meillä on oikeus kritisoida tuota typerää säännöstä ja tuomita syytökset veljeilystä terroristien kanssa, kun vain yritämme kantaa vastuumme.
(IT) Arvoisa komission jäsen, tämä on alue, jolla - anteeksi nyt vain, että sanon näin - välttelette vastuutanne jättäessänne lentoliikennettä koskevan terrorismin vastaisen lainsäädännön niiden virkaintoisten komission työntekijöiden käsiin, jotka nyt nimettömästi ja salassa panevat täytäntöön tuota lainsäädäntöä.
Hän vastaa komission varapuheenjohtajana, jonka tehtäväksi nämä kysymykset on uskottu, siitä, että estetään ennakolta tällaiset tapahtumat nyt ja tulevaisuudessa. Hänellä on legitimiteetti oikeus äänestykseen parlamentissa, joka antaa hänelle välineet esittää muutamia kysymyksiä kollegalleen, liikenneasioista vastaavalle komission jäsenelle. Se on hänen vastuullaan, ja odotamme häneltä paljon!
Perusoikeuksia koskevat keskustelut ovat räikeässä ristiriidassa paitsi salaisen lainsäädännön myös yksityisyyden ja yksilönvapauden mielivaltaisten rajoitusten kanssa.
On myös monia muita tehokkaita, jo hyväksyttyjä toimenpiteitä, joita ei ole pantu täytäntöön. Tehkää se, mistä tiedätte hyvin, miten se pitää tehdä: nimetkää ja nuhdelkaa. Nimetkää jäsenvaltiot, jotka eivät pane täytäntöön oikeudellista ja poliittista yhteistyötä koskevia toimenpiteitä, ja nuhdelkaa niitä. Tämän jälkeen teillä on täysi tukemme näissä asioissa.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, terrorismin käsitettä ei ole toistaiseksi määritelty selkeästi, eikä ongelma ole pelkästään verbaalinen. Kyse on sellaisen strategian soveltamisesta käytännössä, jolla on tarkoitus torjua nykymaailman suurinta, tavallisia kansalaisia koskettavaa uhkaa.
Transatlanttinen yhteistyö on terroristijärjestöjen vastaisen EU:n strategian tärkeä osa-alue. Yhdysvallat on ottanut harteilleen suurimman taakan yrittäessään taistella tätä julmaa ilmiötä vastaan. Jotkin elimet, kuten Euroopan neuvosto ja valitettavasti myös Euroopan parlamentti ovat tähän mennessä käynnistäneet avuttomia toimia, kuten esimerkiksi perustaneet omituisia valiokuntia tutkimaan, löytyykö Euroopasta CIA:n vankiloita, kuten väitetään. Näiden elinten työllä ei kuitenkaan ole voitu edistää transatlanttista yhteistyötä: itse asiassa se on vain ruokkinut Yhdysvaltojen vastaista mielialaa ja siten heikentänyt merkittävästi terrorismin vastaista järjestelmää.
Meidän on toivottava, että tämänpäiväinen keskustelu saa Euroopan parlamentin ryhtymään terrorismin vastaisen strategian valmisteluun tosissaan eikä vain muodon vuoksi, kuten tähän asti. Strategialla on todella voitava edistää kaikkien kansalaisten turvallisuutta.
Mihael Brejc
(SL) On oikein (...) kuinka terrorismi on nujerrettu, ja tässä mielessä tuen täysin Frattinia ja komission toimia. On kuitenkin myös oikein, että vastaamme kysymykseen siitä, miksi näin tapahtuu ja mistä uhka tulee.
Komissio ehdotti viime vuonna, ettemme käyttäisi termiä ”islamilainen jihadismi” tai vastaavaa ja että näistä ihmisistä puhuttaisiin, lainaan nyt komissiota, ”terroristeina, jotka käyttävät toimintansa välikappaleena uskontoa”. Minusta on elintärkeää tunnustaa, että tästä ilmiöstä on puhuttava sen oikealla nimellä. Minulle tuo oikea nimi on jihadilainen terrorismi, sillä nämä ihmiset ovat fundamentalisteja, joille on yhteistä demokraattisen ja moniarvoisen yhteiskunnan vihaaminen. Heidän ideologiansa on täysin toinen kuin perinteisten demokratioiden ja heidän tavoitteenaan on kalifaatin perustaminen.
Jihadismia pidetään usein muiden uskontokuntien kanssa kilpailevana uskontona ja paikkaansa maailmassa etsivänä ideologiana, mutta tulkinta on väärä. Jihadismi ei ole saanut innoitusta taloudesta eikä se kykene kilpailemaan muiden uskontojen kanssa. Kyse on ideologiasta, jolla pyritään tuhoamaan muut ideologiat.
Tämän vuoksi on tarpeen saada Euroopan parlamenttiin ja EU:n toimielimiin olot, jotka mahdollistavat demokratian levittämisen kaikkialle maailmaan, kenties myös toimintasuunnitelma, ja on tarpeen vahvistaa taloudellista ja poliittista yhteistyötä islamilaisten maiden kanssa.
Islamilaisessa maailmassa on olemassa muiden liikkeiden haastamiseen kykeneviä demokraattisia liikkeitä. Näitä voidaan tukea eri tavoin, esimerkiksi rahoittamalla joukkotiedotusvälineitä, jotka levittävät demokraattisia ideoita ja kertovat terroristien teoista. On myös luotava olot, joissa voidaan käsitellä erilaisia tulkintoja ja käynnistää keskusteluja, foorumeita ja verkkosivustoja vapaasti ajattelevia muslimeja varten. Myös Euroopassa on puhuttava nykyistä enemmän terrorismista.
Lopuksi totean vielä, että on myös tärkeää tunnustaa, että Euroopan unionin on tiedostettava terrorismin vastaisessa taistelussa arvonsa ja puolustettava niitä rohkeasti ja taktiikoista murehtimatta.
Dan Mihalache
(RO) Tämä keskustelu on äärimmäisen tärkeä, sillä se antaa meille mahdollisuuden tarkastella terrorismin vastaisen politiikkamme johdonmukaisuutta ja yhtenäisyyttä. Meillä on nykyään käytössämme tarpeeksi analyyttisia tietoja, joiden pohjalta voimme väittää, että politiikan onnistuminen riippuu monien tärkeimpien tekijöiden välisestä läheisestä suhteesta.
Näitä ovat yhtäältä turvallisuutta ja oikeudenmukaisuutta koskevat toimet EU:ssa, oikea suhde näiden toimien välillä ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen sekä toisaalta EU:n ulkopolitiikka ja sosiaalisen syrjäytymisen estäminen sekä terrorismin yhteiskunnalliset syyt.
Toiminta ilman ennaltaehkäisyä ei mielestäni riitä. Kotimaiset toimet eivät riitä, jos ulkoinen ja johdonmukainen keskustelu puuttuu. Näiden oikeanlaisen yhdistelmän pitäisi olla pohjana terrorismin torjuntaa koskevalle EU:n mallille, jolla voitaisiin varmistaa EU:n kansalaisten turvallisuus ja perusoikeudet.
On myönnettävä, että Euroopan parlamentin, sen lainsäädäntövallan ja terrorismin vastaisen taistelun välisessä suhteessa on puutteita, ja tämä saa aikaan demokraattisen vajeen. Tehokas mukanaolo eurooppalaisessa päätöksenteossa edellyttää, että parlamentti ottaa täysivaltaisesti osaa yhteispäätösmenettelyyn.
Kehottaisin neuvostoa nopeuttamaan uuden EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin valintaprosessia ja takaamaan hänelle enemmän valtuuksia suhteessa hyväksyttyihin strategioihin.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Arvoisa puhemies, EU:n uusi terrorisminvastainen strategia on paikallaan, mutta kiitos ei uusille virkamiehille, toimielimille tai uusille järjestöille. Ensisijainen vastuu terrorismintorjunnassa on kansallisilla hallituksilla ja itsenäisillä jäsenvaltioilla. Jotta kansallinen terrorismin torjunta onnistuisi, tarvitaan kuitenkin erinomaista luottamuksellista eurooppalaista ja kansainvälistä yhteistyötä. Kuten komissaari Frattini sanoi, luottamus on yhteistyön edellytys. Luottamus syntyy, jos on tarkka selkeä eurooppalainen lainsäädäntö, selkeät yhteistyömuodot ja jos kunnioitetaan ihmisoikeuksia.
Terrorismin torjunta lentokentillä on saanut naurettavia piirteitä, esimerkiksi huulipunat otetaan pois. Samaan aikaan EU ja monet kansalliset valtiot ovat unohtaneet, että luonnonkatastrofeja voidaan torjua myös ennalta.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Arvoisa puhemies, taisteltaessa lääketieteessä sairauksia vastaan keskitytään yleensä syvällä olevien syihin, ei niinkään oireisiin. Samaan tapaan terrorismin torjunnassa on keskityttävä itsemurhapommittajien tekojen syihin eikä pelkästään heihin henkilöinä.
Terrorismi on sokeaa väkivaltaa, jolla pyritään omien tarpeiden täyttämiseen ja kärsimyksen aiheuttamiseen ympärillä oleville ihmisille, joten on selvää, että siitä on tehtävä loppu. Tiettyyn hierarkiaan perustuvien tarpeiden täyttäminen terrorismin keinoin ei ole hyväksyttävää. Kyse ei ole puolueettomasta väkivallasta. Kyse on käyttäytymisestä, josta emme pidä, mutta jolla on oma logiikkansa. Miten voimme osoittaa muslimeille, että meidän tarvehierarkiamme on parempi kuin heidän? Se ei ole mahdollista, se on monimutkainen eettinen ongelma, mutta jostakin on aloitettava. Ehdotankin, että aloitamme osoittamalla nykyistä enemmän kunnioitusta muslimien tarpeita kohtaan, jotta voimme vähentää heidän vaikutustaan läntisessä maailmassa.
Barbara Kudrycka
(PL) Arvoisa puhemies, ainoa keino varmistaa maailmanlaajuisessa terrorismin vastaisessa sodassa se, että yhä harvempi menettää henkensä ideologisista syistä murhia tekevien käsiin, on terrorismin uhkien oikea tunnistaminen ja arviointi. Tähän tarvitsemme tehokkaan ja toteuttamiskelpoisen EU:n terrorismin vastaisen strategian. Avain strategiaan on mielestäni terrorismin vastaista menettelyä koskevien sääntöjen laatiminen. Sen vuoksi suhtaudun myönteisesti neuvoston tässä asiassa tekemään aloitteeseen.
Sääntöjä tarvitaan muuhunkin kuin pelkästään jäsenvaltioiden toimien yhdenmukaistamiseksi. Niillä olisi myös voitava määrittää selkeästi, mitkä toimet ovat hyväksyttäviä terrorismin estämisessä. Siten on myös tunnistettava ja eriteltävä yksityiskohtaisesti tilanteet, joissa terrorismin uhkaa on pidettävä hätätilana, ja on sovittava yhteisesti sellaisten konkreettisten toimien ja lainsäädäntötoimenpiteiden käytöstä, jotka valitettavasti rajoittavat kansalaisten oikeuksia ja vapauksia joillakin alueilla. Kansalaisten vapauksien perusteltu rajoittaminen on välttämätöntä, sillä ilman rajoituksia voimme yhtä hyvin sanoa terroristeille: ”välitämme enemmän teidän oikeuksistanne ja vapauksistanne kuin niiden ihmisten oikeuksista, jotka kuolevat iskuissanne”.
On myös tärkeää määrittää terrorismin torjunnan koordinaattorin rooli. Olemme valinnan edessä: joko lisäämme koordinaattorin hallinnollisia toimivaltuuksia ja vahvistamme koordinointikykyä, kuten de Vriesin aikana - tämä tosin edellyttää vakavaa pohdintaa ja päätelmien tekoa neljän edellisen vuoden tapahtumista - tai harkitsemme poliittisen profiilin vahvistamista riippumatta siitä, kuka tehtävään valitaan. Ongelmaksi nousee kuitenkin kilpailu Javier Solanan kanssa. Niin tai näin, päätös ei kuitenkaan voi pohjautua vain henkilökohtaisiin näkemyksiin.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Mellakat Ranskan lähiöissä ja Lontoon veriset terroriteot, joihin olivat syypäinä nuoret Yorkshiren murteella puhuvat kolmannen sukupolven muslimit, kertovat kriisistä maahanmuuttajavähemmistöjen kotouttamisessa läntiseen Eurooppaan. Esimerkkinä tästä mainittakoon Alankomaat, joka oli aiemmin yksi Euroopan suvaitsevimmista maista, mutta jossa etnisten vähemmistöjen rinnakkaiselo on nyt kriisissä.
Yrittäessämme selvittää terrorismin torjunnassa Euroopassa ilmenevien ongelmien perussyitä, on korkea aika, kuten moni on todennut, tarkastella jälleen kerran vähemmistön kotoutumista. Euroopassa tätä ongelmaa ei ole kohdattu suoraan. Niin ei ole tehty myöskään Eurooppa-neuvostossa, eikä Euroopan unionissa ole vielä ”pehmeää lainsäädäntövälinettä” siirtolaisvähemmistöongelmaa varten tai - kuten olen ehdottanut Eurooppa-neuvostossa, jossa ehdotukseni myös hyväksyttiin - tulevia vähemmistöjä varten, vaikka tiedämme, että sekä siirtolais- että alkuperäisvähemmistöjä koskevassa ongelmassa vain kahden tai useamman identiteetin hyväksyminen voi varmistaa kotoutumisen. Paras esimerkki alkuperäisvähemmistöistä on Etelä-Tiroli, jossa vähemmistöillä on kaksoisidentiteetti, mutta on muitakin tapauksia.
Eurooppa ei etene vähemmistökysymyksissä, ellemme ota käyttöön kyseistä välinettä.
Puhemies
(IT) Minulle on huomautettu, etten sano koskaan ”hyvä se ja se, teillä on puheenvuoro, olkaa hyvä”. Tämä ei johdu epäkohteliaisuudesta vaan siitä, että noudatan puheaikojanne, sillä en halua tuhlata puheaikaanne. Näin ollen pyydän teitä puhumaan puheaikanne rajoissa, muuten emme saa vietyä istuntoa päätökseen.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Terrorismi on jatkuva uhka Euroopassa, jossa islaminuskoiset äärimmäisyysliikkeiden kannattajat ovat usein liikkeellä. Euroopan unionin on ryhdyttävä tarkoituksenmukaisiin toimiin ja laadittava yhtenäinen, kaikille jäsenvaltioille yhteinen strategia. Terrorismiin epäsuorasti liittyviin komission lainsäädäntöehdotuksiin olisi liitettävä säädöksiä, joilla estetään terrori-iskujen leviämistä ja tehostumista. Tästä on esimerkkinä laillista ja laitonta maahanmuuttoa koskeva lainsäädäntöpaketti.
Toimivaltaisten EU:n toimielinten on löydettävä viipymättä tehokas, luottamukseen ja tietojenvaihtoon perustuva yhteistyön muoto. EU:n tiedotuskeskuksen kunnollinen toiminta riippuu jäsenvaltioiden keskinäisestä luottamuksesta.
Euroopassa toteutettujen toimien ohella kunkin valtion on tuotava oma panoksensa yhteisten toimien tehokkuuden takaamiseksi taistelussa kaikenmuotoista terrorismia vastaan. Jäsenvaltioissa, kuten Romaniassa, jossa islamilaista terrorismia ei pidetä uhkana, olisi kuitenkin oltava yhtä varuillaan kuin muissa, terrorismin uhan alaisissa Euroopan valtioissa.
Valtioiden olisi saatava tietoja, ja ne olisi otettava mukaan yhteisiin EU:n ohjelmiin, joilla pyritään ehkäisemään ennakolta sekä syitä että tilanteita, jotka käynnistävät terrori-iskuja. Meidän ei tarvitse tyytyä terroritekojen estämiseen tai havaitsemiseen vaan meidän on tunnistettava terroritekoja suosivat tekijät ja torjuttava niitä, kuten köyhyyttä, sosiaalista syrjäytymistä tai äärimmäisyysliikkeitä.
Uskontojen välisellä vuoropuhelulla voi olla merkittävä ja ratkaiseva rooli terrorismin vähentämisessä. Uskonnollisten johtajien olisi pidettävä vuoropuhelua ensisijaisena tehtävänä ja osallistuttava siihen, jotta voidaan taata rauha ja niiden yhteisöjen vakaus, joista he ovat vastuussa. Hyvänä esimerkkinä mainittakoon Sibiussa Romaniassa näinä päivinä kokoontuva Euroopan ekumeeninen edustajakokous.
EU:n kansalaisten on oltava tietoisia terrorismin aiheuttamasta uhasta. Tiedotuskampanjat ja konflikteja synnyttävistä tekijöistä kertominen voisivat saada kansalaiset liikkeelle yhdessä toimielinten kanssa terrorismin kitkemiseksi.
Genowefa Grabowska
(PL) Arvoisa puhemies, terrorismi on kuin itse paholainen, se iskee kansalaisten henkeä ja terveyttä vastaan ja aiheuttaa uhkaa kansakunnille horjuttaen niiden demokraattisen toiminnan perusteita. Toistaiseksi terroristit ovat olleet niskan päällä ja iskeneet varoittamatta, valitettavasti usein siinä onnistuen. Ryhdymme terrorismin vastaisiin toimiin vasta iskujen jälkeen, joten toimimme vasta jälkikäteen, ex post. Komission jäsenen tänään mainitsemat Tanskan ja Saksan esimerkit ovat kuitenkin myönteisiä poikkeuksia. Onnittelut näiden maiden tiedustelupalveluille. Nämä olivat kuitenkin kansallisia toimia, joten kysymykseni komission jäsenelle kuuluu seuraavasti: kuinka on EU:n toimien laita? Onko meillä järjestelmää terrorismin torjuntaa koskevien hyvien käytäntöjen vaihtamiseksi, ja miten järjestelmä toimii?
Euroopan unionissa toteutetaan uusia terrorismin vastaisia toimia ja perustetaan asiantuntijaelimiä: meillä on Europol ja Eurojust, on unionin tilannekeskus SitCen, mutta toimivatko ne tehokkaassa yhteistyössä keskenään ja vaihtavatko ne tietoja? Minulla on toimielinten osalta vielä yksi kysymys komission jäsenelle: Eikö unionin rajavalvonnasta vastaavaa Frontexia kannattaisi mielestänne käyttää terrorismin vastaisessa strategiassa? Minulla on myös mielikuva, että SIS II:n käyttöönoton viivästyminen heikentää vakavasti strategiaa. Schengen II näyttää olevan tärkeä paitsi uusien valtioiden kansalaisille myös terrorismin vastaisen sodan yhteydessä koko unionin turvallisuudelle.
Bogdan Klich
(PL) Arvoisa puhemies, Kööpenhaminan maanantaiset pidätykset osoittavat, että terrorismi on yhä uhka Euroopalle. Europolin selvityksestä ilmenee, että uhka oli suuri koko viime vuoden ajan. Tästä kertoo, että viime vuonna tilastoitiin 498 terroritekoa.
On totta, ettei uhka jakaudu tasaisesti, sillä jopa 294 tapausta sattui Ranskassa ja 145 Espanjassa, mutta globalisaation aikakaudella koko Euroopan unionin alue on terroristien tähtäimessä. Tätä ei muuta se tosiasia, että huomattava osa terroriteoista on separatistisia (joihin Eurooppa on koettanut sopeutua vuosikymmenien ajan), kuten baskien tai korsikalaisten harjoittama terrorismi tai vasemmistolaisten anarkia Kreikassa.
Tarkoittaako terrorismiin sopeutuminen sitä, että me eurooppalaiset olemme valmistautuneet hyvin sen torjumiseen? Vakaa vastaukseni on yhä, että emme ole. Perusasiakirjojen ja niinkin tärkeän asiakirjan kuin terrorismin vastaisen strategian tai lainsäädäntövälineiden, kuten kesäkuussa 2002 tehdyn puitepäätöksen täytäntöönpanossa on yhä paljon toivomisen varaa.
Myös ennaltaehkäisytoimien koordinoinnissa ja terroristitekoihin reagoinnissa on toivomisen varaa. Yhteistyötä tältä osin onkin parannettava kiireesti, erityisesti toiminnallista yhteistyötä ja jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa. On tarpeen parantaa Europolin ja Eurojustin valmiuksia, ja on tarpeen - tätä me vaadimme jatkuvasti - lujittaa kriittisten infrastruktuurien, kuten erityisesti liikenne- ja energia-alan infrastruktuurin suojelua. On myös vaadittava, että perustuslakisopimuksen edelliseen luonnokseen sisältyvä solidaarisuuslauseke sisällytetään uuteen sopimukseen ja että kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin liitetään tarkoituksenmukainen terrorismin vastainen lauseke. Ennen kesälomaa valmistuneessa mietinnössäni peräänkuulutettiin tätä.
Ana Maria Gomes
(PT) (mahdoton kuulla) ... neuvoston haluttomuus antaa Europolille, Eurojustille, terrorismin torjunnan koordinaattorille ja SitCenille institutionaalisia, lainsäädännöllisiä tai taloudellisia toimivaltuuksia, joiden ansiosta ad hoc -yhteistyö voisi muuttua todelliseksi strategiseksi yhteistyöksi terrorismin torjumiseksi. Moni jäsenvaltio ei ole vielä edes ratifioinut tämän alan tärkeimpiä kansainvälisiä yleissopimuksia.
Al-Quaida ja ETA eivät välitä rajoista tai kansallisesta suvereniteetista, mutta poliisimme ja salaisten palvelujemme työtä vaikeuttavat yhä tarpeettomat esteet. Euroopan on oltava paitsi tehokkaampi myös tiukempi, sillä ”kaikki käy” -asenne on juuri se, jolla terroristit ajattelevat. Kansainvälinen terrorismi ei itse asiassa mennyt eteenpäin New Yorkissa, Balissa, Lontoossa tai edes Bagdadissa. Sen suurimman saavutuksen, joka tuo sille jatkuvasti uusia jäseniä, ojensivat sille demokraattiset hallitukset sillä vaivattomuudella, jolla ne uhraavat perusarvot, oikeudet ja takeet, nuo demokratian ja sivistyksen pilarit.
Euroopan on puhdistettava maineensa, jonka ovat tahrineet eurooppalaisten hallitusten järjestelmällinen yhteistyö Bushin hallinnon kanssa terroristeiksi epäiltyjen sieppauksissa, laittomissa pidätyksissä ja kidutuksissa. Parlamentti odottaa yhä selvityksiä kyseisiltä hallituksilta. Euroopan on tehostettava strategista yhteistyötä keskenään ja liittolaistensa kanssa terrorismin nujertamiseksi poliittisten ideoiden ja lainsäädännön avulla.
Portugalin puheenjohtajavaltion sosialistihallituksella on velvollisuus yrittää saada muutoksia aikaan.
Hubert Pirker
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, terrorismi on rikos ihmisyyttä vastaan, ja se on suurin yhteiskuntamme uhka. Valitettavasti se on jo levinnyt Eurooppaan. Kysymys kuuluukin: Onko Euroopan unioni ryhtynyt toimiin? Vastaus on selvä ”kyllä”, ja onnistumiset osoittavat, että toimet ovat olleet oikeanlaiset. Tanskassa ja Saksassa on tehty pidätyksiä, luojalle siitä kiitos. Olen kiitollinen komission jäsen Frattinin sitoutumisesta tältä osin. Se osoittaa, että komissio on oikealla tiellä.
Meidän on kuitenkin myös arvioitava, ovatko toimet purreet, mitkä toimet ovat olleet tehokkaita ja mitä uusia toimia tarvitaan. Lisäksi on pohdittava, onko kokonaisvaltainen strategiamme riittävä. Meidän on joka tapauksessa jatkettava strategian työstämistä arviointien jälkeen. Strategiaa totisesti tarvitaan ennen kuin päätämme uuden terrorismin torjunnan koordinaattorin nimittämisestä. Jäsenvaltioille on tehtävä etukäteen selväksi, että jos uusi koordinaattori nimetään, hänellä on oltava tarvittavat valtuudet ja vastuu, sillä muutoin koko virkaa ei tarvita.
Olen samaa mieltä monien muiden jäsenten kanssa siitä, että meidän on joka tapauksessa vahvistettava ja hyödynnettävä Europolia ja Eurojustia. Ne ovat menestyneet ja niillä on käytössään tarvittavat välineet. Olemme tehneet esimerkiksi eilen päätöksiä analyysitietokantojen käyttöä helpottavien sääntöjen soveltamisesta, ja räjähteitä koskeva tietokanta aiotaan perustaa. Ongelmia kuitenkin tuottaa tietojen toimittaminen jäsenvaltioista. Vetoankin teihin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, että painostaisitte jäsenvaltioita toimittamaan tiedot ajoissa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, totesitte, että puheenjohtajavaltio käy säännöllisesti neuvotteluja Yhdysvaltojen kanssa. Tämä on hyvä asia ja järkeenkäypä, mutta toivoisin hartaasti, että hyödyntäisitte jokaisen mahdollisuuden, jotta yhteistyö olisi hedelmällistä ja hyödyttäisi molempia osapuolia. Toisin sanoen pyytäisin teitä neuvottelemaan siten, että kun on epäilyjä terrorismista, Yhdysvallat velvoitettaisiin...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Libor Rouček
(CS) Hyvät parlamentin jäsenet, terrorismi on vakava uhka Euroopan rauhalle, vakaudelle ja hyvinvoinnille.
Kuten täällä on jo todettu, terrorismi on hyökkäys Euroopan yhdentymisen perustana olevia perusarvoja eli ihmisoikeuksia, oikeusvaltiota, vapautta ja demokratiaa vastaan. Siksi Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden vastaus terrorismin uhkiin on mielestäni oltava jyrkkä ja yksiselitteinen. Päättäväinen reagointi ei kuitenkaan saa muodostua vain rankaisu- ja turvallisuustoimista. Sen sijaan olisi keskityttävä aiempaa enemmän ennalta ehkäiseviin toimiin sekä jäsenvaltioissa että ulkosuhteissa merentakaisten naapuriemme kanssa.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme tavoitteena olisi oltava taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen lujittaminen, kansalaisyhteiskunnan ja ihmisoikeuskäsitteen tukeminen sekä pyrkimys löytää rauhanomainen ratkaisu kansainvälisiin konflikteihin, myös Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin. Yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassamme olisi keskityttävä aiempaa enemmän myös alueellisen yhteistyön tukemiseen ja kehittämiseen sekä Euroopan naapuruuspolitiikan että Barcelonan prosessin puitteissa.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vielä eräs tärkeä seikka: meidän olisi syytä laatia Yhdysvaltain kumppaniemme ja muiden maiden kanssa kattava terrorismin vastainen YK:n yleissopimus.
Herbert Reul
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme saaneet kuulla Madridin ja Lontoon traagisista tapahtumista. Olemme nähneet iskujen epäonnistuvan esimerkiksi pommilaukkujen löydyttyä tai pommin jäädessä suutariksi, kuten Saksassa tapahtui. Viime päivinä olemme saaneet lisäksi nähdä, kuinka tehokkaalla poliisiyhteistyöllä iskuja on estetty ajoissa, kuten tämänpäiväiset uutiset niin ikään Saksasta kertovat. Tämä osoittaa toki selvästi, että terrorismi on todellinen ja huomattava uhka. Kansalaisten ja inhimillisen elämän suojelu onkin epäilemättä meidän poliitikkojen tärkeimpiä tehtäviä.
Moni kollegani on väittänyt tänään, että jotkin toimet ovat olleet rajatapauksia ja että meidän on pohdittava, uhkaavatko ne liikaa kansalaisten perusoikeuksia. Kysymys on minusta oikeutettu, ja olen samaa mieltä siitä, että asia on tutkittava perusteellisesti, mutta sitä ei pidä venyttää niin pitkälle, että mahdolliset välttämättömät toimet raukeavat väittelyjen takia. Meillä on mielestäni vastuu kansalaisten ja ihmiselämän suojelemisesta, ja tämä on tärkein asia. Se on ensisijainen tehtävämme, joten kehotankin meitä poliittisten johtajien ominaisuudessa puoltamaan tarpeellisia toimia sen sijaan, että niistä väitellään loputtomasti tai että esimerkiksi unohtaisimme kaiken kritiikin keskellä suostutella kansalaisia hyväksymään ne vaihtoehtojen puuttuessa.
Minulla ei ole ymmärrystä puheenvuoroille, joissa, kuten on tehty, arvostellaan Yhdysvaltojen tai muiden maiden toimia tältä osin. En ymmärrä tätä. Velvollisuutemme on suojella ihmiselämää ja toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet. Olen kiitollinen komission jäsenen tänään esittämistä hyvin erityisistä ehdotuksista. Olen kiitollinen niille, jotka ovat sanoneet, että meidän on arvioitava, saadaanko toimillamme aikaan juuri se, mihin ne on tarkoitettu. Kannatan vahvasti niitä, jotka haluavat tarkan arvion siitä, ovatko uudet elimet tarpeellisia vai voidaanko tehtävät suorittaa hyvin nykyisissä elimissä.
Terrorismin vastaisella taistelulla on elintärkeä rooli, ja niin on oltavakin. Jos tulevaisuudessa kuitenkin sovelletaan puitesopimusta, meidän on...
(Puheenjohtaja keskeytti puhujan.)
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, kannatan voimakkaasti vaatimusta todellisesta, tehokkaasta, tasapainoisesta ja vastuullisesta turvallisuudesta Euroopassa ja kansainvälisesti terrorismiin tartuttaessa.
Jos haluamme välttää ruokkimasta terrorismin uhkaa, demokraattinen vastuuvelvollisuus on olennainen tekijä tasapainon ja suhteellisuuden varmistamisessa. Turvallisuuteen keskittyvä vastaus ei kuitenkaan yksistään riitä, olkoon se kuinka tehokas tahansa. Meidän on tartuttava myös kansainväliseen, poliittiseen ja taloudelliseen epäoikeudenmukaisuuteen, jota jotkin demagogit käyttävät hyväkseen vedotessaan nuorten oikeudennälkään.
Heidän vetoomuksensa perustuvat sensaatiohistoriaan ja sensaatiopolitiikkaan, joissa kielletään kaikille poliittisille ja uskonnollisille perinteillemme olennaiset vivahteet ja ristiriidat.
Taistelu sydämistä ja mielistä edellyttää, että vältämme demonisoimasta kokonaisia uskovaisten yhteisöjä. Se edellyttää avointa vuoropuhelua vastakkainasettelun sijaan. Se edellyttää, että tartumme siihen todelliseen ja näkyvään juurettomuuteen, jota jotkut nuoret kokevat. Eurooppalainen ajatus ”moninaisuudessaan yhtenäinen” voisi olla hyödyllinen, mutta se edellyttää rohkeaa poliittista johtajuutta, joka valitettavasti loistaa poissaolollaan neuvostossa.
Lopuksi haluan vedota ainakin parlamentin edustajiin, jotta he välttäisivät huolimatonta järkeilyä tarkoittavaa kielenkäyttöä. Fundamentalismin automaattinen rinnastaminen terrorismiin on juuri tuota huolimatonta järkeilyä. Miljoonat ja taas miljoonat katoliset, protestanttiset, juutalaiset ja muslimit uskovat kirjaimellisesti Vanhaan testamenttiin, Uuteen testamenttiin ja Koraaniin, mutta he eivät siitä huolimatta ole terroristeja. Vain pieni osa ihmisistä, jotka tulkitsevat uskontoaan kirjaimellisesti, ovat sekaantuneet terrorismiin. Meidän on tutkittava, miksi näin on.
Charlotte Cederschiöld
(EN) Arvoisa puhemies, terrorismi on uhka kaikille valtioille ja kansoille. Se on vakava uhka turvallisuudellemme, demokraattisten yhteiskuntiemme arvoille sekä kansalaisten oikeuksille ja vapauksille.
Uudet toimenpiteet ovat toki tehostaneet terrorismin vastaista taistelua, mutta meidän on tehtävä enemmän. Meidän on osoitettava, että luovilla toimilla voidaan todella suojella kansalaisia ja että toimet ovat oikeassa suhteessa henkilökohtaisiin rikkomuksiin. En oikein usko, että lentokoneeseen vietäviä nesteitä koskeva säännös olisi suhteellinen tarkoitukseensa nähden. Viattomat ihmiset menettävät tärkeitä lääkkeitä puhumattakaan takavarikoiduista shampoista tai huulipunista, joita on tonneittain.
Jos tästä seuraa täydellinen turvallisuus, se voidaan hyväksyä, mutta kansalaiset ihmettelevät, miten asiaa hoidetaan - parannukset lienevät mahdollisia. Oikean tasapainon löytäminen on sitä, että tuetaan terrorismin ja rikollisuuden vastaista taistelua sekä oikeusvaltioon perustuvien demokraattisten yhteiskuntien perusoikeuksia. Sen tulisi käsittää myös parlamentille tiedottaminen ennen EU:n ja Yhdysvaltojen välisten sopimusten allekirjoittamista. Tältä osin luotamme täysin komission varapuheenjohtajaan Frattiniin ja komissioon.
Yhteispäätösmenettelyllä tapahtuvaa demokraattista valvontaa on lisättävä, jos haluamme toimia legitiimisti tällä alalla. EU:n kansalaiset olisi otettava entistä laajemmin mukaan päätöksentekoon. Avoimuutta ja demokraattista legitiimiyttä on lisättävä. Neuvoston on perusteltava toimensa EU:n kansalaisille. Meidän on parannettava myös transatlanttisia suhteita.
Koville terrorismin vastaisille toimille on tarvetta. Tähän on paljon helpompi päästä, jos hyväksymme paremmin omat demokraattiset...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Giulietto Chiesa
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, emme käyttäneet tilaisuuttamme hyväksi viime huhtikuussa pidetyssä Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisessä huippukokouksessa. CIA:n salaisia lentoja tutkivan Euroopan parlamentin erityisvaliokunnan tulosten perusteella olisi ollut tarpeen ilmoittaa selvästi Washingtoniin, että terrorismin torjuntaa koskevaa transatlanttista yhteistyötä voidaan kehittää vain noudattamalla Euroopan unionista annetun sopimuksen 6 artiklaa ja noudattamalla täysin ihmisoikeuksia.
Näin emme kuitenkaan tehneet. Tämä tarkoittaa paitsi sitä, ettei terrorismin vastaista taistelua voida vahvistaa, myös sitä, että se tulee heikentymään, koska - kuten parlamenttikin totesi - terrorismin torjunta terrorismin ja laittomin keinoin on paitsi tuomittavaa myös tehotonta.
Ne EU:n jäsenvaltiot, jotka ovat taipuneet Yhdysvaltain painostuksen edessä ja turvautuvat tällaisiin keinoihin, ovat paitsi rikkoneet unionin perusperiaatteita myös avanneet tien laittomuuksille ja lisänneet siten terroristien koston riskiä Euroopassa. Terrorismin vastaisen taistelun vauhdittaminen tarkoittaa ennen kaikkea sitä, että taistelua käydään lakia noudattaen.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Terrorismi haastaa vapaan ja avoimen yhteiskuntamme. Se houkuttelee meidät toisinaan jopa säätämään turvallisuutta koskevia lakeja, jotka saattavat sivilisaatiomme arvot kyseenalaisiksi.
Sen vuoksi Euroopan unionin on kiireesti laadittava yhteiset säännöt, joissa määritellään selkeästi unionin periaatteet ja toimintamenetelmät.
Ensinnäkin säännöillä on voitava taata ihmisarvon ja oikeusvaltion periaatteet terrorismin torjunnan kaikissa näkökohdissa. Emme voi horjuttaa juuri kyseisiin arvoihin perustuvan demokratian moraalisia perusteita. Kuten Simone de Beauvoir on kerran sanonut, meidän ei pidä antaa teloittajillemme mahdollisuutta huonojen tapojen opettamiseen.
Toiseksi jäsenvaltioille on saatava yhdenmukainen lainsäädäntö. Tässä mielessä unionin on oltava nimensä veroinen. Terrorismin torjunta kaipaa kipeästi yhdenmukaisten ja johdonmukaisten sääntöjen soveltamista. Sitä ei voida jättää kunkin jäsenvaltion mielijohteen tai senhetkisen yleisen mielipiteen varaan.
Kolmanneksi on kannustettava verkostoyhteistyötä ja edistettävä konsensusta hyväksymällä toimenpiteitä Euroopan parlamentissa ja jäsenvaltioiden parlamenteissa.
Neljänneksi Euroopan unionin on tehtävä töitä hätämenettelyjen ja -lainsäädännön valvontamekanismin käyttöön ottamiseksi YK:ssa. Taistelua terrorismia vastaan käydään laajalla rintamalla, se ei ole rajoittunut vain Eurooppaan tai Euroopan ja Atlantin väliselle akselille.
Meidän on terrorismin torjumiseksi myös pyrittävä saamaan aikaan entistä oikeudenmukaisempi ja tasapainoisempi kansainvälinen yhteisö. On tunnistettava syyt ja murrokset, edistettävä oikeuksiin perustuvaa kaikki kansat kattavaa kulttuuria sekä työskenneltävä lujasti kulttuurien välisen vuoropuhelun vauhdittamiseksi. Terrorismi on monisäikeinen ilmiö, johon ei voida reagoida yksinkertaistavin tulkinnoin.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Arvoisa puhemies, saanen aloittaa esittämällä kaksi peruskysymystä neuvostolle: Ensinnäkin, miksi de Vriesin paikka yhä auki, vaikka hänen erostaan on kulunut jo niin pitkä aika? Aikooko neuvosto täyttää paikan? Onko koordinaattorin virka sen mielestä hyödyllinen, kyllä vai ei?
Toiseksi kysyn, miksei terrorismin vastaisia toimia ole pantu asianmukaisesti täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa?
Tätäkin tärkeämpää on kuitenkin kysymys siitä, onko terrorismin vastaisissa ponnisteluissa ryhdytty toimiin vain reaktiona terroristien toimintaan? Noudatammeko järkevää ja yhtenäistä strategiaa, jonka tarkoituksena on pureutua terrorismin syihin? Tätä ei pidä koskaan unohtaa. Pelko oman turvallisuutemme puolesta saa meidät usein hyväksymään strategioita, jotka synnyttävät vääränlaista turvallisuuden tunnetta.
Olen toistuvasti väittänyt, että kansalaisten turvallisuuden suojelu on yhteinen ja itsestään selvä tavoitteemme. Metodimme on kuitenkin todiste sivilisaatiomme kypsyydestä. Oikeuksiemme kunnioittaminen ei ole vain luovuttamattomasti meidän, se on ainoa väylämme hyvinvointiin ja turvallisuuteen.
Minusta meidän on sekä arvioitava kaikkien tähänastisten terrorismin vastaisten toimien tehokkuutta että arvioitava huolellisesti edistystämme, joka on oltava muutakin kuin joukko vastauksia terroristien toimintaan.
Neuvoston, komission ja parlamentin välisiä keskusteluja on siten vauhditettava. Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on elintärkeää. Meidän on myös mielestäni pantava vauhtia kolmansien maiden kanssa käytävälle vuoropuhelulle, joka on minusta elintärkeää, sillä olemmehan nähneet, kuinka hyödylliseksi yhteistyö Yhdysvaltojen kanssa on osoittautunut.
Józef Pinior
(PL) Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu koskee terrorismin vastaista sotaa, turvallisuuskysymystä, oikeusvaltiota ja yksilönvapautta, toisin sanoen EU:n järjestelmän korkeimpia arvoja. Euroopan parlamentti on jättänyt neuvostolle ja komissiolle joukon kysymyksiä, joihin saatavat vastaukset ovat ratkaisevan tärkeitä kansalaisten turvallisuuden, lainsäädännön noudattamisen ja kansalaisvapauksien aseman kannalta.
Haluan keskittyä Euroopan unionin terrorismin vastaisen strategian avoimuuteen. Demokraattinen valvonta tältä osin ja erityisesti Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden parlamenttien rooli takaavat Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa vahvistettujen perusoikeuksien noudattamisen. Saanen muistuttaa, että Euroopan maiden alueen epäillystä käytöstä CIA:n vankikuljetuksiin ja laittomaan vankien säilyttämiseen annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa suositellaan käyttämään metodeja, jotka ovat sopusoinnussa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan kanssa.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, tulin juuri lehdistötilaisuudesta, jossa vaadittiin kaikkialla Lähi-idässä ja muualla terrorismia tunnetusti tukevalle Iranin hallitukselle asetettujen talouspakotteiden ankaraa täytäntöönpanoa.
Olen varma, että me kaikki kannatamme terrorismin torjuntaa aidosti edistäviä toimia, mutta ihmettelen vain, kuinka moni niistä lukemattomista EU:n toimista, joista olemme kuulleet tänä aamuna, kuuluvat näihin edistäviin toimiin.
EU on etevä toimivaltuuksiensa venyttämisessä ja byrokraattisen koneistonsa kasvattamisessa, mutta sillä ei ole paljoakaan annettavaa, kun on kyse aktiivisuudesta tai menoista.
Olemme keskustelleet jonkin verran EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorista. Koordinaattorin titteli viittaa jonkinlaisen valvojan rooliin, joka on täysin epäasianmukainen. Minusta koordinaattorin olisi keskityttävä EU:n työnkuvaan kuuluviin tehtäviin rajatusti sellaisilla aloilla, joilla yhteiset toimet tuovat selvää lisäarvoa.
Kunnioitan suuresti komission varapuheenjohtaja Frattinia, mutta EU ei todellakaan voi ottaa kunniaa kansallisten poliisi- ja turvallisuusyksiköiden toimista. EU:n niin sanotuista terrorismin vastaisista toimista olisi hyvä teettää riippumaton tarkastus.
Terrorismin torjunnan on oltava jatkossakin jäsenvaltioiden vastuulla, ja sen pitäisi olla osa kansainvälistä yhteistyötä. EU:n olisi pohdittava sitä, millä tavoin se voisi tukea jäsenvaltioiden ponnisteluja terrorismin torjumiseksi.
EU:n varojen valvonnan epäonnistuminen on suuri ongelma, kun yritämme suojella kansalaisiamme, sillä terroristit liikkuvat rajoista riippumatta. Myös valvomaton maahanmuutto on suuri este aloilleen asettuneiden maahanmuuttajien aidolle integroitumiselle. Tämän täytyy olla keskeisellä sijalla kaikissa terrorismin torjuntastrategioissa.
Ongelma saattaa kyseenalaiseksi koko periaatteen ihmisten vapaasta liikkumisesta. Tämä onkin toinen asia, jota niin ikään riippumattoman elimen olisi syytä tutkia.
Totesin, että näiden asioiden pitää olla jäsenvaltioiden viranomaisten vastuulla. Olen pahoillani joutuessani toteamaan, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat epäonnistuneet surkeasti rajojemme valvonnassa. Ensinnäkin meillä on vain heikko käsitys siitä, ketkä maahamme tulevat tai sieltä lähtevät, mutta lisäksi tarkastusten toimeenpanosta vastuussa olevan raja- ja maahanmuuttoviraston rooli on vielä pahasti auki.
Olen lukenut kauhistuneena eräästä naisesta, joka tunsi kuukausien ajan parhaillaan oikeudessa terrorismista epäiltynä olevat henkilöt, joiden liikkeistä hän ei ilmeisesti raportoinut kenelläkään. Nyt tuo samainen naishenkilö toimii maahanmuuttoasioiden...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Marianne Mikko   -
(ET) Hyvät parlamentin jäsenet, haluan keskittyä terrorismin torjunnasta käytävässä keskustelussa perusoikeuksia ja -vapauksia koskevaan Maastrichtin sopimuksen 6 artiklaan.
Työni Moldovan valtuuskunnan puheenjohtajana ja sosiaalidemokraattina on omistettu Euroopan turvallisuudelle, arvojemme varjelulle ja niiden levittämiselle naapuruuspolitiikan maihin. Haluamme, että rauha ja vakaus vallitsevat Euroopan unionin lähiympäristössä. Tarvitsemme terrorismin torjumiseksi myös Pakistanin, Venäjän ja jopa Iranin kaltaisten maiden tuen.
Arvojemme onnistunut puolustaminen on pitkälti sidoksissa siihen, miten kykenemme ottamaan siihen mukaan kumppaneita. Perusvapauksista tai -oikeuksista tinkiminen Euroopan unionissa heijastuu 15-kertaisena takaisin 15:ssa naapuruuspolitiikan maissa, Venäjästä tai Kiinasta puhumattakaan. Kolmannet maat ottavat vaarin tekemisistämme, ei puheistamme.
Komission ja neuvoston on ymmärrettävä, että omien kansalaistemme tukeminen terrorismin vastaisessa taistelussa katoaa taivaan tuuliin, jos emme kykene kunnioittamaan perussopimuksissamme vahvistettuja perusoikeuksia.
Jana Hybášková
(EN) Arvoisa puhemies, en aio ottaa osaa tähän typerään keskusteluun nesteistä. Ainoastaan turvallisuudesta vastaavat asiantuntijat ja tekniset asiantuntijat ovat oikeutettuja siihen. Jos he päätyvät selkeisiin johtopäätöksiin, meidän tehtävämme on reagoida välittömästi. Mikään ei säikäytä terroristeja yhtä paljon kuin kykymme reagoida.
Terrorismin uhka rakentuu jäykkyytemme varaan, jäykkien, luutuneiden ja konservatiivisten järjestelmien sekä sen varaan, että olemme kyvyttömiä sopeutumaan viestinnän uusiin mittasuhteisiin, tiedontulvaan, rahansiirtoihin ja ihmisvirtoihin. Ainoa keino päästä eteenpäin on luoda joustavia rakenteita, ad hoc -ryhmiä sekä horisontaalista, yhteen toimivaa tiedonjakoon pohjautuvaa yhteistyötä virastojen ja jäsenvaltioiden välille, sekä antaa Europolille ja Eurojustille valtuudet toimia. De Vriesin eroaminen oli luonnollisesti hyvin huono merkki. Se kertoi EU:n kyvyttömyydestä päästä yli typerästä, vanhakantaisesta ja jäsenvaltiolähtöisestä turvallisuusnäkemyksestä. Se oli surullinen esimerkki kyvyttömyydestä jakaa tietoja ja toteuttaa päätöksiä. Toisaalta EU:n uudistussopimus lupaa hyvää.
Vähimmäissääntöjen laatiminen poliisiyhteistyölle, rikos- ja siviililainsäädäntöjen lähentäminen, rikos- ja siviilituomioiden vastavuoroinen tunnustaminen sekä todistusaineiston, rikosten uhrien ja rikollisten oikeuksien suojaaminen EU:ssa ovat toimia, jotka osoittavat, että suurella tarmokkuudella, rahalla ja poliittisella vaivannäöllä voimme selviytyä terrorismista ja olla hyödyksi Euroopan kansalaisille Lontoossa, Glasgow'ssa ja muissa paikoissa, joita terrorismi uhkaa.
Arvoisa komission jäsen, jäsenvaltioilla on joulukuuhun 2007 asti aikaa panna täytäntöön kolmas rahanpesudirektiivi. Kehotan komissiota selkeyteen ja päättäväisyyteen vaatimuksissaan panna täytäntöön turvallisuustoimet, jotka ovat tarpeen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen hillitsemiseksi. Siitä on apua meille, ja meidän täytyy auttaa teitä. Silloin voimme sanoa selvästi olevamme valmiit taistelemaan ja voittamaan.
Paulo Casaca
(PT) 12. joulukuuta 2006 on historiallinen päivämäärä. Silloin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin teki päätöksen, joka puolsi täysin väitettä, jonka esitin vuosia sitten juuri tässä samassa istuntosalissa neuvostoa ja komissiota vastaan. Väite koski oikeutta saada tietoja syytöksistä osallisuudesta terrorismiin. Oikeus ei kuitenkaan toteudu, eikä terrorismin vastainen taistelu ole todellista niin kauan kun syyttömät uhrit, kuten Iranin Kansan mujahedin -järjestö, ovat edelleen terroristiluettelossa, ja niin kauan kun maailman eturivin terroristijärjestö, Iranin vallankumouksellinen kaarti ja sen satelliittijärjestöt Irakissa, Libanonissa, Persianlahdella ja ympäri maailman jatkavat toimintaansa ilman, että heitä rangaistaan tai haastetaan sen vuoksi, että EU:n toimielimet pelkäävät vihollisen kohtaamista.
Vetoankin EU:n toimielimiin, jotta ne tekisivät sen, mihin niitä on kehotettu.
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. - (PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämä keskustelu on ollut mielestäni äärimmäisen hyödyllinen, mielenkiintoinen ja hyvin ajankohtainen varsinkin Tanskan ja Saksan viimeaikaisten tapahtumien vuoksi, kuten täällä on mainittu aiemmin.
Aion välittää monet ehdotuksenne, huolenaiheenne ja neuvonne neuvostolle velvollisuuteni mukaisesti ja haluan vakuuttaa, että puheenjohtajavaltio Portugali on luonnollisesti avoin parlamentin kanssa harjoitettavalle yhteistyölle ja vuoropuhelulle ottamalla huomioon toimintaamme sääntelevät säännökset.
Keskustelu on luonnollisesti vaikea ja monisäikeinen. Osa on sitä mieltä, että meidän olisi mentävä eteenpäin, osa taas on sitä mieltä, että olemme menneet liian pitkälle ja että olisi kenties syytä ottaa askel taaksepäin. Jotkut kritisoivat, jotkut kiittelevät, jotkut tuomitsevat, jotkut rohkaisevat. Me kaikki olemme kuitenkin toki yhtä mieltä siitä, että tätä uutta, terrorismiksi kutsuttua vitsausta vastaan on taisteltava tinkimättömästi ja päättäväisesti, ja ettei taistelussa saa missään nimessä pitää lepotaukoa. Tämä on meillekin oppimisprosessi, jatkuva parannustentekoprosessi. Kyse on aiemmin tuntemattomasta uhasta, jota vastaan emme ole tottuneet taistelemaan. Siksi meidän on luonnollisesti kehityttävä ja opittava jatkuvasti sekä oltava aktiivisia, jotta kokemamme iskut eivät toistuisi.
Olemme tehneet lujasti töitä ja harjoittaneet aivan oikein laajaa yhteistyötä kolmansien maiden kanssa. Taistelu on kansainvälinen. Yksikään jäsenvaltio ei yksinään kykenisi kohtaamaan edessämme olevaa taistelua tai uhkaa, eikä siihen kykenisi yksikään järjestö tai maiden ryhmittymä yksinään. Tarvitsemme hyvin lujaa kansainvälistä yhteistyötä.
Valmistellessani tätä puhetta tein muistiinpanoja toimista, joita olemme toteuttaneet terroritekojen estämiseksi, niiltä suojautumiseksi ja niihin vastaamiseksi. Päätelmäni oli, että vaikka tehtävää on vielä paljon, paljon on jo saatu aikaan, ja että on yritettävä kehittyä aloilla, joilla ei ole tehty tarpeeksi. Tältä osin on tärkeää mainita kehittämämme arviointimekanismit, joiden tarkoituksena on nimenomaan mahdollistaa päätelmät, joiden avulla voimme parantaa toteutettuja toimia sen jälkeen, kun ne ovat olleet jonkin aikaa käynnissä.
Haluan sanoa, että puheenjohtajavaltio Portugalin ja neuvoston mielestä terrorismin vastaista taistelua voidaan käydä vain ja käydään, vakuutan teille, noudattamalla perusarvojamme ja -periaatteitamme, jotka ovat juuri niitä, jotka ovat vaarassa tässä taistelussa, toisin sanoen vaarassa on näiden periaatteiden ja arvojen suojelu. Meidän ei pidä unohtaa tai laiminlyödä niitä taistelussamme terrorismia vastaan. Puheenjohtajavaltio Portugali on erityisen tarkkana tässä asiassa eikä tee kompromisseja.
Lopuksi haluaisin sanoa - tämä kysymys on saanut suurta huomiota täällä, ja mainitsin siitä ensimmäisessä puheenvuorossani - että puheenjohtajavaltio toimii läheisessä yhteistyössä neuvoston pääsihteerin kanssa terrorismin torjunnan koordinaattoria koskevassa asiassa ja pohtii, miten koordinaattorin toimivaltuuksia ja valmiuksia voitaisiin laajentaa niin, että hän voisi hoitaa tehokkaasti alkuperäisen tehtävän mukaisen roolinsa. Viivästyksiä tulee käsittääkseni tapahtumaan. Puheenjohtajavaltio Portugali yrittää nopeuttaa keskusteluja neuvoston elimissä ja ilmoittaa sopivana ajankohtana uuden terrorismin torjunnan koordinaattorin nimittämisestä.
Kuten sanoin, välitän eteenpäin tässä keskustelussa esitetyt neuvot, ehdotukset ja huolenaiheet. Emme suhtaudu nyt emmekä tulevaisuudessa välinpitämättömästi näkemyksiinne. Emme väitä emmekä ole koskaan väittäneet, että olisimme täydellisiä tai että olisimme tehneet kaiken hyvin ja moitteettomasti ja ettemme halua ottaa vastaan kritiikkiä. Päinvastoin, pyrimme aina parantamaan toimintaamme, jotta varmistetaan, että yhteiskuntamme pysyisivät aina vapaina, avoimina ja demokraattisina - sellaisina, joissa vastustetaan yhteiskuntia, joissa tämä ei ole tavoitteena. Kiitos paljon.
Franco Frattini
komission varapuheenjohtaja. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän kaikkia jäseniä, jotka ovat käyttäneet puheenvuoron tässä kovin tärkeässä keskustelussa. Jotkut jäsenet ovat todenneet, että terrorismi noudattaa poliittista strategiaa. Olen samaa mieltä, hyvä Jaime Mayor Oreja. Terrorismi on nujerrettava maailmanlaajuisen poliittisen strategian avulla.
Olette puhuneet paljon ennaltaehkäisystä ja taistelusta väkivaltaista radikalisoitumista vastaan. Annoin avauspuheenvuorossani muutamia erityistietoja joistakin ehdotuksista. Voin sanoa, että väkivaltaisesta radikalisoitumisesta on tehty eräs tärkeä aloite.
Hieman yli kuukauden kuluttua, 16. ja 17. lokakuuta, järjestetään ensimmäistä kertaa eurooppalainen konferenssi, jossa käsitellään kasvatuksen ja koulun roolia väkivaltaisen radikalisoitumisen kitkemisessä nuorten keskuudesta. Olemme vedonneet eurooppalaisiin kouluihin ja kutsuneet konferenssiin luonnollisesti myös ne Euroopan parlamentin tarkkailijat, jotka haluavat osallistua siihen. Konferenssi antaa tilaisuuden todeta selkeästi, että haluamme korvata pahuuteen ja väkivaltaan perustuvan kulttuurin suvaitsevaisuuteen ja yhteistyöhön perustuvalla kulttuurilla.
Laadimme parhaillamme kartoitusta kaikista jäsenvaltioissa käynnistetyistä aloitteista, joilla pyritään ehkäisemään radikalisoitumista ja terroristien värväystoimintaa. Kartoituksen tulokset ja siitä ilmenneet hyvät käytänteet toimitetaan luonnollisesti parlamentille.
Olemme puhuneet paljon myös tietojen levityksestä ja vaihdosta. Arvoisat jäsenet, meillä on paljon tietoa, jopa liiallisuuteen asti, mutta niitä ei ole kuitenkaan analysoitu riittävästi. Tämän vuoksi Europolin roolia on vahvistettava. Kiitän kaikkia Europolin aseman vahvistamista tukeneita jäseniä, kuten Hubert Pirkeriä. Esittelin viime joulukuussa aihetta koskevan ehdotuksen neuvostolle, ja toivon, että puheenjohtajavaltio Portugali antaa tukensa Europolin tutkimusroolin kehittämisehdotukselle, joka hyväksytään ennen vuoden loppua.
Heinäkuussa esiteltiin bioterrorismia koskeva aloite. Olemme ilmoittaneet hyvin selkeästi riskialttiit alat, joilla EU:n yhteistyötä on lisättävä - osoitan tässä sanani jäsenelle Mario Borgheziolle, joka otti esille tämän ongelman. Jotkut jäsenet ovat puhuneet jäsenvaltioiden laiminlyönneistä. Kannatan niin sanottua ”naming and shaming” -menetelmää. Julkaisin viime kesäkuussa asiakirjan, josta käy hyvin selkeästi ilmi, mitkä jäsenvaltiot ovat laiminlyöneet jopa voimassa olevan terrorismin vastaisen lainsäädännön täytäntöönpanon. Tämä osoittaa - tämä on tarkoitettu erityisesti jäsenelle Guardans Cambólle - että olen valmis osoittamaan vastuualueet, mutta menetelmästä on hyötyä vain, jos kaikki jäsenvaltiot ja neuvosto kokevat laiminlyöntien esille tuomisen kehotuksena ja kannustuksena mennä eteenpäin.
Moni on puhunut transatlanttisista suhteista. Arvoisat jäsenet, minusta suhteita Yhdysvaltoihin on syytä tiivistää, mutta samaan aikaan myös Euroopan osallisuutta kaivataan nykyistä enemmän. Haluan kiittää muun muassa jäsentä Michael Cashmania tämän periaatteen mainitsemisesta. Emme voi jäädä jälkeen eurooppalaisen mallin laatimisessa ja kehittämisessä ja moittia samaan aikaan Yhdysvaltoja siitä, että sillä on tuo malli. Euroopan panosta on minun mielestäni lisättävä, ja meidän on lisättävä yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa, mutta ei ole tarpeen sanoa, että Euroopan ongelma on Yhdysvallat. Ongelmana ovat terroristit ja terroristien teot keskellä Eurooppaa. Tätä ei pidä unohtaa.
(Suosionosoituksia)
Vielä viimeinen pohdinnan aihe: olen varma, että EU:n uusi sopimus antaa meille entistä tärkeämpiä välineitä ja että saamme välineen, jonka ansiosta voimme työskennellä yhdessä parlamentin kanssa ja luoda lopulta yhteisvastuullisuutta kolmen toimielimen välille. Tämä vahvistaisi myös meitä komissiossa ja neuvostoa. Uskon, että tällöin kaikki kansalaiset ymmärtävät ja näkevät avoimesti, ketkä ovat tehneet virheitä, ketkä ovat toimineet oikein tai jättäneet toimimatta silloin, kun olisi pitänyt. Näin ollen on toivoa siitä, että EU:n sopimus saadaan lopulta tehtyä, jolloin parlamentista tulee kanssamme täysivaltainen institutionaalinen toimija taistelussa terrorismia vastaan.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(IT) Kiitos, komission jäsen Frattini. Pahoittelen hälinää, mutta kyse ei ollut epäkohteliaisuudesta teitä kohtaan.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan 11. lokakuuta.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Pedro Guerreiro  
kirjallinen. - (PT) Kuten aiemmissakin keskusteluissa, EP:n, komission ja neuvoston enemmistö on välttänyt menemästä terrorismin - sen kaikissa muodoissaan, myös valtion harjoittaman terrorismin - tai ”terrorismin vastaisen taistelun” yksityiskohtiin ja jopa analysoimasta niitä perusteellisesti. On selvää, että ne yrittävät jatkuvasti siirtää terrorismin analysoinnin pois asiayhteydestä välttääkseen käsittelemästä tai peitelläkseen terrorismin ja sitä synnyttävien menettelyjen perimmäisiä syitä.
Tällainen menettely on sitäkin vakavampaa ja poliittisesti merkittävää, kun ”terrorismin vastaisessa taistelussa”, jossa Yhdysvalloilla ja EU:lla on johtava rooli, on yhä selvempää, että maailman kansat ovat kohdanneet välineen, joka ei noudata kansainvälistä lakia, hylkää kansojen suvereniteetin ja asettaa vaaraan valtioiden itsenäisyyden kannattamalla väliintuloa, väkivaltaa ja sotaa, olipa kyse sitten Afganistanista, Irakista tai Palestiinasta, joissa uhreja on satojatuhansia.
Vaikka osa puhujista on kyllästymiseen asti hokenut ihmisoikeuksien varjelun merkitystä tässä ”terrorismin vastaisessa taistelussa” ja sitä tukevassa turvallisuustoimien käynnistämisessä, yhä suurempi määrä tilanteita ja tosiseikkoja osoittaa, että kansalaisten perusvapauksia ja -oikeuksia sekä takeita on laiminlyöty.
Alexander Stubb  
kirjallinen. - (EN) EU:ssa on kyse ihmisten, tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaasta liikkumisesta. Vapaan liikkumisen estyminen on otettava vakavasti. Emme saa laiminlyödä terrorismin torjuntaa, sillä terrorismi on osa kansainvälistä rikollisuutta.
Terrorismi on kuitenkin arka aihe. Meidän on aina muistettava, että kaikkien terrorismin vastaisten toimien on perustuttava perusoikeuksien ja ihmisarvojen kunnioitukseen.
Toimien on oltava myös tehokkaita ja oikeasuhtaisia turvallisuushyötyyn nähden. Epäilen, ovatko esimerkiksi uudet nesterajoitukset tällaisia.
Kaikkia ponnisteluja jäsenvaltioiden keskinäisen yhteistyön sekä jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten välisen yhteistyön parantamiseksi on kaiken kaikkiaan pidettävä myönteisinä. De Vriesin luovuttua tehtävästään uusi EU:n terrorismin torjunnan koordinaattori olisi nimitettävä mahdollisimman pian.
Sophia in 't Veld
(NL) Arvoisa puhemies, haluaisin vain huomauttaa, että neuvoston puheenjohtajalle - joka on jo lähtenyt - ja komission jäsenelle esitettiin keskustelun kuluessa muutamia hyvin täsmällisiä kysymyksiä, joihin emme ole saaneet vastauksia. Haluaisin saada kirjallisen vastauksen neuvostolta ja komissiolta kysymyksiini, jotka koskivat tietosuojaa käsittelevää korkean tason kontaktiryhmää ja ulkomaisen tiedustelun valvontaa koskevaa Yhdysvalloissa annettua lakia (Foreign Intelligence Surveillance Act).
Puhemies
(IT) Jatkamme työjärjestyksen mukaisesti ja esitetyn pyynnön pohjalta.
