Perussopimukseen tehtävien muutosten hyväksyminen (keskustelu) 
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma perussopimukseen tehtävien muutosten hyväksymisestä.
Haluan kiinnittää huomionne siihen, että tämän keskustelun aikana ei ole mahdollisuutta esittää kysymyksiä salista. Tiedämme kuitenkin varsin hyvin, että tämä on erittäin tärkeä keskustelu, joten painotamme hyvin paljon sen merkitystä.
José Manuel Barroso
Arvoisa puhemies, hyvät komission jäsenet, Euroopan komissio on tänään antanut myönteisen kantansa Eurooppa-neuvoston joulukuussa tekemästä päätöksestä, jonka mukaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklaan tehdään ainoastaan pieni muutos.
Kuten tiedätte, tavoitteena on antaa euroalueen maille mahdollisuus luoda pysyvä mekanismi, jolla voidaan varmistaa koko euroalueen taloudellinen vakaus. Vuonna 2013 Euroopan vakausmekanismi korvaa nykyiset tilapäiset vakausvälineet eli Euroopan vakautusrahaston ja Euroopan rahoitusvakausmekanismin, ja tiedämme kaikki, miten hyödyllisiä ne ovat.
Keskustelemme nyt päätöksestä, jota tarvitaan voidaksemme päättäväisesti puolustaa yhteisvaluuttaamme ja taata rahoitusvakauden silloin, kun joissakin jäsenvaltioissa ilmenee taloudellisia epätasapainotiloja, jotka on korjattava. Tämä mekanismi on välttämätön, jotta voisimme täydentää perussopimuskehystä.
Kuten itsekin korostin edellisen Eurooppa-neuvoston kokouksen aikana, siten aivan jokaisen aloitteen on noudatettava perussopimusta sekä niitä periaatteita ja sääntöjä, jotka olemme vahvistaneet unionia ja sen toimielimiä varten, ja tarkoitan myös Euroopan talouden kilpailukykyä ja lähentämistä koskevia aloitteita. Sanon kilpailukyky ja lähentäminen, koska tässä on kysymys myös jäsenvaltioiden talouksien lähentämisestä.
Komissio aikoo näin ollen ryhtyä kaikkiin mahdollisiin toimiin, niin lainsäädännöllisiin kuin muihinkin toimiin, varmistaakseen johdonmukaisuuden tulevan vakausmekanismin ja unionin harjoittaman talouden ohjauksen välillä euroalueella.
Perussopimuksen noudattaminen on tietenkin hyvin tärkeää, ja olen tyytyväinen siihen, että tämä tunnustettiin yksitulkintaisesti Eurooppa-neuvoston kokouksessa 4. helmikuuta. Kilpailukyvyn vahvistamiseksi ja Euroopan talouden lähentämiseksi tarkoitetut mekanismit, jotka eivät koske ainoastaan 17 nykyistä euroalueen jäsentä vaan kaikkia 27 jäsenvaltioita, kuuluvat unionin ja sen toimielinten ja etenkin parlamentin ja komission vastuulle. Komission juuri hyväksymässä kannassa tämä asia mainitaan yksiselitteisesti.
Asia, josta keskustelemme tänään, liittyy Euroopan yleiseen etuun. On selvää, että euron pelastaminen ei ole pelkästään euroalueen jäsenvaltioiden etu. Tästä syystä euroalueeseen kuulumattomat jäsenvaltiot voivat halutessaan osallistua pysyvän mekanismin käyttöönottoon liittyvään työhön. Tarpeen tullen ne voivat myös päättää osallistua toimenpiteisiin, jotka toteutetaan tämän tulevan mekanismin yhteydessä, kuten jotkut ovat jo tehneet nykyisten väliaikaisten mekanismien puitteissa.
Keskustelemme tänään myös siitä, miten reagoimme yleisesti kriisiin. Siinä yhteydessä yksi keskeisistä tekijöistä on tulevan eurooppalaisen vakausmekanismin perustaminen. Meidän on edettävä nopeasti ja asianmukaisesti tässä asiassa.
Kiireellisyys ei tarkoita hätiköintiä, eikä se todellakaan tarkoita sitä, ettei yhteiseen pohdintaan käytetä aikaa. Päätökset, joita teemme tulevien viikkojen aikana kriisistä opittujen asioiden täytäntöönpanemiseksi, ovat olennaisen tärkeitä päätöksiä yhteisen tulevaisuutemme kannalta. Meidän on näin ollen oltava hyvin selkeitä siinä, minkälaiseen suuntaukseen haluamme sitoutua.
Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että meidän on noustava uudistuksen junaan talouden vakauden säilyttämiseksi, taloutemme kilpailukyvyn ja lähentymisen lisäämiseksi sekä työpaikkoja luovan kestävän kasvun koko hyödyntämiseksi kokonaisuudessaan.
Nyt on enää määriteltävä, millä raiteella tämän junan pitäisi kulkea, ja jotta tämä eurooppalainen juna kulkisi eteenpäin, mielestäni on paras valita Euroopan unionin raiteet. Tapa, jolla otamme Euroopan vakausmekanismin käyttöön, vastaa laajalti tähän kysymykseen.
Komissio katsoo, että menettelyä varten laaditut ehdot on täytetty, kun on tehty yksinkertaistettu perussopimuksen tarkistus, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan 6 kohdassa on esitetty.
Tiedän, että monet teistä ovat ihmetelleet tämän pysyvän mekanismin vahvasti hallitustenvälistä luonnetta. Mekin olisimme toivoneet sellaista nopeampaa kehitystä, joka olisi ollut vahvemmin kytketty unionin järjestelmään. Meidän on kuitenkin tunnustettava, että tämä uusi askel ei vähennä unionin ja sen toimielinten nykyistä toimivaltaa. Se lisää yhteisiä valmiuksiamme vastata tiettyihin haasteisiin, joita ei yksiselitteisesti esitetty perussopimuksessa.
Haluaisin korostaa nyt tiettyjä asiaan liittyviä seikkoja, joita painotettiin komission lausunnossa. Mielestäni ne auttavat meitä suuntautumaan kohti sellaista unionia, joka osoittaa nykyistä enemmän yhteisvastuuta, on nykyistä vastuuntuntoisempi, yhtenäisempi ja vahvempi.
Ensimmäinen asia on yhteisvastuu. Keskustelemme nyt Euroopan unionin perusarvosta, ja haluan olla hyvin täsmällinen tässä asiassa. Kaikissa keskusteluissa perussopimukseen tehtävästä rajoitetusta tarkistusluonnoksesta komissio on todennut, että tämä tarkistus ei vahingoittaisi millään tavoin yhteisvastuumekanismeja, joista on määrätty Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 122 artiklassa, siinä tapauksessa, että jäsenvaltiossa ilmenee vaikeuksia tai vakavia uhkia. Tämän seurauksena ja vastoin joidenkin ihmisten näkemyksiä 122 artiklaan ei tehdä tarkistuksia.
Yhteisvastuu unionissa merkitsee myös vastuuta. Euroopassa ei voisi olla yhteisvastuuta ilman vastuuta, eikä tietenkään voisi olla vastuuta ilman yhteisvastuuta. Tämä koskee erityisesti taloudellista yhteisvastuuta ja vastuuta, ja tämä on tilapäisten vakausmekanismien koko ydin. Tämä on myös pysyvän mekanismin ydin, ja sitä varten laaditaan hyvin tiukat ehdot. Selvyyden vuoksi on todettava, että kaikkien jäsenvaltioiden on osoitettava arvostusta vastuullista rahoituspolitiikkaa kohtaan.
Yhteisvastuuta ja vastuullisuutta voidaan Euroopan unionissa vahvistaa vain vahvemman yhteistyön ja paremman valvonnan avulla. Olemme oppineet tästä kriisistä erään keskeisen seikan. Talouden ohjaus, jota unioni harjoittaa euroalueella, muodostaa siten perustan, jolle tuleva vakausmekanismin on väistämättä tukeuduttava.
Meidän on vahvistettava Euroopan talouden ohjausta eli laajennettava ja syvennettävä sitä varmistaaksemme erityisesti euroalueen vakauden ja yleisesti ottaen Euroopan unionin vakauden. Talouden ohjauksen laajentaminen tarkoittaa sitä, että ohjaukseen ei sisällytetä pelkästään budjettipolitiikka vaan myös talouspolitiikka ja rakenneuudistukset. Tämä on koko eurooppalaisen ohjausjakson tavoite, josta olemme päässeet sopimukseen.
Tämä prosessi käynnistettiin esittelemällä komission valmistelema vuotuinen kasvuselvitys. Kyseisessä asiakirjassa todetaan ja osoitetaan selvästi, että nykyiset poliittiset toimet eivät ole riittävät. Meidän on tehtävä enemmän vastataksemme nykyisiin haasteisiin. Meidän on tehtävä enemmän yhdessä, eikä meidän pidä jakaantua. Meidän on tehtävä enemmän saadaksemme aikaan lähentymistä, eikä meidän pidä luoda lisää eroja.
Talouden ohjauksen syventämisestä totean, että juuri tämä on komission esittämän kuuden esityksen paketin tavoite. Tiedämme, että voimme luottaa parlamentin vahvaan tukeen, ja kiitän teitä tästä tuesta. Voitte olla varmoja siitä, että komissio tukee ja edistää tätä prosessia aina sen loppuunsaattamiseen asti, jotta tavoitteemme voitaisiin saavuttaa.
Juuri tähän uudistuspakettiin Euroopan tuleva vakausmekanismi kuuluu, ja aivan lähitulevaisuudessa siihen kuuluu Euroopan vakautusrahaston vahvistaminen. Olen vakuuttunut siitä, että lähestymistapamme on oikea ja että jokaisella on oma tehtävänsä siinä. Komissio hoitaa tehtäväänsä perusteellisesti, ja erityisesti se aikoo osallistua työhön aktiivisesti esittelemällä Euroopan tulevan vakausmekanismin.
Oikea lähestymistapa ei kuitenkaan riitä, vaan meidän on myös sovellettava sitä. Onnistumme mielestäni panemaan täytäntöön lähestymistapamme, jos kaikki noudatamme muutamaa yksinkertaista ja selkeää menettelytapasääntöä. Tarkoitan tällä demokraattista legitiimiyttä, joka perustuu Euroopan parlamentin harjoittamaan valvontaan. Tarkoitan myös sitä vahvuutta, jota saamme pysyvistä elimistä, jotka toimivat avoimesti ja jotka ovat yhteisiä elimiä 27 jäsenvaltioille ja takaavat myös johdonmukaisuuden koko unionin alueella.
Puhun myös jäsenvaltioiden tasa-arvon periaatteesta perussopimuksessa ja oikeudenmukaisen kilpailun periaatteesta. Näiden periaatteiden mukaan jäsenvaltioiden päättämät toimet eivät voi vaikuttaa Euroopan unionissa tehtävän yhteistyön tehokkuuteen, eikä muuttaa tai vahingoittaa sitä
Pyrimme tarkoin varmistamaan, että yksikään junavaunuista ei irtoa, mikä aiheuttaisi koko junan suistumisen raiteiltaan. Meidän on panostettava enemmän jäsenvaltioiden väliseen luottamukseen sekä jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin toimielinten väliseen luottamukseen.
Olemme unioni, ja meidän on toimittava unionin tavoin, jotta selviäisimme kriisistä ja kykenisimme rakentamaan vankan perustan nykyistä kilpailukykyisemmälle, vakaammalle ja osallistavammalle Euroopalle. Tässä hengessä meidän on toteutettava toimemme, ja tässä hengessä komissio on toiminut ja aikoo toimia edelleen. Voin mielestäni todeta, että voimme luottaa tukeenne tässä.
Elmar Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, olemme täysin tietoisia siitä, että tarvitsemme perussopimuksen määräystä, jolla voimme toteuttaa oikeudellisen varmuuden. Omassa kotimaassani tätä pidetään perustuslaillisena tarpeena, ja tämän vuoksi keskustelemme tarpeesta tarkistaa perussopimusta, jotta voimme turvata euron vakauden pitkällä aikavälillä.
On monia muita mahdollisuuksia, jotka koskevat nykyistä laajempia tarkistuksia perussopimukseen, ja sen kautta ne voitaisiin sisällyttää täysipainoisesti yhteisön politiikkaan. Vaihtoehtoisesti voisimme käyttää toisenlaista sanamuotoa toisessa kohdassa kyseessä olevan artiklan yhteydessä. Toisaalta taas on tietenkin olemassa vaara, että yksinkertaistettua menettelyä ei enää voida soveltaa, minkä vuoksi saatettaisiin tarvita kansanäänestyksiä. Näin ollen emme ehkä kykenisi saamaan ajoissa päätöstä aikaan, mikä aiheuttaisi sellaisia ongelmia, jotka vaikuttavat rahoitusmarkkinoihin.
On kuitenkin tärkeää selittää, että rahaliitto merkitsee yhteisön toimivaltaa. Meidän on varmistettava, että tätä toimivaltaa ei heikennetä vakausmekanismilla eikä kilpailukykyä koskevalla sopimuksella.
Perussopimukseen liittyy puutteita, jotka voidaan valitettavasti ratkaista vain omaksumalla hallitustenvälinen menetelmä jo kuvailtujen olosuhteiden vuoksi. On kuitenkin esimerkkejä eräistä jäsenvaltioista, jotka kannattavat yhteisiä asetuksia, kuten parannettua yhteistyömenettelyä, mutta jotka käyttävät Euroopan unionin toimielimiä tarvittavan työn suorittamiseen. Tämän pitäisi olla mahdollista myös tässä yhteydessä, ja se koskee erityisesti komissiota. Olisi väärin luoda päällekkäisiä rakenteita, jotka ajautuisivat yhä kauemmaksi toisistaan ja estäisivät yhteisöä säilymästä pitkällä aikavälillä yhtenäisenä kokonaisuutena. Meidän on vältettävä tätä kaikin tavoin. Jos emme toimi vastuullisesti ja oikein tulevina viikkoina, tässä saattaa syntyä erimielisyyksiä.
On myös tehtävä selväksi, että yhteisömenetelmä ja hallitustenvälinen menetelmä eivät ole tärkeydeltään samanveroisia. Hallitustenvälinen menetelmä on yksinkertainen apu, jota voidaan käyttää silloin, kun yhteisömenetelmä ei ole käytettävissä perussopimukseen liittyvistä syistä. Siksi meidän on varmistettava, että perussopimuksen mahdollisen muutoksen tapauksessa asia voidaan siirtää yhteisön politiikan piiriin suuremmitta ongelmitta, kuten olemme toimineet Schengenin sopimuksen ja monien muiden esimerkkien yhteydessä menneisyydessä.
Tämä edellyttää radikaalia ratkaisua, joka tarjoaa samanaikaisesti selkeät oikeudelliset rakenteet, jotta maat, jotka eivät ole mukana järjestelmässä, voivat olla varmoja siitä, että ne otetaan mukaan, kun ne täyttävät vaadittavat ehdot. On myös varmistettava, että pienillä mailla on yhdenvertaiset lähtökohdat, koska tiedämme, että yhteisön rakenteet takaavat yhteisvastuun lisäksi myös päätöksentekokyvyn pitkällä aikavälillä. Meidän on vielä selvitettävä, miten vaikea hallitustenvälinen lähestymistapa on kilpailukykyä koskevan sopimuksen tapauksessa.
On kolme eri aluetta. Ensimmäinen näistä on vakaus- ja kasvusopimus, johon liittyy normaali lainsäädäntö ja yhteisömenetelmä. On myös perussopimuksen muutos, johon liittyy erimielisyyksien riski, ja kilpailukykyä koskeva sopimus, josta on ilman muuta keskusteltava perusteellisemmin. Parlamentin on osoitettava, että se on vastuullinen, ja meidän on tehtävä samoin oman ryhmämme keskuudessa. Tiedämme, miten tärkeitä päivämääriä 24. maaliskuuta ja sitä seuraava maanantai ovat. Mielestäni emme tee nyt työtä ihanteellisen ratkaisun hyväksi, mutta jos toimimme vastuullisesti, muiden toimielinten ja etenkin neuvoston olisi toimittava samoin.
Ehdotuksemme on, että meidän olisi hyväksyttävä hallitustenvälinen lähestymistapa tilapäisenä ratkaisuna. Tämä liittyy toimielinten toimivaltaan ja tässä tapauksessa erityisesti komission toimivaltaan. Neuvoston olisi oltava valmis keskusteluihin tulevien päivien aikana. Tämä tarkoittaa sitä, että olemme valmiit keskustelemaan tästä asiasta selvittääksemme parlamentissa ilmenevät ongelmat, koska pienten maiden ja euroalueen ulkopuolella olevien maiden mielestä ne ovat epäedullisessa asemassa sen erityisen tavan johdosta, jolla kilpailukykyyn liittyvä sopimus pantiin alkuun. Kaikki tämä vaikeuttaa työtämme. Haluaisin auttaa varmistamaan, että enemmistö kannattaa tätä suunnitelmaa tarvittavaan määräaikaan mennessä. Toivon, että neuvosto antaa meille keskustelujemme aikana tilaisuuden saada tämä enemmistö kokoon.
Roberto Gualtieri
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olemme nyt Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta ratkaisevassa tilanteessa. Monien niiden viivästysten jälkeen, joihin olemme syypäitä, kaikille on tullut selväksi, että Eurooppa tarvitsee kunnollista talouden ohjausta, ja sen on oltava erityisen tiukka niitä maita kohtaan, jotka ovat ottaneet käyttöön euron.
Näin ollen suhtaudumme myönteisesti pysyvän vakausmekanismin perustamiseen, koska se on mielestämme keskeinen tekijä aidon talouden ohjauksen luomisessa Euroopassa, vaikka meillä onkin edelleen oikeudellisia ja poliittisia varauksia hyväksyttyä menettelyä kohtaan. Mielestämme se on riskialtis, eikä siinä hyödynnetä täysin perussopimuksen tarjoamia välineitä. Olen iloinen kuullessani, että myös teillä on tällaisia varauksia.
Joka tapauksessa keskitymme nyt eri asiaan, eli siihen, miten uusi mekanismi todellisuudessa toimii. Edistääkö se Euroopan unionin talouden ohjauksen vahvistamista vai onko se askel kohti uutta (ja väistämättä harkinnanvaraista) hallitustenvälistä suuntausta, jota käytettiin myös ranskalais-saksalaisen kilpailukykyä koskevan sopimuksen valitettavassa sanamuodossa? Mihin suuntaan tämä juna on oikein lähdössä? Kuka sitä ohjaa?
Toisaalta ehdotetulla muutoksella perussopimuksen 136 artiklaan vahvistetaan sellainen hallitustenvälinen mekanismi, joka on täysin irrallaan unionista ja sen toimielimistä, ja toisaalta voimme lukea komission lausunnosta, että mekanismissa on voitava turvautua unionin harjoittamaan talouden ohjaukseen ja että komissio ryhtyy kaikkiin toimiin varmistaakseen vakausmekanismin ja edellä mainitun talouden ohjauksen välisen johdonmukaisuuden.
Arvostan kyllä näitä aikeita, mutta koska esityksessä 136 artiklan muuttamisesta ei näy merkkiäkään tästä, mielestämme on aika määritellä selkeästi, miten tämän mekanismin on tarkoitus toimia. Mikä menettely on tarkoitus valita mekanismin täytäntöönpanemiseksi? Mikä rooli komissiolla on sen hallinnassa ja sen soveltamisehtojen määrittelyssä? Mikä on sihteeristön kokoonpano? Mitä neuvosto ajattelee siitä, mitä komission puheenjohtaja Barroso totesi juuri nykyisten poikkeuksellisten yhteisvastuumekanismien kelpoisuudesta? Mikä on Euroopan parlamentin rooli?
Olen sitä mieltä, että ainoastaan 136 artiklaan tehtävän muutoksen uusi sanamuoto tai vaihtoehtoisesti Eurooppa-neuvoston selkeä lausunto näistä kysymyksistä antaa parlamentille tilaisuuden laatia kanta, joka noudattaa Eurooppa-neuvoston toivomaa aikataulua.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti)
William
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä jäsen Gualtierilta, onko hänen mielessään käynyt, että hallitustenvälinen yhteistyö voisi olla paljon parempi tie Euroopan kansalaisille ja Euroopan työttömille kuin se supervaltio, jota hän vaikuttaa suosivan. Onko tämä asia käynyt hänen mielessään?
Roberto Gualtieri
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kannatan vahvasti Euroopan unionin ja sille perussopimusten kautta osoitettujen toimivaltuuksien kunnioittamista, ja pidän myös parhaana keinona hoitaa tehtäväämme Euroopan unionin kansalaisten suorina edustajina.
Guy Verhofstadt
Arvoisa puhemies, voimme mielestäni olla tyytyväisiä jäsen Barroson julkilausumiin perussopimukseen tehtävistä muutoksista. Nyt on tietenkin meidän tehtävämme laatia oma kantamme, ja meidän on tehtävä tämä 24. maaliskuuta mennessä, koska silloin pidetään tärkeä neuvoston kokous. Saammeko aikaan yksinkertaistettua menettelyä tukevan yksimielisen kannan? Se jää nähtäväksi. Mielestäni muutamia ehtoja on edelleen täytettävä.
Ensimmäinen mieleeni tuleva ehto on se, että meidän on varmistettava, että mekanismia hallitsee komissio mahdollisimman pitkälle. Minulla on joitakin hyviä perusteluja tälle. Olette varmasti huomanneet, että 6. tammikuuta Euroopan rahoitusvakautusmekanismi, jota komissio hallitsee, laski 5 miljardia euron arvosta obligaatioita viiden vuoden aikana. Tammikuun 25. päivänä Euroopan rahoitusvakausväline, joka on hallitustenvälinen, toimi samoin, ja arvo oli myös 5 miljardia euroa ja ajanjakso viisi vuotta.
Komission hallitsemat obligaatiot laskettiin liikkeelle 2,5 prosentin korolla ja hallitustenvälisen järjestelmän hallitsemat obligaatiot laskettiin markkinoille 2,89 prosentin korolla. Tämä tarkoittaa sitä, että Euroopan rahoitusvakausmekanismi, jota hallitaan yhteisömenettelyn kautta, laskee liikkeelle obligaatioita alhaisemmin koroin kuin hallitustenvälinen järjestelmä. Halusin tuoda esiin tämän asian, koska on tärkeää osoittaa, että yhteisömenettelyllä saadaan aikaan paljon parempia tuloksia kuin hallitustenvälisellä järjestelmällä.
Toisena asiana haluan todeta, että mielestämme meidän on pohdittava, voimmeko käyttää 136 artiklaa voidaksemme vahvistaa talouden hallintapakettia, josta keskustellaan parhaillaan. Jäsen Wortmann-Kool ja muut esittelijät ovat esitelleet kuusi ehdotusta. Tarvitsemme näitä kuutta ehdotusta varten kuitenkin vielä vihreää valoa neuvostolta, jotta komissio voi käynnistää menettelyt. Tämä ongelma voidaan ratkaista myös 136 artiklan kautta. Voisimme todeta, että mikäli päätetään turvautua 136 artiklaan eli pysyvään kriisimekanismiin, komissio kykenee automaattisesti aloittamaan tämän menettelyn ja että neuvosto ei kykene estämään tätä käänteisellä määräenemmistöllä. Niinpä seuraamuksiin liittyy todellinen automaattisuuden näkökulma. Tämä on toinen huomio, joka meidän on kenties otettava huomioon kannassamme, kuten totesin jäsen Brokille ja jäsen Gualtierille, valiokuntamme kahdelle esittelijälle.
Haluaisin esittää kolmannen ja viimeisen huomion. Hyvä jäsen Brok ja jäsen Gualtieri, esittelijöinä teidän on pyrittävä saamaan neuvostolta lausuntoja ja vakuutteluja, mutta tämä ei koske pelkästään nykyistä pakettia vaan kaikkia niitä asioita, jotka on ilmoitettu muutaman viime päivän aikana. Näitä ovat kilpailukykyä koskeva sopimus, hallitustenvälinen menettely, useat sitä vastustavat valtiot ja niin edelleen. Neuvosto on toistaiseksi hyvin erimielinen näistä asioista. Mielestäni meillä on myös oltava neuvoston vakuutus siitä, että se aikoo myös soveltaa yhteisömenettelyä tässä toisessa talouden ohjauspaketissa. Kysymys kuuluu, miksi. Siksi, että hallitustenvälinen menettely ei toimi. Kuvitelkaa hetken, että neuvosto hallitsisi kilpailua koskevia sääntöjä Euroopan unionissa. Miten usein annettaisiin sakkoja yrityksille, jotka eivät ole noudattaneet kilpailusääntöjä? Yhtiötä tai yksityistä liiketoimintayksityistä ei koskaan sakotettaisi sen vuoksi, että se on jättänyt noudattamatta kilpailusääntöjä Euroopan unionissa. Sama pätee näihin sääntöihin, ja sen vuoksi esitän kahdelle esittelijälle pyynnön siitä, että he yrittäisivät varmistaa sen, että yhteisömenettelyä sovelletaan myös toiseen talouden ohjauspakettiin.
Rebecca Harms
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, mielestäni on selvää, että Euroopan parlamentti ymmärtää, miksi perussopimuksen muuttaminen perustuu yksinkertaistettuun menettelyyn. Meillä on nyt käsissämme hätätilanne. Tästä huolimatta Euroopan parlamentti ei tietenkään pidä oikeana sitä, että menettely, jolla kriisimekanismi käynnistetään, muuttuu yhteisömenettelyksi, joka sitten päättyy tulevaisuudessa, ja Euroopan parlamentti ja komissio jätetään ainakin osittain tämän tilanteen ulkopuolelle.
Haluaisin myös selventää hyvin kriittistä suhtautumistamme hallitustenvälisten ratkaisujen lisäämiseen. Mielestäni tällä hetkellä yhä harvempi Euroopan kansalainen ymmärtää, mitä päätöksiä kussakin tilanteessa tehdään. Saksalaiset ovat asettuneet kreikkalaisia vastaan, ja kreikkalaiset ovat asettuneet saksalaisia vastaan. Irlantilaiset luulevat, että saksalaiset pankit pelastetaan heidän kustannuksellaan. Tämä tilanteen ymmärtämättömyyden puute liittyy siihen, että neuvosto on kuin musta laatikko ja että päätöksiä tehdään vain viime hetkellä.
Avoimuutta on parannettava tällä alalla. Muuten menetämme kansalaisten luottamuksen nopeammin kuin voimme edes kuvitella. Näin ollen teidän pitäisi olla valmistautuneita tässä asiassa, mikäli haluatte meidän taipuvan yksinkertaistettuun menettelyyn tässä vaiheessa ja vahvistavan parlamentin roolia kansalaisten edustajana neuvostossa ja komissiossa, kuten kaikki toivoivat ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa. Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, tämä perussopimus ja vaatimus vahvemman demokratian puolesta Euroopassa saivat tukensa teidän lisäksenne myös jäsenvaltioiden valtaapitäviltä. Haluaisin nyt, että tämä pannaan täytäntöön.
Riittää, kun katsomme, mitä Kreikassa nyt tapahtuu. On olemassa suunnitelma rantojen yksityistämiseksi, jotta Kreikan velka voidaan hoitaa. Tämä tarkoittaa loppua sille tavalle, jolla kriisiä on hoidettu tähän mennessä. Mikäli keskitymme kokonaan tiukkaan talouspolitiikkaan, jota Saksa on vienyt eteenpäin voimakkaasti, se ajaa nämä budjettivajeista kärsivät maat entistä lähemmäs katastrofia. Meidän on arvioitava, mitä parhaillaan tehdään. Meidän on keskusteltava tämän kriisipolitiikan rakenteesta ja oletetusta yhteisvastuupolitiikasta. Miten muuten voimme varmistaa, että kaikkialla Euroopassa vallitsee ymmärrys siitä, miten tämän kriisin keskellä on vielä tehtävä?
Haluaisin sanoa vielä yhden asian tässä vaiheessa. Mielestäni meidän pitäisi olla valmiit osoittamaan yhteisvastuuta muita maita kohtaan Euroopassa. Nyt käytössämme olevat varat eivät ole riittävät. Brysselissä tehtiin tänään päätös lisävarojen myöntämisestä. Meidän on pian keskusteltava tästä uudelleen ja myös euro-obligaatioista. Jäsen Verhofstadt on esittänyt oikean perustelun tälle. Meidän on kuitenkin keskusteltava myös siitä, miltä haluamme tulopolitiikkamme näyttävän tulevaisuudessa.
Olen pahoillani siitä, että olen ylittänyt puheajan. Tarvitsemme kuitenkin viime kädessä lisää aikaa tätä keskustelua varten, jotta voimme saada aikaan ratkaisun, emmekä pelkästään toimi puolustusasenteella.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Ashley Fox
Arvoisa puhemies, tuen perussopimuksen muutosta, ja myös ryhmäni tukee sitä, koska haluamme vakautta euroalueelle. Vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ei ole euroalueen jäsen - ja toivon, ettei se koskaan liitykään - sen menestyminen on oma etumme. Puolet Yhdistyneen kuningaskunnan kaupasta käydään euroalueen maiden kanssa. Lontoon City on Euroopan rahoitusalan pääkaupunki. Näin ollen Yhdistynyt kuningaskunta toivoo euroalueen menestyvän, ja toivomme, että ehdotettu vakausmekanismi tarjoaa tukea lyhyellä ja pitkällä aikavälillä.
Toiveeni on, että parlamentti toimii vastuullisesti ja hyväksyy neuvoston esittämän muutoksen. Mutta on todettava, että jos euron pitää säilyä pitkällä aikavälillä ja kukoistaa, tarvitaan lisää radikaaleja muutoksia. Arvoisa puhemies, voitte järjestää niin paljon valvontaa ja seurantaa kuin haluatte ja niin paljon talouden ohjausta kuin haluatte, mutta jos Kreikan, Irlannin ja Portugalin kaltaisten maiden on määrä jäädä euroalueelle, pohjimmiltaan niiden on muututtava nykyistä kilpailukykyisemmiksi, yhtä kilpailukykyisiksi kuin Saksa. Tämä on se asia, johon komission on keskitettävä toimensa.
Lothar Bisky
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Lissabonin sopimus on ollut voimassa vain lyhyen aikaa. Nyt sitä sitten kuitenkin muutetaan toistamiseen vain muutaman kuukauden kuluessa, koska asian on oletettu olevan kiireellinen. Tämän seurauksena perussopimuksen muuttaminen ei noudata Lissabonin sopimuksessa määrättyä demokraattista prosessia. Tämän sijasta asioista päätetään nopeutetun menettelyn kautta.
Olemme nähneet, miten tätä menettelyä käytettiin niin, että pankit saivat tukipaketteja, joiden suuruus nousi miljardeihin euroihin, ja tämä tapahtui sivuuttamalla parlamentti. Nyt neuvosto on jälleen kerran paineen alla, ja hallitusten päämiehet haluavat toteuttaa uuden perussopimuksen muutoksen käyttämällä muka kokeiltua ja testattua nopeutettua menettelyä. Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto vastustaa tätä lähestymistapaa, joka on vaarassa muuttua standardinmukaiseksi prosessiksi, ja se vaatii, että perussopimukseen tehtäviä muutoksia hallitaan käyttämällä tavanomaista menettelyä, yleissopimus mukaan luettuna, kuten Lissabonin sopimuksessa on määrätty.
William  Dartmouth
Arvoisa puhemies, ehkäpä voisin aloittaa aivan alusta. Kaikki alkoi selkeästä ja yksinkertaisesta tulliliitosta, sitten siirryttiin poliittiseen liittoon, jolle ei kuitenkaan ollut annettu varsinaista demokraattista hyväksyntää, ja sen jälkeen tuli rahaliitto. Ainakin siitä tuli jonkinlainen rahaliitto, koska kymmenen jäsenvaltiota oli niin järkeviä, että ne jäivät sen ulkopuolelle. Nyt voisimme kuitenkin sanoa, että tämä on velkaliitto, joka yksinkertaisesti ei toimi.
Katsotaanpa vaikka Saksan liittotasavallan korkoprosenttia. Mikäli rahaliitto toimisi, kaikki rahaliiton jäsenet, kaikki euroalueen maat pystyisivät lainaamaan rahaa samalla korolla, joka perustuu keskeiseen mittariin eli Saksan liittotasavaltaan, mutta tilanne ei kuitenkaan todellakaan ole tämä. Tällä hetkellä Portugal maksaa 4,8 prosenttia enemmän, Irlanti maksaa 5,9 prosenttia enemmän ja Kreikka maksaa 8,25 prosenttia enemmän kuin muut. Aivan kuten jäsen Gualtieri totesi, tämä on ratkaiseva hetki.
En odottanutkaan, että PPE-ryhmän puheenjohtaja tai S&D-ryhmän puheenjohtaja (joka nyökytteli päätään, kun puhuin) ymmärtäisivät tämän asian keskeistä merkitystä, mutta pian heidän on mielestäni ymmärrettävä. Ongelmanne, joka on enimmäkseen todella teidän ongelmanne, voitaisiin ratkaista paremmin hallitustenvälisellä yhteistyöllä. Talouden ohjaus on ansa, ja lisäksi sille ei ole mitään mandaattia. Kukaan ei missään vaiheessa maininnut kansallisvaltion tiukoilla olevia veronmaksajia tai ei edes vaikuta ottavan heitä huomioon, kun tätä epävakaata ja turhaa imperiumia yritetään rakentaa.
Haluan jälleen kerran muistuttaa teille, että unionissa on 27 jäsenvaltiota. Niistä 11 on nettomaksajia, ja 16 on nettosaajia, ja tukemiseen osallistuvien ja niiden, jotka eivät osallistu siihen, välillä on vedenjakaja. Epäilen kaikkein eniten sitä, että saksalaiset veronmaksajat eivät siedä enää kovin kauan tätä kallista teeskentelyä.
Vuonna 1896 William Jennings Bryan totesi bimetallismia koskevassa tärkeässä puheessaan, että ihmiskuntaa ei voi ristiinnaulita kultaristille. Nyt minun on entistä painokkaammin sanottava teille ja ennen kaikkea komission puheenjohtajalle, jolla on toimeenpanovalta, että te ette voi ristiinnaulita Yhdistyneen kuningaskunnan ja muun Euroopan kansalaisia yhtenäisvaluutan ristille.
Bruno Gollnisch
(FR) Arvoisa puhemies, haluan ensin puhua siitä skandaalista, joka liittyy niin kutsuttuun yksinkertaistettuun menettelyyn perussopimuksen muuttamiseksi. Tämä menettely on itse asiassa petollinen.
Asiasta ei käydä kunnollista keskustelua, ja kuten tavallista, kansalaisia ei kuulla asiasta suoraan. Tämä ei kuitenkaan ole harmiton aihe. Tässä on kysymys siitä, että Euroopan rahoitusvakausrahastosta halutaan tehdä pysyvä. Täytyy kuitenkin pohtia, mitä tämä rahasto edustaa muuta kuin mahdollisuutta luoda Euroopalle velkaa, jonka jäsenvaltiot mahdollisesti ottavat kantaakseen. Jäsenvaltiot ovat jo aivan liian velkaantuneita, ja ne voivat joutua vastaamaan tästä Euroopan velasta ennen kuin ne hoitavat oman velkansa. Tavallaan tämä on kuin ranskalaisen humoristisen sarjakuvakirjan tärkeimmän hahmon Sapeur Camember'n talouspolitiikkaa. Tämä sotilas määrättiin täyttämään kasarmin pihalla oleva reikä, ja täyttääkseen sen hän tekee toisen reiän sen viereen.
Vastapalveluksena Saksan osallistumisesta meille myönnetään sopimus, jolle on annettu nimeksi kilpailukykyä koskeva sopimus, jonka yksityiskohtia meidän ei ole tarkoitus tietää Ranskan hallituksen Eurooppa-asioista vastaavan valtioneuvoston kanslian ilmoituksen mukaan. Itse asiassa ne ovat liiankin hyvin tiedossa. Tähän hoitomenetelmään kuuluvat todellinen säästökuri, valvonta sekä budjettipolitiikan nykyistä laajempi standardointi.
Nyt on tarkoitus ulottaa lähentyminen koskemaan kaikkia politiikan aloja, joilla on vaikutus kilpailukykyyn, vaikka periaatteessa ne kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Lyhyesti totean, että nyt pitäisi siirtää osaksi kansallisia lainsäädäntöjä kaikki ne Saksan poliittiset toimet, joista presidentti Sarkozy niin kovin haaveilee. Tässä ei ole mitään hyväksyttävää, ei sen enempää kuin siinä vaihtoehdossa, että meillä on suvereenin velan eurooppalaiset yhtenäismarkkinat, joihin kuuluu myös korotus Euroopan unionin talousarvioon ja erityisveron perustaminen sen rahoittamiseksi. Meidän on tehtävä jotakin muuta.
José Manuel Barroso
Haluan aluksi kiittää teitä puheenvuoroistanne, ja haluan erityisesti kiittää esittelijöitä, jäsen Brokia ja jäsen Gualtieria heidän kommenteistaan, jotka käsittelivät yhteisömenettelyn tärkeyttä. Lisäksi kiitän heidän osoittamastaan kiinnostuksesta asiaan, josta voi tulla hallitustenvälinen suuntaus. Voin vain kiittää heitä tästä kiinnostuksesta.
Tässä erityistapauksessa meidän on oltava ehdottoman selkeitä. Komissio on antanut tukensa tälle muutokselle, koska mielestämme sen tavoitteena on vastata sellaista toimivaltaa koskevaan haasteeseen, josta ei ollut määräystä perussopimuksessa. Perussopimuksessa ei määrätty pysyvästä vakausmekanismista. Jäsenvaltiot päättivät näin ollen yksimielisesti luoda mekanismin, jota varten ne perustivat hallitustenvälisen perustan. Tämä oli jäsenvaltioiden yksimielinen päätös.
En mitenkään salaile sitä, että tuen kaikkia niitä, jotka haluavat edetä nopeasti tässä asiassa, ja olen todennut tämän hyvin selvästi. Hallitustenvälinen askel saattaisi merkitä edistystä, mutta siirtyisimme mieluusti nopeammin hallitustenvälisin harppauksin. Kuten tiedämme, eräät Euroopan yhdentymisen historian suurimmista edistysaskeleista ovat kuitenkin saaneet alkunsa hallitustenvälisistä aloitteista, kuten esimerkiksi Schengenin sopimus tai vapauteen ja oikeuteen perustuva alue. Poliittista vastuuta koskeva kysymys on näin ollen seuraava: onko vai eikö meidän ole tuettava jotakin, joka ei ole täysin omien painopisteidemme, toisin sanoen, yhteisömenettelyn, mukainen, vaikka sillä olisi tarkoitus vahvistaa yhteistä kykyämme vastata haasteisiin, joista ei ole yksitulkintaisesti määrätty perussopimuksessa? Vastauksemme tähän on "kyllä". Mielestäni meidän on tuettava tätä. Tästä syystä komission lausunto on myönteinen tästä perussopimuksen muutosta koskevassa asiassa.
Haluaisin kuitenkin sanoa kaikille teille hyvin avoimesti, että komissio pitää yhteisömenettelyä parempana vaihtoehtona. Tämä on muuten se keskustelu, jota kävimme päätöstä koskevien valmistelujen yhteydessä. Jotkut ihmiset halusivat ja jopa ehdottivat muutosta 122 artiklaan, joka poistaisi sellaisen toimivallan, joka on ollut olemassa Rooman sopimuksista lähtien. Itse vastustin tätä. Sen vuoksi voimme mielestämme todeta, että voimme kehittää tätä uutta toimivaltaa yhdessä, vaikka tarkkaan ottaen siinä ei kyse ole kuitenkaan yhteisömenettelystä. Samanaikaisesti toteamme kuitenkin hyvin selkeästi omassa lausunnossamme seuraavaa: "Komissio aikoo tehdä monenlaisia aloitteita, myös lakialoitteita, taatakseen tulevan mekanismin ja unionin euroalueella harjoittaman talouden hallinnan välisen yhdenmukaisuuden perussopimuksella unionille ja sen toimielimille myönnettyjä toimivaltuuksia kunnioittaen". Tämä on ehdottoman selkeä kanta, ja haluaisin jakaa kanssanne tämän tavoitteen.
Keskustelun aikana jotkut ihmiset puhuivat esimerkiksi yhden jäsenvaltion ja muiden jäsenvaltioiden, Yhdistyneen kuningaskunnan ja euroalueen maiden välisestä vastakohtaisuudesta tai eroista. Tavallisesti en pidä tämän eron tekemisestä, mutta joitakin eroja on, ja tärkein niistä on sivumennen sanottuna se, että euroalueen velka on paljon pienempi kuin Yhdistyneen kuningaskunnan velka. Yhdistyneen kuningaskunnan velka on paljon korkeampi kuin euroalueen velka yhteensä. Tämän vuoksi euroalueella vallitseva ongelma, kuten monet teistä ovat jo muuten painottaneet, on aidosti suhteelliseen kilpailukykyyn liittyvä ongelma. Tästä syystä pyrimme nyt löytämään ratkaisun kilpailukykyyn ja lähentymiseen - korostan lähentymiseen - liittyvää ongelmaan unionissa.
Vaikka jotkut ihmiset eivät olekaan tästä samaa mieltä, kehotan niitä, jotka haluavat edetä, siirtymään kohti tiiviimpää lähentymistä euroalueella ja unionissa, koska nyt federalistit ja integrationistit eivät ole ainoita, jotka haluavat lisää hallinnointia Euroopan unionissa. Myös markkinat vaativat tällaista hallinnointia, ja meidän on kuunneltava niitä. Nyt markkinat eivät vaadi Eurooppaa pelkästään olemaan määrätietoinen puolustaessaan euroaluetta, vaan ne vaativat sitä myös luomaan selkeämmän hallinnointijärjestelmän. On lisäksi totta, että yhteisömenettely tarjoaa enemmän takeita kuin lähestymistapa, joka jätetään usein pelkän johtajien hyväntahdon varaan.
(Suosionosoituksia)
Työskentelemme nyt tämän suuntaisesti muissa hankkeissa, erityisesti tässä kilpailukykyyn ja lähentymiseen liittyvässä hankkeessa, mutta se on toinen keskustelu toista päivää varten. Joka tapauksessa uskon, että tässä asiassa komissio on ottanut oikean kannan. Se ilmaisee selkeän kannan tästä perussopimuksen rajoitetusta muuttamisesta ja pyytää samalla kaikkia muita kiinnittämään yhä enemmän huomiota siihen, että on vältettävä luomasta mekanismeja, jotka saattavat, kuten esimerkiksi jäsen Brok totesi, aiheuttaa erimielisyyksiä, koska juuri yhteisön elimet voivat taata unionin kokonaisuudessaan ja koska komissio ryhtyy toimiin niin euroaluetta varten kuin niistä jäsenvaltioita varten, jotka eivät kuulu euroalueeseen.
Meidän on siis syytä kiinnittää huomiota tähän seikkaan. Meidän ei pidä nyt haasteisiin vastaamisen tarpeen innoittamina kehittää ongelmia, jotka saattaisivat aiheuttaa meille tulevaisuudessa vielä suurempia ongelmia kuin nykyiset. Meidän on taattava päättäväisempi hallinnointi samalla, kun takaamme unionin olemassaolon kokonaisuudessaan siinä hengessä, jonka on tietenkin oltava unionin henki eli yhteisvastuun ja vastuullisuuden henki.
Manfred Weber
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Barroso, perussopimuksen tarvittava muutos ja toimielinten välinen keskustelu, jota käymme, osoittavat molemmat, että nyt kun Lissabonin sopimus on ollut voimassa vain vuoden verran, emme voi enää ratkaista maailman meille asettamia haasteita pelkästään perussopimuksen turvin sellaisena kuin se nyt on. Juuri tätä tämänpäiväinen keskustelu todistaa. Toisaalta on todettava, että keskustellessamme nykyisestä perussopimuksesta, meille kerrotaan, että laajempi keskustelu perussopimuksesta on mahdoton ja turha, kun otetaan huomioon tilanne jäsenvaltioissa ja etenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Tšekin tasavallassa. Tämä on se ristiriita, johon usein ajaudumme. Tarvitsemme jotakin enemmän, mutta emme saa sitä jäsenvaltioilta. Euroopan parlamentin on annettava vastaus.
Jos kuuntelemme sitä, mitä kansalaiset sanovat tänään, on selvää, että he ymmärtävät sen, että meidän on tehtävä perussopimukseen muutoksia nyt. He esittävät esimerkiksi kysymyksiä siitä, miten markkinat saadaan valvonnan alaisuuteen lähitulevaisuudessa. Siksi tarvitsemme vahvan Euroopan.
Meidän on kuitenkin kysyttävä itseltämme vielä tärkeämpi kysymys, eli mitä hyvää eurooppalaisella hankkeella saadaan viime kädessä aikaan? Vuosikymmenten ajan se on ollut vastuussa rauhanturvaamisesta ja sodan loppuun saattamisesta maanosassamme. Tänä aamuna toimin isäntänä ryhmälle koululaisvieraita. Nuorille sota ei luojan kiitos ole enää mikään ongelma. He eivät voi kuvitella, minkälaista sota voi olla. Keskusteluissamme nostamme nyt esiin globalisaation uhan ja selitämme, että Euroopan on pidettävä globalisaation pahuus hallinnassa, mutta tämä on kielteinen aihe. Mikäli haluamme voittaa puolellemme ihmisten mielien lisäksi myös ihmisten sydämet, meidän on otettava askel eteenpäin ja kysyttävä, mitä hyvää eurooppalaisella hankkeella saadaan aikaan. Meidän on keskusteltava kuvista ja kysyttävä itseltämme, mitä Eurooppa saavuttaa ja mikä on sen tehtävä.
Kun maailman vaikutusvaltaiset maat, kuten Yhdysvallat, Japani, Euroopan maat, Brasilia, Intia ja muut, liittyvät yhteen, on kysyttävä, kuka nostaa kätensä ja kysyy, kiinnitämmekö riittävästi huomiota sosiaalisiin ongelmiin? Kiina ei tee niin. Meidän on itse tehtävä näin. Kuka nostaa kätensä ja toteaa, että meidän on pohdittava ympäristökysymyksiä? Yhdysvaltalaiset eivät tee näin. Meidän on korostettava tätä asiaa. Kuka kysyy, haluammeko säilyttää rauhan kaikkialla maailmassa ja varmistaa, että konflikteista ei muodostu sotia? Meidän on tehtävä tämä historiallisen kokemuksemme pohjalta.
Jos katsomme Tunisiaa, on selvää, että ihmiset siellä haluavat saman mallin, jollainen meillä on Euroopassa. Elämäntapamme on hyvin houkutteleva. Näin ollen kun keskustelemme perussopimuskysymyksistä ja kun keskustelemme tavasta, jolla maanosamme toimii, sekä työstä, joka meidän on tehtävä, meidän täytyy tarkastella laajempaa kuvaa, jotta voitamme ihmisten mielten lisäksi myös heidän sydämensä tälle hankkeellemme. Sitten onnistumme saamaan sille jäsenvaltioiden laajuisen hyväksynnän.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymykseen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti)
Proinsias De Rossa
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Weberiä siitä, että hän otti esiin kysymykseni, johon toivon myös komission puheenjohtaja Barroson ehkä myös vastaavan, koska se oli suunnattu suoraan hänelle.
Tuen tämän perussopimuksen muutoksen taustalla olevaa tavoitetta. Olen muiden tavoin huolestunut mekanismista, mutta yksinkertaistetun menettelyn mukaan kaikkien jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten, jokaisen 27 kansallisen parlamentin, on myönnyttävä vähintään tämän perussopimuksen muutoksen hyväksymiseen.
Kansallisille parlamenteille annetaan kuusi kuukautta aikaa päättää, miten ne aikovat tehdä. Puhumme nyt päätöksen tekemisestä maaliskuussa, ja tämän päätöksen neuvosto teki joulukuussa. Miten tämä on mahdollista? Niiden täytyy varmasti odottaa kesäkuuhun asti tehdäkseen päätöksen.
Manfred Weber
(DE) Arvoisa puhemies, on tärkeää, että jäsenvaltiot valvovat perussopimuksia, minkä vuoksi muutos on tehtävä jäsenvaltioiden laajuisesti. Toisaalta meidän on pohdittava kysymystä, joka sisältyy olennaisesti moniin sellaisiin kysymyksiin, joita olen yrittänyt tuoda esiin. Pohdimmeko tarkoin tätä asiaa, varaammeko siihen riittävästi aikaa, ja annammeko tarpeeksi aikaa sen, jotta kaikesta voitaisiin keskustella yksityiskohtaisesti? Vai ovatko ihmisten odotukset niin korkealla ja maailmanlaajuisten haasteiden aiheuttama paine niin suuri, että meidän on oltava nykyistä nopeampia ja toimittava nopeammin? Tästä syystä en pidä tätä aikakysymystä ongelmana, mutta meidän on kyettävä antamaan vastauksia. Tähän meidän on keskityttävä.
Puhemies
(PL) Seuraava puheenvuoron pitäjä listalla on jäsen Martin Schulz, jolta olen saanut kirjeen. Mikäli listan järjestykseen liittyy väärinymmärryksiä, voin selventää niitä keskustelumme jälkeen.
Martin Schulz
(DE) Arvoisa puhemies, tämä kirje on osoitettu suoraan teille, ei parlamentille.
Perussopimuksen muutokset ovat aina monimutkaisia, jopa yksinkertaistetut muutokset. Se, mistä keskustelemme nyt, osoittaa, että olemme hyvin vaikeassa tilanteessa. Termi "yksinkertaistettu menettely" kätkee sen tosiasian, että tämäntyyppisen menettelyn on mahdollista epäonnistua. Se voi epäonnistua täällä ja myös muualla. Meille on kerrottu, että mikäli se epäonnistuu, joudumme hyvin vaikeaan asemaan. Siksi meidän on kysyttävä itseltämme jälleen kerran, mitä voimme tehdä varmistaaksemme, että se ei epäonnistu. On totta, että meitä kuunnellaan. Olipa kyse sitten pelkästä ratifiointimenettelystä, joka epäonnistuu, tai myös eurohankkeesta kokonaisuudessaan, kaikki riippuu hallitusten päämiesten määrätietoisuudesta ryhtyä johdonmukaisiin ja yhtenäisiin toimiin. Asiasta on jo esitetty useita varteenotettavia huomioita.
Haluaisin lisätä kolme seikkaa, jotka ovat olennaisen tärkeitä. Nyt, kun on kulunut vuosi tämän vakavan kriisin alkamisesta, haluaisin kysyä teiltä, mikä valuuttamme ulkoinen arvo on. Vastaus tähän kysymykseen on 1,35 Yhdysvaltain dollaria. Kun euro otettiin alun perin käyttöön, sama luku oli 1,17 Yhdysvaltain dollaria. Nyt se on noussut 1,35 Yhdysvaltain dollariin. Kansainvälisen valuutan arvo perustuu sen ulkoiseen arvoon. Viime vuoden aikana euron ulkoinen arvo on ollut hyvin vakaa. Euron sisäinen rakenne ei kuitenkaan ole lainkaan vakaa. Tämä johtuu erittäin monitulkintaisesta asenteesta sekä valtioiden tai hallitusten päämiesten kaksinaismoralismista.
Ongelma ei ole se, että Eurooppa ei kykene toimimaan johdonmukaisesti. Onhan meillä sentään välineitä käytössämme. Ongelma on se, että Eurooppa ei voi päästä sopimukseen johdonmukaisesta menettelystä. Kun toteamme, että Eurooppa ei pääse sopimukseen, meidän olisi myös lisättävä, että täällä olevat eivät pääse sopimukseen. Euroopan parlamentti eikä liioin komissio, vaan jäsenvaltioiden hallitukset ovat ne, jotka ovat luoneen vahvan raha-alueen, joka kykenee ryhtymään ulkotoimiin. Samalla ne eivät kuitenkaan ole valmiit luomaan riippumattomia sisäisiä välineitä, joita tarvitaan vahvan talous- ja sosiaalipolitiikan ja vahvan hallintopolitiikan luomiseen vahvan valuutan rinnalle. Tämä on olennaisen tärkeä asia.
Toinen asia on se, että kaikki, mitä tapahtuu Euroopassa, tapahtuu perussopimusten pohjalta. Kun jotakin tapahtuu perussopimusten puitteissa, emmekä halua luoda jotakin sattumanvaraisesti perussopimusten rajojen ulkopuolella, koska jotkut ihmiset harkitsevat toimivansa näin, Euroopan parlamentille on kuitenkin selvää, että tämän ytimessä olevan toimielimen on oltava keskeinen toimielin perussopimuksen puitteissa, ja tämä toimielin on komissio. Euroopan parlamenttiin suorassa suhteessa olevien Euroopan laajuisten toimiemme demokraattisen oikeutuksen määrittää komissio. Sen vuoksi se, mitä olette selittänyt, on oikein, samalla tavalla kuin se, mitä myös esittelijät jäsen Brok ja jäsen Gualtieri ovat todenneet.
Kolmas näkökohtani on se, että Eurooppaa uhkaava vaara liittyy siihen, että se on vahva toimiessaan johdonmukaisesti maailman laajimpana talousalueena, jossa on 500 miljoonaa asukasta, mutta jos se sallii itsensä hajota 27 yksittäiseen osaan, silloin siitä tulee merkityksetön. Valitettavasti tämä kävi selväksi Välimeren toisella puolella sattuneiden tapahtumien aikana. Jos Eurooppa ei omaksu johdonmukaista linjaa, sillä ei ole minkäänlaista roolia. Jos se omaksuu johdonmukaisen linjan, sosiaalisella ja taloudellisella mallillaan siitä tulee maailmantalouden moottori ja vaikutusvaltainen kumppani kansainvälisen politiikan näyttämöllä.
Asia, josta keskustelemme tämän yksinkertaistetun menettelyn yhteydessä, liittyy siihen, onko Euroopalla tulevaisuutta vai hajoaako se yksittäisiin valtioihin ja alentuu mitättömyyden ja merkityksettömyyden tilaan. Tämä on se asia, josta keskustelemme nyt.
Ivo Strejček
(CS) Arvoisa puhemies, riippumatta siitä, minkälainen suhteemme on yhtenäisvaluutta euroon, uskon, että on jokaisen Euroopassa asuvan edun mukaista, että euro ja euroalue kehittyvät vakaasti, käytimmepä sitä tai emme, koska taloutemme on keskenään yhteydessä erittäin laajalti.
Tästä huolimatta on todettava, että kun puheenjohtaja Barroso kuvaili Euroopan vakausmekanismia, hän käytti parannetun valvonnan, talousyhteistyön laajentamisen, budjettipolitiikkojen koordinoinnin ja sosiaalipolitiikkojen yhdenmukaistamisen kaltaisia sanoja. Hyvät kuulijat, tämä avaa tien veroliiton luomiselle, ja taloushistoria osoittaa meille, että veroliitto ei koskaan kestä pitkään ilman poliittisen unionin luomista. Se pieni muutos, josta tänään keskustelemme, on näin ollen valtava muutos EU:n yksittäisille jäsenvaltioille. Euroopan unionia muutetaan poliittisesti tulevaisuutta varten. Jäsen Weber totesi, että Euroopan kansalaiset haluavat nähdä vahvemman Euroopan. Olemme tienneet tämän täällä koko ajan. Kysykäämme tätä heiltä, koska Euroopan kansalaiset ovat vuosikymmenten aikana yksinkertaisesti hyväksyneet, eivätkä päättäneet, mitä Euroopan toimielimissä tapahtuu.
Joe Higgins
(EN) Arvoisa puhemies, nyt on esitetty uutta vakausmekanismia. Irlannin vaalikampanjassa ne puolueet, jotka todennäköisesti muodostavat hallituksen, lupaavat laajoja uusia neuvotteluja EU:n ja IMF:n nykyisestä säästösuunnitelmasta niin, että sen tiukkuutta lievennetään. Tämä on kuitenkin puhdasta pohdintaa, ja on epäoikeudenmukaista ja epädemokraattista, että Irlannin kansaa pyydetään äänestämään epäselvistä arveluista.
Halusin pyytää komission puheenjohtaja Barrosolta, ettei komissio puuttuisi Irlannin vaalikampanjaan, vaan oikeuttaisi Irlannin kansan demokraattisen oikeuden asiatietoon ja totuuteen.
Komission jäsen Rehn totesi eilen, että EU:n ja IMF:n sopimusta koskevat uudet neuvottelut vaikuttavat mahdollisilta, mutta minulla on asiasta neljä erityiskysymystä. Ensimmäiseksi kysyn, onko uudet neuvottelut mahdollista käydä välittömästi, kun uusi hallitus aloittaa virkakautensa Irlannissa ja ennen kuin uusi mekanismi otetaan käyttöön vuonna 2013. Toiseksi kysyn, tarkoittaako tämä sitä, että perittyjen korkojen kova taso laskee huomattavasti. Kolmas kysymys kuuluu, vaaditaanko rahoituskeinottelijoita vastaamaan omista tappioistaan sen sijaan, että Irlannin kansa joutuu kärsimään. Neljänneksi kysyn, ymmärtääkö hän, että ainoastaan uudet neuvottelut, joilla peruutetaan leikkaukset ja sovitaan tuntuvista julkisista investoinneista työpaikkoihin, auttavat ratkaisemaan kriisimme Irlannissa, kun taas lisäleikkaukset ja talouskuri olisivat yhteiskunnallemme tuho.
Nicole Sinclaire
(EN) Arvoisa puhemies, olemme taas tässä tilanteessa. Epäonnistunut poliittinen hanke, jollainen euro on ollut, on ajanut meidät muuttamaan Lissabonin sopimusta kahdesti sen lyhyen eliniän aikana. Meidän olisi tietenkin muistettava, että Lissabonin sopimus runnottiin läpi kansanäänestyksen kautta Irlannissa. Irlannin kansa äänesti "ei", mutta sille valehdeltiin. Kansalaisille kerrottiin, että heidän talouttansa suojeltaisiin, mutta heidät johdettiin harhaan, ja aivan kuten Euroopan unioni tekee kohdatessaan ongelman, nyt se ei ota askelta taaksepäin ja kysy, mitä teimme väärin. Sen sijaan haluatte jatkaa yhdentymistä ja haluatte pienten valtioiden kärsivän enemmän. Haluatte sakottaa niitä, jos ne joutuvat uusiin vaikeuksiin, jotka ajavat ne yhä suurempiin vaikeuksiin ja yhä riippuvaisemmiksi Euroopan imperiumista.
Haluan sanoa puheenjohtaja Barrosolle seuraavaa: Yhdistyneellä kuningaskunnalla on toki velkaongelmansa, mutta sitä ei auteta sen vuoksi, että se on auttanut Irlannin kaltaisia euroalueen maita selviytymään, kun meidän on pitänyt ensin lainata rahaa tätä varten.
Kay Swinburne
(EN) Arvoisa puhemies, perussopimuksen muuttaminen ei ole jotakin sellaista, johon meidän pitäisi sitoutua helposti, etenkin, kun otetaan huomioon, että Lissabonin sopimus vaati valtavasti töitä ja neuvotteluja. Tästä syystä parlamentin ja neuvoston on oltava hyvin maltillisia siinä, miten ryhdymme muuttamaan sitä. Tämä muutos on välttämätön, jotta voisimme suojella euroalueen heikompia talousjärjestelmiä. Euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden kannat on kuitenkin myös säilytettävä.
Tämä perussopimuksen muutos ei ratkaise jäsenvaltioiden epäonnistumista noudattaa sopimuksiaan vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti. Se ei ratkaise valtavan julkisen vajeen piileviä ongelmia, eikä se tee EU:sta kilpailukykyisempää maailmanlaajuisissa yhteyksissä. Se on pelkkä tilapäisratkaisu, jonka pitäisi antaa meille enemmän aikaa saada yksittäisten euroalueiden maiden ja yhteiset asiamme järjestykseen.
Jokaisen EU:n jäsenvaltion on tarkasteltava omia julkisia menojaan ja verotoimiaan sekä laadittava realistisia ohjelmia taloutemme elvyttämiseksi. Yksi kansainväliseen sopimukseen lisätty tekstirivi ei korvaa todellista uudistusta ja varovaisuutta, vaikka se onkin tarpeellinen. Näin ollen on kehitettävä todellinen strategia maailmanlaajuista kilpailukykyä varten.
Maroš Šefčovič
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia keskusteluun osallistuneita ja Euroopan parlamentin jäseniä heidän selkeästä tuestaan tälle yhteisön laajuiselle lähestymistavalle, vahvalle Euroopan unionille sekä asianmukaisesta roolista tulevassa mekanismissa, josta keskustelemme tänään.
Kantamme oli hyvin selkeä, eli se, että kannatamme täysipainoisesti Euroopan vakausmekanismin luomista ja että näemme sen hyvin tärkeänä osana mosaiikissa, josta tulee entistä vahvempi ja taloudellisesti kukoistavampi Eurooppa. Teemme työtä lisätäksemme rahoitusmarkkinoiden valvontaa parantaaksemme talouden ohjausta kuuden käsiteltäväksi jätetyn lainsäädäntöesityksemme kautta. Käynnistimme ensimmäisen eurooppalaisen ohjausjakson vuotuisella kasvuselvityksellä, ja sen pitäisi olla palapelin viimeinen pala.
Olen myös sitä mieltä, että sillä ja tämänpäiväisellä keskustelullamme sekä maaliskuussa tehtävän uskoakseni myönteisen päätöksen kautta lähetämme hyvin selviä signaaleja kaikille niille, jotka lyövät vetoa euroa vastaan. Jos lyötte vetoa euroa vastaan, menetätte rahanne. Tämä on hyvin tärkeä viesti.
Sen vuoksi tätä asiaa koskevan päätöksen on oltava ehdottoman ratkaiseva, mutta tiedän, että parlamentille on myös hyvin tärkeää kunnioittaa kokonaisuudessaan unionin toimivaltuuksia ja kunnioittaa kokonaisuudessaan unionin toimielinten etuoikeuksia ja roolia. Komissio tietenkin huolehtii viime kädessä siitä, että Euroopan unionin lainsäädäntöä noudatetaan aina.
Kuten totesimme lausunnossamme, komissio on myös valmis käyttämään asiantuntemustaan näiden mekanismien käsittelyssä, koska niiden olisi mielestäni oltava täysin johdonmukaisia parannetun talouden ohjauksen kanssa, etenkin talous- ja rahoitustoimien koordinoinnin ja valvonnan yhteydessä jäsenvaltioissa ja erityisesti euroalueen jäsenvaltioissa.
Jotkut teistä ovat olleet huolestuneita siitä, että meidän ei pitäisi luoda kaksitasoista Eurooppaa. Mielestäni komission kanta on myös tässä hyvin selkeä: vaikka pääasiallinen vastuu eurosta on jäsenvaltioilla, on hyvin selvää, että minkä tahansa tulevan yhteistyömekanismin on oltava avoin muille ja että kaikki se työ, jota teemme kilpailukyvyn ja lähentymisen lisäämiseksi, tehdään kaikkien 27 jäsenvaltion hyväksi.
Pidän siis hyvin tervetulleena sitä prosessia, jota käymme nyt läpi ja jossa myös rahoitusmarkkinoilla oli tärkeä osa yhdentymisemme vauhdittamisessa sekä yhteistyömme vauhdittamisessa talouden ohjauksen alalla, koska se tekee unionista ehdottomasti nykyistä vahvemman.
Haluan kiittää erityisesti kahta esittelijää, jäsen Brokia ja jäsen Gualtieria, heidän tiiviistä yhteistyöstään, heidän käsiteltäväksi esittämistään ajatuksista sekä niistä kuulemisista, joita komissiolla on esittelijöiden kanssa nykyiseltä pohjalta. Mielestämme heidän hyvä työnsä johtaa mietintöön, joka hyväksytään parlamentissa ajoissa ennen Eurooppa-neuvoston tekemää päätöstä.
Viimeisen huomioni osoitan Irlannista kotoisin olevalle jäsen Higginsille. Hän otti perustellusti esiin komission jäsen Rehnin lausunnon, jossa todettiin, että Irlannin kanssa oli tehty sopimus, ei hallituksen vaan Irlannin kanssa maana. Odotamme tietenkin, että mikä tahansa tuleva hallitus kunnioittaa tätä sopimusta. On kuitenkin varsin selvää ja ilmeistä, että komissio suhtautuu hyvin ymmärtäväisesti niitä nykyisiä vaikeuksia kohtaan, joiden kanssa Irlanti nyt kamppailee, ja se tekee kaikkensa tukeakseen nopeaa paluuta kasvun tilaan Irlannissa.
Euroopan instituutiot, olipa se Euroopan unioni, komissio tai Euroopan keskuspankki tai jopa Kansainvälinen valuuttarahasto, ovat vaikuttaneet osaltaan merkittävästi tilanteen vakauttamiseksi Irlannissa. Olen varma, että kaikki yhdessä teemme kaikkemme palauttaaksemme kasvun ja hyvinvoinnin myös Irlannissa.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Ilda Figueiredo
kirjallinen. - (PT) Tässä keskustelussa on tullut selväksi, että Euroopan komissio on sitoutunut jatkamaan sillä tiellä, jonka se aloitti epädemokraattisella tavalla, jotta Lissabonin sopimus hyväksyttäisiin. On syytä muistaa, että sen jälkeen, kun kansalaiset Ranskassa ja Alankomaissa hylkäsivät niin sanotun Euroopan perustuslain, Euroopan unionin johtajat tekivät kaikkensa, jotta uudet kansanäänestykset voitaisiin välttää. Jopa Irlannin antaman ensimmäisen kieltävän vastauksen jälkeen ne harjoittivat kaikin keinoin painostusta varmistaakseen, että kun jonkin aikaa oli kulunut, järjestettiin uusi kansanäänestys.
Nyt, kun uuden sopimuksen voimaantulosta on kulunut muutamia kuukausia, nyt he pyrkivät jälleen muuttamaan asioita nopeasti ilman minkäänlaista julkiseen tietoon annettavaa päivämäärää, koska he pelkäävät kansalaisten reaktioita Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa, etenkin niissä, jotka kärsivät yhä kasvavien uusliberalististen politiikkojen seurauksista.
Nyt he haluavat turvautua niin kutsuttuun yksinkertaistettuun menettelyyn peittääkseen sen tosiasian, että he itse asiassa haluavat muuttaa tärkeää asiaa, joka liittyy perussopimuksen muuttamiseen perustuslain muotoon. Tavoitteena on muuttaa Euroopan rahoitusvakautusväline pysyväksi rahastoksi, ja se pitää sisällään niin kutsutun kilpailukykyä koskevan sopimuksen sisältämiä ehtoja, joita on mahdoton hyväksyä, sekä vakavia seurauksia sosiaalipolitiikkoihin, kuten palkkojen ja eläkkeiden alentaminen sekä eläkeiän nostaminen.
