Novatoriškas finansavimas pasauliniu ir Europos lygmenimis (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas darbotvarkės klausimas - A. Podimata pranešimas Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto vardu dėl novatoriško finansavimo pasauliniu ir Europos lygmenimis.
Anni Podimata
Pone pirmininke, visų pirma norėčiau padėkoti šešėliniams pranešėjams, Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto sekretoriatui ir frakcijų pirmininkams už konstruktyvų indėlį diskusijose ir už pastangas siekiant susitarimo dėl šio labai svarbaus pranešimo.
Europos Parlamento savo iniciatyva parengtas pranešimas dėl novatoriško finansavimo pasauliniu ir Europos lygmenimis parengtas pačiu tinkamiausiu momentu, nes dėl krizės, kuri, kaip visi žinome, yra išbandymas visiems, šiuo metu ypač euro zonai, labai sumažėjo viešojo sektoriaus ištekliai, daugelyje valstybių imtasi plataus masto taupymo programų ir valstybės finansų konsolidavimo. Kaip matėme paskutinėse diskusijose dėl naujos finansinės programos, kartu ji labai slėgES biudžetą.
Kaip nurodyta pranešime, dėl tokios padėties buvo prieita prie pagrindinės ir visuotinai priimtinos išvados. Didžiąja dalimi krizės naštą neša Europos piliečiai - mažinami atlyginimai, didėja nedarbas, atsiranda netikrumas dėl darbo vietų ir socialinių teisių mažinimo.
Antroji pagrindinir visuotinai priimtina išvada siekiant išeiti iš šios padėties yra ta, kad Europai ir valstybėms narėms skubiai reikia naujų išteklių, kurie padėtų greitai atkurti Europos ekonomiką ir dėl kurių ji augtų, tačiau šįkart tai bus daroma išlaikant pusiausvyrą, kuri sumažins nelygybę ir skirtumus. Tai vienintelis būdas sukurti būtinas sąlygas, kad sėkmingai būtų įgyvendinta strategija "Europa 2020", ir vienintelis būdas, kuris mums leidžia diskutuoti dėl tikros, tinkamos ir stiprios vidaus rinkos, kuri bus naudinga visiems jos piliečiams.
Todėl mums reikalingi nauji resursai ir, kaip aiškiai nurodyta pranešime, pritariu, kad, cituoju: "esamų apmokestinimo priemonių tarifų ir apimties didėjimas ir tolesnis viešųjų išlaidų mažinimas negali būti nei patenkinamas, nei tvarus pagrindinių iššūkių Europos ir pasauliniu mastu sprendimas".
Novatoriškas finansavimas gali būti labai svarbus siekiant įvykdyti šiuos uždavinius, nes jis gali labai svariai prisidėti kuriant išteklius nacionaliniams biudžetams ir ES biudžetui. Vis dėlto tai ne vienintelis teigiamas novatoriško finansavimo aspektas: dėl novatoriško finansavimo ne tik paprasčiausiai surandami nauji ištekliai; mums taip pat svarbu sukurti sąlygas laipsniškiems dabartinio mokesčių modelio, pagal kurį didžioji apmokestinimo ir ekonomikos finansavimo naštos dalis tradiciškai tenka darbo, verslo sektoriams ir našioms investicijoms, pokyčiams.
Labai svarbi novatoriško finansavimo sukuriama pridėtinvertė, dvejopa nauda yra ta, kad dėl jo ne tik gaunamos pajamos, bet jis taip pat gali atlikti svarbią reguliavimo funkciją: jis gali užkirsti kelią žalingiems veiksmams ir elgesiui finansų sektoriuje bei aplinkos ir gamtos apsaugos sektoriuje.
Pranešimas suskirstytas į keturis pagrindinius skyrius: finansų sektoriaus apmokestinimas, euroobligacijos ir Europos projektų obligacijos, anglies dioksido mokestis ir vystymuisi skirtas finansavimas.
Kalbant apie finansų sektoriaus apmokestinimą, vėlgi pradėjome nuo pagrindinės ir visuotinai priimtinos prielaidos, kad finansų sektorius, nepaisant to, kad iš esmės dėl jo kilo krizė, nepaisant to, kad jame buvo generuojamas ir, nepaisant krizės, toliau generuojamas pelnas, finansų sektorius nepakankamai apmokestinamas, nes jam netaikomas pridėtinės vertės mokestis beveik nei vienoje šalyje.
Kita visuotinai priimtina prielaida, grindžiama tik skaičiais, duomenimis ir finansinių sandorių daugėjimo per pastarąjį dešimtmetį tendencijomis, yra ta, kad jis yra labai nutolęs ir vis labiau tolsta nuo jo pagrindinio vaidmens, t. y. tikrosios ekonomikos finansuotojo.
Šios dvi prielaidos susilaukia plataus palaikymo Parlamente ir Europos Komisijoje, išreikšto viename paskutinių jos komunikatų dėl finansų sektoriaus apmokestinimo.
Taigi šiuo atveju susiduriame su akivaizdžia neteisybe, kurią reikia panaikinti, aiškiai Europos piliečiams parodant, kad iš krizės pasimokėme, kad siekiame teisingiau paskirstyti naštą ir kad esame pasiryžę imtis visų veiksmų, kurių reikės pasauliniu arba Europos lygmeniu, kad finansų sektorius vėl atliktų pagrindinę savo funkciją, t. y. finansuotų tikrąją ekonomiką.
Plačiai sutariama, kad tinkamiausias mokestis šiems tikslams pasiekti yra finansinių sandorių mokestis. Toks mokestis būtų grindžiamas kiekiu, dažnumu ir, galiausiai, kokybe, t. y. paties sandorio pridedamąja verte, nes, kaip visų sutarta 13 punkte, "FSM įvedimas galėtų padėti spręsti didėjančių ir labai žalingų prekybos modelių finansų rinkose klausimą, pvz., kai kurie trumpalaikiai ir automatiniai sparčiosios prekybos sandoriai, ir pažaboti spekuliaciją".
Akivaizdu, pirmiausia visi norime, kad šis mokestis būtų taikomas pasauliniu lygmeniu. Vis dėlto taip pat akivaizdu, kad nepaisant plataus užmojo pirminių pareiškimų, galimybpasiekti susitarimą pasauliniu mastu ne didėja, bet nuolat mažėja.
Todėl šiuo atveju kyla klausimas, ką darysime Europoje? Ar dangstysimės pasaulinio lygmens susitarimo nebuvimu? Ar to pakanka ir, dar svarbiau, ar tai įtikins piliečius, kuriems tenka krizės našta? Net jeigu nebus lengva iš karto imti ir įvesti finansinių sandorių mokestį Europos lygmeniu, nes bus sunku pasiekti, kad Taryba sprendimą priimtų vienbalsiai, Europos Parlamentas, kaip vienintelEuropos piliečių tiesiogiai renkama Europos institucija, turi pareigą pasiųsti aiškų politinį signalą šiuo klausimu. Tai mūsų, ne Europos Komisijos, pareiga pasiųsti aiškų politinį signalą.
(Plojimai)
Algirdas Šemeta
Komisijos narys. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Ekonomikos ir pinigų politikos komitetui ir Vystymosi komitetui, ir visų pirma Anni Podimatai už pranešimą dėl novatoriško finansavimo pasauliniu ir Europos lygmenimis.
Aš jau kelis kartus turėjau galimybę diskutuoti su jumis apie tai, kaip priversti bankus atlyginti krizės nuostolius. Kaip žinote, Komisija atlieka išsamų finansų sektoriaus apmokestinimo priemonių vertinimą, kuris bus pateiktas iki 2011 m. vasaros.
Taigi Komisija galės pateikti atitinkamus pasiūlymus dėl politinių priemonių. Be to, taip pat nagrinėjame bendrą naujo reglamento, bankų ir kitų mokesčių poveikį finansų institucijoms, ir pateiksime išvadas šiemet. Prieš tvirtai apsisprendžiant dėl finansinių sandorių mokesčio įvedimo ES lygmeniu norėčiau jus paraginti lukterėti poveikio vertinimo išvadų.
Kalbant apie anglies dioksido apmokestinimą, sutinku, kad dabartinis apmokestinimo modelis ne visiškai atitinka principą "teršėjas moka". Džiaugiuosi EP parama dėl Bendrijos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos stiprinimo, taip pat dėl išsamios Energetikos apmokestinimo direktyvos (EAD), kad anglies dioksidas ir energijos kiekis taptų pagrindiniais energetikos produktų apmokestinimo kriterijais. Pasiūlymą dėl EAD peržiūros planuojama pateikti 2011 m.
Taip pat girdžiu jūsų susirūpinimą dėl anglies dioksido nutekėjimo rizikos. Komisija palankiai vertina tai, kad pereinamuoju laikotarpiu būtų suteikti nemokami apyvartiniai taršos leidimai ir galimybįmonėms, kurioms taikoma Bendrijos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, gauti tarptautinių paskolų. Vis dėlto ir toliau stebime esamą ir būsimą anglies dioksido nutekėjimo riziką. Esu įsitikinęs, kad peržiūrint EAD taip pat galima apsvarstyti panašų sprendimą dėl nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Bendrijos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą.
Galiausiai, dėl euroobligacijų Komisija pripažįsta, kad atsižvelgiant į konkrečias joms taikomas sąlygas bendras euroobligacijų išdavimas gali būti naudingas obligacijų rinkos veiksmingumo ir integracijos požiūriu, taip pat paramos eurui, kaip tarptautinei valiutai, požiūriu. Vis dėlto dėl šios priemonės reikalinga išsamesntechninio ir politinio lygmens analizir diskusijos; visų pirma reikia išnagrinėti moralinės žalos poveikį valstybėms narėms.
Marian-Jean Marinescu
Pone pirmininke, kad pasiektume Europos tikslus tvaraus vystymosi, energijos tiekimo saugumo ir klimato kaitos srityse, reikia didelio finansavimo, visų pirma inovacijų ir mokslinių tyrimų srityse, taip pat pakeisti dabartinio finansavimo priemones naujomis. Šiuo atžvilgiu Komisija turi apsvarstyti galimybę nustatyti mokestį, panašų į PVM anglies dioksido mokestį, kuris būtų taikomas visiems vidaus rinkoje esantiems produktams. Tačiau labai svarbu išvengti, kad taip būtų apmokestinti vartotojai, ir turi būti išnagrinėta rizika Europos pramonės konkurencingumui bendroje rinkoje.
Turi būti padidintas struktūrinių fondų ir Europos investicijų banko lėšų naudojimas ir ES lėšų, nacionalinių lėšų ir kitų paramos formų koordinavimas kaip priemoninvesticijoms į energijos vartojimo efektyvumą skatinti. Atitinkamos investicijos į energijos tiekimą ir energijos vartojimo efektyvumą sumažina priklausomybę nuo rinkos nepastovumo ir daro teigiamą poveikį ES ekonomikai.
Komisija nedelsiant turėtų atlikti finansinių sandorių apmokestinimo ES ir pasauliniu lygmenimis poveikio tyrimą, kad išnagrinėtų to poveikį ir ekonominę naudą, sumažinant spekuliacinių finansinių sandorių, kurie šiuo metu sukelia didelius trikdžius rinkoje, skaičių. Tyrime turėtų būti išnagrinėta, ar finansų sektoriaus apmokestinimas ES iš tikrųjų gali būti Europos Sąjungos nuosavų pajamų šaltiniu, ir pateikti pasiūlymai dėl mokesčio įvedimo procedūros.
Jean-Paul Gauzès
Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau pasakyti dvi formalias pastabas: pranešėja ką tik padėkojo visiems, kurie prisidėjo prie šio pranešimo. Tai tikrai buvo komandinis darbas, kuriame, kaip šešėlinpranešėja, itin aktyviai dalyvavo mūsų frakcijos narD. M. Hübner. Vis dėlto sužinojau, kad socialistų frakcija pateikalternatyvią rezoliuciją, o tai reiškia, kad balsavimui pirmiausia turėtų būti teikiamas dokumentas, dėl kurio nebuvo konsultuojamasi.
Mano antroji politinio pobūdžio pastaba - paprastai tokių pastabų neteikiu - šiuo atveju dirbtinai sudarome opoziciją, visų pirma dėl finansinių sandorių mokesčio. Mūsų frakcijos nuomonaiški: pritariame tokio mokesčio įvedimui pasauliniu lygmeniu; pritariame, kad būtų pabandyta jį taikyti Europoje, jeigu to negalima padaryti pasauliniu lygmeniu. Paprasčiausiai manome, kad negalime skubėti priimti tokį sprendimą nuodugniai neatlikę poveikio vertinimo, siekiant patikrinti, ar nebus pakenkta Europos finansų centrų konkurencingumui. Komisijos nary, šiuo požiūriu norėčiau aiškiai pareikšti, kad Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija nenori išlošti laiko arba sustabdyti klausimo nagrinėjimą. Skubiai ir ryžtingai prašome, kad tinkamai ir skubiai būtų atliktas poveikio vertinimas, kurį šiame Parlamente daug kartų aptarėme, kad galėtume priimti pagrįstą sprendimą šiuo klausimu.
Manau, kad, viena vertus, vyksta akių dūmimas, kurį padeda sukurti nuomonių skiltys kai kuriuose Europos laikraščiuose, ir, kita vertus, turime tikrąją padėtį, kai turime šį klausimą spręsti rimtai, gerai žinodami privalumus ir trūkumus bei kuo greičiau priimdami politinį sprendimą.
Udo Bullmann
Pone pirmininke, dovanokit, pone A. Šemeta, tačiau jūsų pasiūlymų nepakanka. Prieš daugelį mėnesių Parlamentas jums pavedužduotį išsiaiškinti, kokių veiksmų galime imtis, įskaitant ir dėl finansinių sandorių mokesčio klausimo; šiame Parlamente paskyrėme jums užduotį. Apie jūsų nuomonę - kurią daugiau nei vieną kartą raštu teikKomisija - žinome ką kitką. Norite, kad apmokestintume smulkius finansinių paslaugų teikėjus: tuos, kurie vis dar turi filialus, kuriems rūpi jų klientai, kuriems rūpi vidutinės įmonės, kurie užtikrina, kad vis dar būtų galima gauti paskolų verslui. Nenorite apmokestinti spekuliantų: tų, kurie vykdydami sparčiąją prekybą perkelia pinigus visame pasaulyje milijonais ir milijardais, taip užtikrindami, kad mūsų ekonomika būtų nenuspėjama - nenuspėjama net ir geriems verslininkams, geriems investuotojams, kurie nori kurti tinkamas darbo vietas ateičiai. Todėl jūsų nuomonnetinkama ir todėl šie Parlamentas turi suformuluoti savo nuomonę.
Apgailestauju sakydamas, kad J. P. Gauzès - kurį, beje, labai vertinu - šiuo atveju klysta. Jis klysta, nes švelnina šio Parlamento anksčiau pareikštą nuomonę P. Berès pranešime. Visi, kas balsuos už J. P. Gauzès pasiūlymą, bet kuriuo atveju leis Komisijai daryti ką panorėjus - pasiūlyti neapmokestinti finansinių sandorių. Taip bus, jeigu pritarsime J. P. Gauzès. Todėl šiuo atveju būtų neteisinga jam pritarti.
Visi, norintys, kad šis Parlamentas būtų svarbus, norintys atgauti pasitikėjimą, norintys užtikrinti, kad iš mūsų institucijų Europos piliečiai galėtų tikėtis vilties ir tikėjimo, kad dedame kokias nors pastangas siekdami įveikti krizes, šiuo atveju turi balsuoti už alternatyvų pasiūlymą, kurį pateikEuropos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija, ir turi balsuoti už 2 pakeitimą, kuriam pritardaugiau kaip 120 šio Parlamento narių, priklausančių visoms didžiausioms frakcijoms. Dėkoju už jūsų paramą.
Olle Schmidt
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti A. Podimatai už konstruktyvų bendradarbiavimą. Nepaisant didelių nuomonių skirtumų mums pavyko pasiekti kompromisą. Dabar svarbu laikytis susitarimo, kurį pasiekėme Ekonomikos ir pinigų politikos komitete. Savo pastabas visų pirma norėčiau skirti U. Bullmannui.
Tai, kad pranešime pabrėžiama, kaip svarbu sukurti tikrąją vidaus rinką be kliūčių, yra teigiamas dalykas. Tai, žinoma, suteikia pagrindą Europos ekonomikos augimui. Svarbu aptarti galimybę infrastruktūrinius projektus finansuoti, pvz., per Europos obligacijas projektams, taip pat galimą sprendimą dėl Europos anglies dioksido apmokestinimo, kad galėtume pereiti prie tausios gamybos Europoje.
Taip pat svarbu pabrėžti, kad valstybės narės - jūsų gyvenamos valstybės, ponios ir ponai - turi pasiekti tikslus pagalbos teikimo srityje, kad galėtų finansuoti svarbiausius projektus. Deja, šiuo metu tik Danija, Liuksemburgas, Nyderlandai ir Švedija įvykdo šiuos tikslus.
Taip pat manau, kad finansų sektorius turėtų būti įtrauktas ir turėtų padengti nuostolius, kurių patyrvalstybės ir mokesčių mokėtojai gelbėdami bankus krizės laikotarpiu. Vis dėlto nemanau, kad finansinių sandorių mokesčio įvedimas išspręstų problemą.
Devintajame dešimtmetyje mano šalyje vienašališkai buvo įvestas tam tikras finansinių sandorių mokestis ir juo buvo pasiekta tik tiek, kad didelfinansų sektoriaus dalis persikėlį Londoną. Žinau, kad Švediją ir Europą turėtume lyginti atsargiai, tačiau finansų sektorius labai dinamiškas ir todėl svarbu pasimokyti iš Švedijos pavyzdžio. Taigi yra didelis pavojus, kad finansų rinkos stabilizavimas, kurį, tikimės, užtikrins finansinių sandorių mokestis, nebus pasiektas, jeigu tik viena ES įves tokį mokestį.
Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos nuomone, finansinių sandorių mokestis turi būti taikomas pasauliniu lygmeniu, jeigu norime, kad jis turėtų teigiamą poveikį. ALDE frakcija prieštarauja 1 ir 2 pakeitimams, tačiau pritaria J. P. Gauzès 3 pakeitimui.
Philippe Lamberts
Pone pirmininke, kodėl diskutuojame dėl novatoriško finansavimo? Ar mums staiga labai parūpo mokesčiai? Žinoma, kad ne!
Kaip žinote, viešuosius finansus turime atkurti tvariais pagrindais. Tai, žinoma, reiškia atsakingas išlaidas, tačiau tai taip pat reiškia pajamų generavimą sąžiningai, veiksmingai ir tvariai, ir, kaip žinote, šiuo metu Europoje veikiančios mokesčių sistemos neatitinka šių kriterijų. Šiomis sistemomis neužtikrinami ištekliai, kurių vyriausybėms reikia, kad įvykdytų savo pareigas dėl viešųjų paslaugų teikimo - turiu omenyje švietimą, mokslinius tyrimus ir socialinę sanglaudą. Jomis nepavyko užkirsti kelio didėjantiems skirtumams visoje Europoje ir jomis toliau skatinama veikla, kuri kenksminga aplinkai ir socialinei sanglaudai.
Neatsižvelgiant į tai, ar kalbame apie finansų pramonės apmokestinimą, sąžiningą didelių įmonių įnašą, su klimatu ir energetika susijusio mokesčio taikymą ar veiksmingą kovą su mokesčių slėpimu ir vengimu, kaip žinote, tik laikydamiesi Europos lygmens požiūrio galėsime įgyvendinti veiksmingus sprendimus. Pavienių valstybių pastangos jau neveiksmingos. Nusibodo klausyti, kad visa tai neįmanoma ir kad būtinas vienbalsiškumas. Ko jūs tikitės? Tai pernelyg sudėtinga.
Jeigu nesiimsime bendrų veiksmų, jokia Europos Sąjungos valstybnarnegalės atkurti tvarių viešųjų finansų dar 10 metų. Ekonomikos valdysenos srityje - nes būtent tai svarbu - šiuo metu veiksmų siūloma imtis valstybių narių lygmeniu: "mažinkite savo išlaidas kartu saugodami pajamas". Kalbėdami apie konkurencingumo paktą turime omenyje būtent tai. Labai norėčiau pamatyti, kaip jūs kovojate su viena nukirsta, kita surišta rankomis.
Manau, kad A. Podimatos pranešimas atveria kelius, kurie tikrai padės išspręsti mokesčių problemą, ir todėl tikiuosi, kad šis Parlamentas jį patvirtins.
Ivo Strejček
Pone pirmininke, šiame posėdyje lentoje nurodyta, kad šios dienos tema yra novatoriškas finansavimas. Manau, kad šiuo atveju teisinga ir tikslinga sakyti, jog iš tikrųjų kalbame apie naujų Europos mokesčių įvedimą ir jau iš anksto žinome, kas turės juos mokėti. Šiuos naujus Europos mokesčius mokės bankai ir finansų institucijos. Manau, kad neteisinga kaltinti bankus pradėjus finansų krizę arba sakyti, kad jie kalti dėl ekonomikos krizės. Galų gale jau ilgai žinome, kad pagrindinkrizės priežastis yra viso pasaulio ekonomikos disbalansas, ilgalaikės mažos palūkanos, pernelyg didelis finansų sektoriaus reguliavimas ir, deja, politikų kišimasis į tas sritis, kuriose jiems nėra jokio reikalo reikšti reikalavimus.
Dokumentuose nurodyta suma, kurią Europos Sąjunga arba Europos institucijos sutaupys, pvz., dėl finansinių sandorių mokesčio įvedimo, yra tikrai ginčytina. Taip yra todėl, kad labai tikėtina, jog finansų sektorius, reaguodamas į kiekvieną naują mokestį ir bet kokių naujų mokesčių įvedimą, padidins savo pajamas arba Europos ekonomikos nenaudai galiausiai perkels savo įsikūrimo vietą mokesčių tikslais už Europos Sąjungos teritorijos ribų laikydamiesi mokesčių teisės aktų. Vis dėlto, jeigu bankai ir finansų institucijos pasiliks čia ir toliau teiks finansines paslaugas, žinoma, jie neabejotinai perkels šias sąnaudas savo klientams ir vartotojams.
Teigiamai vertinu tai, kad valstybėse narėse vykdomas kažkoks labai sudėtingas finansų konsolidavimo procesas, ir manau, kad Europos institucijos taip pat turėtų tame dalyvauti. Deja, bet nebuvo kalbama apie Europos institucijų išlaidų mažinimą; vietoj to kalbama apie naujų mokesčių įvedimą. Jeigu Europos institucijos uždarytų kai kurias iš Europos agentūrų, kurios dažnai nereikalingos, pernelyg didelės ir brangios, tikrai atsirastų lėšų keliems Europos projektams paremti.
Norėčiau kai ką pridurti euroobligacijų klausimu. Jeigu euroobligacijoms būtų pritarta, vadinasi taupyti nebūtina, nebūtina kaupti pinigus ateičiai ir nebūtina vykdyti reformų, nes kas nors už visa tai sumokės. Šiuo atveju kyla didelis moralinio pobūdžio pavojus. Europos konservatoriai balsuos prieš šį pasiūlymą, nes nepritariame naujų mokesčių įvedimui ir mokesčių kėlimui.
Jürgen Klute
Pone pirmininke, ponios ir ponai, raginimas įvesti finansinių sandorių mokestį nenaujas; globalizacijos priešininkai jau kurį laiką ragina įvesti tokį mokestį. Tačiau vos prieš penkerius metus vargu ar kas nors būtų pagalvojęs, kad tai būtų galima įgyvendinti netolimoje ateityje. Tačiau šis klausimas įtraukas į šios savaitės Europos Parlamento darbotvarkę kartu su klausimais dėl anglies dioksido mokesčio ir euroobligacijų, ir, mano nuomone, tai pagrįsta.
Galiu tik pasidžiaugti A. Podimatos pranešime pasiūlytomis finansinėmis priemonėmos ir joms pritarti ir manau, kad šiandieninio balsavimo rezultatai bus teigiami. Šių priemonių reikia skubiai. Iki šiol konsoliduojant nacionalinius biudžetus didžiausias dėmesys buvo skiriamas išlaidų mažinimui. Vis dėlto viešųjų išlaidų mažinimas pirmiausia turi poveikį darbuotojams, pensininkams ir vargingai gyvenantiems asmenims; kitaip tariant tiems, kurie pasikliauja gerovės valstybe.
Iki šiol visiškai nebuvo kreipiama dėmesio į viešųjų finansų pajamas. Tai antrasis svertas, kurį galime panaudoti nacionaliniams biudžetams konsoliduoti. Visų pirma atsižvelgus į pajamas atitinkamą valstybės skolos dalį prisiimtų valstybės skolos krizės sukėlėjai.
Jeigu norime konsoliduoti nacionalinius biudžetus, tikrai būtina padidinti mokestines pajamas. Didžiąją dalį valstybės skolos daugiausiai lemia privačios skolos nacionalizavimas; kitaip tariant, tai lemia privačių bankų skolų perėmimas į valdžios rankas ir finansų krizės pasekmių likvidavimas. Todėl jokiu būdu ne tik valstybės yra atsakingos dėl skolos krizės. Todėl reikalavimas, kad finansų sektorius paieškotų finansinių išteklių, yra labiau nei akivaizdus; tai mūsų politinpareiga. Finansinių sandorių mokesčio įvedimas bent reikštų, kad šis sektorius, kaip vienas pagrindinių valstybės skolos krizės kaltininkų, prisiims dalį šios skolos. Jeigu jis bus priimtas toks, koks buvo pateiktas, šiuo pranešimu būtų pasiųstas aiškus politinis signalas.
Taip pat manome, kad euroobligacijos yra svarbios, ir tai taip pat svarbi priemonė. Siekiant sumažinti skolą jos bus veiksmingesnės už visas sankcijas ir patarimus kartu sudėjus, neatsižvelgiant į tai, kokių gerų tikslų jais siekiama. Be to, kai kurių šalių skundai, kad euroobligacijos dar labiau padidins jas slegiančią palūkanų naštą, yra nepriimtini, nes perteklinį biudžetą turinčios šalys gauna daugiau pajamų iš eksporto nei deficitinį biudžetą turinčios šalys. Kai kas gali kritikuoti, kad tai pervedimų sąjunga. Vis dėlto kiekvienas, siekiantis socialinės Europos - kurie nori, kad ES laikytųsi vienybės ateityje - turi bent iš principo susitaikyti su mintimi apie pervedimų sąjungą.
Galiausiai norėčiau pasakyti Komisijai, kad tikiuosi, jog dabar ji galų gale pateiks savo pasiūlymus dėl finansinių sandorių mokesčio; raginome tą padaryti jau ilgiau kaip metus.
Nigel Farage
EFD frakcijos vardu. - Pone pirmininke, Tobino mokesčio teorija - užsienio valiutos mokesčio pasauliniu lygmeniu idėją - aptarinėjama ketverius metus, tačiau jis, žinoma, niekada nebuvo įvestas. Šiuo atveju siūloma - ir, žinoma, tai daroma todėl, kad Europos Sąjungai taip reikia pinigų ir ji tokioje sudėtingoje padėtyje, kad jai reikia nuosavų išteklių - pasinaudoti proga suduoti smūgį finansų sektoriui, nes šiuo metu jis labai nemėgstamas, ir įvesti finansinių sandorių mokestį tik Europos Sąjungoje, tarsi tai kaip nors mums duotų pajamų.
Dovanokit, bet gyvename pasaulinėje ekonomikoje. Jeigu dėl mokesčių ar reguliavimo tapsime nekonkurencingi, žmonės paprasčiausiai persikraustys - ir tai jie gali padaryti per 24 valandas. Toks elgesys prilygtų ekonominei savižudybei. Londone yra didžiausia užsienio valiutos rinka pasaulyje - didžiausias finansų sektorius pasaulyje. Jeigu nebūčiau susipažinęs labiau, pagalvočiau, kad šiuo atveju rengiamas sąmokslas, siekiant neleisti anglosaksams užsiimti bet kokius verslu.
2010 m. dėl AIFV direktyvos kas ketvirtas rizikos draudimo fondas išsikėliš Londono. Jeigu ir toliau taip elgsimės, JungtinKaralystpraras svarbiausią pramonės šaką. Manau, kad atėjo laikas Londonui ir Jungtinės Karalystės finansų rinkoms paprieštarauti narystei šioje Europos Sąjungoje. Galbūt, jeigu dėl šio klausimo rytoj balsuosime, padėtis taip pablogės, kad tai bus netgi gerai ir sustiprins Jungtinės Karalystės nepriklausomybės partijos (UKIP) ir mūsų nuomonę, kad neturėtume dalyvauti šiame dideliame socialistiniame eksperimente.
Martin Ehrenhauser
(DE) Pone pirmininke, jūs, pone N. Farage, esate neteisus. Aš labai tvirtai pritariu finansinių sandorių mokesčio įvedimui. Mano nuomone, tai sritis, kurioje Europos Sąjunga gali save išbandyti. Taip - Europos Sąjunga mums reikalinga tokiems klausimams spręsti. Šiuo atveju save išbandyti gali taip pat ir Europos Parlamentas. Jeigu rytoj visi balsuosime teigiamai, tai gali būti lemtingas žingsnis siekiant įvesti finansinių sandorių mokestį. Tokiu atveju politika gali būti tinkamas atsakas, kuris galiausiai išlaisvins mus nuo vergovės finansų sektoriui pančių.
Vis dėlto finansinių sandorių mokestis turėtų šiuo atveju ne tik skatinti finansų sektorių imtis ilgalaikių investicijų, kurios kurtų tikrosios ekonomikos pridėtinę vertę; ne, jis taip pat turėtų pasižymėti socialiniu aspektu ir dėl jo taip pat mokesčių našta turėtų būti aiškiai nuimama nuo darbuotojų. Tam net šiame Parlamente reikės drąsos, ypač kai kalba pakryps į mokestinio tarifo nustatymą. 0,03 arba 0,05 proc. mokestinis tarifas per mažas. Turėtume sau iškelti tikslą nustatyti bent arba iki 0,5 proc. dydžio tarifą. Taip - aiškiai prisiimkime įsipareigojimą dėl finansinių sandorių mokesčio įvedimo visoje Europoje. Rytoj aš tikrai balsuosiu už 2 pakeitimą.
Markus Ferber
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, tai diskusija apie novatorišką finansavimą, tačiau apie tai jau šį bei tą žinome. Novatoriškumas nereiškia paprasčiausio naujų mokesčių įvedimo arba anksčiau egzistavusių elementų, pvz., nacionalinės skolos, pakartotinio įvardijimo.
Labai trumpai norėčiau pakalbėti apie tikrąjį šios diskusijos objektą. Svarbiausios yra ne euroobligacijos - ir CDU/CSU partijos tam tikrai paprieštaraus - dėmesys turėtų būti skiriamas krizės finansų rinkose patirčiai, ir tai paprasčiausiai reiškia, kad taip pat turi būti apmokestinamos spekuliacijos. Tai taip pat reiškia - ir tai pareikšiu visiškai aiškiai - kad to negalima padaryti pasauliniu mastu G20 susitikime, turime tai padaryti Europos Sąjungos lygmeniu.
Kito kelio nėra; todėl dabar nesiekiu vien tik pritarimo plojimais, pone U. Bullmannai, tačiau aiškaus, tvirto Europos Parlamento balsavimo rytoj. Komisijos nary, šiuo klausimu Komisija turi būti mūsų sąjungininkprieš valstybes nares - visų pirma prieš valstybes nares, kurių atstovus girdėjom taip aiškiai kalbant apie Londono nuomonę. Jums, pone N. Farage, paprasčiausiai pasakysiu: pažvelkite į nedarbo lygį ir į ekonomikos nuosmukį savo šalyje, kuri daugiausia dėmesio skyrfinansų rinkos produktams. Jeigu vis dar gaminate automobilius - kaip ir mes darome Bavarijos regione Vokietijoje - darykite tai dabar nors truputį geriau. Todėl reikia raginti nedelsiant įvesti finansinių sandorių mokestį. Tai mūsų, kaip europiečių, pareiga.
Leonardo Domenici
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, A. Podimatos pranešime aptariama daug svarbių aspektų, kurie yra susiję ne tik su finansinių sandorių mokesčiu. Pranešime gausu analizės ir pasiūlymų ir tikiuosi, kad jie susilauks plataus šio Parlamento pritarimo.
Tai gali būti pagrindas tikrai naujai Europos mokesčių politikai, kurios mums reikia. Mokesčių suderinimo klausimu šiame pasiūlyme taip pat pateikiami pasiūlymai, kuriais siekiama mokesčių suderinimo, kas suteikia Europai naujo tvirtumo ir subjektyvumo, nors ir aišku, kad šiuo metu diskusijoje labiausiai susitelkiama ties finansinių sandorių mokesčiu, kuris turėtų būti taikomas kaip pirmoji priemonvisos Europos lygmeniu. Manau, kad atėjo laikas priimti drąsius sprendimus, kuriais būtų užtikrinama pusiausvyra ir kartu siekiama pažangos. Manau, kad Europa privalo parodyti pasauliui kelią; manau, kad šis Parlamentas privalo duoti signalą ir nusiųsti politinio pobūdžio žinią.
Norėčiau O. Schmidtui, kurio sumanumą ir šviesumą tikrai gerbiu, pasakyti viena: atsargiai rinkimės mūsų pateikiamus argumentus, nes, jeigu šiandien sakome, kad negalime taikyti finansinių sandorių mokesčio, nes esama mokesčių rojų, priversime Europos piliečius jaustis bejėgiais tada, kai daugelis šių finansų institucijų sugrįš į šešėlį.
Tai ne tik socialistų nuomonė. Mano šalyje šiam pasiūlymui taip pat pritaria daugelis savarankiškų ir nepriklausomų frakcijų; jam taip pat pritaria katalikai, demokratinis judėjimas už plėtros skatinimą ir subalansuotą augimą.
Sylvie Goulard
(FR) Pone pirmininke, už atliktą darbą norėčiau padėkoti kolegei Parlamento narei A. Podimatai, kuri nagrinėja kelias labai aktualias temas. Nekalbėsiu apie euroobligacijas, kurias pati nagrinėju savo pranešime dėl ekonominės valdysenos. Norėčiau iškelti tris klausimus dėl finansinių sandorių mokesčio.
Pirma, ar mums reikalingi nauji pajamų šaltiniai ir ar šiame Parlamente turime teisę kartais diskutuoti apie pajamas? Manau, kad taip. Europoje esama tam tikrų tabu; vis dėlto manau, kad negalėsime visapusiškai diskutuoti apie tai, kaip įveikti krizę, jeigu negalime kalbėti apie visus šio klausimo aspektus, todėl džiaugiuosi Komisijos nario A. Šemetos atliktu darbu dėl alternatyvaus apmokestinimo.
Antra, ar mums reikalingas finansinių sandorių mokestis? Manau, kad tai yra priemonė, kurią labai įdomu nagrinėti. Norėčiau, pvz., paminėti neseniai per Komisijos surengtą konsultavimąsi Finansinių priemonių rinkų direktyvos (MIFID) klausimu Europos Centrinio Banko parengtą dokumentą ir visų pirma skirsnį dėl sparčiosios prekybos, t. y. dėl labai greitai kompiuteriu sudaromų sandorių. Akivaizdu, kad neseniai įvyko kai kurių pavojingų pokyčių, ir šiuo atveju pritariu M. Ferberio nuomonei, kad turime atskirti tas veiklas rinkoje, kurios leidžia didinti likvidumą, ir tas, kurios yra daugiau spekuliacinio ir žalingo pobūdžio.
Mano trečiasis ir paskutinis klausimas: ar mums reikia pasaulinio, ar Europos lygmens taisyklių? Norėčiau sužinoti, ką reiškia "pasaulinio". Ar lauksime, kol paskutinis diktatūrinis režimas pritars, kad galėtume priimti sprendimą kokiu nors klausimu Europos Sąjungoje? Ar dangstomės globalizacija, kad išvengtume atsakomybės? Manau, kad tai būtų visiškai neprotinga. Aišku, turime įvertinti vietos pakeitimo riziką - nesame neatsakingi - tačiau, kita vertus, šis Parlamentas neturėtų priimti sprendimus bijodamas.
Sven Giegold
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, aš taip pat pirmiausia norėčiau padėkoti A. Podimatai. Pastarosiomis savaitėmis jai buvo nelengva dirbti. Esu tikras, kad iš elektroninių laiškų ir atsižvelgdami į šią intensyvią diskusiją, kuri vyko - netgi tarp kai kurių frakcijų narių - atkreipėte dėmesį, kad tai klausimas, kurį labai įdėmiai stebi daugelis mūsų piliečių, kurie nori pamatyti, kokį sprendimą šiuo klausimu priims šio Parlamento politikai.
Finansinių sandorių mokestis pasiūlytas piliečių, kurių iniciatyva yra šio pasiūlymo varomoji jėga, kuris iš esmės grindžiamas Tobino mokesčiu, ir todėl Parlamento nuomonšiuo klausimu bus lemiama. Pirma, kyla pagrindinis klausimas: ar tai turi būti pasaulinio lygmens mokestis? Beveik nėra tokių, kurie priešintųsi šiam mokesčiui. Kitas klausimas: ar jį taip pat turėtume įvesti Europos lygmeniu? Atvirai, apgailestauju sakydama, kad daugelis jo priešininkų dangstosi su Europa susijusiu argumentu. Turėtume tuojau pat kategoriškai paprieštarauti tokiai taktikai, nes netgi nacionaliniu lygmeniu sėkmingai taikomi sandorių mokesčiai ir šie sandorių mokesčiai sėkmingai taikomi dalyje rinkos.
Kitaip tariant, net jeigu dabar A. Šemeta dirba poveikio įvertinimo klausimu, nėra prasmės nagrinėti, ar sandorių mokestis pasiteisintų, ar ne; turėtume tik ištirti, kuriose rinkos dalyse jį galima įvesti nacionaliniu mastu, kuriose rinkos dalyse jį galima nustatyti visoje Europoje, ir ištirti tas rinkos dalis, kuriose jis gali būti įvestas tik pasauliniu mastu. Tai taip pat reiškia, kad, kaip nurodyta pakeitime, visi, kas tvirtina pasisakantys už tai, kad sandoriams būtų taikomas mokestis, neturi pagrindo savo balsais nepritari bendrai 120 Parlamento narių pasiūlytam tekstui.
Pone A. Šemeta, raginu jus poveikio vertinimą atlikti sąžiningai ir atsižvelgti į nepakankamą finansų sektoriaus apmokestinimą. Ponios ir ponai, parodykime rytoj, kad pritariame Europos finansinių sandorių mokesčiui. Nėra tam trukdančių techninių kliūčių.
Ilda Figueiredo
(PT) Pone pirmininke, laikas įvesti finansinių sandorių mokestį (FSM) pasauliniu lygmeniu, taigi ir Europos Sąjungos lygmeniu, ir lygiai taip pat laikas panaikinti mokesčių rojus ir spekuliatyvius finansinius produktus. Jau seniai reikia pradėti kontroliuoti ir veiksmingai reguliuoti kapitalo rinką, užkirsti kelią spekuliavimu labai dideliu kiekiu produktų, įskaitant biržos prekes, nekilnojamojo turto sandorius, pensijas ir draudimą, taip pat įvairius išvestinius produktus, įskaitant produktus, kurie grindžiami pačia valstybės garantuota skola.
Deja, šiais pasiūlymais Komisija nieko nepakeitė, tačiau puikiai žinom, kad, kaip manoma, mokesčių slėpimas ir mokestinis sukčiavimas Europoje kasmet kainuoja maždaug 250 mlrd. EUR, ko pakaktų valdžios sektoriaus deficitui sumažinti nekeliant mokesčių. Pagal dabartines prognozes netgi taikant mažą tarifą iš FSM būtų surenkama beveik 200 mlrd. EUR per metus Europos Sąjungoje ir 650 mlrd. USD pasauliniu lygmeniu.
Tokiomis aplinkybėmis keliame klausimą, kaip galima pritarti tam, kad aiškios pozicijos dėl FSM įvedimo Europos Sąjungoje priėmimas būtų atidėtas dangstantis kitu tyrimu, naujais tyrimais, papildomu vertinimu? Laikas priimti aiškius sprendimus dėl kapitalo tikrinimo ir apmokestinimo. Laikas nustoti versti darbuotojus, labai mažas įmones ir mažąsias įmones mokėti už ekonomikos ir socialinę krizę.
Marta Andreasen
Pone pirmininke, jau kurį laiką Europos Sąjunga nori savo veiklą finansuoti Europos mokesčiu. Atrodo, kad pirmenybteikiama finansinių sandorių mokesčiui. Manoma, kad taikant šį mokestį būtų galima surinkti 200 mlrd. EUR per metus.
Esu tvirtai prieš naują mokesčio įvedimą Europos Sąjungoje iš esmės todėl, kad tai leistų Komisijai priimti sprendimą dėl ES biudžeto dydžio ir sudėties visiškai neatsiklausus valstybių narių ir jų piliečių. Dar blogiau tai, kad taip iš valstybių narių būtų atimta galimybkritikuoti ES biurokratiją.
Jeigu jis būtų įvestas nacionaliniu mastu siekiant kontroliuoti riziką finansinių paslaugų sektoriuje, sąnaudos tikrai būtų perkeltos ant mokesčių mokėtojo pečių. Nors manoma, kad finansinių paslaugų teikėjai ir bankai turėtų padengti krizės nuostolius, neturėtume sukčiauti mūsų piliečių atžvilgiu užkraudami jiems papildomą mokestinę naštą.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, spekuliavimas apmokestinimu - kas daugeliu atveju tikrajai ekonomikai neatneša naudos - nustatant finansinių sandorių mokestį yra, neabejotinai, tinkamas kelias. Vis dėlto toks mokestis neturėtų būti naudojamas kaip galimybįvesti ką nors panašaus į ES mokestį kitu būdu ir pateisinti ES fiskalinę nepriklausomybę. Deja, vis dėlto šiuo pranešimu einama būtent ta linkme. Manau, kad ES nėra valstyb- ir tokia ji neturėtų tapti. Už fiskalinį suverenitetą turi būti atsakingos valstybės narės.
Jeigu Briuselis negali suvaldyti savo biudžeto, turės būtu mažinamos išlaidos. Jau yra pakankamai daug kompetencijos sričių, kurios nacionaliniu, o ne ES lygmeniu būtų reguliuojamos geriau. Be to, daug galima sutaupyti per subsidijas ir ES agentūras. Manau, kad euroobligacijų įvedimui, kuris taip pat rekomenduojamas pranešime, reikia tvirtai nepritarti. Tai prieštarauja visai ekonomikos logikai ir tai tėra ES pavertimas pervedimų sąjunga. Tam prieštarauju.
Diogo Feio
(PT) Pone pirmininke, novatoriško finansavimo pasauliniu ir Europos lygmenimis klausimas yra ne tik svarbus, bet ir labai aktualus. Tenka apgailestauti, kad diskusija šiuo klausimu apsiribojo tik naujo finansinių sandorių mokesčio buvimu arba nebuvimu, tačiau netgi tokiu atveju nevengiu diskusijos.
Šiuo atveju norėčiau iškelti keletą klausimų. Pirma, ar šiame Parlamente kas nors žino nors vieną krizę, kuri buvo įveikta įvedus naują mokestį? Ar turite informacijos apie tyrimą, kiek kainuotų tokio naujo mokesčio administravimas? Ar turite informacijos apie tyrimus, kuriais nustatomas šio naujo mokesčio poveikis ekonomikai? Kalbant visiškai atvirai, aš tokios informacijos neturiu. Be to, ar žinote atvejų, kai reguliavimo būdas yra naujų mokesčių įvedimas arba reguliavimas užtikrinamas prižiūrint ir kontroliuojant rinką? Mano nuomone, akivaizdu, kad šiuo atveju taip yra.
Kalbą baigsiu paragindamas diskutuoti išlaikant tam tikrą ramybę, o ne vadovautis ideologija nedaugelio tų, kuriems mažai rūpi ekonomikos ir įmonių augimas ir visuomenės gerovė.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Pone pirmininke, po kelių mėnesių sukaks ketveri metai nuo tada, kai pajutome pirmuosius šios katastrofiškos krizės, kuri yra didžiausia pasaulio krizper 75 metus, ženklus, pirmąsias pasekmes.
Ji prasidėjo dideliais tarptautinio lygmens neramumais finansų sektoriuje; tada ji peraugo į ekonomikos krizę ir išplito į tikrąją ekonomiką, pakenkdama ekonomikos augimui bei užimtumui ir sukeldama skaudžias socialines pasekmes; ir neturėtume pamiršti, kad šimtams milijonų žmonių pasaulyje tai yra humanitarinkrizė.
Nuo tada įvyko daug tarptautinių susitikimų, dėmesys itin atkreiptinas į G20 susitikimus, kuriuose aktyviai dalyvavo Europos Sąjungos valstybės narės. Šiuose susitikimuose padaryta daug ryžtingų pareiškimų ir prisiimta oficialių įsipareigojimų pertvarkyti tarptautines finansų institucijas, mokesčių sistemas, įvesti naujus tarptautinių finansinių sandorių mokesčius. Deja, visi šie pareiškimai didžiąja dalimi tebuvo formalūs.
Iš tikrųjų dabar reikia kovoti su mokesčių rojais, taip pat dar nepertvarkytos finansų institucijos.
Šį pranešimą norėčiau susieti su vystymosi politikos poreikiais. Krizės pasekmės besivystančios ekonomikos šalims yra skaudesnės nei kitoms šalims: jų ekonomikos augimas ne toks didelis, jose mažesnis užimtumas, joms sunkiau gauti išorinį finansavimą, jų skolos didesnės ir jos gauna mažiau oficialios pagalbos plėtrai. Finansinių sandorių mokestis būtų tvirtas naujas plėtros finansavimo šaltinis.
Todėl manau, kad šiems A. Podimatos pranešimo aspektams reikia pritarti, ir dabar norėčiau paraginti Parlamentą neapgaudinėti savęs, primindamas Parlamentui, kad mokesčio įvedimui šis Parlamentas pritar2010 m. kovo mėn. pranešime dėl krizės poveikio besivystančios ekonomikos šalims.
Carl Haglund
(SV) Pone pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjai, kuriai pavyko parengti pranešimą, kuriuo taip pat skatinamos diskusijos. Manau, svarbu, kad prisimintume, jog Europos Sąjunga pažadėjo iki vasaros pateikti tam tikrus plačių užmojų pasiūlymus dėl, kaip paprastai vadinama, "nuosavų išteklių". Šie konkretūs mūsų ką tik aptarti mokesčiai tikrai priskirtini prie tokių.
Galbūt todėl manau, kad pranešimai savo iniciatyva, kuriuose patys imamės iniciatyvos tam tikru klausimu, gali kelti tam tikrų problemų, nes esame linkę pirmiausia prašyti atlikti daug parengiamojo darbo, įskaitant poveikio, kurį gali turėti mokesčiai ir kiti aspektai, vertinimo tyrimus, ir tik tada šiame Parlamente sustabdyti šį svarbų parengiamąjį darbą nurodydami, ko norime, neatsižvelgdami į Komisijos rengiamą informaciją.
Manau, kad šiuo atžvilgiu D. Feio buvo teisus, kad dažnai šiuos mokesčius vertiname ideologiniu požiūriu. Pvz., dabar kalbame apie mokesčio įvedimą finansų sektoriui. Padėtis labai sudėtinga. Retai girdime argumentus, susijusius su tokių priemonių techninėmis detalėmis. Kalbama tik apie patį principą: norime įvesti tokį mokestį.
Šiomis aplinkybėmis taip pat galime padiskutuoti dėl mūsų novatoriškumo lygmens. Dėl ideologinių priežasčių norėjome tokius mokesčius įvesti prieš 30 arba daugiau metų, taigi jų reikalauti nėra kas nors naujo. Tačiau suprantu, kad kai kas gali manyti, jog jie reikalingi. Manau, svarbu apmokestinti finansų sektorių ir tai padaryti pasauliniu lygmeniu. Kažkas Parlamente uždavklausimą, ką tai reikštų. Tai nereiškia, kad turėtume laukti paskutinio diktatoriaus, sėdinčio kuriame nors planetos kampe. Tai daugiau klausimas, ar galime ką nors pasiekti G20 lygmeniu. To, žinoma, siekia Prancūzija, kuri šiemet pirmininkauja G20.
Vis tik šiuo momentu turėtume prisiminti, kad iki vasaros Komisija mums pateiks rimtų pasiūlymų. Todėl manau, kad pasieksime pažangą neideologizuodami šio klausimo, nes tai praktinis klausimas. Taip pat turime prisiminti, kad šie mokesčiai turi būti įgyvendinami praktikoje.
Keith Taylor
Pone pirmininke, noriu pasisakyti už finansinių sandorių mokestį (FSM). FSM suteikia galimybę atkurti pusiausvyrą ir kompensuoti taupymo priemonėmis, deficitu ir jam padengti patvirtintomis priemonėmis padarytą žalą.
Tačiau svarbu nustatyti mokesčius, kurie svarbūs atsižvelgiant į dabartines aplinkybes, nes, pvz., Jungtinėje Karalystėje Barclays Bank 2009 m. sumokėjo tik 113 mln. GBP pelno mokesčio, tai yra kur kas mažiau nei Jungtinėje Karalystėje taikomas 28 proc. tarifas, o Škotijos karališkasis bankas skyr25 mln. EUR mokesčių vengimo schemoms tais metais ir dėl to Jungtinės Karalystės bei JAV valstybės iždai prarado 500 mln. EUR pajamų.
Jungtinėje Karalystėje sudaryta FSM paramos grupė. Pagal legendinę asmenybę, kuri vogiš turtingųjų ir davvargingai gyvenantiesiems, ji pavadinta Robino Hudo mokesčių grupe.
Pritariu jos kampanijai ir raginu Parlamentą pasielgti taip pat.
Niki Tzavela
Pone pirmininke, A. Podimatos pranešime labai gerai išlaikyta pusiausvyra ir pateikti puikūs paaiškinimai, ir turėtume pritarti keturioms finansinėms priemonėms, kurios rytoj bus įvestos vadovaujantis pranešimu. Visos keturios priemonės yra novatoriškos ir noriu pasakyti, kad turėtume diskutuoti ne tik apie finansinių sandorių mokestį. Turėtume atsargiai rinktis, kuriuos mokesčius taikyti; mokesčio neturėtume taikyti tokiems sektoriams kaip energetikos sektorius, kuris turi didelę įtaką pragyvenimo išlaidoms. Todėl galutiniame klausimo nagrinėjimo etape Komisija, atlikdama poveikio vertinimą, turėtų įvertinti šių priemonių naudojimo veiksmingumą ir galimas pasekmes.
Gunnar Hökmark
Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasveikinti pranešėją šiame pranešime atkreipus dėmesį į kai kuriuos politinius skirtumus.
Taip pat pasiklausęs diskusijų norėčiau paaiškinti viena, t. y. kad finansinių sandorių mokestį mokės ne kas kitas, o piliečiai. Tai lygiai tas pats, kas vyksta elektros energijos, automobilių ar bet kurių kitų prekių ar paslaugų atžvilgiu. Įvedus šiuos mokesčius kaina padidės vartotojui. Bet kuriuo atveju per ateinantį dešimtmetį bankai turės didinti savo kapitalą.
Taigi mokestis bus nukreiptas į vartotojus. Tai gali būti teigiama, nes, žinoma, mums reikia mokesčių. Tačiau, ar tai geras mokestis? Kaip anksčiau minėjo kolega O. Schmidt, bandėme jį taikyti Švedijoje, kur jis buvo pavadintas "vaikišku" mokesčiu. Tai buvo daugmaž panašus mokestis, kokį aptarinėjame dabar, ir jis pasiteisino - Londonui! Taip nutiko, nes prekyba akcijomis buvo perkelta į Londoną, o prekyba obligacijomis beveik išnyko.
Todėl mane šiek tiek stebina per diskusijas išgirstos kalbos. Skirtumas toks, kad vieni nori žinoti galimas pasekmes, o kiti to žinoti nenori - vieni nori, kad būtų atliktas poveikio vertinimas, kiti to nenori. Pagalvokime apie tai, ar šiuo metu neteikiame daug laimės Šanchajaus merui. Manau, kad šiuo klausimu turėtume laikytis PPE frakcijos nuomonės.
Arlene McCarthy
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti mūsų pranešėjai už šį pranešimą ir teikdamas pastabas daugiau dėmesio skirti reagavimui į visuomenės raginimą dėl sąžiningo finansų sektoriaus paslaugų apmokestinimo.
Turėtume prisiminti, kad piliečiai, kaip mokesčių mokėtojai, jau suteik4,5 trln. EUR dydžio valstybės pagalbą bankų sektoriui - 9 500 EUR, tenkančių vyrui, moteriai ir vaikui ES - ir, žinoma, žmonės ir toliau moka prarasdami savo darbo vietas šiuo itin didelės finansų krizės laikotarpiu. Dabar šis sektorius vėl pradėjo uždirbti pajamų ir mokėti dideles premijas (iš tikrųjų, pone G. Hökmarkai, būtent taip jie gali vėl susikrauti kapitalą - jiems nereikia sukti galvos dėl mokesčių; jie turėtų atsisakyti premijų), todėl būtų tikrai sąžininga, kad šis sektorius, kaip ir bet kuris kitas, pagrįstai prisidėtų.
Kyla klausimas: kodėl ES nuosavų išteklių, įskaitant PVM dalį, naštą turėtų nešti namų ūkių šeimininkai ir mokesčių mokėtojai, kai didžiajai daliai finansinių paslaugų pramonės PVM netaikomas? Nors Airija skolinasi 85 mlrd. EUR, kad išbristų iš ekonomikos krizės, jos teikiama parama bankams siekia 725 mlrd. EUR. Mūsų piliečiai pagrįstai mano, kad laikas finansiniam sektoriui sąžiningai prisidėti prie šio klausimo sprendimo. Šį savaitgalį net Anglijos banko valdytojas Even King sakė, kad, jeigu nesiimsime esminių reformų finansinių paslaugų sektoriuje, mūsų laukia kita bankų krizė.
Šiame pranešime neminima, kaip FSM turėtų būti įvestas arba kokio dydžio jis turėtų būti. Dabar aišku, kad pradedame analizuoti požymius šioje srityje, ir vienas tyrimas rodo, kad prekybą užsienio valiuta apmokestinus ir labai mažu mokesčiu, visame pasaulyje būtų surinkta 26 mlrd. USD.
Pritariame tolesniems tyrimams. Žinoma, pritariame ir jums, pone A. Šemeta, siekiant užtikrinti, kad nesukurtume nepasiteisinusio Švedijos modelio, kuris nėra geras FSM taikymo pavyzdys. Tačiau, Komisijos nary, norėčiau jums pasakyti, kad, neatsižvelgiant į tyrimų išvadas, esu šiek tiek nusivylęs, kad jūsų konsultacijoms skirtame dokumente ES FSM jau nebuvo neįtrauktas. Komisijos nary, esate teisus: prieš jį atmesdami įvertinkime požymius. Esu nusivylęs, kad jau priėmėte tokį sprendimą.
Todėl rytojaus balsavimo rezultatai - ir tuo kalbą baigsiu - šiam pranešimui ir principui, kad finansinių paslaugų sektorius dabar turėtų būti apmokestintas, bus palankūs. Tai balsavimas, kuris palankus mūsų piliečiams ir nuomonei, kad jie neturėtų nuolat taisyti finansinių paslaugų ir bankų sektoriaus padarytas klaidas.
Satu Hassi
(FI) Pone pirmininke, dėkoju pranešėjai už puikiai atliktą darbą. Norėčiau, kad šiame pranešime būtų skirta daugiau dėmesio klausimui dėl tarptautinio lygmens kovos su klimato kaita priemonių finansavimui, tačiau taip pat tvirtai pritariu finansinių sandorių mokesčiui. Klimato sritims finansuoti JT generalinio sekretoriaus sudaryta darbo gruppasiūlė, kad kaip viena iš alternatyvų tarptautinės laivybos sektoriuje išmetamo anglies dioksido atžvilgiu būtų taikomas anglies dioksido mokestis. ES tai turėtų būti vertinama rimtai.
Kai 2008 m. buvo priimtas klimato teisės aktų paketas, nusprendėme, kad, jeigu iki šių metų galo Tarptautinjūrų organizacija nesukurs pasaulinės laivybos sektoriuje išmetamo anglies dioksido kontrolės sistemos, ES pati imsis veiksmų, kaip tai padaroro transporto sektoriuje. Anglies dioksido mokesčio taikymas į ES atvykstantiems ir iš ES išvykstantiems laivams būtų svarbi priemonpasauliniu mastu, nes tai paliestų trečdalį tarptautinės laivybos sektoriaus ir besivystančios ekonomikos šalims būtų stabilus pajamų, skirtų jų veiksmams klimato srityje, šaltinis.
Antonio Cancian
(IT) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, manau, kad šiandienos tema yra labai svarbi, nes ji susijusi ne tik su finansų sektoriaus apmokestinimu, bet taip pat su svarbia rinkos tema. Atėjo laikas pasinaudojant euroobligacijomis - reikia skirti euroobligacijas ir projektų obligacijas - plėtoti mūsų ekonomiką ir jos labui pasinaudoti vadinamuoju projektų obligacijų fondu visų pirma transeuropinių transporto infrastruktūrų, energetikos ir telekomunikacijų sektoriuose, kartu pasitelkiant mokslinius tyrimus ir inovacijas.
Turime pirmauti šiose srityse: tai pagrindinis šiandien kylantis klausimas ir todėl kalbame apie spartos pokytį. Kalbant apie Europos Sąjungos metodą, apie kurį visi norime kalbėti, turime progą jį tam tikru mastu apibrėžti. Šiandienos tikroji problema yra nedarbas; toks mūsų šiandienos tikslas.
Manau, kad įvesdami mokesčius, neatsižvelgiant į tai, ar jie įvedami pasauliniu, ar tik Europos mastu, mažiname mūsų įmonių konkurencingumą. Sprendimas didinti mokesčius, lygiai taip pat sunku yra jį taikyti - nes tą norime taikyti tiems, kurie spekuliuoja, tačiau mums nepavyks - nepasiteisins, nes jį įgyvendinti sunku ir tai turime daryti G20 lygmeniu. Galiausiai manau, kad anglies dioksido mokesčiai turėtų būti ne didinami, bet reguliuojami.
Liem Hoang Ngoc
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pranešime, dėl kurio šiandien diskutuojame, pateikiami tikrai pažangūs pasiūlymai. Visų pirma turiu omenyje euroobligacijas, kurių Europos Sąjungai reikės, kad finansuotų strategijos "Europa 2020" įgyvendinimą.
Deja, nepaisant to, kad birželio mėn. jie balsavo "už", Ekonomikos ir pinigų politikos komitete dešinieji paprieštaravo finansinių sandorių mokesčio įvedimo Europos lygmeniu principui. Jų motyvai, kuriais grindžiamas prieštaravimas Europos lygmens finansinių sandorių mokesčiui kaip pirminei priemonei siekiant įvesti pasaulinio lygmens mokestį, yra tokie patys, kokius pateikmokesčių rojų šalininkai. Tai mums rodo, kad mokesčio įvedimas vien tik Europos lygmeniu labai pakenktų mūsų finansų sektoriui. Tai taip pat rodo, kad kapitalas iš Europos būtų perkeltas kitur.
Mano atkirtis į tokius motyvus būtų toks: na ir kas, jeigu taip būtų? Palyginti su tikrosios ekonomikos poreikiais, šiuo metu sudaroma pernelyg daug sandorių. Tokio mokesčio taikymas tik padėtų pasiekti, kad burbulas subliūkštų.
Be to, jeigu tokių spekuliatyvių kapitalo sandorių kaip kredito išvestinės finansinės priemonės, kurios sukėlkrizę, kaip nors sumažėtų, tai tikrai padėtų konsoliduoti mūsų bankų balansus. Jie būtų kur kas labiau skatinami finansuoti tikrąją ekonomiką.
Tiems, kurie dangstosi poveikio vertinimo nebuvimu, pabrėžčiau, kad prieš suteikiant pritarimą dėl išvestinių finansinių priemonių paplitimo nebuvo atliktas joks poveikio vertinimas.
Ponios ir ponai, atėjo laikas visiems Parlamento nariams prisiimti atsakomybę. Europos Sąjunga turi daugiau nebeatsilikti nuo G20, kur dominuojančiąją padėtį turi Jungtinės Amerikos Valstijos ir Kinija. Ji turi vadovauti mūsų finansų sistemos pertvarkai.
Todėl negaliu pritarti dokumentui, kuriame nuspręsta į finansinių sandorių mokestį žiūrėti atmestinai..
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Pone pirmininke, A. Podimatos pranešime pateikiama įdomių minčių - tiek senų, tiek naujų - kurios itin aktualios šiuo laikotarpiu, atsižvelgiant į mums kylančias problemas, susijusias su stabilumu ir ekonomikos augimu euro zonoje ir visoje Europos Sąjungoje. Viena itin teigiama idėja susijusi su euroobligacijomis.
Visų pirma norėjau pateikti pastabų finansinių sandorių mokesčio klausimu, kuriam, kaip jis aprašytas pakeitime, pritariau, vertinu kaip teigiamą žingsnį, net jeigu - nors ir - tai būtų Europos lygmens priemonė, nepaisant, kaip nurodoma visų atitinkamų tyrimų išvadose, sunkumų ir sudėtingumo jį surenkant ir neatsižvelgiant į jo veiksmingumą, jeigu jis būtų taikomas tik Europos, o ne tarptautiniu lygmeniu.
Vis dėlto rūpestį mums kelia ne tik šie techniniai aspektai, bet taip pat galimas jo poveikis Europos ekonomikos konkurencingumui: tai būtina mūsų ekonomikos augimo sąlyga, kuri taip pat yra akivaizdi, atsižvelgiant į bandymą griežtai ir privalomai taikyti konkurencingumo paktą pagal ekonomikos valdysenos sistemą. Todėl susirūpinimą mums kelia poveikis, kurį gali turėti toks mokestis labai dinamiškų finansinių paslaugų, likvidumo, kurio šiuo metu mūsų rinkai taip reikia, ir sąnaudų perkėlimo investuotojams ir mokesčių mokėtojams požiūriu.
Būtent todėl manome, kad Europos Komisijos žadėtas tyrimas yra paprasčiausiai būtina išankstinsąlyga. Vis dėlto susirūpinimą mums kelia ir dar kai kas: niekur nenurodyta, kam šie ištekliai bus skirti. Mes nepritariame mokesčiams dėl mokesčių; neturime mokesčių doktrinos. Privalome žinoti, koks bus rezultatas. Būčiau palankiai nusiteikęs ir siūlyčiau derėtis dėl mokesčio, kuris būtų surenkamas į ES biudžetą arba mechanizmui išlaikyti.
Elisa Ferreira
(PT) Pone pirmininke, nėra prasmės kartoti, kad dabartinpadėtis yra pats didžiausias išlikimo išbandymas eurui ir, vadinasi, Europai. A. Podimatos pranešimas atveria kelią konstruktyviems sprendimams, taigi norėčiau pasveikinti kolegę Parlamento narę dėl jos pateiktų minčių.
Padėties rimtumą lemia ne tai, kad visoje euro zonoje yra pernelyg didelis deficitas arba išorės skola, tą labiau lemia ilgalaikiai ir dideli skirtumai tarp jos narių ekonomikų, kurioms įtaką daro bendra politika. Neturime priemonės, kuri leistų užtikrintų šių ekonomikų konvergenciją, kas leistų Europai atkurti pusiausvyrą, leistų Europos ekonomikai augti.
Pasakykime aiškiai: atsižvelgiant į dabartinį integracijos lygį ir ją sudarančių šalių ekonomikų įvairovę, euro zona ir Europos Sąjunga neišliks, turėdama biudžetą, kuris sudaro 1 proc. bendro jos pajėgumo. Po krizės praktiškai vienintelis sprendimas, kurį sugebėjome rasti, yra išlaidų mažinimas ir dabar būtent darbuotojai ir įmonės dengia deficitą, kurį sukėlspekuliatyvus finansų sektorius, kuriam gelbėti Europos Sąjunga skyr26 proc. savo išteklių.
Tiesa, kad labai nedidelio tarifo, pvz., 0,05 proc., finansinių sandorių mokestį, taikomą labai spekuliatyviems sandoriams dėl didelės rizikos produktų, turės sumokėti tokių produktų vartotojai. Tačiau, kodėl gi jie neturėtų mokėti, jeigu paprasti žmonės moka duonai, pienui ir kitiems pagrindiniams produktams taikomą pridėtinės vertės mokestį? Mokesčio našta turi būti paskirstyta, kad mažiau slėgtų darbuotojus ir įmones, ir turėtų būti lygesnėmis dalimis pasidalyta su finansų ir visų pirma spekuliatyviu sektorium.
Komisijos nary, nemanau, kad dabar Komisija turėtų prieštarauti aiškiai politinei nuomonei, kurią Parlamentas pateikia, arba jos vengti. Į konsultacijas su visuomene negali būti neįtraukta FSM analizė: priešingai, jo analizei turėtų būti teikiama pirmenybė.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Pone pirmininke, Europos Sąjungos mokesčiai jau beveik 10 proc. didesni negu Jungtinėse Amerikos Valstijose, Japonijoje ar kitose ekonomiškai stipriausiose valstybėse ir tai reiškia, kad, palyginti su JAV ir kitomis pasaulinio masto įmonėmis, Europos įmonės yra nepalankioje padėtyje konkurencingumo požiūriu. Žinoma, labai entuziastingai vertinamas naujo finansinių sandorių mokesčio įvedimas. Tačiau, kaip visi žinome, finansų sektorius turi nepaprastą gebėjimą perleisti visas sąnaudas piliečiams ir įmonėms. Todėl manau, kad apie finansinių sandorių mokestį Europos Sąjungoje galime kalbėti tik su sąlyga, kad šiuo klausimu bus pasiektas visuotinis sutarimas.
Antra, noriu pasakyti, kad visiškai pritariu euroobligacijų, skirtų Europos infrastruktūriniams projektams finansuoti, įvedimui kaip priemonių lėšoms ir privačiojo sektoriaus ištekliams šių projektų finansavimui pritraukti.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti pranešėją A. Podimatą.
Ekonomikos ir finansų krizatskleidtam tikras neproporcingas iniciatyvas finansų sektoriuje, taip pat finansų sektoriaus reguliavimo ir priežiūros sistemos trūkumus. Finansų sistema turėtų teisingesne ir tvaresne dalimi kompensuoti dalį krizės padarytos žalos. Vis dėlto turėtume užtikrinti, kad, galiausiai atlikus poveikio tyrimą ir įvedus finansinių sandorių mokestį, šis nebūtų perkeltas vartotojams, t. y. piliečiams. Todėl manome, kad, siekiant to išvengti, reikia nustatyti aiškias taisykles.
Viešieji pirkimai sudaro 17 proc. ES BVP ir tai didelrinka, ypač tokiose srityse kaip sveikata, transportas ir energetika. Elektroninių viešųjų pirkimų sistemos įvedimas valstybėse narėse lėmdidesnį skaidrumą ir nacionalinių biudžetų lėšų taupymą. Komisiją ir valstybes nares raginu pasiekti, kad iki 2015 m. per elektronines viešųjų pirkimų sistemas būtų vykdoma ne mažiau kaip 50 proc. pirkimų, taip įvykdant Mančesteryje valstybių narių prisiimtus įsipareigojimus. Taip pat prašau, kad Komisija įgyvendintų e. sąskaitos faktūros iniciatyvą - elektronines sąskaitas faktūras, kurios yra svarbi priemonė, siekiant sumažinti mokesčių slėpimo mastą.
Valstybės narės turėtų iš esmės patobulinti esamus struktūrinių fondų lėšomis finansuojamus projektus mokslinių tyrimų ir inovacijų, transporto ir energijos vartojimo efektyvumo srityse, piliečiams padedant įgyti reikiamų įgūdžių, gerinant nacionalinių sistemų veiksmingumą ir įgyvendinant pažangios specializacijos strategijas bei tarpvalstybinius projektus. Atsižvelgdami į šias aplinkybes pritariame infrastruktūriniams projektams finansuoti skirtų euroobligacijų išleidimui.
Taip pat norėčiau atkreipti dėmesį į neišnaudotas atnaujinamųjų finansinių priemonių, skirtų energijos vartojimo efektyvumo didinimui pastatuose, galimybes. Be to, valstybės narės turėtų inicijuoti pasirengimą struktūrinių fondų naudojimui po 2013 m., visų pirma daugiau dėmesio skiriant inovacijų, transporto, efektyvaus energijos vartojimo ir pažangios specializacijos sritims.
Astrid Lulling
(FR) Pone pirmininke, kai dar tik pradedame suvokti finansų krizės pasekmes, tikrai nedraudžiama svarstyti tokius pagrindinius klausimus kaip novatoriškos mokesčių sistemos ir siūlyti tokias naujas priemones kaip euroobligacijos. Jeigu tai tikrai pasiteisintų, niekada neturėtume realizmo iškeisti į idealizmą. Jeigu Europos Sąjunga nori padaryti tikrą pažangą ekonominės valdysenos kokybės požiūriu, euroobligacijos turėtų būti ateities priemonė. Tai būtina sąlyga. Nenuvertinkime šių problemų.
Anot A. Podimatos, viskas gana paprasta. Paimame pinigus iš ten, kur jų randame, ir tiek. Šiandien bankus lengva laikyti atpirkimo ožiais. Jie padarklaidų ir už jas turi sumokėti. Taip po trečiojo dešimtmečio Versalio sutarties prancūzai pasakvokiečiams. Vienas itin gerai informuotas stebėtojas, ECB pirmininkas J. C. Trichet, mus labai aiškiai įspėjo dėl rizikų, susijusių su vienašališku finansinių sandorių mokesčio įvedimu Europoje. Netgi girdėjau kalbant apie jo įvedimą tik euro zonoje. Šiuo atveju esame pavojingoje padėtyje; kolega Parlamento narys D. Farage apsidžiaugtų! Todėl turime elgtis itin atsargiai. Būtent todėl visiškai pritariu mano frakcijos pateiktam pakeitimui. Neprarandama jokia galimybė, o tik reikalaujama nuodugniai išnagrinėti mūsų daromų sprendimų pasekmes. Sprendimas dabar vadovautis ideologiniais motyvais būtų didelį klaida.
Asmeniškai aš nepritarsiu priemonei, kurios vienintelpasekmbūtų sudaryti nepalankias sąlygas Europos finansiniam sektoriui, palyginti su mūsų konkurentais.
David Casa
(MT) Pone pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjai, kad mums priminė, jog, jeigu norime pagerinti vidaus rinką, ji turi būti veiksmingesnir pasiekti geresnių rezultatų. Jeigu mokesčių klausimą įvertinsime atsižvelgdami į šias aplinkybes ir manysime, kad dar tik pradėjome bristi iš krizės, manau, staigus mokesčio įvedimas nebus tinkama išeitis. Taip sakau, nes manau, kad šiuo metu rinkos atžvilgiu nustatyta pakankamai daug reikalavimų - pvz., nauji kapitalo reikalavimai ir naujos indėlių garantijų sistemos - ir mes dar net nepradėjome justi jų taikymo rezultatų. Todėl atsižvelgiant į tai, kad visi sutariame, jog beveik neįmanoma įvesti naują pasaulinį mokestį, kadangi Europa negali viso to padaryti viena pati, manau, kad turėtume įvertinti pasekmes, kurias sukels šis Europos mokestis. Turime galvoti apie poveikį darbo rinkai, apie tai, kaip kursime darbo vietas, apie tai, koks poveikis bus padarytas Europos rinkos konkurencingumui, jai konkuruojanti su tarptautinėmis rinkomis. Nors mano partija, kuriai čia atstovauju, ir nepritaria, kad išeitis iš šios krizės yra naujo mokesčio įvedimas, ji nemano, kad šio klausimo nagrinėti nereikia. Mūsų mintis ta, kad reikia įvertinti poveikį, išnagrinėti atliktų tyrimų išvadas, išanalizuoti, kaip tai paveiks Europos ekonomikos sektorių, ir, jeigu, atsižvelgiant į visas šias aplinkybes, paaiškės, kad galiausiai šis mokestis bus naudingas, tada taip, pritarsime jo įvedimui. Tačiau kol kas laikomės savo nuomonės, kad nauji mokesčiai nepriimtini.
Jean-Pierre Audy
(FR) Pone pirmininke, pirmiausia už atliktą darbą norėčiau pagirti mūsų pranešėją A. Podimatą, taip pat už labai didelį mūsų frakcijos vardu atliktą darbą norėčiau pagirti D. M. Hübnerį.
Visi esame susipažinę su informacija, susijusia su finansinių sandoriu mokesčiu. Pirma, sandoriai ir spekuliacija mūsų tikrosios ekonomikos vertę padidina 80-100 kartų. Antra, turime įgyvendinti Tūkstantmečio vystymosi tikslus - skurdo, vandens, miškų, infrastruktūros, švietimo ir sveikatos srityse - kuriuos dar reikia finansuoti ir kuriems įgyvendinti iki 2015 m. reikės 300 mlrd. USD.
Todėl pritariame šiam mokesčiui, tačiau, kai rytoj jis bus pateiktas balsuoti, būtina balsuoti labai aktyviai. Pavojingiausia Parlamentui būtų išsisukinėti. Būtinas labai aktyvus balsavimas ir tai turi būti ne tarpvyriausybinis mokestis, o Bendrijos mokestis.
Kalbant apie euroobligacijas, jos skirstomos į tris kategorijas. Pirmoji kategorija turi būti panaudota valstybės garantuotai skolai finansuoti, kas yra klaida, nes niekada neužsitikrinsime politinės daugumos, siekdami finansuoti visos Europos Sąjungos valstybių narių valstybės garantuotas skolas. Antrajai kategorijai priskiriamomis euroobligacijomis galima būtų finansuoti krizės valdymo mechanizmą, kuris tapo nuolatiniu. Tam mums tikrai reikia euroobligacijų. Šiuo atžvilgiu kelčiau klausimą dėl politinės, taigi parlamentinės šių obligacijų kontrolės. Galiausiai trečia, taip, šios euroobligacijos mums reikalingos investicijoms. Neinvestuojantis žemynas - tai žemynas, kuris patirs nuosmukį. Visame pasaulyje žemynai investuoja. Todėl mums reikia šių euroobligacijų, šių projektų obligacijų.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Pone pirmininke, nenorėčiau kartoti ankstesnių kalbėtojų, kolegų iš mano frakcijos, argumentų. Tik norėčiau pridurti vieną pastabą.
Tiesa, kad finansinių sandorių mokestis būtų mokestis, kurio našta būtų užkrauta piliečiams. Tiesa, kad būtų labai neatsakinga šį mokestį įvesti neatlikus jokios galimybių studijos (ir neturime jokios studijos) ir jį įvesti tik Europos, o ne pasauliniu lygmeniu.
Norėčiau pridurti dar vieną pastabą. Pamiršau padėkoti A. Podimatai ir D. M. Hübner, be kurių darbo Komisijos pranešimas būtų buvęs daug blogesnis. Iš tikrųjų pranešimas pakankamai geras. Jis nuosaikus ir subalansuotas, jame pateikiamos svarstytinos temos, tačiau nesileidžiama į ideologinius aspektus ir idėjas, kurie nesusiję su tikrove.
Vis dėlto norėčiau pridurti dar vieną pastabą dėl sandorių mokesčio. Ne tik pasaulyje, bet ir Europoje yra šalių, įskaitant ir manąją, kurių bankų sistemos finansų krizės laikotarpiu parodė, ko jos vertos. Lenkijoje nerėmėme finansų sistemos. Mūsų sistemą jau prižiūrėjo mūsų finansų sektoriaus priežiūros institucija ir buvo taikomos taisyklės, kurios tik dabar nustatomos Europos lygmeniu. Ši sistema nelėmįsiskolinimo. Finansinių sandorių mokesčio įvedimas taip pat apsunkins veiksmingai veikiančias sistemas, kurios nekaltos. Kaip Europos pilietis, kuris susipažinęs su sistemomis, dėl kurių sąnaudų nebuvo patirta, negaliu tam pritarti.
Paskutinpastaba dėl euroobligacijų. Tai gera mintis. Turime finansuoti investicijas, tačiau netgi dabar, kai laikomės šio požiūrio, kyla klausimas, kurį visų pirma norėčiau užduoti Europos Komisijai, ir jis yra toks: kaip užtikrinsime, kad ši priemonapimtų visus, kurie laikui bėgant norės prisijungti prie euro zonos, o ne tik dabartinius jos narius?
Sari Essayah
(FI) Pone pirmininke, krizparodė, kad turime apsvarstyti teisingus pajamų šaltinius, kad užtikrintume ekonomikos augimą ir klestėjimą. Šiame pranešime yra ir naudingų, ir probleminių iniciatyvų. Probleminis pranešimo aspektas yra ES projekto obligacijos, arba euroobligacijos, kurioms tvirtai prieštarauju. Euroobligacijos įneš neaiškumo dėl atsakomybės, kurią valstybės narės turės savo ekonomikos atžvilgiu, apsunkins valstybes nares, kurios sėkmingai sprendsavo problemas, dėl šių padidėjusių palūkanų. Kaip sakoma, jos keltų "moralinę riziką".
Nepaisant to, pritariu šiam "biržos mokesčiui", finansinių sandorių mokesčiui, dėl kurio Komisija mums turėtų skubiai pateikti poveikio vertinimą. Netgi norėčiau paklausti čia esančio Komisijos atstovo: kada galėsime gauti poveikio vertinimą?
Taip pat gerai, kad šiame pranešime daug dėmesio skirta vystomojo bendradarbiavimo finansavimui, nes kilo pavojus, kad žmogiškuoju aspektu skaudžiausios pasekmės palies tuos, kuriuos dėl šios padėties tikrai reikėtų kaltinti mažiausiai, t. y. besivystančios ekonomikos šalių žmones. Skurdžiausiai pasaulyje gyvenantys žmonės turi kentėti, nes kelios ekonominį nuosmukį išgyvenančios šalys mažina ne tik paramą vystymuisi, bet netgi teikiamą skubiąją humanitarinę pagalbą.
Pranešime visiškai pagrįstai mums primenama, koks svarbus ne tik vystomasis bendradarbiavimas, bet taip pat pačių besivystančios ekonomikos šalių įgyvendinamos priemonės. Šios šalys turi dėti daugiau pastangų apmokestinimo srityje, visų pirma mokesčių surinkimo ir kovos su mokesčių slėpimu srityse. O ES turėtų pagerinti šiuo metu suskaidytą paramos vystymuisi koordinavimo sistemą ir dėti daugiau pastangų kovojant su mokesčių rojais.
Damien Abad
(FR) Pone pirmininke, gali būti, kad ką tik išbridome iš nuo 1929 m. sunkiausios pasaulio krizės, tačiau tai nereiškia, kad Europa gali nusiraminti ir atsipalaiduoti.
Noriu pasakyti, kad tarptautinės finansų sistemos reguliavimas ir finansinių sandorių mokesčio idėja nėra kairiosioms politinėms pažiūroms priskirtini klausimai. Tai nėra visiškai socialiniai klausimai. Tai tema, kuri domina visą Parlamentą. Šiuo atžvilgiu noriu pasakyti, kad apmaudu, jog socialistų frakcija teikia alternatyvią rezoliuciją, kai visos mūsų frakcijos gali susivienyti ir sutarti dėl dviejų pasiūlymų. Pirma, siūloma pritarti finansinių sandorių mokesčio įvedimui pasauliniu mastu, vadovaujantis G20 pasiūlymais ir dabartinėmis jų gairėmis. Antra, apsvarstyti galimybę atlikus poveikio vertinimą finansinių sandorių mokestį įvesti ES viduje. Poveikio vertinimo paskirtis nėra viską sustabdyti ar suteikti mums daugiau laiko: jo tikslas tik užtikrinti, kad šis mokestis būtų įvestas laikantis tinkamų sąlygų.
Manau, kad apmaudu, jog partijos ir pavienių asmenų interesai mums neleidžia sukurti tvirto judėjimo Europos Parlamente. Manau, kad tarptautinės finansų sistemos reguliavimo klausimas yra pernelyg svarbus, kad jis taptų politiniu partijos klausimu, ir manau, kad centro ir dešiniosios politinės jėgos gali pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu taip pat lengvai kaip ir kairiosios jėgos: jos gali daryti įtaką diskusijoms, jos gali būti drąsios ir parodyti atsakingumą pasiūlydamos šį mokestį įvesti praktiniu, o ne ideologiniu požiūriu.
Mairead McGuinness
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjai už šį pranešimą.
Dvi didžiausios problemos, su kuriomis susiduria Europos Sąjunga, yra didelis nedarbas ir sunki skolų našta. Vakar Dubline susitarta dėl naujos vyriausybės sudarymo - vyriausybės, kuri pasiryžusi išvesti Airiją iš vieno sunkiausių mūsų istorijos laikotarpių. Airija pateko į beprecedentę nacionalinės ekonomikos padėtį, apie kurią visi kolegos šiame Parlamente puikiai žino. Kad įveiktume sunkumus, mums reikalingas kolegų supratingumas ir parama.
Nauja vyriausybturi išspręsti daug uždavinių, įskaitant klausimą dėl laukiamų antrojo bankų sektoriaus testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatų, kurie turi paaiškėti iki mėnesio pabaigos, kad galiausiai žinotume problemos mastą. Testavimas nepalankiausiomis sąlygomis atskleidžia neveiksmingą Europos - taip pat ir Airijos - bankų sektoriaus reguliavimą, tačiau kalbu apie Europą ir šį aspektą pabrėžiu. Yra ko pasimokyti. Užimtumo srityje daugiausia dėmesio skirsime žmonių darbo vietų atkūrimo klausimui.
Taigi, nagrinėjant šiame pranešime aptariamus klausimus, siūlomos trys apmokestinimo priemonės. Finansinių sandorių mokestis turi potencialą, tačiau prieš priimant galutinį sprendimą mums tikrai reikalingas - ir pritariu Komisijos nario pastaboms šiuo klausimu - poveikio įvertinimas. Norėčiau pasakyti, kad apmokestinimu neturėtų būti siekiama nubausti; jis skirtas ištekliams kaupti sąžiningu ir teisingu būdu.
Vėlgi, kalbant apie euroobligacijas, šiuo atveju suteiktos galimybės įgyvendinti svarbius infrastruktūrinius projektus. Tie, kuriems rūpi moralinrizika, turėtų manyti, kad, jeigu užtikrintume gerą ekonomikos valdyseną, šie nuogąstavimai sumažėtų. Galiausiai dėl anglies dioksido mokesčio: tam tikri aspektai man kelia susirūpinimą, tačiau bent diskutuojame dėl šių svarbių klausimų šiame Parlamente ir rytoj dėl jų balsuosime.
Jan Kozłowski
(PL) Pone pirmininke, plačių užmojų strateginiams tikslams, kuriuos sau išsikėlEuropos Sąjunga, reikia didelių investicijų ir išteklių. Kita vertus, ekonominkrizprivertdaugelį valstybių narių rasti būdų sutaupyti. Abi šias tendencijas suderinti sunku, todėl manau, kad svarbu ieškoti novatoriško finansavimo ir toliau tai tęsti.
Vis dėlto norėčiau atkreipti dėmesį į du itin svarbius klausimus. Pirma, novatoriškas finansavimas turi būti laikomas papildomu Europos Sąjungos biudžeto finansavimu. Jį reikėtų vertinti kaip pagalbą siekiant įvykdyti aukštus Europos Sąjungos tikslus, o ne kaip bandymą sumažinti valstybių narių įnašus. Antra, reikia nuodugniai išnagrinėti siūlomų finansavimo metodų poveikį Europos konkurencingumui ir nedarbo lygiui.
George Sabin Cutaş
(RO) Pone pirmininke, norint įgyvendinti strategijos "Europa 2020" tikslus reikalingos labai didelės investicijos Europos lygmeniu į mokslinius tyrimus, švietimą ir infrastruktūrą. Tačiau atsižvelgiant į Europos valstybių vyriausybių vykdomą išlaidų mažinimo politiką ir didėjančius deficitus šiuos tikslus galima pasiekti tik pasinaudojant alternatyviais finansavimo būdais. Turiu omenyje tiek bendrą obligacijų išleidimą, kad valstybės narės galėtų padengti dalį savo deficito, dalį jų skolos paverčiant Europos skola ir pagerinant galimybes gauti paskolas mažomis palūkanomis, tiek ir finansinių sandorių mokestį.
Pastarąja priemone būtų minimaliai apmokestintas finansų sektorius, kurio veikla sudaro maždaug 73 proc. pasaulio BVP, ir ja būtų siekiama sumažinti finansines spekuliacijas ir užtikrinti rinkos reguliavimą bei investicijas į Europos projektus. Reikia, kad Europos Sąjunga, siekdama rasti sprendimą dėl finansų krizės, pasiųstų aiškų signalą, visų pirma pradėdama taikyti šį mokestį.
Elena Băsescu
(RO) Pone pirmininke, finansinių sandorių mokestis turėtų poveikį konkurencingumui, tačiau pasauliniu mastu teisingai taikomas mokestis galėtų būti būdas surinkti lėšų pasaulinio masto politikos priemonėms vykdyti. Siekdama laikytis nuoseklios pozicijos ES turėtų atlikti tokio mokesčio poveikio vertinimą. Tyrimas turėtų apimti galimą užsienio investicijų perkėlimą į mažesniu skaidrumu pasižyminčias vietas. Turi būti nustatytas mastas, kuriuo svarstomos alternatyvos galėtų būti naudojamos kaip novatoriško finansavimo mechanizmai. Toks mokestis neturėtų daryti neigiamo poveikio bankų sistemai. Vis dėlto labai svarbu išvengti dviejų aspektų - galimų pasekmių MVĮ ir individualioms investicijoms.
Galiausiai norėčiau pabrėžti, kad Europos lygmeniu galimas tik finansinės veiklos apmokestinimas. Taip apmokestintume tik korporacijas, o ne kiekvieną finansinio sandorio dalyvį.
Sylvana Rapti
(EL) Pone pirmininke, nedėkosiu ir nereikšiu dėkingumo Anni Podimatai. Norėčiau pasakyti štai ką: puikiai padirbėta, nes, eurui patiriant labai didelių sunkumų, ji prisiėmpareigą Europos Parlamentui pateikti pranešimą savo iniciatyva, kuriame siūlo išeitį. Jos siūloma išeitis susijusi su finansinių sandorių mokesčiu.
Girdėjau, kad daug žmonių tam nepritaria: kai kurie tai labai mandagiai davsuprasti, kiti tai pasaktiesiogiai. Tačiau negirdėjau jokių alternatyvių pasiūlymų ir manau, kad visi mes norime ginti Europos Sąjungą ir eurą. Taip pat girdėjau kalbant apie tyrimą, tačiau girdėdamas pasiūlymus dėl tyrimo, iš anksto žinau, kad atsakymas bus "ne", mes tiesiog vilkiname laiką. Komisijos nary, nevilkinkite laiko. Imkitės kokių nors priemonių iškart. Baigdamas procedūrą "prašau žodžio" sakau jums: neatsisakykite šio mokesčio.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Pone pirmininke, mano frakcija ir aš pats tvirtai pritariame finansinių sandorių mokesčio įvedimui dėl dviejų priežasčių.
Pirmiausia todėl, kad jis reikalingas ir naudingas. Taikant 0,05 proc. dydžio mokestį būtų surenkama daugiau kaip 200 mlrd. EUR pajamų. Kai tariamai dėl stebuklingų išlaidų mažinimo politikos priemonių reikia daugiau pajamų, manau, kad mokesčio įvedimas tikrai reikalingas. Tai labai svarbu.
Antra, todėl, kad tai mums leis kovoti su spekuliatyvia veikla, kuri yra didelproblema, su kuria dabar susiduriama pasaulio - ir Europos - politikoje, ir ją apriboti.
Yra dar viena priežastis, dėl kurios pritariu šiam mokesčiui: to reikalauja tūkstančiai piliečių, kuriems atstovauja labai daug organizacijų. Būdami politiniais atstovais turime pareigą ne tik klausytis, bet ir atsakingai ir laikydamiesi nuoseklumo imtis veiksmų ir manau, kad rytoj šis Parlamentas turėtų laikytis aiškios ir įtaigios pozicijos šiuo klausimu.
Seán Kelly
Pone pirmininke, politikai turėtų valdyti pasaulį, o jeigu jie to nedaro, jų vietą užima kiti. Iš dalies taip nutiko ir ištikus ekonomikos krizei, ypač mano šalyje. Laimei, dabar susigrąžiname prarastas pozicijas ir Parlamente dedamos pastangos pabandyti ir sustabdyti finansinius spekuliantus - ekonomikos kenkėjus, kurie griovrinkas ir žmonių gyvenimus. Finansinių sandorių mokestis yra gera pradinidėja, tačiau manau, kad jo įgyvendinimas ne pasauliniu mastu, kaip sakNigel Farage, prilygtų ekonominei savižudybei.
Džiaugiausi pasirašydamas 3 pakeitimą, kuriuo raginama atlikti galimybių studiją. Manau, kad būtų teisinga ir atsargu palaukti, kol bus atlikta galimybių studija, kad įvertintume, ar ekonominiu požiūriu mums būtų protinga imtis veiksmų vieniems, be kitų pasaulio šalių. Kai bus atlikta galimybių studija, galėsime priimti sprendimą.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Pone pirmininke, finansinių sandorių mokestis labai svarbus Europos Sąjungos ateities požiūriu. Šis mokestis padės pagerinti finansų sektoriaus kontrolę. Praeityje pagrindinių kontrolės priemonių nebuvimas lėmdidelę žalą, padarytą dėl, pvz., bankų spekuliavimo. Šiandien krizės pasekmių likvidavimas perkeltas ant Europos Sąjungos piliečių pečių. Pvz., Lenkijoje padidintas PVM, o tai reiškia, kad padidėjo šeimos išlaikymo išlaidos.
Finansinių sandorių mokesčio įvedimas reikš, kad bus imtasi veiksmų, siekiant apriboti vadinamųjų mokesčių rojų veiklą. Be to, jis ne tik finansų sektoriuje įves drausmę, bet iš nuosavų išteklių Europos Sąjunga galės skirti daug lėšų vystymuisi. Didesnis Europos Sąjungos biudžetas reikš didesnes galimybes, didesnį finansavimą mokslo, švietimo, investicijų į naujas technologijas, sanglaudos politikos ir bendros žemės ūkio politikos sritis.
Jaroslav Paška
(SK) Pone pirmininke, pritariu pranešėjai, kad dėl neramumų finansų sektoriuje kilo didelių sunkumų ne tik piliečiams, bet taip pat ir mūsų įmonėms. Todėl visiškai pagrįstos diskusijos taisyklių dėl bankuose, draudimo įmonėse ir finansinėse institucijose esančių Europos piliečių santaupų tvarkymo atnaujinimo klausimu.
Vis dėlto diskusijose turėtų būti prieita prie vienos svarbios išvados - remti atsakingą ir saugų mūsų piliečių santaupų administravimą ir pašalinti visus spekuliatyvius bei rizikingus sandorius, pagal kuriuos nedideles santaupas turinčių asmenų santaupos arba būsimos pensijos pasisavinamos spekuliantų.
Šios priemonės pirmiausia turėtų apimti geresnes ir išsamesnes taisykles, kurios būtų visuotinai priimtinos, ir kurias taikant iš finansų sektoriaus būtų pašalintas spekuliavimas ir rizikingi veiksmai, nepadarant bereikalingos žalos santaupų turintiems piliečiams arba klientams. Kol neužbaigsime visapusiškos mūsų finansų sektoriaus, kuris šiandien, deja, teikia mažai pasitikėjimo, reformos, neturėtume kalbėti apie sankcijas arba specialius mokesčius.
Angelika Werthmann
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pasibaigus struktūrinio pobūdžio krizei - ir aš nemanau, kad šią problemą kokiomis nors priemonėmis jau išsprendėme - labai svarbu sukurti saugią finansų platformą, siekiant sumažinti spekuliacijas arba, dar geriau, jas visiškai panaikinti. Novatoriško finansavimo priemonės, kurių dabar reikia ir kurios skubiai turėtų būti taikomos visame pasaulyje, papildo išlaidų mažinimo politikos priemones. Todėl, jeigu balsavimu pritarsime 0,05 proc. dydžio finansinių sandorių mokesčiui, turėsime galimybę gauti beveik 200 mlrd. EUR pajamų visoje ES arba net 650 mlrd. EUR viso pasaulio lygmeniu. Bent taip teigiamai vertinama jo teikiama galimybreguliuoti finansų rinkas ir padidinti skaidrumą. Kitaip tariant, tai žingsnis teisinga linkme.
Thomas Mann
(DE) Pone pirmininke, jeigu norime stabilizuoti finansų rinkas, finansinių sandorių mokesčio įvedimas neišvengiamas. Mums jo reikia, kad kartą ir visiems laikams sustabdytume pernelyg dideles spekuliacijas. Finansinių rinkų nestabilumą lemia trumpalaikės investavimo strategijos ir rizikavimas tarifais, pasinaudojant didele skolinto kapitalo dalimi. Turime pasiekti, kad tokio pobūdžio spekuliacijos būtų nepatrauklios ir kartą ir visiems laikams sustiprinti ilgalaikes investavimo strategijas.
Mokestis užtikrins dideles pajamas, be kurių neapsieisime, atsižvelgiant į daug kainuojančias minimalias ES socialinės apsaugos sistemas. Vis dėlto mokesčio tarifus taip pat reikia nustatyti protingai. Mažos rizikos vertybiniams popieriams taikytinas mokestis turi būti mažesnis už didelės rizikos vertybiniams popieriams taikomus tarifus. Finansų ir bankų sistemos pasaulyje gali būti valdomos skirtingai, tačiau turime pasiekti, kad šiam finansinių sandorių mokesčiui būtų pritarta pasauliniu mastu. Jis labai prisidės prie neramumų finansų sektoriuje sumažinimo ir galiausiai finansiniams sandoriams suteiks daugiau tvirtumo.
Algirdas Šemeta
Komisijos narys. - Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti už šias labai įdomias diskusijas. Dėl klausimo, ar ES turėtų siekti finansinių sandorių mokestį pirmiausia įvesti ES lygmeniu, nuomonės išsiskiria.
Pateikiami skaičiai gali atrodyti viliojančiai. Vis dėlto esu įsitikinęs, kad pirmiausia turėtume įvertinti perkėlimo riziką ir tokio mokesčio pasekmes Europos konkurencingumui. Kaip žinote, finansiniai sandoriai yra lengvai perkeliami už ES ribų. Tokie ankstesni pavyzdžiai kaip Švedijos parodė, kad FSM įvedimas vietos lygmeniu gali pakenkti teisėtai veikiančioms įmonėms ir plačia apimtimi panaikinti mokesčio bazę. Tą labai aiškiai paaiškino O. Schmidt ir G. Hökmark.
Kaip sakiau įžanginėje kalboje, norėčiau jus paraginti palaukti poveikio vertinimo išvadų, kad šioje srityje būtų galima suformuluoti gerai pagrįstą nuomonę. Galiu jus patikinti, kad šis poveikio vertinimas bus atliktas labai išsamiai. Žinote, kad vasario mėn. pradėjome procedūrą dėl konsultavimosi su visuomene šiuo klausimu. Kovo mėn. pabaigoje vyks Briuselio mokesčių forumas, kuris bus skirtas vien tik finansų sektoriaus apmokestinimo klausimui. Šiuo klausimu, kurį, pageidautina, turėtume išnagrinėti labai rimtai, kad sprendimus galėtume priimti vadovaudamiesi aiškiais motyvais, glaudžiai bendradarbiaujame su akademine bendruomene ir TVF.
Nagrinėjami klausimai labai svarbūs ir daugelis jų buvo iškelti per šią diskusiją, pvz., poveikis sparčiajai prekybai. Taip pat turime išnagrinėti mokesčio poveikį. Kai kurie jūsų iškėlklausimą dėl mokesčio mokėtojo. Šiuo atveju nėra aiškaus atsakymo. Taip pat turime įvertinti administravimo sąnaudas; turime išnagrinėti mokesčio bazę ir daugelį kitų klausimų, į kuriuos reikia atsižvelgti, siekiant priimti galutinį sprendimą.
Taigi norėčiau jūsų paprašyti palaukti, kol Komisija baigs šį poveikio vertinimą. Tą padaryti įsipareigojome per šias vasaros atostogas.
Be šių dalykų, pritariu pranešimui, kuriame iš esmės pritariama Komisijos veiksmams novatoriško finansavimo srityje, visų pirma dėl anglies dioksido mokesčio, europietiškų projektų obligacijų ir vystymosi finansavimo. Dar kartą noriu padėkoti A. Podimatai už puikų pranešimą ir linkiu jums gero balsavimo rytoj.
Anni Podimata
Pone pirmininke, tarsiu keletą žodžių, siekdama apibendrinti labai įdomias šiandienos diskusijas, už kurias dėkoju visiems kalbėtojams.
Pirmas klausimas: pasaulinio ar Europos lygmens mokestis? Manau, kad tai neteisingas klausimas arba, greičiau, baiminuosi, kad tai klausimas, kurį kelia tie, kurie nepritaria mokesčiui nei Europos, nei pasaulio lygmeniu, nes visi žinome, kad neįmanoma pasiekti susitarimo pasauliniu lygmeniu, jeigu niekas nežengia pirmojo žingsnio. Todėl siekiant, kad šios pastangos, kuriomis siekiama visuotinio sutarimo, būtų patikimos ir veiksmingos, Europos Sąjunga, kurios finansų rinka yra didžiausia pasaulyje, turi žengti pirmąjį žingsnį.
Antras klausimas: poveikio vertinimo tyrimas. Visi, kas skaitėte pranešimą dėl novatoriško finansavimo, žinote, kad labai daug poveikio vertinimo tyrimo aspektų susiję su pranešime pateikta informacija, ir mums tikrai reikia poveikio vertinimo tyrimo; to neginčija niekas. Vis dėlto, Komisijos nary, negaliu pritarti jūsų prašymui, to maldavote netgi dabar savo įžanginiame pranešime, nesiimti jokių veiksmų, nepriimti sprendimo, kol nepaskelbta Europos Komisijos poveikio vertinimo ataskaita. Man taip pat kelia nerimą tai, kad, atsižvelgiant į prieš kurį laiką išsakytą jūsų nuomonę, jūs lyg ir jau priėmėte sprendimą nepaisant neatlikto poveikio vertinimo tyrimo, nepaisant to, kad neturėtume įvesti finansinių sandorių mokesčio Europos lygmeniu. Mums, žinoma, reikia poveikio vertinimo tyrimo ir visi žinome, kad tai įprasta procedūra prieš pradedant teisėkūros procedūrą. Tačiau nesidangstykime poveikio vertinimo studijomis ir nepaminkime savo vaidmens ir savo kompetencijos, ypač siekdami apginti Bendrijos metodą, t. y. Europos Parlamento vaidmenį sprendimų priėmimo procese. Kaip praeitą savaitę mums priminVokietijos kanclerAngela Merkel, politinį sprendimą dėl Europos mokesčio įvedimo turime priimti mes ir Taryba. Turime užtikrinti, kad įvykiai mūsų neužgoš.
(Plojimai)
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2011 m. kovo 8 d., antradienį, vidurdienį.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Ivo Belet
Šiandien Europos Parlamentas siunčia aiškų signalą G20, tačiau visų pirma Europos valstybių arba vyriausybių vadovams. Visada palankiai vertinome ir vertinsime finansinių sandorių mokesčio įvedimą pasauliniu mastu, tačiau, jeigu to negalima padaryti netrukus, ES turėtų veikti savarankiškai, kad prisiimtų jai tenkančią atsakomybės dalį. Darome prielaidą, kad Komisija netrukus pateiks tyrimą ir, pateikusi jį, pateiks pasiūlymą dėl teisės akto.
Finansinių sandorių mokestis yra geriausia apsaugos nuo spekuliacijų rinkoje ir visuotinių viešųjų gėrybių finansavimo priemonė. Vis dėlto jis taip pat gali būti veiksminga aktyvaus ekonomikos atgaivinimo priemonė. Šiomis aplinkybėmis taip pat norėčiau pabrėžti, kad tie, kurie visuomet tvirtina, kad Europos integracijos projekte neatsižvelgiama į socialinius aspektus, nuo šiol galėtų šiek tiek pritilti. Todėl, kad - kaip sakOxfam - "Šiandien Europos Parlamentas, įvesdamas Europos Robino Hudo mokestį, nustato pasaulinį standartą".
Proinsias De Rossa
raštu. - Pritariu šiam pranešimui, kuriuo ES raginama remti finansinių sandorių mokesčio (FSM) įvedimą pasauliniu lygmeniu, o jeigu to padaryti nepavyktų, pradžiai ES turėtų įvesti FSM Europos lygmeniu. Labai didelis pasaulio ekonomikoje sudaromų finansinių sandorių, kurių vert2007 m. buvo 73,5 karto didesnuž nominalųjį pasaulio BVP, pagausėjimas per pastarąjį dešimtmetį rodo didėjantį atotrūkį tarp finansinių sandorių ir tikrosios ekonomikos poreikių. Finansinis sektorius per mažai apmokestintas. Stebėtina, kad didžiajai daliai finansinių paslaugų netaikomas PVM. Turi būti imtasi priemonių, siekiant surinkti daugiau lėšų iš šio sektoriaus ir padėti sumažinti dirbantiems žmonėms tenkančią apmokestinimo naštą. Iki šiol didžiąją dalį krizės padarytų nuostolių kompensuoja mokesčių mokėtojai. Finansų institucijos ir akcininkai, kurie ilgai galėjo gauti pernelyg didelę kapitalo grąžą ir pernelyg dideles metines premijas, turi teisinga dalimi prisidėti prie nuostolių kompensavimo. Vertinama, kad nedidelis FSM per metus galėtų atnešti beveik 200 mlrd. EUR ES lygmeniu ir 650 mlrd. USD pasauliniu lygmeniu, tai būtų labai svarus finansinio sektoriaus įnašas siekiant kompensuoti krizės padarytus nuostolius ir didelpagalba siekiant viešųjų finansų tvarumo.
Kinga Göncz
Kad įvykdytume bendrus Europos tikslus, finansiniu požiūriu sunkiu laikotarpiu būtų sunku rasti geresnių išteklių nei finansiniams sandoriams tarptautiniu arba Europos lygmeniu taikytini mokesčiai, euroobligacijos, ES projektų obligacijos ir kitos novatoriškos finansavimo priemonės. Jeigu tikrai norime pasiekti strategijoje "Europa 2020" iškeltus siekius ir tikslus, turime remti naujas finansavimo priemones, kurias taikydami galėsime juos pasiekti. Siekiant plėtoti energetikos ir pervežimo tinklus, kovoti su klimato kaita ir finansuoti socialinės įtraukties tikslo siekimo priemones būtini nauji ištekliai. Šiais ištekliais neturėtų būti papildomai apsunkinami mokesčių mokėtojai, kurie ir taip jaučia išlaidų taupymo priemonių pasekmes. Anot finansų ekspertų, finansinių sandorių mokestis, kuriuo būtų sumažintas finansinių spekuliacijų mastas ir pernelyg didelfinansinių institucijų prisiimama rizika - jį ilgą laiką remia Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcija - Europos lygmeniu gali būti įvestas Europos finansų sektoriaus neišstumiant iš Europos. 0,05 proc. dydžio mokestis per metus į biudžetą atneštų 200 mlrd. EUR. Be to, prie biudžeto įplaukų didinimo taip pat gali prisidėti kitos finansinės priemonės, pvz., euroobligacijos.
Cătălin Sorin Ivan
Išgyvenus finansų krizę, kuri atskleidfinansinių institucijų atsargų nepastovumą, manome, kad reikia įvesti Europos lygmens finansinių sandorių mokestį, ir tai klausimas, kuris taip pat buvo aktyviai aptariamas Europos Vadovų Taryboje.
S&D frakcija, kuriai priklauso paskirtoji pranešėja, nusipelno didelio pagyrimo. Visų pirma patvirtinant problemiškiausią pakeitimą, kuriuo siekiama įvesti finansinių sandorių mokestį, ne pasaulio, bet Europos lygmeniu, mums pavyko nusiųsti aiškų signalą. Taip parodėme savo gerus ketinimus ir tvirtą nuomonę, kad priemonėmis galima pasiekti veiksmingesnių rezultatų ES, gaunant pamatuojamą ir tiesioginę naudą. Šiuo klausimu norėčiau pakartoti, kad aktyviai konservatyvių vyriausybių remiama griežta politika yra visiškai neteisinga, visų pirma todėl, kad ekonomikos krizę sukėlne paprasti žmonės, bet finansų institucijos ir bankai, kurių požiūris į finansų sistemą buvo labai liberalus. Turėtume apsvarstyti teisingumo atkūrimo galimybes, todėl šis mokestis yra geriausia turima priemonė.
Alfredo Pallone
Ši diskusija labai įdomi etniniu, politiniu ir netgi techniniu požiūriais. Problema ta, kad klausimas negali būti sprendžiamas dalimis: sprendimas turi būti priimtinas ir jam turi būti pritarta G20 lygmeniu, nes, jeigu jį taikys ne visi, jis atsisuks prieš mus, ir tai privers finansinius sandorius perkelti kitur. Sprendžiame ne spekuliantų arba tų, kurie finansų rinkose žaidtarsi lošimo namuose, gynimo klausimą, tačiau, kita vertus, negalime imtis reputacijos apsaugos priemonių, paskatintų demagogijos, kurios iš tikrųjų padarys didesnę žalą nei žala, kuriai siekiame užkirsti kelią. Todėl nesivadovaukime vien tik ideologiniais argumentais ir, užuot tai darę, išnagrinėkime faktines aplinkybes. Visi sutinkame, kad reikia sustabdyti pačias finansines spekuliacijas ir įtvirtinti principą, kad "teršėjas moka", tačiau, kad tą padarytume, reikia laikytis patikimais duomenimis, skaičiais ir statistine analize grindžiamo požiūrio. Turime surasti sprendimą, kuriame būtų atsižvelgta į būtinybę nutraukti tam tikro pobūdžio spekuliacijas, ir neleisti ES prarasti savo pozicijų pasaulio rinkoje, kad nekiltų daugiau problemų tada, kai reikia investuoti ir bandyti įveikti krizę.
