Зелена книга за здравните работници в Европа (разискване) 
Председател
Следващата точка е Зелената книга за здравните работници в Европа.
Androulla Vassiliou
Г-жо председател, радвам се, че мога да направя изявление пред Парламента относно Зелената книга за работната сила в здравния сектор в Европа, приета от Комисията на 10 декември 2008 г.
Тази покана идва в подходящия момент, когато наближаваме края на фазата на консултациите, които ще приключат в края на този месец.
Очевидно расте натискът върху системите на здравеопазването на всички държави-членки поради застаряването на населението, заплахите за здравето, по-високата цена на новите технологии и все по-високите очаквания на пациентите - и всичко това на фона на трудното икономическо положение.
Без висококвалифицирани и мотивирани здравни работници в целия ЕС финансовата устойчивост на здравните системи в Европа ще бъде изложена на заплаха и неравенствата в здравеопазването ще нарастват.
Със застаряването на европейското население застарява и работната сила в здравния сектор и няма достатъчно човешки ресурси, които да постъпват в системата, за да заместят излизащите от нея. Трябва да проучим причините младите хора да не са мотивирани да станат здравни работници.
Това, съчетано с мобилността на здравните работници в и между държавите-членки, създава проблеми с работната сила за повечето здравни системи в Европа.
Очаквам многобройни отзиви за Зелената книга от заинтересованите организации в областта на здравеопазването, които са изразили загриженост по този важен проблем.
Също така очаквам и приноса на членовете на Парламента. Вашите отзиви ще помогнат за работата ни в името на общата ни цел.
Анализът на получените отговори ще ни помогне да разработим стратегии на равнището на ЕС, за да подкрепим държавите-членки при преодоляване на трудностите.
Разискването за работната сила в здравния сектор се различава от проблемите, обхванати от предложението за директива за прилагането на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване.
В действителност това предложение се фокусира върху правилата и условията, които трябва да осигурят достъп при справедливи условия до безопасни и висококачествени здравни услуги за пациентите, които се придвижват в Европа.
Първата цел на проекта на законодателния акт е да отстоява справедливо и последователно правата на пациентите така, както е постановено от Съда на Европейските общности. Той няма за цел да регламентира трансграничното здравно обслужване, свободата на установяване или мобилността на здравните работници.
Все пак, това не означава, че предложението за директива пренебрегва безопасността и качеството на грижите за пациентите, които използват здравни услуги в чужбина, което е неразривно свързано с обстановката, при която се осигуряват здравни грижи от здравните работници.
В този смисъл предложението за директива много ясно определя едно съществено правило, а именно по отношение на трансграничното здравно обслужване - приложими са правилата на страната на местолечение.
Позволете ми също така накратко да спомена и други разпоредби, като тези от член 5 от предложението: държавите-членки се ангажират да определят национални стандарти за качество и безопасност, да ги прилагат ефикасно и да ги направят обществено достояние. Доставчиците на здравни услуги следва да представят цялата необходима информация, така че пациентите да направят информиран избор - включително подробни сведения за своята здравна осигуровка или други средства за лична или колективна защита по отношение на професионалната отговорност, която да бъде въведена във всички държави-членки. Пациентите ще могат да подават жалби и да получават защита и обезщетения при нанасяне на сериозна вреда при здравното обслужване.
С този набор от принципи и правила смятам, че проектът на директива определя ясни взаимоотношения между пациентите и доставчиците на здравни услуги с цел предоставяне на достоверна информация, както и безопасни и качествени грижи за европейските граждани, които решават да пътуват за лечение в друга държава-членка.
Нека ви припомня също така, че главно благодарение на колегата ми, члена на Комисията Макрийви, друг законодателен акт регулира взаимното признаване на квалификациите на лекари, медицински сестри, доктори по дентална медицина, акушерки и фармацевти. Имам предвид Директива 2005/36/EО, която вече е в сила. Тя предвижда също така конкретни задължения за държавите-членки по отношение на обмена на информация при движение на здравни работници. Информационните потоци се улесняват от използването на Информационната система за вътрешния пазар (IMI), която вече дава възможност за електронен обмен на данни за петте основни професии в здравеопазването. Освен това се предвижда разширяване на Информационната система за вътрешния пазар (IMI), така че да обхване всички регулирани професии.
В заключение, посрещането на предизвикателствата за работната сила в здравния сектор в ЕС, заедно с осигуряването на финансовата устойчивост на системите на здравеопазването, ще бъде една от главните задачи на Европа в следващото десетилетие. Това изисква комплексен подход в политиката, тъй като на практика нито една държава-членка не може сама да намери решение. Решението не може да бъде просто да се привличат здравни работници от развиващите се страни, където дефицитът е още по-голям.
Във връзка с това Зелената книга дава възможност за обсъждане и по-нататъшно определяне на въпросните проблеми, които да доведат до разработване на съвместни действия, където е целесъобразно. Знам, че имате високи очаквания и аз разчитам на подкрепата ви, за да намерим решения, които да подкрепят безценния принос на здравните работници към живота на всеки един от нас.
Председател
Г-жо член на Комисията, не се съмнявам, че ще получите много полезни отзиви от членовете на Европейския парламент на Вашия призив за съдействие относно Зелената книга за работната сила в здравния сектор в Европа.
John Bowis
Г-жо председател, бих искал да благодаря на члена на Комисията, за това, че пожертва своята вечер, за да се присъедини към нас в тази препълнена зала, както и за това, че ни отправи своето послание. Това е важна Зелена книга и тя следва да постави началото на съществени разисквания в Парламента и извън него.
Тя постави един-два въпроса по време на изказването си, включително защо няма повече лекари и медицински сестри. Ако мога така да се изразя, това е първата част от въпроса. Втората част е защо толкова много напускат системата. Ключът към това ще е да се намерят начини за набиране и задържане на здравни работници. Това особено важи за медицинските сестри, но също така и за лекарите, останалите терапевти и т.н. Смятам, че трябва да обърнем внимание на професионалните структури, които осигуряваме. Трябва да видим как повишенията могат да се разглежда като потенциал. Трябва да премахнем някои пречки в и между професиите. Трябва да осигурим приятна работна среда. Ще бъде трудно, но тази среда трябва бъде и удобна. Трябва да осигурим достатъчно изследователски центрове в Европа, за да не губим специалисти в чужбина. Може би, преди всичко, трябва да се вслушаме в тесните специалисти. Много често - зная това от времето, когато бях член правителството, а Вие го знаете като член на Комисията - ние се вслушваме в хората, които ръководят, а не в хората, които са вътре в нещата, като медицинските сестри и лекарите - тези, които работят на място. Може би, ако направим повече за това, политиката ни ще бъде по-правилна.
Разбира се, искам да се позова - както направи членът на Комисията - на изготвения от мен доклад за разглеждане от Парламента за трансграничното здравно обслужване. От самото начало казахме, че са важни две мерки, които не вървят успоредно. Едната, разбира се, беше безопасността на пациентите и ние имаме мярка, която работи добре. Другата обаче изостава. Тази, която засяга здравните специалисти. Ние се нуждаем от здравни специалисти, които да осигуряват тази услуга - тази подкрепа - трансграничното здравно обслужване, така че пациентите да могат да се придвижват безопасно и с доверие. В действителност тук в Страсбург разглеждаме примера на Страсбург, Лиеж и Люксембург като концепция за референтна мрежа, която може да бъде много ценна както по отношение на пациентите, така и по отношение на обучението и изследванията.
Членът на Комисията спомена движението на здравните специалисти и трябва да помислим как това да се осъществи на практика, без да се застрашава безопасността на пациентите. Мисля, че това със сигурност включва проблема за езиковите тестове, които не са пречка, но трябва да бъдат един вид защитна мярка за пациентите. Тя също така спомена признаването на квалификациите. Това със сигурност е важно, независимо дали се лекувате в собствената си страна от чуждестранен лекар, или в чужбина ви лекува местен лекар. За някои професии, като например хиропрактиката, в някои страни квалификацията се признава, а в други не. Трябва да помислим как тези допълнителни здравни специалисти да бъдат включени в плановете ни.
Също така безопасността на пациентите трябва да бъде осигурена и по отношение на лекарите, които са наказвани или уволнявани - лекари, сестри и здравни специалисти - и в моя доклад приканвам Комисията да вземе мерки за улесняването на този процес. Според мен това е нещо, за което трябва да се замислим по-сериозно.
Членът на Комисията правилно спомена и изтичането на мозъци. Трагично е, че не можем да си осигурим сами здравни специалисти, а отиваме и ги взимаме от страни, които най-малко могат да си го позволят. Ако погледнете цифрите, ще видим, че средно 1 на всеки 4 лекари и 1 на всеки 20 медицински сестри са завършили обучението си в Африка и работят в страните от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Това донякъде се дължи на факта, че ние ги "крадем", и донякъде се дължи на нашите неправителствени организации, които също ги използват и наемат в дадена страна, като им плащат повече, отколкото биха получавали в собствените си страни. И в резултат на това, те не се връщат повече там.
Всичко това е важно, г-жо член на Комисията. Трябва да помислим за безопасността на здравните специалисти. В програмата ни трябва да включим наранявания от игли и болничните инфекции, както и нападения над персонала. От наскоро проведени разговори с акушерки научихме колко е трудно да се сключи застраховка за обезщетение при изпълнение на професионалните задължения. Това са някои от проблемите, които, надявам се, ще бъдат в центъра на разискванията ни по Зелената книга, която приветстваме.
Jules Maaten
Г-жо председател, бих искал да подкрепя голяма част от току-що казаното от г-н Bowis. Зелената книга, която ни представихте, г-жо член на Комисията, е много полезен документ. Не е нужно да казвам, че очакваме с нетърпение реакции за нея, какъвто е обикновено случаят със Зелените книги. Естествено донякъде те са предвидими, но винаги е полезно да разполагаме с тях, тъй като евентуално могат да бъдат включени в бъдещо законодателство.
Зелената книга е важна предвид въпросите, които засяга. Тя е резултат от противоречията, които възникнаха по направените от г-н Bolkestein предложения, и ние приветстваме факта, че Комисията се справи по този начин, със съответното внимание, чрез Зелена книга и с възможности за разискване, тъй като, според мен, по въпроса съществуват много тревоги. Ето защо не искам да се ограничавам само до темата за здравните работници, тъй като мисля, че ще открием същия страх от неизвестното в европейски мащаб и в други сфери на здравеопазването.
През последните години много мерки бяха предприети в областта на общественото здравеопазване в Европейския съюз както от Вашите предшественици, така и от Вас самата, г-жо член на Комисията; ето защо искам да използвам случая да Ви поздравя за начина, по който успяхте да проведете тази политика в сравнително малкия отрязък от време. Не мислех, че е възможно това да се случи за толкова кратко време и смятам, че всички може да сме горди от начина, по който го постигнахте.
Голяма част от всичко това беше постигнато през последните години, например в областта на лекарствата за деца, въпрос, за който обществеността дори не осъзнава, че е проблемен, но за който предстои да се намери решение в европейски мащаб, тъй като държавите-членки не могат да го решат самостоятелно. Именно тук могат да се използват икономиите от мащаба. Според мен това важи и за други области: политиката за тютюна и борбата срещу тютюнопушенето, в която Европейският съюз дава насоки не само за Съюза, а и извън него. И в този смисъл икономиите от мащаба са тези, които ще създадат ефективност. Ние също така активно участваме в трансграничното здравно обслужване и защитата на правата на пациентите в Европа, също под зоркото око на докладчика, г-н Bowis, и се надявам, и очаквам, че ще постигнем положителен резултат и в тази област.
Всеки път обаче при обсъждането на всяка тема забелязвате, че не само министрите, но също и колегите ни от националните парламенти не са склонни за допълнително задълбочаване на европейското сътрудничество в областта на здравеопазването. При 27 различни системи в Европейския съюз всички сме убедени, че собственият ни модел на здравеопазване е най-добрият. Всеки, с когото говорите, ще ви убеди, че системата на неговата страна е най-добрата. Това, разбира се, няма как да е така. Не може 27 различни системи да са едновременно най-добрите.
Не е нужно да казвам, че системата във всяка страна е всестранно обмислена. При всяка от тях са участвали хора и конкретни интереси. Когато най-накрая нещата се уравновесят, Европейският съюз внезапно излиза с идея, която пък ние смятаме за най-добрата. Много добре разбирам защо това се натъква на съпротива.
Въпреки това в няколко области, а именно икономиите от мащаба - например в случая на редките заболявания - може да има ползи за пациентите и за системите. Много са причините ЕС да участва активно в общественото здравеопазване. Приблизително 40 000 пациенти в Европа чакат органи, а всеки ден приблизително десет души от тези списъци умират.
Всяка година злоупотребата с алкохол отнема живота на 195 000 души и струва на европейската икономика 125 милиарда EUR. Може би най-добрите решения на този проблем се намират дори не на национално, а на местно равнище. Съществуват обаче европейски тенденции като злоупотребата с алкохол при младите хора. Следва да помислим дали все пак в този аспект можем да намерим по-добро решение на европейско равнище. Все пак, действията ни за справяне с проблема са в рамките на Договора.
Независимо от това, трябва да постигнем по-големи резултати - и в този смисъл е ценна Зелената книга -когато става въпрос за реално свободно движение на здравни услуги. Убеден съм, че ако се изправим пред всички проблеми, тъй като такива съществуват, и намерим решения - например за предотвратяването на медицински грешки или за засилването на правната сигурност на пациентите, но също така и на здравните работници - те ще бъдат в полза на всички, ако свободното движение се организира по отговорен начин, но стане възможно въпреки всичко.
Ако на европейско равнище не се постигне по-добро сътрудничество в областта на даряването на органи и ефективно сътрудничество в областта на пандемиите - въпрос, който винаги повдигам - убеден съм, че ще се изправим пред големи проблеми, ако някога в бъдеще до нас долети грипна епидемия от Тайланд. Всъщност, в тези случаи Комисията следва да може да вземе кризисни мерки в рамките на 24 часа.
На последно място, член 152 според мен не е на нужното ниво, ако се наложи да организираме ефективни европейски действия в бъдеще. Ако трябва да помислим за изменения в Договора в някакъв момент в далечното бъдеще, според мен следва да обмислим разширяването на правното основание за общественото здраве в един нов Договор.
Bart Staes
Г-жо председател, бих искал да се присъединя към поздравленията на г-н Bowis и г-н Maaten към члена на Комисията за представената от нея Зелена книга, която според мен не идва нито ден, нито дори час по-рано, отколкото трябва. Членът на Комисията каза, че засилващото се застаряване на населението ще създаде допълнителен натиск върху системите на здравеопазването, но главно и върху здравните работници. Всъщност всеки, който отдели време да чуе хората, които работят в сектора, ще разбере, че общите условия на работа са изключително трудни, и физически, а често и психически.
Работата в този сектор изисква много усилия от работещите в него и често този труд не е достатъчно добре заплатен. Ето защо не е изненадващо, че текучеството на персонала в сектора е толкова голямо. Факт е също така, че много често договорите в него не са сигурни, което кара много хора да напускат сектора преждевременно. Затова според мен Съюзът трябва да се занимае с някои неща в политиката си: устойчива заетост, добра работна среда, безопасна работа, да няма изтичане на мозъци, достоен труд.
Членът на Комисията с право спомена директивата, върху която в момента работи г-н Bowis - директивата относно трансграничното здравно обслужване. При контактите ми с хората в сектора обаче те често изтъкват връзката между работата им като здравни работници и директивата за работното време. В директивата за работното време за определяне на продължителността се използват по-скоро договори, а не хора.
Открих, че полски лекари, които работят в полски болници по нормални договори през седмицата, пътуват до Обединеното кралство през уикенда за 48-часова смяна там. Това е просто нечувано. Трябва да вземем предвид тези неща, особено в директивата за работното време. Ето защо се надявам, че тази тема също ще бъде засегната при обсъждането на Зелената книга.
Konstantinos Droutsas
Г-жо председател, Зелената книга за работната сила в здравния сектор в Европа разкрива плановете на капитала и на Европейския съюз за приватизация на здравето и благоденствието, с болезнени последици за работещите и семействата на обикновените хора в здравния сектор.
Промените са част от по-общите действия срещу традициите в социалното осигуряване и социалните услуги, които се насърчават във всички държави на Европейския съюз с активната подкрепа и съучастие на левоцентристките и десноцентристките сили, които се отнасят към здравето като към стока, източник на печалба за капитала, а към пациентите и семействата им - като към клиенти.
Главната цел е да се разшири дейността на капитала и да се изгради система, в която здравните услуги в публичния сектор се извършват според критерии от частния сектор, в конкуренция с частния сектор.
Първите жертви на тази комерсиализирана система на здравеопазване са именно хората, които работят в него. Десет процента от здравните работници в Европейския съюз често работят при недопустими условия, които са опасни за пациентите. Постоянното неспазване на работното време е по-скоро правило, отколкото изключение. Заплащането, което получават, поне в публичния сектор, намалява, както и ефективността им поради избора, който съществува, на частни застрахователни дружества. Централната тема в Зелената книга е мобилността на работниците и прилагането на правилата от директивата Bolkestein в здравния сектор.
Здравето е социална ценност, а не стока за търгуване. Здравните работници предоставят социална услуга и не са средство за генериране на печалба. Само с борба здравните работници ще могат да осигурят висок стандарт на безплатни услуги, осигурявани само от държавата, далеч от частния бизнес.
Kathy Sinnott
Г-жо председател, повече хора работят в здравния, отколкото във всеки друг сектор. Групите здравни работници, за които веднага се сещаме, са лекарите, медицинските сестри, фармацевтите и докторите по дентална медицина, подпомагани от рентгенолози, лаборанти, изследователи, терапевти, биохимици и цяла армия от администратори и персонал, благодарение на които функционират здравните услуги.
Има и втора група работещи в сектора: билколечители, хиропрактици, остеопати, хомеопати и диетолози, които прилагат по-близки до природата подходи към здравето.
На последно място идват лицата, които полагат грижи в семейството си, най-голямата и единствена група здравни работници, които ден и нощ работят без заплащане в сферата на здравеопазването.
Връщайки се към първата група в доклада, Комисията изразява загриженост, че броят на работещите в главния сектор на здравеопазването не е достатъчен, за да отговори на нуждите на нарастващото търсене. По-нататък Комисията набляга на нуждата да се привлекат млади хора, които да избират тези професии. В някои страни обаче не това е проблемът.
Миналия месец в Ирландия 3 500 младежи са кандидатствали с надеждата да се преборят за едно от няколкостотин места в няколко медицински учебни заведения. Също така има много повече млади хора, които кандидатстват за медицински сестри, терапевти и др., отколкото университетите ни искат да обучат.
Г-жо член на Комисията, проблемът не е в привличането на млади хора. А в това, да им се даде възможност да бъдат обучени. Учениците ни в средното училище се подготвят да кандидатстват медицина, но за съжаление, това не може да се постигне чрез система за определяне на бройките, която не се съобразява с търсенето, което води до сериозен недостиг на квалифицирани специалисти.
Знам, че има несъответствие между обучение и търсене и в други европейски страни. Предполагам, че ако се работи за привличане на млади хора към тази професия, те само ще се разочароват, докато не им дадем шанс да придобият тези умения.
Като не се дава възможност за обучение и оттам се стига до изкуствен дефицит, след това се налага да се внася персонал от трети страни - дори от най-бедните - като оставяме собствените им народи без медицинска помощ и като предизвикваме изтичане на мозъци.
Втората група здравни специалисти, за които споменах, като билколечителите, за съжаление, въобще не са споменати в доклада. Това означава, че не признаваме ценния им принос към здравето на европейците и че сме глухи за желанията на много европейци, които търсят тяхната помощ.
Този сектор е много важен. Очевидните опити на Комисията за елиминирането му с директиви, като Директивата за добавките от минерали и витамини, още повече допринасят за увеличаването на бездната между политиката на ЕС и всекидневния избор, който правят хората за своето здраве.
Накрая, бих искала да спомена третата, най-голяма и единствена група от здравни работници - лицата, които полагат грижи в семействата си. Те са тези, които се грижат за зависимите възрастни хора и хората с увреждания. С всеки изминал ден те са ни все по-нужни. Със застаряването в Европа и с увеличаването на броя на хората с увреждания не можем да ги възприемаме като даденост. Единственият начин, за да запазим тези изключително важни хора, които полагат грижи, е като ги подкрепим в работата им.
Накрая, работната сила в здравния сектор е по-важна от всякога. Комисията с основание казва, че съществуват нови и отново появяващи се заплахи за здравето, като например заразните болести. Освен това Комисията трябва да вземе внимателно предвид увеличаването на хроничните заболявания, свързани с дисфункция на имунната система, например астма, алергия, множествена склероза, аутизъм, диабет, епилепсия, фибромиалгия и много други.
Бих препоръчала на Комисията да проучи всяко едно от тези заболявания, случаите на които се увеличават, и да се опита да разбере причините за епидемиите, тъй като безконтролното увеличаване на случаите и фактът, че все повече хора биват засегнати, води до мъчителни и несигурни последици.
Nicodim Bulzesc
(EN) Г-жо председател, приветствам Зелената книга на Комисията и целта за извеждане на преден план на проблемите, свързани с работната сила в здравния сектор в ЕС, както и набелязването на предизвикателствата и какви действия могат да се предприемат.
Искам обаче да използвам случая, за да подчертая един аспект от Зелената книга, а именно обучението на здравните работници. По моя инициатива е в процес на изготвяне писмена декларация 0095/2008 по този въпрос. Твърдо подкрепям идеята, че е важно да се разработят курсове за обучение по комуникация за здравните работници, за да се представя цялостна и пълна информация на пациентите. Способността на пациентите да разберат здравните и медицинските проблеми и насоки до голяма степен зависи от това, дали до тях е достигнала ясна информация. Въпреки разнообразните инициативи за подобряване на качеството и наличието на здравна информация, проучванията сочат, че пациентите искат повече информация от тази, която получават към момента, и че здравните специалисти надценяват информацията, която се предоставя.
Ewa Tomaszewska
(PL) Г-жо председател, недостигът на здравен персонал е всеобщо явление. Това обаче се усеща най-силно в "задния ни двор". Липсата на специализирана медицинска помощ, липсата на клиничен опит в някои специалности и на конкретни медицински услуги кара хората да търсят медицинска помощ в други страни.
Ето защо е важно да се регулират принципите на трансграничното медицинско обслужване. Пациентът има право да знае стандарта на обслужването в дадени медицински центрове, как се финансира това обслужване, колко ще плати здравната система в страната на пациента за лечението или рехабилитацията му и колко ще трябва да плати самият пациент. Сериозна е необходимостта от директива в тази насока.
Следващият въпрос се отнася до квалификацията на медицинския персонал, включително и помощ с езикови курсове, които да улеснят мобилността. Мисля, че предложението за създаване на референтна мрежа за здравния персонал е целесъобразно. Г-жо член на Комисията, благодаря Ви за представената Зелена книга.
Colm Burke
(EN) Г-жо председател, насърчаването на устойчива работна сила в здравния сектор в цяла Европа е от ключово значение за продължаване на процеса на подобряване на здравните услуги и центрове в 27-те държави-членки.
Европа е изправена пред редица предизвикателства при поддържането и подобряването на здравното обслужване. Демографията на държавите-членки създава важен проблем за здравните работници поради застаряването на населението в Европа и увеличаването на продължителността на живота с 2,5 години на всеки десет години. Застаряването на населението оказва все по-голям натиск върху работната сила, а оттам върху здравните работници. За да се задържи квалифицирана работна сила, предвид пенсиониращите се в сектора, трябва да се гарантира, че има достатъчно новонаети млади специалисти, които да заместят онези, които се пенсионират.
Значението на подобрени научни изследвания в европейското здравеопазване и на информация е изключително голямо. В момента липсват актуализирани и сравними данни и информация сред държавите-членки по няколко ключови здравни проблема, сред които обучението и наемането на работниците, възрастта, пола и движението на здравни специалисти в международен мащаб. Наличието на информация в цяла Европа е изключително важно за планирането и осигуряването на здравни работници в бъдеще, както и за всички здравни органи.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Г-жо председател, изключително в наш интерес е да гарантираме, че системата на здравеопазването ни работи по-възможно най-ефективния начин. Необходимо е следователно, съгласно насоките от Зелената книга да повишим квалификацията на медицинския персонал и да осигурим приятни и подходящи условия на труд за медицинския персонал. Не може да позволяваме лекарите да дежурят прекалено дълго.
Бих искал да привлека вниманието ви и върху въпроса за насърчаване на опазването на здравето. Популяризирането на здравословен начин на живот е добра профилактика, която може да предотврати различни заболявания и болестни състояния. Ето защо, тъй като профилактиката е за предпочитане пред лечението, следва да бъдат подкрепени всякакви видове реклами и кампании, свързани с насърчаване на опазването на здравето. Нека не забравяме, че инвестирането във всякакви методи на иновативно лечение, клиничното оборудване и нови технологии означава инвестиране в нас самите.
Androulla Vassiliou
Г-жо председател, бих искала да благодаря на ораторите за ценния им принос. Вашите думи могат да бъдат от голяма полза, тъй като бяха споменати някои важни аспекти.
Сред тях е например въпросът как можем да създадем правилната работна среда за здравните работници, за да не напускат родните си страни и също така как можем да се справим със сериозния проблем с изтичането на мозъци.
Миналата седмица бях в Либерия и с изумление чух, че при население от 3 милиона, те имат само 150 лекари. Останалите им лекари са в Съединените американски щати. Това е много голям проблем - не само за страните от Третия свят, но също и за Европейския съюз, поради големия мащаб на изтичане на мозъци от изток на запад. Трябва да помислим по какъв начин евентуално можем да насърчим здравните работници и здравните специалисти да остават в родните си държави. За тази цел трябва да им създадем по-добри условия на труд.
Официалното здравеопазване не може да се разглежда, без да се вземат предвид нуждата от и капацитетът на непрофесионалните грижи, които ние наистина "помиряваме" в Зелената книга.
Г-жа Sinnott повдигна важния въпрос за това, как да се осигурят възможности за обучение на по-голям брой хора и да се предложат повече възможности за обучение. Това е другата страна на монетата. От една страна, искаме да имаме повече здравни работници, но от друга - нямаме капацитет да ги обучим. Това са все важни въпроси, на които трябва да можем да отговорим и да намерим решение, след като се запознаем с всички важни забележки от вас и от останалите заинтересовани страни във връзка със Зелената книга. Надяваме се, че в края на процеса ще намерим решения на проблема, преди преодоляването му наистина да стане невъзможно.
Председател
Разискването приключи.
