Skydd av personuppgifter (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är rådets och kommissionens uttalanden om skydd av personuppgifter.
Paula Lehtomäki
Herr talman, mina damer och herrar! Frågor som gäller skydd av personuppgifter har varit framträdande under det finländska ordförandeskapet. Å ena sida har ordförandeskapet ställts inför utmaningar på området som vi kände till innan, exempelvis det fortsatta arbetet med rambeslutet om skydd av personuppgifter inom ramen för tredje pelaren. Å andra sidan har det uppstått situationer där ordförandeskapet tvingats reagera snabbt och på det sätt som omständigheterna har krävt. Som exempel kan nämnas förhandlingarna om det nya avtalet om passageraruppgifter med Förenta staterna och frågan om banköverföringsuppgifter från SWIFT.
Det finländska ordförandeskapet är medvetet om att Europaparlamentet i flera sammanhang sagt att det ser rambeslutet om skydd av personuppgifter inom ramen för tredje pelaren och ett snabbt antagande av detta som mycket betydelsefullt. Förslaget till rambeslut har varit en av prioriteringarna för vårt ordförandeskap på området för rättsliga och inrikes frågor. Vårt ambitiösa mål var att nå en överenskommelse om rambeslutet under Finlands ordförandeskap.
Vi har under hösten lagt ned mycket tid och möda på att komma vidare med detta förslag till rambeslut. Under vårt ordförandeskap kunde första behandlingen avslutas, och förslaget gick vidare till en andra och tredje behandling. Dessutom ombads Artikel 36-kommittén och Ständiga representanternas kommitté vid flera tillfällen att granska enskilda frågor med anknytning till ärendet.
Trots dessa ansträngningar visade sig tidsplanen vara för snäv. Något samförstånd kommer givetvis inte att nås nu under det finländska ordförandeskapet, och debatten om rambeslutet kommer att tas upp igen under det tyska ordförandeskapet.
Förslaget till rambeslut är ett omfattande och multilateralt paket som kommer att kräva noggrant övervägande med hänsyn till dess effekter för polissamarbetet liksom för det straffrättsliga samarbetet och för skyddet av personuppgifterna för dem som registreras. Svårigheten med beslutet är att vissa avgörande frågor fortfarande inte besvarats, även om stora framsteg gjorts. Frågor som rör exempelvis rambeslutets tillämpningsområde har ännu inte lösts. Den viktigaste fråga som ännu inte besvarats är huruvida principerna för skyddet av personuppgifter enligt rambeslutet också ska gälla databehandling i medlemsstaterna, eller om tillämpningsområdet bör begränsas till gränsöverskridande uppgifter, som en del medlemsstater vill.
Det var också ordförandeskapets uppgift under hösten att förhandla fram ett nytt avtal om utlämning av passageraruppgifter till de amerikanska myndigheterna. Det avtal som samtalen resulterade i överensstämmer i hög grad med innehållet i 2004 års avtal. Flygbolagen kan fortfarande vara verksamma, och de kan fortfarande lämna över passageraruppgifter till Förenta staterna. Förenta staterna har för sin del förbundit sig att garantera en tillräcklig nivå för dataskyddet i framtiden.
Det avtal som undertecknades i mitten av oktober är tillfälligt och gäller till och med utgången av juli 2007. Det är meningen det då ska finnas ett nytt, mer permanent system för överlämning av passageraruppgifter. Vi har för avsikt att inleda samtal om detta så snart som möjligt, och vi väntar oss inte att det blir enkelt. Ett nytt förhandlingsmandat är just nu under utarbetande.
Betydelsen av det nya avtal om passageraruppgifter som ska förhandlas fram under 2007 understryks av de uppgifter som nyligen offentliggjorts i fråga om i det automatiska målsökningssystem (Automatic Targeting System, ATS) som används av de amerikanska myndigheterna. Detta system sammanställer information från olika källor, inklusive passageraruppgifter om flygpassagerare som kommer till Förenta staterna. Syftet är att göra det lättare att ta fram riskbedömningar av passagerare.
Rådet och kommissionen har känt till att ATS existerar sedan den gemensamma översynen av tillämpningen av det första avtalet om passageraruppgifter genomfördes i september 2005. Förenta staternas Department of Homeland Security släppte emellertid inte ut någon information om systemet till allmänheten förrän den 2 november i år, när nyheten offentliggjordes i ett officiellt amerikanskt organ.
För närvarande granskas om det gällande och det framtida avtalet om passageraruppgifter är förenligt med ATS, särskilt när det gäller hur länge uppgifterna ska bevaras, överlämningen av uppgifter och uppgifternas relevans. Ordförandeskapet och kommissionen har sänt en officiell förfrågan i ärendet till de amerikanska myndigheterna. Europaparlamentet kommer att underrättas om resultatet i vederbörlig ordning.
Franco Frattini
kommissionens vice ordförande. (EN) Herr talman! Som ni mycket väl vet ingick EU och Förenta staterna den 19 oktober ett avtal om lufttrafikföretags behandling av passageraruppgifter och överföring av dessa till Förenta staternas Department of Homeland Security.
Förenta staternas regering bekräftade ett antal åtaganden som garanterar skyddet och säkerheten för passageraruppgifter. Mot denna bakgrund uttryckte man nyligen oro till följd av den information som Department of Homeland Security förra månaden offentliggjorde om det så kallade automatiska identifieringssystemet (ATS). Detta är ett säkerhetskontrollsystem för riskbedömning av internationella resenärer, som grundar sig på bland annat passageraruppgifter. I den information som offentliggjorts av Homeland Security Department avslöjas en betydande skillnad mellan det sätt på vilket passageraruppgifter hanteras inom det automatiska identifieringssystemet och de strängare reglerna för europeiska passageraruppgifter enligt åtaganden som gjorts av Department of Homeland Security.
Som ordföranden just har sagt har vi i dag skickat en skrivelse till Förenta staternas regering för att be om en formell bekräftelse på att passageraruppgifter från EU hanteras i ATS på det sätt som beskrivs i åtagandena. Det befintliga avtalet mellan EU och USA om passageraruppgifter kommer att löpa ut i juli 2007. I början av 2007 kommer kommissionen att rekommendera rådet att ge ordförandeskapet i uppdrag att med kommissionens stöd förhandla fram ett nytt avtal om passageraruppgifter med Förenta staterna. Jag är säker på att alla nya avtal kommer att sörja för en hög grad av dataskydd för alla passageraruppgifter som överförs inom ramen för avtalet, samtidigt som medborgarnas säkerhet skyddas.
Jag kommer att hålla Europaparlamentet informerat om utarbetandet av förslaget till uppdrag, som jag förväntar mig att få innan slutet av mars 2007. För övrigt anser jag att resenärerna måste informeras när deras passageraruppgifter kan överföras till behöriga myndigheter i tredjeländer. Detta erkänns uttryckligen i åtagandet från Department of Homeland Security.
Vi behöver ett internationellt avtal med stöd från allmänheten på båda sidor om Atlanten och från folkets demokratiska företrädare. Jag har ofta sagt att det är viktigt att man hittar en balans mellan åtgärder för att garantera säkerheten, å ena sidan, och skydd för icke-förhandlingsbara grundläggande rättigheter, å andra sidan.
Kommissionen, som stöder ordförandeskapet i förhandlingen om framtida avtal om passageraruppgifter med tredjeländer, kommer att se till att säkerhetsfrågorna hanteras på ett lämpligt sätt genom överförandet och den rätta användningen av passageraruppgifter, samtidigt som man skyddar personuppgifterna i enlighet med garantin i artikel 8 i stadgan.
Slutligen inrättades vid mötet mellan ministertrojkan USA-EU den 6 november 2006 en kontaktgrupp på hög nivå för att diskutera utbyte av information och skydd av personuppgifter för polisiära ändamål. På båda sidorna om Atlanten finns det ett tydligt behov av ett närmare samarbete i dessa frågor.
Jag skulle också vara positiv till nära och kontinuerliga kontakter mellan denna nya kontaktgrupp och både Europaparlamentet och Förenta staternas kongress. Vi behöver ett bredare perspektiv och en långsiktig vision för att tillsammans med Förenta staterna hantera terroristhotet, samtidigt som vi skyddar individers grundläggande rättigheter utan att utsätta dem för risk.
Mer allmänt, när det gäller ett ämne som rådsordföranden just nämnde, är jag fortfarande fast besluten att uppmuntra och fortsätta att uppmuntra rådet att så snart som möjligt godkänna det förslag som jag lade fram för 15 månader sedan om dataskydd under den tredje pelaren. Jag räknar med att det tillträdande tyska ordförandeskapet kommer att stödja detta.
Vi står inför ett gemensamt problem och hot. Terrorismen kommer att fortsätta att existera under de kommande månaderna och åren. Bara en mycket grundlig strategi och ett balanserat samarbete med vår viktigaste internationella transatlantiska partner kommer att göra det möjligt att minska, om inte eliminera, denna moderna form av totalitarism mot demokratin.
Charlotte Cederschiöld
för PPE-DE-gruppen. - Herr talman! Vi i PPE-DE-gruppen stöder Europaparlamentets rekommendation av Sophia in 't Veld om användningen av passageraruppgifter. Vi föredrar också det kanadensiska avtalet framför det amerikanska. Vi hoppas dessutom på ett förbättrat transatlantiskt samarbete och tror på Frattinis vilja i detta avseende. Vi deltar dock inte i debatten för att kommentera en tidningsartikel utan för att driva på rådets beslut om dataskyddsregler, även när de får konsekvenser för justitieministrarna i tredje pelaren och inte bara när man inskränker företagens rättigheter som nu i första pelaren.
Grundläggande rättigheter skall ge medborgarskydd, oavsett fördragets struktur. Dataskydd finns i Europeiska unionens stadga om de mänskliga rättigheterna och i Europarådets konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, i vilken även rätten till skydd för privatlivet fastställs. Det ingår även i de principer som stöds av alla tre EU-institutionerna och alla medlemsstater. Alla medlemsstater har dataskydd i sin lagstiftning och en dataskyddsmyndighet. Vi behöver allt detta också på EU-nivå. Det har parlamentet och rådet varit eniga om ända sedan september, men ändå har ingenting hänt.
EU har utvecklat sin brotts- och terroristbekämpning. Då behövs dataskydd i nivå med Europarådets case law eller allra helst i nivå med den medlemsstat som har bäst dataskydd. Parlamentet bidrar alltid till att utveckla rättsområdet. VIS, SIS och Europol är inga undantag.
Den institution som motsätter sig dataskydd riskerar i praktiken att bli effektivitetshämmande i brottsbekämpningen. Det är ”både och” som gäller och inte ”antingen eller”.
Om rådet stöder proportionalitet och nödvändighetskriterierna, varför säger man inte det i så fall? Är man orolig för att EG-domstolen skall försvara grundläggande rättigheter? Vilken lagstiftning får då problem? När får vi förslaget till dataskydd på brottsbekämpningsområdet? Rådet har ett ansvar att svara medborgarna.
Martine Roure
för PSE-gruppen. - (FR) Herr talman, herr Frattini, fru Lehtomäki! De amerikanska myndigheternas automatiska målsökningssystem, som går under benämningen ATS, utgör en enorm databas om de europeiska medborgare som reser in i Förenta staterna. Det belyser på nytt den skiljaktiga hållning som EU strävar efter att inta i denna fråga, liksom det växande behovet av ett ökat skydd för européernas privatliv och personuppgifter.
Vi anser att kampen mot terrorism inte kan bli effektiv om vi behandlar alla som potentiella brottslingar. Detta system medför också stora diskrimineringsrisker. Vidare skulle vi vilja veta hur passageraruppgifter behandlas i systemet. Kommer det att påverka de avtalsförhandlingar som planeras under 2007? Uppgifterna från ATS kommer att sparas i 40 år. Vill amerikanerna att detsamma ska gälla för passageraruppgifterna? Kommer avtalet om passageraruppgifter till sist att göra det möjligt för européer att hävda sin rätt till skydd av privatlivet inför en amerikansk domstol, vilket inte är fallet i dag? Det är därför avgörande att vi inleder en parlamentarisk dialog med våra kolleger i den amerikanska kongressen, så att vi tillsammans kan fastställa en gemensam hållning till skyddet av våra medborgares rätt till säkerhet och skydd av personuppgifter.
Jag vill påminna er om att vi för exakt ett år sedan i dag debatterade lagring av uppgifter här i kammaren och att jag, redan under den debatten, nämnde det akuta behovet av att rambeslutet om dataskydd antogs inom ramen för tredje pelaren. Vi röstade för en ändring av den lagstiftningsresolution som gick ut på att tillgång till data skulle regleras genom det rambeslutet. Jag måste uttrycka mitt erkännande för de stora insatser som gjorts av det finländska ordförandeskapet. Mycket har gjorts för att intensifiera diskussionerna i rådet.
Vi är emellertid ytterst oroade för hur debatterna mellan medlemsstaterna utvecklats. Vi är rädda för att rådet kommer att tömma det här rambeslutet på dess innehåll. Vi kan inte godta en överenskommelse på grundval av den minsta gemensamma nämnaren. Rambeslutet måste garantera en högre nivå för skyddet av personuppgifter genom att de grundläggande principerna i EU-direktivet på det här området anammas, och givetvis genom att hänsyn tas till polisarbetets specifika karaktär. Men vi kan inte under några omständigheter godta en lägre nivå för skyddet av personuppgifter än den som garanteras genom direktiv 95/46/EG och Europarådets konvention nr 108, som är juridiskt bindande för medlemsstaterna. Den hastighet som krävs i detta sammanhang får inte äventyra rambeslutets kvalitet.
Vi är angelägna om att ha en uppriktig debatt, som gör det möjligt för oss att nå en överenskommelse utan att stryka de problematiska artiklarna. Vi vill framför allt betona vikten av att kunna tillämpa detta instrument i samband med dataöverföring till tredjeländer och till privata aktörer. Vi beklagar givetvis att vi inte underrättats om de debatter som hållits i rådet. Vi beklagar djupt att det yttrande som parlamentet enhälligt antagit uppenbarligen inte beaktats i samband med förhandlingarna i rådet.
Europaparlamentet har dock visat sin mognad och sin ansvarskänsla. Vi kan dessutom inte genomföra informationssystemet för viseringar utan garantier för att ett rambeslut om skydd av personuppgifter kommer att antas.
Jag vill klargöra att det inte är frågan om utpressning. Vi vill bara återigen bekräfta beslutsamheten hos ett demokratiskt valt parlament.
Sophia in 't Veld
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Paula Lehtomäki gav mig en häpnadsväckande upplysning när hon sa att hon har känt till det automatiska identifieringssystemet sedan 2005. Jag är säker på att våra kolleger i Förenta staternas kongress kommer att vara mycket intresserade eftersom de fick kännedom om detta för omkring en månad sedan. De var upprörda över att detta system har varit i bruk i hemlighet under fyra år, mot de uttryckliga önskningarna från Förenta staternas kongress. Jag skulle vilja att ni förklarar detta, fru Lehtomäki.
För det andra, om ni har känt till detta sedan 2005, hur kommer det sig att EU:s medborgare inte kände till det? Uppriktigt talat är detta inte bara en klar överträdelse av avtalet om personuppgifter, utan en klar överträdelse av EU-medborgarnas rättigheter. Om jag ser på omfattningen av ATS talar vi alla om kampen mot terrorismen som ett berättigande för att samla in dessa uppgifter. Se då på texten till förslaget till ATS. Detta system är till för arbetsgivare som vill kontrollera arbetssökande, det är för företag som vi göra en revision, det är för myndigheter som beviljar licenser och som vill kontrollera sökande. Det går långt bortom kampen mot terrorismen och jag finner detta oacceptabelt.
Ni frågade med rätta Förenta staternas myndigheter vilken koppling ATS har till avtalet om passageraruppgifter. Men jag anser att ni också är skyldiga allmänheten i EU att se till att denna undersökning offentliggörs. Europaparlamentet bör få en kopia av skrivelsen och ni bör göra ett uttalande till pressen och allmänheten i EU och förklara vad som händer med deras uppgifter.
Jag skulle också vilja veta om det stämmer att passageraruppgifter har förts in i ATS sedan 2002, det vill säga två år innan avtalet om passageraruppgifter trädde i kraft. Jag skulle också vilja veta om detta har diskuterats vid de två informella möten som hölls den 6 november och den 13 december, det vill säga i dag, och om ni fick något svar från Förenta staternas myndigheter. Jag skulle dessutom vilja veta om dataskydd stod på dagordningen och om så är fallet, på vilken grund. Jag skulle också vilja att både kommissionen och rådet svarar på om Europaparlamentet och Förenta staternas kongress i framtiden kommer att ingå i kontaktgruppen på hög nivå.
Jag vill också veta om rådet och kommissionen är medvetna om liknande databaser eller program i andra länder. Anta till exempel att inte våra amerikanska vänner utan ryssarna skulle inrätta ett sådant program. Vad skulle vi göra då? Jag anser också att dessa fall klargör behovet inte bara av ett EU-system för dataskydd, utan också av en global standard som skulle skydda inte bara passageraruppgifter utan också våra bankuppgifter, information om vår telekommunikation och gud vet vilka andra uppgifter.
När det gäller passageraruppgifterna specifikt undrar jag om kommissionen och rådet slutligen skulle kunna bekräfta att ”push-systemet” som överenskommet kommer att testas innan slutet av denna månad? Skulle de också kunna säga mig - eftersom jag nyligen har rest till Förenta staterna och som passagerare inte alls informerades om programmet med passageraruppgifter eller om mina rättigheter - om ni kan bekräfta att information kommer att ges till passagerarna?
En sista fråga, kan rådet bekräfta att Europaparlamentet formellt kommer att rådfrågas om uppdraget för det framtida avtalet om passageraruppgifter?
Kathalijne Maria Buitenweg
för Verts/ALE-gruppen. - (NL) Herr talman! Jag instämmer med Sophia in 't Velds synpunkter. Det är verkligen lite magstarkt att ni erkänner att ni faktiskt känt till det här systemet i över ett år. Jag skulle vilja veta om detta någonsin diskuterats i rådet och om kommissionen informerats om detta. Jag skulle också vilja veta hur det har påverkat debatten om passageraruppgifter. Jag förstår att ett antal passageraruppgifter används för det nya systemet. När det gäller systemet för passageraruppgifter har man med stor svårighet enats om en längsta tid för datalagring. Dessa uppgifter används nu i ett nytt system där de sedan kommer att lagras i 40 år. Jag undrar om denna överenskomna tid gäller även dem.
Redan nu händer märkliga saker, också med anknytning till dessa passageraruppgifter. Vi har alla enats om denna maximala lagringstid och om de noggrant definierade syften för vilka uppgifterna får användas. Det finns också ett följebrev från amerikanerna där de säger ”äh, vad tusan, om vi nu ändå kan använda det för annat kommer vi att göra det för andra risker också, så om vi vill använda fler än de där 34 informationsfälten kommer vi att göra det”. Rådets enda gensvar var ”okej”, men vi vill förstås att de mänskliga rättigheterna ska respekteras, och ni har inte heller sagt något om vad det här brevet har för status. Tror ni verkligen att det inte finns skäl till att det här brevet är med, eller är det där amerikanerna talar om hur de i slutändan tänker använda uppgifterna? Jag skulle vilja veta vad ni anser om brevets status.
Om ni dessutom återigen endast begär vad kommissionen kallar en formell bekräftelse för att kunna säga att saker och ting formellt bekräftats kommer Bushadministrationen säkert att svara med att hävda att de följer alla regler. Tänker ni nu också undersöka om det verkligen är tekniskt möjligt att faktiskt lagra dessa passageraruppgifter under denna begränsade tidsperiod? Tänker ni kontrollera om det är möjligt? Som jag ser det ger systemet ingen som helst möjlighet till detta.
Jag skulle vilja granska mandatet för förhandlingarna om avtalet om passageraruppgifter, för detta måste utarbetas inom de närmaste månaderna och jag hoppas att det kommer att diskuteras här i kammaren. Slutligen har jag hört att även bilaterala samtal pågår mellan Förenta staterna och ett antal medlemsstater om ett nytt avtal om passageraruppgifter. Om detta stämmer håller vi givetvis på att förstöra våra egna insatser fullständigt, för Förenta staterna kommer då att göra upp med det land som är mest tillmötesgående, och vi andra kommer inte att ha något annat val än att följa efter. Har detta diskuterats i rådet, och kan ni bekräfta att inget bilateralt avtal kommer att ingås mellan Förenta staterna och någon av EU:s medlemsstater, vilken det än skulle vara?
Paula Lehtomäki
Herr talman, mina damer och herrar! Denna debatt har främst handlat om arbetet med EU:s rambeslut, och detta arbete kommer, som jag sa i mitt inledande anförande, att fortsätta under det tyska ordförandeskapet. Vi har arbetat hårt för att åstadkomma rambeslutet, men tyvärr kommer det inte att bli färdigt nu under hösten.
När det gäller informationsutbytet mellan EU och Förenta staterna och den debatt om denna fråga som nu pågår måste jag först säga att medlemsstaterna, som självständiga länder, naturligtvis kommer att ingå betydande överenskommelser med andra länder i frågor som omfattas av deras egen suveräna behörighet, såsom det står dem fritt att göra. Rådet har inte befogenhet att lägga sig i alla bilaterala förbindelser mellan medlemsstaterna och kommer inte att inta någon ståndpunkt om dem.
Vad beträffar i synnerhet EU:s avtal om passageraruppgifter och det nära relaterade amerikanska ATS-systemet, som jag nämnde i mitt inledande anförande, undersöker vi nu i vilken utsträckning ATS är förenligt med systemet för passageraruppgifter. Vi har därför bett Förenta staterna att redogöra för förenligheten, och i går, vid ett möte med högnivågruppen mellan EU och Förenta staterna, uttryckte vi från ordförandeskapets sida särskild oro för att ATS kanske inte uppfyller bestämmelserna i avtalet om passageraruppgifter och åtagandena. Vi har alltså uppmärksammat frågan på ett antal olika sätt, och vi väntar på Förenta staternas svar på denna förfrågan. När vi får svar och samtalen fortskrider kommer Europaparlamentet som sagt att underrättas om utvecklingen, såsom även kommissionsledamot Franco Frattini sa i sitt anförande.
Kathalijne Maria Buitenweg
(EN) Herr talman! Jag är mycket nyfiken. Fru rådsordförande, ni säger att ni nu är orolig över att det kan finnas inkompatibilitet mellan det nya systemet och passageraruppgiftssystemet, men ni sa också att ni har känt till systemet sedan 2005. Det nya avtalet om passageraruppgifter upprättades efter detta datum, så varför var ni inte orolig över detta när ni kände till det men ändå slöt ett avtal med USA?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Jag antar att ni vill att jag kommenterar detta, även om vi faktiskt har frågestund med rådet om två och en halv timme i eftermiddag. Jag kan säga att förenligheten mellan ATS och systemet för passageraruppgifter undersöks för närvarande, och vi måste komma ihåg att det är först nu som frågan granskas och att det därför inte finns något som tyder på att systemen inte skulle vara förenliga. Vi bör inte automatiskt anta att de är oförenliga. Saken undersöks nu.
Sophia in 't Veld
(EN) Herr talman! Jag observerar med besvikelse att rådet ännu en gång inte har besvarat en enda fråga. Jag skulle vilja få svar på mina frågor skriftligen och jag skulle vilja veta nu om vi kan få texten från rådets undersökning och om rådet kommer att informera EU-medborgarna om denna.
Paula Lehtomäki
Herr talman! Som jag sa är det viktigaste just nu givetvis hur Förenta staterna besvarar förfrågan från rådet och kommissionen. När det gäller andra proceduraspekter får parlamentet ställa frågor till rådet på annat sätt.
Franco Frattini
kommissionens vice ordförande. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Som ordförandeskapets företrädare just sa kommer många frågor att besvaras när vi får ett utförligt svar på den gemensamma skrivelse vi sänt i dag.
Jag kan tala om för er att vi gjort en detaljerad förfrågan. Om ordförandeskapet samtycker och om parlamentet gör en formell förfrågan ska jag gärna ge er en kopia av den skrivelse som sänts till den amerikanska förvaltningen. På så sätt får alla se hur våra krav är formulerade. Jag kan också tillägga att det inte är Förenta staterna vi undersöker. Förenta staterna är ett suveränt land och vår främsta allierade på internationell nivå i kampen mot terrorismen. Vi vill veta om ett avtal hålls eller inte. Detta är en mycket enkel fråga, och jag hoppas vi får ett snabbt svar.
Systemet för passageraruppgifter kommer som planerat att testas före december månads utgång. Om avtalet inte hålls kommer vi att se det när tidsfristen löper ut, och jag tror att vi också kommer att ha möjlighet att utvärdera detta första test, vilket bekräftades i det avtal som undertecknades den 19 oktober.
Det står alltså klart, som Sophia in 't Veld påpekade, att uppgifterna om passagerare måste lämnas ut till dem, eftersom det är nödvändiga uppgifter som man enats om, och det test av systemet för passageraruppgifter som ska genomföras är också avsett just som ett svar på detta åtagande från de amerikanska myndigheternas sida.
Jag anser att bilaterala avtal mellan Förenta staterna och medlemsstater bör undvikas och att medlemsstaterna bör övertygas om att vänta och samarbeta inom ramen för EU-förhandlingarna. Förhandlingar på EU-nivå har uppenbart mycket större genomslag än enskilda medlemsstater skulle ha.
Ju mer uppmuntran och politiskt stöd vi får som EU-förhandlare, desto större är våra möjligheter att lyckas. Det ligger givetvis i Förenta staternas intresse att ha en stark politisk förhandlingspartner, men inte att ha en som ser Förenta staterna som en fara. Jag ser inte Förenta staterna som en fara, och jag ska därför engagera mig i EU-förhandlingarna, som i mitt tycke är mycket bättre än nationella förhandlingar. Jag stöder också Europaparlamentets och den amerikanska kongressens medverkan.
Sophia in 't Veld har tagit upp en fråga som i sig själv också är politisk. Min ståndpunkt är att om Europaparlamentet och den amerikanska kongressen gemensamt ber om att hållas underrättade eller om att få delta i arbetet i den högnivågrupp vi har inrättat, kommer jag för min del att samtycka till detta, men jag är givetvis inte den enda medlemmen av denna högnivågrupp.
Det skulle dock vara värdefullt om de två parlamenten - Europaparlamentet och kongressen - kunde samarbeta. Detta måste ske snabbt, för om vi vill att ett nytt avtal ska vara färdigförhandlat tidigt i vår, måste vi se till att de två parlamenten underrättas om våra avsikter i slutet av februari eller början av mars.
Den sista punkten gäller vårt förhandlingsmandat. Jag har vid flera tillfällen påpekat att jag inte har något emot att underrätta parlamentet först om det preliminära förhandlingsmandat som rådet kommer att ge oss för det nya avtalet om passageraruppgifter. Det är inte bara upp till mig, men jag tror att information till parlamentet också är ett sätt att nå ett stabilare politiskt samförstånd när vi kommer till förhandlingarna med den amerikanska sidan.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
