Motnje letalskega prometa v Evropi (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka so izjave Sveta in Komisije o motnjah letalskega prometa v Evropi.
Kot vsi vemo, mora izvršilna veja Evropskih institucij v naslednjih nekaj dneh sprejeti odločitve. To bo seveda naloga Komisije in Sveta ministrov. Kot vemo, se Komisija in Svet s tem ukvarjata že od nedelje, vendar imamo tudi mi kot poslanci svoje dolžnosti. To se nanaša na dolgoročne odgovore na sedanjo krizo. V to želimo vključiti naše parlamentarne odbore. Razmisliti moramo tudi o tem, kako se bomo odzvali na sedanje razmere na delnem zasedanju v Bruslju. Morda bomo odgovorili z resolucijo. Govorim o različnih načinih odzivov. Rad bi vas prosil, da ste v svojih govorih vsi pozorni tudi na to, kako lahko Parlament prispeva k reševanju sedanjih problemov. To so predvsem problemi naših državljanov, prebivalcev Evrope. Seveda imamo problem s prihodi v Strasbourg in Bruselj, a to je naš problem in tega vsekakor ne smemo poudarjati. Pripraviti se moramo na razpravo o tem, kako bomo v teh razmerah, ko je paraliziran letalski promet, reševali probleme Evropejcev. Najpomembneje je, kaj lahko mi poslanci storimo v naslednjih nekaj tednih, da se izboljša položaj. A ker imajo v prvih urah in dneh največjo odgovornost izvršilni organi, bi se rad zahvalil predstavnikom Sveta in Komisije, da so z nami.
Diego López Garrido
Gospod predsednik, kot vsi vemo, je letalski prevoz predvsem strateške narave. Vpliva na javnost, njeno vsakdanje življenje in pravico do prostega gibanja, ki je temeljna pravica, ter nedvomno odločilno vpliva na gospodarsko dejavnost.
Kadar so težave z letalskim prevozom in motnje prizadenejo več kot eno državo, postane strateška narava zračnega prevoza še očitnejša in škoda še večja.
Kadar to vpliva na večino držav članic Evropske unije, kakor v tem primeru, postane to izredno resen problem, pravzaprav kriza. Seveda je to nepričakovana kriza brez primere, ki se je moramo lotiti na primeren način. Poleg tega imamo tu paradoks, da gre za zadevo, pri kateri Evropska unija kot taka nima prav veliko pristojnosti, pravzaprav še manj kot pri drugih stvareh, pa se mora kljub temu odzvati in ukrepati.
V tej krizi letalskega prometa v Evropi sta se pojavili dve okoliščini: najvišja stopnja resnosti (kriza je zelo resna), hkrati pa tudi nizka raven takojšnje pravne sposobnosti Evropske unije, da bi ukrepala na tem področju. Zato je to položaj, v katerem s stališča Evropske unije ni lahko ukrepati. Kljub temu smo ukrepali in se odzvali.
S tem pridem do drugega dela svoje izjave: kateri ukrepi so bili sprejeti v tem primeru. Prvič, države članice in letališki organi so uporabili obstoječi protokol in ob tem upoštevali zemljevid, ki je prikazoval vpliv vulkanskega pepela, kot ga je pripravil Svetovalni center za vulkanski pepel iz Londona. To je bila znanstvena ocena in na tej podlagi je bilo sprejeto mnenje, da je samoumevno, da je treba zračni prostor omejiti za polete. To je bil prvi ukrep in izveden je bil z največjo previdnostjo in varnostjo ter ob najmanjšem tveganju, podlaga pa je bil ta prvi prispevek Eurocontrola, ki je temeljil na tem, kar je povedal Svetovalni center za vulkanski pepel iz Londona, ki je bil ustanovljen že pred leti.
Seveda je jasno, da te razmere presegajo države članice in zato so se Evropska unija in njene institucije lotili dela že na samem začetku. Natančneje, v zadnjih dneh je bila vrsta tehničnih sestankov in dogovorjena je bila politična odločitev, ki so jo včeraj sprejeli prometni ministri.
Ves teden so Svet, špansko predsedstvo, Komisija - še posebno komisar Kallas, ki se mu zahvaljujem za pripravljenost in trdo delo ves čas v tem obdobju - in Eurocontrol sodelovali in pripravili veliko natančnejši, mnogo primernejši odziv na krizo, ki je začela postajati trajnejša in imeti že zelo resne učinke na vso Evropsko unijo in zunaj nje.
Delo, opravljeno v zadnjih nekaj dneh, se je končalo z Eurocontrolovim priporočilom, ki je bilo takoj soglasno sprejeto na sestanku včeraj v Bruslju, na katerem so sodelovali Eurocontrol, Komisija, Svet, letališki organi, organizacije letalskega prometa in vsi zadevni sektorji, da mora Eurocontrol z današnjim dnem uvesti tri cone, ki jih je prizadel vulkan. Prva cona bo cona z največjo gostoto pepela, v kateri bo veljala popolna omejitev, popolna prepoved poletov; druga cona bo nasprotno cona, v kateri sploh ni pepela in zato v njej ne bo nobene omejitve poletov; in tretja cona bo vmesna, z nizko gostoto pepela, v kateri bi torej lahko dovolili polete brez tveganja. Nacionalne oblasti bodo morale sodelovati in pregledati to cono in že danes začeti na podlagi podatkov, ki jih bo Eurocontrol dostavljal dnevno, neprekinjeno, vsakih šest ur, odločati, ali je treba uvesti zračne koridorje ali cone, v katerih bi dovolili polete.
To tehnično priporočilo, ki ga je dal in predlagal Eurocontrol, je včeraj soglasno sprejelo 27 vlad Evropske unije in s tem omogočilo evropsko osredotočenost in evropski pristop k temu, kar je zdaj potrebno. Z drugimi besedami, Evropska unija je sprejela odločitev in torej predlaga državam članicam, da ukrepajo na ta način. O tem je bil sprejet soglasen dogovor med evropskimi vladami in Komisijo, skupaj s predlogom, ki ga je pripravil Eurocontrol za tak ukrep.
Varnost je prednostna. Tu ni mesta za kompromise, kot je dejal komisar Kallas (to je dejal konec tega tedna) in zato obstaja območje, kjer velja prepoved, soglasje o popolni prepovedi poletov. Veliko natančnejšo predstavo o resničnem tveganju bomo dobili iz vseh podatkov, ki jih bo uporabil Eurocontrol, ne le iz Londona, ampak tudi iz preskusov, ki se izvajajo s preskusnimi letali brez potnikov, pa tudi iz podatkov nacionalnih organov, od proizvajalcev delov letalskih motorjev in od Evropske agencije za varnost v letalstvu iz Kölna. Vse te podatke bo treba upoštevati pri uvedbi con, za katere so se včeraj dogovorili prometni ministri na posebni seji Sveta, ki jo je sklicalo špansko predsedstvo.
To je torej model, ki se razvija in je bolj dinamičen in natančnejši od tistega, ki je bil doslej v uporabi, in temelji, prvič, na znanstvenih podatkih, drugič, na tehnični odločitvi Eurocontrola in, nazadnje, na odločitvi držav članic o vmesni coni, glede katere se morajo uskladiti.
Poleg tega, gospod predsednik, je Svet prometnih ministrov včeraj sprejel zelo jasno stališče, ko je dejal državam članicam, da morajo storiti vse, kar lahko, da bodo ustvarile čim več alternativnih načinov prevoza, ki bodo na voljo javnosti, da bodo rešile zelo resne razmere, ki so prizadele mobilnost evropskih in drugih državljanov. Obravnavali so tudi zelo pomembne gospodarske posledice teh razmer (kot bo pojasnil komisar Kallas) v delovni skupini, ki jo vodijo podpredsednik Komisije, komisar Kallas, komisar Almunia in komisar Rehn, in bo naslednji teden predložila poročilo o vseh gospodarskih vidikih. Nazadnje, takoj, ko bo mogoče, bo še ena seja Sveta prometnih ministrov za razpravo o vseh teh vprašanjih.
Zato, gospod predsednik, je bila sprejeta odločitev, ki pomeni, da je to, kar se dogaja, dobilo evropski pomen in se zaradi varnosti in potrebe po čim večji učinkovitosti in natančnosti pri sprejemanju odločitev o poletih in hkratnem varovanju pravic državljanov uporablja usklajen evropski pristop. Zelo me veseli, gospod predsednik, gospod Buzek, da je Evropski parlament predlagal podrobno razpravo o tem vprašanju. Ta razprava pravzaprav pomeni, da ste imeli očitno reflekse, da ste se takoj odzvali, kot je primerno za ta parlament, ki predstavlja ljudi v Evropi, in da lahko dolgoročno razmišljate, kakšne ukrepe je treba sprejeti v odziv na to povsem nepredvideno, popolnoma novo krizo, ki ima izredne in izjemno resne učinke na življenje evropskih državljanov.
Predsednik
Želel bi zagotoviti Svetu ministrov in španskemu predsedstvu (in prosim, da jim to poveste), da je Evropski parlament pripravljen kadar koli sodelovati in da smo v odboru odprti za razpravo o teh stvareh. Odprti smo za sprejemanje predstavnikov Evropske komisije in Sveta in razpravljati o teh problemih. Želimo se vključiti v to. Smo iz različnih regij Evropske unije, izbrani smo bili z neposrednimi volitvami in odgovorni smo prebivalcem Unije, zato je naše sodelovanje bistveno. Pripravljeni smo na to. Seveda lahko storimo zgolj to, kar lahko stori zakonodajni organ. Ne moremo sprejemati izvršnih odločitev, vendar želimo pomagati obema, Komisiji in Svetu. Odprti smo. Zato imamo to razpravo.
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Gospod predsednik, zelo me veseli, da lahko predstavim Parlamentu poročilo o ukrepih, ki jih je sprejela Komisija v zvezi z učinki evropske krize zračnega prostora zaradi vulkanskega izbruha Eyjafjallajökulla. Parlament bo izvedel, da je bilo odpovedanih 84 000 poletov, kar je prizadelo na tisoče potnikov.
Kot veste, je Eurocontrol na našo pobudo v ponedeljek zjutraj sklical telefonsko konferenco in Komisija je včeraj popoldne dejavno sodelovala na izredni seji Sveta prometnih ministrov. Po mojem mnenju obstajajo štiri ključna sporočila, ki jih je treba sporočiti po seji Sveta.
Vsi prometni ministri so za usklajen evropski odziv na krizo. Nacionalne rešitve niso učinkovite pri obravnavi problemov, ki globalno prizadenejo zračni prostor. Poudariti moram, da je duh sodelovanja med prometnimi ministri visok in imeli smo nekaj telefonskih pogovorov, v katerih so vsi izjavili, da so pripravljeni prevzeti odgovornost in sodelovati.
Druga pomembna točka je, da je varnost najpomembnejša. V zvezi z varnostjo ne more biti kompromisov. To je in ostaja naša temeljna skrb. Zagotoviti moramo najvišje varnostne standarde za vse naše državljane.
Tretje načelo je, da so se ministri dogovorili za progresivno in usklajeno odpiranje evropskega zračnega prostora ob hkratnem zagotavljanju varnosti. To se je začelo danes zjutraj ob 08.00 z Eurocontrolom. Ta odločitev vključuje tri vrste con, ki temeljijo na stopnji onesnaženosti. Prva od teh con je v središču emisij, kjer bo veljala popolna omejitev poletov, glede na to, da ni mogoče zajamčiti varnosti.
Druga cona je tista, kjer se izvajanje letalskega prometa načeloma ne bo oviralo, čeprav je pepel še vedno navzoč. To cono bo treba potrditi, odločitve o poletih pa bodo sprejemali organi držav članic z usklajevanjem.
Tretje cone pepel ni prizadel, zato tam ne bo nobenih omejitev glede poletov. Eurocontrol pripravlja vsakih šest ur zemljevide z ustreznimi informacijami za nacionalne organe.
Četrtič, s temi ukrepi nenazadnje pričakujemo izvajanje programa za enotno evropsko nebo in zlasti funkcij upravljavca omrežij. Vem, da lahko računam na močno podporo Parlamenta po lanskoletnem uspehu drugega svežnja za enotno evropsko nebo.
Kot veste in minister je to že omenil, je bila organizirana delovna skupina, skupina komisarjev, za razpravo o vprašanjih državne pomoči. Včeraj sem govoril s predstavniki letalskih družb in povedali so, da preprosto še niso pripravljeni na ocenjevanje svojih izgub. Glavno vprašanje zanje, zaradi vseh gospodarskih posledic, je obnova poletov. Model za obnovo poletov je najpomembnejši. Ne smemo biti panični zaradi državne pomoči drugih ukrepov, ki bi pomagali sektorju letalskega prevoza.
Drugo pomembno vprašanje so pravice potnikov in treba je uveljaviti njihovo izvajanje. Pravila so dobra. Vsi soglašajo s stališčem, da so pravila dobra. Vprašanje je uveljavitev, ki pa je spet v rokah držav članic. Res bi morali nadaljevati s tem in imeti več zamisli, kako bolje uveljaviti pravila.
Zdaj bi rad pripomnil nekaj o tem, kar so po mojem mnenju namerni poskusi mešanja - kdo bi moral kaj storiti, kdo je kaj storil in kakšni so modeli. Jasno je, da se v nekaterih državah bližajo volitve in tako dalje, a vse odločitve, sprejete po vulkanskem izbruhu, so temeljile na obstoječih in dogovorjenih modelih o tem, kako ravnati v takih razmerah.
To je medvladni model in zračni prostor je v nacionalni pristojnosti. Ni Komisija tista, ki daje ukaze - obstajajo pravila, ki pokrivajo naše nacionalne sisteme in naš model, ponavljam, temelji na obstoječih informacijah in obstoječih ocenah. Nič ni narobe s tem modelom. Zdaj lahko premislimo o tem, kako spremeniti model. O tem smo začeli razpravljati včeraj. Popolnoma narobe bi bilo, če bi rekli, da je evropski model povsem odpovedal. To je bil in je izredni dogodek. Izbruh takega vulkana in nepričakovano razširjanje oblaka pepela je nekaj, kar se na svetu zgodi zelo redko - to ni kakor sneg ali kaj podobnega, kar se pogosto pojavi.
Že konec tedna je bilo jasno, da se razmere obračajo v nekaj izrednega in imeli smo več razprav o tem, kako se lotiti tega vprašanja. Reči, da bi morali prometni ministri takoj posredovati, je v popolnem nasprotju z našim razumevanjem, kako so organizirane stvari v Evropi. Takšne odločitve so v rokah neodvisnih strokovnjakov in neodvisnih teles. Jaz sam in minister López Garrido sva bila v nedeljo v Eurocontrolu in bil sem v stiku z vsemi prometnimi ministri večjih držav članic. Pripravljeni smo bili sprejeti odgovornost in smo se vprašali, kaj bi morali storiti, da rešimo položaj. Vendar to ne morejo biti samovoljne odločitve, ampak so v rokah posebnega telesa. To telo je imelo v nedeljo sestanek in mi smo z njim razpravljali. To so bile zelo težke razprave, kajti to, o čemer smo razpravljali, so bila človeška življenja.
V ponedeljek zjutraj, je bila izredna seja Eurocontrolovega sveta, ki je soglašal z modelom tako imenovanih "prostih con". Zelo smo bili veseli, da je Eurocontrol pripravljen sodelovati. Naj ponovim, to sploh ni bilo v pristojnosti Skupnosti, a dogodki so pokazali, da nacionalni pristop ni več primeren. Nedvomno imamo zdaj veliko spodbudo, da ustvarimo bolj evropski pristop k takšnim dogodkom in njihovemu urejanju. Seveda moramo oceniti tudi posledice in rezultate.
Glavno in zelo pomembno, kot so dejali vsi, vključno z letalskimi prevozniki, je, da se spet obnovijo poleti. Glede potnikov pa je najpomembneje, da se ljudje vrnejo domov ali pridejo na svoje cilje. To je ključno vprašanje, ki je bilo včeraj obravnavano.
Da povzamem, s Svetom in Eurocontrolom tesno sodelujemo pri spremljanju razmer in, če bo treba, pri sprejemanju novih odločitev. Model, ki ga imamo zdaj, je povsem primeren za obnovo velike večine poletov.
Corien Wortmann-Kool
v imenu skupine PPE. - (NL) Gospod predsednik, hvala lepa Komisiji in Svetu za informacije, ki ste nam jih posredovali o krizi v evropskem letalstvu. V zadnjih nekaj dneh je postalo jasno, da brez letalstva ne pride v težave le naš parlament, ampak naletita na ogromne težave tudi naše evropsko sodelovanje in gospodarstvo. Zato je pomembno, da imamo danes v Parlamentu to nujno razpravo. Potniki so obtičali, letalski prevozniki, turistične agencije in podjetja, odvisna od letalskih prevozov, vsi so bili močno prizadeti, kot da ni bila dovolj že gospodarska kriza.
Varnost je izredno pomembna. O tem ne sme biti nobenega nesporazuma. Potnike je treba prevažati varno, vendar je jasno, da nismo bili dovolj pripravljeni na te izredne razmere. To, da smo prvi dan zaprli zračni prostor, je bil hiter odgovor na problem, ki ga v Evropi doslej nismo poznali, to je na oblak vulkanskega pepela. A kaj se je zgodilo v dneh, ki so sledili temu? Računalniški modeli so nam pokazali, da ne smemo leteti, a preskusni poleti so potekali brez problemov. Naj ponovim, da je varnost seveda na prvem mestu, vendar je pomembno, da na podlagi dejstev in pravilnih predpostavk ponovno odpremo evropski zračni prostor. Opraviti moramo več dela, ki bo prilagojeno našim posebnim okoliščinam. Dobro je, da smo včeraj naredili prve korake k temu in na tem moramo čim prej graditi naprej. Sprejeti moramo odločne ukrepe. Najprej varnost, vendar moramo poskrbeti tudi za to, da bomo lahko varne cone zelo kmalu spet uporabljali.
Poleg tega potrebujemo strukturne ukrepe. Enotno evropsko nebo, ki je povzročilo med državami članicami toliko odpora, je nekaj, kar bi nam prav tako lahko pomagalo pri tem, da bi bilo letalstvo učinkovitejše.
Letalski prevozniki so utrpeli ogromno gospodarsko škodo. Nastali do visoki stroški, ne le zaradi same prepovedi letenja v letalskem prometu, temveč zaradi pomoči, ki jo je treba zagotoviti potnikom, ki so prišli v težave. Zavarovalnice ne zagotavljajo nobenega kritja in vprašanje je, če lahko upravičimo vse stroške, ki bodo padli na ramena letalskih prevoznikov. Zato vas pozivam, da raziščete obseg nastalih stroškov, obseg nastale škode in to, kakšno nadomestilo bi bilo mogoče zagotoviti, na primer, kakšne stroške so imeli letalski prevozniki na podlagi naše evropske direktive o pravicah potnikov in kakšno pomoč za nesrečo je mogoče izplačati. Mar ni to razumljiv korak, da ugotovimo, ali bi lahko v primeru take višje sile to dejansko izplačali iz evropskega proračuna?
Komisar Almunia, dejali ste, da ste naklonjeni zagotovitvi državne pomoči, vendar vas moram opozoriti, da moramo preprečiti, da bi države članice sponzorirale svoje nacionalne šampione. Zato je izredno pomembno, da to uskladimo na evropski ravni, ne le okvir državne pomoči, ampak tudi učinkovito zagotovitev državne pomoči. Zato vas pozivam, da zagotovimo pomoč.
Martin Schulz
Gospod predsednik, gospe in gospodje, prepričan sem, da ima ta kriza človeško razsežnost, o kateri se bomo morali danes prav gotovo pogovoriti. Veliko ljudi, več deset tisoč po vsem svetu je obtičalo in čakajo, da bi se vrnili domov. Mislim, da moramo danes dopoldne razmišljati o teh ljudeh. Skoraj vsi mi, veliko poslancev tega parlamenta, smo imeli podobno izkušnjo v preteklih tednih. Mi smo privilegirani poslanci Evropskega parlamenta, ki lahko izkoristimo razpoložljivo infrastrukturo. Veliko ljudi pa je obtičalo v odmaknjenih delih sveta. Oni ne morejo oditi in se vrniti v svoje službe, njihovi otroci ne morejo v šolo, ker se ne morejo vrniti s počitnic in so ostali brez prenočišča in brez denarja. Rad bi še enkrat povedal, da sočustvujem z vsemi temi ljudmi. Upam, da jih bo mogoče kmalu spraviti domov.
Letalski prevozniki so življenjsko pomemben del našega prometnega sistema, ne le za potnike, ampak tudi za blago. Finančne izgube, ki jih je povzročil izbruh vulkana, so veliko večje od tistih, ki so bile posledica dogodkov 11. septembra 2011. Zato pozivam Komisijo, naj sprejme prožen pristop k odobravanju domače pomoči za letalske prevoznike, ki so ogroženi, če je res treba zagotoviti tovrstno pomoč.
Nazadnje, moramo se zavedati, da je letalski prevoz del zelo ranljive infrastrukture, ki jo imamo v Evropi. Če letalski prevoz ne bo več mogoč, nimamo možnosti, da bi ustrezno nadomestili njegovo odsotnost. Zato verjamem, da je projekt, ki smo ga začeli pred 20 leti, razširitev vseevropskih omrežij in zlasti razširitev železniškega prevoza, verodostojna in pomembna alternativa in, kot vidimo zdaj, alternativa, ki je bistvena za naše gospodarsko preživetje. Pomembno je, da zdaj še enkrat priznamo to dejstvo.
Moj kolega, gospod El Khadraoui, bo pokrival druge vidike tega vprašanja, vendar bi rad rekel samo eno. Ni nam še uspelo uvesti interoperabilnosti vlakov med različnimi državami. Nemški Intercity Express ne more pripeljati ljudi nazaj iz Španije in podobno francoski hitri vlak ne more potovati vse do Budimpešte. To pomeni, da še vedno nismo v položaju, ki bi ga morali doseči. Čeprav smo v Parlamentu sprejeli ustrezne resolucije, menim, da ne potrebujemo teh nenadnih občasnih izbruhov akcije. Namesto tega moramo sprejeti trajnostni, neprekinjeni pristop k uveljavljanju teh novih konceptov.
Gesine Meissner
v imenu skupine ALDE. - (DE) Gospod predsednik, gospod Kallas, gospod López Garrido, v tem primeru smo videli, da je narava res močnejša od katere koli tehnologije, ki nam je na voljo. Do neke mere smo dobili poduk. Hkrati pa je pomembno opozoriti, da nam je ta položaj pokazal, da v Evropi nismo naredili tako velikega napredka, kot bi ga morali.
Že 20 let govorimo o notranjem trgu prevozov in o enotnem evropskem nebu. To seveda ne bi preprečilo vulkanskega izbruha, vendar bi nam morda omogočilo, da bi ukrepali učinkoviteje in hitreje.
Že dolgo pozivamo po enotnem evropskem nebu, ki bi ga usklajeval Eurocontrol, vendar še vedno ni uveden. Povsem enako, in tu razmišljam v isti smeri kot gospod Schulz, še vedno nimamo interoperabilnosti v železniškem omrežju. Še vedno ni mogoče kupiti železniške vozovnice, ki bi veljala za potovanje čez celino od severa Evrope do juga. Tudi v tem primeru je jasno, da imamo veliko na papirju in smo razpravljali o številnih stvareh, vendar v resnici manjka še veliko tega, kar bi bilo potrebno.
Očitno je, da državljani niso bili zadovoljni z odzivom v Evropi. Seveda so bile razmere težke in seveda ministri posameznih držav niso mogli odpreti zračnega prostora, če so prihajala opozorila iz inštituta v Londonu, da ni varno leteti. Hkrati pa je bilo nesprejemljivo, da se niso opravile dejanske meritve, na primer z uporabo balonov, ampak so vsi delali s statističnimi ekstrapolacijami. Številne državljane v Evropi je to jezilo. Tudi stališče letalskih prevoznikov je razumljivo. Trpeli so finančno in želeli so si hitrejši odziv.
Letalski prevozniki imajo finančne izgube in zelo pomembno je seveda tudi, da se potniki vrnejo domov takoj, ko bo mogoče. Zavarovati moramo njihove pravice. Za pravice potnikov v Evropi je pomembno, da so jim na voljo možnosti prevoza in potovanja. Zato menim, da je za naš prometni sistem v Evropi bistveno, da imamo poleg letalskih prevozov tudi druge prevozne možnosti, ki jih lahko potniki uporabijo. To pomeni, da je za nas bistveno, da podrobneje razmislimo, kako bi lahko obvladali te razmere, kako bi lahko zagotovili podporo letalskim prevoznikom med krizo, ki jo prometni sektor že doživlja in kako bi lahko ohranili in zajamčili mobilnost državljanov, ki je velik dosežek v Evropi.
Glede nadomestila za škodo pa nima smisla, da se sklicujemo na vulkan, saj nas to, kot že vemo, ne bo pripeljalo nikamor. Narava ima svoje lastne zakone, vendar se moramo potruditi, da se bomo nanje odzvali v interesu državljanov Evrope. Zato mislim, da je zelo dobro, da je bila ustanovljena delovna skupina, ki ji predseduje gospod Kallas. To je zelo pomembno in nadaljevali bomo z razpravo, katere sklepe za prihodnost lahko potegnemo iz te krize.
Michael Cramer
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, v zadnjih šestih dneh je prišlo do temeljne spremembe mobilnosti v Evropi. Bistveni dejavnik v tej zadevi ni bila huda nesreča, ukrepi za boj proti podnebnim spremembah ali visoka cena letalskega goriva. V tem primeru je odločilno vlogo igrala narava sama.
Islandski vulkan je še enkrat pokazal človeškemu rodu pravo moč narave. Iz tega moramo potegniti nauk za prihodnost. Človeški rod ni vsemogočen in nikoli ne bo. Prav je, da je iz Evrope prišel odziv na ta vulkanski izbruh. Ker lahko vulkanski pepel povzroči odpoved letalskega motorja in tudi zamegli vidljivost skozi okna letala, je Evropska organizacija za varnost zračne plovbe, Eurocontrol, zavzela odgovoren pristop in si postavila varnost potnikov za prednostno nalogo.
V imenu Skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze bi rad izrazil svojo iskreno zahvalo Eurocontrolu, prometnim ministrom, ki so podprli Eurocontrol, in predvsem nemškemu prometnemu ministru, Petru Ramsauerju. Podpreti bi morali tudi nemško zvezo pilotov, Cockpit, ki so se obnašali odgovorneje kakor vodstvo letalskih prevoznikov in so zavrnili, da bi leteli v evropskem zračnem prostoru po pravilih vizualnega letenja, saj so bili prepričani, da bi bilo to neodgovorno. Zračni prostor je bodisi varen ali pa ni. Navsezadnje ni pomembno, na podlagi katerih pravil letala letijo ali na podlagi katerih pravil se zrušijo.
Zato Zeleni želimo kar najstrožje obsoditi pristop letalskih prevoznikov, ki so hoteli dati prednost dobičku, namesto varnosti. Pozivamo, da se evropski zračni prostor odpre šele takrat, ko ne bo več nobenega tveganja. Pozivamo vse politike, naj se ne vdajo pritisku, ki ga izvajajo letalski prevozniki in naj ne predajajo odgovornosti za varnost, na primer, pilotom.
V zadnjih nekaj dneh smo se začeli boleče zavedati pomanjkljivosti nacionalnih in evropskih prometnih politik v zadnjih desetletjih, ki so zanemarile in v številnih primerih še vedno zanemarjajo železniški sistem. Te politike so se osredotočile izključno na letalski prevoz. Vsako leto letalski prevozniki v Evropi dobijo od evropskih davkoplačevalcev 14 milijard EUR, ker v nasprotju z gorivom, ki ga uporabljajo železnice, kerozin ni obdavčen. To postavlja začasno izgubo dohodka letalskih prevoznikov v pravo luč.
Vendar je en sklep, ki ga moramo potegniti iz vsega tega. Železnica ni samo najvarnejše prevozno sredstvo, ampak tudi bistveno za varovanje mobilnosti in zaustavitev podnebnih sprememb. Zato bi se rad zahvalil železniškim družbam v Evropi, ki so pomagale spraviti potnike na njihove cilje.
Vulkanski izbruh v Islandiji bi moral biti opozorilo za vse nas. To, kar zdaj doživljamo, je resnična prihodnost prometa. Vendar bo imel promet uspešno prihodnost le, če nujnih ukrepov ne bo treba sprejemati čez noč. Zato pozivamo vse države članice Evropske unije, da spremenijo prednosti nacionalne in mednarodne prometne politike. Železniškemu prevozu je treba dati prednost, ne le v besedah, ampak tudi v finančnih dejanjih, tako da nam ne bo treba ponovno doživljati razmer, kot so te.
Peter van Dalen
v imenu skupine ECR. - (NL) Gospod predsednik, spet smo bili priča velikemu vplivu, ki ga lahko imata vreme in podnebje na prevoz. V Islandiji izbruhne ne pretirano velik vulkan in letalski promet v številnih delih Evrope za več dni zastane. Mislim, da je edino pravilno, da nam je danes uspelo vsaj delno obnoviti polete. Prav tako mislim, da smo bili upravičeni to storiti in da je bilo to nekaj, kar smo lahko storili, saj so nam preskusni poleti pokazali, da lahko letimo, čeprav očitno samo tako dolgo, dokler bomo še lahko uživali tako dobre razmere vidljivosti, kot jih imamo zdaj.
Hkrati mislim, da smo bili preveč togi, ko smo v enem zamahu zaprli ves letalski promet. Preveč se nam je mudilo s primerjavami z letom KLM, ki ga zajel prah iz vulkana Mount Redoubt nad Aljasko leta 1989, in preveč se nam je mudilo s sklicevanjem na let British Airways, ki se je znašel v oblaku vulkanskega prahu nad Indonezijo leta 1982. Ne pozabimo, da sta se oba poleta končala povsem ovita v prah iz vulkanov, ki sta izbruhnila le malo pred tem in sta bila razmeroma blizu. Gostota in vročina prašnih delcev v primeru teh dveh letov je bila na ravni, ki je ni mogoče primerjati z okoliščinami v sedanjih razmerah.
Zato odobravam pristop, ki upošteva razlike v koncentraciji vulkanskega prahu. Če boste obdržali ta pristop - kar se zdi, da počnemo - potem je edino pravilno, da ponovno odpremo dele zračnega prostora, prav gotovo v nekaterih koridorjih in na nekaterih višinah. Mislim, da je to ponovno odprtje neizmerno potrebno, kajti ta islandski pepel bo izstradal naše letalske prevoznike. Možnost, da bi utegnilo v tej krizi propasti nekaj letalskih prevoznikov, ki se težko prebijajo, mi ne povzroča veliko skrbi. Vendar ne moremo dovoliti, da bi propadle glavne in ugledne družbe, ki so postavile varnost na prvo mesto. Preveč denarja in preveč delovnih mest je na kocki.
Poleg tega moramo delati z realističnim pristopom, ki upošteva koncentracijo prašnih delcev. Prav bi bilo, da bi se nekateri deli zračnega prostora danes odprli. Tudi v prihodnje bi morali uporabiti ta pragmatični pristop, da bi našli pravi način in odgovorno ravnovesje med varnostjo in ekonomiko.
Lothar Bisky
Gospod predsednik, odločitev, ki so jo sprejeli organi za varnost v letalstvu, je bila popolnoma pravilna, pa čeprav je to pomenilo, da je bil evropski zračni prostor več dni zaprt in so imeli letalski prevozniki finančno izgubo. Po mojem mnenju je neodgovorno, če letalski prevozniki prosijo svoje pilote, naj letijo na lastno odgovornost. Kaj v tem primeru pravzaprav pomeni "na lastno odgovornost"?
Pozdravljam dejstvo, da Komisija razmišlja o tem, da bi odobrila posebno državno pomoč za letalske prevoznike, ki bi bili sicer v resnih finančnih težavah zaradi sedanjih razmer. Pozneje bomo govorili o zaposlovanju v Evropski uniji. Če lahko EU in države članice pomagajo vsaj s tem, da preprečijo, da bi se stvari še poslabšale, je to pravi način. Seveda pa se morajo letalski prevozniki v povračilo za zagotovitev državne pomoči zavezati, da ne bodo odpuščali osebja ali zniževali plač. Zajamčiti morajo tudi, da ne bodo zmanjšali regresa za dopust ali zmanjšali plač za tiste dni, ko zaposleni niso mogli na delo zaradi prometnih razmer.
Skrajni čas je, da Komisija uvede stalni skupni evropski sistem za spremljanje letalske varnosti. Ta sistem spremljanja bi moral biti posebej načrtovan za preprečevanje socialnega dampinga. Rad bi vse spomnil na državno pomoč, dano bankam, ki so se okoristile s to pomočjo, niso pa zavzele ustreznega socialnega pristopa. Konkurenčnost in pridobivanje dobička ne smeta imeti prednosti pred varnostjo človeškega življenja.
Francesco Enrico Speroni
Gospod predsednik, gospe in gospodje, po mojem mnenju so se razmere, ki jih je povzročil vulkan, obravnavale prepozno in neučinkovito. Prvi pravi operativni sestanek je bil včeraj, v ponedeljek, vulkan pa je začel bruhati v četrtek zjutraj, torej je trajalo štiri dni, da smo prišli do operativne odločitve.
Res je, da so bile nekatere omejitve morda pretirane, zlasti v zvezi z varnostjo. Zakaj vendar prepovedati polete v Belgiji, če je bil oblak na Norveškem? Zakaj prepovedati polete letal z enim batnim motorjem, ki letijo na višini 500 metrov, če je bil pepel nad 8 000 metri?
Morda je bilo uporabljeno pravilo, ki ga letalci poznamo že dolga leta, namreč, da je najvarnejši tisti polet, ko je pilot v točilnici, letalo pa v hangarju. Vendar to ni način za reševanje izrednih razmer in zato sem prepričan, da je bilo (glede na obveznost, da se zajamči varnost potnikov in posadke) dobro, da so se sprejeli ti ukrepi, le da so trajali predolgo, potem ko so se pojavile te razmere.
Zato bomo morali v prihodnje najprej upoštevati varnostne zahteve, vendar tudi zahteve, ki, kljub temu, da so natančno usklajene z varnostjo, ne vključujejo samo vsesplošne prepovedi poletov, ampak tudi ukrepe, ki odražajo resnične razmere, ne zgolj statistični položaj, in bi tako v korist sektorja, ki je bistven za celotno gospodarstvo, preprečili ponovitev negativnih gospodarskih posledic in učinkov, ki smo jih videli po napadu 11. septembra 2001, ne le za prometni sektor in sektor turizma, ampak za gospodarstvo kot celoto.
Zato pozivam k hitremu in resnemu ukrepanju ob popolnem poznavanju dejstev.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, varnost ima prednost pred vsem drugim. Ne moremo tvegati, da bi se letalu, polnemu potnikov, pokvaril motor in bi se zaradi tega morda zrušil na naseljeno območje. Vse bi vas rada spomnila na letalo British Airways, ki je letelo skozi oblak pepela na poti v Novo Zelandijo leta 1982, in zlasti na hudo nesrečo, v kateri je bil leta 1989 udeležen KLM Boeing 747, ki je letel skozi gost oblak vulkanskega pepela. Obe letali sta se za las izmaknili katastrofi.
Človeško življenje je neprecenljivo. Pozdravljam odločitev, da se v času te krize zapre zračni prostor in s tem zagotovi, da pilotom ni treba prevzemati odgovornosti za potnike, ki so jim zaupani. Izvedeni so bili preskusni in merilni poleti, vendar le do določene višine in po pravilih vizualnega letenja. Ti poleti niso mogli opraviti nobene resnične analize ali dati pomembnih rezultatov.
Druga pripomba, ki jo imam k poletom po pravilih vizualnega letenja, je, da v primeru letala KLM, oblak pepela ni bil viden. Narava nas uči spoštovanja in nam hkrati jasno kaže meje globalizacije. Vsi se zelo zavedamo resnih finančnih posledic. Vendar je človeško življenje vredno veliko več kakor blago. Zato bi rada ob upoštevanju primerov, ki sem jih omenila, pozvala k največji možni odgovornosti in pazljivosti, vključno z upoštevanjem razdelitve zračnega prostora v tri cone.
Mathieu Grosch
(DE) Gospod predsednik, gospod López Garrido, gospod Kallas, ta prepoved poletov nas pripelje nazaj k obširni razpravi o varnosti, ki je pogosto potekala v Parlamentu in v kateri smo dejali, da bi mi, s čimer mislim Parlament, verjamem pa, da tudi Komisija, lahko in morali uvesti pravila za to področje na evropski ravni, če bi države članice želele, da se to zgodi. Pogosto smo imeli to razpravo, ne zgolj v zvezi z letalskim prometom, ampak tudi v zvezi z železnicami in drugimi področji. Zato bi morali danes to vprašanje postaviti tistim organom, ki lahko nanj odgovorijo, prvič, organom za letalstvo v ustreznih državah in seveda organizacijam, ki so odgovorne za usklajevanje na evropski ravni. To usklajevanje je bilo izredno uspešno.
Po mojem mnenju je najpomembnejša varnost potnikov. Finančni vidik je manj pomemben, čeprav nanj ne smemo pozabiti. Posamezne države morajo sprejeti pravo odločitev. Upam, da bodo v prihodnje sprejemali odločitve Eurocontrol in nacionalni organi za letalsko varnost, ne pa posamezni letalski prevozniki, ker se spet srečujemo s strokovnjaki, ki imajo različno mnenje. Zato moramo biti izredno previdni.
Iz gospodarskega vidika je to seveda katastrofa za panogo, ki zdaj doživlja že tretjo krizo po 11. septembru in gospodarski krizi. Zato moramo sprejeti ukrepe na evropski in ne na nacionalni ravni in zagotoviti svežnje pomoči, ki bodo primerni po vsej Evropi in ne bodo izkrivljali trga, kot se je pogosto dogajalo v preteklosti. Pomoč je potrebna, vendar ne zgolj na nacionalni ravni.
Potniki so zdaj v položaju, ko jim zakon, kakršen je, ne zagotavlja vse pomoči, ki jo pričakujejo. O tej temi smo upravičeno pogosto razpravljali v Parlamentu. Vendar predpostavljam, da bodo letalski prevozniki in druge prizadete družbe omogočili potnikom, da vztrajajo pri pravicah, ki jim še vedno pripadajo.
Zame je prihodnost v enotnem evropskem nebu. Rad bi poudaril, da bomo v naslednjih dveh letih v Evropskem parlamentu pogosto razpravljali o tej temi.
Saïd El Khadraoui
(NL) Gospod predsednik, gospe in gospodje, komisar, mislim, da so v tej razpravi pomembni trije elementi. Prvič, pomoč potnikom, ki so obtičali, da se vrnejo domov, mora biti absolutno prednostna naloga za vse organe na vseh ravneh. V tej zvezi se lahko strinjamo, da je evropska uredba o pravicah potnikov številnim od njih zagotovila vsaj najnujnejše udobje in podporo. Vendar smo v praksi, kot dobro veste, doživeli seveda kar nekaj problemov: kaos na letališčih, pomanjkanje informacij idr. Zato se zavzemam za to, da opravimo raziskavo na evropski ravni v sodelovanju z letalskimi prevozniki in vsemi drugimi vpletenimi ter raziščemo, kako lahko pomagamo v takih razmerah.
Poleg tega bi vas rad tudi pozval, da ustanovimo neke vrste delovno skupino na ravni Komisije in držav članic, ki bi organizirala čim učinkovitejšo vrnitev v domovino. Vem, da je to naloga letalskih prevoznikov, a nekateri ljudje so vsekakor obtičali na oddaljenih lokacijah in bodo morali kar nekaj časa čakati na vrnitev domov, tudi ko bo zračni prostor spet odprt. Na to moramo biti pozorni.
Drugi pomemben element, drugo poglavje, če hočete, je postopek za uvedbo prepovedi poletov. Zgodilo se je, da smo spet poslušali prošnje po večjem sodelovanju in usklajevanju na bolj evropski ravni in v prihodnosti se bo izkazalo za koristno enotno evropsko nebo, ki smo ga že omenjali. Res je, da Evropska unija zdaj nima pristojnosti za odločanje o zračnem prostoru držav članic ali nad Eurocontrolom, zaradi česar je zelo težko sprejemati učinkovite in usklajene odločitve.
Vendar je tudi res, da smo do včeraj zvečer na evropski ravni uporabljali razmeroma konzervativen matematični model. V osnovi ta model temelji na najslabšem možnem scenariju, kar pomeni, da je malce vulkanskega prahu dobilo oznako obsežnega oblaka, ki zahteva prepoved poletov. Spoznali boste, da imajo ZDA drugačen model, tak, ki uporablja prepoved poletov samo na področju neposredno nad vulkanom samim in prepušča operativna tveganja letalskim prevoznikom. To je drugačen model. Dober je model, ki je nekaj vmesnega med obema skrajnostma in je bil že dogovorjen, to je model s tremi conami. Poglejmo, kako lahko v to zares vključimo varnost in učinkovitost.
Moja tretja in zadnja točka je o tem, kako se spopadamo z gospodarskim učinkom. Zamisel, da bi naredili seznam različnih možnosti, je dobra, vendar potrebujemo evropski pristop. Za konec dovolite, da dodam samo še to, da ne smemo zavajati ljudi, da bi mislili, da bomo lahko povrnili škodo vsem, ki so doživeli neprijetnosti. To preprosto ni mogoče.
Dirk Sterckx
(NL) Gospod predsednik, najprej bi rad rekel nekaj ministru, se pravi predsedujočemu Svetu. Ne vam osebno, temveč vsakemu, ki je bil kdaj na vašem položaju in morda tudi tistim, ki bodo to kdaj v prihodnosti. Kako vam je uspelo, da ste se lahko toliko let do zdaj upirali evropskemu pristopu te vrste? Komisija in Parlament sta morala vedno znova siliti Svet v sprejemanje sporazuma in tudi to se je vedno končalo s slabotnim kompromisom. Le zakaj Svet vedno razmišlja z medvladnega in nacionalnega vidika in ne z evropskega? To je eden od naukov, ki se jih bomo morali naučiti iz teh razmer. Moj kolega, poslanec El Khadraoui, je že dejal, da obstaja možnost za boljše sodelovanje, vendar ne v smislu upravljanja zračnega prostora. Tudi sodelovanje med nacionalnimi organi se lahko izboljša, vendar ste sami povedali bistvo, predsedujoči, da Evropa zdaj nima pooblastil za takšne izboljšave. Potem pa dajte že enkrat Evropi ta pooblastila! To bi stvari zelo olajšalo.
Moja druga točka se nanaša na znanstvene informacije. Imamo en sam center v Londonu, ki je specializiran samo za nekatera področja in se je v povezavi z Eurocontrolom odločil, da mora biti varnost na prvem mestu. To je bila res pravilna odločitev, vendar, ali je to dovolj? Mar ne bi bilo treba okrepiti evropski model in združiti različne specializacije ter ustvariti resnično evropski center za varnost v letalstvu? Ta vulkan še ni nehal bruhati. Ko je nazadnje izbruhnil pred 200 leti, je ostal dejaven deset let. Torej se moramo pripraviti na leta, ki prihajajo. Mislim, da moramo okrepiti evropski model, in to je pomembno za ta parlament, in zagotoviti tudi to, da bodo pravice potnikov ostale nedotaknjene in da se bo državna pomoč dodelila vsem enako.
Isabelle Durant
(FR) Gospod predsednik, čeprav se je danes na tisoče ljudi znašlo v velikih težavah, sem prepričana, da se je ta vulkanski izbruh izkazal za opozorilo, ki nas poziva, da ponovno presodimo svoj odnos do vremena v prometnem sektorju in predvsem našo izredno odvisnost od letalskega prevoza, ki je postopoma in včasih brez naše vednosti prevzemal mesto vseh drugih prevoznih sredstev. To je še pomembnejše glede na to, da danes ne more seveda nihče povedati, ali se bo ta vulkanski izbruh ustavil in kako se bo oblak premikal v naslednjih tednih in mesecih.
To pomeni, da moramo predvsem - in pri tem podpiram Komisijo in Svet - še naprej spoštovati previdnostno načelo in načelo varnosti. Poleg tega sem presenečena, ko vidim, da je bilo v farmacevtskem sektorju previdnostno načelo že uporabljeno za pritisk na države članice in Evropo, da so nastali stroški, ki so bili po mojem mnenju nekoliko slabo premišljeni. Danes se zdi, da hoče tudi drug sektor kritizirati ali dvomiti v previdnostni ukrep, ki so ga zavzeli države članice in Evropski svet. To se mi zdi nenavadno. Ne obstaja noben priložnostni previdnostni ukrep. Prednostni nalogi sta varnost in skupno dobro.
Glede preostalega pa sem prepričana, da moramo seveda razvijati železniški prevoz. To je glavna prednostna naloga in kot je dejal moj kolega, je jasno, da imamo tu vizijo, kakšen bi moral biti naš prometni sistem, z drugimi besedami, železnica mora ponovno osvojiti trg manjših in srednje dolgih razdalj. Prepričana sem tudi, da je pomembna raznolikost prevoza in njegovih vrst. Mimogrede, to je predmet Bele knjige, ki ga bomo morali obdelati v odboru.
Na kratko, menim, da je prav gotovo glavna skrb, da se pripelje ljudi nazaj domov in da se izplača odškodnina potnikom ter morda, da se pogleda, kaj je treba storiti za letalske prevoznike, vendar zelo ciljno usmerjeno. Prepričana sem tudi, če govorimo s strukturnega stališča, da moramo zagotoviti veliko večjo podporo za videokonference. Videokonference kot medij ostajajo zgolj naključne in malo pomembne za kogar koli; to se seveda ne nanaša zgolj na Parlament, temveč tudi bolj na splošno. Prepričana sem, da bi s podporo takšnim praksam lahko zmanjšali svojo odvisnost od letalskega prevoza.
Nazadnje, prepričana sem, da bi Evropski parlament, kot nas je prosil predsednik, lahko pregledal način svojega dela in razmislil o tem, da bi delal na primer dva tedna pet dni na teden namesto tri dni ali tri dni in pol na teden. Na ta način bi dali tudi zgled, ker svoje delo organizirali tako, da bi bili manj odvisni od letalskega prevoza, ki je očitno zelo ranljiv in, kot nam danes kaže narava, odvisen od neznanega, nad čimer nimamo nadzora.
Res gre za vprašanje pregleda sistema kot celote in v okviru Bele knjige pa tudi znotraj Evropskega parlamenta bo obstajala možnost, da pregledamo lasten način podpore drugim prevoznim sredstvom, vključno z načinom svojega dela.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospod predsednik, nadvse obžalujem dejstvo, da se številni kolegi poslanci pred svojim govorom, kot kaže, niso posvetovali s strokovnjaki, ljudmi, ki so preživeli več tisoč ur za krmilom letala. Imam vtis, da je to izredno politična razprava in da se vrstijo obtožbe proti Svetu, vendar Svet pri najboljši volji ni odgovoren za vulkane. Roko na srce, rečemo lahko, da je bila Eurocontrolova odločitev prenagljena in to povem nadvse odločno, saj smo stlačili vse v isti koš. Raznolikost razmer, ki so se pojavile, sploh ni bila upoštevana. Odgovorni smo za sistem trajnega upravljanja letalskega prometa in mislim, da je to nauk, ki se ga lahko naučimo iz teh dogodkov. Vendar sem povsem prepričan, da so odločitve, ki so bile že sprejete, trajale predolgo in po mojem prepričanju bi bile nedvomno lahko drugačne.
Jacky Hénin
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, prepričan sem, da moramo v takih trenutkih, kot so ti, z besedami potolažiti vse tiste, ki so bili in so še vedno na tak ali drugačen način žrtve motenj prevoza, in sočustvovati z njimi, prav tako kot moramo imeti sočutje do zaposlenih pri letalskih prevoznikih, ki so se kljub omejenim sredstvom, ki so jih imeli na voljo, poskušali odzvati na potrebe potnikov.
Ne želimo se pridružiti tistim, ki veliko kritizirajo, vendar ponudijo bolj malo predlogov, kljub temu pa trdijo, da poznajo resnico, potem ko je nevarnost že mimo. Radi bi rekli, da je načelo varnosti potnikov treba ponovno potrditi kot prednostno načelo. Bolje je imeti nezadovoljnega potnika, ki je živ, kakor potnika, ki na žalost umre na letalu.
Hkrati bi rad rekel, da Evropi primanjkuje verodostojnosti. Boljše sodelovanje in enotnost bi verjetno pomenili boljšo komunikacijo, boljšo razlago za nas in boljši poskus, kako odgovoriti tistim, ki so preprosto želeli več informacij.
Po našem mnenju je pomembno, da se okrepijo pristojnosti Evropske agencije za varnost in da se bo lahko vedno zanesla na znanstvene nasvete, na podlagi katerih, bi lahko v vseh okoliščinah upravičila svoje odločitve. V prihodnje - to je bilo že povedano, vendar menim, da je treba ponovno poudariti - bomo morali narediti več, da bomo zagotovili, da se bodo prevozna sredstva, ki prečkajo ozemlje Evrope, medsebojno dopolnjevala, tudi tako, da bomo zagotovili večjo usklajenost med njimi.
Nazadnje, gospod predsednik, če mi dovolite, bi rad z namenom, da se preženejo vsi dvomi, ki morda obstajajo, predlagal, da se ustanovi preiskovalni odbor Evropskega parlamenta za to vprašanje.
Anna Rosbach
(DA) Gospod predsednik, imam dve pomembni točki. Prvič, na žalost je Evropa obstala in tako ne more globalno konkurirati, vendar to velja tudi za ameriške in azijske letalske prevoznike, ki ne morejo pristajati v EU.
Drugič, rada bi se zahvalila vsem sodelujočim za njihovo prizadevanje.
Treba se je še odločiti, ali bodo letalski prevozniki dobili finančno nadomestilo ali ne. Izid bo odločen v razpravah v prihodnjih dneh. Dobro je slišati, da zdaj obstaja tristopenjski načrt. To me veseli. Financial Times kritizira politike, da so iz varnostnih razlogov "preprosto" vse zaprli in predlaga, da bi Evropa uvedla ameriško strategijo, ki dovoljuje posameznim letalskim prevoznikom, da se sami odločajo, ali bodo leteli ali ne. Upam, da bomo tu v Parlamentu takoj zavrnili tak model. To bi bila katastrofa za potnike, če bi se letalski prevozniki, ki jim grozi stečaj, odločali za polete preprosto zaradi dobička.
To, kar potrebujemo, so strategija s pogledom naprej, boljši merilni instrumenti v zračnem prostoru, ki bodo napovedovali atmosferske spremembe, in razvoj letalskih motorjev, ki bodo bolj učinkovito uporabljali gorivo in bodo manj občutljivi. Vendar letala niso ranljiva samo za teroristične napade, ampak tudi za skrajne vremenske razmere. Letala porabijo veliko energije in onesnažujejo okolje. Tovornega ali potniškega letala na sončni pogon ali njegove električne različice ni mogoče razviti, a to, kar lahko storimo, je, da končno začnemo z vlaki visokih hitrosti in uvedbo neposrednih visokohitrostnih železniških povezav med vsemi glavnimi mesti v Evropi. Vlaki so lahko veliko bolj zeleni kakor letala in lahko resnično tekmujejo z letali pri notranjih evropskih destinacijah.
Danuta Maria Hübner
Gospod predsednik, danes vemo bolje kot pred enim tednom, da nebo brez reaktivnih letal veliko stane. Stroški letalskih prevoznikov presegajo izgubo njihovega dohodka. Prizadete so druge panoge, čeprav obstajajo tudi take, ki imajo od tega korist. Pomembno je tudi dejstvo, da je ta nova katastrofa prizadela že tako zelo občutljivo evropsko gospodarstvo, ki se spopada s potrebo po fiskalni konsolidaciji.
Rada bi načela dve vprašanji.
Prvo se nanaša na državno pomoč. Ponujena državna pomoč letalskim prevoznikom v nadomestilo za njihove izgube ima precedenčni primer v pokrivanju izgube, ki je bilo ponujeno družbi American Airlines po 11. septembru. Evropska komisija prav tako ponuja državno pomoč po hitrem postopku, kar je pohvalno. A moje vprašanje Komisiji je, ali vemo, kakšen je pričakovani obseg tega novega bremena za nacionalne proračune, ki imajo ogromne primanjkljaje in dolgove ter se spopadajo z izzivom fiskalne konsolidacije. Ali je državna pomoč iz nacionalnih proračunov res najboljša rešitev? Ali Evropska komisija preučuje še kakšne druge možnosti?
Drugo vprašanje se nanaša na sposobnost Evropske unije za obvladovanje krize. Slišimo, da v prvih nekaj dneh ni bilo nobenih posvetov ali usklajevanja med ustreznimi nacionalnimi organi o razmerah, ki so zajele 80 % evropskega zračnega prostora. Zagotavljam vam, komisar, da ste lahko popolnoma neodvisni in se še vedno usklajujete.
Slišimo tudi, da bi nam usklajevanje lahko omogočilo, da bi načrtovali in izvedli boljše rešitve, tako da je po mojem mnenju čas, da v EU posodobimo obvladovanje kriz. Jasno vidimo, da se lahko katastrofe, ki prizadenejo naše državljane, pojavijo tudi zunaj ozemlja EU v Evropskem gospodarskem prostoru ali celo zunaj EGP. Moje vprašanje Komisiji je, kako bo uporabila to katastrofo za povečanje zmogljivosti Evropske unije za obvladovanje kriz. Lahko vam zagotovimo, da bomo mi v Evropskem parlamentu podprli vsa vaša prizadevanja, da bomo učinkovitejši in uspešnejši pri obvladovanju krize.
Hannes Swoboda
(DE) Gospod predsednik, v zadnjih nekaj dneh sem videl in doživel alternative potovanju z letalom po Evropi, najprej s potovanjem z avtomobilom iz Beograda na Dunaj in nato na poti z vlakom z Dunaja v Strasbourg. Čeprav so na cestah problemi, je cestna infrastruktura razmeroma dobro razvita, celo v sosednjih regijah Evrope. Razmere na železnici pa ostajajo neznosne. To ni sprejemljivo.
Kje bi bili danes, če bi izpeljali določbe tako imenovanega Delorsovega načrta? Imeli bi že vseevropsko omrežje in več hitrih železniških prog ter vlakov visokih hitrosti. Že po nekaj urah so bila stranišča na vlakih neuporabna, čeprav je bil to sodoben vagon, ker je moralo veliko ljudi več ur stati ali sedeti na tleh in je bila na vlakih gneča, zmogljivosti pa preobremenjene.
Zato bi rad pozval gospoda Kallasa, naj da novo pobudo za posodobitev železnice z vlaki visokih hitrosti in zagotovitvijo rezervnih zmogljivosti. Potrebujemo določeno količino rezerv. Ne le med katastrofalnim vulkanskim izbruhom, temveč tudi pozimi smo ugotavljali, da imamo premalo rezerv in da zgolj osredotočenost na dobičkonosnost ni dovolj. Večji poudarek moramo nameniti tudi nastanitvi.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Gospod predsednik, gospod López Garrido, gospod Kallas, hvala lepa za vaše razlage in delo, ki ste ga opravili.
Strinjam se, da je varnost prednostna in da je kriza, ki nas je prizadela, zapletena, vendar je trajalo predolgo, da smo začeli komunicirati, ker smo to storili šele pet dni po prvem poskusu.
A, da bi ocenili, kaj ljudje, evropska javnost, zdaj pričakujejo od nas, morajo biti sklepi te razprave jasni, preprosti in predvsem praktični. Imeti morajo tudi takojšnje učinke, ki jih bodo lahko videli vsi.
Davkoplačevalci, ki bodo morali plačati tudi za to krizo, imajo vsekakor pravico, da so zajamčene vsaj tri stvari: prvič, večja preglednost glede odločitev, da se zaprejo letališča in o tem, kako se odvijajo razmere. Ko se je začela kriza, so bili prepozno obveščeni in mislim, da je to pripomoglo k povečanju problemov na številnih letališčih in je bilo zaradi tega tudi težje urejati nadomestne prevoze. Zato potrebujemo zdaj, ko so bile opredeljene tri cone, tudi večjo preglednost. Hočemo vedeti, kaj so in kaj pomenijo.
Drugič, ljudje imajo pravico, da je zajamčeno popolno spoštovanje pravic potnikov. Potrebna je jasnost, treba je opredeliti, kdo je odgovoren za pravice potnikov, kakšen bo obseg teh pravic in roke za njihovo izvedbo. Soglašam s komisarjem Kallasom, da je treba spremljati tudi postopke, ki jih bodo uporabljali letalski prevozniki, da bi omogočili te zahtevke.
Zadnja stvar, ki je upravičena in mora biti zajamčena, je državna pomoč za letalske prevoznike. Prosim vas, da jasno opredelite, kakšna bo ta državna pomoč in katera merila se bodo uporabljala pri njenem dodeljevanju, da bomo lahko spremljali in nadzorovali posledice, ki bi jih lahko imela ta kriza za delavce pri letalskih prevoznikih. Prav tako moramo čim bolj povečati nadzorne ukrepe in preprečiti letalskim prevoznikom, da bi uporabili okoliščine, kot so te, za uvajanje neutemeljenih ali pretiranih sprememb pri svoji delovni sili.
To, kar je sedanja kriza zelo jasno pokazala, je potreba po razvoju evropskega sodelovanja in nadaljnje interoperabilnosti.
Philip Bradbourn
Gospod predsednik, kot je bilo že rečeno, nihče ni mogel napovedati nedavnih dogodkov v Islandiji. Letalska panoga se mora spopadati z zelo nepredvidljivimi okoliščinami, tako v smislu vulkanskega izbruha kot seveda glede splošnih gospodarskih okoliščin. S tem v mislih bi morali skrajne ukrepe, kot je zaprtje celotnega evropskega zračnega prostora, utemeljiti na pravih znanstvenih dokazih in s sedanjo razpoložljivo tehnologijo poskrbeti, da bi bile motnje čim manjše in bi se informacije učinkovito sporočale.
V tem pogledu so Eurocontrol in nacionalni organi še povečali nezadovoljstvo s svojim slabim upravljanjem te krize. Nenehno podaljševanje zaprtja evropskega zračnega prostora vsakih šest do osem ur je pomenilo, da potniki niso mogli načrtovati svojega potovanja z drugimi sredstvi, letalski prevozniki pa so bili prisiljeni čakati na nadaljnji razvoj. Za pomoč v takih primerih sta na voljo računalniško modeliranje in satelitska tehnologija, vendar se zdi, da smo bili tudi ob vsej tej tehnologiji še vedno na stopnji, ko smo obliznili prst in ga podržali v zraku, da bi videli, v katero smer bo pihal veter. Vsaj tako javnost to dojema. To je katastrofa za vse vpletene. Potrebna je dolgoročna napoved, ne refleksna sporočila za javnost o odločitvah.
Christine De Veyrac
(FR) Gospod predsednik, najprej bi rada poudarila, da je bilo to, da se je večina evropskih vlad odločila, da uporabi previdnostno načelo in ciljno ter začasno zapre svoj zračni prostor, pametna in preudarna odločitev.
Varnost naših državljanov mora biti pred vsemi drugimi premisleki in v teh okoliščinah se mi zdi stališče nekaterih letalskih prevoznikov, ki so na podlagi enega ali dveh preskusnih letov zahtevali, naj se zračni prostor popolnoma in takoj odpre, najmanj nespodobno.
Mislim, da je gospod Hénin pravkar govoril o medsebojnem dopolnjevanju prevoza, zlasti z železnicami in rada bi izkoristila to priložnost, da povem, kako žal mi je, da se je ta paralizira zračnega prostora še poslabšala zaradi motenj v železniškem prevozu, ki so jih povzročile stavke, ki so bile v teh okoliščinah neodgovorne in nedojemljive.
Če se vrnem k naši temi, bi rada pohvalila odločitev Komisije, da odobri sprostitev javnih sredstev za letalske prevoznike, ki so jih prizadele sedanje motnje. To je razumna odločitev v okoliščinah, ki jih je že zaznamovala kriza; vendar se mora ta pomoč šteti kot izjemna.
V tej zvezi bi želela, da se v merila za dodeljevanje teh sredstev vključi zgled vedenja, ki ga morajo letalski prevozniki pokazati glede izplačila odškodnin svojim strankam, ki so postale žrtve odpovedanih letov. Res ni sprejemljivo, da bi nekateri letalski prevozniki zlorabljali določilo višje sile in se tako izognili svoji obveznosti na podlagi Uredbe (ES) št. 261/2004 glede odškodnine potnikom. Potniki so žrtve sedanjih razmer in če jim ni ponujena nobena alternativna rešitev, jim tudi ni treba imeti nobenih finančnih stroškov.
Poleg tega so potovalne agencije izvzete iz obveznosti izplačila odškodnine potnikom za neuporabljene polete. Tudi to ni prav. Letalski prevozniki, podobno kot potovalne agencije, imajo zavarovanje, ki jim daje kritje v izjemnih primerih, kot je ta, ki ga doživljamo zadnjih nekaj dni, in zato moramo zagotoviti, da bodo potniki dobili primerno odškodnino za lete, ki so bili odpovedani.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) V EU-27 približno 2 milijona potnikov vsak dan uporablja letalski prevoz, od tega jih 22 % potuje po domovini, 44 % znotraj EU in 34 % zunaj EU.
Izbruh vulkana v Islandiji nam je pokazal šibkost evropskega prometnega sistema. V zadnjih šestih dneh je bilo odpovedanih več kot 17 000 poletov in milijoni potnikov so obtičali na različnih krajih znotraj in zunaj EU. V teh okoliščinah je bilo resnično nujno zagotoviti potnikom hitre in natančne informacije.
Varnost potnikov mora biti naša najpomembnejša skrb. Zato mora predvsem znotraj Evropske unije obstajati učinkovit sistem za preusmeritev potnikov na druge oblike prevoza, na železnico, vodne poti ali ceste. Če bi tak sistem deloval, bi 66 % potnikov, ki so v tem času ostali na letališčih, in tistih, ki so potovali znotraj držav članic ali same EU, prišlo na svoj cilj z drugim prevoznim sredstvom.
Izredno pomembno postaja, da se dodelijo potrebna sredstva za razvoj vseevropskega prometnega omrežja, tako da vlaki visokih hitrosti ne bodo na voljo samo glavnim mestom držav članic, ampak tudi večjim evropskim mestom. Drugi vedno pomembnejši vidik je razvoj prevoza po notranjih vodnih poteh in evropskih morskih koridorjih. Pokažimo politično voljo in se držimo svojega slogana "Naj Evropa ostane v gibanju!"
Pat the Cope Gallagher
(GA) Gospod predsednik, rad bi pozdravil prizadevanja komisarja Kallasa in prometnih ministrov pri reševanju tega problema.
Kljub temu, da danes živimo v dobi tehnologije, mislim, da je to opozorilo, ki nas kot še nikoli prej opominja, da smo v rokah matere narave.
Prihajam iz države (Irske), kjer dvakrat prečkamo morje, preden pridemo na celinsko Evropo. Vem, da smo mi in ljudje, ki jih zastopam, te učinke čutili verjetno bolj kot kateri koli drug državljan v drugih državah članicah. Po objavah včeraj zvečer, je resnično obstajalo upanje, da se bo položaj izboljšal. Vendar se je čez noč spet poslabšal in omejitve v našem zračnem prostoru so bile podaljšane do danes do 13.00.
Veliko potnikov je obtičalo v različnih krajih, ne le v Evropi, temveč v številnih delih sveta in naša prednostna naloga mora biti, da se potrudimo in pomagamo tem ljudem in številnim, ki imajo smrt v družini in ne morejo priti domov. Tem ljudem morajo letalski prevozniki dati prednost in jih ne smejo prezreti in obravnavati enako kot druge potnike.
Gospodarski vpliv je ogromen in veseli me, da bo komisar vodil skupino, ki bo ugotavljala posledice. Seveda je nujno in mislim, da je to pravo bistvo, da se vloga Eurocontrola zaradi te krize okrepi, kajti vulkani ne spoštujejo gospodarskih, geografskih ali političnih meja. S tem se moramo ukvarjati iz središča. Strinjam se, da obravnavanje iz 27 vidikov ali držav ni uspešno. Eden največjih problemov, s katerimi se potniki danes spopadajo, je zmeda ...
(Predsednik je prekinil govornika)
Vicky Ford
Gospod predsednik, oblak pepela je povzročil stres in travmo več tisoč potnikov in finančno izgubo številnih podjetij. Veliko mojih kolegov iz odmaknjenih koncev Evrope je ta teden obtičalo. Predsedstvu se je treba zahvaliti, da je soglašalo, da ne bi bilo demokratično, če bi glasovali brez njih - vse prepogosto namreč tisti od nas, ki smo bolj od daleč, čutimo, da smo odrinjeni v interesu srednjeevropskih zavezništev.
Vulkan nas je tudi spomnil, da nismo gospodarji tega planeta in nimamo odgovorov na vsa vprašanja. Jasno je, da bi morali veliko več vedeti o vulkanskem pepelu in vulkanskih plinih in treba bi bilo spodbujati raziskave na tem področju.
Vulkan nas je tudi spomnil, kako odvisni smo postali od letalskega prevoza. Vemo, da moramo v prihodnjih letih zmanjšati to odvisnost. Pozdraviti moramo vlaganja v napredne komunikacijske sisteme za virtualne sestanke, pa tudi vlaganja v železnice visokih hitrosti.
Nazadnje, treba bi bilo pozdraviti načrte za zmanjšanje nepotrebnih potovanj. To je očitno področje, kjer bi bil Parlament lahko za zgled.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Izrednih naravnih pojavov, kot je izbruh v Islandiji, na žalost ni mogoče napovedati. V takih primerih je lahko neustrezen odziv opravičljiv, vendar samo enkrat. Pozorno moramo analizirati, kaj se je zgodilo in pripraviti učinkovit odziv v primeru, če se bodo takšni pojavi ponavljali. Informacije o posledicah izbruha niso bile ustrezne. Danes, skoraj en teden od izbruha kaosa, še vedno ne vemo, kako dolgo bo to trajalo in katere so dejanske nevarnosti.
Treba je določiti center, ki bo izvajal ustrezno spremljanje, ne glede na stroške, tako da bodo tisti, ki so vpleteni, podjetja in potniki, dobili možnost za sprejemanje ustreznih ukrepov. Odziv podjetij je bil pozen in nepovezan, kar je povzročilo potnikom velike probleme. Podjetja se niso potrudila, da bi sodelovala in uskladila vodenje pretoka potnikov in najverjetnejših poti, ki so bile še na voljo. Edini logični odziv na pomanjkljivost je oblikovanje enotnega evropskega neba in ustanovitev centraliziranega sistema za nadzor prometa v odgovornosti enotnega organa.
Predsedujoči Svetu, lansko leto sem bil poročevalec za pobudo o uvedbi enotnega evropskega neba in imel sem velike težave, da smo prišli do sedanje oblike pobude, potem ko smo imeli izredno težka pogajanja s Svetom. Letos se dogaja povsem enako z evropskimi tovornimi koridorji.
Prepričan sem, da bi morale države članice razumeti vsaj nekaj od tega, kar se zdaj dogaja. Odziv držav članic je bil neprimeren in ni omogočil prevoza z drugimi sredstvi. Zdaj v Evropi ni mogoče kupiti železniške vozovnice na civiliziran način. Oblikovanje evropskega centra, ki bo odgovoren za intervencijo in usklajevanje v primeru izrednih naravnih katastrof je resnično nujno. Tudi posodobitev železniškega prevoza je prednostna naloga, o kateri je bilo ogromno povedanega, vendar le malo storjenega.
Upam, da so države članice razumele izredno pomembno sporočilo, da namreč ni dovolj, da ste pripravljeni na lastnem dvorišču, ampak morajo biti uvedene po vsej Evropski uniji enake razmere. Potrebno je usklajevanje, odgovornost in sprejemanje odločitev, vse to na ravni Evropske unije.
Stavros Lambrinidis
(EL) Gospod predsednik, sposobnost kapitana se pokaže v nevihti. V vulkanski nevihti, ki je prizadela Evropo, je Unija počasi predvidevala, se počasi odzivala in počasi preprečevala širjenje problemov za evropske državljane, prav tako počasi, kot smo se odzvali na gospodarsko nevihto, a to je že druga zgodba.
V današnji razpravi obstajata dva vidika.
Prvi se nanaša na prepoved poletov in usklajevanje. Očitno ne morejo biti podjetja tista, ki bodo tehtala življenjsko nevarnost proti stroškom in se odločala, kdaj in kje bodo letela. To je stvar pristojnih nacionalnih organov. Edini resnično pozitiven dosežek v zadnjih nekaj dneh je, da ni bilo žrtev, za katerimi bi žalovali, in da nismo tvegali. A v razmerah, ki so presegle evropske meje, bi morali biti nacionalni organi tisti, ki bi se od prvega trenutka dalje usklajevali z Eurocontrolom in meteorologi, da bi ugotovili, ali se lahko odprejo koridorji, za katere smo zdaj, po finančnem pritisku iz podjetij, danes rekli, da jih bomo odprli (po mojem mnenju na žalost). Tega me je groza.
Drugič, v takem kaotičnem položaju ni sprejemljivo, da je bila sporna uporaba evropske uredbe o odškodninah potnikom, uredbe, ki bi morala biti v takih okoliščinah samodejno aktivirana. Ali veste, da so podjetja le redkim potnikom, ki so obtičali, zagotovila, da jim bodo plačala prenočišče in da je večina od njih dobila plačilo le zato, ker so se trdo pogajali s temi podjetji, velika večina pa ni dobila ničesar? Prepričan sem, da bi moral Evropski parlament preučiti, kako so se podjetja odzvala v primerjavi z uredbo in ali so bile spoštovane pravice potnikov.
Ivo Belet
((NL) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, dobro jutro. Tukaj imamo seveda opravka z izjemnimi okoliščinami. Sedanje motnje letalskega prometa so resnejše od tistih 11. septembra, vendar je jasno, da na take izredne razmere nismo biti tako dobro pripravljeni, kot bi lahko bili. Kljub vsem prizadevanjem organizatorjev potovanj in letalskega osebja so bili številni potniki preprosto prepuščeni usodi in so se morali sami znajti z rešitvijo. Očitno se moramo iz tega kaj naučiti in sprejeti ustrezne ukrepe.
Gospod predsednik, komisar, predvsem nimamo nobene druge možnosti, kot da sprejmemo načrt za izredne razmere, evropski usklajeni načrt. Pri tem načrtu je ključno, da je treba potnikom, ki obtičijo, zagotoviti seveda ne samo varnost, temveč tudi informacije in pomoč, da se bodo tisti, ki so prizadeti, imeli vsaj na koga obrniti in da bodo imeli zajamčeno zatočišče. Te dogodke moramo izkoristiti za znatno izboljšanje usode prizadetih potnikov v prihodnje. V preteklih nekaj dneh je postalo jasno še nekaj, namreč, da bomo v Evropi morali veliko več vložiti v oblikovanje čezmejnega hitrega železniškega omrežja, ki nam bo zagotovilo okolju prijazno alternativo poleg očitno ranljivega omrežja letalskega prevoza. Dajmo se zares potruditi v okviru EU 2020, da bomo ustvarili prepričljiv naložbeni projekt železnic, ki bo dober za posameznega državljana, za okolje in za zaposlovanje.
Jo Leinen
(DE) Gospod predsednik, kot da bi vedeli, kaj se bo zgodilo, ima Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane, ki je odgovoren tudi za civilno zaščito, v pripravi samoiniciativno poročilo o pristopu skupnosti k preprečevanju naravnih nesreč. Poročevalec je gospod Ferreira. O tem poročilu bomo glasovali na naslednjem zasedanju in takrat bomo razpravljali o naših izkušnjah z oblakom vulkanskega pepela. Plenarno zasedanje bo lahko zelo kmalu oblikovalo stališče Parlamenta o teh temah.
Soglašam s poslanci, ki so dejali, da smo slabo pripravljeni na naravne nesreče. Na srečo ima Evropa malo naravnih nesreč. Vendar imamo tudi malo izkušenj na tem področju in jasno je, da je naše obvladovanje kriz šibko. Po mojem mnenju je vse skupaj trajalo predolgo. Pet dni, preden je bil opravljen preskusni polet in so bili zbrani pravi podatki, je preprosto predolgo. Iz tega se moramo kaj naučiti. Nikogar ne želim obtoževati, a izkušnje kažejo, da moramo stvari drugič opraviti bolje.
Če je ta vulkanski pepel kaj razjasnil, je to potreba po več Evrope. Gospod Kallas, dejali ste, da imajo nacionalni organi odgovornosti. Vendar to ne pomaga ljudem, ki so zaradi tega trpeli. Potrebujemo več Evrope v civilni zaščiti in skupni prometni politiki. Lizbonska pogodba nam odpira več možnosti. Enako kot gospa Hübner, bi vas rad vprašal, kako boste izkoristili priložnosti, ki vam jih ponuja Lizbonska pogodba, pri obvladovanju kriz in civilni zaščiti. Položaj se mora izboljšati.
Anne Delvaux
(FR) Gospod predsednik, "sramota", "kaos", "paraliza", "neubranost", "katastrofa", "polomija", tisku ne zmanjka besed za opisovanje zaprtja evropskega zračnega prostora in njegovih posledic.
Ne bom se zadrževala pri tem, kar je bilo že povedano, zlasti glede obsega velikega, lahko bi rekli neizmernega, finančnega vpliva te krize, neposrednega in posrednega. Čeprav pozdravljam možnost, da se letalskemu sektorju, ki je po 11. septembru že veliko pretrpel, dodeli izredna javna pomoč, sem še vedno osupla nad načinom, kako je Evropa obvladovala te dogodke.
Prvič, če vemo, da je bilo prizadetih 750 000 evropskih potnikov, od katerih jih je veliko še vedno ostalo na vseh štirih koncih sveta, če vemo, da so gospodarske izgube ves čas eksponentno naraščale, kako lahko razložimo, da je trajalo, ne en, dva, tri ali štiri, ampak pet dni, preden so imeli evropski prometni ministri sestanek na telekonferenci, da so uskladili svoje ukrepe in se odločili, da uvedejo različne cone za promet?
Drugič, nihče ne nasprotuje, da je treba kot resnično prednostno - in poudarjam besedo "prednostno" - uporabiti previdnostno načelo. A danes, ko se začenja promet postopoma spet dovoljevati, v nespremenjenih vremenskih razmerah in ko je vulkan še vedno dejaven, se začne človek upravičeno spraševati, katerih dodatnih varnostnih jamstev za potnike ni bilo mogoče zagotoviti prej, bolj zgodaj.
Tretjič, pripravljen je bil model razvijajočih se ukrepov - glede na vremensko napoved se lahko razvoj in dejavnost vulkana spreminja iz ure v uro - a kdo bo nadaljeval izvajanje sprotnega ocenjevanja varnosti zračnih koridorjev? Ali morajo te preskusne polete izvajati civilno letalstvo in letalski prevozniki? Nazadnje, če bo to trajalo, se poslabšalo ali ponovilo - kar je verjetno - mora uvedeni način obvladovanja zagotavljati večje usklajevanje med državami članicami in posebne operativne postopke, ki temeljijo na resničnih podatkih in boljšem usklajevanju drugih prevoznih sredstev v izjemnih okoliščinah. Upoštevati mora tudi potrebo po usklajevanju pomoči, da bomo lahko spravili domov več deset tisoč potnikov, ki so obtičali; tudi oni so upravičeni do informacij in pomoči. Do zdaj pa so bile sprejete le osamljene in nacionalne pobude.
Inés Ayala Sender
(ES) Gospod predsednik, pozdravljam možnost, ki nam jo daje ta razprava, da se spoprimemo s svojimi odgovornostmi.
Nacionalna razsežnost in medvladne odločitve ne zadoščajo za odziv na današnje krize, kot tudi ne preproste rešitve, pa čeprav temeljijo na statističnih modelih.
Prav je, da priznamo skrbnost španskega predsedstva Sveta, ki je dan potem, ko je bil zračni prostor zaprt, videlo možnost, da z evropskim pristopom najdemo rešitev za kaos, ki se je že širil zunaj nacionalnih vlad in, še huje, pahnil na tisoče potnikov znotraj in zunaj naših meja v brezupen položaj. Njihova vrnitev v domovino mora biti naša prednostna naloga.
Čeprav so bili začetni ukrepi ustrezni in v skladu z načelom previdnosti ter so zajamčili varnost za vse državljane - tiste, ki so leteli in tiste na poti - sta pomanjkanje jasnosti glede prihodnosti in naraščajoči občutek nelagodja zaradi zapletenih medvladnih odločitev sprožila veliko vprašanje, ki še vedno visi v zraku: "Kaj dela Evropa?" Moramo priznati, da je komisarju Kallasu in španskemu predsedstvu uspelo s skupnim delom v rekordnem času spremeniti pristop - seveda ni nikoli dovolj kmalu, a če smo pošteni, jim je glede na težave uspelo v rekordnem času. Čeprav je ta pristop previdnosten, kot mora biti, odpira pomembna vprašanja.
Sklepi te izbire so: uporaba pravic potnikov ni v nasprotju z izjemnimi razmerami. Delo, opravljeno na evropski in nacionalni ravni, ni bilo dovolj. Kratkoročno moramo poskrbeti za vrnitev domov in zagotoviti nujne rešitve, srednjeročno pa moramo poskrbeti za izboljšave.
Služba za zunanje delovanje mora biti sposobna, da se odzove na take izredne razmere in se v nekaterih primerih ne more zapreti ob koncu tedna.
Sektor letalskega prometa, potovalni agenti, turistična panoga, logistika itd., ki so se ravno nadejali konca krize, so doživeli resnično uničenje in pozdravljam navzočnost komisarja Almunia, ki bo odgovoren za upravljanje rešitve, ki jo sektor potrebuje.
Tudi končanje negotovosti takoj, ko bo to mogoče, nam bo pomagalo, da se izvlečemo iz te krize. Za konec, očitno bomo potrebovali nadomestni sistem za letalski prevoz, tudi ko bomo imeli enotno evropsko nebo. Vsem skupaj, železnicam, cestam in pomorskemu sektorju, ga ni uspelo nadomestiti.
Artur Zasada
(PL) Gospod predsednik, gospod Kallas, nedvomno imamo opraviti s kriznimi razmerami. V Evropi se je letalski promet zmanjšal za 70 % in zaprtih je 80 % letališč. Res upam, da bomo sposobni sprejeti nekaj tvornih sklepov. Prvič, Komisija bi morala narediti vse, da bo zagotovila, da izbruh vulkana ne bo povzročil stečaja evropskih letalskih prevoznikov, ki so že tako in tako v katastrofalnem finančnem položaju. To pravim glede na včerajšnjo razpravo o financiranju varnosti letalskih prevozov in glede na odpor Sveta do financiranja ostrejših ukrepov v zvezi z varnostjo.
Drugič, poskusi z novimi, nedokazanimi tehnologijami, kot so naprave za skeniranje telesa in tekočin, vsekakor ne bodo izboljšali varnosti, nedvomno pa bodo imeli učinek na finančno stanje evropskih letalskih prevoznikov.
Tretjič, vprašanje potnikov. Mislim, da je bila odločitev, da se poleti ustavijo zaradi skrbi za varnost potnikov, pametna. Vendar se ta skrb ne bi smela končati tu, ampak bi morala vključevati tudi pomoč za tiste, ki so brez lastne krivde obtičali na letališčih. O teh stvareh smo že več kot enkrat razpravljali na zasedanjih Evropskega parlamenta in zlasti Odbora za promet in turizem. Presenetljivo pa je, da smo se vsi šele ob izbruhu vulkana v Islandiji zavedli, kako je letalska panoga pomembna za pravilno delovanje gospodarstva Evropske unije in to velja predvsem za tiste predstavnike institucij EU, ki se prav zaradi tega v nedeljo niso mogli udeležiti pogreba v Krakovu.
Jörg Leichtfried
(DE) Gospod predsednik, gospod Kallas, gospod López Garrido, gospe in gospodje, prepričan sem, da je bil odziv Evropske unije in držav članic na to krizo povsem zadovoljiv in da je bilo storjeno vse, kar je bilo mogoče. Ukrepi so bili v skladu z načelom, da je varnost najpomembnejša. Lahko razpravljamo o tem, ali bi bilo treba oblak pepela hitreje raziskati. Menim, da bi bilo to mogoče, a načeloma je to, kar je bilo storjeno, sprejemljivo.
Zdaj se moramo pogovoriti in pazljivo premisliti o tem, kaj bi bilo treba storiti za ljudi, evropske državljane, ki so obtičali. Včeraj so me poklicali trije ljudje, ki so v takem položaju. En primer se nanaša na družinske člane, ki čakajo na letališču na Tajskem in so jim povedali, da bodo verjetno lahko odleteli 29. aprila. Na letališču so preživeli že ves teden. Drugi primer vključuje mlade ljudi v New Yorku, ki so jim rekli, naj ne zapuščajo svojega hotela najmanj en teden, ker jih lahko vsak hip pridejo iskat. Tretji primer sta upokojenca na otoku v Norveškem morju, ki si ne moreta več privoščiti plačevanja za nastanitev, ne moreta pa oditi.
To so primeri, o katerih moramo mi v Evropskem parlamentu razmisliti in se pogovoriti. Tem ljudem moramo ponuditi rešitve, jim dati podporo in pripraviti uporabne predloge. Ne moremo zapustiti evropskih državljanov, ki so v tem položaju; moramo jim pomagati.
Predsednik
Hvala lepa, gospe in gospodje. Zdaj smo v izrednemu položaju, ker je tema, o kateri razpravljamo, tako nujna in tako zaskrbljujoča za veliko ljudi in predvsem za javnost, da imamo več zahtevkov po postopku proste prijave k besedi kot kdaj koli prej.
To je rekord, ker mislim, da imamo 13 ali 15 zahtevkov in čeprav poslanci še vedno prosijo, da bi se vključili, očitno ne moremo imeti 20 ljudi, ki bodo govorili.
Vsekakor bomo poskušali omogočiti vsem, da bodo govorili, dokler ne pride predsednik, ki je stopil ven za trenutek in ga spontano nadomeščam. Ker ne želim načenjati naslednje razprave, bomo izvajali postopek proste prijave k besedi, dokler je ne bo prekinil predsednik ali dokler ne bodo govorili vsi, ki so na seznamu.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, hvaležen sem komisarju in ministru španskega predsedstva za delo, ki sta ga opravila.
Mislim, da ni nobenega dvoma, da je bila prednostna naloga v teh izrednih razmerah, da se zajamči varnost, in varnost je bila zajamčena, ker je izid te katastrofe, tega nepričakovanega naravnega dogodka, da ni bilo nobene nesreče letala, ki bi se zgodila zaradi oblaka.
Varnostni cilj je bil torej dosežen in ob tem smo lahko samo zadovoljni. Danes imamo še vedno dva problema: prvi je časovni okvir. Ali bi bili ukrepi lahko sprejeti prej? Ali bi bili lahko sprejeti bolj zgodaj? Ali bi bili lahko sprejeti ukrepi, s katerimi bi posredovali prej in bi bolj zgodaj ponovno odprli območje, ki je bilo najvarnejše za letalski promet, glede na ogromen gospodarski učinek, gospodarski vpliv, ki ga je imela ta katastrofa na letalski promet in na letalske prevoznike? Ali ne bi bilo mogoče, da bi bili ukrepi sprejeti bolj zgodaj? To zahteva odgovore.
Drugo vprašanje je: na tisoče potnikov je še vedno ostalo na poti in morajo čakati v hotelih, da se spremeni ...
(Predsednik je prekinil govornika)
Marc Tarabella
(FR) Gospod predsednik, ta razprava je spodbudila veliko govorov strokovnjakov za promet. Res smo se močno osredotočili na gospodarske probleme, ki so jih povzročile te izjemne in nepredvidljive razmere.
Obstajajo pa tudi človeški vidiki, kot je bilo rečeno, in na razmere gledam bolj s stališča zagovornika državljanov kot potrošnikov, kajti več sto tisoč jih je obtičalo nekje v svetu in se ne morejo vrniti domov. Bolj mislim nanje in predvsem na tiste, ki si ne morejo več privoščiti, da bi ostali tam, kjer so obtičali, in nimajo nobene druge rešitve.
V zvezi s tem praznim nebom in letališči, polnimi ljudi v težavah, bi morda lahko razmislili o prenovitvi direktiv o prometu, zlasti o letalskem prometu. Verjetno bo ponovno pregledana direktiva o paketnih potovanjih. Mar ne bi - in o tem do zdaj še ni bilo govora - razmislili o obveznem zavarovanju za zagotovitev kritja za take ljudi v primeru višje sile, zlasti tako, da jih ne bi pustili v težavah?
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Gospod predsednik, sedanje razmere so pripomogle, da smo spoznali svojo nemoč pred silami narave. A kot resna organizacija bi morala biti Evropska unija bolje pripravljena na take razmere, zlasti tako, da bi se v nujnih primerih učinkovito odzvala. Seveda se je težko pripraviti na nekaj, kar se morda bo ali pa ne bo zgodilo enkrat vsakih 150 let, a zdaj lahko vidimo, da je evropska železniška infrastruktura z omrežjem povezav povsem neučinkovita. Moramo si odgovoriti na vprašanje, kako se lahko to izboljša.
Druga vprašanja, o katerih bi morali razpravljati, so, prvič, kakšno javno pomoč bomo dali na voljo podjetjem, ki so ogrožena? Vemo, da bodo potrebni ogromni zneski za izboljšanje finančnega položaja teh podjetij. Drugo vprašanje je, kako bi morali razviti strategijo, ki nas bo dolgoročno pripravila, da se bomo odzvali in izboljšali ...
(Predsednik je prekinil govornika)
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Gospod predsednik, komisar je govoril, da so postopki nesmiselni in zastareli. Torej bodimo dosledni.
Zapravili smo preveč priložnosti, preveč pogodb, namesto da bi uvedli pristojnost Skupnosti nad evropskim zračnim prostorom. Kljub temu, čeprav v zraku nismo bili sposobni ukrepati tako, kot bi morali, lahko to storimo na zemlji. Na primer, spremljamo lahko pravice potnikov in tudi posredujemo ali prosimo za premirje v različnih industrijskih sporih glede kopenskega prevoza. Pri tem ne sme biti nobenih minimalnih storitev, vsi morajo dobiti največje možne storitve.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospod predsednik, upam, da sedanje razmere v evropskem prometu ne bodo trajale predolgo in da se ne bodo sprevrgle v pravo prometno krizo. Izkušnje, ki smo jih pridobili, so zelo drage, vendar zelo poučne. Moramo sprejeti pravilne sklepe in nekateri se ponujajo kar sami od sebe. Prvič, prometna varnost, tako glede kakovosti kot glede možnosti, da državljani potujejo, je prednostna obveznost, ki nam je skupna. Drugič, potreben je uravnotežen razvoj vseh oblik prometa, še posebno železniškega, ki ga ne smemo zanemarjati. Tretjič, učinkovit promet je življenjska sila gospodarstva. Prevoz blaga in mobilnost delovne sile sta odločilna za razvoj in na to ne smemo pozabiti, še posebno ne v času gospodarske krize. Nazadnje, potrebni so ustrezni postopki, usklajevanje, posebna podpora za letalske prevoznike, vzajemna pomoč in evropska solidarnost v dobro naših državljanov.
Piotr Borys
(PL) Gospod predsednik, gospod Kallas, katastrofa nam je pokazala, da v Evropski uniji nimamo postopkov za obvladovanje katastrof, kakršna se je zgodila zaradi izbruha vulkana.
Prvič, Evropska unija bi morala usklajevati zadeve, ki se nanašajo na varnost, in se odločiti, ali letala lahko letijo ali ne. O tem ne morejo odločati zgolj države članice. Drugič, razmišljati moramo o vprašanju gospodarske odgovornosti. Mislim, da bi bil evropski sistem ali pa morda nacionalne sheme zavarovanja za takšne razmere lahko rešitev. Tretjič, pri logistiki potnikov, ki so obtičali na prehodu med posameznimi državami, je šlo za pomanjkanje resnične mobilnosti v prometu in omrežjih TNT ter za pomanjkanje hitrih vlakov. Nazadnje, mislim, da bi morala imeti Evropska služba za zunanje delovanje v primeru, ko potniki ostanejo zunaj Evropske unije, pripravljene in opredeljene postopke, da jim pomaga. Upam, da bodo uvedeni hitri postopki.
Kriton Arsenis
(EL) Gospod predsednik, gospe in gospodje, v zadnjih nekaj letih smo doživeli pretrese, kakršnih v našem življenju še ni bilo. Letala, od katerih smo odvisni, da potujemo z njimi sem v Bruselj in Strasbourg ter nazaj, niso več na voljo. Pretres je bil neznanski, morali smo iti na vlake, ladje in avtobuse, trajalo je veliko dlje in številnim poslancem je komaj uspelo priti sem.
V zadnjih nekaj dneh smo videli, da smo povsem odvisni od letal; videli smo, da sicer obstajajo alternativna sredstva, vendar da današnja železniška infrastruktura v Evropi ni ustrezna in ni ravno najsodobnejša. Ali si morda lahko predstavljamo Evropsko unijo s popolnim omrežjem za vlake visokih hitrosti, Evropo, v kateri bi vsa potovanja do 1 000 kilometrov opravili z vlakom in v kateri bi letala uporabljali samo za daljša potovanja?
Učinek letalskih prevozov na podnebje je v Evropski uniji ogromen. Je večji kakor učinek rafinerij in železarn ...
(Predsednik je prekinil govornika)
Magdalena Alvarez
(ES) Gospod predsednik, menim, da lahko odzivi, ki bi jih uvedli zdaj, samo ublažijo razmere, ne morejo pa preprečiti, da se to ne bi ponovilo.
V prometu ni bližnjic, ni kratkoročnih rešitev in to bi morala biti priložnost - zdaj še toliko bolj, ko je pripravljena Bela knjiga - da vključimo, uvedemo in vzpostavimo potrebne ukrepe za zmanjšanje naše prekomerne odvisnosti od povezav z letalskim prevozom. Te povezave moramo spraviti v ravnotežje s tem, da spodbudimo in okrepimo alternative, ki jih zdaj, če primerjamo, zelo primanjkuje, na primer železniški in pomorski promet.
Zato mislim, da bosta gospod Kallas in gospod Grosch, ki je poročevalec za to poročilo, upoštevala zahteve, ki so jih dali vsi poslanci, v zvezi s potrebo po okrepitvi železnic in vseevropskih omrežij za to obliko prevoza.
Bendt Bendtsen
(DA) Gospod predsednik, veliko pametnih stvari je bilo povedanih danes zjutraj med razpravo, vendar mislim, da moramo pogledati malo dlje v prihodnost. To, kar smo doživeli, je nekaj, kar bomo ponovno doživljali. Strokovnjaki iz Islandije pravijo, da ne gre za vprašanje, ali bodo prihodnji izbruhi, vprašanje je le, kdaj se bodo pojavili. Zato moramo pogledati malo dlje in se pripraviti, kako bomo obvladali take razmere, ko se bodo v prihodnosti spet pojavile. Menim, da se moramo pri tem osredotočiti na uvedbo hitrih železniških povezav med evropskimi glavnimi mesti in na to, kako bomo dosegli interoperabilnost, ki je potrebna.
Tanja Fajon
(SL) Drage kolegice in kolegi, seveda nam je vsem jasno, da mora biti varnost potnikov na prvem mestu in da danes o njej govorimo predvsem zato, ker nas je na to opomnila narava. Letala po večjem delu Evrope so na tleh, potniki čakajo v nedogled, letalske družbe se pogrezajo v rdeče številke, delavci v industriji se bojijo za svoje službe, gospodarska škoda je ogromna. Seveda imajo letalske družbe pravico misliti, če kmetje dobijo povrnjeno škodo zaradi naravnih nesreč, da so tudi one upravičene do odškodnin. A za okolje smo v teh dneh pravzaprav naredili veliko.
Povezanost - da, naj bo to lekcija, da Evropa rabi boljšo povezanost letalskega, železniškega in cestnega prometa, da rabimo financiranje hitrih vlakov, manj onesnaževanja. Odzvati se moramo nemudoma in odgovorno, predvsem pa varno za potnike.
Judith A. Merkies
(NL) Gospod predsednik, najprej bi rada izrazila sočutje vsem, ki jih je prizadela ta kriza. Zdaj je "kriza" beseda, ki jo te dni vse prepogosto slišimo: gospodarska kriza, finančna kriza, prometna kriza, vsak dan vsemogoče vrste kriz. Če je kaj jasno, je to, da je naša družba izredno občutljiva na takšne krize. Potrebujemo varnostno mrežo. Nagibamo se k temu, da veliko govorimo o zeleni družbi, a zelena družba mora vključevati tudi zeleni prevoz in očitno še nismo končali svojega dela v zvezi s tem.
Številni poslanci v moji skupini pa tudi drugi so že povedali, da je zelo nujno, da vlagamo v zeleni prevoz in boljše ter hitrejše povezave znotraj EU - in seveda tudi boljše in hitrejše povezave zunaj EU, če bomo imeli pri tem kaj besede - z železnico in zakaj ne tudi z ladjami, če smo že pri tem. To bi bilo dobro za gospodarstvo, za podnebje in tudi za stabilnost, saj je to tisto, kar ta družba obupno potrebuje.
Gesine Meissner
(DE) Gospod predsednik, postalo je jasno, da je bistvo vse te zadeve v potnikih. Želimo, da se potniki iz Evrope vozijo varno. Želimo varnost, vendar želimo tudi prevozne možnosti. Menim, da potrebujemo vsa prevozna sredstva, ki so zdaj na voljo. Potrebujemo letala, ker letenja ne moremo nadomestiti z nobeno drugo rešitvijo. Veliko je bilo povedanega o vlakih visokih hitrosti. Seveda bi bilo dobro, če bi jih imeli več, a kaj nam pomaga najboljši hitri vlak, če se mora ustaviti na meji?
Zato mislim, da moramo napredovati korak za korakom. Najprej potrebujemo stalnost v evropskih železniških sistemih, popolnoma enako kot potrebujemo enotno evropsko nebo. Ker vse stranke govorijo v prid večjega usklajevanja med državami članicami, bi rada vse še enkrat pozvala, naj ukrepajo, kajti stranke v državah članicah so tiste, ki so odgovorne za blokiranje napredovanja na tem področju. Prosim, poskrbite, da bodo stranke doma v državah članicah resnično za odprtje prevoza v Evropi. Če bomo vsi sposobni prepričati svoje stranke, se bodo razmere v prihodnje izboljšale.
Corina Creţu
(RO) V zadnjih dneh je bilo veliko govora o finančnih izgubah, ki so jih imeli letalski prevozniki, kar je resnično dejstvo. Jasno postaja, da je treba sprejeti mehanizem za zagotavljanje pomoči tem družbam, toliko bolj, ker se lahko ta kriza, ki jo je povzročil izbruh vulkana v Islandiji, še podaljša.
Vendar sem prepričana, da morata biti varnost potnikov in varstvo potrošnikov pred vsem drugim. Med potniki je veliko nezadovoljstva, ker se njihova obravnava razlikuje od ene države ali družbe do druge. Očitno je, da je treba prakso na tem področju standardizirati, kar bi pomenilo velik korak naprej za potnike, ki so zdaj na poti od enega kraja do drugega in v negotovosti glede ponovnega odprtja zračnega prostora.
Gilles Pargneaux
(FR) Gospod predsednik, komisar, ta kriza, ki jo že nekaj dni doživljamo, je pokazala tudi - in o tem smo premalo govorili - neuspeh lizbonske strategije, ki jo je Evropski uniji uspelo uresničiti v zadnjem desetletju.
Ta neuspeh, ki izvira iz deregulacije in ostre konkurence, danes s to krizo kaže, da Evropska unija ni bila sposobna uskladiti potrebnega pristopa, ki bi omogočil ne samo zaščito tistih, ki so ujeti na teh letališčih, temveč tudi načrtovanje poti naprej, na primer tako, da bi dovolili letalskim prevoznikom, naj opravijo preskusne polete. Zato pozivam Evropsko unijo, da se zresni.
Rečeno nam je bilo, da potrebujemo več Evrope. V sektorju, ki je tako pomemben kakor je letalski prevoz, je res potrebna javna služba, ki jo podpira Evropska unija.
Elisa Ferreira
(PT) Gospod predsednik, to je bila seveda nepredvidena kriza in razumljivo je, da mora imeti prednost previdnostno načelo. Vendar je treba iz tega potegniti kakšne ugotovitve in prva je, da pet dni ni bilo slišati nobenega dovolj močnega, politično odgovornega evropskega glasu. Tak glas je manjkal v zvezi z zaščito interesov potnikov, razjasnitvijo njihovih pravic, iskanjem alternativnega prevoza in usklajevanjem rešitev.
Druga ugotovitev je, da se pot iz krize navadnim državljanom ne sme zdeti kot boj med tistimi, ki bi se radi izognili gospodarskim izgubam, in tistimi, ki bi radi ohranili previdnostno načelo. Obstajati mora jasna preglednost in jasni morajo biti cilji glede pogojev, po katerih se bomo rešili iz tega položaja, v katerem je celoten evropski zračni prostor zaprt. Zato bi z izboljšanjem znanstvenih preskusov pa tudi z usklajevanjem na ravni ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Robert Goebbels
(FR) Gospod predsednik, previdnostno načelo je postalo načelo neodgovornosti. Ob najmanjšem tveganju je postalo previdnostno načelo povabilo k opustitvi vseh odgovornosti. Nobena tako imenovana "odgovorna" stranka si ne upa več prevzeti svoje odgovornosti.
Morebitna epidemija gripe? Nič hudega, na tisoče ljudi je povabljenih, naj se cepijo. Bruhanje vulkana? Nič hudega, ves evropski zračni prostor se zapre, pa čeprav so izkušnje pokazale, da vulkanski pepel v resnici ni nevaren, razen za letala, ki morajo potovati skozi gost oblak.
Kakor koli, zaradi previdnostnega načela naša podjetja čutijo nesposobnost odgovornih strank, da bi prevzele odgovornost, slabotnost strokovnjakov in nezmožnost politikov, ki so začeli kramljati o potrebi po zmanjšanju naše izključne odvisnosti od letalskih prevozov in večjem vlaganju v železniška omrežja, verjetno s podaljšanjem vse do Azije, Amerike, Afrike, Oceanije in vseh otokov med njimi.
Diego López Garrido
Gospod predsednik, mislim, da je jasno, da je šlo predvsem za dogovor, da se moramo osredotočiti na naravo. Gospod Cramer je to povedal povsem jasno in strinjam se z njim, ker je to pomembno sporočilo za vse nas. Seveda se moramo osredotočiti tudi na Evropsko unijo, na evropske ukrepe v odzivu na krizo, ki je evropskega pomena in je imela izredno resen vpliv na milijone državljanov Evrope in drugih držav zunaj Evropske unije, pa tudi na gospodarstvo glavnih evropskih sektorjev.
Takoj je bilo očitno, da so dogodki prehiteli države članice, ki imajo pristojnost odločanja glede odpiranja letališč, zato je nemudoma posegla Evropska unija. Ponavljam, gospod Speroni, gospa Ferreira, ukrepanje je bilo takojšnje. V petek je postalo očitno, da nastajajo resne razmere. Takoj, ko je postalo to očitno, se je Evropska komisija, skupaj s španskim predsedstvom Sveta in Eurocontrolom, nemudoma lotila dela in v nedeljo - kot je že prej dejal gospod Kallas - sta se javno oglasila Komisija in Predsedstvo - gospod Kallas in jaz - in razložila položaj ter opisala, kaj bo treba storiti. Ukrep, ki ga je bilo treba sprejeti, je bil včerajšnji sestanek z Eurocontrolom in odločitev o izrednem zasedanju Sveta, ki ga je sklicalo špansko predsedstvo in mu je predsedoval španski minister za javna dela ter je potekalo včeraj.
Ukrep je bil torej sprejet. Sprejet je bil zato, da bi prišlo do odločitve, ukrepanja, pristopa, osredotočenosti, ki je bila po svoji naravi evropska. Danes se izvaja včerajšnji sklep izrednega Sveta ministrov. Danes zjutraj ob 8.00 je Eurocontrol opredelil štiri cone z razširjenim varnostnim obsegom, v katerem ne bo nobenih poletov, in druga območja, v katerih bodo poleti mogoči, pod pogojem, če se bodo tako dogovorile in uskladile države članice. Zračni prostor se torej postopoma odpira, a to bo seveda odvisno od pogojev in narave. Seveda bo odvisno od teh stvari, a sklep, sprejet včeraj, se danes že izvaja in tako se bo to seveda vedno izvajalo na podlagi previdnostnega načela in potrebe po zagotovitvi varnosti.
Menim, da je bilo takoj razvidno, da je evropski pristop v tem primeru pomenil, da je bilo mogoče sprejeti veliko bolj uravnoteženo odločitev. Evropski pristop je pomenil, da so se lahko upoštevali različni dejavniki, ki jih je treba upoštevati vedno, kadar se zgodi nekaj izrednega, kot npr. to, kar se nam dogaja v tem trenutku. Prvič, to pomeni, da je model ocene tveganja veliko natančnejši, veliko točnejši. Gospod Sterckx, v odgovor na to, kar ste dejali o tem, bi rad povedal, da Eurocontrol upošteva odločitve, ki jih sprejme Svetovalni center za vulkanski pepel iz Londona, vendar bo upošteval tudi preskusne lete, informacije nacionalnih organov, informacije proizvajalcev letal in informacije Evropske agencije za varnost v letalstvu iz Kölna, za katere se strinjam, da jih je treba okrepiti. Vse to bo upoštevano, da bomo sestavili veliko natančnejši zemljevid, kar se že dogaja zdaj, v tem trenutku, s tehničnim predlogom, ki ga pripravlja Eurocontrol na podlagi znanstvenih podatkov.
Evropski pristop pomeni, da se lahko obenem upošteva varnost, kar je bistveno, temeljno načelo nad vsemi drugimi, in zato se strinjam s tistimi, ki so to dejali. To pomeni, da se lahko upoštevajo gospodarske posledice, in Komisija je oblikovala delovno skupino - ki ste jo tudi vi zelo dobro sprejeli, - ki bo naslednji teden predstavila poročilo o vidikih, ki se nanašajo na gospodarstvo. To pomeni tudi, da se bodo lahko upoštevale pravice državljanov in njihova mobilnost. Zato spet pozivam vse vlade v Evropski uniji, da pomagajo ljudem priti domov, da izkoristijo vsa možna sredstva komunikacije in se posebej in izrecno potrudijo, da to storijo, kajti glavna pravica državljanov je, da gredo domov, da gredo tja, kamor hočejo iti. Zato pozivamo, da se spoštuje njihova pravica do prostega gibanja.
Glede prihodnosti menim, da nam te razmere odpirajo panoramo za zelo temeljito razpravo in Evropski parlament je pravo mesto za to razpravo. Ta razprava mora pogledati problem pravic potnikov v teh izrednih okoliščinah in potrebo po načrtu za izredne razmere, ki prav tako zahtevajo preglednost (kot je dejala gospa Bilbao) ukrepov Evropske unije, da bo mogoče izpeljati strukturne reforme, kar pomeni okrepitev vseevropskih železniških omrežij v Evropi. To postaja povsem strateški cilj, ki je, če upoštevamo vsa dejstva, preprosto oblikovanje Evrope, kajti zgodovinsko je oblikovanje sodobne države temeljilo na razvoju komunikacij, cest, železnic in tudi morskih povezav. V prihodnosti oblikovanje Evrope, Evrope 21. stoletja ne bo končano, če ne bo izvedeno z infrastrukturo komunikacij, v tem primeru predvsem železnice.
Oboje poteka z roko v roki in razvoj te prometne infrastrukture je zelo politično, simbolično in resnično vprašanje, ki postaja osrednji cilj Evrope 21. stoletja. V tem pogledu sem prepričan, da je bilo za gospoda Swobodo, gospoda Schulza in gospo Álvarez ter druge govornike to povsem pravo mesto in čas, da so omenjali te reforme, saj je to nedvomno element prihodnosti, h kateremu se mora usmeriti Evropska unija.
Gay Mitchell
Gospod predsednik, dovolite, da vljudno prosim, da se ta razprava podaljša, kajti ta izmenjava mnenj je veliko preveč vljudna. Z ljudmi zelo grdo ravnajo na železniških postajah, pa tudi letalski prevozniki in letališki organi. Veliko preveč vljudni smo. Morali bi uporabiti moč EU v Svetu in Komisiji in prisiliti ljudi, da odprejo informacijske točke. Na glavni postaji v Bruslju, kjer je šest informacijskih točk, so štiri zaprte.
Ta razprava bi morala biti veliko daljša in treba je dovoliti več poslancem, da sodelujejo v njej. Prav nič nisem zadovoljen z ukrepi, ki sta jih sprejela Svet in Komisija, da bi služila interesom potujoče javnosti, ki prenočuje na železniških postajah.
Predsednik
To je bilo danes že večkrat omenjeno. Vsi iz Evropskega parlamenta, ki so govorili pred vami, so načeli te stvari.
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Gospod predsednik, rad bi se zahvalil poslancem za vse njihove pripombe. Rad bi dodal še štiri.
Prvič, ti dogodki so nam dali precej snovi za razmišljanje v zvezi z našimi strateškimi načrti. Eno najzanimivejših in bistvenih vprašanj je intermodalnost in prožnost med načini prevoza ter sposobnost železnice, da služi kot oblika alternative. To vprašanje bomo kmalu obravnavali v razpravah o prenovitvi prvega železniškega paketa in Bele knjige o prihodnosti prometa.
To je zelo resno vprašanje. Včeraj smo razpravljali o njem tudi s Svetom ministrov. Lahko vam obljubim, da bomo vzeli to vprašanje zelo resno - vključno z delom na daljavo in drugimi dejavniki, ki so namenjeni omejevanju nepotrebnega prometa in potovanj.
V zvezi z gospodarskim vplivom bomo upoštevali vse vidike in pripravili predloge. Vendar moramo biti previdni. Denar ne raste na drevesu in stvari morajo biti poštene tudi za vse druge subjekte v gospodarstvu. Naš pristop mora biti zelo uravnotežen. Nobenega čudeža ne bo.
Glede pravic potnikov so pravila zelo jasna. Nekateri poslanci so me spraševali o pravilih in ali jih bomo ponovno preučili. Mislim, da nam ni treba preučevati pravil, ki so jih sprejeli evropski nosilci odločanja, vključno z Evropskim parlamentom. Pravila so dobra. Vprašanje je povsem drugo. Gre za izvajanje in uveljavitev, ki je v rokah držav članic. Imamo jasen načrt, kako nadaljevati z uveljavitvijo teh pravil in kako vplivati na države članice. Jasno je, kaj je treba danes storiti v zvezi s pravicami potnikov.
Druga zadeva, ki pa ni tako veliko vprašanje, je, da so številni kolegi in tisk dejali, da smo bili prepozni in da nismo bili pripravljeni. No, sam sem bil dejaven ves ta čas. Bil sem pri Eurocontrolu. Bil sem v stiku z ministri. V tej dvorani ste imeli danes enako dilemo, s kakršno so se spopadali vsi tisti strokovnjaki in nosilci odločanja, vendar je to vprašanje v rokah strokovnjakov in varnostnih organov, ne v rokah politikov. To je enaka dilema: varnost ali prožnost.
Pripravljeni smo bili na vulkanski izbruh, vendar smo imeli različne vrste dokazov glede izbruha. Tudi to je bilo tukaj omenjeno. Vulkanski izbruh je prizadel en let British Airways in en let KLM, zato so bila pravila postavljena na podlagi resnega tveganja. Oblasti so ukrepale v skladu s predpostavko, da gre za resno tveganje in da je treba polete odpovedati.
Zdaj imamo različne pristope. V nedeljo je bila opravljena večina preskusnih poletov in informacije so prišle do Eurocontrola, kjer smo razpravljali o teh vprašanjih - o preskusnih poletih in dokončnih rezultatih teh poletov. Zdaj se pogovarjamo o prožnosti in stvar je še vedno v rokah držav članic. Dosegli smo napredek pri enotnem nebu, ki je zelo obetaven evropski projekt in med ministri obstaja enotno razumevanje, da je to prava pot naprej z boljšim usklajevanjem na evropski ravni.
To je velika priložnost. To so pripombe, ki sem jih želel podati. V zvezi z informacijami sem želel povedati, da je Komisija v četrtek in petek izdala izjavi za javnost o pravicah potnikov. Povedali smo, da je treba pravice potnikov jemati zelo resno. Komisija je takoj posredovala informacije o pravicah potnikov in v nedeljo se je začelo obravnavanje vseh vprašanj, ki so bila do včeraj že zelo dobro obdelana.
To je slika. Zadeva ni končana. Imamo najmanj tri ali štiri dni do takrat, ko bo obnovljena večina poletov. Rešitev za gospodarstvo in za potnike je obnova poletov, da letalski prevozniki pripeljejo potnike domov ali jih spravijo do končnih destinacij. Razmere so še vedno težke in moramo se spoprijeti s posledicami.
Hvala za vaše pripombe. Imeli bomo še več priložnosti, da razpravljamo o tej zadevi.
Predsednik
Razprava, ki jo zdaj končujemo, je bila vsekakor najpomembnejša točka našega zasedanja. Že samo zaradi te razprave je bilo vredno, da smo se sestali tukaj v Strasbourgu. Ta razprava je nekaj, kar so naši državljani pričakovali - da se bomo ukvarjali s temi problemi in prav o tem govorimo že od zjutraj. To je najpomembnejša tema.
Rad bi se zahvalil tudi za dejstvo, da se je naše končne razprave udeležilo 14 komisarjev iz Evropske komisije. Zelo pomembno je, da so poslušali vaše pripombe.
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Kinga Göncz  
v pisni obliki. - (HU) Čeprav zahvaljujoč posegu organov za letalstvo oblak vulkanskega pepela na srečo ni zahteval človeških življenj, dobi raven informacij in usklajevanja v Evropi negativno oceno. Zaprtje neba je povzročilo težave več sto tisoč Evropejcem in jim preprečilo, da bi prišli na svoj cilj. Vsi se trudijo ukvarjati z nepričakovanim problemom, vendar je neustrezno zagotavljanje informacij le poslabšalo stanje. Potniki pogosto niso dobili ustreznih informacij ne po telefonu ne v internetu. Zmedo je še dodatno povzročilo dejstvo, da so organi za letalstvo in letalski prevozniki dajali protislovne informacije. Manjkalo je tudi usklajevanje med letalskim in kopenskim prevozom. Osebno smo izkusili, kako pomembno bi bilo, da se posodobijo javne prometne povezave med državami članicami in da bi se razvila vseevropska prometna omrežja. Pozdravljam odločne ukrepe Komisije pri obvladovanju krize. Delovna skupina, oblikovana v ta namen, bi morala okrepiti usklajevanje med organi za letalstvo in kontrolo zračnega prometa, splačalo pa bi se tudi preučiti nadaljevanje veljavnosti varnostnih ukrepov, uvedenih v osemdesetih letih prejšnjega stoletja. Priporočam, da v podobnih kriznih razmerah Evropski parlament ne zapleta že tako kaotičnega prometnega sistema s potovanji med Brusljem in Strasbourgom. Namesto tega naj ima svoja plenarna zasedanja raje v Bruslju.
Filip Kaczmarek  
Gospod predsednik, naša razprava o razmerah v evropskem letalstvu ne sme biti omejena na nepomembno vprašanje, kako priti na delno zasedanje Evropskega parlamenta v Strasbourg. Preveliko osredotočanje na ta vidik bo dalo vtis neupravičene egocentričnosti poslancev Evropskega parlamenta. Uporabiti moramo svojo domišljijo. Družbeni, gospodarski in celo politični učinki dolgotrajnejšega zadrževanja zaprtega evropskega zračnega prostora se lahko izkažejo za velikanski izziv za celotno Evropo. Na Poljskem se na primer nekateri politiki in novinarji sprašujejo, zakaj v nedeljo nekateri ljudje niso mogli priti v Krakov, drugi pa so lahko prišli tja. Sprašujejo se tudi, zakaj v nedeljo ni bilo mogoče priti v Krakov po cesti ali železnici, vendar je bilo v ponedeljek mogoče priti s temi sredstvi v Strasbourg. Dogodki, ki so se zgodili kot posledica vulkanskega izbruha v Islandiji, bodo imeli tudi zelo močno svetovno razsežnost. Navadno ne razmišljamo o silnem pomenu letalskega prevoza. Samo Etiopija izgubi zaradi dejstva, da ne more izvažati cvetja v Evropo, znesek 3 milijone EUR na dan. Opraviti moramo zelo resno analizo, kako bo zaprtje neba vplivalo na trg dela, našo konkurenčnost in celotno gospodarstvo in kako bo to vplivalo na življenje navadnih ljudi. Kdo ve, morda pa bo ta nepričakovani dogodek v Islandiji opredelil prihodnost Evropske unije. Najlepša hvala.
Ádám Kósa  
Posledica večdnevnih omejitev in odpovedi letov zaradi izbruha vulkana v Islandiji je, da je na tisoče ljudi ostalo na letališčih v težkih razmerah. Kljub znatnim zamudam letov (pri potovanjih do 1500 km nad 2 uri) so letalski prevozniki zagotovili le malo pomoči ali nobene in ljudem niso dajali točnih informacij glede možnosti potovanja do njihovih končnih ciljev. Niso poskrbeli, da bi imeli potniki brezplačen dostop do telefona, faksa, elektronske pošte ali internetnih zmogljivosti in niso zagotavljali premestitve ali namestitve, čeprav so potniki na podlagi veljavnih predpisov EU upravičeni do take podpore. Invalidni potniki, starejši ljudje in družine z majhnimi otroki so v takih izrednih razmerah še ranljivejši in tudi tokrat je bilo tako. Te nepričakovane razmere so pokazale, da se lahko pravice potnikov, ki so se prej spoštovale, v nekaj minutah izbrišejo in da je potreba po Listini potnikov, ki sem jo tudi jaz že prej priporočal, še posebno pomembna, da bi se izognili ponovitvi take nemoči letalskih prevoznikov in ustreznih organov. Hkrati priporočam, da bi bilo v primeru izredne spremembe samodejno obvezno, da se pošlje informacija in sporočilo o alternativnih možnostih vsakemu potniku na njegov mobilni telefon.
Jacek Olgierd Kurski  
Vulkanski oblak, ki ga je povzročil izbruh islandskega vulkana Eyjafjölla, je v zadnjih dneh postavil popolnoma na glavo letalski promet v Evropi. Do danes je bilo odpovedanih več deset tisoč poletov, zato je nemogoče, da bi potniki potovali. Za vso Evropo in nacionalne oblasti ter organe EU je to nauk, iz katerega moramo potegniti sklepe za prihodnost, tudi tako, da podobni dogodki v prihodnosti ne bodo paralizirali delovanja Evropskega sveta ali našega zborovanja. Med tistimi, ki so bili prizadeti, so tudi poslanci Evropskega parlamenta, ki tako kot jaz ta teden niso mogli priti v Strasbourg na delno zasedanje. V zvezi z našim zasedanjem ta teden v Strasbourgu je bilo veliko spornega, ker nekateri poslanci preprosto niso mogli priti tja iz svojega volilnega okrožja. Do zadnje minute nismo vedeli, ali bo delno zasedanje sploh potekalo. Za vse nas bi bilo dobro, če bi v prihodnje imeli opredeljene postopke, da bi bili pripravljeni, če bi naleteli na podobne izredne razmere.
Tiziano Motti  
v pisni obliki. - (IT) Gospod predsednik, novice so nas navadile na težave, naravne ali namerno povzročene, ki spravljajo na kolena nacionalne strukture in družbo ter ustvarjajo izredno stanje prometa in oskrbe. Iz evropskega proračuna so dana na voljo sredstva in usklajevanje med različnimi organi civilne zaščite že deluje, zahvaljujoč pridobljenim izkušnjam. Izredno stanje, kakršno je povzročil islandski vulkan, seveda ni nikoli pričakovano. Naši državljani ne bodo pozabili oglasnih desk na letališčih, ki so prikazovale, da so odpovedani prav vsi leti, ječe, kakršna so bila letališka prehodna območja dan za dnem, in neskončnih vrst na postajah, pri družbah za najem avtomobilov in postajališčih za taksi. Letalski prevozniki so utrpeli največje finančne izgube. Državljani tvegajo, da jih bodo imeli za norca. Poleg neprijetnosti in nepredvidenih stroškov, ki jih bo težko ponovno pridobiti, jim bodo morda povečali še letalske prevoznine zaradi pokrivanja nastalih izgub. Tej možnosti se je treba izogniti. Prav tako kot pri naravnih nesrečah se bo morala Evropska unija skupaj z letalskimi prevozniki odzvati z odškodninami državljanom, ki so imeli nepredvidene stroške, in si prizadevati, da bo čim bolj zmanjšala njihove nevšečnosti, pri tem pa se bo morala izogniti tveganju, da bi tako odškodnino opisovala kot državno pomoč in s tem nezakonito pomoč. Državljani morajo predvsem prejeti zagotovilo, da jim bo Evropska unija pomagala, tako da se bodo počutili zaščitene, neposredno in posredno. Do zdaj mnogi niso mogli reči, da se čutijo zaščitene. Iz Parlamenta, ki se je drastično zmanjšal zaradi odsotnosti številnih članov, ki niso mogli priti sem, pozivamo k nujnemu sprejetju evropskega akcijskega načrta usklajevanja med nacionalnimi vladami in organi ter organizirani obliki zaščite državljanov. Na ta način bomo dosegli hiter odziv na potrebe državljanov, ki ga vlade danes za čuda niso bile sposobne zajamčiti.
Sławomir Witold Nitras  
Gospe in gospodje, v zadnjih dneh smo bili priča blokadi letališč skoraj po vsej evropski celini. Položaj je nenavaden, ker to ni rezultat stavk, ampak naravne nesreče, ki jo je povzročil izbruh vulkana v Islandiji. Ta paraliza, v katero smo vsi do neke mere vključeni, je s sabo prinesla posledice, kot so finančni problemi letalskih prevoznikov in rast pomena kopenskega in pomorskega prometa. Na to bi vas rad opozoril. V zadnjih letih je imel letalski prevoz jasno vodilno vlogo pred drugimi prevoznimi sredstvi. Bil je hitrejši, varnejši in pripravnejši za potnike. Vendar je v sedanjih razmerah bistveno, da se uvedejo ukrepi, ki bodo omogočili, da bo kopenski in pomorski promet boljše nadomestilo za nevšečnosti, ki jih povzroči paraliza letalskega prevoza.
Cristian Dan Preda  
Za varnost letalskega prometa ni potrebna nobena utemeljitev. Od vulkanskega izbruha v Islandiji se ne zdi samo, da potovanje z letalom ni izvedljiva možnost, temveč tudi skoraj nemogoča. Trdno sem prepričan, da bi več usklajevanja na evropski ravni lahko pomagalo državljanom EU, ki so ostali na različnih letališčih po svetu ali pa sploh ne morejo oditi na načrtovano potovanje. Upam, da bo nekega dne enotno evropsko nebo postalo realnost.
Kot dobro veste, je popolna prepoved poletov v zadnjih nekaj dneh vplivala tudi na naš Parlament ali raje na izvedbo naših plenarnih zasedanj. Mislim, da ni opravičila za odlaganje glasovanja in skrajševanje zasedanja, pa čeprav je bilo v ponedeljek zvečer, 19. aprila navzočih samo približno 65 % poslancev. Po mojem mnenju mora biti zasedanje kot po navadi.
