Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin 4. marraskuuta 1999 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Hyvät kollegat, edellisen istuntojaksomme jälkeen ja varsinkin näinä viime päivinä on sattunut useita kauhistuttavia ja ihmisiä ankarasti koetelleita katastrofeja, joita ovat Turkin uusi maanjäristys tai Ranskan tulvat. Haluaisin nyt teidän luvallanne välittää Euroopan parlamentin puolesta vilpittömän osanotto- ja solidaarisuusviestin näiden uusien tragedioiden uhreille sekä heidän perheilleen.

Napoletano
Arvoisa puhemies, haluaisin lisätä sen seikan, että viime perjantaina putosi Yhdistyneiden Kansakuntien lentokone, joka kuljetti WPF-ohjelman 21:tä vapaaehtoista Kosovon jälleenrakennustöihin ja heidän lisäkseen kolmea miehistön jäsentä. Mielestäni meidän olisi muistettava myös näitä uhreja, kiitettävä näitä henkilöitä siitä uskomattomasta ja hyödyllisestä työstä, jota he ovat tehneet, ja ilmaistava osanottomme heidän omaisilleen, sekä otettava selvää tähän katastrofiin johtaneesta syystä. Pyytäisin siis teiltä, arvoisa puhemies, mikäli se on teistä sopivaa, että pitäisimme minuutin mittaisen hiljaisuuden näiden meidän aikamme sankareiden puolesta.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Napolitano, välitän ilman muuta asianomaisille kaiken sen, mitä sanoitte hetki sitten, sekä vilpittömän osanottomme. On nimittäin käynyt ilmi, että kyseessä oli sama lentokone, jolla Swoboda, Pack, Nicholson ja minä lensimme Pristinaan. Tämä on todellinen tragedia. Pyydämme, että sen syyt selvitetään. Tutkimme asiaa Kouchnerin kanssa, ja voitte jälleen kerran luottaa minuun siinä, että välitän syvimmät osanottomme uhrien perheille.

Käsittelyjärjestys
Andrews
Haluaisin vain keskustella Tsetsenia-asiasta ja meidän jatkuvasta tuestamme Venäjän hallitukselle. Länsimaat, sekä ainakin Euroopan parlamentti, eivät näytä välittävän Tsetseniassa tapahtuvasta kansanmurhasta. Haluaisin kysyä teiltä, arvoisa puhemies, voisitteko pyytää jotakuta komissiosta tai yhtä komission jäsenistä tulemaan tänne puhumaan parlamentille ja sanomaan, mitä tarkasti ottaen olemme tekemässä lopettaaksemme Tsetseniassa tapahtuvat hirvittävät julmuudet. Länsimaat, ja erityisesti Euroopan unioni, tukevat Venäjän hallitusta, ja minun mielestäni meidän velvollisuutemme on saattaa Venäjän tietoon se, kuinka kauhistuneita ja järkyttyneitä olemme siitä, mitä siellä tapahtuu. Venäjällä on tarpeeksi ongelmia ilman hyökkäystä Tsetseniaan, ja minusta on aina tuntunut siltä, että parlamentti on suurimmaksi osaksi vastahakoinen arvostelemaan Venäjää tällaisissa olosuhteissa. Pyytäisin teitä, arvoisa puhemies, kutsumaan komission jäsenen tänne mahdollisimman pian kertomaan meille, mitä Euroopan unioni aikoo tehdä Tsetsenian asiassa.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Andrews, voin sanoa teille, että toiveenne on toteutunut nopeammin kuin olisitte voinut edes kuvitella, koska Tsetseniaa koskeva keskustelu on merkitty keskiviikon iltapäivän esityslistalle ja koska aiomme kuulla luonnollisesti sekä neuvoston että komission antaman julkilausuman aiheesta.
Esityslistalla on seuraavana lopullinen esityslistaluonnos sellaisena kuin puheenjohtajakokous on sen laatinut työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti edellisessä, torstaina 11. marraskuuta pitämässään kokouksessa. Esityslistaluonnos on jaettu teille.
Tiistai 16. marraskuuta:
Puhemies. Verts/ALE- ja PSE-ryhmät ovat pyytäneet merkitsemään esityslistalle klo 9.00-10.00 tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen esittelyn.
Onko kollegoiden joukossa joku, joka haluaa käyttää tätä pyyntöä tukevan puheenvuoron?

Hautala
Arvoisa puhemies, mielestäni on äärimmäisen tärkeätä, että otamme esityslistalle tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen. Tämä jokavuotinen bestseller on taas ilmestymässä ja olisi väärin, jos parlamentti ei järjestäisi täysistuntokeskustelua tästä aiheesta, koska lehdistö tietää siitä jo. Tietovuoto on äärimmäisen valitettavaa, mutta niin on tapahtunut ennenkin. Mielestäni meidän täytyy keskustella siitä täysistunnossa, eikä jättää sitä käytäväkeskusteluihin, koska keskustelua siitä tullaan joka tapauksessa käymään.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, mitä tulee tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen esittelyyn johon ei aikaisemmin juurikaan kiinnitetty huomiota , on totta, että siitä on nyt tullut tärkeä ja ajankohtainen uutinen tiedotusvälineiden kannalta. Jotkut kollegat ja jotkin ryhmät kuten minäkin ovat olleet huolestuneita lehdistölle vuotaneista tiedoista, ja mielestäni meidän pitäisi pyytää tilintarkastustuomioistuinta ja muita toimielimiä noudattamaan määräaikoja. Se rangaistus, jonka jotkut yrittävät antaa tilintarkastustuomioistuimelle, on tietenkin täysin suhteeton, sillä jos poistamme esityslistalta kaikki ne aiheet, joista ei olisi ollut uutisvuotoja, jäisimme ilman esityslistaa. Meidän on toimittava kurinalaisemmin.
Kun otamme lisäksi huomioon sen, että tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksella on monenlaisia seurauksia parlamentin omalle toiminnalle mielestäni erityisesti talousarvion hyväksymisen osalta , meidän pitäisi nyt selittää tilintarkastustuomioistuimen presidentille, mitä on tapahtunut, ja sen lisäksi, että hän pyytäisi tarvittaessa anteeksi, hänet pitäisi saada myös sitoutumaan julkisesti sellaiseen tutkimustyöhön, jonka avulla tätä asiaa voitaisiin valvoa, ja siihen, että parlamentille tiedotettaisiin paremmin tästä asiasta. Oli miten oli, minun ymmärtääkseni rankaisemme kuitenkin lopulta itseämme, jos käyttäydymme tällä tavoin.
Näin ollen mielestäni olisi sopivaa, että tämä vuosikertomus voitaisiin esitellä huomenna parlamentille sen jälkeen, kun se on tänään esitelty talousarvion valvontavaliokunnalle.

Cox
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kuin kaksi aikaisempaa puhujaa siitä, että tämä vuosikertomus on ensiluokkainen ja poliittisesti erittäin tärkeä. Juuri siksi, että olen samaa mieltä, katson, että parlamentin tulisi käyttää tätä tilaisuutta hyväkseen ilmaistakseen tilintarkastustuomioistuimelle suuren huolensa siitä seikasta, että tilintarkastustuomioistuimen laatima tämän tasoinen asiakirja, oli se sitten sisältönsä osalta oikea tai väärä, on päätynyt 8. marraskuuta ilmestyneen Der Spiegel -lehden sivuille.
Näin ei asioita hoideta. Tämän suuruusluokan asiassa ei ole oikein, että kukaan - enkä tiedä, kuka on syyllinen tähän vuotoon - hakee mieluummin sensaatiomaista tapaa kuin institutionaalista tapaa hoitaa tämä asia.
Olemme poliittisesti pätevä toimielin ottamaan huomioon tilintarkastustuomioistuimen merkittävän ja ammattimaisen työn. Siinä ei ole mitään järkeä, että nyt keskustelemme Euroopan komission kanssa, kaikkien viime kuukausien tapahtumien jälkeen, uusista menettelysäännöistä, joissa muun muassa vaaditaan, että silloin kun kyseessä ovat tärkeät asiat, komissio tulee ensin tänne kertomaan parlamentille, mitkä ne asiat ovat, ja sitten aloitetaan menettely, kuten tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus, ja sanotaan: tapahtui vuoto, se on vähän huono asia, mutta jatketaanpas niin kuin mitään ei olisi tapahtunut. Ei käy. Nyt on aika vetää raja ja sanoa tilintarkastustuomioistuimelle - jota minun ryhmäni arvostaa suuresti -, että meillä on eri tehtävät: he tarkastavat tilit, ja me teemme politiikkaa.
Yksi ennen joulukuuta suoritettavista tehtävistä, jos päätämme lykätä tätä asiaa - kuten oli puheenjohtajakokouksessa enemmistön kanta -, olisi pyytää tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtajaa tekemään laaja selvitys siitä, voidaanko vuodon alkuperä jäljittää tuomioistuimeen tai johonkin muuhun toimielimeen.
Talousarvion valvontavaliokunta alkoi vuosia sitten vaatia, että meidän on parlamentaarikkoina annettava tälle kertomukselle se painoarvo, minkä se ansaitsee. Sanoessamme " lykätään sitä" sanomme, että haluamme hallita sen sisältöä - emmekä lakaista sitä maton alle. Sanomme, että tästä hetkestä alkaen ovat voimassa uudet sitoumussäännöt, eikä ainoastaan komission kanssa. Yhä voimistuva suuntaus siihen, että me parlamentin jäseninä huomaamme olevamme puolustusasemissa selittämässä vuotoja, jotka saivat alkunsa yhdestä tai toisesta lähteestä, ei ole oikea tapa hoitaa asioita. Vaatikaamme oikeuksiamme toimielimenä. Lopettakaamme kohun nostattaminen tilintarkastustuomioistuimen työstä.

Puhemies
Parlamentilla on nyt käsittääkseni riittävästi tietoa asiasta.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Puhemies. Edelleen tiistain osalta ilmoitan, että komission selonteko sen tänään pitämässä kokouksessa tehdyistä päätöksistä koskee brittiläisen naudanlihan vientikieltoa sekä tupakan tuotantoa ja myyntiä.
Keskiviikko 17. marraskuuta:
Puhemies. YUTP:n korkea edustaja Solanan joka puhuu tänään parlamentissa lausuman osalta ilmoitan, että myös komission jäsen Patten osallistuu komission nimissä keskusteluun.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan on määrä käsitellä tänä iltana Napolitanon mietintöä, joka koskee toimielinten välisen sopimuksen (OLAF) johdosta tehtyjä työjärjestyksen muutoksia, ja PSE-ryhmä on pyytänyt merkitsemään esityslistalle tämän mietinnön, tosin vain siinä tapauksessa, että perussopimusasioita käsittelevä valiokunta pääsee yhteisymmärrykseen mietinnöstä.
Kuka haluaa käyttää tätä pyyntöä tukevan puheenvuoron?

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, tämä kysymys puhuu kyllä omasta puolestaan, sillä keskustelimme jo edellisessä istunnossa siitä, miten tärkeää on, että parlamentti hyväksyisi toimielinten välisen sopimuksen kehittämistä ja soveltamista koskevat säännökset, sopimuksen, josta on sovittu jo edellisellä toimikaudella ja jonka parlamentti on ratifioinut. Tuolloin asia oli mahdollista palauttaa institutionaalisten asioiden valiokuntaan, jos jotkin ryhmät olisivat asettaneet sille ehtoja tai suhtautuneet siihen epäröivästi.
Ehtoja ei asetettu; asia kuitenkin palautettiin institutionaalisten asioiden valiokuntaan, ja näyttää siltä, että tänään voimme vihdoinkin päästä siitä yhteisymmärrykseen.
Tämä on mielestäni erittäin tärkeä asia sekä meidän parlamentin jäsenten aseman suojelemisen kannalta että myös sitä silmällä pitäen, että meidän sanoillemme annetaan arvoa. Tämän vuoksi olemme pyytäneet, että tämä asia käsiteltäisiin mahdollisimman nopeasti. Ymmärrämme, että ehtoja voidaan aina esittää, mutta nämä ehdot täytyy perustella ja ennen kaikkea niistä täytyy pystyä keskustelemaan.
Toivomme siis, että asiaa voidaan käsitellä tänään institutionaalisten asioiden valiokunnassa.
(Parlamentti hyväksyi muutoksen.)
Puhemies. Mietintöä koskeva keskustelu merkitään siis keskiviikon esityslistan viimeiseksi kohdaksi, joten voimme äänestää mietinnöstä torstaina.
Toteaisin edelleen keskiviikon esityslistasta, että komissio on ilmoittanut minulle, ettei komission jäsen Patten voi osallistua klo 17.00-18.00 käytäväksi suunniteltuun keskusteluun Tsetsenian tilanteesta, sillä hänen on lähdettävä Strasbourgista klo 16.00. Pyysimme puheenjohtajakokouksessa komission jäsen Verheugenia hoitamaan keskustelua koskevan asian, ja tänään minulle ilmoitettiin, ettei Verheugenin läsnäolo ole ollenkaan varmaa ja että joku toinen komission jäsen tulee hänen tilalleen. Tämä asia vaivaa minua kovin, ja se vaivaa uskoakseni myös teitä. Näin ollen ehdotan, että klo 17.00-18.00 käytäväksi suunniteltu keskustelu neuvoston ja komission Tsetsenian tilanteesta antamasta julkilausumasta siirretään käytäväksi klo 15.00-16.00, jotta komission jäsen Patten voisi osallistua siihen ja jotta muut keskustelut eivät viivästyisi, sillä joudumme joka tapauksessa keskeyttämään klo 17.00-18.00 käytäväksi suunnitellun keskustelun hallitustenvälisestä konferenssista. Tämä on ehdotukseni.

Poettering
Arvoisa puhemies, minulla on kysymys, joka koskee esityslistaa, jota esittelette. Keskiviikkona on käsiteltävänä myös kollegoiden Dimitrakopoulos ja Leinen tärkeä mietintö. Miten on aikamme laita? Onko meillä riittävästi aikaa, jotta voisimme käsitellä myös tämän Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta niin tärkeän mietinnön, sillä molemmat esittelijät ovat ansainneet sen, että heidän mietintönsä käsitellään kohtuulliseen aikaan. Voitteko sanoa jotain tästä asiasta?

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Poettering, koska Tsetsenian tilannetta koskeva keskustelu on joka tapauksessa merkitty käytäväksi klo 17.00-18.00, joudumme keskeyttämään äsken mainitsemanne keskustelun, joka on määrä käydä niin ikään klo 17.00-18.00. Jos käymme Tsetsenian tilannetta koskevan keskustelun klo 15.00 ja jatkamme sen jälkeen keskustelua tuosta mainitsemastanne erittäin tärkeästä mietinnöstä, ehdotuksestanne ei koidu nähdäkseni minkäänlaista haittaa. Mielestäni olisi kovin kiusallista, jos Tsetsenian tilannetta koskeva keskustelu käytäisiin asiasta vastaavan komission jäsenen poissa ollessa. Tehän tiedätte, ettemme ole koskaan pitäneet sellaisesta.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, Tsetsenian tilannetta koskevan keskustelun osalta tekemänne päätös on todella järkevä.
Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietintöjen osalta ehdottaisin, että tässä tapauksessa neuvoston kyselytunti poistettaisiin esityslistalta, jotta kullakin ryhmällä olisi mahdollisuus käyttää vähintään yksi puheenvuoro tästä tärkeästä mietinnöstä, näin ollen kaikki ryhmät voisivat ilmaista mielipiteensä, sillä tämä kysymys on parlamentille erittäin tärkeä.

Wurtz
Arvoisa puhemies, haluan tukea ehdotustanne. Selventääksemme kollegoillemme tätä asiaa olisi ehkä syytä täsmentää sillä me keskustelimme aiheesta puheenjohtajakokouksessa , että koska komission jäsen Pattenin poissaolo oli odotettavissa, olimme ehdottaneet hänen sijaisekseen komission jäsen Verheugenia, emme niinkään henkilökohtaisen kantamme osoituksena, vaan sen vuoksi, että hän on yksi niistä komission jäsenistä, jotka ovat erityisen hyvin perehtyneitä kansainvälisiin kysymyksiin. Koska Tsetsenian kysymys on kuitenkin niin arkaluonteinen, emme halua vain tyytyä käsittelemään jonkun muun henkilön ennalta laatimaa tekstiä. Näin ollen kannatan täysin ehdotustanne. Mielestäni on parempi muuttaa keskustelun ajankohtaa, jolloin saamme mahdollisuuden kuulla suoraan asiasta vastaavaa komission jäsentä.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, puhemiehistön edustajana tekemänne ehdotus siitä, että Tsetseniaa koskeva keskustelu käytäisiin kello 15.00-16.00, on mielestäni tässä tapauksessa paras ratkaisu, koska jos keskeytämme hallitustenvälistä konferenssia koskevan keskustelun, sitä koskeva iltapäivän istunto alkaa tunti tämän jälkeen, ja mielestäni nämä kaksi kysymystä voidaan käsitellä näin paremmin.

Puhemies
Kiitos ymmärtäväisyydestänne, parlamentin jäsen Dimitrakopoulos.

Posselt
Arvoisa puhemies, halusin vain sanoa teille, että vastustan kollega Barón Crespon ehdotusta kyselytunnin poistamisesta. Pidän kyselytuntia perustavana parlamentaarisena oikeutena, joka on muista esityslistan kohdista poiketen nimenomaan myös varmistettu sopimuksin, ja haluaisin pitää kiinni siitä, että kyselytunti pidetään täydessä laajuudessaan. Haluaisin tosin myös sanoa, että ymmärrän, että meillä on aikaa koskeva ongelma. Se johtuu kuitenkin juuri siitä, että meillä on suhteellisen vähän aikaa ja erittäin paljon käsiteltäviä asioita, ja juuri ne ihmiset valittavat sitä nyt, jotka halusivat vielä jokin aika sitten lyhentää täysistuntoviikkoja. Vastustin silloin tuota epärealistista ehdotusta, ja, luojan kiitos, siitä luovuttiin.
Neuvosto oli täällä aiemmin kahtena päivänä: keskiviikkoisin ja torstaisin. Meillä oli sitten keskiviikkoiltana neuvoston kyselytunti. Se toimi erinomaisesti. Neuvoston läsnäolo lyheni jossain vaiheessa yhteen päivään, ja ongelmat johtuvat siitä.

Puhemies
Hyvät kollegat, edetkäämme järjestyksessä. Nyt on vuorossa Tsetseniaa koskevan mietinnön käsittelyn siirtäminen. Annan puheenvuoron toiselle yhteisesittelijöistä, Leinenille, minkä jälkeen esitämme kantamme tähän kysymykseen.

Leinen
Arvoisa puhemies, kannatan sitä, että komission jäsen on paikalla, kun puhumme Tsetseniasta. Kannatan myös sitä, että keskustelemme Tsetsenian tilanteesta klo 15.00, mutta haluaisin pyytää sitä, että hallitustenvälisestä konferenssista käytävä keskustelu voitaisiin käydä keskeytyksettä. Kannatan Barón Crespon ehdotusta siinä, että odotamme ensin, että saamme keskustelun loppuun ja siirrymme vasta sitten esityslistan kohtaan "kysymykset neuvostolle". Olisi epäedullista katkoa hallitustenvälisen konferenssin kaltaisen tärkeän asian käsittely niin, että keskiviikkona puhuttaisiin hieman ja mahdollisesti torstaina aamupäivällä vielä hieman lisää. Siitä pitäisi voida puhua keskeytyksettä.

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen Leinen.
Annan nyt parlamentin päättää ehdotuksestani siirtää Tsetsenian tilannetta koskeva keskustelu esityslistalle klo 15.00:ksi klo 17.00:n sijasta.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)
Parlamentin jäsen Barón Crespo on ehdottanut neuvoston kyselytunnin poistamista esityslistalta, ja parlamentin jäsen Leinen teki oman ehdotuksensa esittämällä, että kyselytunti voitaisiin pitää illalla institutionaalisia asioita koskevan keskustelun jälkeen, mikä vastaa käsittääkseni täysin Barón Crespon ehdotusta.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, Tsetsenian tilannetta koskevan keskustelun jälkeen alkaisi keskustelu Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnöstä. Näin ollen voisimme hieman lykätä kyselytuntia. Mielestäni tämä on järkevä ehdotus.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Poettering, luulen, että neuvosto kannattaa täysin Barón Crespon ehdotusta lykätä kyselytunti Dimitrakopoulosin ja Leinenin mietinnöstä käydyn keskustelun jälkeen. Mikä on teidän kantanne?

Poettering
Arvoisa puhemies, te sanoitte sen juuri. Halusin vain varmistua siitä, että neuvoston kyselytunti pidetään ehdottomasti. Posselt on siinä aivan oikeassa. Parlamentin jäsenillä on oikeus kuulla neuvoston vastaukset, ja menettelytapojen avulla on varmistettava, että ne voidaan myös antaa.

Puhemies
Kuka kannattaa sitä, että kyselytunti säilytetään esityslistalla ja että se pidetään Leinenin ja Dimitrakopoulosin laatiman mietinnön käsittelyn jälkeen?
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)
Torstai 18. marraskuuta:
Toteaisin tärkeitä, ajankohtaisia ja kiireellisiä aiheita koskevasta keskustelusta, että Verts/ALE-ryhmä on pyytänyt lisäämään aiheeseen 3 "Ihmisoikeudet" kaksi uutta kohtaa. Ensimmäinen kohta koskee Aleksander Nikitinin tapausta. Kuka haluaa käyttää puheenvuoron perustellakseen tämän pyynnön?

Hautala
Arvoisa puhemies, on erittäin tärkeätä, että Euroopan parlamentti antaa edelleen tukea Aleksandr Nikitinille, joka on syytettynä valtion turvallisuuden vaarantamisesta Venäjällä. Tämähän on ollut meille perinne, me olemme tukeneet hänen oikeudenkäyntiään ja seuranneet sitä säännöllisesti, ja olemme saaneet tietoomme, että nyt olisi juuri oikea aika ottaa kantaa, koska prosessi jatkuu lähiaikoina.

Puhemies
. Kiitos, parlamentin jäsen Hautala.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Verts/ALE-ryhmä on pyytänyt lisäämään aiheeseen 3 "Ihmisoikeudet" kohdan "Tsadin ja Kamerunin väliseen öljyputkiprojektiin liittyvät ihmisoikeusloukkaukset".

Lannoye
Arvoisa puhemies, parlamentti on jo hyväksynyt yhden päätöslauselman tästä aiheesta, mutta eräs ongelma on ajankohtainen juuri nyt: Maailmanpankin on piakkoin otettava kantaa öljyputkiprojektin tarkoituksenmukaisuuteen, ja olemme sitä mieltä, että kun otetaan huomioon projektin vaikutukset Tsadin ja Kamerunin väestöön, olisi toivottavaa, että Euroopan parlamentti antaisi jo nyt jonkinlaisen viestin tästä asiasta.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Perjantain osalle ei ole tehty muutoksia, eikä myöskään 1. ja 2. joulukuuta Brysselissä pidettävän istunnon osalle.
(Käsittelyjärjestys vahvistettiin.)

Ajoneuvojen kaasumaiset ja hiukkasmaiset päästöt
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0043/1999) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi ajoneuvojen puristussytytysmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten päästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavista toimenpiteistä annetun jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja neuvoston direktiivin 88/77/ETY muuttamisesta (5734/1/1999 - C5-0028/1999 - 1997/0350(COD)) (Esittelijä: Lange).

Lange
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tähän päättyy lainsäädäntömenettely, joka alkoi Auto Oil -ohjelmasta. Hyvät kollegat, me kaikki yhdessä, Euroopan parlamentti, teimme lainsäädäntömenettelystä menestyksekkään. Me, Euroopan parlamentti, saimme aikaan sen, että Euroopan ilman laatu paranee huomattavasti. Saimme aikaan sen, että ilman laatu paranee Euroopassa tulevaisuudessa 60 prosentilla erityisesti kaupungeissa. Sitä ei saatu aikaan helposti, vaan saimme sen läpi sovittelukomiteassa. Arvoisa puhemies, te olitte sovittelukomiteavaltuuskunnan puheenjohtaja. Johditte valtuuskuntaa, jossa saimme ministerineuvoston suostumaan siihen. Sen vuoksi meidän ei pitäisi nytkään epäröidä tässä lainsäädäntömenettelyn loppuvaiheessa vaan meidän pitäisi valita tässäkin sovittelukomitean tarjoama tie, koska neuvosto ei ole ilmeisesti uskaltanut edetä riittävän pitkälle vaan on joissakin kohdissa erittäin pidättyvä.
Neuvosto on epäilemättä sisällyttänyt yhteiseen kantaansa joitakin tärkeitä kohtia, esimerkiksi raja-arvojen sitovan kaksivaiheisen määrittämisen, kuorma-autojen ja linja-autojen pakokaasujen puhdistusjärjestelmien kestävyydelle asetettavien vaatimusten tiukentamisen, sisäiset valvontajärjestelmät, kenttäkokeet. Neljässä kohdassa se on kuitenkin pidättyvä. Minun mielestäni niihin on saatava korjaus.
Ensinnäkin: neuvosto siirtää typen oksidien vähentämisen vuodesta 2005 vuoteen 2008 ja on tiukentanut linjaansa ottamalla lisäksi vuonna 2005 käyttöön toisen vaiheen, niin että siinä on nyt saatu aikaan edistystä. Olen sitä mieltä, että se ei kuitenkaan ole kansantaloudellisesti järkevää, kun tiedetään, että typen oksidit ja hiukkaspäästöt liittyvät väistämättä toisiinsa, kun toisen haitallisen aineen päästöihin puututaan, siitä on automaattisesti seurauksia myös toisen kannalta. Ei ole siis kansantaloudellisestikaan järkevää ottaa kolmen vuoden aikana käyttöön kahta eri raja-arvoa. Typen oksidien päästöt on mieluummin saatava vähenemään kunnolla kerralla.
Jotkut sanovat, että siihen on olemassa vain yksi tekniikka. Se ei ole totta. On olemassa useita tekniikoita hiukkaspäästöjen ja typen oksidien päästöjen alentamiseksi samanaikaisesti meidän ensimmäisessä käsittelyssä vaatimallemme tasolle, tapahtukoon se sitten ammoniakkia lisäämällä tai välijäähdyttimellä, johon liittyy regenerointisuodatin. Mahdollisuuksia on siis useita, eivätkä nämä mahdollisuudet ole teoreettisia, vaan ne ovat prototyyppiasteella. Meidän ei siis tarvitse huolehtia siitä, että se olisi teknisesti mahdotonta.
Se olisikin insinööritaitojen tuhlausta ja kansantaloudellisesti järjetöntä. On tietysti kyllä myös ympäristön kannalta välttämätöntä, että teemme niin. Miksi? Mehän keskustelemme esimerkiksi raja-arvosta, jonka haluamme saada otsonille vuodeksi 2010 ja joka on 80 prosenttia alempi kuin arvo, joka meillä nyt on Euroopan unionissa. Jos haluamme todella saada sen aikaan, meidän on vähennettävä juuri kuorma- ja linja-autojen typen oksidien päästöjä. Euroopan unionissa on 168 miljoonaa henkilöautoa ja 23 miljoonaa hyötyajoneuvoa ja linja-autoa. Nämä 23 miljoonaa hyötyajoneuvoa tuottavat yhtä suuret päästöt kuin nuo 168 miljoonaa henkilöautoa eli 50 prosenttia kaikista typen oksidien päästöistä. Meidän on siis ehdottomasti tehtävä tälle asialle jotain!
Toinen kohta, jossa neuvosto oli hieman pidättyvä, oli vanhoihin ajoneuvoihin tehtävät jälkiasennukset. Me tiedämme, että kuorma-autot ja linja-autot kestävät pitkään, ne kulkevat tuhansia kilometrejä. Siksi on erittäin tärkeää, että niiden jälkiasennuksia voidaan tukea, jotta myös vanhat ajoneuvot saastuttavat vähemmän.
Neuvosto oli kolmanneksi hieman pidättyvä myös erittäin ympäristöystävällisten ajoneuvojen luokan käyttöönotossa ehdotimme sen yhteyteen joitakin lisäyksiä ja tiukan valvonnan osalta, jota tarvitaan estämään testien kiertäminen (cycle beating), jota on esiintynyt myös Yhdysvalloissa ja jonka yhteydessä valmistajat ovat voineet yksinkertaisesti sivuuttaa raja-arvot elektronisin keinoin. Siihen haluamme hieman korjausta. Meillä on tilaisuus päättää ilman laadun parantamiseen tähtäävä, pakokaasupäästöjä koskeva menestyksekäs lainsäädäntömenettely ensiluokkaisesti. Meidän on tietysti myös tehtävä erittäin kunnianhimoisia ehdotuksia, jos lähdemme sovittelumenettelyyn. Haluamme tietysti saavuttaa hyvän kompromissin, ja sen vuoksi emme voi lähteä liikkeelle kompromissista. Olkaamme siis nytkin rohkeita ja toteuttakaamme nopea sovittelumenettely ja huolehtikaamme yhdessä siitä, että menestystarinamme ilman laadun parantaminen Euroopassa on ensiluokkainen myös loppuvaiheessaan.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää esittelijää hänen laatimastaan mietinnöstä. Olen sitä mieltä - arvoisa puhemies, tiedätte tämän omasta kokemuksestanne -, että parlamentti osoitti toiminnallaan rohkeutta Auto Oil -ohjelman yhteydessä. Olemme yrittäneet saada sekä henkilöautot että rahtiliikenteen, siis raskaat hyötyajoneuvot, puhtaammiksi, emme siis pelkästään autoja yleisesti, mutta myös yrittäneet huolehtia siitä, että käytetään puhtaita polttoaineita. Koko paketin avulla huolehditaan siitä, että ilman laatu tosiaan paranee. Ainoa miellyttävä asia, josta olen viime aikoina lukenut Alankomaiden ympäristöasioiden yhteydessä, on se, että ilman laadun paraneminen on jo nyt todettavissa vähemmän saastuttavien autojen ansiosta.
En olisi rehellinen, jos en sanoisi, että jotkut ryhmässämme eivät täysin kannata tätä mietintöä ja tarkistuksia sellaisina kuin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on niitä esittänyt. Mielestäni täytyy vielä mahdollisesti neuvotella sellaisista asioista, joista voidaan tehdä kompromisseja ennen äänestystä. Ne, jotka ovat sitä mieltä, että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ja sen esittelijänä toimivan Langen vaatimukset ovat raskaiden hyötyajoneuvojen osalta liian tiukat, täytyy vielä miettiä seuraavaa. Meillä on täällä Euroopassa vieläkin hyvä autoteollisuus, joka tuottaa sekä raskaita että kevyitä ajoneuvoja. Sama autoteollisuus vie Yhdysvaltoihin ajoneuvoja, joiden tulee samalla jo täyttää tiukemmat vaatimukset tai ainakin vaatimukset, joita nyt esitetään. Mielestäni ei ole kenenkään etujen mukaista, että me Euroopassa asetamme matalammat vaatimukset kuin mitä myös pitkällä aikavälillä olisi hyvin helppo saavuttaa. Siksi vetoan sydämestäni sen puolesta, että se, mitä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on ehdottanut, myös todellakin hyväksyttäisiin huomisessa äänestyksessä.

Myller
Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva lainsäädäntöhanke on erittäin merkittävä ilmansuojelun kannalta. Sillä vaikutetaan suoraan hengitysilman laatuun eli ilman typpidioksidipitoisuuteen ja muodostuviin otsonipitoisuuksiin. Tällä kaikella on vaikutuksensa myös sekä happamoitumiseen että rehevöitymiseen. Myös ilmassa olevien terveydelle vaarallisten pienhiukkasten määrä saadaan vähenemään.
Tämä kaikki voi kuitenkin onnistua riittävän tehokkaasti vain mikäli direktiivin edellyttämät toimet saadaan mahdollisimman nopeasti käyttöön. Vaikein haaste on nopeasti lisääntyvät kuljetussuoritteet, joiden ennustetaan kaksinkertaistuvan vuodesta 1990 vuoteen 2006. Mielestäni mietinnön esittelijä Lange on aivan oikeassa esittäessään raskaiden ajoneuvojen saattamista mahdollisimman nopeasti tieliikenteen CO2-päästöjen alentamiseen tähtäävän yhteisen strategian piiriin. Päästömäärien kanssa käytävään kilpajuoksuun on vastattava vähennystä merkitsevien toimenpiteiden käyttöönoton nopeuttamisella. Niinpä tuen voimakkaasti mietinnön esittelijää siinä, että uudet raja-arvot on otettava käyttöön niin nopeasti kuin uusin tekniikka sallii eikä suinkaan vasta silloin kun jäsenmaat sattumalta tulevat ne hyväksymään.
Markkinataloudessa raha ratkaisee. Niinpä rahan voimalla on tuupattava eteenpäin myös ympäristöarvoja. Ympäristöystävällisempien polttoaineiden käyttöönotossa on veroporrastuksella ollut jo suuri merkitys. Verohelpotusten käyttäminen porkkanana vanhojen raskaiden hyötyajoneuvojen uusimisessa on varsin perusteltua samoin kuin erittäin ympäristöystävällisille ajoneuvoille suunnattavat veroedut; tämä kaikki, jotta nopeutettaisiin uusien vähemmän saastuttavien ajoneuvojen käyttöönottoa.
Haluan vielä kertoa muutoksesta, joka ei maksaisi mitään. Te varmasti itsekin törmäätte päivittäin tilanteisiin, joissa raskaat ajoneuvot kuten linja-autot ja työkoneet pitävät moottoria käytössä, kun mitään ei tapahdu. Lasketaanpa kuinka paljon ilman pilaantumista voitaisiin vähentää, kun lopettaisimme joutokäynnin. Se ei todellakaan maksa mitään. Kyse on korvien välissä olevista asioista.

Maaten
Arvoisa puhemies, käsittelemme tänään hyötyajoneuvojen ympäristöystävällisyyden edistämistä. Minusta vaikuttaa siltä - ja näinhän asia luonnollisesti myös on -, että tässä on ristiriita. Hyötyajoneuvot yksinkertaisesti saastuttavat, ja koska tavarakuljetukset, ja erityisesti kansainväliset tavarakuljetukset, yksinkertaisesti tapahtuvat usein maanteitse, emme voi tehdä paljoakaan enempää kuin vähentää haittoja. Tältä osin komissio ja neuvosto ja ennen kaikkea esittelijämme ansaitsevat kiitokset. Kun tarkastelemme, mitä tarkistuksia on hyväksytty ensimmäisessä käsittelyssä, tätä mietintöä voidaan varmasti pitää menestyksenä.
Olemme jo nyt erittäin tyytyväisiä saavuttamaamme tulokseen. Tässä on nyt kysymys sellaisen direktiivin toisesta käsittelystä, jonka osia tulee panna täytäntöön jo vuonna 2000. Siksi meillä on jossain määrin kiire.
Esittelijä on palannut aikaisempiin ehdotuksiin. Voimme olla monista niistä hänen kanssaan samaa mieltä. On yksi asia, jossa emme voi olla samaa miltä esittelijän vaan neuvoston yhteisen kannan kanssa. Se on EURO IV -vaiheen NOx-raja-arvojen ottaminen käyttöön kahdessa vaiheessa. Kuuntelin tarkasti, mitä esittelijä sanoi tästä asiasta. ELDR-ryhmä on kuitenkin sitä mieltä, että raja-arvon vahvistaminen vuodeksi 2006 käytännössä pakottaa teollisuuden käyttämään tiettyä tekniikkaa, mutta samanaikaisesti emme ole vakuuttuneita tämän tekniikan ympäristöystävällisyydestä. Arviointi vuonna 2002 ja toimeenpano vuonna 2008 tarjoaa mielestämme paremmat mahdollisuudet käyttää tehokkaampaa tekniikkaa.
Neuvosto sitä paitsi ehdottaa hyvin ympäristöystävällisten ajoneuvojen luokan käyttöönottoa. Pidämme myönteisenä tätä ehdotusta, jossa tällaisten ajoneuvojen käyttöä edistetään verotuksellisesti. Olemme myös hyvin kiinnostuneina panneet merkille ne parannukset, joita esittelijä haluaa tehdä tähän ehdotukseen.
Kannatamme muuten sydämestämme esittelijän ehdotuksia CO2-päästöjen vähentämiseksi, jotta saavuttaisimme Kioton tavoitteet, mutta myös vanhojen ajoneuvojen muutosten tukemista verotuksellisesti ja koeolojen muuttamista niin, että käytössä olevien ajoneuvojen todelliset päästöt mitataan ainakin pitkällä aikavälillä.

Hautala
Arvoisa puhemies, kollega Lange on taas tehnyt erittäin hyvän mietinnön, jolla tullaan vaikuttamaan huomattavasti ilman laatuun, ja meidän ryhmämme tukee varauksetta hänen mietintöään. Rekat ja linja-autot aiheuttavat yhä suuremman osan ilmansaasteista siitä syystä, että me olemme tehneet todella paljon henkilöautojen päästöjen suhteen, ja tässä me olemme käyttäneet myös polttoaineen laadun parantamista ja verohelpotuksia, niin kuin rouva Myller äsken sanoi.
Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti sai hyvin menestyksekkäästi läpi tiukat raja-arvot hiukkaspäästöille, jotka ovat erittäin vaarallisia terveydelle. Ympäristöministerit ottivat sitten parlamentin ehdotuksen omakseen, ja nyt meidän tehtävämme on vaatia teollisuudelta yhtä tiukkaa linjaa typen päästöjen suhteen. Teollisuus tarvitsee riittävästi aikaa, ja tässä teollisuus saa varmasti riittävästi aikaa valmistautua tähän teknologian muutokseen. Insinöörit ovat ennenkin olleet hyvin kekseliäitä, ja luotan siihen, että oikeat tekniikat saadaan käyttöön vuoteen 2006 mennessä.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, Auto Oil -ohjelman eri osia käsittelemällä Euroopan parlamentti on vauhdittanut vaatimusten tiukentamista. Meidän pitää toimia sen puolesta siten myös tänään ja huomenna. Sen mukaisesti GUE/NGL-ryhmä äänestää lähestulkoon kaikkien esittelijä Langen tekemien tarkistusten puolesta. Tässä tilanteessa meidän on mielestämme huolehdittava siitä, että parasta mahdollista tekniikkaa käytetään mahdollisimman aikaisessa vaiheessa. Olen lisäksi tämän asian yhteydessä vakuuttunut siitä, että parlamentin jäseniä painostettaessa on osittain liioiteltu niitä vaikeuksia, jotka liittyvät niiden vaatimusten toteuttamiseen, joita tämä suositus toiseen käsittelyyn sisältää.
Yhteen tarkistukseen suhtaudun kuitenkin hieman epäillen. Kyse on tarkistuksesta 11, nimittäin siitä, pitäisikö ympäristöystävällisten ajoneuvojen taloudellisille kannustimille asettaa voimassaoloaika. Se on kuitenkin vähäisempi kysymys tässä yhteydessä. Haluan kiittää esittelijää, joka on tehnyt erittäin hyvää työtä teknisesti melko vaikeassa asiassa.

Fitzsimons
Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on työskenneltävä tiiviisti yhdessä kaikkina aikoina Euroopan moottori- ja öljyteollisuuden kanssa, jotta voitaisiin taata se, että saasteongelma voitetaan kokonaan lähitulevaisuudessa.
Laajaan autokulttuuriin on aikaisemmin viitattu Euroopan parlamentin mietinnöissä suurimpana ilmansaastuttajana Euroopassa, ja parlamentilla on nyt tärkeä osa eri saasteiden raja-arvojen vahvistamisessa, jotta tämä ympäristöongelma saataisiin hallintaan. On sanomattakin selvää, että Euroopan parlamentin on tuettava kaikenlaisia toimenpiteitä ympäristön saastumisen rajoittamiseksi, jotta se noudattaisi Kioton sopimuksen mukaisia velvoitteitaan Euroopan unionin kuuden kasvihuonekaasun päästötason alentamisessa 8 prosenttia vuosiin 2008-2012 mennessä.
Haluaisin korostaa sitä, että Euroopan komissio ja Euroopan parlamentti ovat pitäneet näitä eri asioita koskevia laajoja kuulemistilaisuuksia Euroopan autoteollisuuden kanssa, ja se on vapaaehtoisesti suostunut hyväksymään aikataulun, jonka mukaan uusien autojen hiilidioksidipäästöjä vähennetään 25 prosenttia vuoteen 2008 mennessä. Olemme edistyneet paljon muutamien viime vuosien aikana näiden ongelmien kohtaamisessa, esimerkiksi sellaisiin autoihin, joille on tullut 80 0000 km täyteen, asennettujen järjestelmien avulla, jotka rakennettiin yli viisi vuotta sitten valvomaan saasteita rajoittavia laitteita. Meillä on verohelpotuksia, joita on myös käytettävä edistämään sellaisten autojen aikaista käyttöönottoa, joissa on edistyneitä saasteita rajoittavia laitteita. Tuemme lyijyllisen bensiinin myynnin asteittaista lopettamista. Olemme myös tukeneet toimia, jotka takaisivat sen, että bensiinin rikkipitoisuus vähenisi kolminkertaisesti ja että dieselin rikkipitoisuus vähenisi seitsenkertaisesti vuoteen 2005 mennessä. Tämäniltainen Langen mietintö autojen tuottamien kaasupäästöjen ja muiden saastepäästöjen valvonnasta jatkaa sitä edistystä, jota olemme saaneet aikaan.
Saanen sanoa lopuksi, että tämän vuoden toukokuusta lähtien Euroopan parlamentilla on yhteispäätösvalta kaikissa ympäristöasioissa Amsterdamin sopimuksen hyväksymisen tuloksena. Euroopan parlamentin täytyy ja sen pitäisi käyttää näitä uusia valtuuksia ajaakseen vielä vahvempaa lainsäädäntöä ympäristön valvonnan alalla. Tuen jäsen Langea ja onnittelen häntä hänen mietinnöstään.

Blokland
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää sydämellisesti Langea hänen mietinnöstään, joka on nyt toisessa käsittelyssä. Hän on tehnyt jälleen erinomaista työtä sen parissa, että liikenteestä tehtäisiin ympäristöystävällisempää. Henkilöautoja koskevan Auto Oil -ohjelman jälkeen on valittu myös asianmukainen lähestymistapa hyötyajoneuvojen osalta. Olen myös tyytyväinen siihen, mitä neuvosto on hyväksynyt parlamentin ensimmäisen käsittelyn tarkistuksista. On selvää, että parlamentissa vallinnut yksimielisyys on johtanut hyviin tuloksiin neuvostossa. En kuitenkaan ymmärrä, miksi parlamentin piti neuvoston hyväksynnän jälkeen odottaa niin pitkään virallista yhteistä kantaa. Pidän tätä riittävän tärkeänä käsittelyä varten. Pelkään nimittäin, että siitä, että yhteiset kannat tulevat hyvin hitaasti parlamentille, tulee yhä enemmän tapa. Neuvosto voi nyt luonnollisesti sanoa, että prosessista on tullut Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vuoksi mutkikkaampi ja että aikaa tarvitaan enemmän. En kuitenkaan näe tässä mielessä mitään eroa. Ennen Amsterdamin sopimusta tekstit piti hyväksyä, ja niin on myös Amsterdamin sopimuksen jälkeen.
Lisäksi minun täytyy huomauttaa, että tällaiset myöhästymiset aiheuttavat suuria ongelmia kyseisen lainsäädännön toimeenpanolle. Näin on varmasti raskaiden hyötyajoneuvojen tapauksessa. Autoteollisuuden alalla on hyvin tärkeää tietää, mitä tarkalleen tapahtuu ja milloin. Jos päätöksenteko tapahtuu paljon myöhemmin kuin on tarpeen, autoteollisuudella ei ole enää mahdollisuuksia toimia tässä asiassa tehokkaasti.
Nyt osa autoteollisuudesta tähtää tiukkoihin NOX-raja-arvoihin vuodeksi 2005 Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn perusteella. Osa tähtää vuoteen 2008 neuvoston yhteisen kannan perusteella ja osa taas vuoteen 2006 toisen käsittelyn suositusluonnoksen perusteella. Oli miten oli, tämä välivaihe aiheuttaa jo paljon sekaannusta. Selvyyden saavuttaminen ajoissa olisi ollut enemmän kuin toivottavaa.
Mitä tulee siihen, miten suhtaudun ehdotuksen sisältöön, Lange haluaa minusta oikeutetusti saada parannuksia vielä muutamiin asioihin. Jos tosiaan haluamme saavuttaa Kioton tavoitteet, tämä ala on varmasti tärkeä. On kysymys suurista ajoneuvoista, joille kertyy paljon kilometrejä ja jotka siten aiheuttavat runsaasti CO2-päästöjä. Pitkälle menevä puhtaampiin moottoreihin investoiminen, eikä pelkästään henkilöautojen osalta, vaikuttaa varmasti asiaan. Siksi vaadin komissiolta konkreettisia toimia.
Kannatan myös hyvin ympäristöystävällisten autojen verotuksellista tukemista. Siten voidaan myös huolehtia siitä, että ehdotettuihin päästörajoihin voidaan päästä ajoissa. Lange mainitsee oikeutetusti, että näitä ympäristöystävällisiä autoja koskevat päästönormien lisäksi myös muut normit, kuten melunormit ja jo aikaisemmin mainitut polttoaineenkulutusta koskevat normit. Raskaat hyötyajoneuvot ovat varmasti merkittävä melunaiheuttaja. On itsestään selvää, että ajoneuvojen pakokaasuarvojen mittausmenetelmien täytyy antaa mahdollisimman pian oikea kuva todellisesta paremmuusjärjestyksestä. Neuvottelut maailmanlaajuisesta yhdenmukaistetusta dynaamisesta testimenettelystä ovat myös askel hyvään suuntaan.
Yhteenvetona voin sanoa, että hyväksyn täysin Langen mietinnön. Siksi aion äänestää kaikkien hänen tarkistustensa puolesta. Olisi hyvä, jos parlamentti ja neuvosto voisivat saada aikaan hyvän direktiivin ilman sovittelumenettelyä. Valitettavasti neuvosto on viime viikkojen aikana ilmoittanut, että se ei ole täysin valmis hyväksymään toisen käsittelyn tarkistusluonnoksia. Seurauksena voi olla, että joudumme kuitenkin sovittelumenettelyyn, joka aiheuttaa jälleen viivästymistä. Siksi haluan tarvittaessa Euroopan komission kautta vielä vedota voimakkaasti neuvostoon, että se hyväksyisi Langen hyvät ehdotukset.

De Roo
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, Bernd Lange on laatinut ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan nimissä hyvän mietinnön. Ympäristöministerien neuvosto hyväksyi 20. joulukuuta viime vuonna kollega Hautalan hyvät tarkistukset, joihin sisältyvät tiukat raja-arvot hyötyajoneuvojen aiheuttamien ilmansaasteiden ja niiden syöpää aiheuttavien hiukkaspäästöjen vähentämiseksi. Neuvosto on ikävä kyllä päättänyt vuodesta 2008 parlamentin ehdottaman vuoden 2005 sijaan. Hautala käsitteli jo tätä asiaa.
Haluaisin puhua hyötyajoneuvojen CO2-päästöistä. Euroopan komission täytyy tehdä pikaisesti ehdotuksia. Tavallisten autojen osalta parlamentti ilmaisi kannattavansa sitä, että autot kuluttaisivat vuonna 2010 kolme litraa sadalla kilometrillä. Loppujen lopuksi pääsimme heikkoon kompromissiin, johon sisältyi sopimus kuusi litraa kuluttavasta autosta vuonna 2010. Hyötyajoneuvoille meillä ei ole mitään, vaikka niiden ajamat kilometrimäärät kasvavat valtavasti. Kasvuksi odotetaan 40 prosenttia vuoteen 2015 mennessä. Siksi pyydän komissiota esittämään direktiiviä puhtaammista hyötyajoneuvoista. Muuten Kioton tavoitteita ei onnistuta koskaan saavuttamaan.

Arvidsson
Arvoisa puhemies, kun Euroopan parlamentti syksyllä 1998 päätti Auto Oil -ohjelman jatkosta, suunnitelmana oli, että parlamentti olisi käsitellyt asiaa uudestaan hyvissä ajoin, jotta neuvosto olisi voinut tehdä asiasta päätöksen kevään 1999 aikana. Saksan hallitus, joka puheenjohtajakautensa aikana viivytteli asiassa, halusi ilmeisesti toisin. Asian käsittely myöhästyi pahasti, ja asia palautettiin parlamentille vasta keskikesällä. Jos alkuperäistä suunnitelmaa olisi noudatettu, tuottajat olisivat todennäköisesti tällä hetkellä valmiita ohjelman kolmannessa vaiheessa esitetyn vaatimuksen mukaiseen sertifiointiin. Ympäristöystävällisemmät dieselkäyttöiset ajoneuvot olisivat jo alkaneet liikkua Euroopan teillä. Lange on nyt kuitenkin tehnyt laajoja tarkistuksia, vaikka asian käsittely on jo näin pitkällä. Jos parlamentti toimii Langen ehdotuksen mukaan, asia viivästyy entisestään. Se ei ole hyväksi Euroopan ympäristölle.
Eurooppa ei näytä kaikkialla samanlaiselta. Ruotsi ja Suomi, erityisesti maiden pohjoisimmat osat, ovat hyvin, hyvin riippuvaisia toimivista maantiekuljetuksista. On oikein, että asetamme ajoneuvojen valmistajille kovat ympäristövaatimukset. Heidän on todellakin käytettävä kaikkia kykyjään ja kaikkea osaamistaan, jotta he saavat ratkaistua ne tehtävät, jotka heille annamme. Emme kuitenkaan saa muotoilla ehdotuksia niin, että niillä olisi kielteisiä ympäristövaikutuksia jossakin muussa yhteydessä. Jos päätöksemme johtavat siihen, että yksinkertaisimmasta ratkaisusta muodostuu yleinen käytäntö, toisin sanoen, että pakokaasujen puhdistusteknologia rakentuu sellaisten katalysaattoreiden varaan, jotka vaativat suuria määriä ammoniakkiliuosta, pelkästään jakelujärjestelmä, toisin sanoen kyseisen ammoniakkiliuoksen jakelu kaikille Euroopan huoltoasemille, vaatii toteutuakseen sen, että ympäristövoitot jäävät merkittäviltä osin saavuttamatta. Tällainen tekninen ratkaisu aiheuttaa ongelmia erityisesti meille Pohjois-Euroopassa. Haluan lisäksi sanoa, että EU ei voi ohjata Eurooppaa sellaisten direktiivien avulla, joissa ei oteta huomioon todellista tilannetta koko Euroopassa. Meidän pitää asettaa erittäin korkeat ympäristövaatimukset, mutta meidän pitää myös antaa teollisuudelle tarpeeksi aikaa, jotta se saa kehitettyä tulevaisuutta varten teknisesti mahdollisimman hyviä ratkaisuja, jotka ovat hyviä Euroopan luonnon kannalta ja ympäristön kannalta Euroopan suurissa asutuskeskuksissa. Tästä näkökulmasta katsottuna yhteinen kanta on parempi ympäristövaihtoehto kuin työn jatkuva myöhästyminen.

Flemming
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kyse on Auto Oil -ohjelmaan liittyvästä direktiiviehdotuksesta, jonka tavoitteena on parantaa ilman laatua vuoteen 2010 mennessä vähentämällä moottoriajoneuvojen päästöjä. Olen sitä mieltä, että neuvoston yhteisessä kannassa on useita hyvin tärkeitä määräyksiä, esimerkiksi hiilimonoksidipäästöjen raja-arvojen alentaminen 30 prosentilla vuoteen 1996 verrattuna lokakuusta 2000 tai 2001 alkaen.
Ongelma on aina sama - ja jäsen Lange, muistan, että olemme puhuneet siitä: lupasitte solmia neuvoston kanssa sopimuksen siitä, että tarkistuksenne hyväksytään osittain. Nyt olemme todella vaikean kysymyksen edessä: mitä teemme? Kannatammeko tarkistuksianne huomenna tai ylihuomenna? Tuleeko viivytyksiä? Kysyn itseltäni: mikä on todella ympäristön kannalta edullista? Olen todella pahoillani, että neuvosto ei ole hyväksynyt kaikkia ehdotuksianne. Olemme nyt todellisen omantunnonkysymyksen edessä, ja pohdin asioita tänä iltana vielä perusteellisesti, sillä nyt ei ole käynyt niin kuin ympäristövaliokunnassa puhuimme.
Yksi asia on myös selvä: neuvosto on hyväksynyt useita tärkeitä asioita, mutta automme eivät siitä huolimatta ole läheskään puhtaita eivätkä ikinä tule olemaankaan. Liikenne kasvaa räjähdysmäisesti, mitä emme olisi uskoneet, sekä teollisuusmaissa että kolmannen maailman maissa. Siellä liikenne ei ole edes vielä alkanut, se lisääntyy varmasti vielä - ja voin vain toivoa sitä niiden ihmisten puolesta, jotka siellä elävät. Lange, voisitte kenties yrittää vielä kerran saada aikaan yöistunnossa jonkinlaisen kompromissin neuvoston kanssa, jotta pääsisimme eroon tästä omantunnonkysymyksestä, äänestääkö teidän erittäin hyvää mietintöänne vastaan, jota kannattaisin mielelläni, vai - nyt on melkein sanottava - ympäristöä vastaan, jos kaikki lykkääntyy taas.

Schnellhardt
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään keskustelunaiheena oleva kuorma-autojen pakokaasupäästöjä koskeva mietintö jatkaa mielestäni ponnistelujamme Euroopan ilman laadun parantamiseksi siten, että kansalaisten liikkuvuus säilyy. Sitä ei ole sanottu vielä tänään, mutta sekin varmistetaan siinä samalla.
Haluaisin kiittää esittelijää hänen työstään. Mietintö koskee suurelta osalta tärkeitä asioita ja sopii hyvin ilman laatua koskevan olemassa olevan lainsäädännön joukkoon. Sallikaa minun kuitenkin tehdä nyt yleinen huomautus mietinnön muodollisesta rakenteesta. Ihmettelen, pitäisikö parlamentin todella keskustella liitteenä esitetyistä teknisistä kriteereistä. Useimmat meistä eivät ainakaan minä yksinkertaisesti käsitä liitteitä ilman asiantuntijan selityksiä. Olen sitä mieltä, että lakiosaston pitäisi kenties tulevaisuudessa sovittaa teknisiä mietintöjä siihen, mitä olemme ehdottaneet ja päättäneet.
Sallikaa minun tehdä vielä muutamia huomautuksia tämän toisen käsittelyn sisällöllisesti vaikeimmista ja kiistanalaisimmista kohdista. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että siirtymisen uusiin rajoihin pitäisi tapahtua yhdessä vaiheessa. Siirtämällä määräajan vuoteen 2006 osoitamme kompromissihalukkuutta neuvostoon päin, koska mekin teemme myönnytyksen ensimmäiseen käsittelyyn verrattuna. Emme mielestäni voi hyväksyä neuvoston ehdotusta, jonka mukaan siirtyminen tapahtuisi vasta vuonna 2008. Polttoaineen laadun parantamista koskeva direktiivi ja jo nyt käytössä oleva katalysaattoritekniikka mahdollistavat sen, että neuvosto ja parlamentti voivat olla tässä asiassa kunnianhimoisia aiheuttamatta teollisuudelle ja kuljetusalalle liiallista rasitusta. Muistan kokemuksemme henkilöautoja koskevasta Auto Oil -ohjelmasta. Pysyimme silloin tiukkoina, ja nyt osoittautuu, että olimme oikeassa.
Minulle on lisäksi tärkeää vanhoihin ajoneuvoihin tehtävien jälkiasennusten tukeminen verotuksellisesti ja muiden kannustimien avulla. Tällä alueella on mielestäni arvaamattomat mahdollisuudet. Kuorma-autot kestävät erittäin pitkään. Meidän olisi ehdottomasti otettava huomioon verotukselliset mahdollisuudet, vaikka jälkiasennus täyttää vain yhden kriteerin. Sillä voidaan saavuttaa paljon muutakin. Kaiken kaikkiaan olen erittäin tyytyväinen...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Liikanen
. (EN) Ensiksi haluaisin esittää kiitokseni Euroopan parlamentille ja erityisesti esittelijä Langelle nopeasta toiminnasta tätä asiaa koskevan mietinnön esittelemiseksi toisessa käsittelyssä.
Mietinnön toisessa käsittelyssä on monia tarkistuksia, joita komissio voi tukea, esimerkiksi niitä tarkistuksia, jotka liittyvät " erittäin ympäristöystävällisiin ajoneuvoihin" , EYA-käsitteeseen. EYA:t tarjoavat polttoaineen ja teknologian osalta neutraalin käsitteen, joka perustuu parhaaseen käytettävissä olevaan teknologiaan, mikä mahdollistaa sen, että jäsenvaltiot tai paikalliset viranomaiset kannustavat verohelpotuksin sellaisten ajoneuvojen käyttöä, jotka täyttävät EYA-ajoneuvojen vaatimukset. EYA tulee aina olemaan käsite, joka täydentää tulevia pakollisia päästöjen raja-arvoja.
Siksi komissio voi periaatteessa hyväksyä sen, että tutkitaan, pitäisikö EYA-käsitteen sovellusalaa mahdollisesti laajentaa, niin että siihen sisällytettäisiin muita ajoneuvojen ominaisuuksia, kuten melu ja polttoaineen kulutus ja muu työntövoimateknologia. Komissio voi myös tukea tarkistuksia, jotka liittyvät siihen, että direktiiviä laajennetaan kattamaan muut vaihtoehtoiset polttoaineet, tässä tapauksessa etanoli, tarkistusta, joka liittyy vanhojen ajoneuvojen jälkiasennuksiin sovellettaviin verohelpotuksiin, tarkistusta, joka liittyy raskaiden hyötyajoneuvojen sisällyttämistä yhteisön CO2-päästöjä koskevaan yhteisön strategiaan sekä tarkistusta, joka liittyy nestekaasun markkinalaatuun.
Komissio voi periaatteessa myös tukea tarkistusta, joka käsittelee epätavallisten päästöjen rajoitusstrategioita, mutta meistä olisi parempi, että tämän asian raportointipäivämäärää lykättäisiin. Raportointipäivämäärä vuoden 2002 lopussa mahdollistaisi sen, että komissio voisi täysin arvioida uuden ensi vuonna käyttöön otettavan tyyppihyväksyntätestisyklin vaikutukset Euroopassa käytössä olevien autojen päästöjen sääntelyyn. Hyväksyessämme yhteisen kannan, jossa on paljon tiukemmat rajat hiukkasten osalta, meidän on otettava huomioon, että neuvosto lähentyi merkittävästi parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämää kantaa. Komissio tukee tätä äärimmäisen hienoja hiukkasia koskevaa varovaista lähestymistapaa.
Nyt pääasia tässä toiseen käsittelyyn tarkoitetussa tarkistuspaketissa on typen oksidien, NOx, tiukkojen raja-arvojen aikainen sovelluspäivä. Komissio uskoo, että sellaisten tiukkojen raja-arvojen saavuttamiseen tarvittavan teknologian kehitystaso tekee tällä hetkellä vaikeaksi hyväksyä päivämäärää, joka on ennen vuoden 2008 lokakuuta. Tässä suhteessa teknologian käyttökelpoisuusselvitys on välttämätön, koska päästövalvontalaitteet kunnianhimoisten NOx-raja-arvojen saavuttamiseksi ovat vielä kehitteillä. Vaikka ne ovat näyttäneet erittäin lupaavilta laboratoriotesteissä, ei vielä ole varmuutta näiden laitteiden pitkäaikaisen käytön tehokkuudesta, joka tekisi ne kannattaviksi ja kestäviksi teknisiksi ratkaisuiksi päästöjen rajoittamisessa pitkällä aikavälillä. On myös ratkaistava tärkeitä asioita, jotka liittyvät kaupan olevien polttoaineiden laatuun ja varsinkin rikkipitoisuuteen.
Lopuksi komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: tarkistuksen 1 ensimmäisen osan, tarkistukset 6, 7 ja 10, tarkistukset tarkistuksesta 16 tarkistukseen 26 ja tarkistuksesta 29 tarkistukseen 47. Komissio voi periaatteessa hyväksyä tarkistukset 1, 4, 5, 13, kummatkin osat tarkistuksesta 12 ja tarkistuksesta 15. Tarkistukset, joita komissio ei voi hyväksyä, ovat tarkistus 2, toinen osa tarkistuksesta 3, tarkistukset 8 ja 9, ei kumpaakaan osaa tarkistuksesta 11 eikä tarkistuksia 14, 27 ja 28.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Daphne-ohjelma 2000-2003
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0056/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäiseviä torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Daphne-ohjelma vuosille 2000-2003) (9150/1/1999-C5-0181/1999 - 1998/0192(COD)) (Esittelijä: Avilés Perea).

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, tässä istunnossa esitellään lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäiseviä torjuntatoimenpiteitä koskeva yhteisön toimintaohjelma Daphne. Väkivalta on valitettavan ajankohtainen ongelma, joka merkitsee ihmisoikeuksien loukkaamista ja uhkaa fyysiselle terveydelle, mielenterveydelle ja sosiaaliselle hyvinvoinnille sekä elämänlaadulle. Daphne-ohjelma 2000-2003 tulee olemaan erittäin tärkeä väline väkivallan torjunnassa, ja se antaa lisäarvoa paikallisille, alueellisille ja kansallisille toimille tällä alalla edistämällä verkostoitumista, tietojen vaihtoa, parhaita toimintatapoja ja yhteistyötä sekä yleisen tietoisuuden lisäämistä yhteiskunnassa.
Yhteisessä kannassa mainitaan erityisesti seksuaalisen hyväksikäytön uhrit, jotka tulevat kuulumaan sopimuksen piiriin, samoin kuin toiminnan painopisteiden vahvistaminen yhdessä, innovatiivisten toimintatapojen edistäminen ja kokemusten vaihto jäsenvaltioissa toteutetuista toimista, sekä tietojen vaihto säädöksistä ja saavutetuista tuloksista. Valtiosta riippumattomia järjestöjä täytyy tukea, erityisesti sellaisia, jotka huolehtivat lasten, nuorten ja naisten hyvinvoinnista ja elämänlaadusta.
Tämä on nelivuotinen ohjelma, ja kahden toimintavuoden jälkeen on tarkoitus arvioida sen toteutumista. Toimintojen tavoitteena on myös lisätä yleisön ja tiedotusvälineiden tietoisuutta tästä vakavasta ongelmasta.
Ohjelman rahoitus on 20 miljoonaa euroa ja yhteisön osuus ohjelmien rahoituksessa voi olla enintään 80 prosenttia toiminnan kokonaiskustannuksista.
Tämän ohjelman täytäntöönpanossa komissiota avustaa komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
Ohjelmaan voivat osallistua Euroopan vapaakauppa-alueeseen kuuluvat maat, assosioituneet Keski- ja Itä-Euroopan maat Eurooppa-sopimuksissa vahvistettujen edellytysten mukaisesti sekä Kypros, Malta ja Turkki lisämäärärahojen turvin.
Daphne-ohjelman tavoitteena on tukea ja kannustaa valtiosta riippumattomien ja muiden järjestöjen samoin kuin väkivallan torjunnan alalla toimivien viranomaisten työtä ja saada nämä toimimaan yhteistyössä keskenään. Lisäksi tavoitteena on edistää parhaita toimintatapoja mukaan luettuina pilottihankkeet väkivallan ehkäisemiseksi yhteisön tasolla ja lasten, nuorten ja naisten tukeminen ja suojelu.
Verkostot muodostavat yhteisen rintaman väkivaltaa vastaan analysoimalla väkivaltaa ja sen eri ilmenemismuotoja, sen syitä ja seurauksia.
On mitattava väkivallan eri muotojen todellisia vaikutuksia uhreihin sen määrittämiseksi, mikä on tarkoituksenmukainen tapa vastata niihin, on arvioitava erilaisia toimenpiteitä ja toimintatapoja ja niiden tehokkuutta väkivallan ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi, on tuettava uhreja ja ehkäistävä ennalta heidän joutumistaan uudelleen väkivallalle alttiiksi.
Kuten sanoin, tämä ohjelma tulee olemaan tärkeä väline naisiin, nuoriin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan torjumisessa ja sillä voidaan lisätä yleistä ja tiedotusvälineiden tietoisuutta tarpeesta auttaa ja suojella väkivallan uhreja.
Yhteiseen kantaan on esitetty seitsemän tarkistusta, jotka naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on hyväksynyt ja jotka on liitetty tekstiin. Haluan todeta, että tarkistukset 3 ja 5 tullaan korvaamaan uusilla tarkistuksilla, joilla muutetaan johdanto-osan 18 kappaletta ja 5, 6 ja 7 artiklaa, jotta esittelemämme teksti voidaan mukauttaa Sokrates-ohjelmaa käsittelevän sovittelukomitean laatiman tekstin sanamuotoon, ja tämä merkitsee horisontaalista ratkaisua useimpien ohjelmien komiteoiden osalta. Näin ollen meidän on hyväksyttävä tämä sanamuoto, ja toivomme, että parlamentti tekee sen asianmukaisella tavalla.
Pyydän, että tätä ohjelmaa kannatetaan äänestyksessä yksimielisesti, sillä tämä on todella tärkeä ohjelma. Toivomme myös, että hyväksymällä tämän toisen käsittelyn sekä mietintöön esitetyt tarkistukset, jos komissio ja neuvosto hyväksyvät ne, voitaisiin hyväksyä myös tämä ohjelma, ja siten välttäisimme sovitteluratkaisun.
Puheenvuoroni päätteeksi haluaisin vielä viitata tämän mietinnön ensimmäiseen esittelijään, jäsen Bennasariin. Kun hän jätti paikkansa 15. kesäkuuta uuden parlamentin aloittaessa virkakauttaan, minut nimettiin mietinnön esittelijäksi ja jatkoin hänen aloittamaansa työtä. Olen jatkanut hänen työtään, olen pyrkinyt työskentelemään tässä todella tärkeässä valiokunnan tehtävässä, joka on naisten, nuorten ja lasten puolustaminen sitä väkivaltaa vastaan, jonka kohteeksi he valitettavasti tavallisesti joutuvat.

Klaß
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, keskustelemme tänään Daphne-ohjelmasta, joka koskee toimia lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi. Meidän on nyt kiireesti tehtävä myönteinen päätös tästä ohjelmasta, jotta käynnissä olevan tukijakson hankkeiden rahoitus ei keskeytyisi. Tämä ohjelma on tärkeä ja vastaa sitoumustamme, jonka mukaan haluamme saavuttaa Euroopan unionissa korkean terveydenhoidon tason, sillä yhteisössä kohdataan valitettavasti edelleen usein väkivallan vaikutuksia, ja ne ovat vakava uhka terveydelle.
Kyse ei ole vain korostan, että haluaisin panna sanan "vain" lainausmerkkeihin ruumiillisesta ja seksuaalisesta väkivallasta. Tähän Daphne-ohjelmaan kuuluu myös suojaaminen henkiseltä väkivallalta, joka on paljon monimuotoisempaa ja jonka kohteena olevat voivat auttaa itseään vielä vähemmän kuin muun väkivallan kohteena olevat. Terveyttä ei voi määritellä vain ruumiillisen hyvinvoinnin kautta. Kaikenlainen väkivalta jättää myös henkisiä vaurioita, jotka voidaan korjata harvoin tai joiden korjaaminen on vaikeaa. Meidän on rakennettava verkkoja ja tuettava olemassa olevia verkkoja.
Yhtä tärkeää on kuitenkin vastaavien tiedotuskampanjoiden tukeminen, ja siinä on tärkeää kokemusten vaihto. Syytteeseenpanoon on liityttävä kokemusten vaihtoa. Syytteeseenpanon yhteydessä on vältettävä uhrin syrjimistä. On tärkeää, että asianosaiset saavat riittävästi tietoa oikeuksistaan, ja yhteiskuntaa on muutettava herkkätuntoisemmaksi naisiin, lapsiin ja nuoriin kohdistuvien väkivaltarikosten käsittelyssä.
Lapset ja nuoret, mutta valitettavasti edelleen myös naiset, tarvitsevat erityistä suojeluamme, ja vain jos yhteiskuntamme kaikilla sosiaalisilla rakenteilla menee hyvin, voimme selvitä tulevaisuuden meille tarjoamista tehtävistä. Saanen kiittää lopuksi Avilés Pereaa sydämellisesti tästä sujuvasta ja kunnollisesta työstä, jonka hän teki nopeasti siirtymävaiheessa, siitä, että mietintö on nyt käsiteltävänä, koska sillä on kiire.

Gröner
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Avilés Pereaa, joka perehtyi tähän vaikeaan aiheeseen todella nopeasti, niin että saatoimme esitellä mietinnön hänen valiokunnassaan nyt näin nopeasti. Olisin kuitenkin toivonut, että työhön olisi osallistunut useampia miehiä. Naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivalta on oikeastaan miesten eikä naisten ongelma.
Olen vakuuttunut siitä, että tämän ohjelman avulla otamme merkittävän askeleen lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan ruumiillisen, seksuaalisen ja henkisen väkivallan vastaisessa toiminnassa. Meidän kaikkien on kuitenkin oltava selvillä siitä, että tämä on todellakin vain askel ja että vielä on paljon tehtävää, jotta tätä väkivallan ilmenemismuotoa vastaan voitaisiin toimia tehokkaasti. Parlamentti sai aikaan vuonna 1999 itsepintaisesta vastustuksesta huolimatta naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastustavan kampanjan. Eurobarometri-kysely, joka julkaistiin tämän vuoden toukokuussa, toi selvästi esiin väkivallan laajuuden ja esitti puutteet, joihin meidän pitää tarttua.
Europol ja STOP-ohjelma ovat naiskaupan vastaisen toiminnan välineitä. Jäsenvaltiot ovat tehneet paljon, mikä johtuu esimerkiksi käynnistetyistä kampanjoista. Väkivallan vastaiseen toimintaan vaikuttavat monimutkaiset yhteydet ovat käyneet todella ilmi vasta Itävallan, Saksan ja Suomen puheenjohtajakauden kokouksissa. Esimerkiksi minun oma maani, Saksa, on sen seurauksena esittänyt kansallisen väkivaltaa vastustavan toimintaohjelman. Muutkin maat tekevät niin. Olen sitä mieltä, että olemme antaneet siihen tärkeän sysäyksen.
Avilés Perean yhteistä kantaa koskeva mietintökin päätettiin käsitellä yhteispäätösmenettelyn mukaisesti kovan taistelun jälkeen, joka koski oikeusperustan muuttamista 235 artiklasta 152 artiklaksi. Ryhmäni kannatti muutosta kuitenkin vastentahtoisesti ja vain sen vuoksi, että neuvosto selvästi tunnustaa ja asettaa perustaksi Maailman terveysjärjestön määritelmän, jonka mukaan terveyden käsite pitää ymmärtää täydellisen fyysisen, psyykkisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin tilaksi eikä pelkäksi sairauden ja vammojen puuttumiseksi.
Vaikka ryhmäni olisi korostanut mielellään joitakin Daphne-ohjelman muita kohtia, esimerkiksi sen liittämistä muihin yhteisöohjelmiin, kuten Phareen, Tacisiin ja Medaan, koska niissä käytetään suurempia rahasummia, jotta hakijamaiden ennalta ehkäisevät toimet ja kampanjat saataisiin käyntiin, kannatamme Avilés Perean mietintöä ja ehdotamme yhteiseen kantaan vain kuutta tarkistusta, jotta pääsisimme nopeaan sopuun ja välttäisimme sovittelumenettelyn. Jotta ohjelma saataisiin käyntiin, suosittelemme joka tapauksessa tiedotusvälineiden käyttämistä hyväksi. Kiitän sydämellisesti työstänne ja toivon, että neuvosto hyväksyy tarkistuksemme.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää Avilés Pereaa hänen perusteellisesta työstään. Hän on esittänyt uudelleen muutamia tarkistuksia, joita ryhmämme tukee sydämestään, ja kannatamme erityisesti terveyden määritelmää. Pidän sitä todellisena parannuksena. Monet miehet ja myös naiset ajattelevat vieläkin, että naisiin kohdistuvasta väkivallasta on tullut harvinainen ilmiö Euroopan unionissa. Se ei pidä lainkaan paikkaansa. Yksi viidestä naisesta Euroopan unionissa on joutunut joskus väkivallan uhriksi, siis myös meidän omassa ympäristössämme. Uhreja ei tarvitse hakea kaukaa. Ehkä uhreja on enemmänkin, mutta niistä ei ole koskaan ilmoitettu poliisille tai turvakoteihin. Suurin osa väkivallasta nimittäin tapahtuu kotioloissa, minkä vuoksi ilmiö on näkymättömämpi. Monet naiset haluavat vieläkin peitellä ongelmia. He häpeävät.
Usein myös perheväkivallan ja lastensuojelun välinen sidos jää huomiotta. Jos tuomioistuin esimerkiksi sallii väkivaltaisen kumppanin tai entisen kumppanin tavata lapsiaan, vaimo joutuu lasten kautta alttiiksi väkivallalle. Siksi pyydän kiinnittämään tähän asiaan vielä erityistä huomiota. Daphne-ohjelman konkreettisena tavoitteena on kannustaa ja tukea kansalaisjärjestöjä ja muita organisaatioita, jotta ne ryhtyisivät taistelemaan lapsiin ja naisiin kohdistuvan väkivallan kaikkia muotoja vastaan. Pidän hyvänä sitä, että kansallisille toimenpiteille annetaan lisäarvoa. Se on hienoa. ELDR-ryhmä ei missään tapauksessa halua yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, joka koskee naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa. Ryhmäni on kuitenkin sitä mieltä, että jäsenvaltioita, jotka ovat tässä asiassa jäljessä, täytyy painostaa muuttamaan lainsäädäntöään.
Lisäksi pidän tarpeellisina sitä, että näkökulmaa muutetaan. Sen sijasta, että naisilta vaadittaisiin erilaista käytöstä, täytyy erityisesti tarkastella miesten käytöstä ja asennetta. Arvoisa puhemies, tässä ei ole kysymys lyhyestä hameesta. Naisiin kohdistuvaa väkivaltaa koskevat varoitus- ja tiedotuskampanjat ovat erittäin tarpeellisia. Mielestäni tämä asia täytyy asettaa korkealle poliittisessa asialistassa.

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella parlamentin jäsen Avilésia hänen työstään: meidän tulisi muistaa, että Daphne-ohjelma oli vuonna 1997 parlamentin aloite, jossa tunnustettiin tarve toimia naisiin, nuoriin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan. Pelkästään ohjelman ensimmäisenä vuonna eri järjestöt jättivät 428 hanketta jätettiin käsittelyyn Euroopassa, ja näin suuri vastakaiku kuvasti tällaisten ohjelmien tarvetta.
Omassa vaalipiirissäni olen nähnyt sellaisten järjestöjen työn kuin Welsh Women' s Aid, joka tarjoaa tukea, neuvontaa ja turvapaikan väkivallan nais- ja lapsiuhreille. Se vastaanottaa yli 15 000 puhelua vuodessa ja lukumäärä kasvaa koko ajan. Viime vuonna se majoitti 2000 naista ja yli 3000 lasta turvakoteihin, ja heidän oli käännytettävä monia muita pois majoitustilojen puutteen vuoksi.
Tämä työtaakka kuvastaa tämän kaikkialla Euroopassa esiintyvän ongelman laajuutta. Se myös osoittaa, kuinka tärkeä kansalaisjärjestöjen ja vapaaehtoisjärjestöjen rooli on tällä alueella. On olemassa erityisesimerkkejä tavoista, joilla Daphne-ohjelmasta rahoitetut hankkeet ovat auttaneet. Muutaman viikon kuluttua pidetään Leedsissä kansainvälinen seminaari, jossa tarkastellaan naisiin konfliktitilanteessa kohdistuvaan väkivaltaan liittyviä asioita. Seminaariin osallistuu puhujia monista eri maista. On ollut monia muita Daphne-ohjelmasta rahoitettuja hankkeita, jotka liittyvät tärkeään lapsia hyväksi käyttävän seksiturismin vastaiseen taisteluun.
Mitä tulee oikeusperustaan - tämä on tietysti terveyteen liittyvä asia, mutta se on myös paljon enemmän kuin sitä. Voimme kuitenkin hyväksyä Maailman terveysjärjestön terveyden määritelmän, jossa terveys ei ole pelkästään sitä, että ei ole vammainen tai sairas, vaan fyysistä, henkistä ja sosiaalista hyvinvointia. Mikä tahansa vähäisempi määritelmä jättäisi piiloon suuren osan ongelmaa, ja me toivomme, että tämä sovitaan eurooppalaiseksi määritelmäksi tämän ohjelman tarkoituksiin.
Daphne-ohjelmalla, kuten muut ovat sanoneet, on saatu paljon aikaan, mutta vielä on paljon tekemättä, ja on tärkeää, että tätä asiaa seurataan. Uskon, että neuvosto tekee tästä päätöksen ennen 1. tammikuuta, niin että olemassa olevat ohjelmat voivat jatkua.

Fraisse
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen iloinen huomatessani, että Daphne-ohjelman uusiminen on saatu päätökseen. Parlamentin jäsenten vuodesta 1996 osoittama päättäväisyys, Marianne Erikssonin mietintö sekä Maria Antonia Avilés Perean nykyinen mietintö ovat mahdollistaneet sen, että nuoriin, lapsiin ja naisiin kohdistuva väkivalta on otettu poliittisen toiminnan kohteeksi.
Painotan sanojani puhuessani politiikasta, sillä tällainen väkivalta on todella tuomittavaa maissa, joissa yhteiskuntaa on jo puoli vuosisataa rakennettu ihmisoikeusperiaatteen mukaisesti. Sallikaa minun siis korostaa väkivallan uhrien ihmisarvoa, tarvetta nähdä heidän psyykkinen ja fyysinen koskemattomuutensa osana heidän terveyttään. Tällöin ennaltaehkäisy on mielestäni keskeisellä sijalla. Jos palautamme ennaltaehkäisyn käsitteelle sille kuuluvan moninaisen sisällön, joka koostuu sekä väkivallan syiden että seurauksien tutkimisesta, kysymys on hyvinkin poliittinen siinä mielessä, että mehän toivomme väkivallan johon turvautuvat useimmiten miehet, joten pahoittelenkin nyt jäsen Grönerin tavoin, että juuri miehiä on tänä iltana täällä istuntosalissa niin kovin vähän syiden tutkimista ja torjumista tulevan ohjelman yhteydessä. Toivomme niin ikään, että väkivallan seurausten huomioon ottaminen ja tehokkaiden keinojen löytyminen väkivallan ehkäisemiseksi sekä muut väkivallan torjuntakeinot tekisivät siitä lopun.
Tämän vuoksi meidän on annettava tälle ohjelmalle mahdollisimman paljon liikkumavaraa sekä lasten että naisten aseman parantamiseksi. Meidän on osattava erottaa nämä kaksi väkivallan kohderyhmää. Euroopassa olisi omistettava yksi päivä lasten oikeuksille, kuten on tehty esimerkiksi Ranskassa ja kuten Euroopan parlamentti on toivonut jo jonkin aikaa. Emmekö me muka vietä tänään lapsen oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen kymmenettä vuosipäivää?
Tämän vuoksi ei myöskään naisten ihmisarvoa koskevassa asiassa pitäisi olla mitään epäselvyyttä. Jos kerran ilmaisu "seksuaalinen hyväksikäyttö" tarkoittaa toisten ruumiilla harjoitettavaa kauppaa, ei sen enempää ihmisten salakuljetus kuin prostituutiokaan ole oikeudenmukaista kaupankäyntiä. Valtiot eivät voi valtioiden ominaisuudessa hyväksyä, jopa organisoida tai suosia, naisilla käytävää kauppaa. Tämä on tiedostettu hiljattain esimerkiksi raiskauksien osalta, sillä niitä pidettiin vielä vähän aikaa sitten pikemminkin rikkomuksina, kun nykyään raiskausta pidetään rikoksena, kuten tiedämme. Tämä on tiedostettu vasta hiljattain, ja olen iloinen siitä, ettei lapsiin ja naisiin kohdistuvaa väkivaltaa pidetä enää tabuna. Vaikka Daphne-ohjelmalla on kokemusperäistä arvoa, sitä on tarkasteltava sen laajassa merkityksessä ja pidettävä mallina muille ohjelmille, eikä sitä pidä tulkita jonkin tietyn kokemuksen perusteella ainoastaan Euroopan tulevan laajentumisen takia tai sen kannalta, että demokraattisella Euroopalla on maailmanlaajuinen vastuu tässä asiassa. Vastuun kantajia ovat nähdäkseni eurooppalaiset.
Toivon, että uusi Daphne-ohjelma pantaisiin täytäntöön mahdollisimman pian ja että mikäli mahdollista sen toteuttamiselle myönnettäisiin enemmän aikaa ja budjettivaroja. Toivon kuitenkin, että sen ohella, että olemme lähestyneet väkivallan ongelmaa terveysnäkökohdista käsin, ymmärtäisimme, että kyse on ihmisten perusoikeudesta. Haluaisin, että tämän ohjelman toteuttamista ohjailisi pyrkimys taistella kaikenlaista seksuaalista ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan.

Thomas-Mauro
Arvoisa puhemies, Daphne-ohjelman laajamittaisena tehtävänä on kansalaisten valistaminen ja sellaisten tietojen vaihto, joiden avulla voitaisiin suojella lapsia, nuoria ja naisia joutumasta tilanteisiin, joita leimaavat rikkinäisyys ja epätoivo.
Näiden tekstien taustalta löytyy erilaisia väkivallan motiiveja sekä henkilökohtaisia esimerkkejä paitsi fyysisestä väkivallasta myös hyvin salakavalasta henkisestä väkivallasta kärsivien lasten ja naisten murheellisista kohtaloista. Kyse on siis Euroopan kansalaisten fyysisestä ja henkisestä terveydestä.
Kehen tahansa puolustuskyvyttömään henkilöön kohdistuva suora tai epäsuora väkivalta on tuomittava ankarasti.
Minusta itsestäni tuntuu siltä, että väkivaltaa esiintyy parisuhteissa, perheissä, yrityksissä, televisiossa tai jopa politiikassa sekä yhteiskuntaelämässä. Luonnonvastaisuus, väkivaltaisuus ja vainot kiinnostavat ihmisiä, ja uhrien asemaan ei juuri kiinnitetä huomiota tässä maailmassa, jossa vallitsevat vahvimman lait.
Normien vierastaminen on tyypillistä ajallemme. Luonnonvastainen käyttäytyminen sallitaan, sillä rajojen asettaminen on nykyään merkki halusta kontrolloida. Olemme kadottaneet moraaliset tai uskontoon liittyvät rajamme, emmekä osaa enää osoittaa suuttumustamme, ellei väkivallasta jää näkyviä jälkiä, kuten mustelmia kasvoilla, tai osoitamme paheksuntamme vain siinä tapauksessa, että väkivalta näkyy julkisesti tiedotusvälineiden kautta. Tarvitsemme siis tiedotuskampanjoita, joita tuetaan Daphne-ohjelmalla.
Väkivaltaa esiintyy kaikkialla, eikä se kuulu vain johonkin barbaariseen ja kaukaiseen aikakauteen. Elämmehän nyt vuotta 1999 ja olemme kokoontuneet tänne Strasbourgissa sijaitsevaan parlamentin istuntosaliin, jossa keskustelemme lapsiin ja naisiin kohdistuvasta väkivallasta Euroopassa. Emme elä mitään myyttistä ja julmaa pimeää keskiaikaa, vaan olemme 2000-luvun kynnyksellä.
Tuen voimakkaasti Daphne-ohjelman toteuttamista. Meidän on itse asiassa tuettava kaikkia aloitteita, joilla pyritään tuomaan esille tätä yhteiskuntiemme pimeää puolta, varsinkin kun rajat ovat auki kaikenlaisille vaarallisille ilmiöille, kuten prostituutiolle ja pedofilialle sekä muille, esimerkiksi Internetin kautta leviäville ilmiöille.
Valtioidemme on siis harjoitettava yhteistyötä ja tietojen vaihtoa. Euroopan unioni voi tuoda lisäarvoa parlamentin jäsenten toiminnalle. Mutta valtioidemme tehtävänä on myös suojella naisia ja lapsia sekä kaikkia yhteiskunnan vähäosaisia. Kukin valtio tuntee omat kansalaisensa, sillä se tuntee paitsi heidän ajatustapansa myös sen henkisen ja yhteiskunnallisen kulttuurin, jossa kansalaiset elävät ja jota valtio on omalta osaltaan muokannut. Kansallisvaltioiden tehtävänä on edistää yhteiskunnan tukipilareina toimivien perherakenteiden säilymistä sekä kasvattaa kansalaisistaan yksilöitä, jotka voivat päästä irti sukupolvelta toiselle periytyvän väkivallan kierteestä.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, haluaisin tässä puheenvuorossani korostaa sitä tärkeää roolia, joka Euroopan parlamentilla, etenkin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnalla, on ollut, kun se on päätynyt keskustelemaan tämän ohjelman toivon mukaan lopullisesta hyväksymisestä. Muissa puheenvuoroissa on jo muistutettu siitä, että Euroopan parlamentti edisti jokunen vuosi sitten pilottihankkeita niiden kansalaisjärjestöjen ja paikallisten viranomaisten tukemiseksi, jotka ovat taistelutoimenpiteiden avulla jo pitkään tehneet työtä naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan aiheuttamia vahinkoja vastaan: tämä naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivaltailmiö ei valitettavasti ole ainoastaan hyvin yleinen vaan se laajenee yhä enemmän, ja sitä ilmenee vähitellen uusissa, myös pidemmälle kehittyneissä muodoissa, joita vastaan on siten vaikeampi kamppailla.
Ohjelma, josta tänään keskustelemme, on tämän edeltävän työn tulos. Toimeenpanevan komission kanssa on käyty hyvin perinpohjaista keskustelua, ennen kaikkea oikeusperustan muutoksen osalta ja siten uudelleen järjestämisen osalta, jonka me havaitsimme tässä ehdotuksessa alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna.
En halua palata tähän aiheeseen mutta haluan kuitenkin ilmaista tiettyä tyytyväisyyttä, huolimatta oikeusperustan muutoksesta, siitä syystä, että eräät tekijät, jotka ovat meille äärimmäisen tärkeitä, saivat joka tapauksessa komission ja neuvoston hyväksynnän. Viittaan siihen seikkaan, että yhteisessä kannassa viitataan terveyteen fyysisten, psyykkisten ja sosiaalisten tekijöiden osalta, elämänlaatuun, väkivaltaan ihmisoikeuksien rikkojana ja etenkin siihen seikkaan, että tämä ohjelma kattaa myös ihmiskaupan ja seksuaalisen hyväksikäytön. Minusta on myös erityisen tärkeää sen merkittävän roolin tunnustaminen, joka niillä kansalaisjärjestöillä, monialaisilla verkostoilla ja julkisilla elimillä on, jotka tekevät jo nyt arvokasta työtä, etenkin mitä tulee ennalta ehkäisyyn, uhrien tukemiseen ja suojeluun. Jotta tämä ohjelma todellakin saisi lisäarvoa, pitää toteuttaa merkittävä tiedotuskampanja, johon parlamentin ja komission pitää osallistua, mutta etenkin jäsenvaltioiden pitää omaksua kaikki mahdollinen vastuu väkivaltaa vastaan käytävässä kamppailussa.

Bordes
Arvoisa puhemies, minulla ei ole tietenkään mitään sitä vastaan, että osa talousarvion määrärahoista osoitettaisiin lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ennaltaehkäisyä koskeviin toimiin, kunhan näillä määrärahoilla tuetaan taloudellisesti kentällä toimivia järjestöjä. Tähän tarkoitukseen esitetty summa on mielestäni kuitenkin naurettavan pieni, ja olen järkyttynyt siitä, että neuvosto haluaa vielä entisestään pienentää sitä.
Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat saaneet halvalla hyvän omantunnon, sillä henkilökohtaista tai seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyvää väkivaltaa lukuun ottamatta yhteiskunnallisen väkivallan voidaan todeta lisääntyneen, mikä johtuu köyhyyden pahenemisesta sekä kurjuuden lisääntymisestä vähäosaisten keskuudessa. Eräs väkivallan muoto on vaikea työttömyys, mutta myös niiden työolojen huononeminen, joilla on vielä työtä.
Eikö väkivaltaa muka ole esimerkiksi se, että tehtaassa vaihetuotannossa työskenteleviä naisia ja perheenäitejä pakotetaan tekemään yötyötä, jotta tehtaan koneet tulisivat kannattaviksi ja jotta kasvatettaisiin osakkeenomistajien voittoja? Euroopan toimielimet kuitenkin sallivat tällaisen väkivallan ja ovat jopa pahentaneet sitä poistettuaan joidenkin jäsenvaltioiden sosiaalilainsäädännöstä määräykset, joilla naisia voitaisiin edes jossakin määrin suojella. Daphne-ohjelmaan sisältyvät sovittelevat ilmaukset eivät paranna tilannetta.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa esittelijä Avilés Perea, tahtoisin omasta puolestani muistuttaa, että myös Francisca Bennasar Tous teki viime vaalikaudella kovasti työtä, jotta tämä ohjelma onnistuisi.
Euroopan parlamentilla ja erityisesti naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnalla on ollut erittäin tärkeä rooli naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa koskevan ongelman ottamisessa yhteisön käsittelemien asioiden joukkoon. Tämän asian oikeusperustaa on muutettu, joten osallistumme nyt kansanterveyttä koskevaan yhteispäätösmenettelyyn, sillä väkivallassa on todellakin kyse teosta, joka on samalla kertaa sekä fyysinen että psyykkinen, ja väkivaltaa harjoitetaan kaikissa yhteiskuntaluokissa. Parlamentti on vaatinut lujasti, että terveyden käsite ymmärretään siten kuin Maailman terveysjärjestö on sen määritellyt: meidän mielestämme terveys siis tarkoittaa täydellistä fyysisen, henkisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin tilaa eikä pelkästään sitä, ettei ole sairas.
Daphne-ohjelmaan sisältyvien toimien on vielä saatava kansalaisjärjestöjen sekä tiedotusvälineiden tuki, kuten osaltamme ehdotammekin tekemissämme tarkistuksissa, sillä on tärkeää, että naiset, jotka kaikista kansalaisryhmistä suhtautuvat Euroopan unioniin ehkä torjuvimmin, tietävät ja ymmärtävät Daphnen kaltaisten ohjelmien olevan olemassa juuri heitä varten ja koskevan suoraan heitä.
Esimerkiksi Portugalissa naisiin kohdistuu tilastollisesti eniten väkivaltaa niissä kunnissa, joissa on korkein elintaso ja koulutustaso, mikä ei välttämättä kuitenkaan tarkoita sitä, että niissä kunnissa naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa todellisuudessakin olisi eniten; sen sijaan se tarkoittaa - ainakin minun nähdäkseni - sitä, että sellaisissa kunnissa on eniten taloudellisesti itsenäisiä, koulutettuja naisia, jotka ovat kyllin rohkeita ilmoittaakseen väkivallasta poliisille. Tämän vuoksi Portugalissa on ainakin kaupunkialueille muun muassa sijoitettu naispuolisia poliiseja naisten tekemien ilmoitusten vastaanottajiksi, ja se merkitsee valtavaa eroa.
Koska Tampereen huippukokoukseen osallistunut komission jäsen António Vitorino on nyt paikalla, tahtoisin lopuksi käyttää tilaisuutta hyväkseni ja pyytää häntä kertomaan meille, millä tavoin neuvoston tekemä lopullinen ja mielestämme onnistunut päätös, jonka mukaan toisiin ihmisiin ja erityisesti lapsiin ja naisiin kohdistuva väkivalta saatetaan rikoslakien alaiseksi, aiotaan käytännössä toteuttaa. Arvoisa komission jäsen, mikä siis tulee muuttumaan ja millä tavoin?

Prets
Arvoisa puhemies, kiitän Avilés Pereaa tästä mietinnöstä, koska se antaa meille yhden uuden välineen naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan vastaisessa toiminnassa, ennen kaikkea kuitenkin myös sen osoittamisessa, kuinka ja missä väkivaltaa ilmenee. Käsite väkivalta määritellään nyt myös tarkemmin, sillä väkivallalla tarkoitetaan kaikenlaista vallankäyttöä, vallan väärinkäyttöä, loukkaamista tai pakkoa. Väkivallan kaikki muodot on torjuttava, mutta sitä siedetään valitettavasti perhepiirissä usein aivan liikaa. Naisiin ja lapsiin kohdistuva väkivalta on sen vuoksi paljastettava tehokkaammin, jotta sen uhreja voitaisiin auttaa.
Tiedämme myös, että väkivallanteot lisääntyvät, jos niistä ei saa rangaistusta. Väkivaltaista suhdetta on vaikea lopettaa omin voimin. Väkivallan kohteena olevat naiset ja lapset tarvitsevat tehokasta apua, ja ennen kaikkea kuitenkin suojelua. Yhteiskunnan, meidän kaikkien tehtävä on antaa käyttöön parhaat mahdolliset apu- ja suojeluvälineet. Daphne on apuväline, joka mahdollistaa väkivallan vastaisen toiminnan. Eri maissa tarvitaan kuitenkin myös lainsäädännöllisiä toimia. Sallikaa minun ottaa esimerkiksi Itävalta. Itävalta on edelläkävijä väkivallalta suojelevassa lainsäädännössä, joka on ollut voimassa vuodesta 1997 ja jota kutsutaan niin sanotuksi lähestymiskielto-oikeudeksi, jossa väkivaltaisille miehille annetaan lähestymiskielto eikä naisia pakoteta enää pakenemaan lapsineen turvakoteihin ja vastaaviin laitoksiin. Lähestymiskielto on voimassa aluksi seitsemän päivää ja sitä voidaan tarvittaessa jatkaa eron voimaantuloon asti. Kehottaisin muitakin maita laatimaan tällaisen lain, koska se suojelee ja kunnioittaa naisen arvoa ja auttaa panemaan sen täytäntöön.

Vitorino
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio osallistuu mielellään tähän Daphne-ohjelman 2000-2003 viimeiseen hyväksymisvaiheeseen. Daphne-ohjelma on nelivuotinen yhteisön toimintaohjelma, joka perustuu sille kokemukselle, joka saatiin Daphne-aloitteesta, joka perustettiin, kun Euroopan parlamentti ensimmäistä kertaa sisällytti naisiin, nuoriin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan torjuntaan tarkoitettuja varoja vuoden 1997 talousarvioon.
Ohjelma nojaa vankasti ihmisoikeuksien puolustamisen tarpeen tunnustamiseen, olivat ne sitten lasten oikeuksia Yhdistyneiden Kansakuntien lapsen oikeuksien sopimuksen mukaisesti tai naisten oikeuksia sellaisena kuin ne on ilmaistu Pekingin julistuksessa ja toimintaohjelmassa vuonna 1995.
Komission ensimmäinen ehdotus tehtiin toukokuussa 1998 ja viimeisen puolentoista vuoden aikana menettely on kestänyt ei ainoastaan oikeusperustan muutoksen vaan myös perustamissopimuksen muutoksen, komitologian muutoksen, parlamentin muutoksen ja komission muutoksen. Se on siis selvästi sitkeä kasvi, joka on suunniteltu kukoistamaan ja kasvamaan komission asevaraston vahvana aseena niihin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan, jotka ovat yhteiskunnassamme eniten alttiita.
Haluaisin kiittää erityisesti parlamentin esittelijöitä, jäsen Bennasar Tousia ja jäsen Avilés Pereaa, heidän hyväksymismenettelyn aikana tekemästään työstä. He ovat johtaneet parlamentin puolta näiden usein vaikeiden neuvottelujen aikana. Haluan myös osoittaa kunnioitustani Saksaa ja Suomea kohtaan puheenjohtajavaltioina. Ilman niiden apua emme olisi päässeet toiseen käsittelyyn tänään ajoissa, niin että ohjelma voidaan hyväksyä ensi vuoden tammikuun 1. päivään mennessä.
Lopuksi haluaisin kiittää edeltäjääni, komission jäsen Gradinia, joka käsitteli Daphne-asiaa koko ajan erittäin taidokkaasti ja asiantuntevasti. Daphne-ohjelma perustuu Daphne-aloitteeseen, mutta siinä on kaksi tärkeää muutosta. Ensiksi ohjelmaan osallistuminen on avointa hakija- ja EFTA-maille. Nämä voivat merkittävästi auttaa rajat ylittävän naisilla ja lapsilla käytävän kaupan uhreja. Toiseksi ohjelma on nyt avoin muiden kuin kansalaisjärjestöjen sovelluksille. Kun tiedetään jäsenmaitten erilaiset perinteet, toivon, että nämä muutokset lisäävät suuresti sen tehokkuutta.
Komissio hyväksyy kaikki kuusi tarkistusta, jotka ovat tänään parlamentin käsiteltävänä.
Siksi toivomme, että Daphne-ohjelma hyväksytään mahdollisimman nopeasti. Kun ohjelma on hyväksytty, komissio työskentelee parlamentin ja jäsenvaltioiden kanssa varmistaakseen, että se pääsee tavoitteeseensa. Komissio aikoo erityisesti varmistaa, että tämä ohjelma on asianmukainen työkalu, jolla kanavoidaan viranomaisten ja kansalaisjärjestöjen synergiat lasten, nuorten ja naisten fyysisen ja psykologisen koskemattomuuden ja sosiaalisen hyvinvoinnin säilyttämiseksi kaikilla toiminta-aloilla. Mielestäni tämän aloitteen yhdistäminen Tampereella esitettyjen näkökulmien kanssa johtaa lähitulevaisuudessa yhteisiin määritelmiin, yhteisiin rangaistusmenettelyihin ja yhteisiin sanktioihin, joita sovelletaan jäsenvaltioissa ihmisillä käytävään kauppaan ja rikoksiin lapsia vastaan.
Tavoitteina on siksi perustaa kaikkialle Euroopan unioniin ja hakijamaihin sellaisten järjestöjen verkostoja, jotka toimivat aktiivisesti naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan torjunnassa ja jotka tuntevat kentän, sekä lisätä tiedostamista Euroopan yleisön keskuudessa kokonaisuudessaan tämän epäkohdan luonteesta sekä tarpeesta ja välineistä sen poistamiseksi.
Uuden vuosituhannen aattona saanen sanoa, arvoisa puhemies, että Euroopan parlamentin vahva tuki tälle ohjelmalle on paras ja selvin merkki siitä, että unionissa lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan tehokas torjuminen on poliittisesti aivan ensi sijalla.

Puhemies
 Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

Lapsen oikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma lapsen oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen kymmenennestä vuosipäivästä.
Annan seuraavaksi puheenvuoron arvoisalle komission jäsenelle Vitorinolle.

Vitorino
. (EN) Olen varma siitä, että tänään esille tuotu asia ansaitsee komission ja koko unionin yksityiskohtaisen harkinnan.
Kuten olemme juuri havainneet aikaisemmasta keskustelusta, komissio on jo aktiivinen monilla eri aloilla, joihin liittyy lapsia, vaikka toimivalta suurimmassa osassa lapsia koskevista aloista onkin edelleen jäsenvaltioilla.
Lapset ovat erittäin haavoittuva ryhmä. Esimerkiksi monena vuonna yhteisö on tarjonnut tukea maille, joissa lasten taloudellinen hyväksikäyttö, hylkääminen ja lapsiprostituutio ovat erityisesti ongelma, sosiaalisen avun, suojan, hyvinvoinnin, kuntoutuksen ja koulutuksen edistämiseen tähtäävien erityishankkeiden avulla.
Vuonna 1999 annettiin Euroopan unionin talousarviossa lapsen oikeuksien yleissopimuksen kymmenennen vuosipäivän merkiksi selvä etusija lasten oikeuksille Euroopan unionin talousarvion otsakkeen B.7/7 alla olevassa Demokratiaa ja ihmisoikeuksien suojelua koskevassa eurooppalaisessa aloitteessa.
Komissio toteuttaa jo Daphne-aloitetta nuoriin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi, ja tätä seuraa ensi vuonna, kuten olemme juuri kuulleet aikaisemmassa keskustelussa, Daphne-ohjelma 2000-2003. STOP-ohjelmalla ja työllään poliisi- ja oikeusyhteistyön aloilla komissio torjuu aktiivisesti lasten seksuaalista hyväksikäyttöä, mukaan luettuna Internetissä oleva lapsipornografia.
Poliisiyhteistyön ja kolmannen pilarin alalla komissiolla on nyt jaettu aloiteoikeus jäsenvaltioiden kanssa, ja se jatkaa aktiivisesti taistelua lasten seksuaalista hyväksikäyttöä vastaan. Tammikuussa hyväksyttiin yhteispäätös, jolla perustetaan toimintasuunnitelma, jolla edistetään Internetin turvallisempaa käyttöä, ja siten suojellaan lapsia väkivallalta ja pornografialta. Sitä seurasi vuonna 1998 suositus alaikäisten suojelemisesta ja ihmisarvon suojelemisesta. Komissio toteuttaa näitä toimia. Toukokuussa komissio hyväksyi tiedonannon toimien toteuttamisesta lapsia hyväksi käyttävän seksiturismin torjunnassa, ja se on nyt valinnut monia aloitteita yhteisrahoitettavaksi.
Komissio ryhtyy myös toimiin sosiaalialalla ja koulutusalalla tavoitteenaan lasten elämän laadun ja kehitys- ja koulutusmahdollisuuksien parantaminen. Usein esitetty ehdotus siitä, että komissioon perustettaisiin lasten yksikkö, on sellainen, että huomaan sen vaativan selvittämistä erityisesti siksi, että voitaisiin varmistaa, että hyödynnetään täysin kaikki tällä hetkellä käytettävissä olevat henkilöresurssit ja taloudelliset voimavarat.
Komissio harkitsee myös ajatusta siitä, että julkaistaisiin lapsia koskeva tiedonanto yleissopimuksen kymmenennen vuosipäivän juhlistamiseksi. Tämä tietenkin vie jonkin aikaa. Olen kiitollinen mahdollisuudesta ottaa tämä asia esiin Euroopan parlamentin täysistunnossa. Komissio tutkii tarkasti tähän keskusteluun liittyvät mietinnöt ja ryhtyy asianmukaisiin toimiin vastatakseen parlamentin huoliin, ei pelkästään juhlistaakseen yleissopimuksen kymmenettä vuosipäivää, vaan myös parantaakseen konkreettista politiikkaa, jotta tämän yleissopimuksen tavoitteet saavutettaisiin.

Banotti
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi puhua teknisestä asiasta. Tämänpäiväinen keskustelu, joka on erittäin myönteinen, on ollut osa pitkää, vaikeaa teknistä prosessia. Ensiksikin luulimme, että meillä olisi oikea päätöslauselmaesitys ja sitten suullinen kysymys; itse asiassa monet jäsenet allekirjoittivat suullisen kysymyksen. Toivoisin, että heidän nimensä voitaisiin lisätä mihin tahansa päätöslauselmaesitykseen, joka on tämänpäiväisien keskustelun tulos. Näimme paljon vaivaan saadaksemme kollegat allekirjoittamaan tämän. Toivon, että heidän nimensä myös lisätään esityslistaan.
Kiitän komission jäsentä hänen lausunnostaan: "Vaadimme, että EU kuuntelee tarkkaan 90 miljoonan lapsensa ja alle 18-vuotiaan nuorensa ääntä. Olemme huolissamme siitä, että se tapa, jolla Eurooppa kehittyy, luo suuria vaaroja nuorten kansalaistensa turvallisuudelle, suojelulle ja hyvinvoinnille. 20 prosenttia Euroopan lapsista elää köyhyydessä siitä huolimatta, että EU-maat ovat maailman rikkaimpien maiden joukossa."
Nämä eivät ole minun sanojani vaan kotimaastani Irlannista ja muista EU-maista tulevien lasten sanoja. He osaavat sanoa minua paremmin, kuinka lapset jätetään EU-politiikan ulkopuolelle ja kuinka EU:n tekemillä laeilla ja politiikoilla on erittäin todellinen vaikutus lasten elämään, vaikutus, joka on erilainen kuin vaikutus aikuisiin. Lapset ovat erittäin alhaalla Euroopan tason tärkeysjärjestyksessä. Ainoa todella vakava poliittinen vastakaiku tuli hirvittävän Belgiassa tapahtuneen Dutroux-tapauksen jälkeen, jolloin parlamentin jäsenet jonottivat allekirjoittaakseen tuota tragediaa koskevan päätöslauselmaesitykseni. Jopa silloin EU:n institutionaalinen vastaus oli paljolti keskittynyt seksuaalisen hyväksikäytön asiaan ja kauppaan eikä laajempaan EU-asioiden ryhmään, joka vaikuttaa lapsiin.
Selvän oikeusperustan puuttuminen sopimuksesta on merkinnyt sitä, että lasten erityistarpeet on unohdettu. Tällä viikolla maailma juhlii lapsen oikeuksien yleissopimuksen kymmenettä vuosipäivää. Tämä on maailman laajimmin ratifioitu ihmisoikeussopimus ja maailmanlaajuisesti kattavin oikeudellinen lasten oikeuksien lausunto. Yhdysvaltoja ja Somaliaa lukuun ottamatta kaikki maailman maat ovat ratifioineet yleissopimuksen, mutta siitä huolimatta, että EU:n toimielimet ovat sen myös ratifioineet, eivät EU:n toimielimet ole sitä tähän mennessä toteuttaneet.
Meillä on järjetön tilanne, jossa jäsenvaltioiden on edistettävä lapsen parasta lainsäädännössä ja politiikassa, mutta unionilla ei ole mitään juridista velvoitetta suojella lasten etua. Tällä hetkellä lapset ovat näkymättömiä EU:n lainsäädännössä. Yhtenäismarkkinoiden näkökohdat ohittavat usein lasten edun. Esimerkiksi lasten ja lasten turvallisuuden suojelu saattaa vaarantua sellaisten palvelujen sääntelyn puutteesta kuten Internetin ja televisiomainonnan. Lapset nähdään taakkoina, elätettävinä, uhreina tai työn esteinä täysin vastoin yleissopimuksen mukaista statustaan. Voimakas keskittyminen kansalaiseen työntekijänä perustamissopimuksessa tarkoittaa sitä, että lapsen etua ei oteta huomioon. Lapset ovat kohderyhmä ainoastaan yhdessä toimintaohjelmassa ja hyvin harvassa tilapäisen talousarvion kohdassa. Lapset ja lasten hankkeet saavat vähemmän kuin 5 miljoonaa euroa suoraan EU:n valtavasta talousarviosta. Sen jälkeen kun lapsia ja perhettä koskeva talousarvion kohta katosi pääluokasta V, ei ole ollut budjettikohtaa, jossa lapset olisivat yleisenä kohderyhmänä. Lapsista on tullut näkymättömiä EU:n politiikassa.
Pohjimmiltaan suurin ongelma on nimenomaan se, että ei ole mitään koordinointia eikä yhtään komission yksikköä, joka alkaisi johtaa yhtenäisen, lapsia koskevan kokonaispolitiikan kehittämistä. Olen iloinen kuullessani, että te, arvoisa komission jäsen, harkitsette sitä. Odotamme nopeaa toimintaa tässä asiassa.
Haluaisin tehdä seuraavat suositukset juhlistaakseni yleissopimuksen kymmenettä vuosipäivää. Komission olisi hyväksyttävä lasten oikeuksia koskeva tiedonanto juhlistaakseen yleissopimuksen kymmenettä vuosipäivää ja perustettava lapsia koskevaa politiikkaa käsittelevä yksikkö. Jäsenvaltioiden on, kun perustamissopimuksia seuraavaksi tarkastellaan, hyväksyttävä EU:n perustamissopimuksiin perustuva selvä oikeusperusta lapsen edun edistämiseksi. Parlamentin on varmistettava, että lapset ovat näkyvämpiä budjettikohdissa, ja komission on parannettava tekniikkaansa ja kehitettävä vuoropuhelun mekanismeja lapsia edustavien kansalaisjärjestöjen kanssa.

Gröner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, 20. marraskuuta 1989 laadittiin YK:n lasten oikeuksia koskeva yleissopimus, ja olen sitä mieltä, että sen kymmenes vuosipäivä sopii hyvin yhteenvedon tekemiseen. Kyllä, jäsenvaltiomme ovat ratifioineet sopimuksen, jotkut tosin varauksin, ja ne pitäisi nyt kiireesti poistaa.
Me sosiaalidemokraatit olemme kovasti pyrkineet pitämään esillä lasten oikeuksia kymmenen viime vuoden aikana, ja olemme painottaneet näitä oikeuksia useissa tärkeissä mietinnöissä ja päätöslauselmissa. Ensimmäinen niistä oli Grönerin mietintö vuonna 1991, jossa parlamentti käsitteli lasten ongelmia ensimmäistä kertaa ja vaati jo silloin lasten oikeuksia ajavaa henkilöä. Maininnan ansaitsevat myös Bandres Molet'n mietintö lasten oikeuksien eurooppalaisesta peruskirjasta ja Zimmermannin viimevuotinen mietintö, jossa käsiteltiin alaikäisiä. Myös muissa YK:n konferensseihin liittyvissä mietinnöissä olemme asettaneet lasten tarpeet erittäin korkealle poliittisessa tärkeysjärjestyksessä kolmansien maiden, ennen kaikkea Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden, kanssa käytävässä yhteistyössä.
Parlamentti on tehnyt komissiolle useita ehdotuksia näiden vuosien aikana ja odottaa nyt, että komissio laatisi tiedonannon, johon kootaan kaikki nämä aloitteet. Tärkeysjärjestysluettelossa mainitut tehtävät pitäisi toteuttaa yksitellen. Ensimmäisenä, aivan huipulla, on se, että lasten perusoikeudet sisällytetään uuteen perustamissopimukseen. Toisena on Daphne-ohjelman hyödyntäminen ensimmäisenä välineenä seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsiin kohdistuvan väkivallan vastustamisessa. Kolmantena on tyttöjen tilanne, johon on kiinnitettävä erityistä huomiota politiikan kaikilla alueilla, koska erityisesti tyttöjä syrjitään sekä Euroopassa että kaikkialla muualla maailmassa. Neljänneksi meidän on tehtävä kaikkemme, että lapset saadaan pois sodan jaloista - sekä uhreina että syyllisinä. Lapsisotilaita ei saa olla enää missään maassa.
Kaksi minuuttia on lyhyt aika ja tehtäväluettelo on pitkä. Olkaa hyviä ja toimikaa!

Thors
Arvoisa puhemies, kuten edelliset puhujat ovat maininneet, paras tapa tämän sopimuksen juhlistamiseksi on se, että siitä tehdään Euroopan unionin vahva ja tärkeä työkalu, sekä silloin, kun on kyse sisäpolitiikasta, että silloin, kun on kyse ulkopolitiikasta. Meidän on kaikin tavoin huolehdittava siitä, että ne maat, joiden kanssa teemme yhteistyötä, täyttävät sopimuksen velvoitteet. Tiedämme, kuten monet puhujat ovat täällä maininneet, että monet maat ovat ratifioineet sopimuksen. Kuinka moni maa kuitenkaan todellisuudessa täyttää velvoitteensa, esimerkiksi tiedottaa toimistaan? Meidän täytyy huolehtia siitä, että tästä sopimuksesta muodostuu merkittävä työkalu meidän ja hakijamaiden välisissä suhteissa. Mielestäni asiassa otettiin edistysaskel silloin, kun lasten oikeudet mainittiin Romaniaa käsittelevässä edistymiskertomuksessa. Tiedämme, että Romanian kanssa käytäville neuvotteluille asetettiin silloin ehtoja.
Kuten komission jäsen Vitorino mainitsi, tiedonannosta, jota meistä suurin osa odottaa, täytyy meidän myös saada tietää, kuinka paljon varoja unioni käyttää lasten hyväksi Phare- ja Tacis-ohjelmissa. Hans van den Broek lupasi jokin aika sitten, että saisimme tällaisen selvityksen, mutta se ei ole saapunut. Odotan, että saamme sen viimeistään tiedonannoissa.
Parlamentin jäsen Gröner mainitsi lapsisotilaat. Luullakseni se on kaikkein ajankohtaisin lasten oikeuksiin liittyvistä kysymyksistä. Meidän on tuettava kaikkia niitä, jotka haluavat työskennellä vapaaehtoisen pöytäkirjan puolesta, jonka laatiminen aloitetaan ensi vuonna. Meidän täytyy huolehtia siitä, että maat, jotka sallivat lapsisotilaat, eivät todellakaan saa samoja etuja. Valitan, että parlamentti ei voinut antaa Saharov-palkintoa naiselle, joka on taistellut lapsisotilaiden käyttämistä vastaan. Mielestäni on erittäin tärkeää, että Tampereen huippukokouksen jälkeenkin kiinnitämme - kolmannen pilarin puitteissa - huomiota siihen, kuinka lapsia kohdellaan, ja että huolehdimme siitä, että lapsipakolaiset saavat erityiskohtelun.

Lambert
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä suurimmasta osasta siitä, mitä olemme tänä iltana kuulleet tässä keskustelussa. Minä, kuten monet muutkin täällä, muistan sen innon ja poliittisen kiihtymyksen, jolla tämä yleissopimus hyväksyttiin, sen, kuinka monet maailman johtajat halusivat näyttäytyä nuorten parissa ja puhua ylistävin sanoin siitä tulevaisuudesta, jota he olivat tarjoamassa. Ajattelen kovin suruissani sitä, kuinka monet noista hienoista sanoista ovat kuolleet.
Yksi tuohon yleissopimukseen liittyvistä pääasioista on lasten oikeus elää rauhassa. Ihmiset ovat jo viitanneet noin 300 000:een sotilaaksi rekrytoituun alle 18-vuotiaaseen maailmassa. Jotkut heistä ovat meidän jäsenvaltioissamme, joissa heillä ei ole oikeutta äänestää niitä hallituksia, jotka päättävät heidän tulevaisuudestaan. Näemme monen lapsen työskentelevän orja- ja pakkotyöolosuhteissa ja kehottaisimmekin kaikkia Euroopan unionin jäsenvaltioita ratifioimaan ILO:n näitä asioita koskevan yleissopimuksen. Kehottaisimme myös jäsenvaltioita seuraavassa HVK:ssa hyväksymään oikeusperustan lapsen oikeuksien edistämistä ja suojelemista varten, kuten ne on määritelty Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa.
Meidän on myös otettava vastuu siitä maailman tilasta, jossa nuo lapset kasvavat, eikä vähiten ympäristöolosuhteista, joista monet heistä joutuvat kärsimään. On välttämätöntä, että pääsemme niihin tavoitteisiin ja ylitämme ne tavoitteet, jotka olemme itsellemme asettaneet torjuaksemme sellaisia asioita kuin ilmastonmuutos. Liian monelle lapselle puhdas vesi, turvallinen ruoka ja riittävä suoja ovat edelleen unelma, jopa niin sanotussa kehittyvässä maailmassa.
Väitämme usein myös, että meidän on muutettava kansainvälisten rahoituslaitostemme tärkeysjärjestystä niin, että etusija voidaan antaa ympäristönsuojelulle ja terveydenhoidon ja koulutuksen tarjoamiselle mieluummin kuin avointen markkinoiden tarjoamiselle. Viimeiseksi maailman köyhimpien maiden velkojen peruminen auttaisi myös noiden maiden nuoria merkittävästi.

Hermange
Arvoisa puhemies, vietämme nyt tämän yleissopimuksen kymmenettä vuosipäivää, sopimuksen, jossa tunnustetaan, että jokainen lapsi on oma yksilönsä, jolle sopimus takaa hänelle kuuluvat oikeudet (joita ovat oikeus elämään, oikeus henkilöllisyyteen ja perheeseen, oikeus ilmaista vapaasti mielipiteensä, oikeus ravintoon ja kasvatukseen), mutta tästä huolimatta yksi lapsi kerran puolessa minuutissa joutuu Euroopassa pahoinpitelyn, raiskauksen tai väkivallan ja manipuloinnin kohteeksi, tai joutuu kärsimään riittämättömien politiikkojen sekä perheissä ja taloudessa tapahtuvien muutosten aiheuttamista seurauksista tai sen vuoksi, että laiminlyömme tämän kansainvälisen yleissopimuksen noudattamista.
Näin ollen meidän velvollisuutemme on nyt vuosisadan lopulla kiinnittää huomiomme niiden miljoonien lasten asemaan, jotka ovat joutuneet prostituoiduiksi, päätyneet itsemurhaan tai jotka käyttävät huumeita, sekä siihen, että nyt kun pedofilian aiheuttamat onnettomuudet Euroopassa ovat vasta paljastumassa ja koska olemme niin pitkään ummistaneet silmämme näiltä epäkohdilta, meidän on ryhdyttävä peräämään syitä siihen, että näissä demokraattisissa ja taloudellisesti pitkälle kehittyneissä maissamme, joissa vietämme ylpeinä joka vuosi ihmisoikeuksien julistuksen vuosipäivää, laiminlyödään vakavasti näitä oikeuksia aina, kun kyseessä on yhteiskunnan heikoin väestönosa, eli lapset.
Arvoisa komission jäsen, toivomme, että toiminta lasten oikeuksien hyväksi olisi mahdollisimman näkyvää. Jätin edellisellä toimikaudellani Euroopan parlamentin puolesta mietinnön, joka koski lasten ja perheiden suojelua ja jossa esitin tuntuvia määrärahoja lasten hyväksi sekä myös sellaisen erityisen yksikön perustamista komission yhteyteen, jonka tehtävänä olisi vastata lasten ja perheiden suojelusta. Korostin niin ikään tuossa mietinnössä tarvetta kutsua omasta aloitteestamme koolle ylimääräinen Eurooppa-neuvosto, jossa käsiteltäisiin perhe- ja lastensuojelupolitiikkojen tulevaisuutta unionissa, sekä tarvetta esitellä parlamentissa vuosikertomus, jossa vertailtaisiin toisiinsa jäsenvaltioidemme lainsäädäntöjä aiheesta.
Lopuksi toivoisimme - ja monien kollegojeni tavoin erityisesti minä toivoisin -, että voisimme HVK:n yhteydessä luoda riittävän oikeusperustan perheitä ja lapsia koskevien toimien edistämiseksi. Lopuksi toteaisin, että YK:ssa laaditaan vuonna 2001 ensimmäistä kansainvälistä, lasten oikeuksia käsittelevää maailmanlaajuista huippukokousta koskeva selvitys, joten ehdottaisin, että perustaisimme yhdessä lasten kanssa parlamenttimme keskuuteen lasten oman Euroopan parlamentin tuon vuonna 2001 järjestettävän Euroopan huippukokouksen kunniaksi.

Roure
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aina kun lasten oikeuksia laiminlyödään, on kyse väkivallasta. Ja vaikka kollektiivinen väkivalta onkin näkyvin väkivallan muoto, niin sanotusta huomaamattomasta väkivallasta, kuten jokapäiväisestä kotiväkivallasta ja naapurusten välisistä ongelmista, kärsivät kokevat ne erittäin raskaina, ja tällainen on se ilmapiiri, johon osa nykyajan lapsista syntyy ja jossa he joutuvat kasvamaan. Väkivalta on osoitus yhteiskunnallisista ongelmista, joihin olisi välittömästi tartuttava. Ja hoitoon tai pakkoon perustuvien ratkaisujen sijasta olisi syytä suosia ennalta ehkäiseviä ratkaisuja perhemalleja muuttamalla, minkä ansiosta voitaisiin lopulta välttyä turhilta henkilökohtaisilta ja yhteiskunnallisilta kärsimyksiltä sekä harjoittaa todellista yhteiskuntaan sopeuttamiseen tähtäävää politiikkaa jo lasten syntymästä alkaen.
Tärkeintä ei ole pyrkiä luomaan jotakin luetteloa lasten oikeuksista, vaan se, että kaikki vanhemmat ymmärtäisivät varhaislapsuuden merkityksen, jotta voidaan tulevaisuudessa välttää sellaisen yhteiskunnan syntyminen, jossa nuorten ainoa keino ilmaista itseään on kapinointi, koska heiltä on heidän lapsuudessaan riistetty heidän oikeutensa. Meidän velvollisuutemme on rakentaa yhteiskuntaa, jossa jokaista yksilöä kunnioitetaan hänen varhaislapsuudestaan lähtien. Ihminen syntyy tähän maailmaan avuttomana ja puolustuskyvyttömänä. Pikkulapsilla on vain oikeuksia. Heillä ei voi olla velvollisuuksia. Velvollisuudet lisääntyvät tietoisuuden kasvaessa, ja tietoisuus lisääntyy kasvatuksen myötä. Onnistunut kasvatus taas edellyttää, että kunnioitamme sekä pikkulasten että varttuneempien lasten identiteettiä. Meidän on tuettava paitsi kolmansien maiden myös jäsenvaltioidemme lasten oikeuksia. Meidän on ryhdyttävä yhdessä pohtimaan Euroopan eri maiden, erityisesti kaupunkialueilla asuvien lasten elinoloja, aloitettava yhteistyö sekä ryhdyttävä tukemaan taloudellisissa vaikeuksissa olevia perheitä, erityisesti yksinhuoltajaperheitä sekä perheitä, joissa vanhemmat ovat joutuneet vaikeuksiin. Tavoitteenamme on, että perheet kasvattaisivat tasapainoisia lapsia. Näin ollen meidän velvollisuutemme on suojella lapsia ja vastata heidän kasvatuksestaan.

Karamanou
Arvoisa puhemies, tämänvuotinen YK:n yleissopimuksen kymmenes vuosipäivä tarjoaa hyvän tilaisuuden sekä Euroopan parlamentille että komissiolle paitsi lausua muutaman juhlallisen sanan myös ennen kaikkea päättää lisätä toimiamme, antaa lisää varoja ja ryhtyä aloitteisiin ja toimiin, jotka muodostavat kokonaisvaltaisen ja sitovan politiikan, joka suojelee tehokkaasti inhimillisiä arvoja ja lasten oikeuksia.
UNICEFin viimeisimmät tiedot antavat synkän kuvan maailman todellisesta tilanteesta. Miljoonat lapset näkevät nälkää, he kärsivät alkeellisenkin terveydenhoidon ja koulutuksen puutteesta, samalla kun 300 000 alle 18-vuotiasta lasta on tällä hetkellä sotilaskoulutuksessa tai osallistuu sotiin. Ja samalla, kun näin tapahtuu kehitysmaissa, niin sanotussa sivistyneessä lännessä lapsiin kohdistuva väkivalta, lasten heitteillejättö ja kansainvälisten rikollisverkostojen harjoittama lasten seksuaalinen hyväksikäyttö saavat kauhistuttavat mittasuhteet.
Tästä syystä Euroopan parlamentin pitää tänään lähettää voimakas viesti Euroopan unionin kaikille toimielimille, kansainvälisille järjestöille ja kansalaisjärjestöille, että tästä nykyisestä häpeätahrasta on päästävä eroon. Laadittaessa perusoikeuksien peruskirjaa ja luotaessa yhteistä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, niihin pitää sisällyttää erityinen otsake lasten oikeuksien suojelusta.

Van Hecke
Arvoisa puhemies, koskaan aiemmin historiassa humanitaarinen oikeus ei ole ollut näin pitkälle kehittynyt. Koskaan aiemmin näin monet valtiot eivät ole ratifioineet näin monia kansainvälisiä sopimuksia. Kuitenkin ihmisoikeuksia järjestelmällisesti loukataan koko ajan. Tämä koskee myös lapsen oikeuksia. Lähes kaikki maat ovat nyt ratifioineet tämän sopimuksen. Vaikka joillakin aloilla on edistytty huomattavasti, lapsiin kohdistuvan väkivallan muut muodot lisääntyvät. Katulasten määrä on kasvanut menneellä vuosikymmenellä pelottavan nopeasti. Lasten kaupallisesta seksuaalisesta hyväksikäytöstä on tullut kansainvälisempää ja järjestäytyneempää. Lapset joutuvat sotien uhreiksi useammin kuin koskaan aiemmin.
Arvioiden mukaan vuodesta 1987 lähtien aseellisissa konflikteissa on kuollut kaksi miljoonaa lasta. Kuusi miljoonaa lasta on vammautunut loppuiäkseen. Tällä hetkellä lähes 30 miljoonaa lasta pakenee sotaa ja väkivaltaa.
Pelkät sopimukset eivät riitä. Ne täytyy myös panna täytäntöön. Täytyy saada aikaan enemmän mekanismeja, jotta oikeudet voidaan toimeenpanna tehokkaasti. Tarvitaan lisää valvontaelimiä, jotta voidaan valvoa, että näitä oikeuksia kunnioitetaan, ja erityisesti tarvitaan lisää painostuskeinoja sääntöjen rikkojien tuomitsemiseksi.
Täällä on jo puhuttu eräästä lasten väärinkäytön pahimmasta muodosta, nimittäin lapsisotilaista. Kahden menneen vuoden aikana 300 000 alle 18-vuotiasta lasta on todellakin ollut taistelemassa konflikteissa kaikkialla maailmassa. Monet heistä on värvätty sotilaiksi pakolla. Puutteellisen kokemuksen ja koulutuksen vuoksi lapsia kaatuu usein enemmän kuin aikuisia. Lapsisotilaiden käyttö ei uhkaa johtaa pelkästään yhteiskunnan rikollistumiseen vaan tekee lisäksi kaikista lapsista maalitauluja.
Arvoisa puhemies, tarvitaan enemmän kuin kauniita aiejulistuksia. Parlamenttina meidän täytyy uskaltaa puhua sen puolesta, että sotilaaksi rekrytoinnissa ja aseellisiin konflikteihin osallistumisessa otettaisiin käyttöön 18 vuoden ikäraja. Kaikkien unionin jäsenvaltioiden johdonmukainen kanta on enemmän kuin symbolinen askel kohti lapsiystävällisempää yhteiskuntaa.

Bowis
Arvoisa puhemies, maailmassa on paljon tragedioita, mutta mitkään niistä eivät ole niin liikuttavia kuin lapsia koskevat tragediat. Mitkään eivät ole pahempia kuin ne lapsilla käytävään kauppaan liittyvät, joista olemme kuulleet tänään. Haluaisin puhua yhdestä kaupankäynnistä eli siitä kaupankäynnistä, jota tapahtuu adoptoinnin yhteydessä.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehtiin 1960-luvulla noin 25 0000 adoptiota, joihin liittyi 12 500 alle yksivuotiasta lasta. 1970-luvulla tuo luku oli laskenut 13 000:een ja alle yksivuotiaiden osuus 3000:een. 1990-lukuun mennessä luku oli laskenut edelleen 7 000:een, josta vain 900 oli alle yksivuotiaita. Ero johtuu paljolti tietenkin väljemmin ja vapaammin saatavana olevasta abortista. Britanniassa suhde on yksi viidestä raskaudesta, Lontoossa yksi kolmesta. Yhä useammalla lapsella, jotka ovat adoptoitavana, on vammoja - henkisiä tai fyysisiä tai käyttäytymisongelmia -, joten parit, mikä ei ole yllättävää, etsivät kauempaa vauvoja adoptoitavaksi. Kauempana vauvoja onkin saatavana adoptoitavaksi.
Meidän kaikkien tärkein velvollisuuden kohteemme pitäisi olla lapsi. Kenen tahansa perhettä tarvitsevan lapsen kohdalla etusijalla olisi lapsen oma perhe, ja jos sitä ei ole saatavissa, niin perhe lapsen omassa yhteisössä. Jos sitäkään ei ole saatavissa, niin sitten tulisi kyseeseen perhe, jolla ehkä on erilainen tausta, mutta joka on kuitenkin lapsen omassa maassa. Jos sitä ei ole saatavissa, niin sitten, ja vasta sitten olisi alettava etsiä kotia ulkomailta. Sen on kuitenkin oltava kunnolla tutkittu ja rakastava koti, ja parin, joka ottaa vastuun lapsesta, on osoitettava ymmärtävänsä lapsen taustaa. Liian usein olemme nähneet järjestelmän hyväksikäyttöä niin, että parien toivomukset on asetettu lapsen edun edelle. Olemme siis nähneet kehittyvän laitonta toimintaa: vauvojen myyntiä, äitejä, joilta on varastettu vauva, äitejä, jotka on lahjottu luopumaan lapsestaan, äitejä, jotka on huijattu uskomaan, että heidän lapsensa hyötyy hyvästä elämän alusta ja palaa perheensä luokse, vaikka sellaista aikomustakaan ei ole.
Siksi meillä on Haagin kansainvälistä adoptointia koskeva yleissopimus. Siksi pyydän komissiota varmistamaan, että Haagin sopimusta toteutetaan asianmukaisesti kaikissa Euroopan unionin maissa. Pyydän, että esitettäisiin raportti, josta näkyy lainsäädännön tila jokaisessa jäsenvaltiossa ja lain käytön tila.
Nyt lapsen oikeuksien yleissopimuksen kymmenentenä vuosipäivänä meidän on puolustettava noita lapsia, heidän oikeuttaan olla lapsia. Tämä tarkoittaa sairauden, vamman tai nälän tai köyhyyden tai koulutusmahdollisuuksien puuttumisen vuoksi hädässä olevien lasten tukemista. Se tarkoittaa loppua lapsityövoiman käytölle ja lasten hyväksikäytölle ja kauhealle lapsilla käytävälle kaupalle. Niin suuri osa tuosta johtuu aikuisten julmuudesta ja välinpitämättömyydestä ja vähin, mitä aikuiset voivat tehdä, on varmistaa se, että kun lapsella ei todellakaan ole perhettä, sovellamme kansainvälistä adoptiota koskevan yleissopimuksen ehtoja, kun annamme tuolle lapselle toisen mahdollisuuden elämään adoption kautta.

Vitorino
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää kaikkia puheenvuoron käyttäneitä sekä vakuuttaa teille, että olen komission puolesta pannut tarkkaavaisena merkille huolenaiheenne ja toiveenne.
Olen sitä paitsi sitä mieltä, että tätä ongelmaa voidaan tarkastella kahdesta näkökulmasta, eli yhtäältä perusoikeuksien ja toisaalta niiden politiikkojen vaikutuksen kannalta, jotka koskevat unionin toiminta-aloja lasten hyväksi.
Perusoikeuksien osalta on todettava, että EY:n perustamissopimuksen 6 artikla velvoittaa meitä unionissa kunnioittamaan perusoikeuksia sekä erityisesti yksilön perusvapauksia ja -oikeuksia siinä muodossa kuin jäsenvaltioillemme yhteiset perustuslailliset perinteet ovat niitä muokanneet. Keskustelut lasten perusoikeuksien vahvistamiseen liittyvistä näköaloista on mielestäni käytävä siinä samassa foorumissa, jossa käytiin perusoikeuksista laadittua peruskirjaa koskeneita keskusteluja. Haluan korostaa, että aion ottaa tämän kysymyksen esille täällä parlamentissa.
Alakohtaisten politiikkojen osalta kannatan ehdotusta komission tiedonannoksi tästä aiheesta, ja tuon selonteon on oltava sellainen, että se vastaa horisontaalisen selonteon määritelmää. Mutta korostaisin parlamentille sitä, että komissio pyrkii jo nyt kehittämään konkreettisia toimenpiteitä lasten hyväksi. Haluan todeta parlamentin jäsenille erityisesti oman, poliisi- ja oikeudellista yhteistyötä koskevan toimialani osalta, että lasten salakuljetuksen torjuminen, lasten hyväksikäytön ja lapsiin kohdistuvien rikosten torjunta sekä nuorisorikollisuuden ennaltaehkäisy kuuluvat kaikki komission ensisijaisiin toimiin, jotka on tunnustettu Tampereen Eurooppa-neuvostossa ja joita aiomme kehittää niiden poliisi- ja oikeudellista yhteistyötä koskevien ohjelmien puitteissa, jotka esittelen teille valtion ja hallitusten päämiesten vaatiman tulostaulun (scoreboard) esittelyn yhteydessä.
Koska komissiolla on mahdollisuus antaa horisontaalinen selonteko, uskon, että voimme myöhemmin tarkastella selonteon organisaatioihin liittyviä seurauksia, jotka olette ottaneet esille ehdotuksissanne, joita ovat komission yhteyteen perustettavan yksikön perustaminen sekä lasten suojeluun tarkoitettujen määrärahojen määrittely, jotta voidaan parantaa julkista valvontaa, joka koskee unionia siinä ominaisuudessa, että se osallistuu lastensuojelupolitiikkoihin.
Lopuksi haluaisin korostaa, että vastuu lapsen oikeuksien kansainvälisen yleissopimuksen soveltamisesta kuuluu erityisesti jäsenvaltioille ja että kyse on alasta, joka liittyy läheisesti toissijaisuusperiaatteen noudattamiseen. Haluan kuitenkin myös uskoa, että ryhdymme komission alaisuudessa edistämään vertailevaa tutkimusta lapsen oikeuksien yleissopimuksen siirtämisestä useimpien jäsenvaltioiden kansallisiin lainsäädäntöihin. Tämänkaltainen tutkimus voisi käsittääkseni auttaa tuon yleissopimuksen konkreettisen soveltamistason määrittelyssä. Juristina pidän lakeja ja oikeudellisia tekstejä erittäin tärkeinä, mutta olen myös perheenisä, joten vaadin erityisesti lasten suojeluun liittyvien moraalisten, poliittisten ja kulttuuristen sääntöjen noudattamista.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rocardin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan nimissä esittämä suullinen kysymys (B5-0034/1999) työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan Euroopan yhteisössä.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, huhtikuussa 1999 Euroopan parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä lainsäädäntöpäätöslauselman komission ehdotuksesta, joka muodostaa yleiset puitteet Euroopan unionin työntekijöille tiedottamiseen ja heidän kuulemiseensa. Direktiiviluonnos määrittää puitteet, joiden tarkoituksena on täyttää tällä hetkellä voimassa olevien kansallisten ja yhteisön lainsäädäntöjen aukkoja ja olla vastapainona niissä esiintyville epäkohdille.
Tämän ehdotuksen päämäärät ovat seuraavat: taata työntekijöiden oikeus säännölliseen heille tiedottamiseen ja heidän kuulemiseensa yrityksen taloudellisesta ja strategisesta kehityksestä ja heitä koskevista päätöksistä kaikissa unionin jäsenvaltioissa; vahvistaa sosiaalista vuoropuhelua ja luottamussuhdetta yrityksen sisällä, jotta voitaisiin edistää riskien ennakoimista, joustavuuden ja työjärjestelyiden kehittämistä turvallisuuspuitteiden osalta, sekä sitä, että työntekijät hyväksyisivät ja tiedostaisivat mukautumistarpeet; sisällyttää yrityksen työllisyystilanne ja työllisyyden kehitys tiedottamis- ja kuulemiskysymysten joukkoon; varmistaa se, että työntekijöille tiedotetaan ja heitä kuullaan, ennen kuin omaksutaan päätöksiä, jotka saattaisivat johtaa työjärjestelyiden ja sopimussuhteiden merkittäviin uudistuksiin; taata asianomaisen menettelyn tehokkuus ottamalla käyttöön myös erityisiä sanktioita niille, jotka rikkovat vakavasti velvollisuuksiaan näillä aloilla. Olemme viime aikoina havainneet tämän asian osalta eräistä tässä istuntosalissa käydyistä keskusteluista päätellen , miten tärkeää on määritellä varma viitekehys tiedottamis- ja kuulemisasiassa.
Tämä ehdotus takaa vähimmäisstandardit tiedottamisen ja kuulemisen osalta, ja ne pannaan täytäntöön koko unionin alueella yhdenmukaistamalla asianomaiset työntekijöiden perusoikeudet joita monissa jäsenvaltioissa jo on - ja edistämällä Euroopan sosiaalisen alueen vahvistamista, mikä on meidän kaikkien tavoite.
Euroopan parlamentti on hyväksynyt joukon tarkistuksia, joiden tarkoituksena on ennen kaikkea määrittää tiedottamisen ja kuulemisen muoto ja määritelmä, erityisesti siinä tilanteessa, kun tieto on määrä välittää. Meidän mielestämme on siis tärkeää, että tämä tapahtuu ohjelmointivaiheessa, jotta työntekijöiden olisi mahdollista ennakoida muutos, jotta direktiivin soveltamisaluetta voitaisiin laajentaa ja varmistaa, että se sisältää sellaiset vähimmäisohjesäännöt yhteisön tasolla, joista ei voi poiketa muuta kuin työntekijöiden kannalta suotuisimmassa mielessä, ja jotta voitaisiin laajentaa ohjelman sisältö koskemaan aiheita, jotka ovat suoraan yhteydessä työntekijöiden oikeuksiin ja heidän tulevaisuuteensa.
Komissio oli reagoinut positiivisesti tämän meidän mietintömme osalta eräisiin tarkistuksiin ja ilmaissut joitakin varauksia muista. Tästä huolimatta ja tämä on syy suulliseen kysymykseen se ei ole vielä esittänyt uudistettua ehdotusta, joka osoittaisi selkeästi sen kannan parlamentin tekemiin tarkistuksiin, kuten ei myöskään ja minun on sanottava olevani pahoillani tästä, sillä odotimme sitä vastoin, että puheenjohtajavaltio Suomi olisi ottanut tämän ongelman huomioon puheenjohtajavaltio ole osoittanut poliittista tahtoa edistää tätä asiaa. Syynä tähän kysymykseen on nimenomaan se, että komissiota ei ainoastaan pyydetä ilmaisemaan kantaansa selkeästi parlamentin ehdotuksiin vaan ennen kaikkea sitä pyydetään ilmoittamaan, miten ja milloin se aikoo esittää oman tarkistetun versionsa parlamentin kantaan.
Kysymys, jonka haluan työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan nimissä esittää arvoisalle komission jäsenelle joka on muuten muissa tilaisuuksissa osoittanut suurta vastaanottavaisuutta näissä asioissa - on seuraava: voitteko te sanoa, mitkä ovat kysymyksen ristiriitoja aiheuttavat seikat ja syyt, miksi muutettua ehdotusta ei ole vielä esitetty? Tämän lisäksi, voimmeko odottaa sen esittämistä tämän vuoden loppuun mennessä? Mutta ennen kaikkea, mihin toimenpiteisiin te aiotte ryhtyä edistääksenne tässä asiassa poliittista sopimusta, joka on olennaisen tärkeä, jotta komissio, neuvosto ja parlamentti omaksuisivat lopullisen päätöksen tässä kysymyksessä? Me annammekin päätökselle erityistä painoarvoa, ja sen lisäksi se on osa laajempaa asiakokonaisuutta, joka siis liittyy työmarkkinoilla käytössä olevien uudistusten valmisteluun ja eteenpäin viemiseen, jotta nämä uudistukset eivät tuottaisi negatiivisia tuloksia, etenkään työntekijöiden turvallisuuden ja heidän työpaikkojensa kannalta.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, on totta, että Euroopan parlamentti on merkittävässä roolissa monissa tärkeissä kysymyksissä sosiaalisen herkkyyden alueella, mutta täytyy sanoa, että erityisesti tämän direktiivin kohdalla parlamentti toimii veturina.
Parlamentin jäsen Ghilardotti kuvasi tilanteen. Yhteisön direktiivistä minulla on sanottavana neljä keskeistä seikkaa. Tämä ehdotus yhteisön direktiiviksi on kehys sopeutumiselle teollisuuden muutokseen. Se on välttämätön poliittinen kehys, jotta voisimme hyväksyä nämä väistämättömät muutokset sosiaalisesti hyväksyttävällä tavalla. Kun viimeksi istuntosalissa puhuttiin Michelinin tapauksesta, sanoin, että samettiset muutokset (velvet changes), eivät ole mahdollisia. Tähän on syynä se, että elämme aikana, jolloin tapahtuu hyvin suuria rakenneuudistuksia, syntyy uutta teknologiaa, työjärjestelmä on muutoksen kourissa ja maailmanlaajuistumisilmiö laajenee nopealla vauhdilla. Meidän täytyy siis valmistautua ottamaan muutos vastaan yhteisön tasolla.
Seuraava seikka, jota haluan painottaa, on se, että Eurooppa on saanut paljon aikaan tänä rakenneuudistusten aikana. On luotu sisämarkkinat, jotka syventyvät päivä päivältä, talous- ja rahaliitto, joka sekin laajenee päivä päivältä, ja nyt on tullut aika osoittaa myös Euroopan sosiaalinen ulottuvuus. Tämä direktiivi on todellakin hyvin tärkeä poliittinen valinta. Kolme vuotta kestäneen työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun jälkeen direktiiviesitys jätettiin marraskuussa 1998 sekä parlamentille että neuvostolle. Parlamentin vastauksena saatiin huhtikuussa päätöslauselma ja 35 tarkistusta. Valitettavasti vuodenkaan kuluttua neuvosto ei ole käsitellyt tätä direktiiviä lainkaan.
Tarkistusten osalta minun on sanottava, että komissio hyväksyy niistä 9, joista 7 hyväksytään periaatteessa, mutta niitä ei viedä eteenpäin, ja haluaisin kertoa syyn tähän. Kun Suomi on ollut puheenjohtajavaltiona, jolla, kuten tiedätte, on vastuu direktiivien eteenpäin viemisestä sekä puolivuotiskauden suunnittelusta, on tehty strateginen valinta, joka on annettu tiedoksi työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle. Tämä strateginen valinta oli, että aluksi päätettiin eurooppalaista yritystä koskevasta direktiivistä ja sitten työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevasta direktiivistä. Ajatus tässä oli, että jos ensin olisi tullut nyt käsiteltävä direktiivi, päättäminen 14 vuotta pöydällä olleesta, kuten tiedätte, työllisyyttä koskevasta direktiivistä olisi muuttunut hyvin monimutkaiseksi.
Tämä puheenjohtajavaltio Suomen strategia on johtanut siihen, että on käyty keskustelua eurooppalaisesta yrityksestä. Tänään käsiteltävää direktiiviä ei otettu lainkaan esille neuvotteluissa ja keskusteluissa, ja haluaisin vastata myös jäsen Ghilardottin kysymykseen, mitkä asiat ovat vielä kiistanalaisia tai mistä asioista jäsenvaltioiden edustajat ovat erimielisiä. Kysymys on siitä, mitä yrityksiä työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa koskee. Tässä asiassa minun kantani on se, että pk-yritykset pitää ottaa erilleen. Niiden tilanne on erilainen, mutta tietenkin täytyy olla joku yläraja. Rajaksi on alustavasti asetettu 50 työntekijää. Toistan, että tästä asiasta keskustellaan ja ollaan erimielisiä. Toinen kysymys on sen määrittely, mitä tarkoittaa työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa. Tässä näkemykset eriävät riippuen jäsenvaltioiden tilanteesta sekä usein poliittisesta katselukulmasta. Kysymys on itsemääräämisoikeuden asteesta ja työmarkkinaosapuolten sopimusrajoista kussakin jäsenvaltiossa, ja siitä, mihin ne ulottuvat esimerkiksi sakoista puhuttaessa.
Nämä asiat ovat enemmän tai vähemmän avoimia. Kysymys kuuluu: mitä meidän pitäisi tehdä nyt ja mihin suuntaan pitäisi liikkua, jotta pääsisimme tavoitteeseemme? Ja tavoite on saada tällainen direktiivi hyväksytyksi mahdollisimman nopeasti. Sillä ei ole merkitystä, että neuvottelupöydällä on erittäin hyvä direktiivi. Merkitystä on sillä, että luomme sellaisen kehyksen, joka turvaa edellytykset sille, että direktiivi hyväksytään ja tulee voimaan.
Kysymys aikataulusta ja se, mitä komissio aikoo tehdä tästä eteenpäin, ovat vielä vastauksia vailla. Ensiksi odotamme, että Suomen puheenjohtajakausi päättyy, nähdäksemme syntyykö lopulta sopua eurooppalaista yritysneuvostoa koskevasta direktiivistä. Jos lopputulokseen ei päästä ennen vuoden loppua, aion esittää puheenjohtajavaltio Portugalille strategian vaihtamista, erilaista lähestymistapaa tähän asiaan ja erilaista neuvottelupohjaa, jotta kyseinen direktiivi etenisi mahdollisimman nopein askelin, ja sitten kun neuvostolta on saatu ensimmäinen vastaus, komissio voi tahollaan lähestyä asiaa uudelta pohjalta, mikä ei ole lainkaan vaikeaa. Ei ole vaikeaa muuttaa ehdotusta vastaanotettujen tarkistusten pohjalta ja jättää sitä neuvoston tarkasteltavaksi. Olen kuitenkin sitä mieltä, että Portugalin puheenjohtajakaudella edistymisen tulee olla erilaista verrattuna tähän puolivuotiskauteen, jolloin asia ei ole edistynyt, ja meidän pitää edetä niin kuin edellä sanoin.

Menrad
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, PPE kannatti huhtikuussa lainsäädäntöpäätöslauselmaa direktiiviksi, joka muodostaa jäsenvaltioissa yleiset puitteet työntekijöille tiedottamiselle ja heidän kuulemiselleen. Kumppanuus ja toissijaisuus leimaavat parlamentin ja komission ehdotuksia. Yritysten pitäisi saada työmarkkinajärjestöjen sopimuksella erityiset tiedottamista ja kuulemista koskevat säännöt.
Parlamentti on ehdottanut muun muassa, että kansalliset työntekijäedustajat on otettava mukaan tämän sopimuksen laatimiseen. Sopimusta ei voi laatia ilman paikallisten yritysneuvostojen osallistumista! Komissio reagoi tosin aluksi myönteisesti esitettyihin tarkistuksiin, mutta tehän sanoitte sen itsekin , se ei ole vielä tehnyt muutettua ehdotusta. Eihän sitä, mitä parlamentti saa vaivalloisesti aikaan, voi yksinkertaisesti heittää nurkkaan! Edellytykset neuvoston yhteiselle kannalle on lopultakin luotava. Neuvostossa puuttuu ilmeisesti poliittinen tahto siihen.
Arvoisa komission jäsen, kuinka komissio arvioi tilannetta? En ymmärtänyt teitä täysin. Onko se sitä mieltä, että puheenjohtajavaltio Suomen ja mahdollisesti myös tulevan puheenjohtajavaltio Portugalin pitää olla huolissaan siitä, että esimerkiksi Iso-Britannia siirtyisi takaisin vastustajien leiriin kiistassa, joka koskee vielä luotavassa eurooppalaisessa osakeyhtiössä noudatettavia työntekijöiden osallistumisoikeuksia? Sehän on julkinen salaisuus, että brittihallitus saatiin hyväksymään Eurooppa-yhtiö ja vähimmäisosallistumisoikeudet vain vakuuttamalla, että työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaa direktiiviä lykätään vuodella.
Olemme valittaneet täysistunnossa usein yritysjohdolta saadun oikea-aikaisen tiedon puutetta, kun tietoja yritysten rakenneuudistuksista julkistetaan: Hoover, Renault, Michelin. Voimme kertoa tosin myös myönteisistä uutisista. Niihin kuuluu eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva direktiivi. Sen hyvän toiminnan edellytyksenä on se, että kansallisilla työntekijäedustajilla on riittävästi oikeuksia siellä, minne eurooppalainen yritysneuvosto antaa tietoja, jotta he voivat toimia ajoissa. Mainittu direktiivi varmistaa sen.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin vielä tarkentaa kysymystä: ymmärsinkö teidät oikein sen osalta, että komissio ei aio enää esittää tänä vuonna muutettua ehdotusta, mikä olisi minusta kovin ikävää? Työntekijöiden ajoissa saama tieto merkitsee avoimuutta, joka synnyttää luottamusta ja vähentää riitojen aiheuttamia häviöitä eurooppalaisissa yrityksissä. Siitä hyötyvät sekä työnantajat että työntekijät.

Damião
Arvoisa puhemies, tarkoitukseni ei ole toistaa sitä, mitä aiemmat puhujat ovat jo todenneet tämän direktiivin tarpeellisuudesta. Arvoisa komission jäsen, kun muutama päivä sitten keskustelimme Michelinin tapauksesta, täällä sanottiin, että nyt tarvitaan järkeviä uudelleenjärjestelyjä. Mainitsen teille nyt esimerkin vain toisen osapuolen kannalta järkevästä uudelleenjärjestelystä, joka on toteutettu Euroopan laajuisessa yrityksessä, jossa on eurooppalainen yritysneuvosto. Juuri tällaisen tilanteen me tahdomme estää: epätasapainon työmarkkinaosapuolten välisessä vuoropuhelussa. Kaikki Euroopan parlamentin tekemät tarkistukset olivat hyvin merkittäviä, ja erityisen aiheellisena pidän tarkistusta, jonka mukaan molempien osapuolten on osoitettava korkeaa etiikan tasoa ja hyvää tahtoa. Esimerkiksi Fordin uudelleenjärjestelyyn liittyvät tapahtumat Portugalissa ovat mainio esimerkki hyvän tahdon puutteesta: 1980-luvun lopussa Portugalin Fordilla oli 1200 työntekijää. Tuotanto siirrettiin Puolaan, jonne luvattiin investoida julkisten vero- ja muiden kannustinten vastineeksi. Luvattua investointia ei Puolassa kuitenkaan koskaan toteutettu kokonaisuudessaan. Ja nyt Ford on ilmoittanut sulkevansa molemmat tehtaat: sekä Portugalin että Puolan tehtaan.
Tämäntapainen tuotannon siirtäminen ja uudelleenjärjestely, arvoisa komission jäsen, on kannattavin liiketoimi tällä vuosisadalla. Se ei liity millään tavoin teknologisten uudistusten käyttöönottoon eikä tarpeeseen lisätä yritysten tuottavuutta. Fordin omakin argumentointi osoittaa sen: Ford ei väitä, että sillä olisi tuottavuutta koskevia ongelmia, vaan se on päinvastoin myöntänyt, että molemmat tehtaat ja niiden työntekijät olivat erinomaisen tuottavia. Ja lisäksi nämä työntekijät ovat niin kapealle alalle erikoistuneita, että he ovat tämän jälkeen työllistettävissä vapailla työmarkkinoilla vain ammattitaidottomina työntekijöinä.
Meidän on syytä kantaa huolta tästä tilanteesta, joka merkitsee todellista sosiaalista traumaa. Se vaatii vastausta, se vaatii valvontaa, se vaatii erittelyä ja lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, mutta se vaatii paljon muutakin! Komission olisi pitänyt jo ryhtyä valvomaan tämän suuruusluokan yrityksiä. Sillä kyse ei nyt ole niistä yrityksistä, joissa on 50-100 työntekijää. Meidän on siis aloitettava koko Euroopan laajuisista yrityksistä ja arvioitava ensi töiksemme, mikä itse asiassa on todella välttämätön uudelleenjärjestely. Me Euroopan parlamentin jäsenet edustamme teollisuuden molempia osapuolia, ja toisella niistä ei ole äänivaltaa, arvoisa komission jäsen. On ehdottoman tärkeää antaa se sille.
Toivon vilpittömästi, että Portugali antaa puheenjohtajamaana vastauksen tuolle toiselle osapuolelle, ja omalta osaltani aion käyttää vaikutuskanaviani siihen tarkoitukseen.

Jensen
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin esittää valitteluni siitä, että komissio ei ole vielä esittänyt parannettua ehdotusta työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan. Vaikka parlamentissa onkin vaalien jälkeen uusi ja toisenlainen enemmistö, ja vaikka ELDR-ryhmä arvostaakin tiettyjä tarkistuksia enemmän kuin muita, ja vaikka ehdotuksessa onkin asioita, joita emme haluaisi sen missään tapauksessa sisältävän, tuemme tätä toimintaa koskevaa tiedustelua ja kyselyä. Vitkastelun ei pidä ohjata poliittista prosessia.
ELDR-ryhmä haluaisi edistää työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan, mutta mielestämme on myös erittäin tärkeää, että kunnioitamme tarpeeksi tässä asiassa erilaisia perinteitä ja kulttuureja. Ei pidä pystyttää uusia byrokraattisia järjestelmiä, jotka sopivat huonosti yhteen sellaisten työmarkkinoiden kanssa, joilla sosiaalinen vuoropuhelu jo toimii. Korostamme erityisesti sitä, että emme - vaikka tarkoittaisimmekin hyvää - vaikeuta tilannetta pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, joissa niiden johto tekee läheisesti töitä työntekijöiden kanssa yritysten luonteen vuoksi. Ne tarkistukset, jotka parlamentti hyväksyi huhtikuussa pidetyssä ensimmäisessä käsittelyssä, merkitsevät muun muassa sitä, että kuulemista koskevat säännöt koskevat yrityksiä, joissa on vähintään 50 työntekijää, ja että ne heikentävät mahdollisuuksia kansallisiin poikkeusjärjestelyihin. Pidämme parempana alkuperäistä ehdotusta, joka antaa mahdollisuuden nostaa rajan tietyissä tilanteissa 100 työntekijään. Kannatamme sitä vastoin tarkistusten selkeää linjaa, jonka mukaan direktiivistä tehtäisiin vähimmäisdirektiivi, joka antaisi jäsenvaltioille mahdollisuuden laatia tiukempia sääntöjä.
Kuten sanottu: toisista parlamentin ehdotuksen sisältämistä asioita pidämme enemmän ja toisista vähemmän, mutta päätöksentekoprosessiin liittyvästä viivyttelystä emme pidä lainkaan. Olen kuitenkin sitä mieltä, että parlamentin jäsen Diamantopoulou on antanut hyvän selvityksen siitä, mitä vaikeuksia asian toteuttamiseen liittyy, ja hän on osoittanut, että asiaan liittyy todellisia poliittisia ongelmia.

Lipietz
Arvoisa komission jäsen, tulen maasta, jossa monikansallisen yhtiön Michelinin johtaja halusi välttämättä kertoa ensisijaisesti oman yhtiönsä osakkeenomistajille päätöksestään sanoa irti kolmen seuraavan vuoden kuluessa 10 prosenttia Euroopan eri maissa työskentelevistä työntekijöistään.
Arvoisa komission jäsen, te vakuutitte lämpimästi ja uskottavasti viime kuun istuntojakson aikana, että komissio haluaa lujittaa työntekijöiden oikeuksia, jotka liittyvät heille tiedottamiseen sekä heidän kuulemiseensa heidän tulevaisuuttaan koskevissa asioissa. Olemme iloisia siitä, että olette päättänyt onnistua tässä asiassa Portugalin puheenjohtajakaudella.
Toisin kuin edellinen puhuja totesi, vihreiden mielestä nuo oikeudet on kuitenkin ulotettava kaikkiin niihin yrityksiin, jotka eivät selkeästi liity käsiteollisuuteen, ja ehdotammekin näille yrityksille 20 työntekijän kynnystä. Jos hyväksymme komission esittämän 50 työntekijän kynnysrajan, se vääristäisi kilpailua vakavalla tavalla, sillä esitys koskisi ainoastaan 3:a prosenttia eurooppalaisista yrityksistä.
Jossakin vaiheessa on mentävä vieläkin pidemmälle. Monissa Euroopan maiden yhteiskunnissa kiinnitetään huomiota juuri työntekijöiden osallistumiseen, heidän osallistumiseensa paitsi päätöksentekoon myös tulosten tekemiseen. Tässä mielessä Eurooppa-neuvosto ei ole halunnut noudattaa parlamentin lausuntoa. Eläkkeensaajat osallistuvat kuitenkin nykyään eläkerahastojen kautta entistä useammin yrityksen pääomaan, hallintoneuvostojen toimintaan ja osinkojen jakoon.
Työssäkäyvien palkansaajien osallistumisen estäminen olisi paradoksaalista ja saattaisi synnyttää sukupolvien sodan.

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, muistutin viime lokakuun 27. päivänä Michelin-yhtiötä koskeneessa keskustelussamme, että parlamentti oli tehnyt tarkistuksia työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaan direktiiviin ja että odotimme edelleen, että komissio hyväksyisi tarkistukset.
Muistuttaisin, että kaksi päätarkistusta koski kahta kysymystä. Ensinnäkin työllisyys- ja sosiaalivaliokunta esitti, että direktiiviä sovellettaisiin vähintään 20 työntekijän yrityksiin, kun taas parlamentin esitys koski vähintään 50 työntekijän ja komission esitys vähintään 100 työntekijän yrityksiä, ellen pahasti erehdy. Toisessa päätarkistuksessa todettiin, että kaikenlainen yritysten johdon taholta tapahtuva tietojen pimittäminen työntekijöiden edustajilta johtaa vääjäämättä sanktioihin, ei siis ainoastaan sellaisen tiedon pimittäminen, jonka yrityksen johto katsoo tärkeäksi, sillä tärkeän tiedon käsite on aivan liian häilyvä.
Komissio ei tuo nyt näihin kahteen kysymykseen mitään uutta, joten palaamme niihin vuonna 2000. Arvoisa komission jäsen, olen suoraan sanoen sitä mieltä, että tällainen ei vetele. Tällainen viivyttely merkitsee sitä, ettemme piittaa tuon taivaallista yritystemme odotuksista. Meidän on otettava vaarin viime vaaleissa meille osoitetusta viestistä ja hyväksyttävä nuo kaksi tarkistusta, ja olen myös esittänyt ylimääräisiä ehdotuksia, jotka tuntuvat minusta nyt aiheellisilta.
Olen ehdottanut, että minkä tahansa saneeraussuunnitelman yhteydessä sovellettaisiin puolen vuoden lisämääräaikaa, jotta ammattiliitot ehtisivät antaa riippumattoman asiantuntijalausunnon, ja olen myös ehdottanut, että jos yritys on saanut valtiontukea, mutta ei ole noudattanut laadittuja sääntöjä, sen on palautettava saamansa tuet. Näin ollen olen sitä mieltä, että teidän on esiteltävä muutetuksi direktiiviksi ehdotus, jossa otetaan huomioon nämä muutokset ja odotukset, sekä hoidettava tehtävänne neuvoston virikkeenantajana sen sijasta, että tyydytte jo ennakolta mukautumaan hallitustemme pienimmän yhteisen nimittäjän mukaiseen tasoon. Arvoisa komission jäsen, odotan lisäksi, että myös komission puheenjohtaja Prodi sisällyttää tämän asian työohjelmaansa, jonka hän esittelee meille.

Pronk
Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisaa komission jäsentä tänä iltana sydämellisesti hänen lupauksestaan. 1. tammikuuta 2000 on jo lähellä, ja myös komission jäsenen edeltäjä on käynnistänyt tietyn strategian, jotta voitaisiin tarkastella, mikä on eurooppalaisen osakeyhtiön tilanne. On selvää, että tämä asia täytyy saada joskus päätökseen. Olen hyvin iloinen siitä, että komission jäsen on ymmärtänyt tämän niin hyvin. Mielestäni meidän täytyy itse asiassa mennä tässä eteenpäin 1. tammikuuta lähtien. Minun täytyy muuten sanoa, että tässä strategiassa on vielä unohdettu, että eurooppalainen osakeyhtiö täytyy hylätä yksimielisesti, koska tässä on kysymys enemmistön vaativasta direktiivistä. Saattaa olla parasta, että etenemme pitkällä aikavälillä nopeammin, jos panemme tämän direktiivin käsittelyn jälleen käyntiin emmekä jatka loputtomiin eurooppalaisen osakeyhtiön parissa. Tämä on ehkä turha kannanotto, mutta mielestäni tässä asiassa tämä ilta on palvellut tarkoitustaan. Olemme päässeet hieman eteenpäin.
Arvoisa puhemies, taustalla ei toimi luonnollisestikaan komission jäsen - mitään ei ole vielä esitetty, mutta mitä minuun tulee, siihen on jo vastattu - vaan neuvosto itse. Meidän täytyy sitten kuitenkin vielä tarkastella Britannian pääministeri Blairin hieman salaperäistä hahmoa. Blair, joka niin mielellään haluaa lähentyä Eurooppaa, yrittää nyt tehdä Euroopalle mahdottomaksi sen, että tämä asia saataisiin hyvään päätökseen. Arvoisa puhemies, se on meidän ongelmamme. Jopa keskustelu tästä direktiivistä - mitä mieltä sen sisällöstä sitten ikinä ollaankaan -, siis jopa keskustelu tästä direktiivistä, yritetään tehdä mahdottomaksi kaikin mahdollisin tavoin ja vanhoilla politbyroon keinoilla. Eihän tämä ole sitä, mitä voisi odottaa. Arvoisa puhemies, voin ainoastaan sanoa, että Blairin hallitus ja jotkin muut sosialistiset hallitukset pelkäävät niin kovasti näyttää, kuinka vähän he haluavat tehdä työntekijöiden hyväksi, että he eivät selviydy tästä keskusteluilla kuten aikaisemmin vaan käyttämällä kaikenlaisia viekkaita politbyroon keinoja. Siitä täytyy tulla loppu, ja olen hyvin iloinen siitä, että se tulee tämäniltaisessa keskustelussa tavalla tai toisella ilmi.

Hughes
Arvoisa puhemies, voisin kertoa hyvälle ystävälleni parlamentin jäsen Pronkille, että jos hän puhuu pääministeri Aznarin kanssa, minä puhun pääministeri Blairin kanssa. Se on enemmistöehdotus. Meillä on ongelmia monien hallitusten kanssa.
Haluaisin kiittää komission jäsentä siitä, mitä hän sanoi. Näen nyt hänen hyväksymänsä strategian perusteet. Toivon, että viive tarkistetussa ehdotuksessa johtaisi edistykseen. Sanon kuitenkin tämän: pitäkää mielessänne, että jos osa tätä strategiaa on se, että vuodenvaihteen jälkeen esille otettava uusi ehdotus poikkeaa selvästi ensimmäisestä, on meitä parlamentissa kuultava alusta lähtien uudestaan. Muistakaapa tämä.
Yksi argumentti sen asialuettelon lisäksi, jonka mainitsitte alkupuheessanne, ja jota minun hallitukseni ja muut ovat käyttäneet hyväkseen, on toissijaisuus. Se ei ole oikein hyvä argumentti juuri tällä alueella. Kymmenen vuoden aikana Euroopan yhtenäisasiakirjan hyväksymisen jälkeen aina vuoteen 1996 fuusioiden ja valtausten määrä kolminkertaistui sekä palvelu- että valmistussektorilla. Mielenkiintoinen seikka on se, että kolme neljäsosaa noista fuusioista ja valtauksista tapahtui pikemminkin kansallisella kuin ylikansallisella tasolla. Ne liittyivät kuitenkin suoraan sisämarkkinoiden valmistumiseen. Siksi kehitys jäsenvaltion tasolla liittyy erottamattomasti meidän Euroopan tasolla toteuttamiimme muutoksiin. Tämä on yksi vahvimmista argumenteista toissijaisuutta vastaan - edistyksen kieltäminen tällä alueella.
1970-luvulla yksimielisyyssäännöstä huolimatta hallituksemme ottivat käyttöön siirtoja koskevan direktiivin, joukkoirtisanomisia koskevan ja maksukyvyttömyyttä koskevan direktiivin yrittäen saada aikaan vastuullisen rakennemuutoksen öljykriisien jälkeen. On todella hirvittävää, että neuvosto näyttää olevan halvaantunut tämän direktiivin osalta, työntekijöiden osallistumista yrityksissä koskevan perussäännön osalta ja komissio taas on halvaantunut yritysneuvostodirektiivin tarkistamisen osalta. Meidän on saatava nämä molemmat käyntiin uudestaan.

Bushill-Matthews
Saanen aloittaa sanomalla, että olen erittäin hyvilläni siitä, mitä te sanoitte, arvoisa komission jäsen, ja olen yhtä yllättynyt sanoessani näin kuin te olette kuullessanne minun sanovan näin. Mutta jos oletetaan, että tulee viive, jota on jo valiteltu, toivon että viiveaika käytetään rakentavasti ja että neuvosto ja komissio ja todellakin parlamentti harkitsevat sitä, kuinka asiat saataisiin mahdollisimman oikein alueella, joka on selvästi avainalue. Olin huolissani lukiessani kommentin Financial Times -lehdestä viime viikolla, kun te, arvoisa komission jäsen, olitte Lontoossa - jossa teitte melkoisen vaikutuksen - kommentin siitä, että joudutitte työntekijöiden kuulemiskomiteoiden perustamista ja totesitte, että Anna Diamantopouloun päätös tyrmistyttää Britannian hallitusta ja teollisuutta. Vaikka myönnänkin sen seikan, että se voi tyrmistyttää näitä maineikkaita tahoja, se ei tarkoita automaattisesti sitä, että teidän ehdotuksenne olisivat vääriä. Uskon, että te myönnätte, että se ei tee niitä toisaalta automaattisesti oikeiksikaan. Haluaisin, että komissio muistaisi, että silloin kun parlamentti viime huhtikuussa esitti tarkistuksia, tämän parlamentin kokoonpano oli aivan erilainen. Silloin sosialistit olivat suurin ryhmä; onneksi tuo asiantila ei ole enää voimassa, ja toivottavasti se ei ole pitkään aikaan voimassa. Mutta varmasti tämän parlamentin kokoonpano on aivan erilainen, ja olettaisin sen johtopäätöstenkin olevan erilaisia.
Aiomme tietenkin työskennellä rakentavan konsensuksen hengessä, mutta tuon konsensuksen episentrumi on liikkunut selvästi. Joten lopuksi sanoisin, että kun on toisen käsittelyn aika, jos me todella haluamme luoda työpaikkoja, jos me todella haluamme pitää elinkeinomme oikeasti kilpailukykyisinä, jos me todella haluamme kannustaa yrittämistä, niin sitten jotkut meistä voivat olla sitä mieltä, että olemme menneet liian pitkälle ja että on hyvinkin tullut aika vetää raja.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa parlamentin jäsen Matthewsille, että kun lähdin Lontoosta vierailuni jälkeen, puolueelta tuli tiedonanto, jossa sanottiin, että minulla on hulluja ideoita. Toivottavasti tämä ei ole enemmistön näkemys. Minun on sanottava, että vastauksessa - meillä politiikoilla on aina tällainen pulma - on arvioitava, pitääkö olla miellyttävä vai tehokas. Olisin voinut aivan helposti olla miellyttävä. Parlamentin jo huhtikuussa tekemät tarkistukset olisi voitu hyväksyä, liittää tekstiin, jättää neuvostolle ja sitten olisin voinut vastata hyvin yksinkertaisesti, että asia kuuluu neuvostolle. Tein uudelleen arvioinnin, hyväksyin tarkistukset sekä välitin ne neuvostolle, ja tämän jälkeen kysymys jääköön neuvoston ratkaistavaksi.
Mielestäni kuitenkin, kun kyseessä on näin hankala direktiivi - parlamentissa tiedetään hyvin, että se on vaikea -, meidän täytyy ottaa huomioon kunkin maan kansalliset olot, työmarkkinaosapuolten kannat ja niiden välinen vuoropuhelu sekä erilaisten näkemysten kirjo kaikissa edellä mainituissa kohdissa, ja meidän täytyy tehdä kirurginen yhdistelmä ja löytää hyvä tasapaino, jotta onnistuisimme mahdollisimman hyvin. Jos nyt heti hyväksymme tarkistukset ja menemme neuvottelupöytään uuden ehdotuksen kanssa, edessä on yksimielisyysmenettely, ja jo etukäteen tiedämme, että nykyisessä tilanteessa se ei johda tulokseen, jota haemme. Mielestäni tässä on kyse tuloksista. Ja niitä yritän saada aikaan. Jo nyt olemme jatkuvassa yhteydessä kansallisten edustajien ja hallitusten kanssa, jokaisen ministerin kanssa erikseen. Olen sitä mieltä, että tämä direktiivi ei vain auta työntekijöitä, vaan se on myös yhteiskunnallisesti valtavan tärkeä, sillä tulossa on suuria rakennemuutoksia, jotka tuovat ongelmia mukanaan. Tiedämme kaikki, että on aloja, kuten pankkiala, jotka kokevat suuria muutoksia tulevina vuosina.
Pitää siis ennalta laatia kehys, jonka meidän kaikkien pitää ymmärtää hyödyttävän myös kilpailua. Meidän pitää ymmärtää, että se ei tarkoita vain sosiaalista herkkyyttä, vaan että Euroopassa etusijalla ovat sosiaalinen tasapaino ja yhteiskuntarauha ja niistä kasvaa vakaus ja kehitys. Tämä on se pohja, johon me ja minä henkilökohtaisesti perustamme toimintamme aiemmin mainitun aikataulun suhteen, ja me uskomme, että Portugalin puheenjohtajakaudella me voimme löytää uuden strategian.
Olen huomannut, että, kuten parlamentin jäsen Damião mainitsi, kansallisella tasolla on tällaisia pyrkimyksiä ja vastaavia lakeja, ja yhteisön tasolla on kaksi direktiiviä. Se, mitä me tällä uudella direktiivillä haluamme saavuttaa, on vahvistaa tämä oikeus tiedonsaantiin ja kuulemiseen. Vielä tätä oikeutta ei ole vahvistettu, se perustuu enimmäkseen vapaaehtoisuuteen, ja jokainen tulkitsee sitä miten tahtoo. Haluamme siis, että tämä oikeus vahvistetaan ja että paitsi jäsenvaltiot myös työmarkkinaosapuolet tuntevat vastuunsa ja pääsevät yksimielisyyteen, koska kaikkien osapuolten hyväksyntä on erittäin tärkeää direktiivin tuloksellisen soveltamisen kannalta.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
(Istunto päättyi klo 20.15.)

