Afganistan vuosi Bonnin sopimuksen jälkeen
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Afganistanista vuosi Bonnin sopimuksen jälkeen.
Puheenvuoro on seuraavaksi neuvoston puheenjohtajan tehtävää hoitavalla Yiannitsisilla.

Yiannitsis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Bonnin sopimus allekirjoitettiin vuonna 2001. Siitä on nyt kulunut vuosi, ja tarkastellessamme nyt sitä, mitä olemme jo tehneet ja mitä olisi vielä tehtävä, jotta sopimus voidaan panna kokonaisuudessaan täytäntöön, haluan muistuttaa, että sopimuksella muodostettiin perusta uudelle ja nykyaikaiselle Afganistanin valtiolle ja että tähänastiseen kehitykseen voidaan olla varauksellisesti tyytyväisiä.
Sen jälkeen kun väliaikaishallinto ja väliaikaishallitus oli nimitetty, kutsuttiin koolle Loya Jirgan hätäistunto, jossa valittiin presidentti. Lisäksi on perustettu oikeudellisten asioiden komitea ja riippumaton ihmisoikeuskomitea. Afganistaniin on perustettu myös keskuspankki ja siellä on otettu käyttöön kansallinen valuutta. Perustuslakiasioiden komitean edeltäjäksi on perustettu perustuslain luonnostelusta vastaava komitea. Lisäksi on laadittu ehdotus kansallisesta kehittämisohjelmasta, jonka mukaisesti on tarkoitus jälleenrakentaa Afganistania ja kohentaa maan tilannetta. Presidentti Karzai on antanut asetuksen Afganistanin kansallisen armeijan perustamisesta, mitä voidaan pitää yhtenä merkittävänä osoituksena siitä, että Afganistan sitoutuu turvallisuuteen ja vakauteen. Afganistan ja sen kuusi naapurivaltiota allekirjoittivat 22. joulukuuta 2002 Kabulin julistuksen hyvistä naapuruussuhteista. Julistuksen mukaan maat eivät puutu toistensa sisäisiin asioihin. Tällä tavoin voidaan edistää huomattavasti rauhaa ja vakautta alueella. Yleisesti ottaen presidentti Karzain ja Afganistanin väliaikaishallinnon aikaansaannokset ovat merkittäviä ja Bonnin prosessi etenee oikeansuuntaisesti.
Joulukuun 2. päivänä järjestettiin Petersbergin huippukokous, jonka osanottajat vahvistivat sitoutumisensa Afganistania koskevan Bonnin sopimuksen tukemiseen ja maan jälleenrakentamisen vauhdittamiseen. Huippukokouksessa annettiin julkilausuma, jossa viitattiin selkeästi Bonnin prosessin tavoitteisiin ja aikatauluun. Prosessin tavoitteena on uuden perustuslain käyttöönotto ja vaalien järjestäminen vuonna 2004.
Sekä Afganistanin väliaikaishallinnolla että kansainvälisellä yhteisöllä on kuitenkin vielä lukuisia haasteita kohdattavinaan ennen tämän tavoitteen saavuttamista. Kuuden viime kuukauden aikana on toteutettu useita uudistuksia ja jälleenrakennustoimia sekä palautettu jossain määrin toimivallan tasapaino sekä keskushallintoon että keskushallinnon ja aluehallintojen välille. Näillä aloilla on edistyttävä edelleen, jotta voidaan lisätä Afganistanin kansan luottamusta, jonka avulla hallintoa voidaan tärkeällä tavalla tukea. Bonnin sopimuksen johtavana ajatuksena oli, että väliaikaisjärjestelyjen olisi perustuttava Afganistanin perinteellisiin, paikallisiin, kansallisiin ja uskonnollisiin rakenteisiin. On pyrittävä kaikin keinoin takaamaan, että järjestelyjen edustavuus on asianmukainen keskushallinnon antamien sääntöjen mukaisesti.
Hallinnon on seuraavien kuukausien aikana näin ollen vielä lisättävä vakautta, hillittävä vihamielisyyksiä ja parannettava hallintoelinten toimintaa, sillä muutoin kansalaiset saattavat pettyä ja kääntää selkänsä keskushallinnolle, vähentää toimiaan kansainvälisen yhteisön vaatimusten noudattamiseksi ja vaarantaa Bonnin sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi tehtävät toimet. Hallitus on jo rakenteeltaankin hajanainen, koska sen jäsenet ovat peräisin maan joka kolkasta. Tämän vuoksi on elintärkeää, että hallitus lujittaa toimiaan ja nopeuttaa maan jälleenrakentamista. Yksi tapa tukea keskushallintoa on kanavoida kaikki tuki sen kautta. Tällä tavoin vahvistetaan keskushallinnon valtaa koko maassa ja taataan, että naapurivaltiot ja paikalliset johtajat osallistuvat toimintaan.
Turvallisuus on edelleen ensisijainen asia. Mielestämme kaikkia Afganistanin väestöryhmiä olisi rohkaistava ratkaisemaan epäkohdat rauhanomaisesti. Olemme Afganistanin kansan kanssa samaa mieltä siitä, että niin kauan kuin tilanne on epävarma, toivottua kehitystä ei ole tapahtunut. Ensisijaisen tärkeänä olisi pidettävä myös Afganistanin talouden uudistamista. Afganistanin viranomaisten on työskenneltävä Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa ja laadittava tehokas ja yhtenäinen makrotalouden ja rahapolitiikan kehys, jolla voidaan edistää vakaata talouskehitystä ja jonka mukaisesti rahoittajat voivat tehdä investointeja. Tässä yhteydessä meidän on kannustettava Tokiossa sitoumuksen tehneitä rahoittajia asettamaan lupaamansa varat käyttöön Afganistanin hallituksen esittämän kansallisen, investointeja koskevan talousarvion kautta.
Luonnollisesti Afganistanille myönnetään edelleen yhteisön apua niiden perusperiaatteiden ja arvojen mukaisesti, joita länsimaisen yhteiskunnan jäseninä kannatamme. Jotta apua voidaan myöntää, vaadimme, että Bonnin sopimuksen tavoitteet saavutetaan. Tämän lisäksi maassa on varmistettava vakaus ja se, että kaikki osapuolet Afganistanissa noudattavat rauhan varmistamiseen tähtäävää menettelyä. Afganistaniin on myös perustettava edustuksellinen hallitus, terroristit on tuomittava ja huumausaineiden laiton valmistus ja salakuljetus on estettävä. Yhteisön apua on osoitettava vakaan kansakunnan jälleenrakentamiseen, elintarvikkeiden saatavuuden parantamiseen sekä pakolaisten ja maanpaossa olevien henkilöiden paluun tukemiseen.
Ellei demokraattisia arvoja, moniarvoisuutta sekä ihmisoikeuksien ja naisten oikeuksien noudattamista vahvisteta, Afganistanin yhteiskunnallinen tai poliittinen kehitys ei ole mahdollista. Kannustamme läheisessä yhteistyössä kansainvälisen yhteisön kanssa Afganistanin väliaikaishallintoa asettamaan todellisia tavoitteita ja aikatauluja, jotta Bonnin sopimuksen täysimääräinen täytäntöönpano voidaan taata. Neuvosto on jo ilmaissut olevansa tyytyväinen siihen, että Turkki on ottanut keskeisen roolin kansainvälisissä rauhanturvajoukoissa. Haluaisimme kiittää Saksaa ja Alankomaita siitä, että ne ovat suostuneet johtamaan kansainvälisiä turvallisuusjoukkoja (?SAF) seuraavan kuuden kuukauden ajan, ja toivottaa heille onnea tähän vaikeaan tehtävään.
Haluan muistuttaa Euroopan unionin sitoutuneen siihen, että se auttaa yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa Afganistania lopettamaan huumausaineiden laittoman tuotannon ja salakuljetuksen nopeuttamalla jälleenrakennusohjelmien toteuttamista muun muassa unikonviljelyalueilla, kehittämällä lain noudattamista valvovia hallintoelimiä ja tarjoamalla paikallisväestölle vaihtoehtoisia ja parempia keinoja taata toimeentulo.
Jos Afganistan aikoo vakiinnuttaa asemansa nykyaikaisena valtiona, sen on uudistettava turvallisuus-, hallinto-, oikeus-, rahoitus- ja sosiaalisektoreitaan. Olemme tyytyväisiä siihen, että Afganistaniin on perustettu perustuslain luonnostelusta vastaava komitea, jonka tarkoituksena on laatia perustuslaki, jolla nykyaikaistetaan oikeusjärjestelmää ja suojellaan ihmisoikeuksia. Voimme kuitenkin havaita, ettei valtionhallinnosta vastaava komitea ole vielä täysin toiminnassa. Euroopan unioni on luvannut tukea näiden elinten toimintaa. Oikeudellisten asioiden komiteaa on vahvistettava, jotta se kykenee parantamaan oikeudenkäyntijärjestelmää. Tämän osalta olemme tyytyväisiä siihen, että Italia järjesti Afganistanin oikeusjärjestelmää käsitelleen konferenssin Roomassa viime joulukuussa. Tarvitaan aikataulu ja tavoitteet, jotta Bonnin sopimuksen määräysten noudattaminen voidaan varmistaa. Ensisijaisesti on nyt tehostettava perustuslain luonnostelusta vastaavan komitean toimintaa ja annettava laki, joka mahdollistaa vaalien pitämisen kesäkuussa 2004. Euroopan unionin puheenjohtajavaltio seuraa tämän alan edistystä Afganistanissa olevan Euroopan unionin erityisedustajan avulla.
Vuosi 2003 on ratkaiseva Afganistanin kannalta, ja silloin todennäköisesti määritellään, millainen maa on tulevaisuudessa. Presidentti Karzain on toteutettava vuonna 2003 uudistuksia, joita tarvitaan nopeaa jälleenrakentamista ja korjaustöitä varten. Lisäksi paikallisjohtajien valtaa on heikennettävä, on laadittava nykyaikainen toimiva perustuslaki, joka perustuu rehellisen hallinnon periaatteisiin, on kutsuttava kokoon perustuslakia säätävä Loya Jirga ja aloitettava vuoden 2004 vaalien valmistelu, jotta Afganistanin kansa ymmärtää rauhan ja kehityksen pyrkimysten merkityksen Afganistanissa ja jotta he voivat rakentaa omaa tulevaisuuttaan ilman väkivaltaa ja pelkoa. Olemme vahvistaneet, että Euroopan unioni on vankasti sitoutunut auttamaan Afganistania merkittävästi maan jälleenrakentamisessa.
Lopuksi haluan muistuttaa, että neuvosto kehotti 4. joulukuuta antamissaan päätelmissä YUTP:n korkeaa edustajaa ja Euroopan unionin erityisedustajaa Francesc Vendrellia seuraamaan tarkoin Petersbergissa tehtyjen sitoumusten noudattamista ja laatimaan yhteistyössä komission kanssa suosituksia lisätoimista, joilla Euroopan unioni voi tukea Afganistanin väliaikaishallintoa.

Patten
Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen tähän mahdollisuuteen keskustella kollegani Ionitsisin kanssa Afganistanissa viime vuonna tapahtuneesta edistyksestä. Kuten totesin joulukuussa ulkoasioiden valiokunnassa, muutokset ovat olleet monilta osin dramaattisia ja ne todellakin muodostavat todellisen haasteen demokratian vakauttamiselle. Kuitenkin ajoitus on ratkaisevaa, sillä kuten ministeri Ionitsis perustellusti korosti, käytettävissämme olevat mahdollisuudet ovat rajalliset. Ellei presidentti Karzai hallituksineen pysty vahvistamaan asemaansa koko maassa, vaarana on, että alkuvaiheen saavutukset menetetään.
Ennen kuin kuitenkaan alan käsitellä edessä olevia merkittäviä muutoksia, haluan sanoa muutaman sanan vuoden 2002 edistysaskelista, joita tehtiin erittäin vaikeissa olosuhteissa.
Vain vuosi sitten rahoittajat tapasivat Tokiossa ja lupasivat 1,8 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuotta 2002 varten. Tämän jälkeen Afganistanissa on tapahtunut paljon. Presidentti Karzai valittiin kesällä Loya Jirgan hätäistunnossa johtamaan Afganistanin väliaikaishallitusta. Perustuslakiasioiden ja oikeudellisten asioiden komiteat on perustettu. Uusi valuutta on otettu käyttöön. Lisäksi elpymis- ja jälleenrakennusprosessi etenee hyvin Afganistanin hallituksen vahvalla johdolla.
Kansainvälinen yhteisö on pitänyt kiinni Tokiossa tehdyistä rahoituslupauksista, minkä lisäksi maksut on suoritettu hyvin nopeasti, kun otetaan huomioon niissä aikaisemmin ilmenneet ongelmat.
Mielestäni voidaan rehellisesti todeta, että Euroopan unionin saavutukset ovat olleet erityisen vaikuttavia. Joulukuun alkuun mennessä Euroopan unionin 830 miljoonan euron kokonaissitoumuksista oli tosiasiassa maksettu 755 miljoonaa euroa. Komissio on ollut keskeisessä asemassa Euroopan unionin toimien koordinoinnissa ja me olemme olleet aktiivisesti mukana käynnistämässä Afganistanista käytävää strategista vuoropuhelua Yhdysvaltojen ja muiden G8-kumppaneiden kanssa.
Minun on todettava olevani hyvin ylpeä korkealaatuisesta EY:n tukiohjelmasta ja siitä, kuinka nopeasti apua on toimitettu. Tämä on oivallinen esimerkki siitä, miten hätäapu ja elpyminen voidaan onnistuneesti yhdistää, ja se on ollut hyvä koe ulkomaanedustuksen uudistusta varten. Lisäksi on kohtuullista osoittaa kiitokset erinomaiselle henkilökunnalle, joka työskentelee Kabuliin äskettäin perustetussa EY:n virastossa.
Lisäksi haluan osoittaa kunnioitustani erityisedustajalle, joka käyttää erinomaisia tietojaan ja suunnatonta asiantuntemustaan erityisen haastavassa työssään.
Tarkemmin ottaen kehitysyhteistyöohjelmallamme, jonka määrärahat olivat 205 miljoonaa euroa vuonna 2002, on rahoitettu ensinnäkin 238:aa terveyskeskusta ja yli 450:tä peruskoulua osana hallituksen vuoden 2002 ?takaisin kouluun? -kampanjaa, toiseksi on rahoitettu maamiinojen ja räjähtämättömien pommien raivaamista yli 8 000 neliökilometrin laajuiselta maa-alueelta ja kolmanneksi on rahoitettu noin 17 000 julkisen sektorin työntekijän, myös 2 000 opettajan ja 2 000 sairaanhoitajan ja lääkärin, paluuta työhön sekä työpaikkojen luomista. Rahoitamme maaseudun elvyttämis- ja kehittämisohjelmista yli kolme miljoonaa henkilötyöpäivää pelkästään tänä vuonna. Lisäksi haluan ottaa esiin infrastruktuurin jälleenrakentamisen. Komissio on jo aloittanut yhdessä Ruotsin hallituksen ja Pakistanin kanssa Kabul-Jalalabad-Torkham-maantien kiireellisten kunnostamis- ja jälleenrakentamistöiden valmistelut, ja työt aloitetaan täysimääräisesti ensi vuonna.
Lisäksi humanitaarisen avun kautta on tuettu 1,8 miljoonan pakolaisen paluuta Afganistaniin. Humanitaarisen avun toimisto ECHO on osoittanut 70 miljoonaa euroa humanitaariseen apuun.
Näin ollen Afganistaniin viime vuoden aikana osoittamiemme varojen - joista on äänestetty täällä parlamentissa - kokonaismäärä oli 275 miljoonaa euroa. En usko, että kukaan voi väittää, ettemme olisi osallistuneet - ja osallistuisi yhä - täysimääräisesti Afganistanin jälleenrakentamiseen.
Vuoden 2003 haasteena on vakiinnuttaa tämä alkuvaiheessa saavutettu edistys. Komission asema on edelleenkin keskeinen tässä prosessissa. Arvioimme kehitysavun olevan kokonaisuudessaan 185 miljoonaa euroa, minkä lisäksi ECHO myöntää edelleen humanitaarista apua 45-55 miljoonaa euroa. Näin ollen tämänhetkisten arvioiden perusteella tuemme Afganistania tänä vuonna 230-240 miljoonalla eurolla. Kollegat muistanevat, että lupasin Tokiossa komission puolesta miljardi euroa jälleenrakennusapua viiden vuoden ajaksi. Tämä ei sisällä mainitsemiani humanitaarisen avun summia, minkä vuoksi Euroopan komission veronmaksajienne rahoista rahoittama kokonaistuki Afganistanin jälleenrakentamiselle on huomattavasti suurempi kuin miljardi euroa, jonka lisäksi tulevat vielä jäsenvaltioiden suoraan myöntämät tuet. Jotkut ovat aikaisemmin pilkanneet tämänkaltaista työtä kansakunnan eheyttämiseksi tai sosiaalista työtä. Suoraan sanoen olen sitä mieltä, että jos olisimme toimineet tehokkaammin 1980- ja 1990-luvuilla, Afganistanissa ei välttämättä olisi niitä ongelmia, joita siellä nyt on.

Onnistuminen vuonna 2003 riippuu kolmesta tärkeästä tekijästä. Ensiksikin on parannettava maan sisäistä turvallisuutta. Toiseksi on taattava, että ihmisoikeuksia, myös naisten ja vähemmistöjen oikeuksia, kunnioitetaan täysimääräisesti. Vieraillessani Kabulissa viime vuonna yksi liikuttavimmista paikoista, joissa kävin, oli merkillinen koulu Lounais-Kabulin pommitetulla alueella. Nuoret naiset olivat palanneet kouluihin ensimmäistä kertaa kuuteen vuoteen ja istuivat luokkahuoneissa opiskelemassa fysiikkaa ilman liitutauluja ja kirjoja. Voin kertoa teille, että opetushenkilöstön ja nuorten naisten sitoutuminen ja omistautuminen asiaan oli aivan ainutlaatuista. Niiden, jotka joskus luulivat, että meidän olisi pitänyt pysytellä syrjässä ja antaa Taleban-hallinnon jatkaa vallassa maassa määräämättömän ajan, olisi pitänyt olla läsnä tuossa luokkahuoneessa. Kolmas tärkeä asia on varmistaa rahoittajien jatkuva ja pitkäaikainen sitoutuminen sekä tehokas koordinointi. Parlamentin jäsenet ovat ansiokkaasti käsitelleet koordinointia, josta haluaisin vielä sanoa muutaman sanan hieman myöhemmin. Afganistanin sisäinen turvallisuus on ratkaisevan tärkeää paitsi maan tulevaisuuden myös avun perille viemisen kannalta. Avustustyöntekijöiden on voitava työskennellä ilman syyttelyn pelkoa. Haluaisin tässä yhteydessä ilmaista syvän huoleni erään avustustyöntekijän kuolemasta ja kahden muun avustustyöntekijän vakavasta loukkaantumisesta Kabulissa juuri ennen joulua. Mielestäni aliarvioimme toisinaan, kuinka paljon rohkeutta ja sitoutumista näissä olosuhteissa työskenteleviltä avustustyöntekijöiltä vaaditaan.
Presidentti Karzain Bonnin toisessa konferenssissa 2. joulukuuta antama lupaus muodostaa Afganistanin kansallinen armeija sekä äskettäin allekirjoitettu Kabulin julistus hyvistä naapuruussuhteista ovat tervetulleita edistysaskelia. Hallituksen on vauhditettava kansallisen armeijan perustamista, mikä ei tietenkään tapahdu hetkessä.
Tällä välin kansainvälisen yhteisön on tuettava kaikin keinoin presidentti Karzaita, vahvistettava hallituksen asemaa maan kaikilla alueilla sekä estettävä oopiumunikon tuotanto. Ministeri on jo maininnut meidän olevan huolissamme tästä. YK:n nykyisten lukujen perusteella on syytä paitsi huoleen myös syvään levottomuuteen. Oopiumin tuotannossa käytettävät peltohehtaarit ovat lisääntyneet merkittävästi, unikon tuottajahinnat ovat nousseet nopeasti sekä heroiinin tuotanto on lisääntynyt, mikä vaikuttaa paitsi lähialueiden valtioihin myös Euroopan valtioihin sekä järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin rahoitukseen kyseisellä alueella ja sen ulkopuolellakin. Mielestäni meidän on seuraavina vuosina kiinnitettävä enemmän huomiota tähän ongelmaan, joka vaikuttaa suoraan Afganistanin poliittiseen hallintoon. Kuten Bonnin toisessa kokouksessa sovittiin, tarvitsemme yleisesti ottaen selkeät tavoitteet, jotta edistystä voidaan arvioida. Tavoitteet ovat ratkaisevia, koska niiden avulla voimme muodostaa käsityksen Afganistanin tulevaisuudesta ja tarjota tukea hallituksen uudistajille.
Tämä on ratkaisevan tärkeää ihmisoikeuksien kannalta. Viimeaikaisissa kertomuksissa tuodaan esiin vähemmistöryhmien ja naisten kestämätön tilanne maan joissakin osissa. Meidän on varmistettava perinpohjainen muutos huolehtimalla siitä, että perustettavan riippumattoman ihmisoikeuskomitean avulla saadaan aikaan todellisia muutoksia paikallistasolla ja että uudessa perustuslaissa taataan kaikkien, myös naisten, ihmisoikeudet. Luonnollisesti nämä asiat ovat tärkeitä yleisissä vaaleissa, jotka on tarkoitus pitää vuoden 2004 puolivälissä.
Emme voi myöskään toivoa pysyvää muutosta ilman, että rahoitusta koordinoidaan tehokkaasti. Meidän kaikkien on jatkossakin annettava vahva ja johdonmukainen viesti Afganistanin hallitukselle tarpeesta varmistaa sisäinen turvallisuus ja ihmisoikeuksien yleinen noudattaminen sekä asettaa tavoitteet edistyksen arvioimista varten.
Haluan lopuksi korostaa, että meidän on tehtävä pitkän aikavälin valmisteluja riippumatta siitä, mitä muita seikkoja ilmenee vuonna 2003. Yhtenäisen valtion uudelleenmuodostaminen vie aikaa samoin kuin koulutus- ja terveydenhuoltotason kestämättömän alhaisen tason nostaminen. Vakuutan parlamentille olevani henkilökohtaisesti sitoutunut näihin tehtäviin. Vierailin Kabulissa ensimmäisen kerran toukokuussa 2002, ja palaan sinne nyt helmikuussa Aasian tasavaltoihin tekemämme matkan yhteydessä. Aion ensisijaisesti keskustella vierailuni aikana rahoittajien, myös kansalaisjärjestöjen työn, koordinoinnin tehostamisesta. Parlamentilta saatu tuki on ollut hyvin vakuuttavaa, ja erityisesti parlamentti on auttanut varmistamaan Afganistanille vuonna 2003 myönnettävän rahoituksen. Odotan, että työskentely parlamentin kanssa on yhtä palkitsevaa myös seuraavana vuonna, ja haluan kiittää suuresti asiapitoista ja ajatuksia herättävää panosta, jonka parlamentti on antanut näistä asioista käytäviin keskusteluihin. Kansainvälisen yhteisön on toisinaan vaikeaa keskittyä kerralla useampaan kuin yhteen tai kahteen samanaikaisesti hoidettavana olevaan asiaan. On olemassa vaara siitä, että, koska emme näe Afganistanista kertovia tekstejä lehtien etusivuilla, oletamme, että meidän työmme Afganistanissa päättynyt, tehty ja tuhkattu, kuten englannin puhekielessä sanotaan. Niin ei kuitenkaan todellakaan ole. Meillä on vielä paljon tehtävää Afganistanissa. Kansainvälisellä yhteisöllä on huolestuttavia ongelmia ratkottavanaan Keski-Aasian tasavalloissa. Myös Pakistanin tilanteesta on syytä kantaa huolta. Toivon näin ollen, että voimme keskittyä näihin toimiin seuraavinakin vuosina riippumatta siitä, millaisia traagisia seikkoja ilmenee muualla.

Morillon (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, kuunneltuani, mitä sanoitte, voin heti todeta, että saatte paitsi poliittisen ryhmäni, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmän täyden tuen, myös kaikkien parlamentin ryhmien täyden tuen. Tiedän tämän, koska olin mukana neuvottelemassa päätöslauselmasta, josta äänestetään huomenna.
Minulle päivä, jolloin toiminnan aloittamisesta Afganistanissa tuli kuluneeksi vuosi, oli jo oikeastaan neljä kuukautta sitten, 9. syyskuuta 2002, jolloin edustin Kabulissa Euroopan parlamenttia päällikkö Massoudin salamurhan ensimmäisen vuosipäivän juhlallisuuksissa. Minulla oli ilo olla seuraamassa, kun koko kansakunta osoitti kunnioitustaan miehelle, joka oli ollut vastarintaliikkeen johtohahmo ja puolustanut taitavasti meille arvokkaita vapauksia.
Huomasin lisäksi, että tilanne pääkaupungissa ja sen lähialueilla oli parantunut merkittävästi, mistä kertoi se nopeus, jolla sadattuhannet kotiseuduiltaan siirtymään joutuneet ihmiset ja pakolaiset, jotka olivat joutuneet pakenemaan Taleban-hallinnon vuoksi, pääsivät palaamaan koteihinsa. Kesäkuussa 2000 olin tavannut näitä ihmisiä pakolaisleireillä, joilla he selvisivät ainoastaan humanitaarisen avun ansiosta, sillä tämä apu saavutti heidät jatkuvasti niiden muutaman kansalaisjärjestön, jotka jäivät maahan hallinnosta johtuneista vaikeuksista huolimatta, rohkeiden toimien ansiosta, kuten itsekin totesitte, arvoisa komission jäsen. Lopuksi pystyin seuraamaan väliaikaishallituksen toimia, joilla pyrittiin palauttamaan koko maahan tärkeä yhteisymmärrys, johon pysyvä rauha voi perustua.
Lisäksi havaitsin kuitenkin ääriryhmien terroristien aiheuttaman alituisen uhan. Terroristit olivat juuri tappaneet kymmeniä viattomia ihmisiä räjäyttämällä pommin Kabulin vilkkaimman kaupunginosan torilla. Samalla sain sekavan kuvan maassa työskentelevien kansainvälisten järjestöjen toiminnasta, sillä niitä oli liikaa. On totta, että järjestöt antoivat maan jälleenrakentamisessa tarvittavaa apua, mutta ne eivät kommunikoineet keskenään, viranomaisten tai Afganistanin kansan kanssa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten itsekin totesitte, palasin maasta jokseenkin tyytyväisenä mutta ristiriitaisin tuntein. Toimet, joilla pantiin täytäntöön Bonnin sopimuksia kansainvälisten järjestöjen alaisuudessa, olivat rohkaisevia, sillä niillä oli saatu aikaan huomattavaa edistystä. Havaitsin kuitenkin, ettei taistelua ole vielä todellakaan voitettu, ja vakuutuin lopulta siitä, että on tehtävä kaikki mahdollinen väliaikaishallituksen hauraan valta-aseman vahvistamiseksi antamalla sille keinot osoittaa, että se pystyy parantamaan Afganistanin kansalaisten turvallisuutta sekä taloudellista ja sosiaalista asemaa koko maassa.
Millainen tilanne on tänään? Presidentti Karzain hallitus työskentelee väliaikaishallinnossa edistääkseen vakautta, demokratiaa ja vaurautta Afganistanissa. Hallinto on kuitenkin vielä kaukana tavoitteistaan erityisesti siksi, ettei se ole pystynyt laajentamaan valta-asemaansa maan niihin osiin, jotka ovat yhä joidenkin sellaisten sotapäällikköjen vallassa, jotka eivät suostu toimimaan keskusvallan alaisuudessa. Tämän vuoksi ihmisoikeustilanne ja afgaaninaisten asema eivät ole parantuneet hallituksen toivomalla tavalla. Parlamentin on tuomittava tämä tilanne ja vaadittava, että ihmisoikeuksien edistämiseksi annetaan kaikki tarvittava tuki muun muassa laajentamalla kansainvälisten turvallisuusjoukkojen (ISAF) tehtävänkuvaa. Toiseksi myöskään taistelua Al-Qaidan ja Mullah Omarin kannattajien kiihkomielistä fanatismia vastaan ei ole vielä voitettu. On vahvat perusteet uskoa, että nämä kannattajaryhmät saavat edelleen tukea ?valvomattomilta? lähialueilta. Tämän vuoksi olemme tyytyväisiä naapurivaltioiden viime kuussa Kabulissa tekemään sitoumukseen ja kehotamme heitä tekemään varauksettomasti yhteistyötä jäljellä olevien terroristiverkostojen tuhoamiseksi kokonaan.
Lopuksi ehkä kaikkein tärkein asia. Kuten neuvoston puheenjohtaja ilokseni totesi, olemme hyvin pahoillamme siitä, että jälleenrakentamiseen osallistuvat tahot eivät tällä hetkellä tee yhteistyötä. Vaadimme, että tarvittavaa koordinointia varten perustetaan soveltuva virasto. Kuten totesitte, kaikki kansainvälisen yhteisön apu on myönnettävä hallituksen kautta, ja tukea ei saa missään nimessä enää myöntää paikallisille päälliköille, jotta hallituksen asema voidaan vakiinnuttaa.
Lopuksi haluan kertoa komission jäsenelle Pattenille, että haluamme komission vahvistavan hankkeillaan afgaanihallituksen valta-asemaa ja valmiuksia ja käyttävän tätä varten yhä enemmän kansallista asiantuntemusta ja työvoimaa, sillä näitä resursseja on ehkä hieman laiminlyöty viime aikoina.

Van den Berg (PSE).
Arvoisa puhemies, ne, jotka ovat käyneet Afganistanissa, jotka ovat seisseet sen vuorilla ja jotka tuntevat Afganistanin kansan, tietävät että maa on kaunis. Afganistanilaiset ovat vahvoja, ja he ansaitsevat tukemme. Onneksi Afganistanin vapauttaminen, jossa kansainvälinen liittouma taisteli terrorismia, Taleban-liikettä ja Al-Qaida-verkostoa vastaan, on onnistunut erinomaisesti. Komission jäsen Patten totesi perustellusti, että tästä kuuluu suuri kiitos myös Euroopan unionille. Afganistanissa on uusi väliaikaishallitus, yli 1,8 miljoonaa afganistanilaista on palannut joissakin tapauksissa vuosikymmeniäkin kestäneestä maanpaosta, ja tuhannet tytöt ja naiset voivat jälleen käydä koulua Afganistanissa. Samalla nämä saavutukset ovat uhattuina, koska jotkin hyvin merkittävät kansainväliset toimijat ovat siirtymässä toisaalle - Irakiin. Olisi hyvin traagista, jos kansainvälinen terrorismin vastainen liittouma jakautuisi ja suuntaisi katseensa Irakiin. Toivomme nyt erityisesti, että kansainvälinen liittouma antaa Afganistanille erityistukea ja keskittyy siihen, sillä, kuten täällä on perustellusti todettu, muussa tapauksessa saatamme joutua tinkimään saavutuksistamme.
Pääkaupunki Kabul on ISAF:n tuella presidentti Karzain johtaman Afganistanin väliaikaishallituksen valvonnassa, mutta todellisuudessa sotapäälliköillä on edelleen liian suuri valta maan monilla alueilla, muun muassa Heratin alueella. Ihmisoikeudet, naisten oikeudet ja jälleenrakentaminen ovat uhattuina näillä alueilla päivittäin. Ensisijainen ja tärkein tehtävä on laajentaa ISAF:n tehtävänkuvaa, jotta Afganistanin väliaikaishallitusta voidaan auttaa koko maan kattavan kansallisen armeijan perustamisessa. Helmikuusta alkaen Alankomaat ja Saksa johtavat ISAF-joukkoja Euroopan puolesta. Joukkojen tehtävänkuva on toivottavasti sellainen, että ne todella kykenevät riisumaan sotapäälliköt vallasta, muodostamaan kansallisen armeijan ja palauttamaan koko Afganistanin kattavan valta-aseman. Myös Afganistanin ja sen naapurivaltioiden 22. joulukuuta solmima tärkeä sopimus avaa uuden mahdollisuuden. Vasta sitten, kun valta-asema on palautettu, afganistanilaiset voivat olla riittävän luottavaisin mielin ja vasta sitten he voivat jatkaa jälleenrakentamista omin voimin.
Lähes kaksi miljoonaa pakolaista on palannut Afganistaniin, ja 700 000 pakolaista vaeltelee Afganistanin sisämaassa - he ovat toisin sanoen maan sisäisiä pakolaisia. Tämän vuoksi on hyvin tärkeää, että me todellakin toteutamme sellaista jälleenrakentamista, josta komission jäsen Patten puhui. Tämä työ on nyt aloitettu paikallisten avustuksella erityisesti koulutuksen ja terveydenhuollon alalla, ja siinä keskitytään erityisesti naisiin ja tyttöihin.
Vuonna 2004 maassa on järjestettävä vapaat ja rehelliset vaalit sekä laadittava uusi perustuslaki. Näiden vaalien valmisteleminen on erityisen tärkeää, koska niiden avulla voidaan tosiasiassa muodostaa sukupuolinäkökohdat huomioon ottava ja useista etnisistä ryhmistä koostuva edustuksellinen hallitus.
Valtavaa kehitystä on tapahtunut. On perustettu ihmisoikeuskomitea, keskuspankki ja perustuslakiasioiden komitea, mutta saatamme vielä joutua tinkimään monien alojen saavutuksistamme, kuten jäsen Morillon perustellusti totesi. Tämän vuoksi tuen vahvasti puheenjohtajavaltio Kreikan ja komission jäsenen Pattenin näkemyksiä. Meidän on käytettävä tulevaksi vuodeksi varatut huomattavat varat ja toteutettava toimemme keskitetysti. Kun otetaan huomioon, mitä muualla maailmassa tapahtuu parhaillaan, meidän on onnistuttava Afganistanissa nyt. Niin voi käydä ainoastaan, jos keskitymme näihin asioihin myös tulevana vuonna.

Nicholson of Winterbourne (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella puheenjohtajavaltio Kreikkaa puheenjohtajuuden vastaanottamisesta. Odotamme luottavaisin mielin, että seuraavat kuusi kuukautta ovat hyvin onnistuneita ja tehokkaita.
Neuvoston puheenjohtaja totesi tänään, että tavoitteenamme on oltava se, että Afganistanista tulee nykyaikainen valtio. Naisten oikeudet aiheuttavat yhä enemmän huolta, sillä ne eivät ole parantuneet, vaan pikemminkin päinvastoin. Kasvojen peittämisestä on tullut pakollista maan useissa osissa, ja naisten liikkumista on rajoitettu ankarasti. Poliisit tutkivat naisten koskemattomuutta hetken mielijohteesta ja raahaavat naisia sairaalaan fyysisiä tutkimuksia varten. Toisin sanoen naisten perinteisesti alistettu asema miehen alaisuudessa on jälleen vahvistumassa. Komission jäsen huomautti jo, että naisten oikeuksia loukataan maan joissakin osissa. Mielestäni näin tapahtuu kuitenkin myös keskushallinnossa. Naiset eivät saa toimia radio- tai televisiojuontajina. Näissä ammateissa toimi ennen varsin ammattitaitoisia naisia. Minulla ei ole epäilystäkään siitä, etteivätkö myös naistoimittajat kohtaisi valtavasti painostusta kirjallisissa viestimissä.
Naisten edustuksen puutteellisuus on jo tuotu esiin, mutta haluan muistuttaa, että myös Loya Jirga koostuu lähes sataprosenttisesti miehistä. Varaterveysministeri vieraili äskettäin Euroopan komissiossa. Varaterveysministeri on mies, tohtori Feroz. Varsinainen terveysministeri, ainoa varsinainen naisministeri, ei osallistunut vierailuun. Neljäkymmentä prosenttia terveyskeskuksista on sellaisia, ettei niiden henkilöstössä ole millään tasolla yhtäkään naista, vaikka maailmanlaajuisesti nimenomaan naiset vastaavat pohjimmiltaan perheiden terveydestä.
Afganistanin nimi merkitsee tosiasiassa murheen ja kärsimyksen maata. Naisille Afganistanista on jälleen tulossa syvän murheen ja kärsimyksen maa. Humanitaarisella avulla voidaan epäilemättä parantaa tilannetta, mutta se ei aivan ilmeisestikään riitä. Onnittelen lämpimästi sekä ECHO:a että koko komissiota Afganistanissa tehdystä loistavasta työstä. Jos kuitenkin haluamme tuoda Afganistanin nykypäivään, sekä ihmisoikeuksista että sukupuolten välisestä tasa-arvosta on tultava tukemme tunnusmerkkejä ja onnistumistamme on arvioitava niiden perusteella. Näin ei ole kuitenkaan nyt. Naiset eivät sisälly niihin tavoitteisiin, jotka Javier Solana määritteli Euroopan unionin toiminnalle Afganistanissa. Naisten oikeuksia ei niissä mainita. Jos kuitenkin olemme tosissamme, meidän on puututtava tähän asenteeseen ja Baluchistanin heimokulttuuriin, joka on levinnyt alueella.
Miksi epäröimme puuttua naisten oikeuksien tilanteeseen? Johtuuko se siitä, että Afganistan on islamilainen yhteiskunta? Minun ei ole tarpeen lainata koraania muistuttaakseni teitä siitä, että koraanin mukaan miehet ja naiset ovat olleet samanarvoisia islamin uskonnon alkuajoista lähtien. Syy ei siis voi olla tämä. Vaadin teitä muuttamaan ministerineuvoston painotuksia ja antamaan naisten oikeuksille keskeisen sijan. Jos epäonnistumme tässä, emme voi onnistua ylipäänsä missään.
Morgantini (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Kreikka totesi eilen, että sen puheenjohtajuuskauden ensisijainen tavoite on toteuttaa käsite "meidän Eurooppamme" käytännössä, ja varmistaa yhteinen tulevaisuus arvoyhteisössä. Ei kuitenkaan riitä, että arvot, eli oikeus, köyhyyden torjunta ja rauha, ainoastaan kuvataan. Niitä on myös edistettävä vaikeissa oloissa. Tosiasiassa on niin, että mitä enemmän me puhumme rauhasta, sitä enemmän on sotaa. Samalla kun puhutaan rauhanomaisista neuvotteluista valmistellaan asejoukkoja. Koska tämä kaksinaamaisuus loppuu? Kuinka kauan vielä palestiinalaiset lapset kuolevat luoteihin, itsemurhapommit tappavat Israelin kansalaisia, Venäjän sotilaat tappavat T?et?enian väestöä ja Yhdysvallat tappavat ihmisiä siellä, missä se on maan kuvitellun edun mukaista, ja niin edelleen?
En aio luetella lisää esimerkkejä, koska maailma on niin suuri ja kauhea paikka. Onko tämä vain sanahelinää ja turhaa tunteellisuutta? Ei. Tuon esiin poliittisen ja moraalisen paheksuntani, ja varoitan vakavasti luomasta Eurooppaa, jolla on käärmeen kaksihaarainen kieli . Intiaanipäällikkö käytti tätä ilmaisua Yhdysvalloista, kun intiaaniheimo hajotettiin ja siirrettiin reservaatteihin. Vuosi Bonnin sopimuksen jälkeen voidaan havaita useita myönteisiä seikkoja. Komission esittämät tosiseikat ja komission jäsenen Pattenin erinomaiset arviot ovat vakuuttavia. En enää kuitenkaan tarkastele niitä, koska komission jäsen Patten esitti ne jo varsin selkeästi. Me kaikki tiedämme, että tilanteessa, jossa hävitys on näin laaja, oikotietä yhteisen edun mukaiseen ratkaisuun ei ole ilman, että erityispiirteitä tuhotaan. Meidän on kehitettävä siviili-infrastruktuuri sekä jälleenrakennettava koteja, teitä, kouluja ja sairaaloita. On varmistettava, etteivät kotiseuduilleen palaavat pakolaiset kuole nälkään tai kylmään, ja on puututtava oopiumin viljelyyn ja myyntiin tarjoamalla vaihtoehtoja.
Olen henkilökohtaisesti havainnut, että tänä vuonna on edistytty erityisesti Kabulissa - kouluja on avattu uudelleen, tytöt opiskelevat muun muassa journalistiikkaa - mutta samanaikaisesti olen nähnyt ja kuullut, että sotilaallisen johdon kaltaiset avaintoimijat ja Yhdysvallat ovat sallineet edelleen varsin näkyviä ihmisoikeuksien laiminlyöntejä. En viittaa tässä yhteydessä pelkästään naisten hyväksikäyttöön ja syrjintään työssä, kaduilla, tiedotusvälineissä tai pelkästään - pahamaineisen Ismail Khanin hallinnassa olleella - Heratin alueella vaan koko maassa. Viittaan lisäksi sosiaaliseen syrjintään, vastapalveluksiin perustuvaan politiikkaan ja nepotismiin, jotka kohdistuvat kaikkiin, sekä erityisesti asetoimituksiin ja sellaisten sotilaallisten johtajien poliittiseen tukemiseen, jotka pitäisi saada kansainväliseen tuomioistuimeen - tähän jälkimmäiseen on syyllistynyt varsinkin Yhdysvallat.
Meidän on tuettava keskushallintoa ja sosiaaliasioiden ministeriötä. Tasa-arvoministeri Habiba Sarabi on vedonnut meihin kaikkiin, myös Euroopan komissioon, jotta sukupuolipolitiikkaan ja naispolitiikkaan osoitettua apua ja tukea lisättäisiin ja jotta voitaisiin järjestää demokraattiset vaalit vuonna 2004. Nämä ovat ensisijaisia asioita. Lisäksi, kuten komission jäsen totesi, on tärkeää lisätä keskushallinnon valtaa useilla maan alueilla ja ennen kaikkea erottaa sotilaallinen valta siviilivallasta sekä edistää paitsi Afganistanin ihmisoikeuskomitean toimintaa myös YK:n siviilikriisinhallintaoperaation UNAMA:n toimintaa. Sima Samar on rohkea nainen, joka pelkäämättä jatkaa työtään. Tapasin Kabulissa UNAMA:n edustajia, jotka eivät voineet liikkua maan alueella paitsi sotapäällikköjen pelossa myös merijalkaväen pelossa, ja pelätessään puhumista ja sitä, että he paljastaisivat ihmisoikeusrikkomuksia, joihin myös me olemme ehkä olleet syyllisiä. Meidän on näin ollen tehtävä UNAMA:lle tutkimuksia. Ajan kuluminen ei kuitenkaan auta demokratiaa. Myös komission jäsen Patten on todennut tämän samoin kuin sen, että olemme myöhässä, sillä olisimme ehkä voineet tehdä enemmän 1980-luvulla. Rahoittajavaltioiden olisi kuunneltava tarkemmin hallitusta ja erityisesti naisjärjestöjä, jotka vaativat selkeästi, että sotapäälliköiltä on riistettävä valta ja maa on jälleenrakennettava oikeusvaltion ja demokratian periaatteiden mukaisesti, koska demokratiaa ei voi olla, jos maassa kidutetaan tai tehdään joukkomurhia, kuten Mazar-i-Sharifissa. Euroopan on tehtävä jatkossakin oma osansa; me emme voi muuttaa suuntaa, vaan meidän on varmistettava toimiemme ja sitoumuksemme pysyvyys.

Lagendijk (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, osallistuimme neljä kuukautta sitten erääseen toiseen Afganistanista täällä käytyyn keskusteluun, johon osallistui joitakin samoja henkilöitä kuin tähänkin keskusteluun. Luin juuri mietinnön uudelleen, ja minun on todettava, että monet tuolloin käsitellyistä asioista, kuten naisten asema, ovat yhä hyvin ajankohtaisia. Totta puhuen, minulla ei ole juurikaan lisättävää jäsen Nicholsonin vakuuttaviin toteamuksiin tästä asiasta. Katson kuitenkin, että nyt on aika tehdä muutakin kuin vain tunnustaa se, että naisten asema on heikentynyt viime vuonna. YK:n ihmisoikeuskomission, jolla on naisten aseman erityistarkkailija, olisi todella mentävä ja tehtävä kohdennettuja tutkimuksia alueilla, joilla tiedämme naisten aseman heikenneen, esimerkiksi Heratissa. Lisäksi kansainvälisen yhteisön, myös Euroopan unionin, on nyt tehtävä selväksi, että tuen edellytyksenä on naisten aseman vahvistuminen ja että naisten aseman heikentymisen vaikutukset ovat pitkäaikaisia.
Toinen asia, jota käsittelimme neljä kuukautta sitten ja jonka useat kollegani ovat nyt maininneet, oli ISAF:n tehtävänkuvan laajentaminen Kabulin ulkopuolelle. Kofi Annan on katsonut, että tämä laajentaminen on Afganistanin pysyvän vakauden edellytys. Vastauksessaan neljä kuukautta sitten käymäämme keskusteluun, komission jäsen itse totesi tuolloin tarkalleen, että jäsenvaltiot varmastikin ottavat huomioon useiden Euroopan parlamentin jäsenten esittämät huomautukset. Jäsen Yiannitsis, haluan esittää vielä teille saman kysymyksen, jonka tuolloin esitin tanskalaiselle edeltäjällenne: onko neuvosto valmistautunut asettamaan varoja ja joukkoja saataville, jotta tämä tehtävänkuvan laajentaminen voidaan toteuttaa? Jos ei, niin kertokaa minulle, niin pääsemme eroon tästä kuvitelmasta. Olen vakuuttunut, että tämä on tarpeen, sillä muutoin vakautta ei voida saavuttaa missäänpäin Afganistania.
Miksi on niin tärkeää laajentaa ISAF:n tehtävänkuvaa? Tähän liittyy erityisen selkeästi sotapäälliköiden paluu valtaan, mitä pidän täysin järjettömänä. Viittaan vielä siihen, mitä komission jäsen Patten sanoi 4. syyskuuta: meidän ei pidä käyttää sotapäälliköitä uudelleen Al-Qaidan vastaisessa taistelussa. Valitettavasti näin kuitenkin tehdään yhä. Joitakin sotapäälliköitä tuetaan vieläkin taloudellisesti, ja heille toimitetaan aseita terrorismin torjunnan nimissä. Tämän on loputtava. Muuten millään täällä keskustelemistamme uudistuksista ei ole mahdollisuuksia onnistua. Esimerkkinä voin mainita vaikka sen, että monet sotapäälliköt ja kenraalit toimivat samanaikaisesti hallintovirkamiehinä. Näin ei saa jatkua. Tällä tavoin ainoastaan vahvistetaan heidän asemaansa. Tämän on todellakin loputtava.
ISAF:n asema on alkanut heiketä jopa Kabulissa. Välikohtausten määrä on lisääntymässä, ja nykyinen turkkilainen johtava upseeri on perustellusti varoittanut, että tilanne vain pahenee, jos Irakiin hyökätään. Ymmärrettävästi myös ISAF:ia johtavat Saksa ja Alankomaat ovat yhä enemmän huolissaan siitä, että sotapäälliköt ja Al-Qaida saattavat hyvinkin käyttää Irakiin tehtävää hyökkäystä hyväkseen kääntääkseen kansan paitsi länsimaisia sotilaita myös avustustyöntekijöitä vastaan. Jollei ISAF:n tehtävänkuvaa laajenneta ja jollei sotapäälliköiden asemaa heikennetä, uudistukset eivät voi onnistua. Tällöin myös ihmisoikeusrikkomukset jatkuvat sekä kansainvälisen yhteisön ja Euroopan unionin uskottavuus kyseenalaistetaan, mitä meidän ei pidä jättää huomiotta. Näin ei saa tapahtua.

Muscardini (UEN).
Arvoisa puhemies, meidän olisi kiitettävä presidentti Karzaita hänen toimistaan, sillä hän on kohdannut lukuisia ongelmia, käynnistänyt uuden perustuslain laatimisen ja aloittanut kansallisen armeijan muodostamisen. Nämä kaikki ovat maallisen, demokraattisen ja toimivan valtion rakentamisen olennaisia kulmakiviä. Petersbergin huippukokouksessa esitetyt tiedot ovat rohkaisevia: Eurooppa myöntää jo 830 miljoonaa euroa, jonka vaikutukset ovat merkittävät lääketieteeseen ja terveyteen, koulutukseen - johon vihdoin myös tytöt osallistuvat - turvallisuuteen miinanraivauksen ja räjähtämättömien pommien purkamisen ansiosta, maatalouteen, kaupunkialueiden entisöintiin, infrastruktuurin jälleenrakentamiseen ja kotimaahansa vihdoin palaavien pakolaisten paluun tukemiseen.
Paljon on kuitenkin vielä tehtävä: suuri osa Euroopan myöntämistä rahoista on yhä jäädytettynä, ja hallitustemme on sitouduttava vankemmin Afganistanin demokraattiseen kehitykseen. Kehityksen kannalta on olennaista monipuolistaa maataloutta, kun maata vapautuu oopiumin viljelyltä. Tässä vaiheessa on selvää, että paitsi unionin myös yksittäisten kansallisten hallitusten ja niiden maatalousministerien, esimerkiksi yhteistyössä kansallisten viljelijäjärjestöjen kanssa, on autettava Afganistania ja maan viljelijöitä nykyistä ripeämmin viljelyn uudistamisessa. Tässä voidaan käyttää apuna myös alan asiantuntijoita.
Terrorismin uhka on kuitenkin edelleen ratkaisematta, ja Euroopan on uudistettava poliittista ja moraalista sitoutumistaan auttaa niiden muslimimaiden maallisia hallituksia, jotka haluavat kitkeä maastaan fundamentalistiset ääriryhmät. Monien terroristiverkostojen jäsenet paitsi jatkavat toimintaansa Afganistanin niillä alueilla, jotka eivät vielä ole hallituksen vallassa, myös tosiasiassa elävät ja toimivat aktiivisesti naapurivaltioissa. Lisäksi heidän toimintansa on yhteydessä Somalian ja Kaakkois-Aasian joihinkin alueisiin, joista on muodostunut uusien jäsenten houkuttelemisen ja värväämisen keskuksia.
Afganistanin tukemisessa ei ole kyse pelkästään kansainvälisen yhteistyön yksinomaan poliittisesta tai taloudellisesta periaatteesta, sillä se muodostaa todellisen haasteen suojella yhteiskuntaa, ihmisarvoa ja vapautta nyt ja tulevaisuudessa.
Naisten asema on edelleen laaja ja ajankohtainen ongelma, mutta on hyvä muistaa, että Afganistanissa on naispuolisia ministereitä, esimerkiksi naisasioiden ministeri. Myös Brysselissä sijaitsevan Afganistanin suurlähetystön ensimmäinen neuvonantaja on nainen, joka tekee aktiivisesti yhteistyötä hallituksen kanssa juuri naisten aseman parantamiseksi.
Meidän ei pidä myöskään unohtaa tämän ensimmäisen vapaasta Afganistanista laadittavan mietinnön yhteydessä Euroopan toimettomuutta silloin, kun komentaja Massoud pyysi apua vain muutamaa kuukautta ennen kuin hänet murhattiin ja ennen WTC:n tragediaa. Pyydämme näin ollen toistamiseen, että parlamentti myöntäisi hänelle Saharov-palkinnon hänen muistonsa kunniaksi tai jopa perustaisi Massoud-palkinnon, joka myönnettäisiin ihmisille, jotka ovat kuolleet traagisesti puolustaessaan kansaansa ja vapautta.

Dell'Alba (NI).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on mielenkiintoista kuunnella tilannekuvauksia, joissa varsin perustellusti käsitellään pelkästään pintapuolisesti nykytilannetta ja jätetään tai ainakin yritetään jättää menneisyys, Taleban-menneisyys, kokonaan huomiotta tai joissa kritisoidaan toisissa yhteyksissä toimia, jotka saattavat johtaa sotaan Irakissa, ja unohdetaan tuhannet ja sadattuhannet Saddam Hussein hallinnon aikana murhatut, kidutetut ja hävitetyt ihmiset. Haluan todeta jäsen Morgantinille, että vaikka Afganistanissa rikotaan nykyäänkin ihmisoikeuksia, niitä ei olisi rikottu lainkaan siinä tapauksessa, jos olisimme kuunnelleet häntä ja hänen ystäviään ja jos kansainvälinen yhteisö ei olisi heidän pyyntöjensä mukaisesti puuttunut Afganistanin tilanteeseen, koska siellä ei olisi silloin ollut ihmisoikeuksia ollenkaan niin kuin ei siellä koskaan aikaisemminkaan ollut ollut. Näin ollen näiden jälkikäteen saatujen opetusten osalta on suhtauduttava maltillisesti aikaisempaan ja siihen, mitä kansainvälinen yhteisön ja Karzain hallitus yrittävät lukuisista ongelmista huolimatta saavuttaa.
Hyvät kollegat, tästä näkökulmasta haluan kiinnittää huomionne asiaan, joka tapahtui kaksi päivää sitten ja jota pidän erittäin tärkeänä: Afganistanin hallitus liittyi sopimukseen, jolla perustetaan kansainvälinen rikostuomioistuin, ja ratifioi sen. Tämä on ainutlaatuinen asia, kun otetaan huomioon, millainen tilanne Afganistanissa on, ja kun otetaan huomioon, että monet valtiot, valitettavasti muun muassa Yhdysvallat, vastustavat tuomioistuimen perustamista. Mielestäni parlamentin olisi pantava tämä merkille ja rohkaistava maata liittymään kansainvälisen yhteisön täysjäseneksi, sillä saattaa olla, että tulevassa tuomioistuimessa käsiteltäisiin juuri kyseisessä maassa tehtyjä rikoksia.

Brok (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, inhimillinen kärsimys on jatkunut Afganistanissa vuosikymmenten ajan, minkä vuoksi tähän keskusteluun ei voida suhtautua epäilevästi, vaikka kiusaus siihen olisikin suuri. On pidettävä mielessä, että Neuvostoliiton miehityksen jälkeisinä vuosina Afganistan oli joka tapauksessa köyhä valtio, joka oli vähitellen pirstottu osiin, ja että maa kävi repivän sisällissodan, ennen kuin Taleban tuhosi kaiken, mitä oli jäljellä. Taleban-hallinnon syrjäyttämisen myötä on nyt tarjoutunut jälleenrakentamisen mahdollisuus.
Epäselvää kuitenkin on, missä määrin sodan voittajilla ja nykyisellä hallituksella on valmiuksia saavuttaa todellinen vakaus ja aloittaa jälleenrakennustyöt. Emme voi olla havaitsematta, ettei maahan ole saavutettu sitä vakautta, joka tarvitaan todellisen avun toimittamiseksi kaikkialle maahan. Emmekö me petä itseämme, kun suurin osa jälleenrakentamisesta tapahtuu ainoastaan Kabulissa? Kabulissa kansalaisjärjestöt astuvat toistensa varpaille pyrkiessään toteuttamaan hankkeitaan nimenomaan Kabulissa siksi, että muualla niiden toteuttaminen on liian vaarallista. Tällä tavoin tuki keskittyy hankkeisiin, joilla ei edistetä koko maan jälleenrakentamista.
Jos kuitenkin osoittautuu mahdottomaksi vakauttaa koko maata, voimme järjestää niin monta rahoittajien huippukokousta tai muuta vastaavaa kuin haluamme, mutta emme voi kuitenkaan pakottaa liike-elämää tarjoamaan yksityisen sektorin varoja investointeihin. Tosiasia on, että yksityissektorin varoja osoitetaan investointeihin ainoastaan silloin, kun on saavutettu tietty vakaus, joka perustuu sekä sotilaalliseen että oikeudelliseen ja poliittiseen turvallisuuteen siitä, että nämä varat voidaan käyttää tehokkaasti eikä niitä menetetä.
Mielestäni juuri tämän vuoksi tätä asiaa on tarkasteltava hyvin kriittisesti, jotta emme päädy toimimaan tavalla, joka näyttää hyvältä mutta joka ei hyödytä ketään. Koko maahan on toimitettava apua nopeasti ja tasapuolisesti. Näyttää siltä, ettei ole vielä mitään takeita siitä, että Afganistanin suurimmalla etnisellä ryhmällä, pataaneilla, olisi muiden ryhmien kanssa tasavertainen edustus Kabulin poliittisessa päätöksenteossa tai muissa hyödyllisissä asioissa. Jos he eivät saa tasavertaista edustusta, mielestäni on suuri vaara, että syntyy vastarintaa, jota uudet sotapäälliköt voivat käyttää hyväkseen, minkä vuoksi keväällä tai kesällä saattaa puhjeta uusia sisäisiä konflikteja. Tällöin olisi entistäkin vaikeampaa taata koko alueen vakautta, houkutella investointeja ja toimittaa apua, ja maa päätyisi jälleen uuteen noidankehään ja meidän toimintamahdollisuutemme heikentyisivät entisestään.
Koska kotimaani sotilaat työskentelevät yhdessä muiden sotilaiden kanssa vastatakseen Afganistanista, tiedän varsin hyvin, että tilanne saattaa kehittyä sellaiseksi, että nämä olosuhteet lisäävät paljon enemmän Afganistanissa oleviin yksittäisiin sotilaisiin kohdistuvaa uhkaa kuin Irakiin parhaillaan suunnitteilla oleva hyökkäys. Tätä näkemystä ei ole järkevää ilmaista julkisesti. Vaikka tämän yhteyden osoittaminen ei olekaan poliittisesti korrektia, pelkään, että se on mitä todellisin tai että ainakin uhka on todellinen.
Kaikki jotka tuntevat Afganistanin historian tietävät, etteivät ulkomaalaiset joukot ole koskaan viihtyneet maassa kovin pitkään. Olen havainnut, ettei edes Amerikan yhdysvallat pysty enää takaamaan joukkojensa turvallisuutta ja että ne ovat alkaneet rakentaa joillakin alueilla leirejä, joille sotilaat voivat vetäytyä yöaikaan. Tämä tuo mieleeni muita esimerkkejä historiasta.
Tästä syystä pyydän teitä tarkastelemaan näitä asioita kanssamme avoimessa keskustelussa, jotta tämän perusteella voidaan saada aikaan todellisia parannuksia sen sijaan, että synnytetään vaikutelma siitä, että rahaa ainoastaan syydetään johonkin, vaikka tiedämme, ettei se ratkaise ongelmia pitkällä aikavälillä.
Sakellariou (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, olen varma, että ymmärtäisitte minua hyvin, vaikka puhuisin saksaakin, mutta Kreikan puheenjohtajuuden kunniaksi kiusaan tulkkeja puhumalla kreikaksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen täysin samaa mieltä Afganistanista tekemästänne kuvauksesta. Luullakseni olemme kaikki varauksellisesti tyytyväisiä, sillä tunnemme kaikki Afganistanin heikkoudet ja sen, mitä tulevina vuosina on tehtävä. Viittasitte komission jäsenen tapaan turvattomuuteen, vihamielisyyksiin ja huumausaineiden valmistukseen ja salakuljetukseen. Uskon, että parlamentti on täysin samaa mieltä ehdottamastanne aikataulusta, jonka mukaisesti järjestetään Afganistanin vaalit ja parannetaan yleistilannetta.
Ei ole tarpeen toistaa niitä seikkoja, joista olemme samaa mieltä. Haluan korostaa kahta asiaa, joista olisi myös keskusteltava Afganistanin yhteydessä. Ensinnäkin on mainittava ne kauheat toimet, joita on toteutettu terrorismin torjunnan nimissä. Jottei syntyisi väärinkäsityksiä, vakuutan tukevani terrorismin torjuntaa sataprosenttisesti sekä Afganistanissa että kaikkialla muualla. Sotapäälliköt ja talebanit eivät olleet koskaan liittolaisiamme. Euroopan unioni ei kouluttanut, aseistanut tai auttanut talebaneja Pakistanissa. Me emme luoneet niitä joukkoja, joita vastaan nyt taistelemme. Terrorismin torjunta, ihmisoikeusrikkomusten torjunta, naisiin kohdistuvan terrorismin torjunta sekä demokratian ja oikeusvaltion puolustaminen ovat uskottavia ainoastaan, jos niissä kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja kaikkien ihmisten oikeutta elämään olivatpa he sitten terroristeja tai rikollisia.
Haluan täydentää tänään Afganistanista käytävää keskustelua mainitsemalla sodan kaksi synkkää puolta. Ensinnäkin on mainittava kauhistuttavat väitteet Mazar-i-Sharifin verilöylystä. Mielestäni YK:lla on velvollisuus paitsi tutkia ja tarkastella näitä väitteitä perinpohjaisesti myös julkaista tutkimustulokset ja tiedottaa niistä. Toiseksi meidän olisi hävettävä niiden ihmisten kohtaloa, jotka ovat joutuneet Guantanamoon ja muille Yhdysvaltojen armeijan johtamille vankileireille, jotka on perustettu pidätettyjä Taleban-liikkeen jäseniä, vankeja ja talebaneiksi väitettyjä vankeja varten. Euroopan unionin olisi tehtävä jotain tämän asian suhteen, sillä se on suuri häpeä.

Fraisse (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kerrankin voin perustaa puheeni abstraktien asioiden sijasta matkaan, jolla monet meistä oli mukana. Vierailin marraskuussa Afganistanissa joidenkin Euroopan parlamentin sosialistijäsenten kanssa. Komission jäsen, voin kertoa, että tapa, jolla Euroopan komission edustajat Afganistanissa ottivat meidät vastaan, ja heidän tekemänsä työ ovat omiaan lisäämään tuntemaanne ylpeyttä kaikista niistä komission jäsenistä, joita tapasimme ja jotka auttoivat vierailumme järjestämisessä alueella ja paikallisten poliittisten johtajien tapaamisessa. Halusin sanoa tämän aivan ensimmäiseksi, sillä Euroopan komissio tekee Afganistanissa erinomaista työtä.
Muistan reilu vuosi sitten pidetyn Bonnin kokouksen. Muistan myös, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta asetti ensisijaiseksi tarpeen lisätä tietoisuutta siitä, että naisten osallistuminen vallan järjestelyyn on tärkeää. Muistan myös, että laadimme Euroopan parlamentissa mietinnön naisten asemasta, sekä uhreina että toimijoina aseellisissa konflikteissa. Haluaisin puhua näistä molemmista yhtä aikaa. Voimme keskustella tänään näistä molemmista yhtä aikaa ottaen huomioon Afganistanin väestön odotukset Euroopan suhteen. Myös tätä haluan korostaa: olemme vastuussa Afganistanin kansalle, joka kohdistaa meihin suuria odotuksia.
Palatakseni naisten asemaan totean tämän olevan hyvin monitahoinen ongelma. On kuitenkin selvää, että meidän on oltava täsmällisiä. Muutaman viikon kuluttua Afganistanilla on perustuslaki. Marraskuussa perustettiin komitea laatimaan perustuslakia, ja tämän yhdeksästä jäsenestä kaksi oli naisia. Mitä oikeastaan tarkoitamme puhuessamme naisten asemasta perustuslaissa? Olemme kuulleet huhuja paluusta vuoden 1964 perustuslakiin. Uteliaisuudestani tutkin vuoden 1964 perustuslakia, ja totesin, että se on hyvin epämääräinen yleisesti ihmisoikeuksien osalta ja erityisesti naisten oikeuksien osalta. Myös afganistanilaiset ovat sanoneet näin. Kaikki on hyvin epämääräisesti ilmaistua.
Tiedämme, että jokaisessa toisen maailmansodan jälkeisessä lakitekstissä ja perustuslaissa naisten oikeudet mainitaan nimenomaisesti. Tämän vuoksi minusta on tärkeää taata, että Afganistanin perustuslaissa mainitaan naiset, niin kuin te komission jäsen totesittekin. Paikan päällä käymieni keskustelujen perusteella se ei mielestäni kuitenkaan ole varmaa. Meidän on toimittava tämän asian puolesta.
Tämän vuoksi korostan niin voimakkaasti tätä asiaa. Niin tein myös niissä monissa kokouksissa, joihin osallistuin Afganistanissa. Naisten oikeudet ovat merkittäviä konfliktitilanteissa, ja ne kertovat paljon koko yhteiskunnan tilanteesta. Muistakaa, mitä Fourier sanoi: yhteiskunnan muutoksia voidaan arvioida naisten vapauden perusteella.

Wyn (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, syyskuun 11. päivän tuhojen jälkeen harjoitetun terrorismin vastaisen ulkopolitiikan vaarana on, että harhaudumme ajattelemaan, että kaikki ongelmat on ratkaistu niissä maailman osissa, joissa tätä strategiaa on sovellettu. Todellisuus on kuitenkin aivan toinen. Afganistanissa suurin osa alueesta on Kabulia lukuun ottamatta sotapäällikköjen ja alueellisten johtajien vallassa, ja nämä rikkovat edelleen räikeästi ihmisoikeuksia sekä syyllistyvät afgaanisiviilien kidutukseen ja katoamisiin. Kuten on jo todettu, myös naisten oikeuksia rikotaan jatkuvasti.
Unohdamme usein nämä asiat sekä jäsen Sakellarioun mainitsemat, Guantanamo Bayssa Kuubassa pidettävät 600 vankia, joita ei ole syytetty ja joille ei ole järjestetty oikeudenkäyntiä, ja uskottelemme itsellemme, että ongelmat on ratkaistu tai niitä ratkaistaan parhaillaan. Tilanne on heikentynyt Afganistanissa Heratin maakunnassa, jota johtaa Ismail Khan. Kun aikaisemmin vallitsi vapaa, kirjallinen ja kulttuurinen perinne, nyt naisia jälleen vainotaan ja heiltä evätään pääsy koulutukseen sekä terveydenhuolto- ja oikeusjärjestelmään. Taleban-hallinnon aikana keskushallinnolla oli ainakin näennäinen valta, joka rajoitti näiden alueellisten itsevaltiaiden raakuuksia. Nyt monet alueet ovat siirtyneet lähes diktatuuriin, ja jälleenrakennusvaroja osoitetaan alueellisille johtajille, jotka syyllistyvät ihmisoikeuksien poliittisiin ja taloudellisiin väärinkäytöksiin.
Tähän on tultava loppu. YK:n siviilikriisinhallintaoperaation UNAMA:n on lopettava näiden vahingollisten sotapäälliköiden rahoittaminen välittömästi.
Näimme joidenkin Euroopan parlamentin jäsenten kanssa äskettäin skotlantilaisen elokuvaohjaaja Jamie Doranin elokuvan, jossa esitettiin tarkkoja todisteita Mazar-i-Sharifin alueella sijaitsevasta joukkohaudasta, joka saattaa sisältää 3 000 sellaisen sotavangin jäännökset, joita Talebanin vastaiset joukot tappoivat ja kiduttivat. Yhdysvaltojen joukot olivat todistamassa näitä julmuuksia mutta eivät estäneet niitä. Olen tyytyväinen siihen, että Yhdistyneet Kansakunnat ja Euroopan unioni ovat nyt suostuneet tutkimaan tätä väitettyä rikosta.

Andrews (UEN).
Arvoisa puhemies, Afganistanin jälleenrakennusta ei ole mielestäni vielä lainkaan aloitettu, vaikka täällä parlamentissa on tänään muuta vakuutettu. Sotapäälliköt pitävät Kabulin ulkopuolisia alueitaan yhä rautaisessa otteessaan, ja naiset pukeutuvat yhä burkaan, eikä heillä ole minkäänlaisia oikeuksia esimerkiksi koulutukseen tai perusterveydenhuoltoon. Mielestäni on oikein, että Yhdysvallat ja muu länsimaailma yrittävät tuhota Al-Qaidan ja Osama bin Ladenin, mutta toistaiseksi he vain eivät ole onnistuneet siinä. Afganistanissa on tehty paljon työtä naisten oikeuksien alalla, mutta kuten totesin, mikään ei ole muuttunut.
Uskon, että Afganistan on ainoastaan jäävuoren huippu Yhdysvaltojen suunnitelmissa. Monet asiantuntijat arvioivat, että Afganistan on ainoastaan osa strategiaa, jolla taataan pääsy Kaspianmeren öljyvaroihin. Nyt on syytä pohtia, kuinka monta rintamaa vielä syntyy Afganistanin jälkeen. Yhdysvaltojen hallinto valmistelee Irakin sotaa, jonka seurauksia ei voida ennustaa eikä niihin voida vaikuttaa. Yhdysvallat luonnollisesti saa Irakin öljylähteet haltuunsa, mutta unohtaa sitten Afganistanin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa äskettäin tehdyssä mielipidetutkimuksissa 71 prosenttia ilmoitti vastustavansa maan osallistumista sotaan ilman turvallisuusneuvoston hyväksyntää. Heti sodan alettua Euroopan johtajat Tony Blair mukana epäilemättä taipuvat Yhdysvaltojen tahtoon, ja sivuuttavat kansan mielipiteen, mikä puolestaan kertoo paljon demokratiamme tilasta.
Irakin kansa on kärsinyt Afganistanin kansan tapaan kuolemaa ja hävitystä Yhdysvaltojen viimeisen yhdentoista vuoden aikana soveltamien pakotteiden vuoksi. Meidän on tarkasteltava selkeästi politiikkaamme Lähi-idässä ja muilla alueilla.

Kronberger (NI).
Arvoisa puhemies, Afganistanin tilanne liittyy erottamattomasti Lähi-idän tilanteeseen, eikä sitä voida tarkastella erillään Irakin sodan odotukseen liittyvästä hektisestä ilmapiiristä. Niiden, jotka yrittävät saavuttaa rauhan Afganistanissa, on tarjottava uskottavat todisteet siitä, että heidän ensisijainen intressinsä on vakaus ja demokraattisten rakenteiden perustaminen eikä alueen rauhoittaminen sen vuoksi, että olisi helpompi käyttää alueen raakaöljyvaroja tai rakentaa putkia, joita pitkin voitaisiin kuljettaa Aasian öljy- ja kaasuvaroja.
Joka kerta, kun kansainvälisestä oikeudesta poiketaan terrorismin torjunnan varjolla, aiheutetaan vakavaa vahinkoa kansakuntien lainsäädäntöperinteille ja vaarannetaan siten se työ, jota on tehty 200 vuoden ajan sivistysyhteiskunnan edistämiseksi. Jotta kansainvälisen yhteisön toiminnan uskottavuus Afganistanissa voidaan säilyttää, on vähintäänkin järjestettävä riippumaton tutkimus syytöksistä, joita on esitetty Mazar-i-Sharifin väitettyjen joukkomurhien osalta, ja julkaistava tämän tutkimuksen tulokset.
Tässä yhteydessä haluan kiittää puheenjohtajavaltio Kreikkaa siitä, että se on nostanut ensisijaisiksi asioiksi Irakin ja siihen liittyvät sotavalmistelut, sekä ulkoministeri Ionitsisia tänään Afganistanista pitämästään hyvin selkeästä ja täsmällisestä puheesta.

Stenzel (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meidän ei pidä antaa kriisien - muun muassa Pohjois-Korean ja Lähi-idän kriisien - tai Irakin arvaamattoman tilanteen kääntää huomiotamme pois Afganistanista. Olen näin ollen tyytyväinen siihen, että puheenjohtajavaltio on asettanut Afganistanin asian ensisijaiseksi ja että se on halunnut tehdä niin. Taleban-hallinnon kukistumisesta ja maan presidentiksi nimitetystä Hamid Karzaista huolimatta Afganistanin vakauttaminen on vielä alkutekijöissään. On hämmentävää kuulla, että talebanit ovat jälleen järjestäytymässä sotapäällikkö Hekmatyarin johdolla tavoitteenaan murskata orastava demokratia jälleen oman ikeensä alle. On huolestuttavaa, ettei Karzain väliaikaishallituksen valta ulotu Kabulin ulkopuolelle ja että huhujen mukaan oopiumin viljely on aloitettu uudelleen. Kyseessä on perimmiltään kilpajuoksu aikaa vastaan, mutta kaikkien toimiemme tuoksinassa emme saa laiminlyödä tukeamme poliittiselle aikataululle, jonka mukaisesti yleiset vaalit järjestetään lopulta vuoden 2004 puolivälissä. Arvioita kaikkien toimien tähänastisista vaikutuksista voidaan verrata kuuluisaan vesilasiin, joka on joko puoliksi täysi tai puoliksi tyhjä.
Loppujen lopuksi meidän on totuttava ajatukseen siitä, että meidän on tarjottava pitkän aikavälin taloudellista ja poliittista tukea, jotta demokraattisten hallintoelinten asema voidaan vakiinnuttaa Afganistanissa, joka on kärsinyt vuosikymmeniä sodasta ja sisäisistä konflikteista. Tämä edellyttää luonnollisesti myös kansainvälisten turvallisuusjoukkojen ISAF:n tehtävänkuvan laajentamista. Minun on vaikeaa käsittää, miksi ilmoitettiin, että tehtävänkuvaa laajennettaisiin ainoastaan vuoteen 2003. Voidaan kuitenkin olla tyytyväisiä siihen, että Saksa ja Alankomaat ovat ilmaisseet halunsa johtaa näitä joukkoja. Yleisesti ottaen tämä osoittaa, että eurooppalaiset sitoutuvat pitkän aikavälin suunnitelmiin ainoastaan suuresti epäröiden ja toimivat pienin askelin. Jopa monista Washingtonissa, Kabulissa, Bonnissa ja Oslossa pidetyistä huippukokouksista saa toisinaan sellaisen vaikutelman, että niissä pyritään pikemminkin rauhoittelemaan kuin ilmentämään tarmokasta politiikkaa, jolla pyritään vahvistamaan määrätietoisia pyrkimyksiä demokratian vakiinnuttamiseksi Afganistaniin.
Pyyntö laajentaa kansainvälisten turvallisuusjoukkojen tehtävänkuvaa ja toiminta-aluetta on perusteltu. Tähän mennessä sillä ei ole kuitenkaan ollut paljoakaan tekemistä todellisuuden kanssa. Lisäksi kaikkien Afganistanin naapurivaltioiden olisi tehtävä yhteistyötä, jotta Al-Qaida-verkoston vahvistuminen alueella voitaisiin estää. Jossain määrin näin onkin tehty. Ei pidä myöskään täysin hylätä ajatusta perustaa käytännössä Kosovossa toimineen kaltainen jälleenrakennusvirasto.
Uuden parlamentin valtuuskunnan lähettäminen Afganistaniin seuraavan vuoden alussa on varmastikin hyvä asia, mutta sillä on merkitystä vain, jos valtuuskunnan saamia tietoja hyödynnetään myös politiikassa. Politiikassa on oltava ensisijaisesti kyse poliittisesta avunannosta ja hallinnollisen tietämyksen välittämisestä. Mitä tämä tarkalleen merkitsee? Se merkitsee siviili- ja sotilashallinnon erottamista toisistaan sekä sitä, että taantumuksellisen ääri-islamin leviäminen oikeusjärjestelmässä ehkäistään ja että ehkäistään erityisesti humanitaaristen kriisien syntymistä.

Theorin (PSE).
Arvoisa puhemies, YK:n välittäjän Brahimin kutsusta minulla oli kunnia puhua Afganistanin johtajille Bonnin konferenssissa. Toimin tuolloin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puheenjohtajana. Olin kuunnellut Rawa-naisjärjestön edustajan esitystä naisten asemasta Afganistanissa, minkä perusteella pystyin esittämään Afganistanin johtajille päivänselvän vaatimuksen ottaa mukaan naisia väliaikaishallituksiin ja pysyviin hallituksiin ja ottaa heidät huomioon myös jälleenrakennustöissä.
Valiokunta järjesti yhdessä kansalaisjärjestöjen kanssa afgaaninaisten konferenssin. Tämän jälkeen esitimme yhteiset painopistealueemme parlamentin joulukuun 2001 istuntojaksolla antamassa päätöslauselmassa. Pyysin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puolesta budjettivaliokuntaa lisäämään Afganistanin naisille osoitettavaa tukea, ja näin budjettivaliokunta ja parlamentti myös tekivät.
Miksi kerron teille tällaisia taustatietoja? Siksi, että näitä seikkoja ei ole juuri ollenkaan otettu huomioon yhteisessä päätöslauselmassa. Naisia ja heidän ihmisoikeuksiaan ei mainita. Päätöslauselmassa mainitaan vain Afganistanin hallituksen ensisijaiset tavoitteet, ei naisia koskevia ensisijaisia tavoitteita. Siinä ei myöskään vaadita, että kaikissa hankkeissa olisi otettava huomioon tasa-arvonäkökohdat.
Naisten oikeudet unohdetaan nopeasti tässä miesten maailmassa, jossa elämme. Afganistanin väliaikaishallituksen vahva ja aikaansaava tasa-arvoministeri siirrettiin syrjään, ja afgaaninaiset ovat nyt toimijoina lähes näkymättömiä huolimatta siitä, että luultavasti kaksi kolmasosaa väestöstä on naisia ja lapsia.
Kysyn komissiolta ja ministerineuvostolta, miten tähän pitäisi suhtautua. Onko naiset jälleen unohdettu? Eikö Afganistanin hallitukselle ole esitetty mitään naisia koskevia vaatimuksia?
Naiset olivat uhreja sekä Pohjoisen liiton että Talebanin hallinnon aikana. Naiset ovat tärkeimpiä rauhantekijöitä. Afganistanin politiikassa on otettava huomioon enemmistö, eli naiset ja lapset.

Frahm (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, voin aivan hyvin jatkaa siitä, mihin kollegani Theorin jäi. Näyttää siltä, että moniin sellaisiin asioihin, joihin suhtaudumme vakavasti puheissamme, ei suhtauduta vakavasti käytännössä. Yksi tällainen asia on naisten oikeudet ja oikeudellinen asema. Muita tällaisia ovat esimerkiksi kansainvälinen oikeus ja ihmisoikeudet. Kun puheemme siirtyy Afganistaniin, ajatukseni suuntautuvat itsestään niihin henkilöihin, myös eurooppalaisiin, jotka ovat vangittuina Guantánamossa. Mitä heidän oikeuksilleen on tapahtunut? Minkä oikeusjärjestelmän alaisina he ovat? Eivät minkään. Yhdysvallat ei noudata kansainvälistä oikeutta - minkä me kaikki hyvin tiedämme - mutta se ei noudata myöskään omaa lainsäädäntöään. Minusta on outoa, että parlamentin päätöslauselmassa ei oteta ollenkaan huomioon sitä, että useita Euroopan kansalaisia pidetään vankileirillä ja ettemme me tiedä, kuin kauan he joutuvat siellä olemaan, millaiset heidän tulevaisuudennäkymät ovat ja minkä oikeusjärjestelmän alaisuuteen he kuuluvat. Mielestäni tämä on hyvin ristiriitainen tilanne, koska muissa tilanteissa vaaditaan aina kansainvälisen oikeuden noudattamista. Hyvä esimerkki tästä on Irak, jota vaadimme noudattamaan YK:n päätöslauselmia. Tällä tavoin annamme ihmisille - myös Afganistanin kansalaisille - vaikutelman siitä, että maailmassa on kaksi käytäntöä: se, jota vaadimme heitä noudattamaan, ja se, jota me itse olemme valmiita noudattamaan, koska meillä on valta ja mielestämme myös oikeus esittää vaatimuksia.
Toinen asia, jonka yhteydessä kohtaamme vastaavia ongelmia, on Mazar-i-Sharifin joukkomurha. Monet seikat viittaavat siihen, että Yhdysvaltojen sotilaita oli siellä paikalla. Jotkut väittävät, että he myös osallistuivat joukkomurhaan. Joka tapauksessa on paljon viitteitä siitä, että he olisivat olleet paikalla. Tästä huolimatta emme tee mitään sen eteen, että asia tutkittaisiin perinpohjin ja että vastuulliset saatettaisiin oikeuden eteen. Mielestäni nämä kaksinaamaiset käytännöt aiheuttavat ongelmia. Ne tekevät asioista entistä vaikeampia Afganistanin ja sen kansalaisten kannalta.

Sörensen (Verts/ALE).
Miksi muutoksen aikaansaaminen on niin vaikeaa? Kun saapuu Afganistaniin tai Kabuliin, saapuu maailmaan, joka on täysin miesten hallussa. Miesten läpitunkevat katseet kyräilevät naisia. Jotkut miehet ovat ehkä jo muuttuneet ulkoisesti, mutta sisimmiltään he ovat yhä samanlaisia. Kun esimerkiksi kävelee Kabulin kuuluisaa Chicken Street -kauppakatua pitkin, näkee vanhoihin ja likaisiin burkiin pukeutuneita naisia kerjäämässä, lapsia kerjäämässä ja miehiä seisoskelemassa juttelemassa keskenään. Meidän ei pidä unohtaa, että maassa on vielä vallalla kulttuuri, jonka mukaisesti miehet ajattelevat, ettei naisia pidä kouluttaa. Onko tähän mitään ratkaisua? Kyllä. Maassa, jossa kansa on aina taistellut toisiaan vastaan, on lisättävä naisten osallisuutta, heitä on nimitettävä näkyviin virkoihin ja on valvottava, että näin myös tapahtuu. Voitaisiinko esimerkiksi kuvitella, että Euroopan unionissa olisi yhteiskunta, jossa tarjottaisiin terveydenhuoltoa ilman naisia ja jossa naiset eivät osallistuisi koulutukseen? Tämä on vain yksi monista esimerkeistä.

Souchet (NI).
Arvoisa puhemies, meidän ei pidä unohtaa Afganistania. Kansainvälisen yhteisön velvollisuutena on auttaa yhtä jäsenistään saavuttamaan täysimääräisen itsenäisyyden. Tämä valtio on 30 vuoden ajan kärsinyt kaikista kuviteltavissa olevista katastrofeista: ulkovallan miehityksestä, sisällissodasta, kommunistisen ja islamistisen vallan ikeestä, kuivuudesta, valtion sortumisesta ja kansainvälisten terroristien pesiytymisestä maahan. Taleban-hallinnon sorruttua paljastui, että maahan on rakennettava kaikki kansallisvaltion rakenteet uudelleen alkaen ulkoisen ja sisäisen turvallisuuden takaamisesta kansallisen armeijan ja kansallisten poliisivoimien avulla, sillä nämä ovat edellytyksiä sille, että laillinen hallitus voi harjoittaa valtaansa maan kaikissa osissa.
Samalla kun armeijan ja poliisin perusyksikköjä koulutetaan olisi ollut järkevää laajentaa kansainvälisten turvallisuusjoukkojen tehtävänkuvaa maantieteellisesti kattamaan erityisesti oopiumin tuotantoalueet, joilla tuetaan sotapäällikköjen toimintaa. Tämä olisi ollut järkevää erityisesti siksi, että Afganistanissa on erilaisissa yksityisarmeijoissa 30 kertaa enemmän miehiä kuin kansallisessa armeijassa.
Euroopalla on Afganistanin armeijan kouluttamiseen osallistuvien Ranskan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Italian kanssa merkittävä asema jälleenrakentamistyössä, jonka toisena tärkeänä tavoitteena on muodostaa vero- ja tullihallinto sekä purkaa järjestelmä, jossa valtiontulot jaetaan ulkovallan miehityksen ja sisällissodan myötä syntyneiden aseistautuneiden ryhmien kesken. Arvoisa puhemies, valtioidemme on toimittava aktiivisesti myös tällä ensisijaisen tärkeällä alalla, sillä heillä on kaikki tarvittava asiantuntemus.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, vuoden kuluttua olemme kovin tyytyväisiä siihen, mitä kansainvälisen yhteisön tukema Afganistanin kansa on saanut aikaan. Samalla kuitenkin paljastuu kuinka suuri urakka kokonaisuudessaan on. Afganistanin tilanteeseen ei ole nopeaa ratkaisua. Muiden demokratioiden on todennäköisesti sitouduttava työhön vielä vuosien ajan. Monet vastoinkäymiset kohtelevat vielä niiden sitoutumista. Voimme todeta ongelman laajuuden, kun ymmärrämme, ettei presidentti Karzain valta ulotu juurikaan Kabulia ja muutamaa muuta kaupunkia pidemmälle ja että hänen henkilökohtainen turvallisuutensa on pääosin ulkomaisissa käsissä.
Yhdyn kiitoksiin, jotka puheenjohtajavaltio esitti aseistetuille Turkin joukoille, jotka ottivat vastuun ISAF:n järjestelyistä ja johdosta Yhdistyneeltä kuningaskunnalta viime kesäkuussa. On välttämätöntä, että kansainvälisiä rauhanturvajoukkoja sijoitetaan Kabulin ulkopuolisille keskeisille alueille siihen saakka, kunnes Afganistanin kansallinen armeija pystyy hoitamaan tehtäviään. Tällaiset rauhanturvajoukot ovat kuitenkin hyvin haavoittuvia.
Tosiasia on, että sotapäälliköt hallitsevat edelleen useilla syrjäisillä alueilla eivätkä he ole juurikaan sitoutuneet rauhanomaiseen kehitykseen ja demokratiaan. Sotapäällikköjä kiinnostaa henkilökohtainen valta ja rikollisen toiminnan hedelmät. Heidät voidaan saada myötämielisiksi, mutta kuka tahansa voi saada heidät puolelleen. Tätäkin huolestuttavampia ovat kuitenkin viitteet siitä, että Al-Qaidan ja talebanien toiminta on jälleen vilkastumassa Afganistanin ja Pakistanin raja-alueilla, jossa sijaitsee leirejä molemmin puolin rajaa, ja että ne ovat yhteydessä paikallisiin mujahedin-taistelijoihin. Näin on siis niistä Yhdysvaltojen johtamista kapinallisten vastaisista joukoista huolimatta, jotka toimivat yhteistyössä ISAF:n kanssa.
Tällä hetkellä länsimaiden sotajoukkoja toimii Bosniassa, Kosovossa, Makedoniassa ja Afganistanissa. Niitä pyydetään vielä muihinkin paikkoihin, ei ainoastaan Irakiin. Kaikkien valtioidemme on lisättävä sotilaallisia valmiuksiaan ja valmiuksiaan käyttää niitä ja muita välineitä yhteistyössä Yhdysvaltojen tai muiden liittolaisten kanssa.
Pakolaisongelma on koskettanut erityisesti Afganistanin naapurivaltioita mutta vaikutukset ovat näkyneet myös Yhdistyneen kuningaskunnan kaltaisissa maissa. Afgaanit ovat olleet viime vuosina suurin yksittäinen kansalaisryhmä, joka on hakenut turvapaikkaa Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Näiden ihmisten on aikanaan palattava kotimaahansa. Tämän huomioon ottaen ilmaisen tyytyväisyyteni neuvoston 29. marraskuuta tekemään päätökseen hyväksyä Afganistania koskeva palauttamisohjelma ja soveltaa ensimmäistä kertaa palauttamisohjelmaa.
Lisäksi Afganistan on yksi maailman laajimmin miinoitetuista maista. Tämä johtuu entisen neuvostoarmeijan toimista ja etenkin taistelevien ryhmittymien toimista viimeisen kymmenen vuoden aikana. Erityisesti Euroopan yhteisöltä saadusta, valtavasta kansainvälisestä taloudellisesta tuesta huolimatta vain pieni osa jalkaväkimiinoista on raivattu ja onnettomuuksien määrä on yhä suuri.
Maamiinat ja epäilys niistä ovat suurimpia esteitä jälleenrakentamiselle ja paluulle jonkinlaiseen normaalitilaan. Meidän on löydettävä tehokkaampia ja nopeampia keinoja saada paikalliset ihmiset mukaan, jotta maamiinojen ongelmasta päästään eroon paitsi Afganistanissa myös muualla. Kyse ei ole pelkästään rahasta, vaan erityisestä käytännön toiminnasta, jossa komissiolla on keskeinen asema ja jossa sen toimia olisi vieläkin keskitettävä.

Souladakis (PSE).
Arvoisa puhemies, tämänpäiväisen keskustelun aiheena on Afganistan vuosi Bonnin sopimuksen jälkeen. Olemme kuitenkin tosiasiassa keskustelleet Afganistanin historian monista vuosikymmenistä Bonnin sopimuksen ollessa ainoastaan yksi vaihe jatkuvassa kriisissä. Tilannetta arvioidessamme havaitsemme, että Afganistanista on sekä hyviä että huonoja uutisia. Tämänkaltaisissa tapauksissa arvioinnissa on otettava huomioon kansa. Tarkoitan tällä sitä, että kansalle ei ole mitään väliä sillä, harjoittavatko väkivaltaa sotapäälliköt vai Taleban-hallinto. Tavoitteenamme on näin ollen oltava sellaisen vakaan oikeusvaltion perustaminen, jonka hallintoelimet mahdollistavat demokratian toimivuuden ja sen, että kaikkien oikeuksia kunnioitetaan. Paljon kallisarvoista työtä on vielä tehtävä, minkä vuoksi tarvitaan pitkän aikavälin strategia. Kysymys kuuluu, onko kaikilla alueella työskentelevillä joukoilla yhteinen strategia. Olemme puhuneet 15 tai 25 jäsenvaltion Euroopan unionista, mutta emme ole puhuneet mitään esimerkiksi Venäjän, Yhdysvaltojen tai Pakistanin suunnitelmista Afganistanissa. Toimivatko ne yhdessä meidän kanssa vai onko niillä erilaiset suunnitelmat, jolloin tavoitteemme eivät ehkä olekaan kovin yhteisiä?
Tehdessämme arviota tässä tilanteessa havaitsemme, että syitä tyytyväisyyteen on paljon: tilanne ei ole sama kuin vuosi sitten, mutta meidän on syytä olla yhä huolissamme monista asioista. Olemmeko kuitenkin kääntämässä kelloa taaksepäin ja palaamassa tilanteisiin, joihin ei pitäisi palata? Näin ollen on hyvä ajatus arvioida joitakin perusasioita, kuten rikollisuuden lisääntymistä, valtion toiminnan rajoja, olipa valtiomuoto sitten millainen tahansa, ja sitä, mihin eurooppalaisten veronmaksajien rahoja käytetään. Jos nimittäin muistan oikein, esimerkiksi ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta totesi, että alueella työskentelevät kansalaisjärjestöt käyttävät 80 prosenttia varoista toimintansa rahoittamiseen ja että ainoastaan 20 prosenttia varoista osoitetaan Afganistanille. Jos tämä pitää paikkansa, parhainta mitä voimme tehdä hallintoelinten kehittämiseksi sekä demokratian ja vakauden edistämiseksi on saada toimintaan mukaan mahdollisimman paljon Afganistanin kansalaisia.

Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, Afganistanin strategista merkitystä ei pidä aliarvioida. Rauhanomainen ja vakaa Afganistan on tärkeä suoja ääriliikkeiden aseman vahvistumiselle alueella.
Vuosi Bonnin huippukokouksen jälkeen on hyvä aika pohtia EU:n osuutta rauhan, vakauden ja poliittisten rakenteiden uskottavuuden palauttamisessa.
Komission jäsen Patten oli oikeassa korostaessaan koko EU:n ja erityisesti EU:n komission viimevuotista panosta.
EU:n varoja on käytetty terveyskeskusten ja peruskoulujen rahoittamiseen, maamiinojen raivaamiseen, julkisen sektorin työntekijöiden työhön paluun rahoittamiseen, työpaikkojen luomiseen (jotta voidaan torjua Taleban-hallinnon syrjäytymisen jälkeen kasvussa olevaa oopiumin tuotantoa), infrastruktuurien jälleenrakentamiseen, seitsemän kaupungin siivoustöihin ja noin 1,8 miljoonan maahan palaavan pakolaisen paluun tukemiseen.
Tämä on vakuuttava luettelo, ja näissä toimissa mukana olleet komissio, ECHO ja useat avustusjärjestöt, ansaitsevat kiitoksen.
Mitä tulee kuitenkin tuen yleisiin näkökohtiin, on tärkeää havaita, että vaikka kansainvälisen yhteisön osoittaman tuen kokonaismäärä vaikuttaa valtavalta verrattuna muihin kriisialueiden tukiin, Afganistanille myönnetty tuki on kaikkein vähäisintä, kun tarkastellaan asukasta kohden myönnetyn tuen määrää. Bosnialle, Kosovolle, Itä-Timorille ja Ruandalle myönnettiin tukea arviolta 250 dollaria asukasta kohden, kun taas Afganistanille myönnettiin 75 dollaria asukasta kohden.
Kansainvälisen yhteisön on syytä panna tämä merkille. Kuten komission jäsen itse huomautti, rahan sijoittaminen varhaisessa vaiheessa on kannattavampaa kuin asioiden korjaaminen jälkikäteen.
Ottaen huomioon vahvan tukipanoksemme katson, että meillä on moraalinen velvollisuus painostaa kansainvälisiä kumppaneitamme muuttamaan suulliset lupauksensa rahaksi. Lisäksi meidän olisi käytettävä vaikutusvaltaamme taataksemme asianmukaisen tasapainon lyhytaikaisen hätäavun ja pitkäkestoisen jälleenrakentamistyön välille.
EU on tehnyt paljon, mutta emme saa ryhtyä omahyväisiksi tai sallia sitä, että Afganistanin ongelmat työnnetään syrjään Irakin mahdollisen sodan tai Pohjois-Korean ongelmien vuoksi. Meidän moraalisena velvollisuutenamme on mahdollistaa pysyvä rauha ja vakaus, puuttua sotapäälliköiden ongelmaan, parantaa ihmisoikeuksia ja, kuten aikaisemmat puhujat ovat korostaneet, erityisesti naisten oikeuksia, sekä vakiinnuttaa Afganistaniin todellinen demokratia. Paljon on vielä tehtävä. Ensi vuonna pidettävät demokraattiset vaalit, kansallisen armeijan perustaminen ja hyvien naapuruussuhteiden edistäminen ilmentävät kaikki myönteistä ja oikeansuuntaista kehitystä.

Gröner (PSE).
Arvoisa puhemies, vaikka Afganistanin Taleban-hallinto syrjäytettiin jo vuosi sitten, naisten kauhistuttava asema ei ole maassa juurikaan parantunut. Tämä kävi aivan ilmeiseksi parlamentin ensimmäiselle viiden henkilön valtuuskunnalle, jonka alulle panijana oli Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä ja joka vieraili äskettäin Afganistanissa, Kabulin lisäksi myös sisämaassa. Terveydenhuoltojärjestelmä on täysin epäonnistunut, ja joka 20:s minuutti kuolee yksi afgaaninainen joko raskauden tai synnytyksen vuoksi. Tämä kuolleisuusluku on suurempi kuin missään muualla maailmassa.
Koulutusjärjestelmä on romahtanut täysin. Tyttökoulut ovat jälleen alttiina ääriryhmien hyökkäyksille. Suurimmalta osalta afgaaninaisista kielletään työssäkäynti, ja heidän osuutensa jälleenrakennustöihin liittyvässä poliittisessa päätöksenteossa on joko hyvin vähäinen tai olematon. Keskustelimme presidentti Karzain ja useiden hänen hallituksensa jäsenten kanssa, ja vetosimme heihin yksiselitteisesti sanoen, että Petersbergin päätökset voidaan panna täytäntöön ainoastaan, jos naisten edustus yhteiskunnassa on asianmukainen. Euroopan unioni auttaa tässä kykyjensä mukaan. Haluan vielä nimenomaisesti korostaa, että komissio tekee erinomaista työtä Afganistanissa, sillä, kuten komission jäsen Patten totesi, Afganistanissa olevilla komission virkamiehillä on hyvin keskeinen tehtävä kansakunnan eheyttämisessä ja he ovat henkilökohtaisesti omistautuneita työlleen, mistä he ansaitsevat erityiskiitoksemme.
Katsotaan seuraavaksi tulevaisuuteen. Pyydän parlamentin puhemiehistöä kutsumaan sekä presidentti Karzain että riippumattoman ihmisoikeuskomitean puheenjohtajan Sima Samarin parlamenttiin pääasiassa keskustelemaan kanssamme vaalien valmisteluista ja perustuslain säätävän Loya Jirgan työstä. Demokraattiselle Afganistanille on annettava selkeä viesti siitä, että sen perustuslaissa on asetettava vankka perusta naisten oikeuksille ilman mitään varauksia.
Normaalioloja on vaikea saavuttaa maassa, jossa yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan 70 prosenttia naisista kärsii vakavasta masennusta ja 65 prosenttia harkitsee jatkuvasti itsemurhaa. Seksuaalinen väkivalta on vankka sosiaalinen tabu. Olemme kuulleet naisjärjestöiltä, myös kansainvälisiltä naisjärjestöiltä, valituksia siitä, että heidän työtään on vaikeutettu merkittävästi rajoittamalla naisten liikkumisvapautta ja kieltämällä naisia ajamasta autoa tai jopa pyöräilemästä.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on tuonut tämän seikan esille useaan otteeseen. Olemme keskustelleet asiasta naispuolisen ministerin Sobranin - joka on oikeastaan varaministeri - kanssa, ja hän valitti, ettei saa varoja osastolleen. Koordinoinnin puute johtaa kansalaisjärjestöjen ja hallituksen virastojen työn ylimääräisiin kustannuksiin. Myös tässä tarvitaan apuamme.
On valitettavaa, ettei Afganistanissa ole vieläkään pankkijärjestelmää, ja myös tämä seikka suosii korruptiota. Olen kuitenkin hyvin tyytyväinen kuullessani, että parlamentti, puheenjohtajavaltio ja komissio ovat hyvin yksimielisiä siitä, että naisten asemaa on parannettava. Ryhtykäämme näin ollen yhteistuumin parantamaan naisten asemaa ja toivokaamme alueelle rauhaa ja vakautta! Viestimme yhdysvaltalaisille ystävillemme on siten oltava: ei sotaa Lähi-itään!

Puhemies.
Hyvät kollegat, haluan toivottaa nopeat mutta lämpimät tervetulotoivotukset Scuola Media Statale Montemurron (Gravina, Puglia) kolmannen vuosikurssin oppilaille, jotka ovat saaneet Italian kauppakamarin "Rakennamme Eurooppaa" -palkinnon. Aloitteen pääasiallisena tavoitteena on kannustaa nuorimpien kansalaisten osallistumista Euroopan tulevaisuutta koskevaan keskusteluun.
Onnittelemme näitä nuoria ensimmäisestä sijasta kilpailussa sekä heidän tarkkaavaisesta mielenkiinnostaan täysistunnossa tehtävää työtä kohtaan. Hienosti toimittu!
Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, minullakin on ollut ainutlaatuinen mahdollisuus vierailla Afganistanissa ja nähdä tilanne omin silmin. Ensimmäiseksi on sanottava, että väkemme tekee erinomaista työtä, kuten komission jäsen itsekin totesi. Afganistanissa on hyvin myönteinen käsitys Euroopan unionista. Vuosi Bonnin sopimuksen jälkeen vakavia ongelmia on kuitenkin avun tarjoamisen ja jakamisen koordinoinnissa ja erityisesti sovelletuissa toimintatavoissa. Tällä tarkoitan sitä, että Euroopan unioni seuraa yhtä poliittista kurssia ja tukee Afganistanin keskushallinnon vahvistamista, kun taas Yhdysvallat soveltaa toisenlaista lähestymistapaa ja pysyttäytyy vanhassa kunnon hajota ja hallitse -taktiikassaan, jota se sovelsi jo Taleban-hallinnon ja Mujahedinin aikana tukemalla niitä sotapäällikköjä, joiden se uskoo olevan omalla puolellaan. Myös jäsenet Morillon ja Sakellariou totesivat tämän. Valitettavasti tämän eripuraisen läntisen politiikan seurauksena suuria alueita on keskushallinnon valvonnan ulkopuolella ja juuri tämä on aiheuttanut oopiumin tuotannon valtavan lisääntymisen hiljattain. Alueella tuotettiin vuonna 2002 70 prosenttia koko maailman oopiumista.
Naisten tilanne on tietysti edelleen kaikin puolin huono. Sinisiin pukeutuneet haamut kulkevat edelleen pitkin Kabulin katuja ja vain harvat naiset uskaltavat vaarantaa henkensä riisumalla burkansa. Talebanit ovat kenties menettäneet valtaansa, mutta heidän henkensä vainoaa edelleen Afganistania. Mielestäni taloudellinen tai sosiaalinen edistyminen ei ole mahdollista niin kauan kun väkivallan, uskonnollisen fanaattisuuden ja naisvihan kulttuuri on voimissaan Afganistanissa. Naisista jopa 98 prosenttia on luku- ja kirjoitustaidottomia ja taloudellisesti riippuvaisia ja 99 prosenttia synnyttää lapsensa ilman lääketieteellistä apua. Tällainen maaperä on kaikkein otollisin Taleban-liikkeen kaltaisten ääriliikkeiden syntymiselle.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, uskon puheenjohtajavaltio Kreikan voivan tehdä paljon ehdottamalla, että perustettaisiin eurooppalainen rahasto ja vuoden 2004 talousarvioon sisällytettäisiin erityisesti afganistanilaisia naisia koskeva budjettikohta. Rahastosta voitaisiin rahoittaa sellaisten uusien infrastruktuurien luomista, joilla edistettäisiin naisten integroitumista julkiseen elämään. Arvoisa komission jäsen, ehdotan myös, että kutsuisimme presidentti Karzain Strasbourgiin puhumaan Euroopan parlamentin täysistuntoon.

Coûteaux (EDD).
Arvoisa puhemies, kaikkien näiden huolenaiheiden keskellä, joiden perusteella meidän pitäisi toimia kansainvälisessä yhteisössä, emme enää tiedä, missä meidän tulisi toimia. Älkäämme unohtako Afganistania, josta on nyt muotoutumassa jonkinlainen amerikkalaisen imperiumin irvikuva. Tilanne on onneton niille kansoille, kuten afgaanikansalle, jotka asuvat maantieteellisesti strategisilla tai öljyn kannalta strategisilla alueilla, ja se on luonnollisesti ollut sellainen jo pitkän aikaa. Afgaanit ovat kärsineet brittiläisen imperiumin ja neuvostoimperiumin ylivallasta ja nyt he kärsivät amerikkalaisen imperiumin vallasta. Tilanne on nyt kuitenkin kaikesta huolimatta merkittävästi erilainen, sillä hyvän omantuntonsa turvin amerikkalainen imperiumi sallii itselleen kaiken, se jopa kutsuu hääjuhlaa ryhmittäytymiseksi ja tuhoaa kokonaisen kylän, kuten saimme nähdä muutama kuukausi sitten.
Viime vuoden syyskuun 11. päivän jälkeen maa on itse asiassa ollut hyvän omantunnon irvikuva. Meillä ei ole ollut rohkeutta edes tuomita - sillä Eurooppa on todellakin kieltäytynyt ottamasta itselleen minkäänlaista muuta tehtävää humanitaaristen tehtävien lisäksi - tätä huijausta, jonka turvin on tuhottu puoli valtiota, koska siellä piileskelee eräs rikollinen. Jos joku amerikkalainen hurjapää eräänä päivänä piileskelisi Yhdysvalloissa tuhottuaan ensin vaikkapa jonkun Défensen rakennuksista Pariisissa, ei minulle tulisi mieleenkään ehdottaa maani hallitukselle Amerikan yhdysvaltojen osan tuhoamista ja kuvernöörin nimittämistä sinne sen jälkeen. Puhun kuvernööristä, sillä Hamid Karzai on ilmiselvästi vain amerikkalainen kuvernööri. Kunpa Eurooppa jonain päivänä valitsisi oman asemansa, kunpa Eurooppa lakkaisi kulkemasta Yhdysvaltojen jalanjäljissä. Kunpa Eurooppa edes lakkaisi estämästä valtioita valitsemasta oman asemansa.

Ghilardotti (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa ja komission jäsentä Pattenia siitä, mitä he ovat meille tänään kertoneet. Muiden jäsenten tavoin minäkin vierailin hiljattain Afganistanissa Euroopan parlamentin valtuuskunnan mukana ja voin todistaa komission jäsenen Pattenin sanojen olevan totta. Älkäämme unohtako sitä, että maata ovat runnelleet 23 vuoden sota ja monivuotinen kuivuus. Ensimmäisen Bonnin huippukokouksen jälkeen yhden vuoden aikana saavutettu edistys on todella huomattavaa. Meidän on myös annettava tunnustusta Kabulissa toimivien komission virkamiesten määrätietoisuudelle, epäitsekkyydelle ja pätevyydelle. Kaikki tämä on totta: kouluja on avattu, joidenkin terveyspalvelujen uudelleenrakentaminen on aloitettu ja arvokasta työtä tehdään erityisesti hallinnon tukemisen alalla. Tässä yhteydessä haluan vedota komission jäseneen Patteniin, ettei hän sivuuttaisi erityistä henkilöstökoulutusta koskevaa näkökohtaa. Esimerkiksi tullivirkailijoiden koulutus on ratkaisevan tärkeää.
On kuitenkin myös totta - ja tämä nähtiin jossain määrin viimeksi pidetyssä Bonnin huippukokouksessa - että kaikkein merkittävimmät rahoittajamaat vaativat Karzain hallitukselta enemmän päättäväisyyttä. On esitetty jonkin verran kritiikkiä: Karzain hallituksen itse ilmoittamat uudistukset ovat viivästyneet. Vaikka uutta perustuslakia laatimaan onkin nimitetty komitea, sen toimintaa häiritsevät uskonnolliset asiat ja vähemmistöjen asiat, vaikka sen olisi edistyttävä työssään erityisesti myös naisten oikeuksien tunnustamisen osalta. Turvattomuus on edelleen vakava ongelma. Oikeusjärjestelmää ei ole, eikä kansallisia puolustusvoimia tai toimivia poliisivoimia. Tämä on totta. Euroopan unionin, joka on tehnyt jo paljon, on pysyttävä tiukkana näiden asioiden osalta.
Lopuksi muutama sana naisten oikeuksista. Haluaisin viitata täällä Euroopan parlamentissa ministeri Sarabin meille esittämään vetoomukseen: kaikki rahoittajamaat ovat valinneet itselleen erityisen toiminta-alan. Kukaan ei kuitenkaan ole valinnut erityiseksi alakseen naisten oikeuksia. Vetoan Euroopan unioniin ja meihin kaikkiin, ettemme unohtaisi sitä, että edistymiseen ja tilanteesta selviytymiseen ei ole mitään mahdollisuuksia, jos naisia ei oteta suoraan mukaan prosessiin.

Yiannitsis
Arvoisa puhemies, haluan kiittää Euroopan parlamentin jäseniä tästä keskustelusta, heidän ilmaisemastaan tuesta useille puheenjohtajavaltion ajatuksille ja ehdotuksille sekä komission ajatuksille ja ehdotuksille, vaikka ne eivät kuulukaan minun toimialaani.
Olemme esittäneet lukuisia hyödyllisiä ehdotuksia. Minun on todettava, että olen samaa mieltä siitä, että hallituksen toimivaltaa on laajennettava Kabulin kaupungin ulkopuolelle, jos vakautumisen ja paluun normaalitilanteeseen toivotaan kattavan koko maan. Kansainvälisten turvallisuusjoukkojen ISAF:n tehtävänkuvaa on laajennettava siten, että se voi toimia samojen poliittisten tavoitteiden mukaisesti. Kolmanneksi ihmisoikeuksia on kunnioitettava, olivatpa kyseessä naisten, vankien tai vihollisten oikeudet. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen on institutionaalisista, historiallisista ja kulttuurisista syistä meille itsestään selvää. Se on eurooppalainen perinne, ja meidän on tarvittaessa noudatettava sitä kaikkialla.
Kokonaisuudessaan keskustelu on osoittanut, että se, mitä haluamme luoda Afganistaniin, kuten kaikki tietävät, on valtio, jossa demokratian ja vapauden arvoja kunnioitetaan ja jossa taloudellinen kehitys ja luottamuksen palauttaminen ovat mahdollisia. Menneisyys on opettanut meille, että tämä on pitkä ja vaikea prosessi missä tahansa valtiossa, enkä tiedä toista valtiota, jossa olisi tapahtunut näin valtavia muutoksia näin lyhyessä ajassa. Omalta osaltamme meidän on osoitettava poliittista päättäväisyyttä ja meidän on tarjottava taloudellista, poliittista ja humanitaarista tukea, mutta meidän on myös oltava realistisia sen suhteen, mitä voimme tehdä, kuinka pitkälle voimme mennä, mitkä ovat olosuhteet, mitä vaikeuksia ihmiset kohtaavat, minkälaiseen tasapainoon olisi pyrittävä, mitkä arvot ovat vallitsevia ja kuinka voimme edistää oikean suuntaista kehitystä.
Olemme vielä kaukana siitä tilanteesta, jossa voisimme sanoa, että peli olisi voitettu Afganistanissa. Olemme vielä alkutaipaleella ja meillä on vielä paljon tehtävää pitkän ajanjakson aikana. Afganistanin kehitykseen vaikuttavat monet sisäiset ja ulkoiset tekijät. Meidän on tarkasteltava yksittäisiä seikkoja, kuten kuinka perustuslain laatiminen etenee, mitä tapahtuu humanitaarisella alalla ja lukuisilla muilla aloilla. Meidän on saatava yleiskuva siitä, kuinka voimme vaikuttaa kehitykseen ja sovellettava laaja-alaista toimintasuunnitelmaa. Menestystä ei voida mitata pelkästään yhden tai useamman yksittäisen kriteerin perusteella, joita täällä on mainittu, koskivatpa ne sitten institutionaalisia tai yksilön oikeuksia taikka talouskehitystä. Menestystä voidaan mitata Afganistanissa vain useilla poliittisilla, institutionaalisilla, sosiaalisilla ja taloudellisilla aloilla samanaikaisesti toteutuvan kehityksen perusteella.

Patten
Pyrin vastaamaan hyvin lyhyesti hyvin laajaksi rönsyilleeseen keskusteluun. Parlamentin jäsen Andrews käsitteli puheenvuorossaan Afganistanin lisäksi myös Irakia. Jos hän olisi voinut jäädä odottamaan keskustelun päättymistä, olisin sanonut, että pelkään pahoin meille vielä ilmaantuvan tilaisuuksia puhua Irakista ja että hän voi silloin ottaa osaa keskusteluun.
Haluan kiittää niitä jäseniä, jotka Fraissen tavoin kehuivat virkamiestemme työtä Kabulissa ja muuallakin. Heidän työnsä on vaikeaa. Ohjelmamme hallinnointi siellä ei ole helpoimpia tehtäviä. Toimitan ehdottomasti eteenpäin parlamentin jäsenten kiitokset. Haluan jälleen kerran toistaa olevani van Ordenin kanssa samaa mieltä siitä, että toimimme pitkällä aikavälillä. Nopeita ratkaisuja Afganistanin tilanteen korjaamiseksi ei ole. Meidän on jatkuvasti toistettava tämä. Emme voi vain todeta tekemisiämme onnistuneiksi ja siirtyä seuraavaan hajonneeseen valtioon. Meillä on paljon työtä, ja kuten Fraisse totesi, ei vähiten sellaisten julkisten palvelujen luomisessa Afganistaniin, jotka pystyvät tuottamaan sellaisia palveluja, joita toivomme koko yhteisölle. Eräiden Afganistaniin palanneiden taidot antavat suurta luottamusta siihen, mitä maassa voidaan saada aikaan. Voin mainita Ghanin ja monet muut afgaanit, jotka ovat palanneet kotimaahansa auttaakseen sen jälleenrakentamisessa Afganistanin kansaan vuosien ajan kohdistuneiden keskiaikaisten julmuuksien jälkeen. Voin siis vakuuttaa Fraisselle, että me kiinnittämme jatkossakin asianmukaista huomiota julkisten palvelujen tukemiseen ja koulutukseen.
Olemme myöntäneet talousarviotukea hallituksen tavanomaiseen toimintaan enemmän kuin useimmat muut rahoittajat Afganistanissa. Tällainen teko ei ole kovin viehättävää tai seksikästä toimintaa rahoittajalta. Tavallisesti rahoittajat haluavat rahoittaa hankkeita ja haluavat nähdä sinisiä laattoja seinillä sekä liput liehumassa rakennusten yllä. Ilman asianmukaista julkista hallintoa Afganistanissa, ilman sairaanhoitajia, opettajia, lääkäreitä ja poliiseja, miehiä ja naisia ja ilman näille henkilöille maksettua säännöllistä palkkaa ei mikään hallitus voi laajentaa määräysvaltaansa koko valtion alueelle. Kannatan siis edelleen näiden asioiden asettamista ensisijaisiksi.
Vain kuuro voisi olla havaitsematta parlamentin ilmaisemaa huolta naisten oikeuksista osana yleistä ihmisoikeuksia koskevaa huolta. Voisin luetella hankkeita, joita tuemme, kuten naisten puiston Kabulissa, mutta totean vain, että mielestäni parlamentin tuntemaan huoleen voidaan parhaiten vastata käsittelemällä asiaa maaliskuussa Afganistanin kehitysfoorumissa, jossa on tarkoitus seurata edistymistä. Korostamme siellä, että tämä parlamentti, joka on näin viisaasti ja avokätisesti äänestänyt varojen myöntämisestä, haluaa meidän huolehtivan siitä, että naisten oikeudet ovat keskeisessä asemassa kehitystä koskevassa hallituksen lähestymistavassa.
Sallinette minun vielä sanoa erään asian rahoittajien välisestä koordinoinnista, koska monet puhujat ovat viitanneet siihen ja koska käsittelin asiaa vain yleisesti alkupuheenvuorossani. Olen täysin samaa mieltä siitä, että Afganistanille myönnettävä kehitysapu on käytettävä mahdollisimman tehokkaasti ja että tehokas koordinointi on ratkaisevan tärkeää. Afgaanihallitus on nyt perustanut rakenteet rahoitusten koordinoimiseksi. Kabulissa lokakuussa kokoontunut täytäntöönpanosta vastaava ryhmä pääsi sopimukseen neuvoa-antavan ryhmän rakenteen perustamisesta, jollaisia tavallisesti perustamme maihin, jotka saavat huomattavaa tukea kansainväliseltä rahoittajayhteisöltä. Kannatamme voimakkaasti tätä aloitetta. Sillä olisi taattava, että rahoitusta koordinoidaan hyvin ja että varat kohdennetaan neuvoa-antavan ryhmän hyväksymiin ensisijaisiin kohteisiin.
Olemme perustaneet myös epävirallisen eurooppalaisten rahoittajien foorumin Euroopan unionin yhdenmukaisen lähestymistavan kehittämiseksi merkittäviin asioihin ja tapaamisiin. Myös Euroopan komission ja jäsenvaltioiden sekä Yhdysvaltojen ja Japanin välillä on epävirallinen rahoittajien verkko. Echo-ohjelman kautta komissiolla on laajaa kokemusta toiminnasta Afganistanissa viimeisten kymmenen vuoden ajalta ja sen kautta on luotu tiiviitä yhteistyöverkkoja kansalaisjärjestöjen kanssa. Afganistanin kriisin puhjettua ensisijainen tehtävä oli humanitaarisen avun toimittaminen mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti. Tulevaisuudessa on kuitenkin tärkeää, että kaikki rahoittajat toimivat neuvoa-antavan ryhmän hyväksymien puitteiden ja tavoitteiden mukaisesti. Olemme siis tietoisia näistä huolenaiheista. Haluamme tehdä enemmän huolien hälventämiseksi, ja, kuten avauspuheenvuorossani totesin, aion pyrkiä tähän vieraillessani Afganistanissa ensi kuussa, jos Jumala suo.

Puhemies.
Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Roth-Behrendtin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0001/2003) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta (PE-CONS 3668/2002 - C5-0557/2002 - 2000/0077(COD)).

Roth-Behrendt (PSE)
Arvoisa puhemies, olette oikeassa todetessanne, että tänään on kosmeettisia valmisteita koskevan mietinnön kolmas käsittely. Kyseessä on aihe - kuten useimmat meistä tietävät - jota parlamentti on käsitellyt toistamiseen kymmenen vuoden ajan. Valtaosa sekä tässä että viimekertaisessa parlamentin istunnossa esitetyistä ehdotuksista koskee eläinkokeiden ja eläimillä testattujen tuotteiden myyntikieltoa.
Nämä aiheet ovat olleet kaikkein kiistanalaisempia ja ovat sitä vieläkin. Kaikkein kiistanalaisin asia sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella koski sitä, että sallitaanko eläinkokeet tulevaisuudessa hammastahnoja ja sampoita valmistettaessa. Kiistat jatkuivat siitä, voidaanko tuotetta, joka on testattu eläimillä, silti myydä. Parlamentissa todettiin yhä uudelleen ja uudelleen, että ainoa tapa estää testien siirtyminen muihin maihin on kytkeä testien kieltäminen tuotteiden markkinointi- ja siten myös myyntikieltoon.
Tämä oli keskeinen kysymys kosmeettisia valmisteita koskevan direktiivin seitsemännen muuttamisen ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä, mutta totesimme toimivaltaisessa valiokunnassa ja täällä parlamentissa, että kuluttajansuojaa sovelletaan välittömästi kosmetiikkaan ja kosmeettisiin valmisteisiin. Huomautimme, että esimerkiksi valmisteiden säilyvyyttä koskevat tiedot ovat tärkeitä kuluttajille, joille on kerrottava, kuinka pitkään he voivat käyttää kosmeettista valmistetta sen jälkeen, kun pakkaus on avattu. Tämä oli yksi niistä asioista, josta parlamentti teki ehdotuksia ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä. Parlamentin viimeinen vaatimus - jonka hyväksyin tyytyväisenä esittelijän ominaisuudessa - oli se, että vaarallisten, syöpää aiheuttavien, perimää muuttavien tai lisääntymiskyvyn vaarantavien aineiden käyttö kosmeettisissa valmisteissa pitäisi kieltää. 
Pääasiassa näistä ehdotuksista oli kyse asian toisessa käsittelyssä. Kaikista niistä syntyi kiistoja. Vaikka ne hyväksyttiin toisessa käsittelyssä suurella enemmistöllä, komissio ei varsinaisesti ottanut meitä avosylin vastaan. Voimme kuitenkin onnitella itseämme tänään asian kolmannessa käsittelyssä, koska sovittelumenettely oli vaikea. Olen saanut vuosien varrella välitöntä ja välillistä kokemusta monista sovittelumenettelyistä. Aloitin tämän sovittelumenettelyn epävarmana siitä, pääsemmekö kompromissiin. Niin kuitenkin tapahtui. Tuloksena on se, että kosmeettisten valmisteiden testaaminen eläimillä kielletään - kuusi vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen. Useimpien eläimillä testattuja aineita sisältävien tuotteiden myynti kielletään - kuusi vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen. Olemme myös esittäneet, että kolmeen testiluokkaan, joille ei vielä ole kehitteillä vaihtoehtoja, sovellettaisiin poikkeusta.
Kosmetiikkateollisuus ei ole täysin syytön tähän. Johtuu osittain kosmetiikkateollisuuden uneliaisuudesta menneisyydessä, että näiden testien kehittämiseksi ei ole tehty juuri mitään. Nyt annamme sille kannustimen ja tietyn määräajan, jonka kuluessa se voi kehittää vaihtoehtoja. 
Haluan tehdä selväksi sen, että olemme saavuttaneet kompromissin, joka ei ole ihanteellinen ratkaisu, kuten kompromissit yleensäkään eivät. Olen tietoinen siitä, että kosmetiikkateollisuuden mielestä kompromissi ei ole paras mahdollinen, ja myös siitä, että eläinsuojelujärjestöt ovat vakuuttuneita siitä, että olisimme voineet saada enemmän aikaan. Olen sanonut toistamiseen eläinsuojelujärjestöissä toimiville ystävillemme, että jos he löytävät henkilöitä, jotka saavat aikaan paremman tuloksen, heidän pitäisi lähettää nämä henkilöt tänne ja antaa heidän hoitaa asia. 
Kollegani ja minä olemme pyrkineet saamaan toimivan ratkaisun hyväksytyksi, ja haluan sanoa lopuksi, että olen kiitollinen puheenjohtajavaltio Tanskalle, joka on tehnyt kanssamme erinomaista yhteistyötä ja myös komissiolle, joka osoitti loppuvaiheessa halukkuutta yhteistyöhön. Hyvä komission jäsen Liikanen, toivoin, että komissio olisi tehnyt näin jo hieman aikaisemmin, mutta parempi myöhään kuin ei milloinkaan. Haluan kiittää myös kollegojani sovittelukomiteavaliokunnassa ja kaikkia niitä, joiden kanssa olimme tekemisissä sovittelumenettelyn aikana. 
Tämä on yksi niitä syistä, miksi pidän tästä parlamentista niin paljon ja miksi en haluaisi olla minkään muun parlamentin jäsen. Yhteistyö eri kansallisuuksia ja eri poliittisia ryhmiä edustavien jäsenten välillä oli avointa, moitteetonta, rehellistä ja tukea antavaa siinä määrin, että olen varma siitä, että sentapaista ei ole missään muussa lainsäädäntöelimessä. Oli ilo työskennellä kanssanne koko yö, kunnes kello oli kaksikymmentä yli neljä aamulla. Oli ilo päästä tähän lopputulokseen ja toimia parlamentin esittelijänä. Haluan vielä kerran kiittää kollegoitani, jotka ovat aina ja toistuvasti vakuuttaneet tukevansa minua niinäkin hetkinä, joina tuuli ei ole ollut aivan niin myötäinen. 
Liikanen
Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää parlamentin jäseniä heidän kiinnostuksestaan tätä ehdotusta kohtaan, erityisesti esittelijä Roth-Behrendtiä hänen rakentavasta työstään ja myös Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskuntaa. Olin ilahtunut kuullessani, että esittelijä Roth-Behrendt on niin omistautunut asialle ja pitää jopa sovittelusta yöllä; harvat ihmiset saavat tällaista mielihyvää institutionaalisesta työstä. 
Koska sovittelumenettely on päättymässä onnistuneesti, komissio on tyytyväinen tähän sopimukseen, joka antaa selkeät puitteet eläinkokeille kosmetiikkateollisuudessa. Esitetystä ratkaisusta on todella hyötyä eläinten hyvinvoinnille, ja se takaa samalla kuluttajien terveyden suojelun ja kansainvälisten sitoumustemme täyttämisen. Ratkaisu tehdä kaikkien vaihtoehtoisten menetelmien käytöstä pakollista mahdollisimman aikaisessa vaiheessa ja heti, kun ne on tieteellisesti validoitu, merkitsee parannusta eläinten hyvinvointiin ja on selvä poliittinen merkki. 
Komissiolle yksi keskeisistä asioista on kannustin, joka annetaan vaihtoehtoisten menetelmien ja validointimenettelyn kehittämiseksi. Tässä asiassa Euroopan unionin on otettava johtoasema edistääkseen eläinkokeiden kehitystä kansainvälisesti. Tässä yhteydessä on otettava asianmukaisesti huomioon se, miten validointia kehitetään OECD:n piirissä. 
Saanen kuitenkin huomauttaa, että tähän sisältyy monia muitakin tärkeitä asioita. Ensiksi säännökset, joiden tarkoituksena on parantaa terveyden suojelua ja kuluttajansuojaa, erityisesti kuluttajille suunnatun asianmukaisemman tiedotuksen avulla. Toiseksi lapsille tarkoitettujen ja intiimihygieniatuotteiden turvavaatimusten parantaminen. Kolmanneksi vaatimus siitä, että pakkaukseen on merkittävä, miten kauan tuote säilyy pakkauksen avaamisen jälkeen, ja vaatimus allergiaa aiheuttavien hajusteaineiden merkitsemisestä. Kaikki nämä seikat ovat selvästi kuluttajan etujen mukaisia.
Lopuksi on huomautettava, että on tehty paljon työtä kaikkia osapuolia tyydyttävän lopputuloksen aikaan saamiseksi, ja toivon, että tämä tärkeä direktiivi voidaan saada nyt valmiiksi.

García-Orcoyen Tormo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensiksi haluan onnitella esittelijä Roth-Behrendtiä lämpimästi tässä vaikeassa direktiivissä aikaansaadusta edistyksestä ja erityisesti siitä tavasta, jolla hän on tehnyt sen. 
Tämän lainsäädäntökauden aikana minulla on ollut mahdollisuus keskustella monista asioista, joista jotkut ovat olleet todella vaikeita ja monimutkaisia, mutta en luultavasti ole kohdannut missään niin voimakasta halua päästä yhteisymmärrykseen tekemällä yhteistyötä kaikkien asianosaisten kanssa kuin mitä tämän direktiivin esittelijä on osoittanut. 
Mielestäni tämä keskustelu ei perustunut eri poliittisten ryhmien väliseen yhteenottoon; se on selvästi ollut keskustelu pysähtyneisyyden ja edistyksen välillä asiassa, jossa Euroopan parlamentti on ottanut vuosien ajan yhteisen ja johdonmukaisen kannan ollen asioista eri mieltä kosmetiikkateollisuuden kanssa ja useista keskeisistä kohdista myös itse komission kanssa. 
Parlamentilla oli selvä kuva siitä, mitä se halusi: asettaa aikarajoitukset eläinkokeiden lopettamiselle ja eläimillä testattujen tuotteiden markkinoinnille sekä lisäksi parantaa näihin tuotteisiin jäsenvaltioissa sovellettavaa yleistä sääntelykehystä. 
Teollisuus puolestaan pitäytyi alun perin samassa kannassa hyläten nämä vaatimukset, joita parlamentti oli puolustanut vuosia, minkä vuoksi direktiivin kuudennen muutoksen soveltaminen oli mahdotonta. 
Esittelijä mainitsi jo pitkän keskustelu- ja yhteistyöprosessin parlamentin ryhmien ja teollisuuden edustajien, komission ja myös jäsenvaltioiden valtuutettujen viranomaisten välillä, ja lopulta viime marraskuussa saavutettiin kompromissi, jota seurasi erittäin pitkä sovittelu, joka kesti muistaakseni 12 tuntia. 
Uskon todella, että tässä asiassa ei ole häviäjiä. Olen vakuuttunut siitä, että teollisuus on myös voittaja uusien kieltoon, testausmenetelmiin ja markkinointiin liittyvien velvoitteiden myötä, joita on noudatettava kuusi vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen. Tämä johtuu pääasiassa siitä, koska tällä tavalla voidaan palvella kansalaisten etuja eläinsuojelun alalla heikentämättä tietenkään millään tavoin markkinoilla olevien tuotteiden turvallisuutta tai monimuotoisuutta.
Tässä mielessä yksi kaikkein vaikeimmista asioista tätä direktiiviä valmisteltaessa on ollut poikkeusten soveltamisalan rajaaminen määrittelemällä testausmenetelmät, joita on mahdollista käyttää kymmenen vuoden ajan erityisissä ja välttämättömissä tapauksissa, joihin ei ole olemassa vaihtoehtoisia menetelmiä. 
Toinen tekijä, joka lisää tuotteiden turvallisuutta, on syöpää aiheuttavien, perimää muuttavien tai lisääntymiskyvyn vaarantavien aineiden käyttämisen kielto kosmeettisissa valmisteissa.
Olen vakuuttunut siitä, että tämä direktiivin seitsemäs muuttaminen tarjoaa teollisuudelle uusia mahdollisuuksia sellaisten uusien tuotteiden tutkimukseen ja kehittämiseen, joita ei tarvitse testata eläimillä, vaikka niiden tehokkuus ja ennen kaikkea turvallisuus taataan. 
Tämä tarjoaa mielestäni suuria haasteita teollisuudelle, jota rohkaisen etsimään uusia kilpailuetuja tämän tutkimuksen avulla ja käynnistämään mielenkiintoa ja hyvää tahtoa osoittaen läheisen yhteistyön tämän parlamentin kanssa. 
Mielestäni ei ole vain parlamentin velvollisuutena viestittää, että tämä seitsemäs muuttaminen on onnistunut, vaan katson, että teollisuus tekisi virheen, jos se ei käyttäisi hyväkseen tätä mahdollisuutta kehittää uutta viestintästrategiaa, joka perustuu tehtyihin sopimuksiin ja kuluttajien huolenaiheet huomioon ottavaan näkemykseen. Kuten olemme havainneet, tämä liittyy eläinkokeiden lisäksi direktiivin muihinkin näkökohtiin, joiden mukaan näiden tuotteiden markkinoinnin valvontaa on tiukennettava. 
Lopuksi haluan vielä kerran korostaa asianosaisten tekemää yhteistyötä sekä erityisesti jäsenvaltioiden ja teollisuuden tosin vasta loppuvaiheessa osoittamaa joustavuutta, joka oli myönteinen seikka ja johti tämän lopullisen sopimuksen aikaan saamiseen.
Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan myös esittää onnitteluni ja lisätä lopussa varoituksen. Onnittelen esittelijä Roth-Behrendtiä, joka on saanut niin paljon aikaan tämän pitkän prosessin aikana. Jos hän olisi tiennyt alussa, kuinka paljon esteitä ja vaikeuksia asiassa ilmenee, hän ei ehkä olisi saavuttanut näin paljoa. Joskus on vain hyväksi olla tietämätön vaikeuksista.
Tämä ehdotus asettaa eläinten hyvinvoinnin ihmisten turhamaisuuden mutta ei missään tapauksessa heidän terveytensä edelle. Siinä annetaan aikarajat, jotka on laadittu ottaen huomioon asiaan liittyvät vaikeudet ja siinä annetaan uudet vertailustandardit, joita on noudatettava ja myös noudatetaan. Haluan myös kiittää komissiota välittäjänä toimimisesta sekä lain ja ennakkotapausten huomioon ottamisesta, mutta myös parlamenttia vahvoista kannoista, joita sen on esittänyt kolmen eri komission aikana, yli kymmenen vuoden ajan. 
Me kaikki olemme erittäin tyytyväisiä saadessamme asian päätökseen. Sovittelukomitean kollegani ilmaisivat tämän prosessin aikaansaamat suuret pettymykset viimeisessä maratonistunnossa. Saavutimme kaikkia tyydyttävän ratkaisun kirjaimellisesti yhdennellätoista hetkellä. Parlamentin jäsenille on juuri jaettu uusi sarjakuva, jossa kuvataan, kuinka jännittävää parlamentin työ on, ja jossa esiintyy hohdokkaita nuoria mies- ja naispuolisia hahmoja. Jos tähän sarjaan tehdään toinen numero, sen pitäisi käsitellä pitkää yötä Roth-Behrendtin kanssa menettelyn loppuvaiheessa.
Haluan myös kiittää puheenjohtajavaltio Tanskaa. On tavallista, että puheenjohtajavaltio tarkastelee ongelmaa ensin perusteellisesti ja perääntyy sitten. Tanskalaiset tiesivät, että he voivat saada aikaan sopimuksen, ja he tekivät niin - mielestäni taidokkuutensa ansiosta. Kyseessä on sopimus - haluan sanoa tämän ennen varoitusta - jossa otetaan huomioon parlamentin keskeiset huolenaiheet. Se pätee. Se on merkki toimintaa varten eikä perustelu viivyttelylle. Niiden eläinsuojelujärjestöjen, jotka taistelivat väsymättä tämän lopputuloksen puolesta, ei pitäisi valittaa saavutetusta kompromissista. Nyt tarkastelun kohteena on se, miten noudatetaan säännöstä, joka koskee vaihtoehtoisten testausmenetelmien kehittämistä erityisesti kaikkein vaikeimmissa myrkyllisyysluokissa. 
Kenenkään meistä ei pitäisi pyytää anteeksi sitä, kuinka me pääsimme tälle paikalle tänään. Olen henkilökohtaisesti ylpeä siitä, että esittelijä vei meidät tämän menettelyn läpi, ja tämä vahvistaa parlamentin mainetta ei pelkästään sen menettelyjen vaan myös niiden tehokkuuden kannalta.

Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, tämän parlamentin suuri enemmistö on tehnyt selväksi yli puoluerajojen, että se ei enää hyväksy sitä, että eläinten pitäisi kärsiä yhä uusien, ihmisten turhamaisuuden vuoksi kehitettävien tuotteiden kustannuksella. Kysymys on moraalinen: ihmisten terveyttä suojellaan, koska eläinkokeiden lopettamisen takarajan jälkeen uusia kosmeettisia valmisteita ei yksinkertaisesti voida tuoda markkinoille ennen kuin on kehitetty vaihtoehtoiset testausmenetelmät. 
Kyseessä on alkuperäisen direktiivin seitsemäs muuttaminen. Joka kerran kun takaraja lähestyi, teollisuudelle myönnettiin lisäaikaa, joten kannustimia vaihtoehtoisten menetelmien kehittämiseen ei ollut. Tänään asetamme rajan, jota ei pidä siirtää taas. Eläinsuojelujärjestöt eivät ole tyytyväisiä parlamentin ja neuvoston välisten neuvotteluiden tulokseen, mutta toivon, että ne havaitsevat, että on saavutettu todellista edistystä. Komission ehdotusta on muutettu: kosmeettisten aineiden testaaminen eläimillä kielletään EU:ssa kokonaan, ja EU:n ulkopuolella eläimillä testattujen kosmeettisten valmisteiden myynti kielletään kuusi vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen.
Ministerit sanoivat meille kuukausi kuukauden jälkeen, että tällainen myyntikielto olisi vastoin Maailman kauppajärjestön sääntöjä, mutta lopulta nämä vastalauseet kumottiin keskellä yötä pidetyissä neuvotteluissamme. 
Haluan kiittää esittelijä Dagmar Roth-Behrendtiä ja tärkeimpiä lobbaajiamme Marlou Heineniä eläinsuojelujärjestö RSPCA:sta ja Emily McIvoria BUAV-järjestöstä, ja Charles Larochea Unilever-yhtiöstä, joka esitteli hyväksyttävän puolen yhtiöstä, johon monet suhtautuvat epäluuloisesti. 
Nyt on toteutettava käytännön toimia. Erityisesti uusien testausmenetelmien lupamenettelyitä on nopeutettava. Nyt on painostettava samoja testausmenetelmiä käyttäviä kemian- ja lääketeollisuuden aloja kehittämään vaihtoehtoja. 
Kosmetiikkateollisuuden pitäisi ottaa huomioon tunteiden voimakkuus täällä parlamentissa. Direktiivissä ei sallita takarajojen siirtämistä, ja komission on ymmärrettävä, että jos se tekee muutaman vuoden kuluttua ehdotuksen uudesta lainsäädännöstä näiden rajojen pidentämiseksi taas kerran, se saa hyvin vihamielisen vastaanoton.
Sjöstedt (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kuten me kaikki tiedämme, tämän sovittelumenettelyn tärkein tavoite oli kieltää kattavasti ja nopeasti eläinkokeiden käyttö kosmeettisten valmisteiden valmistuksessa. Monet ovat kritisoineet saavutettua sopimusta. Erityisesti eläinsuojelujärjestöt ovat kritisoineet sitä siksi, että kiellon voimaantulo kestää liian kauan. Olen kritiikistä samaa mieltä. Mielestäni olisimme voineet edetä nopeammin. On kuitenkin tärkeää, että kritiikki kohdistetaan niihin, jotka ansaitsevat sen. Jos Euroopan parlamentti olisi päättänyt asiasta, asiat olisivat itse asiassa edenneet nopeammin ja kielto saattaisi olla voimassa jo nyt. 
Toimielin, jota on kritisoitava tässä asiassa, on Euroopan unionin ministerineuvosto. Tietyt jäsenvaltiot tekivät kaikkensa viivästyttääkseen kieltoa. On Euroopan parlamentin ansiota, että kielto annettiin. 
Suurimmat kiitokset ansaitsee esittelijä Roth-Behrendt. Olen harvoin nähnyt parlamentin valtuuskuntaa johdettavan tarmokkaammin, pätevämmin ja pontevammin, ja tuntui erittäin hyvältä saada tehdä yhteistyötä Roth-Behrendtin kanssa. Haluan kiittää häntä erinomaisesta työskentelystä.
Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, syöpää aiheuttavien aineiden käytön kielto kosmeettisissa valmisteissa tulevaisuudessa on suuri saavutus parlamentille. Vihreiden ryhmä on tehnyt paljon töitä tämän asian eteen. Vaikka asia oli lähellä sydäntämme, tiesimme myös, ettei tämä kanta olisi koskaan voinut saada enemmistön kannatusta, ellei esittelijämme olisi sitoutunut vankasti siihen ja ottanut vaatimuksiamme omikseen. Olemme suuressa kiitollisuudenvelassa esittelijä Roth-Behrendtille erityisesti tästä kannasta, joka oli meille erittäin tärkeä. 
Uskoakseni neuvosto yritti ensin odottaa riskien arviointia voidakseen näin jättää syöpää aiheuttavat aineet markkinoille. Tätä ei voitu hyväksyä missään tapauksessa, ja olemme siksi tyytyväisiä siihen, että neuvosto on hylännyt odota ja katso -asenteensa, sillä kosmeettiset valmisteet eivät saa sisältää syöpää aiheuttavia aineita. Onhan itsestään selvää ja terveen järjen mukaista, että kukaan ei halua kasvovoiteiden sisältävän syöpää aiheuttavia aineita, ja tämä on myös tieteellisen komitean kanta.
Olemme myös erittäin ilahtuneita siitä, että tulevaisuudessa vaaralliset aineet on mainittava ja niiden määrä ilmoitettava kosmeettisissa valmisteissa, ja meidän on varmasti oltava hyvin valppaita valvoessamme sitä, miten pannaan täytäntöön parlamentin vaatimus, jonka mukaan yleisöllä pitää olla terveydelle haitallisia aineita koskevien tietojen käyttömahdollisuus joko julkisen rekisterin välityksellä tai muulla tavoin. Vaikka meidän on vaikea hyväksyä sitä, että yhteentoista testiin liittyvää markkinointikieltoa siirretään viidellä vuodella ja kolmen muun testin osalta kymmenellä vuodella, saavutus on silti suuri, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden haluttomuus noudattaa kieltoa ja niiden myöhempi yritys poistaa markkinointikielto kokonaan, mitä me vastustimme menestyksekkäästi. Nyt on olemassa selkeät ja realistiset kriteerit vaihtoehtoisten testausmenetelmien kehittämiseksi ja markkinoimiseksi, joten parlamentti voi pitää tätä yhtenä suurista voitoistaan, ei vain eläinten hyvinvoinnin vaan myös kuluttajien kannalta.

Bernié (EDD).
Arvoisa puhemies, sovittelulla on saatu aikaan tulos, joka ei lopulta tyydytä ketään. Eläinten oikeuksien puolustajat ovat sitä mieltä, että teksti ei ole tarpeeksi vaativa, tuotteiden valmistajat eivät usko pystyvänsä noudattamaan aikarajoituksia eivätkä kuluttajat ymmärrä, mitä on päätetty erityisesti eläinkokeista, jotka ovat direktiivin keskeisin asia. Se, että direktiivissä kielletään eläinkokeet ja eläimillä testattujen tuotteiden markkinointi kuusi vuotta sen voimaantulon jälkeen ilman mahdollisuutta poikkeuksiin, asettaa kosmetiikkateollisuuden tukalaan asemaan ja heikentää sen kykyä luoda uutta. Kaikesta huolimatta yhteisenä toiveenamme on ollut neuvottelujen alusta asti saada markkinoille terveellisiä, allergiatestattuja kosmeettisia valmisteita, estää eläinten turha kärsimys ja säilyttää lisäarvoa tuottavien vientiyritystemme työpaikat, kilpailukyky ja asiantuntemus.
Direktiiviin sisältämä kiinteä takaraja merkitsee mielestämme kuitenkin sitä, että markkinoille tuotavien valmisteiden turvallisuutta ei voida enää taata - niitä ei ole testattu kaikilla testeillä, jotka tarjoavat samat takuut kuin elämillä tehdyt testit - eurooppalaiset tuotteet kärsivät sellaisten kolmansien maiden tuotteiden markkinoilla, jotka jatkavat eläinkokeita, jotka ovat ainoat täysin luotettavat testit nykyään. Lisäksi Maailman kauppajärjestö saattaa määrätä unionille seuraamuksia, koska se voi pitää kieltoa esteenä Euroopan unionin ulkopuolella valmistettujen kosmeettisten valmisteiden markkinoinnille. On yleisesti hyväksyttyä, että muutamia harvoja vaihtoehtoisia menetelmiä keksitään kymmenessä vuodessa, mutta eläinkokeiden korvaaminen täysin voi olla mahdollista noin 15 vuodessa. Mielestäni olisi ollut realistisempaa sopia kiellosta kymmenen vuoden kuluttua, poikkeuksena kolmenlaiset testit, jotka liittyvät lisääntymiskyvyn vaarantaviin aineisiin, toksikokinetiikkaan ja myrkyllisyyteen toistuvassa käytössä. Kaikesta huolimatta on muutamia myönteisiä seikkoja, kuten se, että pakkauksiin tehdään merkinnät siitä, kuinka kauan tuotetta saa käyttää avaamisen jälkeen, ja siitä, onko tuotteessa allergiaa aiheuttavia ainesosia. Nämä erityiset toimet parantavat kuluttajansuojaa.
Lopuksi huomautan, että joitakin direktiivejä muutetaan seitsemättä kertaa, kun taas toisia, kuten vuonna 1979 annettua direktiiviä luonnonvaraisten lintujen suojelusta ja kymmenen vuotta vanhaa direktiiviä luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta, ei ole muutettu ollenkaan.
Florenz (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä Dagmar, minun on sanottava jäsen Berniélle, että kun tulin istuntoon, olin vielä hyvällä tuulella. On epäilemättä oma syyni, että en ole ollut tietoinen olemassaolostanne viime vuosina. Joka tapauksessa teillä ei ollut mitään sanottavaa koko kosmeettisista valmisteista käydyssä keskustelussa, ja jos aiotte poistua täältä tänään ja sanoa, että kaikki on mennyt pieleen, voin sanoa, että en voi muistaa teidän antaneen minkäänlaista järkevää tai uskottavaa panosta tähän keskusteluun.
Hyvä Dagmar, olette saanut tänään osaksenne todella paljon kiitosta. Minäkin yhdyn mielelläni näihin kiitoksiin. Olette ansainnut kiitokset tehtyänne hyvää työtä, ja meillä oli onnea saadessamme viettää kokonaisia öitä seurassanne - kuinkahan moni voi ylpeillä sillä? Jokaisessa direktiivissä on tietenkin hyviä ja huonoja puolia. Päätöstä ei ole vielä tehty lopullisesti, mutta uskoakseni olemme saaneet aikaan suurta edistystä sanomalla, että kiinteä takaraja asetetaan tietyn ajanjakson - mielestäni vuoden 2009 - loppuun. Arvoisa jäsen Bernié, markkinatalouden opintojeni perusteella tiedän varsin hyvin, että teollisuus tarvitsee toisasioita ja päivämääriä voidakseen tehdä suunnitelmia - ettekä te voi opettaa meille mitään siinä asiassa. Nykyään teollisuus edistyy ja ottaa palvelukseensa nuoria ihmisiä - tutkijoita, tohtoreita, insinöörejä - joiden tehtävänä on etsiä vaihtoehtoja. Sitä tarvitaan liikkeenjohdossa, ja siksi valitsemamme tie on oikea. 
Hyvä komission jäsen Liikanen, vaikka kunnioitankin teitä, kabinettinne tekee joskus uuvuttavia ehdotuksia. Nyt olette kuitenkin oikealla tiellä, ja haluan rohkaista teitä pysymään kannassanne, kun puhutaan siitä, voiko Maailman kauppajärjestö hyväksyä tämän kaiken. Kannassanne te taatusti myös pysytte, koska tiedätte, että koko tämä parlamentti tukee teitä. Uskonkin, että onnistumme tässä.
Hyvät kollegat, en tarvitse kolmea minuuttiani. Eurooppa ja sen kansalaisten edustajat ovat ymmärtäneet, että eläimiä on arvostettava eri tavalla. En voi muuta kuin olla samaa mieltä siitä, ja teemme kaikkemme varmistaaksemme, että eläinkokeiden määrä vähenee merkittävästi ja uskottavasti. Hyväksymme sen, että on oltava pieni luokka, jossa näitä testejä on yhä tehtävä, mikä on uskoakseni välttämätöntä, mutta eläinkokeiden suuri määrä on saatava laskemaan pysyvästi. Voitto on teidän, kollega Roth-Behrendt - onnitteluni!
Lund (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa esittämällä suuret kiitokseni esittelijä Roth-Behrendtille hänen taitavasta ja johdonmukaisesta työskentelystään direktiivin parissa. Minäkin nautin työskentelemisestä yömyöhään hänen kanssaan. Alussa kaikki näytti hankalalta. Osa jäsenvaltioista ja myös muutamat teollisuuden edustajat tekivät kaikkensa estääkseen eläinkokeita koskevien asianmukaisten sääntöjen aikaansaamisen. Roth-Behrendtin ja muiden peräänantamattomuuden ansiosta hyväksyttäviä tuloksia kuitenkin saavutettiin kahdella alalla.
Ensimmäinen näistä liittyy eläinkokeisiin. Eläinkokeet kielletään ja eläimillä testattujen uusien tuotteiden markkinointi kielletään. Useimmat testausmenetelmät kielletään kuudessa vuodessa. Valitettavasti kolmen testausmenetelmän kieltoa sovelletaan vasta kymmenen vuoden kuluttua, ja on myös mahdollista, että niille myönnetään jatkoaikaa. Voidaan tietenkin sanoa, että molemmat määräajat ovat liian kaukana tulevaisuudessa. Olemme todenneet tämän myös täällä parlamentissa, mutta kuten neuvotteluissa tuli ilmi, muutamat jäsenvaltiot yksinkertaisesti estivät testien lopettamisen aikaisemmin. Nyt on tärkeää, että komissio seuraa tilannetta johdonmukaisesti. Olen täysin samaa mieltä Daviesin huomautuksesta. Nykyisten direktiivien noudattamista ei ole valvottu riittävän hyvin, ja tästä on aiheutunut turhaa kärsimystä miljoonille koe-eläimille. Vaihtoehtoisten menetelmien kehittämisessä on selvästi hyväksytty velttous, jonka pitää loppua tämän direktiivin myötä. 
Toinen tärkeä tulos koskee meitä itseämme kuluttajina. Ensinnäkin kiellämme syöpää aiheuttavien ja lisääntymiskyvyn vaarantavien aineiden käytön. Asetamme erityisiä lapsiin liittyviä turvavaatimuksia, allergiaa aiheuttavat ainesosat on merkittävä ja yksittäisten valmisteiden säilyvyys on ilmoitettava selvästi. Mielestäni voidaan puhua läpimurrosta turhien eläinkokeiden poistamisen sekä kansanterveyden ja kuluttajansuojan alalla kosmeettisten valmisteiden ollessa kyseessä. 
Lopputulos on kaikin puolin rakentava, ja haluan vielä kerran pyytää komissiota olemaan johdonmukainen asian seurannassa. Mielestäni parlamentin on myös välttämätöntä valvoa tällaista seurantaa sivusta.

Paulsen (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä esittelijä Roth-Behrendtille esitettyihin kiitoksiin. Mielestäni olette erinomainen ja harvinainen esimerkki etevästä parlamentaarikosta ja sen lisäksi tarmokkaasta naispoliitikosta, jollaisia me todella tarvitsemme. Kiitos teille työstänne, ponnisteluistanne ja luonteenne lujuudesta. Teitä tarvitaan. 
Voin vain todeta, että kompromissi on kompromissi. Ymmärrän täysin eläinsuojelujärjestöjen huolen siitä, että kestää niin kauan, kunnes kielto tulee voimaan, ja siitä, että niin monia tuhansia eläimiä tuhotaan turhamaisuutemme vuoksi. Siitä huolimatta olen tyytyväinen siihen, että saavutimme ainakin jonkinlaisen virstanpylvään tai jotakin, johon voimme tarttua ja josta voimme pitää kiinni. Olen myös hyvin tyytyväinen siihen, että kuluttajansuoja-asiat on otettu vakavasti, että meille annetaan tietoja tuotteiden sisällöstä ja että tietyt selvästi sopimattomat aineet kielletään etenkin, jos niitä käytetään esimerkiksi valmisteissa, jotka on tarkoitettu meitä aikuisia herkemmille lapsille ja nuorille.
Keskusteltaessa eläinsuojelusta haluaisin katsoa eteenpäin ja laajentaa keskustelua hieman. Näemme jatkuvasti vastenmielisiä filmejä eläinten kuljetuksista ja teurastamisesta, jotka paljastavat, kuinka me eurooppalaiset kohtelemme eläimiämme. Kuvitelkaa, jos parlamentilla olisi vaikutusvaltaa ja oikeus yhteispäätösmenettelyyn maatalouspolitiikkaa koskevissa asioissa. Kuvitelkaa tilannetta ottaen huomioon parlamentin hämmästyttävän suuren enemmistön mielipiteet ja näkemykset eläinsuojelusta. Ajatelkaa, kuinka paljon edistystä olisimme voineet saada aikaan, vaikka tiedämmekin, että demokraattinen päätöksenteko merkitsee kompromisseja - demokraattisia kompromisseja, joiden ainoa anti meille on se, että emme saa koskaan juuri sitä, mitä haluamme.
de Roo (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, vihreiden ryhmällä oli kolme tärkeää tavoitetta. Ensimmäinen oli eläinkokeiden kieltäminen kosmeettisten valmisteiden testauksessa. Tähän tavoitteeseen päästiin. Onnittelut esittelijä Roth-Behrendtille, joka oli erinomainen neuvottelija.
Toinen asia, johon ei kiinnitetty niin paljon huomiota, liittyy vaarallisiin aineisiin. Niiden käyttöä kosmeettisissa valmisteissa ei pidä sallia. Voitimme myös tässä asiassa, joten esittelijä Roth-Behrendt saa kiitokset siitäkin. 
Kolmas asia liittyy allergiaa aiheuttaviin ainesosiin. Jotkin kosmeettiset valmisteet sisältävät yhä allergiaa aiheuttavia ainesosia. Verts/ALE-ryhmä vaati alun perin näiden aineiden täydellistä kieltoa, mutta olemme melko tyytyväisiä nyt päätettyyn aineiden ilmoittamiseen, koska olemme sitä mieltä, että se on käytännössä sama asia. On jo olemassa merkkejä, että aika monet suuret yhtiöt poistavat nämä allergiaa aiheuttavat ainesosat kosmeettisista valmisteistaan. Olemme voittaneet tässäkin kohdassa. Yksi asia minulla on kuitenkin sydämelläni: en todellakaan voi ymmärtää eläinsuojelijoiden esittämää kritiikkiä. Saavutimme parhaan mahdollisen tuloksen, ja kiitokset siitä kuuluvat esittelijälle ja koko sovittelukomiteavaltuuskunnalle.

Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, nykyinen politiikka, joka on antanut teollisuudelle aikaa kehittää vaihtoehtoisia menetelmiä, ei ole tuottanut tulosta. On tärkeää kieltää testit ja markkinointi. Eläimien ei pitäisi kärsiä sen vuoksi, että voidaan kehittää uusia turhamaisia kauneudenhoitotuotteita. Siksi haluan onnitella Roth-Behrendtiä tämän pitkän kamppailun lopputuloksesta. Vaikka sovittelun tuloksena syntynyt teksti ei ole niin rajoittava kuin parlamentti olisi halunnut, se sisältää oikeat periaatteet. En vieläkään ymmärrä, että neuvosto ei ole sitä mieltä, että vaarallisten aineiden, kuten syöpää aiheuttavien, perimää muuttavien tai lisääntymiskyvyn vaarantavien aineiden käyttö pitäisi kieltää kokonaan kosmeettisissa valmisteissa ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti. Kaikkien aineiden, myös luokkaan 3 kuuluvien, pitäisi sisältyä kiellon soveltamisalaan. Myös lapset käyttävät tuotteita, kuten sampoota ja suihkugeeliä, jotka sisältävät näitä aineita, eikä minkäänlaisia riskejä pitäisi ottaa. Sovittelun tuloksena syntynyt teksti on kuitenkin oikeansuuntainen, joten haluan vielä kerran onnitella esittelijää hyvästä panoksesta. JuniBevægelsen-liike äänestää tietenkin sovitteluratkaisun puolesta.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan myös yhtyä kollega Dagmar Roth-Behrendtille esitettyihin onnitteluihin kaikesta siitä tarmokkuudesta ja hyvästä tahdosta, jota hän on osoittanut saadakseen mietintönsä hyväksyttyä. Muistan istunnoissamme käydyt vilkkaat keskustelut, joissa kysymykset eläinten hyvinvoinnista ja kansanterveydestä herättivät joka kerran tunteenomaisia reaktioita. 
Haluan kaikesta huolimatta huomauttaa, että kaikki kosmeettiset valmisteet eivät ole ylellisyyttä: monet niistä ovat päivittäin käytettäviä hygieniatuotteita, ja niiden säännöllinen käyttö tarkoittaa sitä, että niiden turvallisuus on taattava. Vaikka onkin oikein vaatia eläinkokeiden rajoittamista, emme saa koskaan unohtaa, että ensisijainen tavoitteemme on taata kansalaisten terveys. Tarvitsemme viisautta voidaksemme saattaa tasapainoon tarpeet, jotka koskevat toisaalta vaihtoehtoisten testausmenetelmien kehittämistä, toisaalta kansanterveyden ensisijaisuutta. 
Emme myöskään halua saattaa kosmetiikkateollisuutta vaikeuksiin, koska se muodostaa tärkeä osan talouttamme. Teollisuus on ollut mukana asiassa pitkän aikaa, ja sen on ollut mahdollista suunnitella tarvittavat investoinnit vaihtoehtoisten menetelmien kehittämiseksi. Esittelijä on sanonut selvästi, että olemme keskustelleet tästä asiasta ainakin kymmenen vuotta. Meidän pitää myös ottaa huomioon jo toteutetut toimet ja rohkaisevat tulokset. Emme kuitenkaan voi pitää itsestäänselvyytenä tieteen edistystä. Tieteellisiä tuloksia ei voi tilata eikä niitä voi myöskään ohjelmoida tiettyyn päivämäärään, mutta niiden saavuttamista voidaan edistää. 
Tätä taustaa vasten pidän tarpeellisena asettaa kiinteät takarajat, joita voidaan mahdollisesti siirtää niiden menetelmien osalta, jotka ovat tällä hetkellä yhä alustavassa suunnitteluvaiheessa. Meidän on syytä luottaa tuotteiden valmistajiin, mutta joskus tehtävänämme on rohkaista niitä tekemään enemmän, ajattelemaan tulevaisuudesta eri tavalla ja tulemaan tietoisiksi yhteiskuntamme odotuksista. Kosmeettiset valmisteet ovat osoittaneet turvallisuutensa. On tarpeen tehdä kuluttajille suunnatusta tiedotuksesta tarkempaa ja asianmukaisempaa. Merkintöjen pitää olla siksi täydellisiä, eikä niillä saa olla päinvastaista vaikutusta kuin mihin pyritään. Esimerkiksi erilaisiin allergiaa aiheuttaviin ainesosiin liittyvät tiedot eivät saa pelästyttää kuluttajaa. Tietojen pitää olla yksinkertaisia, ja niiden avulla jollekin tuotteelle erityisen herkkien kuluttajien on pystyttävä tekemään oikea valinta.
Haluan päättää puheenvuoroni sanomalla, että tämä kolmas käsittely on hyvä esimerkki parlamentin laadukkaasta työstä, jota on tehty esittelijän johdolla.
Van den Bos (ELDR).
Arvoisa puhemies, kun katsotaan asiaa vain kosmetiikan kannalta, tämän sovittelun tulosta voidaan pitää hyvänä. Teollisuuden etu on ajanut tarpeettomasti kärsivien eläinten edun edelle. Eurooppalaiset sallivat eläinkokeet vain, jos ne ovat ehdottoman välttämättömiä. Tämä välttämättömyys ei koske kauneudenhoitotuotteita, joten tässä direktiivissä olisi pitänyt antaa ehdoton kielto tällaisten kosmeettisten valmisteiden myynnistä ja testauksesta. Tällaista kieltoa ei kuitenkaan sisälly direktiiviin. Parlamentin ottama kanta oli jo valmiiksi kompromissi, mutta nyt saavutettu tulos pahentaa asioita entisestään. Osittainen kielto ei tule voimaan ennen vuotta 2009, ja kolmen testin käyttö sallitaan vuoteen 2013 asti ja ehkä senkin jälkeen. Parlamentin sovittelukomiteavaltuuskuntaa ei voida syyttää tästä vesitetystä kompromissista, vaan komissiota ja neuvostoa, jotka taipuivat yksipuolisesti kosmetiikkateollisuuden painostuksesta. 
Toivottavasti kuluttajille suunnatun tiedotuksen parantaminen saa aikaan sen, että kuluttajat eivät halua kaunistua ostamalla "rumaa" kosmetiikkaa. On erittäin tärkeää, että hallitukset, tiedemaailma ja teollisuus investoivat vaihtoehtoisiin menetelmiin. Uusien kosmeettisten valmisteiden jatkuvassa markkinoille tulossa ei ole mitään väärää, se ei vain saa tapahtua eläinten turhan kärsimyksen kustannuksella. Markkinoilla on jo nyt erittäin paljon eläimillä testattuja, monia turvallisia aineita sisältäviä valmisteita, ja mielestäni se riittää. Tämä direktiivi tekee Euroopan unionista ruman, joten en tue sitä.
Bowis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olemme olleet pitkällä matkalla. Tämä kolmas käsittely ei ole matkan pää, mutta se on tärkeä etappi matkalla kohti ihmisten terveyden suojelua ja eläinten hyvinvoinnin parantamista. Koska esittelijä on ottanut meidät mukaan tälle matkalle, hän on ansainnut tänään saamansa kiitokset.
Kuultuamme ilmaisun "pitkä raskausaika" olemme tähän asti ajatelleet norsuja. Tulevaisuudessa ajattelemme Euroopan unionin lainsäädäntöä. Raskausaika oli pitkä. Sitten synnytys kesti pitkään, eli kello neljästä iltapäivällä kello neljään aamuyöllä, ja lopuksi synnytimme ohjelman, joka kestää tarkastelun, minkä vuoksi olemme tyytyväisiä tähän aiheeseen tämänpäiväisessä keskustelussa.
Komissio teki alun perin ehdotuksen testien lopettamisesta. Siitä ei kuitenkaan olisi ollut enempää hyötyä kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa hyväksytystä ehdotuksesta, joka lopetti eläinkokeet, mutta jonka tuloksena oli vain se, että eläinkokeet siirtyivät ulkomaille. Oli olemassa vaara, että olisimme tehneet täsmälleen samoin ja siirtäneet testit maihin, joissa eläinten hyvinvointia ei pidetä yhtä tärkeänä kuin jäsenvaltioissa. Oli oikein, että keskustelussa siirryttiin eteenpäin kohti eläimillä testattujen tuotteiden markkinoinnin lopettamista Euroopan unionissa.
Muistutimme itseämme siitä, kuten teemme myös nyt, että direktiivin kuudes muutos tuli voimaan 1. heinäkuuta. Teknisesti katsottuna se olisi lopettanut kaikki eläimillä tehtävät tutkimukset. Edistystä uusien valmisteiden tuotannossa ei olisi saavutettu, ja tämä ei olisi koskenut vain meikkejä vaan myös lääkinnällisiä sampoita ja hampaidenhoitotuotteita. 
Olimme kaukonäköisiä ja pidämme seitsemättä muuttamista viimeisenä mahdollisuutena. Tässä muutoksessa asetetaan takaraja markkinoinnin lopettamiselle. Päätimme, ettei yleistä takarajaa voitu hyväksyä, joten etsimme sopivaa aikataulua, ja kun validoitu vaihtoehto on saatavilla jokaista testiä varten, kyseinen eläinkoe kielletään. Kaikki tällaiset testausmenetelmät kielletään kuusi vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen, lukuun ottamatta kolmea, joihin esittelijä on kiinnittänyt huomiota ja joihin sovelletaan kymmenen vuoden määräaikaa, jota voidaan jatkaa kahdella vuodella ja vain jos parlamentti hyväksyy tämän jatkamisen yhteispäätösmenettelyssä.
Haaste ei ole nyt vain komissiolla, kuten kollegani ovat huomauttaneet, vaan teollisuudella. Teollisuuden asiana on vauhdittaa validoitujen vaihtoehtojen etsimistä. Parlamentin ja teollisuuden välinen yhteistyö on ollut vaikuttavaa. Se auttoi ensin vakuuttamaan komission ja sitten jopa neuvoston vähemmistön, joka oli vastahakoinen hyväksymään tätä. Myös tämä vähemmistö taipui, ja siksi olemme tänään tässä pisteessä, luottavaisella mielellä. 
Plooij-van Gorsel (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvä komission jäsen, neuvoston ja parlamentin pitkällisten neuvottelujen jälkeen saavuttama kompromissi merkitsee edistystä eläinten hyvinvoinnissa, koska se merkitsee eläinkokeiden kieltämistä kosmeettisten valmisteiden testauksessa - tietenkin jos käytettävissä on vaihtoehtoisia menetelmiä. Onnittelut ovat paikallaan. Olen täysin samaa mieltä asiasta.
Olen myös erittäin tyytyväinen kuuden vuoden siirtymäkauteen, joka mahdollistaa vaihtoehtojen etsimisen, koska erityisen vaikeasti korvattavissa olevia testiluokkia on vain kolme, ja teollisuudella on aikaa kehittää vaihtoehtoiset menetelmät niille vuoteen 2013 mennessä. Hyvät kollegat, olkaamme rehellisiä - ketkä teistä haluaisivat olla vapaaehtoisia testattaessa uusia aineita? Siksi tähän siirtymävaiheeseen kohdistunut kritiikki, jonka mukaan eläinkokeiden salliminen on aukko lainsäädännössä, ei ole perusteltua. Niin kauan kuin ihmiset eivät vapaaehtoisesti suostu testattaviksi, on sallittava muunlaiset menetelmät tiettyjen massatuotteiden testaamiseksi. Näitä massatuotteita käytetään kuitenkin myös lääketeollisuudessa, ja lääkkeille asetetaan tietenkin eri standardit kuin huulipunalle. Siksi kannatan tätä kompromissia täysin.

Flemming (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, tämä päivä on hyvin tärkeä Euroopan unionin kosmetiikkateollisuudelle, koska se aloittaa täysin uuden kosmeettisten valmisteiden aikakauden, jota monet naiset ovat odottaneet jo pitkään. Toivon, että markkinoille tulee tuotteita, jotka tekevät kauniista nuorista tytöistä entistä kauniimpia, mutta tuotteet ovat myös erittäin tärkeitä vanhemmille naisille, jotka tietenkin haluavat olla viehättäviä isoäitejä lapsenlapsilleen - ja on vaikeaa löytää isoäiti, joka uskaltaisi kertoa lapsenlapsilleen, että hänen juuri käyttämänsä voide tai voide, jota hän käyttää lapsilla, on aiheuttanut kärsimyksiä lukemattomille eläimille. Tällainen isoäiti olisi mennyttä!
Onhan niin, että suositut ja todella kauniit naiset ovat jo pitkään käyttäneet tuotteita, joita ei ole testattu eläimillä. Julia Roberts on yksi heistä, hän rakastaa luonnon kosmetiikkaa ja suosii saksalaisen yhtiön valmistamaa ruusuvoidetta - ja hyvät kollegat, koska hän on suosittu amerikkalainen näyttelijä, hän voi ehkä antaa tärkeän viestin Yhdysvaltojen kosmetiikkateollisuudelle. Pitääkö amerikkalaisten näyttelijöiden tosiaan turvautua eurooppalaisiin tuotteisiin vain siksi, että niitä ei ole testattu eläimillä? Tämä on osoituksena amerikkalaisen kosmetiikkateollisuuden puutteellisuudesta.
Pidän kosmetiikasta, hiusteni väri tulee l'Oréalilta, hajuveteni on Diorin ja kasvovoiteeni tulee Yhdistyneestä kuningaskunnasta - englantilaisilla naisilla on niin kaunis iho. Tulevaisuudessa käytän paljon enemmän kosmetiikkaa ja ehdotan, että kollega Roth-Behrendtille myönnetään kunniajäsenyys kaikissa eläinsuojelujärjestöissä.
Tänään haluan kuitenkin kiittää Euroopan unionin kosmetiikkateollisuutta erittäin lämpimästi sen kanssa tehdystä yhteistyöstä ja toivon sille huikeaa liikevaihtoa. Tuottakoot nämä uudet tuotteet teille kasoittain rahaa.
Roth-Behrendt (PSE).
Arvoisa puhemies, minun täytyy myöntää, että olen varsin liikuttunut, koska tällainen ylistyksen ja kiitoksen määrä ei ole itsestäänselvyys edes tässä parlamentissa. Myönnän nauttineeni siitä, koska poliitikkoja ei useinkaan kiitetä ainakaan säännöllisesti. Se teki minulle hyvää, mutta olen jo koettanut lähettää näitä kiitoksia takaisinpäin.
Kiitos teille keskustelusta, jonka toivon olevan viimeinen tästä asiasta käytävä keskustelu täällä parlamentissa. Hyvä komission jäsen Liikanen, kuulitte, että teidän tehtävänne on seurata tulevaisuudessa, kuinka asia edistyy. Teidän tehtävänne on huolehtia yhdessä komission jäsenen Busquinin kanssa siitä, että Euroopan yhteisön yhteisellä tutkimuskeskuksella on riittävästi varoja arvioida vaihtoehtoja, jotka kehitetään. Teidän tehtävänne on kehittää teollisuutta, tukea sitä ja huolehtia yhdessä sen kanssa siitä, että vaihtoehdot kehitetään nopeasti ja hyväksytään yhtä nopeasti. Meidän on tehtävä tämä yhdessä. Hyvä komission jäsen, kuulitte tänään viestin, joka välittyy varmasti myös kosmetiikkateollisuudelle ja jäsenvaltioille: valvomme hyvin tarkkaan aikataulun noudattamista, ja tällä kertaa kiinteä takaraja todella pätee, kuten Florenz ja muut kollegat sanoivat. En halua enää kuulla tästä asiasta täällä parlamentissa. Toivon, että nyt laaditaan aikataulu, joka voidaan toteuttaa aiottua nopeamminkin, ja että tämä riittävä.
Haluan päättää puheenvuoroni esittämällä vielä kerran kiitokseni - siksi halusin esittää loppukommentin. En kuitenkaan tarkoita teitä, hyvät kollegat, koska olen jo kiittänyt teitä. Haluan kiittää niitä, joita ilman en olisi voinut tehdä tätä työtä - kaikkein ensimmäiseksi avustajaani Annika Nowakia, joka luultavasti kuuntelee tätä toimistossani ja joka tuntee tämän asian paremmin kuin minä, ja myös erityisesti sovittelukomitean sihteeristöä. Parlamentilla on pätevä henkilöstö - jotkut siihen kuuluvat ovat todella erinomaisia, ja sovittelukomitean sihteeristö, joka on täällä tänään, on varmasti tehnyt suurimman työn tässä asiassa, paljon enemmän kuin minä.
Haluan vielä - ja tähän todella lopetan! - sanoa kiitokset Kerry Postlewhitelle, ryhmäni henkilöstön jäsenelle, joka on neuvonut minua viime vuosien aikana ja on ollut minulle avuksi toimiessani ryhmän puheenjohtajana ja esittelijänä ja jota ilman en olisi pystynyt pitämään jalkojani maassa. Hän on tänään luultavasti viimeistä kertaa läsnä istunnossa, koska toiset tehtävät odottavat häntä, ja samalla, kun olen surullinen siitä, tiedän, että hän ryhtyy tekemään jotakin uutta, josta hän pitää ja iloitsee. Minulla ei ole aavistustakaan siitä, kuinka ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta ja minä voimme työskennellä ilman häntä. Yritämme kuitenkin. Hän on täällä työskentelemässä viimeistä kertaa katsauksensa parissa, joten esitän viimeiset ja erityiset kiitokseni Kerry Postlewhitelle.
Kiitän teille keskustelusta ja toivon, että kohta toimitettava äänestys sujuu hyvin.
Puhemies.
Kiitos teille, esittelijä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
Istuntoa jatketaan klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.49 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana äänestykset.
Di Lello Finuolin GUE/NGL-ryhmän puolesta käsiteltäväksi jättämä päätöslauselmaesitys maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)

Yhteinen päätöslauselmaesitys

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, käytän pikaisesti työjärjestyspuheenvuoron. Haluan esittää kaksi lyhyttä huomautusta: ensinnäkin olen pahoillani ja esitän anteeksipyyntöni, koska laadin itse vaihtoehtoisen päätöslauselmaesityksen, enkä voinut aikatauluni tavattoman kireyden vuoksi osallistua sitä koskevasta mietinnöstä maanantai-iltana käytyyn keskusteluun. Pahoittelen tätä, ja haluan, että pahoitteluni merkitään parlamentissa muistiin. Toiseksi pyydän puhemiehistöä kiinnittämään huomiota siihen, että tarkistuksesta 49 toimittamamme ensimmäinen äänestys ei ole tavanomainen äänestys, eikä se ole tavanomainen tarkistuksesta pidettävä äänestys, sillä käytämme ensimmäisen kerran yhtä parlamentin työjärjestyksen uusista säännöistä eli 140 artiklan 4 kohtaa, ja meillä on siten mahdollisuus hyväksyä vaihtoehtoinen kokonaisteksti.

Puhemies.
Työjärjestyksen 140 artiklan 4 kohtaan liittyvän uuden menettelyn mukaisesti äänestämme ensin tarkistuksestanne, jonka esititte koko päätöslauselmaesityksen korvaamiseksi.
Ennen tarkistuksesta 23 toimitettua äänestystä:

Ludford (ELDR).
Arvoisa puhemies, meidän listamme mukaan äänestys ei etene samassa järjestyksessä kuin teidän listanne mukaan. Tämä voi pikemminkin olla meidän ongelmamme kuin teidän ongelmanne, mutta voisimmeko käyttää hetkisen tilanteen selventämiseen? Meillä ei ollut tarkistusta 6 eikä 30, joten olemme tällä hetkellä hieman eksyksissä.
Voisivatko kollegani auttaa minua tässä asiassa? Luulen, että meiltä on kadonnut sivu.

Meiltä on kadonnut kokonainen sivu.
Hyvä on. Otamme teidät kiinni.
(Naurua ja suosionosoituksia)

Puhemies.
Liberaalit ovat hokeneet samaa sata vuotta.
(Naurua ja suosionosoituksia)
Ennen tarkistuksesta 24 toimitettua äänestystä:

Cornillet (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan vain viitata ranskankielisessä versiossa olevaan käännösvirheeseen. Tarkistin asian muista kieliversioista. Tämän vuoksi kerron PPE-DE-ryhmän kollegoilleni, että meidän on äänestettävä tämän tarkistuksen puolesta ja ranskankielinen versio on tietenkin korjattava.

Puhemies.
Huolehdimme siitä, että kaikki kieliversiot ovat yhdenmukaisia.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies.
Minulla on ilo toivottaa viralliselle lehterille tervetulleiksi Egyptin parlamentin edustajat, joita johtaa Mustafa El-Feki.

Tämä on ensimmäinen kerta vuoden 1987 jälkeen, kun Egyptin parlamentin edustajat ovat saapuneet vierailulle. Vierailun ajankohta on varsin merkityksellinen, kun ajatellaan Lähi-idän tilannetta. Toivotamme valtuuskunnalle onnea ja menestystä nykytilanteessa.
Mantovani (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, suullinen tarkistus on sosiaalinen lisäys: 14 kohdan s alakohtaan, jossa viitataan siihen, että on kiinnitettävä huomiota maaseutuväestön hoitotarpeeseen, lisäisin maaseutuväestön jälkeen "ja vuoristoalueiden". Tämä olisi samalla kunnianosoitus kansainväliselle vuoristojen vuodelle ja niille monille vuorille, joita meillä on Euroopassa.

Grossetête (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, suren kuitenkin sitä, kuinka tämä äänestys eteni. Olen pahoillani, etteivät kollegamme käyttäytyneet loppuun saakka maltillisesti, eivätkä osoittaneet kunnioittavansa tämän päätöslauselman parissa työskennelleiden jäsenkollegojemme ponnisteluja.
Puhemies.
Olen kanssanne aivan samaa mieltä.

Äänestykset ovat päättyneet.

Berthu (NI)
. (FR) Äänestimme Euroopan parlamentin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa koskevaa päätöslauselmaa vastaan erityisesti siksi, että siinä hyökätään useita kertoja neuvostoa vastaan syyttäen sitä "kehityksen estämisestä" tekstejä hyväksyttäessä.
Tosiasiassa tässä on kyse kahden erilaisen maahanmuuttopoliittisen käsityksen välisestä kilpailusta: neuvostossa kokoontuvat valtiot pyrkivät saamaan läpi (suhteellisen) rajoittavan käsityksen, kun taas komissio jättää jatkuvasti käsiteltäväksi paljon avoimempia ehdotuksia, joiden voitaisiin sanoa perustuvan siihen, että maahanmuuttajien ja pakolaisten oikeudet asetetaan Euroopan maiden kansalaisille kuuluvan turvallisuutta koskevan oikeuden edelle.
Euroopan parlamentti osoittaa tässä päätöslauselmassa selkeästi kenen puolella se on. Lisäksi se vaatii nimenomaisesti sitä, että on pikaisesti hyväksyttävä komission sallivat ehdotukset, joissa maahanmuuttajien perheiden sallitaan seurata perässä ja jotka koskevat pitkään oleskelleiden maahanmuuttajien oikeuksia ja joissa mennään jopa niin pitkälle, että todetaan, että näiden maahanmuuttajien oikeudet olisi saatettava "mahdollisimman lähelle EU:n kansalaisten oikeuksia".
Valitettavasti (valtioiden hallitusten haluaman) Nizzan sopimuksen mukaan näistä kysymyksistä päätetään kohta neuvostossa määräenemmistöpäätöksellä: tämäkin seikka edesauttaa komissiota saamaan ehdotuksensa hyväksytyiksi.

Bonde ja Sandbæk (EDD)
 - (DA) Kaiken kaikkiaan äänestämme Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämää maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa koskevaa yhteistä päätöslauselmaa vastaan. Vastustamme sitä, että EU saa tällä alalla vaikutusvaltaa, koska jäsenvaltioiden kuuluisi päättää itse näistä asioista. Voimme kuitenkin tukea päätöslauselmaa siltä osin kuin siinä otetaan huomioon pakolaisten ja maahanmuuttajien sosiaalinen ja humanitaarinen tilanne ja yritetään parantaa sitä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Äänestimme GUE/NGL-ryhmän päätöslauselmaesityksen puolesta yhteistä päätöslauselmaa vastaan, sillä jälkimmäisen allekirjoittajat osoittavat jälleen kerran olevansa kiinnostuneita ainoastaan tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta, eivätkä ihmisten vapaudesta ja oikeuksista.
Vastustamme rautalangalla ympäröityä linnoitus-Eurooppaa, olipa sen tarkoituksena pitää poissa ne, jotka pakenevat sortohallituksia ja hakevat turvapaikkaa, tai ne, jotka pakenevat pelkästään köyhyyttä.
Viittaukset kestävään kehitykseen, jota ehdotetaan keinoksi estää tuhansien köyhyyttä pakenevien miesten ja naisten pakoyritykset kotimaastaan, ovat puuta heinää. Iänikuisessa kestävässä kehityksessä ryöstävien imperialistimaiden ja köyhien maiden välinen ero ei koskaan lakkaa kasvamasta.
Vastauksemme siihen useimmissa päätöslauselmissa toistettuun virteen "laittoman maahanmuuton torjumisesta" on kaikkien niin sanottujen laittomien maahanmuuttajien aseman laillistaminen.
Toistamme myös vaatimuksemme siitä, että kaikilla Euroopan unionissa asuvilla ja työskentelevillä olisi oltava samat oikeudet, äänioikeus mukaan luettuna, ja samat vapaudet, vapaa liikkuvuus mukaan luettuna, kuin unionin jäsenvaltioiden kansalaisilla.

Kirkhope (PPE-DE)
Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit ovat johdonmukaisesti vastustaneet yhteistä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa ja katsovat, että siitä päättäminen kuuluu jäsenvaltioille. Näin ollen Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit äänestävät päätöslauselmaa vastaan.

Lund ja Thorning-Schmidt (PSE)
 - (DA) Äänestimme tänään Euroopan parlamentissa maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa koskevan yhteisen päätöslauselman (B5-0031/2003) puolesta. Ehdotukseen sisältyy useita hyviä tapoja parantaa EU:n maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa.
Olemme kuitenkin tietoisia siitä, että tähän alaan sisältyy EY:n perustamissopimuksen IV osastoon kuuluvia asioita, jotka eivät koske Tanskaa, ks. Tanskan asemaa koskeva pöytäkirja.

Roure (PSE)
. (FR) Vaikka Eurooppa-neuvosto määritteli yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan perusteet Tampereella lokakuussa 1999, meidän on pakko huomauttaa, että kehitystä on tapahtunut vähän ja että tarpeellisiin toimiin ryhtyminen on olennaista erityisesti pysäyttääksemme laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan.
Meidän on kehitettävä pakolaisten vastaanottoa, jotta laittomat keinot eivät enää olisi maahanmuuttoa harkitsevista houkuttelevia. Kesäkuussa 2002 Sevillassa Eurooppa-neuvosto sitoutui vauhdittamaan Tampereella hyväksytyn ohjelman täytäntöönpanoa. Siksi kehotamme neuvostoa noudattamaan sitoumuksiaan ja lopettamaan odotetun kehityksen estämisen. Näin ollen vaadimme Sevillan päätelmien nopeaa ja tehokasta täytäntöönpanoa ja pahoittelemme sitä, ettei yhteistä turvapaikkapolitiikkaa ole vielä ryhdytty toteuttamaan. Meidän on reagoitava nopeasti, koska emme voi sulkea silmiämme jäsenvaltioissa parhaillaan tapahtuvilta draamoilta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin varsin mielelläni Dagmar Roth-Behrendtin esittämän kosmeettisten tuotteiden valmistuksessa tehtäviä eläinkokeita vastustavan mietinnön puolesta. Miksi äänestin mietinnön puolesta? Sanottakoon, että kalat, joita olen auttanut ja tukenut kauan aikaa niitä koskevissa mietinnöissä, ovat levittäneet sanaa siitä, että Carlo Fatuzzo auttaa ja kuuntelee eläimiä, ja sen jälkeen uutinen on levinnyt niiltä monien muiden eläinlajien keskuuteen. Niinpä monet näistä eläimistä ovat pyytäneet minulta sitä, että - omalla vähäisellä panoksellani, omalla äänelläni - nämä kokeet, jotka eivät ole niille mieluisia, lopetetaan. Ne myös pyysivät, että tekisin kaikkeni estääkseni turkkien valmistuksen niiden turkeista, mikä on toinen toivoakseni kohta toteutuva suuri saavutus. Sillä välin olemme saavuttaneet sen, minkä puolesta äänestin ja joka sisältyy Roth-Behrendtin mietinnössä käsiteltyyn sovittelukomitean hyväksymään yhteiseen tekstiin.

Darras (PSE)
. (FR) Tämän kosmeettisia tuotteita koskevan direktiivin 76/768/ETY muuttaminen seitsemännen kerran on olennaisen tärkeää, koska sen lisäksi, että sillä pyritään lähentämään kosmeettisiin tuotteisiin liittyviä jäsenvaltioiden eri lakeja, sen tärkein tavoite on kieltää eläinkokeet kosmeettisten tuotteiden valmistuksessa pysyvästi ja lopullisesti Euroopan unionissa.
Tämä tavoite olisi voinut jäädä hartaaksi toiveeksi, jos parlamentti ei olisi vaatinut sitä, että samanaikaisesti kielletään tuotteiden ja ainesosien valmistuksessa kiireellisesti eläinkokeet, jos vaihtoehtoisten testausmenetelmien validoinnista vastaava eurooppalainen keskus on tällaisia testausmenetelmiä validoinut, sekä eläimillä testattujen kosmeettisten ainesosien markkinointi. Itse asiassa olen sitä mieltä, että ainoastaan näiden kahden kiellon yhdistäminen on todella tehokas keino edistää vaihtoehtoisten testausmenetelmien kehittämistä.
Lopuksi toteaisin ennalta varautumisen periaatteesta, että mielestäni kosmetiikassa ei saisi käyttää vaarallisuuden mukaan luokkiin 1, 2 ja 3 jaoteltuja syöpää aiheuttavia, perimää muuttavia tai lisääntymiskyvyn vaarantavia aineita.

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Euroopan parlamentti on ponnistellut sen hyväksi, että kosmeettisia tuotteita koskevaa direktiiviä laajennetaan ja syvennetään erityisesti eläinkokeiden osalta. Parlamentti on näin ollen vaatinut seuraavaa: eläinkokeiden kieltämistä vuonna 2004, eläimillä testattujen tuotteiden markkinoinnin kieltämistä viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin antamisesta ja sellaisten vaihtoehtoisten testausmenetelmien suosimista, joissa ei ole käytetty eläinkokeita. Valitettavasti Euroopan komissio puolusti alkuperäisessä kannassaan eläinkokeiden kieltoa Euroopan alueella, eikä niinkään tällaisten tuotteiden markkinointikieltoa. Olen tyytyväinen siihen, että sovitteluprosessin aikana sekä neuvosto että komissio kallistuivat lähemmäksi Euroopan parlamentin kantaa. Olen tyytyväinen myös siihen, että sopimus syntyi siitä, että kuuden vuoden päästä alkava testaus- ja markkinointikielto ulotetaan koskemaan useimpia testausmenetelmiä, ja siitä, että niiden kokeiden osalta, joita varten ei ole vielä testattu vaihtoehtoisia menetelmiä, kiellolle määrättiin kymmenen vuoden siirtymäaika.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, parlamentin hyväksymän Swiebelin mietinnön 55 kohdan kahdella viimeisellä rivillä vaaditaan, että Amsterdamin sopimuksen perusteella annetaan mahdollisimman pian direktiivi, jolla poistetaan kaikki muunlainen vielä sääntelemätön syrjintä, johon viitataan 13 artiklassa. Kiellettäväksi halutaan mm. sellainen syrjintä, joka kohdistuu ikään tai vammaisuuteen. Italiassa meillä on edelleen laki, jonka perusteella ei myönnetä työkyvyttömyyseläkettä ikääntyneille kansalaisille, vaikka nuoremmille kansalaisille sen perusteella vastaava eläke myönnetään. Mielestäni sairauden yllättäessä se, missä iässä näin tapahtuu, ei ole merkityksellistä: ihmiset ovat samassa määrin sairaita. Jos ihmisillä ei ole tuloja, nuoret ja vanhat ovat samanarvoisia. Olen erityisesti sitä mieltä, että se, ettei Euroopan kansalaisille anneta työkyvyttömyyseläkettä siksi, että he ovat yli 65-vuotiaita, vaikka se myönnetäänkin nuoremmille, on syrjintää, ja siksi kannatan lämpimästi tätä mietintöä.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, viiden äänen sattumanvarainen vasemmistoenemmistö on tänään aiheuttanut vahinkoa ihmisoikeuksille. Näkemykseni on, että kaikista poliittisista kysymyksistä voi olla hyvin eri mieltä, mutta pidän tällaista ihmisoikeuksien polarisointia itsessään vahingollisena. Meidän olisi johdonmukaisesti puututtava todellisiin ihmisoikeusloukkauksiin ja todelliseen syrjintään, ja toimittava näin yhteisymmärryksessä ja perusoikeuskirjan pohjalta, eikä niinkään aiheutettava parlamentin jakautumista kahteen yhtä suureen ja keskenään vihamieliseen ideologiseen leiriin. Mielestäni ihmisoikeudet ovat aivan liian tärkeä asia, että lakiin ja ihmisoikeuksiin perustuva yhteisö voisi sallia sellaista tapahtuvan. Siksi äänestin mietintöä vastaan. Ei kaikki, mikä esitetään ihmisoikeuksiin liittyvänä, liitykään niihin, ja jos haluamme säännellä sitä, kuinka Athos-vuoren munkit järjestävät pääsyn luostareihinsa, ja haluamme säännellä uskonnollisia yhteisöjä sekä pakottaa jäsenvaltiot hyväksymään avioliitosta ja perheestä tietynlainen määritelmä, jonka monet meistä - myös minä itse - perinpohjaisesti torjumme, kyse ei olekaan ihmisoikeuksista vaan pikemminkin ideologiasta, ja ideologiaa ei ole tässä mietinnössä sysätty sivuun.

Santini (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kuten on jo todettu, parlamentti on ainoastaan viiden äänen enemmistöllä välittänyt tiedotusvälineille tällä foorumilla tekemästämme työstä mahdollisimman epätyydyttävän ja häpeällisen uutisen: mietintö on nimeltään "Perusoikeuksien tila Euroopan unionissa ", ja siinä päin vastoin on loukattu tai loukataan monelle kansalaiselle kaikkein tärkeimpiä oikeuksia. Ajatelkaamme niistä yhtä eli perheinstituutiota, joka saa mietinnössä vähintäänkin vääristyneen muodon. Perhemalliksi ehdotetaan vapaata liittoa samaa sukupuolta olevien miesten tai naisten välillä sekä yhden vanhemman tai suorastaan homoseksuaalien vapaata adoptio-oikeutta. Lisäksi esikuvaksi ehdotetaan yhtä maata, tietenkin Alankomaita, jossa edellä mainitun lisäksi on virallisesti voimassa eutanasia ja jossa harjoitetaan liberaalia huumepolitiikkaa.
No, jos tämä on parlamentin tänään esittämä sosiaalinen malli, irtisanoudun siitä itse ja - tämä on mietinnön heikko kohta - myös jäsenvaltioiden enemmistö irtisanoutuu siitä: ainoastaan kaksi tai kolme maata noudattaa epäsuorasti Alankomaiden mallia. Ajaudumme seuraavaksi institutionaaliseen umpikujaan, koska komissio ja neuvosto - ne ovat jo ilmoittaneet sen - eivät kumpikaan halua hyväksyä tätä suuntausta. Olemme menettäneet tilaisuuden olla selkeämpiä ja johdonmukaisempia.

Evans, Robert J.E. (PSE).
Äänestin yhdessä Ison-Britannian työväenpuolueen jäsenten kanssa kokonaisuutena hyvää tarkoittavan Swiebelin mietinnön puolesta. Kaikkien jäsenvaltioiden on jo luonteensakin vuoksi oltava vahvoja ja riittävän varmoja kestääkseen arvostelua. Tämä ei tarkoita automaattisesti sitä, että kaikkea arvostelua olisi pidettävä perusteltuna. Mietintö perustuu kansalaisjärjestöiltä ja muilta järjestöiltä saatuun toisen käden tietoon. Näin ollen siihen on päässyt livahtamaan jonkin verran epätarkkoja tietoja.
Yhdistynyt kuningaskunta suhtautuu hyvin vakavasti kaikkiin väitteisiin virkamiesten harjoittamasta väkivallasta ja rasismista. Kaikki väitteet tutkitaan tarkasti ja syytteitä harkitaan.
Terrorismista epäiltyjen ulkomaiden kansalaisten pidättäminen on hyvin vakava asia. Joskus kuitenkin tarvitaan poikkeustoimia kansalliseen turvallisuuteen kohdistuvien mahdollisten uhkien torjumiseksi. Vuoden 1951 Geneven yleissopimuksen tarkoituksena ei varmastikaan koskaan ollut suojan antaminen terroristeille. Siksi niiden jättäminen sopimuksen ulkopuolelle on perusteltua.
Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntö ei ole täydellinen, sillä pyritään edistämään työntekijöiden oikeuksia ja kannustamaan työnantajia kohtelemaan työntekijöitä aina asianmukaisesti. Työntekijöillä on tarpeen vaatiessa mahdollisuus ajaa asiaansa oikeusteitse.
Yhdistyneen Kuningaskunnan äitiysoikeuksista todettakoon, että kaikilla raskaana olevilla naisilla on oikeus 18 viikon äitiyslomaan, joka voi alkaa 11 viikkoa ennen lapsen syntymää.
Näin ollen suhtaudumme varauksellisesti mietinnön täsmällisyyteen, mutta kannatamme sitä ja äänestimme sen puolesta.

Alavanos (GUE/NGL)
Euroopan unionin perusoikeuksia käsittelevä mietintö on yleisesti ottaen hyvä mietintö. Siihen sisältyy kuitenkin useita ongelmallisia kohtia, kuten naisten pääsykieltoa Athos-vuorelle koskeva 78 kohta. Mielestäni naisten oikeuksia ei pidä mitata tämän kriteerin avulla, vaan niitä on mitattava työllisyyden, samapalkkaisuuden, kotiväkivallan ja ihmiskaupan torjunnan kriteerein. Voimme tuskin puhua vapaasta liikkuvuudesta tämän pienen maakaistaleen kohdalla. Sillä on oma aikakäsitys, ja siellä noudatetaan tuhansien vuosien takaa periytyviä tapoja ja perinteitä. Kohta taidamme vaatia sijoittautumisen vapautta ja liiketoiminnan vapautta, ja luostarit ahdetaan täyteen Coca-Cola-kojuja.
Yhä muovisemmassa ja yhdenmukaistetummassa maailmassa meidän olisi kunnioitettava kaukaa menneisyydestä periytyvää kulttuurista rikkautta, joka ei vaikuta moderniin yhteiskuntaan, ja annettava Athos-vuoren kulkea ajassa omaa tahtiaan.
Minun oli pakko äänestää 78 kohdan vuoksi koko mietintöä vastaan.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Karlsson ja Theorin (PSE)
Me Ruotsin sosiaalidemokraatit annamme tämän seuraavia kohtia koskevan äänestysselityksen:
Kohta 23: 
Vastustamme sitä, että käytetään ilmausta "pakkoprostituutio ". Käsityksemme mukaan prostituutio on aina pakotettua. Prostituution takana on aina pakko, riippuvuus ja hyväksikäyttö. Vapaaehtoisesta prostituutiosta ei voida puhua, kuten ei myöskään pakotetusta prostituutiosta.
Kohta 67: 
Mielestämme Ruotsin pitäisi allekirjoittaa ILOn alkuperäiskansoja koskevan yleissopimuksen nro 169. Sopimukseen liittyminen edellyttää kuitenkin Ruotsin lainsäädännön mukauttamista. On esimerkiksi selvästi määritettävä perinteisesti saamelaisten käytössä oleva ja heille kuuluva maa-alue. Hallitus on antanut erityisen toimikunnan - poronhoitoalueen rajanmäärityskomitean - tehtäväksi tämän alueen laajuuden määrittämisen. Selvitys valmistuu vuoden 2004 lopussa, jonka jälkeen se lähetetään lausuntokierrokselle. Tämä tarkoittaa sitä, että kestää muutamia vuosia ennen kuin Ruotsi voi ratifioida sopimuksen.
Kohta 133: 
Kohdan 133 perusteluissa Ruotsiin viitataan kahden huomiota herättävän kuolemantapauksen yhteydessä, joissa kummassakin poliisin, syyttäjän ja oikeuslääkärin toimiin on kohdistunut voimakasta arvostelua. Haluamme tehdä selväksi, että Ruotsin hallitus on reagoinut kritiikkiin ja teettänyt selvityksen, joka valmistui viime vuonna. Selvitys on laadittu korostetusti kansalaisoikeuksien näkökulmasta, ja siinä rikostutkintaan suhtaudutaan monien seikkojen osalta kriittisesti.

Angelilli (UEN)
 - (IT) Perusoikeuksien puolustaminen ei voi olla minkään erityisryhmän ideologinen lippulaiva, eikä se saa myöskään muodostua sellaiseksi, vaan sen on oltava kaikkien kansalaisten yhteistä perintöä. Swiebelin mietintöä luettaessa syntyy kuitenkin sellainen käsitys, että tämä merkittävä sitoutuminen kaikkien oikeuksien puolustamiseen muuttuukin eräille tahoille osoitetuksi syytökseksi: erityisesti Italialle ja niille italialaisille, jotka uskaltautuivat äänestämään toisin, kuin esittelijä oli toivonut.
Mietinnössä on myös perheen ja perhearvojen puolustamisesta omaksuttu yksipuolinen ja ennakkoluuloinen näkemys, joka on tietenkin oikeutettu poliittiselle ryhmälle, mutta joka ei voi olla Euroopan unionin yhteinen kanta, eikä myöskään muotoutua sellaiseksi. Puuttumatta uskonnollisiin seikkoihin - joita ei voida kuitenkaan täysin sivuuttaa, jos otetaan huomioon Euroopan kristillisen kulttuurin merkitys - mietinnössä jätetään kokonaan huomiotta perinteiseen parisuhteeseen, yhteiskuntarakenteen perusyksikköön, kiistatta olennaisesti liittyvä suuri sosiaalinen ja kasvatuksellinen merkitys. On pyhä asia puolustaa yksilöiden oikeutta voida järjestää suhteensa haluamallaan tavalla, mutta Euroopan toimielimet eivät voi mielestäni rinnastaa näitä suhteita sosiaaliseen perheinstituutioon perinteisessä mielessä.
(Tekstiä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Arvidsson, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
Euroopan parlamentin kokoomusvaltuuskunta pitää erinomaisen tärkeänä, että joka vuosi laaditaan parlamentin mietintö siitä, kuinka EU:n jäsenvaltiot noudattavat ihmisoikeuksia. Ihmisoikeudet ovat eurooppalaisen yhteistyön tärkein tukipilari. On itsestään selvää, että on asetettava yhtä ankaria vaatimuksia omille jäsenvaltioillemme kuin ehdokasvaltioille ja muille unionin ulkopuolisille valtioille.
On sitä vastoin surullista, ettei mietinnössä keskitytä pelkästään perusoikeuksiin, vaan esitetään myös tiettyjä poliittisia toiveita. Huolimatta siitä, kannatetaanko näitä poliittisia näkemyksiä vai ei, menetelmän vaarana on perusoikeuksien merkityksen arvonalennus. Tämän vuoksi emme voi äänestää koko mietinnön puolesta.
Lisäksi äänestämme 43 kohtaa vastaan, sillä se on väärin muotoiltu. Tietenkin on olennaisen tärkeä periaate, ettei samasta rikoksesta rangaista kahta kertaa. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettei vankeutta ja maastakarkotusta voitaisi määrätä rangaistukseksi vakavista rikoksista.
Vastustamme myös sitä, että EU puuttuu perhesuhteiden muotoja koskeviin kysymyksiin, koska katsomme, että perhepolitiikka kuuluu toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kansalliseen toimivaltaan.

Balfe (PPE-DE)
Huolestuin kovasti luettuani mietinnöstä monia Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kohdistuvia kriittisiä huomioita. Huomaan, että useimmat työväenpuolueen jäsenet äänestivät Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevien kohtien puolesta, ja voin hyvin ymmärtää heidän hätänsä Yhdistyneen kuningaskunnan tilasta työväenpuolueen oltua hallituksessa vasta viisi vuotta.
Omasta puolestani katsoin, että minun oli äänestettävä mietintöä vastaan. Ehkäpä seuraavissa vaaleissa työväenpuolueen jäsenten olisi otettava yhteisiksi iskusanoikseen: "asiat voivat mennä vain paremmin."

Berthu (NI)
. (FR) Tänään esitelty vuosittainen mietintö Euroopan unionin ihmisoikeustilanteesta on loputtoman pitkä asiakirja, jossa varsin usein ylitetään Euroopan parlamentin toimivaltuudet ja jossa toistuvasti syytetään jäsenvaltioita ikään kuin ne olisivat vaarallisia rikollisia ja rikoksenuusijoita tällä alalla, vaikka oikeastaan ihmisoikeudet on meillä päin maailmaa varsin hyvin turvattu.
Näin ollen äänestimme tarkistuksen 49 puolesta. Siinä ehdotetaan kollegamme Ribeiro e Castron laatimaa vaihtoehtoista päätöslauselmaa, joka on tekstinä lyhyempi ja jossa irtisanoudutaan Euroopan parlamentin laajentumishalusta muiden asioihin ja kohdistetaan ajatuksemme nykyhetken todellisiin ongelmiin, joita ovat ensinnäkin terrorismi, ihmiskauppa, lasten seksuaalinen hyväksikäyttö, perheen halveksunta ja muut liiankin todelliset vitsaukset.
Kuten oli pelättävissä, parlamentti ei luopunut alkuperäisestä päätöslauselmastaan ja kartutti aiempaa virhetiliään vielä vaatimuksella, että avioituneille homoseksuaalipareille on annettava samat oikeudet kuin perheille, että kaksoisrangaistus on poistettava ja että on ryhdyttävä erinäisiin turvapaikkapolitiikkaa entisestään höllentäviin toimiin samalla karkottamismahdollisuuksia rajoittaen. Näin ollen äänestimme mietintöä vastaan.

Bonde ja Sandbæk (EDD)
 - (DA) Äänestimme tänään Swiebelin mietinnön 41 kohdan puolesta, sillä jos EU:n yhteinen turvapaikkapolitiikka valitettavasti hyväksytään, haluamme sen perustuvan humanismiin ja kansainvälisten yleissopimusten noudattamiseen. Lisäksi ihmisoikeuksien kunnioittamisen on oltava ja pysyttävä siinä ehdottomana lähtökohtana. Periaatteessa emme kuitenkaan katso, että tämä saavutetaan parhaiten kehittämällä ylikansalliseen ensimmäiseen pilariin perustuvaa yhteistä eurooppalaista pakolaispolitiikkaa.
Myös Junibevaegelse (Kesäkuun liike EU:ta vastaan) äänestää koko mietinnön puolesta, sillä ihmisoikeuksia on EU:ssa tietenkin noudatettava, ellei jopa parannettava. Toimimme näin siitä huolimatta, ettemme toivo yhteistä turvapaikkapolitiikkaa, perusoikeuskirjan mukaan ottamista ja EU:n ihmisoikeusviraston kehittämistä.
Junibevaegelse pyrkii tukemaan ja kohentamaan ihmisoikeustilannetta sekä EU:ssa että sen ulkopuolella. Tuemme sitä, että kaikilla on oikeus ihmisarvoiseen elämään, mutta emme katso, että se on välttämättä parhaiten saavutettavissa EU:n avulla.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Puheenvuorossaan Arlette Laguiller vastusti tämän mietinnön tiukkoja rajauksia ja joitakin siinä esitettyjä mahdottomia kannanottoja, erityisesti laittoman maahanmuuton torjunnan osalta.
Jos kaikesta huolimatta äänestimme mietinnön puolesta, se johtuu siitä, että siinä esitetyt muutamat oikeansuuntaiset suositukset, joissa puolustetaan perusoikeuksia, tuomitaan rasismi ja muukalaisviha tai vastustetaan kuolemanrangaistusta, suututtavat tavattoman paljon parlamentin kaikkein taantumuksellisimpia puolueita, emmekä halua, että meidän äänemme yhdistetään suoraan tai epäsuorasti näiden tahojen ääniin.

Boudjenah (GUE/NGL)
Jäsenvaltiot ja EU ovat ottaneet tavakseen opettaa koko maailmalle demokratiaa ja ihmisoikeuksien puolustamista. Yleensä tähän liitetään vaatimuksia vapaista markkinoista ja kilpailusta.
Swiebelin mietinnöstä syntyy käsitys, että myös jäsenvaltioiden on syytä panna asiansa järjestykseen. Mietinnöstä paljastuukin monia EU:ssa tehtyjä ihmisoikeusloukkauksia. Yksikään maa ei säästy! Ne liittyvät seksuaaliseen syrjintään tai vähemmistöjen, kuten romanien syrjintään, poliisiväkivaltaan, vankiloiden ja poliisiasemien surkeisiin pidätysolosuhteisiin, rasistisiin, muukalaisvihamielisiin ja juutalaisvastaisiin tekoihin ja väkivaltaan, ihmisoikeuksien kyseenalaistamiseen terrorismin torjunnan nimissä, turvallisuustoimien korvaamiseen ja voimatoimiin maahanmuuton ja turvapaikkojen alalla puhumattakaan sosiaalisten oikeuksien loukkaamisesta ja toistuvista hyökkäyksistä ammattiyhdistysoikeuksia vastaan.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnössä annetaan lukuisia esimerkkejä, eikä siinä tyydytä pelkästään asian toteamiseen, vaan siinä hallitukselle esitetään kysymyksiä ja täsmällisiä ehdotuksia ja suosituksia monilla aloilla. Minä ja ryhmäni olemme iloisia siitä, että parlamenttimme enemmistö hyväksyi mietinnön, jota laajennettiin vielä ryhmäni esittämillä tarkistuksilla.
(Tekstiä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Casaca (PSE)
. (PT) Mietinnössä sekä arvostellaan että kehutaan Portugalin ihmisoikeustilannetta mielestämme osuvasti ja tasapuolisesti. Ei olisi hyväksyttävää Portugalin instituutioilta, ettei tähän suhtauduttaisi asianmukaisesti sillä varjolla, että valtion koskemattomuus menee kansalaisten oikeuksien edelle, ja tämä seikka sai minut äänestämään mietinnön puolesta.
Mietinnön perusteluihin sisältyy myös epätarkkoja tietoja, jotka eivät kuitenkaan vaikuttaneet äänestämiseeni, koska en pidä niitä merkittävinä mietinnön sisältöä arvioitaessa, sillä niistä ei äänestetä tai niitä ei julkaista.
Unionin toimielinten on paikallisten, alueellisten tai kansallisten instituutioiden tavoin voitava myös vapaasti ottaa kantaa, arvostella tai kehua muiden kuin omien toimielintensä käytäntöjä. Kuitenkin sellainen perusoikeuksien tilaa EU:ssa käsittelevä mietintö, jossa ei arvioida Euroopan toimielinten lainsäädäntöä ja toimintaa, ei ole Euroopan unionista kertova mietintö, vaan pelkästään jäsenvaltioista kertova mietintö.
Tätä jäsenvaltioita koskevan mietinnön jälkeen on siis laadittava toinen, merkityksellisempi mietintö, jossa arvioidaan Euroopan toimielinten käytäntöjä ihmisoikeuksien alalla.

Cornillet (PPE-DE)
. (FR) Perusoikeudet ovat poliittisessa toiminnassamme keskeisiä asioita: näin ollen emme voineet äänestää tämän mietinnön puolesta. Viime vuonna parlamentti hyväksyi menetelmän, johon kuului perusoikeuskirjan hyväksyminen, keinojen käyttöönotto, mm. asiantuntijaverkosto, sekä kolmen esittelijän yhteinen työ. Kaikki tämä tehtiin yhteisymmärryksessä.
Tätä menetelmää ei ole noudatettu, ja lisäksi tämä mietintö kuvastaa pikemminkin esittelijän kantaa kuin syvällistä analyysia: koko perusoikeuskirja käydään läpi eikä mitään muuta kuin perusoikeuskirja, artikla artiklalta, valtio valtiolta. Tämä oli parlamentille tilaisuus ulottaa valvontavaltansa jäsenvaltioihin.
Mietinnössä ei käydä läpi muuta kuin perusoikeuskirja, toisin sanoen artiklat sellaisenaan, eikä sellaisina kuin niiden toivottaisiin olevan. Tällä mietinnöllä ei ole perusoikeuskirjaan lainkaan vaikutusta, sillä vain uudella valmistelukunnalla on valtuudet muuttaa sen artikloja.
Olen pahoillani siitä, että mietinnössä esitetyissä suosituksissa mennään pidemmälle kuin perusoikeuskirjassa, ja voin vain harmitella sitä, että yli-innokkuuden vuoksi yhteisymmärryksen etsiminen on korvautunut tiettyjen ehdotusten provokatiivisuudella ja liioittelulla. Lisäksi on täysin turhaa liioitella tilannetta.
Lehdistö olisi voinut odottaakin tällaista mietintöä ja jäsenvaltiot pelätä sellaista. Koska äänestystulos ei ollut yksimielinen, se hautautuu kuitenkin muiden hyödyttömien mietintöjen sekaan.

Ducarme (ELDR)
. (FR) Kansalaisuus liittyy erottamattomasti poliittiseen osallistumiseen jäsenvaltiossa. Se on merkki kuulumisesta tiettyyn ryhmään, eikä pelkästään ahtaasti oikeudellisessa mielessä vaan myös varsin käytännöllisellä tasolla.
Äänioikeus paikallisvaaleissa on yksi osallistumisen tapa. Euroopan unionissa kolmannen maan kansalaiset voivat jo monin tavoin osallistua paikalliseen toimintaan. Se, että heille annetaan äänioikeus paikallisvaaleissa, tarkoittaa heille myönnettävää lisäoikeutta, mutta sen saaminen tuo mukanaan myös velvollisuuksia.
Saadakseen äänioikeuden paikallisvaaleissa niiden kolmannen maan kansalaisten, jotka voivat osoittaa asuneensa Euroopan unionissa vähintään viisi vuotta, on näin ollen osoitettava vapaaehtoista sitoutumista. Tämän sitoutumisen on tarkoitettava demokraattisten arvojen ja ihmisoikeuksien noudattamista sellaisina kuin niistä määrätään muun muassa perustuslaeissa ja kansallisessa lainsäädännössä sekä vuoden 1950 Euroopan ihmisoikeussopimuksessa, jossa turvataan erityisesti omantunnon ja uskonnon vapaus sekä kielletään kaikenlainen syrjintä uskonnon, sukupuolen tai rodun perusteella.
Kansalaisuuden määrittäjänä on pidettävä tiettyä yhteiskunnallista käyttäytymistä sekä aktiivista ja jokapäiväistä yhteiskunnallista osallistumista.

Eriksson, Herman Schmid ja Sjöstedt (GUE/NGL)
Pidämme mietintöä varsin onnistuneena ja äänestämme siksi sen puolesta. Emme kuitenkaan yhdy esittelijän vankkumattomaan käsitykseen siitä, että pohjimmiltaan ainoa keino luoda kestävyyttä siihen, miten Euroopan unionissa noudatetaan ihmisoikeuksia, on perusoikeuskirjan sisällyttäminen tuleviin perussopimuksiin.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Haluamme irtisanoutua selkeästi päätöslauselmassa esitetystä näkemyksestä, jonka mukaan perusoikeuskirjalle pyritään antamaan sellainen "perustuslaillinen" merkitys, jollaista sillä ei ole. Lisäksi palautamme mieliin jälleen kerran tällaisia pyrkimyksiä kohtaan esittämämme arvostelun samoin kuin sen arvostelun, jota esitimme perusoikeuskirjassa oikeuksien alalla ilmenevää taantumuksellisuutta kohtaan silloin, kun se hyväksyttiin Nizzan huippukokouksessa, vaikka muut ovatkin tukeneet sitä ja tukevat sitä edelleen.
Haluamme irtisanoutua selkeästi näkemyksestä, jonka mukaan jäsenvaltioiden sisäisiä asioita voidaan valvoa ja niihin voidaan puuttua, mitä Nizzan sopimuksessa vahvistetaan ja mitä tuolloin arvostelimme, vaikka muut tukivat sitä ja tukevat sitä edelleen.
Samanaikaisesti emme saa unohtaa koko prosessin ajan ilmeneviä menettelyyn liittyviä seikkoja, ja katsomme, että käsiteltäväksi jätetyssä päätöslauselmaesityksessä luetellaan koko joukko suosituksia - ja tältä osin on korostettava sitä, että ne ovat ainoastaan suosituksia - joilla yleisesti ottaen suojellaan perusoikeuksia. Näihin oikeuksiin sisältyvät yksilön vapaudet, maahanmuuttajien oikeudet, vapaa liikkuvuus, oikeus yksityiselämään, syrjimättömyys, sukupuolten tasa-arvo, lasten ja vammaisten oikeudet sekä sosiaaliset oikeudet. Näillä suosituksilla suojellaan sosiaalisia oikeuksia - erityisesti käyttämällä mahdollisimman paljon hyväksi uudistettua Euroopan sosiaalista peruskirjaa ja ILOn yleissopimusta - ja oikeusavun saatavuutta.
Tämän vuoksi äänestimme mietinnön puolesta.

Karamanou, Katiforis, Koukiadis, Malliori, Mastorakis, Baltas, Souladakis, Tsatsos, Zorba (PSE)
. (EL) PASOKin (Kreikan sosiaalidemokraattinen puolue) ryhmä äänesti selkeästi esittelijä Joke Swiebelin mietintöön perustuvaa päätöslauselmaesitystä vastaan sikäli kuin se koskee Kreikkaa. Niiden seikkojen osalta, joiden vuoksi Kreikkaa arvostellaan tai sitä kehotetaan muutoksiin, joko niitä koskevat Kreikan lain pykälät on jo muutettu ja vaaditut korjaukset jo tehty tai lakiuudistuksen ensimmäinen vaihe on jo aloitettu.
Esimerkiksi:
1. Meitä kehotetaan (17 kohta) kumoamaan kuolemanrangaistus. Kolme seikkaa kuitenkin jätetään huomiotta:
a) kuolemanrangaistus on kumottu muutoin paitsi sotaväen rikoslaissa, ja tuolloinkin se on voimassa vain sota-aikana tehdyissä rikoksissa.
b) lakiesitys kuolemanrangaistuksen poistamiseksi sotaväen rikoslaista on jo annettu,
c) määrättyä kuolemanrangaistusta ei ole koskaan pantu täytäntöön.
2. Aseistakieltäytyjät:
a) Nykyään perustuslailliseen asetukseen on sisällytetty uusia menettelyjä, joiden nojalla vapautus asepalveluksesta on mahdollinen,
b) Kreikan lainsäädännössä ei enää rajoiteta näitä erityisjärjestelyjä koskemaan uskonnollisista syistä johtuvaa kieltäytymistä, vaan ne on ulotettu koskemaan yleensä asepalveluksesta kieltäytymistä.

Kirkhope (PPE-DE)
Ison-Britannian konservatiivien mielestä mietintö on törkeää puuttumista Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden jäsenvaltioiden sisäisiin asioihin. Perusteettomia hyökkäyksiä arvokasta työtä tekeviä virkamiehiä, kuten poliiseja ja vanginvartijoita kohtaan, ei voida missään tapauksessa hyväksyä, eikä niitä voida perustella. Tosiasia on, että elämme vaarallisessa maailmassa, jossa vapauttamme uhkaavat terroristit, diktaattorit ja väkivaltarikokset.
Iso-Britannian kansalaisilla on oikeus odottaa itse valitsemiltaan edustajilta sitä, että nämä puolustavat ja suojelevat heitä, eivätkä jätä heitä vaaralle alttiiksi näillä elintärkeillä aloilla.
Mietinnössä Euroopan unioni joutuu hyvin ikävään valoon. Mietinnössään esittelijä Swiebel ilmaisee ihmisoikeuksiin liittyviä omia näkökantojaan. Ison-Britannian konservatiivit Euroopan parlamentissa vaativat Euroopan parlamentin asiasta vastaavia yksiköitä varmistamaan, että vastaisuudessa tällaiset mietinnöt laatii henkilö, jonka lähestymistapa on vähemmän henkilökohtainen ja objektiivisempi.

Lang (NI)
. (FR) Tässä sitä taas ollaan, kuten joka vuosi tähän samaan aikaan käsittelemässä Euroopan parlamentin perinteistä mietintöä perusoikeustilanteesta Euroopan unionissa. Tavanomaisen listan lisäksi tänään meille esitetyssä mietinnössä tarjotaan jälleen kerran maahanmuuttomyönteisyyden, ihmisoikeuksien, liberalismin, antinationalismin ja kolonialismin lobbaajien päähänpinttymiä.
Mietinnössä on runsaasti harhautuneita vaatimuksia, mm. äänioikeuden antaminen ulkomaalaisille ja heidän vaalikelpoisuutensa, ulkomaalaisten työmarkkinoille pääsyä helpottavat kiintiöt, homoseksuaalisen avioliiton laajentaminen, Ranskassa sovellettavan nykyisen avioitumisalaikärajan poistaminen - tällä hetkellä 15 vuotta tytöille ja 18 vuotta pojille - tai kaikkien etnisten vähemmistöjen tulkitseminen laajasti kansallisiksi vähemmistöiksi.
Tämä mietintö olisi kuitenkin ikävä kyllä vain keskinkertainen, jos kaikki nämä kohdat tuottanut umpimähkäinen lähestymistapa ei olisi tuottanut tulokseksi myös vaatimusta siitä, että on poistettava naisten pääsyn kreikkalaiseen ortodoksimunkkien pyhättöön Athos-vuorelle estävä vuodelta 1045 peräisin oleva kielto. Esittelijän mielestä tämä kielto on ristiriidassa syrjimättömyyden ja sukupuolten tasa-arvon periaatteiden kanssa! Milloinkohan luostarit on pakko muuttaa sekaluostareiksi?

Meijer (GUE/NGL)
Jokaisen, joka määrittelee Euroopan unionin perusoikeuksia, on tiedettävä, kunnioittavatko asianomaiset hallitukset tosissaan näitä oikeuksia. Esittelijä Swiebelin kunniaksi on luettava se, että hän on kartoittanut erittäin hyvin sen, mikä on Euroopassa ihmisoikeuksien alalla pielessä. Hän perustellusti kohdistaa huomion poliisien väärinkäytöksiin, väärinkäytöksiin vankiloissa, etnisten vähemmistöjen syrjintään, virheisiin rikosoikeudenkäynneissä sekä jäljellä olevaan naisten ja miesten väliseen epätasa-arvoon. Ongelmallisia ovat myös lapsityövoima, EU:n kansalaisuutta vailla olevien pääsy työmarkkinoille, ihmisten vaikeudet saada oleskelumaansa kansalaisuus, ja niiden, jotka eivät ole vielä tätä kansalaisuutta saaneet, äänioikeuden puute. EU:n jäsenvaltiot eivät ilmeisesti kykene vahvistamaan kansallisia vähemmistöjä, rajat ylittäviä televisiopalveluja, uudistettua Euroopan sosiaalista peruskirjaa sekä adoptoitujen tai aviottomien lasten asemaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia. Alaikäisiä käytetään lapsisotilaina. Kohtuuttoman autoritaariset turvatoimet, joita tällä hetkellä perustellaan nykyisellä terrorismin uhalla, uhkaavat jäädä pysyviksi. Tarvitsemme kiireellisesti tätä luetteloa, jotta voimme saada väärinkäytökset tehokkaammin loppumaan. On yllättävää, että tämä mietintö, joka puhuu puolestaan, hyväksyttiin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa ainoastaan äänin 25 puolesta ja 20 vastaan. On ilmeistä, että tässä parlamentissa on suuri vähemmistö, joka ei halua ratkoa olemassa olevia perusoikeuksien loukkauksia.

Pasqua (UEN)
. (FR) En muista koskaan näinä vuosina, kun olen toiminut parlamentin jäsenenä, nähneeni yhtä hirveää tekstiä kuin se, jonka jäsen Swiebel on meille tänään esitellyt.
Mietintöön sisältyvät tietenkin kaikki liittovaltion kannattajien perinteiset haihattelut perusoikeuskirjan rajoittuneisuudesta ja sen mahdollisesta muuttamisesta utopistisen Euroopan perustuslain johdanto-osaksi. Tämän itsessään periaatteessa tuomittavan seikan lisäksi suurin tyrmistyksen lähde on perusoikeuskirjan käyttäminen jäsenvaltioita vastaan.
Esittelijä myöntää, että hänen tavoitteenaan on käyttää perusoikeuskirjaa siihen, että jäsenvaltioiden asioita käsitellään tuomioistuimissa, ja viime kädessä siihen, että kansallisissa oikeusjärjestelmissä velvoitetaan soveltamaan sellaisia käytäntöjä, tapoja ja toisinaan jopa harhautuneita tapoja, jotka poikkeavat perusteellisesti yhteisestä juutalaiskristillisestä perinteestämme.
Oikeutettua ponnistelua ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolesta ei saa sekoittaa yhteisen hyvän vastaisiin epäterveisiin harhoihin.
Esittäessään vaihtoehtoisen päätöslauselman ryhmälläni oli ainoastaan yksi tavoite: pelastaa parlamentin kunnia sen jo saatettua itsensä riittävän huonoon valoon valiokunnan hyväksyttyä tämän Swiebelin järkyttävän huonon mietinnön. Tämä mietintö sisältää totisesti tiiviissä muodossa ihmisoikeusaktivistien ideologian kaikkein inhottavimmat piirteet.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Mikään ei vedä vertoja hyvälle poliittiselle kädenväännölle. Demokratian näkökulmasta katsottuna onnittelen jäsen Swiebeliä hänen tuoreimmasta menestyksestään. Niukka äänimäärien ero, joka tarkoitti sitä, ettei omaa päätöslauselmaesitystäni täysistunnossa hyväksytty (hyväksymisestä jäi puuttumaan ainoastaan 23 ääntä), ja äärimmäisen niukka enemmistö (ainoastaan viisi ääntä), jonka turvin lopullinen päätöslauselma hyväksyttiin, osoittavat kuitenkin selvästi, että on menty väärään suuntaan. Tämä ei tiedä mitään hyvää Euroopan yhdentymiselle, josta - sillä sehän on varsin suuresti sidoksissa Euroopan kansojen perinteisiin, historiaan ja yhteisymmärrykseen - käsityksemme ovat erittäin kaksijakoiset ja josta olemme ajautumassa ankariin kiistoihin. Jokainen, joka lukee nyt hyväksytyn esityksen, saattaisi kuvitella elävänsä hirvittävässä vainon ilmapiirissä yhdessä 1900-luvun synkimmistä diktatuureista! Esittelijän (ja niukan enemmistön) metodologinen harha-askel on johtanut liioiteltuihin näkemyksiin, joissa kuvastuu ehdoton ylimielisyys sitä seikkaa kohtaan, että Euroopan unioni on yksi harvoista etuoikeutetuista alueista koko maailmassa ihmisoikeuksien sekä niiden kunnioittamisen ja takaamisen alalla. Lopuksi osoitamme vielä halveksuvamme meille kaikille tuttua todellisuuttamme ja esiinnymme naurettavassa valossa annettuamme periksi vasemmistovetoiselle ja nurkkakuntaiselle poliittiselle tematiikalle. Tämä ei hyödytä Eurooppaa sen enempää kuin ihmisoikeuksiakaan.
Lopuksi kerron kannattavani aloitetta vaihtoehtoisen kokonaispäätöslauselmaesityksen jättämisestä. Koska UEN-ryhmässä on ainoastaan 22 jäsentä, se, että täysistunnossa vaihtoehtoinen esitys sai taakseen 246 ääntä, osoittaa selvästi esityksen olleen melkoinen menestys poliittisena keinona selventää asioita ja keinona ilmaista eriävä näkemyksemme.

Sacrédeus (PPE-DE)
Äänestin mietintöä vastaan.
On luultavasti ainutlaatuista Euroopan parlamentin historiassa, että esittelijä esittelee ihmisoikeuksista mietinnön, joka herättää perustellusti erittäin ankaraa arvostelua ja joka saa taakseen huomiota herättävän niukan enemmistön (274 ääntä puolesta, 269 ääntä vastaan 14:n pidättyessä äänestämästä).
Mietintö on ilmaus puoluepoliittisesta valikoinnista. Myös ihmisoikeuksien käsitettä käytetään väärin. Tämä johtuu siitä, että esittelijä harhautuu kauas mietinnön lähtökohdan ja tehtävänasettelun ulkopuolelle (esimerkkinä perhelainsäädäntö tai kreikkalaisten munkkien omistusoikeudet Athos-vuorella), joka on EU:n perusoikeuskirja. Näin ollen ihmisoikeuksien käsite laimenee ja vesittyy ja sen arvo alenee. Tämä on varsin vakava asia.
Minussa herättää kovasti kysymyksiä myös se, kuinka perusteltua on esittää 133 kohdassa kauaskantoinen väite siitä, että seitsemässä EU:n jäsenvaltiossa, mm. Ruotsissa, vallitsisi poliisivoimien ja vankiloiden henkilökunnan väärinkäytöksiin ja väkivaltaan liittyvä "rankaisematta jättämisen ilmapiiri".
Me Euroopan kristillisdemokraatit onnistuimme kuitenkin kumoamaan 83 kohdan (279 ääntä puolesta, 259 ääntä vastaan ja 9 pidättyi äänestämästä), jossa jäsenvaltioita kehotettiin "sallimaan avioliitto samaa sukupuolta olevien henkilöiden välillä", sillä tämä ei ole EU:lle kuuluva asia.

Sanders-ten Holte (ELDR)
Haluaisin onnitella esittelijä Swiebeliä hänen erinomaisesta työstään. Myös minä pidän epätyydyttävänä sitä, että 13 jäsenvaltiota 15:stä ei näytä noudattaneen velvoitettaan maidensa ihmisoikeustilannetta koskevien määräaikaisraporttien toimittamisesta tähän tarkoitukseen perustetuille kansainvälisille valvontakomiteoille. Euroopan unionina meidän on näytettävä esimerkkiä, muutoin uskottavuutemme kolmansissa maissa on vaarassa.
Alueellisten ja vähemmistökielten ryhmän (Intergroup for Regional and Minority Languages) puheenjohtajana haluan korostaa sitä, kuinka tärkeää alueellisten ja vähemmistökielten käyttäminen on monille. Kieli on osa henkilökohtaista ja kulttuurista identiteettiämme, ja siten yksi perusoikeuksistamme. Se on tärkein ihmisten välinen viestintäväline. Vähemmistökielten käyttämiseen kannustaminen vahvistaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta alueellisella tasolla. Siksi äänestin 66 ja 68 kohdan puolesta. Tämä on ensimmäinen vaihe.
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 149 artiklan mukaan Euroopan unionin tehtävänä on tukea kielellistä monimuotoisuutta. Tämä ei riitä, sillä perussopimukseen tarvitaan kiireellisesti oikeusperustaa alueellisille ja vähemmistökielille.
Kieli on tärkeä osa kulttuurista perintöämme, ja olisi sääli, jos alueelliset ja vähemmistökielet menetettäisiin laiminlyöntien ja tukahduttamisen seurauksena.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, täällä edustamani eläkeläisten puolue tukee voimakkaasti mietintöä ulkorajojen valvonnasta 15 jäsenvaltion, kohta 25 jäsenvaltion ja sen jälkeen 27 jäsenvaltion Euroopan unionissa. Mielestäni on tärkeää antaa välittömästi taloudellista pontta ja erityisesti Euroopan unionin tukea kaikille näille uusille ehdokasvaltioille, joiden rajoista tulee kahden tai neljän vuoden kuluttua unionin ulkorajat. On siis selvää, että juuri tämä on rajojen heikko kohta, ja juuri ensimmäisinä kuukausina näiden valtioiden liityttyä oikeudellisesti ja tosiasiallisesti Euroopan unioniin Euroopan uusien ulkorajojen loukkausten vaara on suurin.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olin iloinen voidessani äänestää jäsen Pirkerin mietinnön puolesta, sillä siinä jatketaan vuonna 1998 tekemääni työtä. Silloinhan hyväksyimme itälaajentumista ja sisäistä turvallisuutta käsitelleen - tuolloin minun nimelläni laaditun - mietinnön, jossa ensimmäisen kerran esitettiin ajatus Euroopan unionin rajavartijalaitoksesta. Sen jälkeen jäsenvaltioissa on tapahtunut merkittävää edistymistä: Italian johdolla on laadittu toteutettavuustutkimus, ja komissio on antanut tämän tiedonannon, josta kiitän komission jäsentä Vitorinoa. Tämä on kuitenkin vasta ensimmäinen askel oikeaan suuntaan, ja haluaisin tehdä täysin selväksi kannattavani pyrkimystä perustaa todelliset eurooppalaiset rajojenturvaamisjoukot, Euroopan unionin rajavartiolaitoksen, jonka toiminta perustuu yhteisön lainsäädäntöön ja joka on yhteisön rahoittama, sillä kaikesta muusta syntyisi pelkkä sekasotku. Ehdotetun koulutuslaitoksen osalta kannatan voimavarojen yhdistämistä ja toimien päällekkäisyyden välttämistä poliisikouluja käyttämällä. Myös tätä ehdotettiin vuoden 1998 mietinnössä, ja sekin on jo vireillä. Mielestäni tällä tavalla olemme oikealla tiellä. Rikollisuus on kansainvälisesti järjestäytynyttä, ja meidän on vihdoinkin järjestettävä rikollisuuden torjunta yhteisönlaajuisten ja rajat ylittävien toimien pohjalta.

Berthu (NI)
. (FR) Vaikka komission pyrkii 7. toukokuuta 2002 antamassaan tiedonannossa johtamaan jäsenvaltioita epärealistiseen, ylikansallisen tai ns. "yhdennetyn" ulkorajojen valvonnan suuntaan hallitukset ovat pitäneet jalat maassa hyväksyessään "ulkorajojen valvontaa koskevan suunnitelman", johon sisältyy hyödyllisiä toimia, mm. myönteisten kokemusten vaihto, operatiivinen koordinointi, yhteinen jatkokoulutus, yhteensopiva varustus ja yhteinen riskianalyysi. Euroopan parlamentin Pirkerin mietinnössä kuljetaan jälkimmäisillä linjoilla, ja mekin kannatamme sitä, kuten olemme jo todenneet Sevillan Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa 2002.
Mietinnössä kuitenkin pahoitellaan sitä - ja tämän vuoksi pidätyimme äänestämästä - että neuvosto suhtautui torjuvasti ajatukseen "yhdennetystä" eurooppalaisesta rajavartiolaitoksesta. Tämä ulkorajojen valvonnan "ylikansallistaminen" olisi itse asiassa erittäin vahingollista, sillä se veisi vastuun pois jäsenvaltioilta. On elintärkeää, että jokainen jäsenvaltio voi jatkossa valvoa rajojaan.
Olisi kuitenkin järkevää, että niille jäsenvaltioille, joille aiheutuu maantieteellisen asemansa vuoksi tällä alalla merkittäviä kustannuksia, mistä hyötyvät näiden maiden naapurijäsenvaltiot, toimitetaan näistä naapurimaista asianmukaista teknistä ja taloudellista tukea. Tämä olisi hyödyllinen tapa osoittaa eurooppalaista solidaarisuutta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Komission ja neuvoston tavoin esittelijä haluaisi Euroopan unionin perustavan "yhdennetyn ulkorajojen valvonnan". Se ei toteudu, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden keskinäinen kilpailu unionissa. Mutta miksi? Ketä vastaan ja mitä vastaan?
Te ette tarkenna asiaa, koska silloin myönnettäisiin, että tämän yhdennetyn ulkorajojen hallinnan tarkoituksena ei ole Euroopan kansojen suojelu, vaan epäsuorasti sanottuna Euroopan unionin muuttaminen linnoitukseksi, johon maahanmuuttajien, köyhien ja pakolaisten olisi vielä vaikeampaa päästä.
Äänestimme tietenkin mietintöä vastaan.

Caudron (GUE/NGL)
. (FR) Euroopan komission EU:n ulkorajojen yhdennettyä valvontaa koskevan tiedonannon tarkoituksena on vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvan alueen luominen.
Voimme vain hyväksyä jäsenvaltioiden välisen ulkorajojen valvontaa koskevan koordinoinnin aloittamisen. Taataksemme EU:ssa turvallisuuden, etenkin laajentumisen jälkeen, on tarpeen:
varmistaa jäsenvaltioiden keskinäinen luottamus rajavalvonnassa,
torjua kaikenlaisia terrorismin synnyttämiä sisäisiä ja ulkoisia uhkia ja
torjua laitonta maahanmuuttoa.
Tämän jälkeen todettakoon, etten voi allekirjoittaa tukahduttavaa, turvallisuutta ylikorostavaa ajattelutapaa, joka ilmenee joidenkin ehdotusten taustalta, vaikka se onkin tällä hetkellä suosittu ajattelutapa Euroopassa ja erityisesti Ranskassa. Olemme liian taipuvaisia torjumaan pikemminkin oireita kuin köyhyys- ja työttömyysongelmien todellisia syitä, emmekä saa unohtaa sitäkään, ettei meillä ole maahanmuuttajia oikeasti tukevia toimia.
Kukaan ei voi kieltää sitä, että oikeus turvallisuuteen on perusoikeus. Meidän kaikkien on kuitenkin oltava tietoisia siitä, ettemme voi uhrata muita perusoikeuksia sen saavuttamiseksi.

Lund ja Thorning-Schmidt (PSE)
 - (DA) Emme tänään Euroopan parlamentissa äänestäneet ulkorajojen yhdennettyä valvontaa koskevan Pirkerin mietinnön (A5-0449/2002) puolesta emmekä sitä vastaan. Ehdotuksessa on monia hyviä piirteitä, mutta emme katso, että hetki on oikea yhteisen rajavartiolaitoksen perustamiselle.
Samalla kiinnittäisimme kuitenkin huomion siihen, että tähän alaan sisältyy EY:n perustamissopimuksen IV osastoon kuuluvia asioita, jotka eivät koske Tanskaa, ks. Tanskan asemaa koskeva pöytäkirja.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
Schengen-yhteistyö on merkinnyt kansalaisille lisää vapautta matkustaa jäsenvaltioista toiseen näyttämättä passiaan sisärajoilla. On ilmeistä, että tällainen uudistus edellyttää yhteisten ulkorajojen valvonnan tehostamista. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää, että nykyiset ja tulevat jäsenvaltiot tekevät tiiviisti yhteistyötä varmistaakseen kaikilla ulkorajoilla yhtäläisen rajavalvonnan, erityisesti koulutuksen ja yhteisten suuntaviivojen avulla.
Suhtaudumme kuitenkin epäilevästi ajatukseen EU:n rahoittamasta rajavartiolaitoksesta. Kansallisen poliisilaitoksen yksinoikeus jäsenvaltioiden alueella tapahtuvaan rikostentorjuntaan ja rajavalvontaan on perustavanlaatuinen asia, joka on säilytettävä. Muiden maiden poliisilaitokselle ei pidä antaa valtuuksia toimia toisessa jäsenvaltiossa hyvin erityisiä olosuhteita lukuun ottamatta, mikä myös tunnustetaan Schengenin sopimuksessa. Näitä sääntöjä on sovellettava mahdollisimman pitkälti myös rajavalvontaan.
Poliisitoimintaa koskevissa määräyksissä ja perinteissä on jäsenvaltioiden välillä monia eroja, erityisesti henkilöllisyyden tarkistamisen ja pidättämisen osalta. Yhteiseen rajavartiolaitokseen saattaa liittyä riski siitä, ettei näitä määräyksiä täysin noudatettaisikaan. EU:n ulkorajojen tehokkaan valvonnan varmistamisen takia mahdollisesti ilmenevä lisähenkilöstön tarve on sen sijaan voitava hoitaa antamalla taloudellista tukea kyseisten jäsenvaltioiden rajaviranomaisille.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Haluan onnitella esittelijä Pirkeriä hänen laatimastaan verrattomasta mietinnöstä, jonka aiheena on "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen yhdennettyä valvontaa", ja jolle annan täyden tukeni, erityisesti Euroopan unionin rajavartiolaitoksen perustamisen tarkoituksenmukaisuutta silmällä pitäen. Vaikka tarkoituksena ei ole ulkorajojen valvonnasta vastaavien kansallisten viranomaisten syrjäyttäminen, tämän avulla ne voivat tehdä yhteistyötä unionin sisäisen turvallisuuden varmistamiseksi ja vapaan liikkuvuuden periaatteen toteuttamiseksi.
Korostan myös uskovani vakaasti siihen, että yhteisten toimien ottaminen käyttöön ulkorajojen valvonnassa todennäköisesti lisää rajavalvonnan tehokkuutta.

Martinez (NI)
. (FR) Euroopasta on poistettu sisärajat. Meillä on yhteismarkkinoiden lisäksi hieno Schengenin sopimus. Voimme liikkua vapaasti. Vastineeksi siitä, että 15-huoneistoisen Eurooppa-rakennuksen kaikki ovet poistetaan, 380 miljoonaa asukasta saavat oikeuden tehokkaaseen portinvartijaan yhteisen sisääntulon luona.
Tämä ulkorajojen portinvartija ei kuitenkaan hoida tehtäväänsä. Almeriassa, Brindisissä ja kesäkuusta 2004 lähtien Puolassa, Kyproksessa ja Baltian maissa kaikki liikkuu vapaasti: huumeet, parittajat, maahanmuuttajat, ihmiskauppaajat ja heidän uhrinsa, rikolliset ja terroristit. Turvallisuutta ei enää taata. Esittelijä vaatii tutkia, satelliitteja, yhteisiä valvontatoimia, Frontalis-ohjelman tyyppistä jatkokoulutusta yhdennettyä verovalvontaa koskevan Fiscalis-ohjelman mallin mukaisesti ja tietenkin väistämätöntä eurooppalaista rajavartiolaitosta.
Tässä tapauksessa halutaan rajavalvontajoukkoja, kuten toiset haluavat rannikkovartijoita. Mukana kuviossa on jopa perinteinen unionin kaikkia vaivoja lääkitsevä virasto, joka on nimeltään SCIFA+ ja joka vastaa rajojen turvaamisen koordinoinnista. Samalla ulkorajat ovat kuin vuotava seula, joka päästää kaiken läpi, mikä on loppujen lopuksi ainoa tehokas ratkaisu. Euroopan jäätyä ihmistulvan jalkoihin sekä idästä että lännestä ei ole enää tarpeen valvoa rajanylityksiä, koska kaikki ovat jo sisällä.
(Tekstiä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Meijer (GUE/NGL)
Yhteinen virkamiesten koulutus, yhteinen tutkalaitteiden kehittäminen, liikkuvan valvontakaluston hankinta ja yhteinen rajavalvontapalvelu kuuluvat toisenlaiseen Eurooppaan kuin siihen Eurooppaan, jollainen Euroopan unioni on tähän saakka väittänyt olevansa. Jos EU kehittyy yhdeksi supervaltioksi, on sanomattakin selvää, että tarvitaan yksi ainoa ulkoministeri, yksi ainoa suurlähetystö jokaisessa ulkovaltiossa ja yksi yhteinen edustajanpaikka Yhdistyneissä Kansakunnissa. On merkillepantavaa, että kukaan ei avoimesti kannata tällaista supervaltiota. Jäsenvaltiot haluavat säilyttää suurlähetystönsä ja oman paikkansa YK:ssa, ja ulkoministerit koordinoisivat mieluummin toimiaan yhteisen sihteeristön kuin Euroopan komission kautta. Erityisesti kaiken ulkoasioihin ja puolustukseen liittyvän osalta yritämme osoittaa, että EU koostuu yhä 15 itsenäisestä valtiosta. Olisi näin ollen vain loogista päätyä maahanmuuttajien ja ulkomaisten vierailijoiden osalta standardinmukaiseen vastaanottomenettelyyn ja standardinmukaiseen rajavalvontapalveluun, jos todella haluamme olla yksi supervaltio. Merkillepantavaa on se, että teemme nyt päätöstä "linnoitus-Euroopan" sulkemisesta muun maailman köyhien alueiden ulottumattomiin, ilman että olisimme päässeet yksimielisyyteen yhteisestä tulevaisuudesta tämän linnoituksen sisällä. Näin ollen hylkään tämän ehdotuksen.

Miranda (GUE/NGL)
. (PT) Laittomat maahanmuuttoverkostot, ihmiskauppa, järjestäytynyt rikollisuus ja terrorismin torjunta ovat tilanteita, joista olisi varmasti syytä laajasti ja ensisijaisesti huolestua, ja jotka, kuten Laekenissa määriteltiin, edellyttävät ulkorajojemme valvonnasta tällä hetkellä vastaavien yksiköiden välistä yhteistyömekanismeja. On kuitenkin selvää, että Schengenin säännöstöön sisältyy nykyisellään rakenteita, joilla on toimivaltaa ja valtuudet määritellä "yhteiset standardit" ja prosessit poliisiyhteistyölle.
Tässä ehdotuksessa mennään kuitenkin vielä pitemmälle, ja sen taustalla on tavoite perustaa Euroopan rajavartiolaitos, jonka tehtävät kuuluvat vain ja ainoastaan kansallisille viranomaisille ja jota emme näin ollen voi kannattaa. Laitoksen toimintaan kuuluisi erityisesti asiakirjojen tarkistaminen, ulkomaan kansalaisten kuulustelu ja ilmoittaminen pääsystä unionin alueelle tai pääsyn epäämisestä. Tietenkin tällaisesta eurooppalaisesta poliisilaitoksesta puhuttaessa herää kysymys ensinnäkin sen tehokkuudesta, joka on kyseenalainen ja jota on syytä suuresti epäillä. Olennaista on kuitenkin se, minkä komissiokin on tiedonannossaan todennut, että tällainen laitos loisi useissa jäsenvaltioissa hankalia perustuslaillisia ongelmia. Näin ollen on ensisijainen asia tehostaa nämä toimivaltuudet omaavaa kansallista poliisilaitosta ja varmistaa asianmukainen yhteistyö niiden välillä, jotta edellä mainittuihin tilanteisiin voisiin vastata tyydyttävästi.

Queiró (UEN)
. (PT) Tässä mietinnössä käsitellään ulkorajojen valvonnan parantamista koskevaa komission tiedonantoa, jossa yhdistetään jäsenvaltioiden toimet unionin laajuisiin toimiin, jotka ovat olennaisia, jos otetaan huomioon erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin ja laittoman maahanmuuton aiheuttama uhka ja kohta toteutuva uusien maiden liittyminen EU:hun.
Schengenin säännöstön soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella pidämme tarkoituksenmukaisena yhteisten toimien ottamista käyttöön nykyisten ja tulevien ulkorajojen valvonnassa siten, että näissä toimissa otetaan huomioon jäsenmaissa määritetyt parhaat käytänteet. Euroopan rajavalvonta kuuluu kuitenkin edelleen kansalliseen toimivaltaan, ja sitä on harjoitettava kansallisesti, ja tämän seikan osalta yhdyn täysin esittelijän kantaan.
Tässä yhteydessä henkilöstön ja johtavien virkamiesten koulutus- ja jatkokoulutusohjelmat, kaluston suunnittelun ja käyttöönoton ajan tasalle saattaminen ja integroidun riskianalyysin laatiminen ovat olennaisia toimia. Vaikka esittelijä ehdottaakin sellaisen erikoisyksiköistä koostuvan Euroopan rajavartiolaitoksen luomista, josta voidaan tarvittaessa ja jäsenvaltioiden pyynnöstä lähettää tilapäisesti joukkoja kansallisten viranomaisten tueksi ulkorajoilla sijaitseville riskialttiille alueille, mikä on mielestäni ristiriitaista, suhtaudun mietintöön kokonaisuutena myönteisesti, ja siksi äänestin sen puolesta.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin mietinnön puolesta seuraavista, lyhyistä mutta ytimekkäistä syistä. Ensimmäinen on komission tiedonannon tärkeys, sillä siinä EU:n ulkorajojen valvonnan parantamista käsiteltäessä yhdistetään jäsenvaltioiden toiminta unionin laajuisiin toimiin, jotka ovat erittäin olennaisia, kun otetaan huomioon erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin ja laittoman maahanmuuton aiheuttamat uhkat ja kohta toteutuva uusien maiden liittyminen EU:hun. Toinen syy on esittelijän myönteinen lähestymistapa, sillä hän korostaa jatkuvasti sitä, että rajojemme valvonta kuuluu edelleen kansalliseen toimivaltaan ja sitä on harjoitettava kansallisesti. Tämä ei kuitenkaan saisi Schengenin säännöstön soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella estää nykyisten ja tulevien ulkorajojen valvontaa koskevien koordinoitujen toimien kehittämistä siten, että näihin toimiin sisällytetään jäsenvaltioissa määritetyt parhaat käytänteet. Tästä syystä minäkin annan tukeni ehdotukselle siitä, että yhteisössä pannaan täytäntöön henkilöstön ja johtavien virkamiesten koulutus- ja jatkokoulutusohjelmia ja aloitetaan integroidun riskianalyysin suunnitteleminen. Kannatan myös sellaisen erikoisyksiköistä koostuvan Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista, josta voidaan tarvittaessa ja jäsenvaltioiden pyynnöstä lähettää tilapäisesti joukkoja kansallisten viranomaisten tueksi ulkorajoilla sijaitseville riskialttiille alueille. Haluankin kiinnittää huomion siihen, että juuri Portugalilla on yksi EU:n tärkeimmistä ja hankalimmista ulkorajoista - tässä tapauksessa meriraja - mihin kukaan ei ole kiinnittänyt erityisemmin huomiota.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, monet eläkeläiset hankkivat arvopapereita pyrkiessään kohentamaan myöhempää elintasoaan. Generoso Andrian asiakirjassa, jonka hyväksyimme, tuetaan näitä piensijoittajia, kansalaisia, joilla ei ole paljon rahaa ja joille kulujen pienentäminen heidän sijoittaessaan vähiä rahojansa arvopapereihin on siksi vieläkin tärkeämpää. Suhtaudun siksi suosiollisesti aloitteeseen ja mietintöön, jonka ystäväni Generoso Andria on parlamentille esittänyt ja jonka parlamentti minunkin myötävaikutuksella on hyväksynyt.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Jopa rahoitusmarkkinoiden ja kapitalistisen talouden toiminnan näkökulmasta Euroopan unionin kansallinen pirstoutuminen on haitta. Euroopan unionin koko viime vuosikymmenten historia on osoitus siitä, että tämä haitta on vaikea poistaa ja sen poistaminen vaatii suuria ponnistuksia.
Rahoitusalalla halutaan jäljitellä tällä hetkellä Yhdysvalloissa käytössä olevaa järjestelmää. Tällaisen järjestelmän luomiseen tarvitaan kuitenkin rajoittavien sääntelytoimien soveltamista jäsenvaltioihin, ja jäsenvaltiot kieltäytyvät niitä hyväksymästä. Hauskinta on todeta esittelijän, ammatiltaan pankkiirin, selittävän, että meidän on syytä perustaa todellinen, voittoa tavoittelematon julkinen palvelu, joka tekisi rajat ylittävistä transaktioista helpompia ja edullisempia!
Samalla, kun sekä Euroopan toimielimet että jäsenvaltiot purkavat kansalle hyödyllisiä julkisia palveluja, se, että vaaditaan julkista palvelua rahoitus- ja pankkialan toimijoiden käyttöön kuulostaa siltä kuin pukki olisi kaalimaan vartijana.
Kannatamme kansalle hyödyllisten julkisten palvelujen laajentamista. Me emme kuitenkaan piittaa oman järjestelmänsä ominaisluonteen vuoksi ongelmiin joutuneiden rahoitusalan toimijoiden mielentilasta. Koettakaa vaan ratkaista itse omat ongelmanne, mutta koska ne eivät kosketa meitä, pidätyimme äänestämästä.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Tätä mietintöä olisi tarkasteltava rahoituspalvelujen toimintaohjelman taustaa vasten. Tätä toimintaohjelmaahan on kehitetty Lissabonin strategian yhteydessä, ja siinä tarkoituksena on ollut markkinoiden ja rahoituspalvelujen integrointi vuoteen 2005 mennessä ja pääoman vapaampi liikkuminen, jota vastustamme. Tukeutuen äskeiseen komission tiedonantoon, jossa pyritään sääntelemään arvopaperitransaktioiden selvitystoimintaa eli integroitujen arvopaperimarkkinoiden toimintaa, erityisesti rajat ylittävissä transaktioissa, ja kun tavoitteena on pääomanliikkeiden vapauttaminen ja rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden luominen, mietinnössä pyritään myös yhdenmukaistamaan selvitystoiminnan sääntöjä, sitä koskevaa lainsäädäntöä ja menetelmiä eri jäsenvaltioissa ottaen huomioon tällä alalla ilmenevät huomattavat kansalliset erot.
Tästä siis johtuu yhteisen eurooppalaisen infrastruktuurin tavoittelu ja ehdotukset yhdysvaltalaisen mallin noudattamisesta sekä komission painostaminen harkitsemaan Euroopan unionissa vastaavaa lähestymistapaa kehottaen myös jäsenvaltioita kohta tapahtuvan sijoituspalveluista annetun direktiivin 93/22/ETY tarkistamisen yhteydessä myöntämään muiden valtioiden sijoitusyhtiöille oikeus osallistua kansallisiin selvitysjärjestelmiin. Tästä olemme eri mieltä.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Mario Mantovanin esittämä, äsken hyväksymämme asiakirja terveyden- ja vanhustenhuollon tulevaisuutta koskevine ehdotuksineen on täydellinen, ja se olisi syytä hyväksyä jokaista riviä myöten, kuten itse tein. Haluaisin korostaa, kuinka tärkeää omasta mielestäni ja Euroopan parlamentissa edustamani eläkeläisten puolueen mielestä on, että unionin varoja osoitetaan merkittävämmin etäkirurgisten operaatiotekniikoiden kehittämiseen. Nykyään Roomassa toimiva kirurgi voi leikata sairaan potilaan - tavallisesti iäkkään potilaan - Suomessa tai Belgiassa ja päinvastoin. Eläminen ilman rajoja tarkoittaa juuri tätä, ja on tarjottava niin paljon apua kuin Eurooppa suinkin pystyy tarjoamaan kaikille kansalaisille tällä alalla, ja erityisesti sairaille kansalaisille.

Bushill-Matthews (PPE-DE)
Terveyden- ja vanhustenhuolto on tärkeä ja meitä kaikkia koskettava asia. Mietintö on ajatuksia herättävä ja harkittu.
Haluan korostaa edellä mietinnössä esitettyä lähtökohtaa siitä, että terveydenhuolto ja terveyspalvelujen järjestäminen kuuluvat kunkin jäsenvaltion toimivaltaan. On tärkeää, että näin on jatkossakin. Kaikki jäsenvaltiot voivat kuitenkin ottaa oppia toisiltaan, ja erityisesti niillä on opittavaa mietinnössä käsitellyillä avainaloilla.
Olin tyytyväinen, kun tänään sekä esittelijä että koko parlamentti hyväksyivät tarkistukseni. Vanhusten terveydenhuoltoon liittyvät erityistarpeet on otettava paljon paremmin huomioon, erityisesti maaseutualueilla. Kotimaassani ennustetaan, että yhä useammat ikäihmiset muuttavat eläkkeellä maaseudulle. He juurtuvat näihin yhteisöihin. Pitkä, aktiivinen ja täysipainoinen elämä on pikemminkin yhteydessä sosiaalisiin suhteisiin kuin kuntoiluun, ja on tärkeää, että mahdollisimman monet ikäihmisten tarpeet otetaan huomioon paikallisyhteisöissä eikä niinkään kaukaa kaupungeista käsin.
Tämä on haastavaa, mutta tähän haasteeseen on vastattava.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
Suhtaudumme varauksellisesti Mantovanin mietinnön sisältöön. Tuemme Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tarkistusehdotusta, jossa kannatetaan yhteistyömenetelmää avoimen koordinointimenetelmän sijasta. Vastustamme yhteisten standardien laatimista terveydenhuoltostrategioiden valvontaan samoin kuin yhteisten terveydenhuoltopalvelujen kehitysstrategioiden laatimista tällä alalla.
Ruotsalaisina liberaaleina pidämme Euroopan yhdentymistä mahdollisuutena löytää ratkaisuja rajat ylittäviin ongelmiin, kuten ympäristöä, kauppaa, rajat ylittävää liikkuvuutta, ihmisoikeuksia ja konfliktinhallintaa koskeviin ongelmiin. 
Uskomme myös toissijaisuusperiaatteeseen eli siihen, että päätökset tehdään niin lähellä asianosaisia kuin mahdollista. On oltava kaikille selvää, että EU hoitaa ainoastaan sellaisia kysymyksiä, jotka se hallitsee hyvin, eli rajat ylittäviä kysymyksiä. Kaikki muut kysymykset on käsiteltävä paikallisella, alueellisella tai kansallisella tasolla.
Terveyden- ja vanhustenhuolto ovat esimerkkejä aloista, joilla EU:lla on oltava ainoastaan rajoitettu toimivalta. Jokaisella jäsenvaltiolla on oltava täysimääräinen vastuu ja oikeus päättää itse näistä kysymyksistä, sillä ne ovat hyviä esimerkkejä aloista, jotka eivät ole suoraan rajat ylittäviä.
Terveyden- ja vanhustenhuolto ovat perinteisesti keskeisellä sijalla meidän liberaalien asialistalla.

Martinez (NI)
Nyt kun Eurooppa on aiheuttanut itselleen vakavan väestökadon, joka voidaan rinnastaa vakavuudeltaan 1. ja 2. maailmansotaan mutta joka tällä kertaa on tapahtunut vapauden, perusoikeuksien ja syntyvyydensäännöstelyn (eli syntyvyyden rajoittamisen) nimissä, se on havainnut, että sen väestö vanhenee. Tähän väestöön kuuluvat nyt kolmannen ikäkauden edustajat ja erityisesti neljännen ikäkauden edustajat, jotka ovat yli 85-vuotiaita, jotka ovat menettäneet itsenäisen toimintakykynsä ja joilla on motorisia vammoja, aivovammoja ja erittäin vakavia ikääntymisoireita.
Kaiken lisäksi, kuten mietinnössä todetaan, vanhusten psyykkiset sairaudet koskevat etenkin naisia. Sterilisaatiota vastaan 1980-luvulla käydyn taistelun jälkeen tulemme näkemään vanhuusiän dementian vastaisen taistelun vuosina 2010-2020.
Tässä budjettitilanteessa sekä kliinisessä, taloudellisessa ja sosiaalisessa tilanteessa esittelijä kysyy oikeita kysymyksiä ja uppoaa sen jälkeen epämääräisten ratkaisujen suohon. Kysymykset ovat taloudellisia. Mistä löydämme rahat, jotka ovat 4-8 prosenttia BKT:sta, itsenäisen toimintakykynsä menettäneiden miljoonien eurooppalaisten tarvitsemaan jatkuvaan hoitoon ja lääketieteellisiin toimenpiteisiin? Kysymykset ovat myös ammatillisia. Mistä löydetään geriatrian asiantuntijat, hoitajat, erikoistuneet hoitokeskukset ja tämän väestönosan tarpeita vastaava koulutus?
Vastaus näihin haasteisiin on "uusi ikääntymistalous". On luotava uusi inhimillisen hoidon sektori, johon kuuluu uusia vanhustenhoitotutkintoja sekä uusia lääketieteen aloja ja niihin liittyviä ammatteja.
(Tekstiä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Meijer (GUE/NGL)
Hyödylliset ja olennaiset yhteisöpalvelut tulevat kalliiksi. Ilman yhteiskunnalta saatavaa tukea vanhat, sairaat tai työttömät eivät voi elää. Valtaosalle väestöä meillä ei olisi kohtuullista terveydenhuoltoa, koulutusta, julkista liikennettä, ympäristönsuojelua eikä palveluja vanhuksille. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta haluaa, että yhdistetään parhaat käytänteet, pääsy, korkea laatu ja saatavuus. Ei ole kovinkaan mielekästä muotoilla tällaisia hienoja tavoitteita, jos ei ole riittävästi voimavaroja näiden tavoitteiden todelliseksi saavuttamiseksi. Leikkaamalla jatkuvasti veroja teemme mahdottomaksi hyvien palvelujen tarjoamisen ja niiden edellyttämän solidaarisuuden. Väitetään alinomaa, että palvelujen kustannuksia voidaan supistaa laatua vaarantamatta. Tämä saavutettaisiin kutsumalla apuun yksityiset voittoa tavoittelevat yritykset, vähentämällä palvelujen määrää, teettämällä työ vähemmällä työvoimalla ja lisäämällä käyttäjiltä perittäviä maksuja. Alankomaissa vuosien menoleikkaukset ovat johtaneet pienten sairaaloiden sulkemisiin, terveydenhuollon jonotuslistoihin, uusien opettajien pulaan ja palvelujen voimakkaaseen vähentymiseen ennen niin hyvässä julkisessa liikennejärjestelmässä. Loppujen lopuksi tämä mietintö perustuu tällaiseen malliin. Koska viime kädessä heikoimmat saavat maksaa, hylkään tämän mallin.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Jäsenvaltioiden politiikan ansiosta EU:ssa on käytössä muuhun maailmaan verrattuna selvästi poikkeukselliset terveydenhuoltojärjestelmät. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että olisi sivuutettava nykyinen tarve suojella niitä, jotka ovat erityisen haavoittuvassa asemassa tai joilla on vakavia taloudellisia vaikeuksia korkeiden hoitokustannusten vuoksi. Tätä taustaa vasten komission tiedonantoon sisältyvät ehdotukset ovat strategisesti tärkeitä pyrittäessä takaamaan vanhusten terveydenhuollon saatavuus ja laatu sekä taloudellinen kestävyys. Se, että terveydenhuoltojärjestelmien järjestäminen, rahoitus ja suunnittelu ovat jäsenvaltioiden vastuulla, ei estä yhteisöä tekemästä yhteistyötä ikääntymiseen liittyvissä toimissa erityisesti terveyden alalla. Sen sijaan kokemusten ja ratkaisujen jakaminen voisi edistää toivomamme sosiaalisen yhteenkuuluvuuden syntymistä.
Annoin täyden tukeni tälle mietinnölle, johon UEN-ryhmään kuuluva jäsen Mussa on vaikuttanut merkittävästi omilla käsityksillään, jotka koskevat seuraavia seikkoja: terveydenhuoltoalan toimijoiden merkittävän roolin tunnustaminen, ehdotus useiden koulutusohjelmien rahoittamisesta yhteisön varoista ja vanhusten huonon kohtelun parantaminen.
Lopuksi on korostettava sitä, että tarvitaan "uutta asennoitumista" vanhuksiin, sitä, että heidät nähdään merkittävänä uutena voimavarana, jolle on syytä antaa arvoa, eikä taakkana yhteiskunnalle. Elinikäodote on lähes kaksinkertaistunut 50:n viime vuoden aikana, mikä on synnyttänyt kokonaan toisenlaisen maailman. Paremman turvan avulla Eurooppa ja eurooppalaiset hyötyvät valtavasti vanhusten arvokkaaksi pääomaksi laskettavasta runsaasta viisaudesta, kokemuksesta ja tiedosta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että sisarellani on poika, Silvio Nardini - hän ei tiedä, että mainitsen hänet Euroopan parlamentissa - josta olen hyvin ylpeä, sillä hän osallistuu eurooppalaisissa joukoissa Afganistanin rauhanturvaoperaatioon: hän on "top gun?, kuten elokuvassa sanotaan, mutta hänellä on jalat tukevasti maan pinnalla. Hän sanoi minulle: "Olen ollut ja olen edelleen Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa valvomassa lentoliikennettä Italiasta Afganistaniin. Olen hyvin onnellinen ja ylpeä siitä, mitä teen, ja se on hyvin antoisaa. Tämä ei ole sotaa, vaan kyse on rauhan palauttamisesta ja sen vakiinnuttamisesta sinne, missä sitä tarvitaan." Tämän vuoksi olin yhä innokkaampi äänestämään tämän Afganistania koskevan esityksen puolesta.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Karlsson, Theorin (PSE)
Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit annamme seuraavan äänestysselityksen:
Tuemme päätöslauselmaa, mutta viittaamme siihen, ettei naisia tai heidän ihmisoikeuksiaan mainita. Myöskään naisia koskevia painopistealueita, joita parlamentti asettui tukemaan joulukuussa 2001, ei mainita, mutta siinä mainitaan kyllä afgaanihallituksen painopistealueet. Meidän mielestämme on vaadittava kaikkien tukihankkeiden yhteydessä tasa-arvonäkökulman huomioon ottamista ja sitä, että naisia on oltava mukana hallituksessa.
Naiset olivat sekä pohjoisen liiton että talebanien uhreja. Naiset ovat rauhan tärkeimpiä toimijoita.
Afganistanin politiikan on kohdistuttava myös afgaaniväestön enemmistöön eli naisiin ja lapsiin.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Vuoden kuluttua Afganistanin sodasta, vaikka taleban-hallinto onkin poissa, maa on edelleen sotaherrojen käsissä, ja sillä on uusi hallitus, jota kukaan ei ole valinnut. Naisten tilanne ei ole aiempaa parempi, lapset käyvät koulua yhtä vähän kuin ennenkin, puhumattakaan maan asukkaiden enemmistön kauhistuttavasta köyhyydestä, jota edelleen pahentaa lännen lentokoneiden kylvämä kuolema ja tuho.
Yhdysvallat on unionin jäsenvaltioiden tuella syytänyt valtavasti rahaa maan hukuttamiseen pommien alle. Ei tule kuitenkaan kuuloonkaan, että maailmanvallat käyttäisivät edes murto-osan näistä rahasummista kansan elämän kohentamiseen.
Erinäiset päätöslauselmat antavat ruusunpunaisen kuvan Afganistanin katastrofaalisesta tilasta. Kuten aina ennenkin, me vain tyydymme pitämään tervetulleena, vaatimaan ja kehottamaan. Emme osallistuneet tähän tehottomaan valitteluun, kun suurin osa nykyhetken vaikertajista antoi vuosi sitten tukensa maailman suurvaltojen brutaalille politiikalle.

Van Orden (PPE-DE)
Ison-Britannian konservatiivit äänestivät Afganistania koskevan päätöslauselman puolesta. Se sisältää monia hyödyllisiä kohtia, mutta emme hyväksy Yhdysvaltojen toimiin kohdistuvaa epäsuoraa arvostelua I perustelukappaleessa ja uudessa 15 a kohdassa, EU:n pyrkimystä luoda itselleen oma poliittinen rooli, 15 kohdan kehotusta, että neuvoston olisi harkittava uudelleen ehdotuksiaan pakolaisten palauttamisesta emmekä uuden 10 a kohdan ehdotusta, että ISAFin sotilaallisia joukkoja olisi käytettävä ihmisoikeusrikkomusten tutkimiseen huolimatta siitä, että toivomme vilpittömästi ihmisoikeustilanteen paranevan erityisesti naisten osalta.

Puhemies.
Äänestysselitykset ovat päättyneet.
(Istunto keskeytettiin klo 13.29, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies.
Haluan ilmoittaa teille Euroopan oikeusasiamiehen vaalin toisen äänestyskierroksen tulokset:
Äänestäjien määrä - 535,
Tyhjät tai mitätöidyt äänestysliput - 26,
Annetut äänet - 509,
Vaadittu enemmistö - 255.
Annetut äänet ovat seuraavat: Nikiforos Diamandouros, 294 ääntä, Roy Perry, 215 ääntä. Nikiforos Diamandouros sai annettujen äänten enemmistön. Näin ollen nimitän hänet Euroopan oikeusasiamieheksi. Onnittelen häntä valinnan johdosta ja kehotan häntä sopivana ajankohtana antamaan työjärjestyksen mukaisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa juhlallisen vakuutuksen.

En halua pelkästään onnitella uutta oikeusasiamiestämme vaan käytän tilaisuutta hyväkseni esittääkseni Euroopan unionin ensimmäiselle oikeusasiamiehelle Jacob Södermanille kiitoksemme ja antaakseni tunnustuksemme hänen tekemästään työstä.

Perry (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, rohkenen tarttua tilaisuuteen voidakseni ensimmäisenä jäsenenä onnitella Nikiforos Diamandourosta hänen valinnastaan Euroopan oikeusasiamieheksi. Minulla on ollut viime vuosina ilo tehdä yhteistyötä Jacob Södermanin kanssa, joka on ollut erinomainen Euroopan oikeusasiamies, mutta olen hyvin iloinen nähdessäni, että oikeusasiamiehen toimi on jatkossa Nikiforos Diamandourosin osaavissa käsissä. Oikeusasiamiehen toimi on Euroopan demokratian kannalta olennainen toimi. On tärkeää, että se pysyy osaavissa käsissä, ja nyt näemme, että näin tapahtuu.
Haluan kuitenkin ottaa esiin seuraavan seikan. Kaikki oikeusasiamiesehdokkaat - ja heitä kaikkia on kiitettävä heidän osallistumisestaan keskusteluun - ovat noudattaneet Euroopan parlamentin esittämää ja tukemaa sekä Jacob Södermanin esittämää hyvän hallintotavan säännöstöä. Meidän olisi sanottava painokkaasti Euroopan toimielimille, erityisesti komissiolle, että niidenkin olisi nyt tartuttava tähän tilaisuuteen ja annettava viipymättä tukensa tälle säännöstölle. Näin voisimme olla varmoja siitä, että Euroopalla on sen tarvitsema ja ansaitsema hyvä hallinto, jonka kaikki toimielinten palveluksessa olevat henkilöt toivovat voivansa tarjota.
Esitän Nikiforos Diamandourosille vilpittömät onnitteluni.
Puhemies.
Kiitoksia sanoistanne, jäsen Perry. Haluan kiittää teitä kaikkien muiden ehdokkaiden ohella siitä, että tarjositte meille elintärkeän mahdollisuuden demokraattiseen valintaan.

Yiannitsis
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajana haluaisin onnitella Euroopan parlamenttia lämpimästi tästä valinnasta. Tiedän, että ehdokkaat, erityisesti viimeisen kierroksen ehdokkaat, olivat kumpikin erittäin päteviä ja verrattoman pystyviä. Mielestäni Euroopan parlamentti on tehnyt erinomaisen valinnan ja Nikiforos Diamandouros voi sen myötä edistää omalta osaltaan unionin asioita ja kehittää vielä lisää oikeusasiamiehen toimistoa.
Apulaisulkoasiainministerinä, Nikiforos Diamandourosin kollegana Ateenan yliopistosta ja pitkäaikaisena ystävänä sanoisin olevani ilahtunut ja innostunut hänen valinnastaan tähän tehtävään. Haluan onnitella häntä ja samanaikaisesti kertoa olevani pahoillani siitä, että Kreikka menettää hänet joksikin aikaa. Hän on meille niin arvokas, että tämä on suuri menetys. Toivomme kuitenkin saavamme hänet takaisin entistäkin kokeneempana ja pystyvämpänä kuin hän oli meidät jättäessään.
Patten
Arvoisa puhemies, osoitan erittäin lämpimät onnitteluni komission, kollegion ja kaikkien komissiossa työskentelevien puolesta Nikiforos Diamandourosille hänen valinnastaan. Tämä on suuri päivä hänelle ja suuri päivä Kreikalle, vaikka toteankin, että Euroopan voitto on Kreikan tappio. Diamandourosilla on tähän vastuulliseen tehtävään erinomainen pätevyys, eikä suinkaan siksi, että hän on komission jäsen Diamontopouloun ystävä. Voidaan siis hyvällä syyllä todeta, että hänellä on kaikilta osin tämän haastavan työn edellyttämä pätevyys, kokemus ja asiantuntemus. Haluan myös antaa tunnustusta Jacob Södermanin viime vuosina tekemälle työlle.
Olen varma, että Diamandouros suoriutuu vastuullisesta tehtävästään siten, että hän nauttii parlamentin luottamusta ja hankkii itselleen myös Euroopan kansalaisten täyden luottamuksen. Toivotamme hänelle kaikkea hyvää tälle matkalle ja vakuutamme hänelle, että tällä kertaa saapuminen ja laskeutuminen Ithacaan ovat jopa vieläkin jännittävämpiä kuin sinne matkustaminen.
Jos sallitte, haluaisin myös antaa tunnustusta jäsen Perrylle - koska olen itse hävinnyt lähes yhtä monta vaalia kuin olen voittanut - sillä tiedän koko parlamentin arvostavan häntä ja tiedän, että hänen äsken esittämänsä hienot kommentit vain lisäävät hänen mainettaan.
Toivotamme kaikkea hyvää Diamandourosille. Olen varma, että hän hoitaa tehtävän erinomaisen hienosti.
Puhemies.
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää omasta ja kollegojeni puolesta jäsen Perryä siitä, että hän oli tässä äänestyksessä hyvä ehdokas. Roy Perry on, kuten huomasitte, yksi hyvän hallinnoinnin suurimmista puolestapuhujista. Haluan myös, että pöytäkirjaan kirjataan, samoin kuin haluan kertoa varsinkin läsnäolijoille, että olemme saaneet tulevasta oikeusasiamiehestä, Nikiforos Diamandourosista mainion seuraajan Jacob Södermanille. Nikiforos Diamandouros on todellakin sellainen henkilö, joka voi seurata Södermanin jalanjälkiä, ja uskon voivani sanoa parlamentin jäsenten puolesta, että odotamme tekevämme hänen kanssaan hyvää yhteistyötä.
Olkaamme myös kiitollisia siitä, että meillä oli monia ammattitaitoisia ehdokkaita tarjolla. Katson, että se, että olemme nykyisen toimikauden aikana valinneet uuden oikeusasiamiehen, tarkoittaa myös sitä, että tällä hetkellä kollegamme parlamentissa tietävät entistä enemmän oikeusasiamiehen työstä, ja sitä, että olemme yksimielisiä siitä, mitä on tehtävä.
Lopuksi kuitenkin hieman risuja: Suomen tietotoimisto lähetti yli puoli tuntia sitten tekstiviestin siitä, kuinka vaalissa oli käynyt. Pyydän teitä, arvoisa varapuhemies, ja kaikkia muita huolehtimaan siitä, että ehdokkaat ja muut eivät saa tietää tällaisia tärkeitä uutisia käytävillä tai uutistoimistojen tekstiviesteistä, vaan voimme varata tällaiset uutiset mahdollisimman pitkälti sellaisiin juhlallisiin tilaisuuksiin, joita täällä istuntosalissa pidämme.

Puhemies.
Kiitoksia, arvoisa Thors. Huomionne on merkitty muistiin.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan huomauttaa siitä, että eilisen istunnon väliaikaiseen pöytäkirjaan, joka on jaettu, on merkitty, että äänestin Napolitanon mietintöön liittyneen lopullisen päätöslauselman puolesta. Tämä on virhe. Lopullisesta versiosta on käytävä ilmi, että äänestin tyhjää mainitun mietinnön kohdalla.

Puhemies.
Kiitoksia huomautuksestanne, arvoisa Nogueira Román. Voin vakuuttaa teille, että parlamentin yksiköt ovat jo panneet asian merkille ja korjaavat pöytäkirjan asianmukaiseksi.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Galeote Quecedon suosituksesta (?5-0410/2002) ja ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan esittämistä kysymyksistä neuvostolle ja komissiolle (?5-0508/2002, ?5-0509/2002) Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Libanonin tasavallan Euro-Välimeri-assosiaatiota koskevan sopimuksen tekemisestä.

Galeote Quecedo (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, epäilemättä yksi syyskuun 11. päivän terroristi-iskujen seurauksista on ollut huomioon kiinnittyminen Lähi-itään, ja vaikka se olisi pelkästään oma etumme, Euroopan unionin olisi osallistuttava alueen myrskyisän tilanteen rauhoittamiseen luomalla poliittista ja taloudellista yhteistyötä ja yleensä antamalla pontta Euroopan unionin ja Välimeren alueen suhteille.
Tässä mielessä valmistelut parlamentaarisen Euro-Välimeri-edustajakokouksen luomiseksi olisivat merkittävä panos, ja kannustan libanonilaisia kollegojamme osallistumaan tähän tehtävään yhdessä Euroopan parlamentin ja alueen parlamenttien kanssa.
Maa, jolle Euroopan parlamentti huomenna äänestyksemme kautta avaa mahdollisuuden etuoikeutettuun yhteistyöhön eli Libanon, on kiistatta yksi alueen keskeisimmistä toimijoista. Tällä hetkellä, kun Libanonilla on takanaan alueellaan käydyt 16 pitkää sodan vuotta, siitä voi tulla Euroopan unionin matkakumppani unionin pyrkiessä väsymättömästi löytämään ratkaisua alueelliseen konfliktiin. Olkaamme Välimeren alueen rauhankumppaneita!
Tänään keskustelumme aiheena olevan assosiaatiosopimuksen kaltaiset sopimukset ovat olennainen osa Euroopan unionin ulkoisia toimia. Näissä toimissa ei oteta huomioon pelkästään kaupallisia näkökohtia, sillä tarkoituksena on luoda puitteet poliittiselle vuoropuhelulle. Toivomukseni on, että Syyrian poikkeava tilanne voidaan korjata mahdollisimman pian, ja olen varma, että koko parlamentti on tästä samaa mieltä kanssani.
Tämän sopimuksen kohdalla haluan kommentoida eräitä seikkoja, jotka ovat nousseet esiin valiokuntakeskustelun aikana. Ensinnäkin Libanonin ja Israelin välisen pysyvän rajan ongelmaa ei ole vielä lopullisesti ratkaistu, vaikka olimmekin epäilemättä ilahtuneita Israelin toukokuussa 2000 tapahtuneesta vetäytymisestä Etelä-Libanonista, ja näin ollen kehotamme osapuolia pääsemään asiassa sopimukseen.
Toiseksi toteaisin, että mainitun vuoden 2000 lokakuusta lähtien Hizbollah on pitänyt panttivankeinaan neljää Israelin kansalaista, ja ottaen huomioon tämän nimenomaisen tapauksen ja yleensä alueen eri maissa vankeina pidetyt tai kadonneet ihmiset - laskelmien mukaan heihin kuuluu 17 000 Libanonin kansalaista - meidän on puututtava asiaan. Haluankin kysyä puheenjohtajavaltio Kreikalta, aikooko se tehdä jotakin toimiakseen välittäjänä tässä valitettavassa kadonneiden ihmisten kysymyksessä.
Valiokunnassa olemme tuoneet julki sen, että on tarpeen saattaa päätökseen Libanoniin sijoitettujen syyrialaisten joukkojen vetäytyminen turvallisuusneuvoston päätöslauselman 520 mukaisesti maan riippumattomuuden ja koskemattomuuden takaamiseksi. Näin ollen kehotamme Libanonin hallitusta antamaan asian Libanonin parlamentissa olevien kollegojemme käsiteltäväksi, jotta voidaan aloittaa keskustelu tässä ratkaisevan tärkeässä asiassa edistymiseksi.
Haluan ilmoittaa tukevani Libanonin viranomaisten ponnisteluja terrorismin torjunnan alalla, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselman 1373 mukaisesti, ja haluan myös antaa niille tunnustusta.
Nämä ja muutamat muut seikat ovat osa Euroopan unionin ja Libanonin välillä käynnistyvää poliittista vuoropuhelua, erityisesti sopimuksen 2 artiklaan sisältyvän lausekkeen osalta. Neuvoston ja komission ollessa läsnä haluaisin pyytää perusteellisen keskustelun käymistä tämän lausekkeen soveltamisen tehokkuudesta ja mahdollisista mekanismeista sen parlamentaariseen seurantaan ja arviointiin. Tässä yhteydessä todettakoon, että ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden kunnioittaminen on parlamentillemme olennainen asia.
Olen vakuuttunut siitä, että tämä on kiistattomasti perustavanlaatuinen väline, joka osoittautunee äärettömän hyödylliseksi tuettaessa niitä valtavia ponnisteluja, joita ministeri Haririn nykyinen hallitus tekee parhaillaan Libanonin taloudellisen tilanteen kohentamiseksi.

Brok (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olemme varsin halukkaita saattamaan tämän sopimuksen tekemisen ja hyväksymisen riippuvaiseksi siitä, että etsitään ratkaisuja tämän alueen vakauttamiseksi. Libanon, joka tunnettiin aikanaan "Lähi-idän Sveitsinä", joutui vuosikausien ajan kokemaan suuria sekä sisäisiä että ulkoisia iskuja. Euroopan unionina meidän olisi omasta puolestamme osallistuttava vakauden palauttamiseen tähän maahan ja siten vakauden saavuttamiseen yleisesti, ja mielestäni tämä sopimus on tähän tarkoitukseen sopiva keino. Se, että sopimus tehdään maatalouden ja maataloustuotteiden osalta, teollisten tuotteiden vapaakaupan ja kauppaa koskevan lainsäädännön osalta ja myös niistä kysymyksistä, jotka koskevat alkuperän määrittelyn sääntöjä, tarkoittaa merkittävää edistymistä, ja olemme tyytyväisiä myös siihen, että erillisen kirjeenvaihdon perusteella on käynyt mahdolliseksi sisällyttää yhteistyö terrorismin torjunnan alalla tähän hankekokonaisuuteen.
Kuten minua edeltävät puhujat ovat todenneet, on useita seikkoja, joihin haluaisimme kuitenkin kiinnittää vielä huomiota, esim. Syyrian sotilaalliseen läsnäoloon. Ei ole epäilystäkään siitä, että tämä ongelma on ratkaistava sekä vakauden lisäämiseksi turvautumalla tehokkaasti maan viranomaisten muutosvalmiuteen että rauhan palauttamiseksi koko alueelle. Pidän myös tärkeänä, että me Euroopan parlamentissa - sillä haluamme kehittää edelleen yhteistyötämme Libanonin parlamentin kanssa - osoitamme, että kuolemanrangaistuksen poistamisella, Yhdistyneiden Kansakuntien kidutuksen vastaisen yleissopimuksen vahvistamisella sekä Roomassa tehdyn kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön allekirjoittamisella on merkittävä osuus tämän kehityksen viemisessä eteenpäin.
Parlamentti on nimenomaisesti ilmaissut tyytyväisyytensä siihen, että Libanon pyrkii terroristiryhmien varojen jäädyttämisellä osallistumaan turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1373 täytäntöönpanoon. Saman tyytyväisyytensä parlamentti aikoo ilmaista huomenna uudelleen. Pyydämme neuvostoa ja komissiota huolehtimaan siitä, että sisällöltään vastaava terrorismin vastainen lauseke sisällytetään tulevaisuudessa kaikkiin sopimuksiin, kuten Sevillan Eurooppa-neuvostossa päätettiin.
Hyvät parlamentin jäsenet, pidämme palestiinalaispakolaisten asemaa erityisen vakavana ongelmana. Meidän on oltava selvillä siitä, kuinka suuri taakka he ovat Libanonille. Katson, että tässä asiassa meidän on tehtävä tiiviisti yhteistyötä Libanonin kanssa, jotta tähän ongelmaan - eikä se liity vain heidän asuinoloihinsa vaan myös mahdollisuuksiin palauttaa rauha koko alueelle - voidaan löytää järkevä ratkaisu, jotta Palestiinan ja Israelin välille voidaan solmia asianmukaiset suhteet ja jotta voidaan varmistaa pysyvä rauha näiden maiden välille. On myös monia muita näihin asioihin kytkeytyviä ongelmia.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, toiveemme on, ettei 12 vuoden siirtymäkausi pitkittyisi ennen Libanonin kanssa perustettavan vapaakauppa-alueen syntymistä, ja toivomme, että tämä sopimus voidaan panna asianmukaisesti täytäntöön.

Yiannitsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mikä tahansa Libanonista käytävä keskustelu johdattaa meidät suoraan keskustelemaan Lähi-idästä ja samalla sekä Israeliin liittyvistä kysymyksistä että Irakin tilanteesta viimeisen vuorokauden ajalta.
Libanonin tilanne on edelleen äärimmäisen mutkikas pääasiassa siksi, että siellä elää kovin monia eri yhteisöjä, mikä tarkoittaa, että ongelmat edellyttävät monietnistä, monikielistä ja moniuskonnollista näkökulmaa sitäkään unohtamatta, että Libanon tarjoaa suojan varsin monelle palestiinalaispakolaiselle, joita on noin 370 000. Nämä yhteisöt ovat edustettuina institutionaalisesti. Syyrialaisten joukkojen läsnäolon tietyillä Libanonin alueilla sallivaan 22. päivänä lokakuuta 1989 tehtyyn kansallisen sovinnon peruskirjaan sisältyvien järjestelyjen soveltaminen liittyy olennaisesti Libanonin ja Syyrian välisiin suhteisiin. Neuvosto seuraa tiiviisti sisäistä poliittista vuoropuhelua Libanonissa. Ensimmäinen askel oli Israelin vetäytyminen Etelä-Libanonista toukokuussa 2000, jota seurasi libanonilais-syyrialaisen armeijan osittainen vetäytyminen kesäkuussa 2001. Samanaikaisesti vaarana on, että Hizbollahin joukkojen läsnäolosta maan eteläosassa tulee Israelin ja Libanonin välisiä suhteita horjuttava tekijä. Syyskuun 3. päivänä 2000 pidetyt vapaat parlamenttivaalit viittaavat siihen, että asiat kehittyvät oikeaan suuntaan kohti Libanonin tilanteen normalisoitumista, ja siksi emme saa aliarvioida Lähi-idän konfliktin Libanonin epävakautta lisäävää vaikutusta.
Neuvosto on todennut useissa yhteyksissä, että terrorismin torjunta on ensisijainen asia, ja äskeinen Balin terroristi-isku toi jälleen kerran selvästi esiin sen, että terrorismin torjunta edellyttää tiivistä kansainvälistä yhteistyötä. Eurooppa-neuvoston syyskuussa 2001 hyväksymän toimintaohjelman täytäntöönpano etenee joutuisasti. Sen ulkopoliittisesta ulottuvuudesta todettakoon, että neuvosto on päättänyt sisällyttää terrorismin torjunnan Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä tehtäviin sopimuksiin. Se, että Libanon oli ensimmäisten maiden joukossa allekirjoittanut Euroopan unionin kanssa tällaisen sopimuksen osoittaa, että se on valmis tekemään aktiivisesti yhteistyötä Euroopan unionin kanssa mm. tietojen vaihdon alalla. Yhteistyösopimuksen ja assosiaatiosopimuksen välistä yhteyttä terrorismin torjunnan osalta korostaa se, että molemmat sopimukset allekirjoitettiin samana päivänä, tarkasti ottaen Luxemburgissa 17. päivänä kesäkuuta 2002, ja ne tulevat voimaan samaan aikaan ja toivoakseni pian.
Ihmisoikeuksien kunnioittamisesta sanottakoon, että neuvosto seuraa asiaa tiiviisti. Neuvosto ilmaisi kantavansa huolta Libanonin armeijan kristittyihin aktivisteihin elokuussa 2001 kohdistamista toimista ja riippumattoman televisiokanavan MTF:n sulkemisesta viime syyskuussa. Assosiaatiosopimus myös lisää mahdollisuuksia tarkkailla tilannetta, ja se kannustaa Libanonin viranomaisia kunnioittamaan ihmisoikeuksia nykyistä paremmin. Kuten tiedätte, sopimuksessa edellytetään ihmisoikeuksien kunnioittamista, ja perusvapauksien on oltava keskeinen piirre kummankin osapuolen sisä- ja ulkopolitiikassa. Lisäksi säännöllinen poliittinen vuoropuhelu aloitetaan monilla tasoilla, pääasiassa assosiaatiosopimuksen puitteissa, kaikista kiinnostavista aiheista.
Haluaisin seuraavaksi esittää muutamia huomioita assosiaatiosopimuksesta, jolle pyydetään Euroopan parlamentin hyväksyntää. Assosiaatiosopimuksen allekirjoittaminen on merkittävä kehitysvaihe, ja se merkitsee uuden luvun aloittamista suhteissamme Libanoniin. Vaikka sopimus koskee lähinnä hallitustenvälisiä suhteita, se tarjoaa myös toimivat puitteet liike-elämälle ja kansalaisyhteiskunnalle. Sopimus on elintärkeä Euroopan unionin koko Välimeren politiikan kannalta, ja se on jälleen yksi askel kohti Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen syntymistä. Tähdentäisin sitä, että Libanon on äskettäin vahvistanut sekä assosiaatiosopimuksen että väliaikaisen sopimuksen, joka tulee voimaan 1. päivänä maaliskuuta 2003. Poliitikkojen väliset toimivat viestintäkanavat Välimeren kummallakin rannalla ovat tärkeä tekijä luotaessa rakentavia suhteita ?U:n ja sen Välimeren kumppaneiden välille. Kahdenvälisestä tasosta puhuttaessa assosiaatiosopimuksessa määrätään EU:n ja Libanonin välisestä assosiaationeuvostosta, jonka tarkoituksena on edistää yhteistyötä ja yhteyksiä Euroopan parlamentin ja Libanonin parlamentaaristen elinten välillä. Asiassa mukana olevien parlamentin jäsenten on luotava puitteet tälle vuoropuhelulle, jolla neuvoston kannalta yleisesti ottaen täydennetään Euro-Välimeri-vuoropuhelua.
Olen tyytyväinen Välimeren maiden kanssa tekemämme yhteistyön parlamentaarista ulottuvuutta korostaneen Euro-Välimeri-foorumin Barissa kesäkuussa 2002 pidetyn edellisen kokouksen tuloksiin
Tutkimme parhaillaan yhteistyömekanismeja Euro-Välimeri-edustajakokouksen perustamiseksi. Euroopan parlamentti on alkanut työstää juuri tällaista edustajakokousta, jossa olisi mukana jäseniä 27 kansallisesta parlamentista ja Euroopan parlamentista. Euro-Välimeri-huippukokouksessa Valenciassa ehdotettiin Euro-Välimeri-vuoropuhelun parlamentaarisen ulottuvuuden vahvistamista perustamalla Euro-Välimeri-edustajakokous.
Olen tyytyväinen Euro-Välimeri-foorumin äskeiseen Barissa 17. ja 18. kesäkuuta 2002 pidettyyn kokoukseen, jossa kannatettiin Euro-Välimeri-edustajakokouksen luomista ja päätettiin muodostaa työryhmä tämän uuden edustajakokouksen luomiseksi. Omalla tahollaan myös Barcelonan prosessista vastaavat johtavat virkamiehet kannattivat Barin työryhmän kanssa koordinoitavan työryhmän perustamista.
Yksi puheenjohtajavaltio Kreikan tavoitteista on käyttää Euro-Välimeri-yhteistyön dynamiikkaa tämän yhteistyön parlamentaarisen ulottuvuuden vahvistamiseen. Yksi puheenjohtajakautemme painopisteistä on integraation nostaminen aivan uudelle asteelle ja Euro-Välimeri-yhteistyön uskottavuuden lisääminen, minkä vuoksi tutkimme parhaillaan yhteistyömekanismeja ja toimenpiteitä, joita tarvitaan tämän edustajakokouksen perustamiseen. Se, mitä haluamme, tai mihin on suorastaan tarve, on, että Euro-Välimeri-parlamentaarinen foorumi päättää Kreetassa 27. maaliskuuta 2003 pidettävässä seuraavassa kokouksessaan muuttua parlamentaariseksi edustajakokoukseksi. Jos näin tapahtuu, ulkoministerien Kreetassa 26. ja 27. toukokuuta 2003 pidettävässä huippukokouksessa voitaisiin hyväksyä tämä päätös ja uusi elin voitaisiin perustaa.

Patten
Arvoisa puhemies, parlamentti käsittelee tänään hyvin tärkeää päätöslauselmaa viime kesäkuussa Libanonin kanssa allekirjoitetun assosiaatiosopimuksen hyväksymisestä. Tämä sopimus ei ole tärkeä pelkästään Libanonin suhteidemme kannalta, vaan se on yleisesti ottaen olennainen Euroopan unionin Euro-Välimeri-kumppanuuden kannalta, sillä se merkitsee jälleen uutta edistysaskelta Barcelonan prosessin yhteydessä laadittavien assosiaatiosopimusten sarjan saattamisessa päätökseen (ainoa sopimus, josta neuvotellaan edelleen, on Syyrian kanssa tehtävä sopimus, ja toivon, että minulla on ensi kuussa mahdollisuus saada Syyria vakuuttuneeksi siitä, että sen kannattaisi paneutua vakavammin sopimusneuvotteluihin).
Libanon on keskeinen kumppani Euro-Välimeri-rakenteessa. Pääministeri Haririn tultua valituksi tehtäväänsä syyskuussa 2000 hän asetti hallitukselle kunnianhimoisen aikarajan Euroopan komission kanssa käytävien neuvottelujen saattamisesta päätökseen vuoden 2001 loppuun mennessä. Olen hyvin tyytyväinen, että hän on lunastanut lupauksensa, ja kehotan parlamentin jäseniä äänestämään päätöslauselman puolesta ja antamaan tukensa sopimukselle.
Mielestäni parlamentilla on käsissään keino tarjota Libanonille luja perusta, jonka varaan se voi rakentaa tulevaisuuttaan. Maa on joutunut käymään läpi hirvittävän sisällissodan. Se on joutunut ulkoisten voimien uhriksi ja se on edelleen haavoittuva. Libanon kamppailee tällä hetkellä elpymisen ja uudenaikaistumisen puolesta vaikeissa taloudellisissa olosuhteissa. Myös näkymät pikaiselle rauhalle Lähi-idässä ovat heikot, ja Israelin vastaisella rajalla kytevät jännitteet sekä Irakin sotilaallisen konfliktin mahdollisuus huolestuttavat.
Libanonissa kannatetaan laajasti uutta vahvempaa yhteyttä Eurooppaan. Libanonin parlamentti vahvisti joulukuussa sekä assosiaatiosopimuksen että väliaikaisen sopimuksen. Väliaikaisen sopimuksen avulla kumpikin osapuoli voi aloittaa vuoden 2003 maaliskuussa 12 vuotta kestävän siirtymäkauden, jonka aikana vapaakauppa asteittain toteutetaan. Tämä on selkeä osoitus siitä, että Libanon pyrkii vakavasti varhaisessa vaiheessa täyttämään sitoumuksensa monien kaupanalojen laajamittaisesta avaamisesta ja lainsäädäntönsä lähentämisestä Euroopan unionin lainsäädäntöön. Libanon sitoutuu myös kyseisestä päivästä lähtien kunnioittamaan ihmisoikeuksien ja demokratian perusperiaatteita, ja palaan siihen hetken kuluttua.
Vapaakauppa-alue muuttaa perusteellisesti Libanonin kauppaa. Libanonia on oikeutetusti ylistetty työvoimansa yrittäjäntaidoista. Sen taloudellinen strategia on jo liberaali. Se on hakenut Maailman kauppajärjestön jäsenyyttä. Markkinoiden ja talouden alojen avaaminen tuo etuja talouden vapauttamisen ja lisääntyvän kilpailun myötä. Libanon hyötyy välittömästi markkinoiden avautumisesta sen maataloustuotteille ja jalostetuille maataloustuotteille. Toisaalta taas unioni hyötyy siitä, että sen pääsy Libanonin palveluja tuottavalle sektorille paranee sen jälkeen, kun nämä järjestelyt on saatu päätökseen. Ilmentäen samalla Libanonin sitoutumista taloudellisiin ja sosiaalisiin uudistuksiin tämä sopimus on selkeä ja myönteinen viesti kansainväliselle ja eurooppalaiselle sijoittajayhteisölle siitä, että Libanoniin voidaan tehdä suoria ulkomaisia investointeja.
Viime marraskuussa pidetyn Pariisin toisen avunantajien konferenssin, jonka järjestelyissä Presidentti Chiracilla oli suuri panos, hyvä lopputulos viittaa siihen, että viesti on jo mennyt perille. Niistä 18 hallituksesta, jotka siihen osallistuivat, kuusi oli jäsenvaltioita, ja myös komissiolla oli ylimmät edustajansa paikalla. Siitä on selvästi hyötyä, että Libanon selviää sodanjälkeisen toipumisen taloudellisesta myrskystä ja pystyy vähentämään velkaansa. Velkahuojennukseen varattava rahamäärä oli odotusten mukainen (yhteensä noin 4,3 miljardia dollaria).
Assosiaatiosopimus on kuitenkin ennen kaikkea poliittinen sopimus, ja siksi poliittista vuoropuhelua pidetään siinä niin tärkeänä. Sopimus on vahva ilmaus yhteisistä arvoista ja tavoitteista. Vuoropuhelun avulla tämän kumppanuuden osapuolet voivat pyrkiä yhteiseen tavoitteeseensa rauhan vakiinnuttamisesta Lähi-itään. Vuoropuhelussamme käsitellään - ja tähän jäsen Galeote Quecedo viittasi - ihmisoikeuksien ja demokratian perusperiaatteita läheisestä kumppanuudesta toivoakseni kumpuavalla rehellisyydellä ja toisen kunnioittamisella. Libanonin moniarvoinen yhteiskunta, jossa on edustettuina monia lahkoja ja uskonnollisia ryhmiä, on toiminut kaikkein tehokkaimmin, kun siellä on vallinnut yhteisymmärrys, suvaitsevaisuus ja avoin keskustelu - mikä on tälle alueelle ainutlaatuinen piirre. Olemme kuitenkin tietoisia parlamentin ulkoasioiden valiokunnan eräiltä osin ilmaisemista Libanonin ihmisoikeustilannetta koskevista huolista. Sopimus luo uuden väylän, jonka kautta näitä huolia voidaan selvittää. Vahvistaessaan assosiaatiosopimuksen Euroopan unioni sitouttaa Libanonin merkittäviin toimiin ihmisoikeuksien ja demokratian, maahanmuuton ja takaisinoton, rahanpesun ja järjestäytyneen rikollisuuden ja laittomien huumeiden torjunnan sekä oikeusyhteistyön alalla. Tiedän myös, että tiedonvälityksen vapaudesta on oltu huolestuneita. Voin vakuuttaa teille, että komissio tarkkailee ja seuraa näitä huolenaiheita jatkuvasti kaikkialla.
Kuten ministeri tähdensi, sopimus sitouttaa Libanonin terrorismin torjunnassa tehtävään yhteistyöhön, josta on sovittu ministerin viittaamassa kirjeenvaihdossa.
Kumppanuutemme laajenee kattamaan paljon muutakin kuin kaupan ja politiikan, ja siitä tulee monipuolista kattaen hyvin erilaisia aloja, kuten yhteistyön tieteen, koulutuksen, energian, matkailun, ympäristön ja teollisuuden alalla. Myös sosiaali- ja kulttuurialan yhteistyö on sopimuksessa keskeisellä sijalla koskien työntekijöiden oikeuksia ja sosiaalista vuoropuhelua.
Kumppanuutemme tukena ovat MEDA-ohjelman puitteissa tehtävät toimet, joissa toivoakseni painottuu mahdollisimman pitkälti sopimuksen täytäntöönpano. Niinpä pyrimme eteläistä Välimerta koskevien yleisten tavoitteidemme toteutumiseen tällä Libanonin kanssa tehtävällä sopimuksella, jonka olemme esittäneet parlamentille, ja toivon kovasti, että voimme tämän jälkeen saattaa assosiaatiosopimusten sarjan valmiiksi käymällä Syyrian kanssa onnistuneet neuvottelut. Suositan tätä sopimusta parlamentille erittäin lämpimästi.

Morillon (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tänä aamuna keskustelimme istuntosalissa afgaanikansan hädästä sen kärsiessä vuosikymmeniä kestäneen sodan ja sisäisten ristiriitojen jälkiseurauksista, ja olisi mahdotonta unohtaa tämä, kun aloitan puheenvuoroni tässä uudessa keskustelussa.
En ole unohtanut, että Libanonin kansa on käynyt läpi samat koettelemukset, ja olen iloinen siitä, että koettelemuksiensa päätteeksi se on pystynyt löytämään voimavarat, joita tarvitaan, jotta voidaan alkaa rakentaa uudelleen teidän, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meille mainitsemaanne monikulttuurisen ja monietnisen yhteistyön mallia, jota koko maailma ihaili ennen kuin Libanonissa pääsi valloilleen sairaalloinen toiseuden pelko sekä sairaalloinen pelko joutumisesta muiden hallintaan. Tämä pelko levisi myöhemmin Balkanille, jossa sain itse havaita aiheutetun hävityksen.
En ole unohtanut tätä Libanonin alueen "balkanisaatiota", joka oli yhtä tuhoisa kuin sitä myöhemmin seurannut entisen Jugoslavian "libanonisaatio". Tämän vuoksi voin vain iloita saavutetusta edistyksestä, jonka ansiosta tämä assosiaatiosopimus on voitu saattaa päätökseen Libanonin tasavallan kanssa. Tästä sopimuksestahan te, arvoisa komission jäsen, perustellusti sanoitte, että se on ennen kaikkea poliittinen. Olen varma, että se hyväksytään huomenna jäsen Galeoten ehdotuksesta parlamentin valtaenemmistön äänin.
Olen kuitenkin tietoinen jäljelle jäävistä ongelmista, jotka te, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette ottanut keskustelussa esiin, kuten myös arvoisa komission jäsen sekä kollegamme Brok ja Galeote.
Sanon omasta puolestani, että Libanonin mallia - jonka mukaan toiseuden kohtaaminen rikastuttaa kulttuurista ja uskonnosta riippumatta jokaista - on alettu rakentaa, mutta vasta rakentaa. Haluaisin sanoa, etten usko sen toteutumiseen ennen kuin Libanonin kansa on saavuttanut haluamansa täyden itsenäisyyden, jota sillä ei vieläkään ole Libanonin maaperällä olevien vieraan vallan joukkojen vuoksi. Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa on toistuvasti vaadittu joukkojen vetäytymistä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kerroitte meille, että ensimmäinen askel on otettu, kun osa näistä joukoista on vetäytynyt. Omasta mielestäni tämä ei riitä.
Tämän vuoksi annan varauksettoman tukeni esittelijämme pyynnölle, että otetaan huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma 520 ja että Syyrian joukkojen läsnäolo Libanonin alueella annetaan Libanonin parlamentin käsiteltäväksi. Mehän tiedämme, että Libanonin parlamentti kannattaa maansa suvereniteetin, alueellisen koskemattomuuden, yhtenäisyyden ja poliittisen riippumattomuuden täydellistä kunnioittamista.

Napoletano (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Yiannitsis, arvoisa komission jäsen Patten, EU:n ja Libanonin välinen assosiaatiosopimus merkitsee edistysaskelta pitkäaikaisissa suhteissamme. On jo useita kertoja mainittu, että Libanonissa käytiin 16 vuoden ajan sisällissotaa, ja nyt se on voinut jälleen kerran käyttää etnistä, kulttuurista ja uskonnollista monimuotoisuuttaan perustana rauhanprosessille: Libanon on historiansa ja geopoliittisen sijaintinsa vuoksi monitahoinen ja merkittävä maa. Toivomme, että tämän sopimuksen muodollisesti luomilla tiiviimmillä suhteilla myötävaikutetaan siihen, että prosessi on peruuttamaton ja siihen, että ihmisoikeuksien kunnioittamisessa sekä demokratian ja oikeusvaltion vahvistamisessa edistytään edelleen.
Juuri tämän vuoksi Libanonin viranomaisten ja Euroopan toimielinten on suhtauduttava vakavasti sopimuksen ihmisoikeuksia koskevaan artiklaan. Parlamentti pitää tätä seikkaa erityisen tärkeänä, koska talouden ja kaupan on voitava kehittyä samaa tahtia kuin vapauden, demokratian, naisten aseman ja tiedonvälityksen vapauden. Panemme tyytyväisinä merkille, että Libanon on allekirjoittanut kansainvälisen naisten oikeuksien yleissopimuksen ja kidutuksen vastaisen yleissopimuksen. Toivomme, että allekirjoittamista seuraa sopimusten vahvistaminen, ja että tätä tietä jatkettaessa lopulta kuolemanrangaistus poistetaan, Libanon osallistuu kansainvälisen rikostuomioistuimen toimintaan, kadonneiden henkilöiden kohtalo paljastuu ja luodaan uudistettu oikeudellinen järjestys, jossa määritellään sotatuomioistuinten tehtävät ja rajoitetaan niiden toimivaltaa. Tätä prosessia olisi tuettava MEDA-ohjelmasta, ja erityistä tukea olisi osoitettava kansalaisyhteiskunnan autonomiseen kehittämiseen.
Toinen ratkaisevan tärkeä kysymys on Israelin ja Palestiinan välisen konfliktin lopettaminen ja alueen rauhoittaminen. Tässä asiassa ainoastaan Palestiinan valtion perustaminen tuo pysyvän ratkaisun. Israelin vetäytyminen Libanonista oli erittäin tärkeä tapahtuma, mutta se ei johtanut rauhaan. Juuri siksi, ettei rauha synny koskaan automaattisesti vaan edellyttää aina voimakasta poliittista tahtoa, on tärkeää ilmaista, että se halutaan saavuttaa, ja alueen maiden olisi tämä aloitettava. Tämän vuoksi jännityksen Libanonin ja Israelin rajalla olisi lauettava, Syyrian olisi vedettävä joukkonsa Libanonista ja palestiinalaispakolaisille olisi annettava toiveita paremmasta tulevaisuudesta alkaen parempien elinolojen järjestämisestä. Korostan sitä, ettei vastuu tästä lankea pelkästään isäntämaalle vaan koko kansainväliselle yhteisölle. Tähän pyrittäessä on näin ollen olennaista, että pakolaiset voivat osallistua MEDA-ohjelmaan ja että Eurooppa, joka on asiasta tietoinen, on erityisen antelias. Lopuksi todettakoon, että toivomme, että sopimuksella tuetaan jo ennestään tärkeitä taloudellisia uudistuksia ja kauppaa.
Nyt meille on kuitenkin tarjoutunut myös mahdollisuus tehdä yleisluonteisempi arvio Euro-Välimeri-kumppanuudesta - kuten neuvoston puheenjohtaja tekikin - valmistelukunnan aloittaman uudistusprosessin yhteydessä tapahtuvan laajentumisprosessin loppuun saattamisen jälkeen. Meidän on nyt määriteltävä uudelleen laajentuneen unionin ulkosuhteet ja luotava Euroopalle merkittävämpi rooli maailmassa. Barcelonassa vuonna 1995 aloitettu kumppanuus syntyi 12 maan voimin. Meillä on tällä hetkellä laajempi ja selkeämpi käsitys tästä prosessista, joka kattaa Välimeren, Balkanin alueen ja Persianlahden maat. Toiseksi meidän on kysyttävä: millaista politiikkaa? Puheenjohtaja Prodi on usein todennut, että "kaikki on yhteistä paitsi toimielimet". Euroopan parlamentti asettui omasta puolestaan jokin aika sitten kannattamaan sellaista Euro-Välimeri-kumppanuutta, johon sisällytetään kaikki ne politiikat, joihin sitouduimme ehdokasvaltioiden kanssa. Näin ollen kehotan meitä menemään pitemmälle kuin Valenciassa pidetyn ministerien välisen konferenssin päätöksissä mentiin, vaikka nämä päätökset olivatkin merkittäviä.
Lopuksi käsittelen instituutiokysymystä: kuten te, arvoisa neuvoston puheenjohtaja tähdensitte, Valenciassa päätettiin antaa parlamentaariselle foorumille todellisen edustajakokouksen asema. Tämä muutos voisi olla todella merkittävä, ja jotta se onnistuisi, on otettava huomioon jo esitetyt geopoliittiset ja poliittiset näkökohdat. Muuttuessaan toimivaltaiseksi toimielimeksi edustajankokous saisi todellista toimivaltaa niissä päätöksissä, joita tähän prosessiin liittyy, ja siitä tulisi aktiivinen osallistuja tässä suuressa kulttuurien kohtaamisessa. Tärkeintä on kuitenkin se, että edustajankokouksella on keinot saavuttaa todellista kehitystä oikeuksien, demokratian ja vapauden alalla.

Malmström (ELDR).
Arvoisa puhemies, täällä istuntosalissa on mainittu useita Libanoniin liittyviä ongelmia, vaikka maassa on nähtävissä myös monia myönteisiä merkkejä. Me Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmässä otamme esiin joitakin näistä ongelmista.
Libanonin tilanne on hyvin epävarma ja monimutkainen, ja Syyrian läsnäolo maassa aiheuttaa sen, että joskus voidaan kyseenalaistaa se, onko Libanon täysin itsenäinen valtio. Ihmisoikeusloukkaukset ovat laajamittaisia. Otan esiin vain 17 000 kadonnutta libanonilaista, rajoitetun sananvapauden, mieltään osoittaviin opiskelijoihin kohdistuvan väkivallan, kuolemanrangaistuksen ja tietenkin palestiinalaispakolaisten tilanteen, jonka useat kollegat ovat maininneet. Näidenkin pakolaisten on voitava nauttia assosiaatiosopimuksen tarjoamista eduista.
ELDR-ryhmä on esittänyt joukon tarkistusehdotuksia, jotka koskevat mm. 200:ta Syyriassa vangittuna olevaa libanonilaista. Jonkin verran on vangittuna myös Israelissa. Näiden pakolaisten tilanne on selvitettävä. Libanonin on myös ratifioitava Geneven yleissopimus. Kannamme suurta huolta pakolaisten tilanteesta.
Kauppa ja tavaravaihto ovat tietenkin hyviä asioita. Ne edistävät pitkällä aikavälillä demokratiaa ja kehitystä: poliittisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti. Assosiaatiosopimukset ovat myös tärkeä osa Barcelonan prosessia. Sen vuoksi äänestämme tämän assosiaatiosopimuksen puolesta siinä toivossa, että se luo kehitystä Libanonissa. Olemme kuitenkin jossain määrin epäileviä, koska Libanon on kaukana demokratiasta, ja ihmisoikeusloukkaukset ovat räikeitä. Kannamme myös tiettyä huolta tai olemme pikemminkin turhautuneita siitä, että aina puhutaan ihmisoikeuslausekkeista, joita voidaan soveltaa maan rikkoessa EU:n kanssa tehtyä assosiaatiosopimusta. Nämä lausekkeet ovat vain toiveajattelua. Vetoan todella komission jäseneen Patteniin sellaisten mekanismien kehittämiseksi, joiden avulla voidaan soveltaa assosiaatiosopimuksen 2 artiklaa ja ottaa se mielekkäällä tavalla käyttöön, kun saamme tietää ihmisoikeusloukkauksia tapahtuvan.

Boudjenah (GUE/NGL).
Ensinnäkin toivon, että Euroopan unionin laajentumisen toteutuessa Euroopan unionin ja Libanonin lähentyminen auttaa hahmottamaan, miten Välimerta olisi yhdessä todella rakennettava. Tämän on tapahduttava tasavertaisten kumppanien välisen vuoropuhelun kautta. Tämä on entistä tähdellisempää, koska Irakin sodan uhka rasittaa suhteita arabimaihin yleensä
Seuraavaksi todettakoon, mikä on jo todettukin, että meidän on käytettävä kaikkia saatavilla olevia keinoja päästäksemme eroon Lähi-idän väkivallan noidankehästä. Eurooppa ja Libanon voisivat pyrkiä aktiivisemmin siihen, että Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmia noudatetaan, Palestiinan valtio perustetaan ja että Israelin valtio saa alueella kaikkien täyden tunnustuksen. Tarkoitan vakavasti otettavana lähtökohtana erityisesti arabimaiden Beirutissa hyväksymää rauhantarjousta. 
Vaikka Libanonin sota on onneksi takana, se, ettei rauha vallitse koko alueella, on este koko maan todelliselle jälleenrakentamiselle ja kehittämiselle. Tämä pätee erityisen hyvin Etelä-Libanoniin, jossa on ratkaisemattomia rajaongelmia Israelin kanssa. Lähes kolme vuotta Israelin vetäytymisen jälkeen, tarpeita on yhä yllin kyllin: esimerkkeinä mainittakoon infrastruktuurien palauttaminen, asuintalojen rakentaminen uudelleen ja kasteluhankkeet.
Sama pätee Syyrian läsnäoloon. Vaikka se ei selitä kaikkea, se todennäköisesti estää sodan libanonilaisille aiheuttamien kaikkien haavojen tehokkaan parantumisen. Libanon on olemassa libanonilaisten mielissä, mutta monet haluaisivat, että heidän valtionsa saisi vahvemman aseman, mikä tapahtuisi erityisesti synnyttämällä aidosti riippumaton ja demokraattinen valtio libanonilaisten välisen yhteiselämän luomiseksi ja kehittämiseksi. Tarkoitan erityisesti sitä, että kunnioitetaan sananvapautta, riippumatonta oikeuslaitosta, turvapaikanhakijoiden oikeuksia, kadonneita henkilöitä ja kuolemanrangaistusta.
Tämä pätee myös palestiinalaispakolaisten tilanteeseen. Vaikka Libanon on onneksi edelleen palestiinalaisille turvapaikan tarjoava maa, se, ettei lähitulevaisuudessa ole näköpiirissä tasapuolista, kestävää ratkaisua, pahentaa entisestään satojen tuhansien pakolaisten suurta sosiaalista hätää. Oikeutta kotiinpaluuseen olisi pidettävä perusteltuna, mutta sitä syrjintää, jota palestiinalaispakolaiset joutuvat tällä hetkellä kokemaan Libanonissa, ei voida oikeuttaa. Mahdollisuus työnsaantiin tai sosiaaliturvan saamiseen olisi taattava tehokkaammin meidän tuellamme.
Lopuksi otan esiin sen, ettemme voi sivuuttaa sosiaalisia ja taloudellisia seikkoja. Vaikka heti sodan jälkeen oli ryhdyttävä toteuttamaan kunnianhimoista jälleenrakennusohjelmaa, nykytilanne on synkkä. Jotkut sanoisivat, että Libanonin talous häilyy jossakin kehitysmaiden ja länsimaiden välillä. Velkaa on 30 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Eriarvoisuus on silmiinpistävää. Rikkaimman kansanosan runsaan kulutuksen rinnalla ilmenee valtavaa köyhyyttä, jota pahentavat erittäin korkeat elinkustannukset ja yleinen alhainen tulotaso. Libanonin pääministeri sai Pariisissa viime marraskuussa tukea yli 4 miljardia euroa joiltakin Euroopan mailta ja arabimailta sekä kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta. Suhtaudun kuitenkin sangen epäilevästi vapaakauppa-alueen perustamisen myönteisiin vaikutuksiin. Tullimaksujen menettämisellä saattaa olla merkittäviä seuraamuksia tarpeellisille julkisille menoille. Unionin antama apu olisi siten suunnattava siihen, että tuetaan aktiivisesti humanitaarisella ja sosiaalisella alalla toimivia järjestöjä.
Uskon edelleen siihen, että nykyaika ja sosiaalinen edistys johtavat siihen, että Euroopan ja Välimeren alueen suhteissa korostuvat pikemminkin inhimilliset tekijät kuin tavarat ja pääoma. Euromed-kansalaisfoorumilla päädyttiin siihen, että sosiaalinen ja taloudellinen arvio kumppanuudesta on kaiken kaikkiaan kielteinen: meidän olisi kuunneltava myös niitä, jotka esittävät kritiikkiä!

Flautre (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kuten kollegat ovat edellä korostaneet, 17 000 perheellä ei ole tietoa läheisistään, tiedotusvälineitä on kielletty toimimasta, ne ovat joutuneet viranomaissensuurin kohteeksi, lehtimiehiä on pidätetty, tuomiovaltaa on käytetty poliittisiin tarkoituksiin, tiedustelupalvelu on läsnä kaikkialla, tuhansiin pakolaisiin, erityisesti palestiinalaispakolaisiin, on kohdistettu syrjiviä toimenpiteitä, kidutusta on käytetty, vaikka Libanon on allekirjoittanut kidutuksen vastaisen yleissopimuksen, Syyria on puuttunut jatkuvasti vieraan maan asioihin ja naisia on syrjitty. Ihmisoikeusrikkomusten lista on pitkä, kun niistä on voitu raportoida esimerkiksi ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa pidetyssä kuulemistilaisuudessa.
Kaikki maassa demokratian puolesta toimivat järjestöt kannattavat kuitenkin ajatusta tästä assosiaatiosopimuksesta. Hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä osoittaa sen, kuinka valtavasti toiveita tähän sopimukseen kohdistuu, sekä niiden haasteiden laajuuden, jotka meidän on otettava vastaan näihin moniin odotuksiin vastataksemme.
Meille esitetty päätöslauselma, josta äänestämme yhtä aikaa assosiaatiosopimuksen kanssa, on verraten kattava teksti - ja onnittelenkin esittelijää siitä - jossa käsitellään niitä monia ongelmia, joita Libanonin on nyt ratkottava toimiakseen siten kuin odotamme sen toimivan tilanteen vakauttamiseksi koko alueella.
Verts/ALE-ryhmä on tehnyt asiassa oman osuutensa, ja haluaisimme toisten kollegojen tavoin esittää muutamia seikkoja, joita pidämme tällä hetkellä tärkeinä. Ensinnäkin haluamme kehottaa Libanonin hallitusta kunnioittamaan Libanonin alueella olevien pakolaisten, maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden oikeuksia ja luopumaan kaikista syrjivistä toimista, jotka kohdistuvat erityisesti palestiinalaispakolaisiin. Haluamme myös, että komissio ja neuvosto pyytävät virallisesti Syyrialta ja Israelilta tietoja näissä valtioissa vangittuna olevista Libanonin kansalaisista. Sen tiedon mukaan, jonka saimme Solidarilta, jonka edustaja kutsuttiin lisäksi ulkoasioiden valiokunnan kokoukseen, Israelin sanotaan pitävän vangittuna 12:ta Libanonin kansalaista ja 200:aa muuta väitetään pidettävän salaisesti vangittuna Syyriassa. Katson, että unionin toimielimet voivat edistää asiantilan selkiytymistä, sillä tilanne on suuri rasite alueen maiden suhteille.
Euroopan parlamentin Verts/ALE-ryhmä haluaisi myös kiinnittää parlamentin huomion Libanonin lehdistöön kohdistuvaan painostukseen. Vaadimme, että painovapautta sen kaikissa muodoissa on kunnioitettava tinkimättä ja erityisesti hallituksen politiikkaa arvostelevien lehtimiesten tai muiden tiedotusvälineiden vapautta on kunnioitettava. Kehotamme Libanonia kunnioittamaan opposition oikeuksia, sillä me kaikki tiedämme, että sitä kohdellaan erittäin huonosti. Lopuksi kehotamme, että Libanonin parlamentin jäsenet otetaan mukaan aktiivisina toimijoina tulevan Euro-Välimeri edustajakokouksen foorumeilla tehtävään työhön. Tämä on ilmiselvästi lähtökohtana pyrkiessämme siihen, että tämän Libanonin kanssa tehtävän sopimuksen avulla voidaan vaikuttaa enemmän alueen vakauttamiseen ja ratkaisun löytymiseen Lähi-idän ongelmiin.
Hyvät kollegat, vielä kerran todettakoon, että tämä assosiaatiosopimus on haaste. Tämä meihin kohdistuva vaatimus tuottaisi enemmän tulosta, jos hallussamme olisivat kaikki mekanismit, joiden avulla voisimme valvoa, seurata, ehdottaa ja arvioida säännöllisesti ja vakavasti, erityisesti assosiaatiosopimuksen 2 artiklan täytäntöönpanoa.

Queiró (UEN).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi toivottaa onnea puheenjohtajavaltio Kreikalle, joka on aloittamassa täällä tehtäviään ja samalla onnittelen Euroopan oikeusasiamiehen valinnasta, sillä hänhän on myös kreikkalainen. Tämä kaikkihan tapahtuu juuri, kun täysistuntoa johtaa samaa kansallisuutta edustava kollega, joka on tekemässä tästä istunnosta varsinaiset kreikkalaiset poliittiset olympialaiset, joihin minulla on ilo osallistua.
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentilla on tänään tehtävänään ilmaista kantansa yhtäältä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ja toisaalta Libanonin tasavallan välisen Euro-Välimeri-assosiaatiosopimuksen tekemisestä. Tämä sopimus on selvästi osa Barcelonan julistuksella vuonna 1995 käynnistettyä Euro-Välimeri-kumppanuutta, jonka kehittymistä meidän on edistettävä siitä huolimatta, että kyseisellä alueella vallitseva poliittinen tilanne on rauhan ja turvallisuuden osalta epävarma. Yksi Barcelonassa käynnistetyn prosessin huomionarvoisimmista piirteistä on se, että sillä voidaan kahdenvälisellä yhteistyöllä täydentää monenvälistä ulottuvuutta. Kahdenväliseen yhteistyöhön osallistuvat ne jäsenvaltiot, joilla on yhteys Välimerelle, mm. Espanja, Ranska, Italia ja Portugali - vaikka Portugali sijaitseekin Atlantin rannalla, sillä on merkittäviä taloudellisia ja maantieteellisiä yhteyksiä Välimeren Maghreb-maihin. Monenvälistä ulottuvuutta hoitaa Euroopan yhteisö. Sekä kahdenvälinen että monenvälinen ulottuvuus voivat vahvistaa toisiaan, ja niiden onkin vahvistettava toisiaan.
Arvoisa puhemies, ei ole epäilystä siitä, että Välimeren alueen ja erityisesti Lähi-idän vakaus riippuu suuressa määrin taloudellisesti, poliittisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti kehittävistä tarkoituksenmukaisista kumppanuuksista, joihin unioni soveltuu erityisen hyvin. Muunlaisia ongelmia on silti edelleen, eikä niitä voida tällä hetkellä mitenkään kiistää, erityisesti turvallisuuden ja terrorismin torjunnassa, mutta myös korruption ja rahanpesun torjunnassa sekä demokratian ja ihmisoikeuksien edistämisessä. Ihmisoikeudet aiheuttavat erityisesti Libanonin tapauksessa huolta. Tämän vuoksi pidämme ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puheenjohtajan, Elmar Brokin esittämiä kysymyksiä erittäin tärkeinä ja sellaisina, että ne edellyttävät sekä neuvostolta että komissiolta konkreettisia ja johdonmukaisia vastauksia.
Emme voi jättää huomiotta sitä, että Libanonin viranomaisten poliittista suuntautumista hallitsee edelleen Syyria, ja Damaskos vaikuttaa ratkaisevasti siihen, mikä on Libanonin hallituksen kanta Israelin ja Palestiinan rauhanprosessiin huolimatta Israelin armeijan toukokuussa 2000 tapahtuneesta Etelä-Libanonista vetäytymisestä. Toisin kuin Libanon, jonka hallitus on onneksi edennyt kohti demokratiaa ja toimivaltajakoa ilmiselvistä institutionaalisista heikkouksistaan sekä mutkikkaasta poliittisesta ja uskonnollisesta epätasapainostaan huolimatta, Syyria on diktatuuri, jossa on omintakeisen monarkismin piirteitä. Syyria on ollut kuuden päivän sodasta asti teknisesti katsoen edelleen sodassa Israelin kanssa, mikä on tilanteena sellainen, että se vaarantaa monin tavoin Lähi-idän rauhanprosessin. Syyria pitää Libanonissa, mikä on vielä pahempi asia, huomattavia sotilasjoukkoja, joiden vahvuus on noin 30 000 sotilasta. Lisäksi Libanonissa on vielä 300 000 siirtolaista, jotka työskentelevät pääasiassa maataloudessa ja rakennusalalla.
Kun tähän läsnäoloon - tai kenties meidän olisi kutsuttava sitä "miehitykseksi" - lisätään lukuisat palestiinalaispakolaiset, jotka ovat yleisesti ottaen köyhiä ja huonosti kotoutuneita väestömäärältään noin 3,5-miljoonaiseen Libanonin yhteiskuntaan, ja lisäksi ääriliike Hizbollahin - muuksihan sitä ei voida kutsua - läsnäolo maan parlamentissa, on helppo ymmärtää Libanonin tulenarka tilanne, joka unionin on otettava huomioon ja jossa sen on toimittava maltillisesti rauhan, turvallisuuden ja kehityksen saavuttamiseksi. Tämä Euro-Välimeri-kumppanuus on yhä tärkeämpää unionin laajentuessa Keski- ja Itä-Eurooppaan ja kohdistaessa jatkossa valtaosan taloudellisista voimavaroistaan sinne.
Emme saa unohtaa sitä, että Eurooppa on monikeskuksinen tai sen olisi oltava sellainen: sillä on pohjoinen, välimerellinen ja atlanttinen sekä toisaalta syrjäinen ja tietenkin mannermainen ulottuvuus. Se, että Euroopasta tulee demokraattisempi, turvallisempi, kehittyneempi ja maailmanpolitiikassa ehdottomasti enemmän kunnioitettu, edellyttää kuitenkin osatekijöiden tasapainoa ja Euroopan erilaisuuden kunnioittamista.

Belder (EDD).
Tehdessään Libanonin tasavallan kanssa assosiaatiosopimuksen EU panee likoon oman poliittisen uskottavuutensa sekä sisäisesti että ulkoisesti. Äskettäin pidetyssä edellisessä Eurooppa-neuvostossa, neuvoston Kööpenhaminan kokouksessa, neuvosto tunnusti jälleen kerran Israelin olevan oikeutetusti huolestuneen omasta turvallisuudestaan. Neuvosto myös sitoutui kansainvälisen terrorismin torjuntaan. Nämä EU:n jäsenvaltioiden ulkopolitiikan keskeiset kohdat eivät ole linjassa sen kanssa, että Hizbollah on saamassa itselleen vankan aseman Libanonin politiikassa. Ei ole perusteetonta kutsua Etelä-Libanonia nykyään "Hizbollahmaaksi". Allahin puolue on ollut herra talossa siitä lähtien, kun Israel vetäytyi sotilaallisesti raja-alueelta toukokuussa 2000. Tämä ?iialainen terrorijärjestö on rakentanut itselleen Syyrian ja Iranin myötävaikutuksella vaikuttavan sotilaallisen organisaation. Esimerkkinä mainittakoon mittava arsenaali ohjuksia, joiden kantomatka ulottuu juutalaisvaltion koko pohjoisosaan. Kaikki on helposti Israelin konkreettista tuhoamista keskeytyksettä ja avoimesti julistavien Libanonin ääri-islamilaisten ulottuvilla.
Tässä parlamentin päätöslauselmassa Israelin pohjoisrajan surkealle tilanteelle annettu huomio liittyy syihin ja seurauksiin, ja siinä sivuutetaan paikan päällä vallitseva poliittinen todellisuus. Tämä eurooppalaisten huolestuminen ei horjuta Hizbollahia. Allahin puoluetta ei edes mainita. Miten neuvosto suhtautuu tähän? Haluan kysyä puheenjohtajavaltio Kreikalta, mihin toimiin se aikoo ryhtyä Hizbollahia vastaan Beirutissa, Damaskoksessa ja Teheranissa. Diplomaattinen saamattomuus vie EU:lta kerta kaikkiaan kaiken uskottavuuden rauhanvälittäjänä Lähi-idässä.
On yhtä epätodennäköistä, että Hizbollah perääntyisi osallistumisessaan suoraan ja epäsuorasti Israelin valtion vastaiseen terroristitoimintaan, josta mainittakoon terroristisolujen muodostaminen Israelin arabien keskuudessa ja täydellinen samaistuminen palestiinalaisten toiseen intifadaan. Kuten Hizbollahin pääsihteeri Hassan Nasrallah on todennut: Palestiinan intifada on tällä hetkellä heidän etulinjansa.
Lyhyesti sanottuna, jos halutaan yhteisen terrorismin vastaisen taistelun olevan todella uskottavaa, EU:n on heti asetettava Hizbollah terroristijärjestöjen listalle - mistä johtuu ehdottamani tarkistus - ja Libanonin viranomaisten on saatava koko maa hallintaansa. Vain näillä toimilla saavutetaan koko alueen vakauttaminen ja sen rauhoittuminen, sillä ne toimivat yhtäaikaisina signaaleina tasapainoa horjuttaville hallinnoille. Tällainen voimakas kannanotto antaisi myös asianmukaisen lähtökohdan neuvotteluille EU:n tulevista suhteista Damaskokseen ja Teheraniin.
Muussa tapauksessa se, että unionin toimielimet pitävät tosiasiana Israelin olemassaoloa ja maailmanlaajuista terrorismin torjuntaa, olisi vain näennäistä.. Niin kauan kuin EU ei osoita suhtautuvansa erittäin vakavasti mainittuihin seikkoihin näihin maihin solmimissaan suhteissa, aion äänestää Libanonin kanssa tehtävää assosiaatiosopimusta vastaan. Yhä varmemmaksi tämän päätökseni tekee se, että unionin toimielimet eivät käytännössä vaadi Beirutin hallitukselta todellisia takeita ihmisoikeuksien kunnioittamisesta.

Gollnisch (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, palasin äskettäin Libanonista, jonne menimme joulun alla yhdessä Jean-Marie Le Penin kanssa. Libanonin lehdistössä saimme saman vastaanoton kuin sellaiset tunnetut henkilöt, kuten maroniittien patriarkka Nasrallah Pierre Sfeir tai entinen valtionpäämies Amin Gemayel. Kuinka voisimmekaan olla suhtautumatta lämpimästi tähän hienostuneeseen ja ystävälliseen kansaan, joka on suurta rohkeutta osoittaen pystynyt pääsemään niiden koettelemusten yli, jotka aiheutuivat lähes 20 vuotta kestäneestä, usein hirvittävästä ulkovaltoja vastaan ja sisäisesti käydystä sodasta? Meidän olisi syytä ryhtyä miettimään rajojen avaamisen vaaroja, kun Libanonissa pakolaiset ovat alkaneet puhua isännän äänellä. Ottakaa myös huomioon ne riskit, joita sisältyy moniin piirteisiin monikulttuurisessa yhteiskunnassa, jollaisen eräät haluaisivat väen vängällä kehittää Eurooppaan, jossa sellaista ei ole ollut ennen nykyhetkeä.
Periaatteessa kannatamme suhteiden rakentamista tähän maahan, jolla on hieno kulttuuri ja antiikkisia perinteitä, joka on yleisesti ottaen hyvin lähellä Eurooppaa ja jolla on erityisesti ranskankielisiä perinteitä, joita minä muiden muassa täällä edustan. Voimme kuitenkin ylläpitää suhteita ainoastaan itsenäiseen, rauhanomaiseen, rehelliseen ja puolueettomaan valtioon.
Itsenäinen valtio tarkoittaa tietenkin syyrialaisten joukkojen vetämistä pois, sillä niiden läsnäolo ei ole enää perusteltu, kuten lähes kaikki edeltäneet puhujat ovat sanoneet, koska Israelin miehitys on päättynyt Etelä-Libanonissa. Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen päätöslauselmien on johdettava käytännön toimiin, ja tämän vetäytymisen on oltava täydellinen, ja Syyrian on myös lakattava harjoittamasta Libanonissa sisäpoliittista painostusta.
Rauhanomainen valtio tarkoittaa luopumista myös muiden puhujien mainitsemasta opiskelijoihin, poliittisiin toisinajattelijoihin, erityisesti kristittyihin kohdistuvasta vainosta. Tämä tarkoittaa sitä, että olisi lakkautettava eräät sodanjälkeiset menettelyt tai käytännöt, joita voitaisiin hyvällä syyllä kutsua stalinistisiksi, ja yleinen armahdus olisi ulotettava koskemaan kaikkia. Tämän sanoessani tarkoitan erityisesti Libanonin sotajoukkojen entisen komentajan Samir Geagean hirvittävää kohtaloa, sillä hän on ainoa yhteenottoihin osallistuneiden ryhmittymien johtajista, joka on tällä hetkellä ollut vankilassa, sotilasrakennuksessa ilman valoa kahdeksan vuotta. Kukaan ei ymmärrä tai pikemminkin kaikki ymmärtävät liiankin hyvin, miksi Samir Geagea on vankilassa, vaikka komentaja Walid Jumblattilla on lähes virallinen asema huolimatta siitä, että hänen ylilyöntinsä eivät lainkaan kalpene konfliktin pahimpien syyllisten rinnalla.
Lopuksi toteaisin, että rehellinen, puolueeton valtio tarkoittaa sitä, että lopetetaan poliittinen keinottelu, jota on liian usein ilmennyt tätä sodan hävittämää maata jälleenrakennettaessa. Nämä ovat ne kolme ehtoa, joita sopimus, jota vilpittömästi toivomme, edellyttää ollakseen mahdollisimman tehokas.

Stockton (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minulla oli etuoikeutenani vierailla Libanonissa ensimmäisen kerran noin 20 vuotta sitten lehtimiehenä, ja olen vuosien varrella seurannut maan surullisia tapahtumia. Tuolloin kuningas Hussein karkotti palestiinalaiset Jordaniasta ja he siirtyivät Libanoniin tuhoten maan, joka oli siihen asti ollut Lähi-idässä suhteellisen rauhallinen ja sivistynyt paikka. Vierailijan, joko lehtimiehen tai matkailijan näkökulmasta Libanonilla oli kolme suurta valttikorttia: Libanonin kansan viehätysvoima, brittien rakennuttama sähkön- ja vedenjakelu sekä paljolti ranskalaisten luoma ruokakulttuuri.
Käydessäni siellä äskettäin vierailulla huomasin ilokseni, että nämä kolme suurta perinnettä on otettu jälleen huomioon maan jälleenrakennuksessa. Kuten komission jäsen totesi, ajat ovat kenties kaikkein vaikeimmat, varsinkin talouden näkökulmasta, tämän jälleenrakennusprosessin ollessa parhaillaan käynnissä Libanonissa. Kuten monet muutkin Libanonin hyvin tuntevat parlamentin jäsenet, luotan kuitenkin siihen, että Libanonin kansan energia ja määrätietoisuus vievät heidät voittoon. He ovat selviytyneet menneisyydestään erinomaisesti säilyttäen sivistyksensä ja ainaisen viehätysvoimansa. On hyvin tärkeää, että säilytämme yhteydet erittäin tiiviinä, kuten edellinen puhuja mainitsi. Ranskankielinen side on ainoastaan yksi monista muista siteistä, jotka yhdistävät Euroopan unionin jäseniä koko Lähi-itään. Libanon on keskeinen piste, josta käsin voimme toimia ja jonka kautta voimme toimia.
Odotan malttamattomasti voivani palata lähitulevaisuudessa Beirutiin, kaupunkiin, josta minulla on rakkaita muistoja, mutta myös sitä, että voimme ottaa täällä vastaan enemmän ihmisiä Libanonista, erityisesti libanonilaisia parlamentaarikkoja. Esimerkin avulla voimme tehdä paljon, ja parlamentille on siksi tärkeää säilyttää nämä yhteydet.
Lopuksi tähdentäisin sitä, että paljon yhteyksiä muihin Lähi-idän maihin solmittiin aina Libanonin kautta. Kun otetaan huomioon Lähi-idän tämänhetkiset jännitteet, on olennaista, että säilytämme nämä yhteydet, ja erityisesti tämä koskee komission jäsentä, joka on monien meistä tavoin ilmiselvästi menettänyt sydämensä Libanonille. Yhteyksien säilyttäminen on komission jäsenelle olennaista myös siksi, että hän voi käyttää Libanonia siltana, jonka välityksellä hän voi puhua muiden Lähi-idän maiden järkeville ja demokraattisesti ajatteleville ihmisille.

Nordmann (ELDR).
Arvoisa puhemies, minullakin on omakohtaisia kokemuksia Libanonista, ja pysytelläkseni edellisen puhujan kielikuvissa sanoisin, että on mahdollista menettää sydämensä Libanonille, mutta tässä tapauksessa rakkaus ei saa sokaista. Käsittääkseni Euroopan unioni on neuvotellut virallisen Libanonin kanssa, siis jossain määrin teoreettisen, jos ei suorastaan myyttisen Libanonin kanssa, mutta Libanonin nykytilanne on ikävä kyllä yhä kaukana niistä idyllisistä näkemyksistä, joita eräät haluavat esittää oikeuttaakseen sopimuksen, ja onneksi keskustelussamme karu totuus tulee jälleen ilmi.
Libanon on valtio, jonka itsenäisyys on nykyäänkin yhä ongelmallinen. Kun yli kymmenen vuotta on kulunut Taifin sopimuksesta, Israel on vetäytynyt, mutta Syyria ei. Syyria on edelleen näkyvästi läsnä maassa, jota se pitää protektoraattinaan ja jonka itsenäisyyttä se ei ole koskaan tosiasiassa tunnustanut. Sotaherrat ovat jäljellä, oikeusvaltiota ei ole edelleenkään, kuten ei myöskään vapaata tiedonvälitystä, minkä saimme äskettäin jälleen huomata ranskankielisten maiden huippukokouksessa, huumekauppa ja korruptio ovat jäljellä ja terroristien tukikohdat ja erityisesti Hizbollah, kuten edellä on mainittu, ovat jäljellä.
Arvoisa puhemies, olemme näin ollen ristiriitaisessa tilanteessa, koska Libanonin tilanteen arviointi antaa aihetta moniin syihin, joiden perusteella sopimusta olisi lykättävä, jos se olisi olemassa ja jos sitä sovellettaisiin. Tässä ristiriitatilanteessa olemme tänään. Tarvitaanko assosiaatiota? Arvoisa puhemies, assosiaatio voi olla olemassa vain kahden osapuolen välillä. Onko Euroopan unionilla tällä hetkellä täysin uskottava kumppani? Valitettavasti epäilys ei ole vielä hälventynyt.

Morgantini (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, on päivänselvää, että EU:n ja Libanonin välinen assosiaatiosopimus koskee muutakin kuin suhteita Libanonin hallitukseen, ja sillä on vertaansa vailla oleva merkitys Välimeren ja Lähi-idän vuoropuheluun ja yhteistyöhön perustuvissa suhteissa, erityisesti nyt, kun sodan uhka on suuri sodan uhatessa yhteistyön kehittymistä kansojemme välillä ja horjuttaessa yhä haavoittuvaa Libanonin hallitusta. Sotaa käytiin monien vuosien ajan sekä Syyriaa että Israelia vastaan, ulkovallat ovat puuttuneet maan asioihin ja tunkeutuneet maan alueelle, eikä asioita ole vieläkään lopullisesti ratkaistu. On koettu myös sisällissota, joka tuhosi sosiaalisia suhteita ja perhesuhteita, vaikkakin vahinkoa ovat aiheuttaneet myös kansainvälisen yhteisön laiminlyönnit. Libanonin virkoaminen voisi saada alkunsa siitä voimasta, joka oli aiemmin sen heikkous: maahan juurtuneiden, mutta toisistaan poikkeavien kulttuurien ja uskontojen rinnakkaiselo.
Libanonin hallitukselle olisi annettava tunnustusta siitä, että se on pystynyt säilyttämään tasapainon osapuolten välillä, ja siitä, että se haluaa rakentaa uudelleen suvereenin valtion vaikean demokraattisen prosessin avulla, sillä sananvapauden ja ihmisoikeuksien loukkaukset sekä sosiaalinen eriarvoisuus ja korruptio ovat maassa edelleen ilmeisiä. Viittaan erityisesti palestiinalaispakolaisten tilanteeseen. Heiltä on evätty lain nojalla kaikki työnsaantimahdollisuudet, terveydenhuolto tai matkustaminen, ja on hurskastelua Libanonilta väittää tämän johtuvan siitä, että pakolaisten on palattava Palestiinaan. Tässä mielessä katson, että kehittäessämme suhteitamme Libanoniin ja kehittäessämme sen kanssa hankkeita meidän on ehdottomasti vaadittava tehtyjen sopimusten ja sitoumusten noudattamista ja löydettävä siihen keinot, vaikka EU:n ja Israelin tekemän sopimuksen esimerkki ja se, että Israel rikkoo räikeästi 2 artiklaa, eivät taatusti anna takeita sopimusten ja sitoumusten noudattamisesta. Pidän kuitenkin erittäin tärkeänä sopimuksen tekemistä, sillä olen erittäin tietoinen siitä, että on välttämätöntä osallistua maan jälleenrakentamiseen, mutta on myös välttämätöntä, että maan jälleenrakentaminen tapahtuu selkeästi sanavapauden ja ihmisoikeuksien pohjalta.

Boumediene-Thiery (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Libanonin kansalaisyhteiskunta seuraa tarkasti assosiaatiosopimuksen allekirjoittamista. Vaikka Eurooppa on Libanonin tärkein kauppakumppani ja yksi sen taloudellisen uudistusohjelman merkittävimmistä tukijoista, se toimii myös perusoikeuksien kunnioittamisen takaajana demokraattisia vapauksia luotaessa.
Sananvapautta on jälleen kerran vakavasti loukattu, mistä on osoituksena se, että televisiokanava MTV pakotettiin lopettamaan toimintansa viime syyskuussa sen jälkeen, kun se oli täytevaalien aikoihin antanut oppositiolle puheenvuoron. Se, että tuomioistuimissa tämä päätös vahvistettiin, lisää entisestään tilanteen huolestuttavuutta. Tällaiset oikeusjärjestelmän virheet eivät edistä sananvapauden kunnioittamista, kun tuomioistuimia käytetään yhä useammin painostuskeinona.
Yli 17 000 ihmistä on kadonnut Libanonin sodan puhkeamisen jälkeen. Kymmenenkään vuoden kuluttua konfliktin päättymisestä ei ole vielä tehty perusteellista selvitystä siitä, mitä heille on tapahtunut. Osa todennäköisesti teloitettiin Libanonissa, mutta ruumiita ei ole koskaan ryhdytty etsimään. Näyttää myös siltä, että sieppausten uhrit luovutettiin Syyrialle ja sen jälkeen heidät siirrettiin syyrialaisiin vankiloihin. Syyrian viranomaiset ottivat äskettäin vastaan perheiden komitean ja lupasivat heille teettävänsä selvityksen, mutta mitään ei ole vielä tehty. Libanonin viranomaiset vaikenevat omalla tahollaan. Kansalaiset vaativat yhä voimakkaammin Syyrian joukkojen täydellistä vetäytymistä Libanonista. Niiden läsnäolo yhdistyneenä Libanonin poliittisen luokan korruptioon edistää sitä, että katastrofaalisen taloudellisen tilanteen ruokkima epävakaus säilyy.
Jotta estettäisiin demokratialausekkeen jääminen pelkäksi kuolleeksi kirjaimeksi, on välttämätöntä luoda mekanismeja sen toteutumisen säännölliselle seurannalle ja arvioinnille siitä hetkestä lähtien, kun sopimus tulee voimaan, yhteistyössä arkitodellisuuden hyvin tuntevien kansalaisjärjestöjen kanssa. Tässä maassa, jossa ei useinkaan välitetä perusoikeuksista ja demokraattisista vapauksista, Libanonin kansalaiset toivovat paljon tältä sopimukselta, sillä se on kansalaisille elintärkeä painostuskeino.

Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, haluaisin tarttua tilaisuuteen toivottaakseni teidät tervetulleiksi tähän Euroopan parlamentin täysistuntoon. Euro-Välimeri-liittymissopimuksen allekirjoittaminen Libanonin kanssa on epäilemättä merkittävä askel kehittäessämme strategiaamme, jonka tarkoituksena on vapaakauppa-alueen luominen Välimerelle sekä rauhaan, turvallisuuteen ja kestävään kehitykseen perustuvan alueen luominen sen kaikille kansalaisille. Mielestäni voimme suhtautua optimistisesti Libanonin kanssa tehtävään yhteistyöhön. Libanon on historiansa ajan ollut sekä ulkomaailmalle avoin että Eurooppaan ja eurooppalaiseen kulttuuriin suuntautunut maa. Se on tehnyt yhteistyötä Euroopan unionin kanssa vuodesta 1978, vaikka tuolloin unioni kulki toisella nimellä. Meidän on kuitenkin pidettävä mielessä, että Libanonissa on käynnissä sisällissodan jälkeinen taloudellinen, sosiaalinen ja ideologinen jälleenrakennus. Jokaiselle, joka vierailee Libanonissa, syntyy selvästi vaikutelma siitä, että maa hakee edelleen yhtenäisyyttä ja identiteettiä. Samanaikaisesti se on mielenkiintoinen koe siitä, kuinka eri kulttuurit ja uskonnolliset yhteisöt voivat elää rinnakkain, ja meidän on tuettava tätä kokeilua, jotta se menestyisi. Olen sitä mieltä, että liittymissopimuksen avulla Libanonin on helpompi vakiinnuttaa orastavan vapaan markkinatalouden, demokratian sekä taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen säännöt. Euroopan toimielinten ja jäsenvaltioiden on käytettävä kaikki sopimuksen suomat mahdollisuudet hyväkseen ja annettava Libanonille mahdollisuus osallistua kulttuurivaihto-ohjelmiin ja mahdollisuus aktivoida kansalaisyhteiskuntaansa. Samalla meidän on ryhdyttävä parantamaan ihmisoikeustilannetta, kuten monet aiemmista puhujista ovat todenneet, ja Libanonin 350 000 palestiinalaispakolaisen tilannetta.
Näin ollen kannatan ehdottomasti sopimusesityksen mainintoja siitä, että naisten osuutta taloudellisessa ja sosiaalisessa kehittämisessä on edistettävä koulutuksen ja ammattikoulutuksen sekä investointitukien avulla. Valitettavasti nämä maininnat eivät yksistään riitä synnyttämään todellista kehitystä naisten oikeuksien alalla, ja olen pahoillani, ettei neuvoston puheenjohtaja sen enempää kuin komission jäsenkään viitanneet tähän seikkaan. Rohkenen muistuttaa teitä siitä, että Euroopan parlamentti vaati päätöslauselmassa, joka koski naisten oikeuksien kunnioittamista Euro-Välimeri-yhteistyön puitteissa, nimenomaista määräystä naisten oikeuksien turvaamisesta ja samalla toimia tämän turvan valvomiseksi. Tämä määräys olisi samankaltainen kuin se määräys, jota sovelletaan ehdokasvaltioihin, joiden on kohta määrä liittyä unioniin.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puolesta kehotamme Euroopan komissiota ottamaan käyttöön kehityksen seuranta- ja arviointimekanismeja sekä kehottamaan Libanonin hallitusta - ja tätä olisi sovellettava kaikkiin assosiaatiosopimuksiin - osoittamaan sitä poliittista tahtoa, jota tarvitaan niiden lainsäädännöllisten, hallinnollisten ja muiden uudistusten toteuttamiseksi, joita miesten ja naisten välisen tasa-arvon kirjaaminen lakiin sekä sukupuolten tasa-arvon huomioon ottaminen kaikissa toimissa edellyttävät, jotta tällä tavalla raivattaisiin tietä meidän kaikkien Libanonille toivomallemme kehitykselle ja hyville yhteistyösuhteille Euroopan unionin kanssa.

Yiannitsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin esittää lyhyesti muutamia kommentteja.
Ensinnäkin haluan kiittää komission jäsen Pattenia siitä, että hän antoi joitakin hyvin yksityiskohtaisia ja hyödyllisiä tietoja Libanonissa paikan päällä vallitsevasta tilanteesta sekä Euroopan unionin ja komission tätä tukevista toimista.
Toinen huomioni on se, että noin 20 vuotta sitten Libanonissa puhkesi murhenäytelmä. Nykyään Libanon on aivan toisenlainen maa, joka käy ankaraa kamppailua rakenteellisten ongelmiensa ratkaisemiseksi. Libanon on osa Lähi-idän ongelmavyyhtiä ja osa unionin Välimeren maiden politiikkaa. Libanon sijaitsee aivan meidän naapurissamme, ja se on ilmiselvästi meille suuri mielenkiinnon kohde. Näiden kahden seikan vuoksi Euroopan unioni ja neuvosto seuraavat varsin tarkasti Libanonin tilannetta ja tukevat Libanonin uutta politiikkaa.
Olen pannut tarkasti merkille sen, mikä on todettu erityisesti ihmisoikeuksista ja katoamisista, ja saatan asian neuvoston tietoon. Tähdennän kuitenkin sitä, että yritämme saada naapurimaat, kuten Syyrian, mukaan ihmisoikeuksia edistäviin toimiin juuri siksi, että voisimme ratkoa näitä ongelmia tehokkaammin ja vaikuttaa kehitykseen tällä alueella.
Hizbollahin osalta tahtoisin sanoa, että neuvosto kiinnittää sangen paljon huomiota terroristikysymykseen Lähi-itää koskevissa neuvoston säännöllisissä kokouksissa ja keskusteluissa. Kuten tiedätte, varsin moniin toimiin on ryhdytty ja varsin monia päätöksiä on tehty. Neuvosto punnitsee varsin huolellisesti kaikki tekijät, ja olen varma, että se ryhtyy voimakkaampiin toimiin, kun se katsoo niihin ryhtymisen olevan suotavaa ja tarpeellista. Neuvosto on jo ryhtynyt joihinkin toimiin.
Haluaisin lopuksi todeta, että assosiaatiosopimus on tärkeä väline. Sillä voi olla merkittäviä vaikutuksia, mutta ainoastaan tietyin edellytyksin: on oltava toimiva talous, on oltava voimakas tuotantosektori, on oltava työllisyyttä, on oltava luottamusta ja on oltava yhteistyömahdollisuuksia. Jos aseellisia konflikteja ilmenee ja epävarmuus vallitsee, on selvää, etteivät tulokset ole samat. Kuitenkin pyrimme ja tähtäämme siihen, että käytämme yhteistyön monia keinoja, joista assosiaatiosopimus on yksi, tehdäksemme kaikkemme alueen kehityksen, hyvinvoinnin ja parempien tulevaisuuden näkymien tukemiseksi ja tukeaksemme suhteita Välimeren piiriin kuuluvaan ja aivan lähialueellamme sijaitsevaan maahan.

Brok (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Libanonissa ajoittain mahdollisesti vallinnut tilapäinen sekasorto on ilmiselvästi aiheuttanut sekaannusta parlamentissa. Haluan ilmoittaa teille, että tarkistukset 10-15 eivät ole - toisin kuin väitetään - ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan esittämiä vaan Belderin esittämiä, ja niitä olisi sen vuoksi käsiteltävä sellaisina.

Puhemies.
Kiitoksia huomautuksestanne, arvoisa Brok. Katson velvollisuudekseni kertoa teille, että istuntopalvelujaosto on jo valmistelemassa uutta listaa tarkistuksista, joihin tämä korjaus sisältyy, ja tästä ilmoitetaan huomenna ennen tästä suosituksesta ja päätöslauselmaesityksestä toimitettavaa äänestystä.
Olen vastaanottanut työjärjestyksen 42 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen keskustelun aiheesta1

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana - eräänlaisena kunnianosoituksena puheenjohtajavaltio Kreikalle - komission julkilausuma pohjoisesta ulottuvuudesta.
Arvoisa komission jäsen Patten, ymmärrän, että olemme kaikki kiireisiä ja olisin kiitollinen, jos kaikki puhuisivat mahdollisimman lyhyesti, sillä komission jäsenellä on lentoyhteyksiin liittyviä ongelmia.

Patten
Arvoisa puhemies, yritän toimia pyyntönne mukaisesti. Siirrymme nyt Euroopan laidalta toiselle. Pohjoinen ulottuvuus on edelleen erittäin merkittävässä asemassa komission ulkosuhteita koskevassa toiminnassa. Komissio on tehnyt paljon työtä toteuttaakseen Eurooppa-neuvoston Feirassa kesäkuussa 2000 hyväksymän pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintasuunitelman ja valmistellakseen uutta toimintasuunnitelmaa. Komissio aikoo määrätietoisesti edelleen johtaa toimintaa tämän merkittävän aloitteen osalta.
Viime vuonna merkittävää edistystä tapahtui kaikilla toimintasuunnitelman yhdeksällä alalla. Pohjoisen ulottuvuuden toimintasuunnitelman edistymistä koskevassa komission vuosikertomuksessa 2002 esitetään kattava katsaus näistä tuloksista. Haluan esittää muutaman käytännön esimerkin. Komissio on osallistunut aktiivisesti pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuuden käynnistämiseen tukemalla ympäristö- ja ydinvoimahankkeita Luoteis-Venäjällä. Komissio on alan merkittävin rahoittaja, sillä se on myöntänyt kolmen vuoden aikana 50 miljoonaa euroa pääasiassa ydinvoimaan liittyviin hankkeisiin. Pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuus on selkeä esimerkki siitä, kuinka yhteistyöllä pohjoisen ulottuvuuden alueella voidaan saadaan aikaan hyvin konkreettisia tuloksia hyvin herkillä pikaista toimintaa vaativilla aloilla.
Tässä yhteydessä on kiinnitetty paljon huomiota myös Venäjän federaation ydinaseita koskevan monenvälisen ympäristöohjelman ratkaisematta olevien yksityiskohtien selvittämiseen. Toivoakseni nyt ollaan lähellä ratkaisun löytymistä ja tämä tärkeä sopimus voidaan allekirjoittaa hyvin pian.
Paljon huomiota on kiinnitetty myös pohjoiseen sähköiseen ulottuvuuteen, energia-alan asioihin, liikenteeseen, infrastruktuuriin, liike-elämän ja kaupan yhteistyöhön sekä yhteistyöhön järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Olemme jatkaneet rajat ylittävän yhteistyön tukemista Tacis-ohjelman kautta. Luoteis-Venäjälle myönnetyn tuen kokonaismäärä vuodesta 1996 vuoteen 2003 on noin 122 miljoonaa euroa, josta noin puolet osoitetaan rajojen ylitse tapahtuvaan toimintaan.
Komissio on katsonut hyvin tärkeäksi myös edistää alueella toiminnassa olevien merkittävimpien ohjelmiensa (pääasiassa Tacis-, Phare- ja Interreg-ohjelmien) koordinointia ja yhteentoimivuutta, jotta yhteisten hankkeiden täytäntöönpanoa pohjoisen ulottuvuuden alueella voidaan helpottaa. Tämä on jo osaltaan lisännyt merkittävästi Tacis/Interreg-ohjelmien tai Tacis/Phare-ohjelmien rahoitettavaksi vuosina 2001-2002 esitettyjen yhteishankkeiden määrää.
Kuluneen vuoden aikana on käyty jatkuvaa vuoropuhelua pohjoisen ulottuvuuden merkittävimpien toimijoiden kanssa. Kauttakulkuliikennettä Kaliningradiin ja Kaliningradista koskeva lopullinen sopimus Venäjän ja Liettuan kanssa on hyvä esimerkki käytännön edistyksestä EU:n ja Venäjän välisissä suhteissa. Tästä on laajemminkin hyötyä pohjoisen ulottuvuuden alueelle. Olemme osoittaneet jo yli 40 miljoonaa euroa Kaliningradin kehittämiseen ja tulevina vuosina on tarkoitus myöntää vielä 25 miljoonaa euroa lisää. Pyrimme määrätietoisesti tukemaan Venäjän viranomaisia elinolojen parantamiseksi ja tämän tavoitteen aiheuttamiin haasteisiin vastaamiseksi laajemmalla alueella.
Komissio on myös seurannut tiiviisti hallitustenvälisten organisaatioiden työtä pohjoisen ulottuvuuden alueella. Tämä koskee Itämeren valtioiden neuvostoa, Barentsin euroarktista neuvostoa ja varsinaista arktista neuvostoa. Jo saavutettujen myönteisten tulosten perusteella pohjoista ulottuvuutta vahvistetaan edelleen lähitulevaisuudessa. Tulevina vuosina pohjoisen ulottuvuuden yhteydessä on käsiteltävä Euroopan unionin laajentumisen vaikutuksia ja keskityttävä vahvistamaan yhteyksiä Venäjän federaatioon naapurimaana.
Tanska järjesti viimeisen puolen vuoden aikana kaksi ministeritason tapaamista, joissa keskityttiin seuraavaan toimintasuunnitelmaan. Neuvoston viime vuoden lokakuussa hyväksymien suuntaviivojen perusteella komissio valmistelee seuraavaa pohjoisen ulottuvuuden toimintasuunnitelmaa ajanjaksolle 2004-2006.
Parhaillaan on käynnissä laaja-alainen kuulemismenettely, johon osallistuvat jäsenvaltiot, kumppanuusmaat ja alueelliset elimet sekä liike-elämä, korkeakoulut ja kansalaisyhteiskunta. Tavoitteenamme on laatia konsolidoitu toimintasuunnitelmaluonnos (joka korvaa nykyisen toimintasuunnitelman ensi vuoden tammikuun 1. päivästä alkaen) viimeistään tämän vuoden puolivälissä.
Vielä on paljon työtä tehtävänä. Komissio on halukas johtamaan uuden toimintasuunnitelman valmistelua. Haluan kuitenkin tehdä selväksi, että menestys edellyttää kaikkien alueen kumppanien aktiivista panosta ja olen varma, että Euroopan parlamentti haluaa osallistua tähän prosessiin. Odotan mielenkiinnolla jäsenten puheenvuoroja, joilla taataan, että näin hyvin käynnistynyt pohjoinen ulottuvuus voi vahvistua edelleen, erityisesti unionin laajentumisen jälkeen.

Suominen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen Patten, minulla oli ilo 1990-luvun alussa osallistua pienen, noin 25 hengen ryhmän, jossa puheenjohtajana oli Ranskan nykyinen presidentti Jacques Chirac, Venäjän demokraattisten voimien ja Euroopan porvarillisten puolueiden väliseen yhteistyöhön. Tämän yhteistyön tunnuslauseeksi otimme "there is no great Russia without Europe, and no great Europe without Russia".
Tänään tämä pitää yhä enemmän paikkansa Euroopan unionin laajentuessa itään ja Venäjän muodostaessa unionin kannalta sen ilmansuunnan, jossa meillä on eniten taloudellisia yhteistyömahdollisuuksia, mutta myös voitettavanamme lukuisia, jopa lukemattomia esteitä, joista edelleen muun muassa järjestäytyneen rikollisuuden, ihmiskaupan ja huumereittien myötä aiheutuu alueellista uhkaa, vaikka turvallisuusuhka onkin väistynyt. Pohjoinen ulottuvuus merkitsee luonnollisesti alueen kaikkien maiden, Saksan, Puolan ja Itämeren valtioiden sekä Suomen, Ruotsin ja kaukaisempienkin valtioiden välistä yhteistyötä muun muassa ympäristöuhkien, ydinturvallisuuden, infrastruktuurin ja tarttuvien tautien ehkäisynalalla, mutta keskeisin ongelmamme on kuitenkin integroida Venäjä tähän työhön.
Komission jäsen Pattenin kunnioitettavan tulosluettelon pituudesta huolimatta olisi helppoa esittää pohjoisen ulottuvuuden yhteydessä myös kritiikkiä komissiota ja neuvostoa kohtaan puutteellisesta aloitteellisuudesta, mutta tosiasia on, että ongelmat eivät johdu ensisijaisesti meistä, vaan Venäjän asennoitumisesta. Unionille siitä huolimatta - kuten kuulimme - pohjoisen ulottuvuuden käsite on ollut hyvä strategiaa hahmottava työkalu. Katutasolla presidentti Putin ei ole vielä onnistunut tavoitteessaan tehdä Venäjästä oikeusvaltiota, "lain diktatuuria", kuten hän sanoi, vaan korruptio, rikollisuus ja täysin arvaamaton hallinnon käyttäytyminen estävät yhä yhteistyön kehittymistä kansalaisten, liike-elämän ja unionin tasolla ehkä enemmän kuin Venäjän vajavaiset taloudelliset yhteistyöresurssit konsanaan. Mutta siksi ja juuri siksi seuraavan pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintaohjelman vuosiksi 2004-2006 aikana on syytä voimakkaasti lisätä poliittista aktiviteettia tuolla suunnalla vakuuttaaksemme venäläiset siitä, että yhteistyömme on molemmille edullista, mutta varmasti heille tärkeämpää kuin meille.
Komissio laajenee usealla uudella jäsenellä vuonna 2004. Pidän edelleen harkitsemisen arvoisena, että yksi heistä keskittyy lähialueidemme, Venäjän, Ukrainan, Valko-Venäjän ja Välimeren alueiden kanssa kehittyvään yhteistyöhön. Tämä olisi käytännönläheistä toimintaa, joka ei, komission jäsen Patten, kilpailisi suurten ulkopoliittisten linjojen kanssa, joita komissiossa tai neuvostossa muut henkilöt vetävät. Myös me parlamentissa, kuten komission jäsen sanoi, voimme ja meidän tulee aktivoitua uudella tavalla, kun polttopiste suuntautuu laajenemisesta lähinaapureihin. Näiden maiden olemassa olevien valtuuskuntien merkitys kasvaa ja niiden aktiivisuuden tulee lisääntyä. Käsi sydämelle kollegat: kuinka moni meistä on tutustunut Luoteis-Venäjän tai Ukrainan maaseudun ja raja-alueiden oloihin? Etupäässä polkumme ovat johtaneet suuriin kaupunkeihin ja hallintoviranomaisten luo. Afrikan ja Aasian kysymykset ovat tärkeitä, sen me pohjoisessakin ymmärrämme, mutta lastemme Euroopan kannalta sittenkin tärkein ilmansuunta on meitä lähellä oleva suurten mahdollisuuksien Venäjä. Kokemukseni perustuu tietenkin Suomen ja Venäjän lähialueyhteistyöhön, mutta luulen vapaiden kansalaisjärjestöjen, joihin viitataan myös parlamentin päätöslauselmaesityksessä, Suomessa tekevän jo vähintään yhtä hyvää työtä muun muassa Venäjän olemattoman sosiaaliturvan paikkaamisessa kuin viranomaiset ja valtio omalla työllään. Meidän työmme on rohkaista ja auttaa heitä.
Kiitän komissiota selonteosta ja myös tulevaisuuteen suuntautuneista ajatuksista. Uskon, että jo vuodesta 1999 on tehty paljon perustyötä sitä silmällä pitäen, että saisimme Venäjän lähtemään vielä aktiivisemmin mukaan. Parlamentin yhteisessä päätöslauselmaesityksessä, jota en muuten laajemmin lainaa, oleva ajatus määrärahan tutkimisesta tai avaamisesta talousarvioon on kannatettava nimenomaan siksi, että olemme kaikki liikkeellä pitkän aikavälin ajatuksilla ja ohjelmalla. Määrärahan suuruus ja kasvattaminen riippuu sitten enemmän yhteistyökumppaneistamme Venäjällä ja muissa lähialueiden maissa kuin meistä.
Arvoisa puhemies, toivon, että tässä ei ollut symboliikkaa, kun neuvoston edustaja, Kreikan herra ministeri lähti pois salista, kun aloitimme keskustelun pohjoisesta ulottuvuudesta. Toivon todella, että Kreikka ja Italia, joiden ohjelmassa ei ole mainittu mitään pohjoisesta ulottuvuudesta, ottavat huomioon myös pohjoisen ulottuvuuden. Me pohjoisessa ymmärrämme myös Barcelonan prosessin ja Välimeri-yhteistyön merkityksen.

Myller, Riitta (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsen Pattenia siitä, että parlamentilla on jo uuden pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintaohjelman tässä vaiheessa mahdollisuus olla mukana tässä työssä. Tavoitteenahan tulee olla se, että komissio sitoutuu entistä paremmin vastaamaan EU:n pohjoisia alueita koskeviin erityiskysymyksiin. Uskon, että myös Kreikka puheenjohtajavaltiona tarttuu tähän haasteeseen, ja toivon, että sillä on puheenjohtajavaltiona mahdollisuus saada tulevan kevään aikana myös parlamentti vakuuttuneeksi tästä, sillä nyt se ei onnistu. Olen kuitenkin itse tämän vakuutuksen jo henkilökohtaisesti voinut kuulla. EU:n tulevan pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintaohjelman tulee olla laaja-alainen, jolloin mahdollistetaan poliittinen ja taloudellinen dialogi sekä toiminta kaikilla yhteiskunnan osa-alueilla.
Kuten komission jäsen Patten jo sanoi, hyvin pitkälti yhteistyötä on jo tehty energiayhteistyöalalla. Lisäksi ympäristöyhteistyöhankkeissa on päästy eteenpäin. Sillä alueella toki on edelleen voimistettava yhteistyötä. Pohjoisen ulottuvuuden alueella on monia haasteita, eikä vähiten ydinvoimaan ja ydinjätteeseen liittyviä. Tämän lisäksi Suomenlahti on erityisen haavoittuvainen ja tästä syystä esimerkiksi Pietarin jätevedenpuhdistamohankkeita on edelleen vietävä eteenpäin. Olemme kuitenkin saamassa uuden sosiaali- ja terveysalan kumppanuusohjelman pohjoisen ulottuvuuden osalle ja tällä tulee olla merkittävä asema uudessa pohjoista ulottuvuutta koskevassa toimintaohjelmassa. Terveys- ja sosiaalikysymykset kulkevat useimmiten käsi kädessä. Huonot sosiaaliset olosuhteet ruokkivat heikkoa terveyttä ja myös sairauksia, jotka kulkevat rajojen yli, eli tällä alueella tarvitaan voimakasta yhteistyötä.
Pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintaohjelman yhteydessä on edelleen jatkettava rajanylityspaikkojen kehittämistä ja saatava Venäjä mukaan rajanylitysten helpottamiseen nykyisillä rajanylityspaikoilla. Mutta erityisesti haluan nyt kiinnittää komission jäsenen huomion seikkaan, jonka hän jo täällä toi esille, eli miten voisimme saada rajayhteistyön toimimaan entistä paremmin. Phare-, Tacis- ja Interreg-yhteistyön kehittämisessä komissio on jo aloittanut työn. Tarvitsemme kuitenkin hallinnollisia uudistuksia, yhden yhteisen ohjelman toteuttamaan toimia tällä alueella sekä vähemmän byrokratiaa ja enemmän toimia. Uskon, että nämä asiat huomioidaan tulevassa toimintaohjelmassa.

Wallis (ELDR).
Arvoisa puhemies, suhteista Sveitsiin, Islantiin ja Norjaan vastaavan parlamentin valtuuskunnan ensimmäisenä varapuheenjohtajana olen kolmen viime vuoden aikana saanut edustaa parlamenttia useaan otteeseen pohjoista ulottuvuutta koskevissa ministeritason tapaamisissa.
Haluan keskittyä menettelyyn - se koskee minua - ja parlamentin oikeuteen osallistua asianmukaisesti uuteen toimintasuunnitelmaan. Olen tyytyväinen toimintasuunnitelmaan ja sekä puheenjohtajavaltio Ruotsin että viimeksi puheenjohtajana toimineen Tanskan työhön pohjoisen ulottuvuuden alalla. Laajentuminen on merkittävä haaste pohjoiselle ulottuvuudelle. Kyseessä ei enää ole pelkästään korkean tason ulkopolitiikka ja suhteet Venäjään. Kyseessä ovat useat maat, joista nyt tulee jäsenvaltioita, ja uudet naapurivaltiot. Siihen liittyy asioita, jotka kuuluvat EU:n alue- ja ympäristöpolitiikkaan. Se merkitsee sitä, että kansalaisyhteiskunta ja tämän parlamentin jäsenet sekä muut vaaleilla valitus edustajat on saatava asianmukaisesti ja täysin mukaan toimintaan.
Ensimmäisessä ministeritapaamisessa, johon osallistuin Luxemburgissa, sitouduttiin pohjoisen ulottuvuuden foorumin perustamiseen. Se on edelleen toteutumatta. Perustamisen olisi pitänyt tapahtua jo kauan sitten. Olen aistivinani jonkinlaista haluttomuutta saattaa parlamentti täysin osalliseksi pohjoiseen ulottuvuuteen. Toivottavasti olen väärässä. Poliittisen ympäristön muuttuessa toivoisin paljon säännöllisempää vuosittaista raportointia ja parlamentin osallistumista, sillä pohjoinen ulottuvuus koskee kaikkia kansalaisia. Ympäristö ja ilmapiiri kaukana pohjoisessa ovat tärkeitä eurooppalaisen solidaarisuuden kannalta.
Vetoan komission jäseneen, jotta hän ottaisi parlamentin täysin mukaan tähän toimintaan.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, pohjoinen ulottuvuus on pohjoinen vastine EU-Välimeri-yhteistyölle. Vaikka puhutaan pohjoisesta, sillä tarkoitetaan myös EU:n itäistä ulkoista ulottuvuutta.
Pohjoisessa on kaksi merta, joita pitää suojella luonnon katastrofeilta. Itämeri, joka on pian melkein EU:n sisämeri, on maailman saastunein meri. Se on tänään jäässä, mikä kuvaa luonnonolosuhteiden vaikeutta. Prestigen haaksirikon kaltaisen öljykatastrofin seuraukset olisivat tuhoisat. Barentsinmerta taas uhkaavat ydinjätteet sekä merenpohjan luonnonvarojen hyödyntäminen. Kun rakennetaan kaasuputkia Barentsinmereltä Saksaan, tarvitaan myös jäsenvaltioiden investointeja kaasuntuotannon ympäristötuhojen torjumiseksi.
Ryhmämme on tyytyväinen siihen päätöslauselmaan, josta poliittiset ryhmät ovat täällä yhdessä sopineet. Siinä on esitetty ne keskeiset ainekset, jotka komission tulee ottaa huomioon vuosien 2004-2006 toimintaohjelman valmistelussa.
Valitettavasti tämän vuoden puheenjohtajavaltiot eivät ole ottaneet neuvoston toimintaohjelmaan mainintaa pohjoisen ulottuvuuden kehittämisestä. Välimeren alueen maat Kreikka ja Italia laiminlyövät puheenjohtajavaltion velvollisuudet edustaa koko EU:n intressejä.
Strategisesti tärkeää on energiayhteistyö. EU on energian suhteen riippuvainen idästä tuotavasta kaasusta. EU:n energiatarpeen koko kasvu aiotaan seuraavina vuosikymmeninä tyydyttää itäkaasulla. Investoinnit energia-alalle parantavat kaasun toimitusvarmuutta ja jakavat vastuuta kestävästä energiavarojen hyödyntämisestä.
Tärkeitä yhteistyökohteita ovat läntiset investoinnit myös ympäristönsuojeluun, ydinturvallisuuteen sekä liikenteen infrastruktuuriin. Venäjän ympäristöongelmien ratkaisemiseksi on toteutettu joitakin pilottiprojekteja. Ne ovat positiivisia askeleita oikeaan suuntaan tilanteessa, jossa meitä vaaditaan paikkailemaan Venäjän kapitalismin vastuuttomuutta luonnosta ja ihmisistä.
Myös köyhyyden torjunta EU:n lähialueilla kuuluu pohjoisen ulottuvuuden toimintakenttään. Kansalaisyhteiskunta on ollut omatoiminen ja se on vedettävä mukaan EU:n projekteihin. Kansalaisjärjestöt ovat aseita byrokratian vastaisessa taistelussa sekä EU:n että Venäjän puolella.
Pohjoisen ulottuvuuden autoa ajetaan tänään liian pienellä vaihteella, autossa ei ole automaattivaihdetta, ja siksi Kreikan ja Italian pitää nyt vaihtaa isompi vaihde päälle. Yhdyn täällä siihen arvosteluun, jota jäsen Suominen esitti: Kreikan puheenjohtajavaltion edustajan olisi pitänyt olla paikalla, kun puhutaan pohjoisesta ulottuvuudesta. Puheenjohtajavaltion vastuualueena on Välimeren ohella myös muut EU-alueen meret.

Hautala (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Patten, haluaisin toivottaa Teidät todella lämpimästi tervetulleeksi parlamenttiin keskustelemaan kanssamme pohjoisesta ulottuvuudesta. Ajatus tästä keskustelusta, mihin kollega Wallis jo viittasi, on syntynyt suhteista Sveitsiin, Islantiin ja Norjaan vastaavassa valtuuskunnassa. Huomasimme, että Euroopan parlamentti ei ole varsinaisesti käynyt tällaista keskustelua, jossa konkreettisesti pyrittäisiin varmistamaan parlamentin osallistuminen EU:n pohjoiseen ulottuvuuteen.
Kun täällä on vaadittu Italiaa ja Kreikkaa korjaamaan selvä virheensä ja ottamaan pohjoinen ulottuvuus ohjelmaansa, haluaisin kehua Tanskaa, joka aivan erinomaisella tavalla toimien kutsui parlamentin mukaan ministerikokouksiin niin Luxemburgiin kuin Grönlantiinkin. Toivomme nyt, että tällä tavalla parlamentin osallistuminen pohjoiseen ulottuvuuteen vakiintuu.
Komission jäsen, mainitsitte joitakin onnistuneita projekteja, ja haluaisin tukea Teitä siinä, kun mainitsitte tämän ympäristöohjelman rahoitusmallin. Vaikuttaa, että nyt on vihdoin löydetty tapa, jolla EU, eri lahjoittajamaat ja kansainväliset rahoituslaitokset voivat kaikki kantaa kortensa kekoon massiivisten ympäristö- ja ydinturvaongelmien ratkaisemiseksi. Kun neuvottelimme poliittisten ryhmien kesken yhteisestä päätöslauselmasta - tämä tapahtui hyvin sopuisasti -panimme tyytyväisenä merkille, että viime viikolla Kirkenäsissä Barentsin euroarktisessa neuvostossa näyttää syntyneen jonkinlainen sopu siitä, että Venäjä allekirjoittaa tämän mainitsemanne MNEPR-sopimuksen, ja sehän on ehto sille, että ydinturvayhteistyö tosissaan voi alkaa. Uskon, että tähän työhön on nyt todella viipymättä lähdettävä ja on varmistettava, että Venäjä todellakin vie tämän sopimuksen ratifioinnin loppuun asti.
Arktinen yhteistyö on hyvin olennainen osa pohjoista ulottuvuutta, ja olemme voineet paneutua siihen huoleen, joka esimerkiksi alkuperäiskansoilla pohjoisessa on perinteisistä elinkeinoistaan. Kun ikirouta alkaa sulaa pohjoisessa, siitä aiheutuu monenlaisia katastrofeja. Tämän takia parlamentti onkin kutsunut alkuperäiskansojen edustajia keskustelemaan näistä ja muista pohjoisen ulottuvuuden ja arktisen yhteistyön kysymyksistä tänä keväänä.
Lopuksi haluan vain todeta, että on todella suuri haaste ylittää hyvinvointikuilu Venäjän ja Euroopan unionin välillä. Se on varmasti aivan keskeinen haaste, ja sitä voimme edistää sosiaali- ja terveysalan yhteistyöllä ohjelman puitteissa.

Oostlander (PPE-DE).
Euroopan unionin laajentuminen asettaa pohjoisen ulottuvuuden maat hyvin erityiseen ja muuttuneeseen tilanteeseen. Kaikki odottavat tilanteelta paljon - ja varsinkin voimakasta talouskehitystä. Aiempaa laajempi keskinäinen avoimuus osoittaa, että yhteistyönäkymät taloudellisella, ekologisella ja sosiaalisella alalla ovat hyvin houkuttelevia. Jos aiomme hyödyntää tilannetta, meidän on muutettava asennettamme Venäjää kohtaan. Asenteemme on onneksi jo muuttunut, mutta tämä ei ole ollut itsestään selvää. Huolimatta joistakin huolestuttavista parlamentaarista demokratiaa koskevista merkeistä Venäjällä, vieraiden uskontojen hyväksymisestä ja varsinkin T?et?eniassa jatkuvasta sodasta meidän on edelleen säilytettävä myönteinen asenteemme Venäjää kohtaan.
Pohjoisen ulottuvuuden politiikka on siis osa kaksiosaista toimintatapaamme. Emme kieltäydy esittämästä kritiikkiä, vakavaakaan kritiikkiä, mutta meidän on kuulosteltava yleistä mielipidettä ja hyödynnettävä rakentavia ajatuksia. On hyvin tärkeää toteuttaa erilaisia toimintatapoja toimintasuunnitelmassa. Näin Euroopan unionin asenteesta tulee tasapainoinen ja monipuolinen, mikä on myönteistä myös naapurialueiden kehityksen kannalta. Luonnollisesti myös sillä tavalla, jolla tämä toteutetaan, on paljon pääasiassa poliittista ja kulttuurista merkitystä. Esimerkiksi markkinatoimijoilla ja sosiaalisilla järjestöillä on tärkeä tehtävänsä. Poliittisen integraation on aina toteuduttava samanaikaisesti sosiaalisen integraation kanssa ja tämä voi tuoda toimintaan mukaan suuren määrän riippumattomia järjestöjä. Toimintasuunnitelmalla voi näin ollen olla merkitystä myös kyseisten alueiden sosiaalisen demokratisoitumisen kannalta - ensinnäkin Venäjällä.
Puheenjohtajavaltio Tanska teki paljon töitä pohjoisen ulottuvuuden edistämiseksi. Eteläisestä pohjoismaasta kotoisin olevana arvostan tätä kovasti. Oletamme, että myös Kreikka tuntee vastuunsa pohjoisen ulottuvuuden osalta. Keskeisiä asioita ovat energialähteiden käyttö, mahdollisesti myös Euroopan unioniin suuntautuvat energiakuljetukset sekä ydinjäte. Valtuuskuntamme Venäjän duumassa vieraili hiljattain maan pohjoisosissa, jossa todettiin ydinjätteen aiheuttamia vakavia ongelmia. Euroopan unioni on suurimpia rahoittajia, kenties jopa suurin, mutta siivoaminen edistyy alueella hyvin hitaasti. Ydinsukellusveneitä pystytään purkamaan vain pieni määrä vuosittain. On hyvin tärkeää meidän kaikkien kannalta, että tätä nopeutetaan. Pohjoiset alueet ovat hyvin herkkiä ja meidän on kannettava vastuumme, erityisesti Norjaa ja muita sellaisia maita kohtaan, joilla on alueella intressejä.
Myös alueella asuvien kannalta on hyvin myönteistä, että erityisesti Pietarin ja Kaliningradin jätevesiongelmiin on löydetty ratkaisu. Jotta voimme tehdä selväksi kantavamme huolta ihmisistä, meidän on myös huolehdittava siitä, että kansanterveyteen ja muihin vastaaviin aloihin liittyviä sosiaalisia kysymyksiä ei unohdeta. Olemme nähneet, että pohjoista ulottuvuutta käsitellään jo lukuisissa neuvostoissa ja eri foorumeilla. Tämän vuoksi haluan esittää toiveeni, että näiden toimintaa koordinoidaan asianmukaisesti, jotta päällekkäisyyksiä tai haittaa ei synny. On keskusteltu myös pohjoista ulottuvuutta koskevasta budjettikohdasta. Ymmärrän, että tällaisen budjettikohdan luomiseen liittyy teknisiä ongelmia ja haluaisin tietää mitä komission jäsen tästä ajattelee.

Mann, Erika (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin kovasti puhua monista asioista. Minua ennen puheenvuoronsa käyttäneet kollegat ovat jo käsitelleet niistä monia, joten keskityn vain muutamaan näkökohtaan.
Luin mielenkiinnolla komission asiakirjat sekä neuvoston käsittelemät erilaiset aloitteet, joilla on ollut jotain vaikutusta itse toimintasuunnitelmiin. Mielestäni on hyvin mielenkiintoista, että pyrimme nyt määrittelemään aluetta, joka tällä hetkellä muodostuu erilaisista intresseistä ja jota monet kansat seuraavat ja hallinnoivat. Esimerkiksi oli oikein mainita toimintasuunnitelmassa Kanadan ja Venäjän kanssa järjestetyt lukuisat tapaamiset. Mielestäni se, mitä näillä alueilla tehdään on hyvin mielenkiintoista. Kollegojeni tavoin haluaisin että parlamentti osallistuisi enemmän tähän työhön.
Katson, että pyrittäessä määrittelemään aluetta, jolla on omat erityiset ongelmansa, omat erityiset kriteerinsä ja omat meneillään olevat muutoksensa, pyritään toteuttamaan jotain todella autenttista, johon liittyy myös poliittinen ulottuvuus, kuten ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Mukaan on kuitenkin otettu myös terveydenhuolto, tutkimus, infrastruktuurit, energia sekä tietotalous kokonaisuudessaan. Huomionarvoista tässä on se, että otamme todella huomioon alueen erityiset edut, emmekä pelkästään omien eurooppalaisten etujemme näkökulmasta tai niiden lisäksi, vaan ottamalla todella mukaan keskusteluun ja tarkasteltavaksi venäläisen ulottuvuuden, juuri kuten teemme Kanadankin kanssa. Haluan sanoa, että olen tästä hyvin kiitollinen, sillä se laajentaa jonkin verran sitä jokseenkin kapeaa näkemystä, joka Euroopalla toisinaan on ja jonka vuoksi keskitymme vain puhtaasti eurooppalaisiin intresseihin. Paljon kiitoksia tästä.
Pyydämme teitä saattamaan parlamentin suuremmassa määrin osalliseksi ja etsimään keinoja, joiden avulla myös muiden kuin jäsenvaltioiden kansalliset parlamentit voivat auttaa teitä tässä työssä. Loppujen lopuksi yhteistyö hallitusten ja hallinnon työn tukemiseksi Euroopan talousalueella on ollut erinomaista, ja tällaista yhteistyötä on tehty myös useissa muissa parlamenttien välisissä järjestelyissä. Tällainen yhteistyö voisi itse asiassa tuoda lisää voimia, joita uskon teidän vieläkin tarvitsevan.
Mielestäni yksi asia on unohtunut lukuisten käsiteltyjen intressien ja erilaisten aiheiden joukosta. Vaikka asia on erityisen olennainen, en ole löytänyt lukiessani siitä mainintaa, tai sitten en ole löytänyt oikeita asiakirjoja. Alueen taloudelliseen ulottuvuuteen sellaisenaan ei viitata omana alanaan. Voi olla, että kyse on minun erheestäni, ja jos näin on, pyydän anteeksi.

Väyrynen (ELDR).
Arvoisa puhemies, pohjoisen ulottuvuuden käsite on ymmärrettävä laajasti. Se sisältää sekä unionin ulkosuhteet että sen sisäiset politiikat. Ulkosuhteissa sen piiriin kuuluvat Itämeren ja Barentsin alueet sekä koko arktinen alue. Euroopan unionin laajentuessa rajatylittävän yhteistyön merkitys kasvaa, kun yhteinen rajamme Venäjän kanssa pitenee ja kun saamme uusia naapureita.
Rajatylittävä yhteistyö on ensi sijassa kahdenvälistä toimintaa; yhtäältä EU:n ja sen jäsenvaltioiden ja toisaalta Venäjän ja muiden naapureidemme välillä. Toisaalta meillä on myös kaksi käyttökelpoista monenkeskistä foorumia, Itämeren valtioiden neuvosto ja Barentsin euroarktinen neuvosto. Sekä kahden- että monenkeskistä toimintaa rajoittaa rahanpuute. Kahdenvälisessä rajatylittävässä yhteistyössä EU-rahoitus rajoittuu Interreg-hankkeisiin ja pieneen osaan Tacis-hankkeita. Barents- ja Itämeri-yhteistyötä unioni ei rahoita lainkaan.
Yhteisessä päätöslauselmassamme esitetään jälleen erityisen budjettikohdan luomista pohjoista ulottuvuutta varten. Käytännössä tämä voisi merkitä sitä, että Itämeren valtioiden neuvoston ja Barentsin neuvoston toiminta-alueelle suunnattavaa EU-rahoitusta lisättäisiin tuntuvasti ja se kanavoitaisiin ainakin osittain näiden neuvostojen kautta.
Tällä kertaa käsittelemme pohjoista ulottuvuutta ulkosuhteista vastaavan komission jäsenen antaman julkilausuman pohjalta. Pohjoisen ulottuvuuden periaatteet on muistettava myös sitten, kun käsittelemme laajentuvan unionin alue- ja maatalouspolitiikkaa ja muita sisäisten politiikkojen alueita, jotka vaikuttavat erityisesti pohjoisten alueiden kehitykseen. Pohjoisen ulottuvuuden merkitys kasvaa myös sisäisten politiikkojen osalta, kun Baltian maat ja Puola liittyvät unioniin.

Gomolka (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meidän on tietenkin tuettava komission perustavaa laatua olevia lausumia pohjoisen ulottuvuuden kehittymisestä ja sen muodosta tulevaisuudessa. Tämä kattaa myös tulevan yhteistyön aiheita, ympäristöongelmien ratkaisemisesta aina televiestintään, tutkimus ja teknologinen kehittäminen mukaan luettuina. Kumppanien luettelo on aivan yhtä vaikuttava kuin aiemmissakin aloitteissa. Erimielisyyttä ei varmasti ole myöskään siitä, että Baltian maiden liittyminen Euroopan unioniin voi laajentaa nopeasti yhteistyötä ja nopeuttaa sitä ja että mahdollisuudet kehittää suhteita Venäjään lisääntyvät.
Näiden ja muiden myönteisten näkökohtien huomioiminen ei estä tekemästä myös kriittisiä havaintoja. Keskityn nyt kahteen sellaiseen. On esimerkiksi ällistyttävää, että neuvosto työskentelee direktiivejä valmistellessaan jossain määrin ehdottoman epäkriittisen analyysin pohjalta. Tämä koskee hieman vähemmässä määrin valitettavasti myös komission julkilausumia. Esimerkkinä siitä, mitä tällä tarkoitan, on monien sijoittajien yhä tuntema epävarmuus toimintaan ehdokasmaissa ja Venäjällä. Hallinnon ja oikeusjärjestelmien puutteista vaietaan näön vuoksi sen sijaan, että tilannetta kuvattaisiin totuudenmukaisesti. On varmasti kyse muusta kuin kielen vivahteista, kun sanotaan, että pyrkimyksiä tällaisten väärinkäytösten korjaamiseksi on jatkettava hellittämättä, mutta että niitä on myös nopeutettava.
Toiseksi teknisen infrastruktuurin kehitys on erityisen tärkeää koko tällä alueella. Tällaista toimintaa, joka on hyvin hajanaista, on yhdennettävä paremmin. Nykyisiä tie- ja rautatieliikennettä koskevia suunnitelmia on toteutettava nopeammin, jos halutaan saada aikaan todellista parannusta. Yhteenvetona totean, että tähän mennessä tehdyt suunnitelmat ja saavutetut tulokset on nähtävä hyvin myönteisessä valossa. Nyt tarvitaan aiempaa selvempien ensisijaisten tavoitteiden asettamista ja ratkaisevia parannuksia merkittävimmillä aloilla.

Paasilinna (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Venäjän eteläiset osat, Kaukasuksen ja Kaspianmeren alueet ovat pitkäaikaisten konfliktien kierteessä. Yhdysvallat rakentaa - on jo rakentanut - sotilaallisen tukikohtaverkoston Venäjän etelärajan tuntumaan, se rakentaa yhdessä Azerbaid?anin ja Georgian kanssa öljyputkea Venäjän ohi Turkkiin, T?et?enian läpi menevä öljyputki on sodan runtelema.
Arvoisat kollegat ja erityisesti komission jäsen, Venäjä on nyt suuntautumassa pohjoisiin liikenneyhteyksiin ja luonnonvaroihin. Lyhyen ajan sisällä se on rakentamassa jo toista öljysatamaa Suomenlahden pohjukkaan. Valtava kaasuputkihanke Jäämereltä Itämeren kautta Keski-Eurooppaan on valmisteilla. Samaan aikaan tehdään jo öljyn koekuljetuksia Obin deltan alueelta Murmanskiin ja sieltä maailman markkinoille. Toisin sanoen Venäjä on tehnyt strategisen muutoksen, joka alkaa näkyä meidän toiminnassamme, mutta nämä ovat Venäjän omia ratkaisuja. Nyt onkin kysymys siitä, mikä on Euroopan unionin rooli.
Venäjä muodostuu meille - aivan niin kuin jäsen Suominen sanoi - yhä tärkeämmäksi kumppanuusvaltioksi, ja - aivan niin kuin jäsen Seppänen sanoi - energia on tässä se ydinkysymys. Miksi? Siinä on meidän riippuvuutemme Venäjästä kaikkein selvimmin nähtävissä. Tämä sekavuuden ja vähättelyn vaivaama hyvä ajatus ja malli pohjoisesta ulottuvuudesta tarvitsee nyt jonkin keskeisen painopisteen ja sen olisi oltava energia. Jos se nostettaisiin ensisijaiseksi asiaksi seuraavassa toimintaohjelmassa, me voimme toimia myös muilla alueilla: ympäristön, kulttuurin, koulutuksen, terveyden, liikenneolosuhteiden ja informaatioyhteiskunnan alueilla. Näin koko tämä iso ajatus saisi lisää liikettä eikä vähiten sen vuoksi, että myös EU:ssa Puolan ja Baltian maiden liittyminen luo lisää painetta tämän pohjoisen ulottuvuuden rakennelman parantamiseksi. Tästä on - niin kuin jäsen Hautala sanoi - hyvänä esimerkkinä rahoituksen puolella tämä ympäristöohjelman rahoittamismalli. Rahaa siis kyllä löytyy, nyt on kysymys toiminnasta.
Kiitän Tanskaa sen aktiivisuudesta, ja nyt punnitsen Kreikkaa samalla vaa'alla kuin Tanskaa on punnittu ja kiitetty.

Tannock (PPE-DE).
Suhtaudun myönteisesti uuteen pohjoisen ulottuvuuden toimintasuunnitelmaan, joka kattaa EU:n jäseniksi vuonna 2004 liittyvät kolme uutta Baltian maata ja Puolan, Venäjän - toivon, että sille myönnetään jonakin päivänä etuoikeutettu asema yhteisellä talousalueella - sekä ETA-maat Islannin ja Norjan.
Olen huolissani ympäristöuhista kaukana pohjoisessa ja vaadin voimakkaasti Venäjää allekirjoittamaan Venäjän federaation ydinaseita koskevaa monenvälistä ympäristöohjelmaa koskevan sopimuksen, kuten se on luvannut tehdä, yhteisestä toiminnasta niiden käytettyjen ydinpolttoainesauvojen ja sukellusveneissä ruostuvien taistelukärkien purkamiseksi, jotka uhkaavat saastuttaa Murmanskin alueen.
Neuvottelut kymmenen maan liittymisestä ETA:an käynnistettiin Brysselissä viime viikolla. EU:n laajentuminen johtaa samanaikaisesti ETA:n laajentumiseen sisämarkkinoiden yhtenäisyyden takaamiseksi.
Ei ole perusteita sille, että ETA-maiden maksuosuuksien olisi oltava verrattavissa EU:n jäsenvaltioiden maksuosuuksiin ja komission vaatimus Norjan maksuosuuden 22-kertaistamisesta on järjetön.
Kolmansilla mailla ei ole samoja oikeuksia ja etuoikeuksia kuin jäsenvaltioilla; joissakin tapauksissa pääsyä markkinoille rajoitetaan tullein. Esimerkiksi Norja menettää vapaan kalakaupan Puolan kanssa. ETA-sopimus on hyvä, mutta sillä on rajansa. Norjassa hiljattain toteutettu mielipidekysely osoittaa, että kansalaisten käsitykset unionista ovat muuttumassa; jäsenyyden kannatus kasvaa ja tulee väistämättä vaikuttamaan seuraavien vaalien poliittiseen esityslistaan. Haluan myös viitata Valkovenäjään, jolla on yhteinen raja neljän toimintasuunnitelmaan osallistuvan jäsenvaltion kanssa ja joka Venäjän kanssa tekemänsä liiton vuoksi saattaa eräänä päivänä kuulua tähän ryhmään. On tärkeää, että EU säilyttää kaksiosaisen lähestymistapansa ja painostaa tekemään demokraattisia uudistuksia Valkovenäjällä. Huolimatta poliittisista erimielisyyksistä kyseisen maan kanssa olemme edelleen sitoutuneet toimintaan yhteisen edun aloilla, kuten laittoman maahanmuuton ja rajat ylittävän rikollisuuden aloilla.

Titley (PSE).
Arvoisa puhemies, ottaen huomioon Kaliningradin epävakaan tilanteen sekä Baltian maiden lähestyvän liittymisen EU:hun pohjoinen ulottuvuus on nyt entistäkin merkityksellisempää. Meidän on pyrittävä huolehtimaan siitä, että meillä on kaikkien alojen politiikassa mahdollisimman läheiset suhteet Venäjään.
Pohjoinen ulottuvuus on mahdollistanut sen, että voimme keskittyä energiantuotannon, tietoliikenteen ja taloudellisen tuen alojen kehitykseen Baltian maissa. Tämän vuoksi olisin iloinen, jos voisimme jatkaa menettelyä korostamalla erityisesti Kaliningradin merkitystä niiden ongelmien ja kysymysten aiheuttajana, jotka Euroopan unionin on ratkaistava.

Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ne, jotka luulevat, että pohjoinen ulottuvuus on haudattu, ovat väärässä. Hankkeelle on tällä hetkellä suurempi tilaus kuin koskaan. Itälaajentumisen myötä saamme neljä uutta jäsenvaltiota Itämeren rannoilta ja unionin raja Venäjän kanssa pitenee entisestään.
Energiahuoltovarmuus Baltian maissa on tulevaisuuden haasteita. Palavan kiven ja Ignalinan tilalle on saatava jotain muuta. Venäjältä tuotavan kaasun varassa ei voida pelkästään olla. Baltic Ring on otettava mukaan ohjelmaan.
Ohjelmassa tulee nähdä myös selkeät linkit EU:n suhteisiin Norjan, Islannin, Grönlannin, Yhdysvaltain ja Kanadan pohjoisten osien kanssa. Tavoitteena on, että pohjoinen ulottuvuus kasvaisi Meda-ohjelman rinnalle muiden hyvien EU-ohjelmien joukkoon. Pohjoinen ulottuvuus, kuten Meda-ohjelmakin, on koko EU:n asia.
Hanketta on syystä moitittu konkretian puutteesta. Toivon, että pohjoisen ulottuvuuden kulmakiveksi otetaan Euroopan parlamentin toukokuussa 1999 hyväksymä mietintöni, joka sisällöltään keskittyi nimenomaan konkreettisiin ehdotuksiin.
Pohjoisen ulottuvuuden ongelma on ollut rahoituksen kokoonhaaliminen eri EU-ohjelmista. Sen hallinnoinnin hajauttaminen useille komission pääosastoille monimutkaistaa toimintaa. Hanke on kuin tilkkutäkki. Komissio järjestäytyköön sisäisesti siten, että Meda-ohjelman tavoin pohjoisen ulottuvuuden kehittäminen on yhden pääosaston korkean virkamiehen vastuulla. Kannatan myös omaa budjettikohtaa pohjoiselle ulottuvuudelle aikaisempien ehdotusteni mukaisesti.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen iloinen neuvoston kreikkalaisen puheenjohtajan paluusta hieman kritiikkiä herättäneen poissaolon jälkeen. Tarkasteltuani sitä, ketkä ovat puhuneet ennen minua, totesin että kaikista asiaa käsitelleistä olen kotoisin kaikkein eteläisimmästä paikasta. Kenties meidän olisi vastaisuudessa järjestettävä tämä asia toisin, sillä meidän olisi annettava alueille tasapuolisesti huomiota.
Kun presidentti Ahtisaari vuonna 1997 ensi kertaa mainitsi käsitteen pohjoinen ulottuvuus, monet läsnä olleista eivät aluksi tienneet kuinka suhtautua tähän sanayhdistelmään. Käsite on sittemmin saanut vankan merkityksen, ja olemme kuulleet, että toista toimintasuunnitelmaa valmistellaan parhaillaan ja sitä varten valitut ensisijaiset tavoitteet ovat mielestäni oikeita. Kollegani ovat luonnollisesti luetelleet eri aihealat jo useampaan kertaan.
Henkilökohtainen kokemukseni - mukaan lukien varhaisemmat vuodet, jolloin osallistuin Baltian alueen yhteistyöhön - kaikista näistä aiheista on valitettavasti johtanut samaan päätelmään kuin se, minkä kollega Suominen on jo esittänyt. Se on, että olemme tarjonneet Venäjälle toisinaan nöyristellen kokonaista aiheryhmää käytännön ehdotusten mukana, mutta olemme usein joutuneet toteamaan, ettei Venäjä ole halukas toimintaan. Tästä kaikesta Venäjälle seuraava hyöty on ilmeinen, kun otetaan huomioon mahdollisuus lisätä vientikapasiteettia tai halukkuuttamme toimia ympäristöalalla - joka tietysti ajaa myös oma etuamme - hyödyntämällä voimakkaasti omia voimavarojamme saadaksemme aikaan parannuksia Venäjällä.
Haluan sanoa vielä muutaman sanan rajahallinnosta. Toivon EU:n, kolmen Baltian maan ja Puolan käynnistävän jo ennen kuin neljästä viimeksi mainitusta tulee EU:n jäseniä yksityiskohtaisen keskustelun Venäjän kanssa sen varmistamiseksi, että vuodesta 2004 alkaen rajanylitysmenettelyt sujuisivat yhtä sulavasti kuin tällä hetkellä Suomen ja Venäjän välisillä rajanylityspaikoilla, joita on jo nykyaikaistettu. Uskon monien vienti- ja tuontialalla työskentelevien toteavan tavaroiden ja palveluiden kustannusten laskevan merkittävästi. Toivon myös, että rikollisuuden torjunnassa rajoillamme venäläiset ?
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Linkohr (PSE).
Arvoisa puhemies, olen ymmärtänyt johtoajatuksen. Kaikista tähän mennessä puhuneista kotini on kaikkein eteläisimmässä paikassa, ja ilman Alppeja minulla olisi suora näköala Välimerelle. Vaadin siis oikeutta saada puhua etelästä tulevien kollegojen puolesta ja vakuuttaa, että meilläkin on intressimme pohjoisen hyvinvoinnissa. Arvoisa puhemies, pidän itsestään selvänä, että olette kanssani samaa mieltä!
Haluan puhua lyhyesti ja käsitellä seuraavia aiheita, joista ensimmäisenä on energia. Merkittävää tässä on se, että Itämeren renkaan olisi vihdoin toteuduttava ja Itämerellä on oltava oikeus sähkön yhteiskäyttöön. Tästä olisi suurta hyötyä meille ja Baltian valtioille. Toinen seikka, josta haluan puhua on se, että meidän on mistä hinnasta hyvänsä estettävä mahdolliset öljy- ja kaasuonnettomuudet kaukana pohjoisessa. Luonnon palautuminen veisi useita vuosia, paljon kauemmin kuin etelässä. Tätä meidän on pyrittävä välttämään, tapahtuipa mitä tahansa.
Kolmanneksi haluan puhua aseidenriisunnasta. Täällä on jo puhuttu paljon Luoteis-Venäjällä ruostuvista sukellusveneistä ja niitä koskevista suunnitelmistamme, ja haluan kiittää tästä komissiota. Haluan kuitenkin ehdottaa komissiolle, että se antaisi lausunnon, jossa se esittäisi, minkälaisia aseistariisuntatoimia se harkitsee yhdessä neuvoston kanssa, mitä on jo päätetty ja mitä toteutetaan talousarvion turvin, jotta parlamentti voisi keskustella näistä toimenpiteistä, joita olemme mukana rahoittamassa. Komissio ansaitsee kiitokset Brysselin suuren aseistariisuntakonferenssin järjestämisestä joulukuun alussa. Osallistuin konferenssiin ja olin ällistynyt aloitteiden suuresta määrästä. Parlamentin on kuitenkin keskusteltava niistä ja tehtävä ne tunnetuksi laajemmalle yleisölle.
Palatakseni energia-aiheeseen, haluan esittää teille paradoksin. Täällä Länsi-Euroopassa me korvaamme hiilen ja ydinvoiman kaasulla, jota ostamme tulevaisuudessa yhä enenevässä määrin Venäjältä. Venäläiset myyvät meille yhä enemmän kaasua, sillä he saavat siitä enemmän rahaa kuin kaasun käyttämisestä kotimaassaan - jossa he käyttävät sen sijaan hiiltä ja ydinvoimaa. Kun asiaa tarkastellaan kokonaisuutena, havaitaan, etteivät ydinvoiman käyttö ja hiilidioksidipäästöt vähene lainkaan. Kehotan keskustelemaan täällä parlamentissa vakavasti siitä, onko politiikkamme oikeaa. Tämän asian olisi oltava esityslistalla Venäjän kanssa käytävässä energiakeskustelussa. Se, mitä nyt tapahtuu, on joka tapauksessa ulkopuolisen silmin yksinkertaisesti järjetöntä. Halusin vain tuoda tämän esiin.

Sacrédeus (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että pohjoinen ulottuvuus nyt otetaan EU:n asialistalle. Komission jäsen Patten on EU:n ulkopolitiikan vahva johtaja. Olen vakuuttunut siitä, että komission jäsen seuraa tarkasti Barentsin alueen yhteistyötä, jossa pohjoismaat yhdessä Venäjän kanssa pyrkivät jatkuvasti aktiivisesti torjumaan romuttuneiden ydinaseilla varustettujen sukellusveneiden aiheuttamia vakavia vaaroja alueella, erityisesti Murmanskissa.
Haluan myös käsitellä Valkovenäjää koskevaa strategiaa pohjoisen ulottuvuuden yhteydessä. Emme voi hyväksyä hylkiömaita omilla Euroopan rajoillamme. Tämän vuoksi on tärkeää, että Euroopan unioni ministerineuvoston ja komission jäsenen Pattenin johdolla soveltaa toimintasuunnitelmaa, jonka mukaisesti esitetään tiukkaa ja jatkuvaa kritiikkiä Valkovenäjän puuttuvista ihmisoikeuksista. Tähän olisi yhdistettävä vuoropuhelu Valkovenäjän paikallistason viranomaisten kanssa rikosten torjumiseksi ja rajavalvonnasta. Vuoropuhelulla olisi myös vauhditettava Valkovenäjän talouskehitystä kansalaisyhteiskuntaa.
Itämeri on todellinen mare nostrum Euroopan unionissa. Se on talousalue, jota on kehitettävä. Meidän on edelleen vaadittavaa laajempaa demokratiaa suhteissamme Venäjään. Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa paikallistason poliittisia suhteita Valkovenäjään. Tämä on välttämätöntä.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pohjoista ulottuvuutta koskeva päätöslauselmaesitys alleviivaa oikealla tavalla niitä asioita, jotka juuri tällä hetkellä ovat tärkeimpiä. Pohjoinen ulottuvuus on kuitenkin syytä nähdä dynaamisena prosessina. Haluan erityisesti nostaa esiin kaksi dynamiikkaan vaikuttavaa tekijää: laajentumisen ja ympäristön.
Laajentumisen myötä käsityksemme "pohjoisesta" on muututtava niin, että vuosikymmenen lopulla tarkoitamme sillä entistä enemmän arktista pohjoista ja vähemmän sitä "pohjoista", jonka merkitys vaihtelee puhujan mukaan.
Laajentumisessa myös EU:n rooli Itämerellä muuttuu merkittävästi: käytännössä Itämeri on ensi vuodesta alkaen EU:n sisämeri. Murheineen ja mahdollisuuksineen sen on näyttävä EU:n politiikassa yleensä. Itämeren painoarvon EU:n kaikessa politiikassa on kasvettava, samalla kun sen painoarvo EU:n pohjoisessa ulottuvuudessa vähenee.
Venäjä luonnollisesti tulee jatkossakin olemaan tärkeä osa pohjoisen ulottuvuuden sisältöjä, mutta napapiirillä länsi ja itä ovat lähekkäin: pohjoinen ulottuvuus mahdollistaa siteiden vahvistamisen myös länteen. EU:n tulisikin tehdä päätös liittymisestä jäseneksi Arktiseen neuvostoon, jossa nyt ovat USA:n ja Kanadan lisäksi Islanti, Tanska, Norja, Ruotsi, Suomi ja Venäjä.
Olisi outoa, jos EU vielä jäisi syrjään jo vuonna 1996 perustetun neuvoston työstä, etenkin kun niin moni EU:n omista hankkeista voisi Arktisen neuvoston hankkeiden kanssa synnyttää tärkeitä synergioita. Samalla se vahvistaisi ympäristösaralla euro-atlanttista yhteisymmärrystä, joka viime vuosina ei ole ollut paras mahdollinen. EU:n ilmastomuutokseen liittyvä politiikka voisi näin saada kansainvälisesti uutta pohjaa, jolle perustaa käytännön toimenpiteitä.
Herkät arktiset alueet kärsivät ilmastomuutoksesta ensimmäisinä, ja tuo muutos vaikuttaa ennen pitkää koko EU:ssa aina Välimerta myöten. On selvää, että esimerkiksi jäätiköiden sulaminen sisältää todennäköisiä uhkia, jotka toteutuessaan mullistaisivat käytännöllisesti katsoen koko eurooppalaisen kulttuurin ja talouden.

Puhemies. -
Keskustelun päätteeksi totean, että olen vastaanottanut neljä työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti.
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä (B5-001/2003).

Puhemies.
Kysymys nro 1 ja kysymys nro 2 käsitellään yhdessä, koska niiden aiheet ovat samankaltaiset. Josu Ortuondo Larrean kysymys nro 1 (H-0833/02):

Aihe: Erika I ja II -direktiivien välitön täytäntöönpano
Prestige-tankkeri haaksirikkoutui 13. marraskuuta 2002 ja myöhemmin upposi Galician rannikon edustalla aiheuttaen ympäristökatastrofin.
Meriturvallisuutta koskevien Erika I ja II -pakettien direktiivien ja asetusten täytäntöönpanoa on lykätty niiden hyväksymisen jälkeen ja joidenkin direktiivien täytäntöönpanolle asetetut määräajat päättyvät vasta vuonna 2003.
Onko neuvosto tehnyt virheen lykätessään direktiivien täytäntöönpanoa näin pitkälle, vaikka sille olisi ollut parempi säätää mahdollisimman lyhyet määräajat?
Eikö direktiivien täytäntöönpanoa olisi syytä aikaistaa ja tehdä se välittömästi vielä suurempien katastrofien estämiseksi?  Manuel Medina Ortegan kysymys nro 2 (H-0839/02): 

Aihe: Öljytankkereiden liikennöinti Azoreiden, Kanariansaarten ja Madeiran vesillä

Prestige-öljytankkerin haaksirikosta aiheutuneen öljyvuodon seuraukset ovat katastrofaaliset. Koska myös Azorit, Kanariansaaret ja Madeira ovat vaaravyöhykkeessä, mitä toimia neuvosto ehdottaa toteutettavaksi, jotta taattaisiin turvallisuusnormien noudattaminen näitä kolmea saarialuetta ympäröivillä vesillä?

Yiannitsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, me kaikki tiedämme tämän äskettäisen tapahtuman vakavat seuraukset. Yritän kuitenkin vastata vain esitettyihin kysymyksiin.
Neuvostolla ja parlamentilla oli mahdollisuus keskustella tällaisten toistuvien onnettomuuksien aiheuttamista ongelmista viime joulukuussa, kun Prestige-alusta kohdanneesta onnettomuudesta käytiin yleiskeskustelua.
Neuvosto pahoitteli silloin Galician rannikolla viime marraskuussa tapahtunutta Prestige-tankkerin hylyn aiheuttamaa suuronnettomuutta. Nyt se voi vahvistaa, että komissio ja kaikki jäsenvaltiot ovat päättäneet tiivistää yhteistyötä alusten turvallisuuden lisäämiseksi ja merten pilaantumisen torjumiseksi. Uusi Euroopan meriturvallisuusvirasto on myönteinen todiste tästä pyrkimyksestä.
Neuvoston 6. ja 9. joulukuuta tekemissä johtopäätöksissä käsiteltiin joitakin merikuljetusten ja ympäristönsuojelun osa-alueita.
Komissio ehdotti Erika I ja Erika II -lainsäädäntöpakettien yhteydessä kuutta säännöstä, joista parlamentti ja neuvosto hyväksyivät sovittelumenettelyssä viisi. Näiden säännösten voimaantulopäivä on valittu seuraavien syiden perusteella: ensiksikin halutaan varmistaa, että säännökset pannaan täytäntöön mahdollisimman nopeasti. Toiseksi satamaviranomaisille annetaan mahdollisuus toteuttaa valvontaa siellä, missä satamavaltion kuuluu vastata valvonnasta. Yksirunkoisten tankkerien käytön vaiheittaisessa lopettamisessa noudatetaan kansainvälisen merenkulkujärjestön IMO:n laatimaa kansainvälistä aikataulua. Jäsenvaltiot ovat lisäksi päättäneet olla hyödyntämättä IMO:n sallimaa poikkeusta. Pyrkiessään vahvistamaan unionin meriturvallisuusstrategiaa Nizzan Eurooppa-neuvosto kehotti jäsenvaltioita "toteuttamaan jo ennakkoon unionin jäsenvaltioiden kesken sovitut toimenpiteet, jotka eivät edellytä kansainvälistä viitekehystä".
Neuvoston 6. joulukuuta hyväksymissä päätelmissä, ja erityisesti sen 1, 5 ja 8 kohdissa todetaan, että neuvosto kehotti komissiota "esittämään mahdollisimman pian ehdotuksen yksirunkoisten öljysäiliöalusten käytöstä poistamisen nopeuttamisesta", ja jäsenvaltioita "vauhdittamaan muutetun direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöään, jotta tehostettuja tarkastustoimenpiteitä sovellettaisiin mahdollisimman pian ja mieluiten ennen 1. tammikuuta 2003". Lisäksi neuvosto kehotti jäsenvaltioita "laatimaan mahdollisimman pian ja viimeistään 1. heinäkuuta 2003 mennessä suunnitelmat merihädässä olevien alusten suojapaikkojen määrittämiseksi".
Neuvosto haluaisi korostaa, että neuvoston ja parlamentin toimet koskevat kaikkia yhteisön jäsenvaltioiden satamia ja aluevesiä. Toimet koskevat täten myös Azoreita, Kanariansaaria ja Madeiraa.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Toimin yhden Erika I -lainsäädäntöpakettia käsitelleen mietinnön esittelijänä. Erika-öljytankkeri haaksirikkoutui 19. joulukuuta 1999. Komissio toimi mielestäni erinomaisesti, koska se esitteli meille maaliskuussa 2000 ensimmäisen toimintapaketin. Parlamentti työsti sitä, mutta pääsimme esityksestä yhteisymmärrykseen myöhemmin kuin olisimme halunneet - vasta joulukuussa 2000 - ja onnettomuudesta oli kulunut tuolloin vuosi. Myös neuvoston silloinen edustaja, Ranskan liikenneministeri, hyväksyi esityksen. Neuvoston kokouksen jälkeisenä päivänä koko sopimus ajautui umpikujaan PPE-DE-ryhmän vuoksi. Ensimmäinen Erika I -lainsäädäntöpaketti hyväksyttiin vasta vuotta myöhemmin, joulukuussa 2001. Pahinta oli, että PPE-DE-ryhmän lisäksi tämän Erika I -paketin etenemistä jarrutti myös neuvosto, joka antoi kaksirunkoisia aluksia koskevan yhteisen kantansa vasta elokuussa 2001.
Vaikka käsittelemmekin jälleen uutta onnettomuutta, joka tapahtui marraskuussa 2002 - kolme vuotta Erika-tankkerin onnettomuuden jälkeen - neuvosto ja jäsenvaltiot eivät ole vieläkään panneet täytäntöön Erika I ja Erika II -lainsäädäntöpaketteja. Tämän vuoksi haluan kysyä seuraavaa: miksi emme tee asianmukaisia päätöksiä tällaisten onnettomuuksien torjumiseksi ja toimien nopeuttamiseksi siten, että pystyisimme reagoimaan tällaisiin tilanteisiin tarpeeksi nopeasti?

Yiannitsis
Ministerineuvosto reagoi välittömästi meriturvallisuustilanteeseen, ja se haluaa edistää asioita ja ryhtyä toimiin tällaisten ympäristökatastrofien estämiseksi tulevaisuudessa.
Neuvosto seuraa ympäristöasioita tarkasti ja on täysin tietoinen näiden onnettomuuksien aiheuttamasta merkittävästä pilaantumisesta. Voin myös vakuuttaa jäsenelle, että puheenjohtajavaltio Kreikka vie asiaa eteenpäin niin nopeasti ja huolellisesti kuin asianmukaisten toimien varmistaminen edellyttää.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ette vastanneet kysymykseeni, joka koski Kanariansaarten, Madeiran, Azorien ja Euroopan unionin väliin jääviä merialueita.
Näiden merialueiden kautta kulkee 70 000 alusta, joista monet ovat todella jättiläismäisiä öljytankkereita, jotka painavat noin 100 000 tonnia, 200 000 tonnia tai enemmänkin. Yhdenkin tällaisen öljytankkerin haaksirikkoutuminen romahduttaisi talouden useilla näillä saarilla, joiden elinkeinoelämä perustuu ainoastaan turismiin.
Ymmärrätte tilanteen paremmin, jos kuvittelette onnettomuuden tapahtuvan oman kotimaanne edustalla. Millaisia seurauksia olisikaan onnettomuudella, joka tapahtuisi Egeanmerellä tai itäisellä Välimerellä, jopa Kreikan aluevesien ulkopuolella? Miten onnettomuus vaikuttaisi Kreikan saaristoon? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, eikö Euroopan unionin pitäisi mielestänne hyväksyä sääntöjä, joilla säänneltäisiin Euroopan unionin rannikkoja vaarantavien merialueiden liikennettä?
Yhdysvallat ja Kanada ovat menetelleet näin omien aluevesiensä ulkopuolella. Mielestäni Euroopan unionikin pystyisi toimimaan näin.

Yiannitsis
Olen jo korostanut, että neuvosto ja puheenjohtajavaltio Kreikka ovat hyvin halukkaita hyväksymään tällaisen toimen. Kannatamme täysin neuvoston joulukuussa tekemiä päätöksiä ja ryhdymme tarvittaviin toimiin mahdollisimman nopeasti.

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Haluaisin esittää lyhyen kommentin neuvoston puheenjohtajalle, jolle toivotan todella paljon onnea.
Neuvoston on toimittava nopeammin. Tammikuun alun tapahtumien ja Prestige-alusta kohdanneen onnettomuuden vuoksi Espanja on soveltanut tiettyjä tiukempia säännöksiä yksirunkoisiin aluksiin. Tämä on johtanut pitkiin yksirunkoisten alusten jonoihin Gibraltarissa, johon alukset pyrkivät välttääkseen tarkastukset.
Yhdistynyt kuningaskunta ei saa jäädä toimettomaksi, sillä mitään vapaasatamia ei saa olla. Nämä satamat ovat eräänlaisia merirosvosatamia, koska niissä vastaanotetaan aluksia Euroopan unionin määräysten vastaisesti. Tämän vuoksi haluaisin pyytää teitä toimimaan nopeammin, ja toivoisin, ettei yksikään Euroopan unionin jäsenvaltio jäisi sivustakatsojaksi, koska nämä säännöt ovat hyvin tärkeitä.

Puhemies. -
Tämä ei ole kysymys vaan kannanotto, jonka otamme huomioon. Jos neuvoston puheenjohtaja haluaa kuitenkin vastata?

Yiannitsis
Olemme samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa. Minun on kuitenkin korostettava, että täytäntöönpanoa ja olennaisten ehdotusten laatimista koskeva aloiteoikeus on komissiolla.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja kutsui juuri tätä ongelmaa ympäristökatastrofiksi. Haluaisin kysyä häneltä, miksi hän puhuu luonnonvoimista sellaisen onnettomuuden yhteydessä, joka selvästikin aiheutui poliittisista ja sen vuoksi estettävissä olevista syistä? Kyse ei todellakaan ole ympäristökatastrofista. Tämä on kuin kutsuisi moottoritiellä tapahtuvaa ketjukolaria ympäristökatastrofiksi! Syitä on etsittävä muualta.
Mielestäni puheenjohtajavaltio Kreikka on heti alusta alkaen väärillä jäljillä, jos se pitää tätä onnettomuutta ympäristökatastrofina. Haluaisinkin kysyä: miksi kutsutte tätä onnettomuutta ympäristökatastrofiksi, sillä se on mielestäni täysin harhaanjohtava nimitys?

Puhemies. -
Tämä on lingvistinen kysymys. En ota kantaa suunnitelmiin, koska neuvoston puheenjohtaja vastaa kysymykseen parhaaksi katsomallaan tavalla. Tämä on joka tapauksessa lisäkysymys. Jos neuvoston puheenjohtaja haluaa kuitenkin vastata?

Yiannitsis
Missä menee onnettomuuden ja ympäristökatastrofin raja? Jos tätä kysymystä tarkastellaan kirjaimellisesti, ryhdymme keskustelemaan asiasta, josta on mielestäni turha keskustella tässä yhteydessä. Osallistuin tällaiseen keskusteluun, kun yleisten asioiden neuvosto keskusteli äskettäin perustetusta rahastosta, jolla pyritään korjaamaan ympäristökatastrofien aiheuttamia tuhoja. Termiä ympäristökatastrofi käytettiin kuvaamaan esimerkiksi viime kesäisiä Euroopan tulvia. Nämä ovat hyvin pieniä, hyvin hiuksenhienoja eroja niin lainopillisesta kuin poliittisesta ja käytännöllisestäkin näkökulmasta tarkasteltuna. Kuten kuitenkin totesin, näistä asioista keskusteleminen vie tämän keskustelun väärille urille.

Miguélez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, toimin täysin sääntöjen mukaisesti, sillä en ollut varma siitä, saanko esittää lisäkysymyksen vai en.
Toivotan neuvoston puheenjohtajalle onnea ja menestystä puoli vuotta kestävän puheenjohtajakauden aikana. Haluaisin tarkastella Prestige-tankkeria koskevaa kysymystä eurooppalaisesta näkökulmasta.
Tämä onnettomuus ei vaikuta enää pelkästään yhteen jäsenvaltioon, eikä sen lopullisia vaikutuksia tiedä kukaan. Tämä johtuu siitä, että hylky sisältää 55 000 tonnia öljyä, jonka vaikutukset ovat todella traagiset sellaisten alueiden kannalta, joiden ekologinen arvo on suunnaton koko EU:n ja koko Euroopan perinnön näkökulmasta tarkasteltuna. Tämä onnettomuus vaikuttaa lisäksi muun muassa meriliikennelain kaikkiin osa-alueisiin. Pitäisikö unionin reagoida tällaiseen onnettomuuteen siten, että parlamenttiin perustettaisiin väliaikainen valiokunta tai tutkimuskomitea, joka tutkisi kaikkia mahdollisia näkökulmia ja koordinoisi kaikki toimet, jottei tällaisia onnettomuuksia pääsisi enää tapahtumaan?

Yiannitsis
Tietenkin näin suuren katastrofin sattuessa - tai niin halutessanne - onnettomuuden, on tärkeää tutkia, mikä sen aiheutti, mitä se vaurioitti ja mitä kokemuksia ja opetuksia se tarjoaa, jotta pystyisimme estämään samanlaisen onnettomuuden toistumisen tulevaisuudessa. Minun tehtäväni ei ole kertoa Euroopan parlamentille, pitääkö sen perustaa komitea vai ei. Puheenjohtajavaltio Kreikka on ottanut asiaan kantaa neuvostossa. Kannan mukaan tarvitsemme komitean, joka laatii kokonaisanalyysin koko tästä asiasta, siitä, kuinka onnettomuus tapahtui ja mitä seuraamuksia onnettomuudella on. Tällöin neuvosto pystyy perustamaan tapausta koskevat välttämättömät päätöksensä tarkkoihin, perusteellisiin ja objektiivisiin tutkimuksiin.

Puhemies.
Seuraavana on Camilo Nogueira Románin kysymys nro 3 (H-0847/02):

Aihe: Erika-lainsäädäntöpaketit ja USA:n Oil Pollution Act -laki vuodelta 1990

Mistä syystä neuvosto ei sisällyttänyt Erika-öljytankkerin aiheuttaman onnettomuuden jälkeen ja jo aikaisemmin perättäisten Galician rannikolla tapahtuneiden Polycomander-, Aegean Sea-, Urquiola- ja Casón-alusten aiheuttamien onnettomuuksien jälkeen Erika-lainsäädäntöpaketteihin tiukkoja rahoitus- ja turvallisuustakuita, joita vaaditaan laivanvarustajilta ja aluksilta USA:ssa vuonna 1990 Exxon Valdezin onnettomuuden vuoksi säädetyn Oil Pollution Act -lain nojalla?

Yiannitsis
Eri puolilla Euroopan rannikkoja on sattunut viime vuosina useita vakavia onnettomuuksia, joissa osallisena on ollut vaarallisia aineita kuljettanut alus. Sen vuoksi neuvosto ja Euroopan parlamentti ryhtyivät yhteisiin toimiin tällaisten onnettomuuksien toistumisen estämiseksi. Kuten edellisessä vastauksessani korostin, näiden toimien tavoitteena on saavuttaa ympäristön suojelun korkea taso, erityisesti luonnon elinympäristön ja luonnon moninaisuuden osalta.
Kuten olen jo korostanut, neuvosto myönsi joulukuussa 2002, että tiettyjen aineiden merikuljetukset uhkaavat edelleen vakavasti sekä meri- että rannikkoympäristöä ja niistä toimeentulonsa saavia ihmisiä. Tämän vuoksi lisätoimet ovat tarpeellisia.
Vastauksena kysymykseen, jossa viitataan Yhdysvalloissa säädettyyn lakiin, neuvosto haluaa muistuttaa jäsentä viime joulukuussa esitetystä ehdotuksesta. Ehdotuksessa pohdittiin yhteistä järjestelyä, jonka mukaan öljy-yhtiöt ja niiden käyttämät laivayhtiöt sekä varustamot, rahtaajat ja vakuutusyhtiöt huolehtivat Erika- ja Prestige-alusten aiheuttamien ympäristökatastrofien kaltaisissa tapauksissa mahdollisten ympäristökatastrofien ehkäisemisen lisäksi myös tehokkaasta toiminnasta niiden yhteydessä.
Neuvosto korosti myös, että meriliikenteeseen on sovellettava tarkoituksenmukaisesti ennalta varautumisen periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan ympäristövahingot olisi torjuttava niiden lähteellä, sekä saastuttaja maksaa -periaatetta.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, koko yhteiskunta on tällä hetkellä vakuuttunut siitä, että kansainvälinen meriliikenne on rosvokapitalismin hyödyntämä kuljetusmuoto. Tällaisen kapitalismin edustajat eivät ole aidosti kiinnostuneita yhteiskunnasta, ja heidän toimintansa on jopa rikollista. Meidän on laadittava säännöt, joilla estetään tällaisen kauhistuttavan tilanteen jatkuminen.
Tämä ongelma voidaan ratkaista eri tavoin. Yhtenä keinona voidaan pitää ratkaisua, jonka Yhdysvallat omaksui Exxon Valdez -tankkerin vuonna 1989 tapahtuneen onnettomuuden jälkeen. Onnettomuus johti Oil Pollution Act -lain säätämiseen. Alusten omistajilta vaaditaan muistaakseni miljardin Yhdysvaltain dollarin suuruista takuusummaa, heidän vastuutaan ei ole rajattu ja Exxon Mobil -yritystä pyydetään nyt maksamaan neljän miljardin Yhdysvaltain dollarin korvaussumma.
Tämä tarkastelutapa tarjoaa ratkaisuksi muun muassa kaksoisrunkoja ja rannikkovartiostoa. Erika-tankkerin onnettomuuden yhteydessä sovellettiin toisenlaista ratkaisua. Kyse on lainsäädännöstä, jota neuvosto ja jäsenvaltiot eivät kuitenkaan sovella oikein sen hyödyllisyydestä huolimatta. Vaikuttaa siltä, että jäsenvaltiot toimivat mieluummin kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden keskellä kuin soveltavat tällaista lainsäädäntöä. Toisaalta olemassa on Galician kaltaisia alueita, jotka kärsivät onnettomuuksien seurauksista ja joiden väestö, mukaan lukien kalastajat ja vapaaehtoiset, joutuvat torjumaan öljyvahinkoja paljain käsin. Mielestäni EU pystyy ratkaisemaan tilanteen ainoastaan luomalla oman lainsäädännön. Sitä voitaisiin Yhdysvaltain mallin mukaan kutsuta jopa Prestige-laiksi. Seuraavaksi meidän pitäisi varmastikin ryhtyä täydentämään kaikkia kansainvälisiä lakeja. Haluaisin kysyä, aiotteko ryhtyä toimiin näiden tavoitteiden saavuttamiseksi?

Yiannitsis
Kuten aiemmin totesin, näiden onnettomuuksien tai näiden katastrofien ongelmana on, että niitä on käsiteltävä yhdessä. Nämä asiat vaativat maailmanlaajuista lähestymistapaa.
Kukaan ei voi tietenkään hyväksyä sitä, että tällainen onnettomuus johtaa näin suureen katastrofiin. Neuvosto haluaa edistää, ja se edistääkin parhaillaan, tämän ongelman ratkaisua. Mielestäni on tärkeää, että kaikki osapuolet esittävät ehdotuksia ja näkökulmia, joiden avulla tämä ongelma voitaisiin ratkaista. Ongelma ei liity pelkästään alusten rakenteisiin. Ongelmana ovat myös monet muut asiat - taloudelliset, sosiaaliset, toimielimelliset ja organisatoriset asiat - sekä se, kuinka Euroopan unionin pitäisi puuttua näihin ongelmiin poliittisesti.

Puhemies.
Seuraavana on John Walls Cushnahanin kysymys nro 4 (H-0871/02):

Aihe: Äskettäiset merionnettomuudet
Katsooko neuvosto, että Euroopan unionin olisi reagoitava koordinoidusti Euroopan vesillä marraskuussa ja joulukuussa 2002 sattuneisiin merionnettomuuksiin eli Prestige-alusta kohdanneeseen onnettomuuteen, joka synnyttää yhä uusia Galician rannikkoa sekä meren eläimistöä ja kasvistoa tuhoavia öljylauttoja, Tricolor- ja Kariba-rahtialusten äskettäiseen törmäykseen sekä toiseen, Tricolor-hylyn ja Nicola-aluksen väliseen törmäykseen? Koska tällaisilla merionnettomuuksilla on erittäin vakavia seurauksia, mitä mieltä neuvosto on Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevällä valmistelukunnalle tekemästäni ehdotuksestani (Conv 150/02), jossa vaaditaan Euroopan unionin rannikkovartioston perustamista?

Yiannitsis
Neuvosto on jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että EU:n on reagoitava koordinoidusti näiden merionnettomuuksien aiheuttamaan tilanteeseen. Neuvosto on todennut tämän toistuvasti ja pitää kiinni kannastaan. Neuvosto muistuttaa erityisesti, että se hyväksyi 20. joulukuuta yksimielisesti asetuksen erityistoimenpiteistä korvauksen myöntämiseksi Espanjan kalastus-, simpukanviljely- ja vesiviljelyaloille Prestige-säiliöaluksen öljyvuotojen vuoksi. Komissio esitti ehdotuksensa 19. joulukuuta. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa samana päivänä. Asetuksen tarkoituksena on edistää vahingonkorvauksien maksamista yhteisön varoista. Taloudellista tukea muodostetaan tarkistamalla varojen kohdistamista. Tukea saadaan muun muassa järjestämällä uudelleen Espanjan osuus, noin 30 miljoonaa euroa, kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä. Vahinkojen korjaamiseen käytetään myös osa espanjalaisten alusten toimintasuunnan muuttamisen edistämiseen tarkoitetuista määrärahoista, noin 30 miljoonaa euroa, jotka olivat vuoteen 1999 asti Marokon kalastussopimuksen alaisina.
Neuvosto antoi 19. joulukuuta 2002 järjestetyssä kokouksessaan seuraavan lausunnon: "Ottaen huomioon Prestige-säiliöaluksen vakavan haaksirikon Espanjan luoteisrannikon edustalla neuvosto panee tyytyväisenä merkille ympäristön suojelua rikosoikeudellisin keinoin koskevan puitepäätöksen tekemisen ensimmäisenä askeleena.
Tässä yhteydessä neuvosto kiinnittää huomiota 12. ja 13. joulukuuta 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiin meriturvallisuudesta ja merten saastumisesta, joissa pannaan tyytyväisenä merkille komission toteuttamat toimet tapahtumasta aiheutuneisiin seurauksiin vastaamiseksi sekä "komission aikomus tutkia tarvetta erityisiin lisätoimenpiteisiin" ja osana niitä "vahingonkorvausvelvollisuuteen ja vastaaviin seuraamuksiin liittyviä kysymyksiä". Täysin yhdenmukaisesti liikenneturvallisuuden ja ympäristösuojelun alalla harkittavien yhteisön toimivaltaan kuuluvien toimien kanssa neuvoston olisi näin ollen harkittava lisätoimia ympäristön ja erityisesti merien suojelun tehostamiseksi rikosoikeudellisin keinoin."
Neuvoston ei katso, että sen toimivaltaan kuuluu ilmasta kantansa Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan mahdollisista ehdotuksista Euroopan rannikkovartioston perustamisesta.

Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni on myönteistä, että pidätte tarpeellisena EU:n toimien koordinoimista. Haluaisin kuitenkin todeta, että toimien pitäisi koordinoinnin lisäksi olla myös kattavia ja niihin pitäisi varata riittävästi määrärahoja.
Oletteko samaa mieltä, ettei Euroopan merillä syntynyt ongelma liity pelkästään meriturvallisuuteen ja ympäristön pilaantumiseen? Ongelmia aiheuttaa myös se, että merillämme harjoitetaan esimerkiksi laitonta maahanmuuttoa, järjestäytynyttä rikollisuutta, ihmiskauppaa ja rikotaan kalastuslakejamme.
Emmekö mielestänne tarvitse riittävää torjuntajärjestelmää, ja oletteko myös sitä mieltä, että ainoa tapa ongelman ratkaisemiseksi on EU:n rannikkovartioston perustaminen? Emmekö mielestänne pysty ottamaan oppia siitä kattavasta lähestymistavasta, jolla tällaisia ongelmia on käsitelty Yhdysvalloissa?
Niin neuvostossa kuin muuallakin on keskusteltu paljon terrorismin torjuntaan liittyvistä ongelmista. Olemme kuitenkin unohtaneet, että terroristit saattavat hyökätä yhtä hyvin mereltä kuin ilmasta. Jos terroristit hyökkäisivät esimerkiksi merillä käyttäen kemiallisia tai biologisia aseita taikka ydinaseita, rannikkovartiosto voisi olla ensimmäinen torjuntatöihin ryhtyvä elin.
Olen kanssanne eri mieltä siitä, etteikö neuvostolla ole toimivaltaa tässä asiassa. Neuvoston toimivaltaan on aina kuulunut pohtia keinoja, joilla reagoida yleisön pelkoihin. Kansalaiset ovat joskus pettyneitä EU:hun. Ettekö ole samaa mieltä siitä, että kansalaisten turvallisuutta ja hyvinvointia uhkaavien ongelmien koordinoitu ja kattava käsitteleminen saa heidät vakuuttuneemmiksi Euroopan arvoista?

Yiannitsis
Olen jäsenen kanssa samaa mieltä siitä, että uudet ilmiöt ja uudet ongelmat edellyttävät uusia torjuntakeinoja. Näiden torjuntakeinojen pitää olla maailmanlaajuisia ja niiden on katettava ongelma mahdollisimman laajalti. Aiempien tähän kysymykseen antamieni vastausten perusteella voidaan päätellä, että meidän on löydettävä maailmanlaajuisia torjuntakeinoja, jotta tällaiset tilanteet eivät toistuisi. Tarvitsemme lisäksi määrärahoja, joista on jo päätetty. Tämän lisäksi on selvitettävä näiden kauhistuttavien ongelmien syyt. Meidän on myös käytettävä mielikuvitustamme ja järkeämme löytääksemme todella kekseliäitä ja tehokkaita ratkaisuja.

Puhemies. -
Haluaisin muistuttaa jäseniä siitä, että yksittäisten kysymysten esittämiseen on kyselytunnin aikana varattu yksi minuutti. Tämä ei ole yleiskeskustelu, jossa kantojen perustelemiseen on enemmän aikaa. Jos ylitätte teille varatun ajan, estätte muita kysymysvuoroaan odottavia jäseniä esittämästä kysymyksiään. Minulla on luettelo useista sellaisista henkilöistä, jotka haluavat esittää lisäkysymyksen. Puheenvuorojen pyyntijärjestyksen mukaan vuorossa ovat ensimmäisenä jäsen Ortuondo ja jäsen Dhaene.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olemme keskustelleet täällä siitä, että neuvosto on päättänyt nopeuttaa hätäsatamien perustamista - pidämme päätöstä oikeana ja välttämättömänä. Olemme lisäksi keskustelleet siitä, ettei neuvosto ole tehnyt Euroopan rannikkovartiostoa koskevaa päätöstä. Toivoisin, että rannikkovartiosto ja Yhdysvaltoihin perustetun rahaston kaltainen onnettomuusrahasto perustettaisiin mahdollisimman nopeasti.
Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta erityisesti sitä, uskooko hän unionin tarvitsevan myös Euroopan tason hätäpilottisuunnitelman tällaisten onnettomuuksien varalta. Emmekö me teidän mielestänne tarvitse eurooppalaisia nopean toiminnan joukkoja sekä vapaaehtoisia henkilöitä tällaisten tapauksien varalta? Eikö meidän pitäisi mielestänne tunnistaa myös erityisen herkät kulkuväylät, jotta voisimme suunnitella hätäsuunnitelman jokaisen tapauksen varalta?

Yiannitsis
Olen mielestäni jo vastannut tähän kysymykseen aiemmissa puheenvuoroissani. Tarvitsemme komiteoita, jotka tutkivat näiden onnettomuuksien syitä, onnettomuuksien aiheuttamia tuhoja ja niitä toimia, joita nämä vaikeasti hoidettavat tapaukset edellyttävät. Kaikkien näiden asioiden selvittäminen antaa mielestäni meille tarvitsemaamme lisätietoa, jotta neuvosto pystyisi pohtimaan ja arvioimaan esitettyjä ehdotuksia, keskustelemaan niistä ja tekemään oikeat päätökset.
Uusien organisaatioiden luomista voisi teoriassa pitää hyödyllisenä ja välttämättömänä. Organisaatioiden luomiseen liittyy kuitenkin useita institutionaalisia ja käytännön seurauksia, jotka neuvoston pitäisi ottaa huomioon perusteellisen tilannearvion jälkeen.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen hiukan hämmästynyt siitä, ettei neuvostolla olisi toimivaltaa perustaa rannikkovartiostoa. Sen on kuitenkin päätettävä asiasta. Jäsen de Palacio totesi eilen, että hän aikoo laatia asiasta aloitteen, ja odotan vieläkin neuvoston puheenjohtajan vastausta tähän asiaan. Puolustaako hän asiaa neuvostossa? Kannattaako hän asiaa vai ei? Haluaisin selkeän vastauksen tähän kysymykseen.

Yiannitsis
En ilmeisesti ilmaissut kantaani tarpeeksi selvästi. Totesin, ettei neuvoston pidä ottaa kantaa ehdotuksiin, jotka koskevat Euroopan rannikkovartioston perustamista. Tämä asia kuuluu Euroopan tulevaisuutta käsittelevälle valmistelukunnalle. Se on itsenäinen institutionaalinen toimielin, emmekä me voi puuttua siellä käytäviin keskusteluihin. Haluan lisäksi todeta, että jos Euroopan komissio esittää ehdotuksen, neuvosto tietenkin tutkii sitä ja tekee päätöksen tavalliseen tapaansa.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia ystävällisistä sanoistanne. Haluaisin esittää yhden yksinkertaisen kysymyksen: aikooko neuvoston puheenjohtaja vierailla Galiciassa?

Puhemies. -
Kyllä, joudun toimimaan työjärjestyksen mukaisesti. Joudun noudattamaan sitä vähintään yhtä paljon kuin tekin.

Puhemies.
Seuraavana on Alexandros Alavanosin kysymys nro 5 (H-0837/02): 

Aihe: Kyproksen kysymyksen ratkaisu ja Kyproksen EU-jäsenyys
Eräs ateenalainen sanomalehti (NEA) julkaisi 3. joulukuuta 2002 Kööpenhaminan päätöksiä käsittelevän Euroopan unionin työasiakirjan. Asiasta on syntynyt suuri kohu. Työasiakirja, jota on lehden tietojen mukaan tarkoitus käsitellä ensin COREPERissä ja ulkoministerien neuvostossa, koskee Kyproksen EU-jäsenyyttä ja esittelee kaksi mahdollista mallia jäsenyyden toteuttamiseksi. Ensimmäisenä hahmotellaan koko saaren liittymistä Euroopan unioniin sillä ehdolla, että Kyproksen kysymys saadaan Kööpenhaminan huippukokoukseen mennessä ratkaistuksi Kofi Annanin ehdotuksen pohjalta. Toisessa vaihtoehdossa lähdetään siitä, että Klerides ja Denktash eivät ole allekirjoittaneet Kyproksen kysymyksen ratkaisemiseksi laadittua asiakirjaa ennen Kööpenhaminan huippukokousta. Tässä tapauksessa Kyproksen EU-jäsenyys irrotettaisiin muiden ehdokasvaltioiden kanssa käytävistä neuvotteluista, ja asiaa käsiteltäisiin uudelleen huhtikuussa 2003. Tähän on todettava, että Kyproksen EU-jäsenyys on kummassakin tapauksessa tehty suoraan riippuvaiseksi Kyproksen kysymyksen ratkaisusta, eikä asiassa mainita lainkaan Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmiä, joiden mukaan Kyproksen kysymyksen ratkaisu ei ole ennakkoehto jäsenyydelle.
Kyproksenturkkilaisen osapuolen viivytystaktiikan vuoksi on ylitetty jo kaikki neuvottelumääräajat Kyproksen kysymyksen ratkaisemiseksi oikeudenmukaisesti ja kestävästi. Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä pannakseen täytäntöön Helsingin päätökset, joissa Kyproksen tasavallan EU-jäsenyys on irrotettu ongelman poliittisesta ratkaisusta?

Yiannitsis
Kyproksen kanssa käytävät jäsenyysneuvottelut saatiin päätökseen 13. joulukuuta järjestetyssä Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa. Kypros hyväksytään uudeksi Euroopan unionin jäsenvaltioksi 1. toukokuuta 2004. Unioni on kuitenkin todennut hyvin selkeästi, että se haluaisi unionin jäseneksi yhdistyneen Kyproksen. Euroopan unioni pitää yhdistymiskysymyksessä myönteisenä molempien osapuolten tahtoa jatkaa neuvotteluja. Näissä neuvotteluissa on tarkoitus löytää kokonaisratkaisu Kyproksen ongelmaan helmikuun 2003 loppuun mennessä YK:n pääsihteerin ehdotusten pohjalta. Jos nämä ponnistelut johtavat tulokseen, neuvosto tekee komission ehdotuksen perusteella yksimielisen päätöksen Kyproksen jäsenyysehtoihin tehtävistä muutoksista, jotta ehdot olisivat myös Kyproksen turkkilaisyhteisön etujen mukaiset. Jollei ratkaisuun päästä, yhteisön säännöstön soveltaminen Pohjois-Kyprokseen keskeytetään, kunnes neuvosto päättää yhteisön säännöstön soveltamisen jatkamisesta Euroopan komission esittämän ehdotuksen perusteella.

Alavanos (GUE/NGL).
Ymmärrän, ettei tämä kysymys ole ajankohtainen, mutta minun oli jätettävä se kaksi kuukautta sitten, ennen Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostoa. Kiitos vastauksestanne. Tämän kysymyksen ja vastauksen sekä pääsihteerin suunnitelmaan tehdyn viittauksen perusteella haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni kysyäkseni teiltä:
Aikooko neuvosto osallistua neuvotteluihin, joissa käsitellään pääsihteeri Annanin suunnitelman tulevaisuutta, erityisesti niitä suunnitelman ulottuvuuksia ja näkökantoja, jotka estävät yhteisön säännöstössä säädetyn vapaan liikkuvuuden ja järjestäytymisoikeuden toteutumista?

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa ministeri, tiedätte, mitä mieltä puolueeni on Kyproksen jäsenyydestä Euroopan unionissa. Jos saaren vapaa puoli liittyy jäseneksi, Kypros jakautuu kahtia. Jos pääsihteeri Annanin suunnitelma hyväksytään, saari jakautuu epävirallisesti kahtia.
Kysyisin teiltä seuraavan kysymyksen: jollei pääsihteeri Annanin suunnitelmasta päästä yhteisymmärrykseen ja saaren vapaa osa liittyy jäseneksi, osa Euroopan unionista olisi vieraan vallan miehittämä. Haluaisin tietää, miten neuvosto suhtautuu siihen, että osa Euroopan unionista olisi vieraan vallan miehittämä, ja onko teillä mitään ajatuksia siitä, miten asiat kehittyvät saaren miehitetyssä osassa.

Yiannitsis
Haluaisin korostaa, että Kyproksen molemmat puolet liittyvät EU:n jäseneksi. Tehtyjen päätösten perusteella koko Kypros liittyy jäseneksi. Yhteisön säännöstöä ei kuitenkaan voida soveltaa kuin Kyproksen toisella puolella. Toivoisin, että tilanne saataisiin ratkaistua. Kyproksen yhdistyminen voi tapahtua 28. helmikuuta, tai siihen mennessä kuin Kyproksesta tulee virallisesti Euroopan unionin jäsen 1. toukokuuta 2004. Yhdistyminen voi kuitenkin tapahtua vielä senkin jälkeen. Neuvosto olettaa siis kahden osapuolen pääsevän sopimukseen. Kun huomioimme Kyproksen turkkilaisen puolen kehityksen ja eilisten mielenosoitusten tuoreen esimerkin, jo pelkästään tapahtumien eteneminen omalla painollaan johtaa mielestäni ratkaisuun. Sen ansiosta unionin jäseneksi liittyy yhtenäinen Kypros, joka nauttii kaikista unionin jäsenyyden suomista oikeuksista.

Puhemies.
Seuraavana on Sarah Ludfordin kysymys nro 6 (H-0842/02): 

Aihe: Syytettyjen oikeusturva rikosasioiden oikeudenkäyntimenettelyssä
Koska syytteeseen asetetut "plane spotters" -harrastajat (12 brittiläistä ja 2 hollantilaista) vapautettiin Kreikassa äskettäin pidetyssä oikeudenkäynnissä vakoilusyytteistä, joista heidät oli väärin perustein tuomittu alemmassa tuomioistuimessa, myöntääkö neuvosto, että nämä kokemukset korostavat EU:n laajuisen järjestelmän tarvetta, joka koskee syytettyjen oikeusturvaa rikosasioiden oikeudenkäyntimenettelyssä, ja että myös tuomarien lisäkoulusta tarvitaan?
Myöntääkö neuvosto myös, että vaikka ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen 6 artikla sisältää oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, jäsenvaltioiden sopimusrikkomusten korjaaminen kestää aivan liian kauan?
Aikooko komissio myös sitoutua siihen, että se käsittelee nopeasti ja myönteisesti ehdotuksen puitepäätökseksi, joka koskee syytettyjen oikeusturvan yhteisten normien määräämistä rikosasioiden oikeudenkäyntimenettelyssä kaikkialla EU:ssa, mikä sisältyy vuotta 2003 koskevaan komission lainsäädäntöohjelmaan ja työohjelmaan?

Yiannitsis
Minun on huomautettava, ettei neuvosto ota kantaa jäsenvaltioiden lainsäädännöllisiin menettelyihin.
Neuvosto ei pysty myöskään ottamaan kantaa ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen puitteissa laadittuun valvontajärjestelmään. Tämä yleissopimus hyväksyttiin Euroopan neuvoston johdolla. Vastaavasti kansainvälinen järjestelmä, jolla on tarkoitus valvoa, kuinka yleissopimuksen allekirjoittavat valtiot noudattavat sopimusta, toimii myös Euroopan neuvoston suojeluksessa. Neuvoston mielestä sen tehtäviin ei kuulu kommentoida sellaisten kansainvälisten ihmisoikeuksien valvontajärjestelmien toimintaa, jotka ovat kansainvälisten järjestöjen perustamia.
Neuvosto voi ilmoittaa arvoisalle jäsenelle, että neuvosto tutkii tarkasti komission ehdotusta puitepäätökseksi, joka koskee syytettyjen oikeusturvan yhteisten normien määräämistä rikosasioiden oikeudenkäyntimenettelyssä kaikkialla Euroopan unionissa, heti kun se saa ehdotuksen käsiteltäväkseen.

Ludford (ELDR).
Kiitos. Ministeri on oikeassa. Vaikka en haluakaan ruotia oman kreikkalaisen valitsijakuntani kokemuksia, haluan kuitenkin aluksi todeta, että Kreikan vetoomustuomioistuimen ratkaisu tunnustaa "plane spotters" -harrastajien viattomuus oli helpotus: oikeusjärjestelmä siis toimii kaikesta huolimatta, ja me kaikki olemme siitä hyvin kiitollisia.
Nämä ja monet muutkin tapaukset osoittavat selkeästi, että meidän on parannettava rikosoikeudellisia normejamme koko Euroopan unionissa, kun kyse on tulkkauksen ja lainopillisen avun saatavuudesta ja oikeudellisesta riippumattomuudesta. Haluan lisäksi todeta, että suhtaudun kriittisesti edustamaani jäsenvaltioon, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, joka on ainoa EU:n 15:stä jäsenvaltiosta, jossa terrorismin vastainen laki sallii ihmisten pidättämisen ilman oikeudenkäyntiä. En siis arvostele pelkästään muita valtioita vaan arvostelen myös kotimaatani. Haluaisin kuitenkin ministerin vastaavan jotenkin siihen, pitääkö neuvosto tätä asiaa kiireellisenä. Hän totesi, ettei voi kommentoida Euroopan ihmisoikeussopimusta, mutta mielestäni me keskustelemme myös perusoikeuskirjan toteuttamisesta. Keskustelemme ongelmista, joita eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanossa on ilmennyt joissakin valtioissa, koska niissä pelätään, että vähimmäistasot eivät toteudu koko EU:ssa. Voisiko neuvosto kertoa, pitääkö se tätä asiaa yhtä tärkeänä kuin komissio?

Yiannitsis
Euroopan tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta keskustelee muun muassa perusoikeuskirjan täytäntöönpanosta. Kansallisena ministerinä haluaisin korostaa, että tuemme perusoikeuskirjan täytäntöönpanoa, ja luotan siihen, että muut jäsenvaltiot tekevät samoin. Neuvoston edustajana taas haluaisin kommentoida asiaa seuraavasti: tietenkin neuvosto tutkii hyvin tarkasti aloitteita, joita komissio pitää välttämättöminä syytettyjen kannalta, ja erityisesti, jos heitä syytetään kotimaansa ulkopuolella.

Alavanos (GUE/NGL).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä kysymys käsittelee oikeusturvaa, mutta yhdenmukaistetun Euroopan rikosoikeuden näkökulmasta tarkasteltuna. Tämä on erittäin vakava ongelma useille Euroopan unionin kansalaisille, jotka liikkuvat jäsenvaltiosta toiseen ja ovat tekemisissä hyvin erilaisten lakien kanssa, erityisesti rikostapauksissa. Tarkoitan esimerkiksi nuoria, jotka käyttävät hasista tai muita mietoja huumausaineita, joiden vuoksi he saattavat joutua vankilaan jossakin valtiossa, vaikka jossakin toisessa valtiossa asiaa ei välttämättä edes pidetä rikoksena. Kreikan hallitus on osoittanut ymmärtävänsä tämän ongelman. Aikooko puheenjohtajavaltio Kreikka tehdä minkäänlaisia aloitteita varmistaakseen, ettei Euroopan unionin lainsäädäntö ole ristiriitainen erityisesti tässä asiassa, joka koskettaa lähinnä nuoria?
Yiannitsis
Haluaisin korostaa, että nämä asiat sisältyvät pilariin, jota Euroopan unioni on vasta äskettäin ryhtynyt kehittämään ja jonka alaisuuteen kuuluvissa asioissa unionin on toimittava tiettyjen rajoitusten mukaisesti. Neuvosto siis tutkii kaikkia ehdotuksia, jotka ovat Euroopan unionin institutionaalisen järjestelmän mukaisia. Järjestelmän puitteita ei saa kuitenkaan ylittää. Unionin puheenjohtajavaltiona Kreikka tukee kolmannen pilarin asioiden yhteisöllistämistä Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä valmistelukunnassa. Toivottavasti tämä tarjoaa mahdollisuuden toteuttaa yhteisön tason toimia tilanteissa, joiden ratkaiseminen edellyttää unionissa todellista yhteistyötä ja maailmanlaajuista tarkastelunäkökulmaa.

Puhemies.
Seuraavana on Bernd Posseltin kysymys nro 7 (H-0865/02): 

Aihe: Poliisiakatemia ja EU:n rajavalvonta

Koska neuvosto tekee vihdoin päätöksen Euroopan poliisiakatemian sijoituspaikasta? Missä vaiheessa ovat valmistelut yhteisen rajapoliisin luomiseksi EU:n ulkorajojen valvontaan?

Yiannitsis
Neuvosto päätti vuoden 2002 ensimmäisellä puoliskolla, että Euroopan poliisiakatemia sijoitettaisiin Tanskaan, kunnes akatemian lopullisesta sijaintipaikasta olisi päätetty. Lopullista ratkaisua odotellessa joudumme tyytymään nykyiseen, tyydyttävästi toimivaan väliaikaisjärjestelyyn.
Neuvosto hyväksyi 12.-13. kesäkuuta 2002 järjestetyssä kokouksessaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen valvontasuunnitelman, jonka viimeisessä kappaleessa varaudutaan Euroopan rajavartioston perustamiseen. Suunnitelma sisältää Euroopan rajavartioston perustamisen ohella muitakin institutionaalisia vaihtoehtoja ulkorajojen yhdennetyn valvonnan kehittämiseksi. Kehittämistyössä huomioitaisiin perusteellinen oikeudellinen tutkimus, jossa käsitellään oikeusperustaan liittyvää kysymystä ja tarpeellisten välineiden tunnistamista. Sevillan Eurooppa-neuvosto huomautti, että komissio on halukas tutkimaan edelleen Euroopan rajapoliisin aiheellisuutta ja toteutettavuutta. Tietojemme mukaan komissio on jo ryhtynyt tutkimaan asiaa.
Sevillan Eurooppa-neuvosto kehotti myös perustamaan viipymättä ulkorajojen valvojien yhteisen elimen, joka koostuu jäsenvaltioiden rajavalvontayksiköiden päälliköistä ja jonka tehtävänä on sovittaa yhteen toimintasuunnitelmassa olevat toimenpiteet, jotta ulkorajojen yhdennetty valvonta pystyttäisiin vähitellen toteuttamaan.
Tämä yhteinen yksikkö perustettiin maahanmuutto-, raja- ja turvapaikka-asioiden strategisen komitean kokouksessa 22.-23. kesäkuuta 2002. SCIFA + -nimellä tunnettu yhteinen yksikkö ryhtyi toteuttamaan suunnitelmaa välittömästi, ja se kokoontui viisi kertaa Tanskan puheenjohtajavaltion aikana. Ehdokasvaltiot osallistuivat yhteen kokoukseen.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kysyä, milloin poliisiakatemian sijaintipaikkaa koskeva lopullinen päätös tehdään. Tietänettekin, että parlamentti esitti ehdotuksestani poliisiakatemian perustamista vuonna 1998, mikä johti poliisiakatemian perustamiseen. Oletimme oikeastaan, että akatemia sijoitettaisiin nykyisen EU:n ja ehdokasvaltioiden väliselle raja-alueelle. Ensimmäinen kysymykseni onkin seuraava: milloin akatemian sijainti ratkeaa lopullisesti? Toinen kysymykseni koskee raja-valvontaa: mitä mieltä olette erityisestä Euroopan rajojen valvontaa koskevasta eurooppalaisesta oikeusperustasta? Kolmas kysymykseni on: aiotaanko Euroopan ulkorajojen yhdennettyä valvontaa toteuttava elin, jonka juuri mainitsitte, sijoittaa jonnekin pysyvästi, ja jos niin tehdään, mihin se aiotaan sijoittaa?

Yiannitsis
Lopullisen päätöksen ajankohta riippuu siitä, milloin jäsenvaltiot pääsevät asiasta yksimielisyyteen.
Toiseen kysymykseenne vastaan, että puheenjohtajavaltio Kreikka kommentoi asiaa puolitoista vuotta sitten pääministeri Simitisin laatimassa kirjeessä. Siinä esitetyn näkemyksen mukaan yhteistä rajavartiostoa tarvittaisiin varsinaisen Euroopan rajapoliisin asteittaiseen kehittämiseen. Järjestäytynyt rikollisuus ja maahanmuutto aiheuttavat nimittäin painetta Aasian nykyisen tilanteen vuoksi. Kuten tiedätte, tämä herättää useita kysymyksiä, joita selvitetään ja joihin on saatava vastaus asian ratkaisemiseksi. Sekä puheenjohtajavaltio Kreikka että jäsenvaltio Kreikka kannattavat ehdottomasti tällaista kehitystä.
Jäsenen kolmas kysymys on lähes sama kuin ensimmäinen kysymys. Akatemian sijaintipaikasta päätetään kumppaneidemme kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen, enkä minä pysty päättämään, minne tällaiset joukot pitäisi sijoittaa.

Puhemies.
Seuraavana on Rodi Kratsa-Tsagaropouloun kysymys nro 8 (H-0875/02): 

Aihe: Aloitteet pk-yritysten hyväksi
Barcelonan huippukokouksessa jäsenvaltioita pyydettiin nopeuttamaan pk-yrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan täytäntöönpanoa ja komissiota pyydettiin laatimaan vihreä kirja yrittäjähengestä ja pk-yrityksistä. Aikooko neuvosto Kreikan puheenjohtajakauden yhteydessä ottaa käyttöön konkreettisia strategioita ja toimenpiteitä pk-yritysten toiminnan edistämiseksi uudella tavalla? Aikooko se kannustaa komissiota esittämään edellä mainitun vihreän kirjan ennen Kreikan puheenjohtajakauden päättymistä yhdessä pk-yritysten osallistumista nykyisiin niille suunnattuihin yhteisön tukiohjelmiin sekä tämän osallistumisen kautta saavutettuja tuloksia koskevan laadullisen ja määrällisen arvion kanssa?

Yiannitsis
Kuten arvoisa jäsen tietää, pk-yritysten rohkaiseminen ja tukeminen on Lissabonin strategian mukaisesti yksi puheenjohtajavaltio Kreikan painopistealueista. Viime vuonna neuvoston puheenjohtaja Simitis ja silloinen Alankomaiden pääministeri Kok kirjoittivat neuvostolle pk-yritysten tuen tarpeesta.
Komissio on ilmoittanut antavansa pian käsiteltäväksi vihreä kirjan yrittäjähengestä ja pk-yrityksistä, johon arvoisa jäsen viittasi. Vihreää kirjaa käsitellään asianosaisessa neuvostossa asiaankuuluvan aikataulun mukaisesti niin pian kuin mahdollista. Lisäksi komission äskettäin esittämässä teollisuuspolitiikka laajentuneessa unionissa -tiedonannossa, jota tarkastellaan myös yksityiskohtaisesti Kreikan puheenjohtajakauden aikana, korostetaan pk-yritysten keskeistä asemaa teollisen kehityksen ja innovatiivisten ajatusten lähteinä. Pk-yritysten yleisen tilanteen ja pk-yrityksiin liittyvän yrittäjyyden parantaminen on hyvin tärkeää nykyisen teollisuus- tai kauppapolitiikan kannalta.
Keväällä kokoontuva Eurooppa-neuvosto aikoo vihreän kirjan lisäksi arvioida pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan täytäntöönpanoa peruskirjassa mainitun menettelyn mukaisesti. Eurooppa-neuvosto ottaa tietenkin huomioon kaikki Euroopan parlamentin esittämät vaatimukset.

Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen pahoillani siitä, että jouduitte toistamaan asioita, joista olemme jo tietoisia. Haluan kysyä seuraavaa: millaisia uusia keinoja aiotte käyttää vahvistaaksenne pk-yrityksiä, jotka ovat, kuten tiedämme, Euroopan suurin työllistäjä. Pyrimmehän epätoivoisesti lisäämään Euroopan työllisyyttä merkittävästi. Kuten kysymyksessäni totesin, teidän on mielestäni tutkittava eurooppalaisten ohjelmien arviointia ja yrityksille tähän asti myönnettyä rahoitusta, koska jotkut valtiot pärjäävät kokemustemme mukaan toisia paremmin ja ovat mainitsemieni innovaatioiden ansiosta kohentaneet kilpailukykyään ja siten työllisyyttään. Lissabonin prosessin kannalta on mielestäni todellakin ratkaisevan tärkeää arvioida pk-yrityksiä koskevaa politiikkaamme. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämän vuoksi kysynkin, onko teillä mitään uutta kerrottavaa?

Yiannitsis
Puheenjohtajavaltio Kreikan kanta asiaan perustuu ensisijaisesti juuri siihen, että pk-yritykset ovat tärkeä toiminnallinen osa Euroopan kokonaistalouden kannalta. Vuosi sitten jäsenvaltiona tekemämme aloite on paras keino pk-yritysten ongelmien ratkaisemiseksi. Mitä nämä ongelmat siis ovat ja miten voimme auttaa? Voimme mielestäni auttaa vähentämällä, tai jos mahdollista, poistamalla laajentumishaluisten pk-yritysten esteet tarjoamalla niille helpompia rahoitusvaihtoehtoja, vähentämällä byrokratiaa, luomalla enemmän verkostoja, kohentamalla osaamista ja työllistämistasoa, nostamalla yrittäjyyden asemaa koulutusjärjestelmässä ja rohkaisemalla tietenkin pk-yrityksiä tekemään innovaatioita.
Nämä ovat kaikki ratkaisevia tekijöitä, erityisesti pk-yritysten kannattavuuden ja kilpailukyvyn kannalta, joita puheenjohtajavaltio haluaa ja aikoo tukea.

Puhemies.
Seuraavana on Hans-Peter Martinin kysymys nro 9 (H-0877/02): 

Aihe: Uusien jäsenvaltioiden liittymisen ajankohta

Kysymykseni liittyy päätöksiin, jotka koskevat Euroopan unionin laajentumista kymmenellä uudella jäsenvaltiolla: Onko neuvosto tietoinen siitä, että suunniteltu liittymisajankohta (1. toukokuuta 2004) ja uusien komission jäsenten valinta sekä lyhyen ajan sisällä myös Euroopan parlamentin uusien jäsenten valinta aiheuttavat veronmaksajille sietämättömän korkeita kustannuksia?
Onko neuvosto ottanut tätä lainkaan huomioon ajankohtaa määritellessään?

Yiannitsis
Göteborgin Eurooppa-neuvoston päätösten mukaisesti Euroopan unioni pyrkii saamaan laajentumisneuvottelut päätökseen ajallaan, jotta ehdokasvaltiot pystyisivät osallistumaan vuoden 2004 Euroopan parlamentin vaaleihin unionin jäseninä. Tätä tavoitetta täydennettiinkin Kööpenhaminassa tehdyillä päätöksillä.
Kööpenhaminassa sovittu liittymispäivämäärä, 1. toukokuuta 2004, noudattaa tätä päämäärää. Eurooppa-neuvoston mielestä liittymissopimuksen allekirjoittamiselle jää näin riittävästi aikaa.
Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston päätelmissä todetaan, että uusista jäsenvaltioista tulevat komission jäsenet liittyvät nykyiseen komissioon liittymispäivästä 1. toukokuuta 2004 alkaen. Kun Eurooppa-neuvosto on nimittänyt komission uuden puheenjohtajan, vastavalitun Euroopan parlamentin on tarkoitus hyväksyä uusi komissio, jonka toimikauden on määrä alkaa 1. marraskuuta 2004. Nizzan sopimuksen määräykset, jotka koskevat komissiota ja äänestämistä neuvostossa, tulevat voimaan samana päivänä. Euroopan parlamentin kanssa näistä asioista käytävät tarvittavat neuvottelut saadaan päätökseen vuoden 2003 tammikuun loppuun mennessä. Edellä mainituilla järjestelyillä voidaan taata uusien jäsenvaltioiden täysimääräinen osallistuminen unionin toimielinjärjestelmään. Uusien jäsenvaltioiden osallistumiseen liittyvistä käyttökuluista päätetään asianmukaisten päätöksentekomenettelyjen mukaisesti.

Martin, Hans-Peter (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka läsnä onkin mielestäni vain pari jäsentä, haluaisin onnitella teitä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja siitä, että niiden neljän vuoden aikana, jolloin olen säännöllisesti esittänyt perusteellisia kysymyksiä, kukaan ei ole pystynyt vastaamaan niin lyhyesti kuin te äsken.
Kysymykseni ei koskenut niitä asioita, joista te puhuitte. Kysymykseni oli päinvastoin hyvin yksityiskohtainen. Joudunkin toteamaan, että vaikka Kreikassa ei ehkä juurikaan valmistauduta vastaamaan kysymyksiin, parlamentissa kuitenkin tehdään niin. Käytän tilaisuutta hyväkseni esittääkseni kysymykseni teille uudestaan: tietääkö neuvosto, että kun otamme huomioon, että jäseneksi liittymisen määräaika on tammikuu 2004, uusien komission jäsenten nimeäminen ja Euroopan parlamentin uusien jäsenten nimeäminen aiheuttaa veronmaksajille korkeita kustannuksia? Olkoon kyse sitten drakhmoista tai euroista, puhumme silti rahasta, ja erityisesti veronmaksajien rahoista. Ottiko neuvosto lainkaan huomioon tätä asiaa päivämäärää määritellessään?

Yiannitsis
Haluaisin huomauttaa jäsenelle, että kun neuvosto tekee Euroopan unionin institutionaalisen kehyksen puitteissa päätöksiä, se huomioi oletetut taloudelliset kustannukset - käteisen, kuten te asian niin kauniisti ilmaisitte. Neuvosto joutuu kuitenkin noudattamaan Euroopan unionin institutionaalisia menettelyjä, ja sen on otettava huomioon ne seuraukset, joita aikanaan tapahtuva jäsenvaltioiden liittyminen aiheuttaa.

Puhemies.
Seuraavana on Konstantinos Alyssandrakisin kysymys nro 10 (H-0880/02): 

Aihe: Yritykset syöstä laillisesti valittu presidentti vallasta Venezuelassa
Venezuelassa tapahtuneen epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen maan taloudelliset ja poliittiset tahot ovat yhdessä kansainvälisten liittolaistensa (USA jne.) kanssa pyrkineet yhä painokkaammin syöksemään presidentti Chavezin vallasta. Tiedotusvälineet, jotka ovat opposition hallussa, ovat toteuttaneet väärää tietoa levittävää kampanjaa, pankit uhkaavat leikata palvelujaan ja jopa keskeyttää nostot tileiltä ja maata uhkaa valtavat sakot, jos se ei toimita sopimiaan öljymääriä.
Mitä neuvosto aikoo tehdä pyrkiäkseen estämään ulkopuolisten voimien tukeman Venezuelan taloudellisen oligarkian, jonka tarkoituksena on saada hallintaansa viidenneksi merkittävin öljyntuottajamaa, aikeet syöstä laillisesti valittu presidentti Chavez vallasta ja varmistaakseen, että Venezuelan kansan tahtoa kunnioitetaan kansainvälisesti?

Yiannitsis
EU seuraa Venezuelan tilannetta tarkasti. Unioni on ilmaissut kantansa selkeästi niin julkisesti kuin kumppaneilleen ja asianosaisille viranomaisillekin pyrkiessään neuvotteluteitse ratkaisemaan Venezuelan kriisin rauhanomaisesti ja perustuslaillisesti. Haluaisin kiinnittää huomionne erityisesti niihin lausuntoihin, joita Euroopan unionin peräkkäiset puheenjohtajavaltiot antoivat 12. huhtikuuta ja 10. lokakuuta 2002, valtuustojen johtajat 8. joulukuuta ja korkea edustajan 19. joulukuuta antama lausunto.
Puheenjohtajavaltio toisti EU:n kannan äskettäin, toisin sanoen 23. joulukuuta, annetussa tiedonannossa, jonka mukaan Euroopan unioni seuraa edelleen hyvin huolestuneena Venezuelan sisäisen tilanteen kehittymistä. Euroopan unioni pitää myönteisenä Amerikan valtioiden järjestön, OAS:n päätöslauselmaa 833, jossa tuetaan Venezuelan demokraattisia toimielimiä, ja järjestön pääsihteerin pyrkimyksiä toimia kiistan välittäjänä. Tämän perusteella Euroopan unioni tukee voimakkaasti OAS:n pääsihteerin pyrkimyksiä edistää vuoropuhelua ja kansallista sovittelua. Euroopan unioni kehottaa Venezuelan toimielimiä ja kansalaisia tukemaan toimia, joilla kriisi voitaisiin ratkaista rauhanomaisesti ja perustuslaillisesti. Lisäksi nämä toimet tukevat maan vakauden palauttamista ja taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen edistämistä. Kaikissa toimissa noudatetaan demokraattisia periaatteita ja lakeja.
Neuvosto haluaisi lopuksi korostaa, että OAS:n pysyvä neuvosto kehotti 16. joulukuuta antamassaan päätöslauselmassa kaikkia yhteiskunnan aloja säilyttämään demokratian perusasioiden vapaan harjoittamisen. Näin halutaan edistää perustuslaillista, demokraattista, rauhanomaista ja vaaleihin perustuvaa ratkaisua.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Ryhmämme järjesti eilen tapahtuman, johon osallistui vieraita Venezuelan parlamentista. He antoivat meille jonkinlaisen käsityksen Venezuelan tilanteesta. Kansa tukee presidentti Chavezia, jonka valinta on vahvistettu ainakin viisi kertaa. Presidentti Chavez on ryhtynyt ratkaiseviin toimiin sitä hyökkäystä vastaan, johon niin suuret taloudellisten eturyhmien edustajat kuin Yhdysvallatkin, kuten hyvin tiedämme, ovat ryhtyneet hänen syrjäyttämisekseen. Kuten totesitte, Euroopan unioni seuraa tilannetta tarkasti etäältä ja puhuu perustuslaillisista ratkaisuista, samalla kun on päivänselvää, kuka kuuluu Venezuelan tasavallan perustuslain piiriin ja kuka ei. Haluaisin palauttaa mieliinne, että Espanjan hallitus kannatti periaatteessa vallankaappausta presidentti Chavezia vastaan Espanjan puheenjohtajakaudella. Tämä osoittaa, ettei Euroopan unionin toiminta juurikaan eroa Yhdysvaltain toiminnasta, joka ainakin päällisin puolin edustaa "katsotaan miten käy" -periaatetta. Olisimme halunneet jotakin muuta.

Yiannitsis
Kuten totesin, neuvosto haluaa, että Venezuelan sisäinen kriisi yritettäisiin ratkaista perustuslakia ja perustuslain institutionaalista valtaa ja laillisia rauhanmenettelyjä noudattamalla. Neuvosto aikoo vastaisuudessakin toimia samojen periaatteiden mukaisesti. Mielestäni neuvosto tekee kaikkensa Venezuelan kysymyksen ratkaisemiseksi niin nyt kuin jatkossakin. Minulla ei ole mitään lisättävää, koska nämä toimet kattavat hyvin monia asioita.

Puhemies.
Seuraavana on Efstratios Korakasin kysymys nro 11 (H-0881/02): 

Aihe: Irakin vastaisten sotavalmistelujen intensiteetti
Yhdysvallat ja Britannia kiihdyttävät Irakin vastaiseen hyökkäykseen tähtääviä valmistelujaan, siirtävät joukkoja ja sotatarvikkeita alueelle ja valmistelevat sisällissotaa aseistaen Irakin sisä- ja ulkopuolella kaikkia niitä, jotka voisivat liittyä sen puolelle. Tietojen mukaan ainakin kuutta Euroopan maata tullaan käyttämään Irakin opposition joukkojen koulutukseen, ja Unkarin hallitus on vahvistanut, että amerikkalaiset ovat esittäneet virallisen pyynnön käyttää Taszarin tukikohtaa 4 500 irakilaisen kouluttamiseen "kääntäjiksi ja hallintohenkilöiksi". Nämä toimet toteutetaan täysin vastoin jopa YK:n päätöksiä ja ne asettavat asetarkastajien työn kyseenalaiseksi.
Mitä aloitteita neuvosto aikoo tehdä estääkseen maailman rauhan vaarantavat Yhdysvaltojen ja Britannian toimet ja välttääkseen sitä, että YK:n turvallisuusneuvosto tekee päätöksen legitimoida sota, sekä reagoidakseen myös maailmanlaajuiseen ja eurooppalaiseen rauhanliikkeeseen, joka ilmaisee kantansa laajoissa sodanvastaisissa mielenosoituksissa?

Yiannitsis
Arvoisa jäsen tietää Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston Irakia koskevat päätelmät.
Kuten tiedätte, YK on suorittanut Irakissa päätöslauselmaan 1 441 nojautuvia asetarkastuksia 27. marraskuuta lähtien. Päätöslauselman ensisijaisena tarkoituksena on antaa Irakille mahdollisuus rauhanomaiseen aseistariisuntaan. Toistan sen, mitä neuvoston puheenjohtaja sanoi eilen. Sota ei ole välttämätön. Rauhanomainen ratkaisu edellyttää päätöslauselman 1441 kunnollista täytäntöönpanoa. Tarkemmin sanottuna Irakin johtajan Saddam Husseinin on tehtävä aktiivista yhteistyötä YK:n asetarkastajien kanssa.
Tämän menettelyn seuraavaan vaiheeseen edetään 27. tammikuuta, jolloin YK:n asevalvonta- ja tarkastuskomission johtaja Hans Blix ja Kansainvälisen atomienergiajärjestö IAEA:n johtaja tohtori El Baradei antavat turvallisuusneuvostolle kertomuksen, jossa he arvioivat Irakin antamaa selvitystä joukkotuhoaseistaan. YK:n turvallisuusneuvosto on edelleen pääfoorumi, jolla Irakiin liittyvää kysymystä tarkastellaan.

Korakas (GUE/NGL).
Olemme kuulleet Kreikan pääministeriä ja neuvoston puheenjohtajaa niin eilen kuin tänäänkin. Voin vain todeta, että olemme sanattomia. Me, tai pikemminkin Yhdysvallat, joka valmistaa, vie ja käyttää joukkotuhoaseita, olemme päättäneet asettaa valtion, kansakunnan, seinää vasten ja vaatia, että se riisuu itsensä täysin aseista. Tilanne olisi erilainen, jos se olisi osa yleistä aseistariisuntaa. Kanta on kuitenkin tullut selväksi niin eilen kuin tänäänkin. Mitä voimme tehdä? Irakille on annettava opetus, ja se on riisuttava aseista. Meidän on laadittava Irakia koskeva selkeä yhteinen kanta! Neuvoston puheenjohtaja ei ole maininnut tänään sanaakaan siitä, että tarkastajien on vielä löydettävä pitävät todisteet; presidentti Bush ja Euroopan unioni ovat vieläkin varmoja, että he löytävät ne. Kreikan pääministeri Simitis totesi lisäksi eilen, että vaikka neljä Euroopan unionin jäsenvaltiota kuuluu turvallisuusneuvostoon, sillä ei ole merkitystä. Miten pääministeri aikoo toimia näiden neljän jäsenen suhteen? Arvoisa puhemies, hän vetoaa muihin turvallisuusneuvoston jäseniin, Kiinaan ja Venäjään. Nekin ovat vastuussa asiasta, mutta mitä tekevät Euroopan unionin neljä jäsenvaltiota? Haluamme myös tietää, mikä on Euroopassa sijaitsevien Yhdysvaltain tukikohtien kohtalo, koska tuhannet sotilaat ovat toimintavalmiita niin Saksassa, Soudassa kuin Irakissakin. Näinkö me ponnistelemme rauhan puolesta?

Yiannitsis
Neuvoston mielestä meidän pitäisi kunnioittaa YK:n turvallisuusneuvoston institutionaalista asemaa ja yleensäkin sen asemaa maailmanjärjestyksen ylläpitäjänä. Haluamme oikeastaan katsoa, mitä tapahtuu ja mitä turvallisuusneuvosto päättää. Heti kun asetarkastajat ovat antaneet raporttinsa, voimme arvioida, ovatko tarkastajat olleet tehokkaita ja miten he ovat arvioineet kokonaistilannetta. Euroopan unioni ei ota asiaan minkäänlaista kantaa. Puheenjohtajavaltio Kreikka on kuitenkin päättänyt, minkä se on todennutkin, että jos sota alkaa, puheenjohtajavaltio tekee kaikkensa, jotta Euroopan unioni kantaisi kortensa kekoon. Kysymyksen aiheena eivät mielestäni olleet Yhdysvaltain tukikohdat Euroopan unionissa, enkä sen vuoksi ota niihin kantaa.

Puhemies.
Seuraavana on Ioannis Patakisin kysymys nro 12 (H-0882/02). Kysymyksen laatijan sijaisena on jäsen Alyssandrakis.

Aihe: Yhdysvaltojen vetäytyminen ballististen ohjusten torjuntaohjuksia koskevasta sopimuksesta
Sen jälkeen, kun Yhdysvallat vetäytyi yksipuolisesti ballististen ohjusten torjuntaohjuksia koskevasta ABM-sopimuksesta, se ilmoitti päätöksestään aloittaa torjuntaohjuksien sijoittaminen Alaskaan ja kehittää vuoteen 2004 mennessä kansallinen ohjusten torjuntajärjestelmä.
Mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä tällaisen maailmanrauhaa uhkaavan kehityksen pysäyttämiseksi, koska edellä mainitun järjestelmän toimintaan tarvitaan EU:n jäsenvaltioiden osallistumista, ja Yhdysvallat on jo pyytänyt Isolta Britannialta ja Tanskalta niiden sotilastukikohtien ja tutkajärjestelmien käyttöoikeutta?

Yiannitsis
Neuvosto ei ole ottanut kantaa Yhdysvaltain ohjusten torjuntajärjestelmää koskeviin suunnitelmiin, eikä yksikään jäsenvaltio ole ottanut kantaa tähän asiaan neuvostossa.
Euroopan unionin jäsenvaltiot tukevat kuitenkin bilateraalista strategisten ydinaseiden vähentämistä koskevaa päätöslauselmaa ja uutta strategista kehystä, jonka Yhdysvallat ja Venäjän federaatio esittivät Yhdistyneiden kansakuntien 57:nnessä yleiskokouksessa. Yleiskokouksen 22. marraskuuta 2002 hyväksymässä päätöslauselmassa käsitellään uuden strategisen suhteen rakentamista Yhdysvaltain ja Venäjän federaation välille, koska ballististen ohjusten torjuntajärjestelmiä koskeva sopimus on umpeutunut.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on todellakin kummallista, että Euroopan unioni pyrkii kohentamaan kansainvälistä profiiliaan, kuten Kreikan pääministeri meille eilen kertoi, ottamatta kantaa Yhdysvaltain niin kutsuttuihin ohjusten torjuntajärjestelmiä koskeviin suunnitelmiin. Tämä on tärkeä asia, johon maailmanlaajuinen rauhanliikekin on kiinnittänyt huomiota. Liike on tuominnut Yhdysvaltojen pyrkimyksen sijoittaa aseita avaruuteen omien tarkoitusperiensä ja tavoitteidensa mukaisesti. Jos Euroopan unioni ei tuomitse tällaista Yhdysvaltain harjoittamaa toimintaa, se tukee sitä joka mielessä.

Yiannitsis
Olen huomioinut arvoisan jäsenen kannan ja pidän sen mielessä.

Puhemies.
Tämä ei ollut oikeastaan kysymys. Sen vuoksi neuvoston puheenjohtaja saa käyttää puheenvuoron, jos haluaa.
Jäsen Korakasilla on minuutin puheenvuoro lisäkysymyksen esittämistä varten.

Korakas (GUE/NGL).
Niin edellisen kuin tämänkin kysymyksen kohdalla neuvoston puheenjohtaja on, en tiedä miksi, tai oikeastaan tiedän miksi, mutten sano sitä, yrittänyt olla arvostelematta Yhdysvaltoja. Kuten olette huomanneet, parlamentti on arvostellut voimakkaasti Yhdysvaltojen päätöstä vetäytyä ballististen ohjusten torjuntajärjestelmiä koskevasta sopimuksesta. Olemme kaikki todenneet, että tämä provosoi uutta varustelukierrettä ja uhkaa merkittävästi maailman rauhaa.
Kysymys kuuluu: aikooko neuvosto ryhtyä toimiin ja saada Yhdysvallat perumaan päätöksensä sijoittaa ohjuksia avaruuteen kaikkine siihen liittyvine vaaroineen?
Toimitte äsken aivan samoin. Totesitte tukikohtien osalta, ettette tiedä vastausta, koska kysymyksessä ei mainittu asiasta. Olette kreikkalainen! Souda sijaitsee Kreikassa! Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, voisitteko hyvänen aika vastata!

Yiannitsis
Olen mielestäni vastannut kysymyksiin kannanotoissani. Te tiedätte ne menettelyt ja prosessit, joilla ulkopolitiikkaa hoidetaan Euroopan unionissa. Luotan kyseisiin menettelyihin ja prosesseihin, ja olen mielestäni vastannut minulle esitettyihin näitä asioita koskeviin kysymyksiin.

Puhemies.
Kysymystä nro 13 ja kysymystä nro 14 käsitellään yhdessä, koska niiden aiheet ovat samankaltaiset. Matti Wuorin kysymys nro 13 (H-0884/02):

Aihe: Ihmisoikeustilanne T?et?enian tasavallassa
Mitä sitoumuksia Euroopan unioni on saanut Venäjän federaatiolta 11. marraskuuta pidetyn EU:n ja Venäjän huippukokouksen jälkeen asioissa, jotka koskevat T?et?enian tasavallan humanitaarista ja ihmisoikeustilannetta ja erityisesti siviiliväestön suojelemista, sisäisesti siirtymään joutuneita henkilöitä, kansainvälisten tarkkailijoiden pääsyä T?et?eniaan ja turvallisuusjoukkojen uusiin väärinkäytöksiin syyllistymisen ehkäisemistä?
Kun otetaan huomioon jatkuva vakava ihmisoikeustilanne T?et?enian tasavallassa, aikooko EU tehdä aloitteen päätöslauselman antamiseksi T?et?enian tasavallasta YK:n ihmisoikeuskomission 59. istunnossa?  Bart Staesin kysymys nro 14 (H-0889/02):

Aihe: T?et?enian tilanne
Brysselissä 11. marraskuuta 2002 pidetyssä EU:n ja Venäjän välisessä huippukokouksessa osapuolet käsittelivät T?et?enian kysymystä. Kokouksessa otettiin epäilemättä esille siviiliväestön suojelu, YK:n ihmisoikeusasioiden edustajien ja riippumattomien tarkkailijoiden vapaa pääsy alueelle, Punaisen Ristin oikeus vierailla vankien luona, pahoinpitelyt, kidutukset, raiskaukset, katoamiset, laittomat teloitukset (riippumatta mistä osapuolesta on kyse), ihmisoikeuksien loukkaukset ja mahdolliset sotarikokset.
Onko neuvostolla konkreettista osoitusta siitä, että Venäjän federaatio on edistynyt rakentavalla tavalla näiden asioiden käsittelyssä?

Yiannitsis
Arvoisten jäsenten esittämiä kysymyksiä on käsitelty useaan kertaan Venäjän kanssa käydyssä poliittisessa vuoropuhelussa. T?et?enian tasavallan tilanne aiheuttaa selvästi edelleenkin paljon huolta Euroopan unionissa. Euroopan neuvoston pääsihteeri on laatinut edistystä koskevan kertomuksen, josta käy selvästi ilmi, että T?et?eniassa esiintyy valitettavasti edelleenkin vakavia ihmisoikeuksia ja lakien noudattamista koskevia rikkomuksia.
T?et?enian ihmisoikeustilanne huomioon ottaen, on todella harmi, että annoimme Etyjin avustusryhmän toimivallan raueta. Etyj on tehnyt hyvää työtä vuodesta 1995 lähtien, jolloin toimivalta annettiin, ja EU on pyytänyt Venäjän hallitusta tekemään kaikkensa varmistaakseen, että tarkkailutehtävässä olevalla avustusryhmälläkin on laaja toimivalta.
Toisaalta on melko rohkaisevaa, että Euroopan neuvoston asiantuntijat ovat aina läsnä Venäjän federaation presidentin erityisedustajan toimistossa, jolloin he pystyvät varmistamaan, että ihmisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia ja vapauksia noudatetaan T?et?eniassa. Tämä todistaa sen, että Venäjän viranomaiset työskentelevät ratkaistakseen EU:n ja muiden tahojen esittämiä asioita.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen mielestä Moskovasta on saatu riittävät takeet siitä, että T?et?eniasta kotoisin olevat, terroristeilta vaikuttavat henkilöt luovutettaisiin Venäjälle. Venäjä on vahvistanut tällaisiksi takeiksi muun muassa, ettei syytetty saa kuolemantuomiota, syytettyjen terveys ja turvallisuus taataan ja että he saavat esteittä tarvitsemaansa lääkehoitoa ja oikeudellista apua.
EU luottaa Venäjän viranomaisten lisävakuutteluihin, joiden mukaan T?et?eniasta Ingu?iaan siirtymään joutuneita henkilöitä ei pakoteta palaamaan T?et?eniaan vastoin tahtoaan. Edelleen ollaan kuitenkin huolestuneita niiden henkilöiden kohtalosta, jotka palaavat T?et?enianaan. EU on vaatinut, että näille ihmisille pitää varmistaa jo etukäteen kunnolliset paluu- ja elinolot.
Turvallisuusjoukkojen harjoittaman pahoinpitelyn estämiseen liittyvät Venäjän ministerien viimeaikaisimmat kommentit osoittavat, että he ovat päättäneet vähentää pahoinpitelytapausten määrää. Voimme vain toivoa, että Venäjän äskettäin toteuttama sotilasoperaation johtajan vaihto antoi armeijalle selkeän viestin siitä, että kaikkien on poikkeuksetta noudatettava lakia.
Meidän on ymmärrettävä T?et?enian kansalaisten keskuudessa vallitseva yleinen pelon ja turvattomuuden ilmapiiri. Toisaalta meidän on myös ymmärrettävä Venäjän viranomaisten huolestuneisuus, erityisesti Groznyyn 27. joulukuuta 2002 tehdyn hyökkäyksen jälkeen. Näiden seikkojen ja onnettoman poliittisen tilanteen vuoksi meidän on pidettävä tärkeinä sekä Venäjän parlamentin että hallituksen toimia, joilla T?et?enian sotilastoimia pyritään valvomaan poliittisesti tarpeeksi paljon.
Haluaisin lopuksi todeta, että EU tutkii parhaillaan linjaustansa ja strategiaansa, jota se aikoo käyttää YK:n ihmisoikeuskomission 59. istunnossa. En voi kertoa teille mitään yksityiskohtia ennen kuin jäsenvaltioiden kanssa on käyty asianmukaisia neuvotteluja.

Wuori (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olemme erityisen huolestuneita siitä, että tilanne T?et?eniassa näyttää dramaattisesti pahentuneen vielä sen jälkeenkin, kun suullinen kysymys neuvostolle jätettiin. Etyjin toimisto Groznyssa on suljettu, Euroopan parlamentin suunnittelema delegaation vierailu T?et?eniaan peruutettiin ilman mitään hyväksyttävää syytä. Toimittaja Politkovskajan raportit ovat olleet hätkähdyttävää luettavaa, armeijan hirmutöiden rankaisemattomuus on pahentunut ja pakolaisleirien pakkotyhjennys Ingu?iassa jatkuu. Näissä oloissa on ilmeistä, ettemme voi jättää tätä valvontaa ja seurantaa Euroopan neuvoston harteille, vaan Euroopan unionin on myös YK:n ihmisoikeuskomission tulevassa istunnossa otettava määrätietoisempi linja.

Yiannitsis
Olen samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa - hän ei esittänyt mitään lisäkysymystä - että neuvostokin on erittäin kiinnostunut T?et?enian tilanteesta. Se pyrkii Venäjän ja YK:n ihmisoikeuskomission kanssa käytävän jatkuvan yhteydenpidon, yhteistyön ja neuvottelujen kautta viemään asioita oikeaan suuntaan. Toivottavasti voimme käyttää koko vaikutusvaltaamme muuttaaksemme T?et?enian tilanteen pikaisesti paremmaksi.

Staes (Verts/ALE).
Haluaisin aluksi toivottaa Kreikan ministerille paljon onnea seuraavalle kuuden kuukauden puheenjohtajakaudelle. Urakka on valtava, ja toivon todella, että onnistutte. Neuvoston puheenjohtaja Yiannitsis, haluaisin kiittää myös teitä yksityiskohtaisesta vastauksesta. Lausuntonne oli hyvin pitkä. Minulla on kuitenkin sellainen tunne, ettette kirjoittaneet vastaustanne itse. Lausuntohan on tietenkin laadittu 15 diplomaatin välisten neuvottelujen perusteella. Haluaisin vielä todeta, ettei lausunnolla ole mitään tekemistä todellisuuden kanssa. Kaikki vastaanottamamme raportit - joista jäsen Wuori on kertonut - viittaavat hyvin vakavaan ihmisoikeustilanteeseen. Tiedämme kaikki, että T?et?enian ongelma voidaan ratkaista vain poliittisten neuvottelujen, kansalaisten ja heidän edustajiensa välisten neuvottelujen avulla. Haluaisin erityisesti kysyä puheenjohtajavaltio Kreikalta, pystyykö neuvosto sen mielestä edistämään rakentavasti T?et?enian ongelman poliittista ratkaisua neuvotteluilla, joihin kaikki asianosaiset osallistuvat.

Yiannitsis
Neuvosto ryhtyy viittaamiini toimiin juuri siitä syystä, että ihmisoikeustilanne T?et?eniassa on neuvoston mielestä hyvin ongelmallinen. Nämä ongelmat on ratkaistava, ja neuvosto tekee kaikkensa sitä edistääkseen. Venäjän ja neuvoston välisissä neuvotteluissa tehtyjen sopimusten perusteella voin todeta, että neuvosto seuraa näitä asioita säännöllisesti. Neuvoston on tarkasteltava sitä, kuinka ja missä määrin se voisi vaikuttaa asioihin, jotta me todellakin saisimme aikaan myönteisiä tuloksia. Neuvosto on kiinnostunut asiasta ja toimii näiden linjausten mukaisesti. Se haluaa vaikuttaa T?et?enian tilanteeseen.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kuten tiedämme, Etyj on karkotettu T?et?eniasta. Vaikka Saksan entisellä ministerillä Norbert Blümilla oli viisumi, Venäjän viranomaiset eivät päästäneet häntä T?et?eniaan. Tämän parlamentin valtuuskuntakaan ei päässyt vierailemaan Duumaan. Venäläiset eivät halua ketään alueelle. Haluaisin kysyä teiltä seuraavaa: eikö neuvosto voisi painostaa Venäjää, jotta valtuuskunta voisi matkustaa T?et?eniaan mahdollisimman nopeasti? Komissiota voisi edustaa esimerkiksi komission jäsen Nielson ja hänen mukanaan voisi olla parlamentin ja neuvoston jäseniä. Heidän pitäisi kerätä ruohonjuuritason tietoa. Venäläiset voivat hankkia Euroopan unionia koskevaa ensikäden tietoa mistä lähteestä vain ja milloin vain. Haluamme, että venäläiset kumppanimme antavat meille yhtäläiset oikeudet, jotta mekin voisimme hankkia tietoa sieltä, missä asiat tapahtuvat.

Yiannitsis
Tämä kysymys muistuttaa edellisten jäsenten esittämiä yleisemmän tason kysymyksiä. Sen vuoksi haluan vastata, että neuvosto etsii jatkuvasti erityiskeinoja, joilla voitaisiin vaikuttaa T?et?enian tilanteeseen. Neuvostokin on hyvin huolissaan siellä esiintyvistä ongelmista, ja poliittiset tavoitteemmekin ovat samat kuin arvoisat jäsenet mainitsivat.

Puhemies.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Yiannitsis, kiitän suuresti yhteistyöstänne tänä iltapäivänä, ja tapaamme jälleen ensi kuussa järjestettävällä kyselytunnilla Strasbourgissa.
Kyselytunti päättyi.
(Istunto päättyi klo 19.00.)

Korakas (GUE/NGL)
. (EL) Tämä Pirkerin mietintö, jota vastaan Kreikan kommunistinen puolue äänesti, on johdattanut Euroopan parlamentin antamaan rasistisia ja muukalaisvihamielisiä päätöslauselmia maahanmuuttajien pitämiseksi poissa ?U:sta.
Sevillan Eurooppa-neuvostossa päätettiin vielä toisenkin tukahduttavan ja ylikansallisen mekanismin, Euroopan rajavartiolaitoksen luomisesta. Rajavartiolaitoksen välitön perustaminen on kuitenkin ristiriidassa jäsenvaltioiden perustuslakien kanssa, ja sen vuoksi komissio on päätynyt yhdistelmäratkaisuun, josta se käyttää nimitystä "ulkorajojen yhteiset valvontayksiköt".
On myös päätetty yhteisen rajanvalvonnan käsikirjan - jälleen yksi puhdas poliisikäsikirja - sisällyttämisestä yhteisön lainsäädäntöön sen jälkeen, kun se on tarkistettu ja kun siitä on tehty vieläkin epädemokraattisempi.
Lopuksi mainittakoon, että on jopa suunnitelmia satelliittien ja tutkien hyödyntämisestä EU:n rajojen valvonnassa käyttäen apuna Galileo-satelliittinavigointijärjestelmää, ja valvonta- ja poliisiyksiköiden valikoimaan on otettu mukaan vielä sellainenkin yksikkö, SCIFA+, jonka on määrä toimia koordinoinnista vastaavana ohjausinstanssina.
Huolestuttavaa on se, että Euroopan parlamentin hyväksymä mietintö on jopa komission tiedonantoa jyrkempi. Mietinnössä rinnastetaan laiton maahanmuutto, jota pidetään esimerkkinä nykyisistä uhista, järjestäytyneeseen rikollisuuteen. Lisäksi mietinnössä hyväksytään propaganda "uusista uhkakuvista" ja arvostellaan rajavartioinnin käynnistymisen viivästymistä jne.

Sacrédeus (PPE-DE)
Kesäkuussa 2002 Sevillassa pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen puheenjohtajavaltion päätelmissä neuvosto kehotti komissiota laatimaan selvityksen jäsenvaltioiden ja unionin välisestä vastuunjaosta ulkorajojen valvonnassa. 
Selvityksen on määrä valmistua ennen kesäkuuta 2003, ja siksi selvityksen tuloksia ei ole vielä otettu huomioon.
Tästä huolimatta Euroopan parlamentti menee päätöslauselmassa selvityksen edelle ja pyytää valmistelukuntaa pohtimaan sitä, onko mahdollista löytää oikeusperusta Euroopan rajavartiolaitokselle, ja pyytää neuvostoa perustamaan tällaisen rajavartiolaitoksen.
Huomaamme kyllä, että tarve tiiviimmälle yhteistyölle tällä alalla on olemassa, mutta katsomme, että oikeudellisesti, demokraattisesti, taloudellisesti ja perustuslaillisesti näin merkittävä ehdotus edellyttää perustakseen korkealaatuista selvitystä ennen kuin asiaa voidaan ylipäänsä käsitellä. Rajavartiolaitos, vaikka sen toimivaltuudet olisivat kuinka tilapäiset tahansa, on kuitenkin uusi toimielin, ja se merkitsee EU:lle oikeudellisesti uutta toimivaltaa.
Fitzsimons (UEN)
Komission terveyden- ja vanhustenhuollon tulevaisuudesta antama tiedonanto, jossa painotetaan saatavuutta, laatua ja taloudellista kestävyyttä, on hyödyllinen kehys sitä linjamuutosta ajatellen, jota kaikkien jäsenvaltioiden nykyiset haasteet tällä alalla tarkoittavat. Muutama vuosi sitten käynnistimme menestyksekkään Euroopan vanhusten teemavuoden, jonka yhteydessä korostettiin vanhusten panosta yhteiskunnallemme.
Työllisyysvaliokunnan mietinnössä tätä kehystä on huomattavasti monipuolistettu. Olen tyytyväinen siihen, että tiedonannosta keskustellaan, sillä näin jäsenvaltiot ja kansalaiset saavat tietää enemmän näistä haasteista. Terveydenhuoltojärjestelmien järjestäminen, niiden rahoitus ja suunnittelu ovat tietenkin jäsenvaltioille kuuluvia asioita.
Tukipalvelujen tarjoamiseen kykenevien tahojen eli perheen, yhteisöllisten ryhmien ja vapaaehtoisten sekä hoidosta riippuvaisten vanhusten hoitamisesta maksettavan hoitotuen käyttöönoton on oltava osa tätä terveysstrategiaa.
En kannattanut niitä tarkistuksia, joissa jätettiin huomiotta vanhustenhuollossa tapahtunut myönteinen kehitys. Yhdyn komission arvioon siitä, että EU:ssa yleinen terveystilanne samoin kuin sen terveydenhuoltojärjestelmä on yksi maailman parhaimmista. Annoin tukeni niille tarkistuksille, joilla pyrittiin edistämään pikemminkin yhteistyötä kuin avointa yhteistyömenetelmää.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Onnittelen jäsen Mantovania hänen meille esittelemästään mietinnöstä, jossa käsitellään asiaa, josta meidän kaikkien olisi kannettava huolta, nimittäin kansalaistemme terveyden- ja vanhustenhuollon tulevaisuudesta.
Koska tästä tiedonannosta syntyi laaja yksimielisyys eri osapuolten välillä, haluan toistaa tukevani komission päätelmiä ja esitettyjä tavoitteita käytännön toimien kehittämisestä, jotta saavutettaisiin aktiivinen vanhuus ja kaikkien asianosaisten osallistuminen sosiaaliturvan, sosiaalisen osallisuuden ja työllisyyden alaan kuuluvien toimien määrittelyyn. Kun pidetään mielessä, että ikääntymisongelmaan on tarpeen vastata tavalla, jolla ei varmisteta ainoastaan taloudellinen kasvu vaan myös taloudellinen kestävyys siten, että noudatetaan Göteborgissa kesäkuussa 2001 pidetyssä neuvoston kokouksessa hyväksyttyä strategiaa, jäsenvaltioiden tavoitteena on oltava kohentuneen työllisyyden saavuttaminen ja julkisen velan vähentäminen, joiden kautta voidaan paikata lisääntyviä eläke- ja terveydenhuoltokustannuksia ja uudistaa eläkejärjestelmiä.

Yiannitsis
Neuvosto on pitänyt pääsihteeri Annanin suunnitelmaa myönteisenä ehdotuksena, joka saattaa hyvinkin ratkaista Kyproksen ongelman. Neuvosto odottaa kahden osapuolen pääsevän yhteisymmärrykseen. Lisäksi neuvosto tarkastelee yhdessä Euroopan komission kanssa sitä, mitkä yhteisön säännöstön osat ovat mahdollisesti ristiriidassa suunnitelman kanssa.
Siirtymäkaudet ovat tavallisia jopa ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä neuvotteluissa. Ne hyväksytään varmasti tai mahdollisesti tässäkin tapauksessa samoin kuin yhteisön säännöstön kannalta tehtävät marginaaliset poikkeukset, joihin Euroopan komissio on todennut suostuvansa, jotta Kyproksen ongelma ratkeaisi. Edellytyksenä on tietenkin, että sekä kyproksenkreikkalaiset että kyproksenturkkilaiset suostuvat asiaan. Täten siirtymäkaudet ja yhteisön säännöstöä koskevat poikkeukset voitaisiin sisällyttää lopulliseen ratkaisuun, ilman että lopullisen ratkaisun dynamiikka ja tulokset kärsisivät.
