Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
 Julistan perjantaina joulukuun 17. päivänä keskeytetyn Euroopan parlamentin istunnon avatuksi ja esitän vielä kerran vilpittömän toiveeni siitä, että teillä olisi ollut oikein mukava joululoma.
Kuten olette varmaan saattaneet huomata, vuodenvaihteeseen 2000 povattuja suuria tietokoneongelmia ei ilmennytkään. Sen sijaan todella kauheat luonnonkatastrofit koettelivat kansalaisia joissakin unionimme maissa. Te olette esittäneet toiveen, että tästä asiasta keskusteltaisiin lähipäivinä tämän istuntojakson aikana. Sillä välin toivoisin, kuten useampi kollega on minulle esittänytkin, että viettäisimme minuutin hiljaisuuden kaikkien niiden uhrien muistoksi, jotka saivat surmansa useita Euroopan unionin maita koetelleissa myrskyissä. Kehotan, että nousette seisomaan tämän minuutin hiljaisuuden ajaksi
(Parlamentti vietti seisaallaan minuutin hiljaisuuden.)

Evans, Robert J
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Olette varmaan saaneet tietoonne lehdistön ja television kautta, että Sri Lankassa on sattunut useita kuolemaan johtaneita pommi-iskuja. Näiden Sri Lankassa aivan äskettäin surmansa saaneiden ihmisten joukossa on Kumar Ponnambalam, joka vieraili parlamentissa vain pari kuukautta sitten. Kävisikö teille, arvoisa puhemies, että kirjoittaisitte Sri Lankan presidentille kirjeen, jossa välittäisitte surunvalittelut parlamentin puolesta Ponnambalanin kuoleman ja muiden Sri Lankassa sattuneiden väkivaltaisten kuolemantapausten johdosta ja jossa pyytäisitte presidenttiä tekemään kaikkensa, jotta tähän hyvin vaikeaan tilanteeseen löydettäisiin rauhanomainen sovitteluratkaisu?

Puhemies
 Kyllä, jäsen Evans, mielestäni äsken ehdottamanne suuntainen aloite olisi varsin oikeaan osuva. Jos parlamentin jäsenet kannattavat sitä, teen niin kuin jäsen Evans ehdotti.

MacCormick
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Haluaisin, että kertoisitte mielipiteenne työjärjestyksen 143 artiklasta, joka koskee sitä, milloin jotakin asiaa ei oteta käsiteltäväksi. Kysymykseni liittyy erääseen seikkaan, jota käsitellään torstaina ja jonka otan silloin taas esille.
Cunhan monivuotisia ohjausohjelmia koskevaa mietintöä käsitellään parlamentissa torstaina, ja sen 6 kohtaan sisältyy ehdotus, jonka mukaan niiden maiden kohdalla, jotka eivät suoriudu vuosittaisista laivueita koskevista supistamistavoitteistaan, otetaan käyttöön eräänlaisia kiintiöiden vähentämistä tarkoittavia rangaistuksia. Mietinnössä sanotaan, että näin olisi tehtävä suhteellisen vakauden periaatteesta huolimatta. Uskon, että suhteellisen vakauden periaate on perusluonteinen oikeudellinen periaate yhteisen kalastuspolitiikan alalla ja että ehdotusta, jossa sitä horjutetaan, olisi lainsäädännöllisesti mahdoton hyväksyä. Haluaisin tietää, onko mahdollista esittää tällainen vastalause, jonka kohteena on pelkkä mietintö eikä lakiehdotus, ja onko minulla valtuuksia esittää tällainen vastalause torstaina.

Puhemies
 Te voitte tosiaankin juuri silloin tehdä tämän esityksen, mikäli sitä haluatte, eli torstaina ennen mietinnön käsittelyn alkamista.

Segni
Arvoisa puhemies, samanaikaisesti Euroopan parlamentin tämän vuoden ensimmäisen istuntojakson kanssa Texasissa Yhdysvalloissa päätettiin, että eräs nuori - 34-vuotias - kuolemaantuomittu, nimeltään Hicks, teloitetaan valitettavasti ensi perjantaina.
Ranskalaisen parlamentin jäsenen Zimerayn pyynnöstä on esitetty vetoomus, jonka monet ovat allekirjoittaneet, ja olen itse yksi heistä, mutta pyydän, että te Euroopan parlamentin ja koko Euroopan yhteisön johdonmukaisesti osoittaman kannan mukaisesti otatte virkanne suoman ja edustamanne toimielimen arvovallan voimin yhteyttä Texasin osavaltion johtajaan, kuvernööri Bushiin, jolla on valtuudet kumota kuolemantuomio ja armahtaa kuolemaantuomittu.
Ja kaikki tämä niiden periaatteiden mukaisesti, joita olemme aina puolustaneet.

Puhemies
 Kiitos, jäsen Segni, teen sen oikein mielelläni. Se on tosiaankin täysin niiden periaatteiden mukaista, joita parlamentti on aina puolustanut.

Schroedter
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää huomionne tapaukseen, jota tämä parlamentti on käsitellyt toistuvasti. Se on tapaus Aleksandr Nikitin. Me kaikki täällä parlamentissa olemme iloisia siitä, että oikeus vapautti hänet ja teki selväksi, että ympäristöä koskevien tietojen saaminen on perustuslaillinen oikeus myös Venäjällä. Tilanne on nyt kuitenkin se, että hän on joutunut uudelleen syytteeseen, koska yleinen syyttäjä valittaa oikeuden päätöksestä. Me tiedämme ja olemme todenneet sen todellakin erittäin monissa päätöslauselmissa - nimenomaan viime vuoden viimeisessä täysistunnossa -, että tämä ei ole pelkästään oikeustapaus ja on väärin syyttää Aleksandr Nikitiniä rikollisuudesta ja petoksesta, koska me asianosaisina hyödymme hänen tuloksistaan. Nämä tulokset muodostavat pohjan eurooppalaisille Barentsinmeren suojeluohjelmille, ja pyydän teitä siksi tarkastelemaan huolellisesti kirjeluonnosta, jossa selitetään tärkeimmät tosiasiat, ja tekemään tämän kannan selväksi Venäjällä parlamentin päätösten hengessä.

Puhemies
 Kyllä jäsen Schroedter, saatuani kirjeenne otan varsin mielelläni selvää tähän kysymykseen liittyvistä seikoista.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää teitä siitä, että olette pitänyt sananne ja että nyt uuden vuoden ensimmäisen istuntojakson aikana huoneissamme näkyvien televisiokanavien määrä on todellakin kasvanut valtavasti. Arvoisa puhemies, se, mitä minä pyysin, ei ole kuitenkaan toteutunut. Nyt näkyvissä on kaksi suomalaista kanavaa ja yksi portugalilainen kanava, ja minä pyysin teiltä alankomaalaista kanavaa, koska myös alankomaalaiset haluavat seurata uutisia joka kuukausi, kun meidät lähetetään tänne karkotuspaikkaan. Haluaisin pyytää teitä vielä kerran huolehtimaan siitä, että me saamme myös alankomaalaisen kanavan.

Puhemies
 Jäsen Plooij-van Gorsel, voin kertoa, että kyseinen asia on kvestorien ensi keskiviikon kokouksen esityslistalla. Toivon, että sitä käsitellään myönteisessä hengessä.

Lynne
Arvoisa puhemies, voitteko kertoa minulle, miksi parlamentti ei noudata terveyttä ja turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä, jonka se oikeastaan itse hyväksyy? Miksei juuri tämän rakennuksen ilmanlaatua ole testattu sinä aikana, kun olemme olleet jäseniä? Miksi terveys- ja turvallisuusasioista vastaava komitea ei ole kokoontunut vuoden 1998 jälkeen? Miksi parlamentin Brysselin tiloissa tai Strasbourgin tiloissa ei ole järjestetty paloharjoituksia? Miksi tulipalon varalta ei ole annettu ohjeita? Miksi portaikossa ei ole tehty parannuksia minulle sattuneen onnettomuuden jälkeen? Miksi "tupakointi kielletty" -alueita ei ole pantu täytäntöön? On todella noloa, että hyväksymme lakeja emmekä noudata niitä itse.

Puhemies
Jäsen Lynne, te olette täysin oikeassa, ja aion tarkistaa, eikö kaikkea tätä todellakaan ole tehty. Toimitan myös tämän ongelman kvestorikollegion käsiteltäväksi ja olen varma, että kvestoreillemme on erittäin tärkeää toimia niin, että noudatamme sellaista lainsäädäntöä, jonka olemme itse hyväksyneet.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, Díez González ja minä olimme esittäneet muutamia kysymyksiä, jotka koskivat tiettyjä komission varapuheenjohtaja de Palacion lausuntoja, jotka julkaistiin eräässä espanjalaisessa päivälehdessä. Toimivaltaiset yksiköt eivät ole ottaneet kysymyksiä esityslistalle, koska yksiköiden mukaan niihin on jo vastattu aiemmalla istuntojaksolla.
Pyydän, että tämä päätös perutaan, sillä asia ei ole niin. Ne kysymykset, joihin aiemmin vastattiin, liittyvät komission varapuheenjohtaja De Palacion puheenvuoroon eräässä asiassa, eikä näihin viime marraskuun 18. päivänä ABC-lehdessä julkaistuihin lausuntoihin.

Puhemies
Hyvä kollega, tarkistamme asian. Minun täytyy myöntää, että tällä hetkellä asiat vaikuttavat minusta hieman sekavilta. Niinpä käymme asian erittäin tarkasti läpi, jotta kaikki saadaan hyvälle tolalle.

McKenna
Arvoisa puhemies, haluaisin tietää, lähettääkö parlamentti tällä viikolla ulkomaailmaan selvän viestin siitä, kuinka tyytymättömiä olemme tämänpäiväiseen päätökseen, jonka mukaan aseiden vientikieltoa Indonesiaan ei jatketa, varsinkin, jos otamme huomioon, että parlamentin valtaenemmistö on aiemmin tukenut aseiden vientikieltoa Indonesiaan? Tämänpäiväinen päätös olla jatkamatta vientikieltoa on erittäin vaarallinen, jos otamme huomioon Indonesian tilanteen. Näin ollen parlamentin olisi lähetettävä tällainen viesti, sillä valtaenemmistö toivoo sitä. On vastuutonta, että EU:n jäsenvaltiot kieltäytyvät jatkamasta aseiden vientikieltoa. Kuten monet ovat kertoneet, tilanne on Indonesiassa äärimmäisen räjähdysaltis. Vaarana todellakin on tuleva sotilasvallankaappaus. Me emme tiedä, mitä tapahtuu. Miksi siis EU:n asevalmistajien olisi tehtävä voittoa viattomien ihmisten kustannuksella?

Puhemies
Joka tapauksessa, tämä kysymys ei ole toistaiseksi torstain ajankohtaiskeskustelun aiheiden joukossa.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana lopullisen esityslistaluonnoksen käsittely siinä muodossa kuin puheenjohtajakokous torstaina 13. tammikuuta työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti sen laati. Maanantain ja tiistain osalta minulle ei ole ehdotettu muutoksia.
Keskiviikon osalta:
Sosialistiryhmä pyytää, että esityslistalle otetaan alunperin esityslistaluonnokseen merkitty komission julkilausuma sen strategisista tavoitteista seuraavien viiden vuoden ajaksi sekä komission hallinnollisesta uudistuksesta.
Toivoisin, että jäsen Barón Crespo, pyynnön esittäjä, käyttäisi puheenvuoron ja perustelisi pyyntönsä, mutta tietenkin vain, mikäli hän niin haluaa. Sen jälkeen teemme, kuten tapanamme on: kuulemme yhden puheenvuoron puolesta ja yhden vastaan.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, Prodin johtaman komission koko toimikauden kattavan poliittisen ohjelman esittely oli alun perin Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ehdotus, ja se hyväksyttiin yksimielisesti syyskuun puheenjohtajakokouksessa, ja samoin komission puheenjohtaja Prodi antoi sille selvän hyväksyntänsä ja toisti nimityksensä yhteydessä pitämässään puheessa sitoutumistaan siihen.
Tällä sitoutumisella on merkitystä siinä mielessä, että komissiolla on elimenä perustamissopimusten mukaisesti yksinoikeus tehdä aloitteita, ja siksi komissio määrää sen, millaiseksi parlamentin poliittinen ja lainsäädännöllinen toiminta viiden seuraavan vuoden aikana pohjimmiltaan muotoutuu. Arvoisa puhemies, muistuttaisin lisäksi siitä, että parlamentti antoi edellisellä vaalikaudella kaksi kertaa luottamuslauseen puheenjohtaja Prodille; tällä vaalikaudella luottamuslause annettiin uudelleen heinäkuussa ja sen jälkeen vielä kerran uuden komission astuessa virkaansa, jolloin parlamentti äänesti syyskuussa koko komissiolle annettavasta luottamuslauseesta. Siksi on jo mennyt riittävästi aikaa, jotta komissio on voinut laatia ohjelmansa ja jotta mekin voimme tutustua siihen ja selittää sen kansalaisille. Tässä mielessä palautan mieliin syyskuun 15. päivän päätöslauselman, jossa suositeltiin ehdotuksen esittämistä mahdollisimman pikaisesti.
Viime viikolla sattuneet asiat jotka saivat alkunsa puheenjohtajakokouksen yhteydessä, jolloin sitä käytettiin vain siihen, että sen ulkopuolella tehdyt päätökset voitaisiin vahvistaa ja sinetöidä ovat johtaneet pulmalliseen tilanteeseen: joko komissio ei pysty esittelemään tätä ohjelmaa (missä tapauksessa komission olisi ilmoitettava se. Komission puheenjohtajan puheiden perusteella komissio pystyykin siihen. Koska komissiota edustaa varapuheenjohtaja de Palacio, luulen, että ennen äänestämistä olisi hyvä tietää komission tilanne eli se, pystyykö komissio esittelemään ohjelman niin kuin sovittiin); tai sitten parlamentti ei pysty käsittelemään tätä ohjelmaa, kuten jotkut näyttävät esittävän. Mielestäni tämä toinen olettamus merkitsisi sitä, että luopuisimme meille parlamenttina kuuluvista velvollisuuksistamme ja lisäksi sitä, että otettaisiin käyttöön omaperäinen teesi ja aivan uudenlainen menetelmä, joka tarkoittaisi sitä, että poliittisille ryhmille annetaan kirjallisessa muodossa tiedoksi komission ohjelmalliset aiheet viikkoa aikaisemmin eikä päivää aikaisemmin, kuten oli sovittu näin varsinkin, jos otetaan huomioon se, että lainsäädäntöohjelmasta keskustellaan helmikuussa, ja näin ollen voimmekin luopua koko keskustelusta, sillä seuraavana päivänä lehdistö ja Internet ovat jo välittäneet tiedon kaikille kansalaisille, eikä parlamentilla ole enää syytä puuttua asiaan.
Koska ryhmäni on sitä mieltä, että parlamentti on olemassa siksi, että siellä voidaan pohtia asioita, kuunnella ja keskustella, käsityksemme on, että tätä viivästymistä ei voida perustella mitenkään, ja jos komissio pystyy ohjelman esittämään, mielestämme ehdimme hyvin palata alkuperäiseen parlamentin ja komission väliseen sopimukseen ja edetä vastuullisesti kansalaistemme silmissä. Siksi Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ehdotus on te myös mainitsitte sen , että keskiviikkona pidetään Prodin komission koko toimikauden ohjelman esittely niin, että tähän ohjelmaan sisältyy myös hallinnollinen uudistussuunnitelma, sillä saatamme joutua paradoksaaliseen tilanteeseen, jos näin ei käy: sen varjolla, että tekstiä ei ole, komission puheenjohtajalta viedään oikeus puhua parlamentille, ja toisaalta pidettäisiin sellainen uudistuksia koskeva keskustelu, jossa parlamentti ei tuntisi etukäteen pohjana olevaa tekstiä. Siksi toivon, että te, arvoisa puhemies, pyytäisitte komissiota ilmoittamaan komission tämänhetkisen kannan, minkä jälkeen toimitettaisiin äänestys.
(Suosionosoituksia PSE-ryhmältä)

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen kaikesta huolimatta hieman hämmästynyt kollega Barón Crespon menettelystä, sillä hän vaatii nyt tämän esityslistan kohdan ottamista keskiviikon istunnon esityslistalle.
Hyvä kollega Barón Crespo, teillä ei ollut mahdollisuutta olla läsnä viime torstain puheenjohtajakokouksessa. En kritisoi sitä, sillä aina silloin tällöin käy niin, että annamme jonkun toisen edustaa itseämme. Kollega Hänsch edusti teitä siellä. Me keskustelimme tästä asiasta puheenjohtajakokouksessa seikkaperäisesti. Vain teidän ryhmänne puolsi sitä, mitä te nyt ehdotatte. Äänestimme asiasta keskustelun jälkeen. Jokaisella puheenjohtajallahan on yhtä paljon ääniä kuin hänen ryhmässään on jäseniä. Tästä kohdasta toimitettiin siis äänestys. Sen tulos oli muistaakseni seuraavanlainen: 422-180 muutamien harvojen pidättäytyessä äänestämästä. Se tarkoittaa, että kaikki ryhmät sitoutumattomia jäseniä lukuun ottamatta - mutta hehän eivät olekaan mitään ryhmiä - olivat yksimielisiä ja vain teidän ryhmänne kannatti sellaista menettelyä, jota te olette täällä ehdottanut. Kaikki muut olivat eri mieltä. Tämä oli puheenjohtajakokouksen päätös.
Nyt haluaisin sanoa jotakin itse asiasta. Me luotamme komissioon ja Romano Prodiin, ja ryhmämme hyvin suuri enemmistö antoi vaikean prosessin jälkeen, kuten me kaikki tiedämme, luottamuslauseen Romano Prodille ja komissiolle. Me olemme kuitenkin myös sitä mieltä, että meidän on keskusteltava tästä komission strategiasta asianmukaisessa menettelyssä ei pelkästään komission täällä Euroopan parlamentissa esittämän suullisen tiedonannon pohjalta vaan myös sen asiakirjan pohjalta, josta on päätetty komissiossa ja jossa selostetaan tätä seuraavien viiden vuoden ohjelmaa. Sellaista asiakirjaa ei ole olemassa!

Komissio esittää vuoden 2000 ohjelman helmikuussa. Me olemme sanoneet, hyvä on, jos komissio ei halua tehdä vuoden 2000 ohjelmaa vielä tammikuussa, me teemme sen sitten helmikuussa. Olemme hyväksyneet sen. Mehän emme halua sinänsä mitään riitaa komission kanssa, vaan olemme sitä mieltä, että komission ja parlamentin on kuljettava yhteistä tietä, jos se nimittäin on mahdollista. Me parlamenttina toimimme kuitenkin myös komission valvojana. Eikä meidän tarvitse olla samaa mieltä kaikesta, mitä komissio esittää.
Haluaisin, että voimme valmistautua viisivuotisohjelmasta käytävään keskusteluun poliittisissa ryhmissä järkevällä tavalla. Se ei ole mahdollista, jos täällä kuullaan julkilausuma tietämättä lainkaan, mitä se sisältää. Suosittelemme siksi - ja minun vaikutelmani on, että komissio on myös vastaanottavainen tälle ajatukselle -, että keskustelemme helmikuussa komission pitkäaikaisesta vuoteen 2005 ulottuvasta ohjelmasta - toivon komission pääsevän siihen mennessä yhteisymmärrykseen myös ohjelmasta, jonka se esittää meille - ja että käymme samaan aikaan helmikuussa myös keskustelua komission vuoden 2000 lainsäädäntöohjelmasta. Tämä on siis myös asiayhteys, jonka takia on järkevää keskustella molemmista ohjelmista yhdessä. Ryhmäni hylkää siksi ehdottomasti sosialistiryhmän ehdotuksen!
(Suosionosoituksia PPE-DE-ryhmältä)

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan tehdä hyvin selväksi, että komissio pitää ilman muuta parlamentin päätöksiä mahdollisimman suuressa arvossa, ja sen myötä arvostaa myös esityslistaa. Siksi kunnioitamme sitä, mikä on tässä mielessä parlamentin päätettävissä.
Haluaisin myös tehdä selväksi, että puheenjohtaja Prodi lupasi parlamentille, että tämä uusi keskustelu otetaan esityslistalle, mistä jäsen Barón Crespo muistutti, ja että tämä uusi keskustelu käydään komission lainsäädäntöohjelmasta käytävän vuosikeskustelun lisäksi ja siinä käsitellään seuraavan viisivuotiskauden, eli tämän toimikauden, suuria toimintalinjoja.
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että tämä keskustelu poikkeaa syyskuussa tehdyllä sopimuksella komission lainsäädäntöohjelman vuosittaisesta esittelystä. Ja haluaisin sanoa, arvoisa puhemies, että komission puolesta olemme valmistautuneet ja valmiita käymään tämän keskustelun, kun se sopii muille, ja että olemme valmiita käymään sen tällä viikolla, kuten alun perin oli sovittu, ja voimme lähteä myös siitä, että se edeltävänä päivänä esitellään parlamentin ryhmille.
Arvoisa puhemies, niinpä haluan toistaa, että omasta puolestamme olemme keskustelleet seuraavan viisivuotiskauden toimintasuunnitelmasta ja että olemme valmiit, kun parlamentti niin päättää tällä samalla viikolla, jos se on parlamentin päätös esittelemään parlamentille tämän viisivuotisohjelman ja ensi kuussa ohjelman vuodelle 2000, kuten oli nimenomaan sovittu.

Puhemies
Ehdotan, että pidämme äänestyksen sosialistiryhmän pyynnöstä, jolla pyritään merkitsemään esityslistalle uudelleen komission julkilausuma komission strategisista tavoitteista.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Puhemies. Edelleen keskiviikon istunnon osalta minulla on toinenkin ehdotus, joka liittyy pääomaveroa koskevaan suulliseen kysymykseen. PPE-DE-ryhmä pyytää tämän kohdan poistamista esityslistalta.
Haluaako joku kollegoista käyttää puheenvuoron ryhmän puolesta ja perustella tämän pyynnön?

Poettering
Arvoisa puhemies, koska kuulen sosialistiryhmän keskuudesta hieman naurua - minulle sanottiin, että myös monet sosialistiryhmän jäsenistä haluavat mielellään poistaa tämän kohdan esityslistalta, koska puheenjohtajakokouksen äänestyksessä ei ollut käytettävissä sosialistiryhmän asiasta vastaavien jäsenten työryhmän äänestystulosta. En tiedä, pitääkö tämä tieto paikkansa, mutta me PPE-DE-ryhmänä olisimme joka tapauksessa kiitollisia, jos tämä kohta poistettaisiin esityslistalta, koska parlamentti on käsitellyt tätä asiaa jo useita kertoja. Tällaista veroa vastaan on tehty myös päätöksiä. Ryhmäni pyytää siksi tämän kohdan poistamista esityslistalta.

Puhemies
Kiitos, jäsen Poettering.
Nyt kuuntelemme jäsen Wurtzia, joka puhuu tätä pyyntöä vastaan.

Wurtz
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi painottaa jäsen Poetteringin epäloogisuutta. Äsken hän läksytti sosialistiryhmää, koska ryhmä olisi perunut puheenjohtajakokouksessa tehdyn äärimmäisen selkeän päätöksen. Nyt hän toimii itse samoin. Keskustelimme ja olimme asiasta yksimielisiä PPE-ryhmää ja liberaaliryhmää lukuun ottamatta, ja silloin jopa huomautin te, hyvät puheenjohtajakollegani varmaan muistatte sen , että kyse ei ole siitä, oletteko te ns. Tobin-veroa vastaan vai ette, vaan siitä, rohkenetteko ymmärtää, mitä mieltä komissio ja neuvosto siitä ovat. Tämä ei ole liikaa vaadittu. Näin ollen pidän kiinni ehdotuksesta, jonka mukaan säilytämme tämän komissiolle ja neuvostolle esitettävän suullisen kysymyksen, jotta saamme vihdoin tietää näiden kahden tahon kannan tästä suhteellisen vaatimattomasta ehdotuksesta, joka kuitenkin merkitsisi tärkeää signaalia yleisen mielipiteen suuntaan varsinkin niiden tunteiden jälkeen, joita Seattlen huippukokouksen epäonnistuminen herätti.

Puhemies
 Äänestämme PPE-DE-ryhmän pyynnöstä, jolla pyritään säilyttämään esityslistalla pääomaveroa koskeva suullinen kysymys.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön: 164 puolesta, 166 vastaan ja 7 tyhjää.)

Wurtz
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäsen Poetteringia tästä mainosiskusta, jonka hän juuri järjesti kyseiselle keskustelulle. Kiitos.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, onko ääneni otettu huomioon, vaikka se ei sähköisesti mennytkään läpi, sillä minulla ei ole äänestyskorttia? Äänestin puolesta.

Puhemies
Jos lisäämmekin molempien ilmoittautuneiden kollegojen puheet, saamme oikeastaan tulokseksi...

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, äänestystuloshan on julistettu. Muutoksia ei voi tehdä.

Puhemies
 Hyvät kollegat, toistan vielä kerran, että jokaisella on oltava äänestyskorttinsa maanantaisin. Meillä on siinä asiassa näköjään ongelmia. Näin ollen minun on tehtävä päätös.
Myös minä unohdin äänestyskorttini ja olisin äänestänyt vastaan. Katson siis, että suullinen kysymys säilytetään esityslistalla.
Tämä on viimeinen kerta, kun otamme huomioon äänestyskorttinsa unohtaneiden jäsenten äänet. Tulkoon tämä varsin selväksi ja tehtäköön se tiettäväksi.
(Suosionosoituksia)
Kyllä, suullinen kysymys säilyy esityslistalla, ja kyllä, puhemiehelläkin on oikeus äänestää, kuten hänellä on myös oikeus unohtaa äänestyskorttinsa.
Jatkamme muiden esityslistalle ehdotettujen muutosten käsittelyä.

Cox
Arvoisa puhemies, aiemmassa äänestyksessä ja aion noudattaa sitä, mitä asiasta sanotte , joka koski komission strategista suunnitelmaa, ilmoitin haluavani puhua ennen äänestystä ryhmäni puolesta. Näin ei käynyt. Olisin kiitollinen, jos saisin mahdollisuuden antaa äänestysselityksen ryhmäni puolesta sen jälkeen, kun tämä asia on saatu käsiteltyä. Tämä on tärkeä asia. Olisi parlamentille eduksi, että jäsenet voisivat ilmaista omien poliittisten analyysiensa valossa, miten he suhtautuvat siihen, mitä olemme juuri saaneet aikaiseksi.

Hänsch
Arvoisa puhemies, en halua avata keskustelua uudelleen, mutta myös minä pyysin puheenvuoroa ottaakseni kantaa Barón Crespon pyyntöön. Te ette pyytänyt myöskään minua puhumaan. Pahoittelen sitä, mutta äänestys on toimitettu ja päätös tehty, joten antakaamme asian olla.

Puhemies
 Olen pahoillani, jäsen Hänsch ja jäsen Cox, en nähnyt, että pyysitte puheenvuoroa. Näin ollen uskon, että kannat ovat varsin hyvin selvillä ja että ne kirjataan pöytäkirjaan. Kun huomenna hyväksymme tämänpäiväisen istunnon pöytäkirjan, ne kollegat, joiden mielestä jotakin kantaa ei ole selitetty riittävän hyvin, voivat pyytää muutoksia. Minusta tämä on hyvä tapa. Tietenkin huomisen istunnon pöytäkirjassa otetaan kaikki täydentävät selitykset huomioon. Uskoakseni tämä on parempi tapa kuin se, että ryhtyisimme aikaa vieviin äänestysselityksiin nyt. Jäsen Cox ja jäsen Hänsch, sopiiko tämä teille?

Cox
Arvoisa puhemies, mikäli pöytäkirjaan on kirjattu oikein, miten ryhmäni äänesti, en aio enkä voikaan vastustaa sitä. Jos päätöksenne on, että en voi antaa äänestysselitystä, hyväksyn sen, mutta tietyin varauksin.

Puhemies
 Aiomme siis laatia pöytäkirjan hyvin tarkasti. Niinhän me oikeastaan teemme aina. Jos kannat eivät tule pöytäkirjasta kunnolla ilmi, voimme tarvittaessa korjata asian.
(Käsittelyjärjestys vahvistettiin näin muutettuna.)

Vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuusneuvonantaja
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana Kochin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0105/1999) yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetusten turvallisuusneuvonantajan tutkintoa koskevista vähimmäisvaatimuksista. (C5-0208/1999 1998/0106(COD)).

Koch
. (DE) Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pidän avoimesti ja kiertelemättä myönteisenä neuvoston yhteistä kantaa vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetusten turvallisuusneuvonantajan tutkintoa koskevista vähimmäisvaatimuksista. Ensinnäkin meidän oli pakko ryhtyä muodollisesti toimiin täyttääksemme direktiivin 96/35/EY vaatimukset, joissa jäsenvaltiot velvoitetaan nimittämään vaarallisten aineiden kuljetuksen valtuutettuja tai turvallisuusneuvonantajia sekä järjestämään näille henkilöille opetusta, koulutusta ja tutkinto näitä toimia kuitenkaan selkeästi määrittelemättä. Toiseksi me saavutamme tämän direktiivin myötä sen, että a) turvallisuus lisääntyy sekä vaarallisten aineiden kuljetuksessa että uudelleenlastauksessa, b) mitä erilaisimmista kansallisista koulutusrakenteista ja -kustannuksista aiheutuneet kilpailun vääristymät vähenevät sekä c) luomme turvallisuusneuvonantajille tasa-arvoisen aseman eurooppalaisilla työmarkkinoilla. Kolmanneksi turvaamme tällä direktiivillä, sellaisena kuin se on esitetty nyt yhteisessä kannassa, korkean joustavuusasteen ja Euroopan unionin tiukkojen säännösten vähäisen määrän sekä edistämme jäsenvaltioiden laajaa omavastuuta erityisesti siksi, että direktiivi koskee vain vähimmäisvaatimuksia. Kaikki tämä on erityisen myönteistä toissijaisuusperiaatteen hengessä.
Ensimmäisessä käsittelyssä tekemämme tarkistusehdotukset on otettu mielestäni kiitettävästi huomioon. Ne hyväksyttiin, niiden sisältöä muutettiin tai ne raukesivat, koska vastaavia eurooppalaisia säädöksiä ei annettu, esimerkiksi rikkomuksista aiheutuvaa seuraamusjärjestelmää tai asiakokonaisuuksien monimutkaista ryhmittelemistä. Pyydän puoltamaan yksimielisesti hyväksyttyä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan tarkistusta, joka koskee direktiivin ajallista täytäntöönpanoa. Luopumalla direktiivin täytäntöönpanoa koskevan tietyn määräajan asettamisesta jäsenvaltioille ja myöntämällä niille sen sijaan kolmen kuukauden ajanjakson direktiivin voimaantulon jälkeen otamme käyttöön joustolausekkeen, joka takaa direktiivin viivyttelemättömän täytäntöönpanon. Pyydän teitä hyväksymään tämän tarkistuksen.

Rack
Arvoisa puhemies, me emme voi emmekä saa tyytyä siihen, että kuulemme yhä useammin onnettomuuksista, jotka aiheuttavat suuria vahinkoja maanteillä, rautateillä tai vesiväylillä, ei pelkästään, mutta myös siksi, että asianosaiset eivät suhtaudu riittävän vakavasti vaarallisten aineiden kuljetukseen tai että pienestä onnettomuudesta on tullut aivan liian usein suuri katastrofi eri liikennevälineiden kuljettajien tai muiden vastuuhenkilöiden puutteellisen koulutuksen tai tietämättömyyden vuoksi.
Minulla itävaltalaisena ja uskoakseni meillä kaikilla on vielä tuoreessa muistissa katastrofi, joka aiheutti viime vuonna Tauern-tunnelissa useiden ihmishenkien menetyksen ja jonka jälkeen jouduttiin käyttämään useita kuukausia ja valtavia summia sen korjaamiseen, mitä tämä tulipalo oli tuhonnut tunnelissa. Kuukausia kestänyt kunnostus katkaisi tämän tärkeän liikenneväylän Euroopan pohjoisen ja etelän välillä. Kunnostuksen aiheuttama kiertoliikenne rasitti useita tuhansia EU:n kansalaisia sietokyvyn rajoille asti. Muutamissa maani kunnissa oli todellakin piru irti.
Ennaltaehkäisyn on oltava meidän vastauksemme tämänkaltaisiin katastrofeihin, ja käsiteltävänä olevalla direktiiviehdotuksella luomme tärkeän perustan sille, että käytettävissä on hyvin koulutettuja, turvallisuuskysymyksistä vastaavia henkilöitä, jotta oikeat asiat tehdään ajoissa. Me emme saa kuitenkaan tyytyä luomaan eurooppalaista lainsäädäntöä turvallisuuden parantamiseksi. Meidän on pidettävä myös johdonmukaisesti huoli siitä, että jäsenvaltiot panevat säädökset täytäntöön määräajassa, ja vieläkin tärkeämpää, meidän on huolehdittava siitä, että niitä myös sovelletaan sen jälkeen. Ei kiitos enää yhtä uutta alaa, jossa meidän on sitten myöhemmin pakko valittaa täytäntöönpanossa ilmenneistä puutteista.
Haluaisin vielä ottaa esiin yhden asian: me emme saa tyytyä paikkaamaan yhtä uutta turvallisuusverkon aukkoa ja ummistaa siten silmiämme siltä, että liikenneturvallisuuden parantamiseksi Euroopassa on tehtävä vielä paljon enemmän. Vaadin tässä yhteydessä myös ja pyydän läsnä olevaa asiasta vastaavaa komission jäsentä esittämään mahdollisimman pian vastaavan tekstin huolehtiaksemme myös tulevaisuudessa paremmasta tunneliliikenteen turvallisuudesta, jotta meidän Euroopassa ei tarvitse enää kokea näin pahoja katastrofeja!

Simpson
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin kiittää parlamentin jäsen Kochia hänen mietinnöstään, jonka olennaisin asia on liikenneturvallisuus. Mietinnössä tarkastellaan kysymystä vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetusten alalla työskentelevien turvallisuusneuvonantajien tutkintovaatimusten yhdenmukaistamisesta. Onnittelen häntä hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Liikenneturvallisuus on päässyt äskettäin ikävällä tavalla uutisiin: Lontoon Paddingtonin junaturma, hirvittävä Norjassa sattunut junaturma, kaksi EU:n kansalaisia koskettanutta ilmailuonnettomuutta sekä Bretagnen rannikolla sattunut Erika-aluksen aiheuttama luonnonkatastrofi jotka ovat kaikki tapahtuneet neljän kuukauden sisällä muistuttavat meitä siitä, että liikenneturvallisuutta ei voida koskaan pitää itsestäänselvyytenä ja että niiden, jotka vastaavat kansalaisten suojelusta, on oltava erittäin motivoituneita ja ammatillisesti erittäin päteviä.
Esittelijä on tähdentänyt parlamentille, että yhteisessä kannassaan neuvosto hyväksyi parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämästä kymmenestä tarkistuksesta kuusi ja että parlamentin muiden tarkistusten olennainen sisältö säilyi. Ryhmäni tukee sen vuoksi yhteistä kantaa ja odottaa innokkaasti tällaisen lainsäädännön täytäntöönpanoa, joka antaa meille vielä yhden välineen, jota käyttää ponnisteluissamme tehdä liikenteestä Euroopan unionissa mahdollisimman turvallinen. Turvallisuuden saralla ryhmäni aikoo aina kannattaa kaikkia liikenneturvallisuuden parantamiseksi tehtäviä aloitteita. Meillä on tällä alalla vielä paljon tehtävää, kuten äskettäiset tapahtumat ovat osoittaneet.

Bouwman
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä pari huomautusta. Ensiksi haluaisin kiittää esittelijää hänen erityisen tarkasta ja teknisestä työstään tämän asian parissa ja toiseksi komissiota sen tekemästä ehdotuksesta. Kysymys on tutkintovaatimusten yhdenmukaistamisesta, mutta itse asiassa käsittelemme myös vähimmäisvaatimuksia. Se on jossain mielessä harmillista. Turvallisuus teillä, rautateillä tai sisävesillä on luonnollisesti hyvin tärkeää ja kuljetusten kansainvälisen luonteen vuoksi myös turvallisuusneuvonantajien koulutusta täytyy yhdenmukaistaa, samoin kuin esimerkiksi tulossa olevan uuden ADR:n (eurooppalainen sopimus vaarallisten aineiden kansainvälisistä tiekuljetuksista) vaatimuksia.
Tämä on tärkeää, samoin kuin sääntöjen noudattaminen, ja on luonnollisesti eräitä syitä, miksi meidän täytyy kiinnittää asiaan erityistä huomiota. Ajatelkaa viime vuosina tieliikenteessä sattuneita onnettomuuksia. Esimerkiksi Belgiassa, Alankomaissa ja joissakin muissa maissa vaarallisia aineita kuljettavia rekkoja ajetaan sumussa, vaikka niiden pitäisi oikeastaan silloin seistä tien varressa. Tai ajatelkaa sitten itäeurooppalaisten alusten kapteeneita, joita täällä työskentelee muiden kapteenien joukossa, mikä aiheuttaa aivan selvästi vaaratilanteita.
Lisäksi on käynyt ilmi, että Belgian, Suomen ja myös Japanin satamissa tehty tutkimus osoittaa, että 50:tä prosenttia konteista, jotka sisältävät osittain vaarallista lastia, ei kuljeteta oikealla tavalla. Lyhyesti sanottuna, asia on siis tärkeä.
Kun tarkastelemme turvallisuusneuvonantajien tilannetta, niin tämän vuoden tammikuun 1. päivästä lähtien tietyissä maissa on ollut pakollista, että yrityksillä on tällainen turvallisuusneuvonantaja. Tämä säännös aiheuttaa tällä hetkellä erityisesti pienille yrityksille vaikeuksia noudattaa sääntöjä, koska niillä ei ole varaa kustantaa turvallisuusneuvonantajia. Ne joko luopuvat lastistaan tai sekoittavat sen muuhun lastiin, mikä aiheuttaa ongelmia. Siksi myös pyydetään, että toiminnan tulokset sisällytetään tarvittaessa vuosikertomusten ja yritysanalyysien muodossa ISO 9002 -sertifikaatteihin.
Työ on tehty ja nyt sitten on edessä vielä täytäntöönpano. Haluaisin vielä mainita yhden asian. Mitä tulee sääntöjen noudattamiseen, Itä-Euroopan maiden kanssa täytyy myös tehdä hyviä sopimuksia, koska siellä tullaan tätä asiaa koskeviin sopimuksiin mukaan vasta 1. heinäkuuta 2001, siis puolentoista vuoden kuluttua. Tämä antaa niille väliaikaisen kilpailuedun. Se ei ole itsessään paha asia, mutta meidän pitäisi antaa etusija erityisesti maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetusten turvallisuusnäkökohdille sekä hyväksyä mahdollisimman pikaisesti tämä osa yhteisön säännöstöä ja esittää se jäsenehdokasvaltioille.

Van Dam
Arvoisa puhemies, on aiheellista, että tässä parlamentissa kiinnitetään säännöllisesti huomiota kuljetusten turvallisuuden tärkeyteen. Yhä lisääntyvät tavaramäärät, jotka kuljetetaan Euroopan läpi, tuovat tahallisesti tai tahattomasti mukanaan kaikenlaisia riskejä työntekijöille ja yhteiskunnalle.
Siksi niiden, jotka joutuvat näiden riskien kanssa tekemisiin, tulee täyttää tiukat vaatimukset. Normit, jotka tästä on asetettu toisessa direktiivissä, 95/35/EY, vaikuttavat riittäviltä, jotta ihmisille voidaan antaa vastuullisella tavalla neuvoja vaarallisten aineiden kuljetusten järjestämisestä. Olen iloinen siitä, että neuvoston kanssa ollaan yhtä mieltä heidän tutkintoa koskevista vähimmäisvaatimuksistaan, vaikka minusta olisi ollut parempi, että voimaan olisivat tulleet yhdenmukaiset kiinteät vaatimukset ja tutkintorakenteet, jotta tutkinnot olisivat kansainvälisesti katsottuna samanlaisia. Tämä ei kuitenkaan näytä olevan saavutettavissa.
Sitten lopuksi esittelijän ehdottama tarkistus on hyvin johdonmukainen, ja siksi voin kannattaa sitä mielelläni.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin aluksi onnitella kollega Kochia hänen mietinnöistään, jotka ovat ehkä teknisiä mietintöjä, mutta erittäin tärkeitä turvallisuudelle. Haluaisin esittää vain pari huomautusta. Ensiksi haluaisin pyytää arvoisalta komission jäseneltä - ja olen vakuuttunut, että toiveeseeni suhtaudutaan myönteisesti -, että turvallisuuskysymykseen, koski se sitten maanteitä, sisävesiväyliä tai meriä, kiinnitetään enemmän huomiota. Kun näen, että komissio esitti ensimmäisen ehdotuksensa 19. maaliskuuta 1998 ja me käsittelemme sitä tänään - jolloin parlamentti on reagoinut suhteellisen nopeasti -, silloin tämä aikaväli on hieman liian pitkä. Se nyt ei ole pelkästään komission syytä, mutta uskon, että meidän on reagoitava nopeammin päästäksemme tältä osin myös yhdenmukaiseen käytäntöön.
Toinen asiani mainittiinkin jo, nimittäin vähimmäisvaatimukset. Olen periaatteessa sitä mieltä, että meidän tulisi pyrkiä monilla liikennealoilla suurempaan joustavuuteen ja maakohtaisiin säädöksiin. Turvallisuuden osalta olen jo hieman epäileväinen, koska turvallisuus esimerkiksi Ruotsissa ei poikkea pohjimmiltaan turvallisuudesta Saksassa, Italiassa tai Itävallassa. Voin elää näiden vähimmäisvaatimusten kanssa, mutta pyydän komissiota seuraamaan asioita todellakin tarkkaavaisesti. Jos tämänkaltainen joustavuus johtaa puutteellisiin säädöksiin joissakin maissa, meidän tulisi jatkaa yhdenmukaistamista.
Kolmaskin asiani mainittiin jo aiemmin. Minähän olen kollega Rackin tavoin kotoisin kauttakulkumaasta, jossa tämä asia on erityisen merkittävä. Me emme halua huonontaa yksipuolisesti joidenkin maiden kilpailuedellytyksiä ja parantaa niitä Itävallan kaltaisten maiden tai muiden kauttakulkumaiden kohdalla. Uskon kuitenkin, että meidän tulisi tehdä kaikkemme pitääksemme vaarallisten aineiden kuljetus mahdollisimman vähäisenä kaikissa maissa, ovat ne sitten kauttakulkumaita tai eivät.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluan onnitella esittelijä Kochia hänen suurenmoisesta työstään ja siitä, että hän on tehnyt komission kanssa yhteistyötä myönteisessä hengessä parantaessaan tekstiä ja esitellessään tätä mietintöä ja tätä ehdotusta; lopuksi todettakoon, että vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja vesikuljetusten turvallisuusneuvonantajan tutkintoa koskeviin vaatimuksiin jäi vain yksi tarkistus.
Ymmärrämme, että yhteistyö ja kahden toimielimen parlamentin ja komission yhdessä tekemä työ on tärkeää, ja yhteistyö aluepolitiikasta vastaavan valiokunnan, ja nimenomaan liikenteestä vastaavan ryhmän kanssa sujuu loistavasti.
Käytännössä kaikki komission hyväksymät tarkistukset sisältyvät yhteiseen kantaan. Yhteisessä kannassa yhdenmukaistetaan turvallisuusneuvonantajien tutkinnon vähimmäisvaatimukset, ja toisessa käsittelyssä voimme hyväksyä ehdotettua voimaantulon määräaikaa koskevan tarkistuksen niin, että määräaika asetetaan paljon realistisemmaksi kuin komission alkuperäisessä ehdotuksessa, varsinkin jos otetaan huomioon, että olemme jo useiden vuosien ajan käyneet keskustelua tästä kysymyksestä.
Haluaisin myös erittäin lyhyesti kiittää eri jäseniä heidän puheenvuoroistaan ja kertoa heille, että liikenteen alalla komission painopiste on turvallisuudessa. Sitä ei voi koskaan pitää itsestään selvänä, saavutettuna ja päättyneenä prosessina, kuten jäsen Simpson sen sanoi oikein hyvin. Vaatimusten ja turvallisuustakuiden nostaminen liikenteen alalla on sellainen prosessi, jonka on alati kehityttävä paremmaksi.
Tässä mielessä haluan mainita myös hyvin lyhyesti tunneleihin liittyvät ongelmat - joihin myös jäsenet Rack ja Swoboda viittasivat - jotka epäilemättä Itävallan tapauksessa ovat varsin hankala asia, ja siksipä onkin ponnisteltava, jotta keksisimme, kuinka lisätä tunnelien turvallisuutta. Yhdessä viime aikoina tapahtuneista suurista onnettomuuksista kuljetettu tavara ei itsessään ollut vaarallista. Margariini ja muutama kilo maalia, joihin ei aluksi näyttänyt liittyvän mitään riskiä, aiheuttivat todellisen katastrofin. Siksi olisi huolehdittava siitä, kuinka voitaisiin entisestään nostaa niitä vaatimuksia, joilla voidaan taata paras mahdollinen turvallisuus.
Lopuksi haluaisin sanoa, että on tarkasteltava kaikkien liikennemuotojen turvallisuutta. Tällä viikolla keskustelemme täällä merikuljetusten turvallisuudesta Erika-aluksen aiheuttaman katastrofin vuoksi, ja tarkoituksena on vielä tämän vuoden kuluessa keskustella ilmakuljetusten turvallisuustavoitteista.
Haluaisin kuitenkin todeta, arvoisat jäsenet, että turvallisuus on komission ensisijainen tavoite. Kuten aion Erika-alusta koskevassa keskustelussa sanoa, emme odota katastrofia ennen kuin ryhdymme turvallisuusasioissa toimiin, vaan työskentelemme turvallisuuden hyväksi vallitsevissa oloissa, jotka ainoastaan osoittavat meille, miten kiireellistä on vastata tehokkaasti tämän tyyppisiin ongelmiin.
Haluan vielä kerran kiittää kaikkia puheenvuoronsa pitäneitä ja erityisesti esittelijä Kochia.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Vaarallisten aineiden tiekuljetukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Kochin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0104/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 94/55/EY muuttamisesta (KOM(1999) 158 - C5-0004/1999 - 1999/0083(COD)).

Koch
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tammikuun 1. päivänä 1997 voimaan astunut direktiivi vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä sisältää joitakin siirtymämääräyksiä, joiden voimassaoloaika on rajoitettu ja kytketty Euroopan standardointikomitean (CEN) tiettyjen standardointitöiden valmistumiseen. CENin työssä ilmenneet viivytykset aiheuttavat nyt ongelmia juuri tämän direktiivin soveltamisessa. Etenkään liitteitä ei voida mukauttaa teknisen ja teollisen kehityksen mukaisesti. Pahoittelen tätä, sillä meidän on ryhdyttävä toimiin, koska muut eivät ole tehneet omaa osuuttaan. Sikäli hyväksyn käsiteltävänä ja tänään keskusteltavana olevan ehdotuksen direktiivin 94/55/EY muuttamisesta.
Euroopan unionin toimimattomuus velvoittaisi jäsenvaltiot muuttamaan kansallisia säännöksiään lyhyeksi ajaksi eli siihen saakka, kunnes CEN on saanut työnsä päätökseen, mikä aiheuttaa tarpeettomia kustannuksia ja epävarmuutta. Tämänpäiväisellä esityslistalla oleva direktiivin muuttaminen ei siis aiheuta mitään muutoksia yhteisön harjoittamaan vaarallisten aineiden kuljetuksen yhdenmukaistamiseen. Siinä pidennetään vain siirtymäsääntöjä lykkäämällä määräaikoja, poistetaan vanhentuneita määräyksiä ja säädetään menettelyistä, joita sovelletaan a) vaarallisten aineiden väliaikaisissa kuljetuksissa (ns. ad hoc -kuljetukset) sekä b) sellaisten löyhempien kansallisten määräysten antamisessa, jotka koskevat erityisesti vaarallisten aineiden hyvin pienten määrien kuljetusta paikallisesti tiukasti rajatuilla alueilla.
Direktiivin muuttaminen on niin ollen täysin toissijaisuusperiaatteen mukaista, koska jäsenvaltiot saavat lisää toimivaltuuksia. Komissio päättää, voivatko jäsenvaltiot antaa tiettyjä omia määräyksiä. Siinä yhteydessä komissiota tukee vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevä asiantuntijakomitea sääntelymenettelyn mukaisesti. Näiden komissiolle siirrettyjen, täytäntöönpanoon liittyvien toimivaltuuksien harjoittamista koskevia yksityiskohtia säädeltiin uudelleen neuvoston kesäkuussa 1999 tekemällä päätöksellä. Tänään käsiteltävänä oleva ehdotus vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan direktiivin muuttamisesta on kuitenkin peräisin toukokuulta 1999, eikä siinä voitu siksi ottaa vielä huomioon tämänhetkistä komitologiamenettelyä.
Esitetyt ja valiokunnan yksimielisesti hyväksymät tarkistusehdotukset koskevat kahdessa tapauksessa juuri tätä muutettua komitologiamenettelyä. Me haluaisimme varmistaa, että tähän viitataan jo perusteluissa ja että moniselitteisesti muotoiltu määräaika, jonka kuluessa neuvoston on tehtävä päätöksensä, määrätään enimmillään kolmeksi kuukaudeksi. Sen lisäksi viitataan välttämättömyyteen tehostaa avoimuutta.
Eräs toinen tarkistusehdotus antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden säätää tiukempia vaatimuksia erityisesti alipainejätesäiliöiden osalta, jos vaarallisia aineita käsitellään tai kuljetetaan pääasiassa selvästi alle -20 ºC:n lämpötiloissa. Tämä on erityisen tärkeää Pohjois-Euroopan alueilla. Viimeisen tarkistusehdotuksen on määrä saada aikaan se, että 1. tammikuuta 1997 ja tämän direktiivin voimaantulon välillä käyttöön otettujen säiliöiden ja säiliöajoneuvojen käyttö on edelleenkin sallittua, jos ne on rakennettu ja huollettu asianmukaisesti. Tietäen kuitenkin, että tämä on vain pieni askel kohti suurempaa liikenneturvallisuutta, pyydän teitä hyväksymään tämän mietinnön.

Vatanen
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, hyvää uutta vuotta ja millenniumia. Puhun ensimmäistä kertaa täysistunnossa, joten tämä on jännittävää, vähän niin kuin ensirakkaus, mutta se ensirakkaus kesti sentään pidempään kuin kaksi minuuttia.
Haluaisin lyhyesti kommentoida komission antamaa ehdotusta, jolla muutetaan vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevaa direktiiviä. On hyvä, että tämä direktiivi säädetään nyt, koska muuten jäsenvaltiot joutuisivat muuttamaan kansallisia säädöksiään hyvin lyhyeksi ajaksi, ylimenokaudeksi, mikä aiheuttaisi taas vain turhia kustannuksia ja lisäisi taas kerran ihmisten mieliharmia EU:n byrokratian suhteen.
Komission ehdotuksessa ei ole kuitenkaan otettu huomioon kaikkia asioita, kuten esimerkiksi pohjoisten alueiden kylmää ilmastoa. Näin ollen olen tehnyt tähän kollegani Kochin sinänsä erinomaiseen mietintöön muutamia tarkistuksia, jotka on hyväksytty valiokunnassamme. Tarkistukseni koskevat näiden vaarallisten aineiden kuljetussäiliöiden pakkaskestävyyttä. Komission ehdotuksen mukaan miinus kaksikymmentä astetta olisi ollut riittävä; Välimeren rannalla on vaikea kuvitella, että Lapissa pakkanen laskee huomattavasti alemmaksi. Myös Lapissa kannatetaan EU:ta, joten muistakaamme heitä. Näin ollen olen ehdottanut pakkasrajaa laskettavaksi miinus neljäänkymmeneen. Tämä olisikin tarpeen, jotta turvallisuustaso saadaan pysymään entisellään pohjoisilla alueilla. Toivon, että ehdotukseni otetaan huomioon huomisessa äänestyksessä.

Piecyk
Arvoisa puhemies, jos sallitte, haluaisin ensiksi ilmaista teille kunnioitukseni siitä, miten te suorititte aiemmin keskustelun aikana lentävän puhemiehenvaihdoksen. Pidin sitä kerrassaan verrattomana.
Nyt asiaan: Euroopan kansalaisten on mielestäni voitava luottaa siihen, että se, mitä Euroopan maanteillä, rautateillä jne. kuljetetaan, jos kyse on vieläpä vaarallisista aineista, on mahdollisimman turvallista. Tämä direktiivi on askel siihen suuntaan.
Se, mitä me tänään teemme, on oikeastaan skandaali. Mietinnön esittelijä Koch, jota kiitämme hänen tässä yhteydessä tekemästään työstä, on muistuttanut siitä, että kaikki voisi olla oikeastaan jo hieman pitemmällä, jos direktiivin laatimisessa ja lähentämisessä vitkasteleva Euroopan standardointikomitea (CEN) ei olisi laiminlyönyt tehtäviään tällä tavalla.
Me voimme siksi vain toivoa - ja meidän pitäisi päättää tästä kaikesta tällä viikolla -, että meillä on sitten vuonna 2001 viimeinkin vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevat yhteisön säädökset, jotta meillä on siltä osin jonkinlainen oikeusturva ja myös liikkuminen maanteillämme on hieman turvallisempaa.

Messner
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, kiitän aluksi jäsen Kochia hänen mietinnöstään, joka on mielestäni erinomainen ja johon en myöskään haluaisi lisätä kovinkaan paljon. Haluaisin viitata tässä yhteydessä vain siihen, että vaarallisten aineiden kuljetus aiheuttaa edelleenkin suuria ongelmia ei vain Intiassa, josta olen juuri palannut, vaan myös EU:ssa. Meidän tarvitsee vain ajatella Mont Blancin tunnelissa noin vuosi sitten tapahtunutta vaikeaa onnettomuutta - tai Tauern-tunnelissa tapahtunutta onnettomuutta. Huomaamme, että aina siellä, missä vallitsevat vaikeat luonnonolot - sumua, myrskyjä, pakkasta -, ja ennen kaikkea Alppien pullonkauloissa, voi yhä edelleen ilmetä suuria ongelmia vaarallisten aineiden kuljetuksessa.
Kannatan yleisesti ottaen sitä, että vaarallisten aineiden kuljetuksia siirretään enemmän rautateille. Tässä yhteydessä on tulevien väylien - rautateiden tai myös moottoriteiden - suunnittelussa otettava ennalta ehkäisevästi huomioon jo tulevaisuuden kannalta oikea ratkaisu. Ajatelkaamme Brenner-perustunnelia, josta ei ole vielä keskusteltu perusteellisesti.
Tässä yhteydessä haluaisin viitata myös siihen - ja pyytää komissiota suhtautumaan asiaan vakavasti -, että liikenteen ongelmat ovat EU:n avainkysymyksiä. Meidän on puhuttava paljon intensiivisemmin ja sitkeämmin liikenteen vähentämisestä, raskaasta liikenteestä rautateillä, tiemaksuista ja rautateiden yksityistämisestä parantaaksemme liikenteen toimivuutta.
Kun otetaan huomioon, että itälaajentuminen tuo mukanaan muutamia uusia ongelmia, meille kaikille käy selväksi, että EU:n uskottavuutta mitataan jatkossa myös sen mukaan, saammeko säänneltyä liikennettä ja jos saamme, miten se tapahtuu.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, käsiteltävänämme oleva mietintö ei sinänsä aiheuta mitään merkittäviä muutoksia. Suurin osa tarkistuksista on pelkästään teknisiä. On kuitenkin aiheellista korostaa, että tällaisten päätösten tekeminen on aina hyvä asia laajasta ympäristöllisestä näkökulmasta katsottuna ja myös sen vuoksi, että voimme niiden avulla parantaa sisämarkkinoiden toimintamahdollisuuksia.
EU:n maanteillä, rautateillä ja merillä kuljetetaan hyvin suuria määriä vaarallisia aineita. Sen vuoksi meillä on oltava ehdottomasti kuljetusten toteuttamista koskevat selkeät säännöt. Alue toisensa jälkeen saa nyt yhteiset jäsenvaltioita koskevat vähimmäissäännöt. Se on erittäin myönteistä, ja meidän on syytä kiittää esittelijä Kochia siitä työstä, jonka hän on tämän asian parissa tehnyt.
Se on tärkeää myös sisämarkkinoiden mahdollisuuksien kannalta. Jos haluamme, että yhteiset kuljetusmarkkinat todella toimisivat, on tärkeää, että meillä ei ole pelkästään sääntöjä vaan että nämä säännöt ovat mitä suurimmassa määrin yhteiset.
Lopuksi haluaisin kommentoida kolmatta asiaa, joka on myös tärkeä, nimittäin parlamentin jäsen Ari Vatasen tekemää tarkistusta. Jäsenvaltiot poikkeavat ominaisuuksiltaan toisistaan monin tavoin. Jos hyväksymme tämän tarkistuksen, otamme huomioon sen, että unionin pohjoisilla alueilla voi olla hyvin kylmä. Sen vuoksi on välttämätöntä kiinnittää huomiota myös siihen, miten tällainen kylmyys vaikuttaa materiaaleihin ja pakkauksiin. Arvoisa puhemies, on myönteistä, että voimme olla joustavia tämän sääntelyn osalta. Toivon, että komissio voi hyväksyä tämän tarkistuksen.

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluan kiittää paitsi kollega Kochia myös komission varapuheenjohtajaa siitä, että hän niin selkeästi ja yksiselitteisesti on ilmoittanut tukevansa liikenneturvallisuuden parantamista ja tunnustanut sen ensisijaisuuden. Kollega Koch on laatinut hyvän mietintönsä, koska Euroopan standardointikomitean (CEN) ja Yhdistyneiden Kansakuntien talouskomission työ ei ole edistynyt toivotun ripeästi.
Haluaisin kysyä komission varapuheenjohtajalta, voiko hän kertoa meille tänään, mikä on näiden molempien järjestöjen yhdenmukaistamispyrkimysten tilanne ja onko EU:lla mahdollisuus nopeuttaa yhdenmukaistamispyrkimyksiä mahdollisimman yksinkertaisten periaatteiden avulla. Sillä onhan selvää, että vaikka me löytäisimme Euroopan unionin sisällä hienon järjestelyn, liikenne ei pysähdy unionin rajoihin vaan jatkaa niiden yli. Siksi kattavat, nimittäin alueellisesti kattavat, säädökset ovat varmasti mielekkäitä. Jos arvoisa komission jäsen ei voi tehdä sitä tänään, onko hän sitten valmis kertomaan valiokunnalle kirjallisesti asioiden sekä CEN:n ja talouskomission välisten neuvottelujen tilasta?

De Palacio
Arvoisa puhemies, esitän jäsen Kochille vielä kerran onnitteluni hänen tämän toisen mietinnön parissa tekemästään työstä. Nyt käsiteltävä mietintö täydentää jossain mielessä sitä keskustelua, jota lokakuussa kävimme rautatiekuljetuksista. Me kaikki valittelemme sitä, että Euroopan standardointikomitea (CEN) ei ole pystynyt saattamaan vaaditussa ajassa päätökseen niitä määräyksiin tehtäviä muutoksia, joita asianmukainen yhdenmukaistaminen Euroopan unionissa edellyttää.
Tämän keskustelun ja nykyään voimassa olevan direktiivin muuttamisen myötä voimme ottaa mukaan luonteeltaan erilaisia seikkoja, jotka ovat osoituksena Eurooppamme moninaisuudesta. Äskettäin jäsen Vatanen puhui meille alhaisista lämpötiloista, eikä vain -20 ºC:n vaan -40 ºC:n lämpötiloista. Tietenkin hyväksymme tämän tarkistuksen, koska siihen on hyvät perusteet ja koska mielestäni on otettava huomioon ne todelliset olot, jotka osoittavat Euroopan unionin ilmastollisen vaihtelevuuden, josta aiheutuu toisinaan käytännön erityisvaatimuksia teknisluonteista standardointia tai teknisluonteisia luonnehdintoja tarkasteltaessa.
Todettakoon siitä, mitä jäsen Swoboda kertoi CEN:n toiminnasta, että vaadimme CEN:ää vauhdittamaan mahdollisimman paljon työskentelyään, koska olisi seurauksiltaan kohtalokasta, jos uusista määräajoista huolimatta olisimme jälleen noin vuoden päästä samanlaisissa vaikeuksissa siksi, ettemme saaneet asiaa päätökseen.
Lopuksi sanottakoon, arvoisa puhemies, että ne perusluonteiset ongelmat, jotka ovat tämän direktiivimuutoksen taustalla, on jo otettu esiin: olemme maininneet CEN:n viivästymisen, joihinkin määräyksiin tehtävät muutokset, direktiivitekstin ja liitteiden sisällön välisen yhdenmukaisuuden ja tarpeen lisätä tarkkuutta. Komissio siunaa kaikki valiokunnan ja esittelijä Kochin ehdotukset, joiden pohjalta on käytännössä syntynyt neljä eri tarkistusta. Hyväksymme siis meille ehdotetut neljä tarkistusta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Rakennerahastot ja niiden yhteensovittaminen koheesiorahaston kanssa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jäsen Schroedterin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0108/1999) komission tiedonannosta rakennerahastoista ja niiden yhteensovittamisesta koheesiorahaston kanssa - Ohjelmien laatimisohjeet ohjelmakaudeksi 2000-2006 (KOM(1999)344 - C5-0122/1999 - 1999/2127(COS)).

Schroedter
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jaha, arvoisa komission Barnierkin on täällä. Minä jo ajattelin, että te ette tule lainkaan. Tervetuloa parlamenttiin! Hyvät kollegat, me emme voi ummistaa silmiämme siltä, että eurooppalaisten sisämarkkinoiden voitot keskittyvät rikkaille alueille, eivätkä ne hyödytä edes siellä kaikkia väestön osia. Miten pitkään haluamme oikeastaan hyväksyä sellaisen kehityksen, joka tarkoittaa lisääntyvää jakaantumista köyhiin ja rikkaisiin alueisiin?
Kun viidennessä kertomuksessa Euroopan unionin alueiden sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta köyhien alueiden työttömyys oli seitsenkertainen rikkaisiin alueisiin verrattuna, kuudennessa kertomuksessa puhutaan jo kahdeksan kertaa suuremmasta työttömyydestä, vaikka nämä alueet saavat eurooppalaisten rakennerahastojen myöntämiä varoja. Siksi ketään ei tietenkään ihmetytä se, että jo ennen uutta rakennerahastoasetusta vaaditaan varojen tehokkaampaa ja keskitetympää kohdistamista korkean työllisyysasteen ja kestävän kehityksen eurooppalaisiin tavoitteisiin vain muutamia mainitakseni.
Parlamentti, mutta ennen kaikkea jäsenvaltiot, vaativat parannuksia erittäin painokkaasti. Se unohdettiin kuitenkin hyvin pian, kun komissio kehitti sitä varten uuden välineen, eli laatimisohjeet, ja halusi tuoda lisää sitovuutta vaatimukseen, joka koski eurooppalaisten rakennerahastojen varojen käytön tehokkuutta, keskittymistä ja hallinnon yksinkertaistamista. Sitten jäsenvaltioiden hallitukset vetosivat toissijaisuusperiaatteeseen ja halusivat vain yksinkertaisesti siirtää rahoja paikasta toiseen. Vuoden 1999 Berliinin huippukokouksesta jäi jäljelle enää vain ohjeiden ohjeellinen luonne. Se velvoittaa kuitenkin komission ainakin hyväksymään vain ne ohjelmat, joiden avulla eurooppalaiset tavoitteet voidaan myös todellakin saavuttaa.
Vaikka epäilenkin sitä, että tämän ohjeellisen välineen avulla voidaan todellakin saavuttaa tehokkuutta ja keskittymistä sekä todella toteuttaa eurooppalaisia tavoitteita, niin tosiasia on kuitenkin se, että ohjeilla on yhteisön tukikonsepteista käytävissä neuvotteluissa keskeinen asema. Jos Euroopan taso haluaa tulla otetuksi vakavasti, myös teidän on tehtävä niin!
Parlamentilla ei ollut mahdollisuutta perehtyä laatimisohjeiden sisältöön, koska sen kanssa konsultoitiin vasta, kun vaalikausi oli päättynyt jo kauan aikaa sitten. Kaiken peruuttaminen nyt, kun suunnitteluajat ovat jo pitkällä, ei ole kovinkaan järkevää. Keskityn siksi mietinnössäni yhteisymmärryksessä valiokunnan kanssa tämän välineen strategiseen luonteeseen.
Ensinnäkin: mietinnössä pohditaan itse välineen vaikutusta. Toiseksi: se kattaa komission asiakirjan puutteet. Niinpä unohdettiin esimerkiksi yksinkertaisesti keskeinen osa rakennerahastoja, eli kumppanuus. Komission asiakirjasta on turha etsiä keskeistä periaatetta, jossa jäsenvaltioita vaaditaan laatimaan ohjelmat paikan päällä yhdessä kuntien ja alueiden, mutta myös paikallisten toimijoiden, talous- ja sosiaalialan järjestöjen, kansalaisjärjestöjen, ammattijärjestöjen, työnantajaliittojen, naisjärjestöjen, kansalaisaloitteiden ja työllisyysaloitteiden kanssa.
Kysymykseen siitä, miksi se unohdettiin, ei ole vastattu tähän päivään mennessä. Tältä osin parlamentti esittää keskeisiä vaatimuksia. Se odottaa komissiolta, että komissio hyväksyy vain ne ohjelmat, jotka ovat syntyneet tällaisen kumppanuuden tuloksena. Minua ihmetyttää, arvoisat konservatiiviryhmän jäsenet, että törmään yhtäkkiä ja odottamatta tarkistusehdotuksiin, joissa halutaan poistaa hajautettu lähestymistapa. Voin vain sanoa, että menkää se mukananne kotiseuduillenne ja selittäkää valitsijoillenne, miksi eurooppalaista hajauttamisen periaatetta ei ole tarkoitus toteuttaa alueilla. Voin kertoa teille, että te ette tule selviämään siitä aivan ehjin nahoin.
Asia ei voi olla niin, että me sovimme täällä periaatteista, ja kun on kyse niiden toteuttamisesta, jokainen tekee omasta puolestaan, mitä haluaa. Tähän liittyen esitän saman tien vielä sivuhuomautuksen kotimaani hallitukselle, jossa ympäristönsuojelua koskeva horisontaalinen yhteisöpolitiikka aiotaan yksinkertaisesti sivuuttaa ja oltiin sitä mieltä, ettei FFH-direktiiviä (faune-flore-habitat) tarvitse panna täytäntöön. Pidän hyvänä sitä, että komissio pysyy tiukkana tässä asiassa.
Siirryn tämän myötä viimeiseen kohtaan. Ohjeiden on oltava konkreettinen mittari sille, pannaanko asetuksen 1 artikla todellakin täytäntöön. Odotan komissiolta, että ohjeet, joissa on tosiaankin riittävästi joustoa, ovat todellakin kriteeri neuvotteluille. Me edustamme eurooppalaista kantaa. Se tarkoittaa, että liikennepolitiikan kestävyys on otettava huomioon - samalla tavalla kuin naisten osuus tukitoimissa - samoin kuin se tosiasia, että jokaiseen ohjelmaan sisältyy myös yleiskattava tuki ja että sitä kautta tulee mahdolliseksi kaupunkien kestävä kehitys sekä todellakin maaseudun mallihankkeet.
Odotan, että nämä ovat yhteisön tukikonseptien tulos ja että te ette anna taas periksi tässä asiassa. Sillä miten meidän on määrä muuten saavuttaa työttömyysasteen aleneminen, jos me taas odotamme ja yritämme keplotella sinne asti? Me emme voi odottaa! Nämä ovat viimeiset vuodet, joiden aikana voimme toteuttaa eurooppalaista rakennepolitiikkaa näissä merkittävissä taloudellisissa rajoissa. Yhteisöömme liittyy myöhemmin useita uusia maita, minkä jälkeen meidän on joka tapauksessa luotava paljon parempia, tehokkaampia ja keskittyneempiä rakenteita. Ja se on vasta alkua.
Siksi odotan komissiolta, että se suhtautuu neuvotteluissa vakavasti parlamentin vaatimuksiin, toteuttaa todellakin tältä osin eurooppalaista kantaa ja antaa siten vihdoinkin mahdollisuuden edistykselliselle aluepolitiikalle.

Evans, Jonathan
. (EN) Arvoisa puhemies, minusta on erityisen mieluisaa puhua ensimmäisen kerran Euroopan parlamentissa sellaisesta aiheesta, jota pidetään siellä päin Isoa-Britanniaa, jota parlamentissa edustan, nimittäin Walesissa, kaikkein tärkeimpänä asiana.
Suurin osa Walesia, kuten tiedätte, on rakennerahastoille esitetyssä ohjelmasuunnitelmassa katsottu kuuluvaksi tavoitteeseen 1. On melkoisen selvää, että moni Walesissa etsii tästä ohjelmasuunnitelmasta apua niiden suurien vaikeuksien torjumiseen, joiden eteen olemme kiistämättä joutuneet. Huomaamme, kuinka köyhyys Walesissa lisääntyy; ja huomaamme, että se on pahentunut entisestään vuoden 1997 jälkeen. Olemme havainneet, kuinka rikkaiden ja köyhien välinen kuilu kasvaa. Sen tähden toivomme, että rakennerahastoille esitetyn ohjelmasuunnitelman avulla emme näkisi ainoastaan teollisuuden alalla tapahtuvan uudelleenjärjestelyjä, vaan näkisimme myös, että koko taloudellinen perusta Walesissa laajenisi merkittävästi.
Kuitenkin sellainen luulo, että rakennerahastosta myönnetty apu olisi tietyssä mielessä jotenkin luettava hallituksen ansioksi, on meidän kannaltamme varsin vahingollinen. Surullista kyllä, mutta avun olemassaololla vain tunnustamme ne varsin suuret vaikeudet, joihin Wales on joutunut. Siksi haluan painottaa joitakin sellaisia seikkoja, jotka komission olisi mielestäni nostettava etualalle.
Toivomme, että komissio käsittelisi muutamia seikkoja, jotka liittyvät avun täydentävyyteen. Olemme tyytymättömiä siihen, että tällaiset luvut näyttävät jollakin tavoin joutuneen Isoa-Britanniaa koskevien lukujen peittoon. Odotamme komissiolta, että se varmistaa, että hankkeet saavat asianmukaisen rahoituksen. Haluamme, että komissio panee Ison-Britannian hallitukseen vauhtia, jotta varmistetaan, että yksityinen sektori, jolle varmasti kuuluu suurin osuus rakennerahastoista myönnettävistä rahoista, on mukana suunnitteluvaiheessa. Lopuksi pyydämme, että komissio varmistaisi, että rakennerahaston varat käytetään avoimuutta noudattaen. Liian suuri osa siitä, mitä parlamentissa tapahtuu, ei ole avointa. Tämä on yksi niistä aloista, joilla uskon, että komissio voi osoittaa olevansa Walesin suuri ystävä.

Seppänen
Arvoisa puhemies, meidän valiokuntamme käsittelee näitä asioita hyvin monesta erilaisesta näkökulmasta, ja aluksi puhun tutkimuksen näkökulmasta. Me näemme hyvin myönteisenä sen, että mietinnön esittelijä on ottanut omiin johtopäätöksiinsä valiokuntamme esityksen siitä, että koheesiomaissa pitäisi laajentaa tutkimusinfrastruktuuria sijoittamalla korkeakouluja ja oppilaitoksia niin, että ne palvelevat entistä paremmin kehittymättömien alueiden asukkaita ja tekevät helpommaksi koulutettujen ihmisten jäämisen kotiseudulleen. Tämä on julkisen vallan toimenpitein mahdollista, ja tällainen korkeamman opetuksen hajasijoittaminen on epäilemättä hyödyllistä politiikkaa kehityksen tasaamiseksi.
Toinen asia, johon halusimme kiinnittää huomiota nimenomaan teollisuuspolitiikan näkökulmasta on se, että me olisimme halunneet komission suunnitellessaan koheesiovarojen ja rakennerahastojen yhteensovittamista kiinnittävän enemmän huomiota palveluiden, sähköisen kaupan ja internetin käytön kasvun vaikutukseen. Aikaisemmin köyhyys ja rikkaus riippuivat enemmän elinkeinorakenteista. Rikkaita olivat ne alueet, joilla oli teollisia työpaikkoja, mutta tänä päivänä niistä alueista on saattanut tulla rasite ja ne saattavat olla köyhiä, jolloin täytyy myös tehdä investointeja uusille toimialoille, niin sanottuun sähköiseen tuotantoon sekä palvelujen tuotantoon, koska ne ovat tulevaisuuden toimialoja. Tätä ei mietintöä laativa valiokunta ole mielestäni tarpeeksi ottanut omassa mietinnössään huomioon, joten teollisuusvaliokunnan puolesta kiinnitän komission huomion siihen asiaan.
Lopuksi olisimme energiavaliokuntana toivoneet, että olisi vielä enemmän korostettu uusiutuvien energiavarojen tukemista koheesio- ja aluekehitysrahastojen varoista, ja sitä kautta olisi voitu yhteensovittamalla lisätä uusiutuvien energiamuotojen käyttöä niin, että energiaohjelman riittämättömät rahoitusresurssit olisivat tulleet kompensoiduiksi näillä runsaimmilla rahoilla.

Lambert
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kovasti kiittää esittelijä Schroedteriä siitä työstä, jota hän on asian hyväksi tehnyt, sekä selittää kollegoille, että puhun kollegani, jäsen Flautren puolesta, joka on työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan valmistelija mutta joka on valitettavasti sairaana.
Haluaisin teidän kiinnittävän huomiota tarkistuksiin 1 ja 2, jotka hyväksyttiin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa mutta joita aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa ei hyväksytty. Nämä tarkistukset käsittelevät sosiaalitaloutta sekä tarvetta järjestää sosiaalista riskipääomaa ja tarvetta tukea rahallisesti paikallisia suunnitelmia työllistymismahdollisuuksien kehittämiseksi ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi.
Menneinä vuosina parlamentti piti sosiaalitaloutta tärkeänä potentiaalisena työllistäjänä. Nämä tarkistukset sopivat myös yhteen sen parlamentin näkemyksen kanssa, jonka mukaan sosiaalinen syrjäytyminen on vakava aihe, joka edellyttää rakenteellisia toimia. Toivon, että niillä, jotka harkitsevat näiden tarkistusten hylkäämistä, on varsin vahvat perusteet, jotka esittää sekä parlamentille että sen työpaikkaa etsiville kansalaisille.
Mietinnössään jäsen Flautre kiinnitti myös huomiota sellaiseen alaan, joka kaipaa kipeästi tai suorastaan huutaa lisää yhteensovittamista. Komission ehdotuksissa mainitaan työllistämisstrategian neljä pilaria ja Euroopan sosiaalirahaston viisi toiminta-alaa. Tässä asiassa erityisten suuntaviivojen puuttuminen on kuitenkin erityisen harmillista, sillä ajatus sosiaalirahastosta myönnettävän avun ja työllistämisstrategian yhdistämisestä pannaan täytäntöön ensimmäisen kerran ohjelmakaudella 2000-2006. Voitaisiin sanoa, että tällainen puute antaa sellaisen vaikutelman, että myöskään komissiolla ei ole käsitystä siitä, kuinka sovittaa jäsenvaltioiden kansalliset vuosittaiset työllistämissuunnitelmat yhteen Euroopan sosiaalirahaston kolmen ja puolen vuoden päästä tarkistettavan tuen kanssa mahdollisimman tehokkaasti. Toivomme, että komissio voisi vakuuttaa meidät siitä, että tämä oli vain kömmähdys ja että puute on otettu huomioon rakentavalla tavalla.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, komission esittämä ehdotus täyttää tehtävänsä, ja se on järkevä lähtökohta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnalle.
Mielestäni olisi kuitenkin hyvä painottaa tässä sitä, että tästä lähtökohdasta käsin näemme ne haasteet, joiden edessä olemme ja jotka koskevat maaseutuasutuksen säilyttämistä kaikenlaisessa taloudellisessa toiminnassa tapahtuvien muutosten keskellä, kun maatalouden suhteellinen merkitys maaseutuväestön tulonlähteenä pienenee. Riittämätön infrastruktuuri ja puutteelliset palvelut sekä vähäiset tai parhaimmillaankin vain kausittaiset ja yksipuoliset työllistymismahdollisuudet ovat syynä siihen, että maaltapako kiihtyy. Seuraukset ovat heti nähtävissä. Juuri nuoret lähtevät pois, kouluttautuvat ja löytävät työtä maaseutualueiden ulkopuolelta, millä on epäsuotuisa vaikutus näihin alueisiin.
Infrastruktuurien puute on myös haitta yritysten perustamisen ja työpaikkojen luomisen kannalta. On pidettävä mielessä, että maaseutualueet edustavat lähes neljää viidesosaa Euroopan unionin alueesta. Kuitenkin maatalous tarjoaa vain 5,5 prosenttia unionin työpaikoista. Tämän lisäksi lähes kolme neljäsosaa viljelijöistä on osa-aikaviljelijöitä, ja he tarvitsevat tuntuvia lisätuloja.
Tästä syystä yksi tärkeimmistä ja olennaisimmista tavoitteista, joita meidän on itsellemme Euroopan unionissa asetettava, on ryhtyä ponnisteluihin sellaisten työpaikkojen luomiseksi maaseutualueille, jotka eivät liity maataloussektoriin vaan maaseutumatkailuun, urheiluun, kulttuuriin, maaseutuperinnön säilyttämiseen, yritystason muutosten alkuunpanemiseen, uusiin teknologioihin, palveluihin jne. Vaikka maatalous ei ole enää ainoa tärkeä elinkeino, se on kuitenkin edelleen keskeinen - ei pelkästään maaseudun taloudellisen ja sosiaalisen romahtamisen estämiseksi ja kummituskaupunkien syntymisen ehkäisemiseksi, vaan myös siksi, että maanviljelijöillä on keskeinen tehtävä maankäytössä, luonnon monimuotoisuuden säilyttämisessä ja ympäristön suojelussa.
Siksi puhumme asetettujen tavoitteiden mukaisen ja johdonmukaisen maatalouspolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan aloittamisen puolesta ja sen puolesta, että siirryttyämme uudelle vuosituhannelle elinvoimaisen maaseudun on oltava kilpailukykyinen ja siellä on harjoitettava monifunktionaalista ympäristöä säilyttävää maanviljelyä.
On tärkeää, että yleinen aluesuunnittelu ja tasapainoinen väestökehitys asetetaan etusijalle ja että otetaan huomioon viiden olennaisimman asian osalta ne maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan tekemät loppupäätelmät, jotka aluepolitiikasta, liikenteestä ja matkailusta vastaava valiokunta on vain osittain hyväksynyt, eli 16 ja 17 kohdat.
Lopuksi pyytäisin komissiolta, että nämä viisi seikkaa pidettäisiin mielessä, kun neljään pilariin liittyvät loppupäätelmät tehdään, sillä ymmärtääkseni yksi Euroopan unionin ensisijaisimmista tavoitteista on oltava väestön säilyminen maaseutualueilla.

Ojeda Sanz
DE). (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin aloittaa puheenvuoroni kiittämällä esittelijä Schroedteriä hänen tekemästään työstä. Mielestäni hän on tehnyt työnsä varsin hienosti, ja lisäksi haluaisin kiittää häntä myös siitä, että hän on osoittanut pyrkivänsä vuoropuheluun muiden poliittisten ryhmien kanssa, kun tarkistusten paljouden vuoksi tehtiin kompromisseja. Tarkistuksiahan taisi tulla odotettua enemmän, mutta se todellakin kertoo käsiteltävänämme olevan mietinnön tärkeydestä.
Meille on tärkeää, että komissio ottaa huomioon parlamentin hyväksymät päätelmät, tai ainakin niiden hengen, sillä nykytilanteessa saattaisi vaikuttaa siltä, että teemme täällä vain turhaa työtä eli pelkästään puhumme.
Kuitenkin on totta tämä heijastuu myös päätelmien sanavalinnoissa , että meidän mielestämme komission on otettava huomioon parlamentin hyväksymät seikat nimenomaan, jos ajatellaan laatimisohjeiden ohjelmakauden puolivälissä tapahtuvaa tarkistamista.
Tarkistuksissamme olemme painottaneet sitä, että mielestämme on tärkeää, että tarvittavaa synergiaa luodaan rakennerahastojen, koheesiorahaston ja yhteisön aloitteiden välille, niin että sen avulla tulokset ovat mahdollisimman optimaalisia ja kaikkein tuottavimpia pyrittäessä asteittain poistamaan alueiden välistä epäoikeudenmukaisuutta ja luotaessa työpaikkoja, sillä nämä kaksi pyrkimystä ovat viime kädessä keskeisimmät sen rahaston kohdalla, josta nyt keskustelemme.
Ja lopuksi, jotta näiden tavoitteiden saavuttamiseen saataisiin lisää tehoa ja vauhtia, uskomme, että olennaista on se, että tässä aloitteessa ovat mukana työnantajat eli työllistäjät, varsinaiset yrittäjät ja ne, jotka todella takaavat sen, että uusia työpaikkoja syntyy. Varsinkin pienet ja keskisuuret yritykset on otettava mukaan näitä rahoja jaettaessa. Jos näin ei käy, jos työnantajat jätetään syrjään ja jos he eivät voi osallistua näiden rahojen hoitoon, mitä en ainoastaan tarkoita, vaan pikemminkin sitä, etteivät he ole edes tuensaajia, olemme menettäneet yhden tilaisuuden päästä tavoitteeseemme nopeampaa tietä. Myös tavoitteidemme saavuttamiseksi, alueiden välisten epäoikeudenmukaisuuksien tasoittamiseksi ja työllistymiskeinojen löytämiseksi on tärkeää panostaa päättäväisesti uusiin teknologioihin, liikenne- ja viestintäverkkoihin ja uusiutuviin energialähteisiin. Ja tämän kaiken myötä toistan vielä , yksityisyritysten ja julkishallinnon yhteisten ponnisteluiden kautta niin, että ne täydentävät toisiaan, eivätkä milloinkaan haittaa tai sulje toisiaan pois, luodaan sosiaalista rikkautta ja työpaikkoja.

McCarthy
Arvoisa puhemies, velvollisuuteni on muistuttaa kollegaani, jäsen Evansia siitä, miksi Wales itse asiassa otettiinkaan mukaan tavoitteen 1 alueiden joukkoon. Se johtui hänen oman konservatiivipuolueensa harjoittamasta epäilyttävästä politiikasta. Saanen myös muistuttaa häntä siitä, että William Haguen, konservatiivipuolueen puheenjohtajan ollessa Walesin asioista vastaavana ministerinä tämä rikkoi kaikkia täydentävyydestä annettuja sääntöjä, mikä johti siihen, että komission jäsen Wulf-Mathies lähetti tiukkasävyisen asetusten noudattamista koskevan kirjeen. Voin kertoa teille, että Ison-Britannian hallitus on tietoinen tavoitetta 1 koskevista täydentävyyteen liittyvistä asetuksen määräyksistä. Ehdotankin, että jäsen Evans palaa takaisin asetukseen ja lukee sen.
Ryhmäni on tehnyt laaja-alaisia tarkistuksia molempiin tänään käsiteltäviin mietintöihin. Haluankin, että keskitymme pohtimaan suuntaviivojen olennaisen tärkeää tehtävää. Tarkoituksena on sellaisen kehyksen ja välineen luominen, jolla tuetaan ja lisätään talouden elpymistä, saadaan voimavarat kaikkein tehokkaimmin käyttöön mahdollisimman suuren kumppanuuden vallitessa ja johdatetaan nämä alueet takaisin elpymisen ja kestävän kehityksen tielle niin, että näistä lopulta kehkeytyy alueellinen elämää ylläpitävä voima.
On tärkeää tunnistaa huipputeknologian alalla alueillamme piilevät taidot ja mahdollisuudet. On erityisen merkityksellistä tiedotusvälineissä esiin esiintyneiden raporttien valossa, että Eurooppa on menettämässä nopeasti asemiaan Yhdysvalloille tulevaisuuden kasvavien huipputeknologiayritysten kotimaana.
Edellisen ohjelmakauden toteutumisesta voidaan myös ottaa paljon oppia siinä mielessä, että siitä näkyy, millaisia suuntaviivojen ei tulisi olla. Ne eivät saisi tuoda mukanaan ylimääräistä byrokratiaa ja paperien pyöritystä. Ne eivät saisi johtaa siihen, että painopisteitä ja politiikkaa muutetaan kesken hankkeen, sillä sellaisesta aiheutuu väistämättä viivästyksiä ja määrärahojen alituksia varsinkin uusien budjettivaatimusten valossa.
Suuntaviivojen täytäntöönpanoa ja toimintaa ei voida jättää yksittäisten virkailijoiden oman tulkinnan varaan olivatpa he sitten komission tai valtionhallinnon palveluksessa. Komission pääosaston on oltava sisäisesti yhtenäinen, ja samalla sen on kunnioitettava komission ohjelmien erityisiä paikallisia ja alueellisia puolia.
Tästä voi päätellä, että suuntaviivat on laadittava laajoiksi, suuntaa-antaviksi ja joustaviksi, jotta niistä on apua ohjelmiemme toteutuksesta vastaaville henkilöille sekä tukirahojen käyttäjille ja jotta saamme mahdollisimman paljon irti uusista viriävistä aloista. Jos saamme luotua yrittäjähenkeä köyhille ja rakenteellisesti heikoille alueillemme, saamme ne taas houkutteleviksi merkittävien sijoittajien silmissä, mikä on tulevan menestyksen avain. Näin aiomme arvioida näiden suuntaviivojen menestystä: voiko EU:n aluepolitiikka yhdessä hyvien, vakaiden ja kannustavien suuntaviivojen kanssa avata uusia mahdollisuuksia ja mahdollistaa sen, että meidän köyhät ja rakenteellisesti heikot alueemme voivat myötävaikuttaa täysimääräisesti kasvuun ja hyvinvoinnin kartuttamiseen EU:ssa?

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, haluan kiittää rouva Schroedteria hyvästä mietinnöstä, hän on paneutunut hyvin asiaan ja ottanut valiokuntakäsittelyn aikana hyvin huomioon monet muutokset, joita tähän mietintöön on tehty. Mietinnön esittelijä on myös aivan oikein todennut, että parlamenttia ei ole kuultu ajoissa ohjeista. Nyt asiassa ollaan pahasti myöhässä. Toivottavasti parlamentin kannanotoista on kuitenkin apua ohjelmien puolivälin arvioinnissa ja käytännön toteutuksessa. Ajankohtaan nähden mietinnöstä on paisunut käsittelyn aikana liian laaja. Siihen on kerätty yksityiskohtaisia asioita ja sellaisiakin, jotka ovat olleet esillä jo aikaisemmissa mietinnöissä. Tässä vaiheessa on tärkeämpää keskittyä arvioimaan, miten tällä prosessilla voidaan ohjata unionin aluepolitiikkaa, muistaen, että tavoitteena on alueellisen eriarvoisuuden vähentäminen.
Ryhmämme korostaa läheisyysperiaatetta, jäsenvaltioiden vastuuta ja paikallisten toimijoiden merkitystä ohjelmien laatimisessa ja toteuttamisessa. Erityisen tärkeää on saada pienet ja keskisuuret yritykset mukaan ohjelmien suunnitteluun ja toteuttamiseen. Ryhmämme pitää myös tärkeänä merentakaisten ja muiden perifeeristen alueiden parempaa huomioimista ja haluaa lisätä kaupunkien ja maaseudun välistä vuorovaikutusta. Me vastustamme unionin ja sen jäsenvaltioiden keskushallinnon liiallista holhousta ja vaadimme ohjelmien laatimiseen ja toteuttamiseen pesiytyneen byrokratian vähentämistä. Unionin tuella toteutettujen hankkeiden tehoa on heikennetty liian usein hitaalla päätöksenteolla ja monimutkaisella hallinnoinnilla. Usein varoja on myönnetty hankkeisiin, joista ei ole jäänyt mitään pysyvää hyötyä alueelle. Hankkeisiin pitää saada lisää tehokkuutta, joustavuutta ja tuloksellisuutta.
Mietinnön valmistelun yhteydessä on ollut mielenkiintoista käydä keskustelua unionin aluepolitiikasta yleensäkin. Se oli meille uusille jäsenille ensimmäinen kerta, ja tämä on erittäin mielenkiintoinen prosessi. Tämä mietintö on aivan hyvä, ryhmämme tukee sitä.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, todisteena siitä, ettei tämä parlamentti ole vielä ohittanut neuvoa-antavana ja toissijaisena toimielimenä toimimisen vaihetta, ryhmätoverini Elisabeth Schroedterin erinomaista mietintöä ei ole voitu käsitellä täysistunnossa, koska tavoitteen 1 alueita koskevat aluekehityssuunnitelmat vuosille 2000-2006 ovat maanneet jo useita kuukausia komission kabineteissa.
Tämän huomioon ottaen meidän on tästä istunnosta alkaen vaadittava joka tapauksessa, että ennen kuin yhteisön tukikehykset mainitulle ajanjaksolle hyväksytään, ne tutkitaan ja niistä keskustellaan parlamentissa nimenomaan niiden suuntaviivojen valossa, jotka tänään olemme esittäneet, sillä pidämme hyvin varteenotettavina niiden mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja köyhimmillä tai vähiten kehittyneillä alueilla. Näin myötävaikutamme eurooppalaisen yhteiskunnan kielteisten, epätasa-arvoisuuteen johtavien suuntausten muuttamiseen ja oikeudenmukaisemman Euroopan kehittämiseen.

Puerta
Arvoisa puhemies, emme saa unohtaa, että rakennerahastojen ja koheesiorahaston sekä niiden koordinoinnin tärkein ja strateginen tavoite on taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden luominen. Meidän velvollisuutemme on osallistua ohjeiden laadintaan samoin kuin tulosten arviointiin. Näin siksi, koska olemme kansalaisten Euroopassa kansalaisten edustajia, emmekä ainoastaan kansalaisten edustajia valtioiden ja alueiden Euroopassa.
Todettakoon, että rahastot ovat välttämättömyys, mutta eivät ne yksinomaan riitä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden syntymisen kannalta. Jos otamme ainoaksi indikaattoriksi bruttokansantuotteen asukasta kohden, saatamme erehtyä. Jotkut kollegat ovat jo puhuneet työttömyydestä ja väestömäärän laskusta. On tutkittava joitakin sellaisia indikaattoreita, joiden avulla voimme todeta, mikä on maaseutuväestön tila ja kehityssuunta, sillä maaseutuväestön tilanne on muiden tilannetta huonompi. Joistakin tänään parlamentin täysistunnossa esitellyistä mietinnöistä käy ilmi, että työttömyyttä on 25:llä kaikkein vauraimmalla unionin alueella viisi kertaa vähemmän kuin 25:llä köyhimmällä alueella. Tämä velvoittaa Euroopan parlamenttia, teitä, arvoisa komission jäsen, ja koko komissiota toimimaan päättäväisesti ja strategisesti oikein.
Olen samaa mieltä siitä, että Euroopan parlamentilla ei ole ollut tilaisuutta tai sille ei ole annettu sellaista, koska vaalikausi oli lopuillaan keskustella ohjeista. Kuitenkaan en ole sitä mieltä, että mietintöä käsiteltäisiin liian myöhään. Tarvitsemme yhteistä harkintaa, jotta tavoitteen 1 uudet ohjelmat ja aluekehityssuunnitelmat, jotka on laadittu jo ennen kuin ohjeet otetaan käyttöön, voidaan käydä läpi ja jotta niiden todellinen arvo saadaan selville. Erilaisiin tavoitteisiin tähtäävien ohjelmien koordinointi on välttämätöntä. Pyydämme kaikki yksimielisesti sitä, että parlamentti otettaisiin tasaveroiseksi kumppaniksi, kun ohjeita arvioidaan näiden ohjelmien edettyä puoliväliin, sillä olemme kansalaisten edustajia. Kansalaiset eivät voi hyväksyä sitä, että Euroopan unionissa tehdään päätöksiä tavalla, joka ainakin vaikuttaa byrokraattiselta. On tarpeen, että poliittinen ulottuvuus toimii, että kunkin vastuu tiedetään ja että kansalaisille tiedotetaan. Tätä pyydämme tänään komission jäseneltä. Haluan ajatella, että hän on samaa mieltä aikaisemman alueellisena johtajana hankitun kokemuksensa pohjalta siitä, että hänen on asetettava sellaisia indikaattoreita ja strategioita, joilla edistetään taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, eikä ainoastaan tuottavuutta.

Collins
Arvoisa puhemies, kannatan mietinnössä esitettyjä pääehdotuksia, jotka koskevat rakennerahastojen ja koheesiorahaston hallinnointia ohjelmakaudella 2000-2006 sekä mietinnön pääsuosituksia, joista yhden mukaan EU:n rakenne- ja koheesiorahastojen menoja on aina tarkasteltava integroidun lähestymistavan kautta. Tämä tarkoittaa, että paikallisten viranomaisten ja kansallisten hallitusten välisen kumppanuuden on näiden tukirahojen käyttötavan osalta oltava monipuolinen.
Jäsenvaltioita vaaditaan antamaan enemmän painoa yhdennetyille strategioille kaupunki- ja maaseutualueiden välisten suhteiden elvyttämiseksi. Tämä viimeinen näkökohta on erityisen tärkeä. Kaupunkien kunnostus on hyvin tärkeää, mutta meidän on aina politiikassamme etsittävä myös tasapainoa maaseudun kehityksen edistämisen ja kaupungissa asuvan väestön elinolojen parantamisen välille. Emmehän suinkaan halua rakentaa ainoastaan kaupunkien Eurooppaa.
Rakennerahastot ovat olleet syrjäisillä alueilla sekä kaupunki- että maaseutualueiden kehittämisessä avainasemassa pääasiassa niin, että rahastojen kautta on parannettu tiestöä, vedenkäsittelyä ja näihin liittyviä liikenneverkkoja. Tämä suunta jatkuu niiden rahoitusta koskevien suuntaviivojen mukaisesti, jotka EU:n johtajat hyväksyivät viimevuotisessa Berliinin huippukokouksessa ja joille parlamentti antoi tukensa viime toukokuun täysistunnossa.
EU:n avainohjelmat vuosille 1989-1993 ja vuosille 1994-1999 ovat epäilemättä auttaneet parantamaan Euroopan syrjäisten alueiden ja tavoite 1 -alueiden taloudellista kilpailukykyä. Tähän mennessä saavutetun kehityksen lujittaminen ja sen tekeminen pysyväksi on juuri nyt kaikkein tärkeintä. Tällä varmistettaisiin, että syrjäiset valtiot ja syrjäisimmät alueet, Euroopan köyhimmät alueet, pystyvät toimimaan menestyksekkäästi uudella eurovaluutta-alueella samoin kuin jatkuvasti laajenevilla sisämarkkinoilla, joilla vallitsee tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus.
Lopuksi sanoisin, että meidän olisi pidettävä mielessä, että Euroopan sosiaalirahastolla on ollut varsin tärkeä rooli autettaessa yhteiskuntamme huonommin toimeentulevaa väestöä, vaikka avainasemassa olevia infrastruktuurihankkeita onkin tuettu Euroopan aluekehitysrahastosta ja koheesiorahastosta. Sosiaalirahaston varoin on erityisesti kehitetty korkeinta opetusta antavia laitoksia, rahoitettu toisen asteen jälkeisiä opintoja koskevia ohjelmia ja laadittu laajoja suunnitelmia nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden torjumiseksi sekä vähän koulua käyneiden auttamiseksi ja aikuisten lukutaitoa koskevien korkeampien normien edistämiseksi.

Hatzidakis
.- (EL) Arvoisa puhemies, olen aiemmin ollut usein eri mieltä esittelijän kanssa aluepoliittisista kysymyksistä, mutta tällä kertaa olen samaa mieltä hänen kanssaan. En tiedä rohkaiseeko tämä häntä jatkamaan samaan suuntaan, mutta joka tapauksessa haluaisin esittää onnitteluni.
Toinen asia, jonka haluaisin sanoa, on se, että meistä olisi parempi - niin kuin puhuimme McCarthyn kanssa yleisen asetuksen esittelijöinä -, että suuntaviivat olisivat asetuksen liitteenä. Valitettavasti näin ei tapahtunut, mikä ei ole Bernién syytä; asiasta vastaa edellinen komissio. Otan tämän esille toistaakseni parlamentin kannan.
Kolmas asia, jonka haluan ottaa esille on se, että olemme selvästikin suuntaviivoista yleisellä tasolla samaa mieltä, sikäli kuin ne eivät poikkea esittämistämme huomioista. Ne ovat merkittävä apu jäsenvaltioille, ja haluan korostaa erityisesti sitä, että komissio painottaa kestävää kehitystä ja työllisyyden parantumista sekä erityisesti miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia myös liikenteen alalla. Ainakin henkilökohtaisesti olen tästä täysin samaa mieltä. Tämän jälkeen, koska olen saarelta kotoisin, haluaisin tuoda julki pettymykseni sen johdosta, että saarten kehittämistä on lyöty laimin. Saariin ei panna painoa siten kuin pitäisi, eikä tämä tapahdu ensimmäistä kertaa: näin on ollut jo kauan ja niinä viitenä vuonna, kun olen ollut parlamentin jäsen, olen puhunut myös tästä asiasta toistuvasti. Arvoisa komission jäsen, me jatkamme tästä asiasta puhumista, koska Amsterdamin sopimuksen 158 artiklan 1 kohdassa, jossa puhutaan integroidusta saaristopolitiikasta, edellytetään tätä. Näin ollen komission pitää vihdoinkin tarkastella tätä kysymystä.
Arvoisa komission jäsen, seuraavaksi on lopultakin koittanut aika panna ohjelmat täytäntöön; niinpä myös jäsenvaltioiden pitää kantaa vastuunsa ja hoitaa hyvin tehtävänsä. Mitä tulee meihin täällä parlamentissa, haluaisin muistuttaa, että komission ja parlamentin välillä ovat toukokuusta lähtien olleet käytössä hyvät menettelysäännöt. Olen täysin varma, että tätä sääntöä noudatetaan ja että parlamentti saa yksityiskohtaista tietoa ohjelmien täytäntöönpanon edistymisestä.

Savary
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, tämän puolentoista minuutin puheenvuoron aluksi haluaisin ensimmäiseksi onnitella kollegaamme Schroedteriä. Luulen, että moni on jo tehnyt niin, mutta se johtuu siitä, että hän todella ansaitsee onnittelut, sillä hän on ollut erityisen avoin muiden esittämille ehdotuksille ja ottanut ne hyvin huomioon, ja käsittääkseni on hänen avoimuutensa ansiota, että mietintö on niin laadukas kuin voimme tänään huomata sen olevan.
Yhdyn hänen esittämäänsä pahoitteluun siitä, että parlamentti on näiden ohjelmien laatimisohjeiden osalta jotenkin hypännyt junaan sen ollessa jo liikkeellä, sillä valtioiden kanssa käytävä neuvottelumenettely on tähän päivään mennessä edennyt jo siihen vaiheeseen, ettei voida enää ajatella, että tällä mietinnöllä olisi välittömiä vaikutuksia, mistä olen pahoillani. Tämän takia mietinnössä olisi mielestäni ennakoitava ja asetettava niitä päälinjauksia, jotka tehdään vuoden 2003 puoliväliin ajoittuvan tarkistamisen yhteydessä, tai ehkäpä mietinnöllä voitaisiin vaikuttaa vuonna 2003 alkavan ohjelmakauden toisen vaiheen muotoutumiseen. Lyhyesti haluaisin siis sanoa, että olemme siirtymässä ohjelmakauden 20002006 hallinnointivaiheeseen, joka ei saisi olla pelkkä rutiinijakso siitä yksinkertaisesta ja hyvästä syystä, että meillä on edessämme kaksi suurta haastetta.
Ensimmäinen koskee kansallisen aluesuunnittelupolitiikan ja aluekehityspolitiikan yhdenmukaistamista. Tuet eivät riitä kehityksen aikaansaamiseen, jos infrastruktuuri tai julkiset palvelut ovat puutteellisia. Niinpä meidän onkin asetettava itsellemme eräs perusluonteinen kysymys: miten voimme päästä siihen, että unionin politiikka nivoutuu yhteen toissijaisuusperiaatteen mukaisten kansallisten aluesuunnittelupolitiikkojen kanssa.
Toinen haaste koskee laajentumista, jonka seuraukset ovat luonnollisesti huomattavia sekä talousarvion että maantieteellisten seikkojen näkökulmasta. Tässäpä kaksi työsarkaa, joiden edistämiseksi kehotan komission jäsentä ryhtymään toimiin ja tekemään kanssamme yhteistyötä.
Lopuksi, ja näinä luonnonkatastrofien aikoina, haluaisin kuitenkin palauttaa mieliin kysymyksen rakennerahastojen käytöstä. On tiedossa, että kunkin jäsenvaltion tehtävänä on jakaa edelleen osa kokonaismäärärahoista. Ei saisi käydä niin, että Euroopan unioni katoaa kokonaan, kuten moni valtio tuntuu haluavan. Tällä hetkellä yleinen mielipide ja lehdistö syyttävät meitä siitä, että olemme passiivisia asianomistajia, vaikka rahoitamme huomattavan osan kansallisista ponnisteluista. Mielestäni meidän on pystyttävä sanomaan se ääneen ja kuuluvasti. Mielestäni meidän olisi myös asetettava, tai siis meidän olisi vaadittava jäsenvaltioilta, että ne varmistavat, että unionin myöntämistä avuista tiedotetaan aina, kun niitä käytetään luonnonkatastrofien tai onnettomuuksien aiheuttamien vahinkojen korjaamiseen.

Vachetta
Arvoisa puhemies, rahataloudellisten ja valuuttakriteerien saama ensisijainen asema vahvistaa kaikenlaisia vääryyksiä. Esimerkiksi Ranskan suunnitelman laatineiden asiantuntijoiden mielestä todennäköisin vaihtoehto on tällä hetkellä kunkin maan sisällä tapahtuva alueellisten erojen syveneminen. Tällä hetkellä rakennerahastot ovat vaikuttaneet tähän prosessiin hillitsevästi. Hankkeellamme sellaisesta Euroopasta, jossa keskeistä on sosiaalisten tarpeiden tyydyttäminen, pyrimme julkisilla toimilla lähentämään ihmisten elinoloja. Tämän toteuttaminen edellyttäisi tietenkin rakennerahastojen kaltaisten uudelleenjaossa käytettyjen välineiden laajentamista.
Ehdotamme erityisesti yhtenäistä pääomaveroa, jolla voitaisiin kerätä rahoja käytettäväksi sosiaaliturvajärjestelmien yhdenmukaistamiseen ja työajan lyhentämiseen Euroopassa. Nyt, kun komission pitäisi esitellä ohjelmiensa laatimisohjeet, se tapahtuu varsin vastahakoisesti ja innottomasti. Tänään käsiteltävässä mietinnössä politiikka on palautettu oikealle paikalleen. Mietintö on askel kohti työllisyyspolitiikkaa ja kestävää kehitystä. Tämän vuoksi aiomme äänestää sen puolesta.

Angelilli
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijää hänen erinomaisesti tekemästään työstä. Mielestäni unioni tarvitsee nimenomaan lähivuosina sopivia ja tarkkoja suuntaviivoja suunnittelua ja talouden elvyttämistä varten, koska edessämme ovat maailmanlaajuistumiseen ja itälaajentumiseen liittyvät haasteet. Tässä mielessä koko unionin ja erityisesti kunkin jäsenvaltion on käytettävä mahdollisimman hyvin kaikki voimavaransa ja mahdollisuutensa hyväksi, ja niin ollen myös käytettävissä olevat rakennerahastojen varat. Jotta näin tapahtuisi, tarvitaan sellaista Euroopan komissiota, joka laatii suuntaviivansa selkeämmiksi ja paneutuu täysin voimin toimiin, joilla valvotaan sitä, kuinka jäsenvaltiot käyttävät näitä voimavaroja, eikä sellaista komissiota, joka ainoastaan pyrkii tähän.
Esimerkiksi Italialla on ollut viime vuosina ongelmia rakennerahastojen tukien käytössä varsinkin liiallisen byrokratian, puutteellisen tiedottamisen ja paikallistason taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden vähäisen osallistumisen vuoksi.
Haluaisin siis, että komissio kiinnittäisi huomiota kahteen seikkaan: ensiksikin neuvotteluista on otettava kaikki mahdollinen irti yhteensovittamismenetelmänä ja keinona, jolla kaikki paikalliset ja alueelliset toimijat saadaan mukaan päätöksentekoon nimenomaan häiriöiden ja epäoikeudenmukaisuuksien välttämiseksi; toiseksi tarvitaan hallinnollisten prosessien todellista yksinkertaistamista ja niiden avoimuuden lisäämistä, sillä nämä prosessit ovat usein turhan pitkiä ja monimutkaisia, jopa siinä määrin, että tuen saanti saattaa niiden vuoksi estyä, mitä varsinkin unionin pienet ja keskisuuret yritykset valittavat.
Arvoisa puhemies, lopetan sanomalla, että on melko valitettavaa, että komission tiedonannossa on kiinnitetty niukasti huomiota alueellisiin sopimuksiin ja varsinkin niihin keinoihin, joilla voidaan torjua naisten ja nuorten työttömyyttä.

Bradbourn
Arvoisa puhemies, kollegani Evansin tavoin minulla on suuri ilo saada puheenvuoro ja pitää parlamentille ensimmäinen puheeni tästä hyvin tärkeästä aiheesta, varsinkin koska edustan sellaista Yhdistyneen kuningaskunnan aluetta, nimittäin West Midlandsia, joka on tähän asti päässyt nauttimaan erityisesti tavoitteen 2 alueiden rahoituksesta. Kuitenkin tänään parlamentin käsiteltävänä oleva mietintö on erinomainen esimerkki siitä, kuinka jos emme ole hyvin varovaisia voimme tuottaa varsin hienoilta kuulostavia ideoita, joista puuttuu sellaista sisällökkyyttä, joka tekisi niistä merkityksellisiä ohjelmista suoraan hyötyvien kansalaisten kannalta.
Itse mietinnön tarkoitus on hyvä, mutta siitä puuttuvat pyrkimysten selkeys ja tukeva perusta toimivuuden kannalta, kuten usein tapahtuu tällaisia asioita käsiteltäessä. Tämän vuoksi minä ja ryhmäni ehdotamme kolmea tärkeää tarkistusta ja lisäystä tekstiin. Emme halua ottaa mitään pois ehdotuksesta, vaan yritämme tehdä siitä tarkoituksenmukaisemman niiden kannalta, joiden ohjastukseksi se on laadittu.
Tässä kohdassa haluaisin selittää ajattelutapaamme. Ensiksikin olemme huolissamme rakennerahastojen ja koheesiorahaston asianmukaisesta käytöstä. Aikaisemmat kokemukset osoittavat, että meidän pitäisi tai oikeastaan meidän olisi pakko unionin veronmaksajien valitsemina edustajina vaatia rahoituksen asianmukaisuutta ja avoimuutta silloin, kun näitä tukirahoja myönnetään, sekä tilintarkastajien tutkimusten yhteydessä. Näin ollen tarkistuksemme ja lisäyksemme liittyvät siihen, kuinka pääsemme tuen myöntämisprosessissa "vastinetta rahoille" -indikaattoreihin.
Seuraavaksi toteaisin, että me kaikki näemme liian usein, kuinka suuria rahasummia käytetään hankkeisiin, joiden tavoitteet ovat ohjelmakauden alussa välttämättä epäselviä. Mutta aivan liian usein käy niin, että kauden keskivaiheessa tai lopussa ei olekaan mitään tehokasta tapaa lopettaa hanketta, jos se ei ole osoittautunut onnistuneeksi. Lisäyksissämme vaadimme siis sellaisten käytännöllisten ja toteutuskelpoisten lopetusstrategioiden sisällyttämistä, joiden avulla meille ei ainoastaan taata riittävää suojaa usein veronmaksajien maksettaviksi päätyviä jatkuvia kuluja vastaan, vaan voimme myös välttää usein esiintyvän syndrooman, jolla tarkoitan sitä, että sen jälkeen kun on pantu rahaa hukkaan, sitä haaskataan vielä lisää.
Lopuksi vaadimme muutosta hankkeiden saldoon ja siihen menetelmään, jolla varoja myönnetään. Yksityisen sektorin olisi oltava hankkeissa enemmän mukana, millä saavutettaisiin se, että rahoitusyhtälön näköalana olisi taloudellinen realismi. Myös rahoitettuja hanketyyppejä olisi muutettava hankalasti valvottavista pienistä tuloperusteisista hankkeista suurten hankkeiden suuntaan, sillä niiden tapauksessa hyödyt ovat useimmiten kaikkien nähtävillä. Näin ollen paljon rummutettu tarve avoimuuteen näiden rahojen käytössä sekä houkutus käyttää pitkällä aikavälillä paikallista veropohjaa tarpeettomasti hankkeiden rahoittamiseen niiden toiminta-alueilla saataisiin vähenemään, ja Euroopan parlamentti voisi osoittaa, kuinka vakavasti se suhtautuu tämän uudistuksen tarpeellisuuteen.
Jos parlamentti antaa tänään tukensa näille mietintöön ehdotetuille muutoksille, uskon että niiden myötä pääsemme seuraavaan vaiheeseen niiden historiallisten tavoitteiden saavuttamisessa, jotka näillä varoilla oli tarkoituksena saada aikaan, nimittäin niiden Euroopan unionin köyhien alueiden auttamiseen rahoituksen kannalta kestävällä tavalla , joiden elintaso on nostettava riittävälle tasolle, eikä suinkaan almuilla vaan kunnon toimilla. Pyydän, että parlamentti kannattaa näitä muutoksia.

Mastorakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin onnitella esittelijää merkittävästä ja huolellisesti laaditusta mietinnöstä.
Ei ole epäilystäkään, etteivätkö Euroopan unionin rakennepolitiikat ja koheesiopolitiikka olisi perustyökaluja luotaessa edellytyksiä kasvulle ja alueiden taloudellisten ja sosiaalisten erojen kaventamiselle. Nämä erot ovat tapahtuneesta edistyksestä huolimatta vielä suuria ja työttömyyden osalta sietämättömän suuria. Jotta näiden politiikkojen tavoitteet saavutettaisiin mahdollisimman hyvin, on välttämätöntä, että ne sovitetaan yhteen ja organisoidaan hyvin laadittujen, voisi sanoa viisaiden, suuntaviivojen pohjalta.
Meidän ei pidä unohtaa, että silloin, kun nämä politiikat ovat tehokkaita, ne huomaa myös hyödyn saava Euroopan kansalainen, joka näkee heti elämänlaatunsa paranevan. Meidän ei pidä myöskään unohtaa, että on pantava erityistä painoa Euroopan unionin syrjäisiin alueisiin ja saaristoalueisiin, koska niiden maantieteellinen asema haittaa merkittävästi niiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä, ellei komissio sitten aio rakentaa siltoja tai merenalaisia tunneleita liittämään niitä Euroopan mantereeseen.
Lopuksi haluaisin korostaa, että kaiken kaikkiaan rakennepolitiikoissa tarvitaan suurempaa joustavuutta, jotta ne sopeutuisivat muuttuviin oloihin ja vastaisivat näin uusiin haasteisiin ja mahdollisuuksiin, joita tarjoaa uusi vuosituhat, jonka me kaikki toivomme olevan suotuisa.

Theonas
Arvoisa puhemies, siitä ei ole epäilystäkään, etteikö Schroedterin mietintöön sisältyisi tärkeitä huomioita, ja onnittelen tästä esittelijää. Mielestäni meidän pitäisi kuitenkin olla vieläkin enemmän huolissamme yhteisön aluepolitiikan suuntauksista ja tuloksista.
Lyhyesti sanottuna valtava massatyöttömyys ei tasaannu, vaan päinvastoin kärjistyy entisestään rakennepolitiikan puitteissa. Harjoitettu aluepolitiikka aiheuttaa peruuttamattomia vahinkoja maatalous ja maatalousalueille, ja seuraukset maaseudun työllisyydelle ja viljelijöiden elinehdoille ovat dramaattisia varsinkin etelässä. Alueelliset erot jäsenvaltioiden sisällä kasvavat dramaattisesti. Kun tarkastellaan kuudennen kertomuksen aineistoa, nähdään, että viime vuosikymmenellä alueiden eroissa on ollut havaittavissa valtavia poikkeamia. Huomiota on kiinnitetty hyvin vähän jos ollenkaan unionin saaristoalueiden valtaviin ongelmiin. Näillä alueilla infrastruktuuriin, liikenteeseen, viestintään ja energiaan liittyvät puutteet johtavat jatkuvaan autioitumiseen.
Kaikesta tästä on vastuussa sekä unionin aluepolitiikka että yleensä talous- ja sosiaalipolitiikka. Suuri osa unionin kansalaisista tuomitsee voimakkaasti tämän vaarallisena ja kansanvastaisena pitämänsä politiikan. Uudet suuntaviivat ovat valitettavasti samansuuntaisia, eikä ole nähtävissä merkkejä siitä, että mikään voisi muuttua näiden suuntaviivojen täytäntöönpanon myötä.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sallittakoon minun lausua tässä lyhyesti muutama sana painottaakseni kahta näkökohtaa, joista nämä kaksi mietintöä muistuttavat ja joilla on keskeinen strateginen merkitys näkemyksellemme Euroopan unionista. Ensimmäinen on se keskeinen ja olennainen merkitys, jonka yhä annamme taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden periaatteelle. Ja ilmaisemme huolestuneisuutemme niistä tiedoista, jotka kertovat, että komission mielipiteissä tämä merkitys on vähenemässä. Me olemme yhä sitä mieltä, että taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on unionin keskeisiä tavoitteita.
Toiseksi, olen samaa mieltä asioista kuin siinä puheenvuorossa, jonka eräs kollega on jo pitänyt saarista, ja haluaisin myös kiinnittää huomiota syrjäisimpiin alueisiin. Haluaisimme tulevaisuudessa havaita enemmän rohkeutta syrjäisimpiä alueita- kuten kotimaani Azorien ja Madeiran saaria - koskevien aiheiden käsittelyssä. Ja käytän hyväkseni tätä tilaisuutta kysyäkseni, voiko komissio selvittää meille, miksi syrjäisimpiä alueita koskeva komission mietintö, jota parlamentissa on odoteltu jo pitkään, on myöhässä?

Berend
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi mietinnön esittelijää myös hänen halukkuudestaan sisällyttää mietintöön esittämiämme aloitteita.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, suuntaviivojen avulla jäsenvaltioille on tarkoitus tarjota ohjelmien suunnitteluvaiheessa ohjausta uudistusten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tätä koskevat komission ohjeet ovat oikeastaan luettelo mahdollisista toimista, eikä niissä anneta perusteellisempia ohjeita. Niiden varsinainen tarkoitus on kuitenkin suunnan antaminen ja ensisijaisten tavoitteiden asettaminen. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että komission asiakirja sisältää valitettavasti liian vähän hallinnon yksinkertaistamista koskevia suosituksia jäsenvaltioille. Korostan lisäksi vaatimuksia esimerkiksi siitä, että jäsenvaltioiden kanssa käytävissä neuvotteluissa keskitytään luomaan työvoimavaltaisille pienille ja keskisuurille yrityksille myönteinen toimintaympäristö, jossa on olemassa vaihtoehtoisille rahoituslähteille selkeät tavoitteet, mukaan luettuina riskipääomat ja yksityiset rahoitussuunnitelmat, yrityksille suunnattuja tukipalveluita, mukaan luettuna uusi tietotekniikka, sekä investointeja innovatiivisille aloille.
Tuen erityisesti ryhmäni 10 kohtaan esittämää tarkistusehdotusta, jonka on määrä varmistaa yksityisen sektorin asianmukainen mukaan ottaminen hankkeiden suunnitteluun ja toteuttamiseen. Olisin iloinen, esittelijä Schroedter, jos te sisällyttäisitte tämän tarkistusehdotuksen myönteisiin pohdintoihinne erityisesti toissijaisuusperiaatteen näkökulmasta.

Cercas Alonso
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa olimme yksimielisesti sen kannalla, että rakennerahastojen ja koheesiorahaston tukitoimien tukeminen on strategisesti tärkeää ja ensisijaista, sillä niillä edistetään työttömien työllistymismahdollisuuksia ja miesten ja naisten välistä tasa-arvoa. On valitettavaa, että Schroedterin erinomaisessa mietinnössä ei ole otettu huomioon tätä seikkaa, huolimatta siitä, että on paljon todisteita siitä ja saamme huomata sen myöhemmin Berendin mietinnön yhteydessä , että juuri nämä rahastot auttavat loistavalla tavalla kaikkein alikehittyneimpiä alueita kuromaan umpeen Euroopan kehittyneimpien alueiden etumatkaa. Alikehittyneetkin alueet ovat kasvussa, joskin BKT:lla mitattuna. Niiden kilpailukyky paranee, mutta vaurauden lisääntyminen ei kosketa kaikkia, sillä työllisyys ei parane ja eri alueiden välisten työllistymismahdollisuuksien erot säilyvät.
Arvoisa komission jäsen, lukekaa te työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunto ja suokaa sille ensisijainen asema, sillä työllistyminen on kansalaisten suurin ongelma. Ja tarkistamisen ja suoritusvarauksen myöntämisen yhteydessä pitäkää työllistämistarpeet strategisesti mielessä, sillä viime kädessä juuri siihen rakennerahastoissa ja koheesiorahastoissa pyritään.

Karamanou
Arvoisa puhemies, suuntaviivat pitää voida kohdistaa oikein ja niiden pitää tukea kriittisen seitsenvuotiskauden 2002-2006 ohjelmien tuloksellisuutta, jotta kestävä kehitys ja erityisesti naisten ja nuorten työllisyyden tukeminen muuttuisivat vihdoinkin teoiksi ja jotta turvattaisiin tasapaino talous-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikkojen välillä.
Erityisen tärkeäksi nousevat kaupunkien kärjistyvien ongelmien hoitaminen, maaseudun työpaikkojen säilyttäminen, maatalousalueiden tukeminen ja tietenkin myös yhtäläisten kehitysmahdollisuuksien tarjoaminen Euroopan unionin saarille, joista puolet on tietenkin Kreikan saaria, kuten perustamissopimuksen 158 artiklassa edellytetään. Koheesiopolitiikka tarvitsee lisää tukea, koska Eurooppa, jonka eri alueiden välillä on valtavia elintasoeroja, ei voi olla uskottava eikä kestävä.

Barnier
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin sanoa teille, että kuuntelin suurella mielenkiinnolla ja huolellisesti huomioita, toisinaan jopa arvostelevia sellaisia, tai ehdotuksia, joita moni teistä äsken esitti Schroedterin mietintöä koskeneissa puheenvuoroissanne. Arvoisa esittelijä, hyvät naiset ja herrat, kaikki ymmärtävät syyt ja viivästykset palaan tähän kohta ja sen, mitä nämä viivästykset ja myöhästymiset ovat, sillä juuri nyt keskustelemme tästä mietinnöstä, josta olen komission puolesta sitä mieltä, että se tuli juuri sopivalla hetkellä, koska kyseessä ovat ohjelmien laatimisohjeet ohjelmakaudeksi 2000-2006, sillä juuri nyt on aika päästä uuden aluesuunnittelun alkuun.
Hyvä esittelijä, olette muistuttanut oikeutetusti siitä, että painopisteiden määrittely kehitysasioissa kuuluu oikeastaan pääasiassa jäsenvaltioille ja alueille, mutta Euroopan unionin osallistuminen ohjelmien rahoittamiseen edellyttää, tai se on perusteena sille, että myös yhteisön painopisteet on otettava yhtä lailla huomioon siinä muodossa, jossa niistä täällä keskustellaan ja jossa ne täällä hyväksytään, jotta voimme edistää tätä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden yhteisöllistä ulottuvuutta, josta monet teistä ovat painokkaasti puhuneet.
Hyvät naiset ja herrat, toivoisin myös voivani palata hetkeksi käsittelemään ohjelmien laatimisohjeiden tehtävää ja rakennetta, ennen kuin käyn käsiksi niihin tärkeimpiin huomioihin ja arvioihin, joita te, hyvä esittelijä olette esittänyt, tai jotkut teistä, hyvät naiset ja herrat, olette esittäneet.
Näiden ohjelmien laatimisohjeiden tehtävän ja rakenteen osalta puheenjohtaja Hatzidakis, esittelijä Schroedter ja jäsen McCarthy muistuttivat siitä, että niiden pyrkimyksenä on auttaa kansallisia ja alueellisia viranomaisia laatimaan sekä rakennerahastojen kutakin tavoitetta 1, 2 ja 3 että niiden suhdetta koheesiorahastoon koskevat suunnittelustrategiat. Kyseessä on komission painopisteiden esittely ohjelmien toteuttamisesta saatujen aiempien kokemusten pohjalta samoin kuin rakenteellisiin tukitoimiin liittyvien nykyisten yhteisön politiikkojen esittely. Tavoitehan on, että näillä painopisteillä voitaisiin edesauttaa yhteisön tukitoimien parempaa ja samalla sekä optimaalista että tehokasta käyttöä, mitä monet teistä ovat toivoneet, muiden muassa jäsen Bradbourn, niin että sopivalla hetkellä käytetään hyväksi suoritusvarausta, jonka tarkoituksena on nimenomaan kannustaa unionin julkisten varojen optimaaliseen ja tehokkaaseen käyttöön. Ja puhuessani optimaalisesta käytöstä tarkoitan sekä kansallista että alueellista tasoa. Niinpä, jäsen Seppänen, puhun tässä yhtä lailla kun on kyse kansallisesta tasosta suhteesta koheesiorahastoon. Todettakoon tämä näiden ohjelmien laatimisohjeiden tavoitteiden osalta.
Mitä tulee niiden sisältöön, te, hyvät parlamentin jäsenet, tiedättekin, että siihen liittyy kolme strategista painopistettä, jotka esittelijänne mainitsi hänen äskettäisestä esityksestään päätellen varsin selvästi ja samalla varsin intomielisesti. Ensimmäinen painopiste koskee alueellisten talouksien kilpailukyvyn parantamista, jotta kaikilla sektoreilla ja varsinkin yksityisellä sektorilla, kuten jäsen Berend sanoi, voitaisiin luoda mahdollisimman paljon varteenotettavia, varmoja ja kestäviä työpaikkoja alueellisten talouksien eli kaikkien alueellisten talouksien kilpailukyvyn, ja olkaa tarkkana jäsen Evans, varsinkin Walesin kilpailukyvyn osalta, mutta ei tietenkään ainoastaan sen osalta. Ja lisään vielä, sillä monet teistä äskettäin vielä korostivat sitä, mikä heidän mielestään oli jätetty sanomatta, eli lisään tähän vielä syrjäisyytensä vuoksi huonommassa asemassa olevien unionin alueiden alueelliset taloudet, oli kyse sitten syrjäisistä alueista, saaristoalueista tai tietenkin myös syrjäisimmistä alueista, jotka ovat kaikkein kauimpana.
Ehkä voisin tässä asiassa vastata minulle kysymyksen esittäneelle jäsen Ribeiro e Castrolle, että komissio on tosiaan pyytänyt muutaman viikon lisäaikaa odotetun kertomuksen julkistamiseksi, mistä olen myös kirjoittanut kullekin näitä syrjäisimpiä alueita edustavalle puheenjohtajalle. Saimme syrjäisimpiä alueita koskevat eri hallitusten jättämät muistiot vasta melko myöhäisessä vaiheessa, ja tämähän ei ole tietenkään mikään puolustelu vaan ainoastaan selitys. Näin ollen meidän on otettava nämä muistiot huomioon ja tehtävä erittäin huolellista työtä. Osallistuin itse 23. marraskuuta pidettyyn syrjäisimpien alueiden tapaamiseen, ja olemme kollegiossa arvioineet, että tarvitsemme pari viikkoa lisää aikaa, jotta saamme valmiiksi sellaisen kertomuksen, joka on näiden äärimmäisen vakavien ja pahojen ongelmien sekä syrjäisimpien alueiden odotusten tasalla, ja kiitän teitä siitä, että ymmärrätte tilanteen. Tässä on kaikki ensimmäisen painopisteen eli alueellisten talouksien kilpailukyvyn osalta.
Toinen asia, jota moni teistä korosti, erityisesti jäsen Puerta, mutta myös moni muu enkä laita näitä huomioita muuten keskenään mihinkään tärkeysjärjestykseen , koskee sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja työllisyyden lujittamista varsinkin niin, että inhimillisille voimavaroille annetaan painoarvoa aikaisempaa enemmän.
Arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan unionissa voimme huomata, että maiden väliset erot ovat vähentyneet, mikä kertoo toisaalta koheesiorahaston tehokkuudesta ja hyödyllisyydestä, mutta samalla voimme myös huomata, että Euroopassa työttömyyden osalta te, hyvä esittelijä, toitte sen esiin 1520 rikkaimman ja 1520 köyhimmän tai kaikkein vähäosaisimman alueen väliset erot kasvavat. Tällaista tilannetta ei voida perustella mitenkään eikä sitä voida hyväksyä. Omasta puolestani jos otetaan huomioon oma käsitykseni Euroopan rakentamisesta ja varsinkin aluekehityspolitiikasta en voi hyväksyä tällaista tilannetta, ja tarkoitukseni onkin, että niin hyvin kuin pystyn ja teidän tuellanne , pyrin siihen, että kaikki ne määrärahat, jotka ovat minun vastuullani, saadaan hyödyttämään paremman sosiaalisen, inhimillisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden asiaa, jotta ei syntyisi kahta Eurooppaa, jotka kulkevat eri tahtia, tai hienojen kaupunginosien ja toisaalta köyhien lähiöiden Eurooppaa, mistä teitä eräänä päivänä muistutinkin.
Kolmas tavoite koskee kaupunkien ja maaseudun kehittämistä tasapainoisen aluepolitiikan puitteissa. Lisäksi ohjelmien laatimisohjeissa otetaan huomioon kaksi laaja-alaista periaatetta, joista ensimmäinen on maaseudun kehittäminen, ja hyvä esittelijä, katsonkin, että kysymys kestävästä liikenteestä, joka on kiinnostanut minua itseäni melko kauan olenhan ollut joskus oman maani ympäristöministeri , on osa maaseudun kehittämistä. Toinen periaate koskee yhtäläisiä mahdollisuuksia varsinkin naisten ja miesten välillä, sekä unionin työllisyysstrategiaa ja talous- ja rahaliiton puitteita.
Vastauksena useiden teistä osoittamaan huolestumiseen, ja varsinkin teidän, hyvä esittelijä, ilmaisemaan huoleen, muistutettakoon lopuksi näiden ohjelmien laatimisohjeiden kohdalla joko kehitystä tai uudelleenjärjestelyä koskevien yhdennettyjen strategioiden tärkeydestä ja niiden määrittelystä. Tällaiset strategiat luovat näiden painopisteiden kannalta kaikkein parhaat edellytykset synergialle, käynnistettäville toimille ja hajautetun kumppanuuden aloittamiselle. Olette huolissanne siitä, mikä saattaa vaikuttaa tämän kumppanuuden käsitteen poisjättämiseltä, mutta kuitenkin siihen viitataan selvästi ohjelmien laatimisohjeiden sivulla 5, ja haluan vielä muistuttaa sillä te johdatitte minut siihen , että minulle tämä kumppanuus on apuväline, ja olen ollut omassa maassani tarpeeksi kauan erään alueen puuhamies sanoakseni sen vilpittömin mielin. Kyseessä ovat siis julkisen sektorin paikallisten voimien kerrannaisvaikutukset: näitä voimiahan ovat valitut edustajat, sosiaaliala ja opetusala, yhdistykset tai miksei myös yksityinen sektori. Tällaista on hajautettu kumppanuus, ja tietenkin, kun on kyse tästä aiheesta, palautan mieliinne alueelliset sopimukset, ja samalla vastaan jäsen Angelillille, että nämä alueelliset sopimukset ovat yksi tämän hajautetun kumppanuuden tarjoamista apuvälineistä.
Nämä ovat ne syyt, joiden vuoksi ohjelmien laatimisohjeet on esitelty painopisteiden teemojen mukaisesti, sillä ne on otettava kunkin tavoitteen kohdalla huomioon eri tavoin jokaisen jäsenvaltion ja alueen erityistilanteen mukaisesti.
Haluaisin nyt, hyvät naiset ja herrat, vastata nopeasti joihinkin teidän tekemiinne huomautuksiin, jotka koskevat ensiksikin menettelyä. On totta, että parlamenttia kuullaan myöhässä. Voinen kuitenkin muistuttaa teitä siitä, että edeltäjäni Monica Wulf-Mathies jätti ohjelmien laatimisohjeet parlamentin käsiteltäväksi välittömästi sen jälkeen, kun uusi menettely, jonka tarkoituksena oli helpottaa tekstiä koskevien huomautusten esittämistä, oli saatu läpi ja kun komissio oli sen jälkeen hyväksynyt helmikuussa 1999 ohjelmien laatimisohjeet hankkeen muodossa. Mutta koska Euroopan parlamentin vaalit olivat lähellä, parlamentti pystyi ottamaan nämä laatimisohjeet käsittelyynsä vasta sen jälkeen, kun teksti oli heinäkuussa 1999 lopullisesti hyväksytty.
Koska olen saapunut tänne teidän keskuuteenne, hyvät naiset ja herrat, haluan vakuuttaa teille, että teidän huomautuksenne otetaan varmasti huomioon ohjelmia koskevissa neuvotteluissa, jotka ovat useimpien jäsenvaltioiden kohdalla vasta alullaan, mistä puheenjohtaja Hatzidakis esittikin minulle kysymyksen. Lisäksi voin vakuuttaa teille, että komission hyväksyessä ohjelmien laatimisohjeet asetuksen määräämää keskivaiheen tarkistusta silmällä pitäen myös parlamentin näkökanta otetaan huomioon sellaisena kuin se on tässä mietinnössä esitetty.
Nyt toteaisin ohjelmien laatimisohjeiden tehtävän osalta, että te, hyvä esittelijä, olette painottanut, että ne päälinjaukset jotka koskevat tiettyjä, usein varsin tarkkojakin yhteisön tavoitteita on laadittava nimenomaan näissä puitteissa. En mainitse kaikkia tavoitteita: sektorien välisten politiikkojen toteuttaminen, julkisten varojen käytön tehostaminen, eri kumppaneiden auttaminen alueellisen tai kansallisen kokonaissuunnittelun rakentamisessa jne. Komissio panee nämä tarkasti merkille, mutta monet näistä ohjeista tai näistä kysymyksistä sopivat ennen kaikkea toisenlaisiin asiakirjoihin, kuten Vademecum-oppaisiin tai menetelmiä koskeviin työasiakirjoihin.
Haluaisin lopuksi keskittyä joihinkin kysymyksiin, joita te, hyvä esittelijä, olette toistanut. Tarkoitan esimerkiksi sitä käsitystä, että laatimisohjeet eivät ole niissä annettujen suositusten osalta riittävän tarkasti kohdennettuja. Tätä teidän mietinnössänne esittämäänne väitettä on tarkasteltava viime kevään neuvottelujen näkökulmasta. Komissio on pitänyt kiinni rakennerahastoja koskevan yleisen asetuksen 10 artiklan nimenomaisesta tekstistä, jossa määrätään, että näiden laatimisohjeiden tarkoituksena on antaa jäsenvaltioille ohjeellisia ja laajoja suuntaviivoja, jotka perustuvat asianmukaisiin ja yhteisesti sovittuihin yhteisön politiikkoihin. Olen jopa lainannut varsinaista tekstiä lainausmerkeissä. Lisäksi sanottakoon, että laatimisohjeet eivät voi korvata suunnittelua eivätkä ennakkoarviointia, joiden on oltava näiden ohjelmien painopisteiden ja tehokkuuden tarkentamiseen käytettyjä apuvälineitä.
Sen jälkeen te, hyvä esittelijä, otitte esiin sen osan laatimisohjeista, joka koskee kaupunkien ja maaseudun kehittämistä, ja painotitte sitä, että kaupunkien kehittämistä ei ole otettu riittävässä määrin huomioon. Minusta asia on päinvastoin. Haluan vakuuttaa teille, että komission suurin mielenkiinto kohdistuu nyt ja jatkossakin tähän yhteenkuuluvuuspolitiikan kaupunkiulottuvuuteen. Minulla oli sitä paitsi äskettäin tilaisuus sanoa se kaikille kaupunkipolitiikasta vastaaville ministereille Tampereella pidetyssä kokouksessa.
Monet teistä ovat puhuneet maaseudun kehittämisestä, varsinkin jäsen Redendo Jiménez, ja sen osalta laatimisohjeet vastaavat hyvin esittelijänne esille ottamaa kaksitahoista tavoitetta, johon kuuluu vahva maataloussektori - joka liittyy maaseutualueiden lisääntyneeseen kilpailukykyyn - mutta myös ympäristön ja maaseutuperinnön turvaaminen Euroopassa. On kuitenkin painotettava sitä, että ne laatimisohjeet, joista puhumme, koskevat ainoastaan rakennerahastoja, joiden tavoitteiden 1 ja 2 kohdalla on tietenkin tärkeintä maaseutuympäristön monipuolisuus. Nyt kun on kyse tästä maaseutuympäristön tasapainosta, emme saa myöskään unohtaa uutta maaseudun kehittämispolitiikkaa, jonka rahoittamiseen EMOTR:n tukiosasto osallistuu ja jonka tehtävänä on edistää unionin maatalouden uudistamista ja tukea maatalouden monifunktionaalisuutta. Haluaisin tässä vaiheessa vain todeta, että toivon sen ottamista mukaan tavoitteen 2 maaseutualueiden suunnitteluun, samalla tavoin kuin EMOTR:n ohjausosasto osallistuu tavoitteen 1 alueiden osalta. Olen joka tapauksessa tässä asiassa ymmärtänyt teidän maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa osoittamanne valppauden.
Ennen kuin lopetan, haluaisin sanoa jäsen Savarylle, että huomenna pidämme erityisen keskustelun, jonka aiheena ovat varsinkin Ranskaa, Itävaltaa ja Saksaa viime viikkoina koetelleiden myrskyjen seuraukset, ja samalla puhumme jälleen kollegani De Palacion kanssa siitä, mitä opittavaa on niistä katastrofin aiheuttamista öljysaastelautoista, jotka myös ovat koetelleet Ranskan rannikkoa. Jos se teille sopii, hyvä parlamentin jäsen, esitän teille vain omat ajatukseni, joissa suurimmaksi osaksi yhdyn teidän suosituksiinne siitä, mitä voimme tehdä näiden öljysaastelauttojen torjumiseksi tavoitteen 2 avulla. Muistutan teitä siitä, että huomenna komissio hyväksyy tavoitteen 2 alueita koskevat kartat Ranskan, Ruotsin, Itävallan ja Luxemburgin osalta. Meillä on siten keino ryhtyä toimeen suurimmassa osassa myrskyjen koettelemia alueita. Muuten juuri tästä syystä lähden itse ylihuomenna vierailulle kahteen Ranskan departementtiin, joissa nämä myrskyt aiheuttivat suurta vahinkoa.
Lopuksi haluaisin kiittää teitä, hyvä esittelijä, teidän itsenne ja teidän valiokuntanne tekemästä laadukkaasta työstä ja kiitän teitä, arvoisa puhemies, osoittamastanne ymmärtämyksestä ja haluaisin sanoa teille, että niistä muutamista laatimisohjeiden tehtävää koskevista näkemyseroista huolimatta olemme puhuneet niistä, ja olen yrittänyt selventää omaa näkökantaani olen hyvin iloinen siitä tuesta, jota parlamentti on antanut komissiolle valmistellessamme näitä laatimisohjeita, jotka toimitetaan jäsenvaltioiden avuksi niiden laatiessa omia suunnitelmiaan. Tämä voi ainoastaan vahvistaa sitä käsitystä, joka perustuu eräisiin hyviin käytäntöihin, jotka on opittu ohjelmakauden 19941999 kokemuksista. Minusta tuntuu, hyvä jäsen Hatzidakis, että tällaisen toimielintemme välisen hyvän yhteistyön perusteella voimme ohjelmakauden 2000-2006 alkaessa ennustaa, että hyvä ja vakiintunut käytännön yhteistyö jatkuu sen myötä, että kunnioitamme kumpaakin toimielintämme yhdistäviä menettelysääntöjä, joita itse pidän erittäin suuressa arvossa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Euroopan unionin alueiden sosiaalinen ja taloudellinen tilanne ja kehitys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Berendin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0107/1999) komission esittämästä kuudennesta kausikertomuksesta Euroopan unionin alueiden sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta ja kehityksestä (SEC(99)0066 - C5-0120/99 - 1999/2123(COS)).

Berend
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Barnier, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kollegat, kuudes kausikertomus sisältää kattavan ja yksityiskohtaisen kuvauksen unionin alueiden taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta ja kehityssuuntauksista sekä muodostaa uskoakseni vakaan perustan unionin rakennepolitiikan painopistealueiden suunnittelulle. Mietintö osoittaa, että - mitattuna bruttokansantuotteella henkeä kohden - köyhimmät alueet ovat saavuttaneet muiden etumatkaa ja että tämä kehitys myös jatkuu edelleen.
Tämä on suurimmaksi osaksi rakennerahastojen ansiota, vaikka köyhimpien ja rikkaimpien alueiden välinen ero onkin edelleen huomattava. Eurooppalaisten rakennerahastojen käyttäminen on jo johtanut elinolojen lähentymiseen. Keskimääräisen bruttokansantuotteen välinen ero on pienentynyt kymmenessä vuodessa kymmenellä prosenttiyksiköllä. Tämä koskee erityisesti - tietysti myönteisessä mielessä - neljää koheesiovaltiota ja myös viittä uutta Saksan osavaltiota.
Valitettavasti tämä kehitys tapahtui koko Euroopassa pääasiassa tuottavuuden kasvun ja vain vähäisessä määrin työllisyyden kasvun seurauksena. Vaadimme siksi komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan jatkossa asianmukaisesti huomioon myös toimien työllisyysvaikutuksen. Suuri osa tulonsiirroista käytettiin ja käytetään rationalisointi- ja nykyaikaistamisinvestointeihin tavoitteena työn tuottavuuden parantaminen. Se on kuitenkin vastaavasti hillinnyt rakennepolitiikan työllisyysvaikutuksia. Tämä ei ole arvostelua vaan lähinnä pelkkä toteamus.
Mietintö todistaa kuitenkin, että alueelliset erot työmarkkinoilla ovat jopa syventyneet entisestään. Työttömyys on 25 heikoimmalla alueella nyt 24 prosenttia. Kymmenen vuotta sitten se oli vielä neljä prosenttia alhaisempi eli 20 prosenttia. 25 parhaalla alueella, myös sen mainitakseni, keskimääräinen työttömyysaste on nykyään 3,6 prosenttia, kun se kymmenen vuotta sitten oli 2,5 prosenttia, eli työttömyys on kasvanut vain 1,1 prosenttia. Mietinnöstä käy ilmi, että puolet työttömyydestä on rakenteellista työttömyyttä. Siksi rakennepolitiikassa on, ja se on yksi tämän mietinnön johtopäätös, keskityttävä elinkeinotalouden kilpailukyvyn ja talouteen kytkeytyvän infrastruktuurin edistämiseen. Tältä osin esitysjärjestys on samalla myös arvojärjestys.
Tässä yhteydessä - se on sanottava myös heti tähän perään - on mainittava aivan erityisesti myös työvoima- ja jatkokoulutustoimet. Sen lisäksi on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota pienten ja keskisuurten yritysten potentiaalin tehostamiseen, ja pk-yritysten palveluja on kehitettävä edelleen.
Toinen mietinnössä esitetty johtopäätös on, että tukitoimet on varojen tehokkaan käytön varmistamiseksi sovitettava yhteen pk-yritysten perustamisen ja yritystoiminnan aloittamisen laaja-alaisen edistämisen kanssa. Se on mielestäni hyvin tärkeä asia. Tämän mietinnön tuloksena kiinnitämme komission huomiota siihen, että jäsenvaltioiden ja hakijavaltioiden alueiden välisen yhteistyön oikeusperustoja on parannettava, ja huomautamme, että talousarvion vakauttaminen on menestyksekkään talous- ja rahaliiton sekä Itä-Eurooppaan tapahtuvan unionin laajentumisen välttämätön edellytys.
Vaadimme niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä antaneet riittävää luetteloa tukialueista, tekemään sen välittömästi ja odotamme komissiolta tietysti myös, että se arvioi pikaisesti uudella ohjelmakaudella (2000-2006) tuettavia alueita koskevat toimintaohjelmat kuudennen kausikertomuksen tulosten perusteella ja tekee kaikkensa, jotta tämä tukikausi voi alkaa viivästyksittä myös paikan päällä.

Sudre
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, tämä kuudes kausikertomus Euroopan unionin alueiden sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta ja kehityksestä merkitsee eräänlaista käännekohtaa alueellisten tietojen analysoinnissa ja valaisee sitä kehitystä, jota on saatu aikaan tällä alalla viidennen kausikertomuksen ilmestymisen jälkeen. Käsittääkseni kuitenkin se, että puhutaan Euroopan alueiden keskimääräisessä kehityksessä saavutetusta todellisesta lähentymisestä, antaa hieman väärän kuvan todellisesta tilanteesta, ja valitettavasti lehdistössä ja tietyissä puheissa otetaan usein esiin nimenomaan tällainen sanoma.
Komission kertomus asettaa tämän väitteen pitkälti oikeisiin kehyksiin, koska siinä nimenomaan käydään läpi joidenkin minulle erityisen tärkeiden unionin alueiden sosiaalinen ja taloudellinen tilanne: haluan puhua Ranskan merentakaisista departementeista ja yleensä syrjäisimmistä alueista. Tässä mielessä olen iloinen siitä, että aluepolitiikkavaliokunta on hyväksynyt yhden tarkistuksistani ja kehottanut komissiota varaamaan seuraavassa yhteenkuuluvuutta koskevassa kertomuksessaan yhden luvun erityisesti syrjäisimpien alueiden asialle ja vielä erityisemmin siihen, että analysoitaisiin niitä vaikutuksia, joita lähiaikoina hyväksyttävillä toimilla on, kun aletaan soveltaa Amsterdamin sopimuksen uuden 299 artiklan 2 kohtaa.
Lopuksi sanoisin, että mielestäni kuudennessa kausikertomuksessa esitetään mielenkiintoisia seikkoja Euroopan alueita koskevan kestävän ja tasapainoisen todellisen kehityshankkeen näkökulmasta, nimenomaan siksi, että siinä esitetään synteesi Euroopan keskuksen ja syrjäisten alueiden välisen suhteen tärkeydestä. Vaikka komissio vielä epäröikin ilmiselvästi julkituoda asiaa, kausikertomus kuitenkin osoittaa meille, miten kiireellistä on suosia yhteisön alueella monikeskistä kehitystä unionin rakenteellisten politiikkojen avulla sekä yhteisön aluekehityssuunnitelmassa aloitetun menettelyn puitteissa.

Aparicio Sánchez
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattien ryhmä yhtyy esittelijä Berendin äsken esittelemän mietinnön sisältöön ja onnittelee mietinnön tekijää hänen loppupäätelmiensä laadukkuudesta sekä joustavuudesta, joka teki eri ryhmistä peräisin olevien tarkistusten sisällyttämisen valiokunnassa mahdolliseksi.
Nykytilanteessa on myös muistettava, että Euroopan unionin kokonaiskilpailukyky on 81 prosenttia Amerikan yhdysvaltojen kilpailukyvystä ja että tämä luku paranee ainoastaan, jos meidän taloudellisten yksiköittemme, eli alueiden, kilpailukyky paranee, ja lisäksi tilanne on vielä sellainen, että tekninen kehitys, talouden ja meidän ongelmiemme maailmanlaajuistuminen, unionin laajentuminen ja yhteinen raha edellyttävät alueilta, mutta myös yrityksiltä ja yksilöiltä, vielä suurempia kilpailukyvyn eteen tehtäviä ponnisteluja.
Euroopan komission kuudennessa kausikertomuksessa esitetään varsin päteviä loppupäätelmiä. Otan niistä kaksi esiin esittelijä muistuttikin jo niistä , joista yksi on myönteinen ja toinen kielteinen. Ensimmäinen koskee sitä, että alueellisessa ja sosiaalisessa yhteenkuuluvuudessa on saavutettu merkittävää edistymistä koko unionin alueella ja että yhteisön rahastot ovat olleet tärkeä, vaikkakaan ei ratkaiseva tekijä tasoitettaessa alueiden välistä epätasa-arvoa. Kielteinen seikka koskee sitä, että nämä suuret ponnistelut lähensivät tehokkaammin BKT:tä kuvaavia lukuja tai unionin alueiden tuottavuuslukuja kuin tasoittivat työllisyyseroja.
Näin ollen on olennaisen tärkeää kytkeä rakenteellinen rahoittaminen ja työpaikkojen luominen toisiinsa. Arvoisa komission jäsen, tämä on seuraavan kauden tärkein ohjenuora.
Arvoisa puhemies, niinpä pyydän arvoisilta kollegoiltani, että he hyväksyisivät tämän mietinnön, ja pyydän muiden kollegojen tavoin komissiolta sitä, että komissio pitäisi ohjelmakautta 20002006 ajatellen tiukasti mielessä kuudennessa kausikertomuksessaan antamansa loppupäätelmät.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, aluksi haluan kiittää esittelijää hyvästä työstä ja myös muutosehdotusten asiallisesta huomioonottamisesta valiokuntakäsittelyn aikana. Kuudes kausikertomus antaa pohjaa unionin aluepolitiikan tavoitteiden toteutumisen arvioinnille. Kertomus osoittaa, että kasvu on kaikista ponnisteluista huolimatta epätasaista. Erittäin nopea kasvu jatkuu Euroopan keskiosissa. Voimakkaimmat keskukset kasvavat myös jatkuvasti yleiseurooppalaista keskiarvoa nopeammin, kun taas monet eteläeurooppalaiset ja pohjoiset alueet kehittyvät huomattavasti hitaammin.
Nyt tarvitaan syvällistä analyysiä siitä, miksi aluepolitiikka ei tuo kaikilla alueilla toivottua tulosta. Onko syynä byrokratia vai eikö alueiden välisiä eroja, pitkiä etäisyyksiä, liian kylmää tai liian kuumaa ilmanalaa, harvaa asutusta ja karuja olosuhteita ole otettu riittävästi huomioon? Miten unioni voi vastata globaalin kehityksen tuomiin haasteisiin niin, että heikommin kehittyneet alueet pysyvät kehityksessä mukana? Tärkeää on myös selvittää unionin laajentumisen vaikutuksia rakennerahastoihin ja unionin syrjäisempien alueiden kehitykseen. Jäsenvaltioiden on myös muistettava vastuunsa. Jotkut jäsenvaltiot ovat rikkoneet lisäysperiaatetta ja vähentäneet kansallisia aluerahoja, kun unionin kautta tuleva alueellinen tuki on lisääntynyt. Tämä on syönyt aluepolitiikan tuloksia.
Jatkossa on mietittävä myös indikaattorien kehittämistä, jotta toimenpiteet osataan suunnata oikeaan aikaan oikeaan paikkaan. Esimerkiksi hallitsematonta muuttoliikettä ei ole otettu riittävästi huomioon. Tässäkin yhteydessä on syytä korostaa pienten ja keskisuurten yritysten ratkaisevaa merkitystä työllistäjänä ja alueellisen kehityksen moottorina. Aivan erityisen tärkeää on uusimman tekniikan ja taitotiedon siirtäminen hitaammin kehittyvien alueiden yritysten käyttöön. Meidän ryhmämme tukee tämän mietinnön hyväksymistä.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan yhteisön aluepolitiikka ei ole toistaiseksi onnistunut kuromaan merkittävästi umpeen asukkaiden bruttokansantulojen välisiä eroja. Tilanne on vakava siinä mielessä, että nykyään jopa Euroopan unionissa työttömyyden ja köyhyyden välillä vallitsee selvä suhde. Tämä käy ilmi siitä huolestuttavasta seikasta, että työttömyys on noussut keskimäärin 23,7 prosenttiin tämän ongelman pahimmin koettelemilla alueilla, jotka ovat samoja kuin köyhät alueet, kun taas niillä 25 alueella, joilla työttömyys on vähäisintä ja jotka ovat niitä rikkaita alueita, työttömyysaste on vain neljä prosenttia.
Tämän tilanteen vuoksi mietinnön, jonka parlamentti hyväksyy, täytyy ilmentää selvästi tarvetta ryhtyä yksiselitteisiin toimiin suhteellisen köyhyyden ja työttömyyden voittamiseksi. Toimiin, jotka ovat sellaisia kuin usein huonosti käytettyjen rakennerahastojen oikeanlainen käyttö näihin tarkoituksiin yhdessä keskitettyjen valtionpolitiikkojen kanssa, tai sellaisia toimia kuin viestinnän ja teleliikenteen nykyaikaistaminen erityisesti liittämällä vähiten kehittyneet alueet Euroopan laajuiseen rautatieverkostoon vuotta 2007 silmällä pitäen, tai näiden maiden maatalous- ja kalastuskapasiteetin arvostaminen ja kehittäminen, mitä usein huonontavat Euroopan unionin itsensä harjoittamat tunteettomat politiikat, sekä sellaiseen toimeen kuin aktiivisten politiikkojen edistäminen työpaikkojen luomiseksi mieluimmin naisille ja nuorille. Vain tämänkaltaisten toimien päättäväisellä täytäntöönpanolla voidaan voittaa yhteiskunnallinen ja alueellinen epätasa-arvoisuus, joka ei ole väistämättömien epäkohtien vaan syrjäytymisen ja kielteisesti vaikuttaneiden talouspolitiikkojen historiallinen seuraus.

Markov
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, käsiteltävänä oleva kollega Berendin mietintö noudattaa tarkasti Euroopan komission päättämää strategiaa, jossa kilpailukyvyn parantaminen nostetaan ehdottomasti etusijalle. Rakennerahastojen muut tavoitteet, kuten työllisyyden parantaminen, tasa-arvon toteutumisen tehostaminen sekä työllisyyden ja kehityksen kestävyyden lisääminen mainitaan vain sivumennen.
Tämä kanta tuntuu minusta epäoikeudenmukaiselta, ja pyytäisin myös, että nämä asiat otetaan paljon voimakkaammin huomioon seitsemännessä kausikertomuksessa. Tämä ei tarkoita, että en ymmärtäisi kilpailuvahvuuksien välttämättömyyttä, sitäkin enemmän, koska toimin itse yrittäjänä tavoitteen 1 alueella, nimittäin Saksan liittotasavallan Brandenburgin osavaltiossa, ja tunnen erittäin hyvin pienten ja keskisuurten yritysten huolet ja puutteet. Tavoitteen 1 alueilla tarvitaan ehdottomasti sen rinnalla ajallisesti määrättyjä toimia, nimittäin työllisyystoimia, erityisiä naisten työllisyyttä tukevia ohjelmia ja yritystoiminnan aloittamisen tukemista koskevia aloitteita.
Niitä tuetaan Euroopan unionin rakennerahastojen sopivien toimintojen kautta. Pelkästään yritysten kilpailukyvyn tukeminen ei voi koskaan korvata taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tavoiteltua yhteenkuuluvuutta, koska näillä tavoitteen 1 alueilla puuttuvat yksinkertaisesti perusteet omaehtoiselle talouskasvulle. Ja se kokemus, että taloudellinen kehitys ei yksin edistä työttömyyden vähentämistä, vahvistaa toki sen tosiasian, että ylipäätään uusien työpaikkojen luominen edellyttää bruttokansantuotteen kasvua vähintään kolmella prosentilla. Keskittyminen pelkästään kysyntä- ja tarjontasuuntautuneeseen talouspolitiikkaan ei voi toimia sellaisenaan. Ja jos sitä jo harjoitetaan, on toteutettava suurimmaksi osaksi laajennusinvestointeja ja vähemmän rationalisointi-investointeja. Ne on kytkettävä ehdottomasti talouspolitiikkaan, joka suuntautuu kysyntään, jotta meillä on ylipäätään mahdollisuus parantaa näiden alueiden sosiaalista tilannetta.
Nämä tilanteet ovat hyvin, hyvin erilaisia eri alueilla. Se tarkoittaa, että tarvitaan myös lukuisia tukitoimia, jotta näillä alueilla voidaan ylipäätään tehdä jotakin. Näitä tukitoimia olisivat esimerkiksi ammatti- ja jatkokoulutustoimet, toimet tuotantoprosessista jo syrjäytettyjen ihmisten integroimiseksi uudelleen työelämään sekä työajan ja työaikamallien joustavaa muotoilemista koskevat toimet, jotta henkilökohtaiset ja yhteiskunnalliset näkökohdat voidaan yhdistää ehdottomasti paremmin ja jotta tuetaan ehkä myös jälleen naisten työllisyyttä.

Van Dam
Arvoisa puhemies, kiitokset esittelijälle hänen perusteellisesta mietinnöstään.
Rakennerahastojen päätavoitteena on parantaa Euroopan unionin alueiden välistä sosiaalista ja taloudellista yhteenkuuluvuutta. Kannustamalla luonteeltaan moninaisiin investointeihin Euroopan unioni pyrkii siihen, että henkeä kohti laskettu BKT kasvaa ja että työllisyys paranee.
Kuudennen alueita koskevan kausikertomuksen perusteella voi varovasti päätellä, että näillä kannustimilla ei ole aina toivottua vaikutusta. Toimet, joilla pyritään nostamaan henkeä kohti laskettua BKT:tä tavoite 1 -alueilla, eivät aina johda nousuun. Tämä ei ole todellakaan tyydyttävä tulos jakson aikana, kun talous on erityisesti viime vuosien aikana ollut nousussa. Kuten esittelijä mainitsee, tukitoimien vaikutus työllisyyteen on myös ollut vähäistä. Tietty pidättyväisyys yhteisön tuen tehokkuuden suhteen on siksi paikallaan. Myös havainto, että alueiden väliset erot jäsenvaltioiden sisällä joskus jopa lisääntyvät, herättää vakavia kysymyksiä.
Arvoisa puhemies, minusta on siksi järkevää ja välttämätöntä - juuri kun on kysymys työllisyyden edistämisestä - kiinnittää huomio sekä kansallisiin että alueellisiin viranomaisiin. Niillä nimittäin on eniten tietoa niiden vastuulle kuuluvista alueista. Antamalla niiden kehittää yksilöllisiä suunnitelmia kyseisiä alueita varten ja myöntämällä tätä varten tarvittaessa rahoitustukea, voidaan saavuttaa parempia tuloksia. Sehän on toki loppujen lopuksi tarkoitus.
Hyväksyn siksi myös mielelläni sen, että komissio aikoo jättää toimenpiteiden käytännön kehittämisen ja toteuttamisen jäsenvaltioiden ja alueiden tehtäväksi. Näin ollen on ehkä myös järkevämpää antaa alueiden rahoitustuessa joka tapauksessa enemmän painoa jäsenvaltiolle. Siirtämällä painopisteen alueista jäsenvaltioihin vältämme monia ongelmia tulevaisuudessa.
Lopuksi haluan kiinnittää huomiota Keski- ja Itä-Euroopan maiden asemaan. Kertomuksesta käy ilmi, että ne ovat yleisesti ottaen pahasti jäljessä Euroopan unionin jäsenvaltioista erityisesti henkeä kohti lasketun BKT:n suhteen. Koska monien näiden maiden on suunniteltu liittyvän unioniin lähitulevaisuudessa, on aivan välttämätöntä muuttaa nykyistä rakennepolitiikkaa. Siksi haluan pyytää tässä yhteydessä, muiden lailla, komissiota tekemään pikaisesti ehdotuksia uudistuksiksi.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, kun tutkii tarkasti käsiteltävänä olevaa mietintöä, tulee kiistatta siihen johtopäätökseen, että rakennepolitiikalle määritetty tavoite voitiin saavuttaa vain osittain. Niinpä muun muassa epäsuhta alueiden välillä on pikemmin kasvanut kuin pienentynyt, jäsenvaltiot itse puhuvat tältä osin kuitenkin tietynlaisesta lähentymisestä. Samoin työttömyyslukuja pystyttiin tuskin laskemaan työttömyydestä eniten kärsivillä alueilla, ja osaksi ne ovat jopa nousseet.
Kysynkin siis, mistä johtuu, ettei rakennerahastojen varoja käytetty tehokkaammin. Edes koheesiorahastosta ja rakennerahastoista myönnettyjen varojen lisääntyminen ei ole johtanut kaikilla alueilla ja kaikissa maissa toivottuun menestykseen. Koska kaikkien politiikkojen julkistettu tavoite on työttömyyden vähentäminen koko Euroopassa, on esitettävä kriittinen kysymys, onko sovellettu politiikka oikea tai sopiiko se ylipäätään tarkoitukseensa eli alueiden kilpailukyvyn vahvistamiseen asianmukaisten toimien, kuten tutkimuksen ja kehityksen tehostetun tukemisen, infrastruktuurin parantamisen ja koulutustason nostamisen avulla. Vakavamieliset rakenneuudistukset sekä kilpailuystävällinen vero- ja maksupolitiikka ovat menestyksekkään talousalueen rakennuskiviä.
Jos emme halua tulla syytetyiksi sellaisen kustannusvaltaisen rakennepolitiikan harjoittamisesta, joka ei saa työllisyyden osalta aikaan mitään kestävää, on tutkittava tähänastisten toimien taustoja. Unionin rakennepolitiikka on menestyksekästä silloin, kun onnistutaan luomaan riittävästi työpaikkoja ja laskemaan työttömyysastetta merkittävästi.

Vatanen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, kiitos esittelijälle tämän erittäin tärkeän asian käsittelystä, sillä sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen kehitys ratkaisee, miten Euroopan kansalaiset arvostelevat meidän onnistumistamme työssämme. Tämä heidän arkipäiväänsä vaikuttava asia on EU:n uskottavuuden kannalta avainkysymys. Täytyy myöntää, että EU on jo tukenut, sanoisin jopa upeasti, köyhien maiden kehittymistä. Tulee mieleen, minkälaisilta Portugali ja Kreikka näyttivät, kun ajoin siellä ensimmäisen kerran kaksikymmentäviisi vuotta sitten. Tässä yhteydessä ranskaa puhuvat sanovat kyllä EU:lle " coup de chapeau" eli nostan hattua.
EU todella ansaitsee hatunnoston, mutta maiden sisällä erot köyhien ja rikkaiden alueiden välillä ovat edelleen liian suuria. Mikä on seuraus? Ihmiset reagoivat äänestämällä jaloillaan, lähtemällä leivän perään. Me joudumme näin ollen rakentamaan saman maan samoille ihmisille moneen kertaan koulut, sairaalat, koko infrastruktuurin uudelleen. Tämä on erittäin kallista ja aiheuttaa myös erittäin suuria sosiaalisia ongelmia. Suurin osa ihmisistä haluaisi kuitenkin asua synnyinseudullaan, jos heille annettaisiin siihen mahdollisuus eli jos siellä olisi työtä. Meidän on annettava heille tähän mahdollisuus. Tämä on EU:n ja meidän kaikkien moraalinen velvollisuus.
Ratkaisuna näen yrittäjyyden selkeän kannustamisen. Yrittäjyydellä en suinkaan tarkoita pelkästään yrityksen omistamista vaan tarkoitan sillä tahtotilaa. Tarkoitan asennetta, sitä, että ihminen haluaa mennä elämässään eteenpäin, olipa hän sitten työntekijä, yrityksen omistaja taikka virkamies. Minkälainen on oikeudenmukainen yhteiskunta? Sellainen, jossa vaatimattomista olosuhteista tuleva ihminen voi päästä elämässään eteenpäin, niin että hänen lapsillaan olisi vähän helpompi olla. Näin myös alueiden myönteinen kehittyminen on mahdollista, sillä ihmiset kyllä yrittävät ja tekevät työtä, jos heille annetaan siihen mahdollisuus. Sanoisin lopuksi, että tässä suhteessa meidän tulisi ottaa oppia Amerikasta, jossa ahkeruus on edelleen muodissa ja menestyminen on pätevyyden osoitus eikä kateuden kohde, niin kuin usein meillä Euroopassa.

Fruteau
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, koska käyttämäni sekunnit lasketaan tarkkaan, menen heti asiaan. Ensiksi yksi huomio: kasvun hedelmät eivät jakaudu oikeudenmukaisesti unionin sisällä. Yhtenä esimerkkinä siitä ovat syrjäisimmät alueet, joita ankara työttömyys koettelee rajusti. Työttömyysaste on esimerkiksi merentakaisessa Réunionin departementissa 37 prosenttia. Tämä tilanne ei kuitenkaan johdu suhdanteista vaan se johtuu rakenteista. Se johtuu siitä, että olemme syrjässä ja elämme saarella, eli lyhyesti sanottuna se johtuu omasta erityisluonteestamme.
Asiaintilan parantamiseksi Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan kirjattiin erityisen ja poikkeuksellisen kohtelun periaate. Tämän periaatteen toteuttaminen käytännössä on vielä edessä. Joulukuuksi 1999 ilmoitetun komission asiakirjan ilmestymistä lykättiin ensin tammikuuhun ja sen jälkeen helmikuuhun, eivätkä siinä esitetyt ensimmäiset ajatukset herätä minussa optimismia.
Esitänkin heti neuvostolle ja komissiolle ponnekkaan vetoomuksen. Verotuksen, valtionapujen, rakennerahastojen ja perinteisten tuotteidemme osalta täytyy kiireesti keksiä rohkeita ja kunnianhimoisia konkreettisia toimia. Jos niin ei käy, lähentyminen ja yhteenkuuluvuus ovat meille valitettavasti vain sanahelinää, ja on pelättävissä, että alueillamme harjoitettu rakenteellinen politiikka päättyy epäonnistumiseen huolimatta siihen käytetyistä huomattavista rahasummista.

Barnier
. (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin vuorostani muiden puhujien tavoin kiittää esittelijä Berendiä ja onnitella häntä hänen laadukkaasta työstään. Edellisen mietinnön tavoin tämä erittäin pätevä ja tarkka analyysi, sen pohjalta tehdyt suositukset ja teidän omat havaintonne, hyvät naiset ja herrat, ovat hyödyllisiä sekä koko komissiolle että erityisesti aluepolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle erityisesti nyt, kun olemme suunnittelemassa ohjelmakauden 2000-2006 määrärahoja.
Haluaisin esittää omasta puolestani joitakin huomioita ensinnäkin siitä, mikä koskee teidän, hyvä esittelijä, käsityksiänne kuudennesta kausikertomuksesta. Olette painottanut sen laadukkuutta ja kirjoititte jopa, mikäli en erehdy, että aikaisempiin kertomuksiin verrattuna se on selvästi edeltäjiään parempi. Kaikkien komission virkamiesten ja edeltäjäni Wulf-Mathiesin puolesta haluaisin sanoa teille, että osaamme arvostaa varsin hyvin parlamentin ja teidän antamaanne kiitosta.
On totta, että komissiolle on erityisen tärkeää, esittelijä Berend, että tässä kuudennessa kausikertomuksessa voimme nähdä, että asian eteen on ponnisteltu ja että teidän käsiteltäväksenne jätetyssä analyysissa on päästy laadullisesti eteenpäin. Tarkoitan tällä erityisesti kertomuksen luvun 2.1 sisältöä, jossa komissio on pohtinut syvällisemmin alueellisen kilpailukyvyn taloudellisia määritelmiä ja pyrkinyt tutkimaan, missä määrin tätä kilpailukykyä voidaan tukea, parantaa ja miten siihen voidaan vaikuttaa sellaisilla seikoilla, joita jotkut teistä korostivat varsin innokkaasti, kuten jäsen Markov äsken tai jäsen Raschhofer. Tarkoitan teknistä tutkimus- ja kehitystyötä, infrastruktuurien tarpeita ja laatua, inhimillisissä voimavaroissa piileviä mahdollisuuksia, pieniä ja keskisuuria yrityksiä, suoria sijoituksia ulkomaille. Tämä todettakoon laadun osalta.
En halua nyt, hyvä esittelijä, hukata aikaa esittelemällä käsityksiäni liian yksityiskohtaisesti niiden yleisten seikkojen osalta, joihin parlamentti on jo yhtynyt. Mainitsen ne hyvin lyhyesti ja ytimekkäästi: ensimmäinen koskee tämän kertomuksen johtopäätelmien hyödyllisyyttä uuden aluepolitiikan painopisteiden laadinnassa varsinkin neuvoteltaessa jäsenvaltioiden kanssa ohjelma-asiakirjoista. Toinen kohta on kumppanuus, jota useat teistä painottivat, eli paikallisten ja alueellisten viranomaisten, yksityisen sektorin, työmarkkinaosapuolten, järjestöjen ja paikallisten toiminnanjärjestäjien rooli. Aion olla erittäin valppaana, jotta rakennerahastojen yleisen asetuksen määräyksiä sovelletaan asianmukaisesti kumppanuusasioissa. Kolmas kohta koskee tarvetta parantaa kasvun työllistävyyttä, vaikka tiedänkin, että se kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulle, kuten jäsen van Dam äsken totesi, ja että jäsenvaltioiden vastuusta puhuttaessa, kuten myös tämän aluepolitiikan hyödyllisyydestä tai tehokkuudesta puhuttaessa, on nähtävä, millaisessa vaiheessa olemme.
Äskettäin jäsen Fruteau ilmoitti, että kasvun hedelmät ovat jakautuneet epäoikeudenmukaisesti. Kuitenkin se, että talous kasvaa, hyvä parlamentin jäsen, on tärkeää, samoin kuin se, ettemme joudu maailmanlaajuisesti nollakasvun tilaan tai lamaan, kuten taannoin kävi. Vastaatte siihen, että kasvu tai niukkuus eivät koske kaikkia. Olen samaa mieltä arviostanne. On välttämätöntä, että kasvun oloissa hyöty jakautuu tasaisemmin, mutta näitä koeteltuja syrjäisiä ja syrjäisimpiä tai saarialueita vaivaa vielä ankarammin vielä hankalampi ongelma, eli sen kasvun puuttuminen, joka on ollut maailmanlaajuisesti ominaista kahdelle kuluneelle vuosikymmenelle.
Neljäs kohta, jota jäsen Hedkvist Petersen painotti hetki sitten, koskee naisten ja nuorten yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan edistämistä. Viides kohta koskee pienten ja keskisuurten yritysten tehtävän tärkeyttä, josta jäsen Vatanen puhui äskettäin innokkaasti. Lopuksi otan esiin rakennerahastojen hallinnointijärjestelmän myönteiset vaikutukset kansalliseen hallintoon, virkamiesten motivaation heidän hoitaessaan näitä varoja, vaikka se onkin joskus mutkikasta, ja sen, miten tärkeää on saada jälleen kerran parannuksia komission arviointi- ja valvontamenettelyihin. Ilmoitan Euroopan parlamentille tässä asiassa, että aikomukseni on järjestää vuoden 2000 keskivaiheilla seminaari, johon kansalliset ja alueelliset viranomaiset osallistuvat käsittelemään niiden menettelyjen arviointia, jotka koskevat rakennerahaston hoitoon liittyviä hyviä toimintatapoja.
Haluaisin ottaa esiin muutamia erityisiä seikkoja. Jäsen Berend, olette toivonut, että aluejako tehtäisiin nopeasti. Saamme kyllä aluejaon päätökseen. Huomenna neljä uutta maata saa komissiolta päätöksen, ja toivoakseni varsin pian on Italian vuoro. Niinpä voitte tässä asiassa olla tyytyväinen, sillä kaikkien niiden maiden aluejako, joita tavoite 2 koskee, on silloin tehty. Mitä tulee harmaaseen talouteen, jonka otatte mietinnössänne esiin, tiedän oikein hyvin, että tässä asiassa analyysi ja tilastojen laadinta ovat riippuvaisia luotettavista tiedoista, ja kuten jäsen Cocilovo mainitsi, ongelmana on näiden tietojen luotettavuus. Tietyssä määrin asia on otettu huomioon BKT:tä koskevissa tilastotiedoissa ja työvoimaa koskevissa tutkimuksissa, mutta joka tapauksessa haluan painottaa myös niitä ponnisteluja, joita Eurostat tekee ja joita se aikoo tehdä jatkossakin tilastotietojen laadun parantamiseksi.
Jäsen Aparicio Sánchezin tavoin te, jäsen Berend, otitte esiin uudistusten puutteen kalastusalalla. Tämän minua itseäni kiinnostavan asian osalta muistuttaisin, että alan pieni koko joka ei tarkoita sitä, että se voitaisiin laiminlyödä ja sen keskittyminen määrällisesti hyvin suppealle alueelle eivät helpota alan analysointia alueellisissa puitteissa. Tällainen alakohtainen analyysi sopii paremmin kalastusasioista vastaavan kollegani, komission jäsen Fischlerin johtamalle pääosastolle, koska siellä on asiasta kokemusta ja ala kuuluu sen vastuulle. Minusta on kuitenkin tärkeää vakuuttaa teille, että komissio tekee parhaansa sisällyttääkseen tällaisen analyysin toiseen yhteenkuuluvuutta käsittelevään kertomukseen, jossa nämä huolet otetaan epäilemättä paremmin huomioon.
Useat teistä mainitsivat sellaisia kohtia, jotka olisi lisättävä toiseen yhteenkuuluvuutta käsittelevään kertomukseen, ja esittelijänne otti niistä esiin muutamia. Haluan ensiksi vakuuttaa teille, että kausikertomusten ja yhteenkuuluvuutta käsittelevän kertomuksen yhdistäminen ei saa johtaa minkäänlaiseen tietohävikkiin tai yhteenkuuluvuutta käsittelevän kertomuksen sisällöllisen mielenkiinnon häviämiseen, sillä minulle, hyvä esittelijä, tämä kertomus on erittäin tärkeä apuväline, eikä ainoastaan siksi, että olisimme selvillä siitä, mitä on tehty, ja jotta esittäisimme sen avoimesti ja tarkasti ja jotta tutkisimme tai arvioisimme tulevia suuntaviivoja, vaan myös siksi, että loisimme kansalaisten kanssa, ja lisäksi teidän kanssanne, jotka olette heidän valitsemiaan edustajia, julkista keskustelua aluepolitiikasta ja siitä, millaista unionin aluesuunnittelu voisi jonain päivänä olla.
Olen joka tapauksessa huomannut, että toivotte voivanne sisällyttää kertomukseen seuraavia kohtia: alueita ja Keski- ja Itä-Euroopan maita koskevien edustavien indikaattoreiden määrittelyn, keräämisen ja analyysin; saaria ja syrjäisempiä alueita käsittelevän luvun, jonka monet teistä mainitsivat, varsinkin jäsenet Sudre ja Fruteau; Keski- ja Itä-Euroopan maiden osalta alueiden kilpailukykyä koskevan analyysin se on meille, teille ja komissiolle suuri haaste seuraavina vuosina; lopuksi vielä rajat ylittävät seikat. Kaikkien näiden seikkojen osalta pyrin noudattamaan suosituksianne.
Haluaisin lopuksi palauttaa mieliinne muutamia poliittisia päätelmiä, jotka ovat teille oikeastaan tuttuja, mutta joiden pääpiirteistä haluaisin teitä muistuttaa.
Hyvät naiset ja herrat, todellisen lähentymisen tiellä on saavutettu merkittävää edistystä varsinkin neljän koheesiovaltion kohdalla, mutta, jäsen Pohjamo, ja sanon sen vilpittömästi, näin on käynyt myös tavoitteen 2 alueiden kohdalla, jotka ovat kirineet kiinni tiettyjä niiden kehityksessä havaittuja viivästyksiä varsinkin infrastruktuurien osalta. Tämä on ensimmäinen seikka.
Toinen poliittinen kohta koskee rakennerahastoja, jotka ovat olleet ja ovat jatkossakin merkittäviä vaikuttajia tässä lähentymisprosessissa. Kaikki ne makrotaloudelliset mallit, joiden pohjalta työskentelemme, osoittavat, että edellisellä vuosikymmenellä yli kolmasosa jälkeenjääneillä alueilla saavutetusta lähentymisestä olisi jäänyt toteutumatta ilman rakennerahastoja. Kuitenkin panin tarkasti varsinkin syrjäisimpien alueiden osalta merkille sen, mitä te, jäsen Sudre, jäsen Fruteau ja vielä te, jäsen Nogueira Román, sanoitte siitä, että paljon on vielä tekemistä ja tämä on kolmas kohtani , jotta kehitetään sisällöllisesti työllisyyden elpymistä sekä sellaisen sosiaalisen syrjäytymisen saralla, joka on erityisen voimakasta ja sietämätöntä monilla alueillamme, ja vielä sen osalta, että naiset ja nuoret saataisiin mukaan työmarkkinoille.
Neljäs poliittinen kohta koskee unionin laajentumista, joka on tulevina vuosina suuri poliittinen ja humanistinen hanke toimielimillemme ja suurin haaste myös Euroopan yhteenkuuluvuuspolitiikan kannalta, kuten jäsen van Dam painottikin. Sanonkin, että jo nyt Berliinissä ja käytettävissämme olevissa rahoituslaitoksissa on muotoutumassa se, mitä yhteenkuuluvuuspolitiikka voi ensimmäisille unioniin liittyville maille merkitä. Tarkoitan nimenomaan ISPAa (liittymistä valmistelevaa rakennepolitiikan välinettä), jonka käynnistäminen seuraavien viikkojen aikana kuuluu vastuulleni.
Hyvät naiset ja herrat, huomaatte heti, kun uusi suunnitelmamme on tuskin päässyt alkuun, että pohdimme jo yhdessä, te ja me, unionin laajentumisen vaikutuksia sekä rakennepolitiikkaamme. Tämä kuudes kausikertomus, josta te, jäsen Berend, annoitte pääosin myönteisen arvion, merkitsee meille ja minulle hyvää perustaa pohdinnoille. Niinpä haluaisin kiittää teitä oikein vilpittömästi osallistumisestanne näihin pohdintoihin, jotka olemme aloittaneet seuraavien suuntaviivojen ja samalla ohjelmakauden 20002006 suuntaviivojen onnistunutta soveltamista varten.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 20.25.)

