Maailman kirjojen digitalisointia koskeva Google Book -hanke (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Klaus-Heiner Lehnen oikeudellisten asioiden valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä Maailman kirjojen digitalisointia koskeva Google Book -hanke - B7-0224/2009).
Angelika Niebler
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, internetin hakukone Google on teille kaikille varmasti tuttu. Te olette todennäköisesti kuulleet myös uudesta Google Book -hankkeesta, joka on herättänyt viime kuukausina paljon keskustelua. Hankkeen tavoitteena on digitalisoida kirjastojen kirjoja ja siirtää ne internetiin, jotta lukijoilla olisi verkon kautta nopeasti ja helposti saatavillaan laaja valikoima teoksia.
Lukijoiden ja internetinkäyttäjien näkökulmasta tämä on loistava ajatus. On kuitenkin syytä kysyä, mitä tämä hanke merkitsee kirjoittajille, luoville henkilöille, taiteilijoille ja kustantajille. Heidän töitään julkaistaan verkossa. Mikä on heidän asemansa tässä prosessissa? Meidän on pohdittava näitä kysymyksiä tarkkaan seuraavien parin kuukauden aikana. Te olette kenties selvillä siitä, että yhdysvaltalaiset kustantajat ja kirjoittajat ovat jo nostaneet Googlea vastaan kanteen, joka koskee teosten digitalisoimista ja julkaisemista verkossa. Asia on tietääkseni ratkaistu, ja osapuolet ovat sopineet tilanteen oikeussalin ulkopuolella. Kysymykset ovat kuitenkin yhä vailla vastausta, eikä kyse ole yksinomaan Googlesta, sillä vastaavia tapauksia ilmaantuu jatkossa varmasti myös muita. Meidän on löydettävä vastaukset mahdollisimman pian.
Onko tekijänoikeuksia muokattava digiajan tarpeisiin? Onko meidän muutettava olemassa olevia järjestelmiä? Tarkoitan tässä kohtaa erityisesti tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestöjen roolia, josta Euroopan parlamentissa on keskusteltu jo useaan otteeseen. Luodaanko verkossa uusia monopoleja? Miten meidän pitäisi reagoida tähän? Miten tämä tulee vaikuttamaan järjestelmiin jäsenvaltioissa, esimerkiksi eri alueiden kirjakauppoihin? Mitkä ovat etuvastakohdat tässä asiassa ja miten voisimme löytää sopivan tasapainon niiden välille?
Kirjoittajat ja kustantajat haluavat työstään rahallisen korvauksen. Tämä koskee luonnollisesti myös internetissä julkaistavia teoksia. Kirjastot haluavat laittaa arkistonsa verkkoon ilman, että heidän täytyy ensin allekirjoittaa lisenssisopimus jokaisen tekijänoikeuden haltijan kanssa. Kuluttajien edut ovat selvät. He haluaisivat mielellään saada verkkoon nopeasti ja helposti saatavilla olevaa sisältöä. Me emme ole vielä siinä vaiheessa, että voisimme keskustella mahdollisista ratkaisuista. Meidän on kuitenkin otettava huomioon useita kysymyksiä, ja tämä on oikeudellisten asioiden valiokunnan komissiolle laatiman kirjallisen kysymyksen tavoitteena.
Onko meidän tehtävä tekijänoikeusongelmien ratkaisemiseksi erotteluita esimerkiksi sisällön suhteen? Jos vastaus on myöntävä, minkälaisia erotteluita olisi tehtävä? Komissio on ilmeisesti kallistumassa tälle kannalle, sillä se on ennen kaikkea keskittymässä kirjastojen varastojen tilanteeseen. Pitäisikö tulevaisuudessa ryhtyä massadigitalisointiin vai riittääkö nykyinen lisensointijärjestelmämme ratkaisemaan ongelman? Miten tekijänoikeuksien kunnioittamista voidaan yksinkertaistaa internetin aikakaudella? Tekijänoikeudet ovat, kuten tiedätte, ensisijaisesti kansallisia oikeuksia, ja tässä suhteessa meidän on jälleen kysyttävä itseltämme, vastaako tämä käytäntö yhä nykypäivän tarpeita. Miten meidän tulisi jatkossa suhtautua orpoihin teoksiin, toisin sanoen teoksiin, joiden tekijänoikeuksien haltijaa ei tunneta tai ei voida löytää? Olisiko meidän kenties syytä tehdä ero kaunokirjallisten ja tieteellisten tai akateemisten teosten välillä? Esimerkiksi romaanikirjailijat saavat elantonsa kirjojensa julkaisemisesta. Tutkijat, jotka saattavat tekstinsä saataville verkon kautta, haluavat sen sijaan ennen kaikkea tehdä itseään tunnetuksi tieteen alalla, eivätkä ole yhtä riippuvaisia teoksillaan ansaitsemistaan tuloista. Meillä on lukuisia kysymyksiä pohdittavanamme, ja olen iloinen, että voimme tänään keskustella niistä yhdessä.
Haluan lopuksi tarkastella vielä yhtä keskeistä seikkaa, joka koskee jälleen kerran tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestöjä. Musiikin lataaminen internetistä on nykyään hyvin helppoa. Musiikkikappaleita voi ostaa iTunesin kautta 20:n, 30:n, 40:n tai 50 sentin hintaa. Miten tämä vaikuttaa tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestöihin? Tarvitaanko niitä yhä? Toivon, että komissio voi antaa meille taas käsityksen tämänhetkisestä tilanteesta.
Euroopan parlamentti on jo vuosien ajan vaatinut komissiota tarkastelemaan tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestöihin liittyviä kysymyksiä. Laajasti ottaen myös ne ovat monopoliasemassa olevia elimiä, jotka on perustettu vuosikymmenten kuluessa. Haluaisin tietää, mitkä ovat komission suunnitelmat niiden suhteen. Haluan lopuksi todeta, että Googlen kaltainen alusta, joka saattaa kaiken maksutta saataville, johtaa monopolin syntymiseen verkossa. On syytä pohtia, miten meidän tulisi menetellä, jotta emme joutuisi jonkin ajan päästä tilanteeseen, jossa verkossa on vain yksi palveluntarjoaja, joka on vapaa päättämään verkossa olevan sisällön käyttöoikeuksista. Odotan mielenkiinnolla keskustelua, jota pääsemme käymään lähiviikkoina ja lähikuukausina, ja toivon komission vastaavan oikeudellisten asioiden valiokunnan ensimmäiseen kysymykseen.
Siim Kallas
Arvoisa puhemies, haluan kiittää oikeudellisten asioiden valiokuntaa näiden kysymysten esiin tuomisesta. Te nostitte esiin monia suuria ja perustavanlaatuisia kysymyksiä, joista on todella keskusteltava tulevina kuukausina. Kyse on hyvin intensiivisestä, mielenkiintoisesta, innostavasta ja tulevaisuuspainotteisesta aiheesta. Esitän ensin yleiskuvan tästä konkreettisesta kysymyksestä.
Ensinnäkin Google Books -hanke, lyhyesti sanottuna se on aloite, jonka tavoitteena on tarjota laajalle yleisölle väline kirjojen etsimiseen, löytämiseen ja ostamiseen. Tekijänoikeuksien haltijoille se voi tarjota uuden myyntikanavan ja siten uuden tulonlähteen. Haluan vielä lisätä, että Euroopassa Google Books -hanketta toteutetaan yhteistyössä kirjastojen kanssa ja se koskee vain julkisessa käytössä olevia kirjoja. Tekijänoikeuksien alaisten kirjojen sisällyttäminen hankkeeseen edellyttää kumppanuussopimusta, jollaisia Google solmii halukkaiden kustantajien kanssa.
Google Books -hankkeesta tehdyn ryhmäkanteen seurauksena laadittu sopimus koskee Google Books -hanketta Yhdysvalloissa ja sen tavoitteena on päättää jo yli neljä vuotta jatkunut oikeudenkäynti. Jos asiasta päästään yksimielisyyteen, tekijänoikeuksien haltijoille tarjoutuu uusi tulonlähde. Sen lisäksi ja ennen kaikkea yhdysvaltalaiset käyttäjät pääsevät hakemaan verkosta käyttöönsä teoksia, joita tällä hetkellä ei ole saatavilla painosten loppumisen vuoksi tai joiden tekijää ei tunneta. Hankkeen tarjoamat taloudelliset kannustimet voivat lisäksi saada orpojen teosten tekijänoikeuksien haltijoita tulemaan esiin.
Google Book Search -hanke on komission näkemyksen mukaan puolestaan osoitus siitä, että kehitteillä on uusia kaupallisia malleja, joiden tarkoituksena on tarjota laaja valikoima teoksia lähes välittömästi yhä useampien kuluttajien saataville. Euroopan komissio tukee eurooppalaisten ja ulkomaisten kirjastojen kirjojen digitalisointia. Kirjojen digitalisointi on suunnaton urakka, jossa tarvitaan myös yksityisen sektorin panosta. Näin ollen komissio kannattaa Google Book Search -hankkeen kaltaisia aloitteita sillä edellytyksellä, että niiden toteuttamisessa kunnioitetaan tekijänoikeuksia ja että ne eivät johda kilpailun vääristymiseen.
Google Books -hanketta koskevan sopimuksen suhteen komissio on järjestänyt aktiivisesti kuulemisia eurooppalaisten kustantajien ja Googlen kanssa. Komissio järjesti syyskuussa 2009 julkisen kuulemisen, joka kokosi eurooppalaisia sidosryhmiä sekä sopimuksen osapuolet yhteen keskustelemaan sopimuksesta ja saamaan lisätietoja sen eri näkökohdista.
Tällä välin on kuitenkin tapahtunut merkittäviä muutoksia. Googlen kilpailijoiden, ulkomaisten hallitusten (Ranskan ja Saksan) sekä Yhdysvaltain oikeusministeriön esittämien sopimusta koskevien lukuisten vastalauseiden seurauksena sopimuksen ehdot tarkistettiin ja nämä tarkistukset toimitettiin yhdysvaltalaisen tuomioistuimen käsiteltäviksi 13. marraskuuta 2009.
Ensinnäkin tarkistetun sopimuksen soveltamisala on aiempaa merkittävästi suppeampi. Se kattaa nyt vain teokset, jotka on joko rekisteröity Yhdysvaltain tekijänoikeusvirastossa (US Copyright Office) tai julkaistu Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Australiassa tai Kanadassa 5. tammikuuta 2009 mennessä. Kaikki muut kirjat jäävät sopimuksen ulkopuolelle. Näin ollen vain yhdysvaltalaiset, brittiläiset, australialaiset ja kanadalaiset kirjoittajat ja kustantajat tulevat olemaan edustettuina sopimuksen ehtoja hallinnoivan elimen, Books Rights Registryn, johtokunnassa.
Toiseksi kustantajat, jotka eivät toimi Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Australiassa tai Kanadassa, joutuvat nyt neuvottelemaan kukin erikseen päästäkseen osaksi Google Books -palveluita Yhdysvalloissa.
Sopimuksen tarkistettu versio herättää kaksi kysymystä. Ensinnäkin sopimuksen ulkopuolella oleminen ei ole kaikissa tapauksissa etu. Sopimuksen ulkopuolella oleva taho ei voi vaikuttaa siihen, mitä Google tekee jo digitalisoimillaan teoksilla.
Toiseksi EU:n jäsenvaltioiden kustantajat - brittiläisiä kustantajia lukuun ottamatta - eivät tästä lähin ole enää mukana kirjamarkkinoiden merkittävässä muutoksessa. Google Books -hanke pääsee Yhdysvalloissa pitkän askeleen eteenpäin, eivätkä eurooppalaiset kustantajat ole enää mukana tässä liikkeessä. Vaikka sopimuksen nojalla neuvotellut palvelut tulevat olemaan vain yhdysvaltalaisten käyttäjien saatavilla, tämä poissaolo voi olla haitaksi kulttuuriselle monimuotoisuudelle.
Komissio on tämän vuoksi vedonnut jäsenvaltioihin ja aikoo myös vastaisuudessa vedota niihin, jotta ne ensinnäkin parantaisivat digitalisointipolitiikkojaan, toiseksi tarkastelisivat mahdollisuuksia julkisten ja yksityisten tahojen väliseen digitalisointiyhteistyöhön ja kolmanneksi varmistaisivat, että kaikki digitalisoitu materiaali tulee saataville Europeanan kautta. Jos jäsenvaltiot toteuttavat nämä toimet, niin Google Books -sopimus voi osoittautua eurooppalaisen digitaalikulttuurin saatavuutta tukevien aloitteiden kimmokkeeksi eikä uhaksi.
Tästä pääsenkin toiseen kysymykseenne. Google Books -sopimusta koskeva keskustelu on osoittanut, että Euroopalla ei ole varaa jäädä digitalisoinnissa jälkeen. Euroopan on toimittava nopeasti. Tämän vuoksi komissio on sitoutunut laatimaan tekijänoikeuksille puitteet, jotka helpottavat eurooppalaisten kirjastojen kokoelmien laajamittaista digitalisointia.
Tekijänoikeuslainsäädännön tulee meidän mielestämme joustaa riittävästi siten, että se ei liiallisesti vaikeuta verkkokirjastojen luomista.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä julkilausumastanne, oikeudellisten asioiden valiokuntaa sen kysymyksestä, jäsen Niebleriä hänen kommenteistaan ja komission jäsentä hänen vastauksestaan. Tämä aihe on äärimmäisen tärkeä myös sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnalle. Kirjojen digitalisointi avaa uudenlaisia, hienoja mahdollisuuksia, mutta sen on ehdottomasti palveltava kustannusalan ja lukijoiden etuja, toisin sanoen eurooppalaisten yritysten ja kuluttajien etuja.
Googlen kanssa tehty aiempi sopimus uhkasi asettaa koko kirjallisuuden tarjonnan yhden yksityisen yrityksen monopolin alaisuuteen, eikä tämä uhka ole vieläkään poistunut täysin Google siirsi digitaaliseen muotoon miljoonia tekijänoikeuksien alaisia teoksia eri puolilta maailmaa. Se on tähän asti käyttänyt näitä tiedostoja laittomasti soveltaen vain yhdysvaltalaista fair use -periaatetta kysymättä kirjoittajien tai kustantajien lupaa.
Myös uusi sopimus pilkkaa Bernin yleissopimuksen perusperiaatetta, jonka mukaan tekijänoikeuksien haltijoilta on pyydettävä suostumus ennen heidän teostensa käyttämistä. Ei riitä, että heille annetaan pelkästään mahdollisuus jättäytyä pois hankkeesta, mikä asettaa vastuun, vaivan ja kustannukset kirjoittajien harteille. Sopimus koskee eri puolilla maailmaa sopimuksen kattamissa valtioissa julkaistuja englanninkielisiä kirjoja.
Siirtäessään kirjoja digitaaliseen muotoon Google keskittyi orpoteoksiin ja teoksiin, joiden painos oli loppuunmyyty. Molempien näiden luokkien rajat ovat hyvin hämärät. Monissa tapauksissa orpoteosten kirjoittajat on mahdollista löytää, jos asiaan paneudutaan. Kirjat, joiden painos on loppuunmyyty, ovat usein teoksia, joiden painamisen kirjoittajat tai kustantajat ovat halunneet tietoisesti lopettaa. Eikö tästä seuraa se riski, että Google saattaa riistää kustantajilta vapauden päättää omasta kustannuspolitiikastaan ja kirjoittajilta mahdollisuuden saada potentiaalisia tuloja?
Kuluttajien kannalta Google-hanke saattaa pitkällä aikavälillä heikentää kustannusalan asemaa, jos tekijänoikeuksien haltijat eivät saa heille kuuluvia tekijänoikeusmaksuja. Pitääkseen kilpailukykynsä yllä kustantajat luopuvat arvokkaiden, asiantuntijoiden tarkistamien ja kalliiden teosten kustantamisesta. Kuluttajien kannalta tämä merkitsee laadukkaiden teosten korvaantumista halvoilla, tarkistamattomilla ja mielikuvituksettomilla julkaisuilla sekä kaikkialla läsnä olevalla mainonnalla.
Tämän vuoksi odotan Euroopan komission laativan politiikan, joka mahdollistaa digitalisoinnin jatkamisen vaikuttamatta kuitenkaan kielteisesti luovuuteen sekä eurooppalaisten markkinoiden ja lukijoiden etuihin.
Sergio Gaetano Cofferati
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Googlen ja yhdysvaltalaisten kustantajien välinen sopimus sisältää mielestäni joitain myös meidän kannaltamme varsin mielenkiintoisia seikkoja ja tulevaisuuden mahdollisuuksia. Näiden myönteisten näkökohtien ohella on tärkeää tarkastella myös sopimuksen ongelmallisia kohtia.
Jotta sopimus olisi myönteinen, meidän on opittava katsomaan tekijänoikeuksia kaikessa niiden monimutkaisuudessa kokonaan uudesta näkökulmasta. Meidän on sovitettava yhteen toisaalta verkossa vapaasti käytettäviä kulttuurialan tuotteita koskeva kysyntä ja toisaalta tekijänoikeuksien kattava ja poikkeukseton suoja.
On totta, että Googlen luoma järjestelmä tarjoaisi käyttäjille erinomaisen mahdollisuuden tutustua erityisesti sellaisiin teoksiin, joiden painos on loppunut tai joita on vaikea löytää bibliografisten tietojen perusteella. Samalla se myös tarjoaisi kirjoittajille ja kustantajille mahdollisuuden päivittää omaa kulttuuritarjontaansa ja laajentaa lukijakuntaansa. On kuitenkin myös totta, että sopimus asettaa Googlen monopoliasemaan, eikä vähiten uuden järjestelmän käyttöön valjastettavien mainontaresurssien ansiosta, sillä sopimus kattaa vain Yhdysvaltain tekijänoikeusviraston rekisteröimät tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Kanadassa ja Australiassa julkaistut kirjat ja teokset ja koska eurooppalaisia tai muualla maailmassa julkaistuja teoksia ei ole sopimuksessa huomioitu - toistaiseksi Google on ainoastaan todennut olevansa yleisellä tasolla kiinnostunut laatimaan samankaltaisia sopimuksia myös muiden valtioiden kanssa.
Vaikutus tulee tuntumaan myös Euroopan kulttuurialalla erityisesti siitä syystä, että Eurooppa jää jälkeen koko kirjastojen digitalisointihankkeessa. Tämän lisäksi on syytä huomata, että Yhdysvaltain tekijänoikeusvirasto on 1980-luvulta lähtien rekisteröinyt lukuisia eurooppalaisia kirjoja. Näin ollen kyseiset teokset olisivat Googlen järjestelmää koskevien uusien sääntöjen alaisia. Sen lisäksi monia muita eurooppalaisia teoksia on ollut sellaisten yhdysvaltalaiskirjastojen valikoimissa, jotka ovat antaneet Googlelle mahdollisuuden digitalisoida kirjojaan.
Euroopan komissio on käynnistänyt eurooppalaisen hankkeen, jolla on tähän mennessä ollut vähemmän vaikutusta kuin Google Books -hankkeella odotetaan tulevaisuudessa olevan. Googlen ja yhdysvaltalaisen kulttuurialan välinen sopimus nostaa siis esiin kysymyksen toisaalta tekijänoikeuksien ja tuotannon suojan ja toisaalta käytettävyyden yhteensovittamisesta muun muassa viimeisten kymmenen vuoden aikana tapahtuneen teknologisen vallankumouksen huomioimiseksi. Vaarana on se, että Eurooppa jää tämän lupaavan uuden mallin kehittämisessä jälkeen.
Sanon tämän teille suoraan, arvoisa komission jäsen: Tässä keskustelussa esitetyt ehdotukset eivät mielestäni sovellu tämän ongelman ratkaisemiseen. Me tarvitsemme ratkaisun, joka yhdistää EU:n jäsenvaltiot ja joka ei aseta toimintavastuuta jäsenvaltioiden harteille.
Liam Aylward
Arvoisa puhemies, oikeudellisten asioiden valiokunta on aivan oikeassa esittäessään tämän ajankohtaisen kysymyksen komissiolle. Kirjojen digitalisointihanke vaikuttaa useisiin EU:n ja jäsenvaltioiden politiikan aloihin, kuten tekijänoikeuksiin, kilpailuun, kirjastojen digitalisointiin ja kulttuuriin, ja siten se edellyttää sekä keskustelua että maltillista harkintaa.
Kirjojen digitalisointi tuo mukanaan monia selviä hyötyjä niin kulttuurin kuin taloudenkin kannalta katsottuna. Se saattaa kirjallisuuden ja oppimisen helpommin digitaalisukupolven ulottuville. Se edistää tiedon ja kulttuurin levittämistä. Se tarjoaa opiskelijoille, tutkijoille ja yliopistoille paremmat mahdollisuudet etsiä tietoa ja tehdä tutkimusta.
Jotta Eurooppa voisi kuulua menestyvien tietoon perustuvien talouksien eturintamaan, meidän on otettava uudet tekniikat käyttöömme ja pysyteltävä tiedon kilpajuoksun kärjessä. Oma jäsenvaltioni Irlanti tunnettiin ennen pyhimysten ja oppineiden saarena, ja sillä on kunniakkaat perinteet kirjallisuuden luomisen alalla. Lukemisen ja kirjallisuuden tukeminen ja edistäminen on aina tervetullutta. Valitettavasti täytyy sanoa, että suurin osa pyhimyksistä on jo poissa. Digitalisointi ei saa vaarantaa luovaa työtä, josta kirjallisuus kumpuaa, eikä vaikuttaa kielteisesti eri sidosryhmien elinkeinon harjoittamiseen. On tärkeää korostaa, että digitalisointi voidaan hyväksyä vain, jos sidosryhmien, kuten kirjoittajien, kustantajien, kuvittajien, graafisten suunnittelijoiden ja kääntäjien, oikeuksia edustetaan ja suojellaan.
Ottaen huomioon, että digitalisointi saattaa uhata painetun kirjallisuuden markkinoita, on tärkeää varmistaa, että oikeuksien haltijat saavat kohtuullisen korvauksen. Otin tämän seikan puheeksi komission kanssa viime lokakuussa. Komissio kertoi vastauksessaan käynnistäneensä jo julkisen kuulemisen ja kuulleensa sidosryhmiä keskustellakseen näiden kanssa. Nämä toimet ovat askel oikeaan suuntaan. Jos Euroopan unionin tekijänoikeuslainsäädäntöä täytyy tarkistaa, sidosryhmien kanssa on tehtävä vielä tiiviimpää yhteistyötä, jotta tarkistettu lainsäädäntö tukee niiden etuja ja samalla edistää tietoon perustuvaa taloutta.
Eva Lichtenberger
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Google Books -hankkeen edistyessä eurooppalainen hidas ja kohdennettu lähestymistapa, jossa korostetaan digitalisointiin liittyviä monituisia ongelmia, on jäänyt todellisuuden jalkoihin. Google digitalisoi systemaattisesti huomattavia määriä kirjoja - myös sellaisten eurooppalaisten kirjailijoiden kirjoja, jotka eivät ole antaneet digitalisointiin suostumustaan ja jotka ovat yllättyneitä ja näreissään löytäessään teoksensa Google Booksin kokoelmista, joihin he eivät teoksiaan ole halunneet.
Haluan todeta heti alkuun, että kun me puhumme tekijänoikeuksista, kyse ei ole pelkästään rahasta. Kyse on myös kirjoittajien itsemääräämisoikeudesta. Heillä pitäisi olla oikeus olla mukana päättämässä kirjojensa mahdollisesta digitalisoimisesta sekä siitä, millä tavalla ja missä muodossa heidän kirjojaan digitalisoidaan ja käytetään. Tämä on tärkeä kysymys ja ehdoton välttämättömyys. Tähän liittyy myös hyvin kiistanalainen kysymys niin kutsutuista orpoteoksista, joiden kirjoittajia ei ole löydetty. Tähän ongelmaan on löydettävä tehokas ja käytännöllinen ratkaisu.
Jokaiselle meistä on varmasti käynyt niin, että annettuamme tärkeän kirjan lainaksi kirja on jäänyt sille tielleen, emmekä ole voineet ostaa tilalle uutta, sillä teoksen painos on loppunut. Google Books -hanke olisi toki erinomainen ratkaisu tällaisiin tilanteisiin, sillä se säilyttää maailman kirjallisuuden ja sen lähialojen aarteita, jotka muutoin katoaisivat kulttuuriperinnöstämme. Tämä ratkaisu on kuitenkin laadittava siten, että kokonaisuudesta tulee mielekäs. Google Books -hanke ei voi vain viitata kaikille ongelmille kintaalla pelkän olettamuksen perusteella. Kirjoittaja on pyrittävä löytämään ja hänen oikeuksiaan on pyrittävä suojelemaan. Tässä kohtaa kuvaan astuvat tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestöt. Toivon, että tähän ongelmaan saadaan järkevä ratkaisu. Kuten jäsen Niebler totesi, meidän on keskusteltava tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestöjen tehtävistä tässä yhteydessä.
Jokaisella on oikeus kieltäytyä käyttämästä uutta tekniikkaa, mutta siinä tapauksessa on tietenkin myös hyväksyttävä tämän päätöksen seuraukset: tulevaisuudessa voi käydä ilmi, että on jäänyt uuden kattavan tietolähteen ulkopuolelle. Tätä ongelmaa meidän on nyt pohdittava. Kohtuullisen tehokkaan ratkaisun tarjoaminen edellyttää kenties lakisäänteisiä poikkeuksia.
Emma McClarkin
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä on hyvä uutinen kirjojen ystäville niin vaalipiirissäni East Midlandsissä kuin ympäri EU:ta. Uskon, että alkamassa on kirjojen vallankumous, ja pidän komission julkilausumaa tervetulleena.
Googlen aloite on välttämätön ja looginen askel eteenpäin. Se vastaa digitaalisen talouden kehitystä, joka on luonut uudenlaiset markkinavälineet ja uudenlaista kysyntää. Mielestäni tällaiset yksityisen sektorin aloitteet tulisi ottaa avoimesti vastaan niin kauan kuin ne eivät estä tulevaa kilpailua ja oikeuksien suojaa.
Kirjastojen valtavia tietoresursseja hyödynnetään kehnosti. Yhdeksän kirjaa kymmenestä jää käyttämättä. Samaan aikaan tuhannet kirjat ovat kuluttajien ulottumattomissa, koska niiden painos on loppunut tai koska julkaisu ei ole elinkelpoinen.
Verkkokirjat tarjoavat kirjoittajille mahdollisuuden saada työstään tunnustusta ja toki myös tuloja.
Se tosiasia, että tämäntyyppistä kirjojen laajamittaista digitalisointia koskevaa sopimusta ei voida soveltaa EU:hun, on harvinaisen kuvaava esimerkki EU:n tekijänoikeuslainsäädännön pirstaleisuudesta. Meidän on laadittava 2000-luvun tarpeita vastaavat eurooppalaiset puitteet tekijänoikeuksille. Euroopan on tartuttava tilaisuuteen, sen on ryhdyttävä tiennäyttäjäksi ja varmistettava, että kirjojen digitalisointi Euroopassa helpottuu, mutta myös, että Google Books -sopimuksessa huomioidaan eurooppalainen tekijänoikeuslainsäädäntö.
Eurooppalaisia toimijoita on rohkaistava tälle alalle kielestä ja lajityypistä riippumatta. Niille lukijoille, jotka haluavat minun laillani yhä lehteillä paperisia sivuja, digitalisointihanke ei korvaa runsastarjontaisia kirjakauppoja, kuten vaalipiirini East Midlandsin kirjakauppoja. Mahdollisuus tutustua kirjoihin verkossa ei suinkaan tee loppua kirjakaupoista, vaan se päinvastoin tarjoaa meille aivan uudenlaisen tavan oppia ja kokea kulttuuria.
Kirjojen digitalisointi ei ole kirjakaupoille vahingoksi, vaan se edistää niiden kirjojen arkistointia ja suojelua ja antaa samalla kuluttajille paremmat mahdollisuudet valita, millä tavoin he hankkivat käyttöönsä opiskelu- tai ajanvietekirjallisuutta.
Kirjoittajille tämä on tilaisuus laajentaa markkinoitaan ja yleisöään. Uskon, että tämä on suurten teosten uudelleen löytymisen ja kulttuurisen vallankumouksen alku. Sitä meidän on syytä kannattaa ja tukea.
Patrick Le Hyaric
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, monet parlamentin jäsenet ovat todenneet, että Google on käytännössä katsoen maailmanlaajuinen monopoli, joka pyrkii haalimaan valtaansa koko maailman kulttuurisen, kirjallisen ja journalistisen perinnön. Eurooppa ei saa antautua Googlen määräysvaltaan. Googlen strategia tarjota palvelua maksutta on vain pintaa, sillä Google tekee kirjallisista teoksista markkinatavaraa, joka tuottaa sille vuosittain yli 23 miljardia dollaria mainostuloja.
Kuten te, arvoisa komission jäsen Kallas, totesitte, Euroopan on käynnistettävä digitalisointiohjelma. Kirjoittajien Yhdysvalloissa Google Books -hanketta vastaan nostamat kanteet töiden varastamisesta eivät saa kuitenkaan johtaa siihen, että myös meillä luodaan digitalisointimalli, joka tekee kirjallisista, journalistisista tai tieteellisistä teoksista markkinatavaraa.
Tästä yhteydessä haluaisin tietää, mitä komissio tarkalleen ottaen tarkoittaa usein käyttämällään termillä "yhteislisenssi". Pidämme ajatusta eurooppalaisten kirjoittajien oikeuksia koskevien markkinoiden luomisesta tässä suhteessa hyvin huolestuttavana. Meidän ei pidä sotkea kirjallisia teoksia, jotka ovat osa yhteistä perintöämme, ja kaupankäyntiä, johon kuuluu kulttuurin muuttaminen kauppatavaraksi.
Me katsomme tästä syystä, että Euroopan unionin tulee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa taata kirjoittajien oikeudet, kirjailijoiden, toimittajien ja tutkijoiden tekijänoikeudet. Useissa jäsenvaltioissa perustettuja julkisia digitalisointijärjestelmiä tulee tukea ja niitä on toteutettava yhdessä eurooppalaisen Europeana-hankkeen kanssa, jotta julkisen kulttuuriomaisuuden anastaminen yksityisiin käsiin voidaan estää.
Ennen päätöksentekoon ryhtymistä Euroopan parlamentin pitäisi järjestää eurooppalainen strategiakonferenssi, jossa EU:n elimet, jäsenvaltiot, kirjoittajien liitot, kirjastot ja jopa julkiset televiestintäoperaattorit yhdessä laativat eurooppalaisen julkisen digitalisointimallin, joka kunnioittaa kirjoittajia ja heidän teoksiaan sekä saattaa teokset mahdollisimman suuren yleisön ulottuville. Tämän hankkeen ja Europeanan tulisi yhdessä toimia muualla maailmassa toimivien järjestelmien rinnalla.
Bruno Gollnisch
(FR) Arvoisa puhemies, eurooppalaisen, mittaamattoman arvokkaan kirjallisen perinnön digitalisointi sen säilyttämiseksi ja vaalimiseksi, mutta myös sen vaikutuksen levittämiseksi ja edistämiseksi sekä sen tuomiseksi eurooppalaisten ulottuville, on huomattava haaste, johon julkisten viranomaisten tulisi osallistua nykyistä näkyvämmin.
Google on tällä hetkellä tulilinjalla, koska sen kaupalliseen strategiaan sisältyy pyrkimys saavuttaa ratkaiseva ja pitkäaikainen etulyöntiasema ottamalla yksinoikeudella haltuunsa ei maailmanlaajuisen virtuaalikirjaston sisältöä, vaan oikeudet käyttää sitä, ja maksamalla siitä hyvästä digitalisointihankkeen kustannukset.
Vastustan muiden eurooppalaisten oikeistoryhmien jäsenten tavoin yksinoikeuksia, jotka voivat johtaa monopolin muodostumiseen. Muut keskeiset ongelmat, jotka koskevat tekijänoikeuksia sekä painosta loppuneiden teosten ja orpoteosten tekijänoikeuksien kunnioittamista, ovat ratkaistavissa. Lainsäädäntöä voidaan tarvittaessa muuttaa niiden huomioon ottamiseksi.
Todellinen kysymys kuitenkin on: mitä vaihtoehtoja Euroopalla on tarjota? Muutaman kuukauden toiminnassa olleella Europeana-sivustolla on saatavissa vain 5 prosenttia Euroopassa digitalisoiduista teoksista. Puolet sen sisällöstä on peräisin ranskalaisista lähteistä. Ranska toimii tässä asiassa kerrankin suunnannäyttäjänä Ranskan kansalliskirjaston Gallica-portaalin ja kansallisen audiovisuaalialan instituutin, INA:n, ansiosta.
Hankkeen saama rahoitus on kuitenkin vain murto-osa todellisuudessa tarvittavista varoista. Google on valmis investoimaan vuosittain 15 miljoonaa euroa yli 20 miljoonan teoksen digitalisoimiseen ja saattamiseen yleisön käyttöön 10 vuoden kuluessa. Kuinka paljon me olemme valmiita lyömään pöytään? Jos me emme osaa vastata tähän kysymykseen, pelkään pahoin, että Google tulee olemaan ainoa taho, joka pystyy vastaamaan kirjastojen itsensä esittämiin tarpeisiin.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Arvoisa puhemies, hyödyt ja mahdollisuudet, joita Google Books -hanke voi mahdollisesti tarjota kuluttajille, tutkijoille sekä useimmille kustantajille ja kirjoittajille kulttuuriperinnön säilyttämistä silmällä pitäen, ovat todella kiistattomia. Meidän ei tule kuitenkaan suhtautua hankkeen oikeudellisiin seurauksiin kevyesti. Oikeudellisten asioiden valiokunnan edustajana aion käsitellä nyt niitä.
Digitalisoinnin perusedellytykset ovat tietenkin selvät. Tekijänoikeuksia on kunnioitettava ja tekijänoikeusmaksujen tilittämiseksi kirjoittajille on perustettava siihen soveltuva järjestelmä. Googlen hanke pohjautuu valitettavasti anglosaksiseen oikeusjärjestelmään ja pohjoisamerikkalaiseen markkinatilanteeseen, jotka eivät vastaa lainkaan Euroopan unionin järjestelmiä. Tähän liittyen Googlen toiminta on kohdannut Euroopan unionissa esteitä, jotka ovat luonteeltaan paitsi oikeudellisia, myös eettisiä. Googlen perusolettamus on, että tekijänoikeuksien haltija, joka ei halua osallistua sopimukseen, on velvollinen ilmoittamaan tästä Googlelle. Tämä ei tietenkään ole eurooppalaisen lainsäädännön mukaista. Euroopassa perusolettamus on, että ennen kirjan siirtämistä digitaaliseen muotoon ja yleisön saataville, kirjoittajalta on pyydettävä suostumus ja hänelle on maksettava asiaankuuluva korvaus.
Toinen ongelma liittyy niin kutsuttuihin "orpoteoksiin", toisin sanoen teoksiin, joiden tekijänoikeuksien haltijoita ei ole voitu määrittää. Tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestöt edustavat useimmissa jäsenvaltioissa tunnettujen tekijänoikeuksien haltijoiden etuja. Ne edustavat myös toistaiseksi tuntemattomien tekijänoikeuksien haltijoiden etuja esimerkiksi takaamalla heille myyntitulot tietyltä ajanjaksolta siltä varalta, että tekijänoikeuksien haltijat myöhemmin löydetään.
Haluan lisäksi todeta, että eurooppalaista tekijänoikeuslainsäädäntöä on tarkistettava digiajan haasteiden edellyttämällä tavalla. Tuen samalla täysin jäsen Redingin ja jäsen McCreevyn näkemyksiä sekä komission jäsen Kallaksen tänään esittämää näkemystä. Hän totesi, että tekijänoikeuksien alaisten teosten digitalisoinnissa on kunnioitettava kaikilta osin tekijänoikeuksien periaatteita sekä kirjoittajien oikeutta kohtuulliseen korvaukseen, jotta kirjoittajat voivat hyötyä mahdollisimman paljon teostensa levittämisestä laajemman eurooppalaisen yleisön tietoisuuteen. Eurooppa ei tietenkään saa hukata tätä tilaisuutta.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Arvoisa puhemies, internetin tarjoamat mahdollisuudet ovat innostaneet Googlen herättämään kyberavaruudessa uudelleen henkiin kirjoja, joiden painos on loppunut, jotka on unohdettu tai jotka ovat kadonneet historiaan hämärään. Suurenmoinen ajatus nykypäivän Aleksandrian kirjaston luomisesta on kuitenkin herättänyt kiivaita keskusteluja tekijänoikeuksista.
Kaksi viikkoa sitten saavutettu sopimus tyydytti Authors Guild -kirjailijayhdistyksen, yhdysvaltaisen kustantajayhdistyksen Association of American Publishers sekä joitain niiden eurooppalaisia sisarjärjestöjä. Sopimus sallii neljässä eri valtiossa julkaistujen teosten siirtämiseen digitaaliseen muotoon ja yleisön saataville maksua vastaan. Nämä valtiot ovat Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta, Australia ja Kanada. Näissä valtioissa asuvat internetin käyttäjät voivat lukea 20 prosenttia e-kirjoista veloituksetta, jolloin kustannuksista vastaavat mainostajat. Loput 80 prosenttia kirjoista on käyttäjille maksullisia.
Tässä järjestelyssä on kirjoittajien ja kustantajien näkökulmasta kaksi etua. Google joutuu ensin maksamaan 60-300 dollarin kertamaksun kirjan siirtämisestä digitaaliseen muotoon ja sen jälkeen 63 prosenttia e-kirjasta Google Books -palvelussa saadusta voitosta. Toisin sanoen kirjoittajat saavat tuloja teostensa julkaisemisesta internetissä, oli kyse sitten vaikka vain yhdestä ainoasta sivusta.
Harvat ovat kuitenkaan kiinnittäneet huomiota siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella asuvat eurooppalaiset Google Books -palvelun käyttäjät, esimerkiksi belgialaiset tai puolalaiset internetin käyttäjät, eivät voi tutustua edes noihin 20 prosenttiin e-kirjoista. Palveluun sisältyy pääasiassa englanninkielisiä teoksia. Eurooppalaiset kustantajat tai kirjoittajat, jotka haluavat päästä mukaan hankkeeseen, joutuvat sopimaan asiasta Googlen kanssa itse. Eurooppalaiset voivat tutustua vapaasti vain vähiten kiinnostaviin teosryhmiin, toisin sanoen teoksiin, jotka ovat julkisella alueella ja joiden tekijänoikeudet ovat rauenneet kauan sitten, kuten sellaisiin Ranskan kansalliskirjaston teoksiin, joita ei ole luettu 200 vuoteen. Muodostumassa ei siis ole kattavaa eurooppalaisten teosten e-kirjastoa.
Googlen hankkeeseen liittyy joitain varauksia, kuten yhtiön monopoli e-kirjojen luomisessa ja jakelussa sekä vaatimus maksaa sille osa tuloista ja mainonnasta. Tämän lisäksi yhtenäisen eurooppalaisen tekijänoikeusjärjestelmän puuttuminen tekee siitä Euroopan unionissa tehottoman. Googlen ympärillä käyty oikeudellinen kädenvääntö on osoittanut, mitä yhtenäisen tekijänoikeuslainsäädännön puuttuminen Euroopan unionissa voi aiheuttaa. Se on myös tehnyt selväksi, että Google Books -aloitteelle ei voida antaa yhtenäistä vastinetta. On siis ilmiselvää, että tekijänoikeuslainsäädäntöä on yhdenmukaistettava Euroopan unionissa pikaisesti.
Nessa Childers
(EN) Arvoisa puhemies, Google on meille kaikille tuttu amerikkalainen yhtiö, joka tarjoaa meistä monien päivittäin käyttämiä verkkopalveluita. Googlen Euroopan päämaja on Irlannissa, joten tiedän, että Google on erinomainen työnantaja ja todellinen suunnannäyttäjä viimeisimmän internet-teknologian alalla.
Kirjojen digitalisointi, kuten Google Books -hanke, voi mahdollisesti vapauttaa yleisön käyttöön valtavia määriä maailman kollektiivista tietoa ja kulttuuriperintöä. Meidän tulee tukea toimia, joiden tavoitteena on mahdollistaa kirjojen hakeminen, lukeminen ja lataaminen. Me olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että digitaalinen kirjasto, jollaista Google on luomassa, tuo mukanaan todellisia hyötyjä. Tämä on erityisen totta eurooppalaisten kirjastojen kohdalla, sillä niillä on kokoelmissaan jopa 400 vuotta vanhoja teoksia. Tämänikäisiin kirjoihin pääsevät tutustumaan vain harvat. Siirtämällä kirjat verkkoon annetaan kaikille mahdollisuus perehtyä niihin ja nauttia niiden sisällöstä.
Eurooppalaisina meidän on kuitenkin kysyttävä, voimmeko sallia yhden amerikkalaisen yksityisyhtiön monopolisoida kaiken tämän tiedon ja kulttuurin. En epäile, etteikö Google aikoisi pitää yllä hyväntahtoista mottoaan "Do no evil". Onko meillä kuitenkaan minkäänlaisia takeita siitä, että se ei käytä monopoliasemaansa hyväkseen hinnoitellakseen e-kirjat tavallisten kansalaisten ulottumattomiin? On ehdottoman tärkeää, että tällaiset kokoelmat ovat suuren yleisön saatavilla.
Meidän on tuettava kaikin tavoin omaa digitaalista kirjastoamme. Europeanan kautta on tuotu verkkoon lähes 5 miljoonaa teosta. Sen tehtävänä on saattaa eri puolilta Eurooppaa kootut kulttuurikokoelmat mahdollisimman laajan yleisön saataville. On valitettavaa, että tähän mennessä vain Ranska on panostanut kokoelmiin vakavissaan ja että muut jäsenvaltiot, Irlanti mukaan lukien, ovat jättäneet panoksensa hyvin vähäiseksi. Kotivaltioni Irlannin kirjallinen perintö on todella rikas ja vaikuttava. Sen vuoksi kehotan Irlannin hallitusta osallistumaan Europeana-hankkeeseen aiempaa näkyvämmin.
Eurooppalaisen kulttuurin ja perinnön julkista saatavuutta on vaalittava. Meidän on kehotettava Euroopan kaikkia kulttuuri-instituutioita digitalisoimaan kokoelmansa ja ryhtymään siihen pian.
Georgios Papanikolaou
(EL) Arvoisa puhemies, tiedon ja koulutuksen saatavuutta on edistettävä jo periaatteellisista syistä. Samalla olisi parannettava myös eurooppalaisen ja kansainvälisen kulttuurin saatavuutta, ja kirjoitetulla sanalla on tässä kulttuurissa aivan erityinen sija. Tässä mielessä kirjojen digitalisointi ja maksuton käyttäminen on toivottavaa. Digitalisointiin voidaan kuitenkin ryhtyä vain sillä edellytyksellä, että tekijänoikeuksia ehdottomasti kunnioitetaan.
Euroopan unionissa on myös samankaltaisia institutionaalisia välineitä. Tarkoitan erityisesti Europeana-hanketta, jota on kehitettävä ja edistettävä edelleen. Europeana on samalla sekä kirjasto, koulu, elokuvakirjasto että musiikkikirjasto. Sen toiminnassa kunnioitetaan tekijänoikeuksia ja sen käyttö on maksutonta kaikille kansalaisille. Näin ollen meillä on jo tarvittavat keinot. Kysymys kuuluu, miten me voimme hyödyntää voimiamme Euroopan unionina ja ryhtyä suunnannäyttäjiksi sen sijaan, että tyytyisimme vain valvomaan yksityisellä sektorilla tapahtuvaa kehitystä.
Edit Herczog
(HU) Tässä on jälleen yksi esimerkki siirtymisestä Gutenbergin maailmasta digitaaliseen maailmaan. Yritysmaailma on ohittanut meidät, koska lainsäädäntöprosessi etenee liian hitaasti. Säätämismenettelyä on nopeutettava. Meidän on vältettävä anarkia ja estettävä monopolien muodostuminen. Meidän on taattava lukijoiden, kirjoittajien ja vähittäiskauppiaiden vapaus. Meidän on myös taattava kulttuurinen monimuotoisuus ja vähemmistökielien tasa-arvoinen asema. Meidän on tehtävä kaikkemme kitkeäksemme digitaalinen lukutaidottomuus. Meidän on toteutettava tämä kaikki, eikä se ole mikään helppo tehtävä.
Helga Trüpel
(EN) Arvoisa puhemies, vastaan uudesta Europeanaa koskevasta mietinnöstä ja olen vakuuttunut, että meidän on löydettävä sellainen tasapaino, joka takaa tekijänoikeuksien kunnioittamisen ja samalla helpon saatavuuden kaikille käyttäjille.
Tämä tarkoittaa, että me tarvitsemme selkeät määritelmät siitä, miten tekijänoikeuksia uudistetaan. Sen vuoksi me tarvitsemme komission tutkimusta siitä, minkälaista eurooppalaista oikeudenmukaista käyttöä halutaan, ja selkeitä määritelmiä siitä, mitä orpoteoksilla tarkoitetaan. Jos me todella emme halua jäädä Yhdysvalloista jälkeen, toivon komission kertovan, pitäisikö eurooppalaisten taideteosten digitalisointia ja Europeana-hanketta rahoittaa laajemmassa mittakaavassa uudesta Lissabonin strategiasta. Muutoin digitalisointi jää Googlen tehtäväksi, mikä ei olisi paras ratkaisu jo olemassa olevan monopolijärjestelmän kehittymisen estämisen kannalta.
Rui Tavares
(PT) Arvoisa puhemies, tämä on hyvin ironista, eikö olekin? Googlen toiminta, immateriaaliomaisuuden omiminen ja kopioiminen yksityiseen käyttöön, oli jopa Yhdysvaltain oikeusministeriön omien päätelmien mukaan selvästi laitonta alusta pitäen. Pienemmässä mittakaavassa sitä kutsuttaisiin piratismiksi. Miksi samaa toimintaa harjoittavia yksittäisiä käyttäjiä ja Googlea pitäisi kohdella eri tavoin?
Isoille tekijöille ei siis pitäisi suoda minkäänlaisia erityisoikeuksia; tämän pitäisi olla meidän ensimmäinen periaatteemme.
Toinen periaate on, että me emme voi luottaa sokeasti monopolin hyväntahtoisuuteen. Pidän Googlea varsin mielenkiintoisena yrityksenä kuten moni muukin tässä salissa. Googlen idea on mielestäni innovatiivinen ja hyvä. Mutta entä jos Google jossain vaiheessa päättää korottaa hintoja vaikkapa monisatakertaisesti kuten akateemisten lehtien julkaisijat ovat tehneet? Entä jos se päättää rajoittaa tiettyjen teosten saatavuutta? Googlella on 15 prosentin kiintiö kirjoille, joita voidaan sensuroida.
Me tarvitsemme aidosti maailmanlaajuista digitaalista kirjastoa, jota hallinnoi kansainvälinen yhteenliittymä. Yhteenliittymän jäseninä tulee olla laadun varmistamisesta vastaavia yliopistoja sekä kansallisia kirjastoja, ja EU:lla tulee olla siinä luonnollisesti huomattavasti nykyistä vaikutusvaltaisempi asema ja suurempi päätösvalta. Ensin kyse oli kirjoista, seuraavaksi kyse tulee olemaan eurooppalaisten museoiden taideteoksista. Euroopalla ei ole varaa jäädä tässä asiassa jälkeen.
Zoltán Balczó
(HU) Me keskustelemme yksityisen yhtiön, tässä tapauksessa Googlen, aikeista digitalisoida maailman kirjallinen perintö ja vaikuttaa siltä, kuin kyse olisi vain nykyhetkestä. Eräässä puheenvuorossa todettiin, että osa meistä aikoo joka tapauksessa jatkaa painettujen kirjojen käyttämistä. Valitsemme sitten minkä tahansa vaihtoehdon, se tulee tarjoamaan myös tuleville sukupolville tilaisuuden tai taakan, josta meidän on tietenkin vastattava. Kyse ei ole siis vain siitä, kuten on todettu, että nämä päätökset vaikuttavat eurooppalaiseen kulttuurialaan Ei, ne vaikuttavat eurooppalaiseen kulttuuriin. On todella suuri vaara, että yksi ainoa yhtiö tulee omistamaan koko maailman kulttuuriperinnön tai, jos katsomme tulevaan, sen koko kulttuurin nykypäivän. Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää, että Eurooppa laatii tälle alalle oman selkeän strategiansa.
Piotr Borys
(PL) Arvoisa puhemies, digitalisointi on ennennäkemätön mahdollisuus saattaa Euroopan ja koko maailman kulttuuriperintö mahdollisimman monien eurooppalaisten saataville. Se vastaa varsin hyvin Lissabonin strategian tavoitteita.
Vaikuttaa kuitenkin siltä, että digitalisointi edellyttää orpoteoksia koskevan kysymyksen määrittelyä. Aivan ensimmäiseksi meidän tulisi yhdenmukaistaa eurooppalaiset käytännöt, jotka koskevat orpoteoksista saatavien tulojen hallinnointia. Nämä käytännöt vaihtelevat jäsenvaltioittain.
Toiseksi painosta loppuneiden teosten julkaiseminen edellyttää erityistä valvontaa. Painosta loppuneiden teosten sääntelyä olisi mielestäni yhdenmukaistettava. Me emme voi hyväksyä sellaisen tilanteen syntymistä, jossa näitä teoksia koskeva sääntely on puutteellista. Kolmanneksi eurooppalaisessa oikeusjärjestelmässä ei voida hyväksyä opt-out-menettelyä, sillä se sallii Googlen digitalisoida teoksia ilman kirjoittajan suostumusta.
Euroopan unionin tulee mielestäni hyväksyä tällä alalla kattavampia toimenpiteitä. Katson myös, että jos me haluamme kilpailla myönteisessä mielessä Googlen kanssa tai tehdä sen kanssa yhteistyötä, meidän on nopeutettava Europeanan kehitystyötä erityisesti jäsenvaltioissa.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, haluan havainnollistaa näkökantaani kertomalla pienen tarinan.
Maailmanhistorian todennäköisesti ensimmäinen tekijänoikeusjupakka sai alkunsa Irlannissa 1 500 vuotta sitten, kun munkki nimeltä Finian kutsui toisen munkin nimeltä Columcille luostariinsa. Finian kirjoitti tuolloin erästä käsikirjoitusta. Columcille löysi käsikirjoituksen ja ryhtyi tekemään siitä öisin jäljennöstä.
Finian pahastui tästä ja pyysi jäljennöstä takaisin. Hän ei saanut sitä, joten hän vetosi ylikuninkaaseen. Ylikuningas käsitteli tapauksen ja antoi tuomionsa, joka iirin kielellä kuului "do gach bó a lao, do gach leabhar a chóip, or". Tämä tarkoittaa: "joka lehmälle vasikkansa, joka kirjalle jäljennöksensä".
Tämä tuomio on yhtä ajankohtainen nyt kuin 1 500 vuotta sitten, sillä tekijänoikeudet on tärkeää taata. Sanon siis "joka lehmälle vasikkansa, joka kirjalle jäljennöksensä" ja joka kirjoittajalle ja taiteilijalle tekijänoikeutensa.
Siim Kallas
Arvoisa puhemies, komissio tekee kaikkensa kehittääkseen eurooppalaista digitaalialaa. Näyttää siltä, että Googlesta ja erityisesti sen kirjahankkeesta on muodostunut merkittävä Euroopan unionia yhdistävä tekijä, sillä - kuten tiedätte ja olette lehdistä lukeneet - tekijänoikeudet ovat tähän asti olleet yksinomaan jäsenvaltioiden ja kansallisen lainsäädännön asia.
Me tarvitsemme nyt jonkinlaista yhteistä käytäntöä, josta komissio mielellään antaa ehdotuksia. Seuraava komissio ottaa nämä asiat varmasti hyvin vakavasti, ja tästä tulee merkittävä tavoite. Me olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että kirjat on saatava verkkoon ja että sen on tapahduttava nopeasti. Halusimme tai emme, sinne ne joka tapauksessa päätyvät. Tärkeintä on se, että kirjoittajat saavat verkkokirjoista korvauksen. Me olemme laatimassa näistä asioista puitedirektiiviä. Siinä käsitellään myös yhteisvalvontajärjestöjä, joiden on oltava avoimia ja vastuuvelvollisia jäsenilleen. Puitedirektiivi valmistuu syksyn 2010 ja kevään 2011 välisenä aikana.
Me emme saa jäädä jälkeen. Me ehdotamme yksinkertaisia eurooppalaisia sääntöjä orpoteoksista ja myös painosta loppuneista teoksista. EU:n ehdotus takaa, että kirjoja digitalisoidaan vain etukäteen annetun suostumuksen turvin ja että orpoteosten kirjoittajat pyritään aidosti löytämään.
Meidän on jatkettava tätä keskustelua. Me haluamme vielä kerran kiittää oikeudellisten asioiden valiokuntaa sekä jäsen Niebleriä ja jäsen Lehneä siitä, että he tekivät tästä mielenkiintoisesta keskustelusta aloitteen.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Bogusław Sonik  
Googlen tarjoama uusi palvelu Google Books on saanut viime aikoina aikaan kiivasta keskustelua. Hankkeen periaatteena on tarjota yleiseen käyttöön veloituksetta lukuisia digitaaliseen muotoon siirrettyjä kirjoja. Näistä kirjoista 4 miljoonaa on peräisin eurooppalaisilta kirjoittajilta. Tilanne herättää kysymyksiä internetin vapauden rajoittamisesta ja niistä haasteista, joita nopeasti kehittyvä tietoyhteiskunta lainsäätäjille asettaa.
Kuten Euroopan komissio on aivan oikein todennut, tekijänoikeuksien alaisten kirjojen digitalisoinnissa on kunnioitettava kaikilta osin tekijänoikeuksia ja maksettava kohtuullinen korvaus kirjoittajille, jotka voivat hyötyä eniten teostensa saattamisesta laajemman eurooppalaisen yleisön ulottuville. Komissio on kuitenkin samalla nostanut esiin kysymyksen siitä, soveltuuko eurooppalainen tekijänoikeusjärjestelmä vastaamaan digiajan haasteisiin. Salliiko nykyinen lainsäädäntö eurooppalaisten kuluttajien käyttää digitalisoituja kirjoja? Takaako se korvaukset näiden teosten kirjoittajille?
Google Books -hanke saattaa kirjat huomattavasti laajemman lukijakunnan ulottuville kuin tavallinen kirjasto. Kirjojen ilmainen jakeleminen verkossa on kuitenkin törmännyt rajoituksiin, jollaisia on otettu jo käyttöön musiikin julkaisualalla. Lainsäädäntö on jäänyt jälkeen digitaalisen viestinnän kehityksestä. Meidän on siis laadittava uusi oikeudellinen kehys, joka mahdollistaa nopeasti muuttuvan nykytodellisuuden sääntelyn. Lisäksi on löydettävä kompromissiratkaisu Google Books -hankkeen kaltaisten hankkeiden ja kirjoittajien korvausoikeuksien välille.
(Istunto keskeytettiin klo 11.50 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)
