A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazása (vita)
Elnök
(EL) A vita következő napirendi pontja az Őry Csaba által a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság nevében előterjesztett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló jelentés - C6-0104/2007 -.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök asszony, az Európai Parlament tisztelt képviselői! A mai napon Önök elé terjesztett dokumentum az 1408/71/EGK rendelet módosításáról szóló legutóbbi rendeletet tartalmazza. Ez az a bizonyos jól ismert, a szociális biztonsági rendszerek összehangolásáról szóló rendelet. Több mint 30 évig ez a rendelet képezte a a szociális biztonsági rendszerek összehangolásának alapját. Az utóbbi években kezdeményezés indult a rendelet, valamint a végrehajtási rendelet frissítése és egyszerűsítése céljából. A Parlament már jóváhagyta az új, 883/2004/EK rendeletet, és a végrehajtásához szükséges további jogi aktusokról már folynak a tárgyalások. Ezek közé tartozik a végrehajtási rendelet és a mellékletek szövege. Az említett új jogalkotási aktusok hatálybalépéséig frissíteni kell az 1408/71/EGK rendelet érvényességét. Ezért terjesztjük Önök elé ezt az új technikai módosítást. Ez csak a rendelet mellékleteinek szövegére vonatkozik, és figyelembe kívánja venni a nemzeti jogszabályokban bekövetkezett módosításokat.
Fontos, hogy ezt a szöveget haladéktalanul jóváhagyjuk az 1408/71/EGK rendelet naprakésszé tétele érdekében, ezzel biztosítva a jogbiztonságot és a polgárok jogainak figyelembevételét.
Külön köszönetet mondok Őry előadó úrnak a két intézmény közötti együttműködés biztosításáért. Ahogy az a jelentésből egyértelműen kiderül, a jogi aktusról az első olvasat során történő szavazás lehetővé teszi a késedelem nélküli elfogadást. A módosítások, többek között a Tanács által végrehajtott technikai változtatások kidolgozására ebben a szellemben került sor. Másrészt az előadó ebben a szakaszba nem vette be a vitákat, amelyek gyümölcsözőbbek lehetnek a végrehajtási rendelet - amely esetben Lambert asszony az előadó - vagy a mellékletek, különösen a 11. melléklet szövegének - amely esetben Bozkurt asszony az előadó - vizsgálatával összefüggésben.
Egyesek szeretnék megragadni a jelentés adta lehetőséget, hogy átfogóbb kérdésekkel foglalkozzanak, például a határokon átnyúló egészségügyi szolgáltatásokkal. Annak ellenére, hogy nyilvánvalóan foglalkozni kell ezekkel a kérdésekkel, úgy gondolom, hogy a mostani technikai jellegű frissítés keretén belül ez nem lenne tanácsos. A technikai frissítés korlátozott, de gyakorlati megközelítése megfelelőbb védelmet biztosít a polgárok jogai tekintetében. Ezért külön köszönetet szeretnék mondani Őry úrnak.
A Bizottság támogatja az 1-6., a 9. és a 11. módosítást, amelyek összehangolják az eredeti szöveget és a Tanács általános szándékát, valamint a 7. és 8. módosítást, amelyek szabályozzák az egyik tagállamban, Hollandiában nemrégiben, az egészségbiztosítási reform hatálybalépését követően kialakult problémát. Ezzel szemben a Bizottság nem támogatja a 10. módosítást. Ennek a módosításnak a pontatlan megfogalmazása nem teszi lehetővé az általa szabályozni kívánt konkrét helyzetek megfelelő kezelését. A módosítás kétségbe vonja az elsőbbségi szabályokat a családi juttatások terén. Egy ilyen módosításnak az érintett tagállamon túlmutató jogi és gazdasági következményei lennének.
Köszönöm a figyelmet, és még egyszer gratulálok az előadónak a közreműködéshez és a kiváló együttműködéshez.
Csaba Őry
előadó. - (HU) Tisztelt elnök asszony, tisztelt biztos úr! Engedjék meg, hogy mielőtt a módosító indítványok körül kialakult kisebb vitákra is kitérnék, néhány szóval méltassam ezt az előttünk fekvő jogszabályt, illetve ennek jelentőségét.
Való igaz, ahogy biztos úr is mondta, ez egy nagyon régi jogszabály, 1971-ben született és azóta hagyományosan kiemelkedő szerepet tölt be az Unión belüli szabad munkavállalás alapvető jogához illeszkedő járulékos szabályozási eszközként. Tény és való, hogy a munkaerő szabad áramlásának alapszerződésben rögzített joga önmagában igen keveset érne, ha a társadalombiztosítási rendszerekhez a más tagállamokban elhelyezkedő polgárok nem férhetnének hozzá, illetve ha a jogok hordozhatóságát nem tudnánk biztosítani.
Az Unión belüli mozgás kapcsán a jelentős kockázatokat viselő munkavállalóknak a társadalombiztosítás és a szociális alapjogok tekintetében hátrányt nem lehet szenvedniük. A szabad munkaerő-áramlás csak ekkor töltheti be az uniós munkaerőpiacok közötti fontos kiegyenlítő szerepet, melyre az Unió gazdaságának szüksége van.
Viszont azt is látnunk kell, azt is rögzítenünk kell, hogy az 1408-as rendelet, melyről most beszélünk, csak akkor töltheti be a funkcióját, hogyha ezt folyamatosan összhangba hozzuk a nemzeti jogszabályokkal. Hiszen a szociálpolitika, a foglalkoztatás, a munkaerő-áramlás kérdései alapvetően nemzeti kompetenciákba tartoznak, nemzeti kompetenciákat érintenek. Ezért szükség volt és szükség van arra, hogy évről évre folyamatosan korrigáljuk, folyamatosan kiegészítsük a jogszabályt.
Kulcsfontosságú szabályról van szó, hisz látszólag csak különböző szövegeket egyeztetünk, valójában ez embereket, emberi sorsokat, emberek mindennapi problémáit érinti. Nekünk jogalkotóknak tehát akkor is ez a feladatunk, ha tudjuk, hogy ez már egy igen rövid ideig hatályban lévő szöveg, hisz ahogy biztos úr is említette, megvan már, megszületett már az új rendelet, az új direktíva.
Addig is, amíg ennek meg nem alkotjuk a végrehajtási rendeletét, addig is a jogbiztonság érdeke azt kívánja, hogy folyamatosan aktualizáljuk, igazítsuk a szöveget a nemzeti jogszabályokban történt változásokhoz. Jó példa erre mindjárt az első módosító indítvány, ahol a magyar jogban, a Polgári Törvénykönyvben módosították a "közeli hozzátartozó” fogalmát, és most lehetőség nyílott arra, hogy ehhez igazítsuk az európai szöveget is.
De hasonlóképpen szó volt itt a Hollandiát érintő módosító indítványokról, ahol ugyancsak nagyon kézzelfogható emberi sorsokról van szó, olyan katonákról, akik külföldön szolgálatot teljesítenek, a családjaikat érintő különféle szociális ellátási jogosultságok tekintetében bizonytalanság uralkodik. Ez nyilvánvalóan elfogadhatatlan, ezt ki kell egészíteni.
Erre a problémára egyébként a bizottsági munka folyamán megoldást találtunk, elfogadva a Tanács szóbeli indítványát, azt beépítettük a szövegbe. Tehát itt nincs probléma, mint ahogy azt gondolom, hogy az említett 10-es módosító indítványra is végül is megnyugtató megoldás született, hisz a holland kormány vállalta, hogy pontosító jellegű körlevélben tájékoztatja az érintett polgárokat, így ennek a módosító indítványnak az elfogadására most nincs szükség a Parlamentben.
De szükség volt arra az együttműködésre, amelyet egyébként megköszönnék minden résztvevőnek, mind a módosításokat benyújtó képviselőknek, mind a Tanács, mind a Bizottság munkatársainak. Köszönöm szépen a szót, elnök úr!
Ria Oomen-Ruijten
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr! Ahogy azt Őry úr épp az előbb elmondta, a munkaerőpiacon rendkívül fontos a mobilitás. A koordinációs rendelet, amelyet a mai napon vitatunk meg, tulajdonképpen minden évben összehangolja a tagállamok jogszabályainak kiigazításait.
A tagállamoknak valójában minden jogszabályt, illetve a szociális biztonsággal vagy adótörvénnyel kapcsolatos minden módosítást meg kell vizsgálniuk annak ellenőrzése céljából, hogy az EU-konform-e. Ebben az esetben nem lehet túl sok probléma. Ha egyértelmű az eredmény, később nem lesz szükség kiigazításra.
Őry úrral együtt számos módosítást terjesztettem elő, és tényleg úgy gondolom, hogy amikor eljön az éves kiigazítás ideje, minden egyes képviselőnek meg kell vizsgálnia a saját tagállama helyzetét, hogy megtudja, vajon az igazgatási konzultáció során tényleg mindent összehangoltak-e a valós európai helyzettel.
Két, illetve három módosítást terjesztettünk elő. Az első kettő, a 7. és 8. módosítás a Belgiumban, illetve Németországban lakó katonai személyzet családtagjainak egészségbiztosításával kapcsolatos. A holland katonai személyzetre nem vonatkozik az egészségbiztosításról szóló törvény, és így családtagjaik sem részesülhetnek biztosításban, ezért egy olyan rendszerhez kellett csatlakozniuk, amely egyre többe és többe került. A holland kormány levélben fordult az Európai Parlamenthez, melyben arra kérte a Parlamentet, hogy fogadja el a módosításokat, mivel ez a leggyorsabb megoldás.
A harmadik módosítás - a 10. módosítás - a gyermekellátásról szóló holland törvénnyel kapcsolatos. Az olyan családok, amelyek lakóhelye Hollandiában volt, de a határ másik oldalán dolgoztak, nem voltak jogosultak gyermekellátási juttatásra. A törvény módosításával most ez a probléma is megoldódott.
Ez azt jelenti, hogy állhatatosságunk révén többek számára elég sok mindent elértünk. A kollégáimnak is köszönöm, hogy nem hagyták elrettenteni magukat a második olvasatra vonatkozó érvelésekkel, hanem támogattak bennünket, hogy minél többet elérhessünk.
Joel Hasse Ferreira
a PSE képviselőcsoport nevében. - (PT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Mindenekelőtt gratulálni szeretnék az előadónak, Őry úrnak a kiegyensúlyozott jelentéshez. Másodszor, szeretném hangsúlyozni, hogy mennyire fontos, hogy az Európai Unió eltérő szociális biztonsági rendszereit összehangoljuk és fejlesszük, valamint szükség esetén kiigazítsuk. Elég egyértelmű, hogy az előterjesztett, általunk lényegesnek tartott módosítások száma lehetővé teszi, hogy Őry úr jelentésének első olvasat során történő jóváhagyását elősegítő eljárás részeként kellő információk alapján vitatkozzunk.
Európában a szociális biztonsággal kapcsolatos kérdések nyilvánvalóan sokkal több dolgot foglalnak magukban azon problémáknál, amelyek megoldására ez a jelentés törekszik, továbbá kiterjednek a kapcsolódó szabályozási gyakorlatokra is. Most azonban az Írországban, Magyarországon, Lengyelországban, Hollandiában és Ausztriában a szociális biztonsággal kapcsolatos jogszabályokban a tényleges modernizáció és kiigazítás biztosítása érdekében bekövetkezett változásokat kell figyelembe vennünk.
Hölgyeim és uraim, mint tudjuk, az új szabályozási rendszer bevezetésével, különösen a vonatkozó végrehajtási rendeletekkel kapcsolatban velünk egy időben folytatnak vitát. Ebben az esetben is üdvözöljük az előadó álláspontját, megértjük és osztjuk azon nézetét, hogy csak korlátozott számú, feltétlenül lényeges módosítás támogatható, ahogy az a bizottságban is elhangzott. Ezek a módosítások a szükséges jogbiztonság garantálására irányulnak, hogy az új rendelet hatálybalépése gördülékenyebb legyen. Időközben megtudtam, hogy Őry úr az ismertetett okok miatt visszavonta az érintett módosítást.
Végezetül, elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a szociális biztonság terén is az a legfontosabb, hogy elősegítsük a munkavállalók Európai Unión belüli mobilitása elvének megfelelő végrehajtását, amit a lisszaboni csúcs és a 2006-os év, "a mobilitás európai éve” újólag megerősített. A munkaerő mobilitása és a szociális biztonsági rendszer megfelelő koordinációja nélkül az európai munkavállalók korlátozott lehetőségekkel rendelkeznek a munkaerő-piaci mozgás terén. Épp ez az, amit nem szeretnénk, ezért támogatjuk ezt a jelentést.
Ona Juknevičienė
Az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata garantálja, hogy mindenkinek joga van szabadon mozogni és lakóhelyét szabadon megválasztani. Az Európai Unió Alapjogi Chartája biztosítja a foglalkozás megválasztásának szabadságát és a munkavállaláshoz való jogot. Tudjuk azonban, hogy a gyakorlatban még mindig sok tényező akadályozza abban a polgárokat, hogy a Közösségben teljes mértékben élni tudjanak ezekkel a jogokkal. 1971 óta a vitánk tárgyát képező rendelet szolgál a tagállamok között mozgó polgárok szociális biztonsága garantálásának alapjául. Ahogy azt már említettük, a rendeletet több mint 30 éve alkalmazzuk, rendelkezései ezen időszak alatt a nemzeti jogszabályokra tekintettel elég gyakran módosultak. Mindazonáltal ez a rendelet állapítja meg azt az általános alapelvet, amelyet minden nemzeti kormánynak, szociális biztonsági intézménynek, sőt bíróságnak be kell tartania a nemzeti jogszabályok alkalmazása során. Ilyen módon biztosított, hogy azokat, akik élnek a Közösségen belüli más országokba való mozgás jogával, nem éri hátrány a különböző nemzeti jogszabályok alkalmazásakor.
A szociális biztonsági rendszerek országonként igen eltérőek, és bár a rendelet módosítására gyakran sor kerül, a rendeletnek nem a rendszerek egységesítése, hanem általános szabályozása a célja. Így hát örömünkre szolgál, hogy ilyen módon védelmet tudunk nyújtani a Közösség legkiszolgáltatottabb polgárai, a nők, nyugdíjasok és a fogyatékkal élők, valamint családtagjaik számára. Úgy gondolom, hogy ez a dokumentum nem csupán az EU-tagállamok, hanem az uniós polgárok egységesítését is elősegíti. Ezért, hölgyeim és uraim, őszintén arra ösztönzöm Önöket, hogy szavazzák meg a dokumentum elfogadását.
Wiesław Stefan Kuc
a UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr! Az Európai Unión belüli mozgás, munkavállalás és lakóhely választás szabadsága az uniós polgárok számára biztosított legfontosabb előnyök közé tartoznak. Ezért a szociális biztonsággal kapcsolatos helyzetük az egyik leglényegesebb kérdés, különösen most, amikor Európában korábban nem tapasztalt mértékű a személyek mozgása, vagyis a valamennyi uniós intézmény által erősen támogatott migráció.
Megértettem, hogy - tekintettel a szociális biztonsági rendszerekről szóló, módosított rendelet végrehajtására - (pillanatnyilag még hatályos az 1971. évi rendelet), csak azon próbálunk változtatni, amin feltétlenül szükséges, valamint az egyes országokban bevezetett változtatásokhoz igyekszünk igazodni.
Úgy gondolom azonban, hogy nem éltünk a kínálkozó lehetőséggel, és nem módosítottuk a rendeletet az új rendeletben javasolt szándéknak megfelelően. Bár már négy év eltelt az új rendelet tervezetének jóváhagyása óta, ez még mindig nem lépett hatályba, a régi rendelet pedig már több mint 37 éves. Talán jobb lenne a meglévő tervezet változtatásait végrehajtani, mint az új változatra várni, mivel telik az idő, és az emberek kezdenek türelmetlenkedni.
Jean Lambert
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, én is szeretnék köszönetet mondani az előadónak a munkájáért. Tudom, hogy ez gyakran nagyon technikai jellegű munkának tűnik, de ezek az évenkénti gyors frissítések fontosak, mert átláthatóságot biztosítanak a polgárok számára a jogosultságaik tekintetében. Ez azt is jelenti, hogy a rendelet hatálya gyorsabban kiterjedhet bizonyos személyekre.
Ezenkívül másokhoz hasonlóan hangsúlyozni szeretném, hogy itt koordinációról és nem harmonizációról van szó. Ez gyakran azt jelenti, hogy bizonyos dolgok, amelyek nagyon ésszerűnek tűnnek, nem feltétlenül elfogadhatóak a koordináció rendkívül korlátozott körén belül. Úgy gondolom, hogy abban a tekintetben is egyértelműnek kell lennünk, hogy ez a koordináció nem szándékozik aláásni a nemzeti rendszereket és megnyitni azokat a piaci erők számára - ahogy azt úgy vélem jelenleg különösen az egészségügy terén kezdjük tapasztalni.
Ahogy azt már mások említették, a frissítésre vonatkozó végrehajtási rendelet elkészítése folyamatban van, de már tudjuk, hogy bizonyos kérdésekre nem fog kiterjedni. Úgy gondolom, hogy megoldást kell találnunk a koordináció körébe nem tartozó kérdésekre, és arra ösztönözném a Bizottságot, hogy vizsgálja meg ezt: például amikor az adóbevételt egyre inkább a szociális biztonsági rendszerek megerősítésére használják, a külföldön dolgozók pedig rájönnek, hogy olyan szociális biztonsági rendszerhez való hozzájáruláshoz fizetnek adót, amelyhez már nem tartoznak.
Azt is szorgalmaznám - ahogy az a Parlament is tette nemrégiben -, hogy a nemzeti gyakorlat kerüljön összhangba a rendelet szellemével, hogy ne kelljen azt megállapítanunk, hogy - a jelenlegi franciaországi helyzethez hasonlóan - a nemzeti előírások változásai miatt egyesek már nem férhetnek hozzá azon rendszerekhez, amelyekbe járulékot fizettek.
Zuzana Roithová
(CS) Biztos úr, a rendelet mellékleteiben javasolt technikai jellegű változtatásokat kétségtelenül jóvá kell hagyni. Ezáltal összhangot teremtünk a rendelet és az egyes országokban kialakított új terminológia között. Ismételten szeretnék azonban rámutatni arra, hogy az európai jogszabály már több éve ellentmondásban áll az Európai Bíróság határozataival, amelyek a betegeknek a külföldön biztosított egészségügyi ellátás költségei megtérítése iránti igényével kapcsolatos szabályok pontosabb meghatározására vonatkoznak. Az ellentmondás a kórházi ellátás vonatkozásában a legfeltűnőbb, és minden ítéletre kiterjed: hangsúlyozni szeretném, hogy mindegyikre, nem csupán azon ügyekre, ahol a Tanács már konszenzusra. Az igaz, hogy a betegek jogainak védelme biztosított, ha az Európai Bírósághoz fordulnak, de ez a jogi helyzet elfogadhatatlan.
Újfent emlékeztetni szeretném Önöket arra az elvesztegetett lehetőségre, hogy az új, egyszerűsített 883/2004/EK rendelet elkészítésekor nem módosítottuk egy megfelelő módszer segítségével a biztosított személyek kárigényeit. Azt a lehetőséget is elszalasztottuk, hogy az Európai Bíróság által a két évvel később megjelent, szolgáltatásokról szóló irányelvben meghatározott alapelveket módosítsuk. Most elkezdődött egy újabb év, és lényegi változtatások helyett még mindig csak technikai módosításokat végzünk. Lehet, hogy az új végrehajtási rendelet megoldja ezt a problémát, de úgy tűnik, hogy nem old meg minden ügyet, mivel a Tanács nem ért egyet minden kérdésben. Ráadásul a helyzet még bonyolultabbá válhat, mivel az Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Főigazgatóság a betegek mobilitásáról szóló új irányelvre irányuló javaslatot terjeszt elő. Ezért a Tanács vitákkal teli tárgyalásokra számíthat. Az egyik vitát kiváltó téma a támogatások kérdése. Ezenkívül további késedelemek várhatók a kórházi ellátás költségeinek visszatérítéséhez való jog jogszabályi megerősítése tekintetében. Eltérőek a vélemények a visszatérítés mértéke és az érintett származási országában található biztosítótársaság engedélyének feltételei tekintetében.
Véleményem szerint a jogbiztonság, a hozzáférhetőség és a polgárok jogi tájékozottsága szempontjából ez egyáltalán nem kívánatos helyzet. Egyes országok úgy "oldják meg” ezt a problémát, hogy nem tájékoztatják állampolgáraikat az Európai Bíróság ítéleteiben biztosított jogokról. Meggyőződésem, hogy ezt a problémát minél gyorsabban meg kell oldani a 883/2004/EK rendelet módosítása révén. Nem számíthatunk arra, hogy az Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Főigazgatóság által előterjesztett, a mobilitásról szóló új, vitás irányelv további késedelem nélkül biztosítja az ítéletekkel való összhangot.
Emine Bozkurt
(NL) Elnök úr! Köszönetet szeretnék mondani Őry úrnak a kiváló munkájáért. A rendelkezésemre álló rövid idő alatt egy kérdést szeretnék hangsúlyozni. Nem minden, a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával kapcsolatos hiba írható a jogalkotás rovására. Sok problémát a szabályok végrehajtása idéz elő, amelyért maguk a tagállamok felelősek.
Az Őry úr jelentésével kapcsolatos munka során számos gyakorlati problémára derült fény. Pontosan ez a helyzet a koordináció esetében; nem csak a jogszabálynak kell kifogástalannak lennie, hanem a gyakorlati alkalmazásnak is következetesnek kell lennie. Ezért tartom örvendetesnek, hogy a Tanács elnökei konzultálnak a Parlamenttel, például a 883/2004/EK rendelet XI. és VI. mellékletéről, amelyekhez engem jelöltek ki előadónak.
Természetesen rendkívül fontos, hogy a Tanácsnak a rendelettel és a mellékletekkel kapcsolatos munkája e parlamenti ciklus során befejeződjön. Ehhez sok sikert kívánok a Tanács jövőbeni elnökeinek.
Janusz Wojciechowski
(PL) Elnök úr, támogatom Őry úr jelentését. Nagyon helyes, hogy az EU koordinálja a szociális biztonsági rendszereket, mivel a kibővített Európai Unióban több millióan dolgoznak szülőhazájukon kívül. A legtöbben - több mint 2 millióan - a honfitársaim, a lengyelek közül dolgoznak különböző tagállamokban.
Egyrészt kedvező, hogy a munkavállalók szabadon mozoghatnak, másrészt elszomorító, hogy egyre többször fordul elő, hogy a külföldi munkavállalók nem részesülnek megfelelő elbánásban. Egyes országokban olyan esetek kerültek napvilágra, amikor lengyel munkásokkal büntetendő módon bántak, rabszolgamunkára kényszerítve őket. A lengyel munkavállalókat faji alapú támadások is érik. Ez történt az Egyesült Királyságban és nemrégiben Németországban - a lengyel média a mecklenburgi Löknitz városában lengyelek ellen elkövetett brutális támadásokról számolt be.
Ezek súlyos esetek, és azt várnánk minden tagállamtól, hogy tegyen több intézkedést a külföldi munkavállalók kizsákmányolással és üldöztetéssel szembeni védelme érdekében.
Gyula Hegyi
(HU) Az európai határok leomlásával és az életforma változásával több millió európai polgár van, aki az egyik országban született, egy vagy több másik országban is dolgozott és nyugdíjas éveit megint más országban szeretné letölteni. Társadalombiztosítási járulékait másutt fizeti be, mint ahol a járulékokat később igénybe veszi.
A versenyfeltételek egyenlősége is megkívánja a társadalombiztosítási szolgáltatások harmonizálását. Hosszabb távon ezért elkerülhetetlen az egységes európai társadalombiztosítási rendszer megalkotása, beleértve a nyugdíjrendszert, a betegségbiztosítást és a szociális ellátást.
A Magyar Szocialista Párt munkacsoportja javasolja, hogy ez az elképzelés beleépüljön az Európai Szocialisták Pártja távlatos programjába. A harmonizáció természetesen időt vesz igénybe, jogvitákat is hoz, de biztos vagyok benne, hogy a jövő Európájában az egységes társadalombiztosításé a jövő.
Petya Stavreva
(BG) Elnök úr, igen tisztelt kollégák! Egy egyesült Európa számára a szociális jogszabályok harmonizációja, valamint a szociális biztonsági rendszereknek az EU-tagállamok közötti koordinációja kulcsfontosságú, mivel a mozgás szabadsága a legfontosabb értékeink közé tartozik.
Mindenkinek, aki az EU valamely országában szándékozik munkát vállalni, tisztában kell lennie a jogaival és kötelezettségeivel; a tagállamoknak pedig védeniük kell az állampolgárok szociális jogait és a legkedvezőbb munka- és életkörülményeket kell biztosítaniuk. Az EU országaiban dolgozó polgárok szociális biztonsági helyzete közvetlen kihatást gyakorol a Közösség jólétére és gazdasági teljesítményére.
Bulgáriában, az egyik új tagállamban, a szociális biztonság kérdése különösen aktuális. Úgy vélem, hogy a szociális biztonság európai szintű harmonizációja egyértelműbb és egyszerűbb szabályokat fog biztosítani az uniós polgárok számára. Támogatom Őry úr jelentését, és arra ösztönzöm Önöket is, hogy szavazatukkal támogassák azt.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök úr! Ezzel a dokumentummal kapcsolatban az a lényeg, hogy a polgárok jogbiztonságának fokozása érdekében gyorsan jóváhagyjuk.
Tudomásunk van arról, hogy a modernizációról és egyszerűsítésről szóló rendeletekkel kapcsolatos jóváhagyás folyamatban van, tehát ez a javaslat sokat veszítene a jelentőségéből, ha késleltetnénk a jóváhagyást.
Azzal az igénnyel kapcsolatban, hogy az Európai Közösségek Bíróságának legújabb határozatait építsük be a jogszabályba, azt szeretném elmondani, hogy ez egy technikai jellegű kérdés, amelyet a hatályba léptetendő rendelettel kapcsolatos vita keretében kell megtárgyalni.
A Bizottság már nagy mértékben figyelembe vette a Bíróság újabb joggyakorlatát a határokon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó javaslatában, amelyről hamarosan vitát folytat a Biztosok Testülete.
Ha az Európai Parlament megszavazza ezt a dokumentumot, akkor lehetővé válik a Bizottság számára, hogy jövőbeni erőfeszítéseit a szövegek frissítésére és egyszerűsítésére összpontosítsa. Még sok munka vár ránk, mielőtt az új szövegek hatályba léphetnek. Ez az erőfeszítés hosszú távon elő fogja segíteni az Európai Unión belül mozgó polgárok jogainak gyakorlását, így az európai egyesítés ezen alapvető célja konkrétabb formában jelenik meg.
Engedjék meg, hogy még egyszer köszönetemet fejezzem ki az előadónak az általa végzett kiváló munkáért.
Csaba Őry
előadó. - (HU) Köszönöm a szót, elnök úr! Végezetül talán érdemes összefoglalni egy, a vita hátterében meghúzódó kérdést - többen is említették, Jean Lambert és Bozkurt képviselőasszony is.
Tulajdonképpen miközben ezt a jelentést készítettem, sosem a tartalmi kérdésekről vitatkoztunk, ezekben mindig egyetértettünk. Amin vitatkoztunk az az, hogy hol húzódik az európai jogalkotásnak a kompetenciája és hol húzódik a nemzeti jogalkotásnak a kompetenciája. Szeretném önöket biztosítani arról, hogy ebben az esetben ezt az igen kényes egyensúlyt sikerült megtalálnunk.
Tehát valamennyi módosító indítványról beszéltünk a Bizottsággal is, beszéltünk a Tanács képviselőivel is. Ott, ahol végül vita alakult ki, ott, ha többszöri menetben is, de megtaláltuk a megoldást. Tehát legyen ez egy szerencsés vagy jó példa arra, hogy időnként még együtt is tudunk működni, ha erre szükség van. Hogy nekünk szükségünk van erre, az a mi számunkra evidencia, de hogy az európai polgároknak is szüksége van rá, azt gondolom, hogy ezt sem kellene kétségbe vonni.
Én a magam részéről a jelentés kapcsán nem törekedtem arra, hogy mélyreható változásokat javasoljak a szövegben, éppen azért, mert várunk a Bozkurt-jelentésre és Jean Lamber jelentésére, amelyek a 2003-as rendelethez kapcsolódnak. Tehát azt gondolom, hogy a jogszabály most hatályban marad - talán egy kicsit javítottunk rajta-, egyébként a vitát pedig majd folytatjuk a végrehajtási rendelet megalkotása kapcsán, és azt gondolom, hogy ez így van rendben.
Köszönöm még egyszer mind a Tanácsnak, mind a Bizottságnak, mind a képviselőtársaimnak az együttműködést.
Elnök
A vitát berekesztem.
A szavazásra holnap 11.30-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (142. cikk)
Monica Maria Iacob-Ridzi
(PPE-DE), írásban. - (RO) Az a rendelet (az 1408/71/EGK rendelet), amelyet módosítunk, rendkívül fontos szerepet játszik az Európai Unió négy alapvető szabadsága egyikének, a mozgás szabadságának a megvalósításában. A munkaerőnek az Európai Unión belüli szabad mozgása sem közvetlenül - a többi tagállam állampolgárai által betölthető szakmai kategóriák korlátozásával -, sem közvetve - azon társadalmi juttatások csökkentésével, amelyekre más tagállamok állampolgárai jogosultak - nem korlátozható.
Ezért a Bizottság által javasolt rendelet a Parlament további módosításaival együtt világosan meghatározza majd, hogy az állampolgárok mikor részesülhetnek a saját tagállamuk által nyújtott különleges ellátásokban, milyen körülmények között exportálhatók ezek az ellátások, valamint hogy egyéb szociális rendszerek alkalmazhatók-e a nem állampolgárokkal való tisztességes bánásmód biztosítása érdekében. Továbbá amennyiben ki akarjuk bővíteni az Európában alkalmazott munkaszerződés-kategóriákat, megegyezésre kell jutnunk azzal kapcsolatban, hogy az egyéni vállalkozás, illetve önálló vállalkozás mit von maga után.
Végezetül úgy gondolom, hogy ez a jelentés elősegíti a más tagállamokban dolgozók szociális jogainak védelmét. A szociális jogok elismerését akadályozó tényezők megszüntetése nagyobb mobilitást idéz elő az Unión belül, valamint azt eredményezi, hogy nő a foglalkoztatás.
