Az Európai Parlament Lengyelországban megválasztott képviselőinek jogállása (vita)
Elnök
Következő napirendi pontunk egy szóbeli kérdéshez kapcsolódik, amelyet Giuseppe Gargani intézett a Bizottság felé a Jogi Ügyek Bizottsága - B6-0002/2008) nevében az Európai Parlament Lengyelországban megválasztott képviselőinek jogállását illetően.
Giuseppe Gargani
szerző. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a ma este folyamán tárgyalt kérdéskörrel a Jogi Bizottság, amelynek elnöke vagyok, már számos alkalommal foglalkozott igen részletesen, és ez a Bizottság kért fel arra, hogy jelen kérdésen keresztül indítsak beszélgetést és eszmecserét a Bizottsággal.
A kérdés az Európai Parlament Lengyelországban megválasztott képviselőinek jogállásával kapcsolatos, akik a választások, illetve a választásokat szabályzó rendelkezések szempontjából más helyzetben vannak a többi tagállam képviselőihez képest. Az európai parlamenti választásokat Lengyelországban a gyakorlatban a 2004. január 23-i törvény 9. cikke szabályozza, amely meghatározza a jogosultság követelményeit: a jelölteknek a szavazás napján legalább 21 évesnek kell lenniük, nem lehetnek büntetett előéletűek, lengyel lakosoknak kell lenniük, és még számos egyéb kritériumnak is meg kell felelniük.
Az előbb említett törvény 17. fejezete meghatározza azokat a körülményeket, amelyek fennállása esetén az Európai Parlament lengyel képviselői elveszthetik mandátumukat: jogosultságukat, azaz a szavazás napján fennálló jogosultsági követelményeket, érvényteleníteni lehet, amely alkalmat adhat a jogvesztésre, amennyiben ezeknek a követelményeknek nem felelnek meg, vagy más ügyek következtebén, amelyeket most nem szeretnék részletezni, mert szeretnék inkább a tárgyra térni.
Több együttes rendelkezés értelmében egy európai parlamenti képviselő automatikusan elveszti mandátumát, ha elítélik bűncselekmény miatt; a lengyel Parlament képviselőinek esetében a 2001. április 12-i törvény nem tartalmaz erre vonatkozó rendelkezést (sem a Szejmbe, sem a Szenátusba történő beválasztást illetően), és ennek eredményeképpen ezek a rendelkezések csak a lengyel európai parlamenti képviselőkre vonatkoznak, a lengyel Parlament képviselőire nem.
Ebből kifolyólag kezdtük el tárgyalni a problémát és feltettünk magunknak egy kérdést, egy olyan kérdést, amely a mentességi kérelmekre is hatással lehet. Ahogyan azt Önök is tudják - és Frattini biztos úr is -, hatáskörrel rendelkezünk ebben a kérdéskörben. Egyértelmű, hogy ha egy képviselő automatikusan elveszti mandátumát egy olyan esemény miatt, amely esetében a mentesség nem állja meg a helyét, akkor ott további problémák és bizonytalanság van.
Ezért kérdezzük és kérdezem én a Bizottság nevében a biztos urat arról, hogy az ő meglátása szerint a lengyel Parlamentbe történő beválasztásra vonatkozó választási törvények sértik-e a kiváltságokról és mentességekről szóló jegyzőkönyv 10. cikkét, amely kimondja, hogy az Európai Parlament üléseinek ideje alatt a képviselők a saját államuk parlamenti képviselői számára biztosított mentességeket élvezik. Itt tehát egyértelmű következetlenség tapasztalható, hiszen a rendelkezések értelmében egy lengyel európai parlamenti képviselő elvesztheti mandátumát, de nemzeti parlamentjének képviselői más bánásmód alá esnek.
Kérdezném továbbá a Bizottságtól, hogy szándékozik-e eljárást indítani az Európai Közösségek Bíróságánál, azzal kapcsolatban, hogy Lengyelország módosítsa a szóban forgó törvényt, illetve, hogy megfelelően alkalmazza a szerződést, hiszen úgy tűnik ez sem megfelelően kerül alkalmazásra. Tekintettel arra, hogy kivételről van szó, és a tagállamok képviselőire vonatkozó hasonló és egyenlő bánásmód értelmében ez a lengyel képviselőkre vonatkozó kivétel ellenkezik a többi tagállam felé tanúsított bánásmóddal, ezért ezt a két kérdést tenném fel a Bizottságnak és terjeszteném ezeket az információkat a Parlament elé, megkérve a biztos urat, hogy adjon választ ezekre a kérdésekre, illetve szeretném megkérdezni, hogy véleménye szerint orvosolható-e ez a probléma.
Franco Frattini
a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a Gargani úr által említett probléma kétségtelenül fontos. Fontos, mert két olyan elv is kockán forog, amelyek véleményem szerint helytállóak és igen fontosak.
Az első elv kétség kívül az, amelyikre a kiváltságokról és mentességekről és az európai parlamenti képviselők státuszáról szóló jegyzőkönyv 10. cikke is utal, miszerint azokban az államokban, ahova az európai parlamenti képviselők tartoznak, ugyanazokat az előjogokat élvezik, mint az adott állam parlamenti képviselői.
Itt azonban egy másik - véleményem szerint legalább ennyire fontos - rendelkezésről is szó van, mégpedig a parlamenti képviselők megválasztásáról szóló 1976. évi európai jogi aktus 13. cikkével kapcsán. A szóban forgó cikk egyértelműen meghatározza, hogy amikor egy tagállam olyan jogszabályokat vezet be, amelyek az itt említett esetet, azaz az európai parlamenti mandátum elvesztését érintik; úgy ez a mandátummegszűnés az adott országban a nemzeti jog hatáskörébe tartozik.
Más szóval tehát tisztán látható konfliktusról van szó, hiszen a kiváltságokról és mentességekről szóló jegyzőkönyvben meghatározott, Gargani úr által is idézett szabályok, egyenlő kiváltságokról beszélnek a lengyel parlamenti képviselők, illetve az Európai Parlament Lengyelországban megválasztott tagjait illetően, ugyanakkor viszont az európai parlamenti képviselők megválasztásáról szóló 1976. évi európai jogi aktus az, amelyik nyilvánvalóan - mondhatnám kifejezetten - szabályozza az európai parlamenti képviselők jogállásának elvesztését és amelyik megállapítja, hogy ezt a nemzeti jogszabályok szabályozzák.
Véleményem szerint itt többről van szó, mint egyszerűen az Európai Unió harmadik irányadó elvének megsértéséről: a kérdés az, hogy a lengyel nemzeti jogszabályok alkalmazzák-e az egyenlő bánásmód elvét vagy sem. Ez az elv, amely minden európai állam alkotmányos törvényeiben megtalálható, kimondja, hogy a hasonló eseteket hasonlóan kell elbírálni. Itt erről az általános elvről van szó, ez azonban nem teszi lehetővé, hogy az Európai Bizottság kikösse, hogy a lengyel jogrendnek meg kell változtatnia törvényeit, hiszen a kérdés a nemzeti jog hatáskörébe esik. Amennyiben a nemzeti jogszabályokban inkább a nemzeti parlamenti képviselők mandátumvesztését szeretnék másképp szabályozni, mint a lengyel európai parlamenti képviselők jogállásának elvesztését, úgy erre van lehetőség, a legfontosabb tényező azonban az, hogy az egyikkel összefüggő rendelkezéseket össze kell hangolni a másikkal összefüggő rendelkezésekkel.
Személyes véleményem az, hogy a Bizottság nem mondhatja azt, hogy "a Bírósághoz fordulunk azért, hogy a lengyel nemzeti jogszabályokat egy bizonyos módon módosítsák”, inkább azon az állásponton vagyok, hogy egy általános elvet határozzunk meg. Ez az elv pedig az, hogy a lengyel jogrendnek lépéseket kell tennie annak érdekében, hogy orvosolja ezt a bánásmódbeli különbséget és ez véleményem szerint a lengyel jogalkotó feladata. Mivel ez a kérdés még soha nem merült fel eddig, és mivel túlságosan kényes ahhoz, hogy röviden, összefoglalva foglalkozzunk vele, ezért úgy gondolom, az első lépés egy egyetértés elérése lenne: amennyiben a lengyel jogalkotó megszünteti ezt a bánásmódbeli eltérést, ez a lengyel Parlamentre tartozik.
Másodszor: megfelelnek a lengyel jogszabályok az 1976. évi európai jogi aktus rendelkezéseinek, amelyeket már korábban idéztem? Gargani úrnak mondanám, hogy felhívtam a 12 új tagállamot, hogy készítsenek összehasonlító tanulmányt annak érdekében, hogy megállapíthassuk, hogy vajon a lengyelen kívül, a másik 11, 2004 és 2007 között csatlakozott tagállam törvényhozása megfelel-e az 1976. évi európai jogi aktus rendelkezéseinek.
Összefoglalva, két feladatot kell elvégezni. először is a lengyel nemzeti törvényhozás megfelelőségének felülvizsgálatát, amelyet személyesen vállalok, és amely nem csak a lengyel nemzeti jogszabályokkal foglalkozik majd, hiszen az a tény, hogy Gargani úr Lengyelország példáját hozta fel, nem jelenti azt, hogy más tagállamokban nem áll fenn hasonló helyzet. Véleményem szerint mindegyik felülvizsgálatra szorul.
A második feladat annak értékelése, hogy vajon a lengyel parlament képes-e a törvényhozás segítségével megszabadulni ettől a nyilvánvaló konfliktustól, hiszen egyértelmű, törvény által szabályozott hátrányos megkülönböztetés áll fenn a Lengyelországban megválasztott európai parlamenti képviselők és a lengyel parlamenti képviselők jogállásában. A konfliktus teljesen egyértelmű és az egyetlen szempont, amelyet véleményem szerint nehezebb lehet elfogadni az, az hogy az Európai Bizottság feladata megkérdezni az Európai Közösségek Bíróságát azzal kapcsolatban, hogy milyen lépéseket tegyen a lengyel jogalkotó.
Amennyiben a Parlament egyetért ezzel a helyzettel, úgy rámutathatnánk, hogy egyértelmű hátrányos megkülönböztetés áll fenn a két fajta parlamenti képviselői jogállás között. Ez egy új jellegű feladat és úgy gondolom, hogy az együttműködés szellemében kell előre haladnunk.
Tadeusz Zwiefka
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr, Gargani úr igen érthetően mutatta be az európai parlamenti képviselők helyzetét a lengyel jog kontextusában, csakúgy, mint a képviselőket érintő egyenlőtlen bánásmódot ugyanebben a kontextusban a lengyel parlamenti képviselőkkel és szenátorokkal kapcsolatban. Egyetértek a Frattini biztos úr által előterjesztett érveléssel, miszerint ez sérti a parlamenti képviselőkkel való, jogszabályban előírt egyenlő bánásmód elvét.
Tájékoztatnám Önöket, hogy a jelenleg Lengyelországban hatalmon levő koalíció, a Platforma Obywatelska és a Polskie Stronnictwo Ludowe, már megkezdte a munkát a törvény módosításával kapcsolatban, hogy az ugyanolyan legyen az európai parlamenti képviselők, a lengyel parlamenti képviselők, illetve a szenátorok szempontjából is. Ez a módosítás hasonló irányba fog mutatni, mint az Európai Parlament választási törvényeinek rendelkezései, amely értelmében ugyanazok az elvek vonatkoznak majd a lengyel parlamenti képviselőkre és a lengyel szenátorokra.
Ahogyan azt Gargani úr is mondta, hogy egy olyan problémával kapcsolatban kezdtünk tárgyalásokat, amelyről kiderülhet, hogy az valójában egy szélesebb problémakör része, ezért azon töprengtem, hogy nem lenne-e érdemes egy, a legalább főbb irányelvekben egyező, közös európai parlamenti választási jogszabályon gondolkozni az Európai Unió tagállamai számára, mivel jelenleg a 27 tagállam mindegyikében igen más körülmények vannak. Nehéz ennek ellentmondani, és természetesen elfogadok mindenfajta jogi megszorítást az európai parlamenti képviselőket illetően, de igen nehezen tudok egyetérteni egy olyan helyzettel, ahol egy egyén, amennyiben bírságot szabnak ki rá egy szándékos bűncselekményért egy ügyészségi eljárás során, vagy ha vád alá helyezik bűncselekmény elkövetésének gyanúja miatt, akkor automatikusan elveszti európai parlamenti mandátumát.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
a PSE képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr, a mai vita felvetette az Európai Parlament lengyel képviselőivel, valamint a Szejm képviselőivel szemben a választási kritériumok témakörében tanúsított egyenlőtlen bánásmód, valamint mandátumuk elvesztésének kérdését.
A 2004. január 23-i törvény 9., az Európai Parlament választási szabályairól szóló cikkében azt láthatjuk, hogy az Európai Parlament választásán való indulásra olyan személyek jogosultak, akiket, miután több más kritériumnak is megfeleltek, még nem ítéltek el szándékos bűncselekmény miatt, illetve nem helyeztek vád alá bűncselekmény elkövetésének gyanúja miatt; továbbá a 142. cikk kimondja, hogy amennyiben ez megtörténik, abban az esetben ez az illető mandátumának visszavonásával járhat, például egy képviselő Európai Parlamentben nyert megbízatását érvényteleníti. Ez annyit tesz, hogy a képviselő (itt ahogy már korábban is említettem európai parlamenti képviselőről van szó) szándékosan elkövetett bűncselekményért való elítélése egyenlő mandátumának azonnali hatállyal történő elvesztésével, míg ugyanez a nemzeti parlament képviselőjének esetében nem jelent akadályt arra nézve, hogy a szóban forgó személy induljon a választásokon, továbbá eredményezi mandátumának elvesztését sem.
Ami az Európai Parlament képviselőinek kiváltságait illeti, az Európai Parlament eljárási szabályzata 5. cikkének (1) cikke kimondja, hogy "A képviselők az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyvben foglaltaknak megfelelően kiváltságokat és mentességeket élveznek”. A jegyzőkönyv preambulumában meghatározza, hogy azokat a képviselői kiváltságokat és mentességeket szabályozza, amelyek az Európai Közösségek számára végzett feladataik ellátásához szükségesek, majd ugyanezen dokumentum 10. cikkének a) pontja kimondja, hogy a Közgyűlés ülésszakának ideje alatt "tagjait saját államuk területén a parlamenti képviselők számára biztosított sérthetetlenség illeti meg”. A lengyel Parlament és az Európai Parlament tagjait ugyanaz a sérthetetlenség illeti meg. A 11. cikk értelmében "A tagállamok azon képviselőit, akik az Európai Közösségek szerveinek munkájában részt vesznek, valamint tanácsadóikat és szakértőiket tevékenységük gyakorlása alatt és az ülés helyszínére és annak helyszínéről történő utazás során a szokásos kiváltságok, mentességek és kedvezmények illetik meg.”
Nincsen kétség afelől, hogy az Európai Parlament tagjai egy tagállam képviselői, akik az Unió intézményeinek munkájában vesznek részt. Mivel az Európai Parlament és a lengyel Parlament tagjainak ugyanazokat a kiváltságokat és mentességeket kell biztosítani, ezért ebből az következik, hogy a választáson való indulásra való jogosultság, illetve a mandátum elvesztésére vonatkozó szabályoknak is ugyanazoknak kell lenniük.
Az Európai Unióhoz való csatlakozással Lengyelország vállalta, hogy tiszteletben tartja az EU-ban érvényben levő jogszabályokat, különös tekintettel azokra, amelyek közvetlenül kihatnak a tagállamok belső jogi rendszerére. Támogatnám a lengyel Parlament képviselőinek, illetve az Európai Parlament lengyel képviselőinek jogállására vonatkozó jogszabályok minél gyorsabb szabványosítását, továbbá teljes mértékben egyet értek ez ügyben Frattini biztos úr álláspontjával.
Jens-Peter Bonde
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az , Európai Parlamentbe való beválasztásról szóló lengyel választási jog valóban tisztességtelen és demokráciaellenes, összehasonlítva a nemzeti parlamentbe történő választásra vonatkozó jogszabályokkal. Az európai parlamenti képviselői mandátum jogosultsági jogszabályok miatti elvesztése könnyű módja annak, hogy egyesek nyomást gyakoroljanak politikai ellenfeleikre, és ez továbbá lehetőséget kínál arra, hogy politikai úton rendezzék a számlát olyanokkal, akik náluk nagyobb hatalommal bírnak.
Sajnálatos módon, számos volt kommunista országban, annak ellenére, hogy már az Unió részét képezik, még mindig visszaélnek ezzel a jogszabállyal. Ez történt Tomczak úr esetében is. Az Európai Parlament képviselőiként a lengyel képviselők nem csupán a lengyel népet képviselik, de minden európait is.
Elfogadhatatlannak tartom, hogy a lengyel parlamenti képviselőkre vonatkozó eltérő jogszabályok fenntartásával a nép képviselői ellen irányuló megkülönböztetés álljon fenn. Egy lengyel európai parlamenti képviselőt abban az esetben ha elítélik, nem csupán a lengyel törvények büntetik, de ezen felül elveszti megbízatását is az Európai Parlament képviselőjeként. Ez a tény egyértelműen bizonyítja az Európai Parlament lengyel képviselői ellen irányuló megkülönböztetést, a nemzeti parlamentek képviselőivel szemben tanúsított bánásmódhoz képest. Ez a helyzet elfogadhatatlan, és nyíltan mutatja, hogy mennyire igazságtalan és tisztességtelen a lengyel választási jogrendszer.
Megkérhetném-e Lengyelországot, hogy módosítsa választási jogszabályait?
Aloyzas Sakalas
Elnök úr, ez a szóbeli kérdés a Tomczak úr mentességéről, a Jogi Bizottságon belül folytatott viták következménye.
Tomczak úr mentességének kérdését már tárgyalta a Parlament pár évvel ezelőtt. Nemrégiben kérés érkezett a Jogi Bizottsághoz Tomczak úrtól, amelyben mentességének védelmét kérte. A bizottság megtárgyalta a kérvényt és határozattervezetet készített. Ennek ellenére a végső határozat elfogadását elnapolták, mivel a bizottsághoz olyan információ érkezett, hogy a mentességről való lemondás esetében a jogi következmények eltérőek a Lengyelországban megválasztott európai parlamenti képviselők és a lengyel parlament képviselői számára.
A 2004. január 23-i lengyel törvény értelmében büntetőjogi elmarasztalása esetén az Európai Parlament lengyel képviselője automatikusan elveszti mandátumát. A lengyel parlament képviselőire ez a rendelet nem vonatkoztatható. Ez az eltérés sérti az Európai Közösség jogát, mivel eltérő jogszabályok vonatkoznak a lengyel európai parlamenti képviselőkre és a lengyel parlament képviselőire. Ezt a jogszabálybeli eltérést a lengyel és európai közösségi jog között tisztázni kell.
Ezért tehát teljes mértékben támogatom a Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés megfogalmazását. Remélem, hogy Frattini úr minden befolyását latba veti annak érdekében, hogy azt a lengyel és Európai Közösségi jog közötti eltérést eltörölhessük.
Paul Rübig
(DE) Elnök úr, Frattini biztos úr, hölgyeim és uraim, véleményem szerint az európai demokráciát folyamatosan fejleszteni kell, és ezt a demokratikus rendszert számos támadás éri Európán kívülről. Az Európai Parlament képviselői természetesen számos olyan ügyben határoznak, amelyek közvetlenül és azonnal hatnak az európai lakosságra. A parlamenti képviselők nem saját nevükben határoznak, hanem szavazóikat képviselik.
Ezért vélem úgy, hogy Európai Parlament tagjai nem rendelkezhetnek alacsonyabb rendű jogállással, mint a nemzeti parlamentek képviselői, ahogy a nemzeti képviselők sem rendelkezhetnek alacsonyabb szintű jogállással, mint az Európai Parlamenti képviselők.
Ez okból kifolyólag úgy gondolom, hogy a Bizottság vizsgálja meg az új, 2009-től alkalmazandó alapokmány lengyel európai parlamenti képviselőkre gyakorolt hatását, továbbá vizsgálja meg, hogy az alapokmány milyen változtatásokat eszközöl, és hogy van-e lehetőség az alapelvek oly módon történő alkalmazására, amellyel megszüntethetővé válnak ezek az eltérések.
Manuel Medina Ortega
(ES) Elnök úr, Frattini biztos úr szokás szerint részletes jogi elemzést adott elő. Ahogyan azt ő maga is említette, a jelenlegi körülmények között nem úgy tűnik, hogy elegendő lenne alap eljárást kezdeményezni közvetlenül az Európai Közösségek bíróságánál.
Miután azonban meghallgattam Zwiefka urat is, aki a jelenlegi lengyel kormány törvénymódosító javaslatáról mesélt nekünk, megkérdezném a biztos urat, hogy vajon a Bizottság felveheti-e a kapcsolatot a lengyel kormánnyal a jelenleg itt a Parlamentben folytatott vita alapján, annak érdekében, hogy megnézhesse, hogy a lengyel kormány valóban készül-e a Lengyelországban megválasztott Európai Parlamenti képviselők és a lengyel parlament képviselői jogállásának harmonizálását érintő törvény módósítására.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Elnök úr, a Zwiefka úr által előterjesztett, az Európai Parlamenti lengyel képviselők és a lengyel parlament képviselői helyzetének kiegyenlítésére vonatkozó javaslat nem ad megoldást a problémára. Véleményem szerint a legjobb megoldás, ami egyébként már jelenleg is a lengyel jog része, az lenne, hogy abban az esetben ha egy személyt szándékos bűncselekményért ítélnek el, a bíróság döntsön afelől, hogy megfosztja-e közjogaitól, ami azt jelentené, hogy nem indulhat választásokon.
Ez a megoldás már létezik, például Franciaországban is. Szeretnék Önöknek egy konkrét példát is mondani: kollégánkat, Onesta urat, az Európai Parlament alelnökét, néhány hónappal ezelőtt egy francia bíróság pár hónapos felfüggesztett büntetéssel sújtotta, egy olyan cselekményért, aminek kapcsán a lengyel jogszabályok értelmében automatikusan elvesztette volna európai parlamenti mandátumát. A jelenlegi helyzetet teljesen helytelennek ítélem meg, és véleményem szerint a Frattini úr által javasolt megoldás irányába kell haladnunk.
Giuseppe Gargani
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, néhány tömör megjegyzést szeretnék tenni: nagyon örülök, hogy a vita kavalkádjában felismertük, hogy jelentős problémával állunk szemben. Szeretnék külön köszönetet mondani Frattini biztos úrnak, aki nagyszerű ügyvédhez méltóan, részletesebben is foglalkozott egy olyan kérdéssel, amely, ahogyan ezt ő maga is említette, nem csak Lengyelországot érinti. Egy általános alapelv forog kockán és én magam, valamint a Bizottság is igen elégedett, hogy Önök vállalták a teljes megfelelőségi felülvizsgálat elvégzését, amely ellenőrzi, hogy mely törvények egységesek nemzeti és európai szempontból.
Egy dolog azonban biztos, nincsen egyértelmű konfliktus, hiszen ami a garanciákat illeti, a lengyel törvények ellentétesek a Szerződéssel, tehát amennyiben egy lengyel európai parlamenti képviselő elveszti megbízatását, úgy természetesen a Szerződés azon cikke, amely lehetővé tenné az ülésszakon való részvételét érvényét veszti. A Bizottság szemszögéből vizsgálva, ahogyan Medina úrtól és tőlem is hallhatták a vita során, a kérdés nem az eljárás megindítása, hanem a probléma megoldásra irányuló nyomon követése. Ha lengyel kollégánk, Zwiefka úr azt mondja, hogy a probléma már előtérbe került Lengyelországban, akkor már előrehaladásról beszélhetünk.
Összehasonlíthatóságra van szükség, hiszen ez az összehasonlíthatóság az, ami Európát az együttműködő tagállamok egységének, a polgárság, az egyenlő jogok és a szabadság kezesévé teszi.
Sylwester Chruszcz
(PL) Elnök úr, csupán támogatásomat szeretném kifejezni az elhangzott beszédekkel kapcsolatban, amelyeknek nagy részét támogatom. Természetesen azon a véleményen vagyok, hogy amilyen hamar csak lehet harmonizálnunk kell a rendeleteket. Megpróbálom illusztrálni, hogy milyen fontos is ez, és ezért szeretném felhívni a figyelmet egy kollegánk, egy Európai Parlamenti képviselő történetére, aki ma itt van közöttünk: Tomczak úr egy több éve húzódó büntetőjogi eljárásban érintett Lengyelországban, amely lassan a végére ér, és amely komoly kihatással lehet jövőjére, európai parlamenti képviselői státuszára. Az ügy nem foglal magában nagy sérelmet, és a tanúk tagadják, hogy az eset megtörtént. Az ügyet egy ponton már lezárták, és valószínűsíthetően valamilyen politikai vihar hatására újraindították. Jelenleg Tomczak urat, akit kétszer is megválasztottak (kollégánk 2005-ben lett parlamenti képviselő, és 2004-ben Európa Parlamenti képviselő) az a veszély fenyegeti, hogy mentessége és megbízatása is megszűnik. Ez egy hihetetlen és nagyon káros dolog, amelynek a lehető legrövidebb idő alatt véget kell vetni.
Franco Frattini
a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, úgy érzem, a ma esti vita két dologra világított rá: az első egy széles körben, véleményem szerint minden felszólaló által osztott nézet, melyet mellesleg helyesnek tartok, miszerint az Európai Parlament Lengyelországban megválasztott képviselőivel és a lengyel parlamenti képviselőkkel szemben tanúsított bánásmód közötti eltérést orvosolni kell, és ezt az elemzést az Európai Unió minden olyan újonnan csatlakozott tagállamára ki kell terjeszteni, amelyeknél az 1976. évi európai jogi aktusnak való megfelelés még nem került ellenőrzésre.
A második következtetés, és itt szeretnék Medina Ortega úr javaslatára utalni, amellyel egyetértek, az, hogy a jelen vita eredményeit továbbítani kell a lengyel kormány illetékes hatóságai felé, tájékoztatva őket arról, hogy ezt a bánásmódbeli eltérést meg kell szüntetni a nemzeti jogszabályok segítségével. Ezt meg fogom tenni. Elmondhatom Önöknek, hogy hivatalosan is felveszem a kapcsolatot a lengyel kormány igazságügyi miniszterével annak érdekében, hogy továbbíthassam a képviselőház által osztott széleskörű nézetet - amelyet jómagam is osztok -, hogy amíg a lengyel jogalkotó szuverén hatalommal rendelkezik ezen bánásmódbeli eltérés megszüntetésének módja afelett, addig az eltérés megszüntetése célkitűzésének eléréséért továbbra is tenni kell.
Ez az a vélemény, amelyet már az elején is előterjesztettem. Nem gondolom, hogy megmondhatom a lengyel jogalkotónak, hogy mit kellene tennie, de úgy gondolom fel tudom vázolni a célt, ami nem más, mint az Európai Parlament Lengyelországban megválasztott képviselőivel és a lengyel parlamenti képviselőkkel szemben tanúsított bánásmód közötti eltérés megszüntetése.
Minden bizonnyal továbbítom ezt az információt, és szeretném azt is hozzátenni, hogy tekintettel a Gargani úr és a Jogi Bizottság által tanúsított érdeklődésre, a másik 11 tagállamot érintő felülvizsgálattal kapcsolatos fejleményekről is tájékoztatom a képviselőházat, hogy az esetlegesen érintett tagállamok kormányait időben értesíteni tudjuk.
Elnök
A vitát berekesztem.
