A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme - Csalás elleni küzdelem (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Cătălin Sorin Ivan úr jelentése (Α7-0050/2011) a Költségvetési Ellenőrző Bizottság nevében "A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme - Csalás elleni küzdelem - Éves jelentés 2009” címmel -.
Cătălin Sorin Ivan
Elnök asszony, az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló jelentés a Bizottság által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 325. cikke alapján előterjesztett jelentésen alapul. Ez a cikk határozottan hivatkozik a csalás elleni küzdelemre, ugyanakkor a Bizottság jelentése nem jelzi egyértelműen, hogy a szabálytalanságok hány százaléka tulajdonítható csalásnak, és hány százaléka egyszerű hibáknak.
Alapvető fontosságú, hogy nagyon pontosan határozzuk meg, mit értünk csalás alatt, mivel e kifejezés használata a szándékos jogsértés tényállását jelenti. A korrupcióról a szó megfelelő értelmében beszélünk, a hibák pedig nem szándékosak. Noha elfogadhatjuk, hogy a hibákat eltűrjük, a csalást semmiféleképpen nem tűrhetjük el. Az európai pénzforrások és az Európai Unió költségvetése esetében a csalással szemben a zéró toleranciát kell alkalmazni.
Egy másik jelentősebb probléma az adatok és információk összegyűjtéséhez kapcsolódik. Nagyon komoly vitát kell folytatnunk annak módjáról, ahogyan a tagállamok átadják az Európai Uniónak - pontosabban az Európai Bizottságnak - az uniós pénzforrások felhasználásának módjára vonatkozó információkat. Véleményem szerint a nemzeti irányítási nyilatkozatok tartalma jobb minőségű lesz, ha a tagállamok sokkal nagyobb politikai felelősséget vállalnak nemzeti szinten. Ismételten annak biztosítására kérem a Bizottságot, hogy e nemzeti irányítási nyilatkozatokat a nemzeti kormány illetékes minisztere vagy egyik minisztere írja alá.
Végül más megközelítésben az Európai Unió költségvetésében szereplő 16,7 milliárd euró saját forrás, és főként a vámokból származik. A behozatal hetven százaléka esik át az egyszerűsített eljáráson. Itt most szeretnék idézni az Európai Unió Számvevőszékének 1/2010. számú különjelentéséből, amely a következőre mutat rá: "az egyszerűsített eljárásokkal kapcsolatban elvégzett ellenőrzések nagyon korlátozottak, a Számvevőszék által azonosított hibák száma pedig riasztó.” Mindennél fontosabb, hogy - ebben az esetben - a Bizottság elvégezze az ilyen pénzügyi szabálytalanságok hatásának értékelését.
Szeretnék gratulálni az OLAF-nak a "Diablo II” művelethez, amelynek nemcsak az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme volta célja, hanem egyúttal a hamisított termékekkel szembeni küzdelem is. Eltekintve a hamisított termékeknek az Európai Unió fiskális kereteire és költségvetésére gyakorolt káros hatásától, az európai polgárok biztonságát is veszélyeztetik, valamint káros hatással vannak az Európai Unió gazdaságára is.
Folytatásul kitérek a felmerült költségekre, valamint - egyfelől - az európai pénzforrások felhasználására, és - másfelől - az indoklás nélkül kifizetett pénzek behajtására. Az európai források felhasználásával kapcsolatban meg kell említenünk az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert, amely kiváló ugyan, de óriási problémákat okozott végrehajtásakor, mivel pontatlan adatbázisokon alapul, továbbá a felhasználandó parcellák azonosítása is megbénította működését.
Az európai források behajtásával kapcsolatban az egyetlen dolog, amit elmondhatok, hogy aggasztónak találom, hogy a mezőgazdasági alapok 42%-a kerül visszafizettetésre, a kohéziós alapoknak pedig csak 50%-a. Ezek rendkívül riasztó számadatok, és szorosan nyomon kell követnünk a források visszafizettetését.
Algirdas Šemeta
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, szeretnék köszönetet mondai az előadónak, Ivan úrnak, a konstruktív jelentésért. Megjegyzéseim a jelentés hat fontos elemére kívánom összpontosítani.
Az első a pénzügyi érdekek védelméről szóló jelentésben közölt információk kérdése. A 2009-es jelentés már magában foglalja a csalások és szabálytalanságok szintjére vonatkozó friss részletes információkat, és 2000-2006-os kohéziós programok vonatkozásában tagállamonként jeleníti meg a feltételezetten csalással érintett esetek arányát. Mindig lehetőség van a további előrelépésekre, és megfelelőképpen figyelembe veszem az Önök javaslatait.
A második, hogy a pénzügyi érdekek védelmével foglalkozó egyezmény kérdését illetően jövő májusra Reding alelnök asszonnyal közösen közleményt készítek elő. A közlemény tartalmazni fogja az EU közpénzeinek a jogsértő magatartás valamennyi formájával, például a csalással szembeni védelmére irányuló stratégiát, valamint áttekinti az eljárásokat, a büntető anyagi jogot és az intézményi keretet.
A harmadik, rátérve a saját erőforrásokra, hogy 2010-ben a Bizottság megkezdte a tagállamok felkeresését, hogy megvizsgálja az egyszerűsített behozatali vámeljárásokat. Amint elegendő információ gyűlt össze a végrehajtásuk és teljesítményük hatékony elemzéséhez, jelentést tesz a Parlamentnek.
Negyedszer: a cigarettacsempészettel kapcsolatban megállapodások jöttek létre négy dohánytermék-gyártóval. Folytatni fogjuk az Egészségügyi Világszervezet dohánytermék-ellenőrzési keretegyezménye szerinti, a dohánytermékek illegális kereskedelmének felszámolásáról szóló jegyzőkönyv létrehozására irányuló törekvéseinket.
Ötödik pontként teljes mértékben egyetértek azzal, hogy a közbeszerzési szabályok alkalmazásának elégtelensége fontos forrása a hibáknak és csalásoknak. A Bizottság lendületesen hajtja végre az elkülönített források akár 100%-át is kitevő arányú - a szabálytalanságok súlyosságától függő mértékű - pénzügyi kiigazításokat. Összhangban az év elején közzétett zöld könyvvel, javasoljuk az EU közbeszerzési irányelveinek 2012-ig történő egyszerűsítését és átláthatóvá tételét.
Végezetül osztom azt az álláspontot, hogy a jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizettetése kulcsfontosságú eleme az EU pénzügyi érdekei védelmének. A többéves kohéziós programok vonatkozásában a Bizottság széles körben alkalmazza a kifizetések megszakítását és felfüggesztését, elkerülve az olyan tagállamok részére történő kifizetést, amelyek esetében az irányítási és ellenőrzési rendszereket hatástalannak találja. 2010-ben több mint 2,4 milliárd eurónak a Regionális és a Szociális Alap szerinti kifizetését szakította meg megelőző jelleggel a Bizottság. A Bizottság folytatni fogja a tagállamok arra való ösztönzését, hogy kezeljék hatékonyabban a végső kedvezményezettektől való behajtás kezelését.
A helyzet javul. A mezőgazdasági ágazatban például a visszafizettetési arány 2010 végére elérte az 53%-ot az új 2007-es esetekre vonatkozóan, szemben a 2006 előttre visszanyúló esetek 10%-os arányával. Szeretném azonban hangsúlyozni, hogy a többéves programok vonatkozásában a teljes képet csak akkor láthatjuk majd, ha a programok lezárultak, és miután a tagállamok kielégítő módon foglalkoztak valamennyi szabálytalansággal.
Végül pedig a Bizottság arra törekszik, hogy tevékeny módon kövesse nyomon a Parlament által javasolt intézkedéseket. Köszönöm figyelmüket.
Monica Luisa Macovei
a PPE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, úgy vélem, arról kell beszélnünk, amit ki kell igazítanunk, ezért a kritikus kérdésekről fogok szólni. Az első az, hogy a bizottsági jelentés nem szolgáltatott információkat az egyes tagállamokban előforduló csalások és szabálytalanságok becsült szintjére vonatkozóan. Ennélfogva nem áll rendelkezésünkre egyértelmű kép a probléma tagállami szintjéről. Emellett a Bizottság tág értelemben foglalkozott a szabálytalanságokkal, de nem vizsgálta részletesen a csalást. Azt várjuk, hogy ez másként lesz a következő évre vonatkozó jelentés esetében.
A második kérdés a közbeszerzéssel kapcsolatos, amely - amint azt valamennyien tudjuk - a csalás és a korrupció legnagyobb kockázatát magában hordozó terület. A jelentésben arra kérjük fel a Bizottságot, hogy összpontosítson a közbeszerzés szabályozására: alkalmazza a beszerzések egységes rendszerét; határozza meg és vezesse be a közbeszerzésben való részvétel egyértelmű feltételeit; vezessen be kritériumokat a közbeszerzéssel kapcsolatos döntéshozatalra vonatkozóan és biztosítsa az ilyen döntések átláthatóságát; továbbá vizsgálja felül a közbeszerzési döntéseket és biztosítsa az államháztartás átláthatóságát és elszámoltathatóságát. Azt várjuk a Bizottságtól és a Tanácstól, hogy véglegesítsék a közbeszerzés reformjának elfogadását, és erről konzultáljanak velünk.
A harmadik kérdés a kedvezményezettek finanszírozásának átláthatóságához kapcsolódik. A Bizottság webhelyének van egy olyan oldala, amelyen megtekinthetjük az európai alapok tagállami kedvezményezettjeinek egy részét. Ezt azonban jelentős mértékben javítanunk kell. Arra van szükség, hogy az átláthatóság egyetlen lépésben megállapítható legyen. Olyan egységes webhelyre van szükségünk, amely a valamennyi tagállam által megadandó szabványos információkategóriák alapján az Unió legalább egy munkanyelvén közzéteszi az uniós alapok valamennyi kedvezményezettjét. Egyéb esetben elveszünk abban a sokféle különböző információban, amely nem ad semmilyen átfogó képet, és nem kínálhat átláthatóságot.
Ahogyan a biztos mondta, mindig van hová fejlődni, és remélem, hogy az általam említett területeken majd bekövetkezik ez a fejlődés.
Jens Geier
Elnök asszony, hölgyeim és uraim, Šemeta biztos úr, tudjuk, hogy az uniós költségvetés 80%-át megosztott irányítási megállapodás keretében kezelik, ami azt jelenti, hogy a pénzt a tagállamokban kezelik és költik el, és a hibák, szabálytalanságok és csalások is pontosan ott következnek be.
Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló éves jelentés kicsit olyan, mintha a tagállamok bűnlajstroma volna, ami miatt szeretnék köszönetet mondani Cătălin Sorin úrnak és a többi képviselőcsoportbeli árnyékelőadónak az elvégzett kemény munkáért. Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló bizottsági jelentésben - a német nyelvű változat 11. oldalán - találtam egy figyelemreméltó mondatot. A következőképpen hangzik: "A 2. sz. célkitűzésbe tartozó programokat illetően lehetséges, hogy az ilyen típusú programok első számú haszonélvezőinek számító Egyesült Királyság és Hollandia nagyon magas szabálytalansági mutatói nagyban befolyásolták az összesített eredményt.”
Az Egyesült Királyság és Hollandia az a két ország, amely az uniós költségvetés csökkentését javasolta. A saját álláspontomból csak azt kérhetem tőlük, győződjenek meg arról, hogy az európai adófizetők pénzét megfelelően költik-e el országaikban, és küzdjenek a szabálytalanságok szintje ellen. Nagyon érdekelne, hogy van-e ezzel kapcsolatban valami hozzátennivalója, biztos úr.
Bart Staes
A csalások és szabálytalanságok bejelentése nagyon fontos a jogalkotó számára, mivel bepillantást enged számunkra abba, hogy hogyan költik el a pénzügyi erőforrásokat. Megérteti velünk, hogy mi lehet az, ami esetleg rosszul működik. Megérteti velünk, hogy mi lehet az, ami javítható. Ezzel kapcsolatban a jelentés valóban nagyon fontos.
Úgy vélem, hogy a Parlament csalás elleni bizottságában folytatott vitát követően a következő következtetéseket támogathatjuk.
Mindenekelőtt: a jelentéseknek pontosabbaknak kell lenniük. Valódi képet kell adniuk a szabálytalanságok és csalások tényleges szintjéről.
Másodszor, a tagállamoknak hatékonyabbá kell tenniük a jelentéstételüket. A jelentéstétel pillanatnyilag elmarad az optimálistól, és szánt szándékkal használom ezt a kifejezést. Ennélfogva nyomást kell gyakorolnunk - szükség esetén szankciók alkalmazásával - a tagállamokra annak érdekében, hogy ez javuljon.
Harmadszor, a nem megfelelően elköltött forrásokat ténylegesen vissza kell fizettetni, a Bizottságnak pedig meg kell tennie a szükséges lépéseket annak biztosításához, hogy ez így is legyen. Ezt akkor is meg kell vitatnunk, amikor jövő hónapban Strasbourgban a mentesítések odaítélését vitatjuk meg. Olaszország problémás gyermeknek számít e tekintetben.
A negyedik, hogy hatékonyabban kell figyelemmel kísérnünk a szabálytalanságoknak a tagállamok általi kötelező bejelentését. A spanyol és francia jelentések hiánya rendkívül különös e tekintetben.
A saját források állandó előadója vagyok, és ebbéli minőségemben szeretnék köszönetet mondani és gratulálni a Bizottságnak, továbbá - mindenekelőtt az Európai Csalás Elleni Hivatalnak (OLAF), és az OLAF cigaretta és dohánytermék-csalás elleni egységeinek, amelyek eredményei meghökkentőek és nagyon mély benyomást keltők voltak. A "Diabolo II” művelet az együttműködő tevékenység gyümölcse volt, a British American Tobacco és az Imperial Tobacco társasággal létrehozott megállapodások pedig egyaránt kiemelkedőek voltak. Ez 500 millió eurót hozd majd számunkra.
Egy dolog van még azonban: fontos, hogy ez a pénz ne tűnjön el egyszerűen a tagállamok nemzeti államkincstáraiban. Ezt a pénzt ténylegesen a tagállami csalásellenes intézkedések megerősítésére kell felhasználni - a Bizottság által, igen, de jellemzően a tagállamok által. Ez valóban nagyon fontos szempont. Az e megállapodásból származó pénzt a csalás elleni küzdelemben kell felhasználni.
Andrea Češková
Elnök asszony, üdvözlöm a jelentést, amely nagyobb átláthatóságot szeretne elérni a korrupció elleni küzdelemben, és amely támogatásra érdemes. Az elmúlt év őszén - az Európai Számvevőszék prezentációján - már megvitattuk a tagállamoknak az uniós források teljes folyósításának nyomon követéséért való felelősségét.
Véleményem szerint helyénvaló, hogy a szabálytalanságok és csalások felderítése érdekében mindegyik tagállamnak megbízható ellenőrzések biztosításával kellene megvédenie az EU pénzügyi érdekeit. Ezzel kapcsolatban szükség van a tagállamok és a Bizottság együttműködésére az átfogó és megbízható információk közlése területén. A jelentések nemzeti szintű kötelező bejelentését megfelelőképpen kell ellenőriznie a nemzeti ellenőrző hatóságnak. Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény valóban megfelelő támogatási eszköz.
Csehország azonban, amelyet a jelentés is említ, még nem ratifikálta az egyezményt, mivel az a jogi személyek büntetőjogi felelősségének bevezetését írja elő. A Cseh Köztársaság joga hagyományosan a természetes személyek büntetőjogi felelősségén alapul. Mindazonáltal a Cseh Köztársaság parlamentjében most zajlik a kérdés megvitatása.
Marta Andreasen
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, az EU számos esetben hajlamos a csalást és a korrupciót hibának nevezni. Ami még rosszabb, hogy a Bizottság úgy határozott, a nulla toleranciától az elfogadható kockázat felé mozdul el. A bajt tetézendő, a Parlamentnek a jogszabályok fizetségért cserébe történő módosításába vagy megalkotásába beleegyező képviselőivel kapcsolatban napvilágra került tények még jobban aláássák a Parlament hitelességét, különösen a csalás és a korrupció leküzdésére tett erőfeszítéseit illetően.
A négy képviselő közül, akiknek a neve napvilágra került, csupán ketten mondtak le ténylegesen. Felülvizsgálja-e a Parlament azokat a jogszabályokat, amelyeken e négy európai parlamenti képviselő dolgozott? Az egyik képviselő egészen odáig merészkedett, hogy megkérdőjelezte az OLAF-nak az esetek kivizsgálásában való illetékességét, kijelentve - hihetetlen módon -, hogy egyes országokban az ilyen tevékenység nem minősül jogsértőnek, és még csak nem is vizsgálnák e tevékenységeket.
E jelentésnek arra kell ösztökélnie a brit kormányt, hogy visszatartsa az EU részére való kifizetéseket mindaddig, amíg a Parlament nem foglalkozik érdemben a - nevezzük a nevén - csalással.
Csanád Szegedi
(HU) Köszönöm a szót, tisztelt Elnök Asszony! Tisztelt Képviselőtársaim! Én elsősorban a rendelkezésemre álló időben a politikai csalással, a politikai korrupcióval szeretnék foglakozni. Nagyon sajnálom, hogy ezzel a jelentéssel már csak akkor foglalkozunk, amikor az Európai Parlament három képviselője lebukott korrupció alapos gyanújával. Belegondolni is rossz, hogy itt az Európai Parlamentben a lebukott képviselők csak a jéghegy csúcsát képviselik. Ugyanis bizonyos számítások szerint az európai uniós pályázatok, a közbeszerzések, amiről itt most nagyon sokat beszéltek, annak mintegy 50%-át ellopják, elsikkasztják, korrupcióban elveszik, és bizonyos politikusok zsebébe vándorol. Szóval ez tűrhetetlen!
És ennek csak az anyagi vonatkozása másodlagos, hiszen a társadalom meg elfordul a politikától. Ha az emberek elfordulnak a politikától, akkor pedig olyan rezignált hangulat lesz úrrá, amely képtelen megakadályozni az iskolabezárásokat, az élelmiszeráraknak a növekedését, a munkahelyek bezárását. Ezért kell az Európai Parlamentnek példát mutatnia, és le kell mondanunk a mentelmi jognak a kedvezményességéről, valamint a Jobbik azt javasolja, hogy a büntetési tételek a politikusokra duplán vonatkozzanak. Köszönöm szépen a figyelmüket.
Ingeborg Gräßle
(DE) Elnök asszony, Šemeta úr, hölgyeim és uraim, "Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme - Csalás elleni küzdelem - Éves jelentés 2009” című bizottsági jelentés néhány új rendelkezést vezet be. Először is, a Bizottság kísérletet tesz a szabálytalanságok és csalások szintjének meghatározására. A jelentés sajnos nyilvánvaló kísérletet tesz arra, hogy statisztikákat felhasználva rendre elbagatellizálja a szabálytalanságok és csalások problémáját. Biztos úr, egyáltalán nem örültem, hogy ezt kellett olvasnom.
A jelentés fontosabb hírekről is beszámol, például a szabálytalanságok kezelésére szolgáló jelentéstételi rendszerről, az IMS-ről. Az adatokat most már Európa-szerte, 800 irodában lehet bevinni, a korábbi 50 iroda helyett. Ennek megfelelően a mezőgazdasági ágazatban előforduló szabálytalanságok aránya 43%-kal növekedett, a strukturális alapok területén pedig 23%-kal, míg a strukturális alapok területén a teljes mennyiség 109%-kal növekedett.
E rendszert tovább kell fejleszteni. Fájdalmas azt látni, hogy a Bizottság továbbra is nagy-nagy türelemmel van a tagállami végrehajtás iránt, ami csigalassúsággal halad előre. A jelentésből ez is nyilvánvalóan kitűnik. Ezért szólítunk fel az IMS teljes mértékű kiépítésére. Csak akkor lesznek hiteles adataink, ha a rendszer már megfelelően működik, lehetővé téve számunkra a kvótaszabálytalanságok és -csalások kérdésének rendezését.
Nagyon elégedetlenek vagyunk ezzel a helyzettel Olaszországban. Ez az ország jóval előrébb van a többinél, ami a csalások szintjét illeti. Az uniós számlák ellenőrzése 2004-ig terjedően történt meg, és a vélelmezett csalásesetek 60%-a Olaszországhoz volt köthető. Emiatt helyénvaló volna, ha egy cselekvési terv és egy sor különintézkedés révén nyújtanánk segítséget az országnak.
Szeretnék őszintén köszönetet mondani az OLAF-nak és munkatársainak e fontos munka elvégzéséért. Támogatjuk Önöket, és ezért kérünk nagyobb támogatást a Bizottságtól az Európai Csalás Elleni Hivatalnak. Miért merülnek fel problémák az adatbázisokhoz való hozzáféréssel kapcsolatban, ha a Bizottság azt állítja, támogatja az OLAF munkáját, és ugyanolyan fontosnak tartja, mint mi? Biztos úr, hálásak lennénk, ha választ kaphatnánk, és megfelelő gyógymódhoz juthatnánk a Bizottság által bevezetett jogszabályok révén.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Elnök asszony, szeretném támogatásomról biztosítani az előadót a Bizottság éves jelentését illetően kifejtett, teljes mértékben megalapozott bírálatával kapcsolatban. A Bizottság kizárólag formálisan összpontosított arra, amiről a tagállamok értesítették.
Biztos úr, mélyebbre hatóan kellene foglalkozniuk a dologgal, a szakosodott szervek segítségével. Egyszerűen nagyobb erőfeszítést kell tenniük, és meg kell próbálniuk a legújabb módszereket alkalmazni a szabálytalanságok és csalások szintjének felmérésére. Ha a Bizottság 2009-es éves jelentésében közölt módszertan szerint folytatnánk, akkor csak becsléseink lehetnének a gyanús elemek nagy részére nézve. Például egyes magas szintű támogatásban részesülő államok a szabálytalanságok és csalások nagyon alacsony szintjéről számolnak be. Ennyire kedvező a helyzet ezekben az államokban, vagy egyszerűen az ilyen rendellenességek azonosítására szolgáló módszerek lennének némiképpen elnézőek?
Teljes mértékben egyetértek az előadóval abban, hogy a Bizottság aránytalanul nagy erőfeszítést fektet a Parlament arról való meggyőzésébe, hogy be kell vezetni egy elfogadható hibakockázatot, ahelyett, hogy a kötelező nemzeti irányítási nyilatkozatok szükségességéről igyekezne meggyőzni a tagállamokat.
Janusz Wojciechowski
(PL) Elnök asszony, egyetértek az előadóval abban, hogy nem volna szabad összekevernünk a súlyos csalást a véletlen hibákkal, mivel ez azt jelenti, hogy a véletlen hibák elvonják a figyelmet a legsúlyosabb ügyekről. Egyetértek a Bizottság jelentésével kapcsolatban megfogalmazott bírálattal is, tudniillik hogy a jelentés túl erélytelen, és túl kevés információt tartalmaz a csalás és visszaélés konkrét eseteire vonatkozóan. A kérdésről folytatott vitánk sokkal tárgyilagosabb lehetne, ha több konkrét információ állna rendelkezésünkre.
A korrupció ellen küzdünk. Azzal kell kezdenünk, hogy mi magunk is felvesszük a küzdelmet a korrupcióval, és amikor a Parlamentben a különböző jogszabályok elfogadására kerül a sor, gondoskodnunk kell arról, hogy a jogszabályok mindig átláthatók legyenek, hogy egyértelműek legyenek a döntéshozatali kritériumok, és elkerüljük az összeférhetetlenséget annak érdekében, hogy biztosítsuk az uniós kiadások maximális átláthatóságát, továbbá a rendszeres és folyamatos ellenőrzést. Ezek azok az alapeszközök, amelyeket a korrupció elleni küzdelemben fel kell használnunk.
Lucas Hartong
(NL) Elnök asszony, elégedett vagyok a jelentéssel. Ennek oka azonban meglehetősen szomorú: abból a megállapításból táplálkozik, hogy az Európai Unióban nagy összegű csalásokat követnek el.
Idézem: a Bizottság nem vizsgálja részletesen a csalást, és a szabálytalanságokkal igen tág értelemben foglalkozik. Jelentős összegű uniós pénzforrásokat költenek el helytelenül. A szabálytalanságok szintje aránytalanul növekszik Lengyelországban, Romániában és Bulgáriában. Spanyolország és Olaszország felelős a legnagyobb számú szabálytalanságért. Az elmúlt évek során a jogszerűen visszajáró összegek csupán 10%-át fizettették ténylegesen vissza. Végül Bulgáriában követik el a legtöbb csalást a Speciális Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Csatlakozási Programmal (a SAPARD-dal) kapcsolatban.
Csupán néhány tényt említettem meg a jelentésből. Jó dolog, hogy ezek a tények felkeltették a figyelmet, de mit fog az Európai Unió ténylegesen tenni ezekkel kapcsolatban? Mennyi ideig tűrjük még el a csalást, és mennyi ideig kell még a polgároknak állnia a számlát?
(A felszólaló beleegyezik, hogy az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdése alapján kékkártyás kérdést intézzenek hozzá).
Bart Staes
(NL) Elnök asszony, Harton úr, nagy érdeklődéssel hallgattam felszólalását, de arra is figyeltem, amit Geier úr mondott, és ő azt említette, hogy két nettó befizető, az Egyesült Királyság és Hollandia szintén súlyos hibákat követ el. Miután a többi tagállamok közül egy egész csoportot ítélt el, mit tesz majd Ön a saját hazájában annak biztosítása érdekében, hogy végül Hollandia se hibázzon?
Lucas Hartong
(NL) Elnök asszony, köszönöm Staes úr kérdését. Ha alaposan elolvasta a jelentést, akkor bizonyára a tényeket is láthatta: azaz hogy Hollandia - az Egyesült Királyság nevében nem beszélhetek, most csak Hollandia nevében szólok - egyike azoknak az országoknak, ahol a legalacsonyabb a csalások százalékaránya, ugyanakkor a jelentés azt is hangsúlyozza, hogy ahol csalás fordul elő, ott nagyon keményen lépnek fel vele szemben. Hadd fogalmazzak egyértelműen: én ennek a pártján állok.
Erminia Mazzoni
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, elismerésem fejezem ki az előadó, Ivan úr által elvégzett munkával kapcsolatban. Azt kell mondanom, hogy sajnos ez a jelentés arról árulkodik, bizonyos mértékű figyelmetlenség észlelhető a Bizottság részéről a Parlamenttel való viszonnyal kapcsolatban, amely még az elmúlt év munkája során is azt jelezte a Bizottságnak, hogy különböző konkrét intézkedéseket kell tenni annak a célnak az elérése érdekében, amelyet Unió pénzügyi érdekeinek és az adófizetők érdekeinek védelme érdekében tűztünk ki magunk elé a csalás és a jogsértés elleni küzdelemben.
Ahogyan arra Ivan úr rávilágított, az európai pénzforrások helytelen felhasználásával kapcsolatos aggodalmak nem enyhültek, a szabálytalanságok aránya és a vélelmezett csalási esetek előfordulási gyakorisága még mindig magas. Ennélfogva amennyiben ellenőrző eszközeink célkitűzése a források visszafizettetésének biztosítása, akkor a jelentésben közölt számadatok fényében el kell ismernünk, hogy veszítettünk.
Ahogyan az már a tavaly előterjesztett jelentésben is szerepelt, a Bizottságnak felelősséget kell vállalnia a súlyos aggodalomra okot adó esetekbe való beavatkozásért, amit három kategóriába csoportosítanék, ahogyan azt képviselőtársaim előttem már megtették. Az első esetben a tagállamoknak különösen az észlelési és jelentéstételi mechanizmusok kidolgozása révén kell felelősséget vállalniuk. A második az előírások egyértelműsége. Alapvető fontosságú, hogy a csalás, a szabálytalanság és a hiba egységes és egyértelmű meghatározására jussunk. Az utolsó az átláthatóság, ami nemcsak az észlelésekre vonatkozóan fenntartott megbízható nyilvántartások vezetését jelenti, amelyekből következtetéseket vonhatunk le, hanem az adatoknak az interneten való közzétételével való előrehaladást is, ami ehelyett némiképpen megtorpant.
Az első ponttal kapcsolatban - különösen a tagállamokra rótt nagyobb felelősséget illetően - szeretném a figyelmet felhívni arra a tényre is, hogy a nemzeti rendszerek közötti harmonizáció hiánya jelentős eltéréseket eredményez a csalás és a szabálytalanság eseteinek ellenőrzéséhez szükséges idő mennyisége tekintetében.
Gyakran esett szó Olaszországról ezzel kapcsolatban. Olaszországot Ivan úr dokumentuma is említi. Természetesen tűrhetetlenül hosszú ellenőrzési időtartamaink vannak, és próbálunk foglalkozni a jogi és büntetőügyi eljárások időtartamával is. Azt kell azonban mondanom, hogy amennyiben nincsenek egységes kritériumok a csalás és a szabálytalanság meghatározására vonatkozóan, akkor egyértelmű, hogy a veszteségek behajtására felhasznált idő az Olaszországhoz hasonló országokban túlzottan hosszúnak tűnik majd.
Edit Herczog
(HU) A magam részéről is gratulálni szeretnék a jelentéstevőnek, és nagyon fontosnak ítélem azt a tevékenységet, amit mind a Parlament, mind a Számvevőszék, mind a nemzeti országok, tagállamok állami számvevőszékei végeznek. Nagyon-nagyon fontos, hogy átlátható módon és lehetőleg hibátlanul végezzük a munkánkat. Persze a Parlament hitelességének legfontosabb velejárója, hogy mi magunk mindannyian feddhetetlenek legyünk. A Parlamentnek saját maga tekintetében is biztos, hogy olyan szabályokat kell bevezetnie a maga számára, amelyek a mostaninál jobbak és hatékonyabbak. Ezzel együtt hangsúlyozni szeretném, hogy nagyon fontos, hogy szétválasszuk a szabálytalanságot és a csalást, hiszen a szabálytalanság nem azonos a csalással. A csalókat meg kell büntetni. Szabálytalanság esetében más módszert kell gyakorolni. El kell érni, hogy minden tagállam minden pénzköltő szervezete olyan pontosan ismerje a szabályokat, hogy lehetőség szerint a legkevesebb hibát kövesse el. Nem véletlenül látjuk, hogy az új tagállamokban, ahol most kezdődött a vita, most kezdődött a pénzek felhasználása, a tapasztalanság az egyik ok, ami közrejátszik.
Mairead McGuinness
Elnök asszony, szeretnék gratulálni az előadónak és az árnyékelőadónak, képviselőtársamnak, Monica Macoveinek, a jelentéssel kapcsolatban elvégzett munkájukhoz. A jelentés fontos, mivel az adófizetők tudni szeretnék, hogy pénzüket helyesen költötték-e el.
Úgy vélem, fontos kiemelni - az előző felszólalóhoz hasonlóan - a szabálytalanság és a csalás közötti különbséget. A nyilvánosság számára a csalás az, amit bűnös szándékkal követnek el, de sokan követnek el hibát, vagy követik el az uniós előírások kisebb-nagyobb megsértését, és őket nem lehet egy kalap alá venni. Nagyon világos a különbség.
A mezőgazdasággal kapcsolatban - amit egyes képviselőtársaim említettek meg - fontos, hogy teljesen át tudjuk látni a mezőgazdasági ágazatbeli kifizetéseket. E területen jelentős előrehaladást értünk el. De fontos - ahogy a közös mezőgazdasági politika reformja felé haladunk -, hogy folytassuk a fejlesztéseket. Különösen a 24. cikkre utalok, amely az ellenőrző rendszerekről szól. Tudom, hogy az általam képviselt tagállamban a mezőgazdasági termelők új térképeket kapnak, és újból be kellett nyújtaniuk az adatokat. A kérdést nagy türelemmel kezelik, továbbá nagy figyelem kíséri a kérdést, és ez így jól van.
Zárásul azt szeretném elmondani, hogy a rendszer néha az egyes magánszemélyekre sújt le, miközben a jelentősebb szereplőket, illetve azokat, akik inkább bűnösek a csalásban, kisebb valószínűséggel kapják el. Ez olyasmi, amivel tisztában kell lennünk. Ne terrorizáljuk az egyes magánszemélyeket.
Zigmantas Balčytis
(LT) Elnök asszony, szeretnék köszönetet mondani Cătălin Ivan képviselőtársamnak azért a kiváló munkáért, amelyet e fontos jelentés elkészítésével kapcsolatban végzett. Az uniós adófizetők pénzét megfelelő módon és eredményesen kell felhasználni. E célból biztosítani kell, hogy a tagállamoknak hatékony ellenőrző mechanizmusok álljanak rendelkezésére, és megfelelőek legyenek a csalások feltárására szolgáló képességeik. Fontos, hogy a Bizottság és az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) számára jó minőségű, megbízható és összehasonlítható adatok álljanak rendelkezésre a szabálytalanságokra és a csalásokra vonatkozóan. A jelenlegi visszafizettetési arány nagyon alacsony és tűrhetetlen. Ennélfogva intézkedni kell az összes helytelenül felhasznált uniós pénz behajtásával kapcsolatban. Alapvető fontosságú, hogy e küzdelem során a Tanács és a tagállamok megfelelő figyelmet fordítsanak a Parlament jelentésében és a Bizottságnak az érdekek védelméről szóló éves jelentéseiben közölt tényekre, továbbá arra, hogy az OLAF a csalásellenes intézkedéseknek az e területen való megerősítéséhez valamennyi szükséges lépést megtehesse.
Iliana Ivanova
(BG) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, sajnos a jelentés továbbra is aggasztó megállapításokat tartalmaz a helytelenül elköltött pénzforrások nagy arányával és a visszafizettetésükre hozott, nem kielégítően gyors intézkedéssel kapcsolatban. Mindazonáltal az Európai Bizottság adatai sem teljesen megfelelőek az olyan tagállamok megbüntetésére szolgáló intézkedések meghatározására, ahol a legmagasabb a szabálytalanságok és a csalások szintje.
A legtöbb képviselőtársam már említette a csalás és a szabálytalanság közötti különbséget, ami nem elég egyértelműen hangsúlyos, mivel a jelentés nem vizsgálja részletesen a csalást, ami szándékos bűncselekmény, ugyanakkor nagyon tág értelemben foglalkozik a szabálytalanságokkal, ami nem teremti meg számunkra annak a lehetőségét, hogy hatékony ajánlásokat tegyünk a kérdéssel kapcsolatban.
Elégedett vagyok a Bizottságnak azzal a következtetésével, hogy a jelentéstételi kötelezettségnek való megfelelés a mezőgazdasági ágazatban már elérte a 95%-ot. Mindemellett ugyanakkor gyanúsnak találom az egyes országok esetében a csalások és szabálytalanságok vonatkozásában megadott alacsony, illetve nulla arányt, ami azt jelentheti, hogy a csalás ellenőrzésére és észlelésére szolgáló rendszerek nem működnek megfelelően.
Úgy vélem, hogy az európai alapok elköltésének ellenőrzése jelentős mértékben javulna, ha konkrét adatok és módszerek állnának rendelkezésre az olyan tagállamokbeli kezelési és ellenőrzési rendszerek értékelésére, amelyekben a nemzeti hatóságok hatékonysága szemmel látható. Ezért teljesen valószínű az, hogy a nulla szabálytalansági aránnyal rendelkező országok egyszerűen elégtelen ellenőrző rendszerrel rendelkeznek, amely nem tudja észlelni a problémákat, míg a hatékony nemzeti ügynökségekkel rendelkező országok több csalást és szabálytalanságot fedezhetnek fel, ilyen módon pedig ezek szintje jelentős mértékben megnő.
Az Európai Unió Számvevőszékének adatai szerint a hibák legalább 30%-át észlelhették és kijavíthatták volna a nemzeti ügynökségek az előtt, hogy igazolták volna őket az Európai Bizottságnak. Remélem, hogy valamennyi tagállam nagyobb erőfeszítéseket tesz a hibák észlelésére és kijavítására szolgáló mechanizmusaik hatékonyabbá tételére.
Szeretném felkérni az Európai Bizottságot arra, hogy tegye meg azokat a szükséges intézkedéseket, amelyek kielégítő tájékoztatást szavatolnak a tagállamokban alkalmazott ellenőrzési és igazgatási rendszereket illetően, és azokat a megfelelő intézkedéseket, amelyek az ott fellelt esetleges hiányosságok gyors felszámolására szolgálnak, ahol ellenőrző rendszereket alkalmaznak.
Inés Ayala Sender
(ES) Elnök asszony, én is szeretnék gratulálni képviselőtársamnak, Ivan úrnak ahhoz a szigorúsághoz, amellyel a csalások felderítésének és a pénzügyi érdekek védelmének ellentmondásokkal terhelt és nehéz kérdésével foglalkozott.
Szeretnék köszönetet mondani a csalás fogalmának meghatározása iránti érdeklődéséért, mivel a csalás és a szabálytalanság vagy a hiba gyanúját gyakran összekeverik, ami olyan számadatokat eredményez, amelyek - anélkül, hogy túl szigorúan fogalmaznék - zavart okoznak.
Szeretném kiemelni a határidők kérdésének felvetése iránt tanúsított érdeklődését is. Különösen a tagállamok által az észlelés és a jelentéstétel között okozott késések vezetnek nehéz helyzethez.
Azt sem szabad elfelejteni, hogy a végleges számadatok akkor jelennek meg, ha egy ciklus lezárult, és hogy az utolsó teljes lezárult szakasz az, amely 1999-ben ért véget: az új, 2000-2006-os ciklusban még csak 2004 végéig értünk el. Ennélfogva csak annak a ciklusnak a végleges számadatait vehetjük figyelembe.
Szeretném támogatni az Európai Csalás Elleni Hivatalnak a csalás felderítésére szolgáló eszközeit Kínával és az ázsiai országokkal kapcsolatban, az etikai kódex keretében.
Andrea Cozzolino
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, szeretnék én is köszönetet mondani az előadónak, Ivan úrnak. A jelentés felsorolja az ellenőrző és jelentéstételi rendszerek módosításai révén bevezetett innovációkat. Ezek szintén nagyon változatos képet mutatnak, különösen a szabálytalanságok és csalások tagállami bejelentése tekintetében.
A jelentés ismételten kiemeli a különböző országok által a mezőgazdasági kiadások, a strukturális alapok és az előcsatlakozási alapok kapcsán bejelentett csalások és szabálytalanságok alacsony számát. Ténylegesen szükségünk van némi egyértelműsítésre a benyújtott statisztikákkal kapcsolatban. A képet csak még bonyolultabbá teszi a veszteségek behajtásának megoldatlan eredménytelensége.
Mindenesetre van egy számadat, amely egyértelműnek tűnik, és egy hosszú távú tendenciát erősít meg. Az európai erőforrások kifizetésének jogszerűségéért és átláthatóságáért folytatott küzdelem - szemben az adókijátszás és az adóelkerülés elleni küzdelemmel - még nem számíthat a tagállamoknak és a kormányoknak az európai intézményekkel való, teljes körű együttműködésére.
Ennek fényében úgy tűnik, hogy az EU közbeszerzési előírásainak reformjára való felhívás, és annak szükségessége, amit én az uniós pénzeszközök kedvezményezettjei európai nyilvános regiszterének neveznék, időben jelentkezik.
Georgios Stavrakakis
(EL) Elnök asszony, szeretnék én is gratulálni az előadónak a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről és a csalás elleni küzdelemről szóló éves jelentéssel kapcsolatban elvégzett éves munkájáért. A jelentés részletesen foglalkozik valamennyi olyan területtel, amelyen a tagállamok a költségvetést végrehajtják, például a mezőgazdasági, kohéziós és előcsatlakozási alapokkal, valamint az EU saját forrásainak a vámtételeken keresztül való beszedésével.
Teljes mértékben egyetértek azzal, hogy - figyelemmel a 2009-es tapasztalatokra - javítanunk kell az előcsatlakozási alapok felügyeletén, továbbá hogy folyamatosan nyomon kell követnünk az OLAF munkáját, és nem csak amikor az éves jelentést vitatjuk meg.
Végezetül szeretném hangsúlyozni, hogy jelentésünk fontos megállapításokat tartalmaz, amelyeket a költségvetési rendelet felülvizsgálatáról és a politikai kohéziónak a 2013 utáni időszakra való megtervezéséről elindult viták során fogunk tudni felhasználni.
Ivailo Kalfin
(BG) Elnök asszony, szeretnék gratulálni az előadónak a jelentéssel kapcsolatos rendkívül gondos munkájához. Számos alkalommal bizonyítottuk, hogy a Parlament olyan intézmény, amely különös figyelmet fordít az európai adófizetők pénze elköltésének módjára.
E kérdést számos képviselőtársam felvetette. Szeretnék azokhoz csatlakozni, akik ragaszkodnak ahhoz, hogy a Bizottság sokkal egyértelműbb szabályokat fogadjon el a tagállamok rendelkezésére álló módszerekre vonatkozóan, mivel a "visszaélés”, a "hiba” és a "vélelmezett visszaélés” fogalmának keveredése olyan statisztikákat eredményez, amelyekkel a Parlament nem tud egyértelmű döntéseket hozni.
Támogatom a jelentésnek azokat a szakaszait is, amelyek a nemzeti elszámoltathatóságra vonatkozó sokkal egyértelműbb szabályok bevezetésére ösztönzik a Bizottságot, a tagállamoktól megkövetelt, megfelelően ellenőrzött nemzeti nyilatkozatok belefoglalása érdekében. A tagállamoknak automatikusan intézkedéseket kell elfogadniuk a hiányosságok megszüntetése érdekében.
Elena Băsescu
(RO) Elnök asszony, a gazdasági és pénzügyi bűnözés szintjét minden tagállamban csökkenteni kell. Nagy összegben költenek uniós forrásokat más célokra, ugyanakkor a héa visszaigénylésével kapcsolatos csalások aránya növekszik. Már korábban is említette, és ismételten elmondom: a közbeszerzésben előforduló korrupció felszámolásának egyik hatékony módja az online ajánlattételi rendszer bevezetése.
Az uniós határ mentén elterülő országként Romániára megnövekedett felelősség hárul az illegális tevékenységek hatásának enyhítésével kapcsolatban. Ezzel kapcsolatban az ország hatóságai nagyszabású intézkedéseket foganatosítottak az elmúlt két hónapban, amelyek célja a vámügy területét érintő korrupció felszámolása volt.
Annak érdekében, hogy az EU pénzügyi érdekei hatékonyabb védelmet élvezhessenek, fokozni kell a nyugat-balkáni régióval való együttműködés és tapasztalatcsere mértékét. Itt például a cigarettacsempészetre utalok, amely jelentős, közvetlen akadályt képez az európai költségvetés előtt.
Franz Obermayr
(DE) Elnök asszony, a hibák gondatlanság vagy tudatlanság eredményeként keletkeznek. A csalás azonban nem olyasmi, ami egyszerűen csak megtörténik, hanem magas szintű bűnözői tevékenységet igényel. Azokat, akik hamis igény alapján igyekeznek pénzt kihúzni a brüsszeli perselyből, néha egyfajta modern kori Robin Hoodnak tekintik. Ez azonban nem csak kárt okoz az EU-nak, hanem a polgáraink által befizetett adókkal való visszaélést is jelent.
Meg kell erősítenünk a csalás elleni küzdelemre szolgáló gyenge mechanizmusokat. Arra gondolok, hogy a csalás következménye a jelentős pénzbüntetés kirovása vagy a támogatási rendszerekből való kizárás lehetne. Mindent összevetve nagyobb átláthatóságra és egyértelmű felelősségi területekre van szükség ott, ahol ésszerűen merül fel a csalás és a gondatlanság gyanúja. Nem engedhetjük meg, hogy az intézmények - különösen az Európai Parlament és az OLAF - egymás vizsgálatait gátolják.
Végül egyetlen mondat a fő gócpontokról: a kohéziós politikáról, az előcsatlakozási támogatásról és az ügynökségekről. Át kell gondolnunk stratégiánkat, és döntő jellegű fellépésre van szükség a rend megteremtése érdekében.
Markus Pieper
(DE) Elnök asszony, hadd kezdjem azzal, hogy elmondom: A támogatási csalás és a pénzügyi támogatással való visszaélés olyan problémát jelent, amelynek szintje jelentős mértékben csökkent az elmúlt években. Az átláthatóság és az ellenőrzés tekintetében elért valamennyi előrehaladás ellenére a közvélemény továbbra is kritikával szemléli az eseményeket. Ez a kritikai szemlélet alátámasztást nyer, ha figyelembe vesszük azt, ahogyan egyes tagállamok a nem megfelelően elosztott támogatások kifizetését kezelték. Az, hogy e pénznek csupán töredéke került vissza az európai költségvetésbe, valamennyi adófizető megkárosítását jelenti.
A Bizottságnak haladéktalanul be kell hajtania ezt a pénzt. Még jobb megoldás lenne, ha a következő pénzügyi évben arányosan csökkentett szintű támogatást kapnának az érintett tagállamok, és ez addig folytatódna, amíg a nem megfelelően elosztott összegek meg nem térülnének Brüsszel számára. Ugyanilyen kellemetlen helyzetben érezhetjük magunkat akkor, ha nagyon kevés szabálytalanságot jelentenek be, az alább elvi szerint eljárva: ha nem jelentek be semmit, akkor nem kell aggódnom a visszaigénylés miatt, a pénz pedig itthon marad.
Ahogyan azt a jelentés is sürgette, úgy én is felkérem Spanyolországot, Franciaországot és a többi országot, hogy tegyék ki kártyáikat az asztalra, a Bizottságot pedig felkérem az általa végzett ellenőrzés további szigorítására.
Algirdas Šemeta
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, szeretnék ismételten köszönetet mondani Ivan úrnak a nagyon konstruktív és jó jelentésért, és valamennyi képviselőnek is a vita során elhangzott felszólalásaikért, amelyet a Bizottság természetesen figyelembe vesz majd a 2010. évre vonatkozó jelentés elkészítésekor.
A Bizottság tovább javítja majd a 325. cikk szerinti, a pénzügyi érdekek védelméről szóló jelentés formátumát és tartalmát, és figyelembe veszi majd a vita során tett javaslatokat. Ahogyan azt már említettem, a statisztikákon már javítottunk, de természetesen még mindig vannak további tennivalók.
Arra kérjük a tagállamokat, hogy adjanak további tájékoztatást, és tegyenek nagyobb különbséget a csalás és a szabálytalanság között annak érdekében, hogy mind a csalásokról, mind a szabálytalanságokról egyértelmű információkat tudjanak adni.
Teljes mértékben egyetértek Grässle asszonnyal abban, hogy előrelépéseket érhetünk el a szabálytalanságokat kezelő rendszerben, és ezzel nagyon komolyan foglalkozunk. A kedvezményezettek vonatkozásában is felmerült az átláthatóság kérdése. Ezen is dolgozunk, és a vita során előterjesztett ötleteket a Bizottság is elemezni fogja.
A Bizottság egyetért azzal is, hogy noha a tagállamok már hoztak intézkedéseket annak érdekében, hogy a csalás és korrupció elleni küzdelemben hatékonyabban működhessenek az ellenőrző rendszerek, még mindig vannak további tennivalók. A Geier úr által felvetett észrevételekkel kapcsolatban: a csalásnak nincsenek sajátos nemzeti határai. Nem csak egyes tagállamok vagy az új tagállamok számára jelent problémát, hanem a felszólalásában említett tagállamok számára is.
Természetesen az egész Európai Unióban komolyan kell foglalkoznunk ezzel a problémával, és az én szándékom az, hogy a 2010-re vonatkozó jelentés tartalma valóban jobb legyen. Én is és szolgálataim is keményen dolgozunk ezen, és véleményem szerint a 2010. évről szóló jelentés a lehető legjobb minőségben készül majd el.
Cătălin Sorin Ivan
Elnök asszony, szeretnék köszönetet mondani a biztosnak és valamennyi képviselőtársamnak, aki a mai vita során vagy módosításaival hozzájárult e jelentéshez. Szeretnék köszönetet mondani az árnyékelőadóknak is, akikkel kiváló viszonyban voltam. A jelentés annak a kitűnő együttműködésnek az eredménye, amelynek részese lehettem.
Szeretném megismételni, hogy a szabálytalanság és a csalás közötti különbséget egyértelműen kell meghatározni. Noha elfogadhatjuk, hogy a hibát és szabálytalanságot eltűrjük, a csalással szemben zéró toleranciát kell tanúsítanunk. Másodszor: a nemzeti irányítási nyilatkozatokat az ezért felelős nemzeti politikusnak, például az illetékes miniszternek kell aláírnia.
Harmadszor: nagy érdeklődéssel várjuk a Bizottság által az egyszerűsített eljáráson elvégzett ellenőrzést, mivel az Európai Unió saját erőforrásai szempontjából mindennél fontosabb, hogy azokat a lehető leghatékonyabb módon szedjék be, a költségvetés szempontjából pedig hogy a lehető leghatékonyabban történjen meg annak konszolidációja.
Negyedszer: a közbeszerzési jogszabály és az európai pénzforrások nemzeti szinten való felhasználásával kapcsolatos bürokrácia tekintetében, foglalkoznunk kell a számos tagállamra jellemző túlzott bürokráciával, amelynek célja - egyfelől - a csalás elleni küzdelem, de - másfelől - lehetőséget teremt a korrupcióra és az európai pénzforrások csalárd módon való felhasználására. Egyébként a pénzforrások - mivel nagymértékben átpolitizálódottak - a politikai kedvezményezettekhez kerülnek.
Végül, de nem utolsósorban, és felszólalásom utolsó pontjaként szeretném üdvözölni a képviselőtársam által előterjesztett javaslatot, amely szerint be kellene vezetni egy olyan rendszert, amely a csalás gyanújának felmerülése esetén automatikusan felfüggeszti az európai alapok kifizetéseit. Úgy vélem, ez arról gondoskodna, hogy a tagállamok is sokkal gyorsabban reagáljanak, ha megkongatjuk a vészharangot.
Elnök
A vitát lezárom.
A Cătălin Sorin Ivan úr jelentéséről való szavazásra holnap 12:00-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Zuzana Brzobohatá
A Költségvetési Ellenőrző Bizottságban már támogattam az előterjesztett jelentést, de ennek ellenére szeretnék rámutatni a jelentés néhány fontos megállapítására. Először a jelentésben szereplő azon kérdést szeretném kiemelni, amelyet azokhoz az országokhoz intéztek, amelyek még nem ratifikálták az Európai Közösségek pénzügyi érdekeiről szóló egyezményt, azaz Máltához, Észtországhoz és Csehországhoz. A jelenlegi cseh kormány sajnos semmit nem tett a csalás és korrupció elleni küzdelem intenzitásának növelése érdekében. Másfelől üdvözölni szeretném a jelentést annak megállapításáért, hogy Csehország esetében - Észtországgal, Lettországgal és Szlovéniával együtt - nulla volt a csalások szintje az előcsatlakozási SAPARD-alapból való lehívásokkor. Riasztónak találom a Számvevőszék azon megállapítását, hogy az általa egy 2009-es minta esetében azonosított hibák több mint 30%-át a kifizetések Bizottságnál való bejelentése előtt a tagállamok a már birtokukban lévő információk alapján felfedezhették és kijavíthatták volna. Szeretnék csatlakozni az OLAF-hoz intézett azon felhíváshoz, hogy - összhangban a Közösség pénzügyi érdekeinek védelméről szóló tavalyi jelentésben megfogalmazott kéréssel - következő éves jelentésében közöljön részletes elemzést az egyes tagállamok által a csalás elleni küzdelemre és a közösségi pénzeszközök elköltése során felmerülő szabálytalanságok - beleértve a korrupcióval okozott szabálytalanságokat is - megelőzésére és megállapítására bevezetett stratégiákról és intézkedésekről.
