Handicappedes situation i det udvidede EU
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Elizabeth Lynne for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om handicappedes situation i det udvidede EU - handlingsplan 2006-2007.
Elizabeth Lynne 
Hr. formand! Jeg er glad for at have fået mulighed for at være Parlamentets ordfører for handlingsplanen for handicappede. Jeg har arbejdet tæt sammen med handicaporganisationer, Kommissionen og kolleger fra Europa-Parlamentet, og jeg vil takke skyggeordførerne mange gange for deres samarbejde. Jeg vil også takke sekretariatet og rette en særlig tak til Europæisk Handicapforum. Jeg har også søgt rådgivning fra 100 andre handicaporganisationer fra hele EU. Jeg håber oprigtigt, at betænkningen afspejler det faktum, at den ikke kun blev udarbejdet af mig men af hele udvalget.
Jeg glædede mig over Kommissionens meddelelse, men jeg følte, at der var nogle områder, der kunne styrkes. Specielt med hensyn til beskæftigelse er det afgørende først og fremmest at gennemføre den eksisterende lovgivning og specielt beskæftigelsesdirektivet fra 2000. Jeg ved, at Kommissionen nøje overvåger det.
Der er imidlertid nødvendigt at afklare visse grå områder som f.eks. rimelig tilpasning. Det er også afgørende, at fagforeningerne oplyser folk om deres rettigheder i henhold til lovgivningen om bekæmpelse af forskelsbehandling. Uanset hvad vi gør på beskæftigelsesområdet, er det imidlertid til ringe gavn for de handicappede, hvis ikke de har adgang til bebyggede omgivelser eller til transportfaciliteter. Derfor går et af mine krav på yderligere lovgivning om transport med busser og rutebiler i lighed med lovgivningen om flyrejser. Jeg ved, at Kommissionen også ser på det.
Undervisning og uddannelse er også nøglen til integration. Jeg har altid sagt, at medlemsstaterne skal arbejde hen imod at integrere børn på almindelige uddannelsessteder, hvor det er muligt, men at man samtidig skal anerkende, at nogle børn måske ikke trives i den atmosfære, specielt hvis ikke der er en ordentlig opbakning. Børnenes behov skal komme i første række.
Vi skal også se på adgangen til informationsteknologi. Det er ensbetydende med tilgængelige websteder. I øjeblikket er 80 % af de offentlige websteder ikke tilgængelige for handicappede, og vi skal sørge for, at alle dokumenter ligger i tilgængelige formater - specielt dokumenter fra Kommissionen og EU.
Vi skal også sikre os, at handicappede børn og voksne har adgang til sportsfaciliteter. Et af de vigtigste områder er imidlertid afinstitutionaliseringen af handicappede, men det kræver et tilstrækkeligt antal tjenesteydelser af høj kvalitet med basis i lokalsamfundet. Vi skal også afstigmatisere de sindslidende.
Når vi taler om handicappede, skal vi huske, at vi taler om alle former for handicap - bevægelseshæmmede, hørehæmmede, synshæmmede, sindslidende, kroniske lidelser og andre skjulte handicaps. Derfor ønskede jeg i min betænkning en definition af begrebet handicap. Jeg glæder mig over Domstolens dom fra den 11. juli, men vi skal arbejde videre med dette.
En anden milepæl var aftalen tidligere på året om FN's konvention om handicappedes rettigheder, som jeg var Parlamentets ordfører for. Nu skal vi imidlertid lave et fremstød for en hurtig underskrivelse og ratifikation af konventionen.
Vi skal også fortsætte vores kampagne for et specifikt direktiv om handicappede i henhold til EF-traktatens artikel 13 for at forbyde forskelsbehandling vedrørende adgang til varer og tjenesteydelser. Jeg undskylder ikke, fordi jeg gentager dette, og jeg har endnu en gang nævnt det i min betænkning.
Der er ingen grund til at yde øjentjeneri for handicappedes rettigheder. Vi skal fortsætte kampen for ligebehandling af alle EU-borgere - handicappede såvel som ikkehandicappede.
Vladimír Špidla
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Parlamentet og specielt ordføreren fru Lynne for at have medtaget dette vigtige emne på dagsordenen for dagens plenarmøde. Det glæder mig, at Parlamentet og Kommissionen har stort set samme holdning til handicapspørgsmålet. Jeg vil rette en særlig tak til Parlamentet for dets opbakning til at udvikle og gennemføre en europæisk strategi for handicappede.
Det handler ikke udelukkende om at give handicappede mulighed for at udøve deres rettigheder - retten til menneskelig værdighed, ligebehandling, uafhængighed af andre og fuld integration i samfundet. Handicappede skal have mulighed for at udvikle deres færdigheder, deltage i samfundslivet og være økonomisk aktive. Kommissionens handlingsplan for lige muligheder for handicappede udgør strategiske rammer for oprettelse af aktuelle prioriteter. Som det understreges i fru Lynnes betænkning, påvirker Fællesskabets politikker og aktiviteter de handicappedes situation på en lang række måder. I 2003 anbefalede Rådet derfor medlemsstaterne fuldt ud at efterkomme handlingsplanen, når de udarbejder deres politikker.
Ved udgangen af 2005 deltog jeg i et møde om lige muligheder for handicappede, der iværksatte anden fase af EU's handlingsplan for handicappede 2006-2007, og som omfattes i Lynnes betænkning.
Lad os først se på den aktuelle situation. De tal, som Kommissionen har adgang til, fortæller deres egen historie. 44,6 millioner mennesker i den arbejdsdygtige alder - dvs. hver sekstende EU-borger - har en langvarig sygdom eller et handicap ifølge deres egen vurdering. Beskæftigelsen blandt handicappede er kun på 40 % mod 64,2 % blandt ikkehandicappede. Selv blandt de personer, der har et mindre alvorligt handicap, er beskæftigelsesfrekvensen under 50 %. Det er blevet fastslået, at 43,7 % af de handicappede kunne arbejde, hvis de fik den fornødne hjælp. Kommissionens program for 2006-2007 forsøger at rette op på denne situation. I praksis skal der skabes ressourcer for at sætte de handicappede i stand til at udøve deres rettigheder, få de samme chancer for at stemme som folk uden handicap, træffe beslutninger om deres egne liv, deltage i livets økonomiske aktiviteter, udnytte deres potentiale i deres personlige liv og arbejdsliv og udføre deres pligter ligesom alle andre borgere.
På denne baggrund er der opstillet fire prioritetsområder for 2006-2007. På sit forårsmøde prioriterede Rådet også højere beskæftigelsesrater og arbejdsaktiviteter for handicappede. Det vigtigste punkt på næste års europæiske handlingsplan skal være handicappedes adgang til økonomisk overkommelige tjenester af høj kvalitet. Handicappedes adgang til væsentlige værdier og tjenesteydelser er helt afgørende for udøvelsen af deres rettigheder som borgere samt for at sikre deres uafhængighed. EU skal bedre kunne analysere og identificere udviklingen af faktorer, der påvirker de handicappedes situation. Denne handlingsplan har allerede givet positive resultater. Den første europæiske lovgivning, der specifikt vedrører handicappede, er blevet vedtaget. Denne lov om de handicappedes rettigheder og pligter på lufttransportområdet er blevet nævnt af ordføreren. Lovgivningen vedrørende de nye strukturfonde sikrer de handicappedes ret til adgang til fællesskabsfinansierede projekter, og den stipulerer, at adgangsprincippet skal gælde for alle stadier af fondens aktiviteter.
Vedtagelsen af FN-konventionen om handicappedes rettigheder er en begivenhed af historisk betydning. EU har for første gang i historien underskrevet konventionen. Med denne konvention vil de grundlæggende principper bag EU's strategi for handicappede - nemlig ikkediskrimination, lige muligheder og aktive foranstaltninger med henblik på social integration - have fået et solidt fodfæste.
Gyula Hegyi 
Hr. formand! Jeg vil tale om dette emne, da vores formand, hr. Sifunakis, har andre pligter i dag. Vi og alle andre medlemmer af PSE-arbejdsgruppen i Kultur- og Uddannelsesudvalget er imidlertid enige om emnets betydning.
2007 er Det Europæiske År for Lige Muligheder, og i denne forbindelse skal vi også være opmærksomme på handicappede i uddannelses- og kulturprogrammer. De nye digitale teknologier vedrørende specielt medier kan give lige muligheder for handicappede. Det er afgørende vigtigt at bruge disse værktøjer til fordel for de handicappede. EU har vigtige flerårige kulturprogrammer mellem 2007 og 2013. Vores gruppe ønsker at øge de handicappedes engagement i disse programmer.
For nogle uger siden tog jeg imod en gruppe besøgende, hvoriblandt der også var nogle handicappede. Vi medlemmer af Europa-Parlamentet kan også handle på det personlige plan. Vores muligheder kan være begrænsede, men vi kan invitere flere handicappede til at besøge Parlamentet.
Iles Braghetto
Hr. formand, mine damer og herrer! Den europæiske handlingsplan om handicappede 2006-2007 identificerer en strategi på basis af princippet om lige adgang til varer og tjenesteydelser for alle borgere i EU. Det er en kultur, der ikke længere er forbundet med tanken om passiv velfærd men med målet om integration, aktiv deltagelse i det økonomiske og sociale liv samt anerkendelse af behovet for at beskytte disse menneskers rettigheder. Temaet om livskvalitet indtager hovedscenen, sådan at handicappede kan få opfyldt deres forventninger, samtidig med at de bevarer deres menneskelige værdighed. Derfor understreger vi også vigtigheden af forholdet mellem folks sundhedstilstand og det miljø, de bor i.
Vi støtter formuleringen af følgende tre mål: at afslutte gennemførelsen af direktivet om ligebehandling i beskæftigelsesmæssige og arbejdsmæssige forhold; at gøre mere for at integrere handicaprelaterede spørgsmål i de relevante fællesskabspolitikker; og at forbedre adgangen for alle. Vores ændringsforslag har fremhævet behovet for en grundlæggende ensartet tilgang i alle medlemsstater med hensyn til transport og mobilitet - en tilgang der sikrer handicappede tilstrækkelig støtte fra skole- og uddannelsessystemet og i hjemmet, og som også fremmer tegnsprog.
Det er også vigtigt at fremhæve nødvendigheden af at indføre og håndhæve høje europæiske standarder vedrørende kvalitet af sociale ydelser, fordi kvaliteten og fuldstændigheden af folks liv fremover vil afhænge af kvaliteten af de ydelser, de modtager. Vi håber derfor, at praktiske handlinger vil følge af principerklæringen. Endelig er jeg ordføreren fru Lynne taknemmelig for hendes arbejde.
Evangelia Tzampazi
for PSE-Gruppen. - (EL) Hr. formand! Fru Lynnes betænkning - og jeg vil gerne komplimentere hende for hendes sammenhængende og integrerede arbejde - angiver de grundprincipper, som EU's og medlemsstaternes politik bør følge med hensyn til handicappede.
Jeg vil især gerne nævne sikring af handicappedes adgang til bygninger. Vi bør fjerne de hindringer, som betyder, at handicappede ikke kan deltage i det økonomiske, sociale og kulturelle liv. Når vi hindrer handicappedes fysiske adgang til varer og tjenesteydelser, marginaliserer vi ikke blot en betydelig del af befolkningen, men samtidig forårsager vi også væsentlige økonomiske skader og udelukker dem fra arbejdsmarkedet og erhvervslivet i det hele taget ved at presse dem ind i et liv på overførselsindkomst, som kun kan være skadeligt.
Selv om jeg mener, at handicappede har en fundamental ret til adgang til almindelige uddannelsessteder, da det på afgørende vis bidrager til en uhindret integration i samfundet og til bekæmpelse af stigmatisering og forskelsbehandling, bør vi ikke ignorere behovet for at styrke specialskolestrukturen, hvor en sådan er nødvendig.
Jeg vil også gerne fremhæve betydningen af problemerne omkring psykisk sundhed og de handicap, de skaber, og understrege nødvendigheden af at fremme befolkningens psykiske sundhed.
Desuden vil jeg som en tilføjelse nævne, at vedtagelsen af en fælles europæisk definition af handicap vil fremme anerkendelsen af handicappedes fælles problemer, så man kan vedtage politikker på europæisk plan, som kan tilføre de nationale socialpolitikker større merværdi på et område, som stadig - i væsentlig grad - hører under medlemsstaternes kompetence.
Til sidst vil jeg gerne have lov at tilføje to ting på vegne af hr. Sifunakis, som er ordfører for udtalelsen. For det første bør Kommissionen øge handicappedes deltagelse i de nye flerårige programmer i den næste budgetperiode, og for det andet bør der ske en tilsvarende forbedring af idrætsfaciliteter.
Arūnas Degutis
Jeg vil gerne lykønske ordførerne, der nøje har undersøgt og præsenteret henstillinger vedrørende et af tidens mest presserende sociale emner - fuld integration af handicappede i vores samfund. Jeg støtter de mange henstillinger fra dem, der har udarbejdet betænkningen, hvilket viser, at der fortsat findes en del problemer på dette område. Jeg vil gerne nævne nogle af dem. Moderne informationsteknologi, internettet og digitalt fjernsyn åbner helt nye muligheder for at tilpasse informationer til den enkelte bruger og dennes behov og potentiale. Det drejer sig f.eks. om større brug af undertekster og tegnsprog på fjernsynet, særlige arbejdsstationer for handicappede og særligt tilpassede internetgrænseflader til specielt offentlige hjemmesider. Vi skal fremme og sikre, at alle disse muligheder gennemføres. Når der tegnes nye bygninger, skal der tages passende hensyn til handicappede. Fremover vil forbedrede transportsystemer øge disse menneskers mobilitet. Det er helt afgørende, at der tages hensyn til disse særlige behov hver eneste gang - specielt når det handler om anvendelse af tilskud fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og strukturfonden.
Den nationale lovgivning skal løbende forbedres, og alle diskriminerende bestemmelser, der ikke harmonerer med Amsterdam-traktatens artikel 13, skal fjernes. Der skal gøres en ekstra indsats for at fornægte den lægelige handicapmodel og erstatte den med en social model. Det er yderst vigtigt, at man under uddannelsen af offentligheden følger alle vedtagne midler op med fælles bestræbelser på at eliminere stereotyper og forudfattede meninger om handicappede. Kun de koordinerede og altomfattende bestræbelser, der nævnes i betænkningen, vil gøre det muligt at skabe forbedrede resultater hurtigere.
Ilda Figueiredo
Det er helt afgørende, at Kommissionen og medlemsstaterne ikke lader det blive ved de smukke ord, når det drejer sig om at forsvare de handicappedes rettigheder. Der må træffes effektive foranstaltninger, og den eksisterende lovgivning skal nøje overholdes, så menneskerettighederne sikres for alle. Vi takker derfor fru Lynne for hendes betænkning, som vi også har bidraget til med nogle forslag, og fremhæver betydningen af de henstillinger, som den indeholder.
Vi gør særlig opmærksom på, at der må sikres effektiv gennemførelse af rammebestemmelserne om ligebehandling på beskæftigelsesområdet, adgang for alle til offentlig transport og til de nye informationsteknologier og fjernelse af arkitekturmæssige forhindringer. Vi opfordrer endnu en gang til, at der udarbejdes et specifikt direktiv om handicappede i henhold til EF-traktatens artikel 13, og at den nye FN-konvention på dette område undertegnes og ratificeres.
Jeg vil også gerne appellere til medlemsstaterne om at yde større opmærksomhed til børn og unge med handicap og deres uddannelse og så vidt muligt inddrage handicappede elever på almindelige uddannelsessteder, dog under hensyntagen til den særlige støtte, der kræves for at opfylde deres specifikke uddannelsesbehov. Til slut en opfordring til særlig opmærksomhed om alvorligt handicappede personer og deres familier.
Mieczysław Edmund Janowski
På vegne af Gruppen Union for Nationernes Europa vil jeg takke fru Lynne for hendes udmærkede arbejde. I dag behandler vi et emne, der er et mål på vores menneskelighed. Hver gang en handicappet forskelsbehandles, er det et angreb på menneskerettigheder og den menneskelige værdighed.
Tanken om, at handicappede fuldt ud skal kunne nyde alle deres rettigheder som borgere, skal blive mere end blot flotte ord. Man må erkende, at der er gjort meget på dette område i de seneste år. Ikke desto mindre er det fortsat alt for ofte tilfældet, at handicappede føler sig som andenklasses borgere.
Det er en stor udfordring for medlemsstaterne at integrerede de handicappede i resten af samfundet. Alle hindringer skal fjernes. Her tænker jeg ikke kun på de konstruerede miljø- og transportfaciliteter men også på adgang til f.eks. arbejde, lægetjenester, socialpleje, uddannelse, kultur og sport. Spørgsmålet om handicappede børn og unge er særligt vigtigt. Et handicap kan være fysisk, psykisk, erhvervet eller medfødt. Men jeg vil også gerne gøre opmærksom på de individer, der er blevet mindre kapable på grund af deres fremskredne alder.
Jeg er overbevist om, at Parlamentets indsats på dette område vil give bedre levevilkår. Der er ikke tale om godgørenhed. Det er vores pligt.
Andrzej Tomasz Zapałowski
Fru formand! Betænkningen om handicappedes situation i det udvidede EU er faktisk mere en ønskeseddel om forbedringer af de handicappedes livskvalitet end en faktuel redegørelse for og analyse af deres aktuelle situation. Ud over de indlysende spørgsmål vedrørende bygninger og transport er der presserende behov for at yde finansiel støtte til arbejdsgivere og give dem kompensation for de tab, de får ved at ansætte handicappede, som er mindre produktive på arbejdspladsen.
Spørgsmålet om fortsat støtte til uddannelsesprocessen for handicappede og deres hjælpere er både en enorm mulighed og et problem for familier med handicappede medlemmer. Det ville være et skridt i den rigtige retning at give forældre mulighed for at blive hjemme i den nødvendige tid og give dem økonomisk støtte, så de kan leve et værdigt liv. EU bør påtage sig en forpligtelse i denne henseende og sikre, at de nødvendige ressourcer er til rådighed.
Alle retningslinjer til forbedring af handicappedes situation bør forsynes med en prioriteringsliste for aktiviteterne, så vores hjælp og anstrengelser ikke bliver tomme politiske erklæringer. Desuden skal de handicappede have sikkerhed for, at EU's medlemsstater støtter dem ved at pålægge strengere straffe for lovovertrædelser mod handicappede.
Ana Mato Adrover
(ES) Fru formand, hr. kommissær Špidla, mine damer og herrer! I dag er en vigtig dag for Parlamentet, og jeg vil derfor gerne ønske fru Lynne tillykke med betænkningen, for vi tager endnu et skridt i retning af at opbygge et mulighedernes Europa.
Ved hjælp af en bred aftale vil vi i dag vedtage nye initiativer, som vil være et fremskridt med hensyn til lige muligheder for folk med et handicap.
Jeg tror, at denne nye europæiske handlingsplan for 2006-2007 er en stor udfordring med hensyn til at fjerne enhver form for diskrimination, og den behandler desuden de handicappedes behov i hele Europa.
Jeg vil fremhæve nogle spørgsmål. For det første forsøger man at etablere en generel ramme for ligebehandling på arbejdspladsen, ikke kun når det gælder uddannelse og adgang, men også når det gælder forfremmelse og livslang læring.
For det andet sker der utvivlsomt en forbedring af forholdene og rettighederne for handicappede passagerer på luft-, sø- og landtransportmidler. Jeg må imidlertid advare Dem om - som jeg har gjort i betænkningen - at det er nødvendigt, at der ikke opbygges en ny og hidtil ikkeeksisterende hindring, nemlig den økonomiske hindring. Det er positivt at forpligte handicappede til at have en ledsager med, når man tænker på at forbedre kvaliteten af deres rejse, men det er ikke positivt, hvis den handicappede skal betale for ledsagerens billet, for det ville betyde, at disse mennesker skulle betale for to billetter, mens vi andre kun skulle betale for en.
For det tredje er der den forbedrede adgang til nye teknologier. Nye teknologier vil helt sikkert kunne fjerne mange hindringer for handicappede, forudsat at vi opnår universel adgang til dem, og forudsat at der fra begyndelsen af designfasen for de teknologiske fremskridt tages højde for de handicappede.
For det fjerde har vi brug for integrerede og koordinerede svar på handicap hos børn og hos mennesker, som i forvejen lider under andre former for diskrimination, f.eks. kvinder og ældre.
Endelig er der forebyggelse af risici på arbejdspladsen. Vi har stemt for en bred aftale om arbejdsrelaterede risici, som allerede er blevet fremlagt i Parlamentet, og som Kommissionen endnu ikke har taget op - og det vil jeg gerne minde Dem om, hr. Špidla - og hvor der især skal tages hensyn til de mulige risici, som folk møder på arbejdspladsen.
Jeg vil også gerne understrege den meget vigtige rolle, som de handicappedes organisationer spiller.
Dette er utvivlsomt en stor udfordring, og der er tale om fremskridt hen imod at opnå det mulighedernes Europa, som vi alle ønsker.
Richard Howitt
(EN) Ligesom ordføreren vil jeg også gentage Parlamentets støtte til et omfattende direktiv om ikkeforskelsbehandling af handicappede i henhold til artikel 13. Det portugisiske formandskab lovede os det i 2000, og det samme gjorde kommissæren med ansvar for Beskæftigelse og Sociale Anliggender i 2003. Fire år senere vil Kommissionen, hvis ikke der gøres en indsats, fortsat sige, at der er et hierarki inden for forskelsbehandling, som ingen af os kan acceptere.
For det andet glæder jeg mig over handlingsplanens vægt på at bevæge sig ud over beskæftigelsesmæssige rettigheder til social omsorg. Jeg opfordrer Kommissionen til at påtage sig dette arbejde i den rette ånd og med et ægte engagement for at sikre en selvstændig livsstil for de handicappede, retten til individuelt tilpasset bistand samt retten til at vælge generelle ydelser som f.eks. uddannelse, bolig eller beskæftigelse for handicappede samt handicappede børn og deres forældre.
For det tredje kan vi gøre langt mere på internationalt plan med hensyn til ekstern bistand. Vi hævder at se handicapproblematikken i et menneskerettighedsperspektiv. Lad os gøre mere inden for vores menneskerettighedsprogrammer på verdensplan. Vi har ikke gjort tilstrækkeligt med hensyn til handicappedes menneskerettigheder i forbindelse med vurderingen af kandidatlande forud for deres tiltrædelse af EU. Vi kan gøre det bedre på dette område. Vi skal ikke kun hurtigt ratificere og underskrive udkastet til en FN-konvention om handicappede men også arbejde med tredjelandes regeringer for at sikre os, at de også gør det.
Endelig er jeg med hensyn til ændringsforslag 5 fra PPE-DE-Gruppen meget harm over, at de konservative forsøger at tilbagetrække den del af min tekst, ifølge hvilken Kommissionen skal overvåge de handicappedes deltagelse i deres programmer. Vi skal ikke kun tale om deltagelse men sikre den. PPE-DE-Gruppen bør trække dette ændringsforslag tilbage.
Philip Bushill-Matthews
(EN) Fru formand! EU er et samfund med fælles værdier. Vi kan bl.a. bedømme vores succes som samfund på vores håndtering af problemerne for de mest sårbare medlemmer af samfundet.
I fjor blev jeg som ordfører for Kommissionens grønbog om demografiske ændringer inviteret til at tale ved en særlig konference om handicappede i Graz under det østrigske formandskab. På banneret bag talerstolen stod der blot: Leben wie andere auch - at leve ligesom andre mennesker. Den engelske oversættelse af ordet "leben" er ikke kun "at leve" men "at have et liv" - og samfundet bør have som sit mål at hjælpe alle medlemmer af samfundet med at leve og have et liv som alle andre medlemmer af samfundet.
De britiske konservative er ikke overbeviste om, at der er brug for flere EU-bestemmelser for at sikre dette mål, men vi mener, at hele samfundet skal tage det til sig. Vi har ikke kun brug for en velfærdsstat men et velfærdssamfund, hvor samfundene erkender deres ansvar for at støtte alle medlemmer af disse samfund.
Regeringerne kan ikke gøre alt, men de kan sikre det individuelle valg og hjælpe handicappede til at gøre, hvad de selv ønsker ved at fjerne de hindringer, der står i vejen for dem - hindringer for uddannelse, beskæftigelse eller for at komme fra A til B. Regeringerne kan også fremme og muliggøre en kultur præget af uafhængighed snarere end afhængighed. Støtte til handicappede handler ikke kun om pleje men om støtte til deres ønsker om at leve livet og leve på samme måde som andre mennesker.
Vi glæder os over denne tankevækkende betænkning om dette vigtige emne, og vi vil selvfølgelig alle sammen støtte den, og vi lykønsker ordføreren.
Elizabeth Lynne
(EN) (starten på indlægget foregår uden mikrofon) ... specielt hvad kommissæren netop sagde om, hvor enige Parlamentet og Kommissionen er, når det handler om handicappedes rettigheder.
Hr. kommissær! De talte om tjenesteydelsers tilgængelighed. Selvfølgelig kan vi kun have tilgængelige tjenesteydelser, hvis vi har et særligt handicapdirektiv. Det glæder mig, at Richard Howitt og mange andre medlemmer af Europa-Parlamentet også bragte det på bane. Hr. kommissær! Jeg ser gerne, at man i dag forpligter sig til en tidsfrist for præsentationen af et sådant direktiv. Jeg glæder mig over Deres udsagn om strukturfondene. Det er meget vigtigt, at vi har et handicapkriterium i strukturfondene. Jeg er meget glad for, at det nu er der.
Et af medlemmerne talte også om mainstreaming. Det er også meget vigtigt.
Fru Tzampazi! Mange tak for Deres støtte og arbejdsindsats. Vi har arbejdet meget tæt sammen om dette. Det er rimeligt at tale om Det Europæiske Handicapår og at bygge på det.
Desværre har jeg ikke haft tid nok til at tale om uddannelse og erhvervsuddannelse. Der er så mange ting, jeg gerne ville tale om, men til syvende og sidst handler det om at få et særligt handicapdirektiv.
Vladimír Špidla
Mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Dem for debatten, som jeg har fulgt med interesse. Jeg synes, at fru Lynnes konklusion svarer til den faktiske situation, og det glædede mig meget at se af udvalgets udtalelse, at Parlamentets og Kommissionens opfattelser ligger meget tæt på hinanden.
De vigtigste principper, nemlig ikkediskrimination og aktiv inddragelse, blev taget op under debatten, og nogle spørgsmål blev præciseret eller belyst fra en række forskellige perspektiver. Da flere talere har nævnt ændringer i EU's lovgivning, vil jeg gerne fremhæve, at man i år vil lægge sidste hånd på en undersøgelse af, hvordan EU's lovgivning om handicappede kan forbedres.
Ærede medlemmer, det er måske også på sin plads at nævne, at 2007 er de lige muligheders år, hvilket efter min mening er en god anledning til at mobilisere Fællesskabet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Carlo Casini
(IT) Jeg støtter fuldt ud Lynne-betænkningen, som omhandler en bred vifte af de problemer, der berører de handicappedes verden, så forskellig som den er, og som foreslår handlinger og instrumenter, der er egnet til at opfylde de tilhørende krav med hensyn til folks liv, relationer og plads i samfundet.
Jeg vil også gerne udtrykke det håb her i Parlamentet, at principerklæringerne, som jeg støtter, vil bane vejen for stadig mere konkrete, praktiske handlinger fra Kommissionens side, og at "folk med handicap" (eller, hvis man foretrækker det, "folk med forskellige handicaps") kan nå deres livsmål og samtidig bevare deres menneskelige værdighed. Med det arbejde, som ordføreren har udført i udvalget, opsummerer den tekst, vi skal stemme om, bl.a. de sociale behov, der udspringer af de forskellige nationale situationer.
Her vil jeg gerne understrege, at det ville være klogt af medlemsstaterne i EU at vedtage en grundlæggende ensartet model for at undgå, at der opstår uligheder mellem europæere på dette område, bare fordi de kommer fra forskellige dele af Europa.
Zita Gurmai
(HU) Handicappede i Europa i dag møder særlige vanskeligheder og diskrimination på adskillige niveauer. De fleste steder er der end ikke skabt mulighed for grundlæggende, uhindret mobilitet, for ikke at tale om social integration. Det er vigtigt, at det bliver kendt, at et uafhængigt liv ikke kun betyder, at man er medlem af samfundet, men at man er lige så meget et medlem af samfundet som enhver anden. Det er et aspekt, som enhver politiker og beslutningstager bør overveje nøje.
Handicappede udgør 10 % af Europas befolkning, og deres integration og mulighed for at fungere er derfor ikke bare et socialt spørgsmål, men en fælles interesse, for oprettelse af arbejdspladser til handicappede og deres deltagelse i livslang læring og efteruddannelse bidrager ikke kun til at forbedre deres egne leveforhold, men også til at udvikle Europas økonomi.
Det er problematisk at finde en model til at løse disse spørgsmål, og det skyldes ikke kun, at de statistiske data på området er utilstrækkelige. Handicappede udgør en uens gruppe, som langtfra er homogen, og derfor kræver de mangfoldige udfordringer på dette område en integreret, kønsbaseret model. Det skal der tages højde for på alle niveauer af den politiske proces. Desuden er handicappede kvinder, som kvinder på mange andre områder, ofte ringere stillet end handicappede mænd, og kvinderne er oftere ramt af fattigdom og social udstødelse. Det skal der tages højde for i den brede vifte af programmer og initiativer.
Hélène Goudin
(SV) Junilisten mener, at det er fuldstændigt uacceptabelt, at handicappede mødes af fordomme, negativ særbehandling og begrænsede muligheder. Dette er ikke i overensstemmelse med vores opfattelse af EU som en union med værdier.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning af den 5. juli 2006 er dermed et fremskridt, og den tydeliggør noget, som burde være en selvfølgelighed, ikke mindst fordi vi har et fælles indre marked, nemlig at handicappede skal have samme rettigheder som øvrige borgere i forbindelse med flyrejser.
Sverige er et foregangsland, når det gælder handicappedes rettigheder. En vidtrækkende EU-lovgivning med detaljerede synspunkter på, hvordan handicappede skal behandles, ville have sat spørgsmålstegn ved de succesrige svenske reformer i 1970'erne og 1980'erne. Lad os dermed undgå detailregulering og i stedet for klart og tydeligt fastslå, at samfundet, næringslivet og vi mennesker skal behandle handicappede på nøjagtig samme måde som øvrige borgere.
Lad os slutteligt udøve lidt selvkritik. EU-institutionerne fremsætter en betænkning om handicappede rettigheder, men kan samtidig ikke sikre sig, at samtlige EU-bygninger fuldt ud er tilpasset handicappede. EU's hjemmesider og dokumenter er heller ikke tilgængelige i passende formater til handicappede, især synshandicappede. Hvornår påtænker kvæstorerne i Europa-Parlamentet og de berørte EU-myndigheder at handle i de foreliggende hastespørgsmål?
