Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Det næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B7-0307/2010).
Følgende spørgsmål er stilet til Kommissionen.
Del et

Om: Forløbet og resultaterne af lokalvalgene i Belarus
Belarus afholdt valg til sine lokale råd i slutningen af april 2010. Der var en række meldinger om krænkelser af de demokratiske valgprincipper og -procedurer. Selv om mere end 21 000 pladser i de lokale råd skulle besættes, var der kun omkring 360 kandidater fra oppositionen, der konkurrerede mod de regeringsvenlige kandidater.
Hvad er Kommissionens holdning til de ovennævnte valg? Er der sket nogen forbedring med hensyn til demokratiske normer i forhold til tidligere valg? Hvad er Kommissionens holdning til de vedvarende krænkelser af menneskerettighederne i landet? Hvordan vurderer Kommissionen den politiske situation og menneskerettighedssituationen i Belarus i perioden op til præsidentvalget i 2011?
Štefan Füle
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Lad mig som svar på det vigtige og aktuelle spørgsmål fra fru Andrikiensige, at Kommissionen er fuldt ud bekendt med alle krænkelser af de demokratiske principper og procedurer, som en række ngo'er har rapporteret om i forbindelse med lokalvalgene i Belarus. Lederen af EU's mission i Minsk har også peget på uoverensstemmelser og endog afvigelser, navnlig i stemmetællingen.
Forud for valgene blev der foretaget visse ændringer i Belarus' valglov. Ifølge en udtalelse fra OSCE's Kontor for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder, der blev udsendt den 3. juni 2010, udgjorde dette, og jeg citerer "et skridt i retning af fjernelse af visse fejl" i valgloven. Det fremgår dog af rapporten, at disse ændringer sandsynligvis ikke vil løse problemerne med, at valgloven fortsat ikke lever op til ægte demokratiske valg.
I lyset heraf vil jeg under det besøg, jeg vil aflægge i Minsk i juli, overbringe myndighederne det klare budskab, at der skal gøres fremskridt på en række områder, som er nøglen til demokratisering, hvis Belarus seriøst ønsker at indgå forbindelser med EU igen.
Et af disse områder er valglovgivningen, som er en af de mest indlysende test på demokratiske standarder. I denne henseende vil jeg tilskynde Minsk til at fortsætte samarbejdet med OSCE om reform af valgloven forud for de kommende præsidentvalg. Frem til valgene vil Kommissionen også lægge særlig vægt på andre nøgleaspekter af demokratisering, navnlig foreningsfrihed, mediefrihed, ngo'er og det civile samfund mere generelt dér, hvor der ikke er rapporteret om fremskridt i den seneste tid.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar, men jeg har et tillægsspørgsmål. Verden reagerer på forskellig måde på begivenhederne i Belarus. Den 8. juni besluttede den amerikanske regering at forlænge de finansielle sanktioner mod højtstående embedsmænd i Belarus, herunder præsident Alexander Lukashenko, i endnu et år. Jeg tror, dette er en reaktion på de udemokratiske lokalvalg i Belarus, og jeg vil gerne høre kommissærens vurdering. Agter EU at træffe tilsvarende foranstaltninger som en reaktion på overtrædelserne af civile, politiske og andre menneskerettigheder i Belarus? Med andre ord hvilken holdning agter EU at indtage?
Štefan Füle
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Vi har tidligere forsøgt os med en aftalepolitik og med en isolationspolitik, og helt ærligt så har ingen af disse politikker virket perfekt. De resulterede heller ikke i det, vi ønskede i forholdet til Belarus. Vi forsøger nu at skabe et grundlag for det, jeg vil kalde kritisk engagement. Kommissionen arbejder på den fælles interrimsplan, som jeg vil beskrive som en ramme for både gode og dårlige ting i forholdet mellem EU og Belarus. Den danner ramme om de skridt i retning af demokratisering og gradvist engagement fra EU's side. Den vil blive delt med Det Europæiske Råd og naturligvis med Parlamentet, og jeg er helt overbevist om, at dette er det mest hensigtsmæssige svar på de krænkelser af menneskerettighederne, vi ser i Belarus.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke hr. Füle for hans orientering, men jeg må rejse to spørgsmål. For det første har han planer om at besøge Belarus snart, og vi har en særlig anmodning vedrørende nationale mindretal. Vi har en situation der, hvor belarussiske borgere ofte er mennesker fra meget forskellige nationale grupper. Problemet vedrører behandlingen af belarussiske borgere af polsk oprindelse. Det andet spørgsmål er en anmodning om, at der i alle foranstaltninger lægges større vægt på oprettelse af stipendier for den belarussiske ungdom, for det er det vigtigste indsatsområde i dag.
Štefan Füle
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! En del af programmet går ud på at fokusere på kontakt med mennesker, med unge og med studerende. Det, der står højt på dagsordenen for mine forhandlinger i Minsk, er imidlertid ikke blot de generelle spørgsmål i tilknytning til krænkelser af menneskerettighederne, men også de specifikke spørgsmål vedrørende minoriteter. Jeg lægger særlig vægt på dette spørgsmål. Jeg har haft et møde med fru Andżelika Borys og andre repræsentanter for oppositionen i Belarus, hvor vi drøftede ikke blot de polske mindretals stilling i Belarus, men også hvordan Kommissionen og EU kunne hjælpe dem.
Jeg betragter ikke dette som et isoleret spørgsmål. Jeg anser ikke dette for at være et valgspørgsmål, som nogle måske ville gøre. Det er rent faktisk et alvorligt spørgsmål. Forholdet mellem myndighederne og minoriteterne vil blive rejst under mine forhandlinger i Minsk.
Om: Virkninger for troværdigheden af den fælles europæiske valuta som følge af de europæiske staters finanspolitiske tilpasning
I forbindelse med euroens indførelse i de europæiske staters og borgeres liv gennemførte Kommissionen en omfattende oplysningskampagne i alle euroområdets medlemslande, som gav gode resultater. I dag gennemløber euroen hovedsagelig på grund af euroområdets medlemslandes budgetproblemer samt den ukontrollable spekulation en troværdighedskrise, hvilket skaber usikkerhed og tvivl hos en stor del af de europæiske borgere, som det fremgår af nationale meningsmålinger. Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:
a) Er der foretaget særlige offentlige meningsmålinger for at kortlægge synspunkterne i den europæiske offentlighed, inddelt efter befolkningskategorier?
b) Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe for at forbedre den fælles valutas image og borgernes tiltro til den?
c) Vil man ufortrødent fortsætte med at optage nye stater i euroområdet?
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke fru Kratsa-Tsagaropoulou for et meget relevant spørgsmål - eller snarere en række spørgsmål - for euroens image og troværdighed er et spørgsmål af stor betydning for alle os europæere på dette kritiske tidspunkt og i disse vanskelige tider. Euroen er ikke blot en monetær ordning. Det er også et centralt politisk projekt - om ikke det centrale politiske projekt - for EU. Derfor har euroens skæbne, euroens image og euroens troværdig stor betydning for hele det europæiske projekt.
Jeg har derfor her et nøje afbalanceret udkast til et svar på fire sider, som jeg har anmodet mine tjenestegrene om at udarbejde. Jeg er fristet til at læse det, men det vil tage omkring 12 minutter. Jeg er dog villig til at gøre det tilgængeligt, og jeg kan også lægge det på min hjemmeside. Det er ikke blot et spørgsmål om medieforanstaltninger og -kampagner - selv om de er vigtige - det er også et spørgsmål om politikker og konkrete aktioner for at forsvare euroen mod de systemiske angreb, den har været under på det seneste.
Jeg vil gerne rent forbigående sige, at vi gennemfører regelmæssige kvantitative undersøgelser. Vi har regelmæssige flash Eurobarometerundersøgelser, som vi gennemfører i alle medlemsstater - vi har gjort det i forskellige bølger. Vi benytter enhver lejlighed til aktivt at kommunikere den seneste udvikling og de politiske foranstaltninger, der træffes i tilknytning til euroen og den økonomiske og monetære union.
Den brede befolknings bekymringer tages op via alle tilgængelige kanaler såsom webstedet, publikationer, spørgsmål og svar, pjecer samt forskellige netværk, der beskæftiger sig med økonomisk beslutningstagning, fagforeninger, arbejdsgiverorganisationer og så videre. Vi arbejder på alle fronter sammen med medlemsstaterne for at få budskabet om euroen ud.
Med hensyn til de politikker, der er centrale i dette spørgsmål, og dette vedrører punkt b i fru Kratsa-Tsagaropoulou's spørgsmål, nemlig hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe for at forbedre den fælles valutas image og borgernes tiltro til den?
Jeg vil gerne her nævne tre punkter. For det første har vi truffet beslutning om en meget betydelig finansiel bagstopper kaldet den europæiske finansielle stabilitetsmekanisme og -facilitet - næsten 500 mia. EUR - som sammen med redningspakken for Grækenland om koordineret og betinget finansiel bistand har bidraget til at standse steppebranden med finansiel usikkerhed, inden den udviklede sig til en skovbrand over hele Europa. Vi træffer konkrete foranstaltninger for at beskytte den finansielle stabilitet og euroen i Europa.
For det andet udfolder medlemsstaterne store bestræbelser med hensyn til fiskal konsolidering. En bølge af fiskal konsolidering og strukturel reform fejer rent faktisk ind over Europa for at genoprette og styrke tilliden til euroen og den økonomiske og monetære union og deres troværdighed.
Vi gør det ikke uden nøje overvejelser. Vi gør det på en koordineret og differentieret måde, så de lande, der ikke har noget eller kun et lille fiskalt spillerum, såsom Grækenland, Spanien og Portugal, skal fremskynde den fiskale konsolidering. Da mange andre lande fortsat har et fiskalt spillerum, skal de ikke påbegynde konsolideringen før næste år - dette sker for at sikre, at vi ikke kvæler det aktuelle økonomiske genopsving.
Så sent som i dag fremlagde vi 15 procedurer for overdrevne underskud, og på grundlag af vores vurdering er medlemsstaternes strategier for fiskal konsolidering i overensstemmelse med denne koordinerede og differentierede fiskale exitstrategi.
Endelig er det absolut vigtigt at styrke den økonomiske styring for at styrke euroens troværdighed, og jeg regner med Parlamentets støtte, når det stemmer om beslutningen om Europa 2020 og om en styrkelse af den økonomisk styring. Vi har brug for Parlamentets støtte til at overbevise Det Europæiske Råd - overbevise medlemsstaterne - og bevare fremdriften, så vi kan få indført disse strammere ordninger for budgetmæssig og økonomisk overvågning og politisk koordinering i begyndelsen af næste år.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren varmt for hans svar og for at give os alle en chance for at huske på politikken til støtte for den fælles valuta og euroområdets overlevelse.
Mit spørgsmål vedrørte i højere grad den kommunikation, vi skal anvende, for borgerne forstår ikke disse hidtil usete tekniske spørgsmål i Europas økonomiske liv, de deler dem ikke, og der er en risiko for, at de vil føle, at støtte til euroen har sin pris snarere end en sikker fremtid. Scenarier for og trusler om nogle landes udtræden af den fælles valuta bærer brænde til denne opfattelse.
Det er medlemsstaternes og de europæiske organers fælles ansvar at støtte realiseringen af euroen, men den offentlige opinion har behov for støtteforanstaltninger, som ikke har noget at gøre med finansielle tilpasninger i deres lande.
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg er enig i fru Kratsa-Tsagaropoulous tankegang, og jeg tror, det er vigtigt, at vi ser euroen som et centralt politisk instrument for den økonomiske politik og bæredygtig vækst i Europa, og at vi samtidig betragter den ikke blot som et symbol, men også som en sikkerhed for europæerne ved opbygningen af det fælles europæiske hjem. I denne forbindelse har vi tilrettelagt en bred række af kommunikationsaktiviteter.
I første halvdel af 2010 - og jeg vil blot redegøre for hovedpunkterne - gennemførte vi en informationskampagne om de vigtigste fordele ved euroen i 10 lande, der er medlemmer af euroområdet, nemlig Tyskland, Frankrig, Italien, Portugal, Nederlandene, Spanien, Østrig, Finland, Malta og Belgien. Vi tilrettelagde også det økonomiske forum i Bruxelles helliget økonomiske og finansielle spørgsmål, som fandt sted for to uger siden. Der blev opnået enighed om et rekordstort antal politiske områder, over 1 000, og eventen blev dækket bredt i medierne. Dette var helt klart et spørgsmål om at nå ud til opinionsdannere og et forsøg på at opnå en multiplikatorvirkning via dette vigtige forum. Og listen fortsætter.
Vi er engagerede i disse aktiviteter, og jeg tror, vi vil opnå de bedste resultater ved at have de rigtige politikker og de rigtige kampagner for at sikre, at vores befolkninger er velinformerede.
I min ungdom var jeg i lære som reservedelssælger. Jeg startede, da jeg var 12 år og sluttede den karriere, da jeg var 20 år. Vi havde altid en meget klar filosofi, nemlig at produktet skal være rigtigt, før det kan markedsføres ordentligt. Der er brug for begge dele. Der er behov for et solidt produkt, solide politikker, og der er behov for en sund markedsføringskampagne for at vinde folks hjerter og hjerner.
Nikolaos Chountis
Hr. formand! Jeg har lyttet nøje til kommissærens svar. Jeg ved ikke, om det tolvsiders memorandum, han nævnte, indeholder et svar på en del af min kollegas spørgsmål, for at være præcis optagelsen af nye lande i euroområdet og udsigterne for en sådan optagelse.
Jeg og alle andre ved, at det nye medlem er Estland. Vi oplever, at der gennemføres strenge finansielle omstruktureringsforanstaltninger for, at disse lande kan optages i euroområdet, med det resultat, at der i Estland i dag gennemføres drastiske nedskæringer i tjenestemandslønningerne, arbejdsløsheden er nået op på 20 %, og arbejdsløsheden blandt unge er ofte mange gange højere.
Mit spørgsmål er følgende. Er dette billede af venteværelset til euroområdet attraktivt? Er det troværdigt? Skaber det forudsætninger for fremtidig levedygtighed?
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Grunden til, at Estland har måttet gennemføre budgetdisciplin er ikke primært euroen, men den omstændighed, at Estlands økonomi stod over for en meget alvorlig finansiel krise, som vi alle gjorde, og den økonomiske vækst var gået i stå. Der var negativ økonomisk vækst, hvilket betød, at Estlands offentlige finanser ganske enkelt ikke længere havde et bæredygtigt grundlag.
Estlands gældsniveau er meget lavt og er på 7,2 % i øjeblikket, mens det europæiske gennemsnit ligger på 75 %, men gradienten var meget foruroligende, og det var blot sund fornuft i økonomisk henseende at sikre, at Estland vil være i stand til at fortsætte sine stabilitetsorienterede politikker og sikre sine offentlige finansers bæredygtighed. Dette var den demokratiske beslutning, som det estiske parlament vedtog for nylig, og det har været den politik, som Estland har fulgt med ret stor succes.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Hr. formand, hr. kommissær! Som bekendt er Grækenland det svageste led i eurokæden, og det tog over to måneder, før Grækenland blev tildelt en hjælpepakke. Denne forsinkelse skyldtes hovedsageligt Tyskland, kostede 100 mio. EUR og svækkede utvivlsomt selve euroen. Hvordan ser Kommissionen på sådanne spørgsmål, og hvilke skridt vil den tage til at forhindre sådanne forsinkelser i fremtiden?
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg ønsker ikke at deltage i nogen form for pegen fingre. Jeg mener, at politik og økonomisk beslutningstagning i EU altid er et spørgsmål om politisk vilje, men også om det muliges kunst. Denne gang blev det på et tidspunkt muligt at træffe disse beslutninger, at yde betinget og koordineret finansiel bistand til Grækenland, og senere at oprette den europæiske finansielle stabilitetsmekanisme. Begge fungerer nu.
Med hensyn til Grækenland så blev de første dele af de i alt 20 mia. EUR fra EU og IMF sendt til Grækenland i midten af maj. Grækenland gennemfører sit fælles EU-IMF program til tiden og i henhold til aftalememorandummet. Desuden er den europæiske finansielle stabilitetsmekanisme og -facilitet lettilgængelig, så dette fællesskabsinstrument, der er på op mod 60 mia. EUR, kan anvende Unionens budget som lånegaranti for eventuelle operationer. Dette fungerer. Den er lettilgængelig, hvis der anmodes herom, og hvis der er et reelt behov herfor.
I mellemtiden vil Special Purpose Vehicle på op til 440 mia. EUR, den mellemstatslige ordning, som også kaldes den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet, blive ratificeret for så vidt angår 90 % af omfanget, hvilket er kriteriet, inden udgangen af denne måned, og den vil være operationel nogle få uger senere. Dette betyder, at vi, hvis vi har et umiddelbart og presserende behov, har redskaberne til at håndtere dette med denne mekanisme og denne facilitet.
Endelig vil jeg sige, at dette kun køber os tid, og essensen er, at vi må gennemføre en meget alvorlig fiskal konsolidering i Europa, hvor de seneste to år har udvisket 20 års fiskal konsolidering i de foregående to årtier.
Om: EU strukturfonde - finansiering af udelukkelse
Som undertegner af FN's Konvention om handicappedes rettigheder afspejler EU de centrale elementer, nemlig antidiskriminering, lige muligheder og aktive integrationsforanstaltninger, i dens egen handicapstrategi.
I marts 2010 var Kommissionen repræsenteret på en konference i Bruxelles arrangeret af "European Coalition for Community Living", som drøftede spørgsmålet om "Finansiering af udelukkelse samtidig med fremme af integration? Anvendelse af europæisk støtte til at videreføre institutionalisering af mennesker med handicap".
Kommissionen er opmærksom på de ikke-statslige organisationers bekymring over, at midler fra Den Europæiske Strukturfond bruges til at istandsætte eksisterende eller bygge nye institutioner til boophold af længere varighed for handicappede i modstrid med disse borgeres rettigheder.
På baggrund af den stærke konvergens af målene for EU's handicapstrategi og FN's konvention, kan Kommissionen meddele, hvilke foranstaltninger den vil træffe til at behandle dette problem og sikre, at EU-midler ikke bruges på denne uhensigtsmæssige måde, men snarere dirigeres hen imod fremskaffelse af bofællesskaber for handicappede?
Viviane Reding
Hr. formand! Jeg vil gerne besvare det mundtlige spørgsmål fremsat af fru McGuinness ved at sige, at Kommissionen, selv om ansvaret for at tilrettelægge og forvalte botilbud ligger hos medlemsstaterne, går kraftigt ind for at fremme handicappedes ret til at leve et selvstændigt liv ved hjælp af støtte tjenester i lokalsamfundet som et alternativ til et liv på institutioner.
Ved årets udgang vil Kommissionen have vedtaget en europæisk handicapstrategi for 2010-20, hvori fastsættes sammenhængende rammer for gennemførelse af FN's konvention om handicappedes rettigheder. Blandt prioriteterne vil være støtte til handicappede, så de kan leve selvstændigt, og en afinstitutionalisering af alle systemerne. Den vil navnlig fremhæve strukturfondenes potentielle rolle i denne henseende.
Prioriteringerne for anvendelse af strukturfondene fastsættes naturligvis på nationalt og regionalt plan, men Kommissionen vil samarbejde med medlemsstaterne om udveksling af god praksis og retningslinjer for, hvordan midlerne bedst anvendes til at fremme personlig uafhængighed og handicappedes ret til at leve et selvstændigt liv.
Jeg vil også gerne nævne Den Europæiske Socialfond som et instrument til fjernelse af hindringerne for handicappedes deltagelse som ligeværdige medlemmer af samfundet. Socialfonden kan bl.a. finansiere rådgivning, uddannelse tilpasset handicappedes specifikke behov, rehabilitering, jobskabelse i sektorer såsom socialøkonomi, særlig støtte til fremme af iværksætteri blandt handicappede og bevidstgørelseskampagner for at bekæmpe diskrimination. Den kan også formidle uddannelse og efteruddannelse til personale for at fremme overgangen fra institutionsbehandling til tjenester baseret i lokalsamfundet.
Den Europæiske Regionalfond kan ligeledes anvendes til at udvikle social infrastruktur til støtte for sådanne nye tjenester.
I denne forbindelse har Kommissionen udarbejdet en værktøjskasse for anvendelse af strukturfondene for at sikre adgang for og ikkediskriminering af handicappede. Denne værktøjskasse skal gøre det muligt for forvaltningsmyndighederne, mellemliggende organer eller projektiværksættere at forberede, gennemføre, overvåge og evaluere strukturfondsprogrammerne og -projekterne.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! På vegne af fru McGuinness, som fremsatte spørgsmålet, vil jeg gerne takke kommissæren for hendes ærlige og detaljerede svar. Jeg har blot to korte spørgsmål. For det første, tager Kommissionen nogen skridt over for dem, der har anvendt strukturfondene ukorrekt, særlig når der er tale om fremskaffelse af faciliteter til handicappede? For det andet, hvor hurtigt kan vi rent faktisk fjerne en sådan praksis i alle medlemsstaterne, hvis det overhovedet er muligt?
Viviane Reding
Hr. formand! Hvis strukturfondene er blevet misbrugt generelt, kan Kommissionen gribe ind, men medlemsstaten har naturligvis den primære forpligtelse og det primære ansvar for at fremme deres politiske dagsorden og tilrettelægge deres egne sociale beskyttelsessystemer, herunder for mennesker, der opholder sig i lang tid på institutioner. Spørgsmålet er selvfølgelig, om vi kan nedlægge veto, hvis medlemsstaterne fortsat investerer på en anderledes måde? Som bekendt anvendes strukturfondene via et system med delt ansvar mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Det er imidlertid op til medlemsstaterne og deres regioner at forvalte programmerne og gennemføre dem gennem udvælgelse af programmer og projekter.
Alligevel arbejder vi allerede, selv om vi ikke kan nedlægge veto, sammen med medlemsstaterne om en ændring af politikken i medlemsstaterne. For eksempel har vi i to år samarbejdet med den bulgarske regering, og i henhold til samarbejdsstrategien har regeringen ikke anvendt pengene på boopholdsinstitutioner, men har tværtimod forpligtet sig til at sikre, at ingen EU-midler ville blive anvendt til investering i eksisterende boopholdsinstitutioner, og at princippet om afinstitutionalisering ville blive fulgt i forbindelse med eventuelle investeringer i disse sektorer.
Ádám Kósa
(HU) Hr. formand! Først vil jeg gerne takke kommissæren for hendes svar og for hendes engagement i de handicappedes sag. Jeg har to tilknyttede tillægsspørgsmål. Hovedproblemet med anvendelsen af strukturfondene er primært et spørgsmål, der berører Østeuropa. Tidligere husede slotte nationaliseret under den kommunistiske æra handicappede, hovedsagelig mentalt handicappede. Et af problemerne er, at penge fra strukturfondene blev anvendt på renovering af disse slotte, og så blev slottene lukket og de handicappede blev flyttet. Hvad vil der ske med disse bygninger? Har Kommissionen nogen planer om at undersøge dette spørgsmål ud fra et bredere perspektiv i tilknytning til turisme og jobskabelse?
Viviane Reding
Hr. formand! Jeg er helt klar over, at en ændring af styre også medfører en ændring af, hvordan man håndterer resterne af tidligere tiders politik.
Det er naturligvis op til regeringerne at beslutte, hvordan de vil vedligeholde deres institutioner, og om de ønsker at renovere deres ejendom eller ej og anvende den på en anden måde. Jeg kan kun sige, at vi med hensyn til afinstitutionalisering for at bringe handicappede ind i samfundet og ikke efterlade dem på institutioner har forsøgt at gøre Kommissionens personale ansvarligt for at gøre medlemsstaterne opmærksomme på disse aspekter under drøftelser med dem.
Den 29. april 2010 holdt GD for Regionalpolitik et seminar for Kommissionens personale "Ville du kalde dette hjemme?", hvor den bedste og den dårligste praksis i forbindelse med anvendelse af EU-midler til nedrivning af institutioner til boophold af længere varighed blev præsenteret, så vores personale har forståelse for, hvilke politikker der skal anvendes i forsøget på at ændre mentaliteten i deres kontakter med administrationerne i medlemsstaterne.
Der har også været et godt samarbejde mellem GD for Regionalpolitik og GD for Beskæftigelse om yderligere skridt, der kan tages, for vi mener, at Socialfondens investeringer skal tjene befolkningen i de pågældende områder. De skal ikke blot anvendes til renovering af huse, men også til skabelse af job og vækst i de pågældende områder.
Nikolaos Chountis
(EL) Hr. formand, fru kommissær! Jeg vil gerne gøre opmærksom på noget, som jeg mener, er et meget aktuelt og specifikt spørgsmål. I mit land, Grækenland, og sandsynligvis også i andre lande er de sociale udgifter på grund af spareprogrammerne ofte blevet skåret ned, og ofte indstilles finansiering til centre og fonde, som leverer tjenester til handicappede.
Jeg sidder her med et sådant nyere eksempel. Et enkelt center, der leverer ydelser til mennesker, hovedsageligt børn, med visuelle problemer og andre handicap. 50 børn er blevet overladt til deres egen skæbne på grund af mangel på midler. Mit spørgsmål er følgende. Kan disse 50 børn håbe på, at denne fond vil være berettiget til støtte inden for rammerne af Den Europæiske Socialfonds finansiering? Hvad kan vi gøre?
Viviane Reding
Hr. formand! Det står helt klart, at medlemsstaterne på det socialpolitiske område har ansvaret for tilrettelæggelse af deres egne sociale beskyttelsessystemer, herunder udformning, finansiering og kvalitetskontrol med tjenesteydelser, der leveres i institutioner til langtidsophold.
Vi kan ikke gribe ind eller tvinge en regering til at ændre sin politik. Vi kan kun træffe generelle foranstaltninger for at lægge pres på en regering for at få den til at tage sig af sin befolkning.
En af de ting, vi naturligvis kan gøre med Socialfonden, er at uddanne personale og bidrage til bedre pleje af disse mennesker, men den grundlæggende beslutning om, hvorvidt der skal være et plejehjem eller ej, tilkommer de nationale regeringer.
Del to
Om: Sikring af EU's miljømål
Er Kommissionen enig i, at overdreven intern debat i EU og manglende evne til at koordinere Unionens fulde spektrum af diplomatiske kilder over hele verden var medvirkende til, at det ikke lykkedes at sikre EU's målsætninger hverken på FN's klimakonference i København eller på mødet mellem parterne i CITES i Doha?
Vil Kommissionen redegøre for, hvilke skridt den tager for at forbedre sin forudgående planlægning og koordinering med det formål at intensivere sine bestræbelser og sikre et mere positivt resultat på fremtidige miljøkonferencer?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Hr. Davies' spørgsmål rejser det vigtige problem med effektiviteten af EU's diplomati i internationale miljøforhandlinger på baggrund af de skuffende resultater af klimatopmødet i København og mødet i Doha om handel med truede arter.
Vi må naturligvis udlede en række erfaringer heraf på baggrund af de relevante bestemmelser i Lissabontraktaten. Når det er sagt, tror jeg, at vi for at drage et række velafbalancerede konklusioner for fremtiden må erkende, at årsagerne til resultaterne af disse møder er mange og skal analyseres separat.
Det er naturligvis ikke en let opgave at nå til enighed om en fælles holdning blandt 27 medlemsstater, der repræsenterer 500 mio. borgere i internationale forhandling om komplekse spørgsmål, der har direkte indvirkning på økonomien og samfundet i EU. Både når det gælder forhandlingerne om CITES og klimaændringerne, forhindrede dette dog ikke EU i at aftale en fælles linje og gennemføre en række opsøgende aktiviteter over for dets internationale partnere.
Med hensyn til CITES partskonferencen var EU's holdning til mange emner fastlagt over seks måneder inden mødet, EU's og medlemsstaternes delegationer havde udført opsøgende arbejde over hele verden i tilknytning til vigtige EU-forslag om hajer og tigre, og de interne drøftelser i EU før og under partskonferencen om disse emner forløb gnidningsfrit. Jeg erkender dog fuldt ud, at disse betingelser desværre ikke var opfyldt i samme grad i forbindelse med almindelig tun.
Mere generelt mener Kommissionen, at EU vil være i stand til at agere mere effektivt inden for CITES, når det bliver fuldgyldig part. Kommissionen vil derfor intensivere sine bestræbelser på at overbevise tredjelande, der endnu ikke har ratificeret Gaborone-ændringen til CITES, om at gøre dette, så EU kan tiltræde konventionen.
Med hensyn til forhandlingerne om klimaændringerne var den interne debat i forbindelse med konferencen i København ikke overdreven, og EU har forbedret koordineringen af dets diplomatiske kilder over hele verden væsentligt.
EU havde et intensivt program for opsøgende arbejde i tredjelande i forberedelserne til konferencen i København, og det udarbejdede og fremlagde en fælles holdning til alle nøglespørgsmålene på konferencen i København. Under forberedelserne til konferencen i København gjorde EU brug af adskillige koordinerede tiltag udformet af EU-trojkaen i over 40 lande, det gennemførte en række fælles opsøgende trojkamissioner og deltog i forskellige uformelle bilaterale og multilaterale dialoger. Dets tekniske forhandlingsteam drøftede og udviklede EU's holdninger yderligere under de forskellige bilaterale besøg i tredjelande.
Når vi ser videre fremad fra eksemplerne fra topmøderne i København og Doha, er det vigtig at fastslå, at et af de centrale mål i Lissabontraktaten går ud på at styrke Unionens stemme i verden. Gennemførelsen af Lissabontraktaten vil navnlig styrke EU's eksterne repræsentation i internationale miljøspørgsmål.
På dette område giver traktaten Kommissionen til opgave at sikre Unionens repræsentation. Såfremt Rådet finder det politisk hensigtsmæssigt, at Unionen indleder forhandlinger om internationale aftaler, forpligter traktaten Rådet til at give Kommissionen tilladelse til at føre sådanne forhandlinger på Unionens vegne i spørgsmål, der henhører under Unionens kompetence. Rådet kan supplere sådanne tilladelser med forhandlingsdirektiver.
Europa-Parlamentet skal naturligvis straks inddrages fuldt ud i alle faser af denne proces.
Kommissionen drøfter i øjeblikke med medlemsstaterne i Rådet, hvordan denne ramme skal gennemføres. Under disse drøftelser er Kommissionen meget opmærksom på, at gennemførelsen af Lissabontraktaten rent faktisk skal resultere i en styrkelse af enheden og sammenhængen i EU's repræsentation i multilaterale forhandlinger. Enhver anden fortolkning af Lissabontraktaten svækker reelt EU's position på den internationale scene, hvilket helt sikkert ikke var det, der var meningen med Lissabontraktaten.
Det, der står på spil her, er EU's organisering og effektivitet i globale miljøforhandlinger, og Kommissionen regner med Parlamentets støtte i dette spørgsmål.
Chris Davies
(EN) Hr. formand! Kommissæren og jeg er uden nogen tvivl enige i målene, og jeg støtter Kommissionen i dens kamp med Rådet, men når vi ser på konferencer som CITES, ser jeg japanerne tilsyneladende gå fra ambassade til ambassade med en pose guld. Kommissæren ville betegne det som opsøgende arbejde.
Så lad mig stille et specifikt spørgsmål, da kommissæren berørte styrkelsen af EU's diplomatiske kapacitet. Hvilke møder har kommissæren holdt eller vil han holde med Catherine Ashton for at drøfte, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil kan bringes i Kommissionens tjeneste som helhed for at sikre, at vores diplomatiske kapacitet udnyttes fuldt ud?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg skal besvare det specifikke spørgsmål, der blev stillet. Jeg har ikke haft nogen møder med Catherine Ashton om dette emne. Jeg mener, at en ting står helt klart med hensyn til CITES, navnlig når der er tale om almindelig tun. Vi har foretaget en række fejlberegninger, hvis man kan sige det på den måde.
For det første blev Kommissionens holdning ganske enkelt vedtaget for sent. For det andet mener jeg, at drøftelserne i Rådet foregik på det allersidste møde i Coreper, og selv om jeg kunne drøfte dette spørgsmål med Catherine, så ville det stadig være for sent.
Jeg mener derfor, at vi bør tage ved lære af disse erfaringer. Men som det med rette blev påpeget, er dette en af de opgaver, som vi skal udføre i fællesskab, og vi skal også anvende vores fremtidige - og forhåbentlig velfungerende - Tjeneste for EU's Optræden Udadtil til dette formål.
Om: Håndtering af ethylendichloridblandinger
Undersøgelser fra Danmark og Tyskland har vist, at især børn udsættes for en hel cocktail af forskellige kemikalier og især hormonforstyrrende kemikalier såsom de plastblødgørende phthalater. Disse videnskabelige resultater betyder, at REACH-godkendelsesprocessen for enkelte hormonforstyrrende kemikalier - som er baseret på den begrundelse, at deres koncentrationer ikke overstiger deres nuleffektniveau - ikke længere er sikker eller effektiv, fordi disse kemikalier tilsammen udgør en farlig blanding.
Hvordan agter Kommissionen at lukke dette hul i REACH-bestemmelserne og sikre, at hormonforstyrrende kemikalier ikke tillades ud fra den fejlagtige antagelse, at vi kun udsættes for et kemikalie ad gangen?
Om: EU-aktion om hormonforstyrrende kemikalier
EU's strategi for en aktion om hormonforstyrrende kemikalier blev vedtaget for over 10 år siden, hovedsagelig som resultat af en initiativbetænkning fra Europa-Parlamentet i 1997. Videnskabsfolkene har siden da påvist stadig stærkere forbindelser mellem visse hormonforstyrrende stoffer og kræft, ringere fertilitet og eventuel indvirkning på adfærd og udvikling. Men på trods af forskellige politiske udtalelser til støtte for EU's handlingsplan for hormonforstyrrende kemikalier og en godkendt prioriteret liste over hormonforstyrrende kemikalier, er der endnu ikke blevet truffet nogen praktiske foranstaltninger på EU-plan for at fjerne hormonforstyrrende kemikalier fra vort miljø.
Vil Kommission nu gå i gang med at bruge resultaterne fra den offentligt finansierede forskning og sørge for, at disse kemikalier med en høj risiko for menneskers sundhed kan blive behandlet som en prioritet under REACH?
Hvilke konkrete foranstaltninger vil Kommissionen foreslå i dens kommende beretning om gennemførelsen af EU's strategi for hormonforstyrrende kemikalier?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Kommissionen er bekendt med en række undersøgelser af de kombinerede virkninger af forskellige kemikalier. I slutningen af 2009 offentliggjorde de danske myndigheder navnlig resultaterne af en række undersøgelser af de kumulative virkninger af forskellige hormonforstyrrende stoffer på følsomme grupper såsom små børn og kvindelige arbejdstagere som nævnt i spørgsmålet.
Den danske undersøgelse gav anledning til, at Rådet vedtog konklusioner i december 2009, hvori Kommissionen blev bedt om at undersøge, hvordan den aktuelle EU-lovgivning håndterer de kumulative virkninger af forskellige hormonforstyrrende stoffer, og mere generelt om at se på det generelle problem med, hvordan vi håndterer de kumulative virkninger af disse kemikalier.
Med hensyn til det generelle spørgsmål om de kumulative virkninger af kemikalier offentliggjorde Kommissionen for nylig via internettet en state-of-the-art rapport om blandingstoksicitet, der var resultatet af en toårig undersøgelse finansieret af GD for Miljø.
Kommissionen gennemfører nu en høring af de berørte aktører om denne rapport og har også fremsendt en formel anmodning om blandingstoksicitet til Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici, Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici og Den Videnskabelige Komité for Forbrugsvarer.
Senest i starten af 2012 vil Kommissionen på grundlag af undersøgelsen og den tilknyttede høringsprocedure udarbejde en rapport indeholdende en vurdering af, hvordan og om eksisterende relevant EU-lovgivning, herunder Reach, tager tilstrækkeligt hensyn til risiciene i tilknytning til eksponering for mange kemikalier fra forskellige kilder og veje, og den vil på dette grundlag overveje passende ændringer, retningslinjer og vurderingsmetoder.
Siden lanceringen af fællesskabsstrategien om hormonforstyrrende stoffer i 1999 har vi via Fællesskabets forskningsbudget investeret kraftigt i at øge vores forståelse af, hvordan stoffer påvirker hormonsystemets funktion. I den samme periode har vi medtaget specifikke foranstaltninger til håndtering af hormonforstyrrende stoffer i to centrale kemikalielovgivninger, nemlig Reach og forordningen om plantebeskyttelsesmidler. Kommissionen har også deltaget aktivt i internationale initiativer til udvikling af forsøgsmetoder og -strategier til identificering af hormonforstyrrende stoffer.
Endelig har Kommissionen for nylig lanceret en større undersøgelse for at konsolidere de seneste videnskabelige oplysninger og fremsætte henstillinger vedrørende forsøgsstrategier og kriterier for identifikation af stoffer med hormonforstyrrende egenskaber. Undersøgelsen vil blive afsluttet i andet halvår af næste år. Resultaterne af denne undersøgelse vil blive taget i betragtning i forbindelse med revisionen af den eksisterende fællesskabsstrategi for hormonforstyrrende stoffer og vil bidrage til gennemførelsen af eksisterende EU-lovgivning, og dermed mener jeg både forordningen om plantebeskyttelsesmidler og Reach.
Så sammenfattende er Kommissionen bekendt med alvoren af de spørgsmål, som de to spørgere har stillet, og den arbejder intenst på at løse det på den mest effektive måde. Det er ikke let, for vi mangler stadig megen viden, men det er helt sikkert et komplekst problem, som fortjener vores opmærksomhed og nøje overvejelser fremover.
Dan Jørgensen
(DA) Hr. formand, hr. kommissær! De siger, at De i 2012 vil fremlægge en rapport, hvori De vil nå frem til en konklusion med hensyn til, om der er grund til at revidere lovgivningen, fordi den ikke tager højde for cocktaileffekterne. Det kan jeg sådan set spare Dem for, for det kan vi konstatere allerede på nuværende tidspunkt. Lovgivningen tager ikke hensyn til cocktaileffekterne. Vi, der har arbejdet med Reach, og dem, der kender Reach i detaljen - som jeg ved De gør - er udmærket klar over, at der netop ikke bliver taget hensyn til cocktaileffekterne, når det gælder de allerfarligste stoffer - de kræftfremkaldende stoffer og de hormonforstyrrende stoffer. Ydermere bygger Reach på to grundlæggende principper, forsigtighedsprincippet og et princip om at beskytte de allermest sårbare forbrugere på vores marked, altså bl.a. børn og gravide kvinder. Så burde Kommissionen ikke allerede nu fremlægge forslag om at revidere Reach og måske også andre typer lovgivning for at fastslå, at man som led i autorisationsproceduren ud fra substitutionsprincippet skal tage hensyn til cocktaileffekter?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Som sagt er det reelle problem på dette område, at vi mangler solide videnskabelige fakta. Parlamentsmedlemmet nævner med rette forsigtighedsprincippet. Vi er bundet af traktaten til at følge forsigtighedsforanstaltninger også på miljøområdet, men jeg vil stadig gerne have så mange data som muligt, så jeg kan basere forslagene på så mange solide videnskabelige fakta som muligt.
Siden 1999, det år, hvor vi startede med denne strategi, har vi gennemført 84 undersøgelser i Fællesskabet, der har involveret omkring to millioner mennesker. Da jeg drøftede dette med mine kolleger i går for at få et kort overblik over de nærmere detaljer, var deres hovedbudskab rent faktisk følgende. Vi mangler fortsat viden, før vi kan træffe meget konkrete foranstaltninger. Men parlamentsmedlemmet kan være sikker på, at jeg vil tage dette aktivt i betragtning i fremtiden.
Fiona Hall
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar, men jeg har en overvældende følelse af frustration, fordi dette nu er blevet overvejet i 13 år - 84 undersøgelser på 13 år. Visse dele af befolkningen, navnlig ufødte børn, er yderst sårbare over for disse kemikalier, og ændringerne har vist sig at være irreversible, så folks liv er blevet ødelagt allerede inden fødslen som følge heraf.
På baggrund af det kommissæren sagde om forsigtighedsprincippet, hvad forhindrer så Kommissionen i i det mindste at sætte navn på disse stoffer på listen under Reach og så gå videre med et forbud mod disse stoffer?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil rent faktisk gerne gentage svaret. Faktum er, at jeg mener, at det, når vi taler om forsigtighedsprincippet, er meget vigtigt, hvordan vi opfatter det, og hvordan vi betragter det i tilknytning til denne aktivitet. Jeg vil ganske enkelt gerne have indsamlet flere data. Med den undersøgelse, vi har lanceret, lancerede vi ikke en undersøgelse af den samlede viden, vi har samlet via EU's forskningsprogrammer, vi ønskede derimod at få et overblik over den samlede viden, der findes - al den viden, der findes på globalt plan. Det er hele intentionen, men jeg har fuld forståelse for parlamentsmedlemmets frustration. Som bekendt har jeg kun beskæftiget mig med dette område i et halvt år, og jeg vil helt sikkert se nøje på alle de ting, der er blevet fremhævet, og forsøge at se, hvordan vi bedst håndterer tingene i fremtiden.
Lena Ek
(EN) Hr. formand! De aktuelle EU-forordninger om materialer, der kommer i kontakt med fødevarer, tillader fortsat ret høje niveauer af bisphenol A. Som følge heraf er der en risiko for, at det kan migrere til fødevaren, eller at det, hvis det anvendes bredt af forbrugerne og indebærer daglig eksponering, også kan migrere ind i kroppen.
Hvordan vil resultaterne af Det Europæiske Fødevareagenturs udtalelse om bisphenol A, der efter planen skulle foreligge ved udgangen af maj 2010 - jeg tror, den er blevet fremlagt nu - blive taget i betragtning i forbindelse med de fremtidige aktioner vedrørende bisphenol A under Reach? Jeg tænker her på vores babyer, vores sutteflasker osv.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Som al videnskabelig viden, vi indhøster, vil vi naturligvis, hvis den findes, tage den seriøst i betragtning ved forberedelsen af fremtidige politiske foranstaltninger, eller i vores redegørelser for, hvordan vi bør gennemføre tingene via den aktuelle lovgivning, som vi har i øjeblikket.
Så skridt for skridt bør vi øge kvaliteten af den viden, vi er i besiddelse af, som mangler på dette område. Problemet er alvorligt, og når vi får denne viden, kan jeg forsikre om, at vi vil handle.
Om: Gennemførelse af oversvømmelsesdirektivet
Kan Kommissionen redegøre for, hvor langt man er kommet med gennemførelsen af oversvømmelsesdirektivet (2007/60/EF) især med hensyn til Irland?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, hr. Kelly! Oversvømmelsesdirektivet blev vedtaget i 2007, og gennemførelsen af det er i gang. I den seneste måned har nye oversvømmelser mindet os om de meget alvorlige konsekvenser af oversvømmelser og om betydningen af en forvaltning af oversvømmelsesrisikoen, der fokuserer på forebyggelse, beredskab og beskyttelse.
I oversvømmelsesdirektivet kræves det, at alle medlemsstaterne udarbejder detaljerede planer for nedbringelse af risiciene for oversvømmelser. Hvad der er vigtigt, er, at offentligheden og de berørte parter skal høres om disse planer, og medlemsstaterne skal samarbejde om grænseoverskridende vandveje. De første to gennemførelsesfrister er allerede udløbet.
For det første skulle gennemførelsen i national ret være fuldført i november 2009. Til dato har 12 medlemsstater, herunder Irland, overholdt denne frist. 10 medlemsstater har endnu ikke indberettet deres gennemførelse af direktivet i national ret, og fem medlemsstater har kun indberettet en delvis gennemførelse i national ret. Kommissionen indleder overtrædelsessager som reaktion på denne situation.
Hvad angår medlemsstaternes indberetning til Kommissionen af administrative foranstaltninger udløber fristen den 26. juni i år. 23 medlemsstater, herunder Irland, har foretaget indberetninger. Kommissionen kontrollerer nu, at alle de relevante oplysninger om de ansvarlige myndigheder og forvaltningsenhedernes geografiske dækning er i overensstemmelse med direktivet. De vigtigste milepæle for gennemførelsen ligger fortsat et stykke ude i fremtiden.
I hele EU forbereder medlemsstaterne disse skridt. Der er for det første tale om at gennemføre indledende oversvømmelsesrisikovurderinger i 2011 og om at identificere områder med potentielle store risici for oversvømmelser. For det andet drejer det sig om at udarbejde detaljerede oversvømmelsesrisikokort inden 2013. Og for det tredje drejer det sig om udarbejdelse af de første planer for forvaltning af oversvømmelsesrisikoen i 2015. Offentligheden og de berørte parter skal også høres om disse planer, før de vedtages.
Med hensyn til Irland er det vores opfattelse, at gennemførelsen er godt på vej, og vi har ingen grund til at tro, at Irlands gennemførelse af direktivet er forsinket. Irland har indberettet lovgivning til gennemførelse af direktivet i national ret, og det har indberettet administrative foranstaltninger. Vi hilser desuden den omstændighed, at Irland allerede har gennemført pilotundersøgelser i Dodder-opsamlingsbassinet i Dublinområdet og i Lee-opsamlingsbassinet i det sydlige Irland, velkommen. Her er der blevet udarbejdet udkast til en plan for forvaltning af oversvømmelsesrisikoen i opsamlingsbassinet, og den er blevet lagt ud til offentlig høring.
Irland spiller også en aktiv rolle på europæisk plan i forbindelse med fremme af værdifuld informationsudveksling mellem medlemsstaterne om forskellige emner i tilknytning til gennemførelsen af direktivet f.eks. om, hvordan pludselig stærke oversvømmelser og oversvømmelser forårsaget af regnvejr håndteres, kortlægning af oversvømmelser og udvikling af planer for forvaltning af oversvømmelsesrisikoen.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Jeg skal fatte mig i korthed af respekt for de øvrige talere. For det første vil jeg gerne takke kommissæren for et meget detaljeret og fyldestgørende svar, som jeg sætter højt. Jeg har blot et supplerende spørgsmål. Såfremt landene ikke lever op til tidsfristerne, vil Kommissionen så overveje at stille Solidaritetsfonden til rådighed ved fremtidige oversvømmelser - eller tidligere oversvømmelser, for vi har indgivet en ansøgning i øjeblikket vedrørende oversvømmelse.
Gay Mitchell
(EN) Hr. formand! Jeg har noteret mig det, der er blevet sagt om informationsudveksling, og navnlig om pludselige stærke oversvømmelser. Jeg bor i nærheden af floden Dodder i Dublin, og relativt små floder kan give anledning til frygtelige ødelæggelser i byer på relativt kort tid.
Jeg vil gerne opfordre til, at der udarbejdes en manual, som skal omfatte ting, såsom at sluseporte er frie, ublokerede af affald, for sådanne ting kan forårsage skader. Hvis der fandtes en manual, skulle den anvendes af de lokale myndigheder, men den kunne være bedste praksis, som kunne deles i hele EU, og jeg vil opfordre hertil.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Forebyggelse og forvaltning af oversvømmelser kræver, at EU's flodrelaterede spørgsmål løses på tværnationalt plan, og det kræver enorme investeringer.
Jeg vil gerne spørge Kommissionen, om den overvejer at udforme en fælles politik for indre vandveje, ligesom den fælles maritime politik, der på en integreret måde vedrører territorial planlægning, miljøbeskyttelse, beskyttelse af havmiljø, søtransport og udvikling af områder, der grænser op til indre vandveje eller af kystområder.
Jim Higgins
(GA) Hr. formand! Oversvømmelserne i løbet af sommeren medførte mange skader i Irland, navnlig på infrastruktur, forretninger og boliger. I alt medførte de skader for næsten 1 mia. EUR.
Hele skylden kan imidlertid ikke lægges på nedbøren. Det største problem i Irland var, at vandvejene ikke er blevet vedligeholdt. Direktivet om vandveje er et meget vigtigt direktiv. Derudover er der forårsaget - og der forårsages fortsat - store skader på dyrelivet, navnlig på sjældne fugle, fordi fugledirektivet heller ikke er blevet gennemført.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! For det første har mange af talerne nævnt finansiering. Der er to muligheder, nemlig dels forebyggelse, hvor vi bør se på Samhørighedsfonden, dels midlerne på europæisk plan - Interreg og alle aktiviteterne i tilknytning hertil.
Når katastrofen indtræder, er der helt klart en anden mulighed, som et af medlemmerne nævnte, nemlig Den Europæiske Solidaritetsfond. EU's solidaritetsfond har meget klare retningslinjer for gennemførelsen og arten af skaderne. Når det gælder anvendelsen af Solidaritetsfonden i Irland, lå de forårsagede skader under tærsklen, men Kommissionen er ved at behandle ansøgningen.
Når skadesbeløbet ligger under den normale tærskel for mobilisering af Solidaritetsfonden på 0,6 %, skal specifikke kriterier for usædvanlig mobilisering være opfyldt. Hvis dette anses for at være tilfældet, så kan hjælpen garanteres. Vi bør dog ikke blot blande de to ting sammen - formålet med den ene og formålet med den anden.
Jeg er også enig i udveksling af bedste praksis, som blev nævnt - jeg mener, det er vigtigt, at der udarbejdes forvaltningsplaner på en ordentlig og korrekt måde. Med hensyn til den grænseoverskridende virkning, støtter vi i højeste grad dette inden for vandrammedirektivet. Strategien for flodsenge er en strategi, der ser på tværs af grænser, og som etablerer et form for forbindelse, hvor medlemsstaterne bør samarbejde. De anmodes også om at samarbejde, ja er rent faktisk forpligtede hertil, når de udformer deres grænseoverskridende løsninger.
Endelig vil jeg gerne nævne, at vi i 2012 ønsker at udarbejde en handlingsplan for vandveje og forvaltningen heraf. Inden for rammerne af denne handlingsplan vil vi tage tre emner op. Et af de emner, vi vil fokusere på, er tørke.
Om: Revision af VVM-direktivet 85/337/EØF
Der rapporteres fra tid til anden om problemer, som opstår under planlægningen og gennemførelsen af større projekter vedrørende infrastruktur, især inden for energisektoren. Størstedelen af disse problemer opstår, fordi miljøkonsekvensanalysen af sådanne projekter savner gennemskuelighed og objektivitet. Som det fremgår at den rapport, Kommissionen for nylig har fremlagt, indeholder den nugældende lovgivning på området (direktiv 85/337/EØF) ingen sikkerhed for, at miljøkonsekvensanalysen reelt er uafhængig. Der foreslås to overordnede løsninger på dette forhold: enten at Kommissionen i højere grad inddrages i gennemførelsen af miljøkonsekvensanalysen, eller at det sikres, at finansieringen af miljøkonsekvensanalyser er uafhængig af entreprenøren bag det pågældende projekt.
Hvornår vil Kommissionen fremlægge den reviderede tekst til VVM-direktivet? Hvilken løsning er Kommissionen mest tilbøjelig til at vælge med henblik på at sikre uafhængighed i gennemførelsen af miljøkonsekvensanalyser?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Det er korrekt, at ansvaret for indsamling af de nødvendige miljøoplysninger og for forelæggelse af disse for offentligheden i forbindelse med miljøkonsekvensanalyser påhviler entreprenøren. Dette fører dog ikke til en uigennemskuelig og partisk VVM-proces, for direktivet indeholder adskillige beskyttelsesklausuler, der sikrer en gennemskuelig og objektiv miljøvurdering af projekterne.
Disse sikkerhedsbestemmelser findes for det første i beskrivelsen af de minimumsoplysninger, der skal indgå i den miljøkonsekvensanalyse, som kræves i henhold til VVM-direktivet, og for det andet i høringerne af de kompetente miljømyndigheder og offentligheden. Alle de oplysninger, som entreprenøren giver, skal således meddeles miljømyndighederne og offentligheden, som skal høres.
Der kan på et hvilket som helst tidspunkt under høringerne gøres indsigelse mod nøjagtigheden af sådanne oplysninger, så længe den endelige beslutning ikke er truffet. Dette betyder, at de kompetente miljømyndigheder kan benytte deres egen kapacitet til at foretage en ordentlig vurdering af de fremsendte oplysninger, mens ngo'er eller berørte parter kan bestride hele analysen på grundlag af de fremlagte data, og ofte gør det, såfremt disse data ikke afspejler den faktiske situation eller helt klart ikke er i overensstemmelse med kravene i VVM-bestemmelserne. Ved den endelige beslutning om at indrømme eller afslå byggetilladelse skal der tages hensyn til resultaterne af høringerne og de indhentede oplysninger, og beslutningen skal indeholde de vigtigste begrundelser, den er baseret på. Alt dette stilles også til rådighed for offentligheden.
Men for at være ærlig, så er spørgsmålet meget relevant. Efter mere end 20 års gennemførelse har vi påvist områder, hvor der er behov for forbedringer, og vi er nået til den konklusion af VVM-direktivet skal revideres. Mit mål er at fremlægge en ny tekst, der forbedrer miljøbeskyttelsen yderligere, inddrager udfordringerne i tilknytning til klimaændringer, energi og biodiversitet, integrerer EU-Domstolens retspraksis og så vidt muligt harmoniserer og forenkler de eksisterende procedurer.
I denne forbindelse vil miljøvurderingernes generelle kvalitet være et centralt spørgsmål, og her er der helt klart plads til forbedringer. Dels kan kvalitetskontrollen af den VVM-dokumentation, som entreprenøren fremsender, forbedres. Dels kan kvaliteten af selve VVM-processen forbedres.
Mine tjenestegrene har allerede indledt arbejdet med revision af VVM-direktivet. I slutningen af juni vil der blive gennemført en bred høring af offentligheden og de berørte parter. Parlamentsmedlemmerne kan naturligvis deltage heri og fremsætte deres synspunkter.
Når alle de relevante data og oplysninger foreligger, vil Kommissionen udlede passende politiske muligheder for at ændre VVM-direktivet, herunder metoder til at sikre miljøkonsekvensanalysernes uafhængighed. Alle forslag fra Kommissionen vil blive underlagt en konsekvensanalyse af lovgivningen. Jeg er endnu ikke i stand til at sige, hvornår Kommissionens forslag foreligger, men det er helt klart min mening at fremlægge dette forslag i min mandatperiode, helst så hurtigt som muligt, selv om der selvfølgelig er meget arbejde, der skal udføres inden da.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Hr. formand! Dette problem er vigtigt for medlemsstaterne, vigtigt fordi der gennemføres projekter lokalt i medlemsstaterne, og vigtigt i forbindelse med internationale projekter, og her kunne et eksempel være energiinfrastrukturprojekter såsom Nordstreamprojektet i Østersøen. Som nævnt har samfundet ret til at deltage, og aktørerne skal tage hensyn til samfundets krav, men på en eller anden måde blev der end ikke taget hensyn til oplysninger fra uafhængige videnskabsfolk. Derfor drøfter vi her i dag behovet for at indføre en uafhængig miljøkonsekvensanalyse, og jeg vil gerne spørge kommissæren, om han mener, at Kommissionen vil kunne regulere den nationale lovgivning på dette område, eller såfremt der er tale om et internationalt projekt, om Kommissionen selv kan gribe ind?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Endnu en gang har parlamentsmedlemmet sat fingeren på det rigtige sted. Hvis projektet eller investeringen ikke har grænseoverskridende virkninger, så er det ret klart, hvordan tingene skal foregå. Her gælder subsidiaritetsprincippet helt klart, og jeg har intet at tilføje.
Hvis processen er gennemsigtig, hvis alle kan fremsætte deres synspunkter - det var forresten hensigten med tidligere ændringer af VVM-direktivet, og i 2003 blev det bragt på linje med Århuskonventionen, som netop indeholder bestemmelser herom - så skal processen føre til de ting, som parlamentsmedlemmet nævnte.
Tingene er lidt mere komplicerede, når man taler om grænseoverskridende projekter. I direktivet kræves i øjeblikket, at der gennemføres forhandlinger eller bedre informationsudveksling mellem de berørte parter, når der er tale om grænseoverskridende forhandlinger. Det skal allerede nu ske i henhold til EPSA-konventionen, men hvis der er tale om et projekt i EU's medlemsstater, er det naturligvis VVM-direktivet, der er gældende.
For at være ærlig, så har Kommissionen mere eller mindre en proceduremæssig rolle i denne henseende. Vi skal sikre, at der tages hensyn til alle de nødvendige procedurer, nødvendige procedurer, der ideelt set skulle føre til en uafhængig konsekvensanalyse, udarbejdet først af entreprenøren og senere om nødvendigt kontrolleret og behandlet af medlemsstaternes myndigheder. Det er det, vi garanterer. Vi har indført to vigtige ting med indførelsen af VVM-begrebet. Den ene er, at der tages seriøst hensyn til miljøet i forbindelse med alle investeringer, og den anden er, at der gennemføres en offentlig høring i alle sager, så tingene er gennemsigtige. Men parlamentsmedlemmet har sat fingeren det rigtige sted. Jeg mener, at spørgsmålet eller det, der implicit ligger bag parlamentsmedlemmets ræsonnement, er et af de spørgsmål, der skal tages op i fremtiden ved revisionen af VVM-direktivet, men jeg kan ikke lige nu svare på, hvilken retning vi vil gå i. Drøftelserne indledes nu, og jeg vil helt klart se nærmere på disse spørgsmål fremover.
Marian Harkin
(EN) Hr. formand! Jeg skal fatte mig i korthed. Jeg vil gerne spørge om, hvorfor man har besluttet at stille en kommissær fem spørgsmål, mens en anden kun blev stillet et spørgsmål.
Er der en grund hertil? Er det lovligt, at vi kan forvente, at de enkelte kommissærer stilles to eller tre spørgsmål. Jeg vil blot gerne vide, hvad årsagen hertil er.
Formanden
Det er den rækkefølge, de blev fremsat i.
Sarah Ludford
(EN) Hr. formand! Hvad med kommissær Dalli? Har vi mistet ham fuldstændigt? Spørgetiden forekommer ikke at blive forvaltet særlig godt, hvis man helt udelukker en kommissær.
Formanden
Der er rent faktisk tale om to kommissærer.
Malcolm Harbour
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne bede formanden rapportere tilbage til præsidiet, og jeg taler her som formand for Udvalget om Det Indre Marked, for to af de førende kommissærer for mit udvalg har ikke haft muligheden for at besvare spørgsmål fra såvel medlemmer af mit udvalg som andre.
Hvis man fra starten af mødet vidste, at tiden ville være begrænset, som formanden tydeligvis gjorde, og som mødesekretariatet gjorde, så var det først og fremmest helt unødvendigt at tage de to spørgsmål i begyndelsen som ikke var stillet til nogen kommissær. Medlemmerne af Parlamentet stiller spørgsmål specifikt til kommissærerne, fordi de er her, så disse to spørgsmål kunne undværes. Hvis dette problem opstår igen, vil jeg foreslå, at forretningsordenen om dette spørgsmål ændres.
For det andet stod det helt klart, hvor megen tid der stod til rådighed, og man kunne så have fordelt spørgsmålene mellem de tre kommissærer, som har gjort sig den ulejlighed og været så høflige at være til stede. Det er skandaløst, at Parlamentet ser bort fra, at to kommissærer er kommet her og nu ikke vil få tid til at tale. Så i min egenskab af formand for et udvalg insisterer jeg på, at formanden for dette møde aflægger fuld beretning for præsidiet og giver udtryk for vores stærke utilfredshed med den elendige tilrettelæggelse af dette møde.
Formanden
I alle parlamenter i verden løber spørgetiden tør for tid, og det er det, der er sket her i aften. Det sker hver eneste gang.
Georgios Papanikolaou
(EL) Hr. formand! Jeg vil også gerne gøre opmærksom på, at tiden ikke er fordelt fornuftigt. Jeg havde et møde i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og stemmeafgivning på samme tid, og jeg forlod Landbrugsudvalget for at kunne være til stede ved afstemningen. Tiden var tydeligvis ikke blevet fordelt korrekt mellem parterne i den parlamentariske kontrol. De har tilladt supplerende spørgsmål på en meget fleksibel måde. Jeg mener, vi må vise kommissærerne og hr. Barnier respekt. Dette kræves i Parlamentets forretningsorden. Jeg har stor personlig respekt for formanden, men jeg må sige dette. De kommer fra det land, i hvilket det moderne parlamentariske demokrati blev født. Det parlamentariske demokrati er dog underlagt regler og principper. Jeg er virkelig ked af, at dette er sket her i aften. Det gør ingen ære. Det gør ikke Parlamentet ære, og det gør ikke præsidiet ære, hr. formand.
Formanden
Vi startede rent faktisk sent, fordi nogle kommissærer og nogle medlemmer ikke var til stede. Det er en del af årsagen til, at dette sker.
Bernd Posselt
(DE) Hr. formand! Jeg har deltaget i hver eneste spørgetid siden 1994, men jeg har aldrig oplevet en skandale i denne størrelsesorden. Den korrekte procedure er, at hvis taletiden nedskæres, så nedskæres den for alle kommissærer.
Jeg stillede det første spørgsmål til kommissær Dalli, så jeg var sikker på, at mit spørgsmål ville blive besvaret. I dette øjeblik taler José Barroso til min gruppe, og da jeg forlod den diskussion for tre kvarter siden, har jeg siddet her i 45 minutter og ventet på, at det skulle blive min tur. Må jeg påpege, at De burde have meddelt mig, at det ville være tilfældet. Jeg må virkelig sige, at jeg er uenig i denne procedure og kræver, at spørgetiden ikke indskrænkes yderligere. Den er det vigtigste af alt i et parlament. Vi er ikke en stemmemaskine for administrationen! Hver enkelt medlem af Parlamentet har ret til at deltage i spørgetiden, det er en grundlæggende ret, som vi navnlig har fået fra det britiske parlament.
Formanden
Som jeg sagde, sker det i alle parlamenter, i alle lande, at spørgetiden løber tør for tid, og vi er løbet tør for tid. Jeg vil tage et sidste spørgsmål.
Om: Fugle- og habitatdirektiverne
Fugledirektivet (79/409/EØF) og habitatdirektivet (92/43/EØF) kommer konstant under pres. Det er populært at hævde, at de står i vejen for økonomisk udvikling. Eksemplet med havnen i Antwerpen viser imidlertid det modsatte. Næsten hele havneområdet er udpeget som særligt beskyttet område i henhold til fugledirektivet, men naturbeskyttelse og udvikling går her hånd i hånd med økonomisk udvikling, som kommissæren selv konstaterede for nylig. På baggrund af det eksisterende pres for at få lempet disse direktiver, forekommer det mig passende her i FN's biodiversitetsår at spørge kommissæren, hvad hans holdning er til fugle- og habitatdirektiverne.
Er kommissæren enig med kommissionsformand Barroso, der i en skrivelse til premierminister Balkenende fastslog, at der ikke var behov for revision af ovennævnte direktiver, men tværtimod for stabilitet i den relevante lovgivningsramme, og at disse direktiver gav plads nok til økonomisk udvikling?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! EU's habitat- og fugledirektiver yder, som de er nu, den nødvendige fleksibilitet til at sikre forenelighed mellem naturbeskyttelse og økonomisk udvikling. Kommissionen mener ikke, at en revision ville være berettiget på nuværende tidspunkt. Der er flere årsager hertil.
EU's naturbeskyttelseslovgivning fastsætter en global model for naturbeskyttelse - baseret på videnskabelige data, den kan håndhæves juridisk, og den er baseret på økosystemer som den grundlæggende enhed. Naturanetværket er et af de mest avancerede, omfattende og fleksible systemer for naturbeskyttelse i verden. Det er et af de største resultater af EU's miljøpolitik.
Biodiversitet er en central miljøprioritet for Kommissionen i dens nuværende mandatperiode. I marts i år bekræftede Rådet endnu en gang, at beskyttede områder og økologiske netværk er hjørnestenen i vores bestræbelser på at bevare biodiversitet, og understregede behovet for at gennemføre fugle- og habitatdirektiverne fuldstændigt og for at fremskynde færdiggørelsen af Natura 2000-netværket.
Vi befinder os nu i en afgørende fase af gennemførelsen af lovgivningen. Rundt omkring i Europa nærmer processen med udpegning af Natura 2000-områder sig sin afslutning, og vi skal nu fokusere på at sikre, at Natura 2000-netværket forvaltes effektivt, og at der afsættes tilstrækkelige ressourcer til det, så det fuldt ud kan nå sine mål.
EU's habitatdirektiv er et unikt, fleksibelt redskab, som gør det muligt, at udøve landbrug, fiskeri, skovbrug, jagt og endog gennemføre større udviklingsprojekter på en måde, der ikke ødelægger vores naturarvs økologiske værdi. Naturaområder er ikke no-go områder, hvor menneskelige aktiviteter og økonomisk udvikling udelukkes. De fleste områder er levende landskaber, der er blevet formet som et resultat af mange års menneskelig indgriben. Udpegning af et Naturaområde betyder ikke, at de økonomiske aktiviteter i området indstilles. Tværtimod er der mange eksempler som f.eks. havnen i Antwerpen, som jeg besøgte for nylig, og som også nævnes i spørgsmålet, på, at en vellykket økonomisk udvikling fortsætter side om side med naturbeskyttelse. Korrekt gennemførelse af bestemmelserne i naturdirektiverne, tidlig integration af miljøhensyn i planlægningsprocessen og bred orientering og inddragelse af alle aktører er nøglen til sådanne succeshistorier.
Endelig skal vi, da vi ikke har nået målet om at sætte en stopper for tabet af biodiversitet i 2010, vurdere årsagerne til denne fiasko. I den forbindelse må vi gennemføre en detaljeret evaluering af, om gennemførelsen af vores eksisterende lovgivning er effektiv, når det gælder beskyttelse af biodiversitet, og overveje, hvilke forbedringer der eventuelt skal foretages.
Kathleen Van Brempt
(EN) Hr. formand! Jeg skal fatte mig i yderste korthed. Det var dette svar, jeg ønskede. Jeg tror, at alle miljøorganisationerne og mange økonomiske aktører, som mener, at dette er et rigtig godt direktiv, vil være meget glade for at høre fra kommissæren.
Formanden
Spørgsmål, der ikke er blevet besvaret på grund af tidnød, vil blive besvaret skriftligt (se bilag).
Hermed er spørgetiden afsluttet.
(Mødet udsat kl. 20.35 og genoptaget kl. 21.00)
