Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0019/2008).
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Del 1
Formanden

Om: Udveksling af oplysninger om bankkonti
Skatteunddragelsesskandalen i Liechtenstein for nylig har haft konsekvenser for adskillige EU-lande. Ifølge de ansvarlige myndigheders undersøgelser er borgere fra medlemsstater angiveligt indblandet i skatteunddragelse. Så vidt jeg er orienteret, har de 27 finansministre opfordret det ansvarlige generaldirektorat i Kommissionen til at gennemføre en undersøgelse så hurtigt som muligt og fremlægge forslag til revision af bestemmelserne med henblik på at give mulighed for udveksling af oplysninger om borgernes bankkonti.
Hvordan vil borgernes personlige oplysninger under disse omstændigheder blive beskyttet, samtidig med at der er transparens, og overførsel samt hvidvaskning af sorte penge hindres? Hvilken procedure foreslår Kommissionen for at sikre, at "åbningen" af bankkontiene vil ske med størst mulige legitimitet? Hvordan påtænkes det at harmonisere skattesystemerne i medlemsstaterne, så lignende tilfælde af bankoverførsler af sorte penge kan undgås fremover?
Günter Verheugen
næstformand i Kommissionen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer, hr. Mavrommatis! Vi må bekæmpe skatteunddragelse. Hvis vi ikke gør det, så risikerer vi, at hele grundlaget for vores demokratiske samfund bliver ødelagt.
Alle nationer har ret til at vedtage bestemmelser for at sikre, at skatter pålægges på en effektiv måde med godkendelse fra folkets repræsentanter. Individuelle foranstaltninger har dog ofte i denne sektor ikke den ønskede effekt på nationalt plan. Det er derfor nødvendigt, at skattemyndighederne arbejder sammen internationalt bl.a. med udveksling af oplysninger om bankkonti. De 27 medlemsstaters finansministre arbejder sammen om dette på EU-plan. Der er allerede indført nogle foranstaltninger på europæisk plan. Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger skal især fremhæves.
Derudover har EU indgået aftaler med tredjelande, bl.a. Liechtenstein, der har samme mål som dette direktiv. Disse aftaler garanterer, at den rente, der er modtaget og udbetalt til EU-borgere i disse tredjelande skal indkomstbeskattes i deres egen medlemsstat eller opkræves som kildeskat. Skattefradrag ved kilden kan tilbagebetales til en person, som er skattepligtig i den medlemsstat, hvor personen har permanent opholdstilladelse, hvis den tilsvarende indkomst oplyses med henblik på beskatning.
Rådet for økonomiske og finansielle anliggender drøftede den 4. marts 2008 marts anvendelsen af direktivet om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger. Efter drøftelsen bad ministrene Kommissionen om at gå videre med at udarbejdelse en rapport om gennemførelsen af direktivet, da det trådte i kraft den 1. juli 2005. Rapporten skulle omhandle definitionerne af "udbetaling af rente" og "egentlige ejere".
Det spørgsmål, som bør stilles her, er i hvilken grad systemer til udveksling af oplysninger er forenelige med beskyttelse af personoplysninger. I denne sammenhæng kan det påpeges, at fællesskabsreglerne om personoplysninger, som også er gældende i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, giver medlemsstaterne mulighed for at træffe lovgivningsmæssige foranstaltninger. Dette kan begrænse nogle af de involveredes rettigheder, f.eks. retten til adgang eller retten til information, hvis det er nødvendigt for beskyttelsen af vigtige finansielle eller økonomiske interesser i EU eller i en medlemsstat. Dette gælder også for områderne finansiering, budgetter og beskatning.
Sammenlignelige begrænsninger gælder også for den effektive gennemførelse af det tredje direktiv om hvidvaskning af penge. Medlemsstaterne skal altid med rimelighed sikre, at deres kompetente myndigheder overholder de aktuelle EU-forordninger og bestemmelserne om national databeskyttelse, når de udleverer og behandler personoplysninger.
Der skal findes en balance her mellem den lovlige forfølgelse af mål hvad angår skattepolitik og beskyttelse af privatlivet.
Manolis Mavrommatis
(EL) Hr. formand, hr. kommissær! Skattehistorien er fuld af falske bankkonti, som gør endnu mere skade, når sådanne skandaler ser dagens lys i de europæiske lande. Når det sker, registrerer vi det knap nok, men hver gang det sker igen, husker vi tilbage.
Mener De generelt, at systemet reelt er fejlsikkert?
Günter Verheugen
næstformand i Kommissionen. - (DE) Hr. formand! Hr. Mavrommatis' spørgsmål kan besvares med et simpelt nej. Vores nuværende systemer er ikke vandtætte. Det ved vi. Vi forsøger derfor at forbedre dem. Særlige bestemmelser til bekæmpelse af hvidvaskning af penge kan bestemt forbedres, og vi arbejder også på det sammen med de lande, der er med i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde men ikke i EU, for at opnå disse forbedringer.
Kommissionen har bedt om og også fået et forhandlingsmandat fra Rådet, som bemyndiger den til at forhandle specifikt med Liechtenstein om, hvordan vi tjener svage områder i systemet og derved bekæmper hvidvaskning af penge og skatteunddragelse. Jeg håber, at den stærke offentlige mening, vi har set komme til udtryk i Europa om dette emne, vil hjælpe os med at indgå de nødvendige aftaler. Vi arbejder hårdt på dette, men som I ved, er skattespørgsmål meget sensitive. Selv i medlemsstaterne kan vi stadig gøre det bedre.
Reinhard Rack
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! De har med rette påpeget, at vi skal bekæmpe skatteunddragelse og skattesvig. Det kan der ikke være tvivl om. De har påpeget, at vi har brug for juridiske ressourcer til dette under EU's retsstatsprincip.
Ifølge rapporter fra medierne er nogle af dataene i Liechtensteinskandalen nu nået videre til de finansielle myndigheder, fordi de tyske myndigheder har betalt for data, de har fået på ulovlig vis. Er det den rigtige fremgangsmåde?
Jörg Leichtfried
(DE) Hr. formand! Uanset om dette er den rigtige fremgangsmåde eller ej, så er det godt, at det er kommet frem. Kommissær. Der er dukket et system op her, der fortsætter med at gavne dem, som allerede sikrer, at store koncerner betaler mindre og mindre skat, og som nu åbenbart ophører med at betale skat. Jeg synes, at dette er en uacceptabel udvikling. Jeg ville gerne vide præcis, hvad der forhandles med Liechtenstein om, og hvad De helt præcis vil gøre for at stoppe disse forbrydelser - og jeg siger med vilje "forbrydelser" - fremover.
Günter Verheugen
næstformand i Kommissionen. - (DE) Hr. formand! Som svar på hr. Racks spørgsmål vil jeg gerne sige, at det sandelig ikke er Kommissionens job at afgøre, hvilke metoder en medlemsstat skal bruge for at bekæmpe dens borgeres skatteundvigelser.
Jeg har påpeget, at de generelle regler også er gældende for skattespørgsmål for at beskytte personoplysninger og at medlemsstaterne har ret til at stramme op på disse regler for at beskytte deres økonomiske interesser.
Jeg synes, at det spørgsmål, du har stillet, bør stilles til den tyske regering. Så vidt jeg ved, har den undersøgt spørgsmålet om lovligheden af retsprocessen i den sag, du har beskrevet meget detaljeret, før afgørelsen blev truffet og har konkluderet, at de tyske skattemyndigheder havde ret til at erhverve disse oplysninger.
Med hensyn til hr. Leichtfrieds meget generelle spørgsmål så er jeg enig med dig i, at det er irriterende, at vi i det nuværende EU ikke skal garantere, at skatteundgåelser og skatteunddragelser forfølges på den samme måde overalt i Europa, og at det stadig ikke kan garanteres, at ingen vil hjælpe med og tilskynde til skatteunddragelse eller skatteundvigelse.
Vi har i de seneste år opnået en hel del - især hvad angår den nødvendige bekæmpelse af hvidvaskning af penge og alle former for international kriminalitet og terrorisme. Jeg har dog allerede påpeget, at Kommissionen mener, det kan gøres bedre, og det, vi forsøger at opnå med Liechtenstein - som med andre lande - er helt klart. Vi vil gerne bibeholde det samme samarbejde og den samme udveksling af oplysninger med Liechtenstein, som allerede eksisterer blandt EU's medlemsstater.
Formanden

Om: Emission af fint støv fra knallerter
Det fremgår af en undersøgelse foretaget ved universitetet i Utrecht, at knallerter og scootere udsender store mængder fint og ultrafint støv. I 12 mellemstore byer målte forskerne de emissioner, som cyklister og bilister udsattes for. Det fremgik heraf, at cyklister udsattes for en maksimalmængde af fint støv, når de kom i nærheden af en knallert. Tilsyneladende udsender knallerter endog mere fint støv i sekundet end lastbiler. I direktiv 2002/51/EF er der fastsat emissionsnormer for sådanne køretøjer. Fint støv er dog ikke nævnt.
Er Kommissionen klar over det forureningsproblem, som scootere giver anledning til? Hvad vil Kommissionen gøre for at tackle dette problem på en passende måde?
Günter Verheugen
næstformand i Kommissionen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer, hr. El Khadraoui! Kommissionen har advokeret for en reduktion af fine og ultrafine støvpartikler i årevis nu. Kommissionen har, som De allerede ved, siden 2005 foreslået en lang række lovgivningsmæssige foranstaltninger for at forbedre luftkvaliteten. Som en del af det syvende rammeprogram er der nu ved at blive undersøgt vigtige aspekter af en miljøvenlig transportpolitik.
Da normerne for køretøjers partikelemissioner skulle fastlægges, koncentrerede Kommissionen sig først om dieselbiler og erhvervskøretøjer, da der var mange flere af disse køretøjer end motoriserede tohjulede køretøjer. Vi koncentrerede os derfor i begyndelsen om at afdække, hvor de findes i stort antal. Vi har her nået nogle vigtige milepæle.
Parlamentet og Rådet vedtog en forordning om emissioner fra lette køretøjer og erhvervskøretøjer i 2007. Det er Euro 5- og Euro 6-standarderne. De er allerede vedtaget og er trådt i kraft. Dieselbilernes ekstra partikelemissioner reduceres nu af disse Euro 5- og Euro 6-standarder fra de nuværende 25 mg pr. km til 5 mg pr. km.
Derudover fremsatte Kommissionen den 21. december 2007 et forslag om en forordning om emissioner fra tunge erhvervskøretøjer, og dette er Euro VI-standarden. Den reducerer grænseværdierne for emission af nitrogenoxider med 80 % og partikelemissioner med 66 % sammenlignet med Euro V-standarden, der er gældende i dag.
Problemet med partikelemissioner fra tohjulede køretøjer stammer hovedsageligt fra totaktsmotorer. Partikelemissioner fra firetaktsmotorer er til sammenligning meget lave, selv i henhold til Euro 5-standarden.
I 2004 bestilte Kommissionen en undersøgelse for at afklare, om det ville være fornuftigt at have en lovbestemmelse for at begrænse partikelemissioner fra totaktsmotorer. Resultatet af denne undersøgelse var, at de partikler, der udledes fra disse motorer hovedsagelig er kulbrinter. Grænseværdierne for kulbrinteemission fra motorcykler og knallerter - tohjulede - blev der allerede strammet op på i 2004 og i 2007, og situationen er allerede blevet meget bedre med nye biler. Derudover skifter producenter nu fra totaktsmotorer til firetaktsmotorer, så grænseværdierne for kulilte generelt kan bevares. Kommissionen har af den grund ikke fremsat nogen specifikke foranstaltninger for at begrænse partikelemissionerne fra tohjulede køretøjer. Jeg må dog sige, at situationen helt klart er meget mere kritisk for ældre køretøjer med totaktsmotorer, der udsender kulilte og partikler i større mængder. Disse emissioner kan imidlertid reduceres væsentligt, hvis der anvendes syntetisk olie til at smøre motoren med i stedet for mineralolie. Kommissionen støtter derfor den korresponderende kampagne organiseret af The Association of European Motorcycle Manufacturers og Motorcyclists' Association. Kommissionen er dog ved at undersøge behovet for en revision af de lovgivningsmæssige bestemmelser for to- og trehjulede motorkøretøjer.
Der blev iværksat en undersøgelse i begyndelsen af dette år, som vil undersøge resultaterne af undersøgelsen fra 2004 og samtidig medtage viden om den seneste tekniske udvikling. Resultatet af denne undersøgelse vil være tilgængeligt i slutningen af året. Hvis det viser sig, at det er nødvendigt med et lovforslag fra Kommissionen - og jeg er parat til at lave et, hvis det er nødvendigt - så vil det ske i 2009.
Ifølge rammedirektivet om vurdering og styring af luftkvalitet og de respektive individuelle direktiver, som definerer grænseværdierne for emissioner af PM10-partikler og for benzen, skal medlemsstaterne ved hjælp af passende foranstaltninger sikre, at grænseværdierne overholdes nationalt på den fastsatte dato. Medlemsstaterne skal også have nødforanstaltninger parat, hvis grænseværdierne midlertidigt overskrides. I områder med en væsentlig højere risiko for at totaktsmotorer overskrider grænseværdierne, skal medlemsstaterne tage højde for denne situation i både deres luftkvalitetsplaner og deres nødforanstaltninger, efter at Kommissionen har foretaget en vurdering.
Saïd El Khadraoui
(NL) Hr. formand, hr. kommissær! Tak for det uddybende svar, hr. Verheugen. De refererede helt korrekt til den indsats, Kommissionen allerede har gjort med hensyn til emissioner fra lastbiler og varevogne, men der er stadig ikke fremsat et lovforslag for knallerter. De henviser til industriens indsats for at erstatte totaktsmotorer med firetaktsmotorer, som ville udgøre en positiv udvikling.
For det første spørger jeg mig selv om dette blot er en uforpligtende aftale. Er det en rigtig aftale? For det andet skal vi være klar over, at forureningen er meget lokal, og at den f.eks. har en stor påvirkning på cyklister i umiddelbar nærhed af knallerter, hvilket udgør et problem for folkesundheden.
Günter Verheugen
næstformand i Kommissionen. - (DE) Hr. formand! Jeg forstår udmærket hr. El Khadraouis spørgsmål. Vi er ikke bekymrede over en ordning med industrien som følge af en aftale med Kommissionen, som det en gang var tilfældet med f.eks. nedbringelse af CO2-emissionerne fra motorkøretøjer, men snarere over en slags automatisk udvikling. Som jeg har nævnt, kan producenterne af tohjulede ikke overholde de stramme grænseværdier, der allerede findes for kulbrinteemissioner fra konventionelle totaktsmotorer. Det kan de bare ikke. Det er derfor de skifter til firetaktsmotorer og derved skaber et andet problem.
Den undersøgelse, jeg taler om, kommer til at afdække resultaterne af denne tekniske udvikling, og jeg gentager endnu en gang: Hvis det skulle vise sig, at det problem, som jeg lige har talt om, ikke, om jeg så må sige, kan løses automatisk, så bliver det i realiteten nødvendigt at fremsætte et lovforslag. Jeg gentager: Det gør jeg gerne.
Formanden

Om: 2,2 milliarder børn i nød
2,2 milliarder børn i hele verden lider under fattigdom, analfabetisme, seksuelt misbrug og militære konflikter. Et barn, der bliver født i Afrika syd for Sahara, har en risiko på en af seks for at dø inden sit femte leveår. Ifølge FN's børnefond UNICEF dør dagligt over 27 000 børn, hovedsagelig af sygdomme, der kan forebygges. Af de seneste tal fra UNICEF fremgår det, at 93 millioner børn i grundskolealderen ikke går i skole, heraf 41 millioner børn i Afrika syd for Sahara, 31,5 millioner i Sydasien og 6,9 millioner i Mellemøsten og Nordafrika.
I betragtning af at konventionen om barnets rettigheder til næste år kan fejre tyveårsjubilæum, er disse tal meget nedslående. Vil Kommissionen tage konkrete skridt til at modvirke udnyttelse af børn, det være sig i sexindustrien eller i situationer, hvor de indsættes som soldater? Vil Kommissionen få større gennemslagskraft på dette område, efter at Lissabontraktaten er trådt i kraft, idet barnets rettigheder jo er medtaget i denne traktat?
Vladimír Špidla
Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionen er enig med hr. Van Heckes analyse, og jeg vil gerne forsikre ham om, at Kommissionen er meget aktiv i sine bestræbelser på at bekæmpe børnemishandling. Børns rettigheder er en af hovedprioriteterne i Kommissionens strategiske mål for 2005-2009. Denne prioritet blev formuleret i Kommissionens meddelelse "Mod en EU-strategi for børns rettigheder", og for nylig i Kommissionens meddelelse "En særlig plads til børn i EU's eksterne foranstaltninger", der blev vedtaget den 5. februar 2008. Formålet med den for nyligt vedtagne meddelelse er at skabe en ramme for en fælles EU-tilgang til beskyttelse og fremme at børns rettigheder i tredjelande, som skal afspejles i alle områder af vores forbindelser til tredjelande herunder udviklingsbistand, humanitær bistand og handelspolitik.
Handlingsplanen for børns rettigheder i EU's eksterne foranstaltninger, som er medtaget i denne meddelelse, identificerer de vigtigste prioriteringsområder, der kræver handling regionalt og globalt: børnearbejde, handel med børn - herunder seksuel vold og børn berørt af væbnede konflikter. For at kunne gennemføre disse politikker vil Kommissionen bruge de 25 millioner euro fra det tematiske program "Investering i mennesker" og støtte initiativer på følgende områder: handel med børn, børn berørt af væbnede konflikter, seksuel og reproduktiv sundhed og unges rettigheder. Kommissionen fortsætter med, inden for rammen det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder, at støtte projekter, som anvender EU's grundlæggende principper om støtte og beskyttelse af børns rettigheder og principperne om børn, der er berørt væbnede konflikter. Selv om Lissabontraktaten endnu ikke er blevet ratificeret, er det værd at nævne, at den fastsætter, at Unionen i dens forbindelser med den øvrige verden skal bidrage med at beskytte menneskerettigheder og især børns rettigheder. Hermed prioriterer Unionen i dens eksterne politikker menneskerettighederne for den samfundsgruppe, der sandsynligvis er den mest sårbare.
Johan Van Hecke
(NL) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren og også Kommissionen for det, de gør, for at beskytte børns rettigheder, så vidt det er muligt. Jeg vil dog gerne opdatere mit spørgsmål. UNICEF har for nyligt udgivet en rapport, der viser, at der i det østlige Congo i løbet af den sidste uge er blevet kidnappet 2.000-3.000 børn af militsen, og at de skamløst bliver brugt i militær konflikt. Hvad tror Kommissionen, at den mere kan gøre for at undgå disse situationer? Jeg glæder mig over alle bestræbelserne og over indholdet af handlingsplanen. Men hvis man taler med folk derude, lader det til, at der ikke bliver anvendt nok mennesker eller ressourcer til at beskytte børns rettigheder i forbindelse med væbnede konflikter.
Vladimír Špidla
Hr. formand! Selvfølgelig får en sådan tragisk og grusom handling os til at spørge, om vi kan gøre mere, hr. Van Hecke. Efter min mening er Kommissionens strategi sammenhængende og konsekvent inden for Kommissionens eksisterende kapacitet og retlige grundlag. Hvad angår handling på situationer, der foregår lokalt, så synes jeg, at det er vigtigt at træffe en beslutning på det tidspunkt og på det sted, hvor risikoen er på baggrund af de strukturer, der er tilgængelige for Kommissionen, og som er i overensstemmelse med de politiske og organisatoriske muligheder. De har derfor ret: For at styrke beskyttelsen af børn mod lignende vold, er det altid nødvendigt at gøre brug af de strukturer og aktiviteter, der er til stede, når det sker.
Christopher Heaton-Harris
- (EN) Hr. formand! Kommissæren er uden tvivl klar over, at familien McCann fra min valgkreds for et par uger siden henvendte sig til Europa-Parlamentet. De havde før korresponderet med kommissær Frattini om brug af Amberalarmeringssystemet i forbindelse med bortførelse af børn. Jeg vil gerne vide, hvordan det går med dette projekt nu, hvor hr. Frattini ikke er der mere, og Parlamentet har travlt med at underskrive en skriftlig erklæring, der fremmer denne idé. Kan Kommissionen oplyse, om den tager denne opfordring til følge, om den fremskynder projektet og hvilken kommissær, som er ansvarlig for det nu.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Vi hører konstant fra medierne om menneskehandel, hvor europæiske eller amerikanske adoptionsorganisationer står bag. Adoptionsbureauer i Østrig, Frankrig og andre lande er mistænkt for handel med børn. Der har i lang tid været rapporter om tvivlsomme adoptionsprocedurer og efterfølgende prostitution samt om sager, der involverer handel med organer fra babyer. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sætte en stopper for disse sager?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand! Hr. Heaton-Harris' spørgsmål blev stillet til kommissær Frattini, som har valgt at vende tilbage til national politik. Lige nu er min kollega kommissær Barrot ansvarlig for denne portefølje, og han kan besvare dette spørgsmål og komme med alle de seneste detaljer om forberedelsen af det projekt, De omtaler.
Hr. Mölzers meget vigtige spørgsmål om international adoption, er et meget følsomt emne: Vi kan under ingen omstændigheder acceptere idéen om, at international adoption er forkert per se, da det giver mange børn en god familie og et godt hjem. Det er selvfølgelig sandt, at vi i international adoption af og til ser metoder og politikker, som er farlige og foragtelige. Det er under alle omstændigheder med hensyn til Kommissionens kompetencer op til medlemsstaterne at vedtage foranstaltninger, der forhindrer international adoption i at blive misbrugt. Dette gælder naturligvis også for Republikken Østrig. Jeg vil gerne påpege, at reglerne for international adoption ikke er ens i hele Unionen, og at hvert land vedtager sine egne nationale regler inden for rammerne af de internationale konventioner om beskyttelse af børn. Disse nationale regler kan ændres og forbedres på forskellige måder. Jeg vil gerne gentage, at international adoption i princippet giver mange børn mulighed for at få en familie og et normalt liv, men det er på den anden side et meget følsomt område, og det ligger inden for medlemsstaternes ansvarsområde.
Del 2
Formanden

Om: Reform af Grækenlands sociale sikringssystem
I Rådets afgørelser og kommissionsdokumenter er der gentagne gange blevet henvist til nødvendigheden af modernisering og sanering af medlemsstaternes sociale sikringsordninger, fornyet fastlæggelse af pensionsalderen og førtidspensioneringens negative virkninger for økonomien og samfundet.
Deltager Kommissionen som rådgivende instans i tilpasningsproceduren, og vurderer den medlemsstaternes nye lovgivningsforanstaltninger?
Eftersom de nylige reformer af Grækenlands sociale sikringssystem henhører under de nationale beføjelser, bedes Kommissionen besvare følgende: Har Kommissionen foretaget en vurdering af disse reformer?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionen er bekendt med de demografiske problemer, som pensionssystemerne står over for, fru Panayotopoulos-Cassiotou. Eftersom fødselstallet er faldet siden 1970'erne, og folk lever længere, er der endnu færre erhvervsaktive til at forsørge et endnu større antal mennesker, som ikke er erhvervsaktive længere. Som De ved, henhører social beskyttelse under medlemslandene i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Kommissionen blander sig derfor ikke i medlemsstaternes pensionssystemer, og den har heller ikke nogen rådgivningsmæssig rolle med hensyn til nationale tilpasninger. Det er derfor, medlemsstaterne og Kommissionen blev enige om at samarbejde på området social beskyttelse og social integration ved hjælp af den åbne koordinationsmetode, som betyder, at Kommissionen og Rådet opsætter fælles mål. Medlemsstaterne kommenterer disse mål i rapporter, og Kommissionen sammensætter resultaterne i den rapport, som siden vedtages af Rådet.
Medlemsstaterne fremlagde det første sæt nationale strategirapporter i 2002 og det andet sæt i 2005. Det andet sæt blev opsummeret af Kommissionen i den fælles rapport om social sikring og social integration, som blev vedtaget af Europarådet i 2006. Evalueringen viser, at selv om de seneste reformer har medført mere empatiske incitamenter for at få folk til at arbejde længere, så er der stadig behov for yderligere foranstaltninger for at opnå højere beskæftigelsesprocenter - især blandt kvinder og ældre arbejdstagere. Højere beskæftigelsesprocenter er den bedste måde at sikre, at pensionssystemer bliver ved med at være tilstrækkelige og bæredygtige. I Grækenland er risikoen for at blive fattig i alderdommen væsentlig højere end gennemsnittet: 26 % i 2005 for personer over 65 år sammenlignet med 19 % for personer, der er 64 år. Det græske pensionssystem skal ændres for at gøre det mere hensigtsmæssigt og bæredygtigt.
Reformer er nødvendige for at opmuntre gamle mennesker og kvinder til at arbejde mere og længere. Hvis man tager den lave deltagelse af kvinder i betragtning, så har vi brug for at gennemføre politikker, der har til formål at opnå højere beskæftigelsesprocenter blandt kvinder for at sikre, at pensionssystemerne er tilstrækkelige og bæredygtige i det lange løb. Da pensionssystemerne allerede slås med økonomiske problemer nu, vil fattigdom i alderdommen fortsætte med at være et problem fremover, indtil det tidspunkt hvor folk, som ikke er med i det grundlæggende pensionssystem, får ret til at begære en pension efter en længere periode.
Det forventes, at det næste sæt nationale strategirapporter forberedes i 2008. Kommissionen forelægger en opsummerende rapport om medlemsstaternes udvikling i hovedtræk. Dette kommer til at udgøre grundlaget for den fælles rapport om social sikring og social integration, som fremlægges i 2009.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Hr. formand! Tak for Deres informative svar, kommissær. Lad mig nu berøre emnet om tidlig pensionering af mødre på grundlag af, at de har børn, som stadig er mindreårige, når de pensioneres. Grænsen for tidlig pensionering plejede at være 50 år i Grækenland. Den er for fremtidige generationer hævet til 55 år, men ikke i dette tilfælde med mødre med børn. Hvordan bedømmer De denne grænse ud fra Kommissionens synspunkt og i sammenligning med det, De kender til andre medlemsstater?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand, fru Panayotopoulos-Cassiotou! Som jeg nævnte i begyndelsen er pensionssystemernes overordnede struktur de individuelle medlemsstaters ansvar, og det ligger inden for deres ansvarsområde. Medlemsstaterne har forskellige måder, hvorpå de fastsætter pensionsalderen. Det mest anvendte alder er 65 år, men der er nogle lande, hvor pensionsalderen er højere, ligesom der er nogle lande, hvor den er lavere. Det samme gør sig gældende for kvinders pensionsalder: Der fastsættes forskellige pensionsaldre ud fra afgørelser og politiske debatter i de individuelle medlemsstater. Grundprincippet, som Kommissionen støtter, og som er nedfældet i traktaten, er, at disse systemer ikke på nogen måde må forskelsbehandle. Når denne betingelse er opfyldt, er det helt op til medlemsstaterne selv at fastsætte pensionsalderen. Det er årsagen til, at jeg ikke ønsker at kommentere de individuelle medlemsstaters pensionsalder i detaljer.
Formanden

Om: Bekæmpelse af ungdoms- og langtidsarbejdsløshed i Europa
Kan Kommissionen fremkomme med en detaljeret redegørelse for, hvilke initiativer den forventer at tage i år til bekæmpelse af ungdoms- og langtidsarbejdsløshed i Europa, og særlig hvilke ordninger der støttes for at sikre, at de arbejdsløse kan tilegne sig nye færdigheder inden for informationsteknologi?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionen finder det foruroligende, at den høje arbejdsløshedsprocent blandt unge i medlemsstaterne var på 15,2 % i slutningen af 2007, dvs. næsten det dobbelte af den almindelige arbejdsløshedsprocent. Kommissionen er også stærkt bekymret over den vedvarende langvarige arbejdsløshed, der berører omkring halvdelen (45 %) af alle arbejdsløse, selv om jeg dog må understrege, at vi den seneste tid har set et betragteligt fald i langvarig arbejdsløshed. Dette fald er forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat, men der er i alle tilfælde en nedadgående tendens i hele EU.
Situationen er dog stadig bekymrende. Mange unge mennesker afslutter deres uddannelse uden at have de færdigheder, som er nødvendige for at komme ind på jobmarkedet. Det er fordi, omkring en ud af seks unge i Unionen går for tidligt ud af skolen, og fordi en ud af fire ikke færdiggør en ungdomsuddannelse.
På trods af medlemsstaterne væsentlige tiltag for at forbedre beskæftigelsesprocenten blandt unge har omkring halvdelen af landene endnu ikke opnået at give arbejdsløse unge en chance for at få "en ny start" inden for seks måneder, som var målet for 2007 eller inden for fire måneder, som er målet for 2010.
Medlemsstaterne er primært ansvarlige for gennemførelse af foranstaltninger, der kan formindske beskæftigelsesprocenten for unge og for langvarig arbejdsløshed. Unionen har en supplerende rolle gennem koordination af medlemsstaternes nationale beskæftigelsespolitikker og gennem økonomisk støtte under Den Europæiske Socialfond.
Som De ved, vedtager Kommissionen hvert år dens årlige statusrapport om beskæftigelsesstrategien. På dens møde i marts 2008 vedtog Det Europæiske Råd et antal anbefalinger til medlemsstaterne: 17 af dem var anbefalinger vedrørende uddannelse og erhvervsuddannelse og 15 vedrørte beskæftigelse.
Jeg mener, at der er tre ting, der er afgørende for at opnå en forbedring af unges integration på arbejdsmarkedet:
1. Forbedring af uddannelse og erhvervsfaglig uddannelse: Det er vigtigt, at koncentrere sig om at udvikle de vigtigste færdigheder i barndommen og om at skabe en støttemekanisme, der kan forhindre, at unge går for tidligt ud af skolen. Programmet for livslang læring, der har kørt siden 2007, bidrager til, at EU udvikler sig til et avanceret videnbaseret samfund ved at støtte moderniseringen og tilpasningen af uddannelsessystemer og erhvervsuddannelser i medlemsstaterne.
2. Støtte af den sociale integration: Her bør der være specielt fokus på at forbedre situationen for de mest sårbare unge og på udryddelse af børnefattigdom.
3. Forbedring af den geografiske mobilitet: på nuværende tidspunkt har vi en situation med arbejdsløshed og mangel på arbejdskraft i jobmarkederne. Det har fået Kommissionen til at støtte samarbejdet mellem medlemsstaterne og til i særdeleshed at opmuntre til større mobilitet for unge i EU.
Når medlemsstaterne gennemfører deres arbejdsmarkedspolitikker, får de også økonomisk støtte fra strukturfondene og især fra Den Europæiske Socialfond.
Medlemsstaterne har 75 milliarder euro til deres rådighed i perioden 2007-2013. Den Europæiske Socialfond er utroligt vigtig. Omkring 25 % af alle arbejdsløse i EU var på en eller anden måde involveret i projekter under Den Europæiske Socialfond i 2007. Det betyder, at der hvert år ydes støtte til ca. 1 million mennesker, der lider under udelukkelse, herunder unge. Hvert år kommer ca. 2 millioner ind på arbejdsmarkedet, efter at de har modtaget hjælp fra Den Europæiske Socialfond.
Selv om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling ikke som sådan koncentrerer sig om unge, så samfinansierer den projekter, som direkte involverer unge f.eks. infrastruktur til uddannelse og erhvervsuddannelse, universitetsforskning og støtte til især små og mellemstore virksomheder. Under initiavet "Regioner for økonomisk forandring" støtter Kommissionen en udveksling af bedste praksis gennem det regionale netværk "Integrering af marginaliserede unge".
Mine damer og herrer, kampen mod ungdomsarbejdsløshed og langtidsarbejdsløshed er en prioritet for Europa og for medlemsstaterne. Integration af unge i arbejdslivet og i samfundet og at gøre bedre brug af deres potentiale er de vigtigste forudsætninger for at genoplive stærk og bæredygtig vækst i Europa.
Eoin Ryan
- (EN) Hr. formand! Tak for Deres meget uddybende svar, hr. Špidla.
Opmuntrer eller presser De medlemsstater til at bruge bedste praksis eller eksempler på bedste praksis fra det ene land til det andet for at forsøge at begrænse antallet af unge langtidsarbejdsløse? Jeg er sikker på, at det lykkes bedre for nogle lande end for andre, og jeg tænkte på, om er en mulighed for, at landene kan kommunikere og få indblik i, hvordan andre lande gør.
Jeg har tidligere kritiseret svar på spørgsmål, og jeg vil bare gerne komplimentere Dem for Deres meget uddybende svar.
Vladimír Špidla
Hr. formand! Udvekslingen af oplysninger og bedste praksis er et af EU's største aktiver, hr. Ryan. Det er en fast del af vores åbne koordinationsmetode, og en fast bestanddel af vores arbejde, og jeg vil gerne understrege, at det slovenske formandskab, f.eks. dedikerede en af dets formandskabskonferencer til unges beskæftigelse. Dette er en typisk og ideel mulighed for at sammenligne de enkelte medlemslandes forskellige måder at gøre det på. De har ret: Nogle medlemsstater er hurtigere og bedre til at finde løsninger på nogle problemer end andre. Den konstante udveksling og sammenligning af erfaringer og praktisk viden er derfor en meget effektiv måde at op fremskridt på.
Reinhard Rack
(DE) Hr. formand, hr. kommissær! Nye færdigheder, internettet, teknologi og lignende er i særdeleshed meget vigtigt på arbejdsmarkedet. Vi har imidlertid alle fundet ud af, at det i forbindelse med ungdomsarbejdsløshed ofte er mangel på centrale færdigheder - læsning, skrivning og regning - der er den egentlige årsag til, at unge ikke kan komme ind på arbejdsmarkedet første gang og tidligt i livet. Er der nogen specifikke fokuspunkter på dette område?
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EN) Hr. formand! De talte om ungdomsarbejdsløshed og i det tidligere spørgsmål om kvinders underbeskæftigelse, hr. kommissær.
Agter Kommissionen at fremlægge forslag, der kombinerer familie- og arbejdsliv med særlig fokus på barsels- og forældreorlov?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand! Lad mig ganske kort vende tilbage til det, jeg sagde i begyndelsen. På nuværende tidspunkt koncentrerer Kommissionen sig, navnlig gennem det arbejde, som min kollega kommissær Figel' udfører, især om unge, der forlader skolen i utide og om erhvervelsen af grundlæggende færdigheder. De har ret, hr. Rack: Det er afgørende, at folk erhverver grundlæggende færdigheder og evnen til at lære i den tidlige barndom og i ungdomsårene, fordi det vil gøre det lettere for dem at få en god karriere senere i livet. I vores programmer, f.eks. dem der er finansieret af Den Europæiske Socialfond, koncentrerer vi os om noget, vi kalder "second chance" (en chance mere). Vi giver med andre ord børn, som har haft problemer (og der er ret mange af dem) mulighed for at komme tilbage til de formelle strukturer og færdiggøre deres uddannelse. Dette er et af Kommissionens fokuspunkter, fordi det, som allerede nævnt, er af afgørende betydning.
Formanden

Om: EU's lovgivning om bekæmpelse af forskelsbehandling
I den nuværende EU-lovgivning er det kun på området beskæftigelse og erhvervsuddannelse, at EU's borgere er beskyttet mod forskelsbehandling på grund af alder, religion eller tro, handicap eller seksuel orientering, mens lovgivningen på områderne uddannelse, social beskyttelse og adgang til tjenesteydelser kun omhandler forskelsbehandling på grundlag af race eller etnisk oprindelse.
Hvilke overvejelser har Kommissionen gjort sig over eventuelle utilsigtede konsekvenser heraf i forbindelse med, at lovgivningen udvides til at omfatte flere kategorier på området tjenesteydelser?
Hvilke foranstaltninger har Kommissionen eksempelvis overvejet med hensyn til ny lovgivning for at sikre, at den ikke får negative konsekvenser for ældre og andre grupper, der sædvanligvis modtager rabat?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! EU har, som De ved, hr. Evans, grundlagt en bred ramme for bekæmpelsen af forskelsbehandling, og den kan være stolt af de opnåede resultater. Der er dog nogle grupper, som er beskyttet mere end andre. Helt præcist betyder det, at folk er beskyttet mod forskelsbehandling på grund af alder, handicap, seksuel orientering eller religion, men det er kun på arbejdspladsen, de er beskyttet på denne komplekse måde. Det er kun forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse og køn, der rækker ud over arbejdspladsen.
Som der stod i Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2008, planlægger Kommissionen at lave et direktiv, der er baseret på EF-traktatens artikel 13 om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som skal gennemføre princippet om ligebehandling uden for beskæftigelse og derved udvide EU's eksisterende retsgrundlag. Detaljerne er ikke helt på plads endnu: Vi venter f.eks. på resultatet af en konsekvensundersøgelse, som er ved at blive foretaget lige nu, og disse resultater vil snart være tilgængelige. Men Kommissionen er indforstået med behovet for at finde en balance mellem principperne om ikkeforskelsbehandling og præferencebehandling. Sidstnævnte kan under visse omstændigheder retfærdiggøres.
Der findes flere forskellige former for præferencebehandlinger i medlemsstaterne, og de giver visse grupper særbehandling uden at forskelsbehandle. Et eksempel på præferencebehandling er gratis offentlig transport for ældre mennesker. Det giver dem mere mobilitet. Kommissionen finder ikke, at denne form for behandling er ulovlig, hvis den er berettiget af den nationale lovgivning af sociale, uddannelsesmæssige, kulturelle eller andre årsager.
Robert Evans
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for den forsikring i slutningen af hans tale om, at Kommissionen ikke har tænkt sig, at det, som han kalder "præferencebehandling", skal påvirkes negativt. Det, synes jeg, er godt. Hvis det arbejde, som han beskriver det, fortsætter, og han kan opnå en balance, så tror jeg, at det hilses velkommen i alle landene i EU. Jeg takker ham for den forsikring.
Nu mens jeg har ordet vil jeg gerne berøre et relateret emne - hvornår tror kommissæren, at han offentliggør sit forslag om en afgørelse om at tiltræde FN-konventionen om handicappedes rettigheder, som selvfølgelig tilhører denne samme kategori?
Vladimír Špidla
Hr. formand! FN-konventionen om handicappedes rettigheder blev afsluttet under det luxembourgske formandskab også takket være EU's koordinerede indsats. Jeg er sikker på, at denne konvention ikke ville have været afsluttet uden vores indsats. Ratificeringen af konventionen er selvfølgelig medlemsstaternes ansvar, og EU sigter efter at støtte og fremskynde denne ratificering gennem diskussioner med medlemsstaterne.
Hvad angår Deres spørgsmål, hr. Evans, om, hvornår jeg regner med at offentliggøre forslaget, så er den foreløbige frist i slutningen af juni i år, men det er faktisk kun en foreløbig dato.
Jim Allister
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne henlede kommissærens opmærksomhed på religiøs forskelsbehandling og på det utrolige faktum, at der på trods af EU's beskyttelse mod religiøs forskelsbehandling faktisk er ét sted i EU, hvor religiøs forskelsbehandling er tilladt. Det er desværre i min egen valgkreds i Nordirland, hvor der på grund af en undtagelse i EU-lovgivning - tilladt af EU - hvori det udtrykkeligt står, at det er lovligt at forskelsbehandle protestanter, når det drejer sig om ansættelse ved politiet i Nordirland. Kan kommissæren oplyse os om, hvornår denne urimelige situation får en ende, og hvornår mine vælgere får de rettigheder tilbage, som andre har?
Philip Bushill-Matthews
(EN) Hr. formand! Jeg blev ganske kort beroliget, som spørgeren hr. Evans blev det af det, som kommissæren agter at gøre i henhold til fremtidig lovgivning. Men spørgsmålet gik specifikt på de potentielle farer ved utilsigtede konsekvenser.
På grund af dette emnes følsomhed, kan kommissæren så venligst bekræfte før nogen fremtidig lovgivning på dette område udvikles endeligt, at enhver konsekvensanalyse bliver særligt grundig og udført på forhånd?
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand, hr. Allister! De eksisterende direktiver indeholder bestemmelser for specielle forordninger om religiøse samfund og religiøse overbevisninger. Når foranstaltningerne overvåges i denne sammenhæng, så overvåger Kommissionen også gennemførelsen af forordningerne. Det er et kompliceret og utroligt følsomt område, men det reguleres generelt i henhold til de europæiske direktiver, og Kommissionen kan vurdere, om individuelle medlemsstater gennemfører lovgivningen korrekt, eller om de krænker princippet om ikkeforskelsbehandling.
Jeg kan give et meget simpelt svar på hr. Bushill-Matthews' spørgsmål. Princippet om ligebehandling og ikkeforskelsbehandling er en grundlæggende europæisk værdi, som skal gennemføres, og når den gennemføres, skal vi bruge alle de instrumenter, der er tilgængelige i EU. Det er på den anden side åbenbart, at når der tages beslutninger, der er så vigtige for så mange, så er vi nødt til at undersøge konsekvenserne og nødt til at bruge konsekvensanalyser. Den Europæiske Kommission anvender i udstrakt grad denne fremgangsmåde inden for alle områder, herunder området om lige muligheder, grundlæggende rettigheder og ikkeforskelsbehandling.
Mario Mantovani
(IT) Hr. formand! Tak. Jeg har ikke flere spørgsmål. Men fru Panayotopoulos-Cassiotou stillede et specifikt spørgsmål om barsels- og forældreorlov. Kan kommissæren få lov til at svare på det?
Formanden
Hr. Mantovani! Vi er allerede færdige med at besvare disse spørgsmål, så det kan vi derfor ikke gøre. Kommissæren hørte spørgsmålet, og hvis han vil, kan han besvare det skriftligt. Fru Panayotopoulos-Cassiotou kunne have nævnt det, da hun talte lige før.
Spørgsmålene med numrene 51 til 61 besvares skriftligt. Da deres emner dækkes senere i denne mødeperiode bliver spørgsmål 62 og 63 ikke taget op.
Formanden

Om: Fiskeriaftale med Marokko
Har Kommissionen udført en evaluering af resultaterne af fisketogterne udført af fartøjer fra EU siden den seneste fiskeriaftale med Marokko trådte i kraft?
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke det ærede medlem, hr. Ortega, for hans spørgsmål, som giver mig mulighed for at give udtryk for Kommissionens holdning til det vigtige spørgsmål om fiskeriaftalen med Marokko.
Kommissionen fører tilsyn med EU's fiskeripartnerskabsaftale med Marokko. Tallene fra det første år efter ikrafttrædelsen af denne aftale er ikke endelige endnu, da det første år først sluttede den 28. februar 2008, og der er en seks måneders forsinkelse fra den tid, fiskeriet finder sted, til dataene indberettes og analyseres. På trods af denne forsinkelse indikerer de tal, vi allerede har fået, at det ser godt ud med fiskerimulighederne, da tallene viser en udnyttelsesgrad på ca. 80 % af de samlede fiskerimuligheder.
Manuel Medina Ortega
- (ES) Hr. formand! Jeg takker kommissæren for hans svar og anerkender, at det er svært af få data så hurtigt, men da jeg tilfældigvis bor i nærheden af det område, hvor fiskeriet foregår, så har fiskerne fortalt mig, at der er nogle strukturelle problemer i dette fiskeområde på grund af tilstedeværelsen af alt for mange net og andet fiskeudstyr, som er blevet efterladt i området. Det gør fiskeriet utroligt svært.
Jeg ved ikke, om Kommissionen er klar over disse strukturelle problemer, som er opstået i Saharas fiskeområde siden den sidste aftale. Det var en periode, hvor den europæiske fiskerflåde ikke var til stede, men det har tilsyneladende forårsaget en forværring af fiskeforholdene på grund af mangelfuld bevarelse af området.
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, hr. Ortega! Lad mig præcisere lidt. I løbet af det første år efter gennemførelsen for hovedkategorierne blev der fisket mere end 90 % af de små kategorier og tun og ca. 80 % af de pelagiske fisk til industriel brug.
Udnyttelsesgraden for dermersale arter er dog endnu værre. Her er den kun på omkring 23 %. Det skyldes visse problemer, som De antyder, og hovedsageligt problemet med obligatoriske landinger, som Marokko insisterede på, og som blev medtaget i fiskeripartnerskabsaftalen samt problemet med ansættelsen af marokkanske sømænd på EF-fartøjer.
Jeg var selv i Marokko for omkring to uger siden, og jeg fik mulighed for at drøfte disse begyndervanskeligheder - som man kan kalde dem - med gennemførelsen af fiskeripartnerskabsaftalen med Marokko med den marokkanske minister. Jeg tror, at der er en generel forståelse for, at vi er nødt til at genoverveje spørgsmålet om obligatoriske landinger, da det i fiskeripartnerskabsaftalen var hensigten, at disse landinger skulle gennemføres med reeksport for øje. Fællesskabets fartøjer ville skulle lande fisk, som var blevet fanget i Marokko, og disse fisk skulle reeksporteres efter bearbejdning.
Faktisk bruges landingen af fisk nu til lokalt forbrug. Det betyder, at siden fiskene er fanget uden for den territoriale grænse, så anses de som værende blevet importeret ind i Marokko, og de pålægges derfor en stor afgift.
Jeg tog emnet op, og der er forståelse for det. Jeg håber, at vi inden for ret kort tid finder en løsning på det. Hvad angår de marokkanske sømænd, så har vi rejst dette spørgsmål over for de marokkanske myndigheder - med ministeren selv - og der er nu flere mennesker med på den liste, som ejerne af EF-fartøjerne kan vælge imellem.
Vi forsøger at udvide listen yderligere, så vi på den måde kan forsøge at mindske ulemperne ved en meget begrænset liste med personer, som fartøjernes ejere kan vælge imellem til at arbejde om bord på deres fartøjer.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Hr. formand! Fiskeri er farligt, og jeg vil derfor gerne spørge om, hvad der sker med det frysefartøj med tunfisk, som blev kapret i søndags ud for Somalias kyst med 26 besætningsmedlemmer om bord, otte galicere, fem baskere og 13 afrikanere.
Jeg vil gerne spørge Dem, hr. kommissær, hvad Kommissionen gør ved det, om Kommissionen har handlet eller agter at handle, for vi er meget bekymrede over, hvad der kan ske med de mennesker, som stadig er om bord på dette frysefartøj med tunfisk.
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! I den bestemte sag, som fru Ramos omtaler, så vil jeg gerne meddele, at Kommissionen i dag har udstedt en erklæring om, at vi er bekymret over kapringen af et spansk fiskerfartøj i internationalt vand uden for Somalias kyst.
Kommissionens største bekymring går på de spanske fiskeres sikkerhed om bord. Kommissionen tager naturligvis stærkt afstand fra alt pirateri og væbnet røveri. Opretholdelsen af sikkerhed i vandene uden for Somalias kyst kan ikke sikres tilstrækkeligt af de somaliske myndigheder. Der er derfor et alvorligt problem med pirateri.
Kommissionen slutter af med at sige, at den mener, at en koordineret tilgang til beskyttelsen af EU handels- og fiskerfartøjer, der sejler i usikre havregioner evt. kan udgøre en del af en europæisk maritim politik, men den relaterer også til europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik. Under alle omstændigheder er det noget, Rådet afgør.
Formanden

Om: Småbådsfiskere
Er Kommissionen bekendt med oprettelsen i Det Forenede Kongerige af foreningen af småbådsfiskere (Small Boat Fishermen's Association) som følge af dette års fastsættelse af fiskekvoter? Er Kommissionen klar over, at disse nye kvoter for visse områder af Det Forenede Kongerige har betydet, at nogle små fiskerflåder kun kan fange én torsk pr. båd om dagen? Erkender Kommissionen, selv om det henhører under Det Forenede Kongeriges regering at fastsætte fordelingen af fiskekvoter mellem store og små både, den lokale og traditionelle betydning af små flåder, hvoriblandt nogle har modtaget priser for bæredygtighed? Mener den, at der bør gøres mere i Europa for at beskytte dem? Hvis det er tilfældet, hvordan da?
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke det ærede medlem, fru Bowles, for hendes spørgsmål, som giver mig mulighed for at udtrykke Kommissionens holdning til det vigtige spørgsmål om små fartøjer.
Jeg er bekendt med en forening, der samler ejere af fartøjer, der er mindre en 10 m lange i den britiske fiskerflåde. Jeg ved også, at den lave torskekvotatildeling er baggrunden for denne forenings oprettelse, da Det Forenede Kongeriges andel af torskekvoten for denne del af fiskerflåden kun er på ca. 3 % af den samlede kvote på trods af, at denne del af flådens relative fangstpotentiale kan ligge væsentligt højere.
Som De ganske rigtigt påpegede i deres spørgsmål, er medlemsstaterne - i dette tilfælde Det Forenede Kongerige - ansvarlige for at fordele fiskerimuligheder blandt deres fartøjer. Jeg vil endvidere gerne tilføje, at medlemsstaterne også er ansvarlige for at tilpasse deres flådes størrelse til de tilstedeværende fiskerimuligheder, uanset om den består af små eller store fartøjer.
Lad mig understrege, at Kommissionen anerkender små flåders særlige forhold, dvs. fartøjer, der er under 12 m lange og uden trukne redskaber. Den Europæiske Fiskerifond har til denne del af flåden fundet en meget gunstig finansiel ramme, som tillader medlemsstaterne at vedtage foranstaltninger, der kan beskytte den.
Når det så er sagt, så vil jeg gerne påpege, at der på basis af de oplysninger, jeg har om fartøjer, der er mindre end 10 m lange i Det Forenede Kongerige, er noget der tyder på, at denne flådesektor på det sidste har udviklet en fiskekapacitet, der er langt større end de fiskemuligheder, den oprindeligt blev tildelt. Løsningen på dette problem er i hænderne på de engelske myndigheder.
Sharon Bowles
- (EN) Hr. formand! Jeg tror, at meget af dette er, som jeg regnede med, at det ville være. Men De kan måske løse et andet lille problem for mig, hr. kommissær. Jeg får faktisk fra tid til anden at vide, at de torsk, der er i Den Engelske Kanal, ikke officielt anerkendes som en oprindelig art.
Hvis det er tilfældet, så bliver fiskerne fra den sydøstlige del af England endnu mere irriterede over at få at vide, at de i teorien ikke kan fange torsk, der teoretisk set ikke eksisterer, selv om der rent faktisk er en hel del.
Kan De løse dette for mig og lade mig vide, i hvor stor udstrækning torsk i den engelske kanal er medtaget i de seneste EU-statistikker? Jeg forstår, at De måske ikke har alle disse oplysninger lige nu, så jeg modtager om nødvendigt gerne et skriftligt svar.
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, fru Bowles! Jeg har ikke tallene nu, men jeg vil gerne undersøge det og give Dem oplysningerne skriftligt.
Hvad angår torsken, så vil jeg gerne understrege, at vi nu er i gang med at revidere torskegenopretningsplanen, som gælder for en ret stor del af vandene, der omgiver Det Forenede Kongerige.
Jeg forelagde Rådet et forslag om en ny torskegenopretningsplan mandag i sidste uge, da vi for første gang kort udvekslede synspunkter om planen, som også skal gælde for Det Irske Hav.
Vi udvider derfor torskegenopretningsplanens virkeområde yderligere. Vi arbejder endvidere på at finjustere den for at tilpasse den til de forskellige forhold, der gør sig gældende i de forskellige farvande, så hvis der er et bestemt område i Fællesskabets vande, hvor torskebestanden er særligt stor, så kan der tages særlige foranstaltninger. I andre områder hvor torskebestanden ikke har det så godt, er det øjensynligt nødvendigt med mere strenge foranstaltninger, så bestanden får en chance for at komme sig.
Det ser generelt ikke godt ud for torskebestanden. Jeg tror, det er torskebestanden, der har det værst med hensyn til dødelighed, og der er derfor brug for meget strenge foranstaltninger for at give disse meget værdifulde bestande mulighed for genoprettelse.
Formanden

Om: Ophugningsprogram for en tredjedel af fartøjerne i den irske heltsektor
Kan Kommissionen i detaljer redegøre for udviklingen i ophugningsprogrammet for en tredjedel af fartøjerne i heltsektoren i Irland, som koster 60 millioner euro?
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke det ærede medlem, hr. Ó Neachtain, for hans spørgsmål, som giver mig mulighed for at tale om problemet med oplægning af fiskerfartøjer.
I et brev af den 6. august 2007 underrettede de irske myndigheder Kommissionen om statsstøtteordningen, der hedder "Justering af fiskeriindsatsen". Ordningen gælder for oplægning af fartøjer, der er registreret i den irske flådes kategorier kombinationsfartøjer eller bomtrawl, og som primært fisker efter hvidfisk. Fartøjer, der fanger pelargiske fisk og skaldyr, er dog også omfattet. Det samlede nationale budget for ordningen er på 66 millioner euro. Kommissionen godkendte den 13. november 2007 ordningen i henhold til bestemmelserne om statsstøtte. Den irske ordning fastsætter, at der kan ydes støtte indtil den 1. oktober 2009. Men ifølge de irske myndigheder er ordningens ansøgningsfrist den 30. april 2008. Efter denne dato vil tilslutningsniveauet til ordningen være tydeligere.
Kommissionen hilser Irlands initiativ om at reducere dens fiskerflådes kapacitet for at lette presset de på de eksisterende fiskebestande velkommen. At matche fiskekapaciteten med fiskemulighederne er hjørnestenen i den fælles fiskeripolitik. Den irske ordning prioriterer endvidere oplægningen af de fartøjer, som fisker efter følsomme bestande af hvidfisk og giver samtidig fartøjsejere, der allerede står over for mindre kvoter, øgede brændstofudgifter osv. en chance for at forlade sektoren. De tilbageværende operatører burde få glæde af et større udbytte.
Seán Ó Neachtain
(GA) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar, og jeg er enig i, at der i højeste grad er og var behov for at oplægge både på grund af utilstrækkelige mængder fisk.
Men jeg vil gerne spørge kommissæren, om Kommissionen har planer eller forslag, som giver folk fra fiskerisektoren, der har mistet deres job, en mulighed for at finde en anden karriere og muligvis blive i et lignende job? Disse mennesker, som har tilbragt deres liv på havet, har kun et spinkelt håb om at finde et andet job.
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, hr. Ó Neachtain! Hvad angår besætningsmedlemmer på fartøjer, der skal oplægges, så vil jeg først sige, at Den Europæiske Fiskerifond tilbyder støtte i forbindelse med det endelige ophør, som en oplægning betyder. Men det er op til den enkelte medlemsstat, om denne udgiftspost skal medtages i dens operationelle program for Den Europæiske Fiskerifond. Jeg forstår, at Irland mener, at den nationale statsstøtteordning skal kompensere besætningsmedlemmer.
Når det så er sagt, og hvis man ser bort fra det endelige ophør, der forbindes med en oplægning, så giver Den Europæiske Fiskerifond (EFF) også mulighed for socioøkonomisk kompensation, diversificering, omskoling og tidlig pensionering. Det er således også muligt at yde støtte under EFF til en omskoling af besætningsmedlemmer til andre, om end beslægtede sektorer, og dermed give mulighed for diversificering og for at søge anden ansættelse også i andre sektorer. Jeg vil igen understrege, at det er den enkelte medlemsstat, som skal udarbejde det operationelle program.
Kommissionen godkender det operationelle program, så længe det overholder Den Europæiske Fiskerifonds parametre, men de faktiske prioriteter, de faktiske områder, som er identificeret, er op til den pågældende medlemsstat. Kommissionen har ikke ret til at insistere på, at medlemsstaterne skal vælge det ene frem for det andet. Så længe det er en del af Den Europæiske Fiskerifonds mål, så er det godt nok til os.
Formanden
Da spørgeren ikke er til stede, bortfalder spørgsmål nr. 67.
Formanden

Om: Alvorlige overtrædelser af den fælles fiskeripolitiks regler i 2005
I henhold til forordning (EF) nr. 1447/1999 skal medlemsstaterne hvert år sende Kommissionen oplysninger om overtrædelse af reglerne for den fælles fiskeripolitik og om de bøder, de har udstedt. Kommissionen offentliggjorde for kort tid siden den sjette meddelelse om adfærd, der alvorligt krænkede den fælles fiskeripolitiks regler.
Det fremgår af oplysningerne i rapporten, at antallet af overtrædelser stiger hvert år, mens de bøder, der udstedes overalt i EU, bliver mindre. Nærmere bestemt blev der i 2005 registreret 8,1 % flere overtrædelser end i 2004, samtidig med at sanktionernes omfang faldt med 45 %. Endvidere kan der stadig konstateres store forskelle medlemsstaterne imellem, både hvad angår antallet af tilfælde, hvor der er udstedt en bøde, og hvad angår bødens størrelse.
Kan Kommissionen oplyse, om de forskellige nationale sanktionsordninger sikrer en lige konkurrence mellem de europæiske fiskere? Finder den det hensigtsmæssigt at oprette en harmoniseret sanktionsordning for alvorlige overtrædelser af reglerne for den fælles fiskeripolitik? Hvordan kan man øge fiskernes tillid til, at reglerne for den fælles fiskeripolitik anvendes ensartet, så de respekterer reglerne for bevarelse af fiskeriressourcerne?
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke det ærede medlem, hr. Gklavakis, for det vigtige spørgsmål, han har stillet. Det giver mig nemlig mulighed for at give min mening til kende om dette vigtige spørgsmål og for at kommentere den reform, der er ved at blive forberedt på dette område.
Jeg er bevidst om de betydelige forskelle i de sanktioner, der pålægges af medlemsstaterne for alvorlige overtrædelser, der fører til vedvarende mangler i det nuværende kontrolsystem.
Som De ganske rigtigt påpegede i Deres spørgsmål, virker de bøder, som medlemsstaterne pålægger, ikke afskrækkende nok, og de er ikke noget reelt incitament til overholdelse af reglerne. Lad mig komme med at eksempel: Den gennemsnitlige bødestørrelse i EU var i 2005 var på mindre end 2. 000 euro og varierede fra 98 euro i nogle medlemsstater til 8. 876 euro i andre.
Lad mig understrege, at det i henhold til fællesskabsretten er op til den nationale myndighed at sikre, at alle alvorlige overtrædelser af den fælles fiskeripolitik fører til passende opfølgningsprocedurer og, i det omfang det er nødvendigt, til en afskrækkende straf. Det er medlemsstaterne, som har det primære ansvar og beføjelse til at fastsætte beløbet og pålægge sanktioner for alvorlige overtrædelser af den fælles fiskeripolitik. Kommissionen kan kun overvåge og evaluere denne proces.
Når det er sagt, vil jeg gerne underrette Dem om, at Kommissionen på baggrund af analysen af medlemsstaternes årlige rapporter om alvorlige overtrædelser, og især Revisionsrettens beretning nr. 7/2007, har bestemt at iværksætte en revision den fælles fiskeripolitiks kontrolsystem med henblik på en harmonisering af sanktioner på fællesskabsplan og en mere tydelige definition af, hvad alvorlige overtrædelser er for derved at garantere ensartethed og gennemsigtighed.
Jeg er sikker på, at dette nye, mere enkle og effektive kontrolsystem vil sikre lige vilkår for Fællesskabets fiskere gennem en styrkelse af respekten for den fælles fiskeripolitiks regler og ved at sprede en håndhævelseskultur.
Ioannis Gklavakis
(EL) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg er meget tilfreds med Deres svar. Jeg er glad for, at vi skal have den samme fremgangsmåde i alle EU-medlemsstaterne. Jeg håber bare, at dette vil gælde i alle sektorer. Jeg håber, De vil fortsætte med at anvende dette princip. Jeg vil gerne påpege endnu en ting: Jo mindre havets fiskebestande bliver, jo strengere skal vi være, ellers ser fremtiden meget sort ud.
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg takker hr. Gklavakis for hans kommentarer.
Jeg vil gerne appellere til Parlamentets medlemmer om at støtte Kommissionen i et forsøg på at få harmoniseret sanktionsordningen.
Så sent som i sidste uge havde jeg en indledende drøftelse i Rådet om et lignende område, som er bekæmpelsen af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. I IEU-forslaget forsøger vi at harmonisere bestemmelserne - sanktionsordningerne, om jeg så må sige. Selv om alle medlemsstaterne enstemmigt er enige i, at vi skal bekæmpe ulovligt fiskeri effektivt, så tror jeg, at der nærmest var enstemmighed i at finde problemer med vores forslag, da vi nåede til at drøfte detaljerne om forslagets rammer, om harmoniseringen af sanktionerne, og om hvordan vi kan sikre en kontrol af importen af ulovligt fremstillede fiskeprodukter.
Jeg vil naturligvis tage dette op med medlemsstaterne i de kommende måneder. Jeg kunne forestille mig, at når vi kommer til selve reguleringen af kontrollen - som også involverer IEU - så bliver det meget sværere. Jeg håber, at Parlamentet vil give den dets fulde støtte i den rapport, som det vil udarbejde om det nye kontrolforslag, som jeg forhåbentlig kan præsentere for kollegiet til vedtagelse senere i år.
Formanden
Spørgsmål nr. 69 vil blive besvaret skriftligt.
Om: Fremvæksten af bluetongue i Nordeuropa
Ifølge en nyligt publiceret undersøgelse foretaget af to belgiske universiteter er der forhøjet risiko for, at forekomsten af sygdommen bluetongue kan udvikle sig endemisk i Nordeuropa. Eftersom sygdommens udbredelse er forbundet med smittebærernes bevægelsesmønstre og virusstammernes øgede styrke, vil det så ikke være passende allerede nu at træffe nødforanstaltninger for at kunne imødegå fremvæksten af denne sygdom?
Alene i Belgien er det samlede antal kvæg- og fårebesætninger, der er ramt af sygdommen, endvidere steget i perioden 2006-2007 fra 695 til 6857. Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har i sinde at tage med hensyn til forskning i antivirus, vaccinationskampagner og finansiering af disse tiltag?
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg takker det ærede medlem for spørgsmålet. Jeg mener, at Kommissionen udmærket er klar over denne situation uden fortilfælde, der er opstået på grund af udbredelsen af bluetongue i flere medlemsstater de seneste år, og at den gør sig store anstrengelser for at bekæmpe denne sygdom.
Sidste januar på konferencen om bluetonguevaccination, der blev arrangeret af Kommissionen, var det tydeligt, at den vigtigste og mest effektive veterinære måde at bekæmpe bluetongue på er ved vaccination. For at opnå en harmoniseret EU-tilgang, udstedte Kommissionen omgående retningslinjer og kriterier for vaccinationsplaner og gav samtidig medlemsstaterne den nødvendige fleksibilitet til at tilpasse vaccinationsstrategien til deres særlige situation.
Kommissionen vurderede dernæst de planer, som medlemsstaterne fremsendte, godkendte dem og sikrede det første økonomiske bidrag på op til 64 millioner euro ud af de samlede 130 millioner euro, der er afsat til hele projektet. Alle disse handlinger afspejler den vigtighed, som Kommissionen tillægger disse vaccinationer.
Kommissionen støtter også adskillige bluetongueforskningsprogrammer. Under det femte og det sjette rammeprogram blev to bestemte projekter øremærket til udviklingen af en sikker, effektiv vaccinationsstrategi mod bluetonguevirus. EU's bidrag var på henholdsvis 17 millioner euro og 804. 000 euro. Disse tiltag har kontinuitet i det syvende rammeprogram. Men på nuværende tidspunkt mener forskerne dog ikke, at udviklingen af antivirale behandlinger kan mindske tabene forårsaget af denne sygdom effektivt.
Giovanna Corda
Hr. formand! Jeg vil starte med at sige, fru kommissær, at jeg ved, at jeg er den første person, der stiller Dem et mundtligt spørgsmål i dag. Jeg er sikker på, at De er lige så glad for at være her i Parlamentet i dag, som jeg er. Det var bare en lille sidebemærkning.
De har givet os mange informationer, men antallet af bestande, der er smittet af feberen er blevet 25 gange højere på et år i henhold til data, der for nylig er indsamlet i Beneluxlandene og Tyskland, og det er en hel del.
Jeg vil gerne nævne en sag fra Belgien, som selvfølgelig er der, hvor jeg arbejder. Næsten 7. 000 besætninger er smittet. Det har derfor store økonomiske konsekvenser for landbrugerne.
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, fru Corda! Vi tror på, at sygdommen vil sprede sig til hele Europa i 2008. Det er derfor, Kommissionen træffer meget strenge foranstaltninger for at holde sygdommen i skak, og, som jeg sagde, er vaccination den bedste måde at bekæmpe den på. Vi har brugt og bruger ret mange penge på at hjælpe medlemsstater med vaccinerne og vaccinationen.
James Nicholson
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne sige til kommissæren: Bluetongue har spredt sig hurtigt i EU, og De har sagt, at vaccination er den bedste metode, men vil Kommissionen ikke, selv på nuværende tidspunkt, overveje, om de i områder, som endnu ikke er blevet ramt af sygdommen, har lov til at forbyde import af dyr til deres region eller område, hvis der er bevis for, at disse bestande har sygdommen - hvis det er blevet bekræftet? Det ville da være fornuftigt, så der ikke er nogen, der - selv frivilligt - importerer fra et område, der er ramt, til et område, der ikke er blevet ramt, fordi det spreder sig hurtigt. De siger, at det er uundgåeligt, men sådan mener jeg, at vi bør gøre.
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Vi har, som De ved, truffet foranstaltninger, hr. Nicholson. Vi har eksemplerne fra Italien og Frankrig - og Portugal - som har truffet unilaterale foranstaltninger for at undgå import af syge dyr. Som et resultat af de ekstra foranstaltninger, der er taget, trækker begge lande nu de unilaterale foranstaltninger, som de tidligere har taget, tilbage. Vi overvåger nøje situationen, og vi træffer yderligere foranstaltninger, hvis vi mener, det er nødvendigt.
Formanden
Da de vedrører samme emne, behandler vi følgende spørgsmål under ét:
Om: Brasiliansk oksekød
Hvilke krav gælder der i øjeblikket for at opnå tilladelse til at importere brasiliansk oksekød til EU?
Om: Brasiliansk oksekød
Kan Kommissionen give en omfattende redegørelse for den nuværende situation vedrørende de væsentlige begrænsninger for import af brasiliansk oksekød til EU?
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, fru Harkin, hr. Crowley! Som De ved, har EU i mange år haft en meget effektiv importpolitik for oksekød, der kommer fra Brasilien.
Brasiliansk oksekød, der eksporteres til EU, må kun stamme fra områder, der anses som værende uden mund- og klovsyge. Disse områder befinder sig nu i disse seks brasilianske stater: Espírito Santo, Goiás, Mato Grosso, Minas Gerais, Rio Grande do Sul og Santa Catarina.
Kvæg, hvis kød skal på EU-markedet, skal have opholdt sig i et godkendt område i mindst 90 dage. Kvæget skal også have opholdt sig mindst 40 dage i en besætning, før det må slagtes.
På slagteriet må kvægene ikke komme i kontakt med andre dyr, som ikke overholder ovenstående betingelser. Kvæget skal også gennemgå et sundhedstilsyn efter slagtningen, og de må ikke vise nogen tegn på sygdommen op til 24 timer før slagtning.
Kun friskt oksekød må eksporteres til EU, og oksekødet skal være uden ben og være modnet for at sikre inaktivering af mund- og klovsygevirus, hvis det stadig er der trods alle de førnævnte forholdsregler.
En inspektion foretaget af Kommissionen i november 2007 viste dog alvorlige tilfælde af overtrædelser i forbindelse med bedriftslister, identifikation af dyrene og bevægelseskontrol. Inspektionen viste også, at Brasilien ikke overholdt tidligere indgåede aftaler om at tage passende korrigerende foranstaltninger.
Kommissionen vedtog i januar i år derfor foranstaltninger, som begrænsede importen af brasiliansk oksekød til bestande, der overholder en række ekstra krav. Disse ekstra krav omfatter en fuldstændig identifikation og registrering af alle dyr i det nationale brasilianske system med kvæg. Bestandene skal også kontrolleres effektivt af de brasilianske veterinærmyndigheder og inspiceres regelmæssigt af de brasilianske myndigheder.
Marian Harkin
- (EN) Hr. formand! Jeg byder også kommissæren velkommen.
Mit spørgsmål er måske lidt uretfærdigt, hr. Vassilou, da det har et historisk perspektiv. Men jeg har for omkring seks måneder siden fået et svar fra Deres forgænger, kommissær Kyprianou, omhandlende fødevare- og veterinærrapporten. Hans svar var, at rapportens foreløbige konklusioner ikke retfærdiggør en omgående ændring af EU-politik i forhold til Brasilien. Kun to eller tre måneder før forbuddet blev indført, insisterede fødevare- og veterinærmyndighederne i Landbrugsudvalget på, at problemerne ikke var væsentlige. Alligevel blev der inden for to eller tre måneder indført et forbud, og nu importerer vi kun fra 1 % af det oprindelige antal gårde.
Mit spørgsmål er: Var det nødvendigt med de irske landmænds organisations rapport, før FVO ville undersøge situationen nærmere, og var det nødvendigt for at få Kommissionen til at handle?
Brian Crowley
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hendes svar og byde hende velkommen til hendes første spørgetid i Europa-Parlamentet. De er helt klart meget engageret og tilfreds med de reaktioner, De får.
Mit tillægsspørgsmål handler om, at De i Deres høring i Parlamentet i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, påpegede, at fødevaresikkerhed er en af vores vigtigste opgaver, men at vi også skal være retfærdige over for vores handelspartnere.
Jeg mener dog, at vi ikke kun bør være retfærdige med hensyn til de bestemmelser, der gælder for europæiske landmænd og fødevareproducenter men også over for dem, der eksporterer til EU, og vi bør sørge for, at de samme bestemmelser også gælder for dem. Hvordan garanterer vi, at fødevareforsyningen er sikker og af samme standard, som europæiske producenter skal overholde, særligt i forhold til brasiliansk oksekød?
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, fru Harkin, hr. Crowley! Under Kommissionens besøg i Brasilien blev der identificeret mangler i forhold til EU's sundhedskrav. De brasilianske myndigheder har selv taget nogle af disse mangler op.
Der blev dog fundet tilfælde af manglende overholdelse under besøget i november 2007. Det var især med hensyn til bedriftslister, identifikation af dyr, bevægelseskontrol og manglende overholdelse af tidligere forpligtelser om at træffe korrigerende foranstaltninger.
Som en deraf følgende konsekvens blev der, som nævnt, vedtaget flere krav, og nu fører vi tilsyn med, om brasilianerne overholder dem. På nuværende tidspunkt giver eksperter fra Kommissionen inspektørerne en praktisk uddannelse, men de sørger også for, at de inspektører, som er blevet uddannet, befinder sig på gårdene og uddanner deres egne folk, så hver medlemsstat, der importerer oksekød fra Brasilien er garanteret, at der er veluddannede folk til at sikre, at vores krav og bestemmelser overholdes.
Mairead McGuinness
- (EN) Hr. formand, fru kommissær! Velkommen, kommissær. Deres sidste udtalelse bekymrer mig lidt, fordi den oplevelse, som irske landmænd, europæiske landmænd, har, når de får besøg af Kommissionen, er ikke en fornemmelse af en stor hjælp men snarere af inspektion og kontrol. Jeg får det indtryk, at vores tjenestemænd fra Kommissionen holder brasilianerne i hånden og hjælper dem med at overholde standarderne. Jeg ville ønske, at det var det samme for vores egne producenter.
Mit andet spørgsmål er: Hvad gør Brasilien for at forbedre sig, og kan De forudse, - om, og i bekræftende fald, hvornår - oksekødets niveau når op på det samme niveau - det ønsker brasilianerne sikkert også - som det oksekød, de tidligere sendte til Europa, var på? Jeg ved, at De er ny i jobbet, men tror De, at deres standarder, hvis de nogensinde når op på dem, er lige så gode som vores, da kravene kun er på henholdsvis 90 og 40 dage? Vi mærker dyrene og kan spore dem fra de fødes til de slagtes.
Elspeth Attwooll
- (EN) Hr. formand! Jeg byder Dem også velkommen, fru kommissær! I lyset af det, De sagde om den seneste rapport fra Fødevare- og Veterinærkontoret, og problemerne med ikkerapporterede udbrud, store påviste mangler i forbindelse med sporing og identifikation - i højeste grad systemfejl - og fordi de brasilianske myndigheder ikke kunne give garantier trods de nye foranstaltninger, De har gennemført, så forekommer det usandsynligt, at regionaliseringspolitikken for kontrol af mund- og klovsyge i Brasilien i det hele taget fungerer nu, og spørgsmålet er om den nogensinde vil komme til det. Er det ikke usandsynligt?
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, fru McGuinnes, fru Attwool! For det første, vil jeg gerne forsikre Dem om, at de pålagte krav svarer til det eksporterede produkt, og Kommissionens tjenestemænd er på Deres anmodning ved at uddanne folk nu for at få de rigtige kontroller og bestemmelser på plads, men jeg er sikker på, at de ikke ville afslå at hjælpe vores folk. Vi forsøger at være retfærdige, og jeg er sikker på, at det primære krav er vores produkters sikkerhed. Regionalisering anvendes på samme måde i Brasilien som i EU.
Formanden

Om: Forslag om sundhed
Kan Kommissionen forklare, hvorfor offentliggørelsen af udkastet til forslag om grænseoverskridende sundhedsydelser er forsinket i betragtning af det politiske krav om at lovgive herom i henhold til EF-Domstolens domme på dette område og de løfter, der blev afgivet, da sundhedsydelser blev fjernet fra servicedirektivet (2006/123/EF)?
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, mine damer og herrer, fru Doyle! Kommissionen ønsker at reagere på Parlamentets og Rådets afgørelse efter fjernelsen af sundhedstjenester fra direktivet om tjenesteydelser i 2006, så de kan behandles separat.
Kommissionen vil fremlægge et forslag, som vil kodificere EF-Domstolens afgørelser på dette område for derved at tydeliggøre patienters rettigheder i forbindelse med sundhedsydelser på tværs af grænserne og for at fremlægge ledsageforanstaltninger, så tilgængeligheden af sundhedsydelser af god kvalitet kan sikres på tværs af grænserne.
Den bekymring, der i løbet af de seneste måneder er givet udtryk for, om forskellige aspekter af dette område har ført til yderligere overvejelser og høringer. Men kollegiet overvejer nu at vedtage et forslag til et direktiv om anvendelsen af patienternes ret til sundhedsydelser på tværs af grænserne før udgangen af juni 2008.
Det er vores mål at fremlægge et forslag, hvis endelige mål er at hjælpe borgere med at udnytte den ret, de har fået af EF-Domstolen i stedet for at skabe flere problemer. Dette forslag fokuserer på patienternes rettigheder og øget adgang til sundhedspleje. Det bliver en del af en social pakke, som lanceres i samarbejde med kommissær Špidla, og som har til formål at fremme adgangen, mulighederne og solidariteten for alle EU-borgere.
Patienterne vil være dette initiativs hovedfokus, og det er helt i tråd med Kommissionens gennemgående borgerorienterede tilgang.
Forslaget giver ikke patienterne nye økonomiske rettigheder. Patienternes rettigheder, der er fastsat af Domstolen, relaterer til de økonomiske ydelser, der allerede er defineret af medlemsstaterne. Dette forslag skaber blot en ramme, som gør det lettere for patienterne at bruge deres rettigheder mere effektivt, med større retssikkerhed og gennemsigtighed og med større forudsigelighed.
Endelig vil forslaget også udgøre det juridiske og administrative grundlag for et nyere og bedre samarbejde mellem medlemsstaterne på nogle fremadrettede sundhedsmæssige områder, hvor merværdi og synergier i EU forventes at være afgørende.
Avril Doyle
- (EN) hr. formand! Jeg byder også kommissær Vassiliou velkommen her på hendes første dag, hvor hun besvarer spørgsmål. Det er dejligt at have hende her. Tak for Deres svar, kommissær.
Sundhedsbeskyttelse blev oprindeligt af meget gode grunde udelukket fra tjenesteydelsesdirektivet, fordi vi ønskede et direktiv om sundhedstjenester. Vi har allerede ventet alt for længe. Jeg er ikke sikker på, hvilket budskab det sender til os, at det bliver skubbet rundt fra det ene bord til det andet i Kommissionen. Er det bekymrende med for meget privatisering? Er det bekymrende, at vi kan komme til at nedslide sundhedstjenester i medlemsstaterne? Der er allerede store forskelle i kompetencerne på dette område og forskelle i standarder, og i det indre marked har patienter ret til, som EF-Domstolen har bestemt, at rejse for at få behandling, hvis de ikke kan få rimelig adgang til behandling i deres egen medlemsstat. Hvad er helt præcis skyld i forsinkelsen indtil nu, fru kommissær?
Mairead McGuinness
- (EN) Hr. formand! De kan måske ikke besvare dette lige nu, fru kommissær, men De kan måske vende tilbage til mig.
Jeg har hørt kommentarer i forbindelse med Lissabontraktaten om påstande fra nejkampagnen i Irland om, at traktaten kommer til at fremme en privatisering af sundhedspleje og udveksling af tjenester. Jeg ville sætte pris på en afklaring af dette.
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand, fru Doyle, fru McGuinnes! Det eneste, jeg kan gøre på nuværende tidspunkt, er at understrege, at vi er fast besluttede på at fortsætte. Lad os ikke tale om fortiden. Der er taget en beslutning, og jeg forsikrer Dem om, at vi i juni har forslaget klar til fremlæggelse for kollegiet. Stol på mig, når jeg siger, at vi fortsætter i juni.
Der er store bekymringer forbundet med privatisering, men jeg mener, at denne bekymring er ubegrundet. Forslagets fokus er patienternes behov. Det sikrer, at hvis patienterne rejser for at modtage pleje, så er den pleje sikker og af god kvalitet. Det præciserer også, hvilke betingelser der skal være opfyldt, før borgere kan få godtgjort sundhedspleje på tværs af grænserne af deres nationale sundhedssystem eller udbyder af sundhedstjenester, og hvornår de ikke kan. Disse betingelser for godtgørelse er ikke nye men en kodificering af EF-Domstolens afgørelser.
Dette forslag skaber ikke mulighed for at modtage sundhedspleje i udlandet, som ikke allerede er fastlagt af Domstolens afgørelser. Dette forslag har til formål at sikre, at sundhedspleje på tværs af grænserne foregår inden for en klar ramme for sikker og effektiv sundhedspleje af høj kvalitet i hele Unionen. Målet er at skabe en klar ramme.
Formanden
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
Formanden
Spørgetiden er afsluttet.
(Mødet udsat kl. 20.00. og genoptaget kl. 21.00)
