Състояние на трансатлантическите отношения след изборите в САЩ (разискване) 
Председател
- Следващата точка е докладът на г-н Millán Mon, от името на комисията по външни работи относно състоянието на трансатлантическите отношения след изборите в САЩ.
Francisco José Millán Mon
докладчик. - (ES) Г-н председател, на първо място бих искал да благодаря на докладчиците в сянка, по-конретно на г-н Severin, г-н Lambsdorff и г-н Lagendijk, както и на комисията по външни работи, и на докладчиците по становища г-н García-Margallo и г-жа Quisthoudt-Rowohl. Благодаря на всички тях за съдействието при изготвянето на доклада за отношенията между Европейския съюз и САЩ.
Така ние успяхме да изготвим доклад с широк консенсус по една важна тема. Ето защо докладът, който ще гласуваме утре, представлява категорично и убедително послание от Европейския парламент в много подходящо време. Твърдя, че това е важна тема, защото е ясно, че Европейският съюз и САЩ са две много важни действащи лица на световната сцена, които трябва да работят в тясно сътрудничество, както е редно за онези, които споделят еднакви принципи и ценности, и много общи интереси.
Ключовото послание на доклада е, че се намираме в много подходящ момент за укрепване на трансатлантическите отношения. За това има три основни причини. Първата е новата администрация в САЩ, която е прагматична, която знае, че никоя държава не може сама да се справи със световните предизвикателства и която породи големи очаквания сред обществеността в Европа, и по света. Втората е по-силен Европейски съюз, по-способен за външни действия, отколкото беше ЕС през 1995 г., когато беше договорена Новата трансатлантическа програма (НТП); който, освен това, скоро ще бъде подкрепен с инструментите за външна политика и отбрана на Договора от Лисабон. Третата причина е нов контекст, характеризиращ се със световни предизвикателства, като икономическата криза и изменението на климата, а не само военни предизвикателства, каквато беше ситуацията до скоро.
Пред лицето на новите предизвикателства сътрудничеството с Европейския съюз ще бъде много полезно за САЩ. Трансатлантическите отношения трябва да се укрепят в две измерения: институционално и физическо, като включват и практическо сътрудничество. Трябва да използваме Договора от Лисабон, за да укрепим институционалните структури: два пъти годишно, а не само веднъж да се провеждат срещи на върха, на които да присъства новият постоянен председател на Европейския съвет; създаването на Трансатлантически политически съвет, на който веднъж на три месеца да се срещат върховният представител и заместник-председател на Комисията, и държавният секретар; обновяването на законодателния диалог чрез създаването на трансатлантическа асамблея; и подобряване на работата на Трансатлантическия икономически съвет (ТИС). Всички тези подобрения ще дадат възможност за по-интензивна и ефективна координация; те трябва да бъдат обобщени в ново споразумение за трансатлантическа асоциация и преговорите трябва да започнат веднага след влизането в сила на Договора от Лисабон.
Втората цел на доклада е да укрепи практическото сътрудничество. Това означава определяне на дневен ред за съвместно преодоляване на много предизвикателства и конфликти, както и на двустранни проблеми. За да се изработи такъв общ дневен ред през следващите месеци, Съветът и Комисията трябва да дадат тласък на контактите си с новото правителство във Вашингтон. Ето защо аз се радвам за срещата на върха в Прага на 5 април с президента Обама, както беше изтъкнато в изменението, внесено от моята група.
Докладът изброява някои световни предизвикателства, към които САЩ и Европейският съюз трябва да търсят общ подход; например икономическата криза, ефективните многостранни отношения за включването на нововъзникващите икономически сили, Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР), изменението на климата, подкрепата за правата на човека и т.н. В него се споменават също и редица регионални въпроси, по които трябва да работим координирано; това са конфликти като този в Близкия изток и ядрените програми в Иран и Афганистан; отношенията с Русия и страните от Латинска Америка също са споменати. Разоръжаването и сигурността са други области, в които е необходимо да се подобри координацията, включително борбата със сериозната заплаха от тероризъм, която трябва да се води в пълно съответствие с нормите на международното право и при зачитане на правата на човека.
Госпожи и господа, докладът разглежда също и някои двустранни въпроси в областта на правосъдието и на вътрешните работи, включително визовите проблеми. В него се подчертава също и необходимостта от широката подкрепа на гражданското общество за трансатлантическото партньорство, особено тази на младите хора. Икономическите и търговските отношения също са включени в доклада, като се подчертава нуждата от напредък по отношение на интеграцията на трансатлантическия пазар. По тези въпроси аз, разбира се, съм включил много предложения от комисията по икономически и парични въпроси и от комисията по външни работи.
В заключение, госпожи и господа: считам, че ако утре този доклад бъде приет, Европейският парламент ще изпрати ясно послание. Ние призоваваме за заздравени отношения между Европейския Съюз и САЩ, включително на институционално равнище. Вярвам, че такова заздравяване на отношенията ще е от полза за двете страни, а също и за международната общност като цяло.
Alexandr Vondra
действащ председател на Съвета. - (EN) Г-н председател, извинете ме, че закъснях малко заради провеждащото се тук заседание на Съвета на председателите на комисии. Всъщност аз едва тази сутрин пристигнах от Вашингтон. Бих искал да Ви благодаря за поканата да участвам в това важно и навременно разискване относно трансатлантическите отношения и специално да благодаря на докладчика, г-н Millán Mon, за ценния и широкообхватен доклад, който прочетох с интерес по време на пътуването ми. Председателството и Съветът могат да се съгласят с много неща в доклада.
Каквито и да са нашите политически възгледи, ние всички знаем, че трансатлантическите отношения са жизнено важни за нашето бъдеще, за бъдещето на Европа. В продължение на шест десетилетия стабилното трансатлантическо партньорство беше водеща сила за мира, стабилността и напредъка за Европа и Северна Америка, както и за целия свят. Твърдя, че това не е само история. Това е и най-добрата възможна програма за 21 в. Трансатлантическите отношения ни позволяват заедно да постигаме резултати, които не са по силите на който и да било отделен партньор. Тук ще цитирам вицепрезидента Джо Байдън, който по време на първото си посещение в Мюнхен ясно каза, че Америка има нужда от Европа и Европа се нуждае от Америка. Мисля, че ние напълно можем да разберем подобно изявление. Ако работим в съгласие, ние можем да определим условията на световния дневен ред. Ако между нас няма съгласие, е много трудно да придвижим напред какъвто и да било дневен ред, така че трансатлантическите отношения ни позволяват заедно да постигаме резултати, които не можем да постигнем сами.
Президентските избори в САЩ през ноември миналата година породиха безпрецедентно ниво на въодушевление, очакване и интерес тук, в Европа. Това е защото изборът на президент на САЩ има значение за европейците. Президентът Обама показа нов подход към предизвикателствата, пред които сме изправени. Много хора в Европа бяха привлечени от тази промяна и от духа на промяната. От двете страни на Атлантическия океан се създадоха големи очаквания. Тези очаквания представляват възможност за нашето съвместно сътрудничество във време, когато най-много се нуждаем от него. Но те трябва внимателно да се управляват, защото нищо не би било по-пагубно за нашите отношения от несбъднатите надежди, а колкото по-големи са надеждите, толкова по-трудно е да бъдат удовлетворени.
Новата администрация започна енергично. Както се очакваше, голяма част от дневния ред на президента бе посветен на икономическата и финансовата криза. Окуражаващо беше да се видят бързите решения относно Гуантанамо - говорихме тук за това само преди няколко седмици - подновения ангажимент по въпросите за Близкия изток и свикването на конференцията за Афганистан, която ще се проведе на 31 май в Хага. Всичко това са инициативи, за които призовават много хора в Европа.
Диалогът със САЩ е възобновен. От моите контакти с новата администрация, включително срещите с вицепрезидента Байдън и държавния секретар Клинтън тук, в Брюксел, е ясно, че САЩ желаят да променят нагласата по отношение на ЕС и нашите партньори. Приветствам прагматичния подход, който характеризира тези начални контакти.
Макар и промяната на тона да е важна, разбира се, сама по себе си тя не води до конкретни резултати. Ако говорим за конструктивна съвместна работа, ние трябва заедно да разгледаме нашите политически приоритети и да преоценим начина, по който функционира трансатлантическото партньорство. Вашият доклад е ценен принос в този процес. Това, разбира се, е процес, който от страна на ЕС започна през миналата година, когато министрите на външните работи разискваха трансатлантическите отношения на двете неофициални срещи в Авиньон и Марсилия. Мисля, че дължим благодарност както на френското председателство за инициирането на събитията, така и на Португалия, която също изигра важна роля. Този процес трябва да продължи да се развива през следващите месеци. Отлична възможност за това ще се появи през следващата седмица на неофициалната среща на държавните и правителствени ръководители с президента на САЩ в Прага. Трансатлантическите отношения са богати и разнообразни и включват няколко политически области. Не мога да засегна всички тях, но бих изтъкнал онези, които ние бихме искали конкретно да разгледаме на предстоящата среща в Прага.
Първо, енергийната сигурност и изменението на климата. Тези взаимосвързани теми предизвикват голяма загриженост сред много европейци. Енергийната сигурност е ключов приоритет, чието изпълнение трябва да се преследва чрез цялостна стратегия, която обхваща както енергийната ефективност и насърчаването на възобновяемите източници, така и диверсификацията на енергийните доставки, източници и коридори. Винаги, когато е възможно и необходимо ЕС и САЩ трябва да си сътрудничат в тези области и да насърчават общ дневен ред. Относно климата, тази година ще бъде решаваща. Конференцията на ООН за изменението на климата в Копенхаген в края на декември представлява историческа възможност да се преразгледа и разшири прилагането на обвързващите международни цели относно изменението на климата.
ЕС пое амбициозни ангажименти по отношение на енергетиката и изменението на климата още преди конференцията. Изявленията и решенията на президента Обама по отношение на изменението на климата изглежда дават сигнали за важни политически промени, но предстои много упорита работа в тази посока. Разбира се, подкрепата на САЩ по този въпрос е жизнено важна, но не е достатъчна. Трябва да осигурим също и подкрепа от развиващите се страни като Китай.
Второ, икономическата и финансова криза. Настоящата криза е както тежка, така и в глобален мащаб и изисква силна политическа реакция на всички равнища, и в целия свят. В този контекст ЕС и САЩ имат особена отговорност, както по отношение на мерките, които вземат у дома, така и по отношение на международната координация. Ние трябва да сътрудничим със САЩ, за да гарантираме координиран отговор на настоящата световна криза и финансови проблеми. Трябва да работим заедно за решаване на въпросите относно надзора на финансовата система и реформата на международните финансови институции. Трябва също да координираме нашите политики за ускорен растеж и заетост. Трябва да сме сигурни, че подходите, които избираме, са съвместими и не пораждат изкривявания на конкуренцията на трансатлантическия пазар. Много от тези въпроси ще бъдат разгледани в групи като Г-8 и Г-20, по-конкретно на срещата на върха на Г-20 в Лондон, с която ще започне посещението на президента Обама в Европа. Ясно е обаче, че трансатлантическите отношения ще бъдат ключови при изготвянето на по-широкообхватен дневен ред.
Трето, Афганистан е ключов въпрос както за Европа, така и за САЩ. Това е общ проблем - терористични атаки както в САЩ, така и в Европа се зараждат в този регион. Важно и трудно предизвикателство пред всички европейски политически лидери е да обяснят на своите граждани, че тяхната собствена сигурност трябва да бъде защитена в Кабул. Афганистан беше и главната тема на неофициалната среща на Тройката на ЕС с вицепрезидента Байдън в Брюксел на 10 март. Вицепрезидентът изрази надежда, че Афганистан ще остане на водещо място в дневния ред на ЕС. Той ясно заяви, че САЩ не само търсят нашата подкрепа за цялостната стратегия в Афганистан, но и ангажимент, който да материализира тази подкрепа с конкретни ресурси. Знаейки, че въпросът за сигурността на афганските граждани е от основно значение, ние пристъпихме към увеличаване на числеността на нашата полицейска мисия в страната. Освен цивилната мисия EUPOL е необходима военна полиция - "жандармерията", за която говорим. В този смисъл изпращането на хора, които да обучат жандармеристи на място, като принос на ЕС към мисията на НАТО, е възможност, която председателството обсъжда с новоназначения специален пратеник на ЕС за Пакистан и Афганистан. Срещнах се с Пиер Лелуш от Франция например, а обсъждаме този въпрос и с Дик Холбрук. Трябва също да се уверим, че са налице условия президентските избори в Афганистан да са успешни и трябва да държим сметка за регионалния аспект, по-конкретно, като продължим да подпомагаме развитието на устойчиво гражданско управление в Пакистан. Този регионален аспект е много важен и ние го разглеждаме неразделно от националното измерение и след това от световното.
Четвърто, многостранният отговор ще бъде решаващ, за да овладеем риска от разпространение на оръжия за масово унищожаване. ЕС и САЩ изразяват нарастваща загриженост относно ядрената активност по-конкретно на Иран и провала на тази страна в спазването на международните й задължения в ядрената сфера. ЕС и САЩ трябва заедно да гарантират, че развитието на ядрената технология е ограничено в рамките на законни, граждански цели. Най-добрият начин да се постигне това е да се създадат силни, международно обвързващи правила, подкрепени от надеждни механизми за проверка. В същото време ЕС и САЩ са готови да се ангажират с Иран относно конструктивни подходи към този и други проблеми на региона.
Друго предизвикателство пред нас е как да работим заедно, за да заздравим практическото прилагане на базираното на правила многостранно сътрудничество, което се основава на споделени ценности. В това отношение заедно можем да направим много. Съгласен съм с мнението на президента Обама, подчертано както от държавния секретар Клинтън, така и от вицепрезидента Байдън, че всеки избор между сигурността и идеалите е погрешен. В този смисъл, аз приветствам намерението на президента Обама да пристъпи към затварянето на Гуантанамо.
Ние приветстваме също и бързото ангажиране на президента Обама с арабско-израелския конфликт, включително назначаването на Джордж Мичъл като специален пратеник за региона. Трайният мир, който съответства на въжделенията както на израелците, така и на палестинците, е от жизнено важно значение за хората в региона и остава ключова цел както за ЕС, така и за САЩ. Постигането на такъв мир има потенциала да донесе още по-големи ползи и не на последно място - по-добро разбиране между Запада и по-широкия ислямски свят.
С интерес прочетох множеството препоръки във Вашия доклад относно институционалната структура на трансатлантическите отношения. До голяма степен съм съгласен, че институционалните връзки между ЕС и САЩ трябва да отразяват значението на отношенията. Инициативите, предприети от чешкото председателство, подчертават това. Ние от самото начало поехме задължения към САЩ и новата администрация на всички равнища. И след 10 дни председателството ще посрещне президента Обама в Прага за неофициална среща на върха с държавните и правителствени ръководители от ЕС. Както казах, това ще бъде възможност да оценим няколко измерения на трансатлантическите отношения и да потвърдим нашата воля да работим заедно. Тези дискусии ще продължат например чрез провеждането на редовни неофициални срещи на министрите на външните работи от ЕС и от САЩ. Считам също, че по-честите контакти между Европейския парламент и Конгреса на САЩ биха били от полза.
Благодарен съм на този Парламент за постоянната подкрепа за развитието на трансатлантическите отношения и по-конкретно за Вашия доклад. През тази година ние имаме нова възможност да продължим да развиваме тези отношения. За председателството и за Съвета трансатлантическото партньорство е било винаги от стратегическо значение за Европа като цяло.
Мога да ви уверя, че чешкото председателство е решено да осигури, че тези отношения ще останат в сърцевината на нашата по-широка външнополитическа стратегия и ще играят решаваща роля при преодоляването на многобройните предизвикателства и проблеми, пред които светът е изправен днес.
Benita Ferrero-Waldner
член на Комисията. - (EN) Г-н председател, отношенията между ЕС и САЩ имаха ново позитивно начало при новата администрация на президента Обама. В Комисията ние всички работим много упорито, за да дадем нашия справедлив принос към съживения ни общ дневен ред. Това също е една от причините да оценявам високо това навременно разискване. Доволна съм, че Парламентът и Комисията тук изглежда споделят едни и същи възгледи за много приоритети.
С нетърпение очакваме графикът на съвместните инициативи на ЕС и САЩ да се запълни. Моите встъпителни бележки ще се съсредоточат върху списъка със задачи за незабавно изпълнение, но в началото искам също така да наблегна на два въпроса относно институционалните структури на ЕС-САЩ. Първо, аз считам, че по-здравите връзки между законодателите в ЕС и в САЩ са жизненоважни за успешно трансатлантическо партньорство. Второ, ще проследя препоръките в доклада относно преразглеждането на Новата трансатлантическа програма от 1995 г.
Както много други колеги, аз вече се срещах с държавния секретар г-н Клинтън по различни поводи, а разговарях и с вицепрезидента Байдън при скорошното му посещение в Брюксел. Едно е ясно: настоящата администрация на САЩ ще търси партньори, на които може да разчита за справянето с всички световни и регионални предизвикателства, и идентифицира Европа като желан надежден партньор. Трябва да се възползваме от тази възможност.
Но, в същото време, те ще очакват от Европейския съюз конкретни резултати - не само във връзка с трудните въпроси като Афганистан и затварянето на Гуантанамо. Следователно ние трябва да разработим ясни позиции, основани на нашите интереси, и да говорим в един глас. Нека да го кажа ясно: критично важното трансатлантическо приятелство не е липса на алтернативен път за развитие. Европа и Европейският съюз трябва да дадат своя принос.
Ето защо един силен ЕС е важен партньор за САЩ в справянето със световните предизвикателства. Считам, че първоначално трябва да съсредоточим усилията си върху ограничен брой приоритети.
Разбира се, всичко, което правим е на фона на изключително затрудненото положение на световната икономика. Основната цел е по-голямо сътрудничество между Европейския съюз, Съединените американски щати и други големи участници в макроикономическата политика, както и реформирането на регулацията на финансовия сектор. Ние трябва по-добре да се координираме, за да насърчим възстановяването на търсенето и заетостта и трябва да гарантираме, че нашите политики са взаимно подкрепящи се и не нарушават търговията. На протекционистките елементи от двете страни на Атлантическия океан трябва да бъде даден отпор. Европейският съюз и САЩ трябва да работят в тясно сътрудничество, за да изпълнят решението на срещата на върха на Г-20 през следващата седмица, включително и за да бъдат разработени съвместими подходи към реформирането на регулацията на финансовия сектор. Последният Европейски съвет в Брюксел направи голяма стъпка в тази посока.
Ние трябва също и да се погрижим за трансатлантическата икономика, която отчита половината от световното производство и търговия. Вашият доклад много правилно акцентира силно върху този въпрос. Ние трябва да дадем тласък на Трансатлантическия икономически съвет (ТИС), който да я направи по-ефикасна при премахване на регулаторните бариери и насърчаване на растежа, като в същото време я направи по-стратегическа в перспектива. ТИС - както е по-известен - трябва да може да обсъжда например как да се избегне политиката "в ущърб на съседите", в националните планове за възстановяване.
Относно изменението на климата: за първи път от десетилетие насам политиките на ЕС и САЩ започват да се сближават. Ние следва да се съсредоточим върху постигането на споразумение в Копенхаген през декември. Трябва да поведем заедно, за да привлечем с примера си Китай и Индия в едно многостранно споразумение и да се заемем с интегрирания пазар за намаление на емисии на парникови газове като част от бъдещия глобален пазар. Както ЕС, така и САЩ трябва да насърчават посланието, че чистите, ефективни технологии и "зелени работни места" могат да имат роля в икономическото възстановяване. Президентът Обама вече правилно наблегна на този въпрос. Това означава също да започнем тясно сътрудничество в нашите програми за енергийни изследвания и да засилим нашия диалог за енергийната сигурност - както каза и нашия председател.
Що се отнася до външната политика за подпомагане и развитие, както президентът Обама, така и държавният секретар г-жа Клинтън изтъкнаха тяхното значение като част от цялостната външна политика. Това в голяма степен съответства на силите на ЕС като най-големия донор в световен мащаб. Ние следва да търсим подновяване на ангажиментите на САЩ към Целите на хилядолетието за развитие и възобновяване на диалога ЕС-САЩ относно сътрудничеството за развитие, като се постави акцент върху въпроси като ефикасност на помощта и политическа кохерентност.
Икономиката е на първо място в дневния ред на президента Обама, но САЩ побързаха също и да разгледат основните въпроси на външната политика.
Относно Афганистан и Пакистан: новата администрация е съгласна относно значението на една по-изчерпателна политика - да добавим граждански вълнения успоредно с военни такива. Поставеният от САЩ нов акцент върху изграждането на граждански капацитет и регионален подход, съсредоточен върху Пакистан, се доближават до дългогодишните политики на ЕС. Усилията на Комисията в Афганистан включват помощ при обучението на полицията, реформиране на съдебната система и насърчаване на алтернативни начини за препитание в селските райони например с оглед на борбата срещу отглеждането на дрога. Аз получих също и ясни сигнали за подкрепа от САЩ - включително от самия вицепрезидент Байдън - за активната ни работа в подготовка на евентуална мисия на ЕС за наблюдение на изборите в Афганистан, при условие че са изпълнени изискванията за сигурност. Аз активно търся възможност за осигуряване на допълнителни средства във всички тези области. Онзи ден обсъдихме това и с Ричард Холбрук, специален пратеник за Афганистан и Пакистан. С нетърпение очакваме участието си на регионалната конференция в Хага, както и на конференцията за Пакистан в Токио.
По подобен начин в Близкия изток призовавахме за по-сериозно ангажиране на САЩ от самото начало. Бяхме окуражени от присъствието на секретаря г-жа Клинтън на конференцията Sharm el-Sheik и от активността й през първата Четворка. Трябва да обсъдим как по най-добър начин да ангажираме и новото израелско правителство и - да се надяваме също и национално единно правителство на Палестина - за да постигнем решение с две държави. Окуражени сме, че администрацията на Обама желае да се ангажира с останалия регион, включително Сирия. Трябва да работим със САЩ и за ангажирането на Иран - както вече беше казано - като част от предотвратяването на разпространението на ядрени оръжия в региона, като засилим нашата работа и по отношение на стимулите и на санкциите.
ЕС играе важна роля и в източните съседни държави. Ще останем в близък контакт със САЩ що се отнася до нашата работа по насърчаването на демократичните и пазарно-ориентирани реформи в региона, включително чрез новото Източно партньорство, което преследва целите на политическото сдружаване и икономическата интеграция с нашите шест съседни страни на изток.
Ще говорим със САЩ повече, отколкото в миналото за това как да се ангажираме със стратегически партньори като Русия и Китай, а също така и с Латинска Америка. Най-неотложното ми желание е да направим така, че да гарантираме, че срещата с президента Обама в Прага на 5 април ще придвижи напред отношенията ни по един осезаем начин, като вече поставя фокус върху конкретни резултати. По този начин ще бъде подготвена сцената за успешна среща на върха между ЕС и САЩ във Вашингтон, вероятно през юни.
През юни ще има и повод да се изработи обновена трансатлантическа програма и устойчива програма за практическо сътрудничество между ЕС и САЩ.
Albert Deß
докладчик по становище на комисията по международна търговия. - (DE) Г-н председател, г-н действащ председател на Съвета, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, най-напред искам да благодаря на докладчика, Millán Mon, за внасянето на този отличен доклад, в който са разгледани всички необходими аспекти на справедливите трансатлантически отношения. Настоящият проект за резолюция относно състоянието на трансатлантическите отношения след изборите в САЩ показва колко важни са тези отношения.
Според данните на Комисията близо 14 милиона работни места в Европейския съюз и в САЩ зависят от тези трансатлантически икономически и инвестиционни отношения. Надявам се, че новият президент на Съединените щати, както самият той каза в предизборната си реч в Берлин през юли 2008 г., ще придаде голяма стойност на тези отношения. Както той каза тогава, Америка няма по-добър партньор от Европа.
В предложението за резолюция ние отбелязваме, че това партньорство е също и най-важното стратегическо партньорство и за Европа. Това партньорство наистина е предпоставка, особено в настоящата световна икономическа криза, за справянето със световните предизвикателства. Освен това предпоставка за жизнено трансатлантическо партньорство е, че американците също признават основателните тревоги на Европа по отношение на трансатлантическата търговия.
Ние в Европейския съюз имаме особено високи стандарти например за защита на потребителите, хуманно отношение към животните и за опазване на околната среда. Ние също така искаме на тези стандарти да отговарят и продуктите, доставяни от САЩ в Европа. Надявам се, че новият президент и неговата нова администрация ще работят за въвеждането на тези стандарти в САЩ. Тогава и ние няма да имаме проблеми.
Аз съм убеден, че утре това предложение за резолюция ще бъде прието, защото смятам, че то съдържа всичко необходимо за добри отношения.
José Manuel García-Margallo y Marfil
докладчик по становище на комисията по икономически и парични въпроси. - (ES) Г-н председател, искам да започна, като благодаря на докладчика за работата, която свърши, за да представи днес в залата пълен, цялостен и изключително навременен доклад.
Председателството и членът на Комисията говориха за следващите ангажименти, които имаме, начело със срещата в Лондон и след това Прага, когато Европейският съюз и Съединените щати ще сложат началото на нови отношения след избирането на президента Обама.
Искам да обърна внимание на доклада на комисията по икономически и парични въпроси, който представлява добре свършена работа, беше приет единодушно и е насочен към следните цели.
Първата цел е възстановяването от кризата. Или ще се възстановим заедно, или няма да се възстановим изобщо. В момента виждаме най-големите фискални пакети, познати на нашето поколение от 1929 г. насам. Те ще имат по-голямо въздействие и по-ниска цена за данъкоплатеца, ако успеем да координираме усилията си.
Втората цел е да реформираме институционалната финансова архитектура - която в настоящата криза се оказа неудачна - и да възстановим прозрачността за продуктите, субектите и пазарите. Или ще направим това заедно, или няма да успеем да го направим изобщо. Както ни припомни членът на Комисията, ние образуваме най-големия икономически блок в света и споделяме - както каза докладчикът - ценности, които ще позволят възобновяването на приятелските отношения.
Третата цел е интегрирането на финансовите пазари, за да устоим на конкуренцията на нововъзникващите пазари. За тази цел е необходимо да доближим нашите регулаторни пазари, което ще създаде възможност за прилагане на практика на принципа на взаимно признаване и по-добър надзор от органите от двете страни на Атлантическия океан.
Членът на Комисията засегна четвъртата цел се изрази по-добре, отколкото аз бих могъл да го направя: ние трябва съвместно да дадем отпор на изкушенията на протекционизма и би било добра идея да възприемем обща позиция в преговорите на кръга от Доха.
И накрая, г-жо член на Комисията, но не на последно място, заедно трябва да преодолеем световните дисбаланси, които в голямата си част са в основата на настоящата криза.
Трябва да създадем нова международна парична система и би било жалко, ако поради това, че не постигаме разбиране с нашия главен съюзник, нашият глас бъде изгубен в световния дебат.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
от името на група PPE-DE. - (ES) Г-н председател, партньорството между Съединените щати и Европейския съюз поначало се основава на ценности и на огромен икономически потенциал.
Общият продукт на двата региона възлиза на 23 милиарда EUR и представлява 60 % от световния брутен вътрешен продукт. Двата региона отчитат 60 % от световния търговски обмен и успяваха да мобилизират 75 % от нетните инвестиции в света.
Представеният ни от докладчика Millán Mon цялостен и балансиран доклад не би могъл да се появи в по-подходящо време - както самият той току що каза - съвпадащо с първото посещение на наскоро избрания президент на Съединените щати в Европа за участието му в срещата на Г-20, 60-ата годишнина на НАТО и извънредната среща на върха между Европейския съюз и Съединените щати.
Европейският съюз и Съединените щати трябва да съумеят да работят за консолидирането на лидерство, три аспекта на което според мен трябва да бъдат съживени.
Първо, ние трябва да опазим принципите и ценностите, които укрепват този трансатлантически съюз.
Второ, нужна ни е по-голяма амбиция в трансатлантическия диалог по отношение на теми, които бяха споменати както от докладчика, така и от члена на Комисията: Иран, Ирак, Близкия Изток, Афганистан и т.н.
Трето, трябва да се опитаме да започнем нов диалог по стратегически аспекти на световните проблеми, като борба с бедността, безопасност на храните и енергийна сигурност, борба с изменението на климата и т.н.
Г-н председател, съвсем ясно е, че тази Европа, която ние искаме да създадем като "сила", няма да може да укрепне, изправяйки се срещу Съединените щати, а вместо това да застане заедно с тях - като двама партньори, които споделят определена визия за света, някои ценности и изпитват взаимно уважение един към друг.
Това не означава, г-н председател, че Европейският съюз трябва да даде картбланш. Той трябва да защитава позициите си, когато е необходимо, например по въпросите за смъртното наказание, Международния наказателен съд, Протокола от Киото, Гуантанамо и законодателството с екстериториално действие, и Съединените щати ще трябва да уважават Европейския съюз като фактор за стабилността и равновесието в света.
Г-н председател, новият държавен секретар, г-жа Хилари Клинтън, много добре обобщи - и с това завършвам - като каза пред Сенатската комисия по външни отношения, че Америка не може да реши най-тежките проблеми сама и светът не може да ги реши без Америка.
Adrian Severin
от името на групата PSE. - (EN) Г-н председател, Съединените американски щати се нуждаят от силни Съединени европейски щати. Европейският съюз се нуждае от силен Американски съюз. Заедно, Съединените американски щати и Европейският съюз могат да бъдат гарант за световната сигурност и стабилност и да предложат модел за световен ред.
Този доклад не се отнася само за укрепването на трансатлантическите отношения, но също и за тяхното балансиране. Между двата бряга на Атлантическия океан съществува асиметрия, която влияе отрицателно върху трансатлантическото сътрудничество. Ето защо укрепването на политическия Европейски съюз е от съществено значение за бъдещото сътрудничество със Съединените щати. То ще позволи по-добро разпределение на тежестите при изпълнението на международните отговорности между двете страни.
Тези двама обективни стратегически партньори се нуждаят от по-дълбоки и по-добре структурирани отношения, както и от институционализиране на тези отношения. Докладът, който разглеждаме днес, препоръчва стратегическо разрастване на партньорството и процес, който да доведе до това. Едновременно ние трябва да мислим и за създаването на истински конфедеративен трансатлантически орган между нас и Съединените американски щати.
В същото време, консолидирането на трансатлантическото стратегическо партньорство трябва да предложи нова възможност за развитие на сътрудничеството с третия голям участник на северното полукълбо, а именно Русия. Отношенията Съединени щати-Европейски съюз не трябва да се разглеждат като трансатлантически съюз срещу Русия, а като изходна точка за създаването на формула за тристранно сътрудничество, насочено към поддържането на сигурност и стабилност в света.
В заключение, нашият приоритет не е да изразим очакванията си, самозалъгвайки се, а да изградим реалистични предположения за това какво могат да постигнат Европейският съюз и Съединените щати, като едновременно с това увеличим капацитета си за постигане на резултати. В тази светлина ние подкрепяме препоръките в доклада. Позволете ми да благодаря лично на г-н Millán Mon за голямото и любезно съдействие, което ни предложи, за да оформим тези препоръки.
Sarah Ludford
от името на групата ALDE. - (EN) Г-н председател, аз бих искала да се спра на въпросите относно правосъдието и сигурността, отразени в този доклад, не защото не се интересувам от икономическите аспекти, а защото разполагам само с три минути.
Ясно е, че е налице жизнена необходимост от трансатлантическо сътрудничество, за да се борим с тероризма и тежките престъпления, но това трябва да става при пълно зачитане принципа на правовата държава - национален и международен - и на основните права. За обмена на данни обаче трябва да е налице здрава и обвързваща правна рамка за защита на данните.
Най-ясният пример за промяната в подхода на президента Обама е намерението да затвори базата в залива Гуантанамо. Това заслужава поздравления и тази зала призова държавите-членки да реагират положително на официалното искане от САЩ за приемане на 60 нискорискови или безрискови бивши затворници, срещу които няма да бъдат повдигнати обвинения. Това искане беше официално отправено миналата седмица по време на посещението на заместник председателя г-н Баро и министър Лангер, и аз се надявам, че скоро ще видим резултата. Разбирам, че тя е подпомогната от готовността на американците самите те да презаселят някои, като например 17-те уйгури.
Би било добре също, ако президентът Обама предприеме действия извън указите си от януари и обяви закриването на всички места за задържане на ЦРУ и изричното преустановяване на политиката на извънредна екстрадиция. Необходимо е пълно разкриване на случилото се през последните седем години, включително възмутителното използване на изпращане на заподозрени извън страната за изтезаване, за да гарантираме, че това няма да се повтори и по-специално, че няма да се повтори тайното споразумение с Европа.
В този доклад, с приемането на изменението, което аз внесох, се отправя настоятелен призив към новата администрация в САЩ да ратифицира и да се присъедини към статута на Международния наказателен съд. Това очевидно би укрепило този съд. По същия начин премахването на смъртното наказание в САЩ би представлявало световно лидерство.
Бързото влизане в сила на Споразумението между ЕС и САЩ за екстрадиция и правна помощ ще даде тласък на сътрудничеството в областта на наказателното право и ще елиминира сивата зона, която направи възможни полетите за извънредна екстрадиция. Такова сътрудничество обаче може да бъде подкрепено само ако води до справедливо отношение. В моя избирателен район има човек, който е заплашен от екстрадиция и влизане в затвор с тежък режим за десетилетия, защото е проникнал незаконно в компютър на Пентагона. Тревожно е, че е успял, но той е компютърен маниак, а не терорист и страда от синдром на Аспергер. САЩ би трябвало да оттеглят молбата си за екстрадиция и да оставят той да бъде съден, ако това изобщо се случи, в Обединеното кралство.
И накрая, искам да се спра на темата за измененията, внесени от групата на Алианса на либералите и демократите за Европа (ALDE), които се отнасят до онлайн хазарта. Важно е да намерим своевременно решение по този спор относно забраните и преследването от страна на САЩ, които засягат само европейски интернет оператори на хазартни игри в неправомерно селективни съдебни дела. САЩ твърдят пред Световната търговска организация (СТО), че всички залагания в интернет са забранени, но това не е вярно. Базираните в САЩ онлайн залагания за конни надбягвания и всъщност официалните държавни лотарии се толерират, но само чужди доставчици биват преследвани.
Аз не обичам особено интернет хазарта - той всъщност ме тревожи - но дискриминационното отношение при безочливото погазване на разпоредбите на СТО няма място в здравите трансатлантически отношения. Между другото, същото се отнася и за визите, така че се надявам, че много скоро ще имаме отмяна на визите за всички граждани на ЕС.
Konrad Szymański
Г-н председател, вероятно няма важен международен проблем, който бихме могли да решим сами. Не говоря само за Иран, Ирак или Афганистан. Самите принципи на международния ред са разклатени от международния тероризъм. Женевските конвенции се нуждаят от реформи, за да осигурят възможност за по-добра реакция срещу заплахите, които не са свързани с конкретна държава.
Въпреки оптимистичните декларации, бъдещето на НАТО днес е под въпрос. Ако алиансът трябва да остане гарантът на нашата сигурност, европейските държави трябва да възобновят своите политически и военни ангажименти. Нашето сътрудничество обаче трябва да бъде прагматично - ние трябва да признаем, че Америка представлява различен, но равностоен модел на демокрация и да проявяваме сдържаност, когато даваме съвети относно международното право, Международния наказателен съд или смъртното наказание.
Joost Lagendijk
от името на групата Verts/ALE. - (NL) Г-н председател, ние сме на прага на нови отношения между Европейския съюз и Съединените щати. Всички знаем колко тежко пострадаха тези отношения от осемгодишното управление на Джордж Буш в Белия дом. Ето защо толкова много европейци се зарадваха на избора на Барак Обама и на неговото обещание да подходи към някои области по коренно различен начин. Докладът на г-н Millán Mon поставя всички тези важни въпроси. Примери за това включват съвместния подход към изменението на климата и към финансовата и икономическата криза. Има и други примери като необходимостта да следваме нова стратегия в Афганистан и Пакистан, и затварянето на лагера за задържане в залива Гуантанамо. Този последен въпрос, заливът Гуантанамо, беше една от грешките, които тежко увредиха моралния авторитет на Съединените щати пред света. Същото се отнася за въпроси като изтезанията и екстрадирането. Президентът Обама възнамерява да сложи край на тези практики и моята група горещо приветства това.
Има и друго решение, което вероятно е по-малко очевидно, но в моите очи е и възмутително и трябва да бъде променено, и то възможно най-скоро. Имам предвид отказа на Съединените щати да сътрудничат с Международния наказателен съд (МНС) в Хага. Дори по-лошо, Конгресът на САЩ си отмъсти, като само месец след създаването на МНС през юли 2002 г., прие Закона за закрила на американските военнослужещи.
Какво точно постановява този закон? Законът забранява на институциите и гражданите на САЩ да съдействат или да предават информация на МНС. Той задължава американците да получат международна гаранция за имунитет преди да участват в операции на ООН. С други думи, става невъзможно те да бъдат съдени. Държавите, поели ангажименти към МНС, могат да бъдат наказани за това и Съединените щати действително ги наказват. Накрая, най-голям шум в собствената ми страна, Нидерландия, предизвика фактът, че законът дава на президента на САЩ всички необходими средства - възможността да използва всички необходими средства - за да предизвика освобождаване на военен персонал на САЩ, задържан от Международния наказателен съд. Ето защо ние в Нидерландия наричаме този закон "Закон за инвазия в Хага".
Ние можем много да се шегуваме с това и сме го правили, при това съвсем основателно. Това обаче може да ни доведе до подценяване на значението на всичко това. Този закон беше крайно антагонистичен и представляваше много символична реакция от страна на президента Буш относно появата на МНС. Сега имаме нужда от равностойна по символика, но надявам се приятелска реакция от страна на президента Обама. Призовавам го да отмени този закон и да сътрудничи с МНС и призовавам Комисията и Съвета също да поставят този въпрос на вниманието на президента по време на срещата си с него следващата седмица.
Jiří Maštálka
от името на групата GUE/NGL. - (CS) Г-н председател, госпожи и господа, с голям интерес прочетох доклада и, честно казано, той предизвика у мен известно объркване. Докладът включва 61 точки и е изчерпателен, но, по мое мнение, е много неразбираем. В него изцяло липсват или дори не са включени въпроси, които в най-голяма степен засягат обикновените хора в Чешката република и в Европа. Не мога да открия ясно изразено мнение относно настоящата световна икономическа криза и подхода на ЕС и САЩ. Не мога да открия позиция относно войната в Афганистан, водена доста неуспешно от някои държави от ЕС заедно със САЩ. Позицията, изразена в този доклад, е необяснимо предпазлива. Какво се има предвид с призива "да представят нова стратегическа концепция"? Твърдението, че "приветства назначаването на Ричард Холбрук за общ специален пратеник за пакистанско-афганистанския регион" е напълно неуместно в доклад от този вид и не е нищо повече от демонстрация на размяна на услуги между малките групи политици, които взеха решението да бомбардират Югославия преди 10 години. Напълно липсва и ясна позиция относно плана за изграждане на елементи на националната система за противоракетна отбрана на САЩ в Централна Европа, който между другото се превърна в ябълка на раздора в международните отношения и е причина за създаването на програма за милитаризиране на космическото пространство.
Въпреки че докладът съдържа забележимо отдалечаване от политиката на двойни стандарти по отношение на Източна Европа и включва по-силен акцент върху международното право, като цяло той изглежда като документ в защита на Върховния представител на ЕС Хавиер Солана. Работата е добре свършена и няма нужда от коренни промени. Документът включва призиви за създаване на два нови, общи за ЕС и САЩ, органа и предложение за това. По мое мнение, литературни творби от този вид не би трябвало да се представят пред Европейския парламент. Вместо това се нуждаем от резолюция относно начина, по който да се справим с основните проблеми, засягащи света днес.
Bastiaan Belder
от името на група IND/DEM. - (NL) Г-н председател, аз в голяма степен споделям духа, преобладаващ в доклада на г-н Millán Mon, по отношение на изключителното значение на трансатлантическите отношения за Европейския съюз. Той е прав да се позовава на искрено споделени политически и социални ценности.
Наред с тази похвала, имам и някои критични коментари. Мисля, че е жалко, че докладчикът препоръчва само бегло в точка 35 общ трансатлантически подход към Китай. Няма конкретни предложения и това в тези времена на световна криза и в подготвителния период преди срещата на Г-20 в Лондон, където цялото внимание ще бъде насочено върху финансовите резерви и мощ на Пекин. Наистина, в параграф 47 докладчикът изтъква общите трансатлантически търговски интереси като прилагането на правата на интелектуална собственост. Къде остава общата област на загриженост - Китай - г-н Millán Mon?
Вторият ми коментар се отнася до обективния поглед към многостранността - идея, която толкова често е била проповядвана в тази зала. Само Съединените щати на базата на своята политическа воля и военна мощ желаят и са способни да гарантират стабилност и сигурност в света. Нека направим едно бързо сравнение с Европа. Задачата на Европа е просто да подкрепя Вашингтон по отговорен и надежден начин. За мен точно това е истинското трансатлантическо сътрудничество, тъй като, макар и Съединените щати да се нуждаят от Европа, ние трябва да сме наясно, че Европа се нуждае от американците много повече, отколкото те от нас. Нека вземем предвид това съображение.
Jana Bobošíková
- (CS) Госпожи и господа, аз поздравявам г-н Millán Mon за полезния и вдъхновяващ доклад относно състоянието на трансатлантическите отношения. Тъй като тук няма време за обстоен анализ, искам да направя само някои коментари. Първо, текстът от точка Б) на резолюцията не трябва толкова категорично да твърди, че Договорът от Лисабон ще влезе в сила. Ние все още не знаем това. Второ, в разделите, които правилно описват необходимостта от реформи в международната финансова система, Световната банка и МВФ, липсва изискването за реформи и строга регулация на рейтинговите агенции. Тези агенции дадоха на банки и застрахователни компании максималния позитивен рейтинг тройно А, дори когато последните бяха пълни с "токсични" активи, de facto, банкрутирали и плащащи милиарди на своите шефове. Трето, в параграф 24 се обръща внимание на доклада от експертна група от 16 новинарски агенции в САЩ относно световните тенденции за периода до 2025 г. Трябва да изтъкна, че подобни анализи бяха направени и в Русия и в Китай, но докладът не обръща достатъчно внимание на тези сведения. При всички случаи трябва да се обърне повече внимание на Китай. Бих искала да посоча, че според "Файненшъл таймс" от миналата седмица трите най-големи банки в света, измерени по пазарна капитализация, са китайски. Брутният вътрешен продукт на Китай настига този на САЩ. ЕС трябва да съобрази поведението си с това. Четвърто, в параграфи 31 и 32 се споменават редица прецизни планове относно Русия. Говори се за необходимостта от конструктивно сътрудничество, но в параграф 33 ЕС и САЩ вече биват призовани да разработят обща стратегия относно шестте държави от бившия Съветски съюз, където в голяма степен се говори руски език, а има и руско население. Госпожи и господа, според доклада тази стратегия ще бъде приложена без Руската федерация. Ако е така, аз се страхувам, че, за съжаление, ние не говорим за конструктивно сътрудничество, а за засяване на семената на редица конфликти и се надявам, че наистина не искаме това.
Elmar Brok
- (DE) Г-н председател, г-жо член на Комисията, г-н действащ председател на Съвета, госпожи и господа, Европейският съюз и неговите държави-членки и Съединените американски щати са сили на свободата и демокрацията. Те имат по-голям запас от ценности, отколкото почти всеки друг от обществото на нациите на планетата.
По време на последните избори Съединените щати още веднъж доказаха, че имат капацитет за обновяване и подмладяване в този процес, основан на ценности и демокрация. В този световен ред, както отново показа кредитната криза, най-важното е ние, европейците, да работим в по-тясно сътрудничество с американците и да свържем нашите интереси, защото само тогава можем да установим стандарти и да задълбочим отношенията между нашите държави.
Ето защо аз считам доклада на Millán Mon за изключително важен в този критичен момент. Трябва да положим усиля да придвижим напред Трансатлантическия икономически съвет и да приложим политика, която премахва бариерите пред безмитната търговия, така че да можем да гарантираме, че интересите ни са свързани, а трансатлантическият пазар е постигнат, като по този начин и политическите ни отношения ще се задълбочат трайно.
Тук трябва да признаем, че това ще се случи само ако парламентите вземат участие, защото само посредством парламентите могат да бъдат адекватно адаптирани повечето нормативни актове, а също така, че този процес и предложенията, свързани с Трансатлантическия законодателен диалог и трансатлантическата асамблея, са от първостепенна важност.
Освен това от решаващо значение е, че днес ние разработваме дългосрочни стратегии, че сме в положение да правим общи планове и че двете страни знаят кои ще бъдат нашите общи интереси след 10 или 20 години, така че въз основа на тях да можем да установим практическата си политика. Считам също, че това ще даде на чешкото председателство отправна точка, за да подчертае това на срещата с американците на 5 април, така че да можем да постигнем по-здрава обвързаност на общите ни интереси.
Един последен коментар: всичко това ще проработи, само ако Европейският съюз е по-силен и по-добър партньор, ако той разполага с нещо, подобно на Договора от Лисабон и придобие свобода на действие във външната политика. Ето защо бих искал да помоля незабавно да защитим нашите интереси и да помним, че трябва да предприемем тези стъпки напред, за да можем да започнем истинско партньорство със Съединените американски щати в пълно съгласие.
Erika Mann
- (EN) Г-н председател, бих искала да кажа няколко думи относно нашите икономически отношения и да благодаря на колегата, г-н Mr Millán Mon за отличния доклад.
Ние трябва да припомним сами на себе си какво искаме да постигнем. Искам да кажа, че именно Европейският парламент, който в много по-късен етап получи подкрепа от Съвета и Комисията, лансира тази идея за по-здрави икономически отношения и за създаване на трансатлантически пазар. Идеята за трансатлантически пазар беше последвана от Трансатлантическия икономически съвет (ТИС). Всяка от тези инициативи може да оцелее само ако има силната подкрепа от двете страни. Наличието на ново управление в Съединените щати не означава автоматично, че ще имаме силна подкрепа за икономическия съвет, тъй като се намираме в огромна икономическа и финансова криза.
Следователно аз бих призовала както Комисията, така и Съвета да гарантират, че Трансатлантическият икономически съвет ще получат цялата необходима подкрепа, защото тя не се дава автоматично.
Искам само да ви припомня три точки от дневния ред, които са много важни и които трябва да решим по някакъв начин. Първата е програмата за търговски диспут. Тази програма все е още доста всеобхватна, но аз бих искала да се концентрирам върху една много важна тема и това е случаят Еърбъс-Боинг, който е представен пред Световната здравна организация и непрекъснато се отлага. Призовавам ви да намерите решение. Този въпрос не в дневния ред на ТИС, но ние трябва да намерим решение скоро, в противен случай ще имаме трудности в един голям сектор.
Втората ми молба е да гарантирате, че най-сетне ще имаме пътна карта и прозрачност по въпросите, които се разискват в ТИС. Много пъти призовавахме за това. Зная, че Съветът работи по този въпрос, но все още няма сериозен напредък. Бихме искали много скоро да имаме изслушване на двете страни относно сигурността на контейнерите. Това беше договорено на нашата последна среща за ТИС, но ще са необходими последващи действия.
Последното, което искам да кажа, е: направете така, че да представите на вниманието на ТИС идеята за съвместно определяне на еталон за сравнение за енергоемки производства. Това е единственият начин да се реши проблемът с енергоемките производства.
Anneli Jäätteenmäki
- (EN) Г-н председател, следващата седмица президентът на Съединените американски щати, г-н Обама, ще пътува до Европа за своето първо презокеанско посещение, за да засвидетелства своя ангажимент към трансатлантическия съюз и диалог.
С избирането му за президент той донесе надежда и промяна не само в Съединените американски щати, но и за целия свят, както и за Европа. Наложително е ЕС да създаде мрежи за комуникация, за да поддържа активен диалог със Съединените американски щати по много ключови въпроси като конфликта в Близкия изток, икономическата криза и изменението на климата. Тези проблеми са световни и трябва да се обсъждат в международно сътрудничество със Съединените щати, Европейския съюз, европейските държави, Китай, Индия и всички държави в света.
Bogusław Rogalski
- (PL) Г-н председател, президентските избори в Съединените щати откриха нова епоха в историята на отношенията с тази страна и нова епоха за самата страна. Надявам се, че за Съединените щати това ще е еволюционна, а не революционна промяна.
Аз обаче съм изпълнен с тревога заради странните, укрепващи отношения между Съединените щати и Русия за сметка на международни споразумения с някои държави в Европа като Полша или Чешката република например по въпроса за изграждането на противоракетен щит, където Съединените щати се върнаха към по-ранни ангажименти към тези държави. Нека си спомним също и за визите, които Съединените щати все още изискват от някои държави-членки. Това не трябва да се случва в трансатлантическите отношения между ЕС и САЩ.
Укрепването на трансатлантическото сътрудничество трябва да бъде въпрос със специално значение в борбата срещу тероризма, която преди всичко да се основава на зачитането на международното право. По думите на Барак Обама никоя нация, независимо колко е голяма и силна, не може сама да се справи със световните предизвикателства. Нека ние, присъстващите в тази зала, също запомним това, защото ми се струва, че често се заблуждаваме, че Европейският съюз може да посрещне това световно предизвикателство сам.
Zbigniew Zaleski
- (PL) Г-н председател, в своя документ нашият колега г-н Millán Mon, а също и членът на Комисията и министъра представиха възможните решения стратегии и цели, които трябва да направляват нашето сътрудничество с Америка. Аз бих искал да се върна на една друга мисъл и да я споделя с вас.
Мисля, че предизборният лозунг на Барак Обама - "Промяната, от която се нуждаем" - засяга и европейците. Имам предвид промяна на нашето отношение към САЩ. От една страна, ние се възхищаваме на богатството, икономиката, науката, филмите, музиката и свободата на това исторически младо общество. От друга страна, е налице неодобрение и дори враждебност към американската политика, американската религиозност и американския капитализъм, особено от страна на членове на лявото крило. Парадоксално, Русия неизменно е приятел, независимо какво прави, включително най-тежките посегателства, като например убийствата на журналисти, а Америка е партньор, облечен в дрехите на враг - враг, който наистина помогна за освобождаването на Европа от нацистите и който не беше длъжен да даде тези жертви, но го направи по собствена воля. Те са възприемани като враг, който помогна да се възстанови Европа, но въпреки това не получи титлата постоянен коалиционен партньор.
Ето защо аз говоря за адекватни стандарти и преценки въз основа на здрав разум, а не на единствено правилната и справедлива идеология, която като че ли е ехо, отекващо от Москва. Лошото и погрешното от страна на САЩ трябва да получи съответната оценка, но това, което е добро и може да ни помогне да осъществим целите на ЕС, трябва да се цени подобаващо. Сътрудничеството трябва да се основава на действителността и едновременно с това на стабилна воля за съвместно решаване на проблемите. Множеството изявления, похвалите, измененията и цели резолюции, предложени от левите през последните четири години, на които съм имал възможност да бъда свидетел, често бяха подплатени с отрицателно, обобщаващо отношение, не непременно подкрепено с факти. Позволете ми едно последно изречение, г-н председател - Барак Обама стана президент единствено по волята на нацията, една нация, с която си струва да работим, една нация, която защитава ценности, важни и за нас.
Libor Rouček
- (CS) Госпожи и господа, Европа и САЩ са изправени пред серия световни проблеми и предизвикателства. Финансовата и икономическата криза, проблемите на глобалното затопляне, тероризма, разпространението на ядрените оръжия, нерешени проблеми и конфликти в Близкия изток, Ирак и Афганистан и много други проблеми. Нито ЕС, нито САЩ могат да решат който и да било от тези проблеми без нужното съдействие като стратегическо сътрудничество и стратегическо партньорство от вида, който вече беше обсъден тук. Партньорство, основано на споделени ценности като свобода, човешки и граждански права, и демокрация - ценности, които са доказали стойността си през последните 60 години.
С идването на новата администрация в САЩ се засвидетелства огромно желание за сътрудничество. Преди няколко седмици някои от нас имаха възможността да посетят Вашингтон и да разговарят не само с помощник-секретарите в Държавния департамент, но и с нашите колеги от Конгреса, Сената и от различни научни институти. Налице е желание за сътрудничество, за съвместна работа и съвместно решаване на проблемите. Така че аз също искам да се присъединя към призива членовете на ЕП да започнат много по-тясно и по-интензивно сътрудничество с колегите им от САЩ.
Стратегическото сътрудничество между Европа и САЩ обаче не трябва да се обръща срещу трети страни, срещу партньори като Русия или Китай. Например проблемите на разоръжаването и контрола върху ядрените оръжия не могат да бъдат решени без сътрудничество с Русия. Ето защо аз приветствам подновяването на разговорите по Договора START а също и на дискусията с нашите партньори от Русия относно въпроса за противоракетната отбрана на САЩ в Европа. Всичко това е важно. Бих искал да завърша с пожелание към чешкото председателство за успех на предстоящата среща на върха в Прага и с благодарност към г-н Millán Mon за този доклад.
Ignasi Guardans Cambó
- (ES) Г-н председател, наскоро, в една своя реч в САЩ, във Вашингтон, като първи европейски лидер, който говори в столицата им Гордън Браун каза, че няма политическа памет за време, когато Европа да е била толкова благоразположена към Съединените щати. Това определено е така. Никога не е имало толкова много про-американизъм, толкова много американизъм, да кажем, в целите ни общества, а очевидно и в политическите ни, културни и социални елити като цяло.
Ние би трябвало да се възползваме от този факт. Това е общо усещане, което надхвърля личната симпатия към новото правителство и което е съчетано с широка обща програма, по която можем да работим, която е налице и е много добре обяснена в доклада, който предстои да гласуваме утре.
Много е важно също да сме съвсем наясно с факта, че макар да споделяме много неща, нашите интереси не винаги са едни и същи, и следователно като приятели, които сега разговарят лице в лице, гледайки се в очите, способни да работят заедно в определени сфери, ние ще продължим да имаме различия. Това е особено вярно, защото служим на различни общества, като аз говоря съвсем конкретно за икономическата и търговската сфера; в това отношение има висящи въпроси, които ще трябва да бъдат решени чрез възможно най-доброто сътрудничество, но без да се пренебрегват позициите на всяка страна.
В този контекст Европейският съюз трябва да е самокритичен относно това, което трябва да прави и да подобри, за да бъде достоен за доверие. Знаем, че след като бъде приет Договорът от Лисабон, ние ще разполагаме с по-ясни инструменти и ще можем да ги прилагаме. Още в началото обаче трябва да осъзнаем, че ако искаме да спечелим уважение и да се появим в обозрението на САЩ, трябва да реформираме също собствения си начин на работа.
James Elles
- (EN) Г-н председател, смятам, че имаме пред себе си много важен доклад, предвид факта, че нашият докладчик Francisco Millán Mon успя да получи почти единодушното одобрение на комисията по външни работи. Аз не знам такова нещо да се е случвало в миналото: всички групи в действителност се обединяват, за да изразят подкрепата си за по-тясно трансатлантическо партньорство. Забелязах, наистина, че в този доклад ние за първи път наричаме това сътрудничество най-важното стратегическо партньорство за ЕС. Ние имаме и много други партньорства, но това е решаващото за нас в Европейския съюз.
Както беше споменато по-рано, има нов тон, но усещам също, че това е тонът и на американците, които очакват да видят какво може да направи Европа, за да бъде партньор в световната система и поради това ние трябва да помислим с какво можем да допринесем за този процес.
Аз мисля, г-жо член на Комисията, че акцентът в това разискване бяхте Вие, като казахте, че това, което търсим, е по-стратегически диалог, възможност да се разглеждат дългосрочни тенденции, както се прави в доклада NIC 2025, способност да гледаме далеч напред и да споделяме общи анализи и като резултат от това - способност за съвместни действия. Предполагам, че ще е необходима известна инициатива от Европейския съюз - вероятно нашата подкрепа за бюджет 2010, за да можем да формулираме собствено мислене в дългосрочен план, тъй като такова мислене почти липсва не само в Комисията, но дори и в тази зала по отношение на дългосрочните тенденции като тези, залегнали в доклада NIC.
Паралелно с това ние ще трябва да намерим начин да осигурим по-гладък терен за участието на европейците и американците в тези разисквания. През последните пет години сме свидетели в Брюксел на голям наплив от експертни центрове (think tanks) от САЩ, които ни казват какво би трябвало да правим в конкретни политически аспекти, но твърде малко е направено относно това европейците да комуникират нашите идеи относно европейската политика във Вашингтон. Трябва да обърнем внимание на това и да осигурим нужния бюджет, за да постигнем такова въздействие, така че да имаме равностойно участие в трансатлантическите обсъждания.
Ana Maria Gomes
- (EN) Г-н председател, след като с избирането на Обама трансатлантическото партньорство беше спасено от пораженията, които остави администрацията на Буш, се оказа, че то вече не е достатъчно, за да реши основните предизвикателства пред човечеството, но въпреки това все още е необходимо.
Европа трябва да се възползва от тази възможност и заедно със САЩ ясно да формулира точната стратегия за настоящата световна криза, като подкрепя човешката сигурност, а това означава не само реформиране на международната финансова система, но и регулиране на целия процес на глобализация и инвестиране в устойчива икономика в световен мащаб.
Нуждаем се от по-силна Европа, за да помогнем на Обама да затвори Гуантанамо, да сложи край на тайните затвори и да определи алтернативна стратегия за предизвикателствата пред сигурността в Афганистан, Пакистан, Иран и Судан, както и да въведе справедливост и мир за израелците и арабите.
Нуждаем се от по-силна Европа и от истинско сътрудничество със САЩ, за да постигнем Целите на хилядолетието за развитие. Само ако е способен да споделя тежестта и да поема световните си отговорности, ако не е просто сбор от съставните си части, ЕС ще бъде приет сериозно във Вашингтон, ще може да влияe върху политиката на администрацията на Обама и ще бъде в позиция да осъществява истинско трансатлатническо партньорство, от което светът все още се нуждае.
István Szent-Iványi
- (HU) В речта, която Барак Обама изнесе в Берлин миналата година, той заяви, че Америка няма по-добър партньор в света от Европа. Крайно време е и ние да заявим, че нямаме по-добър или по-важен партньор в света от Съединените американски щати. Ние трябва да търсим съюзници сред тези, с които споделяме общи ценности и общи интереси, а не сред онези, които са много далече от нас.
Европа няма алтернатива на трансатлантическите отношения. Целият западен свят е изправен пред големи предизвикателства, международен тероризъм, разпространение на ядрени оръжия, изменение на климата и икономическа криза. При това положение можем да успеем да постигнем резултати само ако се държим заедно.
Що се отнася до икономическата криза, изкушението от протекционизъм се усеща във всяка страна. Същото се отнася и за Съединените щати, тъй като, както знаем, те обявиха програма "Купувайте американското". Нужно е да действаме заедно срещу протекционизма, защото в крайна сметка той не ни защитава, а нанася вреди на всички ни.
Големи надежди се възлагат на първото посещение на г-н Обама в Европа. Очакваме на срещата на върха на Г-20 да бъдат поставени основите на общ институционален отговор, да се изработят общи правила, които да ни дадат възможност да преодолеем световната икономическа криза.
Амбицията на Европа е да бъде важен участник на международната сцена. Договорът от Лисабон създава институционалните предпоставки за това, но нищо не може да замести политическата воля. Ние трябва да заемем по-сериозна позиция в международния живот, защото само така можем да осъществим амбициите си.
Călin Cătălin Chiriţă
. - (RO) Бих искал да благодаря на Francisco José Millán Mon за отличния му доклад относно трансатлантическите отношения.
Като членове на Европейския парламент ние трябва да настояваме Европейският съюз и Съединените американски щати да разработят обща стратегия за шестте държави в Източна Европа: Молдова, Украйна, Грузия, Армения, Азербайджан и Беларус, които са фокусът на Европейската политика за добросъседство, така че да се постигнат дългосрочни резултати в осъществяването на новото Източно партньорство и по отношение на "Черноморското взаимодействие". Приветствам включването в доклада на предложеното от мен изменение по този въпрос и бих искал да благодаря на моите колеги затова, че подкрепиха тази идея.
Друг въпрос от особен интерес е предложението на докладчика за премахване на визите за всички европейски граждани, които искат да пътуват в Съединените щати. Всички граждани на ЕС трябва да се третират еднакво. Неприемливо е някои граждани на Европейския съюз да бъдат третирани като второкласни граждани.
Искам да изтъкна конкретния важен напредък, който бе постигнат по отношение на отмяната на визовия режим. Например от януари 2009 г. в Румъния са въведени нови биометрични паспорти, снабдени с чипове, в които се съхраняват личните данни на гражданите, съдържащи 50 защитни елемента, с 18 повече, отколкото в настоящите паспорти. Въпреки това аз не считам, че биометричните паспорти следва да са условие за включване в програмата за отмяна на визовия режим.
Включването на всички европейски държави-членки в програмата за премахване на визовия режим трябва да бъде приоритетен въпрос в диалога между Европейската комисия и Съединените щати.
Józef Pinior
- (PL) (микрофонът първоначално изключен) (...) както президентът Барак Обама озаглавява своето послание на срещата на върха на Г-20 в Лондон. Икономическата криза се превърна в предизвикателство за целия свят, но тя е и възможност да задълбочим и да преформулираме трансатлантическите отношения. Докладът на г-н Mon разкрива стратегическите аспекти на партньорството между Европейския съюз и Съединените щати. Той ясно засвидетелства значението, което Европейският парламент придава на трансатлантическите отношения.
Тази нова глава в отношенията между ЕС и САЩ би трябвало да се използва също, за да се засили дейността на институциите на ЕС в Съединените щати. Имам предвид европейските институции, европейските университети и европейските фондации. Това е времето да преформулираме нашето партньорство, Европа да покаже в самия Вашингтон, както и в Съединените щати потенциала на днешния Европейски съюз, потенциала на европейската наука, европейската култура и европейската цивилизация. Ние трябва да се възползваме от факта, че Съединените щати имат нов президент - президент, който представя Америка такава, каквато Европа винаги я е виждала - като символ на демокрацията и свободата.
Toomas Savi
- (EN) Г-н председател, според президента Обама Америка няма по-добър партньор от Европа. Смятам, че говоря от името на много от нас, като казвам, че тази представа е обща. Избирането на президента Обама откри нова глава в трансатлантическите отношения, които срещаха много препятствия. Като заместник-председател на делегацията за отношения с Канада в един момент аз трябваше да стана свидетел как Канада действаше като посредник между Европейския съюз и Съединените щати.
Второто ми съображение: приветствам ангажимента на президента Обама към дипломатически действия с Ислямска република Иран. Като поддръжник на "Приятели на свободен Иран" обаче се надявам, че и демократичната опозиция в Иран също ще бъде включена. Преговорите с Иран трябва да бъдат прозрачни във всяко отношение. Тази нова ера в отношенията между ЕС и САЩ, надявам се, ще се разшири и върху отношенията на САЩ с трети страни. Големите очаквания на Европа към президента Обама сега трябва да бъдат подкрепени с действие.
Alojz Peterle
- (SL) Новият трансатлантически дневен ред беше нов през 1995 г. Много неща се промениха оттогава досега, поради което се нуждаем от ново споразумение за партньорство.
Изминаха 20 години от падането на Берлинската стена и това събитие беше последвано от историческото разширяване на Европейския съюз. През този период ние станахме свидетели на трагичния ръст на тероризма и на новите заплахи за мира в региона. Освен това осъзнахме изменението на климата и се изправихме пред финансови, икономически и енергийни кризи. Би било полезно, ако след рухването на комунизма бяхме направили равносметка и бяхме разгледали условията в света с по-голяма чувствителност към взаимната зависимост между участниците на световната сцена. Нашето по-тясно партньорство със САЩ трябва да се развива в контекста на новите предизвикателства и на новите прозрения.
Ние сме изправени не само пред финансова и икономическа криза. Ние сме изправени също и пред световна криза на водачеството. Трябва едновременно да постигаме напредък на няколко фронта. Няма да успеем да реформираме международната финансова система освен ако постигнем напредък в процеса от Доха и ако работим по-успешно за мир и за премахване на бедността.
Ако говорим за ефективните многостранни отношения, те трябва да се развиват по такъв начин, че всеки да е печеливш. "Да, ние можем".
В този дух аз подкрепям редовните политически консултации между двамата партньори и по-конкретно за укрепване на парламентарното измерение на сътрудничеството чрез създаване на Трансатлантическа асамблея. Що се отнася до доклада, особено съм доволен от акцента, поставен върху премахването на ограниченията за инвестициите и трансатлантическите финансови услуги.
В заключение, аз приветствам също и изразената воля в доклада за по-тясно сътрудничество по отношение на космическите програми, по-конкретно между Европейската космическа агенция и НАСА. С това не искам да кажа, че желанието ми е да стана астронавт, а по-скоро, че се интересувам от нови технологии.
Helmut Kuhne
- (DE) Г-н председател, преобладаващото мнозинство от хора в Европейския съюз, вероятно мнозинството от правителствата в Европейския съюз и почти сигурно мнозинството в тази зала през ноември се надяваше, че Барак Обама ще бъде избран за президент. Това е нещо добро, макар че в някои от изказванията по време на това разискване се прокрадна малко скептицизъм относно това дали наистина всичко е толкова благоприятно.
Разбира се, в бъдеще Европа трябва съвестно да изложи собствените си позиции, но времето за злобни коментари по адрес на Съединените щати отмина, защото вече няма как удобно да прехвърляме всичко на Джордж Буш и това поставя пред нас задача. Политиката за трансатлантическите отношения от страна на Европейския съюз, от страна на Парламента, не може повече да се състои просто от отправяне на изисквания към Съединените щати. Сега трябва също да отговорим с това какво ние искаме да допринесем, за да направим това партньорство ефективно.
Да вземем за пример Афганистан, който беше споменат от няколко колеги. Какво искаме да направи Европейският съюз, за да разшири и да подсили полицейските си мисии с оглед да постигне гражданска подкрепа и гражданско възстановяване? Това ще е нашата задача като Европейски съюз. НАТО може да се погрижи за военният аспект. Това е нещо, което трябва да обсъдим много конкретно. Какво можем да предложим?
Janusz Onyszkiewicz
- (PL) Г-н председател, в продължение на 50 години след войната мисленето по въпросите на сигурността в Западна Европа се основаваше на тесен съюз със Съединените щати и на принципа, че сигурността е неделима, че сигурността на Съединените щати е пряко свързана със сигурността на Европа. Изглежда обаче, че краят на студената война и на безсрочното, да се надяваме, отлагане на вероятния голям конфликт в Европа все пак изискват този принцип да не бъде подлаган на съмнение. Обратното, той трябва да се подкрепя и да представлява основата на нашето схващане за обща сигурност.
Второ, бих искал да се позова на казаното от г-н Kuhne преди малко. Съединените щати сложиха край на епохата на едностранните политически действия и са готови за диалог с Европа, както и за съвместни партньорски решения с Европа. Въпросът е ние готови ли сме за това и готови ли сме да бъдем стабилни в осъществяването на тези взети съвместно решения?
Tunne Kelam
- (EN) Г-н председател, г-н Millán Mon представи важен и отличен доклад. Въпросът сега е как да го осъществим без да губим време.
Световната икономическа криза предлага практически стимул за двете най-големи демокрации в света да обединят силите си въз основа на споделени ценности и сходни икономически системи, защото повече от половината от световния БВП се произвежда в Съединените щати и ЕС съвкупно. Г-н Severin много добре отбеляза стратегическото взаимодействие, че Европа има нужда от силни Съединени щати, а ЕС се нуждае от силна Европа. Ако тези двама партньори биха могли да координират действията си по-добре и по ефективно, това ще окаже дълбок положителен ефект върху стабилността в света, както и върху множество конкретни регионални проблеми.
Да, по-големият интерес към Европа, по-голямата гъвкавост и откритост, предложени от новата администрация в САЩ, са добра възможност, която трябва да се използва. Необходимо е обаче винаги да помним, че отношенията със САЩ продължават да бъдат най-важното стратегическо партньорство за ЕС. Но сега не е време за изявления; време е за работа и в доклада се набляга на три конкретни приоритета. Ние призоваваме към съгласуване на общ дневен ред на краткосрочните и дългосрочните цели, на световните, както и на регионалните въпроси. Призоваваме 14-годишните стари отношения да се заменят с ново споразумение за трансатлантическо партньорство, което да включва също и икономически съвет; призоваваме също и за създаването на Трансатлантически политически съвет, както и за надграждане на парламентарните отношения под формата на трансатлантическа асамблея.
Martí Grau i Segú
- (ES) Г-н председател, избирането на президента Обама даде въведе Съединените щати в историческо време, чието особено значение се усеща и широко се споделя в Европа.
Днес президентът Обама е със абсолютно същата нагласа като Европа по отношение на политическите действия, основани на ключовите думи "преустройство" и "възстановяване".
Речта на министър-председателя Гордън Браун в тази зала вчера предоставя ясно доказателство за съществуващото взаимно разбиране. Без съмнение, думите "преустройство" и "възстановяване" заслужават цялото възможно активно лидерство с оглед на настоящата криза, пред лицето на която ние планираме развитието си по поска на "зелена" икономика, при която растежът и опазването на околната среда не си противостоят, а идеално се допълват.
Ние обаче виждаме и "преустройство", и "възстановяване" на мостовете между Европа и Съединените щати, които понесоха щети през последното десетилетие.
Завръщането на Съединените американски щати към многостранните отношения е много добър знак за Европа и прави нашите цели за световен мир, справедливост и просперитет по-осъществими. Последните години обаче доведоха също до пукнатина между гражданските общества и от двете страни на Атлантическия океан.
Ние, като европейски институции трябва да насърчаваме взаимодействието от всякакъв вид между организации, академичния свят, средствата за комуникация и организациите в социалната сфера, за да се запълни тази пукнатина.
Luís Queiró
- (PT) За разлика от г-жа Gomes, която говори преди малко и каза, че с избирането на президента Обама трансатлантическите отношения бяха възродени, аз мисля, че новината за края на тези отношения очевидно беше преувеличена. Този доклад го доказва за пореден път и аз поздравявам докладчика за това.
Европа и Съединените щати са съюзници от дълго време и това е от жизненоважно значение за просперитета, развитието и глобализацията. Европа и Съединените американски щати отдавна споделят общи предизвикателства и дори общи врагове, макар че някои, особено от тази страна на Атлантическия океан, биха се поколебали да признаят това. Отдавна европейците и американците знаят какво трябва да се направи, за да се отговори на нуждите на свят, който продължава да е несправедлив, неравнопоставен и опасен, и който сега се намира в глобална криза.
Тази криза обаче не трябва да ни отклонява от пътя, нито да намалява дипломатическата ни твърдост или политическите ни и военни ангажименти, съответстващи на задълженията ни на съюзници, нито да ни кара да обръщаме гръб на колективната икономика, нито да позволим завръщането на протекционизма, което би било фатално за възстановяването на нашите икономики.
Благодарение на отворената в световен мащаб икономика Европа и Съединените щати сега имат непоколебими съюзници в Япония, Индия, Бразилия и различни държави в Азия.
Въпреки настоящата криза, в света все още има много народи, които разчитат на нашите държави и се надяват един ден да живеят като нас. Заради всички тези народи Европа и Съединените щати трябва отново да станат съюзът, който води, споделя и глобализира икономиката на просперитета.
Това също е една причина следващата среща на върха на Г-20 да е толкова важна - не защото тя е възможност да се установи кой е най-близък с Барак Обама, а защото е възможност да докажем, че можем да предоставяме решения и водачество. Ние ще сътрудничим с новите сили относно необходимите реформи, но трябва да сме наясно, че само икономическият модел, основан на съзидателната сила на човечеството, ще осигури благосъстояние - имам предвид благосъстояние, а не алчност - създаване на работни места и развитие за преодоляване на кризата.
Г-н председател, няма друг начин, ако искаме дълготрайно решение - създаване на нови работни места или солидарност с онези, които най-много се нуждаят в тези трудни времена.
Душана Здравкова
Г-жо Комисар, искам да благодаря на докладчика, колегата Millán Mon, за изчерпателния доклад и за изразената категорична позиция за отпадане на визовия режим.
Четири години след стартиране на преговорите за премахване на визите между САЩ и Европейския съюз осемдесет милиона души от държавите-членки все още трябва да се редят на опашки и да молят за американска виза в паспортите си. Въпреки че досега са постигнати значителни резултати, американската администрация отказва да предприеме последната стъпка и да приложи принципа на реципрочност за останалите пет държави, като ги включи в програмата за безвизов режим.
В резолюцията си от 22 май 2008г. призовахме преговорите за включване на всички държави-членки в програмата за безвизов режим да приключат преди Европейските избори през юни. Притесняваща е липсата на развитие по проблема до този момент, както и многобройните индикации в пресата, че реална промяна в американската политика няма.
Искам да отбележа и посещението през миналата седмица на члена на Комисията г-н Баро във Вашингтон, където преговорите за премахване на визовите ограничения продължиха. Все още не е ясно какви ще са конкретните резултати след това посещение. Опасявам се, че независимо от полаганите от Комисията усилия, до края на мандата на този парламент поставените от нас цели няма да бъдат постигнати.
Искам, обаче, да отбележа, че, за съжаление, някои от действията на отделни държави-членки по-скоро допринасят нашите американски партньори да не възприемат Европейския съюз като единно цяло. Затова използвам случая и призовавам всички европейски правителства да променят политиката си и да предприемат конкретни стъпки за реална подкрепа на представителите на Европейската комисия.
Заедно с това призовавам всички колеги да подкрепят декларацията, която е инициирана от няколко колеги, включително и от мен, за премахване на визовия режим от страна на Съединените щати за гражданите на всички държави-членки на Европейския съюз.
Urszula Gacek
- (EN) Г-н председател, избирането на президента Обама беше посрещнато с ентусиазъм както в САЩ, така и в Европа, но от 44-ия президент на САЩ се очаква много. Той е изправен пред редица предизвикателства с каквито не се е налагало да се справя нито един лидер на този народ в мирно време, откакто се помним. В собствената си страна той е изправен пред финансова и икономическа криза, достигаща до стопяване на финансовите пазари, което оказва въздействие върху световната икономика, и все още не е намерен изход от нея. Той пое ангажимент да намери решение за опустошения от войната Афганистан и за съсипващия й ефект върху Пакистан. Той е изправен пред заплахата от Иран, който все повече се приближава до статута на ядрена сила.
Ние вярваме в здравите трансатлантически отношения, основани на нашите общи ценности - демокрацията и свободната пазарна икономика. Уважаваме приоритетите, които президентът Обама и неговата нова администрация са си поставили. Не се засягаме, ако САЩ смятат, че някои от тези цели ще бъдат постигнати само в сътрудничество между САЩ и Русия. Европа протяга отворена ръка към Съединените американски щати. Само преди няколко седмици в тази зала ние заявихме нашата готовност да работим заедно за затварянето на затвора в залива Гуантанамо и за настаняването на бившите затворници.
Държавите-членки от бившия източен блок дължат особена благодарност на Съединените щати. Ние бяхме приети в трансатлантическата общност няколко години преди да станем членове на ЕС. Полша, от своя страна, изразява тази благодарност чрез готовността си да подкрепя САЩ винаги, когато е необходимо, включително чрез военни ангажименти в Ирак и Афганистан. Апелирам към новата администрация да не приема тази подкрепа за безусловна даденост. Младото поколение поляци, отгледани в демокрация, бързо забравиха този дълг на благодарност. При реализирането на по-широките си цели САЩ не трябва да забравят, че тези лоялни съюзници са чувствителни, особено когато това оказва влияние за възобновяване на отношенията между САЩ и Русия.
Geoffrey Van Orden
- (EN) Г-н председател, аз искам да предложа няколко предупредителни думи конкретно за администрацията на Обама. През последните 60 години Съединените щати имаха променливо отношение към европейската интеграция. Естествено, те я виждат от позицията на външен наблюдател и биха могли дори да си представят - според мен погрешно - че тя е подобна на собствения исторически опит на Америка. Този възглед се насърчава от доминиращата федералистка тенденция в институциите на ЕС. Опасността е, че събеседниците от САЩ приемат собствения разказ на ЕС като факт, а не като история, представена като документална, но с голяма част подвеждащо и фалшиво съдържание.
САЩ следва да разберат, че много от нас смятат, че ЕС се движи в грешна посока и че неговите стремежи да създаде държава, наречена Европа не отразява желанията на нашите граждани, силно привързани към суверенитета на своите народи и към своята възможност да избират и свалят правителства.
Това не е в интерес и на Съединените щати заради свободно поетия ангажимент от много европейски държави коалицията да бъде превзета от Европейски съюз с различни възгледи.
Трябва да кажа, че много уважавам г-н Millán Mon и одобрявам много от мненията в този доклад, но не и неговата основна идея относно издигането на ролята на ЕС като институция, като наш единствен говорител в отношенията със Съединените щати.
Ioan Mircea Paşcu
- (EN) Г-н председател, дори западното единство да е помогнало за извоюването на нашата независимост и прекратяването на студената война, по времето, когато нашите държави се присъединиха към НАТО и ЕС, трансатлантическите отношения не бяха в най-добрата си форма.
Настоящата криза и нейните общи предизвикателства - застрашаването на сигурността, световните проблеми като енергетика, изменение на климата, разпространение на ядрените оръжия и новите центрове на властта, регионалните проблеми като Близкия изток, Афганистан, Пакистан, Иран и Африка - изискват максимално засилване на трансатлантическото сътрудничество.
В този контекст докладът има положителен принос чрез основните предложения за начините, по които да се институционализират тези отношения, да се намери общ подход към Русия и шестте държави от Източна Европа, да се постигне унифициран трансатлантически пазар, постепенно да се интегрират нашите финансови пазари и да се разшири програмата за безвизов режим за всички държави-членки на ЕС.
Не можем да се провалим. Цената за Запада ще бъде загубата на инициативата в световните дела вероятно за дълъг период занапред.
Alexandru Nazare
. - (RO) Предвид разработките от последните години в Европейския съюз, на равнище администрация на САЩ и като цяло в глобален мащаб, мисля, че сега е времето да преразгледаме трансатлантическото партньорство и да го адаптираме към новата действителност.
Във връзка с това аз приветствам доклада на моя колега г-н Millán Mon и бих искал да използвам възможността да го поздравя. Този доклад обединява в много полезен документ главните приоритети на Европа в отношенията й със Съединените щати. Аз съм доволен също и че измененията, които предложих, са включени в доклада.
Бих искал да споделя няколко наблюдения.
На първо място, сътрудничеството в областта на сигурността трябва да продължи. Дойде време Европа да допринесе повече за театъра на военни действия в Афганистан, където се води решаваща за бъдещето на региона война. Бих искал да спомена също и че моята държава Румъния доказа подкрепата си за усилията на Съединените щати както в Ирак, така и в Афганистан.
Второ, по отношение на енергийното досие, аз мисля, че се изискват съвместни действия за координиране на изследователските усилия и идентифициране на нови чисти енергийни източници.
Що се отнася до отношенията с Русия, усещам, че моментът е добър за приемането на един последователен подход в отношенията между Съединените щати и Европа, от една страна, и Русия, от друга.
И накрая, бих искал да приветствам особено конструктивните предложения относно създаването на трансатлантически консултантски органи, включително за външна политика и политика по сигурността.
Luis Yañez-Barnuevo García
- (ES) Г-н председател, ние би трябвало да извикаме "Добри новини! Добри новини!". Налице е още едно чудо на президента Обама, който успя, след толкова години, да обедини Парламента и Европейския съюз в името на обща цел, която е заздравяването на трансатлантическите отношения.
Подобен момент имаше и в миналото, когато Бил Клинтън и Фелипе Гонзалес подписаха през 1995 г. Трансатлантическата програма. По това време имаше голям оптимизъм за бъдещето. Последваха осемте черни години на президентството на г-н Буш. Той раздели из основи европейските правителства, макар и не толкова общественото мнение. Неговото правителство постоянно пренебрегваше основни принципи за Европейския съюз като многостранните отношения, подкрепата за Обединените нации и международния правов ред.
Всичко това сега се изгражда наново и ние имаме добре обосновани надежди за бъдещето на отношенията между Европейския съюз и Съединените щати. Ето защо аз поздравявам г-н Millán Mon за блестящия му доклад, който се появи в толкова подходящо време за настоящото заздравяване на отношенията между двата континента.
Íñigo Méndez de Vigo
- (ES) Г-н председател, аз също бих искал да се присъединя към виковете "Добри новини!" на г-н Yañez-Barnuevo García, защото считам, че този доклад бележи повратна точка в отношенията със Съединените щати.
Една моя добра приятелка скоро ми каза, че при посещението си в САЩ е била удивена от липсата на знания относно новите институции и новите процедури, създадени от Договора от Лисабон.
Ако трябва да отправя похвала, да дам много положителна оценка на нещо в отличния доклад, изготвен от г-н Mr Millán Mon, то е именно това, че той поставя трансатлантическите отношения в обсега на Договора от Лисабон, така че Европейският съюз да може да поддържа близки отношения със Съединените щати.
Той дава на нас като европейци инструментите, с които да можем ясно да изразим това европейско желание, което ни беше толкова нужно в миналото, продължава да бъде днес и несъмнено ще остане в бъдеще.
Бих искал и аз да изразя моите поздравления към г-н Millán Mon за отличния доклад, който е изготвил.
Alexandr Vondra
действащ председател на Съвета. - Г-н председател, благодарен съм за всички мнения и коментари в настоящото разискване. Удовлетворен съм, че Европейският парламент, Комисията и председателството в голяма степен споделят еднакво мнение за най-важните въпроси относно стратегическия диалог между ЕС и САЩ. Доволен съм, че чух думи в силна подкрепа за темите, които избрахме за нашата първа неформална среща с президента Обама, а именно: първо, енергийната сигурност и изменението на климата; второ, икономическото сътрудничество; и трето, сътрудничеството в сигурността и външните отношения.
Внимателно слушах и другите коментари, засягащи нуждата да изградим нова трансатлантическа програма, да задълбочим сътрудничеството във външната помощ и политиката за развитие, да търсим сътрудничество в правосъдието и вътрешните работи, да поддържаме инерцията относно Трансатлантическия икономически съвет, да проучим възможността за създаване на Трансатлантически политически съвет и т.н. Ние ще ги вземем предвид при подготовката си за редовната среща на върха между ЕС и САЩ, която ще се състои през юни.
Тези от вас, които повдигнаха други въпроси, като отмяната на визовия режим - защото не всички държави-членки на ЕС участват в тази програма - могат да си спомнят как преди една година моята държава положи усилия за това. Това беше и тема на разискване в Парламента, така че мога да ви уверя, че ще продължим да поставяме и този въпрос и пред правителството на САЩ.
В заключение, бих искал да добавя следното. Изглежда ясно, че новата администрация в САЩ е взела предвид много от посланията, които им изпращахме през последните месеци и години относно трансатлантическите отношения. Сега те отговарят. Например сега ние сме призовани да осигурим по-голям стратегическо принос в Афганистан. Ясно е също, че се очаква стратегическият принос да е подплатен със съвсем практически ангажимент, така че мисля, че ще си спомните това, когато обсъждаме практическия си принос за бъдещето на афганската мисия. Това не трябва да ни изненадва, след като действително сме се ангажирали със задълбочен и сериозен дебат. Когато през миналата година президентът Обама каза в Берлин, че Америка няма по-добър партньор от Европа, това не беше просто изявление, но и покана към Европа да предостави доказателство за това.
Второ, на всички ни е ясно, че предизвикателствата, пред които сме изправени, стават по-многобройни и по-сложни. Да се върна към една от точките, от встъпителното ми изказване - когато ЕС и САЩ се споразумеят, ние заедно можем да помогнем за създаването на световен дневен ред. Това означава също поемане на нашия дял лидерство и водене на другите в предоставянето на тяхната подкрепа, и осигуряване на средства по пътя към поставените цели. Но, за да може да направи това и да бъде надежден партньор на САЩ, ЕС трябва да говори с един глас в най-голямата възможна степен.
Чешкото председателство ще продължи да работи за това трансатлантическото партньорство да остане един от крайъгълните камъни на външната политика на ЕС. Аз с нетърпение очаквам по-нататъшното развитие на тези отношения, докато като сме изправени пред едни и същи предизвикателства и гледам напред към постоянното сътрудничество с Парламента за осъществяването му.
Benita Ferrero-Waldner
член на Комисията. - (EN) Г-н председател, както много от ораторите изтъкнаха, това разискване показа, че въпросът е как можем да работим за решаването на най-значителните проблеми заедно с такъв критично важен стратегически партньор като Съединените американски щати.
Тъй като в началото направих редица много ясни и практически бележки, сега ще се спра само на някои конкретни въпроси.
Първо, ролята на законодателите в отношенията ЕС-САЩ и на институционалното установяване на последните е много важна. По принцип ние недвусмислено подкрепяме по-здравите връзки между законодателите от ЕС и САЩ. Очевидно първоначалният тласък за това трябва да дойде от самите законотворци. Аз зная, че Европейският парламент е готов да направи това и такъв знак трябва да дойде и от Конгреса. Независимо от това, предполагам, че би си струвало законодателите от ЕС да развият по интензивни контакти със Сената, който има по дълъг изборен цикъл и с конгресмените, чиито специализирани познания в различни области могат да придвижат напред програмата за Трансатлантически икономически съвет.
Договорът от Лисабон, както и когато той влезе в сила, както беше казано, ще засили ролята и на Парламента в оформянето на диалога ЕС-САЩ, особено по регулаторни въпроси; както бе споменато, експертните центрове (think tanks) определено също ще бъдат много важни не само от страна на САЩ към нас, но и от страна на ЕС към САЩ.
Що се отнася до общите институции на ЕС и САЩ, предупреждавам: първо, че трансатлантическият дневен ред трябва да се направлява най-вече от съдържанието, а не толкова от процеса. Ето защо, както казах и преди, на нашите първи срещи с президента Обама ще бъде важно да покажем способност да се съсредоточим върху резултати.
Въпреки това си отбелязах внимателно вашия призив за щателен преглед на настоящите споразумения в контекста на трансатлантическата програма. Възнамерявам да инициирам преглед на структурите с оглед да им се помогне да работят по-добре, а Комисията ще излезе със съответни предложения.
Нека се спра накратко и на Трансатлантическия икономически съвет (ТИС). Г-н Ферхойген вече се срещна със своя колега от САЩ - г-н Фроман на 23 март 2009 г. Основните въпроси около ТИС при новата администрация са следните: Първо, насочване на вниманието към политически стратегически въпроси и в същото време отнемане от тежестта на по-техническите въпроси в дневния ред на срещите на върха. Второ, времевият хоризонт за бъдещата работна програма - тук г-н Ферхойген иска да определим много дългосрочна перспектива, но това трябва да се съобрази с мандата на настоящата Комисия, а ние се нуждаем и от някои краткосрочни резултати. И накрая, как да се справим с натиска от държавите-членки, на които обещахме средносрочна програма, но все още не сме го изпълнили - като бъдем още по-ангажирани с работата по ТИС.
Второ, аз бих искала да изтъкна, че ние сме общност, която споделя еднакви ценности със САЩ, но все още има какво да се направи. Ето защо ние трябва да продължим да насърчаваме САЩ да подпишат основни конвенции на ООН за правата на човека, включително - без да споменавам всички - тези относно дискриминацията на жените и правата на децата. Това включва нашата позиция относно Международния наказателен съд, както беше подчертано по няколко повода при администрацията на Буш, но с това ще се заемем отново.
Трето, относно отмяната на визовия режим и неговата реципрочност, които много от вас споменаха: ние знаем, че благодарение на реалните усилия на държавите-членки и на равнище на ЕС седем държави-членки бяха приети в програмата за премахване на визовия режим през ноември/декември 2008 г. Въпреки това все още има пет държави-членки, които засега не могат да се ползват от безвизово пътуване до САЩ. Следователно ние ще продължим да поставяме този въпрос.
Мога да ви кажа, че миналата седмица, във Вашингтон заместник-председателят Баро и чешкият министър Лангер отново повдигнаха този въпрос и САЩ по принцип изразиха разбиране на нашата позиция, но едновременно с това подчертават, че действията на федералното правителство се основават на законови изисквания, които ясно поставят рамката на бъдещи разширявания на програмата и стриктно се наблюдават от Конгреса. Секретарят г-н Наполитано ни информира, че още една държава-членка много се приближава до влизане в програмата за премахване на визите.
Накрая, относно Афганистан: ние не само направихме много в миналото, но, както казах преди, сме готови да участваме в гражданско проучване и ще осигурим допълнителен бюджет от нашия бюджет за Азия за изборите, полицията и най-вероятно за селско стопанство, защото е важно да има допълнителни, алтернативни възможности за препитание.
Винаги съм отворена за нови идеи и един пример, взет от Вашия доклад, ще е да превърнем срещите на министрите на външните работи в Трансатлантически политически съвет, насочен повече към стратегическите теми. Както казах преди, ние възнамеряваме да преработим съществуващата трансатлантическа програма в тази перспектива на фона на 15-ата годишнина от Новото трансатлантическо споразумение през 2010 г.
Francisco José Millán Mon
докладчик. - (ES) Г-н председател, първо, искам да изразя благодарността си за изказванията и за поздравленията, които бяха отправени към мен. Според мен най-важният елемент на това разискване е широкият консенсус за значението на отношенията между Европейския съюз и Съединените щати, както и за необходимостта от тяхното заздравяване не само чрез обща програма за справяне със сериозни предизвикателства и сериозни конфликти, но и чрез нови институционални механизми.
С едно изключение, аз не чух съществени възражения нито по отношение на двете годишни срещи на върха или относно създаването на трансатлантически политически съвет, нито, разбира се, по отношение на подобряването или повишаването на нивото на диалога между законодателите и превръщането му в структуриран диалог, един вид трансатлантическа асамблея, както се препоръчва в доклада.
По този въпрос аз приветствам и факта, че г-жа членът на Комисията счита, че такова засилване на диалога между законодателните органи ще бъде много полезно и че нито тя, нито представителите на Съвета са против това друго укрепване на други институции - необходимост, която според мен в голяма степен се налага от Договорът от Лисабон. Това ще бъде много препоръчително и полезно за двете страни.
Не мога за една минута да отговоря на всички коментари, които чух, но искам да кажа, че по отношение на Русия, както г-н Severin знае, докладът препоръчва конструктивно сътрудничество, но, естествено, без да се накърняват правата на човека и международното право. Относно Китай има и изрични, и косвени споменавания, когато говоря за привличане на нововъзникващите сили към световното управление. Естествено, и това е коментар, който се отнася в голяма степен и за измененията, които получих, за щастие малко на брой, докладът не може да разгледа всеки въпрос.
В доклада трябва да бъдат определени приоритети, той така или иначе е много дълъг, а определянето на приоритети означава избор, подбор и понякога отхвърляне. Не мога да смеся теми от много голямо значение с други, макар също важни, но не равностойни. Докладът трябва да е разбираем. Поради това, както казваме на испански език, той "не трябва да ви пада от ръцете", когато го четете, защото е много тежък.
Госпожи и господа, убеден съм, че сътрудничеството със Съединените щати е от решаващо значение; вчера, в тази зала, министър-председателят Гордън Браун ни припомни този факт. Считам, че с приемането на този доклад утре Парламентът ще изпълни дълга си да изпрати сигнал, че желаем и призоваваме за още по-утвърдени стратегически отношения със Съединените щати. В доклада ни се напомня - г-н Elles каза това преди няколко минути - че най-важните стратегически отношения, които Европейският съюз има са тези със Съединените щати.
Сигурен съм, надявам се и вярвам, че Комисията и Съветът ще направят всичко възможно през следващите седмици и месеци, които са изключително важни, за да укрепят тези отношения, включително в институционален аспект.
Председател
- Разискването се закрива.
Гласуването ще се проведе утре.
Писмени декларации (член 142)
Corina Creţu  
Избирането на президента Барак Обама може да отбележи началото на нова ера в отношенията между Съединените щати и Европейския съюз, при условие че двете страни превърнат добрите намерения и приятелските изявления в по-конкретни стъпки, насочени към укрепване на връзките и установяване на по-ефективно сътрудничество.
Икономическата криза и настоящият геостратегически климат правят още по-належащо подобряването на трансатлантическото сътрудничество, тъй като ние заедно сме изправени пред сериозни предизвикателства. САЩ и ЕС са свързани чрез партньорство, което е от основно значение за двете страни и покрива всички сфери на дейност от търговия до военен съюз.
При тези обстоятелства смятам, че от първостепенно значение е да премахнем последните следи от дискриминация, които съществуват в отношенията САЩ-ЕС. Фактът, че визите за влизане в САЩ все още са задължителни за гражданите от шест държави-членки на Европейския съюз трябва да бъде приоритет в диалога, който Комисията и Европейският парламент водят с органите на САЩ, за да постигнем равно третиране за всички граждани на държавите от ЕС въз основа на пълна реципрочност. В това отношение аз приветствам включването в доклада на едно искане, отправено към Съединените щати да отменят визовите изисквания за шестте страни, които все още на са включени в Програмата за отмяна на визите.
Daniel Petru Funeriu  
в писмена форма. - (EN) Президентът Обама заяви в Берлин през месец юли 2008 г., че Америка няма по-добър партньор от Европа. Европа, на свой ред, няма по-добър партньор от Америка. Това е основното заключение и мото, което може да бъде извод от този отличен доклад.
В глобалният свят на 21 в. Европа и Америка се изправят срещу общи предизвикателства, но също така споделят едни и същи ценности и се борят в името на едни и същи идеали. Ето защо всички препоръки в доклада за ускоряване на развитието на отношенията между Европейския съюз и САЩ са не само приветствани, но и особено необходими.
Намирам, че сред тях преките човешки контакти са истинския ключ за трайни отношения и сътрудничество. Ето защо за пореден път настоявам и подкрепям напълно призива към американската администрация за цялостно премахване на визовия режим за гражданите на Европейския съюз, колкото е възможно по-скоро. Недопустимо е, че гражданите на пет държави-членки все още се сблъскват с пречки и се нуждаят от визи за да пътуват до Америка. Европа е обединена общност и именно такъв трябва да бъде подходът спрямо всички нейни граждани, спрямо всички техни права и свободи.
Нека хората общуват, изследователите да си сътрудничат, а предприятията да намерят общи решения на сегашната икономическа криза. По този начин свободата на движение между двата континента стана наложителна и вече трябваше да представлява приоритетна задача на срещата в Прага на 5 април 2009 г.
Csaba Sógor  
в писмена форма. - (EN) През последните 18 години САЩ понесоха много критики и вероятно в много случаи при предишната републиканска администрация на президента Буш имаше основателна причина за това.
Искам да ви напомня, че без американската подкрепа и участие някои проблеми на Европейския континент щяха все още да са с неясно бъдеще. Много често точно през споменатия период се оказваше, че Европейският съюз може да бъде безсилен и неспособен да реши проблемите, които се случват в непосредствена близост, на нашия континент.
Без американската намеса и споразумението от Дейтона вероятно сега още щеше да има война в Босна. И съм сигурен, че не е необходимо изрично да подчертавам, че статуса на Косово щеше все още да е неясен и поради това особено разочароващ не само за хората от Косово, но и за Европейските сили.
Въпреки редицата недостатъци на американската демокрация, те постигнаха нещо, за което на този етап ние можем само да мечтаем - имат чернокож президент. Възлагам големи надежди на трансатлантическите отношения и искрено се надявам, че нещата ще се подобрят за доброто както за Европейския съюз, така и на САЩ.
