Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B7-0001/2011).
Följande frågor har ställts till kommissionen:
Del I

Angående: Användning av EU-medel
Enligt en artikel nyligen i Financial Times har EU endast använt 10 procent av de 347 miljarder euro som anslagits för utveckling av fattiga regioner för perioden fram till 2013.
I artikeln sägs också att den finansiering som öronmärkts för små och medelstora företag har kommit att användas av multinationella bolag (Coca-Cola, IBM, Nokia Siemens) samtidigt som andra stora företag (Twining, Valeo) använder EU-medel för att flytta sina verksamheter till länder där arbetskraften är billigare och därigenom bryter mot bestämmelserna som uttryckligen förbjuder sådana metoder.
Vad anser kommissionen om uppgifterna i den artikeln och vilka åtgärder övervägs för att förhindra att liknande situationer uppkommer i framtiden?
Johannes Hahn
Herr talman! Kommissionen välkomnar Financial Times granskning eftersom den ger ett viktigt bidrag till att inleda och bredda en allmän diskussion om sammanhållningspolitikens effektivitet och ändamålsenlighet.
Kommissionen är medveten om att användningen av medlen brukar vara långsammare i början på en programperiod. De senaste uppgifterna visar dock att kommissionen har gjort fler betalningar inom ramen för sammanhållningspolitiken under det fjärde kvartalet 2010 än någonsin tidigare. De allra flesta betalningarna var mellanliggande betalningar, dvs. ersättningar för utgifter som redan uppkommit och verifierats i medlemsstaterna. Det är alltså säkert att takten i utnyttjandet av medlen för sammanhållningspolitiken ökar. Utnyttjandenivåerna i form av EU-betalningar till medlemsstaterna är nu 21 procent för Sammanhållningsfonden, 22 procent för Europeiska regionala utvecklingsfonden och 23 procent för Europeiska socialfonden.
När det gäller stöd till multinationella och stora företag betonar kommissionen att ett primärt mål för sammanhållningspolitiken är tillväxt och skapandet av nya arbetstillfällen i vissa regioner och medlemsstater. Allt stöd till produktiv investering måste ses i det sammanhanget.
Främjandet av arbetstillfällen och ekonomisk tillväxt kan uppnås på många sätt, från etablering av småföretag till att stödja större företag. Insatserna inom sammanhållningspolitiken stöder produktiva investeringar som främst är inriktade på små och medelstora företag, i enlighet med föreskrifterna i förordningarna om Europeiska regionala utvecklingsfonden och Europeiska socialfonden. Kommissionen betonar också den roll som små och medelstora företag spelade under förhandlingarna om de nuvarande programdokumenten. De allra flesta produktiva investeringar och investeringar i utvecklingen av den inneboende potentialen är inriktade på små och medelstora företag. Det kan dock förekomma fall då man i överensstämmelse med förordningarna beviljar medfinansiering till större företag under förutsättning att målen för de berörda fonderna och programmen respekteras.
Sammanlagt har 55 miljarder euro i företagsstöd beviljats mellan 2007 och 2013 inom ramen för sammanhållningspolitiken, varav en stor del utgörs av innovationsstöd till små och medelstora företag. Kommissionen vill påpeka att multinationella företag inte är mottagare av stöd från Europeiska socialfonden. Arbetstagare får samfinansierad utbildning. Europeiska socialfonden stöder människor. Det handlar om att tillhandahålla utbildning och omskolning samt att förbättra människors kompetens för att förbereda och hjälpa dem att hitta ett arbete. En arbetstagare som anställs i ett visst företag kan mycket väl sedan bli anställd av ett annat företag. Det viktiga är det kompetenskapital som arbetstagarna förvärvar så att de kan stanna kvar på arbetsmarknaden, inte vilken typ av företag som tillhandahåller utbildningen.
Från politisk synpunkt anser kommissionen att företag inte bör få EU-finansiering för investeringar som leder till förlust av arbetstillfällen i samma företag i en annan region i EU, eftersom nettoeffekten av ESF-investeringen då kan bli noll eller negativ. I de fall då ett företag som har fått stöd från sammanhållningspolitiken lägger ned verksamheten eller slutar att stödja ett projekt inom fem år - eller tre år när det gäller små och medelstora företag - måste finansieringen betalas tillbaka.
Min sista - men viktiga - punkt är att även om det självklart finns utrymme för förbättringar bör och får inte detta överskugga de stora positiva effekter som sammanhållningspolitiken har. Jag försäkrar er att kommissionen inte ryggar tillbaka inför problemen. Vi har faktiskt tidigare föreslagit ändringar, varav en del fick gehör, och vi kommer att fortsätta att driva på för förbättringar av sammanhållningspolitiken. Sammanhållningspolitiken ger klara fördelar för de fattigare regionerna i Europeiska unionen, men även klara fördelar för övriga Europa.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Jag vill tacka kommissionsledamoten även för kvaliteten på de upplysningar som har lämnats. Jag vill dock göra ytterligare en kommentar. I en debatt som denna om ett sådant ämne anser jag att vi snarare bör inrikta oss på framtida åtgärder för att se till att vi undviker liknande situationer och, om jag får lov att säga det, kanske det är ännu viktigare för oss att fråga oss själva om det inte är troligt att medborgarnas förtroende för EU-institutionernas arbete kommer att minska när dessa siffror blir allmänt uppmärksammade.
Paul Rübig
(DE) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill särskilt tacka för klargörandet eftersom det ger förutsättningar för en förnuftig diskussion och ett klart åtagande för våra små och medelstora företag. Trots allt står de för två tredjedelar av Europas arbetstillfällen och betalar 80 procent av skatterna. Min fråga är därför om du tror att vi i framtiden kan stärka ramförutsättningarna för forskning och forskningsinfrastrukturen en aning mer.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Herr talman! Jag har följande fråga. Pengar från strukturfonderna och i synnerhet pengar från Europeiska socialfonden är mycket viktiga. Medlen är avsedda att förbättra arbetstagarnas kvalifikationer och bevara arbeten så att de utförs av kvalificerade personer. Anser du att det råder lika villkor för rika internationella företag, eftersom de själva måste ge ett bidrag för att kunna få medel från strukturfonderna eller Europeiska socialfonden, och små och medelstora företag, som också vill utbilda sitt folk och vill ha kvalificerade anställda? Planerar du inte någon form av förslag här, eftersom villkoren inte är lika för stora företag och för små och medelstora företag?
Johannes Hahn
Herr talman! Tack för era frågor.
När det gäller forskningens infrastruktur får små och medelstora företag redan betydande resurser från Europeiska regionala utvecklingsfonden, särskilt för att främja innovation - där de får innovationsstöd i storleksordningen tiotals miljarder euro. Under perioden 2000-2006 inriktade sig över 30 000 företag på detta område på ett fokuserat sätt. Vi funderar över att stor vikt också bör fästas vid forskningsinfrastrukturen, särskilt i framtiden - inte bara på det ekonomiska området, utan även inom grundforskningen. Det är möjligt att vi även under den innevarande perioden kommer att stödja forskningsinfrastrukturprojekt som också ingår i färdplanen för Esfri - Europeiska strategiska forumet för forskningsinfrastruktur - med sådana medel för första gången, eftersom undersökningar av projektet har visat att det har en mycket varaktig effekt i en region utöver själva projektet genom de arbetstillfällen som kommer att skapas, inte bara forskningsarbeten, utan även i leverantörsföretag eftersom även grundforskningsinfrastruktur behöver tjänster och förnödenheter. Med andra ord kan det bli ett verkligt nav i ett visst område i en region - i detta fall en region i Ungern. Detta ska också skicka ut en signal inför den kommande programperioden, kanske till universiteten, vilket till sist också kommer att få konkreta effekter. Redan i dag sker nästan en tredjedel av universitetsforskningen inom tillämpad forskning, vilket till sist är till godo för ekonomin och skapar varaktiga arbetstillfällen.
Om jag får lov går jag nu över till damens fråga. Inom ramen för Europeiska socialfonden är det i allmänhet anställda eller tillfälligt arbetslösa som får stöd till utbildning för att förbättra sina förutsättningar på arbetsmarknaden. Detta kan ske inom det företag där de är anställda. Om de inte är anställda kan det vara för att förbättra deras färdigheter eller helt enkelt göra dem generellt bättre kvalificerade för andra tänkbara typer av arbeten. Jag kan ge ett exempel - eftersom det kanske var detta som du syftade på och eftersom det har utsatts för mycket kritik - och det är anställda hos McDonald's som har erbjudits vidareutbildning. Här måste vi göra en klar åtskillnad: det rörde sig om utbildningsåtgärder för McDonald's anställda för att göra dem bättre kvalificerade på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Som ni vet - det har faktiskt fått en del kritik - är arbeten hos McDonald's, eller med ett engelskt slanguttryck McJobs, i allmänhet deltidsanställningar som inte kräver några större kvalifikationer. Dessa arbeten utförs ofta av studerande. Det handlar om att höja deras kompetens. När det gäller intern fortbildning, som i det här projektet, bar exempelvis McDonald's alla kostnader själv. Med andra ord försöker och strävar vi efter att se till att den fortbildning de anställda får koncentreras på deras personliga kvalifikationer. Därför anser jag att det inte bör göra någon skillnad om personerna är anställda eller inte. Vårt mål måste i stället vara att ytterligare förbättra kvaliteten på varje persons färdigheter så att de blir mer lämpade för en alltmer rörlig arbetsmarknad och därmed att så långt möjligt undvika arbetslöshet.
Angående: Europeiska instrumentet Progress för mikrokrediter
Genomförandet av det europeiska instrumentet Progress för mikrokrediter för sysselsättning och social delaktighet förfaller gå långsammare än väntat, vilket kan äventyra dess syfte och står i stark kontrast till den hastighet med vilken instrumentet antogs i mars 2010.
Vad tänker kommissionen göra för att påskynda processen och se till att instrumentet når ut till de mest sårbara människorna samtidigt som den rätta geografiska balansen tryggas?
Vad tänker kommissionen göra för att få medlemsstaterna att finansiera mentors- och utbildningsprogram och för att även säkerställa att räntebetalningar subventioneras med medel från Europeiska socialfonden så som man kommit överens om? Hur kommer kommissionen att se till att informationen om Progress-instrumentet för mikrokrediter når ut till målgrupperna?
Johannes Hahn
Kära kolleger! Jag är glad över att kunna rapportera att båda delarna av europeiska instrumentet Progress för mikrokrediter - garantidelen och kontantdelen - nu är helt operativa. Endast tre månader efter ikraftträdandet av beslutet har kommissionen färdigställt mandatet för Europeiska investeringsfonden att starta garantiinsatser för tillhandahållare av mikrofinansiering.
I november inrättade kommissionen en särskild investeringsfond. Det gör att de första mikrolånen kommer att börja tillhandahållas den här månaden. Jag är också glad över att rapportera att kommissionen har lyckats säkerställa ytterligare medel för mikroföretagare i Europa. Europeiska investeringsbanken kommer att svara för EU:s bidrag på 100 miljoner euro, och fler bidragsgivare kan förväntas. Det gör att den totala lånevolymen inom ramen för instrumentet Progress för mikrokrediter som väntat kommer att uppgå till cirka 500 miljoner euro. Dessa pengar kommer att vara till nytta för arbetslösa, för människor som riskerar social utestängning och för utsatta människor som har svårt att få tillgång till den vanliga kreditmarknaden. Två viktiga punkter i kommissionens uppdrag till Europeiska investeringsfonden är att säkerställa att instrumentet når ut till målgrupperna och att främja den geografiska balansen.
De åtgärder som hittills har godkänts eller håller på att förberedas tyder på att båda målen kommer att uppnås. Från och med början av 2011 kommer mikrolån att tillhandahållas genom en inledande mikrofinansieringsinstitution i Belgien som är inriktad på missgynnade stadssamhällen, och genom en stiftelse i Nederländerna som är inriktad på enskilda personer som saknar tillgång till vanlig finansiering. Europeiska investeringsfonden har tillkännagett att de åtgärder som håller på att förberedas även kommer att få en balanserad geografisk täckning. Cirka 40 procent förväntas involvera förmedlare som investerar i Europa och cirka 60 procent i Central- och Östeuropa. Det är välkänt att mikrofinansiering är mest effektivt om nyföretagare och mikroföretag ledsagas genom stödtjänster för företag.
Kommissionen kommer därför att vidta åtgärder för att stödja de myndigheter som förvaltar medlen från Europeiska socialfonden och förmedlande organ för att intensifiera främjandet av egenföretagande och mikroföretag.
Under den innevarande programperioden för Europeiska socialfonden har medlemsstaterna öronmärkt över 2,7 miljarder euro för att främja företagande. Företagare kan också stödjas genom räntesubventioner. Det är de enskilda medlemsstaterna som bestämmer om räntor ska subventioneras via Europeiska socialfonden eller inte. För närvarande har endast en medlemsstat, Litauen, meddelat att den utnyttjar denna möjlighet.
Slutligen kommer kommissionen att främja information om instrumentet Progress för mikrokrediter. De som tillhandahåller mikrokrediter och befinner sig närmast de tilltänkta mottagarna kommer att informera om att mikrolån är tillgängliga. Kommissionen kommer att använda de befintliga nätverken av arbetsförmedlingar, Europeiska socialfondens förvaltningsmyndigheter och icke-statliga organisationer och informera om framstegen inom instrumentet Progress för mikrokrediter.
Sist men inte minst kommer man inom kampanjen Unga på väg att ägna särskild uppmärksamhet åt möjligheterna för unga från olika bakgrunder att starta egna företag och få mikrolån.
Kinga Göncz
(HU) Herr talman! Det gläder mig att höra kommissionsledamotens rapport, och jag vill klargöra en del. När vi fick rapporten från kommissionen och Europeiska investeringsfonden för ett par veckor sedan nämndes en totalsumma på ungefär 200 miljoner euro. En av mina frågor gällde just detta att det ursprungliga löftet eller planen var 500 miljoner euro. Jag skulle vilja veta var dessa ytterligare medel kom ifrån. Jag anser att det är mycket viktigt eftersom detta är ett högprioriterat program för att begränsa effekterna av krisen, och det var delvis därför som vi skyndade på med antagandet. Den andra viktiga frågan var om medlemsstaterna stöder subventioner av räntebetalningar samt utbildnings- och mentorinslagen från socialfonden. Detta ingick också i den ursprungliga planen, och sedan tycktes kommissionen försumma frågan. Det är mycket viktigt att lämna information och att se till att informationen når ut till människor.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill tacka dig för den här informationen. Jag håller helt med om att det instrument som vi diskuterar i dag är mycket viktigt. Det är dock värt att nämna att vi också bör svara på frågan om vilka stater som utnyttjar instrumentet Progress för mikrokrediter. Det oroade mig att du sade i ditt svar att vi bör sörja för olika fördelningsnivåer efter stat och geografiskt område. Har några stater hittills använt instrumentet?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Herr talman! De unga är de som helt klart har drabbats hårdast av den ekonomiska och finansiella krisen, men vi får inte heller glömma arbetslösa människor som är äldre än 45 år. Jag vill ställa följande fråga till kommissionsledamoten, eftersom du nämnde att 60 procent av det europeiska instrumentet Progress för mikrokrediter kommer att gå till Central- och Östeuropa: Har du tagit reda på vad det är som hittills har förhindrat att länderna i denna del av Europa utnyttjar instrumentet tillräckligt?
Johannes Hahn
Tack för ert intresse och era kommentarer. Ämnet mikrokrediter täcks faktiskt av flera generaldirektorat, och László Andor har en viss ledande roll när det gäller innehållet. Det är dock också något som vi är berörda av på det regionalpolitiska området. När det gäller räntenivåer finns det vissa medlemsstater som har bestämt ett tak - som ett villkor så att säga - som ligger på ungefär 8 till 9,5 procent. Det som också måste beaktas är dock naturligtvis - och detta har redan diskuteras, bland annat under förberedelserna för allt detta - att omkostnaderna är relativt höga i förhållande till de faktiska lånen och därmed de kostnader som måste täckas. En förnuftig medelväg måste hittas, vilket jag anser att vi har lyckats med.
Jag går nu över till den andra frågan och kan berätta för er att instrumentet Jasmin - som är avsett att stödja lämpliga förberedelser för mikrokrediter och bana väg för förmedlarna att etablera och utbilda sig - för närvarande används för att förbereda 15 institutioner i 15 olika länder, vara elva finns i Central- och Östeuropa och fyra i Västeuropa. Jag kan inte plocka fram alla länderna direkt från minnet, men det handlar framför allt om de nya anslutningsländerna, och vi förväntar oss att ytterligare 20 förmedlare kommer att förberedas enligt Jasminprogrammet under de kommande åren.
När det gäller den sista frågan måste jag be er ursäkta att jag inte kan ge er ett svar direkt. Ni kommer att få ett skriftligt svar med utförliga förklaringar av det begränsade tillträdet. Jag antar dock att det säkerligen ofta är kommunikationsproblem här och att det också ofta finns hinder eftersom många av de potentiella låntagarna är personer som inte längre kan få lån från vanliga banker, och det finns därför ofta en viss oro eller tveksamhet när det gäller att närma sig sådana inrättningar. Om så är fallet och det blir en ingrodd och etablerad uppfattning är det dock nödvändigt att genomföra lämpliga informationsverksamheter på området.
Angående: Ytterligare stödåtgärder för små och medelstora företag inom ramen för turismpolitiken
Världskonkurrensens effekter är kännbara inom turismen precis som inom andra delar av ekonomin. För att Europeiska unionen ska förbli konkurrenskraftig inom sektorn har EU i Lissabonfördraget uppställt som mål att främja konkurrenskraften och skapa en miljö som är gynnsam för affärsutveckling. För detta ändamål har följande mål antagits: främja innovation inom turism, förbättra den allmänna kvaliteten på turisttjänster och utveckla personalens yrkeskunskaper. Företag inom turismsektorn - varav många är små och medelstora företag - klarar inte alltid att uppnå dessa mål genom sina egna insatser utan stöd. Detta beror på flera faktorer, till exempel begränsade ekonomiska resurser, brist på utbildad personal och oförmåga att snabbt reagera på förändring: därav behovet av ytterligare finansiering.
Anser inte kommissionen att det skulle vara önskvärt att utforma en samordnad strategi och en detaljerad handlingsplan som innefattar stödåtgärder för små och medelstora företag samt finansieringsåtgärder som skulle kunna bidra till att övervinna svårigheterna inom sektorn?
Antonio Tajani
Herr talman, mina damer och herrar! Den europeiska turistbranschen möter liksom många andra ekonomiska sektorer den allt större utmaningen från globaliseringen.
Detta är en utmaning som kommissionen redan har betonat och tagit itu med vid flera tillfällen, särskilt i meddelandet ”En integrerad industripolitik för en globaliserad tid”. Den 30 juni förra året antog kommissionen ett särskilt meddelande om turismen, med förslag - i enlighet med Lissabonfördraget och den nya Europa 2020-strategin - till ett konsoliderat politiskt ramverk för att förstärka konkurrenskraften inom sektorn för att göra europeisk turism till en verklig konkurrenskraftig, modern, hållbar och ansvarsfull bransch.
Skapandet av en miljö som befordrar utvecklingen av mikroföretag, små och medelstora företag inom turismsektorn är den princip som denna konsoliderade ram grundas på. För att uppnå detta mål föreslog vi tre särskilda mål: för det första att stimulera konkurrenskraften inom den europeiska turismsektorn, för det andra att främja utvecklingen av hållbar, ansvarsfull turism av hög kvalitet och för det tredje att konsolidera Europas anseende och profil som en samling av hållbara turistmål och naturligtvis att maximera EU:s ekonomiska politik och instrument för att utveckla turism.
De initiativ som främjas bör ge sektorn de nödvändiga instrumenten för anpassning till de utmaningar som dess näringsidkare står inför och arbeta mot en hållbar utveckling av sektorn i fråga om konkurrenskraft. Särskilda åtgärder kommer naturligtvis att vidtas för att främja innovation inom turismsektorn, förstärka kvaliteten på de anställdas yrkeskunskaper, eftersom vi inte längre får betrakta turism som en sektor som enbart består av familjeföretag. Vi måste också beakta hur vi kan göra den mer modern och konkurrenskraftig.
Jag ska ge ett par exempel på utbildning och yrkeskunskaper: en IKT- och turismplattform kommer att lanseras för att underlätta sektorns och dess företags anpassning till utvecklingen inom marknaden för nya informationstekniker och förbättra deras konkurrenskraft. Alla dessa förslag och idéer finns med i kommissionens meddelande, som har godkänts av rådet och som vi debatterar i parlamentet - föredraganden är närvarande i kammaren.
Branschens företagare kommer att uppmuntras att utnyttja unionens olika program, till exempel Leonardo, ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation, Erasmus för unga entreprenörer, Europeiska socialfonden och andra program. En strategi för att främja diversifiering av turisttjänster och tillkomsten av ett elektroniskt observatorium för europeisk turism kommer också att bidra till att skapa en gynnsam miljö för sektorns aktörer.
Dessutom måste jag påpeka att små och medelstora företag kan dra nytta av andra generella initiativ för att få tillgång till finansiering. Jag vill nämna kommissionens gemensamma initiativ Jeremie, Europeiska investeringsfonden och Europeiska investeringsbanken, som syftar till att förbättra tillgången till medel särskilt för mikroföretag, små och medelstora företag genom kanalisering av riskkapital, lån, säkerheter, mikrokrediter och andra former av återbetalningspliktigt stöd.
Till sist vill jag påpeka att små och medelstora företag inom turistsektorn helt täcks av de åtgärder som föreslås inom ramen för småföretagsakten, vars syfte är att främja affärsklimatet för just dessa företag. Parlamentet kommer att få den uppdaterade texten om ett par veckor.
Småföretagsakten kommer alltså att bli ett instrument för att skydda små och medelstora företag som erbjuder en stor potential för utvecklingen av en sektor som jag hoppas ska kunna förstärkas under det närmaste året, eftersom jag är absolut övertygad om att en europeisk politik i enlighet med fördraget kan ge mervärde åt det utmärkta arbete som redan utförs av Europas regioner och medlemsstaterna.
Jag kan därför försäkra ledamoten som ställde frågan att kommissionen och jag själv har åtagit oss att se till att alla små och medelstora företag inom sektorn får stöd och hjälp i sina försök att få tillgång till EU:s ekonomiska instrument som ett led i en politisk strategi för att göra turismen till en av våra viktigaste näringslivssektorer.
Zigmantas Balčytis
(LT) Herr talman! Förmodligen hoppas alla vi som är här i parlamentet i dag att den prognos som kommissionsledamoten gav om turismens framtida utveckling faktiskt kommer att bli verklighet och att området inte bara kommer att utvecklas utan att även vara gynnsamt för investeringar. Som ni vet är turismen hittills ojämnt utvecklad inom Europeiska unionen, och det finns objektiva och subjektiva skäl till det. Jag har en fråga. I Östersjöstrategin anges Östersjöregionen som ett av huvudmålen. Vad har egentligen uppnåtts på detta område under året?
Carlo Fidanza
(IT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill tacka Zigmantas Balčytis för denna fråga som sätter i centrum för vår diskussion att parlamentet vill få möjlighet att inom de närmaste månaderna återigen behandla det parlamentsbetänkande som jag är ansvarig för.
Först och främst måste vi ge kommissionens vice ordförande Antonio Tajani en eloge för att ha gett ett mycket starkt stöd till den nya europeiska turismpolitik som föreskrivs i Lissabonfördraget med det meddelande som antogs i juni och den genomförandeplan som lades fram för ett par veckor sedan. Dessa två dokument är särskilt inriktade på små och medelstora företag och på konkurrenskraften inom sektorn, med särskild betoning av innovations- och utbildningsfrågor.
I fråga om finansiering måste vi agera på två fronter: För det första måste vi öka medvetenheten om att fonderna finns och se till att de utnyttjas mer, och för det andra måste parlamentet starkt förespråka - herr talman, jag avslutar här - införlivandet av budgetrubrikerna för turismpolitiken i budgetramen för perioden 2014-2020.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Det finns vissa länder som till exempel använder det regionala programmet för konkurrenskraft och innovation eller det operativa programmet för att utveckla turism och när det gäller Grekland det operativa programmet för regional utveckling. Jag vill fråga dig om du tänker inrätta en europeisk ram för att öka de små och medelstora företagens utnyttjande av EU-medel för utveckling av turismen.
Antonio Tajani
Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka Zigmantas Balčytis eftersom han har gett mig möjlighet att tala om den fråga som av alla dem som jag ansvarar för som kommissionsledamot ligger mig närmast om hjärtat. Som den första kommissionsledamoten för turism anser jag att turismpolitiken tillsammans med industri- och rymdpolitiken är prioriterade.
För att ge ett konkret svar är den centrala frågan förutom de politiska initiativ som jag har försökt att genomföra sedan jag blev kommissionsledamot den som Carlo Fidanza tog upp i sitt inlägg: eftersom EU inte ansvarade för turismpolitiken före Lissabonfördragets ikraftträdande ingår inte de medel som behövs för EU ska kunna bidra till en stark insats för turismen i den aktuella budgetramen.
Vi har intressanta program som exempelvis Kalypso, som i Spanien har förstärkt med ett antal i mina ögon mycket positiva initiativ. Jag förstår dock klart den poäng som Carlo Fidanza gör i det betänkande som parlamentet är på väg att lägga fram, men det kommer att finnas stöd eftersom de medel som är öronmärkta för turismpolitiken kommer att ökas i nästa budgetram. De kan ökas i det åttonde ramprogrammet eller genom införande av särskilda budgetposter. Det viktiga är dock att parlamentet tar fram problemet i ljuset eftersom det är svårt att ge konkreta svar om de ekonomiska instrumenten inte finns på plats.
Detta innebär dock inte att vi inte kommer att agera mycket bestämt. Som ni vet har ett otal initiativ tagits, det belgiska ordförandeskapet arrangerade ett stort evenemang på Malta och det ungerska ordförandeskapet har redan tillkännagett att det kommer att arrangera ett särskilt evenemang för turism - detta var ämnet för vårt första möte, som hölls i Budapest för ett par dagar sedan.
Jag är glad över att Zigmantas Balčytis tog upp frågan om turism i Östersjöområdet: turism är inte en fråga som enbart rör ekonomierna i Medelhavsländerna - Spanien, Frankrike, Italien, Grekland och Malta. Det är en ytterst viktig resurs för hela Europeiska unionen, inklusive länderna i Central- och Östeuropa, som har egna turistorter och en egen potential att utveckla.
När det gäller Östersjöstaterna anser jag att en av frågorna - som för övrigt tas upp i den text som godkändes den 30 juni förra året - är relationen till de nya framväxande klasserna, till den nya medelklassen i Ryssland. Miljontals ryssar planerar att turista och alltså att resa utanför sitt eget land.
Vi har ett problem när det gäller viseringar. Samma problem finns i fråga om Kina, misstänker jag. Kommissionen och turismministrarna är beredda att försöka lösa problemet med potentiella besökare från både Ryssland och Kina. Vi vill skynda på det hela och göra det enklare för dem att få komma till våra länder. Dessutom är Östersjöstaterna närmare Ryssland och kan skörda de potentiella ekonomiska fördelarna av att ta emot turister även från den växande medelklassen.
Detta är centralt för vårt arbete att främja turismpolitiken, och jag är också uppmuntrad av att många ministrar från olika medlemsstater, inklusive Storbritannien - jag träffade den nya brittiska turismministern för ett par veckor sedan i London - och Frankrike är positiva till att stödja EU:s turismpolitik.
Det är viktigt att identifiera ett antal ingångsportar, eftersom Europa måste representera ett mervärde. Jag är glad över att kommissionsledamot Androulla Vassiliou i den text om idrott som antogs i dag har försökt ta in synpunkten att stora idrottsevenemang, som den kommande olympiaden i London, är ett utmärkt tillfälle för hela Europeiska unionen.
Kort sagt måste vi se till att varje land i EU kan agera som en ingångsport för turister som besöker det landet men sedan reser vidare och besöker andra europeiska länder när de är klara.
Detta är den ytterligare åtgärd som kommissionen kan vidta, och jag anser att parlamentets stöd är viktigt. Får jag lov att tacka er nu för era framtida insatser, bland annat i diskussionen om turismpolitiken men även i alla diskussioner om de kommande budgetverksamheterna.
Del II
Angående: Program och initiativ för att modernisera den högre utbildningen
Studier har genomförts i vissa medlemsstater för att ta reda på hur högskoleinstitutioner har anpassats till de nya kraven på arbetsmarknaden och vilka utsikter de studerande har att hitta ett arbete när de är klara med sin examensutbildning. Forskningen har tyvärr visat att många universitet utbildar specialister för en marknad som redan är mättad. Högskolornas studieplaner tar inte alltid hänsyn till arbetsmarknadens behov och de som drabbas mest av detta är därför de nyutexaminerade. I sitt arbetsprogram för 2011 nämner kommissionen modernisering av den högre utbildningen och anger att förslag kan komma att läggas fram om det system som ska tillämpas för att bedöma och öka insynen i högskoleinstitutionernas verksamheter.
Eftersom så är fallet, vilka särskilda program- och modellinitiativ kommer kommissionen att anta för att modernisera den högre utbildningen i Europa? Kommer kommissionen att utarbeta en särskild strategi för den högre utbildningen för att se till att unga nyutexaminerade kan hitta ett arbete så snart som möjligt? Hur mycket är kommissionen redo att satsa i framtida program och initiativ av detta slag för ungdomar?
Androulla Vassiliou
Herr talman! Utbildning är bara en av de viktiga faktorer som bestämmer anställbarheten. Risken att bli arbetslös är 40 procent lägre för personer med examen från högre utbildning än för sådana som endast har gymnasieutbildning. Arbetslösheten och undersysselsättningen bland ungdomar är dock oacceptabelt hög i dag. Alltför många utexaminerade kämpar för att klara steget ut på arbetsmarknaden och få ett kvalitetsarbete som motsvarar deras utbildningsbakgrund.
Insatserna för att förbättra anställbarheten börjar naturligtvis långt före den högre utbildningen. Kommissionen arbetar med medlemsstaterna för att identifiera de färdigheter eller nyckelkompetenser som ungdomar behöver för att lära sig i skolan. I dag behöver unga ett bredare spektrum av färdigheter än tidigare för att kunna leva och verka i en globaliserad ekonomi. Många kommer att bli verksamma i arbeten som ännu inte finns. Många kommer att behöva avancerade färdigheter i språk, interkulturella förbindelser och företagande. Tekniken kommer att fortsätta att förändra världen på sätt som vi inte kan föreställa oss så att förmågan att fortsätta att lära sig och vara innovativ kommer att bli viktiga faktorer för anställbarheten.
Vägledning är också viktigt. Unga människor möter ett allt större utbud av utbildningsalternativ. De behöver kunna fatta informerade beslut. För detta krävs bättre information om utbildningsvägar, bland annat en klar bild av möjligheterna att få arbete. Vi behöver utveckla en yrkesmässig vägledning av kvalitet och en yrkesutbildning med ett starkt engagemang av arbetsmarknadens institutioner.
Om vi går över till högre utbildning har kommissionen som ni vet nyligen lanserat Ungdom på väg - ett flaggskeppsinitiativ inom Europa 2020-strategin för att göra utbildningen mer relevant för unga människors behov. Vi börjar nu genomföra olika delar av den strategin. Senare under året planerar kommissionen ett nytt meddelande om modernisering av den högre utbildningen. Vi kommer att mäta framstegen i att göra den högre utbildningen mer relevant för behoven i det kunskapsbaserade samhället, inklusive frågan om anställbarhet. Vi kommer att identifiera de viktigaste utmaningarna för framtiden och ge vårt svar.
Som ett led i dessa ansträngningar kommer kommissionen att förstärka den europeiska plattformen för dialog mellan universitet och företag för att öka de studerandes anställbarhet och utveckla utbildningens roll i kunskapstriangeln. I en mer global och rörlig värld kan öppenhet om högskoleinstitutionernas resultat stimulera både konkurrens och samarbete och bli ett incitament för fortsatta förbättringar och modernisering. Befintliga internationella rangordningar kan dock ge en ofullständig bild av universitetens resultat. I år kommer kommissionen att lägga fram resultaten av en förstudie för att utveckla ett alternativt och flerdimensionellt rangordningssystem som avspeglar högskoleinstitutionernas mångfald.
Europa behöver bli bättre på att förutse morgondagens behov av kompetens. Därför har kommissionen lanserat En agenda för ny kompetens och nya arbetstillfällen, som går hand i hand med vårt initiativ Unga på väg. Genom En agenda för ny kompetens och nya arbetstillfällen tittar vi på hur vi kan hjälpa våra ungdomar att bli mer anställbara. Framför allt behöver vi ge människor rätt kombination av färdigheter så att de kan anpassa sig till vårt snabbföränderliga samhälle. Vår nya kompetenskarta för EU, som blir operativ 2012, kommer att hjälpa till att prognostisera inte bara de färdigheter som arbetsgivarna behöver i dag, utan också de färdigheter som behövs i framtiden.
I vår tänker kommissionen föreslå nya europeiska riktmärken för rörlighet i utbildningssyfte och om utbildningens roll för att göra människor anställbara på den kunskapsbaserade arbetsmarknaden.
EU-programmen för att stödja utbildning och ungdomar, inklusive program för rörlighet som Erasmus, kan hjälpa ungdomar att förbättra sina chanser på arbetsmarknaden genom att tillägna sig värdefull internationell erfarenhet och utveckla sin intellektuella förståelse.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Herr talman, fru kommissionsledamot! Tack för ditt verkligt utförliga svar. Jag skulle dock vilja ställa en följdfråga. Europeiska unionen måste garantera alla medborgare rätt till högre utbildning av god kvalitet. I medlemsstaterna finns det dock många skillnader mellan utbildningssystemen, kostnaderna för högre utbildning och tillhandahållandet av lån för att betala studierna. Hög ränta på lån som tagits för att betala studierna och ogynnsamma villkor för återbetalning av lånen avskräcker ofta ungdomar från att bedriva högre utbildning i sitt eget land och främjar en kompetensflykt till andra länder. Tänker kommissionen publicera en vägledning om önskade villkor för tillhandahållande av studielån?
Janusz Władysław Zemke
(PL) Herr talman! Jag vill ställa en enda fråga till kommissionsledamoten, även om vi diskuterar olika saker just nu. Jag vill fråga kommissionsledamoten om något arbete sker för att öka medlen för utbytesprogram för studerande i Europa. Jag har intrycket att den finansieringspool som vi har för Erasmus och andra program har varit oförändrad i flera år. För närvarande är dessa stipendier verkligen mycket låga.
Georgios Papanikolaou
(EL) Fru kommissionsledamot! Det är riktigt att denna särskilda fråga omfattas av subsidiaritet. Medlemsstaterna finansieras dock av medel från EU för att modernisera utbildningsplanerna i medlemsstaterna. Under exempelvis den tidigare och tredje stödramen från gemenskapen utnyttjade många medlemsstater gemenskapsmedel för detta ändamål. Jag har en mycket konkret fråga: Har kommissionen uppgifter om effektiviteten av de medel som gavs och kommer att ges till medlemsstaterna?
Androulla Vassiliou
För det första om frågan om skillnader mellan högskoleinstitutioner: Det stämmer exakt! Det är därför som vi vill ha insyn i universitetens resultat. Det är därför som vi nu slutför förstudien på vars grund vi ska våga titta på rangordningen av universitet, kartläggning av universiteten och deras standarder för att ge de studerande bättre informerade alternativ. Målet är att de ska veta var de ska studera, vad de ska studera och vilken standard universitetet har som de söker sig till.
I fråga om avgifter håller jag nog med om att höga avgifter kräver rättvisa lån, men ni vet säkert att detta är medlemsstaternas ansvar. Vi vet att det enda som ekonomerna är överens om är att investering i utbildning ger långsiktiga resultat, tillväxt och arbeten. Jag uppmanar därför alltid regeringarna att inte skära ned universitetsinvesteringarna eller utbildningsinvesteringarna i allmänhet.
Jag håller dock med ledamoten som ställde frågan om otillräckligheten av rörlighetsstöd som Erasmus. Det är därför vi återigen genomför en förstudie - som utförs av London School of Economics, som jag hoppas kommer att vara klar om ett par månader - på grundval av vilken vi tillsammans med Europeiska investeringsbanken ska undersöka möjligheterna att skapa ett europeiskt studielån för rörlighet. Jag är säker på att detta kommer att ge alla studerande, oavsett om de är fattiga eller rika, möjlighet att utnyttja dessa förträffliga rörlighetsbidrag.
När det gäller Georgios Papanikolaous fråga talade han om strukturutvecklingsmedel som regeringarna kan använda till att bygga upp sin utbildningsinfrastruktur. Tyvärr är strukturfonderna inte mitt ansvar, men jag ska ta reda på av kommissionsledamot Johannes Hahn om det finns några rapporter från medlemsstaterna om resultatet av dessa bidrag, och i så fall ska ni förstås få veta det.
Angående: Skolresultat för elever i EU-medlemsstaterna
De nyligen offentliggjorda resultaten av den internationella undersökningen om 15-åriga skolelevers prestationer (Pisa-undersökningen 2009) visar att EU:s konkurrenskraft är allvarligt hotad eftersom endast två EU-länder hör till de tio bästa på området läsförmåga (nivåerna5-6). Inom matematik var endast tre EU-länder bland de tio bästa och ingen av dem tillhörde de fem bästa. År 2020 kommer både dessa ungdomar och de yngre eleverna att vara aktiva på arbetsmarknaden eller på väg att bli det och det är därför nödvändigt att vidta omedelbara och effektiva åtgärder i medlemsstaterna om vi vill förbättra kvaliteten på elevernas undervisning betydligt.
Kommer kommissionen att göra en grundlig utvärdering av ovanstående undersökning och lämna uttryckliga rekommendationer om förfaranden med bevisad effektivitet? Finns det några planer för att sammanställa ett program för att sprida sådana beprövade och testade förfaranden eller inrätta ett forum för att diskutera utmaningarna som måste mötas? Bör diskussioner föras med medlemsstaterna för att bestämma vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra deras resultat?
Androulla Vassiliou
Som ni vet bestämmer varje enskild medlemsstat hur det egna utbildningssystemet ska utformas. Det överensstämmer med artikel 165 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Trots det samarbetar kommissionen med medlemsstaterna för att främja ömsesidigt lärande och utbyte av god praxis.
Som vi anger i Europa 2020-strategin är det avgörande för EU:s framtid som ett kunskapsbaserat och integrerat samhälle att utbildningssystemen reformeras och moderniseras så att de ligger i nivå med de bästa i världen. OECD:s PISA-undersökning är en viktig resurs för sådant utbyte. Den senaste PISA-undersökningen, som offentliggjordes i december 2010, ger EU:s medlemsstater ett blandat intryck. Det finns tecken som tyder på betydande förbättringar i vissa system, men som helhet återstår det mycket att göra. Resultaten blir en viktig grund för de framtida diskussionerna mellan kommissionen och medlemsstaterna.
Den referensram för EU som antogs av rådet i maj 2009 syftar till att föra de grundläggande färdigheterna i läsning, matematik och naturvetenskap till en adekvat nivå genom att sänka andelen icke godkända femtonåringar till under 15 procent till år 2020.
Låt mig nu läsa upp något ur PISA-rapporten som är mycket viktigt. Andelen elever som inte var godkända i läsning ökade från 21 procent 2000 till 24 procent 2006, men sjönk till 20 procent 2009. OECD:s mål för 2010, att minska andelen från 20 till 17 procent år 2000, uppnåddes emellertid inte.
Andelen underkända elever i matematik och naturvetenskap har minskat sedan 2006. Det gjordes större framsteg inom naturvetenskap än inom matematik och andelen underkända är i dag lägre inom naturvetenskap än inom matematik.
Med 2006 som utgångspunkt ligger EU bra till vad gäller framstegen mot målet 2020 för andelen underkända. I genomsnitt, och för de tre discipliner i de 25 EU-staterna för vilka det finns uppgifter tillgängliga, var 22,5 procent underkända 2006. År 2009 hade den andelen minskat till 19,6 procent Som vi kan se har alltså EU som helhet gjort vissa framsteg.
Kommissionen kommer naturligtvis att analysera PISA-resultaten och offentliggöra sina slutsatser i nästa årliga lägesrapport om referensramen, 2011. I november 2010 uppmanade rådet kommissionen och medlemsstaterna att fokusera det gemensamma arbetet på följande områden: utformning av läroplaner, motivation till läsning, läs- och skrivfärdigheter, matematik, naturvetenskap och teknik, den nya teknikens påverkan på grundfärdigheterna och möjligheterna att utnyttja den för att hjälpa studenterna till självständighet och att hålla motivationen uppe, könsskillnader i prestanda och attityder, kopplingen mellan studenternas bakgrund och deras basfärdigheter och, slutligen, frågor som gäller lärare och lärarutbildare samt skolornas etik och egenskaper.
I sina slutsatser uppmanade rådet också kommissionen att inrätta en högnivågrupp om läs-och skrivfärdigheter och en temainriktad arbetsgrupp för matematik, naturvetenskap och teknik.
Jag tänker starta upp högnivågruppen om läs- och skrivfärdigheter den 1 februari. Denna grupp ska föreslå politiska åtgärder som bygger på bästa praxis och forskning, vilket kommer att hjälpa medlemsstaterna att förbättra konsekvensen och effektiviteten när det gäller att tillhandahålla grundläggande färdigheter inom ramen för strategierna för livslångt lärande. Gruppen kommer att slutföra sitt arbete och offentliggöra sin rapport till halvårsskiftet 2012.
Den tematiska arbetsgruppen för matematik, naturvetenskap och teknik har dessutom redan inrättats. Den består av nationella beslutsfattare och experter och arbetar utifrån ömsesidigt lärande och utbyte av bästa praxis. Den temainriktade arbetsgruppen kommer att ange och sprida politiska åtgärder för att förbättra läget för personer med svaga grundläggande färdigheter på nationell nivå.
Jag vill också understryka att Comeniusåtgärderna för programmet för livslångt lärande bland annat prioriterar ökad motivation inom naturvetenskap och matematik och förbättrade läs- och skrivfärdigheter.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Herr talman! Jag vill fråga om det kanske har gjorts undersökningar i vissa länder som kan förklara studenternas svaga resultat och framsteg? Handlar det om finansiering eller är det strukturbetingat? Vad anser ni om primärutbildningen? Forskning har genomförts på studenter i högre årsklasser, men hur är det med de yngre som har för avsikt att fortsätta sina studier?
Androulla Vassiliou
Jag kan redovisa alla de uppgifter vi har om de olika medlemsstaterna. Vi har inte analyserat dem. Det är inte vår uppgift att ta reda på varför vissa medlemsstater klarar sig sämre än andra, men under arbetets gång har vi utbytt exempel på bästa praxis. Det gläder mig verkligen att kunna säga att vissa länder som har följt exemplen på bästa praxis har gjort väldigt goda framsteg sedan 2006 när det gäller de flesta av dessa indikatorer.
När det gäller grundskolans tidigare del har vi dessvärre inte några undersökningar liknande PISA. Det finns ingen sådan undersökning.
Angående: Uppsplittring av de digitala marknaderna och konsekvenser för utbildningssystemet och investeringarna i geografiskt isolerade områden
Enligt kommissionens meddelande om en digital agenda för Europa är Europa alltjämt ett lapptäcke av nationella Internetmarknader, och européerna kan inte dra nytta av fördelarna med en digital inre marknad på grund av problem som faktiskt går att lösa, exempelvis bristande nätinvesteringar. Detta får till resultat att utbildningen i många isolerade regioner (bergs- och öregioner) släpar efter tekniskt, och likaså påverkas investeringarna på flera håll. Jag vill fråga kommissionen följande::
Informations- och kommunikationsteknik (IKT) står med sitt årliga marknadsvärde på 660 miljarder euro för 5 procent av EU:s BNP, och lämnar ett ännu mycket större bidrag till den totala produktivitetsökningen (20 procent direkt från IKT-sektorn och 30 procent från IKT-investeringar). Vad tänker kommissionen med tanke på detta göra åt uppsplittringen av de digitala marknaderna?
Är det på gång några gemensamma åtgärder för att ta tag i problemet med knappa nationella nätinvesteringar, särskilt i geografiskt isolerade regioner?
Neelie Kroes
I kommissionens meddelande om Europa 2020 och i meddelandet om den digitala agendan för Europa angavs målet att alla EU:s medborgare ska ha tillgång till grundläggande bredbandstjänster senast 2013 och att alla medborgare ska få tillgång till betydligt högre Internethastigheter på över 30 megabyte per sekund till 2020, samt att minst 50 procent av alla EU:s hushåll ska ha Internetanslutningar på över 100 megabyte per sekund.
Kommissionen är medveten om att det utan ett kraftfullt offentligt ingripande finns risk för att bredbandstjänsterna inte introduceras optimalt, att de snabba, beprövade nätverken koncentreras till tättbebyggda områden och att isolerade landsbygdsområden släpar efter. Det skulle dessutom få negativa effekter på utbildningssystemen och möjligheterna att integrera informations- och kommunikationsteknik i utbildningen. Enligt färska uppgifter har bara 67 procent av skolorna i EU tillgång till bredband och det råder stora skillnader mellan olika medlemsstater och mellan tätt och glest befolkade områden, 73,7 respektive 60,6 procent.
För att undvika risken att introduktionen inte blir optimal har kommissionen antagit ett bredbandspaket som omfattar en gemensam ram för både den nationella och den regionala politiken, som bör utvecklas för att man ska kunna uppfylla målen. Sådana politiska åtgärder bör framför allt sänka kostnaden för bredbandsutbyggnad inom hela EU:s territorium genom att garantera en god planering och samordning och genom att minska de administrativa bördorna.
Kommissionen har redan agerat för att öka investeringarna i avlägsna områden och regioner inom ramen för EU:s sammanhållningspolitik genom att avsätta cirka 2,3 miljarder euro för perioden 2007-2013. Genom kommissionens meddelande om en ekonomisk återhämtningsplan för Europa blev det också möjligt att avsätta 360 miljoner euro till bredbandsinsatser för landsbygdsområden genom Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling. I programpaketet meddelade kommissionen att den kommer att förstärka och rationalisera finansieringen av höghastighetsbredband genom EU:s instrument till 2014 och undersöka hur man kan få fram kapital för bredbandsinvesteringar genom kreditförstärkningar som backas upp av Europeiska investeringsbanken (EIB) och EU:s fonder. Ett förslag från kommissionen och EIB i frågan väntas under 2011.
En annan pelare i den digitala agendan gäller digitala färdigheter. Här föreslår vi bland annat att man ska betrakta digitala kunskaper och kompetenser som ett prioriterat område för förordningen om Europeiska socialfonden under nästa programperiod och ange digital kompetens som ett komplement till Europass för att garantera insyn. Som ni vet är utbildning helt avgörande för att utveckla digital kompetens i vårt samhälle och vi håller med om att vissa regioner kan komma att släpa efter utan lämpliga investeringar.
Enligt färska EU-data - de avser 2006 - hade bara 67 procent av skolorna tillgång till bredband, och det förelåg stora skillnader mellan olika medlemsstater och mellan tätt och glest befolkade områden. Vi ska just påbörja en ny undersökning om skolorna och resultaten kommer att bli tillgängliga i slutet av året.
Georgios Papanikolaou
(EL) Jag vill tacka kommissionsledamoten, för ett mycket detaljerat svar. Jag vill gärna lägga till följande fråga: I EU:s 2020-strategi anges att vårt mål är en digital inre marknad för hushåll och företag, vilket betyder lika möjligheter i fråga om tillträde, men det betyder också lika möjligheter i fråga om utveckling.
Du har själv sagt i samband med utfrågningar i de behöriga utskotten, till exempel utskottet för kultur och utbildning, att det kommer att behövas cirka 500 000 nya jobb inom de här sektorerna under de kommande fem åren. Jag har en mycket specifik fråga: Vidtar vi alla de åtgärder som krävs för att se till att de här nya jobben fördelas rättvist, utan att man utesluter geografiskt avlägsna områden?
Neelie Kroes
Herr talman! Svaret är ja.
Talmannen
Det låter väldigt bra. Tack så hemskt mycket!

Angående: 116 000 - Hotline för saknade barn
Kommissionen har nyligen riktat en sista uppmaning till medlemsstaterna att så snart som möjligt aktivera EU:s hotline 116 000 för saknade barn. Via detta telefonnummer skulle barn som befinner sig i utsatt läge kunna få den hjälp och det stöd som de behöver.
För närvarande är hotlinenumret 116 000 fullt funktionsdugligt endast i 12 medlemsstater. Anser kommissionen att det faktum att denna service inte fungerar ordentligt i hela EU kan medföra att barn utsätts för risker? Kommer människor att informeras om att denna service saknas i deras land eller i det land som de besöker? Måste varje medlemsstat införa denna service i sin helhet på ett korrekt sätt? Stämmer det inte att misslyckandet med att tillhandahålla en adekvat service i alla medlemsstater när det gäller detta nummer, kan utsätta barn för risker?
Neelie Kroes
Herr talman! Kommissionen håller med Liam Aylward om att det krävs större insatser i många medlemsstater för att aktivera EU:s journummer 116 000 för saknade barn. Enligt de reviderade telekomreglerna, och då tänker jag i första hand på artikel 27a i direktivet om samhällsomfattande tjänster, ska medlemsstaterna göra allt de kan för att se till att medborgarna har tillgång till tjänsten som driver ett journummer för att rapportera fall av saknade barn. Kommissionen övervakar noggrant medlemsstaterna och hjälper dem att införliva den nya bestämmelsen i sin nationella lagstiftning, något som ska vara genomfört till den 25 maj 2011.
Den 17 november förra året antog kommissionen meddelandet ”Ring 116 000: det europeiska journumret för försvunna barn”. Syftet med meddelandet är att förnya kommissionens uppmaning till medlemsstaterna att snarast aktivera EU:s journummer och att se till att tjänsten håller samma höga kvalitet i hela EU för att ge medlemsstaterna praktiskt stöd.
I meddelandet framhålls nuvarande bästa praxis i de olika medlemsstaterna för att ta itu med de viktigaste problemen i samband med driftskostnader och telekomkostnader för journumret 116 000. Kommissionen tänker använda dessa exempel på bästa praxis till att utarbeta en uppsättning gemensamma miniminormer som kan garantera en tjänst av hög kvalitet inom hela EU, så att föräldrar och barn kan räkna med samma hjälp oavsett var de befinner sig. Detta omfattande arbete går utöver de frågor som gäller elektronisk kommunikation och som jag har ansvaret för, och samordnas därför av min kollega Viviane Reding.
Liam Aylward
(EN) Fru kommissionsledamot! Tidigare har ni nämnt kostnader och bristen på information som hinder för att aktivera detta journummer i vissa medlemsstater. Vilka åtgärder tänker ni vidta för att ta itu med dessa hinder och tänker ni er dessutom att denna tjänst ska aktiveras fullt ut i samtliga medlemsstater? Slutligen undrar jag vilka alternativ som står till förfogande för de medlemsstater som har svårt att finansiera journumret, för att se till att det verkligen aktiveras i hela EU?
Neelie Kroes
Självklart gör vi vad vi kan. Den ärade ledamotens resonemang verkar förnuftigt. Som jag nämnde tidigare är kostnaden en viktig fråga i sammanhanget. Själva journumret är det minst problematiska i detta avseende. Problemet är uppföljningen. Den fråga vi bör fokusera på är inte bara själva journumret, utan uppföljningen.
Vi övervakar och stöder medlemsstaterna vad gäller aktiveringen, och vi är medvetna om att det är de som ska ta initiativet vad gäller den nationella lagstiftningen. Vi är också medvetna om att det i samband med den nuvarande finansiella krisen är ännu svårare för medlemsstaterna att hitta resurser för att finansiera uppföljningen.
Några organisationer har erhållit EU-finansiering för vissa projekt. Den tillgängliga EU-finansieringen är inte till för att täcka hela driftskostnaden för tjänsterna, utan syftar till att hjälpa till att utveckla 116 000-tjänsterna genom konkreta projekt.
Naturligtvis måste vi vara kreativa. De som är engagerade i sådana här projekt och de nationella regeringarna bör också vara kreativa när det gäller att utnyttja budgetresurser, företagens sociala ansvar och privata donationer för att hitta resurser så att man till slut kan göra det som vi alla skulle vilja göra.

Angående: Alpin järnvägskorridor
Hur ser kommissionen på det nuvarande läget vad gäller bygget av Brennertunneln och det faktum att det krävs järnvägsanslutning till tunneln på båda sidor samt att järnvägssträckan München-Mühldorf-Freilassing-Salzburg måste byggas ut?
Siim Kallas
Herr talman! Frågan om trafiken genom alperna är extremt allvarlig, men läget ser ganska ljust ut för närvarande. Trots en svår finansiell miljö gör man framsteg med Brennertunneln och dess norra och södra tillfarter. Det här projektet har högsta prioritet och kommissionen beslutade att avsätta en budget på närmare en miljard euro för ändamålet.
För det första, när det gäller själva Brennertunneln nådde man viktiga framsteg under den österrikisk-italienska mellanstatliga kommissionens möte den 19 november 2010 i närvaro av EU:s samordnare Pat Cox. Österrike och Italien skrev under ett avtal om den totala kostnaden för Brennertunneln på åtta miljarder euro. Österrike godkände en optimerad arbetsplan som gör att förberedande arbeten för huvudtunneln kan påbörjas 2011. Den italienska regeringen godkände att arbetena påbörjas genom ett åtagande som garanterar att kostnaderna är täckta under hela byggperioden.
För det andra kan jag rapportera om goda framsteg när det gäller tillfarterna på båda sidor. Italien har godkänt att arbetet påbörjas på den södra tillfartsleden och att man börjar med den första sektionen, Fortezza-Ponte Gardena. Österrike har också gjort goda framsteg vad gäller den norra tillfartsleden. Österrike har ett avsnitt i nedre Inndalen som kommer att stå färdigt 2013, eller ännu tidigare.
När det slutligen gäller de gränsöverskridande förbindelserna mellan Österrike och Tyskland kommer man inte att kunna nå det ursprungliga målet att arbetet ska slutföras senast 2012. På den tyska sidan kommer arbetet inte att påbörjas förrän 2012 och det kommer att ta cirka tre år. I november 2010 offentliggjorde Tyskland emellertid sin nationella investeringsplan, som inkluderar avsättningar för positiv utveckling av den norra tillfartsleden mellan München och den österrikiska gränsen. Sektionen med ett enda spår kommer att uppgraderas och hela avsnittet kommer att elektrifieras. Nästa steg blir ett samförståndsavtal mellan Tyskland och Österrike om detta avsnitt och sedan måste planeringsprocessen för infrastrukturförvaltningen påbörjas.
Bernd Posselt
(DE) Tack, Siim Kallas, för det vänliga svaret.. Men du besvarade inte den andra delen av frågan, där jag nämnde München-Mühldorf-Freilassing, som är en del av huvudlinjen från Paris till Budapest och som är särskilt viktig om man tänker på den bayerska kemiska triangeln och på att avlasta tillfartsleden till Brenner.
Om Brennertunneln genomförs kommer Rosenheim-sektionen att bli överbelastad och det blir då viktigt att utveckla München-Mühldorf-Freilassing-Salzburg, som också är ett projekt med högsta prioritet för kommissionen. Jag måste fråga dig om du anser att det är möjligt att ställa ytterligare finansiering till förfogande för detta i nästa budgetplan. Det handlar trots allt om en gränsöverskridande fråga.
Nikolaos Chountis
(EL) Herr kommissionsledamot! Det som händer i alperna är säkert bra, men på grund av detta memorandum gör den grekiska regeringen nedskärningar och minskar antalet tjänster, vilket isolerar Grekland från järnvägsnäten i Europa och på Balkan. Som skäl anger regeringen, på samma sätt som kommissionen, de grekiska järnvägarnas stora skulder.
Min fråga är därför följande: Vad anser du om denna utveckling, dvs. nedskärningarna i järnvägstjänsterna? För det andra, omfattar de grekiska järnvägarnas skulder pengar för att medfinansiera infrastrukturarbeten tillsammans med EU?
Siim Kallas
När det gäller Grekland kan jag inte svara, eftersom jag inte känner till detaljerna. Jag har inte fått någon information om de här problemen.
När det gäller det prioriterade projektet nummer 17, München-Mühldorf-Freilassing-Salzburg, så pågår det. Det inledande arbetet påbörjades 2007. En del av arbetet är avklarat. Den 19 april 2010 påbörjades arbetet med den nya tvåspåriga järnvägsbron över floden i Mühldorf och det kommer att slutföras. Denna bro finansieras helt av den tyska återhämtningsplanen. Den kostar 11,7 miljoner euro, så det går framåt och vi anser inte att detta är ett viktigt problem i nuläget.
Angående: Att skicka sms samtidigt som man kör - trafiksäkerhet
En förare som skickar sms löper 23 gånger större risk att vara med om en olycka. Sms:ande i samband med körning kräver årligen flera tusen dödsoffer i trafiken, och antalet personskador ökar i en oroväckande takt för varje år.
Trots att kommissionen erkänner behovet av att öka trafiksäkerheten och se till att trafiksäkerhetsreglerna genomförs finns det ingen EU-täckande lagstiftning som förbjuder användning av sms, e-post eller Internet vid körning av ett motorfordon över en viss, på förhand fastställd, hastighetsgräns.
Tekniken för att förhindra användning av sms, e-post och Internet samtidigt som man kör finns redan. Avser kommissionen att lägga fram någon EU-lagstiftning för att råda bot på denna livsfarliga vana?
Siim Kallas
Kommissionen håller med om att det är extremt farligt att skicka sms eller att ägna sig åt några andra ovidkommande aktiviteter samtidigt som man kör. Under 2009 släppte kommissionen en rapport om användningen av mobiltelefoner samtidigt som man kör. Den rapporten finns publicerad på Europa-webbsidan för trafiksäkerhet. Vi har emellertid ingen statistik om antalet olyckor som beror på detta.
Samtliga medlemsstater har lagar som åtminstone indirekt förbjuder användning av sms, e-post och Internet samtidigt som man kör. Även om man inte direkt nämner användningen av mobiltelefoner, så finns det krav i den nationella lagstiftningen på att förarna måste vara helt koncentrerade på sitt bilkörande. Mot den bakgrunden tänker kommissionen inte införa ett ytterligare skikt av EU-lagstiftning för att förbjuda användning av sms, e-post och Internet vid körning av ett motorfordon. Vi hoppas att medlemsstaterna ska ta hand om den här frågan på lämpligt sätt.
Jim Higgins
(GA) Herr talman! Jag är besviken på svaret jag fick från kommissionsledamot Siim Kallas. Det är oerhört viktigt att de olika medlemsstaterna samarbetar. Vi måste göra allt vi kan för att minska antalet dödsfall och allvarliga skador på vägarna. Ett nytt fenomen på Europas vägar är att folk skickar sms samtidigt som de kör. Medlemsstaterna har olika regler. Vi måste öka samarbetet. Jag är besviken på att kommissionsledamoten inte kan lova oss mer i samband med detta.
Seán Kelly
(EN) Jag vill gratulera min kollega Jim Higgins till att ha tagit upp denna oerhört viktiga fråga. Jag delar hans oro över den brist på entusiasm som kommissionsledamoten visade när det gäller att se till att bästa praxis tillämpas i hela EU. Jag vill fråga honom varför kommissionen inte åtminstone kunde försöka uppmuntra medlemsstaterna till att införa samma regler i hela EU och se till att de följs för att främja säkerheten och skydda liv?
Inés Ayala Sender
(ES) Herr talman! Jag har bara begärt ordet för att informera er, mina damer och herrar, om att jag är föredragande för frågan om gränsöverskridande påföljder, där rådet har fått möjlighet att öppna upp förteckningen över överträdelser - som faktiskt förekom i kommissionens inledande förslag - och där frågan om användningen av mobiltelefoner förekom. Dessvärre deltar varken Storbritannien eller Irland i den förändring av rättslig grund som tillhandahålls genom rådets avtal eftersom de har valt att inte vara med. Detta är ett av de problem vi har och som vi i parlamentet kanske kunde åtgärda. Jag hoppas att de här länderna i diskussionerna med rådet ska förtydliga sina intressen, även om vi inte vet något om dem. Det verkar som om Storbritannien nu tänker ansluta sig.
Siim Kallas
En bred handlingsplan för säkerheten och genomförandet av den planen har haft extremt hög prioritet för kommissionen, och vi har verkligen gjort enorma framsteg. Vi har kraftigt minskat antalet olyckor i Europa. Jag kan berätta att dödstalet i mitt eget land var 400 i början av 1990-talet, medan det var nere på 78 förra året. Och detta naturligtvis med en tiofaldig ökning av antalet fordon på vägarna. Det är en kraftig förändring.
Detta är viktigt, och tack så mycket Inés Ayala Sender för att du påminner oss om gränsöverskridande verkställighet av trafikpåföljder, vilket är ett extremt viktigt steg mot en bättre trafiksäkerhet. Det beslutet togs av rådet i december och vi kommer nu att genomföra det.
Jag tror inte att ett ökat antal lagar på EU-nivå är något universalmedel. Att vi, oavsett problem, måste ha EU-lagstiftning.
Samtidigt som alla kritiserar att vi har för mycket EU-lagstiftning är detta, som jag ser det, emellertid en fråga där medlemsstaterna är lika oroliga som den europeiska allmänheten, och om gränsöverskridande verkställighet av trafikpåföljder kan skapa ett europeiskt område för trafiksäkerhet, så är detta mycket viktigt.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden är härmed avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 20.15 och återupptogs kl. 21.00.)
