1. Sri Lanka: uppföljning av FN-rapporten (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är debatten om sex förslag till resolutioner om Sri Lanka.
Paul Murphy
författare. (EN) - Herr talman! I Sri Lankas regerings brutala krig mot den tamilska minoriteten dödades åtminstone 40 000 tamiler inom loppet av några veckor och hundratusentals internerades i fångläger ute i det fria. FN-rapporten erkände långt om länge officiellt de brott som hade begåtts mot det tamilska folket. Tyvärr bör man inte göra sig några illusioner om att rapporten kommer att ändra tamilernas situation i Sri Lanka.
Dagen efter rapportens publicering rapporterade man att FN:s generalsekreterare endast skulle starta en internationell undersökning om Sri Lankas regering samtycker eller om ett internationellt forum, såsom FN:s säkerhetsråd, kräver en undersökning. Mot bakgrund av karaktären på Sri Lankas regering är det uppenbart att den inte kommer att tillåta någon internationell undersökning. Det belyser än en gång behovet av att genomföra en kampanj för en verkligt oberoende undersökning om krigsbrotten och för att Rajapaksa-regimen ska hållas ansvarig för dem.
Den 18 maj kommer protester att genomföras i hela världen, vilka anordnas av många grupper, däribland kampanjen för solidaritet med tamilerna, för att uppmärksamma den andra årsdagen av detta blodiga krig. En förenad kamp från singaleser och tamiler behövs fortfarande för att besegra denna regim och kämpa för rätten till självbestämmande för det tamiltalande folket.
Geoffrey Van Orden
Herr talman! Vi behöver bara höra dessa inledande kommentarer för att förstå varför jag djupt beklagar att vi har denna debatt i dag. Den stöds av extremistelement i den tamilska diasporan, samma individer som har hjälpt till att upprätthålla LTTE:s terroristkampanj under många år genom politisk verksamhet och ofta genom brott.
Naturligtvis var de sista skedena av LTTE-kampanjen förfärliga. I FN:s Darusman-rapport, som är den omedelbara förevändningen för denna debatt, konstateras tydligt och klart att under slutfaserna använde LTTE civilbefolkningen som mänskliga sköldar, intensifierade tvångsrekryteringen av civila, inklusive barn, till sina led, avrättade civila som försökte fly från konfliktzonen och utplacerade artilleri i närheten av fördrivna civilpersoner och civila inrättningar, såsom sjukhus. Detta ursäktar inte beskjutningen av civila mål, men den sätts i ett sammanhang och visar var skulden ligger.
I stället för att försöka föra samman Sri Lankas folk finns det de som försöker fortsätta en kampanj av hat och splittring. De ser Darusman-rapporten som ett vapen i denna kampanj och vill bara sätta Sri Lankas regering på de anklagades bänk.
Denna taktik är ondskefull och kontraproduktiv. Sri Lankas regering och kommissionen har inrättat en kommission för dragande av lärdomar och åstadkommande av försoning (LLRC) för att undersöka anklagelser om kränkning av de mänskliga rättigheterna. Låt oss göra allt vi kan för att stödja dem och Sri Lankas folk i stället för att gå till angrepp mot dem.
Véronique De Keyser
Herr talman! Från de allra första orden har ni alla förstått att debatten skulle bli mycket livlig och att det skulle finnas två åsikter.
Jag skulle vilja säga att min grupp inte lierar sig med vare sig med den eller med den andra sidan, utan helt enkelt stöder rättvisa och försoning. Jag tror inte att det kan bli någon försoning om inte rättvisa skipas i dessa länder, som Sri Lanka, men det finns säkert många andra som har upplevt ohyggliga krig.
Vad gör nu denna FN-rapport som Geoffrey Van Orden refererar till? Den upprepar helt enkelt fakta och kräver en mekanism för internationell rättvisa, som man vet måste godkännas av regeringen. Det är det allra minsta. Hur skulle ni vilja att ett folk försonades? Det gäller båda sidor, Geoffrey Van Orden. Det är inte bara på tamilsidan. Det har förekommit brott på båda sidorna. Båda sidorna är ansvariga. Rättvisa måste skipas av båda sidorna.
I rapporten konstateras också, och jag ber om ursäkt för detta, att den försoningskommission som just nämnts inte hade ett utredningselement av tillräckligt hög standard. Till sist är jag rädd för att ett nationellt rättviseorgan inte kommer att slutgiltigt resultera i ett klargörande av fakta. Därför säger jag helt enkelt och i alla deras namn som har lidit på båda sidor, att denna kammare bara kan stödja detta betänkande för att sprida mer ljus och åstadkomma mer rättvisa. Det är det enda budskap som jag skulle vilja vidarebefordra i dag. Jag kommer inte att ha använt all min tilldelade tid men detta är det väsentliga budskapet för denna kammare.
Thomas Mann
Herr talman! I februari åkte jag till Sri Lanka med delegationen för förbindelserna med Sydasien. Medan vi var där blev vi vittne till de enorma insatserna för att komma över följderna av ett 25-årigt inbördeskrig. EU, FN och frivilligorganisationerna hjälper till, från att röja undan landminor genom HALO Trust till tamilernas återflyttning till sina tidigare hem. Vi uppmanar regeringen där att svara positivt på FN:s expertpanels rekommendationer som uppmärksammade krigsbrott och brott mot mänskligheten från både singalesernas och LTTE:s sida.
Det är uppmuntrande att regeringen har tillsatt en kommission för att åstadkomma försoning, införa rättsskipning, lösa språkproblem och hantera problemet med tidigare soldater i frontlinjen. Den konsekventa beredvilligheten att samarbeta, viljan att integrera minoriteter och försäkran om att upprätthålla internationella rättsliga normer bildar basen för utvecklingen av ett land som utan våld och terror har en verklig framtid.
Vi uppmanar med eftertryck EU:s höga representant att stödja insatser av detta slag.
Anneli Jäätteenmäki
Herr talman! Konflikten i Sri Lanka är visserligen slut men många frågor återstår att besvara. Ett slut på en konflikt innebär inte nödvändigtvis att konflikten är över i människors sinnen.
Seger är inte samma sak som fred. Det krävs tid, ansträngning och speciellt engagemang och stark vilja för att komma över ärren efter en konflikt. Försoning är absolut nödvändigt. Rättvisa är centralt för en ny start. Därför borde Sri Lankas regering omedelbart inleda undersökningar om brotten mot internationell humanitär rätt och de mänskliga rättigheterna.
Båda sidor måste undersökas. Internationella konventioner som Sri Lanka deltar i kräver utredningar om de påstådda kränkningarna och åtal mot dem som är ansvariga. Bara genom en öppen och ärlig undersökning och genom rättvisa kan Sri Lankas befolkning läka såren efter en lång och svår konflikt och fortsätta sitt liv i fred.
ALDE-gruppen applåderar FN:s generalsekreterare Ban Ki-moons rapport och initiativ om Sri Lanka. Vi stöder helt och fullt FN:s rekommendationer.
Heidi Hautala
Herr talman! Den 23 maj 2009 undertecknade FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon och Sri Lankas president Rajapaksa ett gemensamt uttalande där Sri Lanka samtyckte till att garantera ansvarsskyldighet för påstådda krigsbrott och brott mot mänskligheten under det krig som slutade i maj 2009.
Eftersom denna överenskommelse inte hade infriats av Sri Lankas regering tillsatte FN:s generalsekreterare en expertpanel för att ge honom råd om modaliteter för en ansvarsskyldighetsprocess. I rapporten som publicerades helt nyligen gjorde man trovärdiga påståenden om att både regeringsstyrkorna och Tamilska befrielsetigrarna underlät att respektera normerna för internationell rätt. I rapporten betonades behovet av ansvarsskyldighet på båda sidor.
Sri Lankas regering har avvisat panelens rapport och kallar den olaglig och vinklad. Jag anser att det är ett objektivt skäl för ytterligare undersökningar. I en tid när det förtjänstfulla och berättigade arbete som internationella organisationer för mänskliga rättigheter utför missaktas är det viktigt att parlamentet träder fram och försvarar internationell rätt. Krigsbrott får aldrig förbli ostraffade var de än inträffar.
Eija-Riitta Korhola
Herr talman! Inbördeskriget i Sri Lanka varade i 25 år och slutade med ett nederlag för de tamilska tigrarna. De sista skedena av kriget var särskilt blodiga och tusentals dog under krigets sista månader.
Enligt den nya rapporten från FN är det mycket troligt att de tamilska tigrarna och regeringstrupperna kommer att befinnas skyldiga till de allvarliga brott mot internationell humanitär rätt och mänskliga rättigheter som begicks i konfliktens slutskeden. De tamilska tigrarna misstänks för att ha skjutit civila som försökte fly. Regeringen dödade civila med bomber. Båda dessa är allvarliga brott och får inte nonchaleras. Därför är det viktigt att FN kan genomföra en opartisk och öppen undersökning om denna fråga.
Tyvärr har Sri Lankas regering varit obenägen att tillåta att undersökningarna fortsätter utan dess godkännande om inte FN:s medlemsstater enhälligt insisterar på det. Det är ytterst viktigt att Sri Lanka intar en konstruktiv hållning och är villigt att samarbeta. En känsla av ansvar är nödvändig för försoningsprocessen. EU måste stödja insatser för att stärka Sri Lankas ansvarskänsla.
Ana Gomes
I slutsatserna i Darusman-rapporten från FN konstateras att massakrer på tiotusentals civila, krigsbrott och brott mot mänskligheten liksom andra hemska kränkningar av humanitär rätt har begåtts både av Tamilska befrielsetigrarna (LTTE) och Sri Lankas regering.
Att genomföra en oberoende undersökning och ställa de ansvariga inför rätta är inte ett politiskt val utan en skyldighet enligt internationell rätt. Den försoningskommission som har inrättats av regeringen uppfyller inte grundläggande krav på oberoende. Därför måste det internationella samfundet - särskilt EU och FN:s säkerhetsråd - erbjuda sitt ovillkorliga stöd för rapportens rekommendationer och vidta brådskande åtgärder för att skapa en oberoende internationell mekanism för att övervaka Sri Lankas regerings åtgärder, garantera att brott som begåtts på båda sidor undersöks och söka rättvisa för Sri Lankas folk.
Izaskun Bilbao Barandica
Herr talman! Jag vill stödja denna resolution om kränkningar av de mänskliga rättigheterna och krigsbrott som begåtts i Sri Lanka.
Det är ytterst viktigt att vi, förutom att uttrycka vår solidaritet med offren och fördöma våldet mot bakgrund av problemen beträffande rättsväsendets brist på oberoende, stöder att en seriös, opartisk öppen undersökning företas av en oberoende organisation så att de personer som är ansvariga på båda sidor av konflikten kan identifieras och straffas.
Straffrihet för krigsbrott måste upphöra om vi vill förhindra att de upprepas i framtiden. I Sri Lanka bombades civilbefolkningen bland andra illgärningar.
För sjuttiofyra år sedan bombade Francos trupper staden Guernica i mitt eget land och dödade mer än hälften av befolkningen, en händelse som har avbildats utmärkt av Picasso. Alltsedan dess har Guernica varit en universell symbol för fred och motstånd.
Det är emellertid allas önskan att göra framsteg och nå försoning. Vi måste därför uppmuntra, hjälpa och också driva på Sri Lankas regering för att den ska fortsätta dessa åtal så att verklig fred och rättvisa kan åstadkommas.
Karima Delli
Herr talman! FN-rapporten som publicerades den 11 april belyser de krigsbrott och brott mot mänskligheten vilka begicks i Sri Lanka under konflikten mellan Mahinda Rajapaksas regeringsstyrkor och de tamilska tigrarnas separatiströrelse. Striderna i maj och juni 2009 ledde till krigsbrott och brott mot mänskligheten och tusentals civila miste livet. Vi kan inte acceptera straffriheten för de ansvariga och för upphovsmännen till dessa brott. Rajapaksas regering har gjort allt som står i dess makt för att förhindra publiceringen av FN-rapporten och bestrider till och med dess slutsatser.
I Sri Lanka är pressen försedd med munkavle och journalisterna utsätts för hotelser och godtyckligt frihetsberövande. Oppositionens viktigaste informationsplats på nätet har fått sitt tillträde blockerat av de rättsliga myndigheterna samtidigt som tillträde till flyktinglägren för tillfället fortfarande är ytterst begränsat, också för FN. Den tamilska minoriteten är offer för ett folkmord som man inte får nämna namnet på. Vi måste skyndsamt skicka observatörer från parlamentet till norra Sri Lanka för att se vad som verkligen händer där och åter hävda principen om folkens självbestämmanderätt.
(Talaren godtog att besvara två frågor (blå kort) i enlighet med artikel 149.8 i arbetsordningen.
Charles Tannock
(EN) Herr talman! Jag hörde det direkt på franska och det ord som användes var 'génocide', vilket betyder folkmord och det har en särskild betydelse i internationell rätt.
Om något sådant var avsikten från Sri Lankas regering hur kommer det sig då att de just har släppt 200 000 tamiler som var fångar? Det är absurt att anklaga Sri Lankas regering för folkmord. Jag hoppas att ledamoten tar tillbaka det uttalandet.
Karima Delli
(FR) Herr Tannock! Jag använde det ordet som en metafor, framför allt för att beteckna företeelsen. Jag har emellertid klargjort att det inte var namnet. Fakta måste fastslås. Hur som helst det som händer den tamilska minoriteten kan man inte avfärda med ett enkelt smärtstillande medel.
Geoffrey Van Orden
(EN) Herr talman! Föregående talare nämnde att hon efterlyser någon slags kommission som ska resa till Sri Lanka för att se vad som försiggår på ort och ställe där. Skulle jag kunna få påminna henne om att delegationen för förbindelserna med Sydasien just har varit i Sri Lanka - och jag ser flera medlemmar av den delegationen i kammaren. Och min kollega, Thoman Mann, refererade faktiskt till besöket där: den föregående talaren lyssnar uppenbart inte på vad som pågår i denna debatt. Människor har varit i Sri Lanka. De känner till Sri Lanka och de vet vad som pågår. Jag vet inte var Karima Delli får allt detta nonsens ifrån.
Karima Delli
(FR) Du har rätt, vi har redan skickat en delegation dit och jag inser att den delegationen var av formidabel karaktär när jag förstår att du arbetade på den. Men vi kan också utöva påtryckningar vilket innebär att vi absolut måste upprepa detta förfaringssätt.
Marie-Christine Vergiat
Herr talman! Sri Lanka är ett härjat land. Inbördeskriget slutade officiellt för nästan två år sedan och vi vet under vilka förhållanden det ägde rum. I det landet misslyckades FN kapitalt. Rapporterna från icke-statliga organisationer är fördömande. Tusentals civila dödades mellan januari och maj 2009. Illdåd begicks av båda lägren men det förefaller som om man accepterar att pro-regeringsstyrkor medvetet bombade zoner där de hade uppmanat civilbefolkningen att ta skydd.
Sedan dess har Sri Lankas regering manövrerat för att rentvå sig och hindra tillgång till rättvisa för dem som åtminstone måste kallas offer för krigsbrott. Regeringen har inte upphört med att försöka underskatta antalet civila som var närvarande i krigszonen samtidigt som den till och med har berövat dem humanitärt bistånd, inklusive livsmedel, vatten och hälsovård. De tamilska tigrarna har sin del i ansvaret för dessa fasor. De tvångsinkallade barnsoldater och använde civilbefolkningen som mänskliga sköldar men det minskar på intet sätt regeringsmyndigheternas ansvar på ort och ställe. Det rättfärdigar inget.
FN väntade länge innan det kritiserade situationen i landet. Vad som är värre är att Sri Lankas regering har mångdubblat sina intriger för att förhindra publiceringen av särskilt den senaste rapporten och för att få dess slutsatser förkastade. Vi kan bara välkomna rapporten av den 11 april. Resolutionen framför oss i dag går i rätt riktning. För min del skulle jag ha velat att den gick ännu längre. Det är hög tid att internationell rättvisa gör vad den ska i Sri Lanka lika väl som annanstans.
Jaroslav Paška
Herr talman! Den långvariga militära konflikten mellan regeringsstyrkorna och Tamilska befrielsetigrarnas väpnade grupper, vilken har haft mycket blodiga konsekvenser för civilbefolkningen som bor i konfliktzonerna, upphörde 2009. Efter krigets slut lovade Sri Lankas president Mahinda Rajapaksa att undersöka alla misstänkta brott mot militärlagarna och internationell humanitär rätt under den militära konflikten.
I FN-rapporten som publicerades i april i år konstateras att båda sidorna i konflikten utförde militära operationer utan att vidta åtgärder för att skydda civilbefolkningens rättigheter och liv. Trots detta har ansvariga myndigheter i Sri Lanka två år efter krigets slut inte ställt de personer som är ansvariga för allvarliga kränkningar av humanitär rätt till svars. De rättsliga myndigheterna är i många fall passiva och vi måste därför genom vår resolution stödja FN-insatser för att upprätthålla lagen och utkräva ansvar för dödandet och tortyren av tusentals civila under de brutala striderna mellan Tamilska befrielsetigrarna och regeringsstyrkorna i Sri Lanka.
Filip Kaczmarek
(PL) Herr talman! De dramatiska händelserna i Sri Lanka som beskrivs i FN-rapporten visar vilka slags problem som kan orsakas av väpnade konflikter. Det som inträffade där är ytterligare bevis på att försök att lösa meningsskiljaktigheter genom våld och vapenmakt skapar andra mycket stora problem. I Europa har man i århundraden reflekterat över begreppet ett rättfärdigt krig. Vad som är särskilt smärtsamt är att i den moderna världen medför även ett krig, som teoretiskt är rättfärdigt, oundvikligen lidande för oskyldiga och oberättigade offer. Detta händer oberoende av hur vi definierar ett rättfärdigt krig.
I fallet Sri Lanka visar allt fler uppgifter på att kriget inte var rättfärdigt för någondera sidan. Segraren har inte alltid rätt även om de alltid försöker bevisa att de har rätt. Om det verkligen ska bli en försoning, såsom Sri Lankas regering har deklarerat, måste grunden för en sådan försoning vara sanningen om vad som hände under kampen mot de tamilska tigrarna. Det kommer inte att bli en äkta försoning utan att man avslöjar de krigsbrott som begicks oberoende av vilken sida det var som begick dem. Det kommer inte att bli någon försoning om båda sidor anser att deras egna synder är tabu och inte tillåter att de nämns.
Claude Moraes
(EN) Herr talman! Många i denna kammare har varit inblandade i Sri Lankas politik och självklart i Sri Lankas diasporas och det tamilska samfundets politik.
Det vi diskuterar i dag är en rapport av generalsekreterarens expertpanel om ansvarsskyldighet i Sri Lanka. Jag har inte hört någon i kammaren hittills som ifrågasatt den rapportens reella kvalitet.
Jag har läst rapporten och jag har talat med många om rapporten på båda sidor. Om vi nu säger att vi borde bordlägga rapporten, och inte göra undersökningar om vad som hände mellan januari och maj och verkligen inte öppna en möjlighet för att undersöka många anklagelser på båda sidor, vad är då meningen med en rapport av detta slag?
Jag tycker faktiskt att det är oavvisligt att en diasporaorganisation för det tamilska samfundet, det globala tamilska forumet, har sagt att trovärdiga anklagelser mot LTTE - och de har markerat detta mycket tydligt - också ska undersökas.
Vi har en rapport som borde få en uppföljning och jag talar varmt för behovet av ett riktigt förfarande för undersökning av ansvarsskyldighet, vilket skulle leda till sanning, rättvisa och försoning för Sri Lanka efter vad som kommer att bli en plågsam undersökning, men en undersökning som måste ske.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Herr talman! Det är skrämmande att nästan 100 000 människor dödades under den långdragna militära konflikten i Sri Lanka som slutade 2009, däribland tiotusentals civila, av vilka de flesta dog i slutskedet av konflikten. Det internationella samfundet borde kräva en kraftfull internationell undersökning av trovärdiga rapporter om illdåd som begåtts på båda sidor.
Det är synd att länder som Kina och Ryssland motsatte sig diskussion om ämnet i FN:s säkerhetsråd och att FN:s generalsekreterare skulle vidta kraftfullare åtgärder för att undersöka de brott som begåtts. FN:s expertpanel visade tydligt att både Sri Lankas regering och de tamilska rebellerna begick allvarliga brott mot internationell humanitär rätt och de mänskliga rättigheterna, eventuellt var de i vissa fall krigsbrott och brott mot mänskligheten.
Därför stöder jag helt och fullt att man omedelbart inrättar en internationell rättvisemekanism, såsom föreslås i FN-rapporten.
Sari Essayah
(FI) Herr talman, herr kommissionsledamot! Av FN-rapporten framgår tydligt att tusentals civila dog i artillerield från regeringstrupperna under de sista blodiga månaderna av inbördeskriget i Sri Lanka, vilket pågick i 25 år. FN sade också att de tamilska rebellerna hade använt mer än 300 000 civila som mänskliga sköldar och skjutit civila som försökte fly. Båda sidor begick därför allvarliga överträdelser mot de mänskliga rättigheterna och internationell rätt i en krigssituation.
Det är viktigt att försoningssamtal nu kommer igång, så att FN kan genomföra en opartisk och oberoende undersökning om krigsbrott. Parlamentets resolution är välbalanserad i ordvalet och kommer att uppmuntra parterna att nå försoning och åstadkomma fred.
George Sabin Cutaş
(RO) Herr talman! I slutsatserna från FN-rapporten som publicerades den 25 april 2011 framförs allvarliga anklagelser om de flertaliga brotten mot de mänskliga rättigheterna och normerna för internationell rätt, både av Sri Lankas regering och de rebellstyrkor som besegrades i inbördeskriget vilket varade gott och väl 28 år. I rapporten konstateras faktiskt att regeringsstyrkorna dödade tiotusentals civila genom att bomba befolkade områden, sjukhus och till och med centrum för humanitärt bistånd som tillhörde FN. Å andra sidan använde rebellstyrkorna många civila som mänskliga sköldar och de som försökte fly från konfliktzonen sköts på plats. I likhet med andra talare före mig anser jag att en oberoende internationell mekanism behöver inrättas för att undersöka krigsbrotten i detta land men också de andra allvarliga brotten mot de mänskliga rättigheterna. En opartisk öppen undersökning krävs som kan utröna vem som är ansvarig för dessa brott som har chockat det internationella samfundet.
Graham Watson
(EN) Herr talman! Denna rapport som grundas på väl genomförda efterforskningar visar oss - förutom alla sina slutsatser - att än en gång är det sanningen som är det första offret för kriget.
Vad den inte lyckas göra är att dra upp riktlinjerna för den politik som behövs för att läka nationens sår. Alltför många länder blundade alltför länge för vad som pågick. Den rätta politiken behövs nu i form av en samlad insats av det internationella samfundet för att söka frigörelse och rättvisa för alla dem som har blivit så fruktansvärt drabbade.
Raül Romeva i Rueda
(EN) Herr talman! Graham Watson har alldeles rätt när han säger att det första offret i alla krig, och särskilt i detta, är sanningen.
Givetvis måste vi också medge att civilbefolkningen är offer i detta slags konflikt och FN-panelen har klart visat att båda sidor är ansvariga: huvudsakligen regeringen men också Tamilska befrielsetigrarna och båda måste undersökas.
Det vi säger är att en ordentlig utredning inte är särskilt trolig om utredningskommissionen tillsätts av regeringen. Det vi begär är att en oberoende kommission ska undersöka dessa anklagelser om krigsbrott och brott mot mänskligheten, som identifierats av FN-panelen. Om vi inte inser behovet av detta kommer vi inte att få en lösning, för det kan bara bli fred om det blir rättvisa; rättvisa är endast möjlig med sanningen som grund; och sanningen kommer bara fram om vi får en oberoende undersökning.
Charles Tannock
(EN) Herr talman! Sri Lanka har äntligen fått fred efter ett kvarts århundrade av terroristuppror och FN-rapporten om Sri Lankas armés seger över de tamilska tigrarna är full av kritik men innehåller få väsentliga bevisade fakta.
Den strategi man valt i rapporten förefaller att undergräva de ansträngningar som nu görs av Sri Lankas regering för att främja sanning och förståelse, inte minst genom kommissionen för dragande av lärdomar och åstadkommande av försoning (LLRC), och att regeringen faktiskt har släppt mer än 200 000 internerade tamilska fångar.
Naturligtvis måste alla avsiktliga illgärningar mot civila av militären straffas. Jag håller med om det, men det finns inga klara bevis på att detta var en avsiktlig regeringspolitik. Jag skulle vilja påminna kammaren om att LTTE vägrade ett övervakat internationellt erbjudande om kapitulation och i stället föredrog att välja blodbad som sin exitstrategi, vilket var skrämmande.
Konsekvenserna nu av det internationella samfundets ambivalens gentemot Sri Lanka är tydliga: minskat inflytande och en oförmåga att forma en utveckling. Under tiden har Kina ryckt in och blivit Sri Lankas närmaste vän och försvarare i FN. Jag behöver knappast påminna kollegerna i kammaren om Kinas inställning till de mänskliga rättigheterna.
László Andor
Herr talman! Den 25 april 2011 offentliggjorde FN den rådgivande rapporten från den expertpanel som utsetts av FN:s generalsekreterare om ansvar i samband med den väpnade konflikten i Sri Lanka. Panelen fann trovärdiga anklagelser som om de kunde bevisas skulle vittna om att allvarliga brott mot internationell humanitär rätt och de mänskliga rättigheterna hade begåtts av Sri Lankas militär och LTTE, av vilka några skulle innebära krigsbrott och brott mot mänskligheten.
Panelen ger också en rad rekommendationer till FN:s generalsekreterare och Sri Lankas regering, vilka med panelens ord skulle kunna tjäna som ram för ett pågående och konstruktivt samtal mellan generalsekreteraren och Sri Lankas regering om ansvarsskyldighet. Rekommendationerna innebär att Sri Lankas regering inleder reella undersökningar och att generalsekreteraren inrättar en oberoende internationell mekanism.
FN har fastslagit att FN:s generalsekreterare noggrant granskar rapporterna, slutsatserna och rekommendationerna och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter har uppmanat Sri Lankas regering att snabbt vidta de åtgärder som föreslås av panelen och säkerställa rättvisa.
Sri Lankas regering har å sin sida förkastat rapporten i starkaste ordalag. Tidigare i veckan publicerade den höga representanten Catherine Ashton ett uttalande på EU:s vägnar som återupprepade EU:s åsikt att en oberoende process för att ta itu med dessa ytterst allvarliga anklagelser borde bidra till att stärka försoningsprocessen och trygga varaktig fred och säkerhet i Sri Lanka.
Den höga representanten har betonat att frågan om ansvarsskyldighet bör ses som en väsentlig del av den nationella försoningsprocessen. EU hoppas därför att Sri Lankas regering ska värdesätta rapportens konstruktiva mål och uppmanar den att inleda samtal med FN:s generalsekreterare om dess innehåll.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer strax att äga rum.
Skriftliga röstförklaringar (artikel 149)
Michèle Striffler
Konflikten mellan Sri Lankas regering och Tamilska befrielsetigrarna (LTTE) upphörde i maj 2009 och resulterade i mer än 90 000 dödsfall. Flera lankeser som hade varit tvungna att flytta på grund av våldet i sitt land har återvänt till sina hem efter våldshandlingarnas slut. Det finns emellertid fortfarande 75 000 flyktingar som fortsätter att tillbringa ett hårt liv i läger i Tamil Nadu, Indien. Sri Lanka ställs inför en dubbel utmaning. Landet måste återhämta sig efter en långvarig kris. FN:s expertrapport, som offentliggjordes den 25 april, fann anklagelserna om brott mot internationell humanitär rätt och de mänskliga rättigheterna trovärdiga. I rättvisans och försoningens intresse i Sri Lanka är det nödvändigt att starta en opartisk, öppen och oberoende utredning. Sri Lanka måste också förbereda sig för olika naturkatastrofer, såsom översvämningar, jordskred, cykloner och också torka vilka landet är utsatt för.
