Förslag till allmän budget 2007, såsom ändrat av rådet (alla avsnitt) - Budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget - Förslag till ändringsbudget nr 6/2006 (debatt) 
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av James Elles och Louis Grech, för budgetutskottet, om förslaget till Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2007, såsom ändrat av rådet (alla avsnitt) (15637/2006 - C6-0442/2006 - -
samt ändringsskrivelser 1/2007 (SEK(2006)0762), 2/2007 (13886/2006 - C6-0341/2006) och 3/2007 (15636/2006 - C6-0443/2006) till förslaget till Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2007
Avsnitt I - Europaparlamentet
Avsnitt II - Rådet
Avsnitt III - Kommissionen
Avsnitt IV - Domstolen
Avsnitt V - Revisionsrätten
Avsnitt VI - Europeiska ekonomiska och sociala kommittén
Avsnitt VII - Regionkommittén
Avsnitt VIII (A) - Ombudsmannen
Avsnitt VIII (B) - Europeiska datatillsynsmannen, och
betänkandet av Ingeborg Gräßle, för budgetutskottet, om det ändrade förslaget till rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget - C6-0207/2006 -, och
betänkandet av Giovanni Pittella, för budgetutskottet, om förslaget till Europeiska unionens ändringsbudget nr 6/2006 för budgetåret 2006, avsnitt III - kommissionen (15635/2006 - C6-0441/2006 -.
James Elles 
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag skulle vilja knyta ihop trådarna eftersom detta förhoppningsvis kommer att vara vår sista debatt om 2007 års budget. Jag vill också välkomna rådet och dess företrädare, som har varit något förvirrade ibland under förfarandet, vilket har lett till missförstånd som vi hoppas kommer att klaras upp före den slutgiltiga omröstningen.
Jag vill tacka kommissionsledamoten så mycket för hennes stora stöd till de flesta av parlamentets idéer. Hennes stöd har varit till mycket stor hjälp under detta förfarande. Jag tackar också mina kolleger i budgetutskottet för deras stöd och bidrag till förfarandet, men framför allt vill jag tacka budgetutskottets personal som har möjliggjort sammanställningen av allt detta. Utan dem tror jag inte att vi skulle ha befunnit oss i detta skede i förfarandet.
I detta skede skulle jag vilja ta upp ett par punkter i egenskap av huvudföredragande. Vi har inte bara lyckats uppnå - jag tror att det kommer att klargöras att vi har uppnått detta - den faktiska förhandlingen om budgetförordningen, som min kollega Ingeborg Gräßle kommer att tala om om några ögonblick, utan vi har också lyckats fastställa en mycket klok inställning till betalningar under 1 procent, huvudsakligen för att vi befinner oss i det skedet att vi har nya program för budgetramen. Grupperna och utskotten har inga specifika önskemål eller krav. Det är något som vi utan tvekan kan förvänta oss i framtiden. Först återupprättar vi alltså det preliminära budgetförslaget, men med betoningen på våra politiska prioriteringar i fråga om nyskapande inom forskningen där vi har fått tilläggsanslag.
För det andra har vi vidtagit vad jag skulle kalla en klok åtgärd i fråga om användning av reserven. I parlamentet har vi ofta kunnat placera särskilda medel i reserven vid första behandlingen, men villkoren för frigörandet och sättet som detta har skötts på har kanske inte varit förnuftigt eller följdriktigt. Jag vill nämna tre exempel på situationer där jag anser att villkoren för frigörande och policyn för användning av reserven faktiskt har varit till hjälp för att stärka parlamentets ställning i budgetförfarandet.
För det första vill jag nämna den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, där vi har en mycket tydligare definition av vad vi tjänade på det interinstitutionella avtalet. Nu hoppas vi verkligen att rådet håller fast vid detta, då en mycket tydlig skriftväxling har ägt rum och det inte bör ske samma misstolkning i fråga om 2008 års budget.
För det andra har parlamentet också när det gäller personalfrågan kunnat hantera förfarandet på ett förnuftigt sätt, och kunnat undvika en plötslig svallvåg - som rådet ville se - av produktivitetsvinster utan att det kanske skulle uppnås så mycket. Vi har kunnat be kommissionen - och man har bifallit detta - att ett välfungerande urvalsförfarande ska ha inrättats den 30 april 2007 för att möjliggöra en faktisk motivering till att anställa mer personal under de kommande åren. Det kommer att vara mycket välkommet, eftersom en del av villkoren för frigörandet av personalreserven kommer att vara ett uttalande från kommissionen i februari nästa år. Vi kommer alltså att veta exakt hur unionens lagstiftningsprogram kommer att se ut i februari 2007.
Sist men inte minst finns när det gäller användningen av reserven frågan om valuta för pengarna. Vi förde en utmärkt diskussion och debatt vid vårt senaste sammanträde den 15 november med kommissionsledamoten och generalsekreteraren, som kom för att visa precis på vilka områden vi hade placerat budgetposter i reserven och var vi nu skulle kunna frigöra dem. Vi har inte alls många av dessa poster kvar nu. Detta har varit ett mycket användbart förfarande för att få en avsevärt bättre uppfattning om på vilka områden dessa poster är svaga och var genomförandet är bräckligt. Vi välkomnar kommissionens deltagande i detta.
Inför framtiden verkar vi nu vara tvungna att genomföra denna resolution om ett effektivt genomförande av budgeten. Kanske skulle rådet kunna underteckna resolutionen om valuta för pengarna. Om man inte gör det nu kommer man förhoppningsvis att göra det under det tyska ordförandeskapet.
Vi måste upprätthålla våra prioriteringar. Vi har varit mycket tydliga. Vi har åtagit oss prioriteringarna för budgetramen. Det är mycket som måste göras om vi nu ser framåt mot budgetåren 2008 och 2009.
Vi kommer inte att kunna undkomma globaliseringens ökande takt. Det var det första vi påpekade när vi tittade på den årliga politiska strategin i maj. Vi kommer att bli tvungna att anpassa programmen för finansiering, och se framåt för att besluta var pengarna behövs bäst.
(Talmannen avbröt talaren.)
Louis Grech 
Herr talman! Årets budgetkrav bedömdes på egna meriter, och institutionernas faktiska behov och prioriteringar beaktades. Samtidigt granskades alla former av utgifter kritiskt för att minska slöseriet och dåliga tillämpningar. Men det var också lika viktigt för mig att se till att institutionerna fick de nödvändiga verktygen och medlen för att fungera och arbeta effektivt.
Min allmänna kommentar är att institutionerna inte anstränger sig tillräckligt för att lägga fram tydligare, mer exakta och analytiska uppskattningar. Om detta skulle ske skulle de belopp som placerats i reserven vara betydligt lägre, och det skulle inte finnas något behov av onödigt uppblåsta marginaler som leder till att vi drar in anslag i slutet av året och gör överföringar i sista minuten. Ännu en gång vill jag betona hur viktigt det är att alla institutioner lägger fram mer detaljerade och informativa rapporter om sin verksamhet varje år, där det framgår om deras målsättningar har uppnåtts och hur tilldelade medel har utnyttjats.
En annan viktig punkt i budgetförfarandet är rekryteringspolitiken som måste förbättras. Både parlamentet och rådet har i princip godkänt alla krav på tjänster i anslutning till utvidgningen av unionen. Det blir emellertid allt svårare att förstå eller motivera det försenade förfarandet med att välja ut personal med anledning av 2004 års utvidgning. Denna brist bör åtgärdas, och institutionerna bör tillsammans med Europeiska gemenskapernas rekryteringskontor (EPSO) lösa det angelägna problemet med att tillsätta vakanta tjänster. Parlamentets och rådets beslut att noga övervaka rekryteringsprocessen är därför nödvändigt.
Budgetramen för 2007 koncentreras också till en annan viktig punkt, nämligen samarbete mellan Regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Under det kommande budgetåret bör vi genomföra en realistisk analys för att se till att avtalet mellan dem förnyas utan att andra former av samarbete utesluts. Utgångspunkten för alla åtgärder bör vara samarbete där vars och ens identitet respekteras. Ett mer rättvist styrelseskick för den gemensamma enheten måste också säkerställas. Det skulle därför vara klokt att inrätta en arbetskommitté som kan ta upp frågan och granska effekten av dessa två kommittéers uppfattningar och annat arbete som de utför. Under 2007 bör vi ha färre problem med stöd till ledamöter och besöksprogrammet. Jag anser att vi har gjort avsevärda framsteg när det gäller dessa två enheter och att effekten bör märkas under 2007 och 2008. Informationen till ledamöterna om tillgängliga tjänster bör bli effektivare.
Nästa år räknar vi med att den institutionella strukturen ska uppgraderas och bli effektivare och att politiken för omplacering genomförs striktare, vilket jag tror kommer att få en positiv inverkan under de kommande fem åren. Å andra sidan har flerspråkigheten varit en besvikelse. Här upprepar vi vårt stöd till presidiets initiativ att upprätta en guide över god praxis som bör innefatta sanktioner och straff. En god förvaltning av denna användbara men kostsamma tjänst nästa år bör finnas på alla institutioners dagordning.
Vi har inte tillräckligt med tid för att tala om andra prioriteringar i budgeten, exempelvis informationspolitiken, där vi förväntar oss ytterligare framsteg under 2007, och förvärvet av egendom - särskilt egendom som ägs gemensamt med kommissionen - där vi förväntar oss omfattande förbättringar, men även informationsvetenskap, säkerhet, utbildning, förenklad lagstiftning och många andra frågor. Under budgetens planerings- och utvecklingsfas kände vi behov av att bibehålla kontakten med alla institutioner.
Den sista budgetnivå som nåddes under den första behandlingen var ett resultat av denna process. Under medlingsförfarandet med rådet och kommissionen gjorde parlamentets företrädare sitt yttersta för att finna en balanserad lösning, och vi utgår från att samtliga parter, inklusive rådet, kommer att följa de överenskommelser som träffades under mötena. Huvudsyftet med dessa trepartsmöten och förlikningsmöten skulle annars vara förlorat. Vi kunde inte acceptera en situation där förfaranden inte längre var betydelsefulla eller, ännu värre, var kontraproduktiva för parlamentet. Under dessa förhållanden anser jag att budgetutskottet bör ta sig an dessa frågor under de kommande månaderna.
Ingeborg Gräßle 
föredragande. - (DE) Herr talman, fru rådsordförande, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det är en stor dag för parlamentet i dag. Under två år har vi samarbetat om budgetförordningen, och vi har helt nyligen samarbetat synnerligen bra med kommissionen om detta.
Kammaren har gjort det tydligt för alla hur viktig vi tycker att lagstiftningsprocessen är i anslutning till budgetförordningen. Det vi ville uppnå var att förbättra budgeteringen, korrigera reformutsvävningarna under 2002 och acceptera den berättigade kritiken mot mycket byråkratiska förfaranden och mödosamma sätt att få saker gjorda, och det har vi lyckats med, med hjälp av ledamöterna i budgetutskottet och budgetkontrollutskottet, främst min gode vän Borut Pahor, ledamöterna i vår arbetsgrupp, sekretariaten och min personliga assistent som jag tackar å det varmaste. Generaldirektoratet för budget under kommissionsledamot Dalia Grybauskaithar också spelat en lyckad och sympatisk roll, och jag vill tacka också dem varmt.
Rådet deltog också till en början, men drabbades sedan av kalla fötter. Det var synd, för det är inte så här man behandlar sina vänner. Låt oss hoppas att de inte gör samma sak när det gäller att införa förordningarna. En förbättrad övervakningskvalitet i medlemsstaterna är en återkommande fråga i EU, och här krävs större engagemang från rådet. Kanske minister Ulla-Maj Wideroos kan vara så vänlig och bekräfta att rådet accepterar resultaten från samrådet med kammaren som avslutades den 21 november, för om hon inte gör det kommer kammaren inte att rösta för 2007 års budget på torsdag.
Det finska ordförandeskapet har vårdslöst och egensinnigt ingripit i den interinstitutionella balansen och lämnar en verkligt bitter smak i kammarens kollektiva mun. Man har försakat den stora framgången med sitt ordförandeskap som en verklig avbyråkratisering i EU skulle ha inneburit- huvudsakligen på grundval av våra ändringsförslag - men vi är mycket tacksamma för att rådet har stött detta och bidragit till framstegen, särskilt när det gäller behovet av en mer kundvänlig administration, större öppenhet, förbättrad övervakning för att skydda EU:s medel samt inrättandet av en databas över de brottslingar som efter att ha verkat på EU:s bekostnad utesluts från att erhålla EU-medel under en tioårsperiod. Allt detta är milstolpar på vägen mot bättre förvaltning av EU:s medel som både ni och vi faktiskt kan vara stolta över.
Vi kommer att ge dessa saker en lämplig form när vi inför förordningar och göra dem användbara. Där styrs vi av budgetförordningen och behovet av att dessa ganska nya frågor hanteras en och en. Det jag behöver klargöra är att antagandet av genomförandeförordningar är en fråga för kommissionen ensam. Parlamentet och rådet kan endast vara rådgivande. Vi anser det oacceptabelt att kommissionen så snabbt utsätts för påtryckningar såsom ni har försökt att göra de senaste dagarna, för på detta sätt kommer ni att inskränka kammarens rätt att bli tillfrågad, och det är endast på grund av att övervakningen av EU:s medel, återställandet av dem samt förstärkningen av de enhetliga öppenhetskraven är ett problem som vi har lagt fram ändringsförslag om detta till budgetförordningen.
Jag uppmanar medlemsstaternas företrädare att en gång för alla komma med några svar på dessa problem, i stället för att imitera de tre apor som inget hör, ser eller säger. Kammaren kommer inte att fråntas rätten att ha en åsikt när vi försöker spela en konstruktiv roll i hanteringen av EU:s medel. Vi har lärt oss av tidigare erfarenheter och vill skapa en allians med alla dem som vill visa att även de har lärt sig.
Ulla-Maj Wideroos
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Det är en ära för mig att vara här i parlamentet och diskutera 2007 års budget vid ett tillfälle där mönstret från en mycket lång utarbetandeprocess är mycket tydligt. Jag är lättad över att budgetmyndigheterna har nått en överenskommelse om budgeten för 2007. Det är rådets och parlamentets arbete.
Jag vill tacka parlamentsledamöterna för deras samarbete under det senaste halvåret. Dialogen mellan budgetmyndigheterna har varit öppnare än tidigare, och det gör att det blir lättare för oss att förena våra olika synsätt. Mitt särskilda tack går till ordföranden i budgetutskottet, Janusz Lewandowski, och till föredragandena James Elles och Louis Grech.
Sedan tror jag inte det är mer än rätt att jag bedömer paketet ur rådets synvinkel.
Ökningen i 2007 års budget motsvarar medlemsstaternas målsättningar relativt bra och lägger inte alltför stor börda på skattebetalaren. Lyckligtvis nådde rådet och parlamentet en överenskommelse om en realistisk siffra för betalningsbemyndiganden. Strikt budgetdisciplin har nu därför införts som en huvudprincip. Det synsättet bör även gälla under kommande år.
Totalt sett har det varit en betydande insats att anta ändringsförslaget till budgetförordningen i en situation med ständigt växande påtryckningar för att göra finansadministrationen ännu effektivare. I anslutning till budgetförordningen kan jag säga att rådet i förmiddags inledde ett skriftligt förfarande. På så sätt kan denna förordning från rådet röstas igenom på onsdag, dvs. den 13 december, efter att parlamentet uttalat sig om den. Jag skulle därför ha velat höra kommissionens åtagande när det gäller den skrivelse som generaldirektören för generaldirektoratet för budget sände ut om reglerna för att införa budgetförordningen.
För rådets räkning vill jag tacka parlamentet för att ha gjort det möjligt för de båda budgetmyndigheterna att gemensamt nu besluta om pilotprojekt. Rådet kommer att agera ansvarsfullt under de kommande åren. Samtidigt måste överensstämmelsen med den nya institutionella överenskommelsen applåderas, särskilt när det gäller anslag till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.
Budgetmyndigheterna visar sig ansvarskännande och realistiska genom att inte utnyttja flexibilitetsmekanismen under 2007. Det ger en tydlig grund för budgetpraxis under kommande år. Budgetbehoven behöver utarbetas inom ramar.
Budgeten för 2007 innehåller tydliga prioriteringar. Främjande av konkurrenskraft, införande och övervakning av poster i anslutning till utvidgningen och införandet av en ny generation program är praktiska exempel på detta.
Men budgetprocessen innehåller också några oroande framtidsutsikter. Vi gjorde inte tillräckliga framsteg när det gäller att göra administrationen effektivare. Kommissionen och parlamentet kan inte bortse från sitt ansvar för att göra unionens administration effektivare. Om människorna i medlemsstaterna reagerar starkt på nedskärningarna av antalet tjänster, varför godkänns inte samma åtgärder på unionsnivå där ingen lider personligen? Detta är en fråga om trovärdighet för EU:s arbete som helhet ur allmänhetens synvinkel, och det innebär budgeten, som medborgarna i medlemsstaterna är ansvariga för att finansiera.
Det är viktigt att rådet och parlamentet borde ha avslutat paketet som antogs gemensamt inom ramen för denna budgetprocess. Jag vill återigen säga att jag är glad att den budget som godkänts för 2007 kommer att innehålla lämpliga marginaler inom så gott som alla kategorier.
Dalia Grybauskaitė
Herr talman! I dag avslutar vi vårt arbete med och debatterna om 2007 års budget. Detta är av stor betydelse för oss alla, eftersom det är den första budgeten för ”det nya Europa” med 27 medlemsstater. Det är en budget inom en ny budgetram. Det är en budget utifrån en ny budgetförordning. Det är en budget utifrån ett nytt budgetlagstiftningspaket, som vi enades om att vi skulle inleda fullständigt från och med den 1 januari. Det innebär alltså att denna budget inte bara är en budget som handlar om siffror, utan en budget som handlar om många saker som vi har uppnått tillsammans med parlamentet och rådet under året.
Dagens budget krävde enorma ansträngningar från alla parter i förhandlingarna och en enorm ansträngning till kompromiss. Resultatet nåddes när vi sammanträdde i samband med förlikningen den 21 november och allt avslutades på en vecka. Kommissionen har genomgående hållit sitt ord i fråga om detta paket och aldrig ändrat de åsikter som man enats om under förlikningsförhandlingarna.
Jag vill tacka hela den grupp som förhandlade på parlamentets vägnar och dess personal för att de ha hjälpt oss att finna denna lösning, och alla ledamöter, i synnerhet föredragandena från budgetutskottet, för att de hjälpt oss att sammanställa detta paket. Jag talar inte bara om paketet för 2007 års budget, utan också om budgetlagstiftningspaketet. Jag vill också tacka föredraganden, som inte är närvarande, Giovanni Pitella, som också hjälpte oss att gå igenom 2006 års genomförande av budgeten.
Jag vill säga att dagens diskussion är mycket viktig som slutskede inför omröstningen på torsdag, och att jag är mycket tacksam mot alla som bidragit i dag. Jag tillönskar er en god debatt och en fruktsam och positiv omröstning om 2007 års budget på torsdag.
Borut Pahor 
föredragande för yttrandet från budgetkontrollutskottet. - (SL) Även om jag endast har en kort minut till mitt förfogande måste jag bara uttrycka min uppriktiga beundran för Ingeborg Gräßles bidrag till budgetdebatten. Varför?
EU:s budget har enligt mitt sätt att se minst tre stora problem. Mot bakgrund av Lissabonstrategin är budgeten för det första illa strukturerad, för det andra för liten och för det tredje har den för liten praktisk effekt. Ingeborg Gräßles bidrag har undanröjt åtminstone ett av dessa problem, nämligen det tredje som alltså handlar om den bristande effektiviteten.
Den reform som föreslås i betänkandet kommer att göra finansiella förfaranden mindre byråkratiska, lättare att förstå, enklare och framför allt mer användarvänliga. Av dessa skäl förtjänar Ingeborg Gräßle ett tack för sitt bidrag.
Ville Itälä
för PPE-DE-gruppen. - (FI) Herr talman! För det första vill jag tacka de båda föredragandena, James Elles och Louis Grech, för deras utmärkta arbete och samarbete. När det gäller James Elles vill jag bara kort säga att jag är särskilt nöjd med hans tankar om ”valuta för pengarna”. Det blir också ett mycket viktigt instrument under kommande år och kommer att hjälpa oss när vi utarbetar budgeten. När det gäller Louis Grech vill jag säga att denna nivå på samarbete var utmärkt och att vi till slut kom överens om samtliga stora budgetposter.
Jag vill bara ta upp en fråga som gäller den rapport vi bad Regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om. Vi har inte för avsikt att kritisera dem här, men de får inte bortse från begreppet ”valuta för pengarna”. Vi får sedan se vad rapporten innebär när den äntligen kommer.
Detta paket för budgeten som helhet är särskilt viktigt eftersom vi kan anta budgetförordningen som Ingeborg Gräßle har arbetat så hårt med att stödja. Det är verkligen som hon sa: om den här budgetförordningen kan antas gemensamt kommer det att bidra till att förebygga brottsligt utnyttjande av medel samt öppenhet och många andra fördelar. Det blir ett stort steg framåt för beslutet om detta års budget.
Minister Lehtomäki! Såsom nämnts här har processen kanske varit lite förvirrande i parlamentet. Det är nu viktigt att nå samförstånd så att budgeten kan undertecknas på torsdag. Förslaget om att minska antalet anställda var dock orealistiskt. Jag tror för min del att det är lämpligt att ifrågasätta institutioner och byråkrati och vad alla gör. Idén var inte dålig, men kanske Finlands förslag helt enkelt var alltför allmänt. Huvudsaken är ändå att vi har haft ett bra samarbete och att budgeten kommer att undertecknas på torsdag.
Catherine Guy-Quint
för PSE-gruppen. - (FR) Herr talman, fru Grybauskaitė, fru Wideroos, mina damer och herrar! För det första vill jag framföra ett stort tack till alla som varit inblandade i budgetförfarandet och särskilt till våra föredragande, Louis Grech och James Elles, utan att för den skull glömma Ingeborg Gräßle och Giovanni Pittella och våra sekretariat. Tack vare dem har vi lyckats upprätta en budget som fullt ut respekterar parlamentets budgetbefogenheter.
Detta förslag till budget inom budgetramen är särskilt känsligt. Vi har tagit hänsyn till den tid som behövs för att lansera nya program, och prioriterat det som är avgörande åtgärder för socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet: riktlinjer för forskning, transport, innovation, det sociala Europa, ett miljö- och kunskapsbaserat Europa - kort sagt, ett folkets Europa. I och med Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter inrättas dessutom ett nytt budgetinstrument för europeisk solidaritet.
När det gäller yttre politik följer vi riktlinjerna från fackutskotten som respekterar balansen mellan det tematiska och det geografiska synsättet. Tack vare den nya budgetramen hoppades vi kunna upprätta bättre interinstitutionella förbindelser, och jag vill inte dölja min besvikelse i den frågan. Även våra förbindelser med rådet försämras.
Fru Wideroos! För det första har ni just lugnat oss när det gäller rådets åtaganden för medlingsförfarandet: vi värderar verkligen denna överenskommelse om budgetförordningen. Men ni har ofta förlorat parlamentets befogenheter ur sikte, och vi har ofta haft intrycket att våra rättigheter inte har respekterats. Vi har dessutom en mycket oklar bild av hur ringaktande de nya medlemsstaterna behandlas. Ni hade för avsikt att ta ifrån dem resurser när det gäller rekrytering och strukturpolitik. Vi har därför bemött svårigheterna innan vi kommer med ett lämpligt program för 2007.
Herr kommissionsledamot! Parlamentet ställer alla resurser ni kräver till ert förfogande: rimliga anslag för åtaganden, en låg betalningsnivå - 0,99 procent av BNI - som ni ändå betraktar som tillräckligt och framför allt mycket få reserver. I stället kommer vi att kontrollera vissa frågor mycket noga för att se till att vår röst inte förvrängs under genomförandet. Låt mig vara tydlig: det totala antalet överförda röster eller tilläggs- och ändringsbudgetarna som är lika viktiga nu som tidigare är uteslutna. Vi vill inte stå i vägen för kommissionen om den vill utöva sin företrädesrätt.
Vi ska i stället återigen överväga om personalresurserna är lämpliga för att genomföra den politik vi försöker främja. Om vi minskar budgeten alltför mycket kommer vi i framtiden inte längre att kunna utveckla något av de politikområden som medborgarna förväntar sig. Så splittrad som unionen är i sitt projekt är den ett allvarligt sjukt organ, och vi ger den en ovanligt blygsam budget för 2007! Inför kommande budgetar behöver vi anta ett konstruktivt synsätt och se framåt och inte längre inta en defensiv attityd som ska skydda nationella egenintressen. För parlamentet och socialdemokraterna består det europeiska projektet av äkta, ekonomisk solidaritet, vilket rådet dagligen bortser ifrån.
Anne E. Jensen
för ALDE-gruppen. - (DA) Herr talman, fru kommissionsledamot, fru rådsordförande! Den här budgetprocessen har i allt väsentligt varit okomplicerad. För mindre än ett år sedan nådde vi en överenskommelse om budgeten för de kommande sju åren, och den budget som vi ska rösta om på torsdag håller sig på ett förträffligt sätt inom den överenskomna ramen. Genom budgetöverenskommelsen har vi nått sunda resultat. Vi har uppnått en budgetförordning med mindre byråkrati, med mer öppenhet om vem som får jordbruksstöd och med en gemensam svart lista över de företag som har fifflat med EU:s medel. Vi har sett till att få en budget som uppfyller våra politiska önskemål inom den utarbetade ramen.
Budgeten för 2007 är den första inom den sjuåriga ramen, och den kännetecknas av många nya program för exempelvis strukturfonder, forskning och utbildning samt undervisning. Detta är den första budget där det verkliga jordbruksstödet är lägre än anslagen till utveckling av fattiga regioner. Jordbruksstödet står för ca en tredjedel av budgetens närmare 126 miljarder euro. Större delen av 2007 års budget används därmed för att säkerställa tillväxt och solidaritet inom EU. Vi har säkrat mer resurser för den gemensamma flyktingpolitiken och utrikespolitiken och bidragit till större öppenhet när det gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. På administrationsområdet var parlamentet mer villigt att bevilja de nödvändiga resurserna än vad rådet var, men vi instämmer naturligtvis i att EU:s administration behöver vara flexibel, effektivare och utformad för att bemöta nya behov.
Jag tycker det är beklagligt att vi fortfarande inte har fått något uttalande från rådet och kommissionen som gör att vi kan ta bort reserven för anslag till utveckling av landsbygdsområden. Det måste betonas att frivillig ändring inte får påverka parlamentets budgetbefogenheter.
Avslutningsvis vill jag tacka föredragandena, James Elles, Louis Grech, Giovanni Pittella och Ingeborg Gräßle, för det avgörande, konstruktiva och seriösa arbete de har utfört - ett arbete som jag tror har gett positiva resultat.
Gérard Onesta
för Verts/ALE-gruppen. - (FR) Herr talman! Efter att ha hört kommissionen och rådet är jag mycket glad över att en överenskommelse är i sikte. Jag vill erinra er om att parlamentet är berett att öka finansieringen av GUSP från 102 miljoner euro till 159 miljoner euro, och att vi är beredda att göra det eftersom rådet accepterar våra ändringsförslag - åtminstone stora delar av dem - om budgetförordningen. Det är ett totalpaket som inte ska förstöras i sista minuten!
När det gäller budgetramen vet ni att vår grupp röstade emot, eftersom vi ansåg att ramen var för snäv: vi ska nu göra vårt bästa för att göra ändringar i den. Bland förändringarna finns stöd till utredningar av programmens mervärde, men vi för vår del ser redan framåt mot den grundliga översyn som aviserats för 2008 och 2009. Att göra något bättre innebär för vår del inte att göra mindre, det kan ni vara säkra på! Det är inte fråga om att befria oss från våra skyldigheter: Vi är därför positiva till att avskaffa reserverna.
När det gäller budgetförordningen instämmer vi också i att förfarandena behöver förenklas så att alla kan bli mer delaktiga i det europeiska projektet, och vi tror att vi kan förenkla förfarandena samtidigt som vi bibehåller en öppenhet och en kontroll som är ganska stram: vi tror att båda är möjliga.
Avslutningsvis har vår grupp lagt fram ett alternativt paket av ökningar i programmen för extern politik eftersom vi anser att instrumentet för stabilitet, som innefattar ett avsnitt om förebyggande, har drabbats alltför mycket av den minskade budgetramen. Vi måste vara försiktiga och inte enbart uppmärksamma frågor som sker inför öppen medieridå! Mellanöstern drabbas fortfarande i mycket stor utsträckning, men på Balkan ryker elden fortfarande ...
Jag ska avsluta med att tacka de fyra musketörerna från budgetutskottet - James Elles, Louis Grech, Ingeborg Gräßle och Giovanni Pittella - för utan dem hade inget varit möjligt.
Esko Seppänen
för GUE/NGL-gruppen. - (FI) Herr talman, herr kommissionsledamot, minister Lehtomäki! Nästa års budget är mindre än 1 procent av den totala bruttonationalprodukten. Majoriteten i vår grupp är missnöjd med den siffran och med att rådet inte vill bygga ett mer socialt EU. I stället vill man militarisera EU och föreslår mer utgifter till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. I förhandlingar om budgeten godkände parlamentet att utgifterna för militarisering skulle öka när rådet gick med på en kompromiss om lydelsen i den nya budgetförordningen.
Det finska ordförandeskapet visade brist på skicklighet i medlingsprocessen, och samstämmighet om budgeten uppnåddes först efter ytterligare diskussioner. Förhoppningsvis kommer parlamentet inte att behöva bevittna ytterligare ett misslyckande från ordförandeskapet, eftersom resultatet av medlingen ännu inte har godkänts av rådet när det gäller budgetförordningen. Det är fortfarande oklart om den kommer att godkännas. Med tanke på omständigheterna skulle det passa vår grupp mycket bra om parlamentet fick använda sina budgetbefogenheter och dra ned på militariseringsutgifterna, som rådet har satt upp som ett prioriterat område.
Nästa år gäller särskilda omständigheter. Det är det första året inom den nya budgetramen, och alla strukturprogram och andra program är inte färdiga ännu. De nya medlemsstaterna kanske inte heller är beredda att använda alla medel som tilldelats dem. Om den låga nivån på budgetutgifterna godkänns kommer det inte att vara acceptabelt om kommissionen återigen misslyckas med att göra av med sju miljarder euro, vilket var fallet i år. Vi hoppas på ett förbättrat genomförande av budgeten, kommissionen.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! När jag nu får ordet i debatten om 2007 års budget för UEN-gruppens räkning vill jag påminna er om att den här budgeten är en mycket viktig budgetram för Europeiska unionen av minst två skäl. Till att börja med är det den första budgeten inom budgetramen för 2007-2013 som är särskilt viktig för de nya medlemsstaterna. För det andra är det den första budgeten för ett utvidgat EU, en union med 27 medlemsstater. Redan dessa två omständigheter innebär att den utgiftsnivå som föreslagits i budgeten bör vara så hög som möjligt.
Europaparlamentet har visat sig klara av situationen och har föreslagit utgifter på 122 miljarder euro, med andra ord 1,04 procent av Europeiska unionens BNP. Trots långa förhandlingar med kommissionen och rådet har det senare tyvärr endast accepterat 115,5 miljarder, vilket motsvarar 0,99 procent av unionens BNP. På så sätt har önskemålen från de mest välmående medlemsstaterna, den s.k. ”enprocentsklubben”, uppfyllts. Denna grupp ville inte att budgetutgifterna skulle överstiga 1 procent av Europeiska unionens BNP.
De oundvikliga ekonomiska nedskärningarna på grund av att rådet sänkte utgiftsnivån har endast haft en begränsad inverkan på de nya medlemsstaterna. Jag vill ta tillfället i akt att uttrycka en förhoppning om att den lösning som Europaparlamentet föreslagit och som innebar att flytta 30 procent av finansieringen för många budgetposter, totalt 400 miljoner euro, på ett avgörande sätt kommer att bidra till att budgetutgifterna rationaliseras. Europaparlamentets överenskommelse om att återföra medlen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken till en nivå på närmare 160 miljoner euro bör innebära att rådet och kommissionen i större utsträckning än hittills kommer att ta hänsyn till parlamentets förslag när det gäller utrikespolitikens inriktning och genomförande.
Nils Lundgren
för IND/DEM-gruppen. - Herr talman! Det kommer en strid ström av förmaningar från olika EU-institutioner till medlemsstaterna om vikten av att de minskar sina offentliga utgifter. Samtidigt kräver denna kammare ständigt ökade utgifter på EU-nivå. Detta är helt barockt. Medlemsländernas offentliga utgifter går till skolor, sjukvård, forskning, infrastruktur och stöd till utsatta grupper i samhället. EU:s utgifter går till största delen till en vansinnig jordbrukspolitik, felriktade strukturfonder och finansiering av EU-institutioner som för länge sedan borde ha lagts ner.
Medlemsstaternas utgifter står under kontinuerlig demokratisk granskning. Tjänstemän som gör sig skyldiga till ineffektivitet, slarv, bedrägeri eller korruption beviljas inte ansvarsfrihet och blir ofta avskedade. Politiker som inte uppfyller medborgarnas krav på hederlighet och effektivitet avsätts i demokratiska val. EU:s utgifter granskas av revisionsrätten, som dock ännu inte har kunnat avge en ren revisionsberättelse. När OLAF avslöjar brott går inte dessa till rättslig prövning. Denna kammare beviljar i princip ansvarsfrihet oavsett vad som kommer fram om hur EU:s budgetmedel används, och politiker förlorar aldrig val i hemlandet p.g.a. misshushållning med EU:s pengar. Kort sagt, medlemsländerna har någorlunda demokratisk och effektiv kontroll över hur skattebetalarnas pengar används, EU:s institutioner och denna kammare har det inte.
Sergej Kozlík
(SK) Det stämmer i allmänhet att det som godkänns genom demokratiska överenskommelser med en stor majoritet röster tenderar att bli bra. Jag antar att detta även gäller efter omröstningen på torsdag om Europeiska unionens allmänna budget för 2007. Jag vill också i förväg gratulera föredragandena och hela gruppen som har förhandlat om budgeten.
Å andra sidan tyder budgetens parametrar på att det fortfarande finns problem. Klyftan mellan åtagande- och betalningsbemyndiganden liksom förhållandet mellan tillgängliga medel och planerade utgifter är fortfarande för stor. Det förutsätter att arrangemangen för nedskärningar och utnyttjandet av medel lämnar stort utrymme för förbättringar, och paradoxalt nog gäller detta särskilt länder som kräver den mest utvecklade finansieringen. Det gäller även EU:s nya medlemsstater, där verkliga nedskärningar nu ligger på mellan 20 och 30 procent.
När vissa länder rapporterar att tillgängliga medel fullt ut motsvarar godkända projekt förefaller det som om det grundläggande problemet för närvarande är att genomföra dessa projekt och betala kostnaderna för dem. Regeringarna i EU:s medlemsstater har de nyckelinstrument som krävs för att hantera situationen. Om ingen helomvändning sker kommer de att begränsa sin potential för ekonomisk utveckling, och målen för den långfristiga budgetramen blir inget annat än en bit papper.
Giovanni Pittella 
Herr talman, mina damer och herrar! Tack för att ni låter mig få ordet trots att jag var frånvarande i början av debatten. Jag vill tacka kommissionsledamoten och parlamentsledamöterna Catherine Guy-Quint och Anne Jensen för deras uppskattande ord till mig, samt James Elles och Louis Grech för att de på ett så positivt sätt har genomfört detta budgetförfarande.
Genom denna ändrade budget återför vi mer än 7 miljarder euro till medlemsstaterna. Att detta belopp finns tillgängligt beror delvis på att de beräknade inkomsterna i budgeten har ökat och delvis på att en stor del av de anslag som röstats igenom är underutnyttjade och finns tillgängliga i budgeten, närmare bestämt 4 miljarder euro. Detta underutnyttjande påverkar huvudsakligen utgiftsrubrikerna inom jordbruk, strukturfonderna och föranslutningsstrategin.
Vi ville att denna debatt skulle ingå i debatten om den allmänna budgeten just därför att det inte är något trivialt att 7 miljarder euro återförs, utan något som borde oroa oss.
Det finns två aspekter på problemet: å ena sidan undervärderar medlemsstaterna ständigt inkomster, och detta snedvrider människors idéer om den procentandel av tillgångarna som medlemsstaterna avsätter för Europa - dessa uppgifter och de tidigare budgetarna visar faktiskt helt klart att andelen medel som medlemsstaterna avsätter till Europas budget fortfarande är mindre än 1 procent, och detta belopp tas ut av de snåla revisorerna vid de nationella myndigheterna. Det är som om jag skulle gå med på att avsätta 1 procent av 100 euro varje år till ett gott ändamål och sedan faktiskt ändå tjäna mer i slutet av året. Därför måste även ni medge att denna operation från medlemsstaternas sida inte är så generös som kan tyckas.
Å andra sidan, även de medel som faktiskt finns tillgängliga används inte fullt ut. Om vi analyserar vilka typer av medel som underutnyttjas inser vi att de som bär ansvar för underutnyttjandet alltid är medlemsstaterna och inte kommissionen. Jag är inte särskilt generös mot José Manuel Barrosos kommission, utan uppriktigt sagt måste jag säga att i denna fråga har inte kommissionen något direkt ansvar, utan huvudansvaret ligger hos medlemsstaterna. Vi måste ta den möjlighet tillvara som denna debatt ger att uppmuntra medlemsstaterna att bli mer effektiva i sin övervakning och sina kontroller samt att se till att de medel som tilldelas och anslås används på rätt sätt.
Istället för att begränsa oss till vad som hittills varit en tröttsam övning i att klaga på EU:s byråkratiska apparat - den så kallade eurokratin i Bryssel - låt oss också titta lite på situationen i våra medlemsstater, för om vi närmare analyserar det sätt på vilket våra nationella byråkratier fungerar, och om vi uppmanar regeringarna att samarbeta för att förbättra sin förvaltning, då kommer vi kanske inte att få tillbaka detta belopp på 7 miljarder euro nästa år.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Herr talman! Jag har deltagit i budgetdebatter i tolv år, och jag har aldrig sett en talman för parlamentet ta bort mikrofonen för huvudföredraganden. Jag anser att ert sätt att leda debatten i detta fall har varit mycket olyckligt.
Jag vill gratulera de fyra föredragandena till betänkandena och det samförstånd de har uppnått under särskilt svåra förhållanden.
Min politiska grupp betonade särskilt kvaliteten på utgifterna - att få valuta för pengarna - och de parallella förhandlingarna om en översyn av budgetförordningen. I båda fallen hoppas vi på en tillfredsställande lösning efter omröstningen på torsdag.
I en tid med stora ekonomiska begränsningar, med budgetar på omkring 1 procent, är det enda sätt på vilket parlamentet kan förbättra gemenskapspolitikens effektivitet att införa en djupgående bedömning av de resurser som används och de mål som uppnås.
Jag tror att strategin ”valuta för pengarna” kommer att användas mycket i framtiden. Som ett komplement till denna strategi har vi översynen av budgetförordningen, något som vi behöver för att förbättra disciplinen rörande utgifter bland medlemsstaterna och hos kommissionen själv.
När det gäller betalningar måste jag påpeka att detta är en budget som har varit mycket billig för rådet och som kan vara otillräcklig för Europeiska unionen, men faktum är att parlamentet under de kommande åren kommer att öka sina krav för att få en tillräcklig nivå på betalningarna och uppfylla våra åtaganden.
Jag ska avsluta med att bemöta rådsordföranden har sagt om varje institutions effektivitet och ansvar: vi är ett exempel på detta. Vi är en särskilt ansvarsfull institution, och därför har vi från början stött posterna i kommissionen och förkastat ordförandeskapets strategi.
Talmannen
Jag beklagar också att jag måste leda debatten på dessa restriktiva villkor. Låt mig få säga att om det finns tid över i slutet av debatten så får James Elles be om att få ordet igen.
Jag är medveten om att jag avbröt er i slutet av anförandet, och jag tror inte att James Elles hade något mer att säga som var av större betydelse.
Jutta Haug
(DE) Herr talman! Innan jag inleder mitt anförande vill jag bara säga till Salvador Garriga Polledo att jag också kan se tillbaka på tolv budgetdebatter i parlamentet, och under de tolv åren har jag aldrig sett en föredragande för budgeten som bara reser sig upp när hans tal är över och inte lyssnar till vad parlamentsledamöterna har att säga.
Under budgetförfarandet engagerar sig Europaparlamentet som en församling med politiskt tänkande människor i ett visst antal interna debatter, men när det gällde organ var det ingen skillnad mellan de olika grupperna. Vi var eniga om att samarbetet med organen hade förbättrats under de senaste tre åren, även om det inte betyder att det som är bra inte kan göras bättre. Av det skälet gav vi organen uppgifter att genomföra innan de kunde använda alla de pengar som hade anslagits till dem. De måste översända sina arbetsprogram med en förteckning över uppgifter och information om vad som hade ändrats sedan föregående år och varför. De uppmanades också att genomföra de riktlinjer för personalpolitiken som redan hade överenskommits. Det är organens uppgifter som de kan hantera själva.
Andra måste dock också vidta åtgärder, till att börja med kommissionen, vars funktion är att snabbt - och jag betonar ”snabbt” - samordna sin personalplanering och lägga fram planerna för oss, men också för dem av oss som sitter i de fackutskott som ska utvärdera varje enskilt organs arbete med hänsyn till arbetsprogrammet, och det måste också göras ganska snart om organen inte ska straffas för något de inte har ansvar för, så låt det inte uppstå någon kotteribildning. Och när jag säger ”snabbt” menar jag att allt måste lösas under det första kvartalet nästa år.
Kyösti Virrankoski
(FI) Herr talman, fru kommissionsledamot, minister Lehtomäki! Först vill jag tacka de allmänna föredragandena, James Elles och Louis Grech, för ett väl genomfört arbete. Nästa års budget visar på budgetdisciplin. I budgeten är utgiftsnivåerna mindre än 1 procent av BNP och klart under budgetramen. I år överskuggades debatten av vissa svårigheter med rådet. Det var inga stora meningsskiljaktigheter beträffande budgetutgifterna. Saken gällde snarare förfarandet än pengar. Rådet öppnade debatten på nytt om de överenskomna detaljerna ett par gånger. För närvarande är beslutet om den nya budgetförordningen ännu inte klart. Vid ett tillfälle nåddes en överenskommelse om ordalydelsen, men rådet har ännu inte bekräftat den. Det skriftliga förfarandet för att anta budgetförordningen, vilket har inletts, kommer att rädda situationen imorgon.
Det är viktigt att rådet gör allt det kan för att parlamentet ska kunna anta nästa års budget enligt den framförhandlade versionen på torsdag.
Hans-Peter Martin
(DE) Herr talman! Jag instämmer helt i vad Kyösti Virrankoski just sa på så sätt att jag anser att budgetförordningen är en mycket viktig fråga, och jag vill också på nytt tacka rådets finska ordförandeskap för att det har tagit upp en mycket brännande fråga genom att åtminstone föreslå att vi tittar på vilka poster som ska sparas vid institutionerna i Bryssel med anledning av de förändringar som Europeiska unionen har gått igenom. Att ni inte kan få igenom detta är ett beklagligt tecken på hur stort motståndet mot förändringar är här, men ni lämnar över stafettpinnen till rådets tyska ordförandeskap, och man kan därför verkligen hoppas att det ska kunna gå vidare mot den red tape som det har sagt att det har för avsikt att göra något åt - med red tape menas byråkratin, onödiga bestämmelser och svårigheten att få bidrag - samtidigt som antalet tjänstemän minskas. Det skulle vara ett sätt att spara massor av pengar, och det skulle också innebära att förtroendet för institutionerna återupprättas.
Janusz Lewandowski
(PL) Herr talman! Förra året när vi avslutade det årliga förfarandet var vi osäkra på den fleråriga budgetramens öde. I år har viss osäkerhet på nytt uppstått om huruvida alla delar av vår överenskommelse med rådet kommer att genomföras. Jag hänvisar här naturligtvis till budgetförordningarna och vill klart säga, på budgetutskottets vägnar och i ministerns närvaro, att vi behöver en garanti, och om nästa års budget ska kunna antas på torsdag måste vi ha denna garanti.
År 2007 kommer vi att ha en ny generation fleråriga gemenskapsprogram för de 27 medlemsstaterna, och denna budget kommer att ha några särskilda egenskaper. Den första egenskapen är den betydelse som tillmäts budgetförordningarna, vilka förmodas bli mer ”användarvänliga” och samtidigt mer öppna för insyn. Den andra egenskapen gäller utnyttjandet av allt fler informationskällor beträffande användningen av särskilda budgetposter för att garantera bättre planering och uppnå vad James Ellis kallar ”valuta för pengarna” i framtiden.
Den tredje egenskapen gäller noggrann planering av utgifterna under nästa år och insikten om att det eventuellt kan bli förseningar. För det fjärde finns det en strävan att öka den demokratiska kontrollen inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken samtidigt som detta områdes särskilda egenskaper respekteras. För det femte finns det förslag om att avsluta diskussionen om anställningar i kommissionen. Efter att ha fått ytterligare information samtycker vi till att frigöra reserven för löner inom kommissionen, men kräver ändå att en översyn av personalen görs. Vi förväntar oss att det särskilt kommer att underlätta rekryteringen av personal från de nya medlemsstaterna. Detta är våra huvudpunkter i strategin för 2007.
Jag hoppas uppriktigt att detta förfarande ska kunna avslutas på ett bra sätt, vilket kommer att sätta stopp för osäkerheten om budgetförordningarna. Jag vill uppriktigt tacka föredragandena, samordnarna för de politiska grupperna och sekretariatet. Jag vill tacka Dalia Grybauskaitför hennes samarbete med kommissionen, vilket vi anser har varit bättre än förra året, och jag vill också tacka minister Ulla-Maj Wideroos. Jag är säker på att ett gott slut på detta förfarande på torsdag kommer att kompensera vissa förståeliga spänningar.
Neena Gill
(EN) Herr talman! Jag vill gratulera båda föredragandena till deras arbete. Men trots dessa ansträngningar kan man inte säga att parlamentet har uppnått mycket med årets budgetförfarande. Jag beklagar att rådet genomgående har visat en oroväckande brist på respekt för parlamentets åsikter. Vi är den enda demokratiskt valda institutionen som har till uppgift att främja EU-medborgarnas åsikter, så jag undrar om rådet ens kommer att bry sig om att respektera sitt åtagande när det gäller den överenskommelse som slutligen nåddes med den andra grenen av budgetmyndigheten. Jag hoppas verkligen det. Jag vill göra några kortfattade kommentarer, inte bara med anledning av 2007 års budget utan också med 2008 års utvärdering i åtanke.
Vår huvudambition i fråga om EU:s budget är att den ska vara fokuserad på prioriteringar som ger resultat när det gäller de mål som vi och andra ledare har satt upp. Det är därför med sorg som jag noterar att beloppet, fastän det har skett en ökning i programmen, som exempelvis i det sjunde ramprogrammet för forskning, inte ligger i närheten av det belopp som kommissionen och parlamentet krävt.
Detta är ett otroligt viktigt politiskt område som direkt påverkar det sätt som EU utvecklar sin globala ekonomi på och det sätt som resten av världen betraktar oss på. Rådet är medvetet om detta och har på ett väldigt högljutt sätt försökt driva igenom behovet av en ökad investeringsnivå för forskning och utveckling. Vi befinner oss dock fortfarande på 1,5 procent. Det är verkligen dags för rådet att stoppa pengarna där hålen finns.
För det andra måste EU, om man ska tas på allvar som en global partner, backa upp sin ställning med de medel som behövs för att man ska kunna spela sin roll - exempelvis i Asien, som är den största och befolkningstätaste kontinenten, med 60 procent av den globala befolkningen i några av världens fattigaste länder. Därför utgör den fortsatta trenden att minska medlen till den regionen en katastrofal politik.
Markus Ferber
(DE) Herr talman, fru rådsordförande, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Låt mig bara säga några ord om huvudpunkterna i budgeten för 2007 som kommer att vara den första enligt den nya budgetramen. Jag anser att vi mycket uppriktigt måste fråga oss om det är någon mening med att först genom en arbetsam och byråkratisk process ta pengar ur medborgarnas och företagens fickor, använda massor av byråkratiska insatser för att transportera budgeten hit till Bryssel och sedan använda ännu mer pengar till att distribuera den bland medlemsstaterna.
Här missades en stor möjlighet genom att budgetramen kringgicks och att man misslyckades med att omformulera det omåttliga antalet rättsliga grunder så att praktiskt taget alla fleråriga program måste antas på nytt. Kommissionsledamot Grybauskaitė, jag kan i synnerhet endast uppmana kommissionen att ta sig an initiativet för 2008 och 2009 när vi måste tänka på det förberedande arbetet för nästa budgetram.
Den andra huvudpunkt som jag vill nämna är att kommissionen delegerar allt fler av sina funktioner till byråer och verkställande organ. Jag ser fram emot den dag när kommissionen lägger fram förslag som visar att den är villig att ta tillbaka personal. Vi har just avslutat den största utvidgningen i Europeiska unionens historia. Den 1 januari 2007 kommer tolv nya medlemsstater att ha anslutit sig till unionen. Eftersom flera uppgifter som kommissionen utförde har förts över till organ behöver kommissionen ett mindre antal anställda, och jag väntar på att den ska lägga fram mycket definitiva förslag om hur den ska göra Europa mindre byråkratiskt, något som inte görs på det sätt som kommissionsledamot Günter Verheugen gör, nämligen genom att titta på lagar, utan det görs genom nedskärningar i personalen, så att inte byråkrati är det första som genereras.
Jag skulle vilja avsluta med en självkritisk notering och en tanke som vi kan bära med oss, nämligen att vi själva också måste tänka mer på vår egen strategi. Jag anser att det är mycket beklagligt att vi inte har gjort detta i önskvärd utsträckning då debatterna pågår här i parlamentet.
Paulo Casaca
(PT) Jag vill tacka Ingeborg Gräßle, Dalia Grybauskaitoch naturligtvis rådet för de lyckade förhandlingarna om den nya budgetförordningen. Gratulationer framförs särskilt till föredraganden för hennes hårda arbete, uthållighet och målmedvetenhet. Jag måste dock säga att vi under de kommande åren ingående måste bedöma denna budgetförordnings effektivitet för att mäta i vilken grad bestämmelserna i den är för omfattande och om de är orsaken till ett onormalt stort antal fel av avgörande betydelse, vilka varje år upptäcks av revisionsrätten.
Vi behöver en budgetförordning i vilken det naturligtvis föreskrivs budgetdisciplin och effektiv användning av budgetmedel. Vi kan dock inte ha en förordning som hela tiden orsakar fel och försätter oss i vår nuvarande, extremt genererande situation i fråga om ansvarsfrihet, då revisionsrätten systematiskt vägrar att godkänna våra räkenskaper.
Jag ska dock avsluta med att bara uttrycka min förhoppning om att kommissionen och föredraganden ska bygga vidare på det arbete de hittills har genomfört.
Antonis Samaras
(EL) Herr talman, mina damer och herrar! Jag tror på utveckling. År 2007 kommer kostnaden för gemenskapens budget att vara mindre än 1 procent av gemenskapens BNI. Är detta resultat något som vi ska vara stolta över? En del av mina kolleger är det. ”Vi har åtminstone lyckats åstadkomma budgetdisciplin”, säger de. Jag är ledsen, men jag kan inte dela deras känsla av att de uppnått något viktigt, en känsla som har uppslukat dem. Europeiska unionen utvidgas, men samtidigt begränsar vi gemenskapens budget, något som inte innebär att vi har större budgetdisciplin, utan att vi är mindre synliga i unionsmedborgarnas ögon.
Jag vill inte bli missförstådd. Jag tror fullt och fast på begreppet budgetdisciplin. Om meningslösa utgifter finns bör vi stoppa dem. Meningslösa utgifter finns dock bara i medlemsstaternas nationella budgetar, inte i vår lilla gemenskapsbudget. Nationella utgifter ligger dock utanför Europaparlamentets rättsliga behörighet, och eftersom vi inte kan göra några nedskärningar av utgifterna i de nationella budgetarna tvingas vi att skära ned på de nödvändiga utgifterna i gemenskapens budget.
Vi kommer dock inte att tas på allvar i frågor som gäller budgetdisciplin, och vi kommer inte heller att tas på allvar i frågor som rör den europeiska integrationen. Hur ska vi kunna uppnå Lissabonmålen på det här sättet? Förenta staterna spenderar mer än 20 procent av sin BNI på den federala budgeten. Vi spenderar mindre än 1 procent! Hur ska vi kunna konkurrera med dem? Sanningen är att vi inte kan konkurrera med dem. En konstant krympande europeisk budget undergräver allvarligt vår ställning, vår trovärdighet och vår förmåga att genomföra förändringar.
Det finska ordförandeskapets brister, som vi alla såg i budgetutskottet, förvärrade bara saker och ting. Jag fruktar därför att vi ur kollektiv synvinkel ligger långt under 1 procent av vår förmåga som européer. Jag är ledsen över att säga detta, men jag tror att vi går i fel riktning.
Vladimír Maňka
(SK) 2007 års budget är den första budgeten under en sjuårig programperiod och har därmed oemotsäglig strategisk betydelse för de kommande åren. Det är oerhört viktigt att vi går in i den nya budgetperioden på ett bestämt och klokt sätt.
Jag vill tacka föredragandena, ledamöterna i budgetutskottet och alla dem som deltagit i förhandlingarna för deras arbete med att förhandla fram Europeiska unionens budget för 2007. Jag uppskattar särskilt stödet från socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet för de insatser som gjorts av de nya medlemsstaterna för att minska den administrativa reserven med 50 miljoner euro. Denna fråga är särskilt viktig för de nya medlemsstaterna. Kärnan i problemet är att en stor ekonomisk reserv på ett allvarligt sätt skulle äventyra rekryteringen av ny personal. Det gäller särskilt de nya medlemsstaterna, eftersom deras kvoter är långt ifrån tömda.
Under mötena med ledamöterna i budgetutskottet tog tjänstemännen från kommissionen upprepade gånger upp problemen med att rekryteringen av personal till EU-institutionerna äventyrades. Tack vare deras varningar och den enade inställningen hos socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet har saker och ting gått framåt, och vi är nu nära att avsevärt skära ned denna onödiga reserv. Att vi gemensamt nått detta mål är en utmärkt gest gentemot Europeiska unionens medlemsstater som nu inbegriper Rumänien och Bulgarien.
Medborgarna i våra länder ser noggrant på samspelet mellan ord och handling inom EU-institutionerna. Får jag därför uppmana er att stödja våra strävanden för att uppnå detta gemensamma mål?
Jean-Claude Martinez
(FR) Fru talman! I början av december meddelade den amerikanska rymdflygstyrelsen (NASA) att budgeten hade antagits för att installera en rymdstation på månen 2020.
Vi för vår del har en preliminär budget för 2020 som är inriktad på att se till att ett tåg kan göra en resa från Hendaye i Frankrike till Irún i Spanien. Alltså har Förenta staterna en budget för att åka till månen i en rymdraket, och vi, vi har en budget för att åka genom Pyrenéerna med tåg! Hur kan vi förklara denna skillnad? Förenta staterna har en budgetpolitik motsvarande 2 500 miljarder US-dollar per år, men vi leker med en budget på 122 miljarder euro. Vi leker med 1 260 ändringsförslag, vi leker med partnerskap på internationell nivå, med Europalia, Daphne, plan D - kort och gott, vi sprider ut oss för glest.
Vi har endast två verkliga budgetpolitiska områden: jordbrukspolitiken och regionalpolitiken. De återstående budgetrubrikerna, särskilt rubrik 3 ”medborgarskap”, är en kommunikationsbudget för kvinnor, ungdomar, konsumenter, arbetslösa, människor som har gjorts överflödiga, människor som har blivit överfallna ...
Orsaken till denna situation är inte bristen på egna medel. Det är visserligen ett verkligt stopp, men det beror på ideologin med balanserade budgetar som hindrar att särskilda kostnader finansieras genom särskilda medel, det vill säga lån, lån som är avsedda för de stora europeiska näten till exempel. Den verkliga budgetdebatten handlar inte om att komma fram till om vi ska vara för eller emot en EU-skatt 2014, utan om att bestämma om vi ska vara för eller emot ett europeiskt lån för att finansiera framtiden för forskningen, transporterna, sjukvården och utbildningen.
Ingeborg Gräßle 
föredragande. - (DE) Fru talman! Jag måste nu så att säga försvara James Elles, och därför är jag glad över att acceptera talartiden och vill på mina och James Elles vägnar tacka parlamentet för lovorden och förslagen. Beträffande budgetförordningen och genomförandet av reformer vill jag be om att vi ska lägga fram varje del med en lika enad front som vi har gjort hittills. Paulo Casaca har bett mig att hålla mig till ämnet, och det är jag glad över att göra. Det finns faktiskt en hemsida - som jag har gjort - om våra erfarenheter av budgetförordningen, och på den kan EU-institutionerna eller deras rådgivare ge oss information om hur den ändrade budgetförordningen fungerar. Jag tror att vi för första gången med denna budget har lyckats - och det beror på James Elles stora insatser som föredragande - att se till att planering, genomförande och övervakning kommer nära varandra, och dessa uppgifter måste vi ta på stort allvar i framtiden.
Talmannen
Innan kommissionsledamoten får ordet frågar jag ännu en gång om det kanske finns ytterligare frågor som hon kan hjälpa till med att svara på.
Catherine Guy-Quint
(FR) Fru talman! Jag vill bara säga att vi beklagar organiseringen av debatten om andra behandlingen i dess nuvarande form. Det är verkligen så att varje gång gör budgetutskottet ett enormt arbete, och vi känner oss bestraffade genom den tid som vi får oss tilldelade för att lägga fram vårt arbete och förklara hur vi har arbetat och vilket resultat vi har kommit fram till.
Det skulle ha varit mycket intressant att ha sett andra ledamöter delta i denna debatt och ha hört kommissionsledamotens och kanske rådets svar. Alltför ofta glöms vi bort i organiseringen av sammanträdena. Vi konstaterar återigen att mer än tio minuter återstår som några av ledamöterna kunde ha använt till att berätta om det arbete de har genomfört i år.
Paul Rübig
(DE) Fru talman! Eftersom det finska ordförandeskapet har visat att budgetförordningen kan fungera med det sjunde ramprogrammet för forskning vill jag be kommissionsledamoten att återigen närmare gå in på vilka bestämmelser som tillämpas på budgeten och som vi anser är särskilt viktiga. Europeiska unionen får ofta motiverad kritik, och det är här vi vill se verkligt synliga framsteg inom kort, och därför begär jag att dessa frågor ska tas på allvar, särskilt beträffande deras tekniska aspekter, eftersom de är särskilt brådskande för oss politiskt sett.
Richard Corbett
(EN) Fru talman! Detta hör inte till sammanhanget, men jag vill gratulera er till att ha omsatt just det som jag föreslog under omröstningen i morse i handling, nämligen att i slutet av en debatt låta talare få ordet som fångar talmannens uppmärksamhet. Jag anser att detta bör tillämpas en kort stund i slutet av varje debatt, men i synnerhet när det finns tid till det, som nu. Det var ett utmärkt initiativ. Bra gjort!
Talmannen
Ni måste vara medveten om att det faktiskt endast fungerar om det är lite tid kvar. Det är faktiskt inte möjligt att planera debatter i kammaren så detaljerat som till sista minuten.
Dalia Grybauskaitė
ledamot av kommissionen. (LT) Jag vill tacka alla deltagare i debatten om dagens frågor. Det är sant, ett mycket stort arbete har avslutats - alla politiska grupper och budgetutskottet har verkligen arbetat mycket intensivt, så jag vill tacka dem också med tanke på att det var en uppgift som krävde politiskt ansvar. Politisk opportunism undveks, och alla beslut antogs med beaktande av Europas och alla Europas folks intressen.
Jag vill också tacka mina medarbetare, mitt direktorat som sitter här och som gjorde stora insatser för att vi skulle kunna diskutera detta idag, det vill säga det vi gör nu. Dessutom vill jag tacka sekretariatet, både budgetutskottets (på franska COBU) och rådets personal, som också lyckades se bortom sina personliga ambitioner och komma över sina misstag så att vi slutligen kunde nå den lösning som vi nu har på bordet framför oss.
Jag uppmanar därför er alla, däribland Europas ledare inom budget och ekonomi som har talat här idag, att som alltid försöka göra intryck på era kolleger i Europaparlamentet att rösta ja, och att på torsdag godkänna EU:s nya budget, det utvidgade EU med 27 stater.
Talmannen
Den gemensamma debatten är härmed avslutad.
Omröstningen om James Elles och Louis Grechs betänkanden äger rum på torsdag. Omröstningen om Ingeborg Gräßles och Giovanni Pittellas betänkanden äger rum imorgon.
Skriftlig förklaring (artikel 142)
László Surján
(HU) Det verkar som om vi har förberett gemenskapsbudgeten för 2007 utan några våldsamma konflikter, även om vi i juli exempelvis inte nådde fram till någon överenskommelse om budgetförordningen. Budgeten kommer inte att fungera utan giltiga förordningar. Det är skälet till varför parlamentet inte kommer att underteckna den om inte den nya budgetförordningen träder ikraft.
I 2007 års budget har parlamentet i enlighet med rådet ökat utbetalningarna, och i gengäld kommer utgifterna inte att överstiga 1 procent av unionens BNI. Varför kämpade vi inte hårdare? En ny budgetram kommer att införas 2007, många program kommer att återupptas, och därför kommer endast en mindre utbetalning att behövas. Det har nu också framkommit att medlemsstaterna inte har använt sex miljarder euro av de totala medlen, vilka ökades förra året till följd av en del hårda konflikter.
I år har ett nytt begrepp införts av parlamentet i form av en analys kallad ”valuta för pengarna”, vilket visar att unionen ser till att pengarna används väl. Tyvärr minskar solidariteten mellan medlemsstaterna från ett år till ett annat, och bidragsgivarna uppger svårigheter med de nationella budgetarna som skäl, men glömmer bort att nämna de förmåner de har fått i och med att marknaden har öppnats. Vi bör inte nagga budgeten i kanten, utan det vi måste göra är att tilldela mer resurser där samarbete ger mervärde. Sådana områden är exempelvis forskning och utveckling samt sammanhållning. Vi kan bara vinna i den globala konkurrensen om vi samarbetar. Men parlamentets vilja är inte tillräckligt för att Europeiska unionen ska växa till sin potential. Vi behöver statsmän som styr våra medlemsstater och inte politiker som bara lever i nuet.
