Finanţarea acţiunilor care nu ţin de ajutorul public pentru dezvoltare în ţările care intră în sfera de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1905/2006 (dezbatere)
Preşedinte
Următorul punct este raportul întocmit de dl Berman în numele Comisiei pentru dezvoltare, privind finanţarea de acţiuni, altele decât asistenţa oficială pentru dezvoltare, în ţări care intră sub incidenţa Regulamentului (CE) nr. 1905/2006.
Thijs Berman
Mă declar, la rândul meu, mulţumit de faptul că dl Deva a luat loc, pentru că acum dna Ferrero-Waldner mă poate asculta, spre marea mea uşurare.
Această criză economică fără precedent, cu efecte grave, anunţă un nou dezastru pentru ţările în curs de dezvoltare. Criza duce la scăderea preţului materiilor prime, a investiţiilor, a creditului comercial şi a sumelor trimise acasă de imigranţi. Între timp, produsul intern brut al tuturor ţărilor bogate scade rapid, ceea ce înseamnă că bugetul alocat cooperării pentru dezvoltare se micşorează la rândul său, fiind de 0,7% din PIB sau, cel puţin, aşa ar trebui să fie şi, chiar şi în această situaţie, majoritatea ţărilor nu reuşesc să se ridice la înălţimea promisiunilor.
Acesta este contextul discuţiilor care au loc aici despre noul instrument de finanţare. Dacă studenţii spanioli primesc o bursă pentru a studia câteva luni în America Latină sau viceversa, atunci acest de schimb este folositor, necesar şi dezirabil, dar un astfel de proiect nu poate fi finanţat exclusiv din fonduri destinate combaterii sărăciei. Deşi finanţarea acordată de UE în acest domeniu este bine primită, aceasta nu combate sărăcia. Este frustrant să fii obligat să retragi astfel de proiecte doar pentru că nu există o bază juridică pe care să fie întemeiate.
De aceea, am căutat un instrument simplu pe baza căruia UE să poată pune în aplicare, în ţările în curs de dezvoltare, politici care nu se încadrează, în mod strict, în sfera de aplicare a combaterii sărăciei. Vor trebui găsite o sursă de finanţare şi un temei juridic care nu intră sub incidenţa politicii de dezvoltare. Prin urmare, temeiul juridic nu se poate regăsi în articolul 179 din Tratatul de la Nisa, pentru că acest articol reprezintă chiar baza legală pe care se întemeiază politica de dezvoltare, care trebuie evitată în acest context.
Interesele UE - respectiv studenţii europeni care merg la studii în străinătate - nu pot fi finanţate în temeiul articolului 179. În afară de aceasta, cheltuirea fondurilor pentru dezvoltare de către UE trebuie să îndeplinească criteriile stabilite, în mod legal, în domeniul cooperării pentru dezvoltare şi anume, criteriile de combatere a sărăciei.
Cu puţină creativitate putem identifica alte surse. Extinderea Instrumentului de cooperare cu ţările industrializate este o opţiune prezentată de Comisia pentru afaceri externe şi susţinută de comisia din care fac parte. Există şi o altă opţiune, rezultată din combinarea articolelor 150, 151 şi 170 privind educaţia, cultura şi cercetarea. Cu această bază juridică combinată, Parlamentul European ar menţine procedura de codecizie aplicată acestui instrument, iar banii necesari, aproximativ 13 milioane de euro în acest moment, nu ar fi luaţi din fondul politicii de dezvoltare. Şi nici din fondul politicii externe.
În calitate de raportor - Comisia pentru dezvoltare mă va sprijini în acest sens - nu pot fi de acord cu folosirea articolului 179 ca temei juridic. În acest caz, acest nou instrument ar deveni ineficient, având în vedere că obiectivul său este chiar împiedicarea folosirii fondurilor pentru dezvoltare în alte scopuri. În consecinţă, nu ar trebui să existe o bază juridică a acestui instrument, care ar face obligatorie cheltuirea inadecvată.
Din acest motiv, pledez, împreună cu Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) şi al Democraţilor Europeni, în favoarea retragerii acestui amendament, considerând-o o problemă extrem de urgentă. Aceasta apare în faţa dorinţei noastre comune de a proteja bugetul alocat cooperării pentru dezvoltare, chiar şi în vremuri de criză economică.
Benita Ferrero-Waldner
membră a Comisiei. -Dle preşedinte, în primul rând, aş dori să confirm angajamentul asumat, în numele Comisiei, de a realiza, în anul 2009, revizuirea intermediară a instrumentelor financiare. Acesta a fost răspunsul la solicitarea Parlamentului din timpul negocierilor finale privind instrumentele financiare.
Revizuirea va avea forma unei comunicări, însoţite de propuneri legislative, după caz. Adoptarea comunicării este prevăzută pentru luna aprilie 2009 şi face parte din programul de lucru legislativ al Comisiei.
Revizuirea priveşte punerea în aplicare a instrumentelor. Trebuie făcută distincţia faţă de cealaltă revizuire intermediară, aflată în desfăşurare şi prevăzută, de asemenea, de regulamente, care se referă la documentele de programare şi la documentele strategice pentru perioada 2011-2013. Această nouă programare va antrena un scrutin democratic, la fel ca şi primul exerciţiu de programare pentru perioada 2007-2010.
Cele două exerciţii sunt diferite, dar complementare. Este important să rezolvăm problemele legate de instrumente înainte de noua perioadă de programare. Revizuirea programării şi a strategiei va avea loc în cursul anului 2009 pentru a fi pregătită în 2010 pentru scrutinul democratic din cadrul Parlamentului.
În ceea ce priveşte Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare (ICD), analizele noastre preliminare confirmă o problemă aflată în centrul revizuirii: lacuna legislativă în ceea ce priveşte activităţile de alt tip decât asistenţa oficială pentru dezvoltare (activităţi non-AOD) pentru ţările acoperite de ICD.
Care sunt aceste activităţi non-AOD? Sunt de mai multe tipuri, dar actualele patru acţiuni pregătitoare iniţiate de Parlament oferă o imagine clară asupra subiectului despre care vorbim: cooperarea cu ţările cu venit mediu din Asia şi America Latină, care nu fac parte din ICD şi schimburile ştiinţifice şi de afaceri cu China şi India.
În ceea ce privește aceste tipuri de activităţi, suntem de acord cu dumneavoastră că avem nevoie de o legislaţie care să acopere măsurile care reflectă preocupările UE în ţările ICD. Acest lucru se poate realiza fie printr-un instrument legislativ nou, fie prin modificarea actualului Instrument de cooperare pentru ţările industrializate (ICI).
În cursul pregătirii noilor instrumente pentru relaţiile externe în 2006, am convenit asupra faptului că acestea ar trebuie să includă şi dimensiunea externă a politicilor noastre interne. Am fost de acord că acest lucru se poate realiza în cadrul bazei juridice pentru acţiuni externe. Aceasta a reprezentat o simplificare considerabilă în comparaţie cu situaţia anterioară.
Comisiei îi va fi greu să urmeze această abordare. Considerăm că baza juridică trebuie să reflecte obiectivele şi conţinutul instrumentului Recunoaştem că există o problemă cu activităţile non-AOD. Prin însăşi natura lor, aceste activităţi nu pot fi clasificate drept ajutor pentru dezvoltare. În consecinţă, o propunere care se referă doar la aceste activităţi nu se poate încadra în categoria cooperării pentru dezvoltare - în conformitate cu articolul 179, astfel cum aţi menţionat.
Având în vedere că dorim să încadrăm activităţile AOD cunoscute, se pare că articolul 181 litera (a) din Tratat ar constitui baza juridică cea mai adecvată, deoarecere se referă la cooperarea economică, financiară şi tehnică. Cu toate acestea, înainte de face o propunere, Comisia va analiza cu atenţie problema din perspectiva poziţiei exprimate de Parlament. Ne-ar fi de ajutor să avem poziţia Parlamentului, astfel încât să putem finaliza propunerea înainte de alegeri, aşa cum am promis.
În ultimul rând, constat că raportul solicită mai multe resurse. Vom analiza această problemă. Cunoaşteţi situaţia delicată a capitolului 4 din cadrul financiar. S-ar putea argumenta faptul că ţările emergente se află în tranziţie şi că actualul fond de asistenţă financiară ar trebui să sprijine această tranziţie printr-o reorientare graduală a atenţiei dinspre dezvoltare către activitățile non-AOD. Vom examina problema în cadrul procesului de revizuire.
Acestea sunt observaţiile preliminare ale Comisiei privind raportul discutat astăzi. Considerăm că este o bază adecvată de lucru în comun şi aştept cu nerăbdare opinia membrilor.
Vicente Miguel Garcés Ramón
Dle preşedinte, Comisia pentru bugete consideră că este extrem de important ca fiecare dintre instrumentele bugetare să fie delimitate în mod clar. Prin urmare, opţiunea cea mai realistă pare să fie crearea unui nou instrument pentru acţiuni, altele decât ajutorul public pentru dezvoltare dedicat ţărilor care intră sub incidenţa regulamentului respectiv.
Din punct de vedere bugetar, propunerea de finanţare prezentată de Comisia pentru dezvoltare nu pare adecvată, pentru că aceşti bani nu există, iar aceste linii bugetare nu au fonduri alocate pe o bază multianuală. Există fonduri pentru 2009, însă nu și pentru perioada ulterioară.
În orice caz, având în vedere faptul că finanţarea acestui nou tip de cooperare trebuie să fie compatibilă cu cadrul financiar 2007-2013, merită să subliniem importanţa revizuirii intermediare a cadrului financiar. Aceasta ar trebui să permită o ajustare a plafoanelor diferitelor capitole.
Nirj Deva
în numele Grupului PPE-DE. - Dle preşedinte, salut călduros afirmaţia anterioară a dnei Comisar Ferrero-Waldner şi solicit grupului din care fac parte să îşi retragă amendamentul, astfel încât acest raport să poată fi adoptat. În caz contrar, mă aflu într-o situaţie dificilă, dar va trebui să îl sprijin pe raportorul socialist în această problemă.
Consider că instrumentul pentru dezvoltare există în scopul dezvoltării. Dar dacă analizăm sprijinul acordat de instrumentul pentru dezvoltare -în special articolul 179 -, în ciuda tuturor constrângerilor, instrumentul alocat AOD permite promovarea muzeelor, a bibliotecilor, a artei, a muzicii în şcoli, a sălilor de sport şi a reuniunilor. Bineînţeles, sponsorizarea concertelor şi a cheltuielilor de deplasare ale sportivilor nu sunt incluse. Programele culturale din ţările în curs de dezvoltare, al căror obiectiv principal este promovarea valorilor culturale ale donatorului, nu sunt raportabile drept AOD. Ajutorul militar este exclus, însă nu şi ajutorul la menţinerea păcii. Acesta acoperă o gamă variată de activităţi - chiar şi activităţi poliţieneşti civile pentru a furniza şi spori capacitatea de formare a poliţiştilor, demobilizarea soldaţilor, monitorizarea alegerilor, eliminarea minelor şi minelor de teren - toate acestea sunt AOD.
Prin urmare, iată că ne aflăm în cadrul acestui Parlament analizând tot felul de probleme irelevante când, de fapt, principalul domeniu de activitate este acoperit de instrumentul AOD De aceea, salut afirmaţia dnei Ferrero-Waldner cu privire la faptul că articolul 181 litera (a) există pentru a face posibilă căutarea fondurilor necesare pentru realizarea a ceea ce colegii mei speră că vor realiza.
Ana Maria Gomes
în numele Grupului PSE. - Dle preşedinte, este crucial să rezolvăm problema actualei lacunei legislative privind finanţarea activităţilor non-AOD în ţările incluse în ICD. Propunerea unui instrument care să elimine această lacună trebuie să menţină caracterul neechivoc al ICD ca instrument pentru finanţarea AOD şi trebuie să permită o delimitare clară între sursele financiare alocate exclusiv cooperării pentru dezvoltare de tip AOD şi sursele alocate cooperării pentru dezvoltare de alt tip decât AOD, în ţările în curs de dezvoltare. Această delimitare reprezintă, în sine, un mesaj politic foarte important şi ar conferi vizibilitatea care se cuvine politicii de cooperare pentru dezvoltare a UE.
De asemenea, acest instrument nou sau revizuit ar trebui să fie suficient de amplu pentru a acoperi o gamă largă de acţiuni, care nu sunt în conformitate cu liniile directoare DAC a OECD, dar care sunt esenţiale pentru cooperarea UE cu ţările în curs de dezvoltare, de exemplu, dezvoltarea zăcămintelor de gaz de la Akkas, din Irak sau cooperarea în domeniul securităţii aviaţiei cu India. De aceea nu sunt pe deplin de acord cu baza juridică restrictivă propusă. O susţin pe dna comisar Ferrero Waldner în identificarea articolului 181 litera (a), drept o posibilă bază juridică mai adecvată, care ar aborda şi preocupările exprimate de mine. Cu toate acestea, nu sunt convinsă nici de amendamentul prezentat de Grupul PPE-DE, pe care ar trebui să îl votăm mâine.
De aceea, sper că, sub îndrumarea raportorului nostru, Thijs Berman, vom putea găsi mai mult timp pentru o analiză aprofundată a acestui aspect şi vom ţine seama de cea mai bună bază juridică, respectiv propunerea dnei comisar Ferrero Waldner.
Toomas Savi
în numele Grupului ALDE. - Dle preşedinte, doresc să îi mulţumesc dlui Thijs Berman pentru raportul său. Acesta evidenţiază un aspect important al ajutorului pentru dezvoltare de care Comisia ar trebui, în opinia mea, să ţină seama. Activităţi precum programele de schimburi culturale, ştiinţifice şi economice, contactele între cetăţeni sau dialogul politic nu sunt, din nefericire, acoperite de actuala legislaţie europeană şi acestea sunt numai câteva exemple.
Uniunea Europeană a creat numeroase programe şi instrumente financiare sub auspiciile diferitelor agenţii, fiecare acoperind doar anumite aspecte ale problemelor cu care se confruntă în prezent ţările în curs de dezvoltare. Consider că, în absenţa unei agenţii centrale a Uniunii Europene şi a unei politici generale şi coerente, eforturile depuse de noi pentru a îmbunătăţi situaţia ţărilor în curs de dezvoltare rămân limitate.
Suntem cu toţii de acord că obiectivul politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniuni Europene este să includă cât mai multe persoane, dar am ales o cale inadecvată pentru îndeplinirea acestuia. În prezent, Uniunea Europeană este atât fragmentată, din punct de vedere instituţional, cât şi stânjenită, din punct de vedere juridic, în ceea ce priveşte ajutorul pentru dezvoltare. Acest raport atât de apreciat se referă la consecinţele acestor deficienţe.
Uniunea Europeană şi statele membre au contribuit imens la asistenţa oficială pentru dezvoltare, fapt care nu ar trebui niciodată subestimat, dar mai rămân multe lucruri de făcut pentru a spori eficienţa şi eficacitatea cadrului instituţional, precum şi congruenţa legislaţiei care se referă la ajutorul pentru dezvoltare.
Michael Gahler
(DE) Dle preşedinte, ca să fiu sincer, am fost oarecum surprins să constat că raportul Berman a fost deja întocmit şi că a fost prezentată o propunere înainte de finalizarea raportului Mitchell, care, de fapt, analizează experienţa câştigată cu ICD.
Colegul meu are dreptate în ceea ce priveşte substanţa propunerii. Având în vedere modul în care este conceput ICD, lacuna legislativă era inevitabilă. Susţin ideea că este nevoie de un instrument nou pentru a umple această lacună în ceea ce priveşte activităţile non-AOD (asistenţa oficială pentru dezvoltare). Pot fi de acord cu ambele alternative propuse la alineatul (3) din raport.
Însă, aş dori să clarific faptul că activităţile non-AOD sunt, de asemenea, importante în dezvoltarea unei ţări: în dispută se află doar alegerea bazei juridice. În opinia mea, raportorul şi comisia din care face parte sunt împotriva celorlalţi în această privinţă. Comisia pentru dezvoltare optează pentru o interpretare restrânsă a articolului 179 şi, în consecinţă, trebuie să apeleze la articole destinate politicilor interne ca bază juridică. Comisia pentru afaceri externe, Comisia pentru afaceri juridice, Serviciul Juridic al Parlamentului, CEJ, Consiliul şi Comisia interpretează fiecare, în mod diferit, articolul 179.
Prin urmare, Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) şi al Democraţilor Europeni a decis astăzi că mâine nu va retrage această propunere, ci va prezenta un amendament pentru a schimba baza juridică propusă şi nici nu va fi în favoarea amânării, deoarece suntem de acord că disputa în acest domeniu se referă numai la baza juridică. De aceea sunt sigur că vom clarifica problema mâine.
Corina Creţu
Raportul colegului nostru, dl Berman, oferă o soluţie clară pentru eliminarea vidului din structura legislativă privind finanţarea acţiunilor externe fără caracter urgent şi care nu intră în categoria acţiunilor de dezvoltare, aşa cum sunt ele definite de instrumentul de cooperare pentru dezvoltare.
Finanţarea acestui gen de acţiuni este importantă din punct de vedere politic, ele putând asigura o continuitate a prezenţei Uniunii Europene în ţările şi regiunile care au depăşit deja stadiul iniţial de dezvoltare. Este însă extrem de important ca fondurile folosite pentru finanţarea acestor acţiuni să nu provină din surse destinate dezvoltării, ci din linii bugetare diferite.
Scopul propunerii legislative solicitate de prezentul raport este acela de a încuraja dezvoltarea, nu de a o limita prin reducerea fondurilor disponibile pentru politicile de dezvoltare în favoarea altor măsuri şi, de aceea, este esenţial ca distincţia dintre acţiunile prevăzute de sfera de aplicare a instrumentului de cooperare pentru dezvoltare şi cele prevăzute de noua dispoziţie legislativă să fie oglindită în definirea fondurilor destinate finanţării lor.
Mairead McGuinness
Dle preşedinte, în primul rând aş dori să mulţumesc raportorului pentru acest raport. Sunt de acord cu primul comentariu al acestuia privind criza economică, impactul deosebit al acesteia asupra ţărilor în curs de dezvoltare şi faptul că nu ne îndeplinim obiectivul de 0,7% pentru ajutor. Este regretabil pentru că, atunci când ajutorul acordat de partea dezvoltată a lumii se micşorează, consecinţa principală este suportată de ţările în curs de dezvoltare
Am venit la această dezbatere deoarece eram nerăbdătoare să aud argumentele legate de baza juridică. Mi se pare că la originea întregii dezbateri se află temerea că bugetul distribuit va fi insuficient. Să spunem lucrurilor pe nume. Doresc să citez comentariile unei agenţii care furnizează asistenţă, care m-a contactat azi: "Deşi susţinem solicitarea Parlamentului cu privire la crearea unui instrument pentru activităţile non AOD în ţările în curs de dezvoltare, considerăm că acesta trebuie să aibă o bază juridică adecvată pentru activităţile pe care intenţionează să le finanţeze. Folosirea articolului 179 ca bază juridică pentru activităţi care nu sunt legate de dezvoltare este, în mod clar, inadecvată şi, în consecinţă, ar contraveni atât Tratatului CE, cât şi acquis-ului comunitar. De asemenea, acest lucru deschide posibilitatea ca, în viitor, activităţile non-AOD să poată fi finanţate din liniile bugetare destinate activităţilor legate exclusiv de dezvoltare. Ne exprimăm speranţa că amendamentul va fi retras.”
Prin urmare, în calitate de membră a Grupului PPE-DE, mă aflu aici, în această seară, pentru a analiza ambele faţete ale discuţiei, dar şi pentru a vă prezenta câteva puncte de vedere ale unor persoane veritabile care activează în domeniul dezvoltării şi de ale căror preocupări trebuie să ţin seama.
Reiterez faptul că, dacă am dispune de fonduri suficiente, baza juridică nu ar face obiectul atâtor nemulţumiri. Partea dificilă este că nu dispunem de fonduri. Principala preocupare a celor implicaţi în domeniul dezvoltării este faptul că banii disponibili vor fi împărţiţi pentru prea multe activităţi. Mai rămâne să fiu convinsă de acest lucru.
Paul Rübig
(DE) Dle preşedinte, dnă comisar Ferrero-Waldner, doamnelor şi domnilor, nu doresc să aduc în discuţie baza juridică, ci baza supravieţuirii. Întreprinderile mici şi mijlocii joacă un rol special în această privinţă. Solvabilitatea este foarte importantă în timpul crizelor financiare, pentru ca aceste întreprinderi să poată obţine în continuare microcredite.
Doresc să subliniez, în special, faptul că microcreditul este un instrument care şi-a dovedit utilitatea peste tot în lume şi că, în special în cadrul Rundei OMC care, să sperăm, va ajunge în fază finală, ar trebui să analizăm modul de a crea facilitatea comercială adecvată pentru familiile afectate din aceste regiuni.
La urma urmei, prosperitatea se creează acolo unde se produce ceva, unde oamenii pot trăi şi îşi pot hrăni familiile din ceea ce produc. Dacă, în plus, reuşesc să vândă câte ceva, prosperitatea este asigurată. Îmi exprim speranţa că politica de dezvoltare va urma calea adecvată ţinând seama de acest aspect.
Benita Ferrero-Waldner
membră a Comisiei. -Dle preşedinte, după ce am ascultat toate alocuţiunile, este clar faptul că principala preocupare a membrilor este alegerea bazei juridice.
Am exprimat, în introducerea făcută, direcţia în care în care doreşte să se îndrepte Comisia, dar, cu siguranţă, voi ţine seama de sugestiile dumneavoastră.
Ştiţi că ne dorim cea mai bună asistenţă pentru dezvoltare pentru toate ţările şi acest lucru reprezintă principala piedică a modului nostru de a gândi. Prin urmare, vă invit să lucrăm împreună la găsirea soluţiei adecvate.
Thijs Berman
raportor. -Dle preşedinte, nu sunt avocat şi nu am experienţă în domeniul juridic, dar ştiu că ar trebui evitată forţarea interpretării textelor juridice. De aceea mă tem de folosirea articolului 181litera (a), pentru că se referă la cooperarea tehnică şi economică, în timp ce noi discutăm despre studenţii care merg în străinătate în cadrul unor schimburi între universităţi. Este un pic forţat. Nu sunt împotriva acestei soluţii în cazul în care Comisia o consideră calea potrivită pentru activităţile non-AOD, pe care toţi le considerăm necesare, şi importante şi o voi susţine. Poate că mă preocupă acest lucru pentru că sunt jurnalist. Îmi plac textele şi iau cuvintele în serios, ceea ce reprezintă esenţa Europei - umanismul ei, luarea textelor şi a limbii în serios. Trebuie să fim atenţi la folosirea cuvintelor, prin urmare articolul 181 litera (a) este o cale posibilă, dar nu sunt foarte mulţumit de ea.
Am fost mulţumit, cu toate acestea, de comentariul dnei Mairead McGuinness, în sensul că trebuie să fie convinsă. Dumneaei este irlandeză, are propriile convingeri şi îşi respectă ferm principiile, ca noi toţi, de altfel. Dacă mâine nu va fi posibil să ajungem la un acord asupra bazei juridice, atunci aş prefera să reanalizez problema în cadrul comisiei din care fac parte şi să decidem, în mod calm, asupra bazei juridice adecvate, pentru că ştim cu toţii că activităţile non-AOD sunt necesare.
Mulţumesc Comisiei pentru remarca legată de faptul că acţiunile non-AOD vor deveni, în timp, din ce în ce mai importante în ţările în curs de dezvoltare şi în ţările cu venit mediu, etc. Suntem cu toţii de acord că sunt necesare şi că trebuie să găsim o bază juridică. Unii dintre noi sunt de acord cu faptul că articolul 179 nu reprezintă baza juridică pe care o căutăm.
Dacă nu pot ajunge la un acord cu Grupul PPE-DE înainte de votul de mâine de la prânz - ceea ce ar fi dezamăgitor - voi solicita o retrimitere la comisia din care fac parte. Sunt pregătit pentru această eventualitate şi voi acţiona în consecinţă în cursul votului de mâine asupra amendamentului. Mi-ar părea foarte rău dacă Grupul PPE-DE şi-ar menţine poziţia, pentru că suntem toţi de acord cu necesitatea menţinerii ajutorului pentru dezvoltare la nivelul actual şi toţi ştim că acesta se diminuează din cauza crizei economice.
Preşedintele
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc mâine.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Angelika Beer  
Revizuirea noilor instrumente de finanţare a politicii externe a scos în evidenţă deficienţe în cooperarea cu ţările terţe şi, în consecinţă, propunem reformarea instrumentului industrial.
Comisia pentru afaceri externe nu consideră dezirabilă limitarea noii baze juridice a instrumentului la câteva domenii de cooperare. În afară de aceasta, domeniile preconizate în prezent (cultură, tineret, cercetare) sunt împrumutate din politica internă europeană şi nu au avut în vedere, până în acest moment, definirea cooperării cu ţările terţe. Aceasta este numai una dintre incertitudinile care îngrijorează Comisia pentru afaceri externe. Ce se va întâmpla, de exemplu, dacă, în viitorul apropiat vom dori să cooperăm cu alte ţări în domeniul schimbărilor climatice? Va trebui să creăm de fiecare dată o bază juridică nouă pentru instrumentul financiar? Intenţionăm să facem acest lucru de fiecare dată când va apărea o schimbare în domeniul cooperării?
Reforma instrumentelor de politică externă este foarte importantă pentru noi toţi şi ar trebui clarificat faptul că nu ne luptăm între noi.
Acesta este singurul motiv pentru care Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană, împreună cu al doilea raportor din partea Comisiei pentru afaceri externe, a retras amendamentul luni.
În ceea ce priveşte conţinutul, considerăm că propunerea noastră este mai cuprinzătoare şi că reprezintă soluţia care permite o politică externă coerentă. Cu toate acestea, acest raport constituie doar o recomandare adresată Comisiei. Vom vedea ce va face cu el.
Sirpa Pietikäinen  
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, Uniunea Europeană este cel mai mare donator de ajutor pentru dezvoltare din lume, cu 60% din finanţarea totală. Rolul central al Uniunii, în calitate de actor principal în procesul de cooperare pentru dezvoltare, ar trebui consolidat şi mai mult în viitor.
Pentru a stabiliza economiile ţărilor în curs de dezvoltare şi pentru a aduce pacea în aceste regiuni, este vital ca Uniunea să-şi menţină obiectivul de a creşte procentul alocat ajutorului pentru dezvoltare cu 0,7% din PIB până în anul 2015. Doar această măsură nu va fi, însă, suficientă.
Este esenţial să ajungem la o coerenţă generală a cooperării pentru dezvoltare în cadrul tuturor instituţiilor. Investiţiile financiare şi proiectele create cu scopul de a dezvolta infrastructura şi de a conduce la adoptarea, într-o mai mare măsură, a noţiunii de drepturi ale omului trebuie concepute astfel încât să se susţină reciproc. UE trebuie să creeze instrumentele necesare pentru punerea în aplicare a unor măsuri coerente de politică de dezvoltare.
Baza juridică actuală a Uniunii în ceea ce priveşte cooperarea pentru dezvoltare are lacune, acesta fiind motivul pentru care aş dori să mulţumesc raportorului pentru evidenţierea unei probleme importante. Proiectele destinate îmbunătăţirii sectoarelor transportului, tehnologiei şi energiei şi a dialogului între comunitatea ştiinţifică şi ONG-uri sunt esenţiale pentru viabilitatea socială a ţărilor în curs de dezvoltare. Obiectivul principal al unor astfel de proiecte nu este, însă, încurajarea dezvoltării economice şi a prosperităţii în ţările în curs de dezvoltare şi, în consecinţă, acestea nu îndeplinesc criteriile de asistenţă oficială pentru dezvoltare stabilite de Organizaţia pentru Cooperare şi Dezvoltare Economică. În viitor, asistenţa oficială pentru dezvoltare ar trebui să se concentreze asupra combaterii sărăciei şi îmbunătăţirii condiţiilor de viaţă.
