Fælles referenceramme for europæisk aftaleret (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel af Klaus-Heiner Lehne for Retsudvalget til Kommissionen om fælles referenceramme for europæisk aftaleret - B6-0456/2008).
Hans-Peter Mayer
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Med udkastet til en fælles referenceramme har arbejdet på en europæisk civilret nået et foreløbigt højdepunkt. Det er naturligvis et forslag udarbejdet af retsvidenskabsfolk, som nu skal debatteres politisk. Målet med denne forhandling er at forsøge at starte en bred retspolitisk debat om fremtiden for den europæiske privatret. Parlamentet ønsker at opnå en situation, hvor alle interesserede parter deltager i debatten, men for at det kan ske, må vi sørge for, at det akademiske udkast, som indtil videre kun foreligger på engelsk, bliver oversat til flere officielle sprog.
De midler, der er øremærket til oversættelse, er endnu ikke brugt op for 2008. Vi har brug for disse oversættelser, hvis vi skal have en ægte europæisk dialog om fremtiden for den europæiske civilret. Det er ikke nok kun at få det kommende kommissionsdokument oversat, selv om det naturligvis skal gøres. Kommissionen har startet en intern udvælgelsesproces, hvor man undersøger reglerne i den akademiske referenceramme nøje og vælger dem ud, der skal medtages i Kommissionens tekst.
Vi hilser det velkommen, at alle relevante generaldirektorater bliver inddraget i denne udvælgelsesproces. Men jeg vil gerne understrege, at projektet vedrørende "europæisk aftaleret” virkelig bør forestås af Generaldirektoratet for Retlige Anliggender, Frihed og Sikkerhed, for referencerammen vedrører ikke kun forbrugeraftaleret, den skal også gøre det lettere for især SMV'er at udforme deres internationale kontrakter med andre forretningspartnere, som ikke er forbrugere.
Netop fordi referencerammen også skal tage hensyn til SMV, har Kommissionen i de seneste måneder afholdt seminarer om udvalgte problemfelter på B2B-området (business-to-business), og resultaterne af disse seminarer skal også afspejles i det kommende kommissionsdokument.
I beslutningen siger vi også, at den endelige akademiske referenceramme kunne få en funktion som en slags værktøjskasse. Det har den faktisk allerede fået ved blot at blive offentliggjort. Fællesskabslovgiverne vil skulle sikre, at fremtidige retsakter på fællesskabsplan inden for privatretten bliver baseret på referencerammen.
Den fælles referenceramme kan på et senere tidspunkt munde ud i et såkaldt fakultativt instrument. Parterne vil da kunne vælge et alternativt civilretligt system, som skal finde anvendelse på deres retsforhold. Dette skridt vil skulle tages for at løse de problemer, som vi helt klart stadigvæk har i det indre marked.
For at kunne give retslivet i det indre marked en hjælpende hånd, vil et fakultativt instrument skulle være langt mere end blot almindelige aftaleretlige bestemmelser. Ud over regler om indgåelse af købsaftaler vil det f.eks. også skulle indeholde regler om ejendomsrettens overgang og om tilbagekaldelse af formueoverførsler uden lovhjemmel, altså berigelseslovgivningen.
Det ligger Parlamentet særligt meget på sinde at sikre, at det bliver konsulteret og inddraget løbende af Kommissionen i udvælgelsesprocessen. Vi vil helt sikkert skulle overveje, hvordan vi kan styrke dette projekts betydning i fremtiden, især i Retsudvalget. Men Kommissionen må allerede nu begynde at overveje, hvilke slags mekanismer der er behov for, så det sikres, at det nye kommissionsdokument kan tage højde for fremtidige udviklinger. I den nuværende udvælgelsesproces må Kommissionen allerede begynde at tage hensyn til de ændringer, som den endelige akademiske referenceramme vil indeholde, i sin planlægning.
Alt dette viser, at vi betræder nye veje i europæisk aftaleret med denne referenceramme. Parlamentet, Kommissionen og Rådet må komme med en klar tilkendegivelse til fordel for dette projekt, som sandsynligvis vil blive det vigtigste initiativ i den kommende parlamentssamling. Det er et projekt, som alle profiterer af: forbrugerne, fordi de snart vil kunne handle i hele Europa med støtte i den europæiske aftaleret, og virksomhederne, fordi de vil kunne betjene nye markeder med denne øgede retssikkerhed, og de vil opnå betydelige omkostningsbesparelser, da der vil være et fælles regelsæt.
Meglena Kuneva
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Kommissionen som helhed bifalder varmt den interesse, Parlamentet viser for den fælles referenceramme, eller FR, som jeg i kort form vil omtale den. FR er et langsigtet projekt for forbedring af kvaliteten og sammenhængen i EU's lovgivning.
Lad mig besvare Deres spørgsmål i denne forbindelse. Først og fremmest vil jeg gerne sige, at Kommissionen faktisk har til hensigt at sikre, at Kommissionens FR bliver oversat, så den kan drøftes og anvendes for at forbedre kvaliteten i EU's lovgivning om aftaleret, og så den bliver mere sammenhængende.
Dette ræsonnement gælder imidlertid ikke for det akademiske, foreløbige udkast. Kommissionens FR vil højst sandsynligt blive væsentligt kortere end det akademiske udkast. I betragtning af det enorme arbejde, som allerede vil være nødvendigt for at oversætte FR, giver det ingen mening at bruge værdifulde oversættelsesressourcer på at oversætte dele af et akademisk udkast, som ikke er relevante for formålene med FR.
Kommissionen er i øjeblikket i gang med at udvælge de dele af den akademiske FR, som er relevante for Kommissionens endelige FR, på grundlag af sine politiske mål. Alle de berørte generaldirektorater er involveret i denne udvælgelsesproces i overensstemmelse med deres kompetenceområder, herunder naturligvis RIA-generaldirektoratet. Den endelige udvælgelse vil blive sendt til høring hos de andre institutioner, herunder Parlamentet og interessenter.
Kommissionen vil absolut sikre, at resultatet fra de arbejdsgrupper, der blev oprettet i 2007, vil blive medtaget i FR.
Kommissionen har altid opfattet FR som et redskab til bedre lovgivning. FR bør indeholde et sæt definitioner, generelle principper og standardbestemmelser inden for aftaleretten. Kommissionen har endnu ikke besluttet, hvilke emner inden for aftaleretten FR skal dække.
Ved sin vedtagelse af beslutningen om FR vil Kommissionen tage højde for Parlamentets og Rådets holdninger.
Som allerede nævnt vil Kommissionen efter al sandsynlighed forkorte det foreliggende, akademiske udkast, og det vil sandsynligvis være nødvendigt at ændre den tilbageværende tekst for at gøre den egnet til planlægningsformål. Selv om det måske er for tidligt at sige det, er det sandsynligt, at FR skal udgøre et ikkebindende lovgivningsværktøj.
Kommissionen forstår fuldt ud, at Parlamentet ønsker at blive holdt underrettet om og involveret i det pågående arbejde med FR. Vi bifalder Parlamentets engagement i FR-processen, og vi sætter i høj grad vores lid til dette engagement. Kommissionen vil fortsat holde Parlamentet underrettet om udviklinger på den mest hensigtsmæssige måde, især via Parlamentets FR-arbejdsgruppe, og vi vil rådføre os med Parlamentet og alle interessenterne om resultaterne af Kommissionens foreløbige udvælgelsesproces.
Når Kommissionens FR er færdiggjort, vil Kommissionen afgøre, hvad der er behov for for at holde den ajour, og hvilken mekanisme der vil være bedst egnet hertil.
Jeg vil gerne slutte med at takke Dem for Parlamentets støtte til Kommissionens arbejde med dette vigtige dossier.
Jacques Toubon
Hr. formand! Vores kollega hr. Mayer opridsede udmærket udfordringerne i dette spørgsmål, og jeg vil gerne sige, fru kommissær, at jeg forstår Deres tekniske besvarelse om oversættelserne, men det, hr. Mayer sagde om emnet, er blot legemliggørelsen af det egentlige spørgsmål, nemlig hvordan vi kommer videre fra det akademiske, fra det akademiske arbejde til den politiske beslutning og til den juridiske beslutning.
Jeg tror, at det er helt afgørende, at alle forstår det, fordi det forslag til en fælles referenceramme, som blev forelagt i slutningen af sidste år, skal betragtes under hensyntagen til alt det arbejde, der er udført om dette spørgsmål, og ikke kun det forelagte forslag. F.eks. er det klart, at vi må vælge, om der skal stiles mod forpligtelsesret eller mod aftaleret. Og der er flere læreretninger. Det er det valg, vi skal træffe. Det kræver naturligvis, at vi har flere forslag. Ligeledes skal vi vælge, om den fælles referenceramme skal have et snævert og dermed bindende indhold, eller om den skal have et generelt og dermed langt mere vejledende indhold.
Derfor må vi have forskellige oplysninger, og det er selvfølgelig vigtigt, at Parlamentet gør sit arbejde, og at det kan ske på et meget tidligt tidspunkt. Det er altså yderst vigtigt - og jeg vil tillade mig at slutte med noget meget praktisk - at parlamentsmedlemmerne deltager talrigt i Kommissionens høring med eksperter i begyndelsen af oktober og det kollokvium, som det franske formandskab afholder i Paris den 23. og 24. oktober. Dette emne fortjener en åben og gennemsigtig debat ikke kun mellem specialister, men mellem dem, der skal tage de politiske beslutninger.
Manuel Medina Ortega
Hr. formand! Jeg er enig i hr. Toubons bemærkninger, dvs. at den akademiske gruppes arbejde med den fælles referenceramme helt klart er værdifuldt og meget seriøst. Men hvordan kommer man fra dette akademiske arbejde til nogle forslag af politisk karakter? Måske er svaret, at der kun skal anvendes ét sprog og kun én teoretisk retning.
Selv om jeg anerkender det interne arbejde, der er blevet gjort, fru kommissær, synes jeg, at vi skal gå videre til næste fase, dvs. til en fase, hvor Parlamentet og de berørte sektorer deltager, ikke kun de store virksomheder, men også de små virksomheder, fagforeningerne og andre slags økonomiske aktører.
Den Socialdemokratiske Gruppe har stillet et ændringsforslag for at udvide deltagelsen i forbindelse med dette projekt i den indledende fase, og derfor har vi brug for en oversættelse af teksten, selv om det blot er i form af et resumé. For det andet kan dette tekst faktisk være basis for et valgfrit element, men for at kunne blive det, er det nødvendigt først at få at vide, hvad der står i den.
Forhandlingen går kort sagt ud på, at den europæiske offentlighed skal vide, at Kommissionen arbejder med et projekt, men Kommissionen kan ikke som en del af de samlede europæiske institutioner holde projektet for sig selv. Tiden er inde til, at Kommissionen deler denne viden med Parlamentet og offentligheden i al almindelighed. Jeg gentager: fagforeninger, virksomheder, små erhvervsdrivende, andre økonomiske aktører og borgerne i almindelighed.
Reguleringen af rammen for aftaleretten berører alle de europæiske borgere, og udarbejdelsen af en eventuel kodeks for materielretten ville gøre det påkrævet at få deltagelse fra så mange sektorer som muligt, og uden oversættelse til alle EU-sprogene ville det være umuligt. Og uden en større deltagelse fra andre sektorer ville det også være umuligt.
Diana Wallis
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Kommissæren har besvaret nogle af de spørgsmål, mine kolleger har stillet. Dette projekt er imidlertid af stor betydning for alle vores institutioner, og vi er nu ved at komme frem til politikken i det og de væsentlige spørgsmål angående den demokratiske berettigelse ved at oprette en CFR. Der har været mange samråd med mange arbejdsgrupper og mange interessentgrupper, som vi kan lære meget af, men nu er det tid til at tage beslutninger, og vi har brug for en proces, der er åben, vidtfavnende og sammenhængende.
Kommissionen gør ret i at gennemføre en udvælgelsesproces, før den præsenterer en hvidbog. Den proces skal dog være så vidtfavnende som muligt, og vi er naturligvis bekymret over de sprog, der bruges, for hvis det drejede sig om en central lovgivning, ville den være til rådighed på alle sprogene. Kan Parlamentet få lovning på, at det på hvidbogsstadiet stadig vil være muligt at ændre i udvalget, hvis det skønner det hensigtsmæssigt?
Dette er centralt for den gåde, vi står over for. Vil hvidbogen igangsætte en lovgivningsproces eller noget, der ligner, eller vil vi skulle behandle en separat lovgivningsproces, hver eneste gang vi fremover ser på hvad som helst, der har med aftaleret at gøre? Det drejer sig grundlæggende om spørgsmålet om, hvorvidt den bliver bindende eller ikkebindende. Rådet synes at mene, den skal være ikkebindende og frivillig. Hvis det er tilfældet, kan det diskuteres, om vi overhovedet behøver en udvælgelsesproces. Man kan holde alt åbent og holde en politisk forhandling på et hvilket som helst tidspunkt i fremtiden, hvor der opstår et spørgsmål om aftaleret i et lovforslag. På den anden side, hvis vi skaber noget bindende nu - hvilket Parlamentet som bekendt foretrækker, i form af et fakultativt instrument - så er vi nødt til at have nogle meget alvorlige og omfattende, politiske forhandlinger nu om indhold og omfang, hvilket fører os frem til det næste sæt spørgsmål om lovgrundlag og inddragelse af Parlamentet som andet og mere end blot høringspart.
Ieke van den Burg
(NL) Hr. formand! Jeg tilslutter mig også de forrige talere og vil især fremhæve to punkter. For det første spørgsmålet om, hvordan vi kan garantere, at der virkelig er en altomfattende og demokratisk konsultationsproces, hvor ikke blot Europa-Parlamentet, men også de nationale parlamenter spiller en rolle, og hvori alle involverede parter kan konsulteres. Jeg er navnlig bekymret over, om det sker afbalanceret, og om f.eks. forbrugerorganisationer, små og mellemstore virksomheder, fagforeninger og andre vil være i stand til at hente ekspertise og betale for denne, således at de også virkelig kan spille en rolle i denne konsultationsproces.
Kommissionen har et ansvar på dette område, og jeg vil derfor gerne spørge Kommissionen, hvordan den vil støtte dette. Jeg vil bede Parlamentet om at støtte det ændringsforslag, som vi har stillet herom.
Det andet punkt vedrører bredden af de udvalgte dele. Jeg spekulerer på, om vi virkelig allerede nu skal tage forskud på dette ved i punkt 12 på forhånd at udelukke visse ting. Det er mere logisk på dette stadium fortsat at lade disse muligheder være åbne.
Andreas Schwab
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg har fulgt debatten med stor interesse, men har undertiden haft indtryk af, at de forskellige fællesmøder mellem Retsudvalget og Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse slet ikke har fundet sted. Jo, fru van den Burg, vi har bemærket - også blandt kollegerne i udvalgene - at det er utroligt svært at finde den interesse og ekspertise til de forskellige arrangementer, der er behov for i forhold til dette vigtige retspolitiske initiativ i Europa. Derfor mener jeg, at det ikke kun er en opgave for Kommissionen, det er også parlamentsmedlemmernes opgave at sørge for, at de relevante organisationer, fagforeninger, arbejdstagere og SMV'er bliver inddraget i drøftelserne så tidligt som muligt.
Men jeg mener også - og her støtter jeg fuldt ud det, som hr. Mayer har sagt om det punkt, og hr. Toubon var også inde på det - at denne tidlige inddragelse af de forskellige aktører naturligvis kun kan blive en succes, hvis de retlige grundlag foreligger på alle sprog. Jeg er ikke overrasket over kommissærens svar, hvor hun gav udtryk for, at de akademiske dokumenter, der er til rådighed, blot udgør de tekniske grundlag for udarbejdelsen af hvidbogspositionen. Men i denne proces vil jeg sige til kommissæren, at det er nødvendigt også at oversætte disse grundlag for hendes hvidbogsanbefalinger, da det er den eneste måde at sikre en meningsfuld debat på. Derfor mener jeg, at forslaget peger i den rigtige retning, og jeg vil bede kommissæren om at støtte os her og træffe de fornødne foranstaltninger.
Meglena Kuneva
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! De ærede medlemmers bemærkninger har alle været meget fint fremlagt og meget forstandige. Jeg vil gerne understrege, at beslutningen om kun at oversætte dele af den akademiske tekst er af politisk karakter. Det skyldes, at de områder, der ikke tjener FR's formål, ikke vil blive oversat. Jeg er ked af at gentage mig selv, men det er meget vigtigt at understrege, at FR ifølge sin natur vil være en værktøjskasse, og Parlamentet vil blive inddraget i fuldt omfang i beslutningen om, hvilke dele af teksten der skal oversættes.
Jeg vil også gerne informere Dem om de møder, der er foreslået af det franske formandskab, som har planlagt to møder i Udvalget for Civilretlige Spørgsmål den 5. september og 3. november til drøftelse af, hvilke kapitler i det akademiske FR-udkast der skal udvælges til Kommissionens kommende FR. Som De ser, er der ikke noget, der ikke står til at ændre. Både Parlamentet og Kommissionen kan deltage i fuldt omfang og udføre opgaven sammen. Resultatet af disse drøftelser bør godkendes i form af afgørelser i RIA-Rådet i december 2008. Det giver os tilstrækkelig vished for, at processen virkelig omfatter alle interesserede parter. Med henvisning til fru van den Burgs bemærkning vil jeg gerne forsikre Dem om, at høringsprocessen vil blive bred og vidtfavnende.
Jeg har modtaget en tilbagemelding fra akademikerne, som har meddelt, at de vil oversætte deres udkast, hvilket betyder, at der afgjort vil blive tale om en fransk, en tysk og en engelsk version. Det betyder, at foruden Kommissionens bestræbelser vil projektet i hvert fald være tilgængeligt på disse tre sprog. Kommissionen er klart interesseret i at samarbejde med Parlamentet, som i den grad har bakket op om dette projekt, og med Rådet for at sikre en behørig rækkevidde, med oversatte versioner af den allerede færdiggjorte, akademiske del af projektet.
Formanden
Jeg har modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 108, stk. 5.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted på onsdag.
