Bæredygtighed i EU's fiskeri (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Carmen Fraga Estévez for Fiskeriudvalget om opnåelse af bæredygtighed i EU's fiskeri ved hjælp af et maksimalt bæredygtigt udbytte.
Carmen Fraga Estévez  
Fru formand! Lad mig begynde med at nævne, at der i dag er et spansk skib, der er forlist ud for de andalusiske kyster. Ved forliset er der omkommet tre personer, og der savnes på nuværende tidspunkt fem personer. Jeg beder Parlamentet om at tilslutte sig familiernes sorg og ønsket om, at de forsvundne søfolk bliver reddet.
Når det er sagt, går jeg over til den betænking, vi skal behandle her i dag. Det første, jeg gerne vil påpege, og som Kommissionen anerkender, og som Parlamentet har givet udtryk for ved talrige lejligheder, er, at det er en rungende fiasko for det fælles fiskeriforvaltningssystem, at det i løbet af dets mangeårige levetid hverken har sikret bestandenes bæredygtighed eller bakket op om en effektiv og rentabel fiskerisektor.
Paradoksalt nok er forvaltningssystemet det eneste, der ikke var rigtig med i den store reform i 2002, og derfor er Kommissionen nødt til at foretage lappeløsninger her og der, tackle ubæredygtige udsmid og hele tiden opfinde kontrolforanstaltninger og indføre genopretningsplaner, men uden at behandle sagens kerne: fastlæggelse af en sammenhængende og ajourført ramme for fiskeriforvaltningsmodellen.
I denne forbindelse har vi modtaget Kommissionens meddelelse, der har valgt det maksimale bæredygtige fiskeriudbytte som referencepunkt for det langsigtede fiskeri, en teoretisk model, der søger at forene en mere effektiv fangst af en art ved at sikre dens biologiske bæredygtighed. Problemet er, at det maksimale bæredygtige udbytte, der som intellektuelt og teoretisk begreb måske nok er uangribeligt, har vist sig at indeholde mange selvmodsigelser, når det anvendes i praksis, og faktisk anser en stor del af videnskabsmændene det allerede for vidt overskredet.
Spørgsmålet går derfor ud på at omdefinere modellen, således at det er muligt at tilpasse den til de europæiske fiskerierhvervs virkelighed. Her rejser der sig en række spørgsmål om, hvordan det kan gøres, og den betænkning, vi forelægger i dag, har forsøgt at påpege det, idet det på ingen måde bliver besvaret i Kommissionens meddelelse, der er meget tvetydig og uafklaret.
Vi kritiserer naturligvis ikke herfra Kommissionens forsøg på at indføre en ny forvaltningsmodel, men derimod dens manglende evne til at forklare os, hvordan den vil overvinde vanskelighederne ved at gennemføre den i praksis og fjerne de faldgruber, som det maksimale bæredygtige udbytte indeholder i selve formuleringen. Vi ved bl.a., at der i forbindelse med maksimalt bæredygtigt udbytte er behov for en lang række troværdige og præcise videnskabelige data, og for langt de fleste arter er det ikke muligt at opnå en sådan grad af vished.
Desuden blev modellen skabt på grundlag af fangsten af en enkelt art, mens størstedelen af det europæiske fiskerierhverv fisker efter flere arter, hvilket betyder et overfiskeri eller underfiskeri af mange af disse, og det er naturligvis i strid med selve definitionen på maksimalt bæredygtigt udbytte. Den dur heller ikke for de pelagiske arter, og vi ved også i dag, at der er andre faktorer, der påvirker bestandenes tilstand, f.eks. fejl i forbindelse med rekrutteringen eller miljøfaktorer, der kan føre til fejlagtige definitioner af det maksimalt bæredygtige udbytte.
Der hersker dog ingen tvivl om, at en stringent anvendelse af det maksimalt bæredygtige udbytte på kort sigt vil resultere i en til tider drastisk formindskelse af fiskerimulighederne og dermed af fællesskabsflådens aktivitet, indtægter og beskæftigelse.
Fru formand, lad mig takke for bidragene fra alle mine kolleger og bede om vedtagelse af en betænkning, hvormed Fiskeriudvalget gerne vil anmode Kommissionen om først at feje alle disse usikkerheder af bordet, før den egenrådigt underlægger nogle arter af stor økonomisk betydning en model, hvor der er blevet sat videnskabeligt og økonomisk spørgsmålstegn ved dens effektivitet for fiskerierhvervene. Kommissionen bør først seriøs behandle et klart og tydeligt fiskeriforvaltningssystem med en økosystemisk tilgang og derefter træffe beslutning om tilpasning af referencepunkterne og den valgte model, uanset om den bliver baseret på maksimalt bæredygtig udbytte eller andet, og ikke før at den som tidligere ledsages af en samfundsøkonomisk analyse af følgerne af dens indførsel og foranstaltninger til at afbøde dens konsekvenser. Alle disse spørgsmål vækker i dag stor bekymring blandt vores sektorer, herunder vores egen.
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Lad mig først og fremmest takke ordføreren, fru Fraga Estévez, og alle medlemmerne af Fiskeriudvalget for en meget grundig betænkning om gennemførelsen af bæredygtigt fiskeri, baseret på maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY).
Det glæder mig at se, at vi stort set er enige, i særdeleshed om nødvendigheden af at bevæge os bort fra den årlige beslutningstagning, så der bliver mulighed for en mere gradvis tilgang og for bedre planlægning inden for sektoren. En langsigtet tilgang vil også give mulighed for mere stabilitet og bæredygtighed ved udnyttelsen af fiskeriressourcerne.
Jeg er sikker på, at vi er enige om det mål øjeblikkeligt at træffe foranstaltninger for at forbedre den meget dårlige tilstand, som fiskeriressourcerne i Europa befinder sig i, så vi kan få bestandene op på et bæredygtigt niveau, hvilket samtidig vil forbedre udbyttet for fiskeriindustrien på lang sigt.
Ud over fordelene for erhvervet er der en international politisk forpligtelse, som må opfyldes. I særdeleshed påskønner og deler jeg Fiskeriudvalgets opfattelse, at den fælles fiskeripolitik må have en ny forvaltningsmodel til fastsættelse af fiskemuligheder, genopretning af udtyndede bestande og tilpasning af niveauet for fiskeri til bæredygtige og profitable niveauer.
Desuden, og det er meget vigtigt, er tilpasningen af fiskeriindsatsen til niveauerne for maksimalt bæredygtigt udbytte det vigtigste, der kan gøres for at reducere niveauet af udsmid i europæiske farvande.
Jeg er opmærksom på, at der også her er anledning til bekymring. Jeg deler mange af disse bekymringer og ved, at man må tage fat på dem. Først og fremmest ved jeg, at det ikke er nogen enkel sag at vurdere MSY. Der er videnskabelig usikkerhed, og sagen er kompliceret på grund af effekten på økosystemerne og spørgsmål om blandet fiskeri.
Fiskerividenskaben kan endnu ikke nøjagtigt forudse, hvad MSY vil være for en bestand eller blanding af bestande. Men vi må ikke kun se på vanskelighederne. Videnskaben kan fortælle os, i hvilken retning fiskeriet bør bevæge sig for at forbedre udbyttet og formindske omkostningerne. Selv om målet ikke er præcist, kender vi udmærket retningen.
Vi bør begynde på at bevæge os i den rigtige retning og evaluere og revidere MSY-referencepunkterne, efterhånden som fiskeriet udvikler sig.
Blandede fiskeriforhold må omhyggeligt studeres, og man må finde frem til de bedst mulige løsninger i relation til det mulige udbytte af hele fiskerisystemet.
Denne gradvise tilgang vil gøre det muligt at undersøge de miljømæssige, økonomiske og sociale aspekter. Det er også den tilgang, der er blevet vedtaget i de langsigtede planer for rødspætte og tunge i Nordsøen, som blev vedtaget i år, og som jeg anser for at være en god model for gennemførelsen af denne tilgang. Som det understreges i Deres betænkning, er det påtrængende nødvendigt at begynde at bevæge sig i den rigtige retning.
Lad mig her understrege, at de langsigtede forvaltningsplaner i praksis flytter forvaltningen af fiskeriet i den rigtige retning: Dvs. bort fra overudnyttelse og ikke nødvendigvis til et fastsat MSY-mål.
Planerne inkluderer bestemmelser om regelmæssig revision af målene, hvilket muliggør vedtagelse af MSY-mål, hvor det er nødvendigt, f.eks. hvis der sker en forandring af miljøet eller en revision af den videnskabelige rådgivning.
For det andet er jeg enig i, at det er vigtigt at tage fat på fiskerispørgsmålene på lokalt plan og at involvere de berørte i de vigtige beslutninger om valget af mål, den hastighed, hvormed vi bør bevæge os i retning af disse mål, og den rette kombination af foranstaltninger, der skal træffes, såsom afgifter, forvaltning af arbejdet, og tekniske tilpasninger.
Kommissionen vil kun udarbejde MSY-planer på regionalt plan og kun efter detaljerede samråd med de involverede sektorer. De rådgivende råd for regionerne vil spille en vigtig rolle her, og deres arbejde er allerede begyndt. Økonomiske og sociale analyser er også vigtige i denne proces, og Kommissionen vil ledsage alle forslag til forvaltningsplaner med vurdering af virkningerne, hvor man vil analysere de økonomiske, sociale, og miljømæssige aspekter af forslagene.
Forøget støtte til forskning i fiskeriet er en nødvendig del af udviklingen af MSY-planerne. Rammeprogrammerne, arbejdet i Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri og støtte fra Det Internationale Havundersøgelsesråd vil være altafgørende i denne forbindelse, og det bliver et prioriteret område i de følgende år.
At gå over til MSY-fiskeri vil i mange tilfælde betyde tilpasning af flådernes kapacitet og reduktion af fiskeriindsatsen. Den Europæiske Fiskerifond blev oprettet sådan, at medlemsstaterne kan planlægge udviklingen af den nationale flådekapacitet og bruge medfinansiering fra Fællesskabets budget til at hjælpe med til at tilpasse flådens størrelse til de langsigtede mål og tage passende sociale og økonomiske forhold med i betragtning.
Jeg vil også gerne sige et par ord om de tre ændringsforslag, der er stillet af hr. Schlyter. Kommissionen mener, at en gradvis tilnærmelse til MSY-betingelserne faktisk bør være en generel regel. Der er ingen grund til i alle tilfælde at gå drastisk over til MSY. Hvad angår den videnskabelige metode til at nå MSY, vil Kommissionen anmode om videnskabelig rådgivning fra sag til sag. Vi bør ikke udelukke den videnskabelige debat ved på forhånd at afgøre, hvilke metoder, der kan være bedre end andre.
Endelig er det, som jeg allerede har sagt, korrekt at sige, at Den Europæiske Fiskerifond giver mulighed for at medlemsstaterne kan bevilge offentlig støtte til omstrukturering af fiskeflåden i overensstemmelse med MSY-strategien. Men dette bør ikke ses som kompensation, for fiskerierhvervet vil i sidste instans nyde godt af den nye politik, men som finansiel tilskyndelse til at foretage denne overgang.
Kommissionen vil fortsætte dialogen med fiskerisektoren og vil begynde at drøfte de langsigtede planer for et antal former for fiskeri med MSY-perspektiv. At gennemføre sådanne planer vil forbedre stabiliteten og produktiviteten i bestandene og i erhvervet.
Jeg ser frem til flere drøftelser med Dem på et senere tidspunkt, efter at Kommissionen har udarbejdet sin vurdering af virkningerne, konsulteret erhvervet og udarbejdet vores forslag. Der er meget arbejde at gøre, og jeg vil være meget taknemmelig for Deres støtte til at udvikle dette politiske område.
Avril Doyle
for PPE-DE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Jeg glæder mig over fru Fraga Estévez's betænkning, og i særdeleshed over hendes understregning af bekymringerne vedrørende dette forslag fra Kommissionen, da jeg har alvorlige forbehold over for kommissærens forslag om at vedtage en model for maksimalt bæredygtigt udbytte som udgangspunkt for forvaltningen af fiskebestandene.
Året 2015 er et politisk tidspunkt, ikke et videnskabeligt. Det er for tidligt for nogle bestande og for sent for andre med hensyn til overfiskeri. Forslaget sigter mod at maksimere det økonomiske udbytte af fiskeriet, men også at opretholde bestandenes evne til at producere det maksimale bæredygtige udbytte på lang sigt. Jeg frygter, at der er kritiske fejl i modellen, og at dette, langt fra at reducere niveauet for udsmidte fisk, vil føre til overudnyttelse, da de underliggende antagelser, der benyttes til beregningerne for fangstniveauerne, er baseret på fiskeri efter enkelte arter på lavt vand og ikke tager hensyn til den geografiske og biologiske diversitet.
Jeg glæder mig, som vi alle må gøre, over bestræbelserne på at forøge effektiviteten ved beskyttelsen af fiskearter. Men jeg tror, at Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad har udforsket dette. Der har ikke været nogen dybtgående vurdering af fejlmulighederne ved MSY-modellen. Desuden er den traditionelle MSY-model for det store flertal af videnskabsmænd og for FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation blevet afløst af nye og helt moderne tilgange, der tager hensyn til hele økosystemet i stedet for at hvile på den forældede idé om dynamikken i bestande af dyr.
MSY er et stumpt instrument, der er baseret på, at man høster en overskudsproduktion, når der er høj tilvækst af bestanden, før den når sit bæredygtige niveau. Men det kan føre til overfiskeri, når det anvendes til fiskeri efter flere arter, da man ikke kan opnå det optimale niveau for alle arter samtidig, eller når det anvendes til pelagiske arter, der opholder sig på dybt og åbent vand, såsom Nordsøen og Atlanterhavet.
Hvis denne model bliver vedtaget, vil den føre til samtidigt kollaps af bestandene og af markedet. Jeg opfordrer kommissæren til at anlægge en fornuftig tilgang baseret på videnskab og data. De har selv sagt, hr. kommissær, at man ikke skulle foregribe den videnskabelige debat. Jeg er enig med Dem. Indtag en videnskabelig tilgang baseret på data, og se på dette forslag igen i stedet for - undskyld mig - bare at rette ind efter Det Internationale Havundersøgelsesråd, selv om det er alt for sent.
Paulo Casaca
for PSE-Gruppen. - (PT) Fru formand, hr. kommissær, fru formand for Fiskeriudvalget! Jeg vil gerne indlede med at ønske ordføreren tillykke med hendes fremragende arbejde og Kommissionen med dens meddelelse, som opfylder et af de krav, som den selv godkendte på topmødet i Johannesburg i 2002, og som også svarer til det første af de otte mål, der blev fastsat på denne konference. Kommissionen har bestemt allerede opnået en hel del i forhold til disse otte mål, men jeg vil gerne minde kommissæren om, at vi er i 2007 med målsætninger, som blev fastsat for 2015 på et topmøde, som fandt sted i 2002. Det faktum, at vi stadig drøfter denne meddelelse på dette stadium, er næppe et tilstrækkelig hurtigt svar på de store udfordringer, vi står over for.
Jeg er meget tilfreds med kommissærens udtalelser med hensyn til behovet for en ny forvaltningsmodel, og da forslaget lægger vægt på forvaltning ud fra økosystembegreber, tror jeg, at vi er på rette spor. Vi tager imidlertid fejl, hvis vi tror, at dette princip om maksimal bæredygtighed er noget radikalt nyt, for dette begreb, som er et teoretisk begreb, har hele tiden været grundlaget for fastsættelsen af alle kvoter og tilladte fangstmængder, som kun kunne fastsættes på grundlag af dette begreb. Problemet er, at anvendelsen af dette begreb fører mange problemer med sig, som vores ordfører fru Doyle har beskrevet meget fyldestgørende, og vi kan ikke blot basere vores handlinger på blind anvendelse af begrebet, vi må prøve at gøre det mere effektivt, undersøge, hvor det har fejlet, og hvor der har været gode resultater, og jeg er ikke overbevist om, at det er opnået med denne meddelelse - vi må bruge alle midler for at komme endnu længere.
Det er denne udfordring, Kommissionen står over for, og vi håber på gode nyheder inden længe.
Chris Davies
for ALDE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Jeg beklager, at dette er en af de lejligheder, hvor jeg er glad for, at Parlamentet har så få beføjelser på dette område, særlig da der er reel mulighed for, at denne betænkning kan blive vedtaget ved afstemningen i morgen.
Hvis det går sådan, kan det godt ske, at nogle vil sige: "Nuvel, Parlamentet har opfordret Kommissionen til at se på sine forslag igen." Jeg vil ikke gerne have, at man bedriver denne form for public relations. Jeg ønsker, at Kommissionen skal vide, at der i det mindste er nogle medlemmer at Parlamentet, som er helt uenige i det, der her bliver foreslået.
Kommissionens rapport i 2006 var svag - faktisk det rene øllebrød - og var dårligt det papir værd, den var skrevet på. Der var planer, planer og planer, der blev foreslået, men ikke megen handling. Men det, der bliver foreslået her af ordføreren - af Parlamentet - er efter min mening endnu værre. Jeg ser i særdeleshed på ét punkt: "...mener at et forslag om indførelse af modellen med maksimalt bæredygtigt udbytte ikke er tilstrækkelig modent." Tilsyneladende behøver vi mere analyse. Så mens Kommissionen ønsker planer, vil vi simpelthen have mere snak om planerne. Hvis det her bliver vedtaget i morgen, så håber jeg, at Kommissionen vil se helt bort fra det, for jeg anser det for komplet uansvarligt.
Der er et spørgsmål, et legitimt spørgsmål, om, hvilken metode der skal anvendes for at få MSY-statussen. Vi ved faktisk godt, hvad der er brug for. Det er det halve af tiden bare en leg med ord. Hvis to tredjedele af fiskebestandene bliver opfisket ud over de sikre biologiske mål, må man standse fiskeriet; man må lægge flåderne op, man må gøre fiskere arbejdsløse, måske med kompensation, indtil vi har genoprettet bestandene og givet alle en chance for en sund fremtid på lang sigt. Man må give fiskebestandene tid til at komme sig.
Faktisk kan vi debattere detaljerne om, hvordan vi opnår det fuldkomne inden for MSY, når vi har fået fiskene, og den langsigtede sikkerhed for at beholde dem er på plads.
Hr. kommissær, jeg har den største respekt for Dem. Lige siden vi først mødtes, har jeg godt kunnet lide, hvad De sagde. Må jeg sige to ting? For det første mener jeg, at Deres profil er for lav; jeg mener, at Deres tjenestemænd fastholder Dem i møder i baglokalerne. Jeg mener, at Europa trænger til en forsvarer for sine fisk, og at ligesom De har brug for at få hold på nogle problemer, så har De også brug for at stå foran Europas fjernsynskameraer og sige, hvad det er nødvendigt at gøre.
Det andet er følgende: Det er nu tre år inde i den femårige periode. Der har været masser af gode idéer, men ikke nok resultater. Jeg vil gerne have, at De bliver et betydningsfuldt kapitel i EU's historie om den sørgelige fiskeripolitik og reformen heraf. Så hold nu op med at tænke på Dem selv som en fodnote, men kom ud af starthullerne og sørg for, at der sker noget!
For fem år siden var jeg i Johannesburg, hvor EU underskrev princippet om at sikre et maksimalt bæredygtigt udbytte i 2015. Vi taler ikke om at indføre en politik i 2015. Vi taler om at få fiskene op til de niveauer i 2015. Det skulle ikke have været tomme ord - det må være mere end det.
Hvis vi skal gøre det på otte år, vil det sandsynligvis allerede være for sent. Vi må begynde at få noget til at ske, og hver dag indtil det sker, må De betragte Dem selv som en fiasko.
Lyt ikke til Parlamentet; lyt ikke til de ministre, der prøver at spænde ben for Dem hele tiden - bare kom i gang med at levere varen.
Carl Schlyter
Fru formand! Jeg er enig i meget af det, hr. Davies siger. Fisken er ved at dø! Når den dør, bliver der ingen indkomst for nogen fiskere! Derfor er det vel klogere at investere for fremtiden ved allerede i dag at have et præcist maksimalt bæredygtigt afkast, ikke et maksimalt vilkårligt afkast, som har været Unionens hidtidige politik. Det er helt uholdbart!
Sidenhen kan man diskutere videnskabelige mangler ved metoden, og at den måske er et sløvt instrument, men EU har lav inflation som overordnet mål for sin økonomiske politik. Det er et meget sløvt instrument, men det har man ikke kritiseret på samme måde. Dette er i sådanne tilfælde et meget skarpere instrument, og her vil jeg takke kommissæren. De har indset, at politikken er helt fejlagtig, helt mislykket, og forsøger nu komme til rette med den.
Senere vil vi diskutere problemet vedrørende "discards", og med en kombination af foranstaltninger kan vi måske begynde at afhjælpe problemerne. Men når vi taler om socioøkonomiske analyser, skal vi have et længere tidsperspektiv. Det er det, mine ændringsforslag går ud på. For uden dem kan man sige: "Aha, dagens fiskere vil ikke gøre noget!" At gøre alle fremtidige generationers fiskere arbejdsløse er vel om noget en dårlig socioøkonomisk analyse.
Pedro Guerreiro
for GUE/NGL-Gruppen. - (PT) Som en generel kommentar til de grundlæggende punkter i denne betænkning, som er meget vigtig for fiskerisektoren, mener vi, at det er relevant at pege på forskellene mellem anvendelse af bæredygtighedsbegrebet i fiskeriet på lang og kort sigt. De langsigtede planer har til formål at definere mål eller emner med henblik på at opnå en stabil situation efter en relativt lang periode, mens de kortsigtede foranstaltninger bygger på forslag, som udarbejdes hvert år for inden for en kort periode at rette op på fiskeriniveauet, indtil det niveau er opnået, som er foreslået på lang sigt.
Hvad angår det langsigtede mål for fiskeriet kan det primære mål, som blev fastsat i Johannesburg, nok accepteres, nemlig at opnå den maksimale bæredygtige fangst. Det er imidlertid vigtigt at understrege, at for at formulere det maksimale bæredygtige mål er det vigtigt at anvende videnskabelige analyser for at fastslå den fiskeridødelighed, som garanterer den maksimale fangst, som fiskeressourcerne kan bære. Til dette formål er det vigtigt at tage højde for de særlige forhold for hver enkelt fiskeressource og at kende fiskerimetodens art og type. For at opnå de fiskeriniveauer, som er passende for det langsigtede mål, er det nødvendigt at tage højde for biologernes forudsigelser, hvilket indebærer, at disse forudsigelser skal bygge på pålidelige oplysninger, at de skal vedtages af forvaltere og accepteres og overholdes af fiskerne, idet man altid - og jeg vil understrege altid - sikrer fiskerisektorens og fiskersamfundenes samfundsøkonomiske situation.
I praksis er formålet at udarbejde skøn over fangsterne på lang sigt og den tilsvarende fiskeridødelighed. Til det formål må vi vælge et kriterium for bæredygtighed og fastsætte det fiskeriniveau, som giver det bedst mulige bæredygtige fangstniveau. Det er her, den egentlige debat begynder.
Der er blevet foreslået forskellige værdier for fiskeridødeligheden med henblik på den langsigtede forvaltning af bestandene i medlemsstaternes fiskerizoner. Forskellige videnskabsfolk mener, at det er bedst at fastsætte FO.1 som fiskeridødeligheden i stedet for f.eks. FMSY, som de anser for mindre hensigtsmæssig. Det skal bemærkes, at FMSY, som er fiskeridødeligheden, ikke må forveksles med MSY, som er fangstniveauet.
Endelig er jeg enig i, at det er vigtigt, at bæredygtighedsforanstaltninger ledsages af en evaluering af de samfundsøkonomiske konsekvenser og de udgifter, der er forbundet med gennemførelsen.
Thomas Wise
for IND/DEM-Gruppen. - (EN) Fru formand! Det er ikke ofte, at et medlem af Det Forenede Kongeriges Uafhængighedsparti komplimenterer en ordfører her i Parlamentet. I dette tilfælde vil jeg gøre en af de sjældne undtagelser.
FAO har vurderet, at fangsten af 70% af fiskearterne på denne planet allerede har nået og overgår det maksimalt bæredygtige udbytte (MSY). Den fælles fiskeripolitik med det rædselsfulde problem med udsmidte fisk, som den fører til, har ydet et stort bidrag til, hvad der har mulighed for at blive en alvorlig økologisk katastrofe, særligt i Nordsøen.
I 1980'erne blev de canadiske myndigheder advaret af fiskerne om, at der var alvorligt overfiskeri af torsk. Myndighederne ignorerede advarslen, og i 1992 kollapsede torskefiskeriet totalt. En lignende situation synes nu på vej til europæiske farvande.
Ordføreren nævnte ufuldstændige analyser og utilstrækkelige løsninger, som tilbydes i Kommissionens meddelelse, som hun beskriver som forenklet. Kommissionen er for nylig blevet kritiseret for den måde, hvorpå de indsamler og fortolker statistiske data om maritime spørgsmål. Under en briefing for nylig nævnte den britiske regering en mangel på nødvendige data om, hvad de rette mål bør være. Kommissionens fortolkning af MSY er baseret på forældede modeller og dogmatiske økologiske begreber. Det viser klart ønsket om at få yderligere beføjelser for enhver pris.
Tabet af vores fiskebestande er for høj en pris at betale, og jeg takker ordføreren for at være ærlig i sin fordømmelse af Kommissionens meddelelse. Det siger bestemt noget, at den eurofile PPE-DE-Gruppe optræder som et ekko af UKIP. Men alle kommer dertil før eller senere!
Jean-Claude Martinez
Fru formand, hr. Kommissær! Betænkningerne af vores to kolleger, herunder den fra fru Fraga, vedrører dette uløselige problem med fiskeriet - uløseligt, fordi fiskebestandene er begrænsede, og efterspørgslen samtidig er konstant stigende. Det betyder, at fiskeripolitikken ikke kan sidestilles med den fælles landbrugspolitik.
I 40 år, siden 1968 og tiden med Sicco Mansholt, har Kommissionen med den fælles landbrugspolitik gjort en strategisk fejltagelse, der kan betragtes som en forbrydelse mod menneskeheden. Menneskeheden har nemlig behov for korn og mælk, og der er knaphed på disse fødevarer, hvilket prisstigningerne viser.
Men hensyn til fiskeripolitikken er det anderledes. Kommissionens fejl skyldes ganske enkelt dens sædvanlige teknokratiske synd og ikke en strategisk forbrydelse. Forvaltningen af fiskebestandene gennem TAC, kvoter, FIUF og FUP er slået fejl. Kommissionen har lovgivet om alting: net, tonnage, motorkraft, antal enheder og i sidste ende er der, som ordføreren fortæller - færre fiskere, færre torsk og endog færre almindelige tun i Middelhavet, hvilket vakte fiskernes vrede i juni og juli. Hvor jeg eksempelvis kommer fra, protesterede fiskerne i havnen i Sète og i Grau-du-Roi. De driver thonaillefiskeri, som er et traditionelt kystfiskeri med små net, og de var utilfredse med, at de ikke måtte fiske fra og med juli.
Ikke desto mindre, trods alle disse kontroller, al denne ødelæggelse og alle disse sanktioner - måske ender man en dag med at sætte en elektronisk chip på fiskerne for at overvåge dem - er fiskebestandene i fare, som ordføreren siger. Den fælles fiskeripolitik har ikke fungeret, og hvorfor? Fordi problemet er globalt. I Kina, Indonesien, Filippinerne og Peru fisker man. Det er som med vinproduktionen, hvor vi nedlægger dyrkningsområder, mens resten af verden planter til. Vi ophugger vores både, mens USA bygger flere, og Rusland, Island og Norge øger bådenes motorkraft.
Man kan indføre indikatorer som f.eks. den maksimale bæredygtige fangst, men hvis naboen fisker mere, vil ens egen reduktion af fiskeriet ikke forbedre fiskebestandene. Og eftersom fiskeopdræt eller akvakultur ikke er en reel løsning på grund af fiskemel, er fiskeriet det perfekte bevis på, at fællesskabsniveauet er for højt i forhold til kystfiskeri, hvor beslutningerne burde træffes lokalt, og for lavt i forhold til dybhavsfiskeri. På dette område vil vi enten skulle handle meget hurtigt på globalt plan med forskerne hjælp, eller også vil vi i slutningen af det 21. århundrede skulle tage i biografen for at fiske efter de sidste Nemoer.
Jim Allister
- (EN) Fru formand! Jeg glæder mig over og støtter denne betænkning og vil gerne rose ordføreren for den. Vi har haft år med snak om bæredygtigt fiskeri og lige så mange år med bureaukratisk kontrol. Men bestandene har det stort set ikke bedre, og der er betydeligt færre og betydeligt fattigere fiskere. Det er vanskeligt ikke at drage den konklusion, at fiskeripolitikken til dato har været en håbløs fiasko.
Det har fiskerne sagt i årevis, men indtil nu har Kommissionen ikke lyttet - ej heller, ser det ud til, har hr. Davies, der synes at ønske mere af samme fiasko. Samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) og kvoter som det afgørende kontrolinstrument har været en katastrofe og har ført til skandalen med udsmidte fisk og for mange fiskere ligefrem til fattigdom. Men inden for den nye model for maksimalt tilladt udbytte har vi stadig denne fejlbehæftede overlapning af TAC- og kvotesystemet og systemet med styring af fiskeriindsatsen. De må skilles ad. Vi kan ikke have begge dele. Vi ønsker alle bæredygtigt fiskeri, men det betyder bæredygtigt også for fiskerne. Det betyder, at man forsøger at undgå udsmidning af fisk. Det betyder en forenkling af de tekniske foranstaltninger, og det betyder, at man går ind for fleksibilitet. Lad os nå dertil så hurtigt som muligt.
Rosa Miguélez Ramos
- (ES) Fru formand! Jeg synes, at det er blevet meget sent, vi er alle meget trætte, og jeg tror, at vi er lidt berørt over den frygtelige nyhed om de fire fiskeres død og om de fem forsvundne fiskere i havet ved Cádiz - skibet tilhørte Barbare-flåden. Nyheder som denne bør få os alle til reflektere, for de viser vanskelighederne for et erhverv, som selv i vore dage kan koste otte mand livet med et slag.
I denne henseende tror jeg, hr. kommissær, at et af de vigtigste problemer, der rejses i meddelelsen, er, at Kommissionen, når den ønsker at handle i forbindelse med ressourcerne, udelukkende begrænser fiskeriaktiviteterne, uden at forpligte de øvrige økonomiske aktører med aktiviteter, der er knyttet til det marine økosystem, taber politisk legitimitet - det gør vi alle - især fordi Kommissionens Fiskeridirektorat også er ansvarlig for maritime anliggender.
Den anden af mine bekymringer eller spørgsmål går på, om Kommissionen forstår gennemførelsen af det maksimalt bæredygtige udbytte i praksis, for alt tyder på, at der vil opstå alvorlige problemer, især i forbindelse med de blandede fiskerierhverv, hvor de forskellige arter interagerer, og fangstkvoten, som afgør indsatsniveauet, svarer ikke til den enkelte arts maksimalt bæredygtige udbytte. Et andet problem, vi står med, er de arter, hvor vi ikke råder over nogen form for vurdering.
Der hersker ingen tvivl om, at sektorens erhvervsfolk er bekymrede, og de har ret, når de siger, at de huller, som fællesskabsflåden efterlader for at leve op til det maksimale bæredygtige udbytte og til den politiske forpligtelse herom, med det samme vil blive overtaget af virksomheder fra tredjelande, eftersom fiskerimarkedet er underlagt behovet for at sikre en løbende forsyning.
Ian Hudghton
- (EN) Fru formand! I årenes løb har jeg ikke altid været enig med vores ordfører, fru Fraga Estévez, men der er store dele af denne betænkning, jeg kan være enig i. Den siger, at Fællesskabets system har gjort kontrollen vanskelig og tilskyndet til udsmidning. Den siger, at den glæder sig over Kommissionens meddelelse, som erkender, at den hidtidige politik til forvaltning af fiskeriet er slået fejl. Den noterer, at det vil være vanskeligt at anvende modellen med maksimal bæredygtigt udbytte på fiskeri efter flere arter, hvilket bestemt er noget, der berører de fleste skotske fiskere. Den noterer, at modellen ikke er bæredygtig for pelagiske arter.
Jeg er uenig i ordene "fjerner diskrimination", og vil anmode om en opdeling af afstemningen i morgen for at tage dem ud, da jeg ved fra tidligere debatter, at dette er kodesprog for et angreb på relativ stabilitet, der, så længe vi har en fælles fiskeripolitik, må forblive på plads. Men jeg er også enig i kommissærens kommentar tidligere, da han sagde, at vi må begynde at bevæge os i den rigtige retning. Efter alle disse år med smerter, der er blevet os påtvunget direkte som følge af den fælles fiskeripolitik, burde vi være nået længere på nuværende tidspunkt.
Urszula Krupa
(PL) Fru formand! Med kun et minuts taletid er jeg blevet bedt om at tage ordet på vegne af polske fiskere, som gerne vil anføre, at den foreslåede forordning om forbud mod torskefiskeri diskriminerer polske fiskere, særligt i lyset af den udbredte viden om andre landes fangster.
Fiskerne håber, at forordningens formulering skyldes uvidenhed fra Kommissionens side med hensyn til det virkelige omfang af de enkelte landes fiskeri i Østersøen. De kræver ikke kun, at forordningen bliver ophævet, men også at en særlig uafhængig kommission under Europa-Parlamentet skal undersøge og forklare principperne og metoderne til at fastsætte fiskebestandenes størrelse i Østersøen efter udvidelsen i 2004 og fastslå overtrædelsernes omfang.
Catherine Stihler
- (EN) Fru formand! Der er få af os, der vil være uenige i vigtigheden af at få bæredygtighed på lang sigt for de kommercielle fiskebestande. EU har underskrevet forpligtelsen på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i 2002 om at nå et maksimalt bæredygtig udbytte (MSY) for fiskeriet senest i 2015.
Det er afgørende, at vi åbner debatten om, hvordan vi opnår målet om at reducere fiskeripresset på sårbare arter, og denne betænkning af fru Fraga Estévez er en vigtig del af denne proces.
Man har også set på fordelene ved et lavt fiskeriniveau for dødelighed inden for fiskebestandene og opbygning af en mere robust gydebestand i rapporten om nettofordele fra den britiske premierministers strategiske enhed.
Som skotte kender jeg alt for godt presset på sårbare fiskebestande såsom nordsøtorsken. Og jeg kender også de praktiske vanskeligheder ved at anvende forvaltningsplaner ved blandet fiskeri, såsom ud for de skotske kyster. Vanskelighederne fjerner ikke nødvendigheden af at gøre noget.
Jeg glæder mig over Kommissionens anerkendelse af behovet for involvering af de berørte parter, og at man medtager regionale rådgivende råd (RAC'er) i den foreslåede proces til fremme heraf. Nogle af RAC'erne er allerede begyndt at overveje langsigtet forvaltning og spørgsmålet om MSY, og det vil være vigtigt, at strategien udvikles i fællesskab med de berørte.
På dette stadium bør vi ikke lade os bringe alt for meget af sporet ved at drøfte tekniske spørgsmål om, hvad MSY faktisk er, og hvordan det skal anvendes. Et vigtigere fokus er at få fiskerimulighederne bragt i bedre balance med de bestande, der er til rådighed, hvis man skal have en bæredygtig fremtid.
Marianne Mikko
(ET) Fru formand, mine damer og herrer! For fem år siden indgik vi på topmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg en forpligtelse til at bevare fiskebestandene og hurtigt at genoprette dem på et niveau, som sikrer maksimal bæredygtighed. Den planlagte ændring af forvaltningssystemet sætter betydeligt mere ambitiøse mål i forhold til det nuværende sikre niveau og forsigtighedsprincippet. Der må imidlertid foretages en nøje afvejning af argumenterne for og imod forandringen.
EU har brug for et fleksibelt system til at forvalte fiskebestandene og for redskaber til hurtig indgriben. I de langsigtede planer skal der også være bestemmelser, som tillader hensigtsmæssige og fleksible årlige justeringer. Kommissionen tager som udgangspunkt, at fiskebestandene primært bliver påvirket af fangsten, men vejrforhold, rovfisk, fremmede arter og menneskeskabte problemer kan have stor indflydelse på bestandene. Der er endnu ikke foretaget en vurdering af miljøkonsekvenserne af gasrørledningen mellem Rusland og Tyskland på Østersøen, selv om byggeriet allerede er i gang.
Jeg er meget bekymret over, at kamvandmanden for nylig er blevet set i Østersøen, for denne art, som stammer fra Amerika, førte til et næsten totalt kollaps af fiskebestandene i Sortehavet i 1980'erne og spreder nu ødelæggelse i Det Kaspiske Hav. På et år har den bredt sig fra Sveriges kyst til den centrale Østersø. Vi må ikke sidde passivt og se på, at fiskebestandene i Østersøen også bliver ødelagt.
Det er derfor nødvendigt at undersøge effekten af det nye forvaltningssystem primært på regionalt plan og ikke på EU-niveau, for hver medlemsstats fiskerflåde har sine egne karakteristika. Det er yderst vigtigt at involvere regionale rådgivende organer, hvis vi skal gennemføre en fremadskuende fiskeripolitik. Ændringen af forvaltningssystemet kræver en reduktion af antallet af fiskefartøjer og deres tonnage og medfører derfor store tab for vores fiskerivirksomheder. Den Europæiske Udviklingsfond for Fiskeri har rent ud sagt ikke tilstrækkelige midler til at håndtere så store tab.
(Formand fratog taleren ordet)
Joe Borg
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Lad mig først og fremmest tale om den ulykke, som fru Fraga Estévez og fru Miguélez Ramos nævnte. Jeg deler deres bekymring og sorg over de liv, der er gået tabt, og håber, at de savnede fiskere kan bringes i sikkerhed.
Tillad mig at tage nogle af de ting op, der er blevet rejst under debatten, som i det mindste har vist sig at være yderst varieret og med helt forskellige synspunkter på, hvordan vi skal gå videre. Men når det er sagt, fremgår det klart af debatten, at vi deler en fælles opfattelse af, at fiskeriet skal bringes til et bæredygtigt niveau så hurtigt som muligt. Det betyder ikke, at det, vi foreslår, er drastiske og øjeblikkelige initiativer. Vi sætter os snarere et mål om at nå frem til maksimal bæredygtig ydelse (MSY) på gradvis og fleksibel måde. For hvert skridt vil vi genvurdere de mål, vi har sat os, og hvis det er nødvendigt, vil vi tilpasse dem til de ændrede forhold.
Med andre ord giver MSY-tilgangen os en retning og ikke nødvendigvis et fast mål. Lad mig gentage, at MSY-tilgangen bevæger styringen af fiskeriet i den rigtige retning, væk fra overudnyttelse og mod højere og mere stabile fangster og lavere omkostninger.
Denne tilgang bør kunne tilpasses, så at vi lærer mere, eller - efterhånden som miljøet og økosystemerne ændrer sig - at vi kan anvende ny viden i forbindelse med denne tilgang.
Det er blevet hævdet, at MSY ikke har virket og ikke passer til pelagiske bestande, og at det er et forældet begreb. Lad mig sige, at der har været fiskeriforvaltningsstrategier i Europa og andre dele af verden, der havde succes. Selv om idéen ikke er ny, betyder det ikke, at den er forældet. Det vigtigste er, at så længe den definerer en retning for fiskeriforvaltningen og er fleksibel nok til at muliggøre regelmæssig revision, så har den gode chancer for succes.
Gode eksempler på en vis succes kan findes med hensyn til bestande såsom sej, nordsøkuller og makrel, der fiskes tæt op imod MSY-grænsen, og som generelt er stabile og profitable.
Lad mig fremhæve et punkt. Formålet med dette forslag er ikke at straffe fiskerne, selv om det må indrømmes, at de må foretage en række justeringer, men det søger snarere at nå et mål og slå ind på en retning, hvor sektoren fungerer i et mere stabilt og profitabelt miljø. Som jeg sagde i min åbningsudtalelse, giver Den Europæiske Fiskerifond medlemsstaterne mulighed for at udvikle mål for tilpasning af kapaciteten og fiskeriindsatsen i forbindelse med langsigtede planer, herunder sociale og økonomiske forhold, der indbefatter passende brug af offentlige midler i deres driftsprogrammer.
Et andet punkt, der blev rejst, har at gøre med det forhold, at MSY ikke virker ved blandet fiskeri, for når man bestræber sig efter at få én bestand til at bevæge sig i retning af MSY, kan man ende, at andre bestande, der bliver fanget ved blandet fiskeri, underudnyttes. Jeg tror, vi må være realistiske i denne situation, og hvad angår de fleste tilfælde af blandet fiskeri. De pågældende bestande bliver i lige høj grad udnyttet til et niveau, der ikke er bæredygtigt. Det er klart, at anvendelsen af en MSY-tilgang til blandet fiskeri vil være vanskelig og må studeres fra sag til sag. Men problemet med blandet fiskeri eksisterer, og hvis vi ikke tager fat på det, kan der ikke ske nogen forbedringer og ikke tages nogen skridt i den rigtige retning.
Med hensyn til høringer, så lad mig sige, at Kommissionen er forpligtet til involvering af berørte parter og til høringer. Mange høringer er allerede afholdt siden vedtagelsen af målet for MSY ved topmødet i Johannesburg. Sådanne høringer har inddraget medlemsstater, videnskabsfolk og regionale rådgivende organer, der ligeledes studerer vores forslag, og som søger at rådgive os om den bedste vej frem. Drøftelser af planerne vil blive afholdt senere, efter at vi har udviklet vurderinger af virkningerne, rådspurgt erhvervet, og formuleret vores specifikke forslag. Jeg ser frem til en fortsat dialog med Dem om disse planer.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 6. september 2007.
