Tarbijakrediit (arutelu) 
President
Järgmiseks teemaks on Kurt Lechneri poolt siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel esitatud raporti teisele lugemisele esitamise soovitus nõukogu ühise seisukoha üle eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiiv tarbijakrediidi kohta ja muuta kehtetuks direktiiv 87/102/EMÜ (09948/2/2007 - C6-0315/2007 - 2002/0222 (COD)).
Kurt Lechner
raportöör. - (DE) Härra president, volinik Kuneva, daamid ja härrad, krediidi võtmine ei ole sama asi kui kaupade soetamine. Tehingu õiguslik keerukus on palju suurem ja riikides väljakujunenud rahastamistavad ja õiguslikud traditsioonid mängivad hoopis suuremat rolli. Sellele vastavalt on avalikkuse usaldus tarbijakrediidiga seotud asjades tihti keskse tähtsusega. Selle asjaolu taustal on tarbijakrediiti käsitlevate õigusaktide ühtlustamisel omad piirid ja seda tuleks teha ettevaatlikult ja tasapisi.
Lepingu nõrgema poolena peab tarbija kahtlemata saama õiguskaitset, kuid samal ajal peavad sellel alal, nagu ka võlaõigusseaduses üldiselt, olema juhtpõhimõteteks lepinguvabadus ja täiskasvanud inimese isiklik vastutus, mitte ettekirjutused ja vanemlik hool. Liikmesriikide seadusandjatel peab olema piisavalt peenetundelisust, et tagada oma riigis paindlikku tarbijakaitset ja kiiresti reageerida kummalistele suundumustele tarbijakaitse valdkonnas. Juriidiliste sätete kogum üksi ei taga tarbijate tegelikku kaitset. Mõjuhinnangud oleks olnud kesksel kohal, arvestades, et tarbijakrediit puudutab miljoneid inimesi. Õigusaktid peaksid põhinema tüüpolukordadel ja mitte eranditel.
Selles suhtes pean esiteks tänama Euroopa Parlamenti tervikuna komisjoni esialgse täiesti vastuvõetamatu ettepaneku tagasilükkamise eest ja sellele ulatuslike ja otsustavate muudatusettepanekute esitamise eest esimesel lugemisel. Teiseks tervitan kogu südamest komisjoni poolt võetud uut lähenemist 2005. aasta muudetud ettepanekus, mille kohaselt ühtlustatakse lõpuks vaid konkreetsed kesksed elemendid.
Siiski pean kritiseerima nõukogu ühist seisukohta. Selle asemel, et keskenduda asjalikule rakendatavale Euroopa lahendusele, on liikmesriikide esindajad lisanud omaenda spetsiifilisi eeskirju, neid kaitsenud ja kompromissina neid terve virna kokku kuhjanud. Tulemuseks on sätete kogum, mis tekitab kaugelt liiga palju bürokraatiat. Sellest ei tule tarbijatele midagi head. Tarbijate teabega üleujutamine ei aita neid. See tekitab arvestataval hulgal lisakulusid, millel on väikesele krediidisummale ebaproportsionaalselt suur mõju.
Sellele vastavalt on algusest peale mu eesmärgiks olnud püüda eeskirju piiritleda ja liikmesriikide seadusandjatele rohkem ruumi anda. Siinkohal tahaksin tänada oma auväärseid kolleege, sest kõik hääled siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonis läksid sama asja kasuks ning kõik otsused selles kojas tunduvad samuti minevat.
Lubage mul tuua vaid kaks näidet, nimelt ulatuslikud parandused ja kärped täiendavat arvelduskrediiti pakkuvaid asutusi käsitlevates sätetes ning esilekerkiv artikli 16 korraldus seoses ennetähtaegsete tagasimaksete kompenseerimisega. Hoolimata neist parandustest usun ma siiski, et enamik on valmis minema vaid poole peale, mida kahtlemata osaliselt mõjutab üksmeele puudumine nõukogus ja soov saada õigusaktiga ühele poole. Ma pean siiski lisaparanduste tegemist vältimatuks, et ettepanekule kogu ulatuses soodsa hinnangu saaks anda.
Soovin mainida kahte muud punkti, mis on mulle tähtsad ja taotleda veel kord teie heakskiitu. Esiteks, määra, millest alates direktiivi kohaldatakse, tuleks tõsta 500 euroni. Ma olen täiesti teadlik selle summa eri väärtusest Euroopa lõikes. Asja mõtteks aga ei ole see, et direktiivi kohaldatakse vaid 500 euro määra ületamisel, vaid see, et liikmesriigi seadusandjad saaksid säilitada võimaluse omaenda sätete kehtestamiseks esimesest eurost alates, mitte ei oleks kohustatud oma tegevuses piirduma 500 euro suuruse või suurema krediidiga.
Teiseks, tarbijatel peaks olema võimalus loobuda ettekirjutatud selgitustest seoses lepingueelse teabega, mille üheks põhjuseks on see, et need selgitused võivad siseturgu segada. Ma usun, et tarbijatele eelnevalt lepingutingimustest koopia saatmisest peaks piisama selleks, et rahuldada lepingueelse teabe nõuet - mis on juhtumisi sama, mida komisjon oma ettepanekus välja pakkus. See vähendaks paberitöö hulka.
Kui neid muutusi ei tehta, kardan , et direktiivi aluseks olevaid soovitavaid eesmärke, nimelt Euroopa tarbijatele ühise turu avamine ja neile laiema toodete ja võimaluste valiku andmine, ei saavutata.
Meglena Kuneva
komisjoni liige. - Härra president, kolmapäevane hääletus täiskogus tarbijakrediiti käsitleva direktiivi kohta on väga oluline hetk Euroopa 500 miljoni tarbija jaoks.
See mõjutab otseselt paljude inimeste elu ning hõlmab kahte kriitilise tähtsusega teemat. Esimene hõlmab tarbijate võimet teha paremal teabel põhinevaid valikuid, kui nad võtavad krediidilaenu pulmapeo, pesumasina või uue auto (kõik eluliselt olulised asjad) eest maksmiseks.
Teine teema on tarbijatele suurema valiku pakkumine ja konkurentsivõimelisem turg. Samuti on see väga oluline hääletus ettevõtete jaoks, luues ühtse ja lihtsa eeskirjade raamistiku, et pangad ja muud laenuandjad saaksid ajada piiriülest äri lihtsamini.
Edasiliikumiseks peame sellest võimalusest kinni haarama. Selge on, et praegune olukord ei toimi. Andmed räägivad enda eest. Tarbijakrediidi keskmine intressimäär Euroopas kõigub 6 % Soomes (kõige soodsama intressimääraga liikmesriik) kuni üle 12 % Portugalis, Itaalias on krediidiintressi määr ligikaudu 9,4 %, Iirimaal 6,8 %.
Euroopa tarbijakrediiditurg on lõhestunud, see jaguneb 27 väikeseks turuks. Euroopa 800 miljardit eurot väärt krediiditurul moodustavad otsesed piiriülesed finantsteenused üksnes imeväikese osa - 1 % kõigist krediiditehingutest.
On selge, et siseturg ei toimi. On selge, et ELi tasandil konkurents ei toimi. Tulemuseks on see, et tarbijatele ei pakuta valikut ega konkurentsivõimelisi pakkumisi ning konkurentsivõimelistele ettevõtetele ei pakuta võimalusi uutele turgudele pääseda.
Tarbijakrediiti käsitlev direktiiv on vajalik, et siseturu potentsiaal valla päästa ja suurendada konkurentsi ning valikuid. Tarbijakrediiti käsitleval direktiivil on kaks peamist eesmärki: pakkuda standardeid - võrreldavat teavet - tarbijatele, et nad saaksid valikuid teha teabe põhjal, ning anda ettevõtetele ühtne standardite kogum konkurentsivõimeliste krediidipakkumiste müümiseks piiriüleselt.
Tarbijakrediiti käsitlevas direktiivis keskendutakse läbipaistvusele ja tarbijaõigustele. Ma tõstan esile vaid mõne olulise ühise osa, mida direktiiviga sisse seatakse. Krediidilaenude reklaamimine: kui krediiti hõlmavas reklaamis on arv, on kohustuslik pakkuda olulist teavet sisaldav samasugune tüüpnimekiri kogu Euroopa Liidu kohta.
Kõige olulisem on see, et esmakordselt arvutatakse aastase kulu protsendimäär ühtemoodi kogu Euroopas. See on väga oluline samm edasi, et tarbijad näeksid ühtainsat arvu kasutades krediidi tegelikku hinda.
Lepingueelse teabe osas: tarbijatele antav teave krediidivõimaluste kohta esitatakse standardse krediidiinfo kujul kõikjal ELis ning see hõlmab kõiki põhifakte ja arve - alates intressimääradest kuni teabeni kulutuste ja seonduvate kindlustuste kohta. See võimaldab tarbijatel otseselt võrrelda standardvormil esitatud eri pakkumisi.
Direktiivis on samuti sätestatud tarbijate kaks põhiõigust. Pärast krediidilepingu sõlmimist saab klient krediidist loobuda ilma põhjendust esitamata ja lisatasu maksmata. Seda õigust, mis on uus asi peaaegu pooltes liikmesriikides, hakatakse kohaldama tarbijakrediidi puhul kõikjal Euroopa Liidus.
Lisaks kinnitatakse tarbijakrediiti käsitlevas direktiivis tarbija õigust teenusepakkujat vahetada ning seda poliitikat tuleb ajada stabiilselt ja mitte üksnes selles valdkonnas. Õigus teenusepakkujat vahetada koos piiramatu varasema tagasimaksmise õigusega: see on kriitiliselt oluline teema komisjoni jaoks, et tagada õiglane kompensatsioon pankadele ning samal ajal kindlustada tarbijatele õigus teha vabasid valikuid ning hakata kasutama turu konkurentsivõimelisemat pakkumist. See on konkurentsi suurendamiseks väga oluline.
Ma olen täielikult nõus, et õigusaktide ühtlustamine selles väga tundlikus valdkonnas ei ole kerge ülesanne, kuid olen veendunud, et turud on loodud inimeste poolt ning need tuleks panna toimima inimeste heaks. Ma usun, et meie, eurooplased, asetame turul kesksele kohale inimesed, andes inimestele valikuvõimaluse, ettevõtetele konkurentsivõime ja pannes Euroopa turud tööle tarbijate heaks.
Tahan rõhutada, et moodsas maailmas ei tähenda see tarbijate häälestamist ettevõtete vastu, vaid elujõuliste turgude ülesehitamist, kus tarbijad saavad valida ja ettevõtted on konkurentsivõimelised.
Usun, et PSE ja ALDE fraktsiooni esitatud muudatusettepanekud - millega nõukogu on nõustunud - kujutavad endast õiglast ja mõistlikku kompromissi.
Minu arvates on see parim võimalus nii tarbijate kui ka finantsteenuste pakkujate huvides. Usun, et sellele kompromissettepanekule antud hääl on konkurentsivõimelistele turgudele, selgele teabele ja teavitatumatele klientidele antud hääl.
See on tagasihoidlik algus finantsteenuste tarbijaaspekti käsitlemisel, kus tuleb veel palju ära teha. Seega pöördun selle täiskogu liikmete poole: teie olete need, kes räägivad otse Euroopa kodanike nimel; teie olete võidelnud nii palju aastaid asjade eest, mis inimestele igapäevaelus tegelikult korda lähevad.
Tänane ülesanne on anda hääl krediidieeskirju käsitleva kokkuleppe toetuseks, et pakkuda Euroopa kodanikele tõelist lisaväärtust kogu nende eluruumis ning saata selge signaal Euroopa valmidusest käärida varrukad üles ja asuda tegutsema valdkonnas, mis praegusel ajal puudutab suurel määral nii kodanikke kui ka suuri ja väikeseid ettevõtteid.
Malcolm Harbour
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Härra president, sooviksin alustada meie fraktsiooni raportööri härra Lechneri tohutu töö tunnustamisega ning kiita nii komisjoni kui ka nõukogu koostöö eest selle keerulise ja isegi vastandliku ettepanku kallal, mille kohta ka volinik ütles, et sellega on nähtud vaeva juba aastaid.
Sisuliselt - ja siinkohal nõustun täielikult volinikuga - on see väga oluline ettepanek Euroopa siseturu tarbijate jaoks. Tarbijakrediit on väga oluline tarbijate toomiseks turule. Me tahame suurenevat ja uuenduslikku turgu, tahame ettevõtteid, kes pakuksid aktiivselt laiaulatuslikku valikut toodetest ja teenustest, mis on kohandatud tarbijate vajadustele konkreetsete artiklite, toodete ja teenuste ostmiseks.
Kuid kõige enam tahame hästi reguleeritud turgu, kus tarbijad tunnevad end seoses turuga kindlalt ja teavad, et nende jaoks on olemas teave, aga ka tagatised, et nad saavad tutvuda selgete lepingutingimustega. Finantsteenuste valdkonnas on küllaltki selge, et korralik reguleerimine suurendab turuaktiivsust ning ning seda me püüamegi asjaomase protsessi kaudu saavutada. Siiski on kõnealuse direktiivi korral olnud probleemiks see, et tarbijakrediiditurg on Euroopa Liidus väga erinevates arenguetappides: paljudel riikidel, nagu ka minu riigil, on juba hästi välja töötatud eeskirjad. Esialgne võimalikult suure ühtlustamise idee oleks tähendanud seda, et nende riikide tarbijad oleksid jäänud ebasoodsasse seisu ning seepärast oleme tegutsenud vajaliku tasakaalu saavutamise nimel.
Sooviksin parandada muljet, mida minu arvates proua Kuneva võib-olla tahtmatult jättis: arutlusel olevat kompromissettepanekut toetavad kõik fraktsioonid, välja arvatud üks. Me oleme esitanud samasugused muudatusettepanekud. See on parlamendi konsensuslik seisukoht. Arvan, et ühe tahu üle me vaidleme veel, kuid olen kindel, et jõuame lahenduseni ja siis on meil hea ja oluline pakett. Oluline on siiski see, et me jälgime turu arengut, tagame selle arenemise vastutusvõimelisel viisil ning tegeleme mõningate turu arenemisest tekkida võivate probleemidega. Olen kindel, et käesolev täiskogu täidab oma kohustusi ja esitab homme hea paketi.
Arlene McCarthy
fraktsiooni PSE nimel. - Härra president, siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon ning varem ka õiguskomisjon on tunnustanud siseturu arengu ja tarbijakrediidi võimalikku kasu nii ettevõtetele kui ka tarbijatele. Ma olin selle õigusakti eostamise juures ja loodan, et homme sünnib lõplikult uus tarbijakrediidi beebi!
Viimase viie aasta arutelud ja vaidlused on näidanud komisjoni ja parlamendi põhimõttelisi erinevusi ning täpsemalt liikmesriikide vahelisi erinevusi selle tulemuse parimaks saavutamiseks ning ma usun kindlalt, et sellest tuleb õppida. Kõigi ettepanekute - isegi komisjoni muudetud ettepanekute - suhtes tuleb koostada põhjalik mõju hindamine, et lubada kõigil pooltel ja sidusrühmadel hinnata ettepaneku tulemusi ja võita tarbijate ning ettevõtete usaldus.
On kahetsusväärne, et ei komisjon ega ka nõukogu olnud valmis seda tol ajal tegema. Meie töö praegu on siiski tegeleda uue tekstiga, mis on esialgsest ettepanekust oluliselt parem. Selles keskendutakse turu avamise ja tarbijate kaitsmise tähtsamatele osadele. Sellest saadav kasu hõlmab tarbijate võimalust võrrelda krediidipakkumisi, laenuandjate kohustust hinnata tarbija krediidivõimet - mis on oluline võitluses võlgadega ELis -, samuti laenuandjate kohustust pakkuda selgitusi, ning meie muudatusettepanekute tulemusena peavadki kõik laenuandjad pakkuma arusaadavat ja lihsustatud kujul standardteavet.
Ma tervitan 14-päevast taganemisõigust ja varasema tagasimaksmise õigust, mis on hea tarbija usalduse tõstmiseks ning julgustab teda vaatama krediidipakkumiste saamiseks koduturust kaugemale. Tegemist ei ole üksnes turu avamisega ning tõsiasi, et meil on nüüd tööjõu ja inimeste vaba liikumine kõikjal 27 ELi liikmesriigis, annab sellele õigusaktile uue tähenduse. Prantsusmaal või Saksamaal töötaval Poola torulukksepal, kes laenab sealsest krediidiasutuselt, on nüüd iseenesestmõistetav võimalus võrrelda aastase intressimäära eri pakkumisi teadmisega, et tal on standardteabe põhjal võimalik langetada õigeid otsuseid.
Lõpetuseks tervitan seda, et komisjon, vabastades krediidikassad sellest seadusest, ei kägista ühenduse väikeseid teenusepakkujaid suure bürokraatiaga. Ma tervitan ka liikmesriikide praegust paindlikkust. See on võimaldanud säilitada tarbijate kõrgetasemelist kaitset Ühendkuningriigis, mis nüüd säilitab krediitkaartide puhul solidaarse vastutuse õiguse. Seega on kõnealune ettepanek piisavalt paindlik, et see toimiks, ning ma soovitaksin tungivalt liikmetel seda toetada.
Komisjoni esimehena arvan, et meie töö ei ole veel lõppenud ...
(President peatab kõneleja)
Diana Wallis
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra president, praegu on aeg, kus me tavaliselt soovime üksteisele head uut aastat. Ühendkuningriigis ning kogu maailmas on uusaastauudistes domineerinud mure majanduse, eelkõige tarbijakrediidi pärast. Tegemist ei ole üksnes jõuludejärgse depressiooniga: me kõik teame, et mure on palju sügavam. Krediiditeema muutub lähitulevikus keeruliseks üheti nii laenuandjatele kui ka laenuvõtjatele.
Õigusandjana peame me ülemaailmse languse tingimustes midagi ette võtma. Me peame ergutama ELi finantsteenuste turgu, aga samal ajal tagama, et meie tarbijad saavad langetada mõistlikke ja kättesaadavale teabele tuginevaid otsuseid ning et neile on selleks tagatud nii kogu teave kui ka võrdluselemendid. Paljud täiskogu liikmed ning eelkõige siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon on viimase paari aasta jooksul osalenud parlamendi uuringus Ühendkunigriigi kindlustusandja (Equitable Life) kokkuvarisemise kohta. Me teame, millised on finantsteenuste kontekstis tagajärjed tarbija jaoks, kui me reguleerime piiriülest skeemi valesti. Käesoleval juhul me vajame sellist skeemi ja peame selle õigesti kehtestama, eriti kui pidada silmas ülemaailmset tausta.
Direktiiv saab aidata. See võib aidata Euroopa finantsteenuste turgu raskel ajal ja pakkuda tarbijale võimalust ja abi krediidi saamisel, tehes seda konkurentsivõimeliselt. Minu fraktsioon on koos PSEga allkirjastanud ja esitanud paketi, mille suhtes me loodame toetust leida. Meile tundub, et tegelikult seisame pärast seitse aastat kestnud läbirääkimisi ja ettepanekute tegemist silmitsi vaidlusega, mis käib ühe sõna kohta ühes artiklis. Täiskogu ja Euroopa institutsioonide mainet kahjustaks päris tõsiselt, kui me ei suudaks seda vaidlust lahendada ja kehtestada direktiivi, mis loodetavasti pakub Euroopa turule kõiki eelnevalt kirjeldatud hüvesid.
Eoin Ryan
fraktsiooni UEN nimel. - Toetan vajadust ajakohastada ELi õigusakte selles valdkonnas. Viimati oli meil nimetatud valdkonnas direktiiv 1987. aastal ning sellest ajast alates on tarbijakrediiditurg oluliselt muutunud.
Tarbijakrediidilaenu käsitleva ELi direktiiviga püütakse kehtestada suurem konkurents 800 miljardi euro suurusel tarbijakrediiditurul. See loob tarbijatele õiguskindluse, mis on väga oluline, kui inimesed hakkavad enne ostmist otsima nende vajadustega kõige paremini sobivat toodet. Samuti aitab see ettevõttetel olla konkurentsivõimelised. Kui vaadata tarbijakrediidi intressimäärasid Euroopas - eri riikides 6 % kuni 12 % -, on kindlasti käes aeg pakkuda tarbijatele paremat valikuvõimalust.
Uued eeskirjad muudavad turu nii tarbijate kui ka ärikonkurentide jaoks läbipaistvamaks. Direktiivi peamise tulemusena pakutakse ELi laenu võtvatele tarbijatele võrreldavat ja standardteavet. Krediidivõimaluste puhul tuleb tarbijatele esitada teave intressimäärade, väljamaksete arvu ja sageduse kohta uuel kogu Euroopas kasutataval Euroopa krediiditeabe vormil.
Pooldan seda väga. Arvan, et tarbijate jaoks on väga oluline usalduse ja õiguskindluse olemasolu selles valdkonnas, kuid ma usun, et see toob kaasa suurema valdkondliku konkurentsi ning lõpuks - nagu keegi juba ka mainis - pakub tarbijale rohkem valikuid ning tarbijad saavad direktiivist suurt kasu.
Heide Rühle
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Härra president, volinik, daamid ja härrad, me peame kahjuks direktiivi homme vastu võtma, mis ei vasta meie kriteeriumidele paremast õigusloomest. Tehtud ei ole mõjuhinnangut, kuigi tegemist on täiesti uue ettepanekuga, EL on laienenud 12 uue liikmesriigi võrra, liikmesriikide vahel on ulatuslikud erimeelsused seoses rahastamismeetmetega ja regulatsioonisüsteemidega, ning liikmesriikides esineb sotsiaalne ebavõrdsus .
Täieliku ühtlustamise asemel oli kiireloomuline vajadus anda liikmesriikidele suurem tegevusvabadus. Liikmesriigid saavad täna küllaltki erineval viisil ja tunduvalt kiiremini reageerida mitmetele uutele mudelitele, mis igapäevaselt turule ilmuvad. Liikmesriikide käsutuses on samuti paremad vahendid reageerimaks finantskriisidele. Nad saavad asju lühema ajaperioodi jooksul reguleerida kui Euroopa Liit tegutseda jõuaks.
Sellepärast oleks olnud arukas piirduda minimaalse ühtlustamisega selle asemel, et püüda ühtlustada nii palju kui võimalik. Sellise kriitika peame asjaomase tarbijadirektiivi kohta esitama. Enamgi veel, me taunime fakti, et kõigi liikmesriikide kaasamiseks on tulnud vastu võtta arvukad erandite tegemise klauslid. See ei ole kahjuks kasuks tulnud sätete selgusele.
Siiski on üks erand, mille poolt me oleme, ja see on seotud remondilaenudega. Ulatuslike väljakutsete taustal, mida kliima soojenemine esitab, on kiiresti vaja teha selles määruse ettepanekus erand kinnisvara tagatisel võetud remondilaenudele, mis ei puutu kuidagi tarbijakrediiti, vaid tuleks arvata kinnisvaraga tagatud laenude hulka.
Eva-Britt Svensson
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (SV) Härra president, kui kehtestatakse eeskirju selle kohta, kuidas kahe poole vaheline leping peab olema koostatud, tuleb loomulikult arvesse võtta seda, kas poolted on võrdses staatuses või on ühel algusest peale teise suhtes eelis. Kui ühel poolel on eelis, tuleb seda lepingu koostamise viisis arvestada ja välja tuleb töötada valem, mis tugevdaks nõrgemat osapoolt.
Kui tegemist on tarbijakrediidiga, mida me praegu arutame, on krediiti vajav inimene see, kes asub vähem soodsal positsioonil. Kahjuks ei võta ei raportöör ega kompromissettepanek piisavalt arvesse seda vastutust, tarbijate õigusi ega tarbijakaitset. See on eriti tõsine, kuna ostukrediiti otsivad eranditult need, kellel on väikseimad rahalised vahendid.
Tahan veel öelda, et olenemata tõsiasjast, et meil on otsus, mis nõuab sugude vahel mitte vahe tegemist kogu meie töös siin parlamendis, ei ole tehtud selle direktiivi soohinnangut, seda samuti olenemata tõsiasjast, et me teame, et paljud madalaima palgaga naised on just need, kes tihti satuvad võlgade lõksu. Ma jään selle juurde, et ennetähtaegse võlgade tagasimaksmise puhul makstaval kompensatsioonimääral peab olema ülempiir. Samuti jään kindlaks sellele, et kolmepäevane järelemõtlemise aeg on liiga lühike. Sealjuures tahan ma minimaalset ühtlustamist, mitte maksimaalset ühtlustamist.
Godfrey Bloom
fraktsiooni IND/DEM nimel - Härra president, võib-olla oleks mul siinkohal pakkuda mõned tarkuseterad. Olen suurema osa oma elust tegutsenud kommertspanganduses, kuigi mitte jaepanganduses, ning ma pean ütlema, et minu arvates ei peaks poliitikud laenuandja ja laenuvõtja (tarbija) vahelistesse suhetesse sekkuma. Oma kogemuse põhjal ma ei unistaks selle valdkonna reguleerimisest. Vaatan vastavas komisjonis ja parlamendis selle küsimusega tegelevate inimeste nimekirja ja ma ei näe seal kuigi palju kogemustega inimesi, nii et siin hakkab pime talutama pimedat. Ma pean isegi veidi absurdseks, et sel teemal teeb märkusi keegi, kes ei ole suutnud oma raamatupidamist kontrollida ligikaudu 11 aastat.
On täiesti naeruvääne arvata, et võiksid olla ühtsed eeskirjad Bukaresti, Londoni ja Pariisi tarbijate jaoks. Võib-olla peaksin hoiatama näiteks Ühendkuningriigi valitsust, et pankade reservide tervelt 50%-line garanteerimine on põhimõtteliselt vale.
Lubage mul anda tarbijale vihje: ära kunagi laena raha; ja valitsustele: rumal kaotab oma raha kiiresti!
Andreas Schwab
(DE) Härra president, daamid ja härrad, lubage mul alustada raportööri ja muidugi ka voliniku tänamisega, kes on mänginud väga konstruktiivset rolli selles keerulises asjas.
Proua Wallis viitas faktile, et dokument on - nagu mulle meeldib öelda - kummitanud Euroopa Parlamendi ja muude Euroopa institutsioonide koridorides üle seitsme aasta ja minu arvates ei ole need seitse aastat olnud läbipaistvat õigusloomet või seitse aastat paremat reguleerimist, vaid segapundar, mille vaid vähesed selle koja liikmed on suutnud lahti harutada. Selles mõttes ei usu ma, et oleme teinud ainsatki suurt teenet Euroopa tarbijatele ja kodanikele, kes on pidanud jälgima kulissidetagust liikmesriikide vahelist maadlust, kuid kui lõplik tulemus pakub suuremat läbipaistvust tarbijatele, kes soovivad näiteks autot osta, võimaldades neil teha informeeritud valiku liisingulepingu ja isikliku laenu vahel, siis on see kasulik.
Siin viidati tõsiasjale, et Euroopa laenuturg on väärt 800 miljardit eurot ja erinevus madalaima ja kõrgeima intressimäära vahel on ligi 6 %. Siin on muidugi suur vahe ja saab ainult loota, et tarbijad saavad laiast valikust samuti kasu, kuid mul on põhjust olla skeptiline. On tõsiasi, et tarbija, kes tahab osta 220 eurot maksva digitaalkaamera ja peab siis kirjalikult täitma kümneleheküljelise krediiditaotluse, jõuab vaevalt süveneda kõigisse 220 euro suuruse krediiditehinguga kaasnevatesse ohtudesse.
Minu arvates on tulemuseks see, et suur osa sellest, mida antud paketis mõeldi hästi, ei aita lõpuks keskmist kaitsetut tarbijat, vaid tekitab tarbijatele sellised raskused, et nad lausa eelistavad krediidi eest üldse mitte midagi osta, et vältida arvukate taotluste täitmise hirmutavat ülesannet. See on endiselt minu seisukoht ja ma loodan, et erinevused intrressimäärades muutuvad tarrbijatele rohkem läbipaistvaks ja et sellest tõuseb tulu, kuigi ma usun jätkuvalt, et eelnev protsess on olnud vastuvõetamatu.
Evelyne Gebhardt
(DE) Härra president, volinik, ma usun, et peame selle teoks tegema sellisel viisil, et tarbijad ja pangad teaksid, mis neile tulevikus kehtima hakkab ja mis mitte.
Usun, et kompromiss, mille me eelmisel nädalal saavutasime ja mille ka liberaalid on nüüd heaks kiitnud, on läbinisti mõistlik ja oleme leidnud ühise lahenduse, mis on teostatav ja tarbijasõbralik.
Kui lubate mul härra Schwabi poole pöörduda, siis esiteks ei ole taotlusvorm kümne lehekülje pikkune ja teiseks pean ma seda väga heaks asjaks, et meil on ühtne taotlusvorm, kus tarbijale peab selgelt ja läbinähtavalt ütlema krediidi kogusumma, lepingu kehtivusaja, loobumisõigust käsitlevad tingimused ja rakendatava aastase intressimäära, mida võiks siis arvutada kõigis liikmesriikides ühtsetel alustel. See on läbipaistvus, mida me vajame ja mis homsel hääletusel muudatusettepanekus 46 sisalduva ettepaneku üle kaalul on. Ma loodan, et saame tagada, et läbipaistvus tõesti võidule pääseb.
Andestage mu ütlus, kuid samal ajal kui raportöör on kahtlemata teinud kõvasti tööd, ei saa minu fraktsioon läbi sõrmede vaadata sellele, et meie parlament on tiritud olukorda, kus nõukogu tundub korraga olevat tarbijasõbralikum kui Euroopa Parlament. Minu fraktsioon peab seda lihtsalt täielikult vastuvõetamatuks olukorraks, mistõttu me peame tagama, et saavutatakse õiglane tasakaal pankade enesestmõistetava äritegemise õiguse (mis on tavapärane nähtus igas turumajanduses) ning vajaduse vahel kaitsta tarbijaid, tagades neile piisava teabe, mida on vaja õige krediidiviisi valimiseks ja ebasoodsate variantide tagasilükkamiseks. Seda teed tuleb minna ja selle peaksime me homme heaks kiitma.
Toine Manders
(NL) Härra president, ma tahaksin esiteks tänada härra Lechnerit tema panuse ja konstruktiivse koostöö eest. Samuti sooviksin ma tänada volinikku ja nõukogu, sest see oli pikk triloog. Kahjuks ei jõudnud me kompromissile, kuid olime sellest vaid juuksekarva kaugusel ning seetõttu on mul hea meel, et kolmapäeva hommikul hääletame sama kompromissi üle, mille suhtes eeldan, et saavutame selle.
Miks? Oleme sellest tegelikult juba seitse aastat rääkinud. Kui tahame turul ja oma kodanike, tarbijate, kuid ka tööstusharu ja tööstuse ees mingitki poliitilist usutavust omada, on tähtis, et me lõpuks otsuse vastu võtaksime. Kompromiss on alati andmine ja võtmine ja loomulikult on seal aspekte, mida saaks parandada, kuid selle on teinud kõik pooled. Fakt on see, et kompromiss on veini segamine veega ning siis saadakse tulemus ja sa pead sellega rahul olema.
Ma usun, et praegune plaan on nii tarbijate kui ka finantssektori huvides. Selles suunas me peame töötama, see on Euroopa ja siseturu huvides.
Małgorzata Handzlik
(PL) Härra president, volinik, esiteks sooviksin ma õnnitleda raportööri suurepärase töö eest, mis kahtlemata nõudis märkimisväärset kannatust, kuid on kindlasti pakkunud talle arvestatavat rahuldust. Raportit võib kindlasti pidada üheks kõige vastuolulisemaks ja raskemaks kompromissiks. Selle eesmärgiks on tihedamalt siduda mitme Euroopa riigi eri määrused, mis on tõesti väga erinevad, ning õigusloome selles valdkonnas on suures osas liikmesriikide kontrolli all.
Ühtlustamine on selles valdkonnas lihtsalt võimatu. Me võime vaid üritada osalist nõuete ühendamist, ja isegi see, nagu me oleme viimastel kuudel näinud, on tekitanud arvestatavaid probleeme. Ma nõustun raportööri lähenemisviisiga, mille kohaselt nii keerulises valdkonnas tuleks anda liikmesriikidele võimalikult suur tegevusvabadus. See tundub olevat ainus mõistlik lahendus, mis võimaldaks niivõrd keerulise ja kaaluka raporti heakskiitmist kõigi huvitataud poolte poolt.
Võib tunduda, et praegusel kujul teksti on lihtsustatud. Mis kogu selle raporti kallal tehtud töös silma hakkab, on põhjuste analüüsi puudumine, ja selline analüüs oleks raporti kvaliteeti kindlasti tõstnud. Üldiselt paistab see projekt mulle rahuldavana. Ilmselgelt on see versioon kaugel ideaalist, kuid see on kohandatud praeguse olukorraga liikmesriikides. Ettepanek kaotab tarbijatel lasuva rahalise ja haldusliku koorma ja minu arvates kehtestab tähtsad sätted tarbijate kaitsmiseks, lihtsustades krediidi saamist. Üheks kõige kasulikumaks ettepanekuks on võrdlusnäitajate sissetoomine.
Mia De Vits
(NL) Härra president, daamid ja härrad, ma isiklikult ei saa jagada entusiasmi käesoleva teksti suhtes. Võetud on tähtsaid samme, kuid tekst ei täida ühtlustatud raamistiku loomise eesmärki. Ühtlustatud raamistikku ei ole saavutatud mitmes meie jaoks üliolulises punktis.
Lubage mul selgitada. On kaks punkti, mis meie fraktsiooni arvates on endiselt keerulised või väga keerulised. Lepingueelse teabe paketti on kohaldatud ja ühtlustatud. See on hea. Kuid seda õõnestatakse eri valemite kaudu, mis on krediidi avamise eest tasutava aastase intressimäära puhul lubatud. Ma vajan lihtsalt selgitust, kuidas peaksid tarbijad olema võimelised neid eri valemeid objektiivselt võrdlema.
Teiseks nõrgendatakse tõenäoliselt tarbijate olukorda minu riigis, Belgias, kuna andmebaase tuleb küll jälgida, kuid sellega ei kaasne vastavaid sanktsioone pankadele. See võib inimesed veelgi suurematesse võlgadesse paisata. Samuti arvan ma, et tegemist on käestlastud võimalusega pankadele endile. See on endiselt raisatud määrus.
Wolf Klinz
(DE) Härra president, volinik, daamid ja härrad, ma tervitan komisjoni hästi mõeldud katset rajada toimiv siseturg koos parandatud tarbijaõigustega tarbijakrediidi alal. Pingutuse tulemus aga peab austama tarbijatele antud lubadust pakkuda neile suuremat valikut ja paremaid tingimusi kasvava konkurentsi ja väiksema bürokraatia taustal. Selle standardi järgi otsustades on lõplik määruse projekt tarbijakrediidi kohta mitmes mõttes mitterahuldav.
Esiteks on ettenähtud standardteave, mis ulatub kaheksa leheküljeni, liiga pikk. Ma kahtlen, kas tarbijad hakkavad seda lepingutingimustest teadasaamiseks tõepoolest kasutama. Tegelikkuses on see reaalse bürokraatia kasvuks, mile eest tarbijad lõpuks maksma peavad.
Teiseks lasevad laenu ennetähtaegset tagasimaksmist käsitlevad sätted raisku minna võimalusel lasta tarbijatel saada osa pärast laenuvõtmist talle kasulikuks osutuda võivast intressimäära muutmisest.
Kolmandaks teeb saavutatud kompromiss tõhusalt lõpu arvelduskrediiti andvatele asutustele, mis on väga levinud Saksamaal ja laialt kasutusel mujal. Avalikkus kahetseb seda sügavalt ja saab veel ühe põhjuse Brüsseli Mooloki üle nuriseda. Loeb kvaliteet, mitte kvantiteet.
Zita Pleštinská
(SK) Sooviksin tänada raportööri Kurt Lechnerit täpse töö eest, mida ta raportit koostades tegi. Tal õnnestus lihtsustada nõukogu ülearu keeruliseks aetud ja bürokraatlikku ettepanekut uute muudatusettepanekute kaudu.
Ma sooviksin volinik Kuneva kohalolul kasutada selle Euroopa tarbijatele olulise arutelu raames võimalust juhtida taaskord tähelepanu tarbijaorganisatsioonide tähtsale rollile, mis peavad olema võimelised mängima oma õigusjärgset osa igas liikmesriigis ja saama komisjonilt piisavat toetust. Tarbijakaitse kvaliteedi parandamiseks vajavad iseseisvad tarbijaorganisatsioonid lisavahendeid, et olla võimelised tarbijate koolitamiseks ja iseseisva nõu pakkumiseks tarbijakrediidi kohta, eriti just kõige kaitsetumatele tarbijarühmadele.
Volinik, kuigi te olete saavutanud tarbijarühmi paljuski julgustavat edu ja teie saabumine andis tarbijakaitsele rohelise tule, paluksin ma 2008. aastal jälle teie abi.
Margarita Starkevičiūt
- (LT) Tervitan selle direktiivi ilmumist, see on samm õiges suunas. Siiski sooviksin juhtida teie tähelepanu - eriti voliniku tähelepanu - artiklile 16. Minu riigis ei saa tarbijad laenu ennetähtaegse tagasimaksmise eest mingit kompensatsiooni. Nüüd, kui see artikkel jõustub, hakkavad tarbijad tegelikkuses enam maksma. Mul on raske usukuda, et see tähendab tarbijakaitset. Tõepoolest, on öeldud, et artikkel sisaldab hulgaliselt õigusliku kaitse vahendeid eesmärgiga tagada, et tarbijad selle eest maksma ei pea, kuid õiguslikust kaitsest rääkides mõtleme me juriidilisi mänge ja mitte päris majandust. Päris majanduses on nii, et kui on võimalik tarbijat maksustada, maksustatakse teda alati. Seetõttu palun ma teil hoolitseda artikli 16 parema struktureerimise eest, võttes arvesse, et mitmes riigis ei kohaldata sellist maksu üldse.
Piia-Noora Kauppi
Härra president, ma arvan, et hiljutistel läbirääkimistel oleme saavutanud hea tulemuse. Kuid me ei ole suutnud asja lihtsamaks muuta. Praegu on Euroopa tavatarbija jaoks isegi juba liiga palju teavet. Igakord kui nõukogu liikmed ja liikmesriigid nõuavad standardteabest rohkem erandeid, muudetakse sellega kogu direktiiv veelgi keerulisemaks.
Arvan, et standardteave peakski tegelikult olema vaid standardne. See peaks olema kogu ELis ühetaoline. Iga kord, kui me parlamendis või liikmesriikides ütleme, et meil peaksid olema liikmesriigiti kohandatud eeskirjad, muudame me küsimuse keerulisemaks.
Nõustun täielikult komisjoni seisukohaga. Tõenäoliselt lähevad kompromissläbirääkimised õiges suunas, kuid midagi tuleb teha lihtsustamise küsimusega enne direktiivi avaldamist ja tarbijani jõudmist.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Härra president, kolleegid, volinik, ma sooviksin esitada vaid mõned tähelepanekud.
Arvan, et meie parlamendi mainele on kasulik näidata Euroopa tarbijatele, et meie võimuses on nende huvide kaitse. Härra Lechneri raport kajastab igal juhul tohutut tööhulka, mille eest ma teda õnnitlen, kuid ma arvan, et praeguses protsessi lõppetapis on ülesandeks saavutada kompromiss, mis võimaldaks meil näidata, kui suurt tähtsust me parlamendisaadikutena tarbijatele omistame. Seda oleks päris raske alla neelata, kui nõukogu portreteeritakse päeva lõpuks kui tarbija parimat kaitsjat.
Selleks et vältida lepitusmenetlust, mis ei oleks minu arvates mitte kellegi huvides, peame me leidma kompromissi mõne üksiku sõna suhtes, mis meid lahku ajavad. Samuti peame vältima tagurlikke samme ja on tõsiasjaks, et Prantsuse tarbijaid, nagu ka Leedu omi, ei karistata rahaliselt ennetähtaegse tagasimaksmise puhul. Me ei saa tekitada tarbijatele vähem soodsat olukorda kui see, milles nad praegu oma riigi seaduste järgi on.
President
Kui rohkem kõnelejaid ei ole, lubage mul parlamendiliikmetele meelde tuletada, et nad võivad eelneva registreerimiseta sõna võtta, kui nad leiavad, et ei lõpetanud oma esimest sõnavõttu.
Meglena Kuneva
komisjoni liige. - Härra president, sooviksin väljendada siirast tänu raportöörile härra Lechnerile ning kõigile auväärsetele liikmetele paljude tarkade tähelepanekute eest.
Soovin üksnes mõnda neist kommenteerida. Usume, et lävi on paika pandud väga hoolikalt. Meie ühine eesmärk on kaitsta direktiiviga kaitsetuid tarbijaid. Seepärast oleme kehtestanud läve, mis kajastab ka uute liikmesriikide huve ega jäta välja EL 12 kõige tavapärasemat keskmist krediiti.
Samuti usume, et direktiivi põhilise positiivse sammu - standardse teabelehe - olemasolu on suur eelis, nagu paljud teist on juba ka maininud. See on üks suuremaid eeliseid ning me ei kahjusta tarbijat, kui asendame selle lepingu koopiaga, sest tarbijatel ei ole lihtne lepingu koopiaid võrrelda. Neil on lepingu koopiatest raske aru saada - see on välja selgitatud Eurobaromeetri uuringuga.
Täieliku ühtlustamise suhtes sooviksin tegelikult rõhutada, et tegemist on sihipärase täieliku ühtlustamisega. Põhjus, miks see on parem kui miinimumühtlustamine, nagu mõned teist on isegi täna arutlusele soovitanud panna, peitub sellest, et me usume, et on vaja alandada finantsteenuste pakkujate turuletulemise barjääre, ning see ongi peamine põhjus, miks käesolev direktiivi ettepanekuga edasi tegeletakse. Selle kaudu peame me suurendama tarbija usaldust. Seepärast on sihipärane täielik ühtlustamine parim viis selle saavutamiseks.
Komisjon sooviks härra Harbourile eelkõige kinnitada, et komisjon kavatseb turgu jälgida. Komisjoni talitused on käivitanud uuringu praeguste turunäitajate ja -andmete kogumiseks. Mõne aasta pärast kasutame samu näitajaid ja kogume samu andmeid. See aitab meil teha edasisi otsuseid.
Lõpetuseks tahan korrata, et minu arvates ei aitaks lepitusmenetlus meil jõuda parema kompromissini, mis meil on täna juba olemas. Seetõttu ma loodan väga, et parlament suudab teksti homsel teisel lugemisel vastu võtta.
Kurt Lechner
raportöör. - (DE) Härra president, volinik, daamid ja härrad, arutelu käigus on selgelt ilmsiks tulnud, et meil on ühine eesmärk. Eriti võin ma ilma reservatsioonideta toetada voliniku sõnu avamärkuses. Ainsaks küsimuseks on, kas praegu laual olev eelnõu tõepoolest suudab meie ühiseid eesmärke saavutada. Usun, et selles asjas on mitmeid kaitstavaid seisukohti.
Ühtlustatud aastane intressimakse määr esindab kindlasti tublit edasiminekut, nagu ka ühine ühtlustatud õigus loobuda. Lubage mul siiski veelkord rõhutada, et tarbijakaitsele on parim, kui me võtame arvesse kogu pilti, nagu volinik õigesti märkis, mitte ainult ei kuhja kokku kõiki Euroopas kehtivaid sätteid. Rohkem õiguslikke sätteid ei tähenda tarbijate suuremat kaitsmist.
Intressimäärade erinevuste koha pealt Euroopas pean ma märkima, et oleksin raportis pidanud tervitama analüüsi esitamist selle kohta, kui suures ulatuses on need erinevused põhjustatud õigussätete lahknevusest ja keerukustest osa riikides ja kas on võimalik, et intressimäärad on madalamad seal, kus seadused on lihtsamad. Ma ei tea vastust, kuid küsimust oleks tulnud uurida. Konkurents ja üldine tarbijakoolitus edendavad samuti tarbijakaitset, kuid ülepaisutatud eeskirjad seda ei tee.
Lubage mul lühidalt käsitleda kolmepoolseid läbirääkimisi. Olin kindlalt seisukohal, et me peaksime siin parlamendis oma erimeelsused kõrvale heitma. Ma olen kaugel sellest, et kokkulepet luhta ajada. Sellele vaatamata, kuna me oleme alati läbipaistvust toetanud, seda eriti nõukogus kuid ka teisel kujul, ei pea ma õigeks, et üks mitteametlik asutus peaks neid arutelusid suletud uste taga. Selle asemel peaks iga institutsioon algselt oma arvamust avaldama, ettepanekud tuleks lauale panna, ja nende alusel tuleks siis lahendus leida.
Lubage mul veel kord korrata, et eelnõud on üle kuue aasta kestnud arutelude käigus - ma tahan selle täiesti selgeks teha - märkimisväärselt parandatud ja parlament on parandusprotsessis võtmerolli mänginud. Samuti näen ma seda teatud määral kui toetust omaenda tööle. Minu meelest aga ei ole eelnõu lihtsalt piisavalt hea. Olgu sellega nagu on, see jõustub. Ma ei kahtle hetkegi oma kaasparlamendiliikmete, komisjoni ja tõesti ka nõukogu - kes tõsiasjana on alati andnud täpseid vastuseid ja detailset teavet - tänamisel nende panuse eest selle teostamisel, mis on üldiselt olnud läbinisti tänuväärne ja meldiv ülesanne.
President
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval, 16. jaanuaril 2008 kell 12 päeval.
Kirjalikud avaldused (artikkel 142)
Lasse Lehtinen  
kirjalikult. - Parlamendi hääletus selle väga olulise teema üle tähendab, et me oleme oma nelja vabaduse täielikule rakendamisele ühe sammu võrra lähemal. Kõnealune direktiiv toob tarbijakrediidi osas tarbijatele rohkem õigusi ja läbipaistvust. Krediiditingimuste piiriülene võrdlemine ja parima pakkumise valimine muutub nüüd varasemast lihtsamaks. Pärast viie aasta pikkust ettevalmistust kohaldatakse kõnealust direktiivi kõigi tagatiseta laenude suhtes suuruses 200-75 000 eurot. Ma soovin rõhutada, et on oluline kehtestada läve alampiiriks 200 eurot, sest laenud jäävad eelkõige uutes liikmesriikides sageli alla 500 euro.
Tarbija saab kasu lepingulisest teabest, aastase protsendimäära arvutamise ühtsest meetodist ja 14-päevasest taganemisõigusest.
Sellised tasakaalustatud seadused aitavad meil saavutada Euroopa Liidu kodanike heakskiitu.
Mairead McGuinness  
kirjalikult. - Tarbijakrediiti käsitlevast ELi direktiivist on räägitud juba mõnda aega, seepärast on tänane arutelu tervitatav. Valitseb suur lootus, et direktiivi tulemusel vaatavad tarbijad laenuvõtmisel oma riigi piirist kaugemale, mis võimaldab neil leida odavamaid laenupakkumisi.
Kui direktiiv on rakendatud ja ELi kodanikud seda kasutavad, peaks see võimaldama inimestel saada odavamat krediiti.
Kuid selle õnnestumiseks on oluline järgmine: esiteks tuleb ELi kodanikke teavitada võimalusest saada piiriüleseid laene ning teiseks peavad kodanikud olema valmis seda võimalust kasutama.
Praegu on selge, et kodanike hulgas valitseb vastumeelsus otsida parimaid laenupakkumisi oma liikmesriigi piires, just nagu ei sooviks tarbijad panka muuta, kuid see olukord võib tasapisi muutuda.
Kõnealuse direktiivi edu või ebaõnnestumine sõltub sellest, kui tõhusalt liikmesriigid seda rakendavad. Üksnes tulevik näitab, kas direktiiv vastab meie ootustele ja tagab tarbijatele parema valiku, tarbijalaenude suurema kättesaadavuse ning kõige olulisema tegurina selliste laenude madalama hinna.
Alexander Stubb  
kirjalikult. - Tarbijakrediit on siseturu oluline sammas.
Esiteks ma arvan, et kõnealune direktiiv on esimene samm ja hea näide sellest, kuidas EL pakub konkreetseid tulemusi isegi sellise vastandliku teema korral.
Teiseks on minu arvates pikemas plaanis vaja pärast kogemuste saamist kõnealuse direktiivi toimimise kohta edasist ühtlustamist, et teha tarbijatele piiriüleste pakkumiste leidmine lihtsamaks ning anda teistesse liikmesriikidesse krediiti pakkuvatele ettevõtetele täielik õiguskindlus nende kohustuste osas.
Kolmandaks tahan tänada kõiki visaduse eest selles aastaid kestnud protsessis.
(Istung peatati kuni hääletamiseni kell 11.15 ja jätkus kell 11.30)
