Ulovlig indvandring, EU's optræden udadtil og Frontex (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om ulovlig indvandring, EU's optræden udadtil og Frontex.
Janez Lenarčič
Hr. formand! Som indledning vil jeg gerne slå fast, at det kræver en indsats på mange områder, hvis vi vi skal tage de udfordringer op, som migration udgør. EU må udforme en effektiv migrationspolitik og -lovgivning og samtidigt fortsætte sin kamp mod illegal indvandring. Vi må tage forholdsregler, både på EU-niveau og i medlemsstaterne, og vi må samarbejde med tredjelande. En effektiv kontrol ved EU's ydre grænser er et af de vigtigste elementer i kampen mod illegal indvandring.
Det er helt afgjort et stort fremskridt på dette område, at ni medlemsstater netop er blevet en del af Schengenområdet. Så hurtigt som muligt efter at de var kommet ind i Schengenområdet, begyndte det slovenske formandskab at arbejde på anden generation af Schengeninformationssystemet, kendt som SIS II. Det er et af EU's højst prioriterede projekter i øjeblikket. Alle nødvendige forberedelser skal være truffet, så overgangen fra første generation af Schengeninformationssystemet til anden generation er mulig senest i september 2009.
På baggrund af de hyppige episoder i Middelhavet og på den nordafrikanske kyst foreslog Kommissionen og visse medlemslande i 2007 nogle initiativer, der skulle lette kampen mod illegal indvandring. Som en del af de bestræbelser var det slovenske formandskab i marts måned dette år vært for en ministerkonference om de fremtidige udfordringer for forvaltningen af EU's ydre grænser. De tre rapporter, Kommissionen offentliggjorde i februar, blev drøftet for første gang på konferencen. Deltagerne drøftede evalueringen af Frontexagenturet og agenturets fremtidige udvikling såvel som nye forholdsregler i forvaltningen af EU's ydre grænser. Der var enighed om, at grænsekontrollen skal styrkes, og at det skal gøres lettere at foretage sikker personidentifikation. Samtidigt må vi bestræbe os på at få et åbent og tilgængeligt EU.
Ministrene diskuterede også forslaget om at opbygge det europæiske grænseovervågningssystem, EUROSUR. Formandskabet er allerede i gang med at udforme flere retningslinjer for projektet, og Rådet (retlige og indre anliggender) vil drøfte dem i løbet af junisamlingen.
Kampen mod illegal indvandring vil også blive mere effektiv med det såkaldte hjemsendelsesdirektiv, et direktiv om fælles standarder og procedurer ved hjemsendelse af personer, der opholder sig ulovligt i en EU-medlemsstat. Formandskabet har allerede taget hul på anden, meget konstruktive runde af forhandlingerne med Europa-Parlamentet. Vi mener, at vi med fælles indsats kan vedtage dette direktiv ved førstebehandlingen.
Når det drejer sig om de forslag, direktivet indeholder om sanktioner mod arbejdsgivere, der beskæftiger ulovligt indvandrede, afventer Rådet Europa-Parlamentets ændringsforslag.
Også visumpolitik er et vigtigt element i udviklingen af en samlet migrationspolitik. På det område har det slovenske formandskab gjort fremskridt ved drøftelser af to vigtige sagsområder, dvs. om ændringer i de fælles instruktioner for konsulater og om visakodning. I det fortsatte arbejde med begge sagsområder ser vi frem til et frugtbart samarbejde med Europa-Parlamentet.
Rådet diskuterede asylspørgsmål og praktisk samarbejde mellem medlemsstaterne på den uformelle januarsamling. I denne måned har Rådet truffet sine beslutninger på de områder. Som jeg sagde i min indledning, er det nødvendigt med en samlet migrationspolitik i bekæmpelsen af illegal indvandring. Kampen mod illegal indvandring kalder også på samarbejde med oprindelses- og transitlande. Desuden må man fjerne årsagerne, dvs. stimulere udviklingen i oprindelseslandene.
Formålet med den globale strategi, som Det Europæiske Råd vedtog i december 2005, var at starte en bred diskussion af migrationspolitik. Det var også målet at styrke og uddybe det internationale samarbejde, først og fremmest med oprindelses- og transitlandene og at etablere partnerskaber med disse lande. Der er i dag mange aktiviteter i gang som resultat af den globale strategi. Aktiviteterne er koncentreret i de mest kritiske områder, særligt i Afrika og i de områder, der støder op til EU mod øst og sydøst.
Jacques Barrot
næstformand i Kommissionen. - (FR) Hr. formand! Det, der først og fremmest tiltrækker illegale indvandrere i dag, er illegalt arbejde.
Illegale indvandrere vil fortsætte med at komme til Europa, så længe de vurderer, at den økonomiske gevinst ved at arbejde illegalt er større en risikoen for at blive arresteret af de europæiske myndigheder.
Hvis vi vil forfølge en effektiv strategi mod illegalt arbejde, har vi brug for en fælles europæisk vilje til det. Det er forudsætningen for denne strategi. og den afhænger af os, af medlemsstaterne og af vores fælles politiske vilje. Forslaget fra Kommissionen om sanktioner mod dem, der beskæftiger tredjelandes statsborgere med ulovligt ophold i EU, og som i øjeblikket drøftes i dette parlament og i Rådet, skal ses i den sammenhæng.
Forslaget skal sikre, at alle medlemsstaterne vedtager forebyggende initiativer og tilsvarende sanktioner og faktisk fører dem ud i livet i kampen mod illegalt arbejde.
Jeg vil gerne tilskynde Europa-Parlamentet til at fortsætte sine drøftelser af forslaget, så vi kan skabe et redskab i Fællesskabet, som forpligter medlemsstaterne til at tage alle nødvendige initiativer for at sikre, at retsstatsprincippet bliver respekteret i hele EU.
Herefter vil jeg slå fast, at jeg ikke undervurderer de udfordringer, illegal indvandring over EU-grænserne udgør. Sandsynligvis vil også i år mange afrikanere være fristet til at søge mod EU over havet. Nogle vil komme som enkeltpersoner, nogle i små grupper, mens andre vil blive udnyttet af kriminelle organisationer, der kræver store pengebeløb for at bringe dem til Europa.
EU har virkeligt anstrengt sig for at sikre medlemsstaterne den nødvendige finansielle støtte i 2008. Frontexagenturets budget er næsten blevet fordoblet fra 2007 til 2008. I år er det på 70 millioner euro, hvoraf mere end 31 millioner euro bliver brugt på opgaver ved EU's søgrænser.
Frontex har forberedt fire storskala operationer i disse højrisikoområder, Poseidon, Hermes, Nautilus og Hera. Oplysninger om datoer og varighed er endnu ikke offentliggjort, men takket være det større budget vil de være længerevarende, end de var i 2007.
Det må også fremhæves, at medlemsstaterne og Frontex er blevet enige om procedurer og betingelser for brug af det materiel, der er med i den centrale fortegnelse over teknisk udstyr (CRATE).
Medlemsstaterne har i øjeblikket på frivillig basis stillet 18 fly, 20 helikoptere og 105 fartøjer til rådighed. På sin side bidrager Frontex med de menneskelige ressourcer, der skal til for at hjælpe medlemsstaterne med at tilrettelægge og evaluere de maritime operationer. I sin evalueringsrapport om Frontex anbefalede Kommissionen, at potentialet i CRATE og de forpligtelser, medlemsstaterne har påtaget sig, skal udnyttes fuldt ud, så vi kan sikre, at der er tilstrækkeligt materiel til rådighed for operationer ved EU's søgrænser.
Frontexagenturet skal jævnligt afgive rapport til de europæiske institutioner om anvendelsen af materiellet, og om der er nok udstyr til at varetage opgaverne. Frontexagenturet skal også give sin vurdering af, hvilken organisation, der skal til for at sikre, at medlemsstaternes materiel faktisk står til rådighed fremover. Agenturet kunne også øge potentialet i CRATE ved at anskaffe eller lease sit eget materiel.
Medlemsstaterne og Frontex vil med denne indsats så vidt muligt nedbringe antallet af tilfælde, hvor folk forsvinder til søs under forsøget på at nå Europa i improviserede fartøjer. Derfor hilser Kommissionen det også velkomment, at Spanien og de vestafrikanske stater har indgået bilaterale aftaler, og at der er kontakter mellem Italien, Malta og Libyen. Indtil nu har kontakterne med Libyen ikke ført til de ønskede resultater, men det giver kun mere grund til at presse på.
I sin rapport om Frontex' fremtid understregede Kommissionen, at i det lange løb vil samarbejde med tredjelande være en hjørnesten i effektiviseringen af agenturets arbejde. Det bør derfor overvejes, om Frontex skal have mulighed for at gennemføre pilotprojekter, som indebærer hjælp til tredjelande. Naturligvis må agenturet holde sig inden for rammerne af EU's udenrigspolitik i sine aktiviteter.
Den type projekter kunne give det samarbejde, der er kommet i stand under den nuværende samarbejdsaftale, langt større virkning, mens det sidste element kan hjælpe med at identificere de konkrete behov, specifikke tredjelande har for kapacitetsopbygning i deres grænseforvaltning.
Kommissionen ser på 2008 som et prøveår. Frontex har fået et større bruttobudget, CRATE er fuldt operationel og hurtig grænseindsatsholdene er på plads. Vi vil naturligvis evaluere resultaterne af disse initiativer og undersøge andre muligheder, hvis det viser sig nødvendigt. Som Kommissionens evalueringsrapport påpeger, er oprettelsen af et europæisk grænseovervågningssystem en mulighed.
Det var de oplysninger, jeg havde at give Dem i dag, og jeg ser frem til at høre kommentarerne til disse vanskelige problemer her fra Parlamentet.
Simon Busuttil
Hr. formand! På denne tid af året plejer vi at høre om tragedier, hvor hundreder af migranter er druknet, og når vi nu ved, hvad der foregår, er det på sin plads at spørge, om vi i år er bedre forberedt på at møde de udfordringer, den illegale indvandring udgør. Frontex er kun en del af løsningen - det er et afskrækkelsesmiddel, som Kommissionen formulerede det - i kampen mod illegal indvandring, og dette år er et prøveår for Frontex. Som kommissær Barrot ganske rigtigt sagde, har vi i år fordoblet Frontex' budget, og vi har udstyret agenturet med et hurtigt grænseindsatshold. Det ser også ud til, at det har tilstrækkelige ressourcer til at gennemføre sine missioner. Vi vil derfor overvåge Frontex' arbejde meget nøje, og vi håber, at det i år vil vise sig mere effektivt, end det har været indtil nu. Hvis Frontex vil bevare Parlamentets støtte, må det vise, at det fortjener vores støtte.
Som jeg allerede har sagt, er Frontex kun en del af løsningen. Men hvilken løsning vi end vælger, er der også behov for en diskussion af, hvordan vi fordeler byrden mellem medlemsstaterne. Det er en diskussion, Rådet har undgået indtil nu. Vi må væk fra alt hykleriet, hvor vi på den ene side bliver stærkt oprørte, når emigranter drukner, mens vi på den anden side lader medlemsstaterne mod syd bære byrderne alene. Intetsteds er behovet for en bedre fordeling af byrderne tydeligere end i middelhavsområdet. Sidste år havde vi episoder, hvor emigranter forliste og hang i tunnettene på libysk område. Libyen foretog sig intet, alt imens de europæiske lande bare stod og pegede fingre ad hinanden. Jeg vil gerne spørge Rådet og Kommissionen, hvad de vil foretage sig i år. Der er ingen tvivl, hr. kommissær, hr. rådsformand, der er ingen tvivl om, at vi har pligt til at redde menneskeliv. Men ikke desto mindre er tiden kommet, hvor både Kommissionen og Rådet må have mod til at besvare disse spørgsmål. Er det kun et enkelt land, der skal tage mod emigranter, eller skal de fordeles mellem dem alle?
Claudio Fava
Fru formand, mine damer og herrer ! Vi er glade for det oplæg til en samlet indvandringspolitik, som formanden for Rådet har givet. Dette forsøg på at samle forskellige aspekter af problemet og behandle dem under ét må tage udgangspunkt i noget, vi alle er klar over, nemlig at 60 % af alle indvandrere, der kommer til Europa, kommer over havet, og at 12.000 mennesker efter "Fort Europas" eget omtrentlige skøn uheldigvis er druknet eller meldt savnet i løbet af de sidste 10 år. Middelhavet er blevet verdens største åbne fællesgrav.
Efter min mening må man betragte Frontex i denne sammenhæng, selv om det ikke blev etableret af humanitære hensyn. Det kan ikke isoleres fra det faktum, at vi står over for et større humanitært problem. Hvor ligger problemerne og uklarhederne i dette projekt? Medlemsstaterne har indtil nu betragtet Frontex som et projekt, der tjente til at mindske deres eget ansvar, men ikke desto mindre er der tale om et koordineringsagentur, som er baseret på solidaritet og gensidighed, og som ikke kan operere isoleret fra medlemsstaterne. Ja, faktisk er det først og fremmest medlemsstaterne, der er ansvarlige for grænsekontrollen både til lands og til vands.
Et andet vigtigt punkt er, at Frontex indtil nu ikke har haft nok ressourcer. Når vi nu hører, at det skal have bevillinger, struktur, personel og praktiske hjælpemidler stillet til rådighed, er vi nødt til at få bekræftet, at ressourcerne bliver operationelt anvendelige. Det er ikke tilstrækkeligt bare at opstille lister med helikoptere og skibe. Vi må sikre os, at dette lager af ressourcer og hjælpemidler faktisk kan tages i agenturets tjeneste.
Det tredje punkt, jeg vil tage op, er, at Frontex stadigt ikke har løst et problem, som De, hr. kommissær, pegede på, da De sagde, at vi skulle hjælpe til med at nedbringe antallet af omkomne og savnede personer. Hvordan kan Frontex påtage sig det? Vi tror, at der kun er én vej, nemlig at dets arbejdsområde kommer til at omfatte redningsaktioner til søs. Med andre ord: sideløbende med håndhævelsen af EU's immigrationslove og af havretten skal også den humanitære lov håndhæves, med krav om at redde menneskeliv, når der er overhængende fare for, at de går til.
Dette er vores budskab til Dem, hr. kommissær, og nogle punkter, som vi gerne vil have Dem og Rådet til at afklare.
Jeanine Hennis-Plasschaert
. for ALDE-Gruppen - (EN) Fru formand! Lad os være åbne og ærlige. Frontex er et koordineringsagentur, og derfor kan vi ikke forvente, at det af sig selv og ved egne kræfter kan stoppe strømmen af ulovlige indvandrere eller sætte en stopper for trafficking. Frontex er ikke og vil aldrig blive svaret på alle problemer ved den ulovlige indvandring.
Til syvende og sidst er det meget simpelt: Grænsekontrollen er i sidste ende medlemsstaternes ansvar, og kontrollen skal leve op til det gensidige ansvar og solidariteten mellem medlemsstaterne.
Gennem de seneste år har vi stået over for et virkeligt paradoks. Vi kunne overvære, hvordan medlemsstaterne opfordrede Frontex til øjeblikkeligt at stoppe strømmen af illegale indvandrere og til at sætte så meget materiel ind som muligt. Men som De ved, er den centrale fortegnelse over teknisk udstyr kun en virtuel fortegnelse. Det materiel, der er i fortegnelsen, ejes af medlemsstaterne, og det er deres indstilling, der afgør, om det kan tages i brug. Vi burde faktisk diskutere indstillingen i en række medlemsstater.
Om den finansielle side af sagen er der det at sige, at hvis Frontex tog alt materiellet i brug på én gang, så ville dets budget være forduftet med det samme. Derfor er det store spørgsmål, som stadigt ikke er besvaret - og jeg henvender mig her til Rådet - om Rådet er villigt til at tage princippet om bindende solidaritetsforpligtelser i brug over for medlemsstaterne, dvs. til at fastslå en solidaritetsmekanisme ved lov.
Gennem årene har medlemsstaterne igen og igen fastslået vigtigheden i, at de internationale menneskerettigheder bliver respekteret i migrationskontrollen. Medlemsstaterne har også understreget, at den fælleseuropæiske solidaritet skal være et vigtigt grundprincip, når det drejer sig om at fordele byrderne. Ikke desto mindre ser vi alt for ofte, at medlemsstaternes manglende evne til samarbejde i gensidig interesse lammer mulighederne for at træffe effektive beslutninger.
Er formanden for Rådet enig i, at diskussionernes tid er forbi, og at tiden for handling er kommet ? Er De ikke enig i, at mobiliteten snarere vil blive større end mindre i en verden med voksende regionale konflikter og større og større afstand mellem rig og fattig ?Er det ikke på tide, at medlemsstaterne ruster sig til at tage den udfordring op og underkaster deres opfattelse af, hvad en samlet og fælles - jeg gentager: fælles - migrationspolitik indebærer, et radikalt, men ansvarligt eftersyn?
Desværre må jeg nu forlade Parlamentet, fordi jeg deltager i de fortsatte trepartsdrøftelser på højt niveau om hjemsendelsesdirektivet. Men jeg ser frem til at høre Deres detaljerede svar, så snart De har lejligheden.
Mario Borghezio
Fru formand, mine damer og herrer! Frontexinitiativet fortjener støtte. Det forsvarer den europæiske civilisations grænser mod et voldsomt pres fra en illegal indvandring, som er kalkuleret, som meget ofte resulterer i oprørende menneskelige tragedier, og som big-business, mafiaagtige kriminelle organisationer står bag. Derfor må vi imødegå den med en så energisk indsats som muligt.
Vi mener, at lande som Spanien har taget nogle yderst effektive foranstaltninger og med SIVE-system har etableret et raffineret, højteknologisk værn mod illegale indvandrere. Det giver ikke nogen mening at græde krokodilletårer over dødsfald og menneskelig ulykke, hvis vi ikke gør noget for at forsvare vores kystlinje. Der gik lang tid, før mit eget land foretog sig noget - man kan bare minde om situationen på Lampedusa - men det eneste, vi skal gøre, er at forhindre, at fartøjer med illegale indvandrere når frem til medlemslandenes territorialfarvand.
Når det drejer sig om den juridiske side af sagen, er de argumenter, der er blevet fremført mod at gøre illegal indvandring til en forbrydelse, helt ubegrundede. Artikel 5f i den europæiske menneskerettighedskonvention fastslår helt klart, at ulovlig indtrængen i et andet land udgør en undtagelse fra forbuddet mod at berøve folk deres frihed.
Endeligt kan Europa ikke vige uden om en stillingtagen til følgerne af en fuldstændig implementering af den Schengenaftale, vi har foran os. Schengenaftalen skulle sikre lønmodtagere og studerende fri bevægelighed, men i praksis har den resulteret i en slags green card-ordning for de kriminelles frie bevægelighed. Er det det, vi ønsker på vort territorium? Det er det helt sikkert ikke. Derfor er vi nødt til at handle hurtigt. 2004-direktivet skal revideres i lyset af, at det har haft disse uheldige konsekvenser.
Det var forudsat, at medlemsstaterne fastsatte indkomstgrænser, og at de skulle afkræve alle, der vil ind i vores lande, dokumentation for, at deres penge er lovligt tjent. Det har de ikke gjort - Italien f.eks. har ikke gjort det - og derfor ser vi i dag byer som kristendommens hovedstad invaderet af romaer og rumænere, som begår forbrydelser, voldtægt og andre kriminelle handlinger, men som ikke bliver smidt ud. Lad os tage højde for disse uheldige konsekvenser.
Cem Özdemir
Fru formand! Efter etableringen af det europæiske grænsesikkerhedsagentur, Frontex, forløber implementeringen af de europæiske samarbejdsprogrammer fortsat effektivt og efter planen. Ikke desto mindre har min gruppe siden vedtagelsen af Frontexforordningen været stærkt bekymret over de alvorlige episoder i Middelhavet, hvor mennesker har mistet livet i deres forsøg på at få et bedre liv.
Vi har derfor nogle spørgsmål, som vi gerne vil stille Rådet. Et af spørgsmålene er, om der er skrevet menneskerettighedsforpligtelser ind i de nuværende forordningsmæssige bestemmelser for Frontex. Eller, for at være lidt mere åben og præcis, om Rådet og Kommissionen kan garantere, at de medlemsstater, der modtager støtte fra Frontex, alle lever op til deres forpligtelser i henhold til international lov og internationale konventioner, når det drejer sig om sikkerheden og overvågning ved deres grænser.
De offentliggjorte statistikker fra Frontex drejer sig kun om antallet af indvandrere, der er forhindret i at komme ind i EU. Der er ikke tal for, hvor mange asylsøgere, der er blevet tilbageholdt, og det står heller ikke klart, hvordan de er blevet behandlet. Vi vil gerne vide, om der findes statistikker for, hvor mange asylsøgere, der er blevet tilbageholdt. Hvis der gør det, vil vi gerne vide, hvorfor disse tal endnu ikke er offentliggjort.
Og endeligt - hvis en asylsøger bliver tilbageholdt, hvilken rolle spiller Frontex så i behandlingen af asylansøgningen? Hvor bliver disse ansøgninger behandlet ? Hvilke mekanismer sikrer, at en ansøgning om asyl bliver grundigt gennemgået, før asylansøgeren bliver afvist?
Tobias Pflüger
Fru formand! EU og dets institutioner hævder altid, at kampen for menneskerettighederne har stor betydning. Men det synes ikke at gælde for EU's eget Frontexagentur og den politik, der ligger bag. EU ønsker at bruge Frontex til at skærme af mod mennesker udefra, ikke til at redde menneskeliv.
Hjælpeorganisationer mener, at der omkommer flere flygtninge efter dannelsen af Frontex, fordi de er nødt til at rejse længere. Frontex militariserer EU's system til afvisning af flygtninge. Spørgsmålet er, hvorfor flygtningene i det hele taget kommer. Det skyldes i høj grad forskellene i levevilkår, og det må der gøres noget ved. Klimaændringerne vil forværre situationen, og endnu flere flygtninge vil søge mod Europa.
Frontex er uden for al parlamentarisk kontrol. Jeg husker en høring tilrettelagt af Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, som den administrerende direktør for Frontex ikke mente, det var nødvendigt at møde op til. EU's strategi er helt klart at "botanisere" blandt indvandrere og flygtninge og beholde de bedste, mens resten holdes ude med bl.a. Fontex' hjælp. I det hele taget forværrer Frontex flygtningenes situation. Min gruppes standpunkt er derfor helt klart. Frontex må opløses, og i stedet må der gøres noget for at give flygtninge praktisk hjælp. Det ville være den rigtige måde at gribe tingene an på. Ikke mere isolationisme og konstant forstærkning af Fort Europa.
Georgios Georgiou
for IND/DEM -Gruppen - (EL) Fru formand! Mellemstatslige aftaler er ikke så komplicerede at læse som tekster af Lysias eller Cicero. På den anden side vil Frontex ikke bidrage med noget som helst til løsningen af de problemer, vi mener, der er mellem Europa og dem der er så uheldige at søge tilflugt her. Der er tale om fattige stakler, asiatiske ofre udnyttet af nabolande som samarbejder med Europa, men som aldrig ser konsekvenserne fra en europæisk synsvinkel.
Men hvis det nu kunne få alvorlige konsekvenser, og Frontex f.eks. ved siden af sine redningsaktioner også skulle underrette os om, hvor de kommer fra, og hvilke lande der tillader denne ulovlige handel med ulykkelige mennesker, som ofte ender på havets bund, så kunne EU tage sine forholdsregler mod disse nationer og skære i de subsidier, som de får rigeligt af i dag.
Koenraad Dillen
- (NL) Fru formand! Isoleret betragtet må vi naturligvis hilse det velkomment, når det bliver meddelt, at Frontex skal have flere opgaver så som etablering af et paneuropæisk grænseværn og oprettelse af en central europæisk database. Det er også et godt tegn, at Frontex har fået grønt lys til at indlede forhandlinger om samarbejdsaftaler med et antal afrejse- og transitlande for at sikre en fælles indsats i kampen mod illegal indvandring. På den anden side er agenturet helt afhængigt af teknisk assistance og politisk støtte fra medlemsstaterne. Det har alt for ofte vist sig at give problemer. Frankrig, Tyskland og Holland har eksempelvis været langt mere aktive end Belgien, som kun har taget del i tre operationer.
Ikke desto mindre skal vi ikke fæste alt for meget lid til styrkelse af de ydre grænser, og vi skal slet ikke lade os blænde af de fotogene Frontexoperationer i Middelhavet. De fleste immigranter kommer lovligt ind i Europa, men når deres visa udløber, forsvinder de ganske simpelt ind i ulovligt ophold. Der er hundredtusindvis af dem. Set på den måde vil de 53.000 arrestationer, som Kommissionen foranledigede for nogle få måneder siden, ikke være andet end en kur mod symptomet.
Problemets kerne er stadig, at både de europæiske medlemsstater og EU er ansvarlige for den ukontrollerede og illegale indvandring, som har så katastrofale konsekvenser for samfundet. Jeg vil her ikke blot henvise til den inkonsekvente visapolitik, til slaphed i efterforskning og i hjemsendelsespolitik, men også til de uansvarlige bølger af legaliseringer i visse medlemsstater, der har formet sig som enorme lotterispil. Udvidelsen af Schengenområdet mod øst er den seneste af disse skadelige beslutninger. Man må derfor spørge sig selv, om meningen med Frontex ikke blot er, at det skal tjene som lynafleder og beroligelse for Europas borgere.
Patrick Gaubert
- (FR) Fru formand, kommissær Jacques Barot ! Vi er i færd med at drøfte meget betydningsfulde dokumenter, som vil betyde en reel ændring, jeg vil næsten sige en gennemgribende revision, af vores måde at styre indvandring på. Jeg tænker her på hjemsendelsesdirektivet, Blue Card-direktivet, direktivet om sanktioner mod arbejdsgivere og direktivet om et fælles sæt af rettigheder.
Dette lovgivningsmæssige arbejde skal afsluttes så hurtigt som muligt, hvis vi ønsker resultater, som gør indtryk på vores medborgere og på statsborgere fra tredjelande. Vi skal sende et klart budskab. Som parlamentarikere må vi skænke spørgsmålet om indvandring alvorlig opmærksomhed og behandler det kontant. Vi er nødt til at se på forvaltningen af vores ydre grænser og på Frontex' rolle i den henseende. Frontex blev ikke dannet for at redde druknende i det sydlige Europa. Det blev ikke dannet for at hjælpe de sultende østeuropæsiske børn, som er på evige migrationsrejser med deres forældre. Frontex' opgave er klar, det skal beskytte vores grænser og dermed beskytte vores medborgere.
Medlemsstaterne må derfor leve op til deres forpligtelser og ansvar. De må stille så mange ressourcer til rådighed for Frontex, at det kan udføre sin opgave under de bedst mulige betingelser. Vi må holde op med at betragte Frontex som et midlertidigt og som et enkeltstående tiltag. Det skal være i stand til at håndtere de udfordringer, der ligger inden for dets område, dvs. migration, og illegal indvandring, organiseret kriminalitet, smugleri og trafficking, i alle former og det skal være istand til at udvikle sig i takt med, at disse udfordringer skifter karakter. Frontexagenturet skal være omdrejningspunktet i et bredt anlagt grænsesikkerhedsprojekt, og det skal i den egenskab kunne samarbejde tættere med de øverste autoriteter på området.
Det er som altid politiske og principielle stridigheder, der kan lægge hindringer i vejen for agenturets arbejde, og alle medlemsstater skal mindes om, at de har forpligtet sig til at vise ansvarlighed, solidaritet og respekt. Jeg håber, at Kommissionen og især Rådet vil vise imødekommenhed over for vores ønsker og anmodninger, og at de ikke vil lægge hindringer i vejen for et agentur, som vi har brug for på europæisk niveau.
Javier Moreno Sánchez
(ES) Fru formand, mine damer og herrer ! Som De siger, hr. rådsformand og hr. kommissær, Frontex fungerer. Sidste år f.eks. reducerede fælles operationer antallet af illegale indvandrere med 61 % på De Kanariske Øer. Men mafiaorganisationer leder efter nye ruter for at komme uden om sikkerhedsoperationerne. Det er som Haren og Skildpadden, de er haren, og vi er skildpadden. Vi kender alle La Fontaines fabel og ved, hvordan den ender - vi vinder helt sikkert kapløbet, men hvor mange liv vil gå tabt, før det sker?
Vi skal være klare og koncise over for hinanden og over for offentligheden. Er vi reelt indstillet på i fællesskab at tage hånd om problemet med illegal indvandring, eller lader vi bare, som om vi er det ? Frontex giver noget for pengene, fordi det reducerer antallet af illegale indvandrere, redder liv, bekæmper trafficking og fungerer som et effektivt afskrækningsmiddel i de regioner, der bliver overvåget.
Ikke desto mindre er det nødvendigt at gå endnu et stykke vej for at etablere et integreret europæisk system til sikring af EU's ydre grænser. Frontex skal have tilstrækkelige ressourcer og bemyndigelser. Kommissionens forslag går i den rigtige retning, men vi vil gerne vide, om medlemsstaterne står samlet og føler sig forpligtet i kampen mod illegal indvandring, et fænomen, der berører os alle og ikke kun landene ved vores sydlige grænse.
Hvordan ser medlemsstaterne på idéen om at oprette det europæiske grænseovervågningssystem ? Og hvordan ser Rådet på en videreudvikling af Frontex med oprettelse af regionale centre i særligt følsomme områder, først og fremmest ved søgrænserne mod syd ?
Og videre i hovedspørgsmålet om grænsebevogtning: hvilken rolle skal Frontex have i Iconet, og hvad er Rådets svar på forslaget om at oprette EUROSUR ?
Afslutningsvis ønsker jeg at sige, at jeg er helt enig med Dem om, hr. kommissær, at samarbejde med tredjelande er en vital del af kampen mod illegal indvandring. Hvilke initiativer vil Frontex tage for at lette indgåelsen af aftaler svarende til dem, medlemsstater som Spanien har indgået ? Jeg mener, at svarene på denne type spørgsmål kan være de første indikationer for, om vi vinder kampen og hvordan.
Sarah Ludford
- (EN) Fru formand! Alle medlemsstater har både ret og pligt til at bevogte deres grænser forsvarligt, til at kontrollere indvandring og til samarbejde indbyrdes og med EU. Det gælder, hvad enten de er med i Schengen eller, som mit eget land desværre, ikke er med. Det indebærer, at de skal samarbejde med og inden for Frontex, for så vidt som det er juridisk muligt, og at de skal understøtte de såkaldte RABIT-hold, hurtig grænseindsatsholdene, og sikre, at Frontex har nok ressourcer.
Men god forvaltning af grænserne skal ikke være ensbetydende med umenneskelig behandling af indvandrere, eller at man ser stort på kravet om at respektere flygtningelovenes bestemmelser om, at asylansøgninger skal tages op til reel behandling. Vi skal derfor som en parallel til de hurtige grænseindsatshold oprette hold af asyleksperter, som kan rykke ud med kort varsel og vurdere hver enkelt anmodning om asyl, hvis der opstår et stort indvandringspres.
Frontex kan ikke erstatte et sammenhængende migrationssystem, som både kan håndtere illegal og legal indvandring, som indeholder reelle muligheder for lovlig immigration, og som holder adgangsmuligheder åbne for asylsøgere. Et sådant system har vi endnu ikke.
Til sidst vil jeg udtrykke mine betænkeligheder over for den tendens, der er til at sætte lighedstegn mellem indvandring og kriminalitet. Ordet "grænsesikkerhed", som bliver brugt så ofte, indbærer, at indvandrere udgør en trussel. Det gør de fleste af dem ikke. Det kan godt være, at de ikke har nogen juridisk ret til at komme, men det er ikke ensbetydende med, at de er kriminelle.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Fru formand! Når det bliver godt vejr i Middelhavet og ved Atlanten, ser vi den illegale indvandrings mest ubehagelige og mest dramatiske ansigt.
Så begynder mafiagrupper at operere langt mere intensivt, fordi risikoen tilsyneladende er mindre. Det er derfor, denne debat er så vigtig. Vi skal understøtte, lette og opmuntre ethvert initiativ til at sætte en stopper for og neutralisere en kriminel trussel, som spiller hasard med menneskeliv, og som ofte helt straffrit gennembryder vores grænser.
Aktiviteter uden for EU er ved at få vital betydning i denne sammenhæng. Det blev demonstreret med Montavia- og Kap Verde-projekterne. Parlamentet gav for nylig Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender lov til at tage del i det projekt og autoriserede to udvalgsrejser til Senegal og Mauretanien, der er vigtige oprindelses- og transitlande i den illegale indvandring.
EU skal fremover være mere synligt og aktivt med udadrettede immigrationspolitiske initiativer, og der skal være mere fokus på relevante stater, først og fremmest Guinea.
Frontex har gjort store fremskridt på kort tid. Det har midlerne, 70 millioner euro for at være helt præcis, og det har godt planlagte koordineringsinstrumenter. Men vi har brug for Rådets uforbeholdne støtte, så f.eks. CRATE kan blive til mere end et katalog over hjælpemidler og tilbud. Vi har at gøre med et påtrængende og dramatisk problem. I Middelhavet og på De Kanariske Øer skal vi følge op på vores resultater og vedligeholde vores system for forebyggelse, hjælp og overvågning med ressourcer og mandskab, der står til rådighed i rette tid og på permanent basis.
I løbet af første kvartal kom der 1.702 immigranter til De Kanariske Øer mod 1.425 i samme periode året før. Der kommer nu flere indvandrere, men fordelt på færre både. I løbet af tre år kom der 48.305 immigranter til De Kanariske Øer. Der er rigtigt, at antallet faldt fra 31.000 i 2006 til 11.000 i 2007, men det er den pinefulde sandhed, at der kommer stadigt flere immigranter til De Kanariske Øer, og at vi finder lig i Middelhavet, ved Orans kyster og ved De Kanariske Øer hver eneste dag.
Desuden - og jeg er ved at slutte af - mellem 15 og 20 % af de immigranter, der bliver hjemsendt, gør endnu et forsøg. Problemet er således vedvarende. Det er derfor, vi har brug for større gensidig beredvillighed globalt og mindre intetsigende retorik.
Genowefa Grabowska
- (PL) Fru formand, hr. kommissær, hr. rådsformand! Malta, Spanien, Italien og Frankrig er alle lande, der i særlig grad mærker migrationsstrømmene, men de er ikke de eneste migrationsruter.
Jeg vil gerne henlede Parlamentets opmærksomhed på EU's grænser mod øst og i sær mod mit eget land, Polen. De seneste måneders begivenheder viser, at migrantstrømmene også går her igennem, og at der også her finder menneskelige tragedier sted. Jeg vil minde Parlamentet om, at to tjetjenske børn døde af udmattelse, da de prøvede at komme ind i Polen sammen med deres mor. Foruden illegale indvandrere fra Ukraine og Hviderusland er der også statsborgere fra Pakistan, Korea og Vietnam i Polens lukkede flygtningecentre.
Migration, og særligt illegal indvandring, er et problem for hele Unionen, og det er derfor beklageligt, at EU ikke har en ensartet måde at gribe illegal indvandring an på. Praksis for asyl og hjemsendelse varierer stærkt medlemsstaterne imellem. Jeg vil derfor fremhæve, at vi savner et lovgivningsmæssigt grundlag, der gælder for hele Unionen. Det ville i det mindste gøre det muligt for os at behandle illegale indvandrere på samme måde i hele EU. Alternativet til illegal indvandring er naturligvis lovlig indvandring, og EU's borgere burde ikke frygte det sidste. Det er en hjælp til det aldrende Europa. Det er derfor, jeg hilser det slovenske formandskabs måde at behandle sagen på velkommen. For jeg mener også, at det er nødvendigt med et bedre samarbejde mellem toldmyndigheder og grænsekontrol, hvis vi skal forbedre Unionens grænseforvaltning.
Medlemsstaterne må også engagere sig kraftigere i de fælles Frontexaktioner. De kan ikke fortsætte med at være så selviske, som de har været til i dag. De skal være mere generøse, når det gælder om at ruste dette vigtige agentur. Jeg tænker ikke kun på eksperthjælp, men også, og det er vigtigere, på skibe, fly og andet materiel, som kan sikre en effektiv beskyttelse af Unionens grænser. Når alt kommer til alt, er både vores fælles sikkerhed og mange menneskers liv på spil i bjergene og på havene.
Carlos Coelho
- (PT) Fru formand, hr. rådsformand, hr. næstformand i Kommissionen ! Vi står over for en krise forårsaget af masseimmigration af illegale indvandrere, en krise, som har konsekvenser for hele EU's sikkerhed og sammenhold. Indvandring er et fænomen af meget store dimensioner, som, særligt i et system uden indre grænser, skal mødes med fælleseuropæiske modforholdsregler.
Jeg støtter derfor oprettelsen af Det europæiske Grænseovervågningssystem, EUROSUR. Det skal strømline og forbinde medlemsstaternes grænsekontrolsystemer, så vi kan styrke EU's indre sikkerhed, bekæmpe illegal indvandring, forhindre forbrydelser på tværs af grænserne og terrorisme, samt styrke medlemsstaternes kapacitet i redningsoperationer.
Jeg er også tilhænger af, at Frontex skal spille en central rolle i kontrollen og overvågningen af de ydre grænser. Jeg er enig i, at Frontex skal lette og effektivisere gennemførelsen af de foranstaltninger, Fællesskabet træffer og vil træffe i fremtiden, når det gælder forvaltningen af de ydre grænser og koordineringen af de aktioner, medlemsstaternes sætter i værk. Det gælder i særlig høj grad, når det drejer sig om teknisk og operationel assistance til de medlemslande, der anmoder om den. Ikke desto mindre vil jeg advare Rådet og medlemsstaterne om, at vi kun kan nå disse mål, hvis vi stiller de nødvendige menneskelige og finansielle ressourcer til rådighed for agenturet. Det har desværre slet ikke været tilfældet indtil for ganske nylig.
Når det gælder indrejse- og udrejsesystemet, tror jeg, at vi skal være mere forsigtige. Jeg er bekymret over denne strøm af forslag om overvågning, som accelererer i alarmerende fart. Det synes, som om vi er ude af stand til at fuldføre, hvad vi har besluttet. Vi farer af sted uden at se til, at vi undgår overlap og dobbeltsystemer, uden at vurdere om disse initiativer holder sig inden for de fundamentale menneskerettigheder og uden at indbygge kontrol, hvor det er på sin plads.
Efter min mening burde Kommissionen i stedet for at foreslå nye projekter koncentrere sig om de projekter, der allerede er forsinkede og gøre dem operationelle så hurtigt som muligt. Det gælder systemer som SIS II (Schengeninformationssystemet) og VIS (Visuminformationssystemet).
Katrin Saks
- (ET) Fru formand, mine damer og herrer ! I et EU uden ydre grænser er samarbejde og sammenhold om forsvaret af vores ydre grænser af stor betydning. Det samme gælder forbedringer i Frontex' arbejde.
Der er sagt meget her om de immigranter, der krydser Middelhavet i både. Dem er vi alle opmærksomme på takket være medierne. Men bortset fra dem har vi også et stort problem med folk, der kommer ind fra tredjelande på visum, og som ikke har til hensigt at tage af sted, når deres visa udløber. Her er først og fremmest tale om indvandrere, der kommer fra øst.
Her er det af stor betydning at få et samlet visuminformationssystem, Et nærmere samarbejde mellem landene er meget vigtigt, og det er ikke nok, at enkelte land eller medlemsstater optræder ansvarligt.
Der har også været meget tale om en fælles migrationspolitik. I visse henseender er det helt klart af stor vigtighed. Men visse områder må forblive et anliggende for den enkelte medlemsstat. Det gælder f.eks. spørgsmålet om kvoter, for hvert enkelt land må fastsætte sine egne rammer for integration. Den slags spørgsmål kan ikke afgøres på et højere niveau.
Panayiotis Demetriou
- (EL) Fru formand! Jeg mener ikke, at det skulle være nødvendigt at gentage det, vi allerede har hørt fra de medlemmer, der har talt. De har på forskellig måde dækket næsten alle aspekter af et problem, alle mener er komplekst, vanskeligt og tydeligvis akut.
Lad mig her og nu med hensyn til Rådets og Kommissionens erklæringer slå fast, at vi skal undgå varm luft og skride til handling. Det, EU skal foretage sig, skal styres af tre principper. For det første skal vi gøre det helt klart, at problemerne med indvandring skal betragtes som fælles europæiske og ikke kun som nationale. For det andet skal princippet om solidaritet føres ud i livet. Og for det tredje skal vi forfølge en holistisk politik, ikke en fragmenteret.
Vi har dannet Frontex, og det er udmærket. Kommissionen forsikrer, at det er blevet organiseret, har fået personel og er blevet forstærket med alle de nødvendige ressourcer. Men kan Frontex løse problemet ? Jeg har mine tvivl. Mine medlemskolleger har talt om emner som baggrunden for immigrationen. Vi er klart nødt til at forstærke Frontex. Men frem for alt må vi vende vores opmærksomhed mod middelhavslandene. Initiativer til søs og på land skal styrkes, så vi i det mindste kan modstå massiv indtrængen af illegale indvandrere. Cypern er et godt eksempel. For nylig blev Cypern mål for illegale indvandrere fra Mellemøsten, der kom ind via tyrkisk besatte områder. EU har midlerne til at gribe ind over for Tyrkiet og til at forhindre, at det finder sted.
Men bortset fra de spørgsmål, alle har taget op, er der endnu et tema til debat, nemlig menneskerettigheder. Det er et vigtigt tema. Vi kan ikke tillade, at menneskerettighederne undermineres i kampen for at stoppe den illegale indvandring generelt. Vi må respektere menneskerettighederne og EU's værdier i vores måde at behandle indvandrere på.
Ioannis Varvitsiotis
- (EL) Fru formand! Nu hvor sommeren er kommet, vil den illegale indvandring desværre antage voldsomme proportioner, særligt i Grækenland og i Middelhavet. Illegale indvandrere vil komme til Grækenlands grænser både over land og over havet. Mit land gør sit bedste. Det har taget alle mulige forholdsregler, men det er ikke nok til at dæmme op for denne tidevandsbølge.
Frontex blev dannet for fem år siden. Er vi tilfredse med resultaterne ? Jeg tør sige, at det er vi, dets sparsomme tekniske ressourcer og begrænsede kompetence taget i betragtning. Men hvis vi vil træffe en reel politisk beslutning, så må vi styrke Frontex yderligere med logistisk infrastruktur og tilstrækkelig kompetence. Det er den eneste måde, vi kan leve op til vores forpligtelser på. Endelig må vi også danne en kystvagt ved søgrænserne i Middelhavet.
Marios Matsakis
- (EN) Fru formand! Problemet med illegal indvandring er meget komplekst. Det er ikke bare et spørgsmål om bevogtning af grænser nationalt eller i EU som helhed.
Vi er nødt til at undersøge, hvilke årsager og hvilke mekanismer der ligger bag, når disse mennesker søger til Europa. De risikerer deres eget og deres kæres liv. De rejser tusinder af kilometer. De udholder forfærdelige forhold, men de fortsætter med at komme. Så mit udgangspunkt er, at selv om vi byggede en seks meter høj mur hele vejen rundt langs Europas grænse, ville de stadigt fortsætte med at komme.
Kommissæren har sagt noget andet, som er meget klogt. Disse mennesker kommer, fordi vi har brug for dem. Der er arbejde til dem i medlemsstaterne. Så hvorfor kan vi ikke finde et forvaltningssystem, som tillader, at disse mennesker bliver ledt ind i vores lande ad legale og sikre kanaler ?
Marie Anne Isler Béguin
- (FR) Fru formand, hr. kommissær, hr. rådsformand! Jeg synes, det er dybt rystende, at man ser det som en trussel mod vores sikkerhed, at sultende mennesker kommer hertil for at søge arbejde, så de kan forsørge de familier, de har efterladt. Jeg vil minde mine medlemskolleger om den tale, hr. Kofi Annan holdt, da vi gav ham Sakharovprisen. Han bad os gøre det stik modsatte af, hvad vi faktisk gør, nemlig at åbne vores grænser. Hvis vi kigger lidt ind i fremtiden, ser vi alt for tydeligt, at vi får brug for disse arbejdere, for vi vil få mangel på arbejdskraft i EU.
Men hvad er det, vi gør ? Vi bygger mure, og vi vil vælge, hvem der skal have adgang. Vi vil vælge de folk ud, som vi har brug for. Det er helt uacceptabelt. Vi har brug for en anden politik, en politik som er åben over for alle disse mennesker.
Men det, jeg vil vide, det er, hvad Frontex håber at kunne stille op i f.eks. transitlandene. Jeg vil her nævne Mauretanien, et land, jeg kender til, fordi EU sendte mig derned som leder for en delegation af valgobservatører. Vi forpligtede os til at hjælpe dette fattige land med overgangen til demokrati. Det skal styre de indvandrerstrømme, der rejser igennem landet på vej til De Kanariske Øer.
(Formanden fratog taleren ordet)
Hubert Pirker
- (DE) Fru formand, mine damer og herrer ! Vi er her for at diskutere Frontex, og det er det, vi skal koncentrere os om. Vi skal naturligvis betragte Frontex som et led i en sammenhængende migrationsstrategi, der på den ene side forvalter den legale indvandring, men på den anden side bekæmper illegal indvandring.
I denne større sammenhæng udgør Frontex et sikkerhedsinstrument, som kampagnen mod illegal indvandring og menneskesmuglere er afhængigt af, og som bliver taget i brug i de regioner, hvor medlemsstaterne har vanskeligt ved at klare situationen. Det er derfor, vi må sikre, at Frontex faktisk kan udvikle sig til sikkerhedsinstrument, der får succes.
Parlamentet har præsteret en fordobling af budgettet og en kraftig forlængelse af tidshorisonten for de fælles operationer. Jeg er glad for, at Hera og Nautilus operationerne allerede er sat i værk, og at Poseidon vil gå i gang i løbet af de nærmeste dage, Men, og jeg henvender mig her til Rådet, ingen operation kan lykkes, medmindre medlemsstaterne har sørget for de rigtige betingelser og stiller de nødvendige redskaber til rådighed.
Og det er så min anmodning og min indtrængende appel til Rådet: Gør Deres allerbedste for, at vi kan undgå situationen i de foregående år, hvor medlemsstaterne var så fodslæbende. De bør kunne forstå, at i det lange løb har vi brug for dette sikkerhedsinstrument, og at vi må gøre det i stand til at fungere effektivt med det nødvendige udstyr ...
(Formanden afbrød taleren)
Janez Lenarčič
Fru formand! Det har været overordentligt interessant at overvære denne dynamiske debat. Jeg tror, der var én ting, der stod klart for alle under debatten: Legal indvandring er den form for immigration, EU har behov for, mens den anden form, illegal indvandring, skal bekæmpes. Det var et tema i dagens debat.
Formandskabet er helt klart enig med dem, der mener, at illegal indvandring skal bekæmpes, fordi det som regel har en kriminel baggrund. Der ligger et system af organiseret kriminalitet bag, der ikke interesserer sig for, hvad de mennesker, der forsøger at komme ind i EU, må udholde. Jeg må sige, at jeg ikke forstår de parlamentsmedlemmer, der siger, at Rådet forsøger at undvige denne debat. Jeg forstår heller ikke dem, som mener, at vi bare snakker og intet udretter.
Rådet viger ikke uden om denne debat. Det var det slovenske formandskab, som i marts i år organiserede en konference om de fremtidige udfordringer for kontrollen med EU's ydre grænser. Alle, eller de fleste af de emner, der har været oppe i dagens debat, var til behandling på denne konference, som var på ministerniveau. Jeg er helt enig med fru Hennis-Plasschaert i, at det nu er tid til handling. Når hun er fraværende, er det et bevis på, at vi er skredet til handling. Hun tager del i noget meget vigtigt, nemlig i den afsluttende fase af trepartsdrøftelserne om hjemsendelsesdirektivet. Jeg forstår, at forhandlingerne går godt, og at de muligvis afsluttes med succes i dag.
Hjemsendelsesdirektivet er et vigtigt element i kampen mod illegal indvandring. Hvis det bliver vedtaget ved førstebehandlingen, sådan som det er det slovenske formandskabs håb og Europa-Parlamentets målsætning, så har vi fået et nyt redskab, som vil hjælpe os i kampen mod den illegale indvandring.
Det har store politiske omkostninger at vise solidaritet, når det drejer sig om problemerne med illegal indvandring. Men vi må ikke desto mindre fremhæve, at der allerede eksisterer visse elementer af solidaritet. Vi havde Schengenressourcen eller Schengenfaciliteten for nye medlemsstater, vi har Frontex, og kommissæren har opregnet vigtige ressourcer, som medlemsstaterne frivilligt har stillet til rådighed for agenturet i solidaritetens navn.
Jeg kan derfor ikke være enig i, at der ikke er solidaritet i EU. Det er der, men der er brug for forbedringer. Vi må tage i betragtning - og jeg mener, at hr. Fava var blandt dem, der gjorde opmærksom på det - at kontrollen med de ydre grænser er medlemsstaternes kompetence. Hvorfor ? Simpelthen fordi de fleste af dem ønsker det sådan. Der er derfor grænser for solidariteten. De fleste af medlemsstaterne ønsker, at kontrollen med ydre grænser skal være deres kompetence.
Fru Saks nævnte, at medlemsstaterne ikke ønsker at blive påtvunget indvandringskvota udefra eller fra oven. De vil selv afgøre den slags spørgsmål. Sådan er de rammer, som vi arbejder inden for, og hvor det slovenske formandskab leder efter mulige veje fremad. Jeg mener, at vi allerede har kunnet gennemføre en række initiativer, men vi er stadig nødt til at arbejde videre med andre.
Jeg ville gerne sige nogle ord om modtagelsescentrene, et emne hr. Moreno Sánchez har taget op. Der er stadig en meget svær diskussion i gang om dem. Her er tale om et politisk følsomt problem og ikke blot et emne på en dagsorden. Rådet vil være optaget af det i nogen tid fremover.
Hr. Özdemir rejste spørgsmålet om asyl. Der findes aylstatistikker. Asylsystemet fungerer godt på EU-niveau. Men vi prøver at forbedre dets effektivitet. Første skridt var Kommissionens grønbog om fremtidens asylsystem. og den beslutning Rådet (retlige og indre anliggender) ved sidste samling traf om at forbedre det gensidige praktiske samarbejde.
Jeg vil holde inde her, selv om jeg kunne sige mere om dette interessante og aktuelle emne. Mine damer og herrer, jeg kan forsikre Dem for, at Deres mening tæller, og at vi vil have den i erindring, når vi fortsætter drøftelserne. Det slovenske formandskab er afhængigt af Deres medvirken, hvis der skal gøres fremskridt i behandlingen af denne sag.
Jacques Barrot
næstformand i Kommissionen. - (FR) Fru formand, mine damer og herrer ! Jeg vil først og fremmest vende tilbage til hovedemnet for denne debat, nemlig Frontex, for at gøre visse ting klart. Særligt hr. Fava har ønsket at vide, om det materiel, Frontex skal bruge, er fuldt operationelt.
Det er rigtigt, at Frontex er afhængigt af medlemsstaterne når det gælder det tekniske udstyr, der skal bruges i de operationer, det koordinerer. Indtil nu har agenturet været tilfreds med den måde, medlemsstaterne har stillet udstyret i CRATE til rådighed.
Et videre skridt ville naturligvis være at ændre i den grundlæggende forordning for agenturet, så den kommer til at indeholde bindende forpligtelser for medlemsstaterne. Kommissionen nævner den mulighed i sin evalueringsrapport, og diskussionerne om den sag fortsætter mellem Frontexagenturet og medlemsstaterne. Frontex har indgået tekniske aftaler med de fleste af medlemsstaterne om brugen af materiellet. Det er naturligvis ikke i stand til selv at indkøbe meget kostbart materiel, men Kommissionen foreslog i sin evalueringsrapport, at Frontex skulle købe eller lease det almindeligst anvendte udstyr, dvs. natobservationsudstyr, mindre radaranlæg, termografikkammeraer osv.
Da hr. Moreno Sánchez nu tog emnet op, vil jeg også gerne sige, at der jo findes særlige risikoområder, og at vi måske kunne forestille os, at der blev dannet permanente operationscentre på de steder. Frontex er i øjeblikket ved at undersøge sagen.
Der var mange andre spørgsmål fra medlemmerne, og jeg undskylder, at jeg ikke tager dem alle op, selv om jeg tog fyldestgørende notater.
Flere har spurgt, om Frontex er i stand til at hjælpe folk, når deres både forliser. Det er vigtigt at fastholde, at det er medlemsstaternes ansvar at redde dem, der er ude for den slags uheld. Frontex har intet mandat på området. Men når det er sagt, tror jeg man kan sige, at mange menneskeliv heldigvis er blevet reddet under de operationer, Frontex har stået for. Der skal reddes flere og flere, for det vi har lært af de frygtelige forlis, som fattige, ofte groft udnyttede, mennesker er ude for, det er, at vi her har at gøre med et vigtig side af operationerne.
Jeg vil kort gentage det, formanden for Rådet lige har sagt, og som også hr. Gaubert har nævnt: Når alt kommer til alt, skal Europa få kontrol over migrationsstrømmene, og migrationsstrømmene lader sig ikke kontrollere effektivt uden Frontex eller uden overvågning af vores ydre grænser. Der er ingen tvivl om, at vi har brug for en lovmæssig ramme, som gradvis vil gøre Europa i stand til at præstere en virkeligt europæisk løsning på alle disse migrationsproblemer. Jeg må også sige, at en af de større opgaver, jeg har foran mig, det er forberedelsen af en meddelelse om denne brede tilgangsvinkel til migration, som vil tage alle de aspekter, De har nævnt, i betragtning.
Jeg vil tilføje, at en migrationspolitik kun kan blive vellykket, hvis den gennemføres i samarbejde med oprindelseslandene, og at alt, der er sagt om den sag, helt klart viser, at alle bestræbelser på at styrke samarbejdet med de pågældende lande vil blive hilst velkommen.
Hr. rådsformand! De fremhævede for et øjeblik siden, at trepartsdrøftelserne om "hjemsendelsesteksten" øjensynligt gør fremskridt. Det drejer sig også her om en af hjørnestenene i en bredt anlagt indvandringspolitik. Den må naturligvis være bredt anlagt, men det skal også være en fælles politik. Solidaritet er meget vigtig. Der har været meget tale om redningsaktioner til søs her i aften, men vi må ikke glemme Europas grænser mod øst.
Naturligvis - og jeg vil slutte af med dette punkt - skal vores behandling af illegale indvandrere respektere de fundamentale rettigheder, som Europa er så stærkt forpligtet af. Alt i alt betyder det, at vores udgangspunkt skal være en virkeligt bred tilgangsvinkel, en human, men også en meget seriøs og fast tilgang. Dette er afgørende betydning, hvis vi vil undgå, at Europa udvikler sig til en fæstning, hvis vi ønsker åbenhed, men åbenhed inden for et sæt regler, som vi mener er fornuftige, som respekterer individet, og som samtidigt lægger vægt på at sikre integrationsbestræbelserne i de enkelte medlemsstater. For en indvandringspolitik kan ikke være vellykket uden integration.
Det var alt, hvad jeg havde at sige, og jeg undskylder over for medlemmerne, at jeg ikke har besvaret alle de spørgsmål, der blev stillet. Vær forvisset om, at jeg er parat til at lytte til Parlamentet i arbejdet med at lægge fundamentet for en samlet indvandringspolitik.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Marian-Jean Marinescu  
EU's ydre grænser, det være sig til lands eller til vands, beskytter alle medlemsstaterne mod mulige trusler fra illegale indvandrere, trafficking og organiseret kriminalitet.
De redskaber, som Kommissionen har foreslået til videreudvikling af Frontexagenturet, dvs. højteknologisk grænseovervågningsapparatur og teknisk udstyr samt hurtig grænseindsatsholdene er uden tvivl på deres plads.
Men ikke desto mindre skal arbejdet med at styrke grænserne være en fælleseuropæisk opgave og ikke et anliggende kun for de lande, som ligger op til grænserne. Det er også nødvendigt at operere ved grænserne i de lande, som ligger op til EU og ikke bare ved EU's egne grænser.
Jeg vil minde Dem om, at politisk stabilitet, udvikling af demokrati og økonomi samt forbedringer af levestandard i de tredjelande, der grænser op til EU, vil mindske presset på grænserne betydeligt. Derfor bør samarbejde med de relevante myndigheder i de pågældende lande have høj prioritet.
De projekter, Kommissionen har foreslået, har stærkt behov for tilstrækkelig finansiering, så de kan blive gennemført hurtigst muligt.
