Spørgetid (spørgsmål til Rådet) 
Formanden
Det næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B7-0002/2010).
Jeg vil gerne byde ministeren velkommen til denne første spørgetid med det spanske formandskab.
Følgende spørgsmål er stilet til Rådet.
Spørgsmål 1 vil ikke blive behandlet, da det vedrører et emne, der allerede står på dagsordenen for denne mødeperiode.

Om: Kreditstramning/lån til erhvervslivet
Den tyske økonomiminister sagde i december, at Tyskland stod over for en ny kreditstramning, hvis bankerne ikke forhøjer lånene, navnlig til små og mellemstore virksomheder. Dette er et problem, der kan brede sig til hele EU.
Hvilke specifikke foranstaltninger vil Rådet træffe for at sikre, at banker lader erhvervslivet få adgang til lån, så virksomhederne kan opretholde sig selv, skabe beskæftigelse og vækst og bidrage til det økonomiske genopsving?
Diego López Garrido
Fru formand! Problemet med at sikre, at virksomhederne har tilstrækkelig adgang til kapital, og de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i denne retning, har som bekendt optaget Rådet i nogen tid.
I januar sidste år bemærkede Rådet, at medlemsstaterne havde handlet stærkt og beslutsomt for bl.a. at frigøre kreditmarkederne. I foråret fastslog Det Europæiske Råd betydningen af fortsat at anvende de økonomiske genopretningsforanstaltninger og opfordrede Kommissionen og Rådet til at evaluere effektiviteten af de vedtagne foranstaltninger og rapportere tilbage til Det Europæiske Råd i juni.
Det Europæiske Råd i juni evaluerede rent faktisk effektiviteten af de foranstaltninger, som medlemsstaterne havde truffet for at støtte den finansielle sektor, og situationen med hensyn til stabiliteten og funktionen af finansielle markeder. Disse resultater blev i form af en rapport returneret til Det Europæiske Råd. Så rapporten blev videregivet fra Rådet med andre ord Ministerrådet til Det Europæiske Råd. Rapporten var positiv, og det fremgik af den, at der fandtes rekapitaliseringsgarantier og -mekanismer i medlemsstaterne, ligesom det konkluderedes, at medlemsstaterne havde spillet en afgørende rolle med hensyn til at bringe den nedadgående spiral til ophør. Jeg vil gerne minde om, at hele det finansielle system var i fare for at smelte ned i slutningen af 2008.
Der var derfor positive virkninger af at give bankerne adgang til global finansiering, hvilket igen forstærkede kreditstrømmen til realøkonomien. Rådet anerkendte, at de foranstaltninger, som landene havde vedtaget, havde haft stor betydning for opretholdelsen af kreditkanalerne.
På nuværende tidspunkt ligger banksektoren under for et vist pres med hensyn til rekapitalisering, og Rådet opfordrede derfor medlemsstaterne til individuelt at rekapitalisere eller genoprette deres balance for at nedbringe usikkerheden og gøre det lettere at give kredit.
I sidste måned - december - kunne Rådet se, at medlemsstaterne havde anvendt en lang række støtteforanstaltninger med det formål at genoprette den finansielle stabilitet. Det understregede dog, at genopretningen af dem fortsat var noget skrøbelig, og opfordrede Det Europæiske Banktilsynsudvalg til at udsende regelmæssige oplysninger om den mængde kapital, der var tilgængelig til supplerende lån.
Vi har nu en række foranstaltninger på plads: dels Rådets overvågning, dels vejledning fra Det Europæiske Råd. Resultatet har været en forbedring, og Den Europæiske Centralbank har forståeligt nok handlet for først og fremmest at sikre bankernes likviditet og virksomhedernes adgang til lån.
Gay Mitchell
(EN) Fru formand! Må jeg sige til ministeren, at det er min erfaring, at nogle banker - på ingen måde alle banker, men nogle banker, måske endog mange banker - opførte sig uansvarligt, da finansmarkedet voksede, og nogle banker - måske igen ikke alle banker, men mange banker - opfører sig stadig uansvarligt i opsvingets spædeste uger og måneder.
Jeg er f.eks. bekendt med en bestemt virksomhed i Dublin, som ledes godt, og hvor manden omhyggeligt lever op til sine forpligtelser, mens banken langt fra hjælper ham. Den har benyttet lejligheden til at nedbringe hans overtræk og sætte hans virksomhed under pres - en virksomhed, der er levedygtig, en virksomhed, der vil overleve denne recession.
Jeg vil opfordre ministeren til at tage disse banker i hånden, fortælle dem, at vi giver dem skatteydernes penge, og at vi forventer, at de tager hensyn til den offentlige interesse og ikke blot til deres aktionærers interesser, hvoraf nogle er meget velhavende aktionærer.
Diego López Garrido
Fru formand! Jeg må sige, at jeg mener, at Rådet og de europæiske institutioner udfører et godt stykke arbejde. Jeg mener, at de har udført et godt stykke arbejde, og at de har ydet et stort bidrag til at forhindre et sammenbrud i tilgængeligheden af likviditet i hele økonomien.
Økofin har fulgt og følger stadig de foranstaltninger, som medlemsstaterne har vedtaget. Det gør det på en systematisk måde. For eksempel ser Økofin i øjeblikket på, hvordan garantierne til bankerne stilles til rådighed, om der fastsættes restriktioner eller ej for virksomheder i den finansielle sektor, og hvordan kreditfinansiering gennemføres af Den Europæiske Centralbank.
Jeg vil blot sige, at hr. Trichet, formanden for Den Europæiske Centralbank, den 7. december 2009 sagde, at der ikke findes nogen restriktioner for bankernes lån af penge fra Den Europæiske Centralbank. Der er ingen restriktioner. Hvis der er banker, som ikke benytter sig af dette, er det op til hver enkelt af disse finansielle organer. Der findes dog ingen form for restriktioner hvad angår EU eller Den Europæiske Centralbank.
Under alle omstændigheder vil Rådet naturligvis hellere end gerne sammen med Europa-Parlamentet undersøge de nuværende direktiver, som skal drøftes i relation til det finansielle tilsyn med systemerne eller alle andre initiativer, som Kommissionen eventuelt træffer i denne henseende.
Catherine Greze
(FR) Fru formand! En af formandskabets prioriteter er at styrke EU's indflydelse på den internationale scene, mere specifikt i Latinamerika.
Men hvilken form for indflydelse taler vi om? De aktuelle internationale forbindelser giver kun lidt plads til demokrati og menneskerettigheder. Ønsker Rådet at anvende frihandelsaftaler til at støtte regimer, der hele tiden tilsidesætter menneskerettighederne i Latinamerika?
Jeg vil gerne nævne Peru som eksempel, hvor voldshandlinger begået i Baua er en frygtelig illustration af den måde, hvorpå regeringen samarbejder med multinationale selskaber ved at konfiskere jord fra de indfødte til finansielle formål. Næsten 70 % af jorden er allerede i hænderne på multinationale selskaber og mineselskaber.
Et andet berygtet eksempel er Colombia, der er det farligste land for fagforeningsfolk, eftersom hundredvis af mennesker myrdes her. Mit spørgsmål er følgende: Agter formandskabet igen at gøre menneskerettighederne til et centralt element i EU's udenrigspolitik i Latinamerika?
Formanden
Jeg er ked af det, men spørgsmålet ser ikke ud til at have noget at gøre med det foregående spørgsmål. Jeg ved ikke, om De har deltaget i spørgetiden før, men De har kun lov til at stille et supplerende spørgsmål, der har forbindelse til hovedspørgsmålet. Jeg er ked af det, men jeg er nødt til at se fuldstændig bort fra spørgsmålet. Jeg foreslår, at De læser forretningsordenen.
Mig bekendt var der ikke nogen supplerende spørgsmål, da jeg afsluttede det sidste spørgsmål. Jeg vil derfor gå videre, hvis der ikke er andre spørgsmål vedrørende kreditstramning/lån til erhvervslivet.
Hr. Zemke, hvis det er det, Deres spørgsmål vedrører, har De 30 sekunder.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Fru formand! Ja, det er præcis, hvad mit spørgsmål handler om.
Vi ved ganske udmærket, at situationen er forskellig i de enkelte medlemsstater. Når vi taler om hjælp til erhvervslivet vil jeg i den forbindelse gerne spørge til situationen i Grækenland, for krisen her er i dag værre end nogen andre steder - påtænkes der nogen særlige foranstaltninger i forbindelse hermed?
Diego López Garrido
Fru formand! Jeg mener, at et senere spørgsmål omhandler nøjagtig det samme spørgsmål. Jeg vil gerne bede parlamentsmedlemmet om at blive her, indtil jeg besvarer det, og jeg vil derfor besvare både dette spørgsmål og det spørgsmål, der står på dagsordenen, samtidig.
Jeg henviser til spørgsmål 9 på den liste, jeg er i besiddelse af, eller spørgsmål 8 på den aktuelle liste fra fru Kratsa-Tsagaropoulou: Den økonomiske situation i Grækenland.
formand for Rådet. - (ES) Fru formand! Jeg henviser til spørgsmål 9 på den liste, jeg er i besiddelse af, eller spørgsmål 8 på den aktuelle liste fra fru Kratsa-Tsagaropoulou: Den økonomiske situation i Grækenland.
Om: Kosovos integration i EU
Hvorledes har Rådet til hensigt at imødekomme Europa-Parlamentets ønske om at omfatte Kosovo i EU-programmerne, de indledende tiltrædelsesstrategier og Thessaloniki-processen uafhængigt af dets status?
Diego López Garrido
Fru formand! Rådet har altid stået fast på planerne om optagelse af det vestlige Balkan i Europa. Dette har ubestridt været en del af udenrigspolitikken, i dette tilfælde naboskabspolitikken, og selv EU's udvidelsespolitik.
På Rådets møde i december 2009 bekræftedes således behovet for at respektere visse retfærdige betingelser med hensyn til stabiliserings- og associeringsprocessen for Balkanlandene.
Med hensyn til Kosovo har Rådet allerede fastslået, at medlemsstaterne i denne sag træffer beslutning i henhold til national praksis og folkeretten.
Som bekendt er Kosovos ensidige uafhængighedserklæring i øjeblikket genstand for en retssag ved den internationale domstol. Under alle omstændigheder har Rådet dog altid medtaget Kosovo i sine politiske forbindelser med Balkanlandene, og der har været konsensus mellem medlemsstaterne og regeringerne i denne henseende f.eks. med hensyn til liberalisering af visa, som Kosovo bør nyde godt af, hvilket Rådet altid har haft forståelse for. Derudover er Kommissionens meddelelse om metoder til styrkelse af Kosovos politiske og socioøkonomiske udvikling blevet hilst velkommen.
Rådet opfordrede Kommissionen til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at støtte Kosovos fremskridt i retning af EU i overensstemmelse med de europæiske perspektiver for regionen, som jeg tidligere henviste til.
Rådet opfordrede Kommissionen, og dette blev naturligvis gjort med konsensus, til at indlede Kosovos deltagelse i EU's programmer, indarbejde Kosovo i det økonomiske og fiskale tilsyn, iværksætte anden del af førtiltrædelsesbistanden og styrke dialogen om stabiliserings- og associeringsprocessen.
Disse konklusioner blev godkendt på det seneste møde i Det Europæiske Råd den 10.-11. december 2009.
Bernd Posselt
(DE) Fru formand, hr. formand for Rådet! Jeg har to yderligere specifikke spørgsmål. Mener rådsformanden for det første, at vi under det spanske formandskab vil få held til at gøre fremskridt med hensyn til visumordninger for Kosovo, så Kosovo ikke vil forblive et fængsel i en fri Balkanregion? Hvad vil formandskabet for det andet gøre for at forsøge at få medlemsstater, der ikke anerkender Kosovo, til at gøre det? Som jeg sagde er det primære spørgsmål dog visumordningerne.
Diego López Garrido
Fru formand! Jeg henviste tidligere til visumordningen.
Rådet har altid givet udtryk for et ønske om, at Kosovo også skal være omfattet af visumordningen og af en mulig liberalisering af visa i hele regionen. Som bekendt arbejder Kommissionen på de nærmere detaljer. Først vedrørende visumlettelse og endog visumliberalisering, så den kan fremlægge et forslag for Rådet. Visse krav skal dog naturligvis opfyldes i forbindelse hermed, og i denne henseende samarbejder Kommissionen med de berørte lande. Den samarbejder med Kosovo og informerer regelmæssigt Rådet.
Tanken om liberalisering af visa, der kan udstrækkes til EU's naboområder, er noget, som Rådet og det spanske formandskab helt sikkert deler, og jeg mener det er en af de politiske retninger, vi helt klart må fremme i Europa i de kommende få måneder med hensyn til mobilitet, mulighed for at kommunikere og bevæge sig rundt ikke blot i EU, men i alle områder i lande, der grænser op til EU. Jeg mener, at det helt klart vil være til gavn for begge sider. For EU, der udsteder disse visa, og for disse lande, der naturligvis også må gøre det på et gensidighedsgrundlag.
Andreas Mölzer
(DE) Fru formand, hr. formand for Rådet! Vil Serbiens synspunkter og den information, landet giver, blive taget tilstrækkeligt i betragtning i forbindelse med alle de initiativer, som Rådet træffer med hensyn til Kosovo? Uanset territoriespørgsmålet vedrørende Kosovo er Serbien naturligvis en nøglestat i forbindelse med integrationen af det vestlige Balkan i EU, og et land, som vi bør inddrage i alle de skridt, vi tager.
Nikolaos Chountis
(EL) Fru formand, hr. López Garrido! Jeg glæder mig over den holdning, Spanien indtager, idet Spanien ikke har anerkendt Kosovos uafhængighed, og den nylige beslutning om at trække de spanske tropper, der indtil nu har været udstationeret i Kosovo, hjem.
Da vi befinder os i en periode med økonomisk krise, vil jeg gerne stille følgende prosaiske spørgsmål: Hvor meget kostede det Spanien at have tropper der? Kan formanden for Rådet kommentere den holdning, som mit land, Grækenland, har indtaget, da Grækenland har den samme styrke i Kosovo, og som vi alle ved, har økonomiske problemer? Er det rigtigt fortsat at have tropper i Kosovo?
Diego López Garrido
Fru formand! Med hensyn til det første spørgsmål om Serbien er Serbien naturligvis det stærkeste land på det vestlige Balkan, som vi altid må tage reelt hensyn til i enhver politik, i dette tilfælde politikken for det europæiske perspektiv, som er EU's politik over for det vestlige Balkan.
Der er naturligvis en nyere aftale, som parlamentsmedlemmet vil være bekendt med, om liberalisering af visa for Serbien, og Serbien indgav for nylig også en formel ansøgning om tiltrædelse af EU som en yderligere konsekvens af, at den fastlåste situation i forbindelse med den interimsassocieringsaftalen med Serbien er blevet løst.
Hvis det sker, går vi ind for at anvende fællesskabsforordninger, for at Kommissionen undersøger dette, for at afgive en teknisk udtalelse og behørigt beslutte, om det er realistisk muligt at indlede tiltrædelsesforhandlinger via opfyldelsen af Københavnskriterierne. Serbien er således naturligvis et land, der har en indlysende vægt i regionen, og som efter vores mening har et europæisk perspektiv. Flertallet i Rådet, som nu er enstemmigt, gik ind for at fjerne blokeringen af interimsaftalen, og det har fuldstændigt associeret sig med Serbien.
Hvad angår Kosovo, blev jeg spurgt om noget, som vedrører spansk indenrigspolitik og den spanske regerings interne beslutninger. Som bekendt repræsenterer jeg i denne situation Rådet, ikke noget bestemt land, men Rådet, og selv om jeg var i besiddelse af de specifikke data, der henvises til, hvilket jeg ikke kan være, mener jeg, at det i dette tilfælde ikke er muligt for mig at tale på vegne af et land, da jeg taler på vegne af Rådet, et af EU's organer, som repræsenterer 27 lande.
Om: Ødelæggelsen af de tropiske regnskove
Er Rådet med henblik på resultatet af de internationale drøftelser om klimaændringer på topmødet i København i december enigt i, at europæisk landbrug ganske vist bidrager til produktionen af CO2, men at ødelæggelsen af de tropiske regnskove i Amazonområdet mere end modsvarer de negative virkninger af den europæiske landbrugsproduktion med hensyn til CO2-emissioner?
Diego López Garrido
Fru formand! Rådet er helt enigt med hr. Higgins i, at landbruget og skovrydningen er faktorer, der påvirker emissionen af CO2 til atmosfæren.
Det er svært at vide, hvilken af disse to faktorer der har den største virkning. Dette er en videnskabelig debat snarere end en politisk. Under alle omstændigheder må der dog gribes ind på begge områder samtidig, og sådan har det altid været.
Når det handler om bæredygtigt landbrug, har vi altid gjort fremskridt på begge områder. Dette har endog ført til ændringen af EU's politik for udvikling af landdistrikter. Som en del af revisionen af reformen af den fælles landbrugspolitik indgår det i håndteringen af udfordringer som afbødning af og tilpasning til klimaændringer, og som bekendt betragtes den fælles landbrugspolitik i forbindelse med udviklingen af den europæiske politik som en vigtig faktor, der skal tages i betragtning i forbindelse med den bredere politik for håndteringen af klimaændringer.
I 2008 bakkede Rådet op om nogle forslag fra Kommissionen vedrørende ødelæggelse af skove, og Kommissionen foreslog, at tab af skovarealer, der jo hele tiden forsvinder hastigt, skal standses senest i 2030, og at den massive rydning af tropiske regnskove skal nedbringes med mindst 50 % i 2020 sammenlignet med det nuværende niveau.
Vi må derfor fremme en bæredygtig forvaltning af skovene. Med hensyn til skovrydningen udgør nedbringelse af ødelæggelsen af skovene helt klart en del af det spanske formandskabs mål, og vi forstår, at det er nødvendigt at anvende nogle af de instrumenter, som EU råder over, f.eks. det ikke juridisk bindende instrument, på alle typer af skov, og EU's handlingsplan om håndhævelse af skovlovgivning, retsstatsforhold og handel, som f.eks. bestemmer, at der skal indføres retlige rammer for at forhindre import af ulovligt fældet træ.
EU indtog denne holdning til trods for de forskellige grader af skuffelse, som den manglende opfyldelse af nogle af målene i København medførte, og visse tekniske spørgsmål i tilknytning til betydningen af rydningen af tropisk regnskov, som skal løses i udviklingslandene som en nøglefaktor i forhindringen af CO2-emissioner, blev klarlagt.
Derudover skal det siges, at konferencen vedtog en beslutning om foranstaltninger til nedbringelse af skovrydningen og ødelæggelsen af skove, idet støtte til forbedring af udviklingslandenes kapacitet blev kraftigt øget.
Jim Higgins
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne ønske det spanske formandskab held og lykke. Jeg synes, det er kommet godt fra start i denne uge. Så viva España!
Må jeg blot tilføje i tilknytning til selve spørgsmålet, at træer udgør kulstofdræn, fordi de absorberer CO2-emissioner. Tragedien i Amazonområdet, hvoraf 60 % ligger i Brasilien, er, at den skånselsløse ødelæggelse af den smukke Amazonregnskov er tydelig. For eksempel er 4,1 mio. km2 indtil videre blevet ødelagt. Det fjerner kulstofdrænet, det ødelægger livsformer, da Amazonindianerne udryddes, og for det tredje ved vi, at produktionsstandarderne inden for landbruget på ingen måde lever op til EU's krav.
Er der i sidste ende noget, vi kan gøre, eller er det bare tom snak?
Diego López Garrido
Fru formand! Jeg vil gerne sige til hr. Higgins, at vi er meget enige i hans overvejelser, og at sandheden er, at det spanske formandskabs mål med hensyn til biodiversitet er at intensivere bevaring og en bæredygtig udnyttelse, dvs. at have en avanceret, indgående vision i tilknytning til biodiversitet. Det vil være et af de centrale punkter, et af vores formandskabs prioriteter.
Jeg glæder mig over hr. Higgins' vurdering af starten på vores formandskab, og jeg kan endvidere fortælle, at Kommissionen agter at fremlægge en grønbog om beskyttelse af skove i starten af året. Dette kunne blive et meget vigtigt initiativ, og arbejdet vil blive udført på denne front som reaktion på ødelæggelsen af disse områder. Hr. Higgins har nævnt nogle af disse elementer, og der er andre som f.eks. skader forårsaget af skovbrande.
Der er mange andre elementer, som skal tages i betragtning, men det er sikkert, at dette vil være et vigtigt tidspunkt for bekæmpelse af ødelæggelsen af vores træer, at dette fokus passer godt ind i biodiversitetsstrategien, og at dette uden tvivl vil være et af nøgleelementerne i EU's indsats i år.
Chris Davies
(EN) Fru formand! Jeg glæder mig over, at et af de få vellykkede resultater af konferencen i København var bred enighed om en mekanisme, der vil sætte de udviklede lande i stand til at bidrage finansielt til at forebygge ødelæggelsen af de tropiske regnskove.
Så er ministeren enig i, at et af det spanske formandskabs mål bør være at give denne aftale indhold og at sikre en god indikation fra Europa om, hvor meget vi er parate til at forpligte for at forhindre ødelæggelsen af regnskovene?
Franz Obermayr
(DE) Fru formand, hr. formand for Rådet! Som vi alle ved blev der indført certifikater for at opnå en reduktion af CO2-emissionerne, og det er det, mit spørgsmål handler om. For ikke så længe siden kom det frem, at der var underhåndsaftaler og misbrug af emissionshandelsordningen. I hvilken udstrækning er disse anklager blevet undersøgt, eller er de ved at blive undersøgt, og er der planlagt nogen ændringer i denne henseende?
Diego López Garrido
Fru formand! Jeg er enig i den første tale. Jeg mener, at dette ligger på linje med det, vi har sagt. Vi må håndtere rydning af tropiske regnskove i udviklingslandene. Det er en vigtig faktor i forbedringen af udviklingslandenes kapacitet, herunder til deres egen gavn, og det skal ske med de indfødte befolkningsgruppers, lokalbefolkningens deltagelse, og der skal oprettes nationale skovkontrolordninger.
Jeg mener således, at der blev gjort væsentlige fremskridt i København i denne henseende, og det kan ikke nægtes, at EU opretholder sin stilling som fortrop og leder i denne henseende og i andre henseender i tilknytning til bekæmpelsen af klimaændringer. Den kritik, der kan fremsættes af EU i tilknytning til København, er, at det har været meget længere fremme end det, der blev opnået her.
EU ønsker at håndtere dette spørgsmål langt mere indgående, så det tager naturligvis hensyn til de rejste spørgsmål, som hænger nøje sammen med EU's indsats i relation til bekæmpelse af klimaændringer.
Det bestemte spørgsmål, der rejses, ligger naturligvis inden for grænserne af det, der gennemføres i praksis, gennemførelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af klimaændringer. En del af dette går naturligvis ud på at forhindre at individuelle instrumenter misbruges, og det er en del af det problem, som denne foranstaltning eller andre foranstaltninger kan give anledning til, og det udgør selvfølgelig en del af de forpligtelser, som vi skal overvåge nøje.
Om: Bekæmpelse af Alzheimers sygdom på europæisk plan
8,6 millioner mennesker i Europa skønnes at lide af neurodegenerative sygdomme som Alzheimers, og med aldringen af den europæiske befolkning vil antallet af syge fortsat stige.
Kan Rådet give yderligere oplysninger om det nyligt bebudede initiativ til fælles programmering af bekæmpelsen af disse sygdomme? Hvorledes forestiller Rådet sig en samordnet europæisk indsats, der letter byrden for patienterne og deres pårørende og plejere?
Diego López Garrido
Fru formand! Rådet tillægger Alzheimers og neurodegenerative sygdomme generelt den største betydning.
Kontrol med denne sygdom skal være et vigtigt mål for EU, også når man husker på, at forekomsten af den øges eksponentielt med alderen og fordobles hvert femte år fra 75-års-alderen. Eurostat forudsiger, at antallet af ramte personer på 65 år eller derover vil fordobles i EU mellem 1995 og 2050.
Det spørgsmål, som hr. Aylward stillede, har to aspekter. Dels er der behov for et pilotprogram for fælles programmering for neurodegenerative sygdomme og Alzheimers i særdeleshed, som Rådet allerede er gået i gang med. Det fremgår af det spanske formandskabs program, som De ved. Og Kommissionen har på dette grundlag som bekendt fremsat et forslag, som blev vedtaget i Rådets konklusioner i december 2009. Derudover har Rådet taget hensyn til Parlamentets beslutning om dette pilotinitiativ. Dels er Rådet også med hensyn til koordineringen af Europas indsats enig i, at vi klart må samarbejde på europæisk plan om at bekæmpe denne sygdom og andre tilsvarende sygdomme, først og fremmest fordi vi må lette belastningen for patienterne og deres familier. Det skønnes, at der for hver person, der lider af denne sygdom, er tre familiemedlemmer, som rammes, da plejebyrden påhviler dem. Det er derfor vigtigt, at der samarbejdes på europæisk plan på dette område.
I den fælles rapport om social beskyttelse og inddragelse, som Rådet vedtog i 2008, forpligtede medlemsstaterne sig til at øge adgangen til tjenesteydelser af høj kvalitet, som skulle bringe balance i offentlige og private kompetencer og formel og uformel pleje. Medlemsstaterne har følt, at levering af tjenesteydelser på bosteder eller i lokalsamfund er bedre eller at foretrække frem for institutionel pleje, selv om disse tjenesteydelser af høj kvalitet fortsat er en stor udfordring for mange medlemsstater.
Rådet og EU har fastsat retningslinjer for denne sygdom.
Liam Aylward
(EN) Fru formand! Som det så rigtigt blev sagt, skønnes det, at antallet af mennesker med demens vil være fordoblet i Europa i 2050.
Derfor er det meget vigtigt, at medlemsstaternes regeringer håndterer de specifikke behov, som mennesker med demens har, og yder vigtig støtte til plejere.
I øjeblikket har mange af EU's medlemsstater ingen planer for udvikling af nationale strategier for demens, så mit spørgsmål er følgende. Hvordan vil Rådet specifikt støtte medlemsstaterne for at gøre demens til en folkesundhedsmæssig prioritet?
Diego López Garrido
Fru formand! Det, vi planlægger at gøre under det spanske formandskab, og som vi tillægger den største betydning, er at tilskynde til et direktiv om avanceret terapi og hjælp i tilfælde af kroniske og ikkeoverførbare sygdomme. Det er noget, der skal håndteres på højeste niveau, og det bør derfor gå hånd i hånd med fremme af patienternes livskvalitet og initiativer til forbedring af sikkerheden samt det arbejde, der udføres af gruppen på højt plan vedrørende folkesundhed.
Derfor er det nødvendigt, at yde bistand - da EU ikke altid har de nødvendige beføjelser til at gøre dette - ved at vejlede, koordinere, samarbejde, frembringe synergi mellem medlemsstaternes aktioner med hensyn til disse neurodegenerative sygdomme, særlig Alzheimers, og også ved at hjælpe indirekte.
Det er rigtigt, at medlemsstaterne har ansvaret for at levere den mest direkte bistand til f.eks. familier og endog til ikkestatslige organisationer, selv om det inden for rammerne af EU's program for folkesundhed er muligt at få adgang til særlige midler på vegne af ikkestatslige organisationer, hvilket også er en interessant, skønt indirekte måde, hvorpå vi kan hjælpe dem, der er meget direkte berørt af Alzheimers og andre degenerative sygdomme og i denne henseende er meget afhængige.
Jim Higgins
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke Rådet for svaret. Må jeg spørge Rådet, hvordan det forholder sig til sondemadning af patienter med Alzheimers, som er en udbredt praksis i Det Forenede Kongerige og Irland? Jeg ved ikke, hvordan det forholder sig i resten af Europa.
Vi taler her om at indføre en sonde i maven. Rådet talte om retningslinjer. Retningslinjer og standarder er meget vigtige, men begrundelsen for denne særlige procedure er, at det giver patienten tilstrækkelig ernæring, så man sikrer, at selv om de har demens - og har nægtet at tage føde til sig osv. - så vil de overleve, men for mig virker det meget mærkeligt. Hvad er Rådets holdning hertil, og vil det fastsætte standarder?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand! Når man husker på, at neurodegenerative sygdomme påvirker et stort antal mennesker, og at nogle lande desværre har utilstrækkelige faciliteter til diagnosticering og behandling af disse sygdomme, vil jeg gerne spørge, om Rådet går ind for at oprette europæiske behandlingscentre, som på grund af det voksende antal patienter kan fremme forskning på området for at finde frem til løsninger til at forebygge og behandle disse sygdomme.
Diego López Garrido
Fru formand! Disse to spørgsmål, som er blevet rejst af to medlemmer, kræver tydeligvis en videnskabelig udtalelse, om jeg så må sige. Jeg mener i denne forbindelse, at der findes grupper og initiativer i EU, som er det passende forum for arbejde med de forslag og bemærkninger, der er blevet fremført. Eksempelvis kan nævnes pilotprogrammet for bekæmpelse af neurodegenerative sygdomme, særlig Alzheimers, om hvilket Kommissionen har fremlagt et forslag til Rådets henstilling, der i øjeblikket er undervejs.
På den anden side har jeg som bekendt tidligere nævnt, at der findes en højtstående gruppe for fælles planlægning i forbindelse med disse sygdomme, som i dette tilfælde er kroniske og ikke smitsomme. Denne gruppe gennemfører en nøje overvågning af pilotprogrammet for at definere og specificere visse spørgsmål og dermed muliggøre langt mere specifik beslutningstagning, sådan som det blev nævnt i indlæggene. Jeg mener, at det er det rette sted at behandle dette spørgsmål.
Indtil nu er den højtstående gruppe nået til enighed om en fremgangsmåde og et strategisk forskningsprogram. 24 lande deltager heri, og de fastlægger i øjeblikket deres forvaltningsstrukturer og træffer beslutning om deres handlingsplan. Det næste møde i denne gruppe vil finde sted under det spanske formandskab, og jeg tror, at den derefter vil være i stand til at håndtere spørgsmål som dem, der er blevet rejst, på en meget specifik, direkte og umiddelbar måde.
Jeg tror, det er stedet og forummet. Det er det, den er der til. Det var derfor denne højtstående gruppe blev oprettet: for at arbejde på og forberede kommende beslutninger.
Formanden
Jeg kan forstå, at hr. Higgins nok ikke vil være tilfreds, men jeg mener, det er et vanskeligt emne, og sikkert et emne, der på et eller andet tidspunkt fortjener sit eget spørgsmål.
Om: Virksomhedernes sociale ansvar
I forbindelse med konferencen "Protect, Respect, Remedy" i Stockholm den 10. og 11. november 2009 opfordrede det nuværende formandskab og det kommende spanske formandskab Den Europæiske Union og medlemsstaterne til at gå foran med hensyn til virksomhedernes sociale ansvar. I marts 2007 anmodede Parlamentet om, at man indførte en mekanisme, der kunne gøre det lettere for ofrene for virksomhedernes udnyttelse at søge erstatning ved de europæiske domstole, skærpe ledernes forpligtelse til at begrænse deres aktiviteters negative følgevirkninger for miljøet og menneskerettighederne til et minimum og indføre konkrete normer for rapportering på internationalt plan. Rådet fremhævede i sin erklæring de fremskridt, der var gjort, men lovede også at arbejde på fælles rammebestemmelser, der fastsætter staternes beskyttelsespligt og sikrer, at erhvervslivet respekterer menneskerettighederne, og at der pålægges sanktioner i tilfælde af krænkelser.
Hvilke bindende juridiske instrumenter vil Rådet foreslå for at få virksomhederne til at respektere princippet om omhyggelig forvaltning og rapportering og sikre, at der pålægges sanktioner i tilfælde af krænkelse af menneskerettighederne og miljøbestemmelserne inden for deres ansvarsområde?
Diego López Garrido
formand for Rådet. - (ES) Fru formand! Jeg vil gerne henvise til konferencen om virksomhedernes sociale ansvar, der fandt sted i Stockholm den 10. og 11. november 2009.
Det svenske formandskab, som afholdt konferencen, og det dengang kommende og nu nuværende spanske formandskab nåede frem til den konklusion, at EU på dette område skulle gå forrest i verden og foregå med et godt eksempel vedrørende det vigtige emne, som hr. Désir tager op med sit spørgsmål. Emnet er virksomhedernes sociale ansvar med hensyn til at skabe markeder, bekæmpe korruption, beskytte miljøet og forsvare menneskers værdighed og menneskerettigheder på arbejdspladsen, især fordi EU er den største økonomi i verden og den største bidragyder til udviklingssamarbejdet. Europa huser mange multinationale virksomheder. Det er meget passende, at vi påtager os lederskabet.
Det sociale ansvar har i alt væsentligt tre bestanddele - beskytte, respektere og udbedre. Staten skal beskytte, og det betyder lovgivning, regler i forbindelse med krænkelse af menneskerettighederne, navnlig hos virksomhederne. Virksomhederne har et ansvar for at respektere disse menneskerettigheder, og alle de involverede parter har et ansvar for at garantere adgangen til hensigtsmæssige retsmidler med henblik på at beskytte og forbedre disse menneskerettigheder.
Jeg vil gerne påpege, at vi har endnu et instrument til rådighed, nemlig chartret om grundlæggende rettigheder for Europas borgere, som er juridisk bindende, hvilket betyder, at der for første gang, også på europæisk plan, findes beskyttelse inden for de områder, som man henviser til med tanken om det sociale ansvar.
Det er nødvendigt for alle interesserede parter at deltage. Det er nødvendigt at fortsætte dialogen med tredjelande, med civilsamfundet, med fagforeningerne, med virksomhederne, også de små og mellemstore virksomheder, for at udbrede dette koncept, den trio, vi har nævnt: beskytte, respektere og udbedre. Det spanske formandskab vil fortsætte med at fremme dette. Den 25.-26. marts er vi værter for en konference i Palma de Mallorca, hvor man behandler spørgsmålet om institutionalisering af virksomhedernes sociale ansvar set i forhold til den sociale dialog.
På konferencen vil man undersøge mulighederne for at medtage disse rammer på listen over instrumenter, som EU og medlemsstaterne skal bruge til at gennemføre deres aktiviteter, herunder i forbindelse med et spørgsmål, som man henviste til her i formiddag ved forelæggelsen af det spanske formandskabs program, nemlig EU's 2020-strategi. Også dér skal målsætningen om det sociale ansvar være til stede.
Harlem Désir
(FR) Fru formand! Tak for svaret, hr. minister. Jeg lykønsker Dem med initiativet med afholdelse af denne konference i Palma de Mallorca i marts måned, eftersom den vil følge op på konferencen i Stockholm.
Problemet er, at vi er oppe imod multinationale selskaber. Som De sagde, skal Europa gå forrest med hensyn til virksomhedernes sociale ansvar, men vi skal også gå i front, når det gælder europæiske selskabers opførsel uden for Europa. Problemet er, at disse datterselskaber er separate juridiske enheder. Er De parat til at foreslå et juridisk instrument, som vil forpligte moderselskaberne til at påtage sig ansvaret for deres datterselskabers opførsel i andre dele af verden, når de undlader at opfylde deres forpligtelser i forhold til miljøet eller til menneskerettigheder eller arbejdstagerrettigheder? For hvis vi ikke indfører denne forpligtelse, vil de europæiske selskaber smutte gennem det net, som virksomhedernes sociale ansvar udgør, og som Europa ønsker at fremme på grund af opførslen hos datterselskaber andre steder i verden.
Diego López Garrido
formand for Rådet. - (ES) Fru formand! Jeg mener, at EU skal fremme bedste praksis rundt om i Europa, og at det vil føre til lovgivningsforslag, der kan forbedre denne situation.
Vi skal tage højde for den del af det sociale ansvar, som vi kan kalde den juridisk bindende del, og som frem for alt drejer sig om respekten for menneskerettigheder. Der findes også en valgfri del, som består af en frivillig praksis. Derfor er det vigtigt at oprette fora på europæisk plan og i en bredere sammenhæng, der skal tage sig af disse spørgsmål. Nogle af dem fungerer allerede. Gruppen af medlemsstater på højt niveau mødes f.eks. hver sjette måned for at udveksle erfaringer vedrørende det sociale ansvar.
Jeg mener også, at det i forbindelse med den økonomiske krise er stadig vigtigere at arbejde i henhold til disse retningslinjer og at arbejde for konkurrenceevne og miljøbeskyttelse samt at kæde dette sammen med social integration. Dette gælder navnlig i 2010, året for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse.
Jeg mener, at dette bør være udgangspunktet, og at der i den forbindelse til en vis grad stadig er tale om pionerarbejde, hvor disse fora skal oprettes, og hvor alle de involverede skal deltage i en dialog, som efterfølgende skal føre til forskellige foranstaltninger. Jeg mener imidlertid, at vi bør løse dette i dialogfasen, der er af absolut grundlæggende betydning, gennem fælles foranstaltninger, som indtil videre er praktisk taget uden fortilfælde.
Ádám Kósa
(HU) Fru formand! Jeg vil gerne hilse ministerens forslag om at fremhæve bedste praksis velkommen. Vi er alle klar over, at EU har en befolkning, der hele tiden bliver ældre, og virksomhederne har et ansvar for at sikre sundheden for mennesker, som er langtidssygemeldte. Planlægger Rådet at udøve pres på virksomhederne for at få dem til at udnytte ekspertisen hos pensionisterne i samfundet? Dvs. at give dem mulighed for at forblive aktive og ikke holde op, når de går på pension.
Hans-Peter Martin
(DE) Fru formand! Det spørgsmål, De nævnte, hr. rådsformand, har optaget os meget længe. Meget af det, der er blevet sagt, kunne være sagt for 10 eller 15 år siden. Jeg har nogle specifikke spørgsmål i denne forbindelse. Er De enig i, at for at gennemføre og synliggøre virksomhedernes sociale ansvar korrekt bliver det nødvendigt med både sanktioner og incitamenter? Mener De, at EU bør indføre et system, hvor man hænger synderne ud med navns nævnelse? Når vi kigger på, hvor ofte produkter er mærket, kan De da også forestille Dem en tydelig mærkning på virksomhedernes produkter, der viser, hvorvidt de overholder disse grundlæggende regler for virksomhedernes sociale ansvar, eller om de omgår disse regler? Vi er vant til så mange andre former for mærkning. Hvorfor ikke også bruge denne metode inden for sociale anliggender?
Diego López Garrido
Fru formand! Jeg er enig med den første taler, fordi jeg mener, at det er grundlaget for det, jeg kaldte for EU's dialog med tredjelande, civilsamfundet, fagforeninger, virksomheder og alle de interesserede parter, og naturligvis er det meget vigtigt, at alle de mennesker, De henviste til, medvirker.
Jeg mener, at tiden nu er inde til at drøfte dette, og det samme gælder det, De henviste til, men jeg mener, at det skal ske som led i en overordnet strategi vedrørende et spørgsmål, der skal løses, måske for første gang, eller næsten for første gang, i gruppen på højt niveau, som jeg henviste til, og på konferencen i marts måned. Det er her, jeg mener, at diskussionerne bør finde sted, og det er på den måde, at vi nemmest når vores mål.
Nogle gange er det bedre at anvende incitamenter, andre gange er det bedre at bruge sanktioner. Det er ikke altid mest hensigtsmæssigt at vælge sanktionerne Jeg mener, at dette kræver en integreret undersøgelse, fordi vi efter min mening har brug for en integreret vision og en række af foranstaltninger, ikke på hinanden følgende individuelle foranstaltninger, men i sidste ende en integreret vision for hele problemet og for det spørgsmål, som det hele drejer sig om, og som udgør en fantastisk mulighed, nemlig det sociale ansvar.
Om: EU's finanstilsyn
ECB's formand, Jean-Claude Trichet, udtalte mandag den 7. december 2009 i Europa-Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg angående temaet EU's finanstilsyn og enighed mellem EU's finansministre: "Det er ikke nødvendigvis den allerbedste løsning", fordi der f.eks. ikke er fastsat nogen direkte beføjelser for de planlagte EU-myndigheder.
Hvordan vil Rådet sikre, at transnationale banker, forsikringsselskaber, finansielle tjenesteydere, investeringsfonde og hedgefonde ikke unddrager sig effektivt tilsyn pga. de fortsat opsplittede nationale beføjelser?
Diego López Garrido
Fru formand! Jeg mener helt klart, hr. Martin, at EU sikrer et korrekt tilsyn med det finansielle system på europæisk plan, og i dette tilfælde har vi skullet arbejde os ud af en alvorlig krise. Det udøver dette tilsyn ud fra to essentielle dimensioner, der ligger i direktiverne for finanstilsyn, de seks direktiver, som Kommissionen udsendte sidste år, og som for indeværende kræver enighed mellem Rådet og Parlamentet. Vi regner med at få denne aftale på plads under det spanske formandskab. Derfor vil vi hovedsagelig diskutere det med Parlamentet.
På den ene side har vi det såkaldte makrotilsyn gennem Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, der søger at forhindre alvorlige kriser, at garantere finansiel stabilitet og at mindske forstyrrelser af det finansielle system. Og på den anden side har vi det såkaldte mikrotilsyn, som vist er det, hr. Martin især henviser til i sit spørgsmål.
Dette består af de tre europæiske myndigheder for bankvæsen, forsikring og værdipapirmarkedet. Formålet med dette tilsyn er at få et mere tilbundsgående tilsyn og mindske uroen i de individuelle finansielle enheder og dermed beskytte kunderne i sådanne enheder.
Rådet har som sagt vedtaget en fælles holdning i denne forbindelse en gang for alle. For det første kom Rådet i oktober sidste år med en politisk bekræftelse, der sikrede politisk tillid til dette makrotilsyn og i december til mikrotilsyn og hele lovgivningspakken. Dette er som sagt omfattet af den almindelige lovgivningsprocedure og bestemmes derfor af, hvad Parlamentet aftaler med Rådet.
Disse tre udvalg bør være funktionsdygtige nu. Vi vil gerne have direktiverne vedtaget, om muligt allerede i første halvår med det spanske formandskab, men under alle omstændigheder skal de være funktionsdygtige ved udgangen af 2010. Det er Rådets målsætning.
Derfor forventer vi et frugtbart samarbejde med Europa-Parlamentet, så vi kan tage dette vigtige skridt fremad i retning af en konklusion, som efter min mening er historisk, og som er i overensstemmelse med de fremgangsmåder, der er opstået uden for Europa, hos G20, fordi USA er ved at udforme en tilsvarende lovgivning. Vi mener, at dette er en af de udfordringer, vi er nødt til at løse for at undgå endnu en krise af denne art, der opstod i det finansielle system som følge af manglende regulering og uansvarlighed, som medlemmet var inde på tidligere, hos nogle af lederne inden for det finansielle system.
Hans-Peter Martin
(DE) Fru formand! Tak for Deres udtalelser, hr. López Garrido. De nævnte det makrotilsyn, der skal udøves af Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici. De ved sikkert, at der allerede er rejst en del kritik i denne forbindelse, for det første med hensyn til udvalgets størrelse, fordi det endnu en gang er blevet sammensat i henhold til et typisk europæisk Proporzsystem. Ser De i lighed med mange andre også en risiko her for, at dette udvalg ikke får mulighed for at arbejde effektivt?
Det andet problem ved Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici er dets manglende uafhængighed. Mener De, at De kan gå et skridt videre under det spanske formandskab og forsøge at sikre det en større grad af uafhængighed og indføre hensigtsmæssige forbedringer vedrørende udvalgets størrelse, fordi det næppe bliver muligt for det at arbejde på en meningsfyldt måde på dette grundlag?
Diego López Garrido
formand for Rådet. - (ES) Fru formand! Jeg tror, at Kommissionen allerede har fremsat et forslag. Der er indgået en aftale, da man nåede til enighed i Rådet, men det var bestemt ikke let. Det svenske formandskab og Kommissionen måtte arbejde hårdt for at sikre denne aftale i Økofin-Rådet, og nu er den på plads. Nu ligger den her i Europa-Parlamentet, og det er Parlamentet, der skal anvende denne fremgangsmåde, som De og andre har påpeget.
Dette er stedet, hvor der skal opnås en aftale mellem de to kredse. Der hersker enighed inden for Rådet, og vi må se, om vi kan opnå enighed med Europa-Parlamentet.
Jeg mener, at det spørgsmål, De har taget op her, udmærket kan drøftes, og jeg er sikker på, at vi nok skal nå frem til en aftale, fordi det er absolut nødvendigt, mellem EU's to lovgivningsinstanser, Rådet og Europa-Parlamentet.
Seán Kelly
(EN) Fru formand! Vil det spanske formandskab som led i det foreslåede finanstilsyn overveje at fremsætte henstillinger vedrørende bedste praksis for at begrænse lønningerne til de administrerende direktører i de store banker og ligeledes begrænse den groteske bonuskultur, der har skabt mange af problemerne og bragt os ud i det hængedynd, hvor vi befinder os nu?
Nikolaos Chountis
(EL) Fru formand! Jeg vil gerne kæde spørgsmålet om finanstilsyn fra EU's side sammen med spekulation foretaget af gensidige fonde, hr. López Garrido, herunder fonde med hjemsted i EU, i Londons finansdistrikt. I artikler beretter man om, at fondsbestyrere spekulerer i, at euroen falder, i græske statsobligationer og andre obligationer og i gæld og underskud og derved forstærker låntagningen.
Derfor vil jeg spørge, om De kan fortælle mig, hvilke specifikke foranstaltninger man kan træffe for at beskytte EU-medlemsstaternes økonomier mod spekulantangreb fra gensidige højrisikofonde, herunder fonde med hjemsted i EU?
Diego López Garrido
formand for Rådet. - (ES) Fru formand! Ja, jeg tror på, at det er muligt at diskutere bedste praksis i forbindelse med finansielle enheder. Vi indleder en debat, der er centreret omkring disse finanstilsynssystemer, og jeg mener, at dette er det perfekte sted at arbejde i henhold til disse retningslinjer og bidrage til nogle af de ting, som De henviste til, hr. Kelly, også som en del af direktiverne.
Jeg mener også, at der er plads til forslaget fra den anden taler inden for disse direktiver, som De vil kunne diskutere her i Parlamentet, f.eks. i forbindelse med regulering af hedgefonde, som ligger inden for de tilsynskrav, der er blevet drøftet, eller noget, som Det Europæiske Råds formand nævnte her til formiddag, nemlig afskaffelsen af skattely.
Alt dette, alle disse tanker, som er blevet taget op, har deres plads og vil passe perfekt ind i diskussionen, som vil blive afholdt her i salen i løbet af de næste par måneder om reformen, som Det Europæiske Råd kaldte det dengang, en fuldstændig og konkret reform af tilsynet med det finansielle system. Derfor skal der være tale om en grundig og vigtig reform, hvor alle de spørgsmål og diskussioner, som De har taget op, kan finde plads.
Om: Den finansielle situation i Grækenland og euroområdet rolle
Erklæringerne fremsat på det seneste topmøde om den alvorlige karakter af den finansielle situation i Grækenland samt om den støtte, der bør ydes til stater, der befinder sig i en sådan situation, er modstridende. Angela Merkel understregede, at alle landene i Euroområdet har et fælles ansvar i tilfælde af, at et af dets medlemmer kommer i vanskeligheder, mens Fredrik Reinfeldt påpegede, at Grækenlands problemer måtte betragtes som "landets egne interne problemer, som måtte løses ved nationale afgørelser".
Hvad er formandskabets forståelse af solidariteten mellem medlemsstaterne, især Euroområdet, i tilfælde af, at et land går bankarot? Finder Rådet det formålstjenligt, at der til regeringer ydes garantier og lån fra ECB (Den Europæiske Centralbank), så man undgår udslag af spekulation og de ødelæggende følger af en eventuel forringelse af lånemulighederne for de medlemsstater, der er kommet ud i en ond cirkel af offentlig gæld?
Tror Rådet, at der foruden de sanktioner, der er fastlagt i Stabilitets- og vækstpagten, er behov for mere gennemgribende, forebyggende kontrol og foranstaltninger med henblik på forøgelse af beskæftigelsen og væksten i de forgældede medlemsstater, før disse kommer ud i en endnu mere katastrofal finansiel situation?
Diego López Garrido
formand for Rådet. - (ES) Fru formand! I traktaterne for EU findes der en klar kompetencefordeling. Medlemsstaternes økonomiske politikker er af fælles interesse for Unionen, men samtidig er de nationale budgetter den enkelte medlemsstats kompetence.
Eftersom vi har en fælles valuta i 16 af EU-landene, og eftersom tanken om en monetær union er noget, der optræder i Maastrichttraktaten som den mest inklusive af alle målsætninger, drejer det sig naturligvis også om medlemsstaternes regler i forbindelse med deres budgetter, fordi dette påvirker økonomien og det monetære system som sådan.
Derfor er det nødvendigt at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud, hvilket er vigtigt for den økonomiske og monetære unions funktion, og af disse to må man erkende, at det er den monetære og ikke den økonomiske union, der har udviklet sig mest.
Derfor forbydes underskud i stabilitetspagten og dengang i Maastrichttraktaten og i dag i artikel 123 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, samt at Den Europæiske Centralbank og centralbankerne i de medlemsstater, der bruger euroen som valuta, yder lån til at dække disse underskud. Det hedder også i traktaten, at hverken Unionen eller medlemsstaterne vil påtage sig eller reagere på de forpligtelser, der påhviler centralregeringen eller andre offentlige myndigheder i andre medlemsstater.
Derfor skal de enkelte medlemsstater påtage sig deres gældsforpligtelser, og Rådet har erklæret, at alle medlemsstater skal gøre dette, og vi har fortsat tillid til, at Grækenland og de øvrige medlemsstater vil træffe de nødvendige beslutninger for at rette op på de økonomiske skævheder for at styrke deres nationaløkonomiske og finansielle situation.
Man skal huske på, at en procedure ved uforholdsmæssigt store underskud foregriber tilsynet med de økonomiske politikker i velbegrundede tilfælde. Rådet skal diskutere situationen i Grækenland, forhåbentlig i februar. Det er sandsynligt, selv om det afhænger af Kommissionens initiativret, at der vil blive vedtaget henstillinger, og dermed vil vi udforme strategier, således at EU kan udtrykke sin interesse og sit engagement i vanskelige situationer eller omstændigheder, som visse medlemsstater måtte opleve.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Fru formand! De har mindet os om de artikler i traktaten, der drejer sig om proceduren for uforholdsmæssigt store underskud, hr. López Garrido. Parlamentet kender disse artikler. Men jeg har en fornemmelse af, at De kan komme med flere oplysninger om, hvad hr. Zapatero mente, da han talte om solidaritet i euroområdet, om solidaritet i lande med særlige finansielle problemer. Er der måske mulighed for at diskutere bedre finansiel samordning mellem centre og regioner med hensyn til tilskud? Er der måske mulighed for en bedre skattemæssig koordination for at undgå den skattemæssige og sociale dumping, der allerede belaster EU og har særlige konsekvenser for bestemte lande? Kan De fortælle mere om, hvad De sagde tidligere, i forbindelse med det, hr. Zapatero mente med solidaritet?
Diego López Garrido
formand for Rådet. - (ES) Fru formand! EU er en region i verden, hvor solidariteten dyrkes meget synligt. Grækenland og mit hjemland Spanien har oplevet stor solidaritet fra EU gennem de europæiske fonde og gennem strukturfondene, som er vigtige elementer af den europæiske solidaritetspolitik, der vil fortsætte.
Det er uden sidestykke noget sted i verden. Dette har givet mulighed for markante fremskridt i mange lande, noget, der gavner landene som helhed, samtidig med at man åbner markederne. Samtidig har man foretaget overførsler af beløb til modernisering af en region. Det er et meget tydeligt eksempel på solidaritet. Der er tale om midler, som naturligvis skal anvendes korrekt, og som overvåges af EU, hvilket er ganske logisk. Altså findes der solidaritet.
En anden form for solidaritet er noget, vi kan se meget tydeligt i traktaten. De henviste især til traktaten. Ved traktaten forpligtes medlemsstaterne til at samordne deres økonomiske politikker, deres social- og arbejdsmarkedspolitikker og deres beskæftigelsespolitikker. Dette fremgår også tydeligt af artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, og her udtrykker man også EU's solidaritet, nemlig ved den fælles diskussion og fælles vedtagelse af mål med henblik på at sikre en samordnet økonomisk politik.
Mange af de nuværende problemer i de forskellige europæiske lande på grund af krisen ville ikke have været så intense, hvis vi havde fået den økonomiske union langt tidligere, fordi den økonomiske union gik i stå. Den monetære union bevægede sig fremad, men den økonomiske union gik i stå, og synergierne ved samordningen af de økonomiske politikker i EU opstod ikke, hvilket kort sagt er, hvad der skulle være sket. Det er i bund og grund, hvad der siges i traktaten.
Europa 2020-strategien, de mål, vi skal blive enige om vedrørende investeringer i uddannelse, specialisering og arbejdsdeling og kampen mod klimaændringer, er også elementer, der skal aftales, også af hensyn til solidariteten. Også her kommer solidariteten meget klart til udtryk på et kontinent, i en Europæisk Union, der altid skal stå så samlet som muligt. Men naturligvis forhindrer det logisk nok ikke, at traktaten også fordrer ansvar fra medlemsstaternes side vedrørende deres gældsniveau eller deres lånoptagelse. Det er naturligvis den enkelte stats ansvar. Men der er også hele sammenhængen med markedet, social- og arbejdsmarkedspolitikker, strukturpolitikker, regionalpolitikker og forhåbentlig senere koordinering af økonomiske politikker, social- og arbejdsmarkedspolitikker og beskæftigelsespolitikker, som uden tvivl også rummer solidaritet.
Det er den mest velegnede, tilbundsgående og vidtgående form for solidaritetspolitik i Unionen.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Fru formand! Jeg vil gerne stille endnu et spørgsmål, for De sagde, hr. minister, at den meget alvorlige situation i Grækenland vil blive taget op på Kommissionens møde i februar i år. Det er korrekt, at krisen i Grækenland er meget alvorlig, men vi ved alle, at den desværre kan brede sig. Jeg vil gerne spørge om følgende: Bortset fra diskussionen i Kommissionen, burde De så ikke indlede en mere fundamental diskussion med Den Europæiske Centralbank? Jeg anser den også for at være et meget vigtigt organ, som bør være mere aktivt med hensyn til situationen i Grækenland.
Diego López Garrido
formand for Rådet. - (ES) Fru formand! Jeg mener, at alle organer har deres eget arbejdsområde. Det er et af de vigtigste kendetegn ved strukturen i den europæiske økonomiske og monetære union og giver den desuden troværdighed.
Det er korrekt, at Rådet vil diskutere situationen i Grækenland, logisk nok, eftersom det er en af EU's medlemsstater, og det er klart, at det, der sker i et andet europæisk land, påvirker os alle. Vi påvirkes af, hvad der sker i lande uden for Europa, for slet ikke at nævne et sted, hvor vi har et fælles marked og en fælles valuta for 16 lande.
Det er logisk, at det diskuteres inden for de rammer, som opstilles i traktaten, og desuden at det sker på grundlag af den budgetmæssige og økonomiske strategi, der anses for hensigtsmæssig under de nuværende omstændigheder, og som i dette tilfælde anbefales over for Grækenland, og som landet uden tvivl vil have fordel af.
Den Europæiske Centralbank har sine egne pligter i henhold til traktaten med hensyn til finansiel stabilitet og prisstabilitet og fungerer uafhængigt. Den Europæiske Centralbanks uafhængighed er et væsentligt princip for EU, som sikrer vores økonomiske og finansielle system samt vores fælles valuta euroen stor troværdighed. Dette kriterium om uafhængighed bør respekteres, fordi det er et grundlæggende aspekt af den økonomiske og monetære union, som vi indførte for flere år siden inden for EU.
Formanden
Hr. minister, mange tak for Deres deltagelse i denne første spørgetid under Deres formandskab.
Spørgsmål, der på grund af tidsnød ikke er blevet besvaret, vil blive besvaret skriftligt (se bilag).
Spørgetiden er afsluttet.
(Mødet udsat kl. 19.15 og genoptaget kl. 21.00)
