Право на гласуване на местни избори за лица, които не са граждани на Латвия (разискване) 
Председател
Следващата точка е разискването по въпроса с искане за устен отговор от David Hammerstein - от името на групата на Зелените/Европейски свободен алианс, Alexandra Dobolyi - от името на Групата на социалистите в Европейския парламент, Willy Meyer Pleite - от името на Конфедеративна група на Европейската обединена левица - Северна зелена левица и Marian Harkin - от името на групата на Алианса на либералите и демократите за Европа, към Комисията, относно правото на гласуване на местни избори за лица, които не са граждани на Латвия - B6-0007/2009).
David Hammerstein
Г-н Председател, в Европейския съюз съществува държава-членка, която използва понятието "негражданин" за означаване на хиляди хора, живеещи в тази страна. Голямото мнозинство от тях са родени в тази страна, работят в тази страна, но въпреки това носят определението "неграждани". Това е аномалия в Европейския съюз.
Това е аномалия, защото Европейският съюз се основава на понятието за недискриминация, на принципа на равенството, което днес се отрича в тази страна, която не признава правата на тези хора и подлага една група на историческа дискриминация единствено на основание етнически произход. Това е неприемливо.
В Комисията по петиции разгледахме конкретни случаи. Първият случай беше на човек, който дойде и каза: "За първи път имах възможност да гласувам, когато бях на обучение в Германия. Имах възможност да гласувам на германски местни избори, а в собствената си страна не можех да гласувам, защото не ме признават. Аз нямам друг паспорт. Нямам друга страна. Имам единствено тази страна, а не мога да гласувам." Това е аномалия.
Разгледахме друг случай в Комисията по петиции във връзка с човек, който е издържал езиковите изпити в Латвия, познава всички закони и който обаче не получава гражданство, тъй като държавата счита, че - и повтарям думите на посланика, казани пред нас - "този човек не е лоялен към държавата". Как е възможно това? Как е възможно това положение да засяга 20-25 % от населението на държава-членка на Европейския съюз?
Настояваме основните права на хората да бъдат зачитани и това положение да стане ясно на всички, като се има предвид, че някои страни се присъединиха към Европейския съюз, без да изпълняват критериите от Копенхаген. Настояваме да бъде упражнен натиск върху Комисията, тъй като до този момент Европейската комисия е показала единствено слабост и пълна липса на интерес или загриженост.
Alexandra Dobolyi
Гн Председател, с тъга отбелязвам, че днес, близо пет години след разширяването, не са налице много доказателства, че Латвия е показала зачитане по отношение на най-многобройното й малцинство. Препоръките на Европейския парламент и на множество други международни организации бяха напълно пренебрегнати.
Голяма част от населението на Латвия беше отделено от държавата и институциите. Не е за учудване, че процентът на натурализация е слаб. Превръщането на хората в чужденци и издаването на чужди паспорти за тях им вдъхва чувството, че не са свързани с държавата. Те не участват. Не вземат решения. Не гласуват дори в населените места, в които представляват до 40 % от населението и където политическите решения пряко засягат техния живот.
Дали това положение е добро за Европейския съюз? Това е въпрос към Комисията и Съвета. Демокрацията не може да процъфтява без гражданско общество, а не може да има гражданско общество без участие. Участието започва на местно общностно равнище.
Тези хора са родени в страната или са прекарали там по-голямата част от живота си, като говорим за над 15 % от населението на Латвия или около 372 000 души. ЕС трябва да предприеме действия от тяхно име. Защо Комисията не предприема действия по този въпрос? Гражданите на други държави-членки, пребиваващи в Латвия, могат да гласуват и да участват в местни избори и избори за Европейски парламент, а стотици хиляди хора, родени в страната или прекарали по-голямата част от живота си там, не се ползват с това право.
Бих искал да запитам Комисията и Съвета какво са направили за разрешаването на този въпрос с латвийските органи и за предприемане на по-нататъшни действия без отлагане.
Willy Meyer Pleite
Гн Председател, моята група, Конфедеративната група на Европейската обединена левица - Северна зелена левица, не се поколеба да внесе този въпрос с искане за устен отговор към Комисията, когато по време на няколко заседания в комисията по петиции, бяхме осведомени за положението, в което се намират много от гражданите на Латвия.
Членове на Комисията, г-н Barrot, неприемливо е да наблюдаваме случаи на сегрегирани граждани в Европейския съюз в 21-ви век. Това не е в съответствие с принципите или ценностите на Европейския съюз. В държава, която от 2004 г. е част от Европейския съюз, с население от едва 2,5 милиона жители, понастоящем действа закон, който не допуска половин милион души да упражняват правата си на граждани.
Тези хора са наричани неграждани. Те имат черен паспорт и по тази причина ги наричат "черни" или "патладжанени". По този начин се обръща към тях дори самата администрация, държавата, правителството, а това са граждани, които не се ползват със законното си право да гласуват или да бъдат избирани.
Следователно считаме, че Европейската комисия следва да упражни значителен натиск върху правителството с цел да предотврати неизпълнението на множество препоръки, направени от различни институции, като Организацията на обединените нации, Комисията по правата на човека, Комисията на ООН за премахване на расовата дискриминация, Парламентарната асамблея на Съвета на Европа, Конгреса на местните и регионални власти на Съвета на Европа, Комисията по правата на човека към Съвета на Европа и препоръката на Европейския парламент, в разискването относно присъединяването на Латвия, резолюцията от 11 март, в която категорично се посочва, че следва да се намери реално решение на проблема със сегрегацията и въпроса с гражданите, от които се изисква да докажат дали са родени преди 1940 г. Това е просто неприемливо.
Считам, че това не следва да се толерира. Не можем да съществуваме съвместно в Европейския съюз, докато това положение продължава и следователно считаме, че е много важно Комисията, органите в Европейския съюз и всички ние да представим предложения в същия дух с цел прекратяване на това положение.
В този смисъл нашата група очаква от Комисията да направи конкретни предложения по въпросите, които поставихме в настоящото разискване. По отношение на езика, загрижени сме и от обстоятелството, че вследствие на новите нормативни актове - като миналата година имаше студентски демонстрации - 60 % от учебните програми трябва да бъдат преподавани на латвийски, като по този начин се създава явна дискриминация по отношение на руския език.
Спомням си времето на диктатурата на Франко в моята родна страна Испания, когато беше забранено да се говори на езика на баските, каталонски или галисийски. Тези езици бяха просто забранени. Днес действителността е, че те са официални езици наред с останалите. Смятам, че това е положение, което също би трябвало да се установи, така че в крайна сметка да няма граждани на Европейския съюз, на които е отнета възможността да се изразяват на майчиния си език, на техния роден език, които би следвало да се ползват със същия официален статут, както всеки друг език, който би се използвал в съответната държава.
Следователно призовавам Комисията да действа динамично веднъж завинаги с цел да се спре сегрегацията, наблюдавана в тази държава-членка на Европейския съюз.
Christopher Beazley
(EN) Г-н Председател, по процедурен въпрос, членовете на този Парламент вероятно имат различни становища по разисквания въпрос, но вие като председател имате правото, а всъщност и задължението, да съветвате колегите относно начина, по който могат да изразяват становищата, които имат право да изказват.
Смятам, че последното изявление съдържаше елементи, които бяха много близо до клеветнически твърдения по адрес на правителство на държава от Европейския съюз. Аз възразявам срещу това. Мисля, че ако погледнем Правилника за дейността на ЕП, за правилното протичане на разискванията в този Парламент, не се допуска членовете на ЕП да използват този език, който току-що беше използван.
Председател
Тъй като не тълкувам изказването на члена на Европейския парламент по начина, който вие току-що заявихте, не съм използвал правомощията, които са ми възложени по силата на правилника за дейността.
Willy Meyer Pleite
(ES) Гн Председател, тъй като беше споменато моето име, поддържам всяка казана от мен дума.
Jacques Barrot
Г-н Председател, преди малко беше цитиран примерът на Испания, но всъщност испанската държава в действителност разреши този проблем.
Комисията си дава сметка за специфичните обстоятелства, в които се намира рускоезичното малцинство в Латвия. Бяха положени големи усилия в рамките на предприсъединителната стратегия за насърчаване на натурализацията и интеграцията на това население в съответствие с препоръките на Организацията на сигурност и сътрудничество в Европа и Съвета на Европа.
Комисията многократно е подчертавала, че всички участващи страни, включително самите малцинства, трябва да имат принос в този сложен процес и да намерят решения.
По отношение на конкретния въпрос за участието на нелатвийски граждани в местните избори, гаранциите, които предоставя Договорът за създаване на Европейската общност по отношение на избирателните права, са свързани с участието на граждани на ЕС в избори за Европейски парламент и местни избори в държавите-членки по местопребиваване дори когато не са граждани на съответната държава.
Участието в избори на лица, които не са граждани на държава-членка на ЕС и следователно не са граждани на ЕС, не е предмет на правото на Общността.
Следователно Комисията не може да постави пред Латвия въпроса за участието на тези лица в местните избори. Разрешаването на този въпрос зависи от държавата-членка.
Разбирам наистина положението, описано от авторите на въпроса с искане за устен отговор, но за съжаление не мога да им дам друг отговор, така че трябва да оставим на самата Латвия решаването на този проблем, за чието разрешаване Съюзът не разполага със законови правомощия.
Rihards Pīks
от името на групата PPE-DE. - (LV) Благодаря ви, г-н Председател, трябва да ви напомня, че в моята малка страна, Латвия, живеят 2,3 милиона жители, от които приблизително 1,6 милиона са от латвийски етнически произход. Въпреки това в Латвия основното образование се осъществява от държавата и местната власт на осем малцинствени езика, като някои от тях, например ромски и естонски, се говорят от много малко хора. Когато става въпрос за рускоезичните неграждани, не може да бъде приложена концепцията за "традиционно малцинство". Според понятията, въведени в западноевропейските страни, те трябва да бъдат наричани новодошли или имигранти, които по времето на съветската окупация са пристигнали в Латвия и са се ползвали с много привилегии. Първо, те са имали привилегията да не учат езика на страната и на хората, при които са се установили, като са говорели единствено на руски. В моята страна беше приет един от най-толерантните закони в Европа по отношение на натурализацията, по-точно казано, за да се удовлетворят очакванията на тези хора в по-голяма степен. През десетгодишния период, откакто този закон е в сила, приблизително 50 % от негражданите са придобили граждански права. Когато неотдавна беше извършено проучване в края на 2008 г. обаче сред хората, които не са били натурализирани, 74 % са изразили позицията, че не желаят да получат латвийско гражданство. Второ, само една трета от негражданите са се възползвали от правото си да регистрират като латвийски граждани децата, родени, след като Латвия придоби независимост - едва една трета. Защо това е така, не знам. Г-жа Ždanoka, която е член на Европейския парламент от Латвия и представлява латвийските граждани от руски произход, не крие факта, че след придобиването на избирателни права за негражданите, следващата стъпка би била призив руският да придобие статут на втори официален език. Какво означава това? Първо, това означава запазване на привилегирования статус на хората, които идват в Латвия от Русия, и второ, това ще означава подписването на (смъртна) присъда за латвийския език и култура, тъй като зад рускоезичните стоят 140 милиона души в Русия с нарастващи националистически амбиции. За латвийския език, това не е възможно, защото той е слабо разпространен и се говори от много малко хора. Накрая, ние се присъединихме към Европейския съюз не за да останем разделеното общество, създадено по време на съветската окупация, а за да превъзмогнем това и да съхраним своята собствена идентичност. Благодаря ви.
Proinsias De Rossa
Г-н Председател, отговорът на члена на Комисията Barrot беше много разочароващ. Аз очаквах един много по-положителен отговор от него, независимо от законодателните ограничения, в чиито рамки той работи. Мисля, че той можеше да каже, че ще направи всичко, което е по силите му, за да поощри промяната в Латвия в духа на основополагащия принцип на ЕС за многообразие.
Аз произхождам от Ирландия; говоря английски. Английският е моят роден език, но аз не съм англичанин: аз съм ирландец. Истината е, че ЕС е съставен от множество държави. Фактически, всички наши държави са обременени с малцинства и мнозинства, които имат история, свързана с обстоятелството, че са били част от една империя или са били империя или колония. Ние трябваше да се занимаем с това.
Ако се преместя да живея в Латвия, и живея и работя там за известен период от време, ще мога да гласувам на местните избори. Там обаче има стотици хиляди хора, които са родени в Латвия, но не могат да гласуват на местни избори. Това е несправедливост, а - бих искал да кажа на г-н Pīks - това е и саморазрушително. За да се превъзмогнат трудностите и страховете, ние трябва равнопоставено да приемем всички хора, живеещи в нашите държави. Трябва да ги насърчаваме към политическо участие. Като предоставим възможността на хората да гласуват на местни избори, ще ги накараме да се почувстват част от тяхната общност и част от управлението на своите собствени местни общности и това би помогнало, както казвам аз, да се преодолеят бариерите.
Една от най-големите мигрантски общности в Ирландия е британската. Всички нейни членове могат да гласуват на местни избори в Ирландия. Не всички могат да гласуват на национални парламентарни избори, защото не всички притежават ирландско гражданство, но всички гласуват на местни избори в Ирландия и допринасят значително за ирландския политически живот. Така че аз бих се обърнал към членовете на този Парламент, които са от Латвия - а с още по-голяма сила и към всички останали членове от държавите-членки, които имат проблеми с малцинството, дори с мнозинството - да имат предвид, че за да се преодолеят тези трудности и за да се преодолее страхът, ние трябва да приемем хората и да ги интегрираме в нашия политически процес, а не да ги държим настрана от него.
Georgs Andrejevs
Г-н Председател, преди всичко, трябва да напомня, че след 1945 г., когато британците, французите, белгийците и холандците напуснаха своите колонии, руснаците започнаха да се заселват там. Също през 1949 г., когато клаузите на Женевската конвенция забраниха заселване на цивилни в окупираните територии, русификацията на Латвия беше интензивна и съветската власт изпрати поток от 2 милиона имигранти.
Следователно не може да се каже, че когато Република Латвия получи своята независимост през 1991 г., новодошлите през епохата на СССР са пребивавали в Латвия незаконно. Така че на руснаците днес е предоставено гражданство чрез натурализация като хуманитарен акт от страна на латвийското правителство, а не като право.
Според Хартата на Обединените нации, обикновено законите относно гражданството се отнасят до вътрешните проблеми на страната и никоя друга страна не може да се намесва в тях, дори и самата ООН. Следователно позицията на латвийските органи с оглед на възможността да се предоставят граждански права на негражданите е твърда и неизменна: правото на глас е неразделна част от гражданството.
Подобна позиция е също в унисон с международното право и практика. В същото време Латвия със значителна финансова помощ от други страни - с изключение на Русия - положи значителни усилия да улесни процеса на натурализация и интеграция на негражданите в Латвия, като намали процента на негражданите до 16 % в края на 2008 г.
Нашата цел е да се уверим, че всички жители на Латвия могат да подадат молба за гражданство и да упражняват своите права напълно и ефективно. Латвия се стреми да осигури на своите граждани пълни права, вместо на нейната територия да живеят неграждани с много права.
Разбирам, че тази позиция на Латвия противоречи на политиката, обнародвана на страниците на руския "Diplomatic Herald" от г-н Караганов през 1992 г., както и на неговите поддръжници в Европейския парламент, но ние никога няма да се откажем да защитаваме нашата страна срещу тези дезинформационни кампании.
Ģirts Valdis Kristovskis
Г-н Barrot, госпожи и господа, либералният латвийски закон позволява на всеки да докаже своята лоялност към латвийската държава и западноевропейските демократични ценности. В резултат на това от 1993 г. насам броят на негражданите е спаднал до 59 %. По-голямата част от предприемачите в Латвия са от руски произход. Това са аргументите, които ни дават основание да отхвърлим оплакванията срещу латвийската държава. В допълнение, струва си да се обърне внимание на факта, че в Латвия живеят хора, които са членове на групата "Интерфронт”, която се бори срещу независимостта на Латвия и призовава за съхранение на империята на злото, каквато беше СССР, все още отричат окупацията на Латвия, все още намират извинения за престъпленията на съветския тоталитаризъм в Балтийските републики и гласуват против членството на Латвия в ЕС и НАТО. Възможно е тези убеждения от тяхна страна да са значително препятствие относно всяко желание за придобиване на латвийско гражданство. Нека следователно да им попречим да живеят в техния свят на отминали ценности!
Tatjana Ždanoka
Г-н Председател, ние разискваме подробно латвийския случай, защото е уникален. Латвийските неграждани не принадлежат към нацията в която и да е държава и нямат право да участват в никакви избори. Всички пълнолетни лица със статут на неграждани в Латвия пребивават постоянно в страната към началото на 90-те години. Последният път, когато те имаха възможността да упражнят своите избирателни права, беше преди 19 години, т.e., през м. март 1990 г., когато беше избран Върховният съд на Латвия. Година и половина по-късно, същият този Върховен съд лиши една трета от своите собствени избиратели от техните избирателни права. Това е уникален случай в парламентарната история.
Г-н Barrot говори само за интеграцията на негражданите в обществото и тяхната натурализация. Обаче подобен подход поставя нещата в обратен ред: негражданите са вече част от обществото - 32 % са родени тук - и за много, процедурата за подаване на молба за гражданство в тяхната собствена страна е унизителна и те по начало отказват да преминат през процеса на натурализация.
За латвийския политически елит лишаването на тази съществена част от малцинственото население от техните основни права е инструмент за запазване на власт. Те използват стария метод "Разделяй и владей", като по тази причина е необходимо действие от името на латвийските неграждани от страна на ЕС.
Убедена съм, че основните ценности на ЕС, като недискриминацията на основата на етническия произход и демокрацията, основана на участието, трябва да надделеят над националните компетенции.
Christopher Beazley
(EN) Гн Председател, ние чухме в тези разисквания как латвийската демокрация, независимост и всички останали етични норми на обществото бяха разрушени от двама диктатори с престъпно поведение през отминалия век. Латвия беше завладяна от Сталин, след това от Хитлер и след това отново от Сталин. Латвийският народ беше затварян, подлаган на депортации и екзекуции. Сталин тогава изпрати в страната не само рускоезични, но и украиноезични и беларускоезични хора.
Всички ние, включително г-жа Ždanoka, бихме могли да осъдим Сталин и неговата дейност днес, но какво правим по въпроса, г-н Barrot? Можете ли сега публично да потвърдите, не само това, че нямате никакво законово право да се намесите, но и че всички държави-членки на ЕС трябва да спазват в пълен обем изискванията на своите закони по отношение на избирателното право? Аз мисля, че е важно, не само за Латвия, но и за всички наши страни.
Със сигурност, отговорът е, че ако вие сте така засегнат, както рускоезичните латвийци, които са получили гражданство, би трябвало да придобиете гражданството на страната, с която се гордеете, където сте роден и където живеете. Не бихте го отхвърлили. Не бихте претендирали за привилегии, ако не искате да имате собствена роля. Вие може да получите гражданство.
Имаше един палестински изгнаник, който прие латвийско гражданство. Ако той можа да научи езика, аз съм сигурен, че и онези рускоезични латвийци могат да направят същото. Разбира се, напомниха ни, че голямата част са придобили гражданство. Ако сте част от една страна, мисля, че имате права и задължения.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Бих искал да изкажа поздравления към Alexandra Dobolyi и колегите й автори на въпроса. Това е един от най-сериозните проблеми с правата на човека в Европейския съюз днес. Разбирам всички исторически рани на нашите латвийски приятели, тъй като те са били подложени на ужасна асимилация по време на сталинистката съветска епоха. Добре съм запознат с тази практика, но нищо не може да оправдае историческия реванш. Бих посъветвал латвийските ми приятели да последват примера на Финландия, която в продължение на векове беше потискана от Швеция, но въпреки това Финландия никога не реши да отмъщава на шведскоезичните финландски граждани. Невъзможно е както да бъдат депортирани, така и да се асимилират стотици хиляди души, така че тези хора трябва да получат правата, които им се полагат в ЕС. Много съм натъжен от думите на члена на Комисията Barrot, защото вместо ЕС да даде ясен знак, че положението е неудържимо и е в противоречие с основните ценности на ЕС, г-н Barrot си измива ръцете и заявява, че Европейският съюз не може да направи нищо. Наистина това е много тъжно. Необходимо е да се намери исторически компромис между латвийското мнозинство и руското малцинство. Това е единственото решение, няма други възможности. Благодаря ви за вниманието.
Inese Vaidere
(LV) Госпожи и господа, миналата есен внесох въпрос с искане за писмен отговор до члена на Комисията Ferrero-Waldner, в което изразявах опасения, че привилегиите, предоставени от Русия на лица от Латвия и Естония, които не са руски граждани по отношение на влизането в Русия без визи, се е отразило отрицателно на желанието им да получат гражданство. Г-жа Ferrero-Waldner се съгласи с мен, но днес някои членове на Европейския парламент, автори на въпроси, показват пълна липса на разбиране към положението в Латвия. Ако добавим нови привилегии към правата на негражданите и включим правото да гласуват на местни избори, броят на негражданите, който беше намален наполовина от 1995 г. насам, по всяка вероятност няма да спадне повече. Латвийският закон за гражданството е един от най-благоприятните в Европа. Всеки негражданин може да придобие пълни права, включително правото да гласува, като стане гражданин. Явлението неграждани в Латвия възникна като пряк резултат от 50-годишната съветска окупация. Някои политически сили, подкрепящи т.нар политика на Кремъл на закрила на сънародниците, все още манипулират положението чрез тези хора с цел увеличаване на собствения си политически капитал. Благодаря ви.
Roberts Zīle
(LV) Г-н Председател, гн Barrot, степента, в която настоящото разискване засяга авторите на въпроса, може да се види от факта, че нито един от тях в момента не се намира в залата и следователно няма да чуе това, което Inese Vaidere току-що каза - че реалната визова политика на Русия беше оръжие, което тя използва не за насърчаване на процеса на натурализация в Латвия, а за постигане на точно обратното. За съжаление проучванията на общественото мнение потвърждават, че мнозинството от тези хора никога няма да станат латвийски патриоти, но повечето от тях са патриоти на друга страна. Ако получат власт в местните правителства, следващата стъпка, разбира се, би била искания за автономия и официален статут на техния език. Вече можем да видим какви биха могли да бъдат следващите стъпки, както е видно от дългосрочното развитие на ситуацията в места като Абхазия и Южна Осетия - в тези самоуправляващите се области биха били раздадени руски паспорти. Благодаря ви.
Laima Liucija Andrikien
(LT) При нормални обстоятелства би било възможно да се предложи постоянно пребиваващите лица да участват в избори за местни съвети, но ние всички твърде добре знаем, че мнозинството от лицата, които не са граждани на Латвия, едва ли биха могли да бъдат описани като пристигнали в страната при нормални обстоятелства. Тяхното пристигане е пряка последица от окупацията на Латвия, извършена от Съветския съюз. То е също така последица от процеса на порусначване, извършвано в продължение на пет десетилетия в нарушение на нормите на международното право. Всички ние имаме право да избираме - да бъдем граждани или да бъдем лоялни към нашата държава, нали така? Въпреки това, всеки избор носи и последици и по тази причина можем да обвиняваме единствено себе си, а не държавата, която е предоставила тази свобода на избор.
Henrik Lax
(SV) Какви са последиците за латвийския народ от петдесетгодишната съветска окупация? Защо голяма част от рускоезичното население не желае да кандидатства за гражданство? Какво е участието на Русия във всичко това? Латвия се нуждае от нашата подкрепа, а не от осъждането ни, за да бъде в състояние да насърчава негражданите да кандидатстват за гражданство. Към г-н Tabajdi бих искал да задам следния въпрос: защо Финландия ще иска да отмъщава на Швеция и какво общо има това с разглеждания въпрос?
Paul Rübig
(DE) Г-н Председател, гн Barrot, госпожи и господа, нормално е за хората в Европа да преминават през задължително образование. Това включва и запознаване с нравите и културата на страната, в която живеят, така че да могат да живеят там. Задължителното образование включва научаването на езика на страната и евентуално и други езици. Това формира и основата за професионалното обучение и показва по какъв начин културата на страната се е развила и накъде отива. Освен това, учениците научават историята. Задължителното образование по начина, по който го разбираме, помага на хората да живеят заедно в хармония. Ако живеете в дадена страна очевидно трябва да сте в състояние да разбирате езика на страната. Това е целта на добрата система за задължително образование. На този фон бих искал да кажа, че много от проблемите в Европа биха могли да бъдат разрешени чрез ефикасно задължително образование за всички лица, пребиваващи в дадена страна.
Jacques Barrot
Г-н Председател, изслушах внимателно и двете страни.
В този контекст е много е трудно за Комисията да наложи на латвийската държава да разгледа проблема. Всичко, което мога да направя при това положение, е да ги насърча да предприемат вътрешен диалог, като смятам, че това е желателно. За съжаление, само това мога да кажа.
Председател
Разискването приключи.
