Сътрудничество между съдилища на държавите-членки при събирането на доказателства по граждански или търговски дела (кратко представяне) 
Председател
Следващата точка е кратко представяне на доклада на г-н Medina Ortega - от името на комисията по правни въпроси, относно сътрудничеството между съдилищата на държавите-членки при събирането на доказателства по граждански или търговски дела.
Manuel Medina Ortega
докладчик. - (ES) Г-жо председател, в този късен час в понеделник Комисията вероятно има да се занимава с други неща, по-належащи от въпросния доклад. За да бъда кратък, ние просто даваме отговор на доклад на Комисията, който се отнася до прилагането на Регламент (EО) № 1206/2001 на Съвета от 28 май 2001 г. относно сътрудничеството между съдилища на държавите-членки при събирането на доказателства по граждански и търговски дела.
Тази област всъщност не е общностна, а междуправителствена, и в нея Съветът - чрез регламента - се е опитал да насърчи сътрудничеството между съдилищата. Смятам обаче, че донякъде е липсвала взискателност от страна на Европейския съюз при опитите му да постигне това. Тоест, предприети са определени мерки, като например формулирането на практически идеи, използването на електронни медии и т.н, но признавам, че на Комисията й е доста трудно да действа.
Не зная какво е постигнала Комисията или какво се надява да постигне, но ми се струва доста трудно да се постигне нещо, поради огромните трудности, които се съдържат в тази форма на междуправителствено сътрудничество. Искаме съдебните органи да си сътрудничат, но става дума за 27 страни, за съдебни органи, които използват 22 различни езика, с правни системи, които съществено се различават помежду си - а ние се опитваме да постигнем резултати.
Комисията констатира, че резултатите не са добри, че има огромно закъснение при прилагането на механизмите за сътрудничество и следователно нямаме възможности за осъществяване на напредък. Идеалното решение би било да се използват физически средства. Например, какво би могла да направи Комисията, за да оборудва съдилищата, по-специално тези на по-ниско ниво, с технически средства, като системи за видео-конферентна връзка? Видео-конферентната връзка може да е идея, която изглежда недостижима за много малки съдилища в рамките на Европейския съюз, но изглежда това е единственият начин да се постигне резултат.
Смятам, че Европейският съюз трябва да използва институциите, които вече съществуват, и по-специално Европейската съдебна мрежа. Ние трябва да укрепим тази институция, така че самите съдии, като използват своите системи за сътрудничество, да могат да развият такъв тип комуникация.
От друга страна, цялата област на обучение на съдии е от особено голямо значение. Това също е нещо, което Комисията не може да постигне сама. Тя може обаче да подпомогне разработването на подобни курсове, които да предлагат обучение по общностно право и познания за различните правни системи.
Освен това съществува огромна пречка - проблема с езиците. Как един испански съдия, например, ще общува с финландски съдия, когато двата езика са толкова различни? Очевидно съдиите, освен че е необходимо да са експерти в областта на тяхното местно право, което е достатъчно сложно само по себе си, трябва да са задължени да имат и подобни знания.
Какво можем да направим от практическа гледна точка, за да помогнем на съдиите по отношение на устния и писмен превод? Какво можем да направим, за да им помогнем да се справят с този проблем? С изготвянето на доклада аз не определям суров и рязък подход към Комисията. Мисля, че задачата е доста трудна. Това, което бих искал да зная - ще се възползвам от факта, че тук присъства член на Комисията, заинтересуван от темата - е следното: по какъв начин, според Комисията, може да се придаде по-голяма строгост на регламента от 2001 г., който е донякъде неясен и в известна степен твърде основаван на доброволни действия; Не зная дали той на практика може да даде някакви резултати и дали ще бъде възможно да се постигне напредък с него.
Jacques Barrot
заместник-председател на Комисията. - (FR) Г-жо председател, първо бих искал да благодаря на г-н Medina Ortega, който повдига редица особено важни въпроси. Вярно е, че съдиите и практикуващите юристи във всяка страна трябва да бъдат по-добре информирани за този регламент.
Трябва да се подчертае, че прякото събиране на доказателства, предвидено в член 17 от регламента, е показало своя потенциал за опростяване и ускоряване на събирането на доказателства, без да се създават особени проблеми. Предвидените в регламента централни органи играят важна роля при контролиране на работата на съдилищата, които са компетентни да разглеждат исканията съгласно регламента, и при решаването на проблеми, когато възникнат такива.
Помощта, предоставена от централните органи, може да бъде от решаващо значение за малки съдилища, изправени за първи път пред проблем, свързан със събиране на доказателства в презграничен контекст.
Информационните технологии и видео-конферентните връзки, в съчетание със сигурна система за обмен на електронни съобщения, трябва, г-н Medina Ortega, да се превърнат в обичайно средство за изпращане на доказателства. Нормално е Европейската съдебна мрежа по граждански и търговски дела, както Вие казахте, да улесни това правно сътрудничество в Европа. Откакто регламентът относно събирането на доказателства влезе в сила, въпросът за прилагането му на няколко пъти е заемал централно място в работата на мрежата. През 2006 г. беше изготвен Наръчник за прилагането на регламента. Този наръчник беше разпространен сред всички европейски съдилища през 2007 г. Европейската съдебна мрежа по граждански и търговски дела несъмнено може да използва контактите си - в това отношение имате право, г-н Medina Ortega - и да съдейства по-активно, за да може в по-голяма степен да се спазват предвидените в регламента срокове за изпълнение на исканията за събиране на доказателства. Това е вярно.
Искам да продължа с един кратък обзор. Вярно е, че регламентът определя точни критерии за формата и съдържанието на искането. Искането трябва да бъде представено чрез използване на определен формуляр и да съдържа определена информация: имената и адресите на страните по процедурата, характера и предмета на делото и описание на доказателствата, които трябва да се съберат. Регламентът също посочва, че искането трябва да се представи на един от официалните езици на държавата-членка, където се намира замоленият съд, или на друг език, който замолената държава-членка е посочила, че приема; но както току-що подчертахте, езиковият проблем не е най-незначителният.
При нормални обстоятелства едно искане за събиране на доказателства би трябвало да се обработи бързо. Ако не е възможно то да се обработи в рамките на 90 дни след получаването му от замоления съд, същият трябва да информира молещия съд и да посочи причините за това.
Всъщност, възможно е обработването на искането за събиране на доказателства да бъде отказано само в изключителни и строго ограничени ситуации.
Ето такъв беше регламентът. През м. март 2007 г. беше извършено проучване на неговото прилагане и, въз основа на получените резултати, през м. декември 2007 г. Комисията прие доклад. Той беше изготвен в съответствие с член 23 от регламента. Какво пише в доклада? Че прилагането на регламента в известна степен е подобрено, опростено и че се е активизирало сътрудничеството между съдилищата относно събирането на доказателства по граждански и търговски дела.
Следователно вече са постигнати две главни цели: да се опрости сътрудничеството между държавите-членки и да се ускори събирането на доказателства.
Опростяването беше постигнато по-специално чрез въвеждането на директно предаване от съд до съд, въпреки че понякога исканията отиват в централните органи, и посредством въвеждането на стандартни форми. Отбелязан е също така напредък в скоростта, с която се обработват исканията за събиране на доказателства. Повечето се обработват по-бързо, отколкото преди влизането в сила на регламента, и за щастие в рамките на срока от 90 дни, определен в регламента.
Ето защо бих казал, г-н Medina Ortega, че според нас не е необходимо да се изменя регламентът. Наложително е, обаче, да се подобри неговото действие. В плана за действие, който прие през м. ноември 2008 г., Съветът възложи на Комисията създаването на Европейски портал за електронно правосъдие. Създаването и въвеждането в експлоатация на първата версия на портала през тази година несъмнено е абсолютен приоритет за мен и за всички нас.
Що се отнася до използването на видео-конферентна връзка, това също ще се превърне в приоритет. Европейската съдебна мрежа по граждански и търговски дела в момента подготвя наръчник по правните аспекти на употребата на видео-конферентна връзка при събирането на доказателства. Разбира се, този наръчник ще бъде изпратен на европейските съдии и ще бъде завършен в края на настоящата година. Той ще бъде част от портала, който, както казах, ще се появи до края на годината.
Без съмнение ще е необходимо съдебните зали да бъдат оборудвани за видео-конферентна връзка. Надяваме се да се възползваме от новите финансови методи по време на преразглеждането на финансовата перспектива за периода 2010-2013 г. Финансови възможности за презграничните проекти вече съществуват в Програмата за гражданско правосъдие, където използването на видео-конферентна връзка представлява приоритет.
Бих искал да Ви кажа, г-н Medina Ortega, че аз Ви подкрепям по една важна точка, която, по мое мнение, трябва да бъде приоритет за Стокхолм: Имам предвид обучението за съдии. По въпроса, който повдигнахте тази вечер, събирането на доказателства, ние наистина се нуждаем от подходящо обучение за съдии. За мен това ще бъде една от насоките за предстоящата програма от Стокхолм.
Във всеки случай, благодаря Ви за доклада, който съдържаше много полезна информация.
Председател
С това разглеждането на тази точка от дневния ред приключва. Гласуването ще се проведе утре.
