Klimato kaita ir besivystančios šalys atsižvelgiant į Kopenhagoje vyksiančią Jungtinių Tautų konferenciją klimato kaitos klausimu (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl Klimato kaitos ir besivystančių šalių atsižvelgiant į Kopenhagoje vyksiančią Jungtinių Tautų konferenciją klimato kaitos klausimu.
Andreas Carlgren
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (SV) Gerb. pirmininke, mes išgyvename lemiamą laikotarpį. Mažiau nei po dviejų mėnesių Kopenhagoje pasaulis pasirašys susitarimą dėl kovos su klimato kaitos problemomis, su kuriomis susiduriame. Šiame susitarime turi būti įvykdytos trys sąlygos: pagal jį turi išlaikytas ne didesnis nei du laipsniai pagal Celsijų visuotinis atšilimas, jis turi apimti visas valstybes ir jame turi būti numatyta galimybpritaikyti būsimas pastangas siekiant aukštesnio lygio tikslų atsiradus naujoms technologijoms.
Likus vos 48 dienoms iki labai svarbios JT konferencijos klimato kaitos klausimu pats laikas politinę valią paversti konkrečiais veiksmais. Tačiau derybos vyksta pernelyg lėtai. Iki šiol neišspręsta daug pagrindinių problemų. Dabar daugelis žmonių renkasi lengvą išeitį iš padėties - pasiduoda pesimizmui.
Noriu paaiškinti vieną dalyką: šiuo atveju ES turi elgtis ne taip.
Mes norime, kad išreikšdama aiškią ir nedviprasmišką politinę valią ES įrodytų esanti lyderė. Visapusiškas ir drąsus susitarimas dėl klimato kaitos Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai yra pats aukščiausias prioritetas.
ES reakcija į derybų sunkumus turi būti tokia: privalome padidinti tempą. Turime stengtis pasistūmėti su reikalais į priekį, siekdami užtikrinti, kad pasaulis sudarytų reikalingą susitarimą. Mes imsimės uždavinio įtikinti kitas pasaulio šalis kartu su mumis sudaryti susitarimą, kurio pakaktų, kad būtų imtasi dėl klimato kaitos iškilusio uždavinio. Todėl renkamės dvejopą požiūrį: pirma, siunčiame stiprų signalą savo derybų partneriams; antra, prieš Kopenhagos konferenciją sutelkiame ES, remdamiesi tvirtais derybų įgaliojimais. ES jau padėjo pagrindą siekti šio tikslo klimato kaitos ir energetikos priemonių paketu, dėl kurio 2008 m. gruodžio mėn. susitarEuropos Parlamentas ir Taryba.
Noriu išreikšti ypatingą dėkingumą už pareigingumą, kurį čia, Parlamente, daugelis roddirbdami su klimato kaitos ir energetikos priemonių paketu. Tada priimtu Europos Parlamento sprendimu ES suteikiama stipri derybinpozicija. Šią savaitę bus į vietą sudėliotos paskutinės detalės siekiant pateikti visą šios stiprios pozicijos vaizdą. Kitą savaitę Europos Vadovų Taryboje bus baigiamos derybos - žinau, kad daugelis jūsų atidžiai seks šią pabaigą. Esu patenkintas, kad kai kurie iš jūsų taip pat dalyvaus Kopenhagoje. Be to, palankiai vertinu rezoliuciją, kurią šiuo metu rengia Europos Parlamentas.
Išmetamųjų teršalų kiekis turi būti apribotas iki tokio lygio, kokio reikia norint išlaikyti ne didesnį nei dviejų laipsnių pagal Celsijų atšilimą. Tai reiškia, kad šiuo metu pateiktų pasiūlymų nepakanka. Iki 2020 m. ES sumažins išmetamųjų teršalų kiekį 30 proc., jeigu kitos šalys taip pat prisiims atitinkamus įsipareigojimus. Į 30 proc. tikslą žiūrime kaip į būdą priversti kitus prisidėti prie mūsų didinant savo siekius. Iki 2050 m. išmetamųjų teršalų kiekį privalome sumažinti ne mažiau nei 80 proc. Tačiau vien ES priemonių nepakanka siekiant užtikrinti, kad visuotinis atšilimas neviršytų dviejų laipsnių pagal Celsijų. Turime įtraukti visus. Mes matėme teikiančių vilties ženklų, pvz., iš naujosios Japonijos Vyriausybės. Dabar raginame kitas išsivysčiusias šalis, ypač JAV, padidinti savo siūlomą mažinimą.
Besivystančios šalys turi tvariojo vystymosi galimybę, kartu mažindamos išmetamųjų teršalų kiekį. Tai reiškia augimo, kai į aplinką išmetama mažai anglies dioksido, planavimą, kovos su klimato kaita priemonių integravimą ir nacionalinių vystymosi strategijų pritaikymą. Tai yra būdas užtikrinti, kad kovos su klimato kaita bei vystymosi priemonės būtų įtrauktos į visus politinius sprendimus ir kad augimas duotų naudos visiems, ir būdas kurti bei pradėti taikyti demokratinį valdymą, kuriuo būtų prisidėta prie lygybės, kovos su skurdu ir skurdo mažinimo.
Ypatingus reikalavimus keliame sparčiausiai besivystančioms šalims, ypač Kinijai, kuri yra didžiausią teršalų kiekį išmetanti šalis. Iki 2020 m. išmetamųjų teršalų kiekį reikia sumažinti apytikriai 30 proc., palyginti su padėtimi, kai priemonių nesiimama.
Vystymosi klausimui Kopenhagoje sudarytame susitarime neabejotinai turi būti skiriama daugiausia dėmesio. Europos Vadovų Taryba padarišvadą, kad klimato kaita daro neigiamą poveikį pastangoms kovoti su skurdu ir įgyvendinti tvarųjį vystymąsi. Klimato kaita kelia grėsmę Tūkstantmečio vystymosi tikslams. Derybų veikloje taip pat dalyvaus vystymosi ekspertai. Vystymosi klausimus ypač pabrėšime atsižvelgdami į vykstančias derybas.
Visos valstybės, išskyrus mažiausiai išsivysčiusias, turėtų pasidalyti atsakomybę už kovos su klimato kaita priemonių išlaidas, tačiau tie iš mūsų, kurie gyvename išsivysčiusiose šalyse, turime patys imtis iniciatyvos mažinti išmetamųjų teršalų kiekį ir finansuoti svarbias priemones. Mums reikia darnios tarptautinės bendradarbiavimo su besivystančiomis šalimis ir paramos joms struktūros. Tokia struktūra sudarytų sąlygas mums padėti pačioms neturtingiausioms ir labiausiai pažeidžiamoms šalims, kurios dažnai daugiausia nukenčia nuo klimato kaitos. Šiuo atžvilgiu reikalingos prisitaikymo priemonės.
Galiausiai noriu pareikšti, kad ES pasirengusi rimtai prisiimti atsakomybę. Taryba žino, kokio masto finansavimo reikia. Apytikriais Komisijos paskaičiavimais, 2020 m. besivystančiose šalyse išlaidos bus beveik 100 mlrd. EUR per metus. Mes ES taip pat esame pasirengę iki 2012 m. suteikti skubų neatidėliotinų priemonių finansavimą - tai būtų būdas didinti Šiaurės ir Pietų pasitikėjimą derybose dėl klimato kaitos. Šiomis paskutinėmis savaitėmis iki Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimo mūsų laukia didžiulis uždavinys. Todėl jūsų prašau nustatyti tempą. Mums reikia valstybių narių vyriausybių vadovavimo, nacionalinių parlamentų pastangų ir ES valstybių narių gyventojų paramos. Šiame darbe labai svarbų vaidmenį turi suvaidinti Europos Parlamentas, jeigu norime Kopenhagoje pasiekti savo tikslus.
Karel De Gucht
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, pirmiausia noriu padėkoti jums už suteiktą galimybę išreikšti Komisijos požiūrį į šį jautrų klausimą.
Jau žinote, kad Kopenhagoje nebus drąsaus sandorio, jeigu nebus atsižvelgta į besivystančių šalių susirūpinimą, - ne tik sparčiai augančios ekonomikos šalių, bet ir visų pirma labiausiai pažeidžiamų ir skurdžiausių besivystančių šalių susirūpinimą.
Nepaisant to, gero sandėrio sudarymas Kopenhagoje atitinka mūsų bendrus interesus. Besivystančios šalys mažiausiai apsaugotos nuo klimato kaitos. ES yra pirmoji donorpasaulyje ir lyderkovoje su klimato kaita. Turime sujungti savo pastangas. Sprendžiant klimato kaitos problemą nėra vietos Šiaurės ir Pietų šalių konfrontacijai.
Norėčiau eiti dar toliau ir pasakyti, kad jokia kita sąjunga negali būti tokia ryžtinga ir veiksminga, kaip ta, kuri įtraukia labiausiai pažeidžiamas šalis ir tas šalis, kurios pateikderyboms drąsiausius pasiūlymus, kaip kovoti su šia bėda, - kitaip tariant, Europa.
Mūsų bendrą požiūrį į labiausiai pažeidžiamas šalis, kurio iki šiol buvo laikomasi Pasaulinio klimato kaitos aljanso pastangomis, sudaro trys panašios tarpusavyje susijusios ir vieną kitą sustiprinančios kryptys.
Pirma, politinių sąjungų kūrimas intensyvinant dialogą klimato kaitos klausimais. Atitinkamai buvo pasirašytos trys bendros politinės deklaracijos su Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno regionų šalimis ir viena - su visa AKR šalių grupe.
Antra, patikimų politikos krypčių ir strategijų, susiejančių kovą su klimato kaita su vystymusi, propagavimas. Laikausi nuomonės, kad atsparumo klimato kaitai didinimo ir anglies dioksido išskyrimo į aplinką mažinimo politika turi būti integruota į mūsų partnerių platesnes vystymosi programas ir skurdo mažinimo strategijas. Gali būti vienintelvystymosi strategija, į kurią būtų įtraukti susirūpinimą keliantys su klimato kaita susiję klausimai, kuriais siekiama tvariosios plėtros ir skurdo mažinimo tikslų. Nesvarbu, kuris tikslas bus pasirinktas - jie abu svarbūs.
Šiuo atžvilgiu jau remiame esamų nacionalinių mažiausiai išsivysčiusių šalių veiksmų adaptacijos programų įgyvendinimą penkiolikoje turinčių tam teisę šalių.
Trečia, skatinti ES atitinkamai prisidėti prie klimato kaitos mažinimo veiksmų finansavimo, visų pirma prisitaikymo, labiausiai rūpimo toms šalims, kurios yra mažiausiai apsaugotos nuo klimato kaitos poveikio bet labai mažai prisideda prie šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo.
Iki Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimo mums liko 50 dienų. Lūkesčiai yra labai dideli. Nerimaujame dėl to, kad šiuo metu derybos pavojingai priartėjo prie padėties be išeities. Dabar laikas pateikti pasiūlymus. Europa juos pateikė, todėl tikimės, kad mūsų partneriai taip pat juos pateiks.
Pirmiausia pateikėme pasiūlymus dėl įsipareigojimų. ES jau įtraukį darbotvarkę drąsius siekius ir įsipareigojimus - iki šiol antrus pagal drąsą siekius ir įsipareigojimus, pateiktus deryboms. Mes jau garantavome vienašališką 20 proc. išmetamųjų teršalų kiekio sumažinimą iki 2020 m., kurį įsipareigojome padidinti iki 30 proc., jeigu kiti dės panašias pastangas pagal savo atsakomybę ir gebėjimus.
Antra, pateikėme pasiūlymus finansavimo srityje. Visi suprantame, kad sandėris dėl finansavimo lems, ar Kopenhagoje bus pasiektas susitarimas. Norėdama pasistūmėti į priekį derybose, rugsėjo mėn. viduryje EB pateiksavo pasiūlymus dėl finansavimo.
Vienas iš jų - trumpalaikį tarptautinį viešąjį kovos su klimato kaita finansavimą 2010-2012 m. laikotarpiu reikia laipsniškai didinti siekiant pirmumo tvarka reaguoti į skubius poreikius, nustatytus labiausiai pažeidžiamose besivystančiose šalyse, visų pirma mažiausiai išsivysčiusiose šalyse, mažose besivystančiose salų valstybėse ir Afrikos šalyse, kaip nustatyta Balio veiksmų plane.
Kitas pasiūlymas - ES pasirengusi prisiimti savo teisingą apskaičiuotų finansavimo reikalavimų dalį, viešojo finansavimo įnašus grįsdama pageidautinais sugebėjimo mokėti už išmetamuosius teršalus ir atsakomybės už išmetamųjų teršalų kiekį kriterijais. Dėl to 2020 m. ES įnašai gali būti 2-15 mlrd. EUR per metus. Spalio mėn. pabaigoje Europos Vadovų Taryba svarstys šiuos pasiūlymus, kurie, tikėkimės, bus pagrindas visateisei ES derybinei pozicijai finansų klausimu.
Tačiau vien ES veiksmų nepakanka. Tvirtai tikime, kad kitos išsivysčiusios šalys eis mūsų keliu, nes prieš Kopenhagos konferenciją spaudimas didėja. Taip pat dedame viltis į besivystančias šalis. Jos turi pasinaudoti galimybe, kurią suteikia klimato kaitos mažinimo finansavimas, kad į savo vystymosi strategijas visiškai integruotų prisitaikymą ir ilgainiui laipsniškai pereitų prie vystymosi būdo, kai į aplinką išskiriama mažai anglies dioksido.
Nors iki šiol daugiausia dėmesio skiriama skurdžiausių ir labiausiai pažeidžiamų besivystančių šalių prisitaikymui, yra tam tikrų priežasčių skatinti vystymosi būdą, kai į aplinką išskiriama mažai anglies dioksido (t. y. švelninimą), kuris suderinamas su skurdo mažinimo tikslais šiose šalyse.
Ypatingas dėmesys mechanizmams, kuriais siekiama išvengti miškų naikinimo ir skatinti darnų miškų valdymą, yra lemiamas. Iš tikrųjų kova su tropinių miškų naikinimu yra didžiausias artimiausias švelninimo uždavinys mažiausiai išsivysčiusioms šalims, todėl jos, taikant tokius mechanizmus iš miškų naikinimo ir alinimo schemų, kaip išmetamųjų teršalų kiekio mažinimas, gali būti tarptautinio finansavimo naudos gavėjos.
Panašiai ir labiau subalansuoto švarios plėtros mechanizmo (angl. CMD) investicijų paskirstymo, naudingo mažiausiai išsivysčiusioms šalims, užtikrinimas ateityje taip pat atspindėtų dabartinę šio mechanizmo pertvarką.
Galiausiai keletas žodžių apie klimato kaitos mažinimo finansavimo teikimo kanalus. Mes, kaip Komisija, nesame už naujų fondų kūrimą. Naujam klimato kaitos mažinimo finansavimui turėtų būti naudojami turimi bei galbūt patobulinti finansavimo teikimo kanalai, taip pat juo, palaikant pačios šalies veiksmus, būtų remiama decentralizuota valdymo struktūra "iš apačios į viršų".
Karl-Heinz Florenz
Gerb. pirmininke, man labai malonu matyti jus čia, dalyvaujantį šioje diskusijoje, ypač dėl to, kad jūs - buvęs Klimato kaitos komiteto narys. Tarybos Pirmininke, Komisijos nary, visiškai teisingai sakoma, kad Europos Sąjunga turėtų pasiųsti aiškų signalą į Kopenhagą. Tačiau per kitas 50 dienų tikroji veikla vyks ne tiek Kopenhagoje, kiek už uždarų konferencijos durų. Šioje veikloje dalyvavau nuo 1992 m. Rio de Žaneire surengtos konferencijos klimato kaitos klausimu. Nuotaika prieš šias konferencijas visada tokia pati, tačiau jos taip pat suteikia galimybių.
Komisijos nary, norėčiau matyti jus šiek tiek entuziastingesnį spaudžiant savo kolegas iš JAV derėtis, nes atsiskleidžia tam tikra flegmatiška jūsų savybė, kurią turime stengtis įveikti. Mano manymu, būtų teisinga dabar mums nepradėti nuo tam tikros finansinės konkurencijos. Viena šalis sako, kad reikia 15 mlrd. EUR, o kita - 30 mlrd. EUR. Yra keletas tokių, kurios paprasčiausiai padidina pinigų sumą ir nori, kad kiekvienas metais, pradedant nuo šių metų, būtų pasiūloma 150 mlrd. EUR. Sukurkime pinigų panaudojimo kriterijus. Tada mes galėsime įnešti didžiulį įnašą iš Europos, tačiau įnašas negali patekti į statinę be dugno.
Apie krizę buvo pakankamai pasakyta. Tačiau norėčiau dar kartą apsvarstyti galimybę, kurią turi pramoninis pasaulis Jungtinėse Valstijose ir Europoje. Jeigu nustatysime tinkamus standartus, sugebėsime veiksmingai vystytis. Taigi, taip suteiksime galimybę Europai pardavinėti našias mašinas visame pasaulyje, pvz., Kinijoje, kurioje šiuo metu energija gaminama nenašiausiais būdais. Be to, matau ne tik klimato kaitos grėsmę, bet ir labai didelę galimybę vystyti verslą ir ekonomiką kuriant ultramodernią technologiją. Privalome pasinaudoti šia galimybe, būti drąsesni ir veikti kaip verslininkai, kaip politiniai verslininkai, nes, jeigu to nedarysime, būsime nerūpestingi ir būsime pasirinkę netinkamą kelią.
Komisijos nary, linkiu jums daug sėkmės ir visos valdžios jūsų rankose! Tiesiog ženkite pirmyn! Kartu pasiimkite amerikiečius ir indus - tuomet jau būsime pusiaukelėje.
Véronique De Keyser
S&D frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, klimato kaita kalta dėl daugiau nei 300 000 mirties atvejų per metus. Ji kenkia 325 mln. žmonių. Daugiau nei 90 proc. nukentėjusių žmonių ir daugiau nei 90 proc. mirties atvejų yra besivystančiose šalyse.
Ekonominiai nuostoliai dėl klimato kaitos vertinami daugiau nei 125 mlrd. EUR per metus, tačiau ir vėl - 90 proc. jų tenka besivystančioms šalims.
Šios šalys tuo pat metu kenčia nuo finansų krizės, klimato kaitos ir nepaprastai labai nelygių nežaboto kapitalizmo, plėšiančio juos visuose pasaulio kampeliuose, pavidalo mechanizmų.
Taigi, ko mes reikalaujame? Pirma, - kaip sakėte, tai yra tiesa (šiuo atveju kreipiuosi į Tarybą), - reikalaujame didelio masto ir ilgalaikių kovos su klimato kaita veiksmų, kurie reikštų, kad turėtume naują drąsesnį Kioto protokolą, todėl toks svarbus gruodžio mėn. vyksiantis Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimas; antra, reikalaujame padidinti finansinę pagalbą įsipareigojimams, parengtiems taip, kad iki 2015 m. būtų galima pasiekti 0,7 proc. BVP; galiausiai, trečia, reikalaujame teisinės apsaugos šiems naujiems pabėgėliams dėl klimato kaitos poveikio, kurie ima plūsti pas mus.
Ką ketiname daryti su jais? Kur ketiname grąžinti juos, jeigu jie netikėtai panorėtų atvykti į Europą? Į Libiją, kaip siūloma šiame prekybos susitarime, kurį prašau jus, pone K. De Guchtai, ištirti, - būsimame susitarime, kurį turėsime su Libija? Mes besąlygiškai privalome parengti tinkamą planą ir tinkamas migrantų dėl poveikio aplinkai srautų valdymo priemones bei panaikinti teisines spragas, turinčias poveikį šių migrantų apsaugai.
Manau, kad turime didžiulę atsakomybę, nes aišku, kad šiuo atveju rizikuojame daug svarbesniais dalykais nei solidarumu, nes turime reikalų su šios planetos ateitimi.
Corinne Lepage
Gerb. pirmininke, mes, Parlamento nariai, turime dvejopą atsakomybę, pirma, savo piliečiams, kurie tikisi, kad Kopenhagoje dėsime realias pastangas, ir, antra, Pietų šalims, kurių rėmėja Europa visada buvo, kai nebuvo rėmėja tarptautiniu lygiu. Privalome pasiųsti Pietų šalims tikrą žinią prisiimdami aiškius finansinius įsipareigojimus, kurie sudarytų sąlygas susitarti dėl pagalbos paketo, kuris papildytų plėtros pagalbą, neabejotinai turinčią pasiekti sutartą lygį, t. y. 0,7 proc. Europos Sąjungos įnašas 2020 m. turėtų būti ne mažesnis nei 35 mlrd. EUR per metus, o nuo 2010 m. 5-7 mlrd. EUR turėtų būti skiriama Pietų šalims, kad jos galėtų patenkinti būtiniausius poreikius.
Kitas mano klausimas susijęs su finansavimo būdu. Neapsiribosime - negalėsime apsiriboti - vien turimais fondais. Turėsime surasti kitus finansavimo būdus, nes jeigu Kopenhagoje nebus pinigų, Kopenhagoje nebus ir drąsaus susitarimo. Tai greičiausiai reikš, - nepaisant to, kad klausimas labai prieštaringas, - kad turėsime iškelti mokesčio, t. y. tam tikro "ekologinio Tobino mokesčio", klausimą, kad galėtume finansuoti kovą su klimato kaita.
Trečia, miškų naikinimo - dėl kurio, norėčiau pabrėžti, susidaro 20 proc. dabartinio išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio, - klausimu tikrai būtina, kad iki 2020 m. įvykdytume nulinio bendro miškų naikinimo tikslą. Noriu atkreipti jūsų dėmesį į skirtumą tarp bendro miškų naikinimo ir grynojo miškų naikinimo, kuris suteiktų galimybę pirmykščius miškus pakeisti tuopomis, teigiant, kad pakeitimas duoda tokį pat rezultatą. Mes visi žinome, kad taip nėra.
Reikia pripažinti, kad mums reikia realistiškai galvoti apie savo pramonę, tačiau taip pat reikia realistiškai galvoti apie savo ir savo vaikų išlikimą.
Eva Joly
Gerb. pirmininke, pone A. Carlgrenai, Komisijos nary, ponios ir ponai, nekyla abejonių, kad Kopenhagoje bus rizikuojama pasaulio ateitimi, tačiau prieš tai spalio mėn. pabaigoje Briuselyje bus rizikuojama Europos Sąjungos, kaip pasaulinės lyderės kovoje su visuotiniu atšilimu, patikimumu. Valstybės narės turi pateikti su klimatu susijusius finansavimo pasiūlymus, kurie būtų proporcingi tragiškai padėčiai.
Kartu su įsipareigojimu - kuris, tikiuosi, bus drąsus, - sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo besivystančiose šalyse bei jų prisitaikymo prie klimato kaitos ir finansavimo klausimas bus pagrindinbūsimų derybų tema.
Apie esamą padėtį galima spręsti iš šių skaičių: 100 šalių, dauguma jų skurdžios, išmeta tik 3 proc. pasaulio teršalų. Nors besivystančios šalys mažiausiai prisidėjo prie šio šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo, joms jau yra daugiausia pakenkta.
Pagal naujausią OXFAM pranešimą 26 mln. gyventojų jau buvo priversti migruoti dėl klimato kaitos poveikio arba kitų formų žalos aplinkai. 2050 m. šių pabėgėlių dėl klimato kaitos galėtų būti daugiau nei 200 mln. Klimato kaitos poveikis galėtų sunaikinti pažangą, kurią padarkai kurios besivystančios šalys, ir visai paprastai sukliudyti siekti Tūkstantmečio vystymosi tikslų.
Todėl kalbama ne apie labdaringumą. Kalbama apie tai, ar mes prisiimame visą atsakomybę ir kuriame pagrindus teisingam ir taikiam pasauliui. DabartinEuropos Sąjungos strategija neverta siekių, kuriuos paskelbaplinkosaugos diplomatijos lyderiai. Dabar ji privalo atskleisti savo ketinimus, kad būtų galima atnaujinti derybas.
Europos Sąjunga negali pagrįstai pažadėti mažiau nei 35 mlrd. EUR viešųjų lėšų. Savaime suprantama, kad šios lėšos gali tik papildyti tas lėšas, kurios jau pažadėtos oficialiai vystymosi pagalbai, tuo labiau kad mūsų valstybės narės ne visada vykdšioje srityje prisiimtus įsipareigojimus.
Ministre, Komisijos nary, ponios ir ponai, mūsų planetos ateitis yra mūsų rankose. Jeigu neužkirsime kelio mūsų aplinkai daromai žalai ir nelygybei, galime laukti to, kas blogiausia.
Turime rinktis drąsią ir iniciatyvią Europą arba baikščią Europą, besilygiuojančią su Jungtinėmis Valstijomis, kurioms mažai rūpi besivystančių šalių likimas. Raginu pasirinkti teisingai.
Miroslav Ouzký
Gerb. pirmininke, pone A. Carlgrenai, Komisijos nary, pradžioje noriu atsakyti į pirmesnėje kalboje iškeltus klausimus. Nemanau, kad Europos Parlamentas arba Europos Sąjunga šioje srityje turėtų apsiriboti kukliais siekiais. Prieš metus baigėme rengti klimato kaitos priemonių paketą, kuris aiškiai yra pažangiausias ir plačiausio užmojo priemonių paketas pasaulyje. Be to, turėtume pripažinti, kad jis galbūt turės didžiausią ekonominį poveikį iš visų per pastarąjį dešimtmetį čia priimtų teisės aktų. Skaitydamas Europos Parlamento parengtą deklaracijos projektą, kuris skirtas Kopenhagai, jame matau dalykų, kurie man patinka. Deklaracijoje rašoma, kad reikia didinti Europos Parlamento vaidmenį ir pasirengti prisitaikymui prie klimato kaitos, taip pat visi galime sutikti su jos straipsniu dėl miškų naikinimo, dėl kurio norėčiau pabrėžti, kad miškų naikinimas buvo ir yra ne tik besivystančio pasaulio, bet ir Europos problema, todėl turime sutelkti dėmesį į ją.
Tačiau joje neužsimenama, kad reikalingas visuotinis susitarimas, kaip nurodtiek Tarybos atstovai, tiek čia dalyvaujantis Komisijos atstovas. Be visuotinio susitarimo nieko nepasieksime. Šiuo atveju kalbame apie pagalbą skurdžiausioms šalims, visa tai labai gerai, tačiau jeigu pažiūrėtumėte, koks yra tikrasis išskiriamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, galėtumėte aiškiai pamatyti, kad net jei Europoje būtume platesnio užmojo ir iš tikrųjų atsijungę nuo visų savo energijos šaltinių, tai visai nieko nepakeistų klimato kaitos požiūriu, nes mums tiesiog neįmanoma sulėtinti šio reiškinio. Žinome, kad šiandien reikia kalbėti ne tik apie Kiniją, kuri buvo ne kartą minima, bet ir apie kitas sparčiai besivystančios ekonomikos šalis, pvz., Meksiką, Braziliją, Pietų Afriką ir ypač Indiją. Negaliu įsivaizduoti, kokie bus kiti Indijos veiksmai, tačiau turiu pridurti, kad tai, ką iki šiol girdėjau, neteikpasitenkinimo. Šioje posėdžių salėje noriu pabrėžti, kad mums nesudarius visuotinio susitarimo visos mūsų pastangos tiesiog prilygs naštai, tenkančiai Europos ekonomikai, ir mazochistiniam Europos konkurencingumo žlugdymui.
Bairbre de Brún
GUE/NGL frakcijos vardu. - (GA) Gerb. pirmininke, mes turime suteikti paramą besivystančioms šalims, kad padėtume prisitaikyti prie klimato kaitos - reiškinio, už kurį jos nėra atsakingos, tačiau dėl kurio kenčia nepalyginamai daugiau.
Besivystančios šalys neturi tokių išteklių kovoti su klimato kaita, kokių turime Europoje. Kai didžiausią dėmesį skiriame Kopenhagoje vyksiančioms Jungtinių Tautų deryboms, mums labiausiai reikalingas tikras ir praktiškas solidarumas.
Šį solidarumą reikia parodyti teikiant finansinę ir techninę paramą. Šia parama turime papildyti savo užjūrio vystymosi pagalbą. Neturėtume ko nors duoti viena ranka ir tuo pat metu kita - atsiimti.
Šalys privalo atlikti visateisį bendrą vaidmenį, kad ir kokie finansiniai mechanizmai veiktų šiai paramai skirstyti.
Vienas svarbiausių būdų mums įvertinti bet kokį Kopenhagoje sudarytą sandėrį - pasižiūrėti, kaip jis padeda besivystančiam pasauliui spręsti dėl klimato kaitos kylantį uždavinį. Pvz., visapusiškame susitarime bus nepaprastai svarbi nemaža pagalba kovai su miškų naikinimu.
Be finansinio solidarumo ir technologijos perdavimo nesulauksime pažangos, kurios mums visiems reikia.
Nekyla abejonių, kad klimato kaita spartėja. Nebėra laiko, kurį būtų galima švaistyti. Jeigu klimato kaita nebus užsiimama, dėl jos kils katastrofų visame pasaulyje. Ekonomikos nuosmukis turėtų suteikti mums drąsos sparčiau pereiti prie ekologinės ekonomikos. Neturėtume keisti savo mokslinio požiūrio. Neturėtume atsisakyti iki šiol rodomos drąsos ir politinės valios.
Veiksmai, kurie bus atliekami tarptautiniu lygiu, turi būti plataus užmojo ir susieti su moksline mūsų orų tikrove, o mes turėtume vis labiau suvokti, kad šią problemą kelia ne besivystančios šalys. Mes patys ją sukeliame.
Anna Rosbach
EFD frakcijos vardu. - (DA) Gerb. pirmininke, praėjusį vakarą Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas patvirtino Kalėdų dovanų sąrašą gruodžio mėn. Kopenhagoje vyksiančiai konferencijai klimato kaitos klausimu. Šiame sąraše yra daugybgeranoriškų, didelių ir sunkių dovanų. Tačiau, brangusis Kalėdų Seneli, dar vadinamas Komisija, ar iš viso yra kokia nors galimybišsipildyti visiems geriems norams, kai 500 mln. JAV piliečių spręstinų problemų sąraše yra sveikata, pensijos, darbo vietos ir gerovė, o 2,5 mlrd. kinų ir indų nori tik tokių gyvenimo standartų, kuriuos kai kurie iš mūsų turi čia, Vakarų Europoje?
Mes neturime įtakos tam, ką daro saulė. Kaip visi žinome, nuo jos labai priklauso mūsų planetos klimatas. Galima pasakyti kitaip: ką Komisija gali realiai padaryti, kad priverstų visus 6 mlrd. šios žemės gyventojų naudoti mažiau išteklių ne ateityje, o tiesiog čia ir dabar?
Nick Griffin
Gerb. pirmininke, čia nagrinėjamos dvi pagrindinės temos: pirma, susirūpinimas atotrūkio tarp politinio elito ir paprastų mokesčių mokėtojų didėjimu, ir, antra, isteriškas susirūpinimas žmogaus veiklos sukeltu visuotiniu atšilimu. Šios dvi temos glaudžiai susijusios.
Pernelyg įkyrus dėmesys visuotiniam atšilimui - klasikinis pavyzdys, kaip politinklasyra atitrūkusi nuo paprastų žmonių, kurie privalo mokėti sąskaitas. Nors ES remia Kopenhagos pasiūlymus prisidėti prie Vakarų deindustrializacijos ir kolektyvinio trečiojo pasaulio viešpatavimo, vis daugiau paprastų žmonių klimato kaitą laiko elito suktybe - dingstimi apmokestinti bei kontroliuoti mus ir primesti internacionalistinę dogmą bei visuotinį valdymą, kurio išlaidas apmokėtų tautinės valstybės. Ar galite suvokti šio didėjančio atotrūkio pavojų? Laikas patikrinti faktus.
Žmogaus veiklos sukeltas visuotinis atšilimas - neįrodyta teorija, grindžiama manipuliaciniais statistiniais duomenimis. Vadinamasis bendras sutarimas šiuo klausimu - ne diskusijų, o ekspertų skirtingų nuomonių nuslėpimas. Kol politinklasir ekologinis pramoninis kompleksas neišdrįso paprastam mokesčių mokėtojui primesti naujo bendro mokesčio, užnuodytų lempučių arba nenaudingų vėjo jėgainių, tegul jie pabando visuomenę įtikinti, kad visuotinį atšilimą sukėlė žmogaus veikla, kad šiltesnio viduramžių laikų klimato sugrąžinimas būtų blogas dalykas ir kad Europa, priešingai nei Jungtinės Valstijos, Kinija ir Indija, iš tikrųjų gali kažką padaryti dėl to. Arba palaikykite dialogą ir mažinkite atotrūkį tarp savęs ir gyventojų, arba nesiskųskite, kai mes, nacionalistai, - tie, kurie išklauso gyventojus, - jį mažiname už jus.
Andreas Carlgren
Gerb. pirmininke, noriu padėkoti beveik visiems, kurie dalyvavo šioje diskusijoje, už paramą, suteiktą ES jos nepaprastai svarbioje derybų dėl klimato kaitos veikloje. ES turi itin svarbią pareigą. Mums tikrai prireiks Parlamento paramos, jeigu sieksime sėkmingai atlikti savo vaidmenį. Parlamento pastangos ir nuomonšiame darbe lemiamos.
Be to, galiu atvirai pareikšti, jog labai vertinu tai, kad šioje diskusijos dalyje tiek daug dėmesio buvo skiriama vystymosi klausimams. Sutinku su K.-H. Florenzo pastaba, jog nepaprastai svarbu, kad diskusijos netaptų tik "grožio konkursu". Tai ne Londono aukcionas, kuriame mūsų užduotis - pranokti vienam kitą. Tikriau kalbama apie tai, kad reikia sukurti tvirtą struktūrą, kuri ilguoju laikotarpiu besivystančioms šalims rengtų numatomas ir išplėstas iniciatyvas. Šiomis aplinkybėmis nepaprastai svarbi labai ryžtinga ES veikla.
Todėl taip pat sutinku su V. de Keyser išsivysčiusioms šalims iškeltu uždaviniu galų gale pasiekti 0,7 proc. vystymosi pagalbos tikslą. Galų gale tai solidarumo klausimas. Kaip viena iš turtingiausių pasaulio regionų, ES turi puikų motyvą parodyti savo jėgą ir solidarumą. Be to, noriu C. Lepage pasakyti, kad visiškai sutinku, jog reikia naujų, platesnio užmojo bei numatomų iniciatyvų ir išteklių. Tačiau oficiali pagalba vystymuisi taip pat atliks savo vaidmenį užtikrinant, kad vystymosi klausimai būtų integruoti į klimato politiką. Todėl reikės tiek oficialios pagalbos vystymuisi išteklių, tiek naujo finansavimo.
Vienas svarbiausių vystymosi klausimų - kelio užkirtimas drėgnų atogrąžų miškų naikinimui. Kopenhagoje norėčiau matyti tvirtą paramą iniciatyvoms, kuriomis siekiama kovoti su drėgnų atogrąžų miškų naikinimu bei remti apželdinimą miškais ir darnią miškininkystę. Atsižvelgiant į tai šiuo metu kuriama vadinamoji REDD (dėl miškų naikinimo ir nykimo susidarančio išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo) sistema bus nepaprastai svarbi.
Manau, kad tie, kurie neigia klimato kaitos problemą, iš tikrųjų išlaidų naštą perkelia paprastiems žmonėms. Be to, tai yra būdas nuslėpti problemą ir priežastis, kodėl paprasti žmonės turi susimokėti už klimato blogėjimą. Kaip tik taip yra išsivysčiusiose šalyse ir dar dažiau - besivystančiose šalyse, kuriose patys neturtingiausi žmonės, matyt, bus labiausiai nukentėję nuo klimato blogėjimo. Todėl kreipiamės į visą išsivysčiusių šalių grupę. Kaip sako K.-H. Florenz, mums reikia bendradarbiauti su pagrindinėmis valstybėmis, pvz., JAV. Tačiau mes taip pat turime daryti spaudimą siekdami labiau stengtis namo parvežti žinią, kad išmetamųjų teršalų kiekis bus pakankamai sumažintas. Todėl ES taip svarbu išsiaiškinti teršalų išmetimo problemos esmę, t. y. faktinį išmetamųjų teršalų kiekio padidėjimą. Mes turime plačiausio užmojo ir didžiausius tikslus pasaulyje. Dabar reikia užtikrinti, kad priversime kitus prisidėti prie mūsų imantis priemonių tokiu lygiu, kokio reikia, kad išsaugotume klimatą.
Ekonomikos krizsuteikia puikią galimybę padidinti investicijas į ekologines iniciatyvas arba, kitaip tariant, į naujus ekologiškus produktus, naujas ekologiškos gamybos bendroves, augančias ekologiškos gamybos įmones ir naujas darbo vietas, sukuriamas pasinaudojant ekologinėmis iniciatyvomis. Be to, tai yra būdas atnaujinti mūsų ekonomikas. Taip pat turime imtis iniciatyvos kampanijoje, nukreiptoje į mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų visuomenę, ir taip besivystančiose šalyse sudaryti sąlygas tikroms vystymosi galimybėms. Turime suteikti galimybę besivystančioms šalims apeiti nuo iškastinio kuro priklausomų ekonomikų kelią, kurį pasirinko išsivysčiusios šalys, ir vietoj to sukurti mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančiomis technologijomis paremtą augimą.
Be to, tai kelias, kurį pasirinkę galiausiai atsisukame į sparčiai besivystančias šalis ir sakome, kad išsivysčiusios šalys atsako už skurdžiausias ir labiausiai pažeidžiamas šalis, tačiau sparčiausiai tarp besivystančių šalių augančios šalys - Kinija jau laikoma atsakinga už didžiausius išmetamųjų teršalų kiekius - taip pat turi prisiimti atsakomybę ir prisidėti prie klimato kaitos problemų sprendimo. Laikydamasi šio požiūrio Europa sugebės suvaidinti nepaprastai svarbų vaidmenį, nes imasi lyderės vaidmens siekdama plataus užmojo susitarimo Kopenhagoje.
Karel De Gucht
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, pirmiausia diskusijoje pastebėjau, kad visos politinės frakcijos sutaria dėl principų, kuriuos turėtume pateikti Kopenhagoje. Mano manymu, tai labai svarbus požymis. Parlamente, kuriame yra tiek daug politinių partijų ir politinių frakcijų, vienbalsparama tam, ką jūs siūlote, vis dėlto nėra labai įprasta.
Antra, K.-H. Florenz ir kiti sakė, kad neturėtų būti lenktyniaujama teikiant pasiūlymus, nes kalbama apie įsipareigojimus. Tai galbūt teisinga, tačiau, kita vertus, manau, svarbu tai, kad pateikėme pasiūlymą ir pasakėme, jog esame pasirengę tai daryti, jeigu, žinoma, vėliau, šį mėnesį, gausime Europos Tarybos leidimą. Tai nėra tik lenktynės. Kalbama apie Europos Sąjungos įsipareigojimą. Mes nekantriai laukiame, kad ir politikos, ir ekonomikos "sunkiasvoriai" taip pat pateiks pasiūlymų, nors kai kurie iš jų iki šiol to nedarė. Suprantame, kad šiuo metu Jungtinių Valstijų padėtis nėra labai gera, tačiau svarbu, kad jos pateiktų pasiūlymą tam, kad galėtume derėtis. Kitaip neišeisime iš padėtis be išeities, į kurią, mūsų baimei, šiuo metu esame patekę.
.(FR) Manau, reikia pripažinti, kad besivystančios šalys labiausiai nukentėjo tiek nuo ekonomikos krizės, už kurią, švelniai tariant, jos nėra atsakingos, tiek nuo klimato kaitos. Šiuo atžvilgiu besivystančioms šalims turime pasiūlyti nemažą paramos sumą.
Tačiau turime ne tik remti besivystančias šalis šia dvasia, bet ir parodyti drąsą savo pramonės ir savo ūkinės veiklos vykdytojų atžvilgiu. Kai žmonės kalba apie miškų naikinimą besivystančiose šalyse, už jį taip pat atsakingos mūsų šalys, t. y. Europos Sąjunga. Manau, kad po Kopenhagos turėsime pripažinti būtinybę priimti teisės aktus su eksteritorinėmis nuostatomis, kad neatsidurtume padėtyje, kurioje, viena vertus, besivystančiose šalyse finansuojame prisitaikymą prie klimato kaitos ir šio reiškinio sušvelninimą, o kita vertus, ūkinės veiklos vykdytojai turi priešingą rezultatą.
Paskutiniai žodžiai skirti oficialiai vystymosi paramai, nes manau, kad tai yra labai svarbus klausimas, į kurį turime atsakyti patys, nes vienas didžiausių būgštavimų - ar, kartu stengiantis prisitaikyti, būtų pasiektas 0,7 proc. BVP tikslas.
Jau dabar oficialioje vystymosi paramoje yra daug klausimų, kurie yra prisitaikymas, ir tai yra gana įprasta. Žinoma taip bus ir toliau, tačiau turėtume rasti įvertinimo priemones, kuriomis galėtume aiškiai atskirti dabartines mūsų dedamas pastangas nuo papildomų pastangų, kurias reikia dėti dėl klimato kaitos. Būtent prie to iš tiesų turime sugrįžti po Kopenhagos konferencijos.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Gerb. pirmininke, po 10 metų svarstymų dabar artėjame prie Kopenhagos konferencijos klimato kaitos klausimu. Mums liko 50 dienų, per kurias turime pasiekti, kad būtų sudarytas plataus užmojo susitarimas su privalomais tikslais ne tik Europai, bet ir Jungtinėms Valstijoms bei tokioms šalims kaip Kinija ir Indija. Plataus užmojo susitarimui reikia atitinkamų finansinių išteklių, - kaip buvo ką tik minėta šioje diskusijoje, - tačiau jų reikia ne tik iš Europos Sąjungos. Visos šalys privalės suteikti finansinius išteklius, kad besivystančios šalys taip pat galėtų dalyvauti susitarime dėl klimato. Šiaip ar taip, solidarumas su labai skurdžiomis šalimis turi būti integruotas į bet kokį sandėrį dėl klimato.
Komisija teisėtai ėmėsi vadovauti finansavimui, tačiau K.-H. Florenz daugiausia stengėsi įtikinti, kad šiame Parlamente mes pernelyg dažnai stengiamės vienas su kitu lenktyniauti, kas pasiūlys daugiausia, todėl kyla klausimas, ar tai iš tikrųjų naudinga. Jūs teisėtai pakvietėte valstybes nares dalyvauti, todėl aš taip pat gerai vertinu Tarybai pirmininkaujančią Švediją už jos pastangas. Tačiau Jungtinės Valstijos ir kylančios ekonomikos šalys taip pat turi atverti savo pinigines. Jūs galite tikėtis mūsų paramos.
Tačiau Europoje taip pat dar daug ką reikia nuveikti. Nors esame tarp pasaulio lyderių, kai kalbama apie mūsų išmetimo normas, labai atsiliekame nuo Jungtinių Valstijų privataus sektoriaus investicijų į technologines inovacijas ir darnumą požiūriu. Palankiai vertinu įmonių ekologinių investicijų ir inovacijų skatinimo priemones kaip teikiančias daugiau vilčių nei naujas Europos mokestis. Šiaip ar taip, iš Europos investuotojų ir įmonių turi būti vis griežčiau reikalaujama atlikti savo nedidelę darbo dalį, kad Europoje ir pasaulyje būtinai būtų pereita prie to.
Marita Ulvskog
(SV) Gerb. pirmininke, A. Carlgren - šiandien čia jis atstovauja Tarybai - pirmiausia pareiškė, kad prieš Kopenhagos konferenciją daugelis žmonių yra linkę pasiduoti pesimizmui. Galiu tik pritarti jam ir iš tikrųjų tikiuosi, jog Europos Parlamento dauguma gali užtikrinti, kad pesimistams, su kuriais A. Carlgren privalo kovoti savo Tarybai pirmininkaujančios valstybės vyriausybėje ir Taryboje, nebūtų sudaryta sąlygų turėti lemiamą balsą.
Turime išspręsti dvi konkrečias problemas, jeigu norime įrodyti, kad pesimistai neteisūs. Pirma, kuri jau buvo minima, be abejo, yra besivystančiose šalyse dedamų pastangų, susijusių su klimatu, finansavimas. Komisijos pasiūlymo paprasčiausiai nepakanka. ES įnašas į besivystančias šalis 2020 m. turi būti ne mažesnis nei 30 mlrd. EUR per metus, taip pat dar 2012 m. turime suteikti nemažą paramą pertvarkymo priemonėms. Žinoma, ši parama turi papildyti įprastinę pagalbą. Pinigų perskirstymas, kuris jau buvo pažadėtas, tik keltų pavojų mūsų gebėjimui pasiekti visuotinį susitarimą dėl klimato. Noriu A. Carlgreno paklausti, ar jis savo platiems užmojams turi paramą Taryboje.
Antra, turime rimtai imtis dviejų laipsnių tikslo. Jeigu šioje srityje mums nepasiseks, nepakaks to, kad išsivystęs pasaulis 20 proc. sumažintų savo išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Todėl noriu A. Carlgreno, kaip Tarybos atstovo, paprašyti dar kartą išdėstyti savo poziciją šiuo klausimu. Daugelis iš mūsų mano, kad iki 2020 m. išmetamųjų teršalų kiekį reikia sumažinti 30-40 proc. Kokio lygio siekį turi Taryba ir, ar A. Carlgren turi Tarybos paramą?
Charles Goerens
(FR) Gerb. pirmininke, mano nuomone, šioje diskusijoje yra trys svarbūs punktai.
Pirma, Kopenhagos konferencija - spekuliavimas ateitimi. Spekuliavimas dar neatsipirko, kaip ką tik pažymėjo pirmininkas. Negalėčiau pasakyti, kad viskas priklauso nuo Europos Sąjungos, tačiau be ryžto ir pasitikėjimo, kaip ką tik minėjo E. Joly, šioje srityje nieko nepasieksime.
Kitas mano punktas - turime būti atidūs, kad prie netikrumo nepridėtume painiavos. Europos Sąjunga turi išlikti patikima, kalbant apie klimato kaitos poveikį besivystančioms šalims. 2005 m. ji prisiėmįsipareigojimą dėl oficialios pagalbos vystymuisi lygio, kuris 2015 m. turi pasiekti 0,7 proc. Apie pinigų gailėjimą šiam tikslui negali būti ir kalbos.
Negali būti kalbos apie šio pažado sumenkinimą mažinant įsipareigojimą, kaip ką tik paaiškinau tai, arba perskirstant sumas, mokamas teikiant oficialią pagalbą vystymuisi kovos su klimato kaita tikslu.
Reikėtų pažymėti, kad sumos, kurias numatoma paskelbti Kopenhagoje kaip skirtas besivystančioms šalims, turi būti papildomos lėšos. Ką tik buvo paminėta 35 mlrd. EUR suma, tačiau čia mes kalbame apie papildomus 35 mlrd. EUR.
Europos Sąjungai būtų labai patartina neleisti, kad liktų nors mažiausių abejonių dėl jos pasiryžimo kovoti, viena vertus, už tai, kad būtų pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslai, ir, kita vertus, su klimato kaita. Jei Europos Sąjunga nukryptų nuo šio kelio, tai prilygtų politiniam žlugimui, kuris, be abejo, pakenktų besivystančių šalių pasitikėjimui Europos Sąjunga. Net jei mums pavyktų susitarti šiuo klausimu, ši diskusija nebus beprasmė.
Trečia, mums reikia Jungtinių Valstijų, Kinijos, Indijos ir visų pramonės šalių, tačiau taip pat reikia sparčiai kylančios ekonomikos šalių ir, žinoma, besivystančių šalių. Todėl būtų protinga pagalvoti apie naujas Šiaurės ir Pietų partnerystes, ypač alternatyvios energijos gamybos srityje. Saulės energijos naudojimas elektrai gaminti Viduržemio jūros regiono pietuose galėtų tapti, jeigu panorėtume, vienu svarbiausių Šiaurės ir Pietų projektų, reaguojant, viena vertus, į ekonomikos krizę, ir, kita vertus, į klimato kaitos krizę. Tai jokiomis aplinkybėmis neturėtų pakenkti pastangoms, kurias reikia dėti kovojant su miškų naikinimu, pvz., dėl kurio didžiausia atsakomyb- taip pat trokštu pabrėžti - tenka sparčiai kylančios ekonomikos šalims, iš kurių kai kurios yra Didžiojo dvidešimtuko (G20) narės.
Satu Hassi
(FI) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, Suomijos poetas žmoniją palygino su traukinio keleiviais, kurie keliauja į pragarą, tačiau savo dėmesį sutelkia į rietenas dėl vietos pirmoje klasėje. Vėl atėjo laikas ES imtis lyderės vaidmens. Geriausias būdas išbristi iš padėties be išeities derybose dėl klimato - kitą savaitę ES aukščiausiojo lygio susitikime pasiūlyti finansuoti klimato priemones, taikomas besivystančiose šalyse.
Vakar Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas pritar30 mlrd. EUR sumai kaip ES finansavimo daliai. Akivaizdu, kad negali pakakti Komisijos siūlomų 2-15 mlrd. EUR. Jeigu esame sąžiningi, privalome pripažinti savo istorinę atsakomybę už klimato kaitą ir tai, kad mūsų išmetamųjų teršalų kiekis vis dar daug kartų didesnis nei, pvz., Kinijos arba Indijos.
Peter van Dalen
(NL) Gerb. pirmininke, aukščiausiojo lygio susitikimas klimato kaitos klausimu turi pasisekti, todėl derybose Europa turi kalbėti vienu balsu ir nustatyti aukštus savo tikslus. Kopenhaga svarbi, nes Dievo kūrinys labai pažeidžiamas ir jam labai pakenkžmonių veikla.
Ypatingą dėmesį reikia skirti besivystančioms šalims. Šių šalių gyventojai vargu ar kiek nors prisideda prie klimato kaitos, tačiau būtent jie atlaiko didžiausią jos smūgį. Pasėliai džiūna arba juos nuplauna potvyniai, kaimus sugriauna ciklonai, per vieną naktį šių regionų vystymasis sustabdomas daugybei metų. Mūsų pramonės šalys labai prisidėjo prie klimato kaitos, todėl joms tenka atsakomybuž pakankamos ir pastovios finansinės ir techninės paramos teikimą besivystančioms šalims. Tai puikiai išdėstyta Balio veiksmų plane.
Todėl taip pat svarbu skirti pakankamas Europos lėšas, nes, šiaip ar taip, viskas susieta su tuo. Todėl sakome, kad metinminimali 15 mlrd. EUR suma, taip pat kitų pagrindinių pasaulio ūkių įnašai turi patekti į Specialųjį klimato kaitos fondą. Jie taip pat turi pripažinti savo atsakomybę.
Galiausiai esu patenkintas, kad Tarybos Pirmininkas atkreipdėmesį į miškų naikinimą. Mes tai laikome svarbia sritimi. Kova su miškų naikinimu - geriausias būdas sumažinti CO2 dujų kiekį.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Gerb. pirmininke, miškų naikinimo iš dalies nepaisoma, kai klimato problemos svarstomos atsižvelgiant į pagalbą vystymuisi. Laimė, to nėra šiandieninėje diskusijoje, vykstančioje šiame Parlamente. Miškai, įskaitant atogrąžų miškus, neutralizuoja nemažą išmetamųjų CO2 dujų dalį. Žemės naudojimo pasikeitimas, pvz., atogrąžų miškų naikinimas ir alinimas, yra mažiausiai 18 proc. dabartinio išmetamųjų CO2 dujų kiekio priežastis. Tokia pat pragaištinga miškų naikinimo pasekm- daugelis besivystančių šalių vietos gyventojų išstumiami iš savo teritorijų ir nebegali patenkinti savo gyvenimo poreikių. Taip pat neveikia Švarios plėtros mechanizmas (angl. CDM), t. y. nefinansuojami projektai, vykdomi besivystančiose šalyse tam, kad patys galėtume išleisti daugiau CO2 dujų.
Deja, iki šiol šį metodą taiko pasaulis, kuriame turtingųjų šalių ir pagrindinių pramonės šakų interesai laikomi daug svarbesniais už socialinį ir ekonominį teisingumą. Miškų naikinimas turi būti sustabdytas, tačiau pramonės šalys yra moraliai įpareigotos suteikti besivystančioms šalims finansinę ir techninę paramą šioje srityje.
Oreste Rossi
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, vakar vakare Lega Nord delegacija buvo vienintelpolitinpartija, komitete balsavusi prieš šią rezoliuciją. Mes balsavome prieš, nes ją laikome europietiška kvailyste.
Pramonės krizės, kurią mes visi išgyvename, laikotarpiu, kai prarandame konkurencingumą ir darbo vietas, idėja finansuoti trečių šalių, t. y. besivystančių šalių, technologines inovacijas prilygsta Europos verslui skirtų laidotuvių varpų skambėjimui. Šiame dokumente nustatomi 30 mlrd. EUR per metus asignavimai iki 2020 m. tokioms šalims kaip Kinija, Indija ir Brazilija, kurios yra mūsų pavojingiausios ir nesąžiningiausios konkurentės, ir kartu mūsų pramonės prašoma toliau mažinti išmetamųjų teršalų kiekį, nepaisant rimtų ekonominių mažinimo pasekmių.
Negalime teisėtos kovos, kuria siekiama apsaugoti aplinką, paversti kova tarp vargšų žmonių. Kol yra tokių šalių kaip Kinija, kuri nesąžiningą konkurenciją padaro savo pramonės politika, negali būti ekologiškai tvarios visuotinės rinkos.
Mes, Lega Nord nariai, palaikome darbuotojus, verslininkus ir verslininkes, kurie kasdien turi kovoti su milžiniškomis šalių, neturinčių jokio bendro supratimo apie taisykles, pramonės grupėmis. Sakome "taip" aplinkai, tačiau sakome "ne" mūsų konkurentų finansavimui, kurį apmokėtų mūsų darbuotojai.
Zoltán Balczó
(HU) Gerb. pirmininke, klausimu, kokio dydžio poveikį klimato kaitai daro žmonija, nuomonės nesutampa. Mano nuomone, mes darome poveikį, todėl Kopenhagos konferencijos klimato kaitos klausimu tikslas - sušvelninti šį poveikį. Tvirtai tikiu, kad baigtis bus nulemta politinėje srityje.
Kokias priemones galime naudoti, kad sėkmingai įtikintume didžiausius teršėjus sumažinti savo išmetamųjų teršalų kiekius? Mes to nedarysime propaguodami ryžtingą žinią iš Europos, kad kiekį sumažinsime ne 20 proc., o 30 ir 40 proc. Turime priversti didžiausią teršėją pasaulyje, Jungtines Valstijas, sumažinti savo didelio masto taršą. Atitinkamame komitete iš tiesų buvo pasiūlytas sprendimas, kuriuo įgyvendinamas toks pakeitimas. Buvo daug žmonių, kurie optimistiškai tikėjosi, kad B. Obama inicijuos labai svarbius pokyčius ir kelionę į Kopenhagą. Užuot tai daręs, jis dalyvavo Tarptautinio olimpinio komiteto posėdyje, kad agituotų už Čikagą. Nesėkmingai.
Europos Sąjungos lyderiai daugeliu atvejų be reikalo veikia 500 mln. gyventojų vardu. Kyla klausimas, kodėl jie dabar nedrįsta veikti ryžtingiau, nes tik jiems įsikišus sugebėsime pasiekti tikslą visuotiniu klausimu - kai ką, ko negalime padaryti vietos lygiu.
Filip Kaczmarek
(PL) Gerb. pirmininke, man didelį nerimą sukėlnaujienos iš finansų ir aplinkos ministrų susitikimo ir ypač galutinio dokumento projektas, kuriame nėra sprendimo pagrindiniu klausimu: kaip Europos Sąjunga nori remti skurdžiausias pasaulio šalis joms stengiantis apriboti išmetamojo anglies dioksido kiekį ir prisitaikyti prie klimato kaitos?
Tai iš tikrųjų yra pagrindinis klausimas. Dokumento projekte net nėra dar kartą nurodytos sumos, kurias siūlo Europos Komisija, t. y. kad, apytikriais skaičiavimais, iki 2020 m. besivystančių šalių poreikiai šioje srityje yra 100 mlrd. EUR per metus, ir nenurodyta, koks galėtų būti ES įnašas į tą sumą. Be to, jame nėra sprendimo, kokį bendro finansavimo mechanizmą pasiūlys valstybės narės, nors žinome, kad pasiūlymai šiuo klausimu yra labai įvairūs.
Žinoma, galime suprasti argumentus, kurie reiškia, kad turėtume būti apdairūs rengdami konkrečias deklaracijas ir kad turėtume sulaukti pasiūlymų iš kitų šalių, ypač tų, kurių ekonomika stipri. Tačiau jeigu ES nori būti lydere kovoje su klimato kaita, ji privalo teikti konkrečius pasiūlymus ir konkrečius sprendimus, ypač dėl to, kad dalis problemų yra mūsų vidaus reikalas, kaip yra bendro finansavimo mechanizmo atveju.
Mūsų pareiga - tartis dėl teisingo susitarimo su besivystančiomis šalimis. Skurdžiausios pasaulio šalys mažiausiai prisidėjo prie klimato kaitos, tačiau jaučia didžiausias šios kaitos pasekmes. Dėl didelės priklausomybės nuo žemės ūkio ir žvejybos, taip pat dėl neišvystytos infrastruktūros daugelio skurdžių šalių padėtis lieka labai sunki, kai kalbama apie klimato kaitą. Per pastaruosius ketverius metus Afrika, kuri yra skurdžiausias žemynas ir viena iš tų žemynų, kurie mažiausiai apsaugoti nuo klimato kaitos pasekmių, gavo mažiau nei 12 proc. lėšų, kurios buvo skirtos kovai su klimato kaita. Tai ne būdas įtikinėti šias šalis įsitraukti į šį procesą.
Thijs Berman
(NL) Gerb. pirmininke, Ramiojo vandenyno regione tūkstančiai žmonių turi persikelti, nes jų salos užtvindomos, o Sudane nuo troškulio dvesia gyvuliai. Visi matšiuos vaizdus, todėl svarbiausias dalykas jų ir kito klimato kaitos poveikio požiūriu - teršėjas privalo mokėti. Šių metų gruodžio mėn. Kopenhagoje pasaulis susidurs su istorine užduotimi - šiuos žodžius paversti darbais.
Tačiau, "Oxfam" skaičiavimais, iki šios dienos skurdžiose šalyse trys ketvirtadalius permainų padarpačios šalys. Tuo tarpu nafta nekliudomai nyksta iš šių besivystančių šalių, dažnai sąžiningai nesumokant joms už naudojimąsi jų turtais. Ateityje klimato kaita besivystančioms šalims kainuos daugiau nei 100 mlrd. EUR per metus. Šie pinigai naudojami ne vystymuisi, o tik išankstinėms sąlygoms vystymuisi sukurti, nes Ramiojo vandenyno sala apsėmimo gali išvengti tik dėl klimato politikos, arba galima užkirsti kelią dykumėjimui, kad žmonės galėtų toliau gyventi ir dirbti ten, kur nori.
Žinoma, yra kovos su klimato kaita priemonės, kuriomis taip pat galima skatinti skurdžių šalių vystymąsi. Medžių sodinimas padeda kovoti su dykumėjimu. Tačiau šiuo metu pinigai klimato politikai daugiausia gaunami iš vystymosi politikos fondų, nors tai yra nepriimtina. "Jokių naujų fondų", - sako Komisijos narys K. De Gucht. Tai gana teisinga, tačiau tokiu atveju reikėtų užtikrinti, kad būtų papildyti esami fondai.
Dabar besivystančios šalys patiria trejopą smūgį. Dauguma ES šalių nesilaiko savo pažadų vystymosi politikos atžvilgiu, o ekonomikos krizreiškia, kad mažiau investuojama į skurdžias šalis ir mažėja vystymosi biudžetas. Būtų galima pridėti ketvirtą punktą: skurdžios šalys pačios turi susimokėti už klimato kaitą, kurios jos nesukėlė. Kopenhagoje turime sugriauti šią logiką pasiūlydami naujus finansavimo mechanizmus. Nuo šiol vystymosi politika taip pat turi būti koordinuojama su klimato politika. Šios dvi politikos sritys turi būti suderintos viena su kita kaip niekada anksčiau. Svarbiausia, kad pačioms besivystančioms šalims būtų suteikta žodžio teisė, kai kalbama apie skaidrų klimato fondo lėšų išleidimą. Todėl fondas turi būti pasiūlytas tiek ES, tiek visam pasauliui.
Marielle De Sarnez
(GA) Gerb. pirmininke, mes esame pagrindiniai subjektai, atsakingi už klimato kaitą, tačiau besivystančios šalys yra pagrindinės jos aukos, todėl Kopenhagoje išsivysčiusios šalys, kurios taip pat yra didžiausios teršėjos, privalo prisiimti tvirtus įsipareigojimus. To reikia mums, tačiau dar labiau to reikia Pietų šalims.
Per ilgą laiką sukaupėme skolą, visų pirma susijusią su Afrika. Todėl turėsime nustatyti teisingą finansavimo ir technologinio kompensavimo lygį. Europa turės prisiimti atsakomybę, net jei ji būtų skausminga mūsų bendrapiliečiams. Turėsime padėti šioms šalims pritaikyti savo ekonomikas ir kovoti su klimato kaita, tačiau taip pat turime pagalvoti apie visiškai kitokią vystymosi politiką. Afrikai reikia apsaugotos rinkos, jeigu galiausiai turės iškilti darnioji žemdirbystė. Afrikai reikia apsaugoti savo miškus, dirvožemį ir išteklius nuo išsivysčiusių šalių vykdomo grobimo. Kopenhaga pasieks tikslą, jeigu galėsime perteikti šią žinią apie pasidalytą atsakomybę ir solidarumą.
Yannick Jadot
(FR) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, dėl klimato kaitos jau yra 300 000 mirties atvejų ir ateityje jų bus milijonais daugiau.
Neveikimas yra nusikaltimas žmoniškumui. Tai yra neatidėliotinas atvejis, tačiau derybos faktiškai nevyksta. Tačiau tokios šalys kaip Japonija, Australija, Norvegija, Kinija, Brazilija ir Pietų Afrika deda pastangas, atitinkančias jų atsakomybę. Kitaip elgiasi Jungtinės Valstijos ir, deja, nebe taip elgiasi Europa. Europos siekius ėmus taikyti visai planetai, visuotinis atšilimas būtų 4 laipsnių. Tai visiškai nepriimtina. Tačiau būtent Europa kontroliuoja Kopenhagą.
Gerb. Tarybos Pirmininke, jeigu Europos aukščiausiojo lygio susitikime, veikiant pagal Europos Parlamento rekomendacijas, mėnesio pabaigoje bus priimti teisingi sprendimai, Europa galės paskatinti derybas, pateikdama 30 proc. mažinimo tikslus ir 35 mlrd. EUR pagalbos priemonių paketą Pietų šalims.
Gerb. pirmininke, neabejotinai sukrečia tai, kad tam tikros valstybės narės naudoja pagalbą Pietų šalims kaip derybų priemonę. Pietų šalių vargai nėra derybų klausimas.
Sajjad Karim
Gerb. pirmininke, nepaprastai svarbu, kad būtų pasiektas bendras sutarimas kovos su klimato kaita ir visuotiniu atšilimu klausimu. Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimas suteikia mums galimybę. Tačiau minutę pagalvokime apie problemas, iškylančias šiam aukščiausiojo lygio susitikimui. JAV, didžiausia pasaulio ekonomika, nesutiko su konkrečiu 2020 m. išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimu, o daugelis kitų išsivysčiusių pramonės šalių abejoja, ar įmanomi plataus užmojo veiksmai, kurių reikalaujama.
Supraskime - mes iš tiesų neturime pasirinkimo. ES, nustatydama plataus užmojo 2020 ir 2050 m. tikslus, veikdrąsiai, o dabar privalo raginti kitus daryti tą patį. Mes negalime pasiekti savo tikslų nebendradarbiaudami su kitomis valstybėmis. Kai yra tarptautinis bendras sutarimas, nepaprastai svarbu sukurti veiksmingą visuotinę anglies dioksido rinką, jeigu norime išvengti protekcionistinių priemonių, susijusių su išmetamosiomis CO2 dujomis ES viduje, keliamo pavojaus. Kopenhagoje turime padrąsinti drąsius didelių pramoninių valstybių vyriausybių vadovus. Nors atskiros JAV valstijos pradėjo kovoti su klimato kaita, labai trūksta federalinės vyriausybės vadovavimo. Mums reikia, kad JAV ir sparčiai kylančios ekonomikos šalys, pvz., Indija ir Kinija, stiprintų partnerystę su mumis dėl planetos ateities.
Mes galime paskatinti besivystančias valstybes laikytis mažiau aplinkai žalingos industrializacijos krypties. Jos dar turi laiko pasirinkti naują būdą, kuris būtų mažiau žalingas aplinkai, o mes turime padėti joms planuojant ir kuriant infrastruktūrą, kuri padės pasiekti šį tikslą.
João Ferreira
(PT) Gerb. pirmininke, iš požiūrio į klimato kaitos problemą buvo pašalinti tam tikri esminiai aspektai, tačiau visų svarbiausia tai, kad jis buvo iškreiptas vadinamaisiais rinkos sprendimais. Šiuo metu iškastinis kuras patenkina beveik 85 proc. pasaulio energijos poreikio. Nuoseklus požiūris į klimato kaitą turėtų būti nukreiptas į šios priklausomybės mažinimą. Vietoj to Europos Sąjungos siūloma pagrindinklimato kaitos problemų sprendimo priemonė, t. y. prekyba anglies dioksido taršos leidimais, ne tik nesumažins šios nepriklausomybės, bet ir pati bus kliūtis būtinam tradicinio požiūrio į energiją pakeitimui.
Iš patirties galime suprasti, kad prekyba apyvartiniais taršos leidimais nesumažino išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio - visiškai priešingai. Įvairūs pavyzdžiai paneigia rinkos gebėjimą kontroliuoti išmetamųjų teršalų kiekį, o kiti įrodo normatyvinio reguliavimo ir tikslinio investavimo, ypač susijusio su poveikiu aplinkai ir aplinkos išsaugojimu, veiksmingumą.
Aplinkos apsaugos problemų, su kuriomis šiandien susiduria žmonija, yra daug ir įvairių, o be to, jos gana rimtos, kad galėtų kelti grėsmę, kaip žinome, Žemės gyvavimui, tačiau neatrodo, kad galėtume rasti sprendimą neracionalioje sistemoje, kuri pirma sukėljas.
Godfrey Bloom
Gerb. pirmininke, naudojuosi šia proga palinkėti gera Rytų Europos miestams artėjant labai ankstyvam slidinėjimo sezonui kartu su sniegu ir ledu, kurie yra čia. Žinoma, tai liudija, kad, kaip dabar patvirtino nepriklausomas mokslas, Žemiš tikrųjų vėsta nuo 2002 m., o nuo 1998 m. temperatūros buvo maždaug vienodos. Taigi šiuo atveju visi kalbame apie kažką, kas nevyksta.
Ne kartą girdėjau čia Parlamento narius kalbant apie CO2 kaip apie teršalą. Teršalas! Tai yra atstatančios gyvybines jėgas gamtinės dujos. Todėl susidarau įspūdį, kad kai kurie mūsų Parlamento nariai nepasinaudojo formaliuoju švietimu.
Ar iš tikrųjų tai nėra tiesiog susiję su valstybe, sugebančia įlįsti į slapčiausią paprastų žmonių piniginę, kad iš jų pavogtų dar daugiau pinigų mokesčiams? Ar visa tai nesusiję su politine kontrole? Ar visa tai nesusiję su politika ir stambiu verslu? Visas šis reikalas yra apgaul- ši fiktyvi hipotezė, ši absurdiška nesąmonė, kad žmogaus veiklos metu išskirtos CO2 dujos sukelia visuotinį atšilimą. Sustokime, kol nepadarėme neatitaisomos žalos pasaulio ekonomikai.
George Becali
(RO) Priskiriu save prie tų Parlamento narių, kurie mano, kad žemės ūkis yra klimato kaitos problemos sprendimas, o ne tiktai jos priežastis. Manau, kad jis netgi yra vienas iš šio reiškinio aukų, nes vis reguliariau sausros ir potvyniai daro poveikį mums visiems, gyvenantiems Europoje, tačiau pirmiausia jų poveikį jaučia ūkininkai.
Be to, save priskiriu prie tų Parlamento narių, kurie mano, kad ateityje mums taip pat reikės bendrosios žemės ūkio politikos. Mums jos reikia tam, kad galėtume sukurti naujus gamybos modelius ir naujus metodus žemės ūkio ir namų ūkio biologinei įvairovei, kurios šio tūkstantmečio pradžioje jau esame netekę 70 proc., atkurti. Kai kalbame apie žemės ūkį, kalbame apie gyvas būtybes: pradedame nuo dirvožemio, o paskui pereiname prie augalų ir ypač medžių, miškų ir kultūrinių ganyklų. Norėčiau manyti, kad tai yra tam tikra žinia ir požiūris, kuris po dviejų mėnesių bus akivaizdus Kopenhagoje, ir kad ES politika šioje srityje bus suprantama konkrečiai ir strategiškai, taip pat biudžetiniu požiūriu, kad žemės ūkį būtų galima vertinti kaip sprendimą, kaip minėjau savo kalbos pradžioje.
Richard Seeber
(DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, čia svarstome politiką, o ne religiją. Dėl šios priežasties turėtume atskirti, viena, faktus ir empirinius neabejotinus dalykus, ir, antra, hipotezes. Faktas, kad visuotintemperatūra padidėjo apytikriai 0,7 °C, palyginti su ikipramoninio laikotarpio temperatūra. Tačiau taip pat faktas, kad temperatūra vargu ar apskritai padidėjo per pastaruosius dešimt metų.
Kitas faktai yra tai, kad Kopenhagoje vyks tarptautinkonferencija ir kad Bendrijos išmetamųjų CO2 dujų kiekis sudaro apytikriai 17 proc. viso pasaulio kiekio. Bendrija jau įgyvendino teisės aktus, kurių reikėjo, kad iki 2020 m. galėtų sumažinti savo išmetamųjų CO2 dujų kiekį 20 proc.
Dabar pakalbėkime apie hipotezes. Pagal vieną hipotezę sakoma, kad visuotintemperatūra toliau didės. Pagal antrą hipotezę sakoma, kad yra tiesioginis ryšys tarp išmetamųjų CO2 dujų kiekio bei CO2 dujų kiekio ore ir temperatūros padidėjimo, o pagal trečią hipotezę sakoma, kad žmonija gali turėti realų poveikį CO2 dujų kiekiui ore. Šiuo klausimu yra įvairių mokslinių nuomonių. Tai yra dilema, su kuria mes, kaip politikai, susiduriame ir dėl kurios turime priimti sprendimą.
Tačiau būtų naudinga atsižvelgti į antrą pastabą, kad būtų galima numatyti mūsų politikos formavimo kryptį. Ši pastaba apie tai, kad visos visuomenės, kurios dirba labai efektyviai naudodamosi savo energija ir ištekliais, yra labai sėkmingos. Atsižvelgiant į tai, būtų protinga vykdyti politiką, sudarančią sąlygas būti efektyviems energijos ir išteklių atžvilgiu, ir tai daryti Bendrijos lygmeniu, kad galėtume ne tik toliau tarptautiniu mastu vaidinti vadovaujamąjį vaidmenį ekonominės politikos požiūriu, bet ir suteikti pagalbą kitoms valstybėms, ypač mažiau išsivysčiusioms, siekiančioms pasirinkti tą pačią kryptį.
Jeigu dabar pasižiūrėtume į lėšų pervedimus, kurie buvo svarstomi šiuo atžvilgiu, pagrindinis to tikslas būtų tai, kad jie turėtų būti gerai kontroliuojami ir susiejami su sąlygomis, nes priešingu atveju mes tik atidarysime kitą maršrutą vystymuisi skirtai pagalbai.
Linda McAvan
Gerb. pirmininke, nemanau, kad G. Bloom klausėsi Britų nacionalinės partijos kalbėtojo, tačiau jeigu jis būtų klausęsis, būtų pamatęs, kad jie turi labai daug bendro, kaip visada įtariau. Tai buvo vos ne tiksli kalbos kopija.
Mes šį tą išgirdome apie apklausas. Tiesą sakant, per paskutinę apklausą daugiau nei du trečdaliai europiečių sakė, kad klimato kaita labai rimta problema, o 20 proc. - kad tai gana rimta problema. JK atveju iš tų pačių asmenų 51 proc. sakė, kad tai yra labai rimta problema, o 30 proc. - kad tai gana rimta problema. Tai yra 81 proc. Tiesą sakant, tik 10 proc. europiečių pasakė, kad tai apskritai nėra rimta problema. Nuomonių apklausos rodo, kad Europos gyventojams rūpi klimato kaita ir kad jie ją supranta. Todėl visos pagrindinės šio Parlamento partijos remia Tarybą ir Komisiją, dalyvausiančias Kopenhagoje, taip pat dėl to praėjusiais metais parėmėme teisės aktų paketą.
Praėjusį vakarą Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitete Parlamento nariai 55 balsais prieš 1 balsą balsavo už drąsios Europos Sąjungos derybinės pozicijos dėl Kopenhagos palaikymą. Kalbant apie finansų reikalus, kurie šią savaitę yra nepaprastai svarbūs, - žinome, kad šiandien susitinka finansų ministrai, - mes norime lėšų, taip pat kad nebūtų dvigubos apskaitos ir būtų gero valdymo struktūros.
Kartais gyvenime pamatote dalykų, kurių niekada nepamirštate. Maždaug prieš trejus metus mudvi su F. Hall vykome į šiaurinę Kenijos dalį. Mes vykome į vieną skurdžiausių bendruomenių ir joje susitikome su gyvulius auginančiais ūkininkais. Mes sutikome jaunų moterų - mergaičių, kurios šiaurinėje Kenijos dalyje visada išteka būdamos jaunesnio amžiaus. Kodėl? Todėl, kad kai Kenijoje teka jauna moteris, mainais už jos ranką jos tėvas gauna karvių kaip užmokestį, nes karvės yra valiuta. Dėl klimato kaitos šiaurės Kenijoje karvės tampa reta preke. Mes niekada nepaversime skurdo istorija, jei nesustabdysime klimato kaitos, todėl šio Parlamento pareiga reaguoti į šį kvietimą.
Marit Paulsen
(SV) Gerb. pirmininke, jeigu pažiūrėtumėte į visą gamybos grandinę, pamatytumėte, kad joje apytikriai 40 proc. šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio išmetama maisto gamyboje. Galėtumėte pasakyti, kad šiuo atveju žemės ūkis yra didelis piktadarys. Mes turime suprasti, kad žemės ūkis ir miškininkysttikriausiai yra vienos svarbiausių sričių, kuriomis reikia rūpintis, jeigu norime susidoroti su teršalų išmetimo problema. Tačiau norėdamos tai padaryti mes, turtingosios šalys, turime būti pakankamai drąsios, kad galėtume pritaikyti naujas technologijas ir atsisakyti savo ankstesnės patirties. Turėtume pakeisti savo žemės ūkio politiką tam, kad daugiau neatsikratytume savo produkcijos besivystančių šalių rinkose. Galbūt tai būtų viena naudingiausių priemonių, kurių galėtume imtis, kad priverstume Afrikos žemės ūkį laikytis ant abiejų savo kojų ir išlaisvintume Afrikos moteris.
Carl Schlyter
(SV) Gerb. pirmininke, pone A. Carlgrenai, jūs ne kartą atvykote čia su puikiomis kalbomis, tačiau ką pasakysite apie faktinį jų turinį? Besivystančiose šalyse džiūva žemir plinta ligos. Daugėja pabėgėlių dėl klimato kaitos. Ar jūs prašote juos šypsotis mirties akivaizdoje?
Jūs galite pakeisti į gera pesimizmą, kurį Taryboje patys sukeliate, duodami tam tikrus konkrečius pažadus. Todėl noriu žinoti, ar siūlote 35-40 mlrd. EUR per metus kaip naują kovos su klimato kaita priemonėms skirtą pagalbą? Ar išbrauksite branduolinę energiją ir anglies dioksido surinkimą bei saugojimą iš projektų, atitinkančių pagalbos reikalavimus? Ar pritariate svarbių ekologiškų technologijų, perduodamų į skurdžiausias šalis, privalomam licencijavimui? Ar saugosite miškus atsisakydami rinka grindžiamų REDD mechanizmų? Jeigu galite visa tai pažadėti, taip pat pasieksite 40 proc. mažinimą, tada mes visi išeisime iš čia šypsodamiesi.
Konrad Szymański
(PL) Gerb. pirmininke, Parlamento pozicijai dėl visuotinio įsipareigojimų, susijusių su išmetamųjų CO2 dujų kiekio mažinimu, pasidalijimo, deja, trūksta prisiimamų šio mažinimo išlaidų subalansavimo. Priimdami šią rezoliuciją pakenkiame klimato kaitos priemonių paketui, dėl kurio buvo taip sunku susitarti ir kurio išlaidos šiuo metu nevienodomis dalimis tenka Vidurio Europos valstybėms narėms. Priėmę šiandien pasiūlytus sprendimus dar labiau padidinsime nelygybę. Mėginame daryti poveikį valstybių narių normoms, nors tai nepaprastai pavojinga jų ekonomikoms, ir kartu nereikalaujame nieko ypatingo iš šalių, kurioms tenka didžiausia atsakomybuž išmetamas CO2 dujas pasaulio mastu. Taip elgtis neteisinga ir neveiksminga. Jei nebus proporcingumo pasaulio mastu, mes tik padidinsime Kinijos, Indijos ir Brazilijos konkurencinį pranašumą.
Rezoliucijoje einama dar toliau - joje siūloma subsidijuoti skurdžiausias šalis. 330 mlrd. EUR suma iki 2020 m. reiškia, kad tokios šalies kaip Lenkija įnašas bus 16,5-40 mlrd. EUR. Tai yra politinbeprotystė, kuri kenkia ekonominei Europos Sąjungos narystės prasmei. Be to, tai yra neveiksmingas metodas, kaip parodparengiamieji darbai, atlikti siekiant pradėti elektros energijos eksportą iš Kaliningrado srities, turinčios bendrą sieną su Lenkija. Kopenhagoje nebus verta pasirašyti susitarimą, kuriame našta, susijusi su išmetamųjų CO2 dujų kiekio ribojimu, pasaulio mastu nepaskirstoma proporcingai.
Marisa Matias
(PT) Gerb. pirmininke, veiksmų, kuriais remiamos besivystančios šalys, plano svarstymas yra paprastas teisingumo ir lygybės reikalas. Tai yra daugiausia nukentėjusios šalys, tačiau jos taip pat yra šalys, mažiausiai prisidėjusios prie padėties, kurioje esame, atsiradimo. Todėl turime neapsiriboti tiktai ketinimų deklaracija. Neapsiribojimas ketinimų deklaracija reiškia, kad esame apsisprendę ir rimtai galvojame apie pagrindinius klausimus, pvz., finansavimą.
Tačiau kad ir kokio plataus užmojo būtų mūsų strategija, jeigu finansavimo klausimai nebus aiškiai nustatyti, negalėsime turėti jokios konkrečios politikos. Taryba kalba apie 100 mlrd. EUR iki 2020 m. Yra įvairių skaičiavimų, įskaitant tuos, kuriuose minima, kad besivystančioms šalims kasmet paremti reikia 120 mlrd. EUR per metus. Mums reikia savų išteklių, todėl reikia ne tik pusinių priemonių. Dėl šios priežasties nepaprastai svarbu nustatyti, kaip šis finansavimas bus įgyvendintas ir kas suteiks jį. Turime išdrįsti spręsti šią problemą ir į tai įtraukti visas suinteresuotąsias šalis, taip pat privatųjį sektorių ir pramonę. Ar mes tikimės, kad jos pasisiūlys prisidėti prie šio sumanymo savo noru?
Timo Soini
(FI) Gerb. pirmininke, klimato mafija naudojasi patikliais už ekologiją kovojančiais politikais, kad nukreiptų šimtus milijonų eurų išsivysčiusių šalių mokesčių išteklių į antnacionalines bendroves, gaunančias milžinišką pelną besivystančiose šalyse, ir valstybines bendroves, veikiančias besivystančiose šalyse, kaip dabar propaguojamo tipo klimato mokestį. Pvz., Kinija galėtų labai lengvai pati pasirūpinti savo įsipareigojimais, nes ji pagal savo užsienio valiutos rezervus yra turtingiausia pasaulyje šalis.
Suomijai ir Europos Sąjungai gelbstint savo plieno, technikos ir miškų pramonę reikia reikalauti, kad Kopenhagoje būtų priimtas sprendimas įdiegti specifinę išmetamųjų teršalų sistemą, kad būtų galima pasiekti su klimatu susijusius tikslus su klimatų susijusiems produktams, o ne dabartinius tikslus, grindžiamus procentiniais dydžiais ir apyvartinių taršos leidimų prekyba. Šis pasirinkimas teisingesnis.
(Plojimai)
Pilar del Castillo Vera
(ES) Gerb. pirmininke, noriu padėkoti Tarybai ir Komisijai. Dėl klausimo, kuriuo diskutuojame, yra keletas neabejotinų ir aibabejotinų dalykų.
Pirmas neabejotinas dalykas arba pirmas bendras elementas yra tai, kad dabar yra labai supanašėjusios nuomonės, jog reikia mažinti išmetamųjų teršalų kiekį ir kurti daugiau švarios energijos šaltinių.
Antras neabejotinas dalykas yra tai, kad turi būti visuotinis požiūris į problemą arba jos sprendimo būdas. Todėl šalims, kurios išmeta daugiausia CO2 dujų į atmosferą, reikia dalyvauti visuose tarptautiniuose susitarimuose. Prie daugiausia CO2 dujų išmetančių šalių priskiriamos Jungtinės Valstijos, Kinija, Indija ir Brazilija.
Trečias neabejotinas dalykas yra tai, kad Europos Sąjunga pateikia pasiūlymą, t. y. privalomą tikslų sistemą: 20 arba 30 proc.
Ketvirtas neabejotinas dalykas yra tai, kad dėl įvairių priežasčių nėra tinkamų požymių, jog daugiausia CO2 dujų išmetančios šalys ketina sutikti su tokio pobūdžio susitarimu, ir tai yra tikrovė.
Tiek optimizmo netrūksta, jeigu pripažįstame tikrovę, o jei nepripažįstame tikrovės, laimi pesimizmas. Tik pripažindami tikrovę galime sukurti veiksmingą politiką, kuri bus labiau optimistinė.
Manau, kad Europos Sąjungos pareiga pateikti papildomas priemones ir papildomus pasiūlymus, nes ji šiuo klausimu imasi lyderės vaidmens. Čia buvo paminėta Japonija, todėl turime kalbėti apie sėkmę tokiuose projektuose kaip į sektorius orientuotas projektas, kuris turi poveikį daugiausia teršiančioms pramonės šakoms. Lyginamosios analizės pagal atskaitos tašką proceso pagrindu Japonijoje tokie projektai pasieknepaprastus tikslus. Jie yra realūs klimato kaitos problemos sprendimo būdai.
Kopenhaga yra galimybė, tačiau ji bus galimybgreičiau tik veiksmingumui nei retorikai, jeigu ją pagrįsime tikrove.
Jo Leinen
Gerb. pirmininke, Komisijos narys O. Rehn gyršį Parlamentą už jo veiklą inicijuojant klimato apsaugos priemonių paketą, mes taip pat faktiškai siekiame toliau būti ambicingi.
Praėjusį vakarą Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas 55 balsais už ir 1 balsu prieš balsavo už tai, kad būtų priimta rezoliucija, kurioje nustatomi dideli tikslai Kopenhagoje vyksiančioms deryboms. Šis rezultatas rodo, kad čia, Parlamente, klimato kaitą neigią ir šių klausimų nepaiso vis mažėjanti nedidelmažuma asmenų, - asmenų, į kurių pažiūras iš tiesų reikėtų nekreipti dėmesio, kurie čia ne kartą išreiškšias savo pažiūras ir kurie iš tikrųjų plaukia prieš visų Europos Sąjungos šalių piliečių nuomonių srautą.
Žemės atmosferai nėra jokio skirtumo, kur susidaro CO2 dujos. Tai reiškia, kad mums reikia visuotinio susitarimo, skirto visoms šalims, o ne - kaip jau buvo įrodinėjama Bankoke - kelių susitarimų, iš kurių vienas būtų JAV, vienas Europai ir vienas besivystančioms šalims, - tai daryti būtų pragaištinga. Mums reikia visuotinio kovos su klimato kaita pakto, o tai reiškia, kad mums taip pat reikia visuotinio turtingų ir skurdžių šalių solidarumo pakto. Šis klausimas jau buvo keliamas daug kartų.
Klimato kaita yra galimybmums, taip pat ir besivystančioms šalims pradėti vykdyti naujomis technologijomis paremtą vystymąsi, kai į aplinką išskiriama mažai anglies dioksido, kartu su infrastruktūros modernizacija. Europa privalo padėti tai įvykdyti. Kai buvo kalbama apie finansavimą, pritarėme reikalavimui, kad iki 2020 m. ES reikia 30 mlrd. EUR ir kad privalome tobulinti finansavimo priemones, kad jos būtų ilgalaikės ir prognozuojamos. Jos ne tik turi būti priklausomos nuo biudžeto lėšų, bet ir turi turėti kitus finansavimo šaltinius.
Noriu dar kartą pabrėžti, kad reikia įtraukti jūrų transportą ir aviaciją ir kad, be abejo, miškai ir žemės ūkis turi savo nemažą dalį. Plėtra ir klimato kaita nėra priešingybės - verčiau Kopenhagoje jas reikia paversti sinteze.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Gerb. pirmininke, kai viskas pasakyta ir padaryta, yra tik vienas klimato kaitos problemos sprendimas - technologija. Tik nauja technologija gali suteikti galimybę mums išlaikyti savo gyvenimo būdą. Kol kas technologijos vystymas pernelyg lėtas, o jos sklaida, ypač besivystančiose šalyse, itin lėta. Klimato kaita yra visuotinproblema, tačiau jos negalima išspręsti dalijantis geriausia turima technologija. Patyrėme visišką nesėkmę pagal Kioto protokolą, todėl pasinaudokime įgyta patirtimi.
Žinoma, turime atsižvelgti į intelektinę nuosavybę. Ypač įmonės, esančios tokios plėtros priekinėse pozicijose, turi būti skatinamos ir joms turi būti atitinkamai atlyginama. Tačiau šias žinias reikia skleisti daug greičiau. Šiuo tikslu, atsižvelgiant į ozono problemą, pagal Monrealio protokolą buvo sukurtas fondas ir pasiūlyta Daugiašalio klimato technologijų fondo idėja. Ar Komisija ir Taryba gali paaiškinti savo požiūrį į tai?
Galiausiai miškų naikinimo sustabdymas ypač svarbus pagal tai, kiek jis susijęs su besivystančiomis šalimis, todėl darau išvadą, kad dabar Europos Sąjunga miškų vaidmens atžvilgiu pasidalijusi, ypač Švedijos, Suomijos ir Austrijos dėka. Kaip galime įtikinti besivystančias šalis nutraukti miškų naikinimą, jeigu pačios ES požiūris į savo miškus dviprasmiškas? Palankiai vertinčiau A. Carlgreno pastabas apie tai.
Bas Eickhout
(NL) Gerb. pirmininke, mes kalbame apie klimato kaitą, tačiau turėtume kalbėti apie žmones, kurie daugiausia nukentėjo nuo jos, - tuos, kurie gyvena mažiausiai išsivysčiusiose šalyse. Maldyvuose žmonės kovoja su kylančiu jūros lygiu, o Sudane jie kovoja dėl derlingos žemės.
Komisija ir toliau mano, kad rinkos dalyviai nemažai prisidės prie prisitaikymo prie klimato kaitos. Tačiau jeigu kas nors kalba visiems investuotojams, kartoja tą patį dalyką: "Taip, mes duodame pinigų, tačiau dažniausiai juos duodame kylančios ekonomikos šalims. Mes neketiname investuoti į pažeidžiamas šalis." Galiausiai jose yra nestabilios rinkos, todėl su jomis susiję projektai, kai kalbama apie investicijas į prisitaikymą prie klimato kaitos, yra mažo masto. Tai ne tokie reikalai, į kuriuos investuotojai investuoja savo pinigus.
Dabar turime leisti labai aiškiai suprasti, kad viešasis finansavimas turi būti nukreiptas į mažiausiai išsivysčiusias šalis. Pasaulio bankas aiškiai nurodo, kad su tuo susijusi suma turi būti ne mažesnnei 80 mlrd. EUR. Tai yra metas, kai ES parodesanti puiki lyderė, pateikusi puikų pasiūlymą, užuot pasiūliusi menką 2-15 mlrd. EUR sumą. ES paprasčiausiai turi imti pavyzdį iš Parlamento ir pasiūlyti bent jau 30 mlrd. EUR.
James Nicholson
Gerb. pirmininke, gruodžio mėn. Kopenhagoje vyksianti konferencija klimato kaitos klausimu suteikia mums unikalią galimybę imtis šios sudėtingos ir didžiulės problemos. Jeigu pagalvotume apie visuotinio atšilimo pasekmes, būtų akivaizdu, kad besivystančiam pasauliui tenka brangiai mokėti už turtingesnių valstybių aplinkai daromą žalą.
Klimato kaita nėra vienintelaplinkosaugos problema, su kuria susiduriame, tačiau mums būtina pabandyti Kopenhagoje ją spręsti. Tai puiki proga ES kalbėti vienu balsu ir ieškoti problemos, darančios poveikį mums visiems, sprendimo būdų. Visos šalys turi suvaidinti savo vaidmenį siekiant tikslų ir tvariojo vystymosi. Besivystantį pasaulį reikia remti ir skatinti, bet šioms valstybėms nustatyti tikslai turi būti realistiški.
Žinau, kad yra kitų, kurie laikosi kitokio požiūrio nei aš, tačiau nemanau, jog galime leisti sau laukti 50, 60 arba 70 metų, kad išsiaiškintume, kas buvo teisus, o kas klydo. Šiandien mūsų pareiga veikti dabar, kad padarytume viską, ką galime, kol esame čia.
John Stuart Agnew
Gerb. pirmininke, kokia paguoda, kad liautasi deginti eretikus, nes dabar būčiau pagrįstai sudeginta. Tačiau įkaistu iki raudonumo priešindamasi žmogaus veiklos sukeltos klimato kaitos koncepcijai.
Anglies dioksidas sudaro tik 0,038 proc. mūsų atmosferos, iš šio kiekio tik 4 proc. lemia žmogaus veikla. Jis yra nepaprastai svarbus ir nepakeičiamas maistas planetos gyvybei. Kuo daugiau jo augalai gauna, tuo greičiau auga. Šių dujų trūkumas turės daug rimtesnes pasekmes nei perteklius. Panikos kėlėjais ir neteisingais pareiškimais, leidžiančiais manyti, kad dėl bet kokio anglies dioksido padidėjimo smarkiai pakyla jūros lygis, vietos valdžios institucijos naudojasi kaip dingstimi neremti mažai kainuojančių medinių jūros įtvirtinimų. Kai jie neišvengiamai sutrūnija, atitarnavę 40 metų, niekas nedaroma, kad jie būtų suremontuoti, todėl netenkama namų. Taip pakrantės bendruomenėse sukuriama nevilties atmosfera. Jeigu kompiuterinis prognozavimas negali tinkamai nuspėti orų trumpuoju laikotarpiu, jis neturi jokių galimybių numatyti ilgalaikius pokyčius.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Ponios ir ponai, noriu padėkoti ministrui A. Carlgrenui ir Komisijos nariui K. De Guchtui už pateiktus pareiškimus, tačiau kažkas man vis dar kelia nerimą. Man kelia nerimą tai, kad kalbame apie kiekybinius tikslus, kurie nebus pasiekti atitinkamai iki 2020 ir 2050 m., tuo tarpu ekspertai mus perspėja, kad mums reikia pradėti mažinti visuotinį išmetamųjų teršalų kiekį dar 2015 m. Norėčiau sužinoti, ar kartais Komisija nežiūrėjo pro pirštus į šį tikslą arba neatsisakjo.
Antra, Kopenhagoje mums reikia pasiūlyti visa apimantį susitarimą, kuris apimtų visas šalis. Mums nepakanka primesti šiuos griežtus aplinkos standartus tik Europai, nes tai tik reikš, kad technologija, kuri lemia aukštą išmetamųjų teršalų lygį, bus perkelta į kitas pasaulio dalis. Man iš tiesų būtų įdomu iš Komisijos išgirsti, kaip ji ketina įtraukti į derybas vienodo naštos paskirstymo visoms išsivysčiusioms šalims klausimą ir kokiais argumentais ketina naudotis, kad paskatintų besivystančias šalis prisiimti atsakomybę. Kaip ketiname užirsti kelią anglies dioksido nutekėjimui? Iš tiesų norėčiau, kad turėtume tūzą savo rankose - gerą kortą savo rankovėje.
Trečia, noriu atkreipti dėmesį, kad negalime užmerkti akių, žiūrėdami į tikrovę. Iškastinis kuras yra pagrindinis išmetamųjų teršalų šaltinis, tačiau nenumatome, kad artimiausioje ateityje įstengsime jį uždrausti. Nerealu tikėtis, kad lygiai taip pat šalys atsisakys anglių. Išsivysčiusios šalys neplanuoja to daryti ir dar mažiau tikėtina, kad tą darys besivystančios šalys. Todėl mums reikia skirti daug dėmesio tarptautinėms deryboms dėl to, kad būtų toliau kuriamos ir naudojamos technologijos, kurios sudaro galimybes iškastinį kurą vartoti efektyviai ir neišmetant šiltnamio efektą sukeliančių dujų. Dar vienas dalykas, kurį Europa gali padaryti iškart: galime padidinti finansavimą Septintajai bendrajai programai, kuri buvo sukurta tarptautinio bendradarbiavimo klimato kaitos srityje tikslais.
Matthias Groote
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, pone A. Carlgrenai, ponios ir ponai, klimato kaitos klausimu būsime užsiėmę daug ilgiau, nei finansų ir ekonomikos krize. Tai du kartu vykstantys dalykai, abu kainuoja daugybę pinigų, todėl Kopenhagos konferencijoje bus kalbama apie tai, kaip pasiekti susitarimą dėl finansinių priemonių trečiajam pasauliui ir besivystančioms šalims.
Kopenhagos konferencija turi pasiekti tikslą, o mes galime suvaidinti savo vaidmenį siekiant jo. Vakar padarėme gerą darbą, nes didžiąja balsų dauguma priėmėme rezoliuciją Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitete, todėl manau, kad rezoliucija didžiąja balsų dauguma bus priimta ir čia, Parlamente, o tai padarę pakeisime politinį klimatą artėjant Kopenhagos konferencijai. Dažnai būna psichologinis viso to aspektas, todėl turime visi atlikti savo vaidmenį.
Vis dėlto turiu vieną specifinį rūpestį. Europos Parlamente dirbome siekdami įtraukti aviaciją į apyvartinių taršos leidimų prekybą ir galiausiai mums tai pavyko. Todėl raginu Komisiją ir Tarybą užtikrinti, kad šis klausimas Kopenhagoje būtų nuosekliai toliau gvildenamas. Turime sudaryti tarptautinį susitarimą tuo tikslu, kad abi, laivyba ir aviacija, būtų įtrauktos į Kioto protokolą keičiančią sutartį. Taip yra dėl to, kad du transporto sektoriai auga neproporcingai dideliu mastu, todėl neproporcingai daug prisideda prie visuotinio atšilimo.
Turėtume neviršyti 2 Celsijaus laipsnių ribos. Tiesą sakant, taip būna tada, kai nebelieka finansų krizės ir klimato kaitos analogijos. Jeigu peržengsime šią ribą, padarysime neatitaisomą žalą savo planetai, o tai reiškia, jog būtų padaryta tokia žala, kad mes nesugebėtume panaikinti jos pasekmių.
Pat the Cope Gallagher
Gerb. pirmininke, privalome išnagrinėti galimybes, kurios gali atsirasti Kopenhagoje sudarant visapusį tarptautinį susitarimą, kad galėtume veiksmingai sustabdyti klimato kaitą. Europos Sąjunga įsipareigoja užtikrinti, kad iki 2020 m. 20 proc. viso mūsų energijos poreikio patenkintų atsinaujinančios energijos sektorius. Europa - o iš tikrųjų mano šalis, Airija, - gali tapti pasaulio lydere kuriant naujas ir pažangias bangų ir potvynio technologijas.
Tokių technologijų kūrimas - nepaprastai svarbi mūsų strategijų, kaip pasiekti mūsų klimato kaitos tikslus, sudedamoji dalis. Turime užtikrinti, kad nuo šio momento iki 2020 m. maksimaliai padidinsime finansavimą pagal abi, Septintąją ir Aštuntąją, ES mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros bendrąsias programas.
(GA) Ekonomikos krizės metu investicijos į ekologiškas technologijas padės Europoje kurti darbo vietas. Mes žinome apie didelius sunkumus, kurių atsiras, jeigu neprisiimsime tarptautinių įsipareigojimų. Mes žinome apie mus laukiančius uždavinius. Iš esmės šių uždavinių imsimės ryžtingai ir atsakingai.
Claude Turmes
Gerb. pirmininke, ar žinote apie rusišką ruletę? Ar kada nors žaidėte rusišką ruletę? Žinome, kad ne, nes būtumėte turėjusi vieną galimybę iš šešių žūti arba būti sužeista. Jeigu Kopenhagos konferencija nepasiseks, neturėsime net vienos galimybės iš dviejų apsaugoti šią planetą nuo artėjimo prie pavojingos klimato kaitos.
Kodėl esame šioje nepakenčiamoje padėtyje? Iš esmės praradome dvidešimt metų - dvidešimt metų nuo didžiosios Rio de Žaneiro konferencijos, t. y. dvidešimt metų, per kuriuos mus stengėsi paveikti teršiančių pramonės šakų, pradedant naftos ir anglių ir baigiant automobilių, lobistai. Dvidešimt JAV ir Europos centro dešiniųjų valdymo metų, per kuriuos jie pernelyg kliudžaliesiems ir kitiems prastumti plataus užmojo darbotvarkę.
Taigi, kitą savaitę Kopenhagoje vyksiantis Europos aukščiausiojo lygio susitikimas yra paskutinproga Europos centro dešiniesiems - kartu su Tarybai pirmininkavusia Švedija ir Danija, taip pat Prancūzija ir Vokietija, kurioms vadovavo centro dešinieji politikai, - veikti atsakingai.
Bogusław Sonik
(PL) Gerb. pirmininke, tarptautinėje arenoje į Europos Sąjungą žiūrima kaip į lyderę dialogo dėl veiksmų kovojant su klimato kaita ir nustatant išmetamųjų CO2 dujų kiekio mažinimo politikos prioritetus skatinimo srityje. Europos Sąjunga prisiėmdaugiau įsipareigojimų nei bet kuris kitas pasaulio regionas, ir tai yra dalis vykstančio pasirengimo Kopenhagos konferencijai. Iki šiol nviena pramoninvalstyb- Jungtinės Valstijos, Japonija ar Australija - neatsiuntkonkretaus pasiūlymo su konkrečiais skaičiais, kuriame būtų pateikusi išsamią informaciją apie pagalbą besivystančioms šalims, joms dedant pastangas apriboti išmetamųjų CO2 dujų kiekį, ir apie paramą energijos vartojimo požiūriu efektyvių technologijų, grindžiamų atsinaujinančiais energijos šaltiniais, kūrimą.
Europa bus laikoma patikima partnere derybose tik tuo atveju, jeigu pateiks tikroviškus, įvykdomus ir protingus pasiūlymus, kurie bus išeities taškas siekiant tarptautinio bendro sutarimo ir supratimo. Dabar Europai reikia sąjungininkų ir paramos esamiems jos pasiūlymams. Todėl taip pat turėtume būti atsargūs dėl mažinimo įsipareigojimų didinimo nuo 20 iki 30 proc., nes kitos pramonės šalys nerodo noro pačios nusistatyti tokius plataus užmojo tikslus, o finansinės parama besivystančioms šalims turėtų taip pat būti tikroviškas įsipareigojimas. Tai turi būti ne vien norų sąrašas. Tai turėtų būti pagalbos suteikimo sistema, kuri atitiktų tvariosios plėtros principą ir suteiktų galimybę pagalbos gavėjams suplanuoti, ką jie darys.
Yra dar vienas dalykas, reikšmingas Europos piliečių požiūriu. Neturėtume pamiršti, kad Kopenhagoje vyksiantį aukščiausiojo lygio susitikimą, mūsų rezoliucijas ir Parlamento parengiamuosius veiksmus turėtų papildyti aiškiai nustatyta bendravimo su piliečiais, t. y. su visuomene, sistema. Mes nenorime, kad informacijos apie visuotinį atšilimą perdavimo sistemoje atsirastų kliūčių arba atotrūkis tarp visuomenės ir ES institucijų.
Michael Cashman
Gerb. pirmininke, aš tuščiai neeikvosiu energijos anglies dvideginiui išskirti, todėl kalbėsiu trumpai. Komisijos nary, gera matyti jus savo vietoje. Pirmininkaujančios valstybės atstove, gera matyti jus čia.
Pašnekesys apie 2020 arba 2050 m. nėra pakankamai malonus. Mums reikia susitarimo ir kad jis būtų sudarytas dabar, nes klimato kaita kelia pavojų skurdo mažinimui. Matome, kad oficialios vystymosi paramos biudžetas nukreipiamas nuo vystymosi. Tai yra nepriimtina ir kelia pavojų Tūkstantmečio vystymosi tikslams, kuriuos privalome pasiekti. Kopenhagoje matysime 27 šalis, veikiančias kaip viena, kad pasiektų plataus užmojo tikslus.
Šiame Parlamente girdėjome klimato kaitos neigėjus. Tiesiog norėčiau pasakyti štai ką: yra kalbos apie augalus ir CO2; yra miškų naikinimas ir dykumėjimas. Tai reiškia, kad kai kuriose vietose nėra vandens. Nėra jokių medžių. Klimato kaita naikina. Štai ir viskas. Sakykime aiškiai - valstybės narės turėtų išlaikyti savo vystymuisi skirtą 0,7 proc. nuo BNP ir nustatyti viršutinę 10 proc. ribą bet kokiam to BNP naudojimui, o tada įnešti papildomas lėšas, kurių reikia norint kovoti su klimato kaita ir ją įveikti.
Fiona Hall
Gerb. pirmininke, man kelia nerimą tai, kad Komisijos atliekami tarptautinio kovos su klimato kaita finansavimo skaičiavimai yra tik akių dūmimas.
Pirma, buvo tvirtinama, kad 90 proc. energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių gali finansuoti pačios besivystančios šalys. Tai yra 30 mlrd. EUR per metus. Europos Sąjungoje didžiausia kliūtis energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių įgyvendinimui - tiek vyriausybėms, tiek piliečiams - yra nepakankamas išankstinis finansavimas. Kodėl Komisija mano, kad besivystančios šalys gali finansuoti energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemones be išankstinio finansavimo, kai ES valstybėms buvo sunku tai padaryti?
Be to, mintis, kad tarptautinanglies dioksido prekybos rinka gali finansuoti 38 mlrd. EUR per metus, yra nereali. Mes matėme, kaip lėtai ES apyvartinių taršos leidimų sistemos anglies dioksido rinka pradėjo veikti ir kaip smarkiai ekonomikos krizpaveikanglies dioksido kainos kursą. Tikėtina, kad turės praeiti daug dešimtmečių, kol pradės tinkamai veikti tarptautinanglies dioksido rinka, todėl dabar mums reikia naujos papildomos finansavimo priemonės.
Françoise Grossetête
(FR) Gerb. pirmininke, klimato kaita, kaip kalbame nuo pat ryto, paprasčiausiai yra dykumėjimo ir sausros didėjimas - tai yra miškų naikinimas, stichinės nelaimės, bado ir skurdo plitimas, daugiausia Pietų šalyse, ir migrantų srautai.
Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimui reikia turėti pasaulio valstybių įpareigojimą ieškoti pusiausvyros tarp keturių svarbių tikslų, žinoma, pirmasis iš jų - sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, tačiau yra ir tokie klausimai: kaip neužlaikyti mūsų ekonomikos, užkirsti kelią aplinkosauginiam dempingui ir skatinti naujas Europos technologijas.
Todėl kalbėdama šiuo klausimu - kadangi privalome atsižvelgti į skurdžiausias šalis - noriu atkreipti jūsų dėmesį į besivystančias šalis ir visų pirma į ekonomiškai labiausiai pažengusias besivystančias šalis. Šios sąvokos nėra tarptautiniuose dokumentuose, todėl šios šalys patenka į besivystančių šalių kategoriją. Taigi jos nelaikomos šalimis, privalančiomis prisidėti prie mėginimo sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, nors jos yra vienos iš didžiausių anglies vartotojų. Žinoma aš galvoju apie Kiniją, Indiją ir Braziliją, kurios privalo Kopenhagoje besąlygiškai prisiimti įsipareigojimą siekti tikslų, panašių į pramoninių šalių tikslus, nes, kalbant iš esmės, jos niekuo nepanašios į daugumą kitų besivystančių šalių.
Pastangos sumažinti išmetamųjų CO2 dujų kiekį turi būti pasidalytos pagal sąžiningiausias sąlygas. Privalome vengti bet kokių konkurencijos iškraipymų. Be to, derybos turi būti galimybskatinti diegti mūsų naujas technologijas ir sudaryti sąlygas daug investuoti į mokslinius tyrimus ir plėtrą.
Kopenhagoje turėsime - tai yra būtinyb- sukurti sąlygas darniai šalių prekybai remiantis bendrais interesais. Sėkmneatsiejama nuo technologijų skleidimo skatinimo mažiausiai išsivysčiusiose šalyse mainais į intelektinės nuosavybės pripažinimą ir jų rinkų atvėrimą šioms technologijoms.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Gerb. pirmininke, dvi didžiausios pasaulyje krizės - skurdas ir klimato kaitos poveikis. Tai yra dvi krizės, kurios ateityje bus dar labiau susijusios viena su kita, ir dvi krizės, kurios su kiekviena praleista diena tampa vis labiau niokojančios.
Dabar skurstančių žmonių yra daug daugiau negu buvo prie metus - dešimtimis milijonų daugiau. Šiuo metu klimato kaitos poveikis daug didesnis ir stipresnis negu kada nors anksčiau.
Iki Kopenhagos mums liko pusantro mėnesio - tik kelios savaitės. Kopenhagoje mums reikia labai pasistengti. Mums reikia nukreipti daugiau pastangų į kovą su klimato kaita, bet nenaudoti išteklių, kuriuos šiuo metu naudojame vystymuisi skirtai pagalbai, ir išteklių, kuriuos šiuo metu naudojame švietimui arba sveikatos priežiūrai.
Besivystančioms šalims reikia abiejų rūšių išteklių. Todėl mums reikia neapsiriboti 0,7 proc. BNP. Tokia buvo įvairių lyderių, dalyvavusių paskutiniame Jungtinių Tautų susitikime, idėja. Tokia buvo Ispanijos vyriausybės ministro pirmininko idėja.
Peter Liese
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, prieš keletą dienų Briuselyje vykusiame susitikime, kuriame dalyvavo už sveikatą atsakinga Komisijos narA. Vassiliou ir medicinos ekspertai, buvo svarstomas klausimas "Sveikata ir klimato kaita". Tai buvo labai informatyvus renginys pavadinimu "Receptas sveikai planetai". Nuolatinio Europos gydytojų komiteto (angl. CPME) pirmininkas pasinaudojo labai geru vaizdingu posakiu - pacientplaneta Žempanaši į žmogų, kenčiantį nuo sunkios ligos. Kuo vėliau įsikišate, tuo skausmingesnis gydymas, tačiau ateina momentas, kai būna netgi per vėlu gydyti. Tuo metu pacientui būna pakenkta tiek, kad jo jau negalima išgydyti. Todėl pacientės planetos Žemės atžvilgiu mums reikia veikti greitai ir ryžtingai. Tikiuosi, kad mes visi sutinkame su tuo.
Tai lygiai taip pat teisinga, kaip tai, kad klimato kaita daro poveikį visiems - visoms Žemės šalims ir visiems Europos ekonomikos sektoriams. Matau disbalansą - užkrovėme labai sunkią naštą tradiciniams Europos prekybos apyvartiniais taršos leidimais dalyviams, nors jie atsakingi už mažiau nei 50 proc. Europos Sąjungos išmetamųjų teršalų kiekio. Todėl mums reikia daugiau pečių šiai naštai pakelti - tai nusprendėme praėjusį vakarą. Be to, priėmėme 198-202 pakeitimus dėl aviacijos - kaip minėjo M. Groote - ir jūrų transporto. Galbūt tai reikia geriau atidirbti ir diferencijuoti, tačiau tai yra žingsnis teisinga kryptimi. Galiausiai šiuo atžvilgiu turi labiau įsitraukti Komisija ir Taryba. ES aukščiausiojo lygio susitikime, rengiantis Pitsburgo susitikimui, ir pačiame Pitsburgo susitikime apskritai nebuvo pasiekta jokios pažangos. Todėl Taryba ir Komisija turi padaryti daugiau.
Turiu pridurti vieną baigiamąjį sakinį. Kiti pasaulio regionai taip pat turi padaryti daugiau. Esu patenkintas, kad B. Obama užsitarnavo Nobelio taikos premiją, tačiau jeigu neatvyks į Kopenhagą ir nepateiks tinkamo pasiūlymo, iššvaistys savo pasitikėjimą, todėl privalo ką nors išsiųsti į Kopenhagą.
Kriton Arsenis
(EL) Gerb. pirmininke, besivystančios šalys mažiau nei kas kitas prisidėjo prie klimato kaitos. Tačiau tuo pačiu metu jos susiduria su pačiomis didžiausiomis pasekmėmis. Afrikoje milijonai žmonių kasmet turi keliauti vis toliau, kad rastų vandens, malkų maistui gaminti ir maisto. Tai yra žmonės, priklausantys nuo paslaugų, kurias jiems teikia natūralios ekologinės sistemos, ir niekuo neprisidėję prie klimato kaitos.
Šios natūralios ekologinės sistemos, pvz., Afrikos miškai, anglies dioksido išsaugo tris kartus daugiau negu išleidžia į atmosferą ir tris kartus daugiau negu šiuo metu anglies dioksido yra atmosferoje, nors sugeria 50 proc. anglies dioksido, kurį kasmet į atmosferą išmetame mes. Todėl miškų saugojimas ir jų plotų didinimas remiantis natūraliais procesais ir neturint komercinių tikslų turėtų būti mūsų politikos prioritetas tiek siekiant kovoti su klimato kaita, tiek padėti besivystančioms ir išsivysčiusioms šalims prisitaikyti prie jos.
Theodoros Skylakakis
. - (EL) Gerb. pirmininke, noriu pareikšti savo nuomonę specifiniu, bet labai svarbiu laivybos klausimu, susijusiu su Kopenhaga ir besivystančiomis šalimis. Turiu porą pastabų: būtų didelklaida laivyba ir aviacija užsiimti taip, tartum tai būtų tas pats dalykas. Laivyba - tai veiksmingiausia ir ekologiškiausia transporto rūšis, o aviacija - daugiau ar mažiau blogiausia. Todėl reikia nustatyti tikslus laivybos srityje, tačiau jie turi būti sąžiningi visų pirma kelių transporto, kuris konkuruoja su laivyba ir teršia kur kas daugiau, atžvilgiu. Neproporcingai smogdami laivybai, palyginti su kelių transportu, neproporcingai smogiame besivystančių šalių ekonomikų pagrindams, nes besivystančios šalys daugiausia remiasi žaliavomis, žemės ūkio produktais ir pramone, kuri daugiausia naudojasi laivyba, tuo tarpu mūsų ekonomikos iš esmės yra paslaugų ekonomikos.
Savęs klausiu, ar sugebėsime besivystančias šalis įtikinti, kad mūsų ketinimai geri, siūlydami finansuoti pastangas kovoti su klimato kaita pinigais, kurių neproporcingai daug paimsime iš laivybos ir kurie, kaip BVP procentinis dydis, besivystančioms šalims bus didesnnašta negu išsivysčiusioms?
Taip pat savęs klausiu - kadangi esu informuota, jog vakar Žaliųjų frakcija (Europos laisvasis aljansas) atsisakparemti diskusiją dėl laivybos tikslų susiejimo su sausumos transporto tikslais, - ar važiavimas prabangiu automobiliu Europos greitkeliu 180 kilometrų per valandą greičiu yra ekologiškesnis negu maisto ir žaliavų vežimas planetos ekonomikai.
Gilles Pargneaux
(FR) Gerb. pirmininke, pone A. Carlgrenai, Komisijos Pirmininke, mes susiduriame su iššūkiu žmonijai, su iššūkiu ateities kartoms. Siekiant priimti iššūkį Kopenhagoje turi būti sudarytos sąlygos visuotiniam susitarimui, vieninteliam susitarimui, nes, kaip anksčiau sakAplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pirmininkas J. Leinen, reikia visuotinio aljanso, kuriame vienodai dalyvautų pramonės šalys ir kylančios ekonomikos šalys.
Šiandien tuo, kad dalyvaujame savo diskusijoje, taip pat rengiame Parlamento rezoliucijos projektą, dar kartą raginame Europos Sąjungą išlaikyti savo vadovaujamąjį vaidmenį šioje būtinoje kovos su klimato kaita politikoje. Nepamirškime, kad privalome kalbėti vienu balsu, jeigu norime išlaikyti savo patikimumą.
Taip, Kopenhagoje turime susitarti apriboti vidutinės pasaulinės temperatūros didėjimą tiek, kad jis prieš industrializaciją buvusio lygio neviršytų daugiau nei 2 laipsniais. Taip, Kopenhagoje turime pasirašyti susitarimą, siekdami bendrai užtikrinti, kad iki 2020 m. išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis bus 30 proc. mažesnis negu buvo 1990 m. Tačiau to nepakaks. Būtina, kad ne tik išsivysčiusios šalys gerokai sumažintų savo išmetamųjų teršalų kiekį, bet ir besivystančios šalys padėtų pasiekti šiuos tikslus.
Iš to matyti, jog pramoninės šalys privalo suteikti pakankamą, ilgalaikę ir prognozuojamą finansinę ir techninę paramą besivystančioms šalims, kad paskatintų jas prisiimti įsipareigojimą sumažinti savo išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Be to, Kopenhaga turi suteikti galimybę besivystančioms šalims judėti mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų modelių kryptimi.
Taigi, norėčiau atkreipti dėmesį į dvi sritis, kurios, mano manymu, yra būtinos mūsų ateičiai. Pirma, kovos su klimato kaita finansavimo, grindžiamo finansinių sandorių apmokestinimu, įgyvendinimas tarptautiniu lygiu. Antra, manau, kad būtina įdiegti mokesčių tikslinimą prie Europos sienų, kuriuo būtų smogta prekių, pagamintų nkiek nesirūpinant aplinkos apsauga, importui, t. y. mokesčių tikslinimą, susietą su pagal sutartį nustatytu anglies dioksido mokesčio, šiuo būdu surinkto prie Europos sienų, grąžinimu Pietų šalims ir naudojamą investicijoms į įrangą, joms reikalingą kovai su klimato kaita, finansuoti.
Rachida Dati
(FR) Gerb. pirmininke, sekdama paskutinio Didžiojo dvidešimtuko (G20) susitikimo, kuris buvo galimybEuropai atlikti svarbiausią vaidmenį nustatant naują pasaulio ekonomikos tvarką, pavyzdžiu Europa gruodžio mėn. vyksiančioje Kopenhagos konferencijoje vėl ne tik turės atsakomybę, bet ir visų pirma įpareigojimą tarptautiniams partneriams parodyti, kuriuo keliu reikia eiti.
Nepaisant to, kas buvo ką tik pasakyta, ypač kai kurių mano kolegų Parlamento narių iš Žaliųjų frakcijos (Europos laisvojo aljanso), nuo 2008 m. gruodžio mėn., kai buvo priimtas energetikos ir klimato kaitos priemonių paketas, Europa pradėjo prisiimti atsakomybę aplinkos apsaugos srityje. Turėdama šį paketą Europa turės visišką teisėtumą, kurio jai reikia tam, kad galėtų vadovauti deryboms siekiant apibrėžti plataus užmojo, praktišką ir visuotinę reakciją į klimato kaitos iššūkius.
Susitarimas, kuris turi būti sudarytas Kopenhagoje, bus grindžiamas ne tik bendros, bet ir diferencijuotos atsakomybės principu. Konkrečiai kalbant, kaip ką tik pasakF. Grossetête, dabar mūsų, kaip pramoninių šalių, reikalas užtikrinti, kad mūsų partnerės, besivystančios šalys, turėtų priemonių eiti paskui mus mums žengiant drąsų žingsnį kovos su klimato kaita srityje.
Mums taip pat reikia rodyti pavyzdį, ypač įsipareigojant vykdyti plataus užmojo programą, pagal kurią siekiama iki 2050 m. 80 proc. sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Ką tik girdėjau sakant, kad to nepakanka, tačiau tai jau yra gera pradžia. Tuo pat metu taip pat turime sukurti sąlygas, leidžiančias užtikrinti, kad besivystančios šalys kartu su mumis galėtų dalyvauti šioje visuotinėje veikloje.
Mes atsakome už šias šalis, tačiau taip pat turime pareigų joms. Akivaizdu, kad turime bendrą problemą, kuriai įveikti reikia visų pastangų. Tačiau, kaip žinome, ne visi turime tokius pat pajėgumus ir ne visi turime tokią pat istoriją. Todėl Kopenhaga turi reikšti sėkmę, tačiau tokią, kuri būtų pasiekta tikru įnašu, neapsiribojant vien įsipareigojimu. Europos Sąjunga bus vertinama pagal šį įnašą ir šį įsipareigojimą.
Jeigu Kopenhagos konferencijoje mūsų tarptautiniai partneriai neprisiimtų tvirtų bendrų įsipareigojimų imtis konkrečių veiksmų, tada, kaip ką tik sakpaskutinis kalbėtojas, mes Europoje turėtume nustatyti anglies dioksido mokestį prie savo sienų. Tai bus vienintelis būdas priversti išgirsti mus ir užtikrinti, kad mūsų doras įsipareigojimas turėtų prasmę. Europos reikalas užtikrinti, kad ši žinia būtų aiškiai girdima.
Anni Podimata
(EL) Gerb. pirmininke, svarbiausias klausimas, į kurį turime atsakyti likus septynioms savaitėms iki Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimo - sugebėsime ar ne susitarti dėl atsakomybės prisiėmimo už visuotinį klimato kaitos mažinimo, vykdomo besivystančių šalių, politikos finansavimą. Europa ėmėsi reikšmingų veiksmų nustatydama finansavimo šaltinius ir jo organizavimo būdus, tačiau dabar mums laikas kitas išsivysčiusias šalis įtikinti prisiimti savo atsakomybės dalį, atsižvelgiant į tai, kad parama besivystančių šalių veiksmams siekiant kovoti su klimato kaita taip pat suteikia galimybę kovoti su visuotine nelygybe ir sumažinti atotrūkį tarp išsivysčiusių ir besivystančių šalių.
Tai yra kažkas kita, ko neturime pamiršti, ypač čia, Europos Sąjungoje. Mes esame pasirengę sukurti naują tvarką pabėgėliams, t. y. pabėgėliams dėl klimato kaitos poveikio, kurie šiandien neginami jokia tarptautine konvencija ir dėl to neturi jokių teisių. Šių teisinių spragų užpildymas ir nemaža parama pabėgėliams dėl klimato kaitos poveikio - pagrindinis tarptautinės bendruomenės, kurioje Europa turi imtis vadovaujamojo vaidmens, įsipareigojimas.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Gerb. pirmininke, pone A. Carlgrenai, pone K. De Guchtai, Europa turėtų toliau atlikti vadovaujamąjį vaidmenį tarptautinėse derybose, kad Kopenhagoje būtų sudarytas plataus užmojo susitarimas. Šis susitarimas turėtų būti grindžiamas pasidalytos, bet diferencijuotos atsakomybės principu. Šis principas taip pat turėtų būti taikomas besivystančioms šalims, tačiau kiekvienai iš jų reikia priemonių, pritaikytų pagal konkrečią jos padėtį, nes jos yra skirtinguose vystymuose etapuose ir jose yra skirtingos aplinkybės. Visos besivystančios šalys, išskyrus mažiausiai išsivysčiusias šalis, turėtų patvirtinti nacionalines išmetamo anglies dioksido kiekio mažinimu grindžiamo vystymosi strategijas.
Siekdamos sumažinti savo išmetamųjų teršalų kiekį ir prisitaikyti prie klimato kaitos poveikio besivystančios šalys susidurs su apytikriai 100 mlrd. EUR išlaidomis. Tam tikra finansavimo dalis bus gaunama iš privačiojo sektoriaus, tačiau, be oficialios pagalbos vystymuisi, taip pat bus reikalingas viešasis finansavimas. Svarbiausia, kad nustatytume, kaip bus struktūriškai apibrėžta ši finansavimo sistema, taip pat finansavimo šaltinis ir suma, kad Kopenhagoje būtų galima užtikrinti susitarimą.
Kita vertus, švarios plėtros mechanizmas pagal Kioto protokolą turėtų būti pertvarkytas, kad kreditai būtų suteikiami tik projektams, kurie sudaro sąlygas papildomai sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį. Ekonomiškai labiau pažengusios besivystančios šalys ir ekonomiškai konkurencingesni sektoriai turėtų būti pamažu pašalinami iš šio mechanizmo, kad jis galėtų būti nukreiptas daugiausia į skurdžiausias, ypač Afrikos, šalis.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Europos Sąjunga rodo pavyzdį kitiems kontinentams įveikiant grėsmes, kybančias virš mūsų planetos. Tai patvirtina ir kova su klimato kaita. Europos Sąjunga pasiruošusi ir ateityje būti lydere, tačiau į šią kovą turi įsijungt visos šalys, dalyvausiančios Kopenhagos konferencijoje.
Papildoma pagalba reikalinga besivystančioms šalims. Jų ekonominis augimas, kaip ir BRIC valstybių, turi žūt būt remtis "žaliomis technologijomis". Daugiau dėmesio reikia skirti pasidalijimui pažangiausiomis technologijomis ir žiniomis. ES turėtų rodyti patrauklų pavyzdį ne tik prisiimant įsipareigojimus mažinant išlakas, bet ir diegiant atsinaujinančią energiją, didinant energijos efektyvumą.
Nepamirškime, kad ir Europos Sąjungoje pastebime didelį atotrūkį tarp šalių, sėkmingai įdiegiančių naujausias technologijas, taupančių energiją, ir atsilikėlių. Tas atotrūkis bendromis jėgomis turi būti panaikintas, ir tai vėl būtų geras pavyzdys visiems.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Gerb. pirmininkai, reikia pripažinti tikrus faktus. Pirma, mūsų pastangos klimato atžvilgiu iki šiol nedavmums jokios naudos. Paaiškėjo, kad strategija neveiksminga, nes išmetamųjų teršalų kiekis vertinant tiek absoliučiais, tiek palyginamaisiais dydžiais padidėjo. Nepaisant lūkesčių, visuotinis anglies dioksido išmetimo intensyvumas tik didėjo lygiai tiek pat laiko, kiek vyko faktinis tarptautinis investavimas į šią sritį. Išmetamųjų teršalų kiekis produkcijos tonai tose šalyse, kurios ratifikavo susitarimą, mažėjo nkiek ne sėkmingiau, negu šalyse, kurios liko neprisijungusios prie Kioto protokolo. Mes turime prastą susitarimą, todėl jį reikia pakeisti geresniu, išsamesniu, veiksmingesniu ir platesnio užmojo.
Antra, reikia pasakyti, kad dabar žinome mažiau negu prieš kažkiek laiko, mūsų manymu, žinojome. Nors išmetamųjų teršalų kiekis padidėjo daugiau negu buvo prognozuojama, dabar temperatūros pokytis logiškai neatitinka išmetamųjų teršalų kiekio didėjimo. Dabar ji liovėsi didėjusi, todėl prognozuojama, kad artimiausiais metais visuotinis atšalimas tęsis. Nepaisant to, laiko sekos pernelyg trumpos, kad galėtume daryti kokias nors išvadas arba pamiršti viską apie ankstesnę atšilimo seką. Todėl ši informacija, kelianti plačiosios visuomenės sąmyšį, reiškia ne tai, kad daugiau neturime nerimauti dėl klimato kaitos, o tai, kad mums reikia daugiau mokslinių tyrimų. Vadinasi, bet kuriuo atveju išmetamųjų teršalų kiekis turi būti pagrįsto lygio, nepaisant to, atšilimas greitas ar ne. Tam išeities tašku turėtų būti JT tūkstantmečio vystymosi tikslų ataskaitoje pateiktos mintys dėl tvariojo vystymosi. Joje nagrinėjama ne tik anglies dioksido problema, bet ir visapusiška klimato politika.
Trečia, išgyvename ekonomikos krizę, todėl esame atsakingi už savo piliečius. Tai, ką darome, turi būti daroma protingai ir veiksmingai. Pasaulis daugiau negali leisti sau turėti prastą susitarimą dėl klimato. Negalima leisti, kad būtų kartojamos Kioto klaidos, todėl mums nereikia tokio susitarimo, kuriame pasitenkinama paprasčiausiu išmetamųjų teršalų kilnojimu iš vienos vietos į kitą, iš tikrųjų nemažinant jų. Kadangi klimato politikos pagrindą sudarantys kriterijai šiuo metu susiję su teršalų išmetimu gamybos, o ne vartojimo srityje, problemos priežastį galima perkelti kitur. Atsižvelgiant į tai, kad anglies dioksido nuotėkis atsiranda dėl šios priežasties, netgi gali būti, kad vietinis išmetamųjų teršalų kiekis mažės, o visuotinis išmetamųjų teršalų kiekis didės. Mums iš tikrųjų reikia didžiulių investicijų į anglies dioksido išmetimo panaikinimą ir technologijas, kuriomis sumažinamas išmetamųjų teršalų kiekis. Teršianti gamyba turi būti negalima bet kur. Negalime kurti spragų, nors prekyba apyvartiniais taršos leidimais ES yra tipinis pavyzdys, kaip tai reikia daryti!
Ivari Padar
(ET) Gerb. pirmininke, plataus užmojo kovos su klimato kaita priemonės padėtų susidoroti su dabartine ekonomikos krize kuriant naujas darbo vietas ir plečiant ekonominę veiklą. Tarptautinenergetikos agentūra laiko jas reikalingomis tam, kad Kopenhagoje būtų galima sudaryti susitarimą siekiant nukreipti investicijas, kurios buvo atidėtos dėl krizės, į aplinkos požiūriu tvarų energetikos sektorių.
Šiuo atveju taip pat matau galimybių savo gimtajai šaliai Estijai. Mums reikia plačios energijos taupymo programos, taip pat plataus užmojo ir ilgalaikio požiūrio atsinaujinančios energijos srityje. Tačiau negalime tuo apsiriboti. Turėtume persvarstyti savo transporto ir logistikos reglamentavimą, pasinaudoti ekologiškomis statybinėmis medžiagomis ir technologijomis, sumažinti medžiagų ir chemikalų naudojimą pramonėje, pakeisti pakavimo būdus, taikomus mažmeninėje prekyboje, ir sukurti ekologinę žemdirbystę.
Šie ir daugelis kitų sprendimų bus svarbiausi ateityje augsiantys sektoriai. Daugeliui šių naujų sprendimų reikia mūsų mokslininkų pastangų, tačiau kai kuriuos sprendimus galima priimti tik mūsų pastangomis.
Elisabetta Gardini
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, pastebėjau, kad keletą kartų buvo paminėtas balsavimas, kuris vakar vyko Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitete.
Tačiau noriu leisti aiškiai suprasti, kad ne viską galima priskirti vienintelei ekstremistinei ideologinei pozicijai. Išgirdome daug mūsų kolegų Parlamento narių nuomonių, kurios labai įvairios, daug spalvingesnės ir daug labiau paremtos sveiku protu, todėl, atsižvelgdama tai, kad jos labiau atspindi tikrovę, manau, kad jose greičiau bus numatyti realūs sprendimai.
Mokslas nėra totemas. Kai buvo apsirikta nusprendus tokiu ideologiniu būdu pasirinkti vieną klausimą, tai nepadėjo priimti sprendimų, bet privedprie katastrofos. Europa turėtų būti ekspertšiuo klausimu, tų pačių klaidų nekartojimo klausimu, netgi tada, kai jos įgyja kitokias formas ir turi kitokius pavadinimus, kurie iš pirmo žvilgsnio atrodo daug patikimesni. Turiu atkreipti dėmesį, kad pačioje direktyvoje dėl prekybos apyvartiniais taršos leidimais tiksliai nustatoma, kad pagal konferencijos rezultatus Komisija turi įvertinti, ar Europos Sąjunga laikosi teisingos krypties.
Žinoma, į konferenciją turime vykti turėdami ne tik tvirtą poziciją ir aiškiais idėjas, bet ir galutinį tikslą - visų pirma sąžiningai pasidalyti savo pastangomis su visomis pramoninėmis šalimis, kurios privalo prisiimti lygiaverčius išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslus. Be to, turime nepamiršti, ką labai puikiai išreiškF. Grossetête: mes daugiau negalime nediferencijuoti besivystančių šalių, nes kai kurios šalys iš tikrųjų yra besivystančios, o kai kurios - naujai iškilusios ekonomikos šalys, pvz., Indija, Kinija ir Brazilija. Pastarosios šalys taip pat turi prisiimti įsipareigojimus.
Na, jeigu Kopenhagoje nebus pasiektas subalansuotas rezultatas, aš, kita vertus, ryžtingai raginu Europos Sąjungą toliau užtikrinti, kad pagal Direktyvą 2003/87/EB sektoriams, kuriems būdinga rizika, leidimai būtų suteikiami nemokamai. Tokie yra esminiai aspektai. Norime, kad pats Kioto protokolas išliktų svarbus aplinkos apsaugai, tačiau visų pirma norime išvengti finansinio burbulo kūrimo, už kurį mokėtų Europos verslo įmonės.
Vincent Peillon
(FR) Gerb. pirmininke, kaip šį rytą ne kartą sakmūsų kolegos Parlamento nariai, Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimas gali nepasisekti dėl besivystančių šalių kovos su visuotiniu atšilimu finansavimo problemos, kai mes visi tikimės, kad jis turėtų būti sėkmingas.
Vis dėlto, kaip žinome, šios šalys dažnai yra pagrindinės visuotinio atšilimo aukos, bet jos neatsako už tai. Pramonės šalys numatnemažą finansinės pagalbos paketą. Šiandien jo nepakanka, nes netgi skelbiamos sumos iš tikrųjų nėra suteikiamos. Būtent tai mus įpareigoja ir įpareigos ieškoti naujų finansavimo šaltinių.
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas, sekdamas Vystymosi komiteto pavyzdžiu, pripažino, kad dabar reikia apsvarstyti, ar nereikia nustatyti finansinių sandorių mokesčio, panašaus į Tobino mokestį. Šis 0,01 proc. mokestis spekuliaciniams sandoriams duotų 100 mlrd. JAV dolerių (USD) per metus, t. y., kitaip tariant, sumą, kurios, apytikriais skaičiavimais, iki 2020 m. reikės besivystančiose šalyse vykdomai kovai su visuotiniu atšilimu.
Todėl Parlamentas, sekdamas tam tikrų nacionalinių politinių lyderių pavyzdžiu, prisiima atsakomybę. Norėčiau žinoti Tarybos ir Komisijos poziciją ir ar jos abi remia mus šiuo klausimu.
Lena Ek
(SV) Gerb. pirmininke, šiuo metu pasaulis susiduria su trimis didelėmis krizėmis: finansų krize, užimtumo krize ir klimato krize. Sprendimai, kuriuos siūlome kartu, turi padėti įveikti visas tris šias krizes. Mūsų verslo subjektai susiduria su dideliais sunkumais, tačiau šiuo atveju taip pat yra didelių galimybių kurti naujas darbo vietas ir įveikti nemažai socialinių krizių. Tinkamai naudodamiesi tų, kurie veda šias derybas, teisingais sprendimais ir pakankami griežtais sprendimais galėtume sulaukti pasaulio atsinaujinimo ir naujos aplinkos požiūriu tvarios pasaulio ekonomikos.
Viso pasaulio žmonės tikisi, kad Kopenhagos konferencijoje bus pasiūlytos ryžtingos priemonės. Privalome žinoti, kad JAV norės rinka grindžiamų sprendimų, Europa norės teisės aktais grindžiamų sprendimų, o Kinija norės išspręsti savo vidaus socialines problemas. Be to, skiriasi požiūriai Europos viduje. Europos Parlamente yra narių, kurie nori, kad ribiniai dydžiai būtų nustatyti tokie dideli, kad Kopenhagoje būtų neįmanoma priimti sprendimų, o kiti nori reikalauti tik savanoriškų sprendimų.
Ateitis slypi ekologiškoje ir liberalioje rinkos ekonomikoje. Privalome užtikrinti, kad vartotojams būtų suteikiama galimybrinkoje naudotis savo teisėmis dėl žinių ir skaidrumo.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Miškų naikinimas - reiškinys, dažnai primenamas šioje diskusijoje, - iš tikrųjų yra tas reiškinys, kuris visų pirma turi poveikį besivystančioms šalims. Tačiau prieš primetant kaltę šioms šalims mums reikia suvokti, kad miškų naikinimu patenkinami tam tikri išlikimo poreikiai.
Šiandieninėje diskusijoje noriu paminėti neseniai atliktų tyrimų išvadas, kuriose pabrėžiama, kad beveik pusėje pasaulio žemės ūkio paskirties žemės yra mažiausiai 10 proc. apaugusio mišku ploto. Ši žemės ūkio paskirties žemė, apaugusi miško augmenija, prilygsta dvigubam Amazonės atogrąžų miškų plotui. Manau, kad tai skatina mus suvokti šios augmenijos vertę. Visiškai akivaizdu, kad ūkininkai turėtų labiau stengtis apsaugoti šią augmeniją, jeigu šiam darbui atlikti jiems duodama pakankami lėšų.
Kitas aspektas, į kurį būtų galima atsižvelgti - būtinybskatinti sluoksniuotas žemės ūkio ir miškininkystės sistemas, kuriose būtų derinamas žemės ūkio kultūrų ir medžių auginimas. Šios rūšies žemės ūkio kultūrų, mažiau perspektyvių nei monokultūros, labai dažnai atsisakoma. Manau, kad kiekviename sprendime, kuriuo siekiama išvengti miškų naikinimo, taip pat turėtų būti atsižvelgiama į kompensavimo ūkininkams sistemas, įskaitant taikomas tiems Europos ūkininkams, kurie augina šias sluoksniuotų kultūrų rūšis.
Judith A. Merkies
Gerb. pirmininke, "pasiseks ar nepasiseks - štai koks klausimas". Jau buvo paminėtos visų tipų krizės, tačiau buvo pamiršta krizė, pagal reikšmę laikoma antra po visuotinio atšilimo - visuomenės pasitikėjimo politine veikla krizė.
Sutinku su A. Carlgrenu. Nepaverskime viso to grožio konkursu dėl to, kuris esame daugiau ar mažiau platesnių užmojų, mažiau ar daugiau tikroviškas arba daugiau ar mažiau pasirengęs mokėti. Kadangi pernelyg daug kuo rizikuojame, mums reikia keturių aiškių dalykų: aiškios ir plataus užmojo politinės pozicijos, aiškaus įsipareigojimo, aiškios krypties bei aiškių terminų ir galiausiai, bet tai ne mažiau svarbu, aiškumo finansinės paramos klausimu. Jeigu Kopenhagos konferencija nesibaigs sėkme, nestaukime vilku ir nepradėkime pravardžiuotis bei gėdyti, o nustatykime aiškų procesą ir terminus, kad pasiektume rezultatą. Įrodykime, kad esame patikimi ir atsakingi nustatydami tiek tikslus, tiek teisingą finansinę perspektyvą.
Graham Watson
Gerb. pirmininke, mes labai daug kalbame apie ledo kepurių tirpimą, tačiau, be Arktikos ir Antarktikos, dar yra vadinamasis trečiasis ašigalis - Himalajų ledo kepurir jų ledynai, kurie teikia vandenį apytikriai dviem milijardams Kinijos, Indijos ir kitų subkontinento vietų gyventojų - beveik trečdaliui pasaulio gyventojų.
Šie ledynai sparčiai atsitraukia dėl juodosios anglies, kuri daugiausia susidaro pramonėje, taip pat iškastiniu kuru kūrenamuose katiluose, naudojamuose žemės ūkyje, ir dėl kurios milijardai gyventojų neteks vandens tiek gėrimui, tiek drėkinimui. Europos Sąjungai reikia pripažinti, kad norint pagerinti naudojamų įrenginių kokybę ir sumažinti jų daromą teršiamąjį poveikį prireiks pagalbos.
Manau, kad šis klausimas turi būti įtrauktas į Kopenhagos darbotvarkę, tačiau jis taip pat turi būti įtrauktas į artėjančio Europos Sąjungos aukščiausiojo lygio susitikimo su Indija ir kitų aukščiausiojo lygio susitikimų su nukentėjusiomis šalimis darbotvarkes. Kol joms nepadėsime, negalėsime užkirsti kelio Himalajų ledynų tirpimui arba rimtoms vandens tiekimo trečdaliui žmonijos problemoms.
Iosif Matula
(RO) Gyvename įvairaus klimato planetoje. Tačiau yra vienas veiksnys, kuris daro poveikį mums visiems - klimato kaita. Tikrovmums rodo, kad šios kaitos poveikis nepaiso sienų arba geografinių vietovių. Mes visi be išimties esame veikiami įvairiais būdais - ar tai būtų potvynis, sausra, gaisrai, ar galingos audros.
Akivaizdu, kad šių nelaimių priežastis - smarkus tam tikrų veiklos grupių plėtojimasis, dėl kurio didėja išmetamojo anglies dioksido kiekis ir visuotinis atšilimas. Dabartiniais statistiniais duomenimis, išmetamojo anglies dioksido kiekio vienam gyventojui koeficientas išsivysčiusiose šalyse gali būti šimtus kartų didesnis, palyginti su besivystančiomis šalimis.
Atsižvelgdamas į dabartinę padėtį jaučiuosi įpareigotas užduoti šį retorinį klausimą: mūsų ar ne mūsų pareiga iniciatyvomis ir technologijomis remti besivystančias šalis siekiant išlaikyti savo planetą švarią? Manau, kad atsakymas į šį klausimą aiškus. Todėl jokiu būdu negalime delsti patvirtindami konkrečias priemones savo ir ateities kartų labui.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Gerb. pirmininke, labai svarbu sąžiningai pereiti į mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų pasaulį ir turėti perspektyvią politikos sistemą, nes rinka niekada neturi nkiek laiko sąžiningumui. Todėl Kopenhagos susitikimas toks svarbus.
Man būtų labiau patikę, jeigu A. Carlgren klausimus būtų išdėstęs labiau pagal prioritetus. Jūs viską padarėte prioritetu, todėl iš tikrųjų niekas neįgijo prioriteto.
Manau, kad klimato politika taip pat turi turėti didelę reikšmę pajamų paskirstymo rezultatams. Be to, kaip galėtume sudaryti sąlygas mažas pajamas turintiems Europos namų ūkiams lengviau prisitaikyti? Ar iki šiol nviena Europos šalis to nesvarstė? Pvz., ekologiniams struktūriniams pokyčiams būtų galima lanksčiau panaudoti struktūrinius fondus. Nepakanka išsaugoti pasaulį - mums taip pat reikia išsaugoti jo gyventojus.
András Gyürk
(HU) Gerb. pirmininke, viena pagrindinių temų artėjančiame Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikime klimato kaitos klausimu gali būti miškotvarka. Iš esmės nėra sutapimas, kad dėl miškų naikinimo ore kaupiasi daugiau kenksmingų dujų, negu jų galima priskirti, pvz., transportui. Nesugebėjimą ištaisyti šią padėtį išryškina tai, kad, apytikriais skaičiavimais, beveik 40 proc. medienos ruošos pasaulyje vykdoma nelegaliai.
Kai kalbame apie medienos ruošą, visų pirma galvojame apie atogrąžų miškus, tačiau mums nereikia žiūrėti taip toli nuo namų. Neseniai paskelbto tyrimo duomenimis, vienas trečdalis Vengrijoje naudojamos pjautinės medienos iškirsta nelegaliai. Dėl sankcijų šioje srityje stokos atsinaujinančių energijos šaltinių srityje daroma pažanga iš dalies nuslepiami nelegalus deginimas ir medžių kirtimas. Remdamiesi tuo, ką išdėsčiau, turime griežtinti reglamentus, reglamentuojančius darniąją miškotvarką. Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimas klimato kaitos klausimu gali suteikti galimybę miškotvarkai tapti neatskiriama klimato apsaugos sistemų dalimi.
Mairead McGuinness
Gerb. pirmininke, šioje diskusijoje dėl klimato kaitos reikia paminėti aprūpinimo maistu saugumo klausimą, visų pirma susijusį su besivystančiu pasauliu. Labai sunku prašyti gyventojų ieškoti priemonių klimato kaitai švelninti, jeigu nepatenkinami jų pagrindiniai maisto poreikiai. Mums reikia sudaryti jiems sąlygas naudotis geriausiomis turimomis technologijomis, kad galėtų tvariuoju būdu gaminti maistą, kuris nekenkia aplinkai, ir spręsti klimato kaitos problemą.
Man kelia nerimą Pasaulio prekybos organizacija ir susitarimas dėl žemės ūkio, kuriame, pvz., neatsižvelgiama į Brazilijos miškų naikinimo poveikį, nes ji tiekia jautieną į Europos Sąjungą. Šie klausimai labai sudėtingi. Galime išspręsti problemą vienoje vietoje ir skurti kitą problemą kitur. Aišku, mums reikia visuotinio susitarimo, kuriame būtų sprendžiama klimato kaitos problema, tačiau taip pat reikia pripažinti labai rimtą aprūpinimo maistu saugumo problemą.
Andrew Henry William Brons
Gerb. pirmininke, akivaizdu ne tai, kad išmetamųjų CO2 dujų lygio kilimas lemia temperatūros padidėjimą, o tai, kad šis priežastinis ryšys yra atvirkštinis; tačiau, be abejo, neturime leisti faktams trukdyti puikiam pasakojimui.
Tačiau šiuo metu pripažinkime, kad dėl įvairių priežasčių žmogaus veiklos sukeltas teršalų išmetimas yra blogas dalykas. Kodėl tokiu atveju Didžiosios Britanijos leiboristų partija remia agresyvius ir nelegalius karus, kuriuose ne tik žūva Didžiosios Britanijos kariai, irakiečiai, afganai ir ateityje žus iraniečiai, bet ir kurie lemia didžiulį visuotinio išmetamųjų teršalų kiekio padidėjimą?
Edite Estrela
(PT) Kopenhaga - puiki galimybsudaryti visuotinį susitarimą, kol dar ne per vėlu. Pirmą kartą Jungtinės Valstijos turi administraciją, įsipareigojusią rengti sprendimus, taip pat yra pozityvių signalų iš kitų šalių, pvz., Japonijos. Tačiau mums reikia naujo požiūrio į klimato kaitą, pagal kurį būtų atsižvelgiama į saugumą, ekonomikos gaivinimą, imigraciją ir net kovą su terorizmu. Taip pat neturime pamiršti, kad dėl klimato kaitos bus reikalingas mokslo, technologijų ir ekonomikos įnašas.
Pagrindinkliūtis Kopenhagos susitarimui - finansavimo klausimas. Negali būti susitarimo, kol nėra besivystančioms šalims pritaikyto finansavimo. Be to, Komisijos nary, reikia pabrėžti, kad dabartinis finansavimas nėra pakankamas. Išsivysčiusios šalys turi rodyti pavyzdį: nustatyti plataus užmojo išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo ne mažiau kaip 30 proc. tikslus ir padėti besivystančioms šalims, teikdamos finansavimą ir technologijas.
Milan Zver
(SL) Laba diena, gerb. pirmininke, Komisijos nary, pone A. Carlgrenai, ponios ir ponai, svečiai, įskaitant tuos iš jūsų, kurie atvyko iš Slovėnijos. Norėčiau trumpai priminti jums vieną dalyką - Kopenhagos konferencija vyks galbūt blogu metu. Mes gyvename krizės laikotarpiu, todėl sunku priimti tam tikrus sprendimus reikšmingais ir svarbiais klausimais, kuriuos gruodžio mėn. turėsime priimti Kopenhagoje.
Nepaisant to, norėčiau pabrėžti, kad Kopenhagos konferencija bus sėkmingos veiklos pavyzdys tik jeigu joje bus puoselėjamas tiek aplinkos apsaugos, tiek socialinis aspektas, t. y. jeigu mums pasiseks mažinant arba susitariant mažinti išmetamųjų teršalų kiekį. Dėl šio rezultato Taryba ir Komisija dar turi susitarti dėl tikslų, kuriuos reikės pasiekti iki 2020 m. Be to, Kopenhagos konferencija bus sėkmingos veiklos pavyzdys tik jeigu užtikrins tvarųjį vystymąsi ir apims socialinį aspektą, o visų pirma - jeigu mums, išsivysčiusiai pasaulio daliai, pasiseks finansuoti besivystančias šalis. Jeigu to neįvyks, manau, kad ši karta bus praleidusi išskirtinę istorinę galimybę.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Gerb. pirmininke, atsižvelgdama į mūsų diskusijas noriu atkreipti dėmesį į du klausimus. Pirma, pateikdami pasiūlymą dėl išmetamųjų CO2 dujų kiekio apribojimo ir besivystančioms šalims skiriamų lėšų turime nepamiršti dabartinės ekonominės ir finansinės padėties, kuri susidardėl pasaulinės krizės, nes nustatyti plataus užmojo tikslus labai svarbu, tačiau manau, kad pasiekti juos dar svarbiau.
Antra, turėtume atkreipti dėmesį į piliečių sąmoningumo klausimą ir permainų ekologinių problemų srityje būtinybę. Tyrimai, praėjusias metais atlikti Poznanėje vykusios konferencijos klimato kaitos klausimais metu, parodė, kad visuomenklimato kaitos nelaiko rimta problema, tačiau mano, kad šios problemos sprendimas - išimtinai valdžios institucijų reikalas. Todėl reikalingas kreipimasis, t. y. informavimo kampanija, pakeisianti pažiūras ir propaguosianti elgsenos pavyzdžius, kuriais bus siekiama didinti energijos vartojimo efektyvumą arba mažinti energijos vartojimą būstuose. Mums reikalinga kampanija, kad galėtume gyventojus informuoti, jog mūsų gyvenimo ir darbo būdas turi ekonominę ir ekologinę kainą.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Vystymosi ir bendradarbiavimo mechanizmai ir nemažų išteklių skyrimas besivystančioms šalims kovai su klimato kaita - svarbios priemonės Kioto protokolą keičiančio tarptautinio susitarimo sudarymo požiūriu.
Tačiau geriausią argumentą, kaip įkalbėti kitas valstybes laikytis Kioto protokolą keičiančio susitarimo, suteikia priemonės, kurias Europos Sąjunga patvirtina siekdama įvykdyti jau prisiimtus įsipareigojimus.
Sektorių, kuriems netaikoma apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, atveju gali būti svarstomos tokios priemonės: mažą energijos vartojimo efektyvumą turinčių pastatų renovavimas, energijos vartojimo efektyvumo fondo įkūrimas kiekvienoje valstybėje narėje, nemažas Europos regioninės plėtros fondo dalies, kuri gali būti naudojama energijos vartojimo efektyvumui pastatuose didinti ir viešajam transportui plėtoti, didinimas. Šios priemonės sudarys sąlygas mums iki 2020 m. visoje Europoje sukurti apytikriai 7 mln. darbo vietų.
Sektorių, kuriems taikoma apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, atveju mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikai reikia finansavimo mechanizmų. Energijos gamybos arba metalurgijos sektoriuose veikiančių Europos bendrovių naudojamų technologijų modernizavimas joms suteiks galimybę taikyti ekologišką gamybos metodą.
Seán Kelly
Gerb. pirmininke, daugelis kalbėtojų visiškai teisingai minėjo miškų naikinimą - tiek pramoninį, tiek asmeninį miškų naikinimą.
Aš pats atkreipiau dėmesį į tai, kai savanoriškai dirbdamas Afrikoje diena iš dienos mačiau žmones, kurie kopdavo į kalnus, ten praleisdavo visą dieną savo mažais kirviais kirsdami malkas ir popietę nulipdavo žemyn nešdami savo mažus malkų ryšulius ant savo galvos arba veždami juos dviračiais.
Visiškai akivaizdu, kad to bus neįmanoma įveikti neišsprendus visos visuotinio skurdo problemos, nes žmonės nesiliaus kirsti malkų dėl didesnės visuomenės gerovės, jeigu tai reikš, kad jie patys turės badauti. Taigi, klimato kaitą ir visuotinį skurdą reikės stengtis įveikti kartu.
Diane Dodds
Gerb. pirmininke, šįryt šioje posėdžių salėje buvo daug kalbų apie besivystančias šalis, atliekančias savo vaidmenį sprendžiant klimato kaitos problemas, - tai, be abejo, tiesa. Aš, kaip ir daugelis kitų, noriu atkreipti dėmesį, jog tam, kad šios problemos būtų sprendžiamos didžiulio skurdo regionuose, šis Parlamentas, Taryba ir Komisija turės atkreipti dėmesį į su tuo susijusias išlaidas ir parengti šių problemų sprendimo strategiją.
Tačiau neišeisiu iš šio Parlamento nepasakiusi, kad tokiose srityse kaip mano gimtoji Šiaurės Airija, t. y. didelių energijos išlaidų srityse, taip pat reikia, kad svarstant klimato kaitos problemos sprendimo išlaidas būtų atlikti tam tikri darbai siekiant atsižvelgti į tuos, kurie yra nepalankioje padėtyje, - kur yra didelis kuro stygius tarp nepalankioje padėtyje esančių gyventojų ir kur turime ekonominį pagrindą, priklausantį nuo smulkiojo verslo.
Zoran Thaler
(SL) Noriu išreikšti savo sutikimą su pagrindiniais mūsų strategijos tikslais, t. y. neleisti atmosferos temperatūrai vidutiniškai padidėti daugiau nei dviem laipsniais. Ši strategija pirmiausia grindžiama ribojimu: kuo mažesnis išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, tuo mažesnis temperatūros padidėjimas.
Tačiau noriu atkreipti dėmesį į kitą aspektą, todėl šiuo atveju kalbu apie technologijų proveržį, kuris yra būtinas. Aš, pvz., esu technologijos šalininkas. Vien ribojimas nepadės mums pasiekti savo tikslų. Mums reikia didesnių investicijų į technologijų pažangą ir visų pirma investicijų į dirbtinį išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimą atmosferoje ir į branduolių sintezės reaktoriaus kūrimą. Todėl noriu paraginti Komisiją imtis kiek įmanoma veiksmingiau ir sparčiau bandyti įtraukti tokias investicijas į darbotvarkę.
Andreas Carlgren
Gerb. pirmininke, noriu padėkoti Parlamento nariams už suinteresuotumą šiomis diskusijomis ir jų įžvalgų įnašą. Žinoma, plataus masto politinEuropos Parlamento parama yra labai svarbi priimant sprendimą dėl Europos pozicijos derybose. Be to, nuoširdžiai pritariu rezoliucijai dėl klimato kaitos, kurią parengAplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas. Likus 48 dienoms iki Kopenhagoje vyksiančios konferencijos Parlamento įsipareigojimas labai svarbus. Mes iš tikrųjų privalome kuo geriau išnaudoti šias dienas. Tai reiškia, kad privalome išeiti į kitą pasaulio dalį ir paspausti kitas šalis. Visuotinei grėsmei reikia visuotinės reakcijos. Diskusijoje buvo užsiminta apie visuotinę partnerystę - sutinku su tuo. Joje buvo užsiminta apie būtinybę pasaulio mastu pasiekti išmetamojo anglies dioksido kiekio mažinimu grindžiamą vystymąsi - sutinku su tuo. Diskusijoje buvo užsiminta apie naujos ekologiškos technologijos poreikį - taip pat sutinku su tuo. Be to, noriu pasakyti, kad mums reikia visuotinio solidarumo pakto.
Dabar išvykstu į Liuksemburgo Vadovų Tarybos susitikimą, kuriame taip pat nustatysime ES įgaliojimus Kopenhagos konferencijai. Kalbame apie ilgalaikius ES tikslus, kurie turi būti tokie: iki 2050 m. sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį daugiau nei 80 proc. Kalbame apie tai, kaip paskatinti kitas šalis paspartinti savo išmetamųjų teršalų kiekio mažinimą, kad mes taip pat pasiektume savo 30 proc. išmetamųjų teršalų kiekio mažinimą. Iš dalies tai siejasi su problema, kuri buvo iškelta čia vykstančioje diskusijoje, būtent su priemonėmis, kuriomis siekiama kovoti su miškų naikinimu ir kurios skirtos darniai miškininkystei, dėl kurių finansavimo turi nuspręsti ECOFIN. Galiausiai kalbama apie Europos Vadovų Tarybos patvirtintų įgaliojimų turėjimą. Noriu padėkoti Parlamentui už paramą.
Karel De Gucht
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, labai trumpai keliais klausimais. Manau, kad po šios diskusijos ir po to, ką pasakTaryba, galime sakyti, kad esame pasirengę šiai Kopenhagos konferencijai. Pastebėjau labai aiškią paramą mūsų pasiūlymams, todėl ji tinka tikslams, kuriuos pateikėme deryboms, ir finansiniams įsipareigojimams, kuriuos prisiimame.
Be to, labai svarbu tai, kad yra mūsų ir besivystančio pasaulio bendras supratimas, - įsipareigojimus mes prisiėmėme dėl jo, - ir galbūt pirmiausia labai svarbu tai, kad mes taip pat susitarėme viduje perskirstyti pastangas, kurias turi dėti Europos Sąjunga, nes jeigu prisiimate įsipareigojimus ir duodate pažadus, bet nesusitariate tarpusavyje, nebūsite labai rezultatyvūs tokiais reikalais. Mes galime žengti pirmyn, jeigu Europos Vadovų Taryba vėliau, šį mėnesį, išreikš paramą šiems pasiūlymams. Dėl to man nekyla jokių abejonių.
Be to, tikimės, kad kiti atsilieps. Tada kalbėsime apie Jungtines Valstijas, taip pat kalbėsime apie BRIC šalis. Jos turi atsiliepti. Manau, kad Kopenhagoje mums reikia nuoširdžios ir atviros diskusijos. Tai pasiekti iš tikrųjų nebus lengva, - švelniai tariant, galima taip pasakyti, - tačiau, manau, čia mes tikrai svarstysime savo bendrą ateitį.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (149 straipsnis)
Elena Oana Antonescu  
Išlaidas, susijusias su perėjimu prie švarių energijos šaltinių, turime vertinti ne kaip naštą, kuri padidins bendrovių gamybos išlaidas ir viešąsias išlaidas kaip nacionalinių biudžetų dalį, o kaip investiciją, kuri duos akivaizdžios naudos naujų darbo vietų kūrimo, techninių inovacijų diegimo bei švarios infrastruktūros kūrimo požiūriu ir palaikys mūsų atitinkamų šalių tvariąją plėtrą.
Klimato kaita kelia grėsmę aplinkos pusiausvyrai ir mūsų gyvenamajai aplinkai. Europa privalo parodyti drąsą ir pasirinkti nuoseklią poziciją, kad galėtų rodyti pavyzdį stengiantis kovoti su visuotiniu atšilimu. Dėl sąžiningumo ir istorinės atsakomybės skurdžioms šalims turi būti padedama ne tik suvienyti ir pritaikyti savo ekonomikas prie naujų uždavinių, bet ir apsisaugoti nuo visuotinio atšilimo poveikio, kuriam jos yra mažiausiai atsparios.
Tikiuosi, šalys, dalyvausiančios gruodžio mėn. vyksiančioje konferencijoje, supras, kad nėra kito pasirinkimo dėl išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo ir kad Kopenhagoje atidėtas bet koks sprendimas dėl privalomų tikslų reikš ne tik konferencijos, bet ir daugiašalio dialogo visuotinėmis temomis, turinčiomis poveikį kiekvieno iš mūsų ateičiai, nesėkmę.
Nessa Childers  
raštu. - Derybos dėl naujo susitarimo dėl klimato kaitos dabar yra laukimo stadijoje. Atrodo, kad JAV neįstengs priimti įstatymų, kuriais galėtų pažaboti pernelyg didelį savo CO2 dujų išmetimą. Atrodo, kad Kinija nenori prisiimti privalomų tikslų. Besivystančios šalys teisingai tvirtina, kad jos nesukėlšios krizės.
Išvalyti atmosferoje esančius teršalus, kuriuos padėjome sukurti, yra istorineuropiečių pareiga. Iš tikrųjų būtent mūsų beatodairiškas nerūpestingumas aplinkos atžvilgiu lėmšią pavojingą mūsų klimato kaitą. Tai ne tik aplinkos ir ne tik ekonomikos problema, bet ir tarptautinio socialinio teisingumo problema. Prisidedu prie savo kolegų ir palaikau raginimus, kad Europa besivystančiam pasauliui pateiktų finansavimo pasiūlymą, siekdama padėti jam kovoti su klimato kaita, kad būtų galima išbristi iš dabartinėse derybose susidariusios padėties be išeities .
Šis finansavimas turi būti naujas ir papildomas (esami pažadai skirti 0,7 proc. turėtų būti neliečiami) bei pakankamas, kad sudarytų sąlygas besivystančioms šalims kovoti su klimato kaita būtinomis klimato kaitos poveikio švelninimo ir prisitaikymo prie klimato kaitos poveikio priemonėmis. Kai kas sako, kad negalime sau leisti tokio naujo finansavimo. Tačiau tik tada, kai bankai ateidavo prašyti išmaldos, dauguma vyriausybių, įskaitant Airijos vyriausybę, tikrai skubėjo suteikti jiems milijardus mokesčių mokėtojų pinigų. Mūsų ekonomikos atsigaus, o mūsų aplinka - ne...
Vasilica Viorica Dăncilă  
Klimato kaita kelia vieną didžiausių grėsmių ne tik aplinkai, bet ir ekonomikai bei visuomenei. Smarkiai veikiamas ekstremalių klimato sąlygų kaitos derlingumas nuolat svyruoja. Tai turi poveikį kiekvienam ekonomikos sektoriui, tačiau žemės ūkis lieka labiausiai pažeidžiamas.
Manau, kad ši problema turi būti sprendžiama dviem būdais:
labiausiai nukentėjusioms zonoms reikalingas veiksmų planas, į kurį įeitų: tam tikrų rūšių augalų, atsparių naujoms klimato sąlygoms, naudojimas, ūkininkavimo veiklos kalendoriaus pritaikymas naujoms sąlygoms, miškų sodinimas, šiltnamių statymas, žemės ūkio vandens išteklių tvarkymas ir užterštos žemės pavertimas ekologiškesne;
kita priemonturi būti planas ateičiai, pagal kurį būtų siekiama šalinti klimato kaitos priežastis skatinant mažesniu išmetamojo anglies dioksido kiekiu grindžiamą pasaulio ekonomiką, derinamą su energetinio saugumo skatinimu.
Be to, manau, kad svarbu sukurti strategijas, kaip išvengti stichinių nelaimių ir tvarkytis su jomis, nes per pastaruosius 10 metų dažnai pasitaiksausrų ir potvynių, turėjusių neigiamą poveikį tiek žemės ūkio gamybai, tiek florai ir faunai.
Tvirtai remiu Europos Sąjungą, turinčią išsaugoti vadovaujančiąją poziciją kovoje su klimato kaita. Dėl dabartinių ekonominių sunkumų ji neturi nusmukti į antrą vietą.
Adam Gierek  
Penkerius metus mačiau, kaip čia, Europos Parlamente, konkreti žmonių grupė, sudaryta iš visų politinių frakcijų narių, bet daugiausia iš žaliųjų ir socialistų, kurstneturinčią precedento isteriją dėl klimato kaitos. Ši isterija sumaniai palaikoma Komisijos Pirmininko, taip pat buvusio Parlamento Pirmininko kalbomis, mus supažindinančiomis su neįsivaizduojamais kataklizmais, jų tvirtinimu, įvyksiančiais dėl klimato kaitos.
Žmonės, šiuo klausimu manantys protingai, kaltinami moralinių principų neturėjimu, todėl paprastai - kaip šiandien atsitiko man - jiems nesuteikiama galimyb"demokratiškai" kalbėti. Klimato kaitos ir energetikos priemonių pakete, kuris buvo parengtas remiantis nelabai patikima hipoteze dėl klimato kaitos priežasčių, pateikiami ekonominiai sprendimai yra ne tik ciniški pasišaipymai iš sveiko proto, bet ir būsimos ekonomikos katastrofos ir civilizacijos suirutės pranašai. Turėtume pareikalauti sudaryti sąlygas klausytis sąžiningos diskusijos, grindžiamos viso objektyvaus mokslo pasaulio nuomonėmis dabartinės klimato kaitos ir jos priežasčių tema ir visų pirma kovos su jos padariniais būdų klausimu.
Zita Gurmai  
Siekiant užsitikrinti sėkmę kovoje su klimato kaita Kopenhagoje turi būti sudarytas plataus užmojo ir visapusiškas visuotinis susitarimas. Finansavimo klausimas tampa Kopenhagos susitarimo kertiniu akmeniu. Kiekviena šalis turi prisidėti prie kovos su klimato kaita finansavimo pagal savo išteklius ir ekonominį potencialą. Europos Sąjunga vaidina svarbų vaidmenį finansuodama klimato programą ir prisiima įsipareigojimą dėl jos finansavimo. Paramos teikimo besivystančioms šalims skaičiavimais ir remiantis skaičiavimais 2010-2012 m. laikotarpiui, kiekvienais metais reikalingi 5-7 mlrd. EUR bus nemaža našta ES ir nacionaliniams biudžetams.
Tačiau pastaruoju klausimu manau, jog svarbu tai, kad Europos Sąjungai svarstant, kaip paskirstyti finansinę naštą, kurią sudaro jos būsimi tarptautiniai kovos su klimato kaita finansavimo įsipareigojimai, ji atsižvelgtų į atskiros valstybės narės ekonomikos potencialą ir jos gamybos pajėgumų ribas. Be to, manau, kad kiekvienas Europos pilietis privalo dalyvauti kovoje su klimato kaita, o norint tai pasiekti reikia visa apimančių energijos taupymo kampanijų.
Edit Herczog  
Šiuo metu mums jau aišku, kad iš Žemei gresiančių pavojų iki šiol didžiausią grėsmę kelią išmetamosios šiltnamio efektą sukeliančios dujos, visų pirma išmetamas anglies dioksidas. Nors šiuo metu valdančiosioms politinėms grupėms tai gali atrodyti kaip ideologindiskusija, šis klausimas apibrėžia ekonominių galimybių ir vystymosi ribas, lemiančias būsimas investicijas šiose srityse. Europos Parlamente kalbėdami apie klimato kaitą ir pasirengimą Kopenhagos konferencijai neturime pamiršti, kad patvirtinę energetikos ir klimato kaitos priemonių paketą padėjome pagrindus Europos energetikos politikai, kuri palankiai veikia ne tik konkurencijos didinimą ir tiekimo saugumo stiprinimą, bet ir energijos vartojimo efektyvumą, ekologišką energijos gamybą ir vartotojų interesų gynimą. Trečiasis energetikos priemonių paketas rinkos požiūriu, o klimato kaitos priemonių paketas - normatyviniu požiūriu suteikgalimybę naujiems investuotojams ir ekonominės veiklos vykdytojams patekti į Europos energetikos rinką. Tai yra Europos klimato kaitos politikos ir jos Kopenhagos tikslų pagrindas. Mums reikia naujų investicijų į energetiką, naujų inovacinių technologijų ir naujų ekonominės veiklos vykdytojų. Šiaip ar taip, pastebimą išmetamojo anglies dioksido kiekio sumažinimą tiek Europoje, tiek pasaulyje galėsime pasiekti tik jeigu sukursime ir įdiegsime naujas technologijas. Neseniai priimti Europos sprendimai palengvina šią užduotį. Turime toliau eiti pirmyn šiuo keliu.
Marian-Jean Marinescu  
Susitarimo sudarymas Kopenhagoje duos reikalingą impulsą pasaulio mastu koordinuoti veiksmus, kurių reikia imtis kovojant su klimato kaita. Klimato kaita turi būti glaudžiai siejama su ekonomikos krize. Tai suteikia galimybę pereiti nuo netvarios ekonomikos, grindžiamos ribotais gamtiniais ištekliais, prie tvarios ekonomikos. Be energijos tiekimo saugumo ir energijos vartojimo efektyvumo skatinimo, Europa turi parengti investavimo į naujas energetikos technologijas planą. Ekologiškų technologijų skatinimas Bendrijos mastu apima ne tik alternatyvaus energetikos krizės sprendimo paiešką, bet ir ekonomikos augimo ir naujų darbo vietų kūrimo skatinimą. Kita vertus, susitarimo sudarymas Kopenhagoje suteikia galimybę skatinti būsimas ES apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos ir JAV bei kitų šalių, kuriose veikia tokio tipo sistema arba panašios sistemos, regioninių arba federalinių prekybos sistemų sąsajas. Galiausiai ne mažiau svarbu tai, kad ES turi pasirinkti vienodą poziciją dėl savo vadovaujamojo vaidmens išsaugojimo derybose. Be to, ji turi aktyviai dalyvauti stiprinant esamas klimato sektoriaus partnerystes su besivystančiomis šalimis, taip pat steigiant naujas partnerystes ten, kur jų dar nėra.
Wojciech Michał Olejniczak  
Likus pusantro mėnesio iki Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimo, dėl neišvengiamos klimato kaitos pasaulis tikisi, kad mes imsimės konkrečių veiksmų, - veiksmų, kuriais būtų parodyta atsakomybir atidus dėmesys bendram darbui žmonių ir jų saugumo interesais. Mes visi esame susipažinę su Tarptautinės klimato kaitos komisijos pranešimais, kuriuose aiškiai tvirtinama, kad pastaruosius 50 metų stebimas atšilimas - žmogaus veiklos rezultatas. Klimato klausimai - XXI a. geopolitinis ir ekonominis prioritetas, t. y. prioritetas, kuriam reikia drąsių ir ilgalaikėmis priemonėmis grindžiamų sprendimų.
Norint pasiekti bendrą pasaulio sutarimą, būtina numatyti derybas dėl klimato, kuriose būtų sukurti nauji išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio mažinimo po 2012 m. modeliai. Kioto protokolas buvo pirmas žingsnis mėginant pakeisti pasaulio vyriausybių mąstyseną aplinkos apsaugos klausimu. Turėtume toliau vadovautis tokia mąstysena. Tačiau esmta, kad negalime prisiimti mažinti išsivysčiusių šalių, pvz., JAV ir Kinijos, išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį.
Būtina remti mažesnes ir skurdesnes šalis, kurios turi problemų, susijusių su alternatyvių ekologiškų energijos šaltinių diegimu. Tai ne tik finansinės paramos, bet ir švietimo bei patirties, įgytos kuriant ekologines ekonomikas, pasidalijimo klausimas. Priimdami sprendimus taip pat turėtume galvoti apie piliečius. Turėtume juos informuoti ir šviesti bei įkalbėti investuoti į aplinkos apsaugą. Kaip ir kiekvienos politinės priemonės saugumo srityje atveju, būtinai reikalinga piliečių parama ir bendradarbiavimas.
Sirpa Pietikäinen  
raštu. - (FI) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, kasdien gaunami nauji klimato kaitos didėjimo mokslinių tyrimų rezultatai, kurie leidžia manyti, kad kaita didėja visą laiką ir greičiau negu anksčiau prognozuota. Jeigu norime išsaugoti Žemę tokios būklės, prie kurios prisitaikgyvybė, turėsime iki 2050 m. sukurti anglies dioksido pusiausvyrą išlaikančią ekonomiką. Atsižvelgiant į šiuos tyrimus, ES kovos su klimato kaita tikslai negali būti vadinami pernelyg plataus užmojo tikslais. Visi žino, kokia tai rimta problema. Nepaisant to, laikas gaištamas diskusijoms, ar esame šimtu procentų tikri, kad žmonės sukelia klimato kaitą. Šis nenoras imtis tinkamų veiksmų nesuprantamas, ypač dabar, kai jau ilgą laiką žinome, kaip vykdyti permainas, ir esame susipažinę su tam reikalingomis technologijomis, - juk taikydami naujas technologijas kartu pagerintume gyvenimo kokybę. Yra psichologinis šios inercijos paaiškinimas. Pagal kai kuriuos mūsų elgsenos modelius atkakliai priešinamasi permainoms, o pagal kitus pripažįstamos lėtos permainos. Vienintelproblema ta, kad mes nebeturime laiko. Šių metų pabaigoje viena didžiausių problemų bus ES pasirengimas dirbti pasiryžus užtikrinti, kad Kopenhagoje sudarytas susitarimas prilygtų klimato kaitai. Europos Sąjunga turi aiškiai įsipareigoti iki 2020 m. išmetamųjų teršalų kiekį sumažinti 30 proc., o iki 2050 m. - 80 proc. Dalis susitarimo bus patikimas ES duotas pažadas padėti besivystančioms šalims perduodant informaciją bei technologijas ir skiriant atitinkamas pinigų sumas kaip pagalbą.
Rovana Plumb  
raštu. - (RO) Per kitus 50 metų klimato kaita turės pastebimą poveikį svarbiems ekonomikos sektoriams: žemės ūkio, energetikos, transporto, ekosistemų, turizmo ir sveikatos.
Be to, klimato kaita turės poveikį namų ūkiams, bendrovėms ir tam tikroms visuomenės grupėms, ypač pagyvenusių žmonių, žmonių su negalia ir mažas pajamas gaunančių šeimų. ES pasiryžusi imtis skubių veiksmų, kad sumažintų išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Tačiau norint sumažinti klimato kaitos poveikį nepakanka sumažinti išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Norint artimiausiu metu sumažinti šią problemą, reikia papildomų veiksmų.
Manoma, kad klimato kaitos poveikis bus daug didesnis negu buvo numatytas ir atsiras nepaisant priemonių, įgyvendintų jam sušvelninti. Todėl reikia priemonių, kuriomis būtų galima padidinti gamtos ir žmogaus sistemų atsparumą priešinantis klimato kaitos poveikiui, - kitaip tariant, prisitaikymo politikos.
Ši politika taikoma ES, tačiau reikia ir politikos pasaulio mastu. Todėl Kopenhagos konferencija turi būti tarptautinės sėkmės pavyzdys. Mums reikia turėti visuotinį solidarumo priemonių paktą besivystančioms ekologiškoms ekonomikoms skatinant tam tikras švarias technologijas, kurios užtikrins darbo vietas, taip pat apsaugos aplinką ir gyventojų sveikatą.
Pavel Poc  
ES yra pasaulio lyderkovoje su klimato kaita. Ši pozicija mus aiškiai įpareigoja padėti besivystančioms šalims. Teikdami pagalbą turime būti nemažai atsakingi už jos rezultatus. Jeigu besivystančioms šalims ketiname duoti 30 mlrd. EUR per metus už jų pastangas sušvelninti klimato kaitos poveikį, šios priemonės tikslas turi būti teisingumas ir solidarumas klimato srityje. Mes negalime laikyti galimu tikslo arba rezultato, kuris sukeltų naują įtampą dėl naujų socialinio ir politinio vystymosi iškraipymų. Besivystančių šalių ir išsivysčiusio pasaulio ryšiai yra sudėtingi. Perduodami išteklius privalome įsigilinti į visą galimą pagalbos vystymuisi poveikį, įskaitant politines ir su gyventojais susijusias pasekmes. Didžiausia išteklių dalis turėtų būti skiriama švietimui ir informacinei visuomenei remti. Netgi Europos Parlamente ne visi yra įsitikinę, kad klimato kaita yra reali grėsmė. Jeigu tikslinėse šalyse nebus jokio klimato kaitos ir jos padarinių realumo supratimo, mūsų pagalba neprilygs ne kam kitam, tik kyšiui, mokamam už mūsų gerovę tų šalių, kurių gyventojai neturi tokios gerovės, vyriausybėms. Jeigu į plataus užmojo ES tikslus tinkamai nereaguos kitos svarbios šalys - JAV, Kinija, Indija ir Pietų bei Centrinės Amerikos šalys, ES reikės sutelkti savo dėmesį į savo vidaus prisitaikymo priemonių ir mechanizmų, ypač susijusių su ES gyventojų sveikata ir saugumu, stiprinimą.
Daciana Octavia Sârbu  
raštu. - Kopenhagoje vyksiančios derybos dėl besivystančių šalių finansavimo bus lemiamos, jei šis aukščiausiojo lygio susitikimas būtų sėkmingas. Jau dabar kai kurios Afrikos šalys pasakė, kad jos negalės sudaryti tokio sandėrio, kokį mums reikia sudaryti Kopenhagoje, jeigu jame nebus tinkamų klimato kaitos poveikio švelninimo ir prisitaikymo prie jo besivystančiose šalyse finansavimo priemonių. Šiuo atveju yra du pagrindiniai klausimai. Pirmas klausimas - besivystančioms šalims duodami viešieji pinigai turi būti nauji, papildomi pinigai ir neturėtų būti skiriami iš esamų pagalbos biudžetų. Antras klausimas - šiuo atveju gali būti naudojami ne tik viešieji pinigai, nes, be tiesiogiai teikiamos pagalbos, gali būti imamasi veiksmų siekiant paskatinti privatų sektorių investuoti į mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikas. Kokiu mastu privatus sektorius bus pasirengęs investuoti besivystančiose šalyse, priklausys nuo tarptautinių susitarimų dėl apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemų. Susitarimai šiuo klausimu suteiks politikai nuoseklumo ir stabilumo, kuris suteiks privačiam sektoriui pasitikėjimą siekiant tinkamai investuoti į besivystančias šalis. Todėl derybos turi būti nukreiptos tiek į visa apimančius įsipareigojimus dėl viešojo finansavimo, tiek į konkrečias priemones siekiant apsaugoti privataus sektoriaus investicijas.
(Posėdis buvo nutrauktas 11.55 val. ir pratęstas 12.00 val.)
