Aplinkos kokybės standartai vandens politikos srityje (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas yra diskusija dėl Anne Laperrouze rekomendacijos antrą kartą svarstyti Aplinkos visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu dėl Tarybos bendrosios pozicijos siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje, iš dalies keičiančią direktyvas 82/176/EEB, 83/513/EEB, 84/156/EEB, 84/491/EEB, 86/280/EEB ir 2000/60/EB (11486/3/2007 - C6-0055/2008 -.
Anne Laperrouze
pranešėja. - (FR) Ponia Pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pranešimas, kurį jums šiandien pristatome svarstyti antrą kartą, yra komandinio darbo rezultatas ir šios komandos dėka pasiekėme susitarimą su Tarybai pirmininkaujančia Slovėnija ir Europos Komisija. Jaučiau didelį malonumą dirbti siekiant kompromiso su bendrais pranešėjais iš politinių frakcijų. Pasisekė, kad teko dirbti su kompetentingais ir patirties turinčiais kolegomis, kurie buvo atidūs ir dalyvavo derantis posėdžiuose. Norėčiau šiems kolegoms šiltai padėkoti, taip pat noriu padėkoti Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto sekretoriatui, politinių frakcijų patarėjams ir savo asistentui Sylvainui Maréchalui.
Sakau komandinis darbas, nes didelį darbą nuveikėme kartu su pirmininkaujančios Slovėnijos atstovais, kurie atsižvelgį Parlamento rekomendacijas, ir Europos Komisijos atstovais, kurie mums pateikatsakymus, leidusius lengviau suprasti šį pasiūlymą dėl direktyvos. Manau, kad visi galime matyti mūsų bendradarbiavimo vaisius iš kompromisinio teksto pakeitimų, kurie bus rytoj pateikti balsavimui. Taigi visiems dėkoju už pagalbą, man, šio techninio dalyko pranešėjai.
Dabar pereisiu prie esmės. Pagrindų direktyvoje dėl vandens nustatyta kovos su chemine vandens tarša strategija. Šiuo pasiūlymu dėl dukterinės direktyvos siekiama nustatyti aplinkos apsaugos kokybės standartus, užtikrinti aukštą apsaugos nuo rizikos, kurią tam tikros medžiagos kelia vandens aplinkai, lygį.
Leiskite man pabrėžti šio kompromisinio teksto privalumus. Įdiegėme du pagrindinius principus: principą "moka teršėjas" ir principą dėl prioritetinio žalos atlyginimo jos padarymo vietoje. Patys svarbiausi yra praktiniai aspektai. Pavyzdžiui, pereinamosios viršijimo zonos - kurios dabar pavadintos mišriomis zonomis - nebėra tiesiog nustatytos zonos, jos dabar yra problemos nustatymo priemonės, o atlyginimo veiksmus turi aprašyti valstybės narės.
Pagrindinis šios direktyvos tikslas - suderinti standartus Bendrijos lygiu. Aišku, Komisija turės apibrėžti gaires dėl priemonių, teršalų išmetimo ir išleidimo ir mišriųjų zonų suderinimo. Mes tai pasiekėme. Taip pat sugebėjome užtikrinti, kad labiau būtų atsižvelgiama į tarpvalstybinių - esančių tarp valstybių narių ir tarp trečiųjų valstybių - paviršinių vandenų padėtį.
Kalbant dėl papildomų medžiagų, reikia pasakyti, kad Parlamentas tikėjosi pridėti nuoseklų skaičių. Remdamasi išankstine atranka, Komisija atrinko 13 medžiagų, kurios, jos nuomone, kelia susirūpinimą. Kompromisiniame tekste aiškiai nustatyta, kad remdamasi moksliniais duomenimis, Komisija per 24 mėnesius turės paskelbti galutinę klasifikaciją ir pasiūlyti atitinkamas ribines vertes. Tai rodo gana nemažą pažangą, nes iš esmės minėtos medžiagos yra PCB, laisvasis cianidas, etilendinitrilotetraacto rūgštis (EDTA), dioksinai ir bisfenoliai.
Dėl keblaus nuosėdų ir biotos klausimo reikia pasakyti, kad nesant mokslinio sutarimo, kompromisiniame tekste nustatyta, kad valstybės narės turi stebėti nuosėdas ir biotą ir įvertinti ilgalaikes medžiagų, kurios ten kaupiasi, tendencijas.
Galiausiai, nustebę, kad pasiūlymas neapima jokių naujų priemonių išmetimui stebėti, parlamento nariai įtrauknuostatą, kurioje teigiama (7 straipsnis), kad remdamasi valstybių narių pranešimais, Komisija vertina esančių teisės aktų veiksmingumą ir nurodo pažangą, padarytą mažinant mišriųjų zonų mastą ir teikia pakeitimus ar pasiūlymus dėl teisės aktų.
Atsižvelgdama į šiuos naudingus aspektus, noriu paprašyti Parlamento narių pritarti šiam kompromisiniam paketui.
Stavros Dimas
Komisijos narys. - (EL) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, šiandien diskutuojame dėl vieno didžiausių aplinkosaugos politikos iššūkio - mūsų vandens išteklių apsaugos mūsų pačių ir ateities kartų labui.
Pirmiausia norėčiau pasveikinti pranešėją A. Laperrouze ir Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetą dėl puikiai nuveikto darbo ir bendradarbiavimo dėl šios direktyvos.
Kaip tikriausiai prisimenate, Vandens pagrindų direktyvoje, pagrindinėje ES vandens apsaugos politikos teisinėje priemonėje, buvo nustatytos išlygos dėl tolesnių būtinų teisės aktų dėl dviejų klausimų: ES gruntinio vandens kokybės standartų ir ES prioritetinių medžiagų paviršiniuose vandenyse kokybės standartų.
Gruntinio vandens direktyva buvo patvirtinta 2006 m. pabaigoje, taikinimo procedūros metu. Šiandien Europos Parlamentas per antrająjį svarstymą priims sprendimą dėl siūlomos direktyvos dėl prioritetinių medžiagų paviršiniuose vandenyse kokybės standartų. Direktyvoje nustatyti suderinti kokybės standartai 33 išvardintoms medžiagoms, taigi bendra geros kokybės vandens sąvoka yra išreikšta nustatytomis skaitinėmis reikšmėmis, kurios pagrįstos geriausiais moksliniais duomenimis ir žiniomis. Taigi direktyva prisidės prie aukšto vandens, aplinkos ir žmogaus sveikatos apsaugos lygio palaikymo. Tai ir yra Vandens pagrindų direktyvos tikslas.
Komisija yra pasiryžusi atidžiai stebėti šios direktyvos ir Vandens pagrindų direktyvos įgyvendinimą. Komisija taip pat siekia stebėti ir vertinti prieinamą informaciją dėl į prioritetinį sąrašą ar prioritetinį pavojingų medžiagų sąrašą neįtrauktų medžiagų buvimo ir jų poveikio. Jei reikės, Komisija ketina pateikti pasiūlymus dėl tolesnių būtinų priemonių patvirtinimo.
Derybų proceso metu Parlamentas, pateikdamas įvairius klausimus prisidėjo prie to, kad būtų užtikrintas Komisijos iš pat pradžių pasiūlytų ambicingų tikslų lygis. Tai ypač taikytina šiems svarbiems punktams: būsimam prioritetinių medžiagų sąrašo pakartotiniam svarstymui, kuris dabar yra aiškiai susietas su aplinkos kokybės standartais ir bus siūlomas per dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo; numatytų įtraukti medžiagų sąrašui, kuris bus nagrinėjamas iš naujo svarstant dabartinį sąrašą; išmetimo, išleidimo ir nuotėkių sąrašui ir mišrių zonų kriterijams.
Norėčiau trumpai paminėti teršalų išmetimo kontrolės klausimą. Kaip žinote, Vandens pagrindų direktyvoje nustatytas metodas, siejantis išmetimo kontrolę su aplinkos kokybės standartais. Išmetimo kontrolyra pakankamai išsamiai nustatyta veikiančioje Bendrijos teisėje. Išmetimo kontrolnustatyta direktyvose dėl miesto nuotėkų valymo, dėl taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių ir dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (šios direktyvos jau galiojo, kai 2000 m. buvo patvirtinta Vandens pagrindų direktyva) bei dar daugiau nei 30 Bendrijos teisės aktų, kuriuos per tą laiką priėmar pasiūlKomisija. Norėčiau išvardinti kelis pavyzdžius: REACH reglamentas, Reglamentas dėl patvarių organinių teršalų, Kasybos atliekų direktyva ir medžiagų naudojimo apribojimai pagal Pesticidų direktyvą ir Direktyva dėl tam tikrų pavojingų medžiagų apyvartos ir naudojimo.
Todėl manome, kad valstybės narės turi užtektinai teisinių priemonių, kuriomis disponuoja, kad būtų įgyvendinti Vandens pagrindų direktyvos tikslai.
Be to, Komisija įvertins tolesnių kontrolės priemonių poreikį bendrijos lygiu ir, jei reikės, persvarstydama prioritetinių medžiagų sąrašą, pateiks pasiūlymus. Komisija taip pat įvertins poreikį prioritetines medžiagas klasifikuoti kaip pavojingas medžiagas, atsižvelgdama į naują gautą informaciją ir naujausius veiksmus, nustatytus REACH reglamente.
Norėčiau dar kartą pareikšti savo pasitenkinimą bendrai nuveiktu darbu ir labai pagirti pranešėją. Dar kartą kartoju, kad Komisija visapusiškai remia kompromisinį priemonių paketą, kuris leido pasiekti susitarimą dėl šios itin svarbios teisinės priemonės antrojo svarstymo metu.
Robert Sturdy
PPE-DE frakcijos vardu. - Pone Pirmininke, norėčiau pasveikinti A. Laperrouze. Ji buvo puiki pranešėja ir labai džiaugiuosi, kad galėjau dirbti su ja. Esu patenkintas, kad Komisija pasakė, jog pritars šiam pranešimui.
Siūloma direktyva - nekartosiu visų pagrindinių dalykų, kuriuos jau aptarA Laperrouze, bet turiu pateikti kai kurias savo pastabas: Vandens pagrindų direktyvos dukterindirektyva yra paskutinis teisės aktas, kurio reikia teisėkūrai dėl geros kokybės vandens įvairiose valstybėse narėse. Daug diskutavome kartu su pranešėja, Taryba ir Komisija, ir manau, kad galiausiai sutarėme dėl kompromisinio paketo, kuris tinka mums visiems. Kaip ir pranešėja, raginu visus balsuoti už šį pranešimą. Manau, kad tai yra suderintas paketas: aplinka bus apsaugota, mūsų piliečių vandens kokybpagerės, o našta ekonomikai bus protingai nustatyta - manau, kad tai irgi yra svarbu. Derybų metu daug diskutavome su NVO ir pramonės atstovais ir parengėme puikų pasiūlymą.
Pasiūlyme ribojama cheminių medžiagų, pavojingų medžiagų, įskaitant sunkiuosius metalus, kai kuriuos pesticidus ir kitas pavojingas chemines medžiagas, koncentracija paviršiniuose vandenyse. Pranešimas pagrįstas prevencinių veiksmų principu. Kaip minėjo pranešėja, tam tikrais atvejais valstybės narės gali nustatyti mišrias zonas, kuriose cheminių medžiagų koncentracija gali viršyti atitinkamus aplinkos kokybės standartus, tačiau, be abejo, tokios zonos turės būti pasiekiamos ir labai atidžiai stebimos. Turime zonų, kurias bus galima priskirti mišrioms zonoms tarpvalstybiniuose vandenyse - puikus teisės aktas. Taip pat teigiama, kad valstybės narės privalo rinkti informaciją, įskaitant žemėlapius. Manau, gali būti sudėtinga gauti tuos žemėlapius, tačiau šią problemą išspręsime. Numatoma sukurti upės baseino valdymo planą, nes teršalai gali būti išleidžiami ar išmetami, netgi dėl dugno priežiūros darbų, laivybos. Gali būti atsisakoma prioritetinių medžiagų, jei jos pasieks Vandens pagrindų direktyvą.
Ponios ir ponai, baigdamas pasakysiu paskutinę mintį. Vanduo yra gyvybės pagrindas - štai kokia svarbi ši direktyva. Netgi Marse yra vandens, jis visko pagrindas.
Marie-Noëlle Lienemann
PSE frakcijos vardu. - (FR) Pone Pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, leiskite ir man savo ruožtu padėkoti A. Laperrouze ir visiems oponuojantiems pranešėjams bei pirmininkaujančiai Slovakijai už nuveiktą darbą.
Tai yra pagrindų direktyvos dėl vandens paskutindukterindirektyva, todėl buvo labai svarbu pasiekti kompromisą, kuris parodytų tikrą mūsų kovos su tarša, ypač vandens tarša cheminėmis medžiagomis, principų pažangą. Iš kasdienių žinių tampa aišku, kokie žalingi mūsų Bendrijos vandens ištekliams yra PCB.
A Laperrouze išvardino visus punktus, kuriuose pasiekėme pažangos. Be abejo, kaip ir visuomet būna dėl kompromisų - norėtume pasiekti daugiau, tačiau, manau, užtikrinome gerus pagrindus. Paprasčiausiai turime būti akyli, nes dabar labai daug priklausys nuo Komisijos, ir mes tikimės, kad Komisija, pritardama mokslinių ekspertų išvadoms, įrodys, kad ji yra labai principinga nustatydama būsimas prioritetines medžiagas ir prioritetines pavojingąsias medžiagas, t. y. svarbiausias 13 medžiagų, kurios bus klasifikuojamos netolimoje ateityje. Taip pat pasirūpinsime, kad dėl tam tikro dabartinio mokslinio neaiškumo nuosėdų ir biotos atžvilgiu, nesusidarytų tokia padėtis, kai ilguoju laikotarpiu Europos Sąjunga nebesistengs suprasti ir pagerinti dabartinės biotos ir nuosėdų kokybės.
Galiausiai reikia pagerinti mišrias zonas ir žinias apie teršalus ir teršalų šaltinius, taip pat sustiprinti išmetimų priežiūrą. Užtikrinsime, kad Parlamentas ir toliau atidžiai stebėtų šį klausimą, ir aš dėkoju Komisijos nariui už tai, kad jis pabrėžė, jog kartu su kompromiso nuostatomis, dėl kurių mes balsuosime, Komisija nori teikti informaciją apie vandens pagrindų direktyvos įgyvendinimą ir prireikus, arba jei valstybės narės vėluos ar kils kokių nors abejonių, reikės pristatyti papildomas priemones, užtikrinančias, kad mes iš tiesų 2015 m. pasieksime aplinkosaugos požiūriu priimtiną vandens kokybę, kaip kad to norėjome balsuodami 2000 m.
Chris Davies
ALDE frakcijos vardu. - Pone Pirmininke, kadangi pranešėja yra mano frakcijos narir artima kolegė, Parlamentas supras, kad aš pasisakysiu už jos pranešimą. Galbūt galėjome pasiekti daugiau, galbūt į paketą buvo galima įtraukti dar vieną ar kitą cheminį elementą, tačiau mokslinnuomonskiriasi; politinvalia nebūna visuomet stipri. Prieš tai kalbėjusios pranešėjos žodžiais, pranešimą galima apibūdinti: "gerai taip, kaip yra".
Manau, kad vandens politika yra sėkminga Europos aplinkos politikos dalis. Manau, kad turime įvertinti Komisijos daugelio metų darbą ir, be abejonės, ponios Lienemann indėlį į vandens pagrindų direktyvą prieš septynerius metus. Netgi, kai neliečiami tarpvalstybiniai klausimai, bendras pasiryžimas spręsti buvusios ir dabartinės taršos klausimą lėmtokius investicijų lygius, kurie užtikrino vandens kokybės gerėjimą, kuri toli gražu nebūtų pasiekta, jei valstybės narės būtų veikusios atskirai. Įstatymai, kuriuos leidžiame, yra šiuo atveju aiškūs. Tarša yra nustatoma ir matuojama. Reikalavimai dėl taršos prevencijos yra įgyvendinami ir šie teisės aktai sudaro sąlygas mums žengti žingsnį į priekį ir nustatyti naujus draudimus dėl įvairių cheminių medžiagų, pesticidų ir teršalų, kurie kelia grėsmę vandeniui ir aplinkai, ir, be abejo, žmogaus gyvybei.
Tačiau taip pat iš Europos aplinkos agentūros pranešimų matome, kad dar yra daug atvejų, kai valstybės narės nesugeba užtikrinti teisės aktų įgyvendinimo taip veiksmingai ir tinkamai, kaip turėtų. Taigi sutarę Parlamente dėl šių teisės aktų pobūdžio ir geros krypties, kuria eina Europa vandens kokybpožiūriu, pažvelkime į Komisiją ir pasakykime "turite įgaliojimus tirti, veikti ir įgyvendinti - prašau, naudokite juos".
Margrete Auken
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DA) Pone Pirmininke, aš irgi norėčiau padėkoti A. Laperrouze už draugišką ir mielą bendradarbiavimą. Pasirodo, kad nepaisant visko įmanoma išlaikyti teigiamos pirmojo svarstymo baigties pėdsakus, tačiau šiandien čia vyksta prastas spektaklis. Dauguma laimėjimų neatsilaikprieš agrochemijos pramonės lobizmą ir tapo ne tokie veiksmingi viešosiose reguliavimo institucijose. Šiandien diskutuojame tik dėl liūdnų trupinių.
Mūsų svarbiausias tikslas yra nuolat gerinti vandens kokybę Europos upėse ir ežeruose. Turi būti pažabotas gausus pesticidų naudojimas žemės ūkyje ir toksinių medžiagų išmetimas iš pramonės, taip pat turi būti laikomasi giežtų reikalavimų dėl vandenyje leidžiamo prioritetinių medžiagų ar prioritetinių pavojingų medžiagų kiekio. Šio pranešimo silpnoji vieta yra ta, kad stinga politinės valios išnagrinėti daugiau medžiagų. Jau aišku, kad dabartinsistema, pagal kurią sąraše nurodytos medžiagos turi būti tiriamos ir pridedama naujų medžiagų, geriausiu atveju veiks per lėtai. Jei norime įteisinti atsargumo principą, reikėtų tirti daugiau kitų medžiagų, tačiau mes leidžiame šiai galimybei išsprūsti mums iš rankų.
Be to, neaišku, ko reikia, kad medžiaga būtų paskelbta tokia pavojinga, kad ją reikės visiškai uždrausti. Nustatėme nemažai medžiagų, kurios yra itin pavojingos, tačiau Komisija vengia jas uždrausti. Tai nepriimtina: jei medžiaga pavojinga, tai ji ir yra pavojinga. Privalome stebėti, ar Komisija tęs šių medžiagų tyrimą, ar tiesiog ir toliau atidėlios šį darbą, motyvuodama tuo, kad neturi pakankamai duomenų. Jei iš tiesų taip yra, Komisija privalo rinkti ir gauti duomenis.
Yra ir patobulinimų. Pavyzdžiui, valstybės dabar privalo nurodyti taršos šaltinius ir nuosėdų bei biotos taršos koncentraciją. Be to, Komisijai neleista laukti net iki 2025 m., kaip ji norėjo, kad būtų nagrinėjama padėtis. Komisija privalo apsvarstyti padėtį 2018 m.
Taip, mes balsuosime už šį pranešimą. Esame dėkingi už mažas malones, kurios liko po nuosmukio, lyginant su padėtimi, buvusia po pirmojo svarstymo.
Wiesław Stefan Kuc
UEN frakcijos vardu. - (PL) Pone Pirmininke, yra tūkstančiai žemės ir vandens taršos šaltinių - ne tik žemės ūkis, maisto gamybos iš žemės ūkio produktų pramonė, kasyba ir cheminių medžiagų gamyklos, bet ir gyvenamieji namai.
Jei nėra vandens valymo įrenginių, mes vis labiau teršiame ribotus vandens išteklius. Sąvartynai yra daugelio nuodingų medžiagų šaltinis, ir biologiniai vandens nuotėkų valymo įrenginiai negali išvalyti teršalų, nes jie patys užsiteršia. Ežerų ir dirbtinių vandens telkinių dugno nuosėdose taip pat kaupiasi nuodingos medžiagos. Kaip jas išvalyti - štai kur problema. Jei tie teršalai nutekės į jūras ar vandenynus, bus užterštas visas pasaulis, taip ilgainiui ir gali nutikti. Šių nuosėdų valymas bus labai brangus, be to, nėra technologijų, galinčių tai padaryti.
Norėčiau dar kartą pakalbėti apie tūkstančius tonų pesticidų, kurių pasibaigęs galiojimo terminas. Šie pesticidai nuolat nuodija mūsų vandenį ir pasiekia net 1 000 metrų gylį. Dėl šios priežasties mūsų frakcija mano, kad, nepaisant kainos, direktyvoje reikėtų daugiau dėmesio skirti vandens apsaugai.
Jens Holm
GUE/NGL frakcijos vardu. - (SV) Šia direktyva buvo siekiama nustatyti aplinkosaugos kokybės standartus daugelio pavojingų medžiagų atžvilgiu ir taip apsaugoti vandenis nuo cheminių ir kitų pavojingų medžiagų. Deja, lobistai gerai žino, kaip daryti įtaką Europos Komisijai ir Ministrų Tarybai. Dabar šį klausimą pateikus svarstyti antrą kartą, deja, paaiškėjo, kad geriems ketinimams buvo suduotas stiprus smūgis. Pavyzdžiui, norėjome, kad Parlamentas turėtų priežiūros įgaliojimus 29-ioms cheminėms medžiagoms, dabar kaip pavojingos medžiagos nurodytos tik 11. Nebuvo konkretaus reikalavimo valstybėms narėms imtis mažinimo tikslų. Nepaisant to, šis kompromisas yra geresnis už pirminį Komisijos pasiūlymą. Taigi mes, GUE/NGL frakcija, remiame jį, bet galite būti tikri, kad atidžiai stebėsime šį procesą ir sieksime užtikrinti, kad vandens telkiniai ateityje būtų geriau apsaugoti. Kai ateis naujos peržiūros laikas, tikimės, kad bus nustatytos griežtesnės sąlygos. Turiu klausimą čia esančiam Komisijos nariui S. Dimasui: ką galvotumėte, jei atskiros valstybės narės norėtų eiti toliau ir priimti daugiau priemonių, nei nustatyta direktyvoje? Jei atskiros valstybės narės norėtų klasifikuoti daugiau medžiagų, nei dabar yra išvardinta kompromise, ar leistumėte joms tai padaryti ir patvirtinti griežtesnius teisės aktus?
Johannes Blokland
IND/DEM frakcijos vardu. - (NL) Pone Pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjai A. Laperrouze už jos darbą derantis su Taryba.
Manau, kad turime labai gerą kompromisinį paketą dėl vandens kokybės standartų. Ypač džiaugiuosi, kad išlaikyta mišrių zonų sąvoka. Šia tema turiu klausimą Komisijos nariui S. Dimasui.
Įvykdymo požiūriu, tai labai svarbi sąvoka, aišku su sąlyga, kad nebus iš esmės pakenkta aplinkai. Vandens pagrindų direktyvoje raginama mažinti geriamojo vandens gryninimo mastą. Geriamojo vandens standartai yra griežtesni už vandens standartus. Paviršiniuose vandenyse yra įvairių geriamojo vandens surinkimo punktų ir gali nutikti taip, kad šie punktai bus labai arti taršos šaltinio, taigi surinkimo punktas gali būti mišrioje zonoje ir vandens gryninimo bendrovėms prireiks dėti daugiau pastangų gryninant vandenį. Ar gali Komisijos narys S. Dimas mane užtikrinti, kad jis padarys viską, ką gali, kad mišrios zonos nekurtų problemų geriamojo vandens surinkimo punktams?
Richard Seeber
(DE) Pone Pirmininke, aš taip pat norėčiau padėkoti pranešėjai ir Komisijai už labai konstruktyvų darbą, susijusį su šiuo pranešimu.
Noriu priminti Parlamentui, kad tai yra kompromisinis paketas. Tai labai tvirtas kompromisas, kuris buvo pasiektas derybose, ir jis, be abejo, yra dar viena puikios vandens kokybės Europoje sudedamoji dalis. Noriu pabrėžti, kad Europa yra žemynas, arba politinstruktūra, ypatingą reikšmę teikianti savo aplinkai ir nustatanti labai aukštus standartus. Galbūt ir galėtume greičiau pasiekti savo tikslus, tačiau palyginę Europą su kitomis pasaulio dalimis, galime teigti, kad mes nustatėme labai aukštą standartą, kuris turi būti išlaikytas ir toliau gerinamas.
Dėl to taip pat norėčiau priminti Komisijai, kad mums reikia deramai pasinaudoti šia neginčytinai Europos aplinkosaugos politikoje pasiekta sėkme. Tačiau Airijos referendumas rodo, kad mes nesugebėjome pateikti šios sėkmės istorijos. Europa labai sėkmingai dirba aplinkosaugos srityje, tačiau mažai kas žino apie Europos vaidmenį. Galbūt lobistai kiek ir susilpnino kompromisą, tačiau kiti lobistai padėjo užtikrinti tai, kad į kompromisą iš tiesų būtų įtraukta tai, jog pramonės bendrovės, ūkininkai ir kiti teršėjai privalo aktyviau dėti pastangas.
Taip pat norėčiau priminti, kad būtent vanduo yra vienas iš elementų, kuriam ateityje skirsime daugiau politinio dėmesio. Turiu paprašyti Komisijos nario atidžiai stebėti vandens politikos eigą, nes ypač dėl klimato kaitos mums kils naujų problemų, o vandens reikšmekonomikai ir žmogaus gyvybei smarkiai išaugs.
Kalbant bendrai, tai yra suderintas kompromisas ir prašau savo kolegų narių jam pritarti. Daugiau pasiekti nebuvo įmanoma.
Dorette Corbey
(NL) Pone Pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjai A. Laperrouze už darbą, kurio dėka per antrająjį svarstymą buvo pasiektas patenkinamas susitarimas, Be abejonės, švarus paviršinis vanduo yra labai svarbu. Nuolat pranešama apie pernelyg didelius gyvsidabrio ir kitų pavojingų medžiagų kiekius žuvyje. Tai kenkia žmonių sveikatai ir aplinkai, todėl privalome imtis veiksmų. Rezultatas, kurį turime, yra tinkama pusiausvyra tarp aplinkos apsaugos ir išlaidų verslui, vandens bendrovėms ir vyriausybėms. Europos Parlamentas darydamas spaudimą sėkmingai pasieknemažai patobulinimų. Taigi netoli nuo išleidimo punktų esančios mišrios zonos, kur leidžiamas didesnis taršos lygis, turi būti aiškiai pažymėtos, o valstybės narės privalo nurodyti, kaip ateityje sumažinti mišrių zonų.
Parlamentas taip pat turi ateities politikos kryptį: medžiagos, kurios gali būti pavojingos, turi būti įtrauktos į atskirą sąrašą tolesniems tyrimams. Tvirtai pritariu šiai minčiai.
Taip pat pritariu pono Bloklando klausimui Komisijos nariui S. Dimasui dėl išleidimo punktų ir geriamojo vandens surinkimo punktų mišriose zonose.
Taip pat norėčiau atkreipti dėmesį į keletą taršos šaltinių, ypač esančių netoli ligoninių, ir į medicinines atliekas. Tai dar vienas svarbus aspektas, į kurį reikėtų atsižvelgti ateityje.
Hiltrud Breyer
(DE) Pone Pirmininke, kaip žinome, vanduo yra brangiausias iš visų išteklių, todėl negalime leisti nusekti jo lygiui ir nepatvirtinti principingos vandens politikos. Gaila, tačiau Europos Parlamento pirmojo svarstymo metu suteiktas impulsas mūsų vandens išteklių apsaugai buvo sustabdytas padvigubinus pavojingų medžiagų, kurias reikės kontroliuoti, sąrašą ir nustačius įpareigojimus ES valstybėms narėms sumažinti teršalų išmetimą. Todėl buvo praleista galimybpadaryti daugiau, kad būtų apsaugotas mūsų vanduo. Kalbant apie vandens apsaugą, labai svarbu užtikrinti įvairių teisės aktų nuoseklumą. Turime uždrausti kancerogenines, mutagenines ir toksiškas reprodukcijai (CMR) medžiagas, pesticidus ir endokrininę sistemą ardančias medžiagas. Todėl apgailestauju, kad Komisija nuolat manevruoja aplinkos ir visuomenės sveikatos sąskaita. 2006 m. Komisija teigė, kad savo projektui dėl aplinkos kokybės ji neketina pateikti jokių pasiūlymų dėl prioritetinių pavojingų medžiagų kiekio ir toksiškumo sumažinimo. Tokie pasiūlymai bus pateikti REACH reglamente ir teisės aktuose dėl pesticidų. Tačiau kas gi nutiko iš tiesų? Būtent parlamentinis pranešimas, mūsų šio parlamento pasiūlymas, sudarsąlygas suderinti Vandens pagrindų direktyvą ir teisės aktus dėl teršalų. Tai padarParlamentas, o ne žadėjusi padaryti Komisija.
Tuomet mes reikalavome, kad prioritetiniame pavojingų medžiagų sąraše esantys pesticidai nebūtų leidžiami. Sprendimas paprastas - pirmiausia užtikrinti, kad šios pavojingos medžiagos negalėtų patekti į mūsų vandenį.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Pone Pirmininke, norėčiau pasveikinti A. Laperrouze, kuri nuveikitin sunkų darbą su kitais mano frakcijos kolegomis ir visu parlamentu, kad būtų pasiektas susitarimas ir konsensusas.
Labai džiaugiuosi šia direktyva, kurioje sprendžiami keli labai svarbūs klausimai. Pirmiausia, kaip minėjo M.N. Lienemann, tvarumas yra procesas, o vandens valymas, vandens kokybės gerinimas ir vandens politika yra proceso, kurį pradėjome prieš daugelį metų, dalis.
Daug lengviau leisti teisės aktus, nei juos įgyvendinti. Ir daug pigiau leisti teisės aktus, nei juos įgyvendinti. Nieko nekainuoja ką nors uždrausti. Tačiau juos įgyvendinti reiškia, kad bendrovės, ūkininkai ir vietinės tarybos turės praktiškai vykdyti tokią politiką, o tai ne visuomet yra paprasta.
Manau, kad tai svarbus žingsnis į priekį, bet turime išlikti realistais, kadangi, kaip matėme, pavyzdžiui, vakar referendume, kartais nelengva būti europiečiu. Tai kainuoja laiko ir pastangų, būtent taip galima vertinti dabartinius mūsų veiksmus, ypač atsižvelgiant į tai, kad ši politika taikoma visoje Europoje.
Vandens politika turi būti įgyvendinama visoje Europoje, todėl turime veikti itin sudėtingomis aplinkybėmis, atsižvelgti į labai įvairius dakykus, įskaitant itin svarbius geofizinius veiksnius.
Norėčiau paminėti dar du šios direktyvos aspektus, kurie, mano manymu, rodo pažangą. Pirma, reikia, kad vyriausybės būtų daug skaidresnės. Vandens klausimas visuomet buvo šiek tiek tamsus. Vienas iš mūsų tikslų Europos vandens forume yra skaidrumas, teikiant informaciją visuomenei, ir mes labai atidžiai vykdome šį įsipareigojimą dėl visuomenės informavimo skaidrumo.
Tą patį galima pasakyti ir apie rodiklius, įskaitant moliuskus, ir dar noriu pabrėžti vandens analizės svarbą sveikatai.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Sveikinu pranešėją ir palaikau jos pasiūlymus sugriežtinti reikalavimus, keliamus paviršinio vandens kokybei bei ES teisės normų veiksmingumo vertinimui.
Nedidelėms Europos Sąjungos valstybėms, išsidėsčiusioms prie išorinės sienos, ypač svarbus klausimas - vandens tarša iš kaimyninių Europos Sąjungos šalių. Nei aplinkosaugos, nei kitose srityse Sąjunga nenori ir negali atsitverti "geležine uždanga", todėl mažinti taršą svarbu tiek ES viduje, tiek ir kaimynystėje. 26 pakeitimas pabrėžia, kad Komisija ne vėliau kaip po vienerių metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos turi pateikti padėties, susijusios su tarša iš trečiųjų šalių, ataskaitą. Komisija, derėdamasi su kaimyninėmis valstybėmis, turėtų dar labiau skatinti priimti didesnius aplinkosaugos įsipareigojimus ir juos įgyvendinti. Tai ypač svarbu šalims, kurios turi bendrus upių baseinais su ES kaimynėmis.
Christa Klaß
(DE) Pone Pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, "vanduo yra gyvybė" arba "vanduo yra brangus kaip deimantai" - šiais posakiais vadovavomės rengdami Vandens pagrindų direktyvą 2000 m. Direktyva dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje yra paskutindukterinvandens pagrindų direktyvos priemonė. Ja siekiama nustatyti aplinkos kokybės standartus prioritetinėms medžiagoms ir prioritetinėms pavojingoms medžiagoms, kad būtų užtikrinta, jog mūsų vanduo - gyvybės šaltinis - bus tinkamai apsaugotas nuo pavojų, turiu omenyje aukščiausią įmanomą apsaugos lygį, t. y. tokią apsaugą, kuri yra būtina ir pagal paskutinius mokslinius duomenis įmanoma.
Tačiau, mano nuomone, tai taip pat reiškia, kad vandens apsauga yra nuolatinis tikslas. Turėsime nuolat politiškai prižiūrėti mokslinius tyrimus ir daryti išvadas, kad galėtume įsisavinti naujus atradimus ir užtikrinti nuolatinę vandens apsaugą bet kokiomis aplinkybėmis, atitinkančiomis naujausius mokslinius duomenis ir technologijas. Niekuomet nebeturėtų nutikti taip, kaip dabar, kai Komisija neįvykdsavo įsipareigojimų ir leido eiti laikui nesiimdama veiksmų. Prioritetinių pavojingų medžiagų sąrašas turi būti nuolat peržiūrimas ir nedelsiant tikrinamas. Komisijos negebėjimas veikti paskatino mus Parlamente imtis veiksmų ir pasiūlyti antrą sąrašą, t. y. sąrašą tokių medžiagų, kurias reikia tikrinti remiantis naujausiomis išvadomis. Šiame sąraše esančių medžiagų negalima iš anksto klasifikuoti ar iš anksto įvertinti. Be to, turi būti sudaryti galimybišbraukti medžiagas iš keliančių grėsmę sąrašo. Be abejonės, negalima į tokį sąrašą įtraukti medžiagų tik dėl paprasčiausio įgeidžio. PPE-DE frakcija paragino griečiau imtis veiksmų tų medžiagų atžvilgiu, dėl kurių aukšto rizikos laipsnio jau yra duomenų, ir šias medžiagas padaryti prioritetinėms. Mūsų nuomone, tam turėtų pakakti šešių mėnesių.
Komisijos nary, labai tikiuosi, kad nebūtina išnaudoti viso dabar paskirto 24 mėnesių laiko, nes saugos išvadų atžvilgiu visuomet galima veikti nedelsiant. Mes en bloc pritarsime A. Laperrouze pasiektam kompromisui.
Péter Olajos
(HU) Ačiū, Pone Pirmininke. Dauguma Europos upių teka per kelias valstybes, kurios dalijasi jos teikiama nauda ir kurioms tenka atsakomybuž tą upę. Valstybės narės gaunama vandens kokybpriklauso nuo aukštupio link esančios valstybės. Pavyzdžiui, Dunojus teka per septynias valstybes, Drava - per šešias, Reinas ir Tisa - per penkias. Dėl to atsiranda didelis iššūkis ir tenka bendradarbiauti labai dideliu mastu. Tikiuosi, kad šio teisės akto patvirtinimas padės panaikinti putas Rabos upėje, kurių ten aptinkama jau septynerius metus. Šiuo metu maudytis vienintelėje tikroje Vengrijos upėje pelkėje rekomenduojama tik dėvint vieną iš kostiumų, kurie pavaizduoti šio Parlamento nariams išdalintose nuotraukose, lankstinukuose ir plakatuose. Be abejo, Rabos up yra tarsi lakmuso popierėlis, kuris rodo, kad kažko trūksta dabartiniuose teisės aktuose, nes jei laikomasi teisės aktuose nustatytų reikalavimų, o upėje vis tiek yra storas putų sluoksnis, tai reiškia, kad teisės aktai yra blogai parengti. Mes tai privalome keisti, todėl raginu visus jus rytoj balsuoti ir paremti šį kompromisinį paketą.
Gyula Hegyi
(HU) Mano kolegos jau pabrėžė, kad gėlas vanduo turbūt yra brangiausias XXI amžiaus išteklius ir niekas tam negali paprieštarauti. Taip pat galima sakyti, kad Europoje padėtis iš esmės yra gera, kalbant tiek apie gėlo vandens kiekybę, tiek apie kokybę. Norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į klausimą, kuris čia dar nebuvo iškeltas, t. y. į tai, kad dėl klimato kaitos labai smarkiai padidėjo ne tik kritulių kreivė, bet ir iš jų gaunamo gėlo vandens paskirstymo kreivė. Tai reiškia, kad visoje Europoje turime ilgas karštas vasaras ir sraunias liūtis. Todėl, diskutuodami dėl aplinkos, turime sukurti vandens ištekliams valdyti skirtą sistemą, kuri, priešingai nei dabartinsistema, iš esmės surinktų tą vandenį ir sudarytų sąlygas jį panaudoti sausringais metais. Taip pat labai svarbu, kad tai taptų visos Europos politika, nes ji leistų mums išlaikyti gėlo vandens kiekį; o jo kokybę užtikrins teisės aktai. Ačiū.
Marios Matsakis
Pone Pirmininke, vanduo teršiamas upėse, ežeruose ir žemėje. Dar vienas būdas, kuriuo vanduo gali būti teršiamas - transportavimas. Toks pavojus pastaruoju metu padidėjo dėl pietų Europą apėmusios sausros, nes daug naftos tanklaivių dabar paversti geriamojo vandens gabenimo laivais. Šioje srityje, ko gero, trūksta patirties. Norėčiau paprašyti Komisijos nario užtikrinti, kad toks gabenimas bus visiškai saugus ir bus išvengta bet kokios taršos aromatiniais angliavandeniliais, kurie, kaip žinome, kenkia žmonėms ir gyvūnams.
Stavros Dimas
Komisijos narys. - (EL) Pone Pirmininke, be to, ką sakiau savo įžanginėje kalboje, turiu pasakyti, kad siūloma direktyva taip pat prisideda prie ES teisėkūros dėl vandens paprastinimo.
Turbūt prisimenate, kad Vandens pagrindų direktyvoje yra nuostatos dėl septynių ankstesnių 1970-1980 m. teisės aktų panaikinimo. Ši direktyva panaikina dar penkias direktyvas ir taip supaprastinamas pranešimų dėl vandens pagal WISE - naujai įsteigtą Europos vandens informacijos sistemą - teikimas. Taigi turėsime geresnį pagrindą sprendimams priimti politiniu ir techniniu lygiu.
Turbūt taip pat prisimenate, kad Parlamentas didelę svarbą skyrė, kad tam tikros į Vandens pagrindų direktyvą įtrauktos medžiagos būtų išbrauktos ar praleistos. Planuojamos priemonės, įskaitant žemėlapius, bus visiems būtinas informacijos šaltinis. Tai bus Komisijos tyrimams padėsiančios įvertinimo priemonės, kai bus nagrinėjama, ar pasiekti pažangūs taršos panaikinimo ar laipsniško mažinimo aplinkosaugos tikslai.
Vandens pagrindų direktyva ir jos "dukterindirektyva" taps tvirtu, nuspėjamu ir ilgalaikiu pagrindu priimant sprendimus visais lygiais - nuo upės baseino vietiniu lygiu iki Europos lygio. Tai itin svarbu rengiant upės baseino valdymo planus ir priemonių programas, kurios turi būti pateiktos iki 2009 m. gruodžio mėn. Praėjusiais metais Komisija pateikpirmą pranešimą dėl Vandens pagrindų direktyvos įgyvendinimo. Jame buvo įvertinti pasiekimai ir trūkumai. Dabar valstybės narės privalo laiku įvykdyti savo įpareigojimus.
Norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir priminti, kad pagal regioninės plėtros ir sanglaudos politiką bei kaimo plėtros politiką galima gauti ES finansinę pagalbą. Prioritetų ir projektų pasirinkimas - ne tik valstybių narių teisė, bet ir pareiga.
Vandens pagrindų direktyvos 7 straipsnyje jau nustatytas įpareigojimas dėl geriamojo vandens ir šį kompromisą atitinkančios procedūros ir nuostatos nekeičiamos.
Norėčiau pabrėžti, kad valstybės narės privalo pranešti apie savo šalių atitikimą Vandens pagrindų direktyvos 15 straipsnio reikalavimų ir apie priemones, kurių jos imasi, siekdamos sumažinti mišrių zonų plitimą, taip pat apie tarptautinį bendradarbiavimą nustatant mišrias zonas. Be to, Komisija neprieštaraus, jei valstybnarnorės nustatyti griežtesnius aplinkosaugos standartus.
Baigdamas noriu pasakyti, kad Komisija džiaugiasi ir reiškia visišką pritarimą kompromisiniam paketui, norėdama, kad būtų pasiektas susitarimas dėl šios direktyvos antrojo svarstymo metu. Norėčiau dar kartą padėkoti pranešėjai už jos puikiai atliktą darbą.
Dėl M. Matsakio iškeltos problemos dėl vandens transportavimo į Kiprą noriu pasakyti, kad apie šią problemą žinau ir į klausimą atsakysiu vėliau.
Anne Laperrouze
pranešėja. - (FR) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, ačiū už dalyvavimą diskusijoje. Jums gali kilti klausimas, kokie yra mūsų galutiniai šios direktyvos tikslai. Be abejo, pagrindinis tikslas - paviršinių vandens telkinių kokybės gerinimas. Nebenorime vandenyje daugiau matyti švino, kadmio, nikelio, gyvsidabrio, tirpiklių ar kancerogeninių medžiagų, pavyzdžiui, PCB. M.N. Lienemann minėjo poros savaičių senumo naujienų pranešimą, kuriame teigiama, kad PCB kaupiasi žuvyje, kurią vėliau valgo žmonės. Negalime toleruoti tokios padėties ir manau, kad Europos piliečiai irgi gali tikėtis, jog Europa duos aiškią žinią, kad ji saugo savo aplinką ir mūsų žmonių sveikatą. Tikiu, kad sugebėsime duoti šią žinią, jei laikysimės šios Pagrindų direktyvos dėl vandens ir jos dukterinių direktyvų.
Kai kurie nariai teigė, kad į sąrašą įtraukta nepakankamai medžiagų, ir Parlamentas, palyginti su pirmuoju svarstymu, grįžo atgal. Pirmojo svarstymo metu iš viso siūlėme 33 + 28 medžiagas, t. y. 61 analizuojamą medžiagą. Antrojo svarstymo metu iš viso turime 33 + 13, t. y. 46 medžiagas, tačiau turime pabrėžti, kad tai yra ypač pavojingos ir susirūpinimą keliančios medžiagos, kurių šiandien neturėtų būti mūsų upių vandenyse. Kitas įdomus ir svarbus šios direktyvos punktas yra tai, kad ji sudaro sąlygas mums patikrinti Europos teisės aktų atitikimą - čia kalbu apie REACH reglamento TIPK direktyvos įgyvendinimą. Dabar turime tą patvirtinančią priemonę .
Komisijos narys girdėjo mano kolegas sakant, kad jei Taryba ir Parlamentas patvirtins šį tekstą, kamuolys bus Komisijos aikštės pusėje. Komisijai tenka milžiniškas darbas: ji turi atlikti daug analizių ir parengti daug priemonių. Linkiu jai visa ko geriausio. Bet kokiu atveju, mes ir toliau stebėsime šį teisės aktą.
Pirmininkas
Diskusija baigta.
Balsavimas vyks 2008 m. birželio 17 d., antradienį.
