Afghanistans stabilisering: utmaningar för EU och det internationella samfundet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av André Brie, för utskottet för utrikes frågor, om Afghanistans stabilisering: utmaningar för EU och det internationella samfundet.
André Brie
Herr talman, herr kommissionsledamot, herr Jouyet, mina damer och herrar! I går inträffade den blodigaste attacken sedan 2001 i Kabul. Över 40 afghaner och indier dödades och 140 skadades. Vi vill uttrycka vår djupaste medkänsla med offren och vårt totala fördömande av de mördare som bär ansvaret.
De som följer med i europeiska medier och de som till exempel har läst dagens utgåva av Daily Outlook Afghanistan vet att våldet i Afghanistan nu har blivit betydligt vanligare och mer omfattande. Lärare skjuts praktiskt taget varje dag, vilket är en av de mer cyniska aspekterna av talibanernas strategi. Skolor, framför allt flickskolor, bränns ner eller tvingas stänga, broar och vägar sprängs. Det som inte rapporterades i Europa var en attack från de USA-ledda styrkorna på ett bröllopskalas i provinsen Nangarhar i söndags som ledde till att 23 personer dödades, inklusive bruden. En liknande incident inträffade också i grannprovinsen Urusgan. President Karsai har nu gett order om en undersökning.
Det står klart att säkerhetssituationen i Afghanistan har försämrats under de senaste tre åren. Men det finns också många tydliga positiva händelser. Framsteg inom utbildnings- och hälsopolitik, regionala framgångar i återuppbyggnadsprogrammen och bekämpning av narkotika, skapandet av kritiska och oberoende medier tack vare ett antal otroligt modiga journalister och etablerandet i flera områden av ett aktivt civilsamhälle med aktiva kvinnoorganisationer.
Men det finns också negativa aspekter att rapportera, till exempel att odlingen av opiumvallmo nu har nått rekordnivåer över hela landet och att den grödan allt mer knyts till den allmänna ekonomin samt till en eskalering av brottslighet och korruption och rebellgruppernas aktiviteter.
Den internationella livsmedelskrisen har fått dramatiska effekter för miljontals afghaner. Korruptionen är allmän i regeringskretsar och har i själva verket sitt ursprung där. Någon rättsstat har inte etablerats ordentligt, utan situationen kan jämföras med Guantanamo Bay-lägret eller det amerikanska fängelset i Bagram, förutom att situationen ifrågasätts i grunden av internationella regeringar.
Fundamentalistiska ideologier har helt klart vunnit terräng på senare år, även inom nyckelområden för regering och parlament, vilket utgör ett hot mot press- och mediefriheten och framför allt de afghanska kvinnornas och flickornas förhoppningar om en jämlik roll i samhället.
Det fruktansvärda våld som begås varje dag mot kvinnor och flickor i hemmen, i familjerna och lokalt är för mig fortfarande det allvarligaste och mest iögonfallande problemet och ett som till största delen ignoreras av våra medier. Det smärtar mig att jag på grund av tidsbrist inte kan gå in på detta mer i detalj. Afghanistan och dess befolkning har förtjänat allt vårt engagemang. Efter 30 år av krig och med över en och en halv miljon döda, har det internationella samfundet en skyldighet att visa sin totala solidaritet med Afghanistan.
Landet och dess samhällsstruktur har förstörts av Sovjetunionens policy och ockupationskrig, interna stridigheter mellan olika mujahedingrupper som beväpnats av USA, Pakistan, Iran och andra länder och av talibanernas grymma maktutövning.
I vårt betänkande redovisar vi en detaljerad och realistisk bild. Vi erkänner det afghanska folkets betydande framsteg och pekar på de politiska bristerna hos den afghanska regeringen och hos andra regeringar. Vi uttrycker vårt totala stöd och gör klart att vi är helt inriktade på att upprätta demokrati och mänskliga rättigheter, framför allt de afghanska kvinnornas och barnens rättigheter. Detta handlar inte bara om allmänna principer. Det är också ett tydligt krav från Malalai Dschoja, Pervez Kambasch och Latif Petram.
I betänkandet pekar Europaparlamentet på behovet av en ny strategi för det internationella samfundet och den afghanska regeringen som har som sin viktigaste uppgift att åter bygga upp civilsamhället. Detta är den policy som stöds av FN:s särskilda representant för Afghanistan, Kai Eide. Det är en mycket viktig åtgärd och jag gläder mig åt att vi i denna kammare har skickat en sådan signal.
Jag vill tacka mina kolleger från de andra politiska grupperna, kommissionen - och, herr kommissionsledamot, ni har ett fantastiskt team i Kabul och i Bryssel som hanterar problemet Afghanistan - och rådets särskilda representant, samt de många afghanska och internationella icke-statliga organisationer som har varit engagerade.
Därför måste jag också säga att detta gör det ännu svårare för mig att dra tillbaka mitt namn från betänkandet. Jag kunde inte övertala majoriteten om att Afghanistans problem inte kan lösas med militära medel. Om en majoritet av parlamentets ledamöter följaktligen skulle kräva att antalet trupper i landet ska öka, och bortser från medlemsstaternas nationella invändningar, så skulle detta förstöra möjligheterna att finna en lösning på de reella problem som tas upp i betänkandet. Det skulle även gå stick i stäv med min egen personliga övertygelse. Att man bortser från det som majoriteten av folken i Europa önskar är oacceptabelt för Afghanistan - det som har hänt de senaste dagarna visar det - och det är helt fel politik.
Jean-Pierre Jouyet
rådets tjänstgörande ordförande. - (FR) Herr talman! Det är en ära och ett privilegium att få tala här inför Europaparlamentet för första gången. Innan jag börjar vill också jag, liksom André Brie, som företrädare för ordförandeskapet starkt fördöma gårdagens attack på den indiska ambassaden i Kabul som dödade över 40 civilpersoner, inklusive ett antal av ambassadens anställda, och skadade hundratals. Syftet med den attacken var att destabilisera konsoliderings- och återuppbyggnadsprocessen som pågår i Afghanistan. Europeiska unionen är fast besluten att stödja den afghanska regeringen och det afghanska folket i deras arbete med att bygga upp en stabil och demokratisk stat. Dessa tragiska händelser understryker ytterligare hur viktig och brådskande dagens diskussioner är.
Precis som Europaparlamentet är rådet övertygat om behovet av ett långsiktigt åtagande i Afghanistan. Vårt mål måste vara att hjälpa regeringen utveckla de strukturer som krävs för en modern och demokratisk stat som kan fungera korrekt, garantera sina medborgares säkerhet, respektera lagen och främja ekonomisk och social utveckling.
Jag vill gärna understryka att de afghanska myndigheternas och det internationella samfundets gemensamma insatser har gett imponerande resultat som bör lyftas fram. Spädbarnsdödligheten har t.ex. minskat med 25 procent och sex miljoner barn går i skolan, varav en tredjedel är flickor. Jag måste också framhålla det arbete som utförts av kommissionsledamot Benita Ferrero-Waldner och hela kommissionen på detta område och överhuvudtaget när det gäller att återställa rättsstatens principer.
Vi måste bygga vidare på dessa framgångar, men vi måste också vara medvetna om omfattningen av de utmaningar som ligger framför oss, framför allt de som framhölls av André Brie: styrelseskicket, osäkerheten, korruptionen och narkotikan, som går hand i hand och som negativt påverkar institutionernas normala funktioner och möjligheterna till en hållbar utveckling i landet.
Vi måste därför arbeta med våra andra partner på narkotikaområdet för att se till att säkerhetsrådets resolution nr 1817 som antogs den 11 juni verkligen tillämpas. Den resolutionen bör göra det möjligt för det internationella samfundet att skärpa kampen mot den illegala handeln med de kemiska ämnen som används i herointillverkningen.
Precis som Europaparlamentet lägger rådet mycket stor vikt vid den demokratiska processen i Afghanistan. I valen 2004 och 2005 valde det afghanska folket entydigt och med stort eftertryck demokrati och stabilitet. Vi måste hjälpa dem att skapa bästa tänkbara förutsättningar inför det kommande presidentvalet 2009 och det allmänna valet 2010.
Rådet var mycket intresserat av det betänkande om Afghanistan som lades fram av Europaparlamentet och som sammanfattades av André Brie, och önskar i första hand understryka tre aspekter. För det första hoppas rådet att den afghanska regeringen ska ta en större del av ansvaret för Afghanistans uppbyggnads- och utvecklingsprocess. Inom alla områden bör dessutom tyngdpunkten ligga på att det afghanska folket tar sitt ansvar och behovet av garantier när det gäller goda styrelseformer, dvs. de afghanska myndigheternas skyldighet att fullfölja sina åtaganden i detta avseende.
För det andra vill rådet understryka betydelsen av att i nära samarbete med den afghanska regeringen gå vidare mot en gemensam vision inom det internationella samfundet för hur man ska uppnå de gemensamma målen. Det gäller framför allt att garanterar att de åtgärder som utförs är konsekventa vad gäller de militära och civila dimensionerna. Detta är det mandat som tilldelats FN:s nya särskilda representant Kai Eide, och rådet vill uttrycka sitt totala stöd för honom i hans uppdrag. Det är mot den bakgrunden rådet anser det vara nödvändigt att stärka resurserna för UNAMA (United Nations Assistance Mission in Afghanistan) för att utöka dess närvaro på hela territoriet, framför allt i södra och västra delen av landet.
Vår tredje och sista kommentar till André Bries betänkande är följande: det är absolut avgörande att förbättra samarbetet och förbindelserna mellan Afghanistan och dess grannar för att garantera permanent stabilitet i landet, framför allt eftersom vissa av de problem som framhölls av André Brie, i första hand narkotikaframställning och människohandel, har flera olika dimensioner.
Hur som helst bör dessa korta kommentarer om betänkandet som lagts fram av Europaparlamentet inte minska betydelsen av att rådet och Europaparlamentet har en mycket likartad uppfattning om politiken som bör tillämpas i Afghanistan. Låt mig ta tillfället i akt att välkomna och uppmuntra det initiativ som presenterats i André Bries betänkande och som syftar till att stärka samarbetet mellan Europaparlamentet och det afghanska parlamentet.
Av alla dessa skäl kommer unionen att fortsätta agera och spela en framträdande roll för att mobilisera det internationella samfundet att hjälpa Afghanistan. Det målet var grunden för rådets slutsatser den 26 maj, som till största delen inspirerades av arbetet under den internationella konferens till stöd för Afghanistan som anordnades i Paris den 12 juni. Den konferensen blev en stor framgång för Afghanistan och för Europeiska unionen, som lyckades föra ut sin ståndpunkt när det gäller viktiga aspekter av landets utveckling.
Jag vill också nämna att den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken deltog i ett möte med stats- och regeringscheferna om Afghanistan tillsammans med president Karzai och FN:s generalsekreterare ett par månader tidigare under Natos toppmöte i Bukarest den 2-4 april. Länderna som bidrar till IFAS, där EU:s medlemsstater svarar för nästan hälften av personalen, antog i Bukarest en ny strategi för sitt gemensamma åtagande, baserat på fyra principer som jag tänker nämna här: ett fast och gemensamt långsiktigt åtagande, stöd för ett förstärkt afghanskt ledarskap och ansvar i säkerhetsfrågor, en konsekvent strategi från det internationella samfundet när det gäller återuppbyggnad och en gemensam politisk strategi som omfattar Afghanistans grannar, särskilt Pakistan.
Avslutningsvis vill jag understryka vissa områden där Europeiska unionen lämnar ett betydande bidrag och där dess insatser är avgörande för att stärka statens kapacitet och konsolidera rättsstatens principer i Afghanistan. För det första har unionen som ni alla vet haft en särskild representant sedan 2002. Den posten innehas för närvarande av Francesc Vendrell. De svårigheter som uppkom i inledningsskedet när vi skulle upprätta EUPOL, och som var logistiska till sin natur, har nu lösts. EUPOL är särskilt engagerat i att reformera inrikesministeriet och utveckla en strategi för den afghanska polisen.
Slutligen vill jag påpeka att Europeiska unionen under det senaste rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) den 26 maj skickade ett tydligt budskap till både sina afghanska partner och det internationella samfundet om ett förstärkt åtagande i Afghanistan genom beslutet att målet skulle vara att fördubbla antalet anställda som är engagerade i EUPOL:s afghanska polisuppdrag. Denna ökning av EUPOL:s bemanning bör ge våra åtgärder inom nyckelområden som polisreformer en tydligare profil och större effektivitet, trots de våldsamma händelser som inträffat på senare tid.
Benita Ferrero-Waldner
Herr talman, rådets tjänstgörande ordförande, ärade ledamöter av denna kammare, herr Brie! Jag skulle först vilja säga ett par ord på tyska och tacka er för detta mycket viktiga och förstklassiga betänkande och för det fantastiska sätt på vilket ni samarbetade med min personal i både Kabul och Bryssel. Jag vill också instämma i det som sagts av såväl er som rådets tjänstgörande ordförande. Det är verkligen tragiskt att vi än en gång bevittnar en sådan katastrof som denna terrorattack. Å ena sidan måste vi naturligtvis uttrycka ett klart fördömande, men å andra sidan finns det också offer att tänka på. Det är precis i en sådan miljö som denna diskussion dessvärre måste äga rum.
(EN) Låt mig säga att jag tycker detta uttömmande betänkande är mycket viktigt i denna svåra och instabila säkerhetssituation. Vi kan inte att tillåta, och vi kommer inte heller att tillåta, att de som önskar föra Afghanistan bakåt ska lyckas.
Vi har samarbetat intensivt med föredraganden under de senaste månaderna, framför allt under arbetet med att utarbeta detta betänkande. Jag vill tacka er för det intresse ni visat, för det första genom de båda besök som Europaparlamentet gjorde på plats, och för det andra när ni åter välkomnade parlamentsledamöter från Wolesi Jirga till Bryssel i november 2007. Det var en viktig signal för dem. Vi har arbetat med en särskild delegation för förbindelserna med Afghanistan. Ni följer utvecklingen på plats mycket nära, och vi försöker hjälpa till där vi kan.
Slutligen tar ni i ert betänkande upp huvudfrågorna angående hur vi kan stabilisera Afghanistan, vilka utmaningar det internationella samfundet står inför och hur vi kan hantera dem. Vid den viktiga konferensen i Paris sa vi tydligt ifrån, i samma anda, att vi vill undanröja terroristhotet. Men samtidigt innebär EU-medborgarnas åsikter en utmaning, för de inser inte alltid problemen och stöder inte alltid de insatser som krävs för att bekämpa detta hot.
Jag tycker Pariskonferensen var ett mycket viktigt och bra tillfälle att granska vår strategi och att göra den ännu tydligare. Kommissionen har avsatt 1,2 miljarder euro under perioden 2002-2007. Vi har i första hand arbetat med följande: för det första att tillhandahålla bättre säkerhet i Afghanistan genom att finansiera polisernas löner och knyta detta till ett stöd för Afghanistans polisväsende och dess reformering. För det andra att tillhandahålla alternativa försörjningsmöjligheter till opiumvallmon för att därigenom hjälpa till att utrota narkotikan. För det tredje att förbättra afghanernas liv - här har vi i första hand satsat på hälsovård, där vi redan har bidragit till en entydig framgång under senare år, och jag vill också säga att vi har arbetat på infrastruktur och regional integration med genomfartsleder, till exempel den viktiga vägen från Jalalabad till Kabul.
Men Pariskonferensen levererade också ett tydligt politiskt budskap om förändringar som borde ha skett för länge sedan. Dessa förändringar är nödvändiga om vi ska kunna förverkliga våra ömsesidiga åtaganden enligt överenskommelsen om Afghanistan och vända de internationella insatserna, allas våra insatser, till framgångar på plats. Vi vet därför alla att utökad och bättre samordning krävs bland samtliga berörda aktörer. Jag vill också hylla Kai Eide, som jag har känt i många år och som är en fantastisk person. Han kommer att spela en avgörande roll och jag kan försäkra er om att vi alla kommer att samarbeta intensivt med honom.
Men naturligtvis kan vi också se behovet av ett äkta åtagande från våra afghanska partner. De måste verkligen sträva efter ett större ansvarstagande i statsbyggnadsprocessen, med eget ansvar och med en vision om ett stabilt land i framtiden. Vi närmar oss valen 2009 och 2010. Utan tvekan kommer det att bli viktigt för regeringen att återfå legitimiteten, som har naggats i kanten av korruption och svag ledning, framför allt i provinserna. Därför letar vi efter möjligheter att stödja valprocessen på bästa sätt.
Afghanistan står vid ett vägskäl. Många av de tidiga resultaten i arbetet med att bygga en demokratisk stat, i första hand mänskliga rättigheter, uttrycks- och mediefrihet - är hotade. Det blir under alla omständigheter svårt för ett civilsamhälle att växa fram. I det sammanhanget är ert engagemang här i parlamentet - och jag vill åter tacka föredraganden - och ert samarbete med det afghanska parlamentet Wolesi Jirga, ovärderliga. Jag är säker på att ni kan bidra till att utforma och främja en demokratisk process.
Vi i EU - och jag avslutar med det - är skyldiga att stödja Afghanistan, inte bara för att det gäller människorna i det landet och stabiliteten i hela regionen, utan också för att det gäller Europa. Det är detta vi måste göra klart för våra skattebetalare.
Carlo Fatuzzo
för PPE-DE-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vet att jag hade två minuter men jag ska inte uppehålla mig vid det. Jag skulle vilja tacka André Brie för det engagemang och den entusiasm han visar i betänkandet. Jag vädjar till honom att inte dra tillbaka sitt namn från betänkandet för han har utfört ett mycket bra arbete tillsammans med mig och de övriga skuggföredraganden. För att säga vad? För att göra vad, vid ett sådant kritiskt ögonblick för Afghanistan? Gårdagens händelser visar hur viktigt Europas och andra aktörers engagemang är för Afghanistan.
I detta betänkande kräver vi för det första ett starkare engagemang i form av en ökad militär närvaro. Utan detta kommer vi ingenstans. För det andra måste vi öka vårt engagemang för att förbättra den demokratiska strukturen i den nya Republiken Afghanistan. De senaste 30 åren har landet alltmer närmat sig ett tillstånd av total laglöshet, och till råga på allt är det en samlingspunkt för internationell terrorism.
När vi började uppmärksamma fenomenet internationell terrorism efter den 11 september begav vi oss till Afghanistan och därefter till Irak, bara för att upptäcka att vi hade kommit till ett ormbo. Afghanistan är terroristernas sista utpost i världen i dag - som Hitler i sin Berlinbunker. De försöker omgruppera, tar ut sin hämnd i Afghanistan för det nederlag som de har lidit, och fortfarande lider, i Irak.
Om så många av oss som möjligt röstar för detta betänkande kan vi i Europaparlamentet skicka ett tydligt budskap längs dessa linjer.
Ana Maria Gomes
för PSE-gruppen. - (PT) Jag gratulerar föredraganden, André Brie, till hans omsorgsfulla analys av de allvarliga problem vi står inför i Afghanistan, och framför allt till hans insatser för att hitta en skrivning som skulle göra det möjligt för de politiska grupperna att rösta för kompromissändringsförslagen.
Vid omröstningen i utskottet föll tyvärr två viktiga tankar i ändringsförslagen offer för de politiska fördomarna hos kolleger som föredrar att ignorera de problem som det internationella samfundet står inför i Afghanistan, problem som på ett fruktansvärt sätt illustrerades av gårdagens självmordsattack mot den indiska ambassaden i Kabul. Till följd av detta föll hänvisningen till det internationella samfundets behov av att ompröva sin militära och civila strategi bort. Det gjorde även det avsnitt som betonade det ökade missnöjet bland allmänheten mot den korruption som breder ut sig via regeringsinstitutionerna.
Jag uppmanar därför mina kolleger att stödja de ändringsförslag som PSE-gruppen har lagt fram för att få balans i betänkandet igen. Hur kan ett parlamentsbetänkande om Afghanistan undvika att nämna den roll som Pakistan och dess militärregim spelar, som så länge har vanstyrt det landet? Hur kan vi, som ledamöter av Europaparlamentet, ignorera de hemliga fängelser som våra amerikanska allierade har i Kabul, och inte bara där? Varför avvisar vissa ledamöter legitim kritik av det afghanska rättssystemet? PSE-gruppens inställning är tydlig. Det går att stödja ökad närvaro av internationella trupper i Afghanistan och samtidigt försvara behovet av att ompröva den militära säkerhetsstyrkan Isafs strategi. Det går att vara för närmare samarbete mellan EU och Förenta staterna i Afghanistan, utan att blunda för de brott som Bushadministrationen har begått i terroristbekämpningens namn.
Avslutningsvis går det att stödja de afghanska institutionerna och samtidigt uppmärksamma deras allvarliga begränsningar. EU kommer bara att kunna få en strategisk roll i Afghanistan om vi slutar att vara rädda för att presentera vår egen vision för landets framtid. Varför inte börja här och nu med detta betänkande?
Samuli Pohjamo
för ALDE-gruppen. - (FI) Herr talman! Jag skulle också vilja gratulera André Brie till ett bra betänkande. Han har hanterat ett svårt ämne på ett grundligt sätt och ur alla synvinklar.
De grundläggande utmaningarna för Afghanistan är att återupprätta säkerheten och en fungerande stat. Det är en svår uppgift eftersom situationen i Afghanistan har förvärrats snarare än för bättrats. Att förbättra säkerhetssituationen är en nödvändig förutsättning för all utveckling. Men en uteslutande militär lösning kommer inte att få landets komplexa problem att försvinna, vilket föredraganden påpekade.
Att återuppbygga hela samhället, tillämpa rättsstatsprincipen, förbättra demokratin och de mänskliga rättigheterna, främja jämställdheten och bygga upp en fungerande regering, utbildningsinstitutioner och hälsovård för hela landet är en enorm uppgift. Afghanistan behöver dessutom ett program för omfattande utveckling av landsbygdsområden och alternativ för opiumodlare.
Allt detta kräver också att EU ökar sitt stöd för att stödja och återuppbygga Afghanistan. EU måste sträva efter att samordna det internationella samfundets verksamheter så att de blir effektivare.
Jag vill ändå framhålla hur viktigt det civilsamhälle som håller på att växa fram i Afghanistan är för att stärka rättsstatsprincipen och demokrati och för att besegra våldskulturen. Utvecklandet av oberoende pluralistiska medier och friheten för dessa att agera är extremt viktigt. På detta område återstår fortfarande mycket arbete i Afghanistan.
Konrad Szymański
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! Under de senaste 30 åren av Afghanistans historia har landet upplevt sovjetisk ockupation, inbördeskrig och sedan talibanerna vid makten. Operationen Enduring Freedom - som inleddes av Förenta staterna, Förenade kungariket, Polen, Tjeckien, Frankrike och Rumänien, tillsammans med den nuvarande Isafstyrkan - som utgörs av en militärkoalition bestående av nästan samtliga EU:s medlemsstater - måste därför betraktas som en framgång. Utbildningssystemet fungerar bättre, hälsovårdssystemet fungerar bättre och Hamid Karzais regering kontrollerar en betydande del av landet under mycket svåra omständigheter. Terroristernas förnyade styrka under 2007 kan bara betyda en sak för oss. Det Afghanistan behöver från EU och Nato är ökat finansiellt, politiskt och militärt stöd. En annan strategi, vilket de ändringsförslag som vänstern har lagt fram är ett exempel på, skulle vara en demonstration av själviskhet, hyckleri och kortsiktighet.
Angelika Beer
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Vi befinner oss i en paradoxal situation. Min grupp rekommenderar att alla läser André Bries ursprungliga betänkande så att de inser de utmaningar vi står inför i Afghanistan. Det som har skett är att en liten majoritet i utskottet för utrikesfrågor helt enkelt ändrade och strök de åtgärder som så väl behövdes. Vi kan inte bara säga: Mer trupper, låt allt fortsätta som hittills, allt fungerar bra. Inget fungerar bra! Det visade gårdagens attack. Vi måste revidera den militära strategin. Vi måste sammanföra alla olika initiativ. Det var faktiskt det vi ville uppnå tillsammans.
Herr Brie! Min grupp lade tillsammans med den socialistiska gruppen fram ändringsförslag för att försöka uppnå detta viktiga mål nu. Jag säger detta med den största respekt för det arbete som ni har utfört de senaste åren. Vi argumenterar här om vilken väg som är rätt att gå och det är fegt av er att bara gömma huvudet i sanden och säga att ni drar tillbaka ert nam. Bara för att er grupp har huggit er i ryggen. Och bara på grund av en något annan hållning som också medger att det behövs trupper men att vi måste gå till väga på rätt sätt. Det hjälper inte det afghanska folket. Det hjälper inte heller parlamentet att utveckla en konsekvent strategi för Afghanistan.
Jag uppmanar alla att rösta för ändringsförslagen. I så fall visar vi vårt ansvar. Vårt ansvar för dem som vi skickar till Afghanistan - poliserna och soldaterna - och dem som de vill hjälpa, nämligen den afghanska befolkningen
Vittorio Agnoletto
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är extremt tacksam för det arbete André Brie har utfört och stöder till fullo hans beslut att dra tillbaka sitt namn. Resolutionen har ändrats och beskriver nu ett land där det tydligen var ett högt valdeltagande och glömmer att befolkningen röstade under ett konstant hot från väpnade grupper.
Det nämns inget om närvaron av krigsherrar i Hamid Karzais regering. Det saknas ett ordentligt fördömande av operation Enduring Freedom, som leder till civila offer runt om i landet. Natos verksamhet stöds, trots att dess närvaro i Afghanistan är en bidragande orsak till att det för närvarande råder en total brist på säkerhet i landet. Trots den pågående ökningen av opiumproduktionen sägs inget om möjligheten att lansera pilotprojekt om användning av opium för att framställa morfin. Och detta trots att Europaparlamentet har antagit en särskild resolution om just detta.
En positiv aspekt är utan tvekan den oro som det ges uttryck för när det gäller Malalais Joyas och andra aktivisters öde. Men det är inte tillräckligt för att förhindra att min delegation kommer att rösta emot betänkandet.
Bastiaan Belder
Medborgare från EU:s medlemsstater ger sina liv för att långt bort från våra gränser skapa fred och bygga upp Afghanistan. De förtjänar stor respekt och parlamentets fulla stöd, inte minst våra böner om gudomligt skydd, för deras uppdrag fortsätter att vara extremt farligt. Dödsattacken i Kabul i går morse är ett nytt bevis på det.
Jag skulle vilja be rådet och kommissionen att ta upp två specifika problem i samband med den komplexa situationen i Afghanistan. Utan en effektiv strategi för att ”avtalibanisera” norra Pakistan blir stabiliseringen av Afghanistan inte mycket mer än en önskan från västs sida. Natostyrkorna opererar faktiskt med bakbundna händer på grund av detta.
Det andra problemet i Afghanistan är det akuta behovet av att modernisera jordbruket. Det största hindret är den fortsatta osäkerheten i stora delar av landet. FN-statistik ger en mycket klar bild. Ju mer osäker en region är, desto mer blommar vallmofälten varje år. Jag hoppas att rådet och kommissionen får all den visdom och uthållighet som krävs för att stabilisera situationen i Afghanistan.
Koenraad Dillen
- (NL) Vi är alla överens om att situationen i världens fjärde minst utvecklade land fortfarande är tragisk, trots ett antal uppmuntrande tecken sedan starten av återuppbyggnaden av landet. Givetvis är problemen inte enbart militära och strategiska. Men en total seger över talibanerna är självklart fortfarande ett oeftergivligt villkor för att kunna bygga en livskraftig stat med ett oberoende rättsväsende och kritisk media. När det gäller den sista punkten välkomnar jag att det i betänkandet konstateras att den afghanska konstitutionen fortfarande inte garanterar religionsfrihet. Att vara otrogen islam är fortfarande ett brott. Det krävs därför ytterligare insatser av den regim som väst stöder.
Vad jag saknar i detta betänkande är ett tillkännagivande att en seger över talibanerna kräver en strategi gentemot Pakistan, vars territorium fortsätter att vara en fristad för terrorister. Alla vet att Pakistan ger logistikstöd till dessa terrorister. I och med attacken mot den indiska ambassaden i Kabul i går blev detta uppenbart ännu en gång. En politik för Afghanistan måste därför vara en integrerad politik för hela regionen. Annars är den dömd att misslyckas.
Nickolay Mladenov
(EN) Herr talman! Låt mig börja med att sälla mig till fördömandet av attacken mot den indiska ambassaden och uttrycka våra kondoleanser. Framför allt till general Ravi Dutt Mehta och Venkateswar Rao från den indiska ambassaden och deras familjer. Jag hoppas att denna attack inte ska avskräcka Indien, som är en viktig allierad i återuppbyggnaden av Afghanistan, från att fortsätta sitt stöd.
Det finns en större tragedi i Afghanistan än ödeläggelsen av byggnader och det är ödeläggelsen av människors liv och enskilda individers liv de senaste 35 åren. Det kommer att krävas större insatser än vi kan föreställa oss och ta längre tid att återuppbygga och hjälpa till att bygga upp dessa liv i ett sådant förstört land.
Det första som Afghanistan behöver är emellertid mer säkerhet, inte mindre. Jag välkomnar att betänkandet ger uttryck för ett samförstånd, som även finns på fältet i Afghanistan, om att vi bara kan få en politisk lösning om vi ökar det militära trycket på talibanerna och rebellerna. Vi måste öka trycket och vi villse till att situationen får en politisk lösning. Vi måste stödja den afghanska regerings politik om att det endast går att föra samtal med de talibaner som godtar konstitutionen och som lägger ned sina vapen. Dessa kan återgå till den politiska processen.
Vi måste stödja Hamid Karzai och den afghanska regeringen i deras strävan att återta kontrollen över sitt land och återta de politiska initiativen i sitt eget land. Därför är jag mycket tacksam över vad kommissionsledamot Benita Ferrero-Waldner sa om att fokusera på nästa års val. Afghanistan behöver en stark regering, en engagerad regering som ser framåt och inte bakåt.
Låt mig avslutningsvis på nytt säga att jag anser att kommissionen gör ett utmärkt arbete när det gäller att organisera våra biståndsprogram i Afghanistan. Särskilt ambassadör Hans-Jörg Kretchmer och vår särskilde representant, Francesc Vendrell, gör ett utmärkt arbete som företrädare för EU. I dag måste vi skicka en stark signal om att vi stöder vår personal i Afghanistan och våra tjänsteavdelningar, och till rådet att fortsätta sitt arbete.
Libor Rouček
(CS) Mina damer och herrar! För att lyckas övervinna de säkerhetsmässiga, politiska, ekonomiska och sociala problemen i Afghanistan krävs mer än bara en militär lösning. Det militära trycket mot rebellerna måste matchas av en intensiv politisk process, och en dialog med alla delar av befolkningen som erkänner konstitutionen och är villiga att lägga ned sina vapen. Jag anser att EU bör spela en större roll för att stödja Afghanistans arbete med att bygga sin egen stat, med starkare demokratiska institutioner som kan garantera territoriell integritet, landets enhet och ekonomisk och social utveckling. För närvarande behöver framför allt de södra delarna av landet stöd. Att stärka de administrativa institutionerna och de afghanska myndigheternas gradvisa övertagande av ansvaret för att styra landet måste emellertid åtföljas av effektivt skydd för allas mänskliga rättigheter, i enlighet med rättsstatsprincipen. Det går inte att garantera permanent och varaktig framgång utan ett sådant skydd.
Gerard Batten
(EN) Herr talman! Vi kommer alla ihåg varför Afghanistan invaderades. Det var ett resultat av 11-septemberattackerna mot Förenta staterna, som al-Qaida planerade från sina baser i Afghanistan under talibanernas beskydd. Förenta staterna genomförde tillsammans med sina allierade, framföra allt Förenade kungariket, ett framgångsrikt angrepp för att driva ut al-Qaida från dess fäste. Västs militära styrkor gjorde vad som krävdes för att konfrontera terroristerna.
I betänkandet sägs det att Natos närvaro är nödvändig för att garantera landets framtid. Det är sant att endast en kombinerad militär styrka bestående av den fria och demokratiska världen i form av Nato kan försvara våra demokratiska friheter från attack. Men jag är mycket skeptisk till om det går att skapa demokrati i ett land som aldrig haft någon, särskilt när den förhärskande religiösa ideologin har en negativ syn på västs syn på liberal demokrati.
Slavi Binev
(BG) Kolleger! Afghanistan har varit skådeplatsen för militära operationer i sju år nu. I juni 2008 uppgick EU:s truppstyrka till mer än 23 000 man. Det internationella samfundet ger betydande ekonomiskt stöd till Afghanistan och insatser görs hela tiden för att återuppbygga infrastrukturen i landet. Men resultatet av alla dessa insatser är att regeringen bara kontrollerar en tredjedel av Afghanistans territorium.
Fundera över detta resultat. Jag kan inte förstå att vissa vill att EU:s ska öka sitt finansiella stöd till Afghanistan. Varför ska europeiska skattebetalares pengar gå till initiativ som inte visat sig ha någon större effekt? Det finns en önskan om att införa rättsstatsprincipen och förbättra rättssystemet. Men kommer den nuvarande regeringen att kunna upprätthålla detta, med tanke på att den inte ens har full kontroll över sitt eget land? Vi hjälper till att bygga upp polisen i Afghanistan. Men varför resulterar detta i tjänstemän som inte respekterar de mänskliga rättigheterna och missbrukar sin ställning?
Om vi vill att Afghanistan en dag ska sluta vara en källa till spänning och ta en plats i det internationella samfundet på egna meriter måste vi i EU:s institutioner allvarligt ompröva vår nuvarande politik och våra nuvarande strategier.
Robert Evans
(EN) Herr talman! Jag skulle vilja gå tillbaka till punkt 16 i resolutionen. I denna anges att ”Afghanistans säkerhetsproblem består inte bara i att bekämpa terrorismen. Problemen är mer komplexa än så och kräver därför något mer än en militär lösning.” Jag tror att det var det som Libor Rouček och Samuli Pohjamo ville lyfta fram tidigare. Vi känner till många exempel från historien om att militär kraft kan tvinga fram ett slut på en konflikt och skapa en halvfredlig lösning. Men vi har också lärt oss av historien att en varaktig lösning bara kan garanteras av demokratiska institutioner som har befolkningens stöd.
Vi gjorde framsteg på detta område i Afghanistan och kommissionsledamot Benita Ferrero-Waldner har rätt när hon säger att den afghanska regeringen nu tydligt måste visa att den respekterar de mänskliga rättigheterna och yttrandefriheten om dessa ska återupprättas. Vid det senaste valet såg jag kvinnor rösta i Afghanistan. Det är ett stort steg framåt. Det är saker som dessa som vi måste bygga vidare på. Och vi måste samarbeta med Pakistan så att vi kan återupprätta fred i området
Emilio Menéndez del Valle
(ES) Herr talman! Fler internationella soldater dog i Afghanistan i juni än i Irak. I juni syntes talibanerna och deras styrka allt tydligare i Peshawar, en central pakistansk stad i konflikten.
I Pakistan hävdas det att de väpnade styrkorna har upprättat hemliga fredsavtal med de talibanska ledarna i Afghanistan och Pakistan, och att den pakistanska armén verkar bry sig mer om gränsen mot Indien än om gränsen mot Afghanistan. Som flera talare redan har påpekat dödades dessutom fyrtio människor i går vid grindarna till den indiska ambassaden i Kabul.
Är det inte dags att fundera över en annan typ av strategi?
Vural Öger
- (DE) Fru talman! Juni var den blodigaste månaden för de utländska soldaterna sedan slutet på talibanregimen 2001. Fler än 48 allierade soldater dödades, vilket är fler än det antal som dödades i Irak under samma period. Sedan början av året har våldet i Afghanistan kostat mer än 2 200 människor livet. Vad vi ser i Afghanistan är inte en isolerad konflikt utan ett regionalt krig som kan spridas ytterligare. Situationen är allvarligare nu än 2001.
Mot bakgrund av denna oroväckande situation måste EU fortsätta att ge Afghanistan hög prioritet. Närvaron av EU-trupper och EU:s civila operationer i landet spelar en central roll. Efter långa förhandlingar i utskottet stöder jag slutversionen av vårt förslag till resolution. I detta ingår många element, inklusive systematisk utbildning av de afghanska säkerhetsstyrkorna, större inriktning på återuppbyggnaden av civilsamhället och bättre samordning mellan de internationella organen.
Anna Ibrisagic
Fru talman! Efter att ha lyssnat till debatten i dag och läst alla ändringsförslag får jag en känsla av att vissa människor tror att enbart samtal är bra och hjälper samt att all militär närvaro är dålig och kontraproduktiv. Jag vet inte hur många av ledamöterna i denna kammare som är krigsflyktingar, men jag är det. Jag vet att det behövs både civilt samarbete och militär närvaro. Min erfarenhet av krig är att de som är mest beredda till samtal inte har någon makt och att våldsmän, smugglare och krigsherrar som har makt sällan är beredda att föra några samtal. Därför krävs det en kombination av militära och civila insatser om vi på allvar vill bryta den onda cirkeln av våld och fattigdom i Afghanistan.
Miroslav Mikolášik
(SK) Vi ser en kraftig ökning av terroristattacker och våldsamt uppror i Afghanistan. Der internationella samfundet får inte tolerera och ge efter för terroristorganisationer som finansieras genom narkotikahandel.
Terroristorganisationerna huvudmål är nu att så split bland Natos allierade och ge intryck av att det är omöjligt att skapa fred i Afghanistan. I och med detta hotar de inte bara säkerheten i regionen utan i hela världen. EU:s säkerhetspolitik gentemot Afghanistan måste därför vara mer dynamisk och flexiblare, och inkludera konkreta kortsiktiga och långsiktiga åtgärder för att återupprätta det afghanska samhället, de afghanska institutionerna och rättsstatsprincipen. Och stödja president Hamid Karzai. Europeiska gemenskapen bör fortsätta att stödja de åtgärder som redan har bidragit till framsteg i landet, särskilt de som hjälper till att tillfredsställa befolkningens grundläggande behov och tillhandahåller hälsovård.
Dragoş Florin David
(RO) På grund av terroristaktiviteten, den ökande narkotikaproduktionen och de många våldsincidenterna är Afghanistan fortfarande det internationella samfundets största utmaning.
Jag ber därför kommissionen och rådet, liksom de internationella organisationerna, att prioritera tre viktiga åtgärder i den kortsiktiga handlingsplanen: att identifiera och isolera narkotikadistributionskanalerna i Afghanistan, att se till att länderna i regionen, med hänsyn till deras nära kulturella och religiösa band, i större utsträckning deltar i genomförandet av internationella strategier och att öka de ekonomiska anslagen för och deltagandet i återuppbyggandet och det humanitära och administrativa livsmedelsstödet.
Jag anser dessutom att förstärkt politisk, kulturell och religiös dialog med Afghanistan är en genomförbar lösning för att uppnå målet om stabilitet i regionen.
Jag gratulerar André Brie till det betänkande som han har utarbetat.
Geoffrey Van Orden
(EN) Fru talman! Jag har precis återvänt från Helmand och Kandahar. Jag håller med om att det inte går att göra framsteg utan stabilitet. Stabilitet innebär goda styrelseformer, det innebär trupper och det innebär poliser.
Vissa av våra europeiska allierades agerande i Afghanistan präglas av mycket ord, men lite verkstad. Vi behöver fler stridande förband där, vi behöver större flexibilitet, vi behöver ökat stöd till Isafstyrkan i Afghanistan. På polisområdet gör EU ett bra arbete. Men det är ingenting jämfört med omfattningen av den amerikanska insatsen. Utbildningen av poliser borde samordnas ordentligt mellan EU och Förenta staterna.
Avslutningsvis skulle jag vilja fördöma de kommentarer André Bries fällde när han i praktiken likställde talibanerna och amerikanerna. Det var ovärdigt. Talibanerna mördar sitt eget folk. De allierade är därför att stödja lokalbefolkningen.
Vytautas Landsbergis
(EN) Herr talman! I punkt 11 i förslaget till resolution anges att Europaparlamentet ”stöder Natostyrkornas ansträngningar att förbättra säkerheten i landet och bekämpa lokal och internationell terrorism. Parlamentet anser att styrkornas närvaro är synnerligen viktig för att säkra landets framtid”.
I ändringsförslag 9, som har lagts fram av föredraganden, motsägs denna hållning och det föreslås att punkten ska strykas. Det hade varit mycket bättre om föredraganden i stället tydligt hade förklarat att parlament stöder lokal och internationell terrorism och anser att Natostyrkornas närvaro utgör ett hinder för att säkra landets framtid under talibanerna. Ett sådant ändringsförslag 9 skulle ha varit ett tacksamt byte för dem som är kritiska till Afghanistan och Nato.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru talman! En av EU:s viktigaste utmaningar just nu är att skapa effektiva mekanismer för att samordna projekt och utbyta information bland dem som är verksamma i Afghanistan. En sådan mekanism är viktig för att de projekt som drivs av de organisationer som är verksamma i Afghanistan ska bli ömsesidigt komplementära. Internationell och lokal terrorism måste motarbetas så att säkerheten i landet ökar och utvecklingen därigenom gynnas. Därför bör vi tillsammans stödja det afghanska samhället och olika försoningsprojekt. Dessutom bör vi arbeta för att stabilisera situationen i Afghanistan genom att stärka lokala institutioner och tillfredsställa befolkningens grundläggande livsvillkor. Ett viktigt steg på vägen mot att återupprätta demokratin i landet är att uppnå fria och oberoende medier. Detta bör stödjas.
Jean-Pierre Jouyet
rådets tjänstgörande ordförande. - (FR) Fru talman, herr Brie, fru kommissionsledamot, min vän Benita, mina damer och herrar! Jag vill återigen säga att jag stöder André Bries betänkande och att jag är nöjd att det råder ett så brett samförstånd om att Afghanistan behöver mer säkerhet i vid mening och mer samhällsstyrning vid denna, som ni så riktigt påpekade, mycket svåra period.
Vår diskussion har lyft fram att vi har att göra med en mycket komplex situation som kräver mer än bara en militär lösning, att vi står inför en extremt svår situation, att det internationella samfundet måste göra långsiktiga åtaganden, vilket som ni påpekade är nödvändigt och kritiskt för EU, att det kommer att ta lång tid att öka befolkningens hopp och att vi, som kommissionen påpekade, framför allt på samhällsstyrningsområdet måste koncentrera oss på förberedelserna inför nästa val. För egen del kommer rådet givetvis att övervaka valförberedelserna mycket noga.
När det gäller de aspekter som rör samhällsstyrningen skiljer respekten för rättsstatsprincipen och allt som rör våra traditioner inte oss åt. Detta måste vi även tala om för de afghanska myndigheterna.
När det gäller säkerhetsbestämmelserna och närvaron på marken skulle jag vilja påpeka att EU:s personal utgör mer än 50 procent av Isafstyrkan och rådet kommer att koncentrera sig på fyra prioriterade områden de kommande månaderna. Prioritet ett kommer att vara att genomomföra den betydande ökning av EUPOLS personal som vi beslutade om vid rådets möte den 26 maj. Självklart är alla aspekter som rör polisens effektivitet viktiga och parlamentet gör rätt som bryr sig om detta.
För det andra kommer rådet att sträva efter att övervaka genomförandet av slutsatserna från den internationella konferensen till stöd för Afghanistan. Med tanke på sitt finansiella bidrag måste EU spela en central roll på detta område.
För det tredje måste EU framhålla behovet av förbättrade förbindelser mellan Afghanistan och Pakistan - vilket flera av er har nämnt - och uppmuntra båda länderna att fortsätta arbeta för att stärka sitt samarbete, framför allt i kampen mot den gemensamma utmaning som terrorismen utgör och i alla frågor som rör narkotikahandeln.
Avslutningsvis anser rådet och kommissionen att det är viktigt att ha Europaparlamentets helhjärtade stöd i denna fråga som är så avgörande för både det internationella samfundet och - vilket också flera av er nämnde - EU:s framtid.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag ska försöka att fatta mig kort. Jag tänker bara göra tre kommentarer. Den första rör Pakistan. Det råder ingen tvekan om att det är oerhört viktigt att arbeta med gränsfrågan, och även att utnyttja den möjlighet som den nybildade regeringen i Pakistan innebär.
Samtidigt ser vi redan ökade spänningar där. Förhoppningsvis kommer dessa inte att hota de något förbättrade förbindelserna på gräsrotsnivå.
Vi arbetar därför också i gränsområdet och vi ser att regionalt samarbete, inklusive gränsförvaltning och regionala handelsmöjligheter är viktigt. Vi stöder dessutom det dialoginitiativ som G8 har inlett med Tyskland om Afghanistan och Pakistan. Detta var min första kommentar.
Min andra kommentar rör rättsväsendet. Vi anser att goda styrelseformer är viktiga och detta går hand i hand med polis och rättsväsende. Om det råder straffrihet kan polisen göra vad de vill. Det måste finnas ett bra rättssystem. Tillsammans med rådet, som har arbetat med polisen, har vi i kommissionen arbetat mycket starkt med rättsväsendet och vi har därför i hög grad bidragit till att utforma Afghanistans nationella rättsstrategi och rättsprogram. Detta måste återigen vara ett varaktigt program som existerar under lång tid.
Det finns ett särskilt fönster. För rättssektorn finns världsbankens återuppbyggnadsfond för Afghanstan (ARTF). Vi planerar att även anslå medel till denna ur Afghanistans bilaterala program. Redan vid Romkonferens bidrog vi till processen och till att hålla vårt löfte. Men givetvis återstår många reformer.
Min tredje och sista kommentar rör landsbygdsutveckling. Pariskonferensen visade oss tydligt att vi måste ha ett starkt fokus på landsbygdens utveckling. Jag måste säga att vi allt sedan starten har haft detta som en av våra viktiga sektorer och arbetat på det. Vi är starkt engagerade i att fortsätta och i att tillhandahålla ekonomiska alternativ till produktionen av opiumvallmo.
Vi förbättrar också - och detta är så att säga det nya - infrastrukturer på landsbygden genom förvaltning av avrinningsområden och konstbevattning, och förbättrar lokala grödor och djuruppfödning. Jag tycker det är mycket intressant att anlägga en regional syn, exempelvis i norr, på samarbete med Tadzjikistan om vattenkraft för elektricitet och för att få vatten för bevattning av fälten. På så sätt kan man förbättra den afghanska befolkningens produktion av livsmedel och få dem att avstå från produktion av narkotika.
Därför ser vi fram emot ett fortsatt nära och fruktsamt samarbete med parlamentet. Vi kommer att vara kvar länge och jag hoppas att vi får ert stöd både för politiken som sådan, för strategin, men även för att genomföra denna. Vi vet att det är skattebetalarnas pengar. Men jag anser att vi måste vara på plats och arbeta tillsammans med er för Afghanistans stabilitet.
André Brie
Fru talman! Jag skulle vilja göra ytterligare tre kommentarer. Till att börja med skulle jag vilja säga till Angelika Beer att jag inte är rädd för min egen grupp och skulle klara av att ta debatten. Ett av de värsta ändringsförslagen till mitt betänkande under utskottsbehandlingen kom från min egen grupp. Enligt detta hade det inte skett några positiva förändringar överhuvudtaget i Afghanistan. Arrogansen i detta gör mig verkligen upprörd. Det är viktigt att alla har en realistisk och balanserad attityd gentemot Afghanistan. Det afghanska samhället är inte bara rikt utan även motsägelsefullt och mångfacetterat. Och det gäller i ännu högre grad för de problem som vi står inför.
För det andra har många kolleger och ledamöter sagt till mig att vi måste ta vårt ansvar gentemot Afghanistan när det gäller att hantera terrorism, opiumodling, korruption osv. Många av mina kolleger till vänster skulle förmodligen säga att detta även gäller ockupationen. Min egen åsikt, som jag har försökt att klargöra, utgår från befolkningens intressen. En befolkning som har upplevt 30 år av krig. Mycket av detta återfinns i betänkandet och för detta tackar jag än en gång de personer och alla de grupper som har varit inblandade.
Även om jag motsätter mig stora delar av texten fortsätter jag avslutningsvis gärna arbetet på betänkandet som en del av mitt fortlöpande engagemang för Afghanistan. Det råder det inget tvivel kring.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i dag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Bogusław Rogalski  
skriftlig. - (PL) Afghanistan är ett land med många problem. Det är ett land som drabbas av många terroristattacker, med försämrad inre säkerhet, och där de mänskliga rättigheterna inte respekteras.
Landet producerar enorma mängder opium, vilket även har en negativ inverkan på säkerheten och politiken eftersom en ekonomi baserad på opiumproduktion är en källa till korruption och svaga offentliga institutioner, särskilt rättssystemet.
Över hälften av Afghanistans befolkning lever under fattigdomsgränsen, arbetslösheten är 40 procent och det är fortfarande straffbart att ta avstånd från islam. Trots att landet genomgår en komplicerad och svår återuppbyggnadsprocess måste det på ett mycket bättre sätt tillfredställa sina invånares behov på områden som utbildning, hälsa, bostäder, mat och folkhälsa.
Hjälp till Afghanistan bör inkludera kortsiktiga och långsiktiga åtgärder som går att genomföra tack vare långtgående förbättringar av styrelseformerna. EU:s stöd bör baseras på erfarenheterna och kunskaperna hos de styrkor som medlemsstaterna för närvarande har i Afghanistan, med civila eller militära styrkor som mellanhänder. Närvaron av Natos styrkor är också viktigt för att bekämpa terrorismen. Att en så stor del av befolkningen röstar i valen borde ha en positiv effekt på landets framtid eftersom detta visar att det finns en vilja att skapa en demokratisk stat. Det är också extremt viktigt att fortsätt kampen mot korruption och uppmuntra inrättandet av nya strukturer i de afghanska institutionerna. Omstruktureringen och de gemensamma internationella insatserna kan ha en enorm effekt för att få Afghanistan ur den svåra situation som det befinner sig i, och som orsakas av den interna konflikt som har pågått under så lång tid.
