A Google könyvtárak globális digitalizálására vonatkozó terve (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Klaus-Heiner Lehne által a Jogi Bizottság nevében az Európai Bizottsághoz intézett szóbeli kérdés vitája a Google projektjéről, melynek célja a világ könyvörökségének digitalizálása. - B7-0224/2009).
Angelika Niebler
a szerzőt helyettesítve. - (DE) Elnök asszony, a Tanács soros elnöke, biztos úr, hölgyeim és uraim, önök bizonyára mindannyian jól ismerik a Google-t, az internetes keresőmotort. Valószínűleg az új Google Books Projektről is hallottak már, hiszen mindenki erről beszélt az elmúlt néhány hónapban. A projektnek az a célja, hogy beszkennelje a könyvtárakban összegyűjtött könyveket, és rendelkezésre bocsássa őket az interneten, hogy az olvasók minél több könyvhöz gyorsan és könnyen hozzáférjenek a weben keresztül.
Az olvasók és az internethasználók szempontjából fantasztikus az ötlet. Mit jelentene azonban a szerzők, a kreatív emberek, a művészek és a kiadók számára? Nekik vajon milyen szerep jut majd a műveiknek a világhálón történő közzétételében? A következő néhány hónapban alaposan meg kell vizsgálnunk ezeket a kérdéseket. Talán már hallottak róla, hogy amerikai kiadók és szerzők pert indítottak a Google ellen a könyvek beszkennelése és interneten történő közreadása miatt. Tudomásom szerint ez a jogvita végül megoldódott, mert a felek peren kívül megegyeztek. A kérdések azonban továbbra is megválaszolatlanok, és nem csak a Google körül kialakult helyzetre vonatkoznak, hiszen bizonyára elő fognak még fordulni hasonló esetek a jövőben. Ezekkel a kérdésekkel mielőbb foglalkoznunk kell.
Át kell-e dolgoznunk a szerzői jogot a digitális kor igényei szerint? Meg kell-e változtatnunk a meglévő struktúrákat? Ebben a vonatkozásban elsősorban a közös jogkezelő szervezetek szerepére gondolok, amiről már sokszor beszéltünk itt a Parlamentben. Új monopóliumok létrejöttének vagyunk-e tanúi a weben? Hogyan reagáljunk erre? Hogyan fogja ez módosítani az országainkban kialakult struktúrákat, mi lesz például a régiókban működő könyvesboltokkal? Mik a szembenálló érdekek ebben az ügyben, és hogyan találhatjuk meg a helyes egyensúlyt közöttük?
A szerzők és a kiadók anyagi ellenszolgáltatást akarnak kapni a munkájukért. Ez természetesen akkor is így van, amikor a munkáikat az interneten teszik közzé. A könyvtárak azt szeretnék, hogy ha felteszik a gyűjteményüket az internetre, ne kelljen először a szerzői jogok tulajdonosaival licencmegállapodást kötniük. A fogyasztók érdekei egyértelműek. Ők nagyon örülnének, ha gyorsan és könnyen hozzáférhetnének a könyvek tartalmához a weben keresztül. Még nem tartunk ott, hogy meg tudjuk vitatni a lehetséges megoldásokat, de számos kérdést fel kell tennünk magunknak, és ez a célja a Jogi Bizottság által az Európai Bizottságnak benyújtott írásbeli kérdésnek.
Kell-e megkülönböztetéseket alkalmaznunk annak érdekében, hogy megoldjuk a szerzői jogi kérdéseket, például a tartalommal kapcsolatban? Ha igen, milyen megkülönböztetéseket kell tennünk? Úgy tűnik, hogy a Bizottság ebbe az irányba halad, mivel elsősorban a könyvtárak állományának a helyzetére koncentrál. Szükség van-e tömeges digitalizáló folyamatra a jövőben, vagy a meglévő engedélyezési rendszerünk elegendő a probléma megoldására? A szerzői jog kezelését hogyan lehet egyszerűsíteni az internet korában? Mint tudják, a szerzői jog elsősorban nemzeti jog, és ebben a vonatkozásban megint fel kell tennünk magunknak azt a kérdést, hogy még mindig korszerű módszernek tartjuk-e? Hogyan kezeljük a jövőben a gazdátlan műveket, vagyis azokat a könyveket, amelyeknél a szerzői jog tulajdonosát nem lehet azonosítani vagy megtalálni? Tegyünk-e különbséget az irodalmi és a tudományos művek között? A regények szerzői például a könyveik kiadásából élnek, de amikor egy tudós közzéteszi a dolgozatát a weben, elsősorban az a célja, hogy nevet szerezzen magának a saját kutatási területén, és nincs annyira ráutalva a művével keresett pénzre. Számos kérdést fel kell tehát tennünk magunknak, és örülök, hogy most megvitathatom ezeket önökkel.
Szeretnék felvetni még egy fontos kérdést, ez pedig ismét a közös jogkezelő szervezetek témája. Nézzék csak meg, hogy manapság milyen könnyű az internetről zenéket letölteni. Egyszerűen be kell lépni az iTunes-ba, és meg lehet venni a dalokat 20, 30, 40 vagy 50 centért. Mit jelent ez a közös jogkezelő szervezetekre nézve? Szükségünk van-e még rájuk? Örömmel venném, ha a Bizottság ezzel kapcsolatban is tájékoztatna minket a jelenlegi helyzetről.
A Parlamentben évek óta kérjük a Bizottságot, hogy vizsgálja meg a közös jogkezelő szervezeteket. Kissé elnagyoltan azt is mondhatnánk, hogy ezek is monopol szervezetek, melyek több évtized alatt jöttek létre. Szeretném tudni, hogy mit tervez a Bizottság. Végül pedig azt szeretném mondani, hogy ha olyan platformot választunk, mint a Google, amely mindent szabadon elérhetővé tesz, akkor ennek az eredménye az interneten kialakuló monopolhelyzet lesz. Át kell gondolnunk, hogy hogyan kezeljük a helyzetet, hogy ne jussunk oda, hogy egyetlen szolgáltatóval állunk szemben, és ő szabja meg a weben lévő tartalmakhoz való hozzáférés feltételeit. Szeretném ezt megvitatni önökkel a következő hetek és hónapok folyamán, és érdeklődve várom a Bizottság válaszát a Jogi Bizottság első kérdésére.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony, szeretném megköszönni a Jogi Bizottságnak, hogy felvetette ezeket a kérdéseket. Számos nagy horderejű és alapvető kérdés hangzott el, amelyeket a következő hónapokban feltétlenül meg kell vitatnunk. Az előttünk álló probléma mindenképpen komoly, érdekes, izgalmas és nagyon jövőorientált. Először is áttekintést fogok adni a konkrét kérdésről.
Nézzük először a Google Books Projektet. Ennek a kezdeményezésnek lényegében az a célja, hogy a felhasználók széles köre számára eszközt biztosítson könyvek kereséséhez és vásárlásához. A szerzői jogok tulajdonosai számára ez a rendszer újabb értékesítési csatornát jelenthet, így újabb bevételi forrást is. Hadd tegyem hozzá, hogy Európában a Google Books Projektet a könyvtárakkal együttműködésben folytatják, és csak a köztulajdonban lévő könyveket érinti. A szerzői jog védelme alatt álló könyvekre a Projekt csak a Google Partner Program keretében terjed ki, melyet azoknak a kiadóknak ajánlanak, akik hajlandók szerződést kötni a Google-lal.
A Google Books elleni csoportos keresetben született megállapodás az USA-ban folyó Google Books Projektre vonatkozik, és az a célja, hogy lezárja azt a jogi eljárást, ami már több mint négy éve van folyamatban. Ha jóváhagyják, újabb bevételforrást jelent majd a jogtulajdonosoknak, és ami még ennél is fontosabb, az eddig nem elérhető, nyomtatásban már nem elérhető és gazdátlan műveket is elérhetővé teszi online keresésekben, és az amerikai felhasználók hozzáférhetnek majd ezekhez. Ráadásul a pénzügyi ösztönzők kimozdíthatják a gazdátlan művek jogtulajdonosait az árnyékból.
Ami a Google Book Search Projektet illeti, a Bizottság a Google kezdeményezésében annak bizonyítását látja, hogy új üzleti modellek vannak kialakulóban, és ezek óriási mennyiségű könyvhöz majdnem azonnali hozzáférést biztosítanak egyre növekvő számú fogyasztó számára. Mivel az Európai Bizottság támogatja az európai könyvtárakban és egyéb helyeken tárolt könyvek digitalizálását, és mivel a könyvek digitalizálása herkulesi méretű feladat, amelyhez a magánszféra támogatására is szükség van, a Bizottság üdvözli az olyan kezdeményezéseket, mint a Google Book Search Projektje, feltéve, hogy tiszteletben tartják a szellemi tulajdonhoz fűződő jogokat, és nem vezetnek a verseny torzulásához.
Ami a Google Books megállapodást illeti, a Bizottság számos konzultációt folytatott európai kiadókkal és a Google-lal is. 2009 szeptemberében a Bizottság közmeghallgatást szervezett, melyre összehívta az európai érintetteket és a megállapodás által érintett egyéb feleket, hogy cseréljenek eszmét, és próbálják tisztázni a megállapodás különböző elemeit.
Időközben azonban fontos változások történtek. Mivel a Google versenytársai, külföldi kormányok (Franciaország és Németország), valamint az amerikai Igazságügyi Minisztérium is számos kifogást emeltek az eredeti megállapodás ellen, felülvizsgálták annak feltételeit, és a módosításokat 2009. november 13-án benyújtották az illetékes amerikai bíróságnak.
Először is, a módosított megállapodás tartalma jelentősen szűkült. Ezentúl csak az amerikai szerzői jogi hivatal által regisztrált könyvekre, vagy pedig az Egyesült Királyságban, Ausztráliában vagy Kanadában 2009. január 5-ig kiadott könyvekre terjed ki a megállapodás. Minden más könyv kívül esik a megállapodás hatáskörén. Ebből következik, hogy a jövőben csak amerikai, brit, ausztrál és kanadai szerzők és kiadók lesznek képviselve a Könyvjogi Regiszter igazgatóságában, vagyis abban a testületben, amely kezeli a megállapodási feltételeket.
Másodszor, az Egyesült Államokon, az Egyesült Királyságon, Ausztrálián és Kanadán kívül eső országok kiadóinak most egyenként tárgyalásokat kell folytatniuk annak érdekében, hogy részt vehessenek a Google Books szolgáltatásokban az Egyesült Államokban.
A megállapodás új verziója két gondolatot vet fel. Először is, aki nem fogadja el a megállapodást, az nem mindig van előnyben. Ha valaki nincs benne a rendszerben, nem tudja ellenőrizni, hogy a Google mit tesz a már eddig beszkennelt példányokkal.
Másodszor, az EU tagállamaiban működő kiadók - az Egyesült Királyság kivételével - többé nem vehetnek részt a könyvpiac jelentősebb átalakításában. A Google Books Projekt az USA-ban nagy lendületet fog venni, de európai kiadók már nem vehetnek részt benne. Bár a megállapodás keretében megtárgyalt szolgáltatások csak amerikai felhasználók számára állnak majd rendelkezésre, ez a kimaradás hátrányos lehet a kulturális sokféleségre.
Ebben a vonatkozásban a Bizottság már kérte a tagállamokat, és ismételten kérni fogja őket arra, hogy először is erősítsék digitalizálási politikájukat, másodszor mérjék fel az állami-privát partnerségek lehetőségét a digitalizálásban, harmadszor pedig gondoskodjanak arról, hogy minden digitalizált anyag elérhetővé váljon az Europeana rendszeren keresztül. Amennyiben a tagállamok ezt megteszik, a Google Books megállapodás az európai kezdeményezések számára a digitális kultúrához történő hozzáférésben inkább katalizátor lesz, nem pedig fenyegetés.
Ezzel eljutottunk az önök második kérdéséhez. A Google Books megállapodással kapcsolatos vita megmutatta, hogy Európa nem engedheti meg magának, hogy lemaradjon a digitális fronton. Európának gyorsan kell cselekednie. Ennek érdekében a Bizottság teljes mértékben elkötelezte magát amellett, hogy kidolgoz egy olyan szerzői jogi keretrendszert, amely elősegíti az európai irodalmi gyűjtemények nagyszabású digitalizálását.
Úgy gondoljuk, hogy a szerzői joggal kapcsolatos szabályoknak elég rugalmasnak kell lenniük ahhoz, hogy ne tegyék az online könyvtárak létrehozását túlzottan bonyolulttá.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
a PPE képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök asszony, szeretném megköszönni önnek a nyilatkozatát, a Jogi Bizottságnak a kérdést, Niebler asszonynak az észrevételeit, a biztos úrnak pedig a válaszát. Ezek rendkívül fontos kérdések a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság számára is. A könyvek digitalizálása nagyszerű új lehetőségeket nyit meg, de mindenképpen - ezt hangsúlyozom - a kiadók és az olvasók érdekeit kell szolgálnia, úgy is mondhatjuk, hogy az európai vállalkozások és fogyasztók érdekeit.
A Google-lal kötött megállapodás előző verziója azzal fenyegetett, hogy minden irodalmi alkotás egyetlen magáncég monopóliumába kerülne, és ez a fenyegetés még nem hárult el teljesen. A Google volt az, aki több millió szerzői joggal védett művet is beszkennelt a világ minden tájáról. Eddig illegálisan használta ezeket a beszkennelt anyagokat, csak az amerikai fair use (méltányos használat) elvét használta, és nem kérte a szerzők vagy a kiadók beleegyezését.
Az új megállapodás is semmibe veszi a Berni Egyezmény egyik alapelvét, amely kimondja, hogy a szerzői jogok tulajdonosaitól engedélyt kell kérni a műveik felhasználása előtt, és nem elég azt a lehetőséget biztosítani nekik, hogy kimaradhassanak a rendszerből, mert így minden felelősséget, erőfeszítést és költséget a szerzőkre hárítanánk. A megállapodás az Egyezmény által lefedett országokban a világ minden tájáról származó, angolul kiadott könyvekre vonatkozik.
A könyvek beszkennelésekor a Google a nyomtatásban már nem elérhető és a gazdátlan művek kategóriáira koncentrált. Mindkét kategória igen lazán definiált. A gazdátlan művek szerzőit gyakorta meg lehet találni, ha valaki nagyon elszánt. A nyomtatásban már nem elérhető könyvek pedig gyakran olyan művek, amelyeknek a nyomtatását a szerzők vagy a kiadók szándékosan állították le. Nem áll-e fenn az a veszély, hogy a Google megvonja a kiadók szabadságát abban, hogy maguk határozzák meg a saját kiadói politikájukat, a szerzőktől pedig megvonja az esetleges bevételt?
Ami pedig a fogyasztókat illeti, a kiadói iparágat hosszú távon alááshatja a Google Projekt, ha a szerzői jogok tulajdonosai nem kapják meg az őket illető jogdíjakat. Annak érdekében ugyanis, hogy versenyképesek maradjanak, a kiadók nem fognak többé értékes, szakértők által felülvizsgált és költséges könyveket kiadni. A fogyasztók számára ez azt fogja jelenteni, hogy a jó minőségű kiadványokat felváltják az olcsó, nem ellenőrzött, fantáziátlan kiadványok, és mindent el fognak árasztani a reklámok.
Ennélfogva azt várom az Európai Bizottságtól, hogy dolgozzon ki olyan politikát, amely lehetővé teszi a további digitalizálás kifejlesztését anélkül, hogy ez kedvezőtlen hatást gyakorolna a kreativitásra és a piac és az európai olvasók érdekeire.
Sergio Gaetano Cofferati
az S&D képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, úgy gondolom, hogy a Google és az amerikai kiadók között létrejött megállapodás tartalmaz néhány nagyon érdekes elemet, és előrevetít néhány fontos újdonságot a számunkra is. Ezekkel a pozitív vonatkozásokkal együtt is fontos azonban, hogy értékeljük a problémás kérdéseket ezzel kapcsolatban.
Ahhoz, hogy a megállapodás kedvező legyen, változtatnunk kell azon, ahogy hozzáállunk a szerzői jog bonyolult kérdéséhez, és meg kell oldanunk az online kulturális termékek szabad elérése iránti igény és a szerzői jog kivétel nélküli kizárólagos védelme között fennálló konfliktust.
Valóban igaz, hogy a Google által tervezett rendszer a felhasználóknak összességében nagyszerű lehetőséget biztosítana a művek eléréséhez, különösen azokhoz, amelyeket már nem fognak újra nyomtatni, vagy nehéz őket bibliográfiai úton megtalálni, ugyanakkor lehetőséget adna a szerzőknek és a kiadóknak arra, hogy felfrissítsék a saját kulturális kínálatukat, és bővítsék az olvasótáborukat. Az is igaz azonban, hogy mivel a megállapodás csak az amerikai szerzői jogi hivatal által regisztrált könyvekre vonatkozik, illetve az Egyesült Királyságban, Kanadában vagy Ausztráliában kiadott könyvekre, és mivel semmilyen konkrét intézkedést nem terveznek az európai vagy a világ több részéből származó művekkel kapcsolatban - a Google eddig csak általános hajlandóságát fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy más országokkal is kössön ilyen megállapodásokat -, a Google ezzel a megállapodással monopolhelyzetbe került, nem utolsósorban azért, mert hatalmas hirdetési erőforrásokat vehet igénybe az új rendszerhez.
A megállapodás hatást fog gyakorolni az európai kulturális iparágakra is, legfőképpen azért, mert Európa lépéshátrányban lesz az egész könyvtárdigitalizáló projekt tekintetében. Ráadásul sok nagyszerű európai könyvet már az 1980-as évek eleje óta regisztrálnak az amerikai szerzői jogi hivatalban. Ennek eredményeképpen ezekre a művekre is vonatkoznak a Google rendszer elérésének új szabályai. Az amerikai könyvtárak a regisztrált könyveken túl is sok európai könyvet tárolnak, amelyek lehetővé tették a Google számára a katalógusa digitalizálását.
Az Európai Bizottság elindított egy európai projektet, amelynek eddig kisebb a hatása, mint a Google Books esetében várható. A Google és az amerikai kulturális iparágak közötti megállapodás így felveti a szerzői jog védelme, a gyártás védelme és a felhasználók számára biztosított hozzáférés védelme közötti szintézis szükségességének kérdését, nem utolsósorban az elmúlt évtizedben lezajlott technológiai forradalmak tekintetében. A kockázat az, hogy Európa lemarad a potenciális új modell fejlesztésében.
Megmondom önnek nyíltan, biztos úr: az itt elhangzott javaslatokat nem találom megfelelőnek ahhoz, hogy megoldjuk az előttünk álló problémát. Olyan megoldásra van szükségünk, amely egyesíti az európai országokat, és amely az intézkedések felelősségének terhét nem a tagállamok vállára helyezi.
Liam Aylward
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, üdvözlöm a Jogi Bizottság intézkedését, mellyel feltette ezt az időszerű kérdést a Bizottságnak. A könyvek digitalizálását végző projekt számos európai és tagállami irányelvet érint, például a szerzői jogokat, a versenyt, a könyvtárak digitalizálását és a kultúrát, ezért meg kell vitatnunk és alaposan át kell gondolnunk.
A könyvek digitalizálása számos egyértelmű előnnyel jár mind kulturális, mind gazdasági értelemben. Az irodalmat és a tanulást elérhetőbbé teszi a digitális generáció számára. A diákoknak, tudósoknak és egyetemeknek nagyobb hozzáférést biztosít az információkhoz és a kutatáshoz.
Ahhoz, hogy Európa a sikeres tudásalapú gazdaság éllovasa maradhasson, lépést kell tartanunk az új technológiákkal, és élen kell járnunk a tudásért folytatott versenyben is. Az én tagállamom, Írország, a szentek és a tudósok országaként volt ismert, ahol nagy hagyományai vannak az irodalomnak; márpedig az olvasás és az irodalom ösztönzése és előmozdítása mindig üdvözlendő. Sajnos azt kell mondanom, hogy a szentek többsége már nem él. A digitalizáló projektnek azonban nem szabad az irodalmat megalkotó kreatív folyamat rovására előrehaladnia, és a számos érintett megélhetését nem szabad hátrányosan befolyásolnia. Hangsúlyoznunk kell, hogy a digitalizálást csak akkor szabad elfogadnunk, ha az érintettek, köztük szerzők, kiadók, rajzolók, grafikus tervezők és műfordítók jogait megfelelően képviseljük és védjük.
Tekintettel arra, hogy a digitalizálás milyen fenyegetéseket jelenthet a nyomtatott könyvek piacára, biztosítanunk kell azt, hogy a tulajdonosok jogait megfelelően honorálják, és ez az a kérdés, amelyet közvetlenül is felvetettem a Bizottságnak tavaly októberben. Tudom, hogy erre válaszul a Bizottság már elindított egy nyilvános konzultációt, és meghallgatásokat is tartott azzal a céllal, hogy eszmét cseréljen az érintettekkel. Üdvözlöm ezeket a pozitív lépéseket, és ha majd módosítjuk az Európai Unió szerzői jogi törvényeit, jobban be kell vonnunk az érintetteket, hogy a változtatás tükrözze az érdekeiket, miközben lehetővé teszi a tudásalapú gazdaság létrejöttét is.
Eva Lichtenberger
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, a Google Books tevékenységének köszönhetően azt az európai stratégiát, hogy lassan és alaposan közelítsük meg a kérdést, és világítsunk rá a stratégia kidolgozása során felmerült aggályokra, egyszerűen maga mögött hagyta a valóság. Azzal állunk szemben ugyanis, hogy a Google nagyszabású könyvdigitalizáló projektbe kezdett, mely olyan európai szerzők műveit is érinti, akik nem adták ehhez beleegyezésüket, és akiket meglepett és felbosszantott az, hogy a Google Books-on találják magukat annak ellenére, hogy nem szeretnének ott lenni.
Ezzel kapcsolatban először is azt szeretném mondani, hogy amikor a szerzői jogról beszélünk, akkor nem csak pénzről van szó. A szerzők szuverenitásáról is szó van, akik számára biztosítanunk kell azt a jogot, hogy beleszólhassanak annak eldöntésébe, hogy ki digitalizálja és használja fel a műveiket, és ezt hogyan és milyen formában teszi. Ez központi kérdés, és nagyon fontos. Ehhez kapcsolódik a másik rendkívül fontos kérdés, mégpedig az úgynevezett gazdátlan művek kérdése, amelyeknek a szerzőit nem lehet megtalálni. Erre a problémára is hatékony és praktikus megoldást kell találnunk.
Mindegyikünk átélte már azt a helyzetet, hogy kölcsönadtunk valakinek egy számunkra kedves könyvet, de nem kaptuk vissza, és sehol nem is tudtuk újra megvenni, mert nyomtatásban már nem volt elérhető. Ilyen esetekben persze nagyon jó megoldás lenne a Google Books, mert megőrizné az irodalom és más kapcsolódó területek kincseit, amelyek egyébként eltűnnének a kulturális örökségünkből. A megoldást azonban úgy kell kidolgoznunk, hogy az jó is legyen. A Google Books nem teheti meg, hogy egy feltételezésre alapozva egyszerűen figyelmen kívül hagyja a problémákat. Mindig meg kell próbálni a szerzők felkutatását, és meg kell védeni a jogaikat. Itt van szerepük a közös jogkezelő szervezeteknek, és szeretném, ha tisztességes megoldás születne. Ahogyan Niebler asszony mondta, meg kell beszélnünk a közös jogkezelő szervezetek szerepét ebben az összefüggésben.
Mindenkinek joga van ahhoz, hogy elutasítsa az új technológiákat, de ebben az esetben vállalnia kell a döntése következményeit is, mert könnyen előfordulhat, hogy azt találja majd a jövőben, hogy ő nem képezi részét annak a kiterjedt tudáshalmaznak, amely létrejött. Ez ma a központi kérdés. Lehet, hogy szükség lenne néhány kötelező kivételre is ahhoz, hogy viszonylag hatásos megoldást találjunk a problémára.
Emma McClarkin
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, az én választókerületemben, Közép-Anglia keleti részén, valamint az egész EU-ban élő könyvbarátok számára mindenképpen jó hírről van szó. Úgy gondolom, hogy könyvforradalom küszöbén állunk, és üdvözlöm a Bizottság nyilatkozatát.
Ha megnézzük az újfajta piaci mozgatóerőkkel és újfajta fogyasztói igényekkel rendelkező digitális gazdaság dinamikus fejlődését, beláthatjuk, hogy a Google kezdeményezése elkerülhetetlen és logikus, előremutató lépés. Szerintem üdvözölnünk kell az ilyen jellegű, magánszektorból induló kezdeményezéseket, amennyiben azok teret engednek a versenynek a jövőben is, és biztosítják az érintettek megfelelő védelmét.
A könyvtárak, noha fontos tárházai az információknak, fölöttébb kihasználatlan erőforrások, hiszen tízből kilenc könyvet soha senki nem vesz le a polcról, sok ezer könyv pedig azért nem hozzáférhető a fogyasztók számára, mert már nem nyomtatják újra őket, vagy nem megoldható az ismételt kiadásuk.
Az online könyvek lehetővé teszik a szerzők számára, hogy ismertséget, sőt még némi pénzt is szerezzenek a műveikkel.
Az a tény azonban, hogy a könyvek tömeges digitalizálását biztosító megállapodást nem lehet az EU-ban alkalmazni, az egyik legjobb példája annak, hogy mennyire széttöredezettek az EU szerzői jogi törvényei. Ki kell dolgoznunk egy olyan európai szerzői jogi keretrendszert, amely megfelel a XXI. század igényeinek. Európának meg kell ragadnia a lehetőséget, és vezető szerepet kell vállalnia, biztosítva egyrészt azt, hogy Európában is digitalizálni lehessen a könyveket, másrészt pedig azt, hogy a Google Books rendszer figyelembe vegye az európai szerzői jogokat.
Az európai szereplőket bátorítanunk kell arra, hogy lépjenek be a rendszerbe a különböző nyelveken és műfajokban készült alkotásaikkal. Azok számára, akik olyanok, mint én, hogy szeretik a könyv lapjait az ujjaikkal tapintani, ez a rendszer semmiképpen nem fogja felváltani azokat a csodálatos könyvesboltokat, amelyek az én közép-angliai választókerületemben is működnek. Valójában messze nem is arról van szó, hogy bezárjuk a könyvesboltokat, hanem inkább arról, hogy az online könyvek elérésének lehetősége újfajta eszközt ad nekünk a tanuláshoz és a kultúrához való hozzáférésre.
Nem hogy nem romboljuk le a könyvtárakat, hanem még segítünk is nekik az archiválásban és az állományuk védelmében, a fogyasztóknak pedig nagyobb választási lehetőséget adunk annak eldöntésében, hogy hogyan érjék el a könyveket tanuláshoz vagy szórakozáshoz.
A szerzők számára a rendszer jó lehetőséget kínál piacuk és közönségük bővítésére. Szerintem ez a nagy művek újrafelfedezésének kezdetét jelenti, és egyben egy kulturális robbanás kibontakozását is. Olyan dologról van tehát szó, amelyet mindenképpen üdvözölnünk és támogatnunk kell.
Patrick Le Hyaric
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, sokszor elmondtuk már, hogy a Google lényegében nem más, mint egy globális monopólium, amely most arra törekszik, hogy kisajátítsa az egész világ kulturális, irodalmi és zsurnalisztikai örökségét. Európa azonban nem engedheti, hogy a Google irányítsa. Ráadásul a Google azon stratégiája, hogy a szolgáltatást díjmentesen biztosítja, pusztán látszat, mivel azáltal, hogy évente több mint 23 milliárd USD összegű hirdetési bevétele származik a rendszerből, árucikké teszi a kínált szellemi termékeket.
Ahogyan Ön is említette, Kallas úr, Európának bele kell fognia egy digitalizáló program megvalósításába. Az a tény azonban, hogy amerikai szerzők perbe fogták a Google Books-t, mert ellopta a műveiket, nem feltétlenül jelenti azt, hogy nálunk is olyan digitalizáló modell valósulna meg, amely árucikké tenné az eredeti irodalmi, zsurnalisztikai vagy tudományos műveket.
Ebből a szempontból szeretnénk tudni, hogy egészen pontosan mit ért a Bizottság a gyakorta hangoztatott 'kollektív engedély' fogalma alatt. Az az elképzelés, hogy hozzuk létre a szerzői jogok európai piacát, rendkívül aggaszt minket. Nem szabad összetévesztenünk ugyanis a közös örökségünket képező szellemi termékeket az üzleti szellemmel, amely a kultúrát is árucikké tenné.
Véleményünk szerint az Európai Uniónak a tagállamaival együtt garantálnia kell a szerzők jogait és az írók, újságírók és tudósok szellemi tulajdonhoz való jogait. A több tagállamban elindított állami digitalizáló rendszereket támogatnunk kell, és össze kell vonnunk az Europeana nevű európai projekttel, hogy megakadályozzuk a kulturális köztulajdon magáncélokra történő kisajátítását.
Mielőtt bármilyen döntést hoznánk, szerintem a Parlamentnek kezdeményeznie kellene egy európai stratégiai konferencia megszervezését, melyre meghívna európai intézményeket, tagállamokat, a szerzők szervezeteit, könyvtárakat, sőt még telekommunikációs szolgáltatókat is, hogy dolgozzanak ki egy olyan közös európai digitalizáló modellt, amely tiszteletben tartja a szerzőket és a műveiket, és a lehető legtöbb ember számára teszi őket hozzáférhetővé. Ennek a projektnek az Europeanával együtt a világ többi rendszerével párhuzamosan kellene működnie.
Bruno Gollnisch
(FR) Elnök asszony, Európa irodalmi örökségének digitalizálása, melynek nemcsak az lenne a célja, hogy megőrizzük és emlékezzünk rá, hanem az is, hogy terjesszük és növeljük a befolyását, valamint az is, hogy hozzáférést biztosítsunk az európaiaknak a saját nagyszerű kultúrájukhoz, olyan nagy jelentőségű feladat, amelyben az állami hatóságoknak nagyobb szerepet kellene vállalniuk.
A Google most azért került kereszttűzbe, mert olyan kereskedelmi stratégiát követ, amelynek keretében döntő és hosszú távú előnyt próbál szerezni olyan monopólium megszerzésével, ami nem a globális virtuális könyvtár tartalmára, hanem a tartalomhoz való hozzáférésre vonatkozik, valamint azzal, hogy cserébe viseli a digitalizáló folyamat költségeit.
Csatlakozom az európai jobboldali pártokat képviselő kollégáimhoz, akik teljes mértékben elleneznek minden olyan megoldást, ami monopolhelyzethez vezet. A szellemi tulajdonnal, valamint a nyomtatásban már nem elérhető és a gazdátlan művekre vonatkozó szerzői joggal kapcsolatos egyéb fontos kérdéseket meg tudjuk oldani. A törvényeket tudjuk az igényekhez igazítani.
Az igazi kérdés azonban az, hogy milyen alternatívák léteznek Európában. A néhány hónapja üzemelő Europeana honlap az európai műveknek csak 5%-át tartalmazza online módon. A tartalom fele Franciaország által rendelkezésre bocsátott forrásokból származik, amelyekben vezető szerep jut a Gallica-nak, a Francia Nemzeti Könyvtár portáljának, valamint az INA-nak (Nemzeti Audiovizuális Intézet).
A biztosított források azonban eltörpülnek azok mellett, amelyekre szükség lenne. A Google évente 15 millió EUR-t tudna befektetni abba, hogy 10 év alatt 20 millió könyvet digitalizáljon és bocsásson rendelkezésre. Mi mennyit tudnánk erre szánni? Ha nem tudunk válaszolni erre a kérdésre, akkor sajnos a Google marad az egyetlen, aki teljesíteni tudja a könyvtárak igényeit.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Elnök asszony, azok a potenciális előnyök és lehetőségek, amelyeket a Google Books kínál a kulturális örökség megőrzésére a fogyasztóknak, a kutatóknak, valamint a kiadók és a szerzők többségének, vitán felül állnak. A jogi következményeket azonban nem szabad könnyelműen kezelnünk, és a Jogi Bizottság tagjaként most ezekre a vonatkozásokra szeretnék rávilágítani.
Először is, a feltételek, amelyeket teljesítenünk kell, természetesen világosak. Arra gondolok, hogy tiszteletben kell tartanunk a szerzői jogot, és megfelelő rendszert kell kialakítanunk a jogdíjak kifizetésére. Sajnos a Google Projekt az angolszász jogi rendszerre és az észak-amerikai piaci realitásokra épül, amelyek teljes mértékben alkalmatlanok az Európai Unió rendszere számára. Ez azt jelenti, hogy a Google EU-ban folytatott tevékenysége akadályokba ütközik, mégpedig nemcsak jogi természetű, hanem etikai jellegű akadályokba is. A Google abból indul ki, hogy ha egy szerzői jog tulajdonosa nem akar részt venni a megállapodásban, akkor az ő feladata, hogy a Google-t erről tájékoztassa. Ez természetesen nem áll összhangban a mi törvényeinkkel, amelyek azt mondják, hogy egy könyv beszkennelése és közzététele előtt meg kell szerezni a szerző beleegyezését, és meg kell fizetni a megfelelő díjakat.
A másik kérdés a gazdátlan műveknek nevezett könyvekre vonatkozik, vagyis azokra, amelyek esetében a szerzői jog tulajdonosát nem sikerült azonosítani. A tagállamok többségében a közös jogkezelő szervezetek képviselik az ismert szerzőijog-tulajdonosok érdekeit, valamint a jelenleg nem azonosítható szerzőijog-tulajdonosokét is, például úgy, hogy megőrzik az eladásokból származó bevételt egy bizonyos ideig, arra az esetre, ha mégis megtalálnák a jövőben a szerzői jog tulajdonosát.
Szeretnék arra is rámutatni, hogy igen fontos lenne a szerzői jogra vonatkozó európai jogszabályokat a digitális kor kihívásaihoz igazítani. Ugyanakkor teljes mértékben támogatom Reding asszony és McCreevy úr álláspontját, valamint a Kallas úr által mondottakat is, hogy a szerzői joggal védett művek digitalizálásakor teljes mértékben tiszteletben kell tartani a szerzői jogokat és a szerzők tisztességes díjazását, hogy a lehető legtöbb előnnyel járjon számukra az, hogy a széles európai közönség el tudja érni a munkáikat. Semmiképpen nem szabad elherdálnunk ezt a lehetőséget Európában.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Elnök asszony, az internet által kínált lehetőségek arra inspirálták a Google-t, hogy a kibernetikus térben újraélesszen nyomtatásban már nem elérhető, elfelejtett vagy éppen az idő ködében eltűnt könyveket. Az alexandriai könyvtár modern változatának grandiózus ötlete azonban vitákhoz vezetett a szerzői jog kérdésében.
A két héttel ezelőtt kötött megállapodás az amerikai írókat (Authors Guild) és a kiadóvállalatokat (Association of American Publishers) tömörítő szervezetek, valamint néhány európai szerző és kiadó megelégedésére szolgált. Lehetővé teszi négy országban kiadott művek beszkennelését és fizetés ellenében történő rendelkezésre bocsátását. Ez a négy ország az Egyesült Államok, az Egyesült Királyság, Ausztrália és Kanada. E négy ország internethasználói az e-könyvek 20%-át ingyen olvashatják majd (mivel a költségeket a hirdetők viselik), a többi 80% elolvasásért pedig fizetniük kell majd.
A szerzők és a kiadók szempontjából ez kétszeres előnnyel jár. Egyrészt kapnak egy 30 és 300 USD közötti egyszeri összeget a Google-tól azért, hogy beszkennelheti a könyvüket, másrészt pedig megkapják az e-könyv által a Google Books szolgáltatáson keresztül termelt profit 63%-át. Más szavakkal ez azt jelenti, hogy a szerzők akkor is kapnak pénzt, ha csak egyetlen oldalt tesznek közzé a művükből az interneten.
Ugyanakkor kevesen veszik azt figyelembe, hogy a briteken kívül a Google Books európai felhasználói, például egy belga vagy egy lengyel internethasználó, hozzá sem férhetnek az e-könyveknek ahhoz a bizonyos 20%-ához. A szolgáltatás főleg angol nyelvű művekre terjed ki, és minden olyan európai kiadónak vagy szerzőnek, aki csatlakozni kíván a programhoz, magával a Google-lal kell tárgyalnia. Az európaiak csak a legkevésbé vonzó kategóriába tartozó könyvekhez férhetnek hozzá szabadon, azokhoz, amelyek köztulajdonban vannak, és rég lejárt a szerzői joguk, tehát például olyan könyvekhez a Bibliothèque Nationale de France állományában, amelyeket 200 év óta senki sem kölcsönzött ki. Ebből nem fog kialakulni az európai művek teljes elektronikus könyvtára.
A Google Projekttel kapcsolatos bizonyos fenntartásokon túl - például a vállalat monopolhelyzete az e-könyvek létrehozásában és terjesztésében, és hogy a bevételek és a hirdetési bevételek egy részét be kell nekik fizetni -, úgy gondolom, hogy mivel az Európai Unióban nincs egységes szerzői jogi rendszer, a projekt nem lehet hatékony. A Google körüli jogi bonyodalmak megmutatták, hogy milyen következményekkel jár az egységes szerzői jog hiánya az Európai Unióban, valamint az, hogy nem tudunk egységes választ adni a Google Books kezdeményezésére. Ma már mindenki számára egyértelmű, hogy sürgetően szükségessé vált a szerzői jogok harmonizációja az Európai Unióban.
Nessa Childers
Elnök asszony, a Google mindannyiunk számára jól ismert amerikai vállalat, amely olyan online szolgáltatásokat nyújt, amelyeket sokan közülünk naponta használnak. Mivel európai központjuk Írországban található, tudom, hogy kiváló munkaadók, és valóban az internettechnológia élvonalához tartoznak.
A könyvek digitalizálásával, mint például a Google Books Projekttel a világ közös tudásának és kulturális örökségének jelentős részét tehetjük mindenki számára elérhetővé. Támogatnunk kell azokat az erőfeszítéseket, amelyeknek a célja a könyvek kereshetővé, olvashatóvá és letölthetővé tétele. Mindannyian egyetértünk abban, hogy egy olyan jellegű digitális könyvtár, amit a Google javasol, valódi előnyökkel jár majd. Ez különösen igaz az európai könyvtárakra, amelyek még XVII. századi könyveket is tartalmaznak. Ezeket a könyveket kevesen tudják megnézni, de ha online elérhetővé tesszük őket, az egész világ tanulmányozhatja és élvezheti a tartalmukat.
Nekünk, európaiaknak azonban fel kell tennünk azt a kérdést, hogy ezt a hatalmas mennyiségű tudást és kultúrát vajon egy magántulajdonban lévő amerikai vállalatnak kell-e monopolizálnia. Nem kétlem, hogy a Google továbbra is tartani kívánja magát híres mottójához, ami úgy szól: 'Ne tégy rosszat!'. Milyen garanciát kapnánk azonban arra, hogy nem használják fel a monopolhelyzetüket arra, hogy ezekért a könyvekért olyan árat kérjenek, ami nem elérhető a köznapi emberek számára? Rendkívül fontos ugyanis, hogy ezek a források mindenki számára hozzáférhetők legyenek.
Mindent meg kell tennünk annak érdekében, hogy támogassuk a saját digitális könyvtárunk létrehozását. Az Europeana majdnem öt millió művet tesz online elérhetővé. Az a feladata, hogy a lehető legszélesebb nyilvános hozzáférést biztosítsa az Európa minden részéből származó kulturális gyűjteményekhez. Sajnálatos, hogy eddig csak Franciaország vette komolyan, mások pedig, köztük Írország is, kevéssé járultak hozzá. Tekintettel arra, hogy hazámnak rendkívül gazdag és csodálatos irodalmi múltja van, felszólítom az ír kormányt, hogy nagyobb mértékben vegyen részt az Europeana projektben.
Támogatnunk kell a közös európai kultúrához és örökséghez történő nyilvános hozzáférést. Minden európai kulturális intézménynek azt az egyértelmű üzenetet kell küldenünk, hogy digitalizáljanak, méghozzá azonnal.
Georgios Papanikolaou
(EL) Elnök asszony, elvi kérdés, hogy támogatnunk kell az információhoz és az oktatáshoz való hozzáférést. Ugyanakkor elő kell segítenünk a hozzáférést az európai kultúrához és a világ kultúrájához is, amelyben az írott szó valóban kiemelt helyet foglal el. Ebben az értelemben a könyvek digitalizálása és szabad elérése kívánatos, de csak azzal a feltétellel, amiről ma beszélünk, nevezetesen a szellemi tulajdon abszolút védelmével.
Nekünk is vannak azonban hasonló intézményesített eszközeink az Európai Unióban. Konkrétan az Europeana rendszerre gondolok, amelyet tovább kell erősítenünk és támogatnunk. Az Europeana könyvtár, iskola, filmtár, és zenei archívum is egyben, és természetesen tiszteletben tartja a szellemi tulajdonjogokat, és minden polgár számára szabad hozzáférést biztosít. Az eszközünk tehát megvan. A kérdés az, hogy mint Európai Unió, hogyan tudjuk felhasználni a lehetőségeinket arra, hogy úttörő szerepet játsszunk, és ne csak egyszerűen figyeljük a magánszféra fejleményeit.
Edit Herczog
(HU) Egy újabb példa, hogy átmentünk a Gutenberg galaxisból a digitális galaxisra. A törvényhozás lassúsága az oka, hogy az üzlet megelőzött bennünket. A törvényhozásnak kell felpörögnie. Meg kell előzzük az anarchiát, meg kell akadályozzuk, hogy monopóliumok alakuljanak ki. Garantálnunk kell a szabadságot az olvasóknak, az íróknak és a kereskedőknek egyaránt. Garantálnunk kell a kulturális diverzitást, a kisebb nyelvek egyenlőségét, és mindent meg kell tennünk annak érdekében, hogy fölszámoljuk a digitális írástudatlanságot. Ez a mi dolgunk, s ez nem is kevés.
Helga Trüpel
Elnök asszony, az én feladatom az Europeanáról szóló új jelentés elkészítése, és meg vagyok róla győződve, hogy megfelelő egyensúlyt kell találnunk a szellemi tulajdonjog védelme és a minden felhasználó számára biztosított könnyű hozzáférés között.
Ez azt jelenti, hogy nagyon világosan meg kell határoznunk azt, hogy hogyan reformáljuk meg a szerzői jogot, és a Bizottságnak definiálnia kell, hogy milyen jellegű európai "fair use” (méltányos használat) lenne kívánatos, és melyek a gazdátlan művek. Szeretném megtudni a Bizottságtól, hogy ha tényleg nem akarunk lemaradni az Egyesült Államok mögött, nem kellene-e finanszíroznunk az európai műalkotások digitalizálását, és nem kellene-e jobban finanszíroznunk az Europeanát az új lisszaboni stratégia szerint. Máskülönben a Google-ra hagyunk mindent, és ez nem a legjobb megoldás, ha el akarjuk kerülni a már jelenleg is fennálló monopolisztikus struktúrát.
Rui Tavares
(PT) Elnök asszony, azért ez eléggé vicces, nem gondolja? Amit a Google tett, hogy vette a szellemi tulajdont, és reprodukálta magáncélú használatra, egyértelműen törvényellenes volt már az elején is, hiszen az amerikai Igazságügyi Minisztérium maga is erre a következtetésre jutott. Kisebb léptékben ezt kalózkodásnak neveznénk. Miért lenne más az, ha ezt egyes felhasználók teszik, vagy ha egy olyan hatalmas vállalat, mint a Google?
Az első alapelvünk tehát az legyen, hogy a főszereplők ne kapjanak semmilyen külön privilégiumot.
A második alapelvünk az, hogy nem függhetünk egyetlen monopólium jóakaratától. Mint sok jelenlévő, én is érdekes vállalatnak tartom a Google-t. Úgy gondolom, hogy ez az ötletük előremutató és jó is. Mi történik azonban, ha később megemelik az árakat, mint ahogyan például a tudományos lapok kiadói teszik, és több százszorosára emelik az árakat? Mi történik, ha bizonyos könyvekhez korlátozzák a hozzáférést? Megtehetik, hogy a könyvek 15%-át cenzúrázzák.
Olyan digitális könyvtárra van szükségünk, amely valóban globális, amelyet globális konzorcium - egyetemek részvételével, hogy a minőség ne csökkenjen - és a nemzeti könyvtárak irányítanak; olyan konzorcium kellene, amelyben Európa természetesen nagyobb vezető szerepet és döntéshozási hatalmat kapna, mint jelenleg. A könyvekkel kezdték, ezután majd az európai múzeumok műalkotásai következnek. Európa nem maradhat le erről a hajóról.
Zoltán Balczó
(HU) Amikor most a világ könyvörökségének egy magáncég, a Google általi digitalizálásáról beszélünk, úgy tűnik, mintha csak a jelennel foglalkoznánk. Elhangzott egy felszólalásban, hogy itt vagyunk mi, akik úgyis majd nyomtatott könyvet veszünk a kezünkbe. De ami utat most megnyitunk, az jövő nemzedékek számára is egy olyan lehetőség vagy ártalom lesz, amivel nekünk természetesen törődnünk kell. Tehát itt nem az a fő kérdés csak, ahogy elhangzott, hogy ez kihat az európai kulturális iparágra. Nem, egy ilyen döntés kihat Európa kultúrájára. Tehát rendkívüli veszélye van annak, hogy egy vállalkozás lesz a birtokosa a világ kulturális örökségének vagy a jövőbe nézve majd a kulturális jelenének. Ezért megkerülhetetlen, hogy Európa ezen a téren a maga világos stratégiáját kidolgozza.
Piotr Borys
(PL) Elnök asszony, először is, a digitalizálás óriási lehetőség arra, hogy kulturális, európai és világörökségünket a lehető legtöbb európai számára elérhetővé tegyük. Ez nagyon jól illeszkedik az új lisszaboni szerződés céljaihoz.
Úgy tűnik azonban, hogy ehhez először is szabványosítani kellene a gazdátlan művek kérdését. Ezen a területen mindenekelőtt harmonizált európai megoldásokra lenne szükség a gazdátlan művekből származó bevételek kezelésére. A tagállamoknak erre eltérő megoldásaik vannak.
Másodszor, a nyomtatásban már nem elérhető művek kiadása külön felügyeletet igényel. Véleményem szerint a nyomtatásban már nem elérhető könyvek kérdését is harmonizálni kell. Nem engedhetjük meg, hogy olyan helyzet álljon elő, amelyben nincsenek szigorú szabályok a nyomtatásban már nem elérhető könyvekre. Harmadszor pedig, az európai jogi rendszerben nem fogadhatjuk el a kimaradásos módszert, mert ez lehetővé teszi a Google számára, hogy a szerző beleegyezése nélkül is digitalizálja a műveket.
Szerintem ezen a területen tágabb intézkedéseket kell hoznunk az Európai Unió számára. Azt is gondolom, hogy ha a szó pozitív értelmében versenyezni akarunk a Google-lal, vagy ha éppen együtt akarunk vele működni, akkor fel kell gyorsítanunk az Europeanával kapcsolatos munkát, mégpedig elsősorban a tagállamokban.
Seán Kelly
Elnök asszony, egy kis történettel szeretném illusztrálni a mondanivalómat.
A világ történetének valószínűleg első szerzői jogi esete Írországban történt 1500 évvel ezelőtt, amikor egy Finian nevű szerzetes meghívott egy Columcille nevű szerzetest a kolostorába. Finian akkor éppen egy kéziraton dolgozott. Columcille rájött erre, és minden éjjel felkelt, hogy lemásolja.
Finian nem örült ennek, és vissza akarta kérni a másolatot. Mivel nem kapta vissza, a királyhoz fordult a panaszával. A király meghallgatta az esetet, és ítéletet hozott, ami úgy szólt, hogy - először írül mondom el - do gach bó a lao, do gach leabhar a chóip, vagyis 'minden tehénnek a saját borját, minden könyvnek a saját másolatát'.
Ez ma is ugyanolyan igaz, mint 1500 évvel ezelőtt, mert a szerzői jogot és a szellemi alkotások jogát garantálni kell. Én is azt mondom tehát, hogy 'minden tehénnek a saját borját, minden könyvnek a saját másolatát', azaz minden szerző és művész számára biztosítani kell az őket megillető szerzői jogokat és szellemi tulajdonhoz fűződő jogokat.
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony, a Bizottság mindent megtesz azért, hogy elősegítse a digitális fejlődést társadalmunkban. Nekem úgy tűnik, hogy a Google - és különösen a könyvprojektje - erős integráló tényezőnek bizonyult az Európai Unió számára, mert mint önök is jól tudják - és ez minden újságban olvasható -, a szerzői jog eddig kizárólag a tagállamok és a nemzeti törvényhozások kezében volt.
Most valamilyen közös hozzáállásra van szükségünk, melyhez a Bizottság szívesen ad javaslatokat. A következő Bizottság mindenképpen nagyon komolyan fogja venni ezeket a kérdéseket, és nagy jelentőséget tulajdonít majd nekik. Egyetértünk azzal, hogy a könyveket online elérhetővé kell tenni, mégpedig gyorsan. Ez egyébként mindenképpen meg fog történni, akár akarjuk, akár nem. A legfontosabb az, hogy a szerzők kapjanak anyagi juttatást az online könyvekért. Egy keretirányelv kiadását tervezzük ezekről a kérdésekről - beleértve a közös jogkezelő szervezeteket is, melyeknek átláthatónak és elszámoltathatónak kell lenniük a tagjaik felé. A keretirányelv valamikor 2010 ősze és 2011 tavasza között jelenik majd meg.
Semmiképpen nem szabad lemaradnunk, ezért egyszerű uniós szabályokat javasolunk a gazdátlan és a nyomtatásban már nem elérhető könyvekkel kapcsolatban. Az EU javaslata biztosítani fogja, hogy a könyveket csak előzetes engedély birtokában lehet digitalizálni, és komoly erőfeszítések fognak történni a gazdátlan művek tulajdonosainak felkutatására is.
Ezt a vitát tovább kell folytatnunk. Még egyszer köszönetet mondunk a Jogi Bizottságnak és képviselőtársainknak, Niebler asszonynak és Lehne úrnak, akik kezdeményezték ezt az érdekes vitát.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Bogusław Sonik
írásban. - (PL) Google Books, a Google által kínált új szolgáltatás sokat vitatott kérdéssé vált a közelmúltban. A projekt lényege, hogy szabad hozzáférést ad nagyszámú beszkennelt könyvhöz, amiből 4 millió kötet európai szerző műve. A kialakult helyzet olyan kérdéseket vet fel, mint az internetes szabadság korlátozása, valamint a dinamikusan fejlődő információs társadalom által a jogalkotók elé állított kihívások.
Ahogyan az Európai Bizottság arra nagyon helyesen rámutatott, a szerzői jog védelme alatt álló könyvek digitalizálása során teljes mértékben tiszteletben kell tartani a szerzői jog elvét, és megfelelően honorálni kell a szerzőket, akik a legnagyobb nyertesei lehetnek annak, hogy a szélesebb európai közönség is hozzáférhet a műveikhez. Ugyanakkor azonban a Bizottság felvetette azt a kérdést is, hogy az európai szerzői jogi rendszer vajon képes-e megfelelni a digitális kor kihívásainak: a jelenlegi acquis lehetővé teszi-e az európai fogyasztók számára, hogy elérjék a könyvek digitalizált verzióit? Garantálja-e a rendszer a szerzőket megillető díjak megfizetését?
A Google Books Projekt a könyveket sokkal szélesebb körű olvasóközönség számára teszi elérhetővé, mint a hagyományos könyvtárak. A könyvek ingyenes terjesztése a weben azonban hasonló korlátozásokba ütközik, mint amelyek a zenék közzétételével kapcsolatban fennállnak. A törvények még nem tartanak lépést a digitális kommunikáció fejlődésével, ezért új jogi keretrendszert kell felállítanunk, amely lehetővé teszi a változó valóság szabályozását. Kompromisszumot kell találnunk a Google Books-hoz hasonló projektek előnyei és a szerzői jogok között, hogy a szerzők is megkapják az őket illető anyagi juttatásokat.
(Az ülést 11.50-kor felfüggesztik és 12.00-kor folytatják.)
