Európai űrpolitika: ég és föld között (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a következő kérdések megvitatása:
Pribetich úr által az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság nevében a Tanácshoz előterjesztett, szóbeli választ igénylő kérdés (B6-0482/2008), amelynek tárgya: Európai űrpolitika: ég és föld között, és
a Pribetich úr által az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság nevében a Bizottsághoz előterjesztett, szóbeli választ igénylő kérdés (B6-0483/2008), amelynek tárgya: Európai űrpolitika: ég és föld között.
Toulouse-iként rendkívüli öröm számomra, hogy ezt a vitát én vezethetem.
Pierre Pribetich
a kérdések előterjesztője. - (FR) Tisztelt elnök úr, alelnök úr, miniszter úr! "Itt az idő, hogy újból kigyúljanak a csillagok”.
Beszédemet Guillaume Apollinaire e sorával szerettem volna kezdeni, hogy hangsúlyozzam azt, hogy mennyire fontos az Európai Parlament számára az űrpolitika újbóli elindítása.
Az Európai Unió és tagállami több mint harminc éve dolgoznak együtt egy űrpolitika kidolgozásán, finanszírozásán és fejlesztésén, de sajnos fokozatosan elvesztette fényét és ragyogását.
Igaz, hogy 2003-ban az EK-ESA keretmegállapodással létrehozták az európai űrpolitika alapjait. Az is igaz, hogy az Űrtanács 2007. május 22-i ülésén e keretmegállapodás politikai megerősítést nyert. Ez a csillag azonban még mindig csak pislákol. Európa függetlensége, nemzetközi szerepvállalása, biztonsága és jóléte érdekében egyaránt szükséges, hogy ezt a nagy ívű politikát egy olyan, felülmúlhatatlan ütőkártyává tegyük az iparpolitikában, amelynek munkahelyteremtő és növekedést ösztönző hatása is van; egy, a kulturális, gazdasági és tudományos életre is hatást gyakorló, ambiciózus politikává, amely a nemzetközi színtéren megerősítést kap, és amely alapvető eszköze társadalomnak a kívánt tudás megszerzéséhez.
Az Unió intézményi háromszögében - és hogy ez ne változzon át egy Bermuda-háromszöggé - az Európai Parlamentnek az európai polgárok nevében fontos és nagyobb szerepet kell vállalnia e politika meghatározásában és kidolgozásában.
"Itt az idő, hogy újból kigyúljanak a csillagok”. 2008. szeptember 26-án a Tanács részt vett ebben, és azt akarjuk, hogy a mi kezünk nyoma is látszódjon e politikán. Természetesen ez az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság nevében elmondott beszéd is ebben a szellemben íródott. Ahhoz, hogy a helyes utat követhessük, alapvető fontosságúnak tartom, hogy emlékeztessek az űrpolitika létrehozásának alapvető elemeire.
Először is, ott van a költségvetés kérdése. Mostantól egy külön költségvetési tétel létrehozását kérjük, amely tükrözi és nyíltan megmutatja az európai űrpolitika iránti elkötelezettségünket.
Az űriparnak kellő mértékű állami támogatásra van szüksége ahhoz, hogy fokozni tudja kutatási és fejlesztési kapacitását, és hogy - egyszerűen csak - nyereséges maradjon, hiszen a nemzetközi verseny kiélezett és kegyetlen.
Míg az Egyesült Államok, Oroszország, Japán, sőt, India is jelentős mértékben növelik űripari költségvetésüket és megsokszorozzák állami megrendeléseik számát, mi, európaiak még úgy keressük a megfelelő finanszírozási forrást nagyra törő céljaink megvalósításához, mint mások az elvesztegetett idejüket.
Tekintettel mindezekre, milyen kezdeményezéseket tehet a Bizottság az európai űrágazat támogatásának javítása érdekében, azért, hogy ez az ágazat ne csak egy legyen a sok közül, hanem olyan meghatározó szereplővé váljon, amely mindenkor válaszokat ad az űrpolitika minden területén megjelenő, növekvő és globális igényre.
A második pont az egyrészről a Galileo és az EGNOS, másrészről a GMES programokhoz kapcsolódó alkalmazásokra vonatkozó stratégiai lehetőségek kérdése, az irányítás szempontjából nézve; egy olyan hatékony struktúrát kell létrehozni, amely egyértelmű irányítással fokozott hatékonyságot teremt valamennyi európai űrprogramban.
Végül ott van az űrkutatás kérdése. Mi az európai űrpolitika hosszú távú jövőképe, és mik a céljai? A távoli űr felkutatása évtizedekig tartó projekt, amihez hosszú távú jövőképre és ambícióra van szükség.
Mindezek Kennedy elnök beszédét idézik, aki az amerikai nép figyelmét új, addig még felfedezetlen tájakra irányította. Az 1969. július 21-e kétségkívül a legfantasztikusabb lépést jelentette az emberiség technológiai történelmében, és óriási mértékben felgyorsította minden űrkutatási és hétköznapi iparág fejlődését.
Adjunk e nemzetek közösségének egy hosszú távú jövőképet. Itt vagyunk, e hosszú út egyik meghatározó pontjánál. Európa válaszútnál áll az űrpolitikával kapcsolatban. Az űr ma már rendkívül sok szempontból fontos számunkra. A tudománytól a védelemig az űrhöz számtalan különféle ágazati tevékenység kapcsolódik, például a környezetvédelem és a kkv-k fejlesztése is.
Kerüljünk közelebb a felhasználókhoz és növeljük az összegyűjtött adatok használhatóságát és minőségét! Legyünk az űrpiac vezetői! Tartozunk azzal a jövő generációinak, hogy megerősítjük ezt az európai űrpolitikát, és meghozzuk az ahhoz szükséges legfontosabb döntéseket, hogy egy forradalmian új, ultramodern Európát állítsunk pályára a jövő nemzedékei számára.
Az űr Európa új határa. A történelem könyvében még üresen állnak a lapok. Tegyünk róla, hogy a történelem alakulásának Európa ne csak részese, hanem meghatározó szereplője legyen! Ezért itt az idő, hogy újból kigyúljanak a csillagok!
Jean-Pierre Jouyet
Tisztelt elnök úr, a Bizottság tisztelt alelnöke, Verheugen úr, tisztelt képviselők! A Pribetich úr, kétségkívül nagyon fontos kérdésekről beszélt, nehéz lesz utolérni azt a lelkesedést, amellyel elénk tárta kérdéseit és amellyel kiállt azok mellett.
Amint azt Ön is elmondta, az űr rendkívül fontos eszközzé vált valamennyi európai ország számára. E küldetések révén új tudásra tehetünk szert, legyen szó a Föld megfigyeléséről, a tengerkutatásról vagy a műholdas időjárás-előrejelzésről. A műholdas távközlés és navigáció hozzájárul gazdaságunk növekedéséhez. Az űr, diszkréten, de nagyon határozottan, a modern élet szerves részévé vált.
Ahogy Ön is említette, az űr olyan eszköz is, amely lehetővé teheti, hogy Európa együtt dolgozzon egy közös cél érdekében, ez pedig segíti az európai identitás kialakulását. Ennek szellemében a francia elnökség Valérie Pécresse közreműködésével a múlt év júliusában első alkalommal rendezte meg az űrügyekért felelős európai miniszterek találkozóját Kourou-ban, az európai űrállomás helyszínén. Az Európai Parlamentet Rovsing úr képviselte, és ezért köszönetet mondok neki.
A találkozó lehetővé tette, hogy az űrpolitikával kapcsolatban közös európai jövőképet alakítsunk ki az európai űrpolitika három meghatározó szereplőjének, azaz az Unió, az Európai Űrügynökség és a tagállamok szerepvállalására alapozva, ugyanakkor elismerve az Unió nagyszámú feladatát. Biztosak vagyunk abban, hogy e három szereplő együtt nemzetközi szinten is meghatározó űrhatalommá teszi Európát.
Valamennyi európai javát szolgáló európai űrpolitika kialakításához először is az Unió valamennyi tagállama számára nyílt és azonos szintű hozzáférést kell biztosítanunk az űrpolitika által teremtett előnyökhöz. Másodszor, meg kell szilárdítanunk az űrágazatban meglévő koordinációs mechanizmusokat az európai szakértelem, valamint a közösségi, illetve kormányközi és nemzeti forrásokból finanszírozott beruházások tekintetében is. Végül, mindenképpen javítani kell a polgári és a katonai űrprogramok közötti összhangot.
Mindezek érdekében az Uniónak, az Európai Űrügynökségnek és a tagállamoknak független, megbízható és kedvező árú hozzáférést kell biztosítaniuk, hogy mindannyian kihasználhassuk az űr által nyújtott előnyöket; ezeket mindenképpen biztosítani kell legnagyobb partnereink számára. Ehhez természetesen az is kell, hogy megerősítsük az Európai Unió szerepét az európai űrpolitikában.
Az Uniónak össze kell hangolnia az űralkalmazások iránti igényeket, át kell tekintenie a felhasználói követelményeket, ki kell jelölnie a prioritásokat és gondoskodnia kell a szolgáltatások folyamatosságáról. Különös tekintettel az elkövetkező pénzügyi tervekre az Unió szintjén már eszközöket és közösségi finanszírozási rendszereket is kidolgoztunk az űrágazattal kapcsolatos szempontok figyelembevétele érdekében.
Az Űrtanács szeptember 26-i ülése után lehetővé vált, hogy pályára állítsuk a két vezető, a Galileo EGNOS és a GMES programokat és - ha mondhatom - megerősítsük azok jelentőségét. Ami a Galileo EGNOS programot illeti, az Európai Unió gratulálhat magának, miután sikerült nagyon sok együttműködési megállapodást aláírni harmadik országokkal, például az Egyesült Államokkal, Kínával, Izraellel, Dél-Koreával, Ukrajnával és Marokkóval.
Ugyanezen a szeptember 26-i ülésen a résztvevők hangsúlyozták a Bizottság, az Európai Űrügynökség és a tagállamok közötti koordináció fontosságát a kutatás és a fejlesztés terén, különösen a műholdas navigációs rendszerek tekintetében.
Ami a GMES programot illeti, a december 1-jei és 2-i tanácsi ülésen várhatóan meghatározzák az Unió és a tagállamok közötti partnerség alkalmazandó irányvonalait és feltételeit, továbbá jogalkotási javaslatokat terjesztenek elő, hogy a program még 2009 vége előtt hivatalos formát kapjon. Már most tájékoztathatom Önöket arról, hogy a Tanács véleménye szerint e program csak akkor lehet sikeres, ha a közjó érdekeit szolgáló megközelítést alkalmazzuk. Gyorsan életbe kell léptetni továbbá egy adatvédelmi politikát is.
Végül négy prioritást kell szem előtt tartanunk, amelyet Pribetich úr is említett: az első az űrrel és az éghajlatváltozással kapcsolatos, tekintettel arra, hogy e téren az űralkalmazások hozzájárulása rendkívül egyedi. A második az űrrel kapcsolatos tevékenységeknek a lisszaboni stratégiához való hozzájárulása. A harmadik az űr és a biztonság kérdésével kapcsolatos: európai szinten gondoskodnunk kell az európai űreszközök és űrszemét nyomon követéséről és felügyeletéről. Végül, a negyedik kiemelt kérdés az űrkutatás, ami politikai prioritás, és egyben az egész bolygó számára kiemelt fontosságú terület, ahol Európának egy világméretű program keretében kell cselekednie.
E tekintetben Európának ki kell dolgoznia egy közös jövőképet és egy hosszú távú stratégiai tervet, valamint kibővített nemzetközi együttműködési keretben párbeszédet kell folytatnia más államokkal; ezzel kapcsolatban a Tanács örömmel vette tudomásul a Bizottságnak azt a bejelentését, hogy 2009-ben magas szintű politikai konferenciát szervez, ahol a világnak az űrkutatással kapcsolatos, hosszú távú jövőképét fogják megvitatni.
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim, az európai űrpolitika megújult jövőképe tehát a tagállamok új elkötelezettséget szemlélteti, egy olyan elkötelezettséget, amely ezt a kivételes európai célt fogja szolgálni. Biztos vagyok benne, hogy a Parlament döntései is ezt visszhangozzák majd.
Günter Verheugen
Tisztelt elnök úr, a Tanács tisztelt soros elnöke, hölgyeim és uraim! Nagyon hálás vagyok Pribetich úrnak, hogy egy ilyen kifejezetten műszaki jellegű téma kapcsán kedvenc francia költőm, Guillaume Apollinaire egy verssorát idézhetem: "Il est grand temps de rallumer les étoiles”. Azt hiszem, hogy a francia elnökség már eddig is jelentős lépéseket tett annak érdekében, hogy az európai űrpolitikának megadja azt a rangot, amit az valóban megérdemel.
Az elmúlt években nagy előrelépéseket tettünk: először sikerült kidolgoznunk egy európai űrpolitikát. Rendelkezünk a közös európai politikai kerettel, amelyben a Bizottság koordinációs szerepet tölt be. Sikerült magas szintű megállapodást elérni az európai űrpolitika stratégiai, környezetvédelmi és gazdasági fontosságáról. Ezt senki sem ellenzi. Külön szeretném kiemelni az Európai Űrtanács július végi ülését, a francia guyanai Kourou-ban található űrközpontban, ahol - első alkalommal - világossá vált, hogy Európa készen áll az űrbe vezető útra.
Emellett bizonyítani tudtuk az európai űripar magas szintű versenyképességét. Ha összehasonlítjuk azt, hogy Európa mennyit tud költeni az űrben folytatott tevékenységekre, azzal, amennyit például amerikai barátaink költenek, jó helyzetben vagyunk. Európa vezető szerepet tölt be a műhold-technológiában és a hordozórakéta-technológiában. Mi rendelkezünk a legjobb hordozórakétákkal a világon. Kourou-ban olyan infrastruktúrát hoztunk létre, amelynek nincs párja a világon. A nemzetközi űrállomás számára általunk készített űrlaboratórium bizonyítja az európai űrtechnológia magas színvonalát. Nagy örömmel tölt el, hogy az ESA egy sor olyan sikeres expedícióval büszkélkedhet naprendszerünkön belül, amellyel más országok nem.
Nekünk, európaiaknak, abszolút semmi okunk arra, hogy mások mögé bújjunk. Az Európai Bizottság és az ESA között kiváló az együttműködés, a munkamegosztás problémamentesen működik. Ezt a hatékony együttműködést látva a legkisebb okunk sincs arra, hogy változtassunk az e területen kialakított struktúrákon.
Ugyanakkor még mindig vannak megoldandó problémák. Nem rendelkezünk független hozzáféréssel az űrhöz. Nem tudunk embereket küldeni az űrbe, illetve visszahozni onnan. El kell döntenünk, hogy hosszú távon akarunk-e másoktól függeni. Nem titkolom véleményemet Önök előtt: Európának független és biztonságos hozzáférésre van szüksége a világűrhöz. Azon is el kell gondolkodnunk, hogy a naprendszer kutatását célzó, következő jelentős küldetések milyen formában valósuljanak meg. Véleményem szerint a következő nagy küldetésre csak a teljes emberiség nevében végrehajtott feladatokként lehet tekinteni. Kerülnünk kell mindenféle nemzeti vagy regionális versenyt. Politikánkkal mindenesetre arra törekszünk, hogy a lehető legmagasabb szintű együttműködést valósítsuk meg. Erről szól majd az a konferencia, amelyről Jouyet úr az imént beszélt, és amelyet a Bizottság szervez a jövő évre.
Azért, hogy ez mindenki számára világos legyen, meg szeretnénk vitatni, hogy mi legyen az a következő nagy misszió, amely több mint az űrtechnológia pusztán műszaki alkalmazása? Mi legyen az a következő nagy misszió, a következő nagy cél, amely kielégítheti az emberiségnek az űr megismerése iránti vágyát? Az űrhöz kapcsolódó technológia teljességgel elengedhetetlen civilizációnk, biztonságunk és gazdaságunk számára. Gondoljunk csak a kommunikációs technológiákra vagy pénzpiacokra, amelyek működése egyáltalán nem lenne lehetséges műholdak nélkül.
Egyetértek azzal, hogy ezzel kapcsolatban jelen van egy jelentős biztonságpolitikai elem. Ezt nem hagyjuk figyelmen kívül. Sikerült egy rendszeres és strukturált párbeszédet kialakítani a Tanáccsal és a Bizottsággal, amelyben az Európai Védelmi Ügynökség és az Európai Unió Műholdközpontja is részt vesz. E párbeszéddel az a célunk, hogy hatékonyabb együttműködést hozzunk létre a polgári, a biztonsági és a katonai űrtevékenységek között.
Ami a környezetvédelmet illeti, a jelenleg fejlesztés alatt álló GMES-rendszer (globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés)Európa válasza a globális környezeti válságra. Ez a rendszer biztosítja majd számunka azokat az adatokat és információkat, amelyekre szükségünk van ahhoz, hogy előrelátóan cselekedhessünk, illetve reagálhassunk a bekövetkező katasztrófákra. Természetesen a két kiemelt fontosságú projektünk, a GMES és a Galileo, jelentős mértékben hozzájárul a lisszaboni stratégia végrehajtásához, erős ipari és technológiai alapot szolgáltatva Európában az űrtechnológiai alkalmazásokhoz.
Ami a GMES-t illeti, nagy örömmel mondhatom el Önöknek, hogy néhány napja a Bizottság - javaslatomra - közleményt fogadott el, amely a GMES finanszírozásának megszervezéséről, illetve a GMES-hoz kapcsolódó együttműködési kérdésekről szól. Néhány nap múlva a Versenyképességi Tanács is megvizsgálja ezt. Elmondható, hogy a GMES jó úton halad. Megkezdődtek az első demonstrációs projektek, és - amennyire én látom - képesek lesznek tartani a határidőket. Az ESA-val mindenben egyetértünk a GMES űrtechnológiai infrastruktúrájával kapcsolatban. Az ESA már nagyon jó eredményeket ért el az európai műholdak fejlesztésével kapcsolatban, amelyre szükségünk van e rendszerhez, tehát jók a kilátások.
Egy dolog azonban még mindig megoldásra vár. A közösségi költségvetés csak a kutatáshoz nyújt finanszírozást a GMES számára, a működéshez már nem. Jövőre, első alkalommal, egy kis összegű működési támogatásra lesz szükségünk, amit már egyeztettünk a költségvetési hatósággal. Találni kell viszont egy hosszú távú megoldást is, mivel a GMES nem olyan rendszer, amely tudná magát finanszírozni. Fog jövedelmet termelni, de az soha nem fogja fedezni a költségeket. A GMES egy európai infrastrukturális projekt, és mint olyannak, biztosítanunk kell a hosszú távú finanszírozását.
Jövőre kidolgozunk egy pontos menetrendet és cselekvési tervet a GMES-kezdeményezés jövőbeni végrehajtására vonatkozóan. Összefoglalásképpen a Bizottság 2009-ben javaslatot terjeszt elő a GMES 2011-es kezdeti kiépítésének finanszírozására, részletes hatásvizsgálat és költség-haszon elemzés alapján.
A Galileo-programról már beszéltünk. Csak azt szeretném még hozzátenni, hogy a hatékony intézményközi együttműködés eredményeként a Galileo és az EGNOS program ma már szilárd jogalappal bír, és megkezdheti működését. A Galileo és az EGNOS végrehajtása szintén a terv részét képezi, de természetesen még látnunk kell, hogy a GNSS-rendelet azon követelményét, miszerint a Galielo-rendszert 2013-ra működőképessé kell tenni, az ipar is megvalósíthatónak tartja-e. Ez a pályáztatási eljárás során ki fog derülni.
Arra szeretném buzdítani az európai űripart, hogy használja ki a Galileo által jelentett hatalmas előnyt, a lehető legszorosabban működjön velünk együtt és mozgósítsa minden erőforrását. Számunkra a Galileo az egyik legfontosabb, ha nem a legfontosabb iparpolitikai projekt, és biztosítanunk kell a zökkenőmentes működését.
Ez azt jelenti, hogy foglalkoznunk kell az állásfoglalásban felvetett kérdésekkel, például a verseny kérdéseivel, amelyek a nemzetközi üzleti gyakorlatok és a közbeszerzési piacok kapcsán merülnek fel. Tény, hogy az űriparban különböző nemzetközi rendeletek vonatkoznak a közbeszerzési gyakorlatokra. Ezek attól függően változnak, hogy áruk vagy szolgáltatások beszerzéséről van-e szó, de mindenekelőtt attól, hogy mely országok írták alá a vonatkozó megállapodásokat. A Galileo kiépítési szakaszára vonatkozó szerződések odaítélésének folyamata során a Bizottság szigorúan alkalmazta a kölcsönösség elvét, és reméljük, hogy ez lendületet adott a harmadik országokkal a piacok kölcsönös megnyitásáról folytatott tárgyalásoknak.
És végül még valamiről szeretnék beszélni - nagyon hálás vagyok azért, hogy a Parlament mérlegelte ezt a szempontot -, a kis- és középvállalkozások az európai űrtevékenységekben való részvételének kérdéséről. Ez nagyon fontos számomra, mivel csak néhány nagy európai szereplő tevékenykedik az űriparban. Mindössze maroknyi olyan európai ország van, amely képes valóban jelen lenni ebben az ágazatban. Viszont sok más ország végez kapcsolódó tevékenységeket, és nagy örömmel látom, számos tagállamban - az új tagállamokban is - egyre mélyebben foglalkoznak az űrtechnológia valamely speciális szeletével kis- és középvállalkozások, amelyek sok esetben rendkívül összetett és igen korszerű termékeket és szolgáltatásokat állítanak elő. Ezért fontos, hogy biztosítsuk, hogy a kis- és középvállalkozások megfelelő arányban jussanak megrendelésekhez a nagy projektekben. Ezt az arányt 40%-ban állapították meg, és a Bizottság minden tőle telhetőt megtesz annak biztosítása érdekében, hogy ezt a százalékos arányt be is tartsák.
Ez nem pusztán gazdasági, hanem politikai kérdés is, mivel ennek révén biztosíthatjuk, hogy a világűrrel kapcsolatos európai tevékenységek ne csak néhány nagy európai ország kiváltságai legyenek, hanem a 27 ország mindegyike részt vállalhasson az ágazatban és élvezhesse annak az előnyeit.
Etelka Barsi-Pataky
Köszönöm a szót, elnök úr. A parlamenti határozatunknak az a címe, hogy "Hogyan hozzuk le a világűrt a földre?”. Kedves kollégák, egy átlag európai polgár 50 műholdat használ egy nap. A világűr felhasználása észrevétlenül vált a mindennapjainkká. A kérdés, hogy képes-e Európa közreműködni ebben a folyamatban, képes-e aktívan alakítani a világűr hasznosítását.
Néhány megállapítást kell tennünk. A világűr közös és globális értékünk. Európa számára tehát kiemelten fontos a nemzetközi együttműködés. Azonban ebben Európa csak akkor képes érdemben kivenni a részét, ha megteremti politikai, technológiai és operatív önállóságát. Ez tehát a Parlament számára fontos.
Az elmúlt időszakban bekövetkezett globális pénzügyi és részben már gazdasági válság következtében ma már világosan tudjuk, hogy jelentősen felértékelődnek a versenyképességünket szolgáló high-tech kezdeményezések, egyik ilyen a világűr hasznosítása.
Továbbá az előttünk álló kihívások és a hozzájuk kapcsolódó megoldandó feladatok tekintetében egyre inkább támaszkodunk az űrtechnológiákra. Ilyen például az éghajlatváltozás megértése és nyomon követése, vagy biztonságunk megteremtése a védelemben, az egyre gyakoribb katasztrófák elhárításában, vagy az egyre szélesebb körű navigációs-kommunikációs szolgáltatásokban.
Stratégiai kérdésekről beszélünk tehát ma itt. Az Európai Parlament építő módon kívánja kivenni a részét ebben a folyamatban. Elsősorban azzal, hogy támogatjuk az uniós intézmények és a kormányközi intézmények közötti strukturált párbeszédet, és ezzel úgy gondoljuk, hogy meg van teremtve minden tagállam számára a részvétel lehetősége, a nyílt és igazságos hozzáférés.
A közös európai projektünk, a Galileo sok vonatkozásban utat tört. Hogy néhányat említsek: gyakorlatilag létrejött a mintául szolgáló Galileo intézményközi panel, amely szorosabbra fűzi az együttműködést, vagy nagy projektjeink esetében a szükséges közös finanszírozást is rögzíteni tudtuk, beépült az európai költségvetésbe, de ez csak a kezdet. A Galileo program, ahogy Verheugen biztos említette, rögzítette a kkv-k részvételét, hiszen ma már tudjuk, hogy a spin-off cégek lesznek alkalmasak arra, hogy nagyot alkossanak a high-tech világában.
Az Európai Néppárt-Európai Demokraták számtalan javaslatot tettek, ez vonatkozik egyrészt az iparpolitikánkra, ahol nagyon sok mindent kell még behozni ahhoz, hogy alkalmas legyen alapul szolgálnia. Továbbá erősíteni kell szerepünket a kutatás-fejlesztésekben, azonkívül pedig a védelem- és biztonságpolitikában is szükségesek ezek a képességek. Így válik az európai világűr-politika Európa identitásának részévé. Köszönöm a szót.<
Silvia-Adriana Ţicău
A műholdas navigációs rendszerek és a műholdalapú távközlési hálózatok, szolgáltatások és alkalmazások olyan eszközök, amelyekbe az Európai Uniónak be kell fektetnie.
A kutatás a lisszaboni stratégia egyik alapvető pillére. A Galileo program az európai kutatás egyik kiemelt projektje, tekintve, hogy milyen potenciális felhasználásai lehetnek a forgalomirányításban, az éghajlatváltozás hatásainak nyomon követésében, valamint a vészhelyzetek és természeti katasztrófák esetén való fellépésben.
A múlt évben az Európai Parlamentnek - a Bizottsággal és a Tanáccsal vállvetve - sikerült meghatároznia a Galileo projekt finanszírozásához szükséges forrásokat, amely projektet az Unió egyik stratégiai projektjeként jelöltek meg. Hangsúlyozni szeretném a világűrhöz kapcsolódó iparpolitika kidolgozásának fontosságát.
Ezenkívül szeretném emlékeztetni Önöket arra, hogy a Galileo-rendelet meghatározza a kkv-k részvételének szintjét a világűrrel kapcsolatos európai politikában. Eljött az ideje, hogy az űrkutatással kapcsolatban Európa közös jövőképet és stratégiai tervet dolgozzon ki.
Anne Laperrouze
Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Úgy tűnik, mindannyiban egyetértünk abban, hogy az űrpolitika alapvető elemévé vált társadalmunk jövőjének.
Összefoglalóan három kiemelt fontosságú területről beszélhetünk: biztonság és védelem, a környezeti katasztrófák elleni védelem, valamint új szolgáltatások biztosítása emberi tevékenységekhez.
Igen, hölgyeim és uraim, nekünk, európaiaknak, el kell ismernünk, hogy a világűr jelentősége egy stratégiai védelmi dimenzióval is bővült. Tudom, vannak olyan képviselőtársaim, akik vitatják ezt. De a bolygó megfigyeléséről gondoskodni kell hosszú távon, hogy tanulmányozhassunk lassú, dinamikus változásait, különös tekintettel azokra az emberi tevékenységek által kiváltott változásokra, amelyek hatással vannak a globális éghajlatra, a természeti erőforrásokra és a biodiverzitásra.
Ugyanakkor rengeteg közpolitikához és gazdasági tevékenységhez van szükség az űrbéli megfigyelő rendszerek által szolgáltatott információkra és előrejelzésekre. Különösen ez adja meg az európai GMES jelentőségét a globális GEOSS-folyamatban. Az űrpolitikáknak egyre nagyobb hatásuk van a tudományos kutatásokra, a technológiai innovációra és - mindezeken túl - serkentik a képzelőerőnket is. E tekintetben az űrkutatási és a bolygókutatási programok mostantól rendkívül fontos szerepet töltenek be.
A távközlés és a televíziózás, a GPS, de akár az időjárás-előrejelzés vagy a telemedicina is óriási változást hozott életünkbe. Már el sem tudjuk képzelni, mi történne, ha a műholdak nem működnének.
Az űrtechnológia terén - nevezetesen az Ariane rakéta sikerével - szerzett tapasztalatok önmagukban elég indokot szolgáltatnak egy valódi európai űrpolitika megvalósításához. A függetlenedésre irányuló célunkhoz kapcsolódóan megjegyzem, hogy nem elég a felelősségteljes irányítás megvalósítása, hanem természetesen megfelelő finanszírozásra is szükség van.
Az Európa által követett űrpolitika meg fogja mutatni, hogy Európa mit is akar valójában: hogy világszinten befolyásos szereplő maradjon, többé-kevésbé csak partneri szerepet vállalva, vagy hogy erős Európává váljon, amely meghatározó szerepet tölt be a világ irányításában, és amely képes megoldani az emberiség jövője előtt álló legnagyobb problémákat.
Patrick Louis
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Korábban, a Közlekedési Bizottság előadójaként, lelkes támogatója voltam a Galielo projektnek.
Ma azt látjuk, hogy intézményeink mindenhatósága és technokrata tétlensége miatt ez a központi projekt megfeneklett. Minden egyes alkalommal, amikor az Unió elzárkózott az államok közötti szabad és változtatható együttműködéstől, sterilizálták a magánkezdeményezéseket, növelték a költségeket és gátolták a rivális, hozzáértő és szilárd konzorciumok létrejöttét. Viszont ha az államok szabadon szövetséget kötöttek, a projektek mindig sikerrel jártak.
Ezért itt, csakúgy, mint máshol, intézményeink egyszerűen csak pótszerepet töltenek be, mindent irányítani akarnak, ahelyett, hogy inkább csak keveset garantálnának. Egy dolgot ne felejtsünk el: míg a világűrrel foglalkozunk, két lábbal elsősorban a földön járjunk!
Giles Chichester
Tisztelt elnök úr! Gyermekkori álmom volt, hogy a világűr egyik úttörője legyek, bár gondolom ezzel sok más gyerek is így volt. 1969-ben, amikor már felnőttem, nagy hatással voltak rám a Holdra szállásról visszaküldött képek, különösen a Föld űrbéli látványa, amelyet a televízióból láthattunk. A világűr ma már kevésbé kelt szalagcímeket, viszont rendkívül fontos mindazon okokból, amelyeket az előttem felszóló kollégáim már ismertettek. Üdvözlöm az Európai Unió űrpolitika iránti elkötelezettségét.
Egy éve ellátogattam Washingtonba, a NASA Goddard űrrepülési központjába, nemrég pedig az ESA-hoz, az Európai Űrügynökséghez, Rómába, és számomra azok a képek, amelyeket munkájukról mutatni tudnak, az űrt mindennél izgalmasabbá teszik. Tény, hogy minél többen látják ezeket a képeket, annál többen lesznek, akik a világűrt közelebb hozhatják a Földhöz. De a legnagyobb felismerésem az volt, hogy az űr felhasználása mennyire jelentős a tudomány, a kutatás és a gazdaság szempontjából, és milyen nagy jelentősége van a műholdaknak és azok fellövőinek.
Biztos úr, tudomásomra jutottak a műhold-üzemeltetők azzal kapcsolatos aggályai, hogy meg kell felelni a spektrumhasználatra és a műhold "lábnyomokra” vonatkozó a nemzetközi megállapodásoknak. Attól tartanak, hogy ha tolerálják a nemzetközi megállapodások bárminemű megsértését, akkor más régiók is meg fogják sérteni azokat. Az űrkutatás hatékonysága alapvetően a közösen elfogadott jogszabályok és elvek betartásán alapul, ezért remélem, a Bizottság őket és bennünket is biztosíthat erről. Sokat mesélhetünk majd a világűr kapcsán elért eredményekről és a távlati lehetőségekről.
Teresa Riera Madurell
(ES) Tisztelt elnök úr, biztos úr, Pribetich úr! Véleményem szerint az Önök javaslata igen átfogó és kiegyensúlyozott. Gratulálni szeretnék Önnek, hogy nagyobb világosságot teremtett, így jobban láthatjuk a csillagokat.
Az Európai Uniónak kétségkívül feladata, hogy meghatározza Európa űrpolitikai céljait az űrpolitikát az európai emberek és gazdaság javára fordítva, továbbá független és megbízható hozzáférést biztosítva ahhoz.
Szintén elégedett vagyok a Tanács szeptemberi következtetéseivel, amelyek hasznos politikai kötelezettségvállalást jelentenek az európai űrpolitika kidolgozása tekintetében.
A legfontosabb kérdés a Galileo és az EGNOS, valamint a globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés (GMES) időszerű alkalmazása, ami segítséget nyújt majd a környezetünkre hatást gyakorló európai politikák értékelésében és végrehajtásában.
Ami a finanszírozást illeti, az európai űrpolitika tekintetében meg kell találnunk azokat a megfelelő finanszírozási eszközöket, amelyek - a hetedik keretprogramban meghatározottak mellett - lehetővé teszik a közép- és hosszú távú tervezést. Egy külön költségvetési fejezet létrehozása az Európai Unió elkötelezettségét fogja bizonyítani e politika iránt, növelni fogja a tisztánlátást és az átláthatóságot, most, a lisszaboni szerződés rendelkezéseinek hatálybalépésére várva.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Tisztelt elnök úr! Nagyon örülök, hogy űrprogramunkat az oroszokkal együttműködésben hajtjuk végre. Ugyanakkor nem szabad elfelednünk, hogy a háttérben ott van egy másik partner is - Ukrajna -, amellyel együttműködést kell kialakítanunk. A legjobb szovjet rakétákat Ukrajnában építették. Ukrajna hatalmas potenciállal rendelkezik az űrkutatás és űripar terén: ezt el kell ismernünk és fel kell használnunk a közjó érdekében.
A másik gondolatom pedig a Galielo-programmal kapcsolatos. Ne feledjük, hogy ez a program rendkívül nagy szerepet kaphat, illetve kell is kapnia a katonai misszióink szempontjából is. Fontos, hogy e rendszer katonai célú felhasználására megfelelő óvintézkedések mellett kerüljön sor, hogy biztosítsuk, hogy a program más résztvevői - itt elsősorban Kínára gondolok - ne tudják megakadályozni céljaink elérését.
Elnök
Mielőtt átadnám a szót a Tanácsnak, érdekességként megemlíteném, hogy a Parlament képviselői közül hárman is augusztus 5-én születtünk, azaz akkor, amikor Neil Armstrong. Azért tudom ezt, mert én is akkor születtem. Most pedig hallgassuk meg a Tanácsot.
Jean-Pierre Jouyet
Ez nem lep meg, tisztelt elnök úr, gratulálok, Ön méltó erre!
Tisztelt elnök úr, a Bizottság tisztelt alelnöke, tisztelt képviselők! Nagyon rövid leszek, hiszen már sok minden elhangzott erről a témáról.
Először is, a felszólalásaik és a vita megmutatta, hogy mindenkit mennyire érdekel az európai űrpolitika. Mindannyian egy közös, egyesítő európai projekt után kutatunk. Olyan európai projektek után, amelyek valóban ösztönzőleg hatnak, és amelyek biztosítják, hogy európaiak új generációi csatlakozhassanak ehhez a kivételes kalandhoz.
Tehát, mint már hangsúlyoztam, olyan projektekre van szükségünk, amelyek javítják a polgárok mindennapi életét. Olyan projektekre, amelyek valóban a versenyképesség javítását, a különböző európai ipari partnerek közötti kapcsolatok kialakítását, valamint a tevékenységek támogatását célozzák ebben a gazdasági válságban. Olyan projektekre, amelyek Európát láthatóvá és olyan globális szereplővé teszik, amelynek nagy befolyása van korunk globális kihívásainak kezelésében, legyen szó az éghajlatváltozás elleni küzdelemről, fejlesztési kérdésekről, vagy a partnereinkkel kialakítandó stratégiai egyensúlyról.
Azt hiszem, hogy ez a vita világosan megmutatta, hogy nem dőlhetünk hátra, hanem minden eszközünkkel, minden együttműködési képességünkkel erre a rendkívül szimbolikus európai projektre kell koncentrálnunk: az európai űrpolitikára.
Günter Verheugen
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Hálásan köszönöm, hogy ilyen átfogóan támogatják az európai űrpolitikát! Nagyon szeretném, ha ez a támogatás akkor is megnyilvánulna, amikor megállapítjuk egy állandó és tartós, űrbéli európai jelenlét pénzügyi alapjait. Felhívnám a figyelmüket arra, hogy versenytársaink nem tétlenkednek. A világ más régiói már régen megelőztek bennünket, nekik már vannak terveik a jövőbeni lépéseikre vonatkozóan. Ha nem tudunk új projekteket kijelölni és új technológiákat kifejleszteni, nem leszünk képesek megőrizni vezető szerepünket az űrtechnológiai alkalmazások terén, mivel egyszerűen nem rendelkezünk majd a szükséges tudományos és kutatási alapokkal.
Ezért is vagyok nagyon hálás mindazért, amit ma itt elmondtak. Ha együttműködünk a tudatosság növelése érdekében, elmondhatjuk az európai polgároknak azt a történetet, amit Chichester úrtól hallottunk, hogy az európai űrprojektek kapcsolódási pontot jelenthetnek valamennyiünk számára.
Elnök
A vitát lezárom.
