A nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról és a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződés (TNP) jövőjéről (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Beer asszony Külügyi Bizottság nevében előterjesztett jelentése, amely a következőt tartalmazza:
a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról és az atomsorompó-szerződés jövőjéről szóló Tanácshoz benyújtott európai parlamenti ajánlásra irányuló javaslat.
Angelika Beer
, előadó. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a több ezer nukleáris fegyver létezése a hidegháború legveszélyesebb öröksége. Ezek nem az én szavaim, hanem Obama elnöknek az előttünk álló legnagyobb fenyegetéssel kapcsolatban nemrég Prágában tartott beszédéből származnak. A biztonság szempontjából ez minden más kérdésnél fontosabb a 21. században.
Hallottunk hasonló szavakat az elmúlt években, például amerikai stratégiai szakemberektől, Kissingertől és Sam Nunntól, akik egy nukleáris fegyverek nélküli világhoz vezető konkrét utat határoztak meg. Magas rangú európai politikusok is csatlakoztak, sőt az ENSZ-főtitkár 5 pontos leszerelési tervet határozott meg. Soha nem volt alkalmasabb az idő arra, hogy végre újra beszélni kezdjünk a nukleáris leszerelésről.
Ne feledkezzünk meg arról, hogy az elmúlt években csak visszaesés volt tapasztalható. Az atomsorompó-szerződés felülvizsgálatára vonatkozó konferencián folytatott tárgyalások kudarcba fulladtak. Ez jövőre nem ismétlődhet meg. Nekünk, európaiaknak most kell bebizonyítanunk, hogy komolyan gondoljuk a leszerelést. Ha az EU előrelép, követendő példát teremthet; ezért teljesen értetlenül állok az előtt, hogy e Ház többsége nyilvánvalóan miért nem akarja támogatni ezeket a tömegpusztító nukleáris fegyverek csökkentésével kapcsolatos ambiciózus célokat.
A Külügyi Bizottságon belüli konzervatív csoport által javasolt módosításözön a feje tetejére állította a jelentésemet, valamint arra vonatkozó célját, hogy a leszerelésről szóljon és a Tanács elé ajánlást terjesszünk, és egy gyenge, toldozott-foltozott szöveggé változtatta. Parlamentként egyik felelősségünk, hogy most foglaljunk állást, nem utalhatjuk át későbbi időpontra vagy más parlamenteknek.
Azért lobbizunk a nukleáris fegyverekről szóló egyezmény és a Hirosima-Nagaszaki Jegyzőkönyv támogatásáért, mert a leszerelés lehetséges. Nem valami ostoba és távoli illúzió. Véghez tudjuk vinni, ha szorgalmazzuk a kérdést. Az általunk követelt dokumentumok nem ütköznek az atomsorompó-szerződéssel; hiányosságot pótolnak az atomsorompó-szerződésben, és ezáltal megerősítik azt. Egyértelmű politikai nyilatkozatra van szükségünk, és ez a kérésem minden képviselőcsoporthoz a holnapi szavazás előtt: gondolják át ma, hogy mi a helyes út előre.
Tudom, hogy az atomsorompó-szerződés civil elemeket is tartalmaz, de ma nem a polgári felhasználású atomenergia reneszánszáról beszélünk; a nukleáris leszerelésről beszélünk. Az Iránnal fenntartott kapcsolatokért felelős delegáció elnökeként és külpolitikai szóvivőként azt is leszögezném, hogy az, aki az elmúlt évek során nem tanult a bennünket gyakran katonai terjeszkedés veszélyével fenyegető iráni válságból, valamint abból, hogy az atomenergia polgári felhasználása nem választható el a katonai erővel való visszaéléstől és a nukleáris fegyverek elterjedésétől, nem értette meg az elmúlt évek egész külpolitikáját, a veszélyeket és az előttünk álló nukleáris leszerelési kihívást sem.
Mindannyian tudjuk, hogy célkitűzésünk nem teljesíthető máról holnapra, de kezdeményeznünk kell. Nem tölthetünk évtizedeket azzal, hogy - teljesen egyhangúan - nukleáris leszerelést kérjünk az amerikaiaktól, és most, amikor Obama elnök azt állítja, hogy felkészült erre, amikor Medvegyev elnök azt mondja, hogy felkészült erre, e Parlamenten belül egy konzervatív többség elutasítja, hogy ezt az utat kövessük. Ezért szeretném ismét - a Külügyi Bizottság utasítása szerint nagyon komolyan - nyomatékosan felkérni Önöket arra, hogy ne keverjék össze az atomenergia polgári felhasználását a nukleáris leszerelés lehetőségének újbóli felmerülésével. Bárki, aki elzárja a nukleáris leszerelés kínálkozó lehetőségét, nem lesz abban a helyzetben, hogy megmondja, mikor adódik másik. Azt kérném, hogy bárki, aki holnap az Európai Szocialista Párt és a mi javasolt módosításaink ellen szavaz, közölje szavazóival a választási kampány során, miért gondolja, hogy a nukleáris fegyverek jelenléte Európában jó dolog.
Petr Nečas
Elnök úr, hölgyeim és uraim, nagy örömömre szolgál, hogy részt vehetek a mai vitában. Szeretném különösen megköszönni az Európai Parlamentnek a tárgyalt kérdés iránt tanúsított érdeklődését és Angelika Beer előadói munkáját, melyet ennek az érdekes jelentésnek a kidolgozása során végzett. A Tanács minden bizonnyal alaposan tanulmányozni fogja a jelentésben megfogalmazott ajánlásokat.
Amint azt a jelentés egyértelműen leszögezi, fontos további haladást elérni az atomsorompó kérdésében. Az egyik legfőbb prioritás az atomsorompó-szerződés felülvizsgálatára vonatkozó konferencia pozitív és konkrét eredményének biztosítása. Az atomsorompó-szerződést előkészítő bizottság soron következő, májusi ülése fontos előkészítő lépés erre a konferenciára. Az EU - a tömegpusztító fegyverek elterjedésének megakadályozására irányuló stratégiájával összhangban, valamint a Tanács által 2008 decemberében elfogadott, a nemzetközi biztonság megerősítéséről szóló közelmúltbeli nyilatkozatnak megfelelően - továbbra is pozitív hozzájárulást biztosít a felülvizsgálati folyamathoz.
Érdekünk fűződik egy olyan kiegyensúlyozott felülvizsgálathoz, amelynek célja az atomsorompó-rendszer alapját jelentő általános egyensúly fenntartása, és amely egyenlő jelentőséget tulajdonít az atomsorompó-szerződés mindhárom pillérének: azaz az atomsorompónak, a leszerelésnek és a békés célokra történő felhasználásnak. Úgy véljük, hogy a konferencia csak kiegyensúlyozott megközelítéssel lehet sikeres.
Az EU tisztában van az atomsorompó-szerződés új lehetőségeivel, különösen az Oroszország és az USA közötti párbeszéd újrafelvételével összefüggésben, valamint az Átfogó Atomcsend Szerződés végrehajtására és egy olyan hiteles szerződésre irányuló nemzetközi megbeszélések megkezdésére vonatkozó megújított kötelezettségvállalás összefüggésében, amely korlátozza a nukleáris fegyverekhez használt hasadóanyagok előállítását. Az EU az atomsorompó-szerződésben körvonalazott célkitűzések megvalósításának módjára vonatkozó megújított nyilvános vitát is érdeklődéssel figyeli.
A felülvizsgálati folyamat fontosságának az az egyik oka, hogy az atomsorompó-rendszer komoly problémákkal küzd. Ezek a problémák főként Észak-Koreából, Iránból és Szíriából indulnak ki. Foglalkoznunk kell ezekkel a problémákkal, és meg kell oldanunk őket a betartás nyomon követési mechanizmusának megerősítésével. Amint azt mindannyian tudjuk, az EU aktív ezen a területen, és a partnereivel együtt továbbra is vezető szerepet játszik, különösen az iráni nukleáris kérdés diplomáciai rendezésére tett erőfeszítésben.
Ahogyan azt a jelentés megállapítja, az atomsorompó kérdésén kívül a nukleáris leszerelés kérdésére is összpontosítanunk kell. Határozott szándékunk, hogy kulcsszerepet játsszunk ezen a fontos területen. Az EU feltett szándéka, hogy előmozdítsa a nukleáris leszerelést, és ezáltal megvalósítsa az atomsorompó-szerződés 6. cikkének célkitűzéseit. A téma különös jelentőséggel bír az EU számára; két uniós tagállamnak vannak nukleáris fegyverei. Felkérjük a nemzetközi közösséget arra, hogy csatlakozzon hozzánk az EU által az ENSZ-közgyűlésnek 2008-ban benyújtott konkrét, realista kezdeményezések előmozdításában.
Ezzel egy időben kell foglalkoznunk az atomenergia kérdésével. Fontos, hogy az atomenergia békés célokra történő fejlesztése maximális biztonságra, védelemre és atomsorompóra vonatkozó feltételek mellett folytatódjon. Az EU felkészült arra, hogy megerősítse a nemzetközi együttműködést ezen a területen, az atomsorompó-szerződés következő felülvizsgálatára vonatkozó konferencia összefüggésében és más fórumokon is. Különösen a nukleárisfűtőanyag-ellátás többoldalú megközelítése kínálhat megbízható alternatívát a szenzitív nukleáris technológia területén folytatott egyedi nemzeti programok kidolgozására. Vonzóbbá kell tennünk a nukleárisfűtőanyag-ellátást célzó többoldalú mechanizmusokat, különösen a fejlődő országok számára, mivel egyre több ilyen ország mérlegeli atomenergia-programok indítását.
A jelentés helyesen hangsúlyozza az Átfogó Atomcsend Szerződés ratifikálásának jelentőségét. Az EU különös hangsúlyt fektet a ratifikálás előrehaladására, és e célkitűzés elérése érdekében előre fog lépni. Az elnökség magas szintű látogatásokat tett abban a kilenc országban, amelyek ratifikálása továbbra is elengedhetetlen a szerződés hatálybalépéséhez. Dolgozunk azon, hogy - a szerződés hatálybalépésének támogatása érdekében - 2009 szeptemberében a szerződés 14. cikke alapján sikeres konferenciára kerülhessen sor New Yorkban. Az EU jelentősen hozzájárul egy szerződés-nyomonkövetési rendszer kifejlesztéséhez, és ezáltal megerősíti a szerződés jövőbeli ellenőrzési rendszerének hitelességét. Emellett úgy véljük, hogy igen kedvező lenne, ha megpróbálnának tárgyalásokat kezdeményezni egy hiteles hasadóanyag-korlátozási szerződésre vonatkozóan.
Az USA-nak a nukleáris leszerelés területén az Átfogó Atomcsend Szerződéssel és a hasadóanyag-korlátozási szerződéssel kapcsolatos mostani pozitív hozzáállása nagyon biztató. Őszinte véleményünk, hogy ez a megközelítés a közeljövőben bizonyos nagyon konkrét intézkedéseket fog eredményezni. Ez az új lehetőség általánosságban jelentős szerepet játszhat abban, hogy megfelelő irányba terelje az atomsorompó-szerződés felülvizsgálati folyamatát.
Olli Rehn
, a Bizottság tagja. - Elnök úr, a tömegpusztító fegyverek elterjedése az elmúlt években komoly kihívásként merült fel, és a nemzetközi közösségnek készen kell állnia arra, hogy meggyőződéssel nézzen szembe ezekkel a kihívásokkal, és ezeket határozottan kezelje.
Véleményünk szerint történt némi előrelépés az új amerikai kormánnyal az atomsorompó-szerződésre irányuló tárgyalások összefüggésében, továbbá a fegyverzet-ellenőrzésre vonatkozó, Oroszország és az USA közötti pozitív dinamikának szabaddá kell tennie az utat a nukleáris kérdésekhez kapcsolódó új lendület előtt.
Az Európai Unió számára az atomsorompó-szerződés három, egymást kölcsönösen erősítő pilléren alapul: az atomsorompón, a leszerelésen és az atomenergia békés felhasználásán. Beer asszony atomsorompóról szóló jelentése kedvező alkalmat biztosít arra, hogy ismertessem a Közösség e három pillér szerinti hatásköreit és tevékenységeit.
Az Euratom-Szerződés értelmében a Bizottság felel annak ellenőrzéséért, hogy - a közösségi felhasználók által bejelentetteknek megfelelően - a nukleáris anyagokat, például a plutóniumot, az urániumot vagy a tóriumot ne használják a tervezett céltól eltérő célokra - akár az atomenergia-iparban, akár más területeken, például kutatóközpontokban és egészségügyi intézményekben.
A Bizottság jelenleg a vegyi, a biológiai, a radiológiai és a nukleáris terrorizmus fenyegetéseinek kezelési módjáról szóló cselekvési terven dolgozik. E politika előterjesztésére az idei év közepén kerül sor, a 27 tagállam közötti biztonsági és védelmi kultúra további erősítésére vonatkozó ajánlásokkal együtt. Ezen túlmenően az EU exportszabályozási rendszere a tömegpusztító fegyverekkel kapcsolatos politikánknak egy másik kulcseleme.
A Bizottság atomsorompóval és leszereléssel kapcsolatos fellépése nem áll meg az Unió határainál. Az új stabilitási eszközzel és a nukleáris biztonsági eszközzel, melyek együttesen a pénzügyi tervből csaknem 1 milliárd eurót kötnek le, a Bizottságnak lehetősége nyílik arra, hogy az elkövetkezendő években a biztonság és a védelem egész világon történő előmozdításával fokozza globális hozzájárulását.
A közösségi eszközök célja olyan fenyegetéscsökkentő, mindenre kiterjedő programok kidolgozása, amelyek a harmadik országok számára biztosítanak minden lehetséges együttműködést az exportszabályozás, a határellenőrzés, a tengeri megfigyelés, a tudósok újraorientálása, a biotudományok és a nukleáris biztonság területén. A következetes programok logikája kifejezetten összhangban van a G8 Globális Partnerség 2002-ben meghatározott céljaival, melyekre a Bizottság 1 milliárd eurót irányzott elő a 2002-2013 közötti tízéves időszakra.
Végezetül ösztönözni kell a civil nukleáris együttműködés új modelljének kialakítására irányuló kezdeményezéseket annak érdekében, hogy az országok a nukleáris fegyverek elterjedése kockázatának növelése nélkül férhessenek hozzá atomenergiához. A NAÜ nemzetközi fűtőanyagbankja, amelyhez a Bizottság a tervek szerint 20 millió euróval járul hozzá, a helyes irányba tett lépés - feltéve, ha meg tudjuk magyarázni az ilyen program mögött meghúzódó logikát.
Zárásképpen hozzátenném, hogy a Bizottság meglehetősen keményen dolgozik az atomsorompó-szerződés mindhárom pillérének támogatásán, és tulajdonképpen mind az idő, mind a nemzetközi légkör megérett arra, hogy megváltoztassuk a nukleáris kérdések kezelésének módját. A Bizottság készen áll arra, hogy együttműködjön másokkal és megragadja az előttünk álló hatalmas lehetőségeket, továbbá arra, hogy ebben a tekintetben is biztonságosabb és veszélytelenebb világ megteremtésére törekedjen.
Josef Zieleniec
Obama amerikai elnök nevét ma mindenki emlegetni fogja, különösen az árpilis 5-i prágai beszédével összefüggésben. Célunk azonban nem az új amerikai kormány megközelítésének értékelése, hanem az, hogy ajánlásokat tegyünk a Tanácsnak, amely jelenleg az atomsorompó-rendszer jövőjére vonatkozó uniós álláspontot szövegezi. Parlamentünket csak akkor veszik komolyan ebben a vitában, ha olyan megoldást mozdít elő, amely egyértelmű, de minden tekintetben realista. Képviselőcsoportunk receptje következésképp az, hogy inkább minden rendelkezésre álló nemzetközi eszközt igénybe kell venni, mint újakat létrehozni. Ez magában foglalja az atomsorompó-szerződés mindhárom szorosan összefüggő pillérének - azaz a nukleáris leszerelés, a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozása, valamint a nukleáris technológia területén folytatott békés együttműködés - megerősítését. Ezért fontos az olyan realista leszerelési kezdeményezések támogatása, amelyek egyértelmű eljárásokat tartalmaznak a meglévő fegyverek megsemmisítésére és az azokat előállító létesítményekre vonatkozó nyomon követésre és ellenőrzésre. A nukleáris technológia békés felhasználása területén folytatott együttműködés pillérének megerősítésével kapcsolatban őszintén támogatjuk az urániumdúsítási ciklus nemzetközivé tételét is, különösen egy nemzetközi nukleárisfűtőanyag-bank létrehozásával.
Nagy örömömre szolgál, hogy a bizottsági szavazás eredménye egyértelműen tükrözi álláspontunkat. Biztos vagyok abban, hogy Obama elnök beszédét követően semmit sem kell változtatni a bizottság eredményei tekintetében. Az amerikai elnök megerősítette, hogy az előttünk álló út hosszú lesz, több valóságérzéket, mint naivitást követel, valamint azt, hogy semmi sem fontosabb a konkrét, megvalósítható lépéseknél. Az új amerikai kormánnyal folytatott tárgyalások során azonban fontos és ugyanakkor nehéz feladattal állunk szemben. Ragaszkodnunk kell ahhoz, hogy ezekről a kérdésekről ne csak az atomnagyhatalmak döntsenek az EU feje felett. Ez hatalmas kihívás az európai diplomácia számára.
Ana Maria Gomes
, a PSE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, szeretnék gratulálni Beer asszonynak kiváló és időszerű jelentéséhez. Ez a nukleáris viták éve. Az USA most készíti nukleáris álláspontjának felülvizsgálatát, a NATO a stratégiai koncepcióját vizsgálja felül, a világ pedig az atomsorompó-szerződés felülvizsgálatára vonatkozó 2010-es konferenciára készülődik.
Mindez különleges környezetben történik. Az USA-t ismét egy olyan elnök irányítja, Barack Obama, aki támogatja a nukleáris fegyverek nélküli világra vonatkozó elképzelést. Ez nem a szerénység vagy a tétovázás ideje. Szavazóink nem értenék meg, ha e Parlament a jelenlegi amerikai kormányénál kevésbé ambiciózus atomsorompó-szerződésről szóló jelentést készítene.
Az USA e kérdésben vállalt vezető szerepe üdvözlendő. Elvégre az USA és Oroszország a vitathatatlan globális atomnagyhatalmak. Európa azonban nem ülhet passzívan, miközben Moszkva és Washington a stratégiai jövőjéről folytat megbeszélést. Ismertetnünk kell az atomsorompó-szerződésre vonatkozó saját beszámolónkat, amely az atomsorompóra és a leszerelési menetrendre vonatkozó szigorú egyensúlyon alapul. Pontosan erről szól ez a jelentés, és ez a szocialisták plenáris módosításainak szelleme.
Miért ne támogassuk a nukleáris fegyverekről szóló mintaegyezményt és a Hirosima-Nagaszaki Jegyzőkönyvet, melyek mindegyikét világszerte civil szervezetek és politikai vezetők népszerűsítik? Parlamenti képviselőként - mentesülve a végrehajtó hatalom súlyától és korlátozásaitól - az a szerepünk, hogy megmutassuk kormányainknak, és következésképp a Tanácsnak, az e területen követendő utat. Remélem, a Ház támogatni tudja a PSE módosításait.
Janusz Onyszkiewicz
Elnök úr, némileg paradox, hogy a nukleáris fegyverek jelentős mértékben hozzájárultak ahhoz, hogy a hidegháború nem ért véget a harmadik világháborúban. Ez annak tudható be, hogy mindkét oldal meg volt győződve arról, hogy a nukleáris fegyverek használata mindkét oldal teljes megsemmisülését okozná.
Ma más a helyzet. A nukleáris fegyverekre természetesen nem így kellene tekinteni, viszont tisztában kellene lennünk azzal, hogy számos ország a nukleáris fegyvereket rendkívül fontos dologként kezeli. Sok ország számára a nukleáris fegyverek hatalmi jelképnek, mások számára - mint például Izrael esetében - végső elrettentő eszköznek minősülnek, ismét mások számára pedig - mint például Oroszország esetében - a hagyományos fegyverek gyengeségét kompenzálják.
Ezzel összefüggésben a nukleáris leszerelés, amelyre természetesen törekednünk kellene, nem lehet gyors folyamat, és Obama elnök ezt nagyon jól tudja. Jelenleg a nukleáris fegyverek leszerelése a legfontosabb, és tisztában kell lennünk a veszéllyel, amit egyes csoportok okoznak. Bin Laden ezt igen egyértelműen demonstrálta, amikor azt állította, hogy a tömegpusztító fegyver megszerzése vallási kötelezettség. Az atomsorompó abszolút mértékben alapvető jelentőségű.
Rebecca Harms
, a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, annak a programnak a neve, amely lehetővé tette Irak, Irán és Észak-Korea számára a nukleáris technológia megszerzését, Atoms for Peace (Az atom békés felhasználásáért) volt. Kelet és Nyugat is részt vett ebben a programban. Láttuk, hová vezetett Irakban, ahol egy eredetileg polgári célú technológián alapuló atomfegyverkezést követően szörnyű háborúra került sor. Azt, hogy hová vezet Iránban, ma nem tudom megmondani. Korea elhagyta az atomsorompó-közösséget.
Ugyanazon a héten, amikor Észak-Korea agresszív módon bejelentette új terveit, és végül eltávolította a NAÜ-t az országból, a NAÜ a maga részéről bejelentette, hogy új tárgyalásokba kezd 30-50 fejlődő országgal a polgári fegyverkezésről; felszerelésnek nevezik, de én fegyverkezésnek hívom. Ez egy halálos körforgás. Ha nem állítjuk meg a polgári fegyverkezést, soha nem fékezzük meg a nukleáris technológia, azon belül a katonai technológia elterjedését.
Tobias Pflüger
, a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, elérkezett az idő arra, hogy végre véget vessünk a nukleáris fegyvereknek ezen a bolygón, és végrehajtsuk az atomsorompó-szerződésben, különösen a 6. cikkben foglalt leszerelési kötelezettséget. Az új amerikai elnök, Barack Obama azt állította, hogy nukleáris leszerelést akar. Most felkérjük az Európai Unió kormányait, hogy lépjenek fel és vállaljanak kötelezettséget a nukleáris leszerelésre.
Ez a brit és francia atomfegyverek korszerűsítése helyett tulajdonképpen leszerelést jelent. Ezenkívül Németország nukleáris szerepvállalásának megállítását is jelenti, ami az amerikai nukleáris fegyverek Európából - például a Rajna-vidék-Pfalz tartománybeli Büchelből - történő kivonását jelenti. Az Európai Parlamentben és a Külügyi Bizottságban eddig elért többségnek nem kellene semmitmondó jelentésekről szavaznia, és meg kellene tartania a jelentésben eredetileg szereplő konkrét leszerelési felhívásokat. Az a benyomásom, hogy az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták Képviselőcsoportja még mindig a múltban él. Arra van szükségünk, hogy erőteljesebb leszerelési elemek legyenek az atomsorompó-szerződésben, és ez az, amiről holnap szavaznunk kellene.
Philip Claeys
(NL) A Beer-jelentés általánosságban beszél, ami némileg érthető, hiszen az atomsorompó-szerződés értelmetlen, ha azt nem tartja be és nem hajtja végre minden állam. Másfelől azonban határozottan úgy vélem, hogy a jelentés sokkal egyértelműbben hivatkozhatott volna Észak-Korea és Irán két konkrét esetére, mivel igen nyilvánvaló, hogy a legnagyobb fenyegetést ez a két állam jelenti.
Az Európai Uniónak más nemzetközi intézményekkel, például a NATO-val, az ENSZ Biztonsági Tanácsával együtt tisztáznia kellene az olyan totalitárius rendszerekkel, mint amilyen Észak-Korea és Irán, hogy a nukleáris fegyverek további fejlesztése nem tolerálható. E tekintetben mindennél fontosabb, hogy az olyan országok, mint például Oroszország és Kína, aktív ösztönzést kapjanak, szükség esetén negatív intézkedésekkel, félreérthetetlenül arra, hogy véget lehessen vetni az említett országokkal a nukleáris fegyverek fejlesztése területén folytatott együttműködésnek. Ha Észak-Koreát és Iránt nem lehet rávenni arra, hogy maguk változtassák meg álláspontjukat, akkor mindenesetre el kell szigetelni őket minden olyan lehetséges csatornától, amely segítséget nyújthat számukra nukleáris fegyverek fejlesztéséhez.
Karl von Wogau
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a Szovjetunió megszűnésekor sokan arra az álláspontra helyezkedtek, hogy az egyben a nukleáris rémület végét is jelenti, de az akkori globális nukleáris rémület újra megjelent regionális szinten; csak Iránt, Észak-Koreát, Indiát és Pakisztánt kell megemlítenem. Sajnos még az atomsorompó-szerződés sem képes ezt megakadályozni. A tényleges veszélyt az jelenti, hogy terroristák, bűnözők vagy felelőtlen rezsimek nukleáris fegyvereket szerezhetnek.
Kissinger és Shultz kezdeményezése és Obama prágai beszéde most új lendületet ad ennek a kérdésnek. Ez rendkívül fontos. Egyértelművé válik, hogy most még az atomhatalmak is készen állnak fegyverzetük csökkentésére; pontosan erről szólt Obama elnök nyilatkozata. Fontos, hogy Európa most egységes álláspontot képviseljen, és fontos, hogy Európa, atomhatalmai és a többiek is egységes álláspontot képviseljenek.
Az első lépést ezen az úton az jelenti, hogy Solana úr most valamennyi európai ország és az Európán kívüli országok nevében tárgyalásokat folytat Iránnal. Úgy vélem, ennek tudatára kellene ébrednünk. Nem számíthatunk gyors csodákra ezen az úton, ahogyan azt Beer asszony teszi, de ha ma lehetőségünk van arra, hogy - lépésről lépésre - tényleg enyhíteni tudjuk ezt a fenyegetést, akkor meg kellene ragadnunk ezt az alkalmat.
Petr Nečas
Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretném megköszönni Önöknek a kiváló vitát. Amint azt a vita elején mondtam, az atomsorompó-szerződés és a fegyverkezés-ellenőrzés története fordulópontra érkezett. Szeretnék minden itt felszólalónak köszönetet mondani észrevételeiért. Szeretném kifejezni, hogy őszintén helyeslem azt az elgondolást, hogy támogatni kell az e területen megvalósítandó hiteles, konkrét és realista lépéseket, amint az Zieleniec úrtól elhangzott, továbbá szeretném helyeselni Onyszkiewicz úr nyilatkozatát is, aki azt mondta, hogy a leszerelés lassú folyamat, és mindennél fontosabb, hogy pontosan ezeket a realista lépéseket támogassuk. Egyetértek ugyanakkor azzal, hogy elengedhetetlen felhívni a figyelmet a hasadóanyagok békés célokra történő előállítására vonatkozó programmal való bármilyen visszaélésre, amint arra Harms asszony rámutatott. Egyetértek Claeys úrral is abban, hogy alapvető fontosságú, hogy igen határozott fellépést tanúsítsunk a programmal - esetlegesen a saját fegyverkezésük érdekében - visszaélő országokkal szemben. Szeretném hangsúlyozni azt is, hogy az EU továbbra is részt vesz az atomsorompó-szerződés felülvizsgálataiban, és tevékenyen hozzájárul az egész folyamat sikeréhez.
A New Yorkban májusban tartandó előkészítő ülésen az EU - a szerződés mindhárom pillére keretében - konkrét javaslatokat fog meghatározni a 2010-es felülvizsgálati konferenciával kapcsolatos jövőbeli cselekvési tervre vonatkozóan. Javaslatainkat az egyes pillérekre vonatkozó együttes nyilatkozatok, valamint munkadokumentumok formájában fogjuk benyújtani. A 2010-ben esedékes felülvizsgálati konferencia előkészítése keretében a Tanács felülvizsgált és aktualizált közös álláspontot kidolgozását tervezi. Az EU munkája során arra fog törekedni, hogy sikeres eredményt érjen el, és az előkészítő bizottsági ülést megelőzően - célkitűzéseink széles körű támogatottságának biztosítása érdekében - együtt fog működni a kulcsfontosságú érdekelt felekkel.
Ki kell használnunk ugyanakkor a nukleáris leszerelés területén felmerülő új lehetőségeket; az EU-nak eltökélt szándéka, hogy nem passzív szemlélő lesz. Az EU-nak vannak nukleáris fegyverekkel rendelkező tagállamai, nukleáris fegyverekkel nem rendelkező tagállamai, atomenergiát használó tagállamai, és olyan tagállamai, amelyek ellenzik az atomenergia felhasználását. Az Unió egésze fontos szerepet tölthet be, és határozott szándéka, hogy így tegyen. A Tanács elhatározta, hogy - az előkészítő bizottságban folytatott megbeszélések eredményei tekintetében, és általánosabban a jövő évi konferenciára való felkészülés keretében - rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet a jövőbeli fejleményekről.
Olli Rehn
, a Bizottság tagja. - Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani azoknak, akik részt vettek a mai konstruktív vitában. Ez tulajdonképpen óriási jelentőséggel bír. Ami minket illet, a Bizottság folytatja az atomsorompó-szerződést támogató munkáját a nukleáris hasadóanyagok Euratom-Szerződés szerinti megfelelő felhasználásának ellenőrzésére irányuló munkája során.
A Bizottság dolgozik azon, hogy a kettős felhasználású anyagok megerősített közösségi exportszabályozási rendszerével, a NAÜ veszélyeztetett nukleáris anyagok biztonságossá tételére tett erőfeszítéseinek támogatásával, a nukleáris csempészet kezelésével - ami igen fontos -, valamint a stabilitási és nukleáris biztonsági eszközök keretében rendelkezésre álló alapvető erőforrásokat felhasználó világméretű nukleáris biztonsági és védelmi kultúra előmozdításával meghiúsítsa a terroristák vegyi, radiológiai és nukleáris anyagokhoz jutásra tett kísérleteit
Várom a Parlamenttel folytatódó együttműködést e célkitűzések továbbvitelében, és számítok jövőbeli együttműködésünkre.
Angelika Beer
, előadó. - (DE) Elnök úr, Biztos úr, hölgyeim és uraim, itt most nem ideológiai vitát folytatunk. Az amerikaiak által Irak, Afganisztán és más térségek elleni katonai beavatkozásokat követően egy olyan korszakba kerültünk, amelyben egyre több a válság, aligha lehetett álmodni arról, vagy reménykedni abban a kilátásban, hogy a nukleáris leszerelésről még beszélni is lehet. Ma egyedülálló lehetőség kínálkozik. Nem tudom, hogy ez a kínálkozó lehetőség meddig lesz adott, de kötelességünk, hogy a jövő generációi számára békés világot biztosítsunk, amelyben élhetnek.
Azokon a területeken, amelyeket Rehn biztos úr az imént említett, a siker előfeltételei között szerepel az, hogy ne fogadjunk el kettős normákat az EU-n belül. Ez azt jelenti, hogy európaiként nekünk is van egy olyan kötelességünk, hogy újra lökést adjunk a nukleáris leszerelésnek. Hadd emlékeztessem Önöket tavaly decemberi, Javier Solana jelenlétében tartott vitánkra, amelyen a biztonsági stratégia felülvizsgálatáról tárgyaltunk. Solana úr az egyik legnagyobb veszélyként - és ezt a véleményt e Ház is osztotta - a tömegpusztító fegyverek elterjedésének veszélyét nevezte meg.
Ezért fordulok Önökhöz újra. Nézzék meg újra az Európai Parlament Szocialista Képviselőcsoportja és a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja által egy leszerelési és ellenőrzési folyamat elindítására javasolt mindhárom módosítást annak érdekében, hogy az atomsorompó-szerződés kiegészítésére elérhetővé váljanak olyan eszközök, mint a nukleáris fegyverekről szóló egyezmény. Gondolják át újra, hogy tudnak-e nem rájuk szavazni, mert a PPE módosításának elfogadása esetén képviselőcsoportom nem szavazhatja meg ezt a jelentést.
Zárásképpen szeretnék köszönetet mondani például a "Polgármesterek a Békéért”, az IPPNW és az ICAN elnevezésű nemzetközi szervezeteknek. Az ICAN - a nukleáris fegyverek megsemmisítésére irányuló nemzetközi kampány - már jóval Obama előtt jelen volt.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2009. április 24-én, pénteken kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Pedro Guerreiro
Annak ellenére, hogy ez az európai parlamenti ajánlásjavaslat tartalmaz néhány pozitív szempontot, nem tud megfelelni a nukleáris leszerelésre vonatkozó alapvető kéréseknek, különösen azért, mert kizárólag az atomsorompóra összpontosít.
Ami szükséges és kívánatos, az az, hogy létrejöjjön egy olyan teljes program, amely tiltja a nukleáris fegyverek használatát, ösztönözve teljes és maradéktalan leszerelésüket, az ilyen fegyverektől mentes területek létrehozása, a nukleáris leszerelésre irányuló tárgyalások újrafelvétele, valamint az atomsorompó-szerződés - jelenlegi atomhatalmak általi - szigorú alkalmazása is.
Egy olyan nukleáris leszerelési programra van szükségünk, amelyet a nemzetközi kapcsolatok demilitarizálódásának kell kísérnie az ENSZ Alapokmányának tiszteletben tartásával, a gyarmati rendszer lezárásával, a be nem avatkozás elveivel és a nemzetközi konfliktusok békés rendezésével.
Egy olyan programra van szükségünk, amely szükségessé teszi a világűr demilitarizálását, a hagyományos fegyverek és a katonai kiadások csökkentését (nem pedig növelését teszi szükségessé, ahogyan az amerikai kormányzat védekezett a legutóbbi NATO-csúcson), a külföldi katonai bázisok felszámolását, az EU militarizálásának, valamint politikai és katonai blokká alakításának elutasítását, biztonsági kérdésekben a NATO ENSZ alá rendelését, valamint a politikai és a katonai blokkok felszámolását.
