Prehodni dogovori za dvostranske sporazume o naložbah med državami članicami in tretjimi državami (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je poročilo gospoda Carla Schlyterja v imenu Odbora za mednarodno trgovino o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o prehodnih dogovorih za dvostranske sporazume o naložbah med državami članicami in tretjimi državami
- C7-0172/2010 -.
Carl Schlyter
Gospa predsednica, gre za zelo zapleteno vprašanje. Imamo več kot tisoč dvostranskih sporazumov o naložbah. V skladu z Lizbonsko pogodbo je to v pristojnosti EU. Kako naj obvladamo te razmere?
Ni enostavno. Opravili smo veliko sestankov in poskušali smo poiskati skupno stališče, vendar nam ni uspelo. Najbolje je, če to pošteno povem. O tem bomo morali glasovati in preveriti stališče Parlamenta. Želim si, da bi imeli stališče, s katerim bi se vsi strinjali, saj bi tako imeli boljše izhodišče za pogajanja s Svetom. Tako bi lahko zaščitili pristojnosti in načela Parlamenta, ki so določena v Pogodbi. To se ni zgodilo zaradi dejstva, da gre za občutljivo zadevo, predvsem ko govorimo o tem, kako obravnavati stare sporazume. V zvezi z novimi sporazumi, ki jih države članice izvajajo in so jih upravičene sklepati, bi se lahko nedvomno dogovorili o politiki z razumnim ravnovesjem med pravicami vlagateljev in drugimi pravicami.
To pa je bilo oteženo zaradi starih pogodb, zato sem obdržal kompromise, ki smo jih predlagali v odboru, saj je bilo glasovanje zelo izenačeno. Še vedno upam, da imamo bolj posodobljen pogled na sporazume o naložbah, kot smo ga imeli pri številnih starih sporazumih, pri katerih smo mi vlagali v druge države. Zdaj imamo vsaj toliko naložb v naše države članice. Zato moramo poskrbeti, da bodo naše politike pokrivale ustrezna področja ter da bodo naložbe prilagojene razvitejšemu, sodobnejšemu delu pri okoljskih in socialnih temah. Ta del Pogodbe moramo zaščititi. Vsekakor mora biti to upoštevano tudi v naložbeni politiki. Kot sem rekel, počakati bomo morali na jutrišnje glasovanje.
Druga težava, ki jo imamo, je dejstvo, da ne moremo uporabiti niti utemeljitve za zagotavljanje največje možne zaščite za vlagatelje. To ni pravi način za zagotavljaje pravne varnosti. Ker je nova trgovinska politika bolj uravnotežena, moramo imeti tudi bolj uravnotežen pogled na to, kaj lahko prinese maksimalna zaščita. Vsekakor maksimalne zaščite ne želimo zagotavljati za podjetja, ki so v lasti tujih držav, ali celo podjetja, ki so v lasti diktatorjev, na račun človekovih pravic in okolja. Upam, da nam bo uspelo doseči to ravnotežje. Naš namen ni, da bi sporazume o naložbah uporabljali za uresničevanje socialnih ciljev, prav tako pa nam ne smejo preprečevati uresničevanja socialnih in okoljskih ciljev. To je obsežna razprava.
Druga pomembna razprava je povezana s preglednostjo. Zavedamo se, da sta Parlament in EU dobila nove pristojnosti. Komisija je zdaj odgovorna. Zato mora tudi imeti dostop do dokumentov. Povečati moramo preglednost. Veliko teh sporazumov je bilo napisanih v času, ko skoraj ni bilo nobenih primerov reševanja sporov. Zdaj imamo več kot 300 primerov in postopkov v obravnavi. Zato mora biti zagotovljen boljši nadzor. Ne moremo imeti popolne tajnosti in močno upam, da se bomo, kar zadeva preglednost, enotno zavzemali za odprtost in nove pristojnosti, ki nam jih podeljuje Pogodba, ne glede na to, kaj mislimo o povezavi med politiko in naložbami. Resnično upam, da bo res tako. Zato upam, da bo predlog spremembe 13 podprt. Brez nje ne bomo imeli popolnoma nobenega demokratičnega nadzora nad temi postopki. To potrebujemo, če želimo ohraniti in zaščititi pravno varnost.
Prav tako opažamo želje mnogih drugih držav, kot so na primer Združene države Amerike, Avstralija in Kanada, po ponovnem pregledu njihovih sporazumov. Dobro bi bilo, če bi se lahko dogovorili o posodobitvi veljavnih mehanizmov za reševanje sporov in pravnih postopkov, saj so ti zastareli in jih moramo posodobiti ter povečati njihovo preglednost. S tem bomo dobili naložbeno politiko za prihodnost. To bo obravnavano v drugem sklopu - razpravi o prihodnosti sami.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospa predsednica, uredba o prehodnih dogovorih za dvostranske sporazume o naložbah je pomembna zakonodajna pobuda. Lizbonska pogodba je Uniji podelila nove izključne pristojnosti pri neposrednih tujih naložbah.
Nadaljnji obstoj več kot 1200 mednarodnih sporazumov od uveljavitve Lizbonske pogodbe, povezanih z naložbami, ki so jih sklenile države članice, v skladu z mednarodnim pravom ni sporen. V skladu s pravom EU pa je neskladen z novo izključno pristojnostjo pri neposrednih tujih naložbah. Hkrati so ti sporazumi dragocen vir pravne varnosti za evropske vlagatelje, ki poslujejo v tujini. Ker Lizbonska pogodba ne vsebuje dogovorov, ki bi pojasnjevali status dvostranskih sporazumov, moramo zagotoviti pravno varnost za vlagatelje, ki imajo koristi od teh ureditev, in sicer z izdajo dovoljenja za njihov nadaljnji obstoj.
Čeprav je pomembno, da odobrimo veljavne sporazume o naložbah, je prav tako pomembno, da predvidimo možnost za ukrepanje s sodelovanjem pri obravnavi pomembnih vprašanj, ki bi se lahko pojavila v zvezi z vsebino sporazumov in njihovo povezanostjo z naložbeno politiko EU. Zagotoviti moramo ustrezne mehanizme za ukrepe Unije, ki bodo dopuščali razvoj in izvajanje politike na ravni EU. Zavedam se, da je obseg takšnega ukrepa pri predlogu Komisije najtežje vprašanje - za Parlament, še bolj pa za Svet.
Torej je izziv, kako najti rešitev za zaščito načel, ki sem jih pravkar opisal in ki bo prav tako sprejemljiva za Parlament in Svet. V zvezi s tem se zavedamo, da je med institucijami še vedno nekaj pomembnih vrzeli, ki jih moramo premostiti, vendar bomo na koncu morali najti kompromis v interesu EU in njenih vlagateljev.
Menimo, da so spremembe, ki jih je sprejel Odbor za mednarodno trgovino, podlaga za iskanje takšne rešitve. Ohranjajo temeljno zaupanje v predlog Komisije, hkrati pa iščejo morebiten kompromis. Z zadovoljstvom opažamo, da člena 5 in 6 še vedno dajeta Komisiji pristojnost, da pregleda sporazume o naložbah in odvzame dovoljenje, če bi takšni sporazumi povzročali velike težave.
Glede na stališča glavnih zagovornikov tega procesa bomo morali vsi pokazati nekaj prožnosti. Komisija je pripravljena opraviti svoj del, biti prožna in olajšati sporazum med Parlamentom in Svetom, vendar ne za vsako ceno. Zelo bomo pozorni na temeljna načela našega predloga. Zaščititi moramo obstoj dvostranskih sporazumov o naložbah, hkrati pa ne smemo brezpogojno izdati dovoljenja za sporazume, ki povzročajo velike težave.
Komisija se povsem strinja s Parlamentom, da moramo pristojnost pri naložbah uveljavljati predvsem na ravni EU, prav tako pa podpiramo cilj evropeizacije pogajanj o naložbah. Kljub temu pa moramo jasno povedati, da se Komisija ne bo mogla pogajati z vsemi državami, ki si želijo zaščito naložb držav članic. Naše države članice imajo sporazume o naložbah z več kot 100 državami. Zamenjava bo zelo postopna in bo trajala več let. Zaradi tega je pomembno, da vzpostavimo učinkovit mehanizem, ki bo pod določenimi pogoji pooblaščal države članice, da nadaljujejo s pogajanji in sklepanjem dvostranskih sporazumov o naložbah. Takšen mehanizem bi moral upoštevati postopke in pravice vpletenih institucij.
Na koncu želim poudariti, da se približujemo odločilni fazi zakonodajnega postopka, čas pa je zelo pomemben dejavnik. Pomemben je zato, ker dlje, kot bo trajalo sprejemanje uredbe, daljše bo obdobje zmešnjav, pri čemer obstaja tudi možnosti, da pride do pravne negotovosti za vlagatelje. Upam, da bosta Parlament in Svet po glasovanju lahko dosegla čimprejšnji dogovor o tem vprašanju. Pri teh prizadevanjih smo ju pripravljeni dejavno podpreti.
Paweł Zalewski
Gospa predsednica, najprej se želim zahvaliti gospodu Schlyterju, ki je kot glavni poročevalec vzpostavil ustrezen okvir za delo odbora pri zagotavljanju večine, da bi pripravil predlog, ki bi bil deležen - in je tudi bil deležen - velike večine v odboru. Kot je povedal gospod Schlyter, ne glede na to, kaj se bo jutri zgodilo - vsi ugibamo o jutrišnjem glasovanju - upam, da bo odražalo delo, ki ga je odpravil odbor. Vzpostavljanje skupne naložbene politike za Evropsko unijo je zelo pomemben korak naprej za povezovanje Evropske unije. Če podjetja v Evropski uniji skupaj tekmujejo v istem okviru, ob enakih načelih, mora to veljati tudi zunaj; imeti morajo enak sistem pravnega varstva.
Strinjam se tudi z gospodom De Guchtom. Zelo sem vesel, da podpira predlog, o katerem se je dogovoril odbor, saj je resnično dober kompromis med različnimi stališči: po eni strani kompromis med stališčem Komisije in mnenji, ki so jih predstavile države članice, po drugi strani pa je skladen z interesi vlagateljev, predvsem pa odpira dobre možnosti za naložbeno politiko Unije v prihodnje, saj koristi celotni Uniji. Zelo pomembno je, da vzpostavimo nov sistem tako, da bomo začeli z vzpostavitvijo trdne pravne podlage na veljavnih sporazumih, ki so jih sklenile države članice, saj bomo tako končno lahko dobili skupen sistem zaščite za celotno Evropsko unijo. Pomembno je, da Svet hitro poda soglasje k resoluciji, o kateri bomo jutri glasovali. To je zelo pomembno. Upam, da se bo to zgodilo letos ob dejavni udeležbi in podpori Komisije.
Monika Flašíková Beňová
v imenu skupine S&D. - (SK) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje. Skupna trgovinska politika se nam v dobi globaliziranega gospodarstva zdi nekaj povsem normalnega.
Glede na to se nam zdi ravno tako normalna pobuda o naložbeni politiki, ki jo usklajuje Evropska unija. Veljavni sistem, ki temelji na številnih prekrivajočih in občasno nasprotujočih dvostranskih sporazumih o naložbah držav članic, moramo v razumnem časovnem obdobju nadomestiti z novim okvirom sporazumov o naložbah Evropske unije, ki so skladni z horizontalnimi cilji politik EU. Osebno sem naklonjena temu, da glavni poudarek namenimo razvojni politiki. Strinjam se s poročevalcem, da se prehod na nov režim ne sme zgoditi čez noč, ampak se mora odvijati v predhodno določenem prehodnem obdobju, trajanje in pravila tega obdobja pa moramo določiti vnaprej, da bi se izognili kakršni koli pravni negotovosti. Brez časovnega razporeda bi uredba dovoljevala pojav vzporednih, potencialno nezdružljivih naložbenih režimov.
Potrebujemo dovolj dolgo prehodno obdobje, da bi bila časovno neomejena dvojnost naložbene politike EU za Parlament nesprejemljiva, saj Pogodba o delovanju Evropske unije navaja, da je naložbena politika v pristojnosti Unije.
Niccolò Rinaldi
Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, gospodu Schlyterju sem hvaležen za obsežno poročilo o občutljivem vprašanju, pri katerem moramo pokazati veliko zdrave pameti. Vseh sporazumov o naložbah ni mogoče nadomestiti z evropskimi sporazumi, kljub temu pa tudi Komisija ne more spregledati sporazumov, ki kršijo evropske določbe, in strinjamo se s poročevalcem glede poudarka na preglednosti.
Imeti bi morali klavzulo, ki bi samodejno razveljavila 1200 zdaj veljavnih sporazumov. To pa bi žal pomenilo pravno negotovost za vlagatelje in verjetno preveč dela za Komisijo. Naše spremembe v Odboru za mednarodno trgovino so bile uspešne, prvič, pri zagotavljanju, da bodo pristojnosti Komisije v celoti spoštovane, in drugič, pri navajanju, da mora biti pravna varnost zajamčena.
Nekatere spremembe, o katerih bomo jutri glasovali na plenarnem zasedanju, lahko zdaj spremenijo ta kompromis in ravnotežje, zato kolege poslance, poročevalca in poročevalce v senci pozivam, da pripravijo uravnotežen ukrep, ki bo sprejemljiv za vse.
Helmut Scholz
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospa predsednica, gospod De Gucht, gospe in gospodje, tudi jaz se želim zahvaliti poročevalcu, gospodu Schlyterju, za trdo delo in za iskanje kompromisa v duhu Evropskega parlamenta, ki bo sprejemljiv za vse strani ter za iskanje najboljše rešitve in njen razvoj na podlagi sodelovanja. Ne gre za enostavno vprašanje.
Vključuje skupno naložbeno politiko Evropske unije v sklopu mednarodne trgovinske politike z vsemi spremljajočimi vplivi na razmere v EU in državah članicah glede socialne, gospodarske politike in politike zaposlovanja, ob tehtanju interesov finančnih skupin, velikih podjetij in gospodarskih družb na eni strani ter interesov sindikatov in delavcev na drugi strani.
Ravno zaradi tega je pomembno, da takšen sporazum dosežemo na demokratični podlagi in da državljani še naprej zaupajo v nadzorno vlogo Parlamenta. Zato upam, da bo jutrišnje glasovanje pokazalo, da Parlament podpira kompromis, za katerega smo si prizadevali.
William  Dartmouth
v imenu skupine EFD. - Gospa predsednica, na Lizbonsko pogodbo običajno gledamo kot na ustavno listino; tu pa gre za primer, ko bo Lizbonska pogodba negativno vplivala na trgovino držav članic. Vem, da obravnavamo prehodne dogovore, vendar je pomembno, da je Lizbonska pogodba državam članicam odvzela pravico do pogajanja o dvostranskih sporazumih o naložbah.
Enkrat v prihodnosti, še vedno ni povsem jasno kdaj, bodo dvostranski sporazumi o naložbah v pristojnosti Komisije. Zaradi Lizbone lahko sporazumi o naložbah postanejo instrument za uresničevanje političnih ciljev Komisije - in ne samo Komisije: povsem gotovi smo, da bodo Zeleni poskušali uresničiti svoj politični program, in to smo vedno znova videli v trgovinskih sporazumih. V vsak sporazum o naložbah bodo poskušali vključiti celoten program Zelenih .
Zeleni so nadarjeni politiki - in to govorim z občudovanjem. Velikokrat jim bo uspelo, zaradi tega pa bodo naložbe, s tem pa tudi trgovina v vseh državah članicah, napete in osiromašene. V nasprotju s tem ta zelena pantomima entov, če se spomnite bitij iz Gospodarja prstanov, ne bo veljala za države zunaj EU. Vse je zelo, zelo moreče.
Daniel Caspary
(DE) Gospa predsednica, varnost naložb doma in v tujini je ključnega pomena za gospodarski razvoj v Evropi in v pomembnih državah partnericah. Le z zaščito naložb bomo lahko obvarovali delovna mesta ali ustvarili nove zaposlitve.
Ravno zaradi tega se mi zdita dve stvari še posebno pomembni. Prvič, ohraniti moramo več kot tisoč že sklenjenih sporazumov. Ni smiselno, da pahnemo vlagatelje, države članice in druge v pravno negotovost.
Drugič, in to je za nas zelo pomembno: v prihodnje bomo potrebovali številne skupne evropske sporazume, ki veljajo za vseh 27 držav članic in vlagatelje iz teh držav članic, če bomo želeli imeti enotno raven zaščite na evropskem notranjem trgu.
Zaradi tega sem zelo hvaležen kolegu poslancu - gospodu Schlyterju, pa tudi gospodu Zalewskemu, gospodu Sturdyu in gospodu Rinaldiju -, saj so si prizadevali za in dosegli široko soglasje. Menim, da bi bilo dobro, če bi druge skupine ponovno razmislile o tem vprašanju in spoznale, da je predlagani kompromis resnično zelo dobra rešitev, ki poskuša zadovoljiti vse potrebe.
Za mojo skupino želim še enkrat jasno povedati, da si želimo dobre rešitve za vlagatelje, delavce in države članice. Želimo si hitrega zaključka pogajanj s Svetom, da pri tem vprašanju ne bomo odlašali v nedogled, ampak da bomo hitro našli rešitev.
Moja skupina je zaradi razlik med skupinami naklonjena dokončanju prve obravnave v tem tednu. Na koncu želim dodati, da bi bili zelo pripravljeni na iskanje hitre rešitve na drugi obravnavi - in bi bili zelo hvaležni, če bi to bilo mogoče -, povedano drugače, predlagali bi, da bi si morali prizadevati za tako imenovan hiter sporazum na drugi obravnavi, ne pa da sledimo običajnemu postopku druge obravnave.
Še enkrat se želim zahvaliti vsem, ki so sodelovali. Menim, da bi s sprejetjem tega zakonodajnega postopka Odbor za mednarodno trgovino pokazal, da lahko obravnavamo celovita vprašanja in celovite dokumente v razumnem časovnem roku.
George Sabin Cutaş
(RO) Gospa predsednica, trgovinska politika je že od leta 2009 v izključni pristojnosti Evropske unije, zdaj pa moramo poiskati skupni imenovalec za velik del politike tujih naložb.
Zaradi tega bo potrebno prehodno obdobje, v katerem bodo pristojnosti glede dvostranskih sporazumov o naložbah med državami članicami in tretjimi državami prenesene na raven EU. Menim, da je v teh razmerah sprejetje postopka na ravni EU za preverjanje in pregled dvostranskih sporazumov o naložbah boljše od sprejetja uradnega medvladnega sporazuma. Za zaščito skupnih interesov mora nalogo dokončanja izvedbe sprememb prevzeti Evropska komisija, ne pa države članice.
Zato morajo evropski izvršilni organi zagotoviti pravno varnost za vlagatelje, na katere bo vplival prehodni postopek, in enake naložbene pogoje za podjetja iz vseh držav članic Evropske unije.
Bastiaan Belder
(NL) Gospa predsednica, Nizozemska, moja država članica, je že stoletja trgovski narod in komisar bi moral to spoštovati, saj smo enotno državo oblikovali ravno s sodelovanjem. Nizozemska poslovna skupnost je med največjimi vlagatelji na svetu. Nizozemska je sklenila 98 dvostranskih sporazumov o naložbah z zelo visoko stopnjo zaščite.
Predlagani sistem potrjevanja Komisiji daje prekomerna pooblastila za preklic odobritve veljavnih sporazumov o naložbah in zagotavlja premalo gotovosti. Grožnja, da bi države članice morda morale odpovedati svoje veljavne dvostranske sporazume o naložbah na pobudo Komisije, preden EU sklene nov sporazum z enako ravnjo zaščite, je nesprejemljiva. Dovoljenje je lahko odvzeto šele po tem, ko bo EU sklenila nov sporazum z enako ravnjo zaščite.
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
(DE) Gospa predsednica, zelo na kratko želim izpostaviti štiri točke. Prva je, da mora biti ta projekt vključen v ogromen sklop zagotavljanja varnosti in zanesljivosti za vlagatelje, ki želijo vlagati v EU, pa tudi za vlagatelje v EU, ki želijo vlagati drugam. Obema skupinama mora biti zagotovljeno, da se lahko zanašata na podporo veljavnih pogodb.
Drugič: čeprav moramo biti poročevalcu zelo hvaležni za res celovito delo, v trgovinske sporazume ne smemo vključiti preveč stvari. Nasprotovati moram poročevalcu, saj gre za precej običajen postopek obravnave različnih mnenj na ravni odbora ali parlamentarni ravni, s kompromisi pa ne moremo razrešiti vsega. Zato se želim zahvaliti poročevalcu za pravičnost pri sodelovanju. Počakajmo na jutrišnje glasovanje.
Tretjič, pozdravljam izjavo gospoda De Guchta, da Komisija ne dvomi v veljavne sporazume. To ne pomeni, da lahko EU zdaj, ko je bila Unija preoblikovana z Lizbonsko pogodbo, odlaša s sklepanjem novih sporazumov. Če gospod De Gucht res verjame v to, se bo vsekakor strinjal z znatno oslabitvijo instrumenta za preučevanje veljavnih sporazumov, za katerega smo glasovali v spremembi, in z omejevanjem razlogov za umik dovoljenja na štiri jasna merila.
S tem sem prišla do zadnje točke: v teh razpravah in pri delu odbora je postalo zelo jasno, da so ogroženi različni interesi, odvisno od tega, koliko dvostranskih sporazumov je sklenila posamezna država. Ravno zaradi tega je dobro, da je v tej direktivi jasno opredeljeno prehodno obdobje.
John Bufton
Gospa predsednica, od približno 2500 dvostranskih sporazumov o naložbah v svetu jih je 1500 sklenjenih z državami članicami EU. Zunanja trgovina in naložbe so ključnega pomena za gospodarsko oživitev. Dvomim, da je veliko zunanjih trgov, ki zaupajo trgovinskim svežnjem z EU zaradi padajočega evra in zavoženih poskusov Komisije, da reši tri gospodarstva držav članic. Kako bo izključna pristojnost EU pri dvostranskih naložbah vplivala na države članice?
Združeno kraljestvo ima z EU trgovinski primanjkljaj in se zanaša na pogajanja s tretjimi državami, od katerih nekatera veljajo že mnogo let in so povezana z državami Commonwealtha.
Zgrožen sem nad tem, da EU poskuša izvesti instrument za ponudbo nacionalnih svežnjev na ravni Unije z večinskim glasovanjem, kar ogroža zmožnost posameznih držav članic, da pridobijo ali ohranijo prednosti, ki bi lahko znatno koristile domačim gospodarstvom. Komisijo sprašujem, ali res priznava pacta sunt servanda v mednarodnem pravu.
Georgios Papastamkos
(EL) Gospa predsednica, sprejetje skupne politike tujih naložb, ki ščiti enako obravnavo vseh evropskih vlagateljev, je zelo pomembna poteza. Dokler pa ne bo mogoče skleniti sporazumov o naložbah na ravni Unije, se moramo izogniti pravnemu vakuumu - pravni negotovosti, ki jo je omenil gospod Caspary - prav tako pa mora biti za evropske vlagatelje zagotovljena potrebna pravna varnost. Izpostaviti želim, da zakonodaja držav članic Unije v povezavi s poenoteno zakonodajo daje vsa zagotovila, ki jih potrebujejo vlagatelji iz tretjih držav. Na drugi strani pa morajo veljavni dvostranski sporazumi, ki so jih sklenile posamezne države članice Unije, ostati veljavni, če želimo zagotoviti visoko raven zaščite za Evropejce, ki vlagajo v tretje države.
Menim, da osnutek resolucije nikakor ne zagotavlja potrebne pravne varnosti. Predvsem se sklicujem na točke, povezane z naslednjim: prvič, diskrecijske pravice Komisije za odvzem dovoljenja za ohranjanje veljavnih sporazumov ali za odobritev novih pogajanj za spremembo veljavnih ali izvedbo novih sporazumov; drugič, določba o ponovnem pregledu pravnega okvira v roku petih let; in tretjič, zelo dolgotrajni postopki za izvajanje novih sporazumov. Menim, da so spremembe, ki jih je sprejel Odbor za mednarodno trgovino, korak v pravo smer. Ponavljam, prizadevati bi si morali za ohranitev veljavnih in poenostavitev postopkov za izvajanje in uporabo novih dvostranskih sporazumov.
Elena Băsescu
(RO) Gospa predsednica, naložbene politike držav članic morajo biti usklajene na ravni EU kot del skupne trgovinske politike. Države članice morajo zagotoviti, da bodo dvostranski sporazumi o naložbah skladni z razvojnimi politikami Unije. Komisija mora veljavne sporazume postopoma nadomestiti z novimi, ki bodo zagotavljali idealen sistem za zaščito vlagateljev. Zaradi negotove narave neposrednih tujih naložb moramo v prehodnem obdobju zagotoviti visoko raven pravne varnosti.
V zvezi s tem pozdravljam pristop Komisije in poročevalca, ki temelji na sočasni uporabi. Ključnega pomena je, da dvostranski sporazumi ostanejo veljavni in da lahko države članice dokončajo pogajanja ali da se začnejo dogovarjati o novih. In zadnje, podpiramo določitev časovnega okvira s časovnim rokom za prehod z dvostranskih sporazumov držav članic na mednarodne sporazume EU.
Jaroslav Paška
(SK) Gospa predsednica, komisar, zaščita čezmejnih naložb držav članic EU je po sprejetju Lizbonske pogodbe postala zelo celovito in občutljivo vprašanje.
Pod okrilje Evropske unije mora biti celovito vključenih več kot 1200 dvostranskih sporazumov o naložbah, ki so jih sklenile države članice, pogosto v skladu z nezdružljivimi pravnimi ureditvami, ne da bi se pri tem poslabšale pravice vpletenih strani. Zdi se, da je edini možni izhod iz pravne stagnacije, ki je posledica prenosa pristojnosti držav članic na Evropsko unijo, načelo, ki bi v prehodnem obdobju dopuščalo sočasno uporabo obeh sklopov sporazumov, da bi lahko države članice spremenile veljavne dvostranske sporazume ali v skladu z naložbeno politiko EU zaključile pogajanja o sporazumih, ki so v pripravi.
Tudi v tem primeru mora biti pri procesu zagotovljeno ustrezno sodelovanje med Komisijo in državami članicami, da se pravna gotovost za vlagatelje in pogodbene stranke ne bo zmanjšala.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospa predsednica, dotaknil bi se rad vprašanja o skladnosti s politikami EU, ki so ga zastavili številni poslanci Parlamenta. Prizadevamo si, da bi bili prožni in dosegli dober kompromis pri prehodni uredbi.
Ti predlogi sprememb so še obsežnejši, kot jih je predlagala Komisija v prvotnem predlogu uredbe, saj znatno razširjajo obseg mehanizmov za revizijo in umik, ki že povzročajo veliko zaskrbljenost pri državah članicah in številnih poslancih Parlamenta. Na ta nova merila, povezana z neskladnostmi z veljavnimi politikami v Uniji ali splošnimi načeli Unije, določenimi v členu 21 Pogodbe, lahko gledamo kot na odpiranje vrat najrazličnejšim dodatnim zahtevam, ki jih morajo izpolnjevati veljavni sporazumi o naložbah. Menim, da bi države članice takšnemu pristopu močno nasprotovale, ker znatno povečuje raven pravne negotovosti za vlagatelje, ki imajo koristi od teh sporazumov.
Če se vrnem na naslednje korake tega postopka, menim, da bo jutrišnje glasovanje pomembno sporočilo vsem zainteresiranim stranem v tem postopku, predvsem Svetu v zvezi s pravnim postopkom. O izidu jutrišnjega glasovanja bomo razpravljali z ministri na javni razpravi prihodnji petek. Prihodnji petek imamo Svet za zunanje zadeve o trgovini in to bo ena izmed tem, o katerih se bomo pogovarjali.
Upam - in prepričan sem -, da bodo vaši glasovi podlaga za ta sporazum. Zavedam se, da bo jutri potekalo glasovanje o predlogih sprememb in celotnem poročilu, vendar - kot je med drugim povedal tudi gospod Caspary - upam, da nam to ne bo onemogočilo doseči hitrega sporazuma na drugi obravnavi.
Carl Schlyter
Gospa predsednica, zahvaljujem se vsem, ki so sodelovali v tej razpravi. Bilo je težko. Nekatere točke, ki so jih izpostavili gospa Quisthoudt-Rowohl in drugi, so povezane z varnostjo in pravičnostjo. Ravno glede tega se vsi strinjamo: naložbe morajo biti pravične, ljudje morajo biti obravnavani pravično in imeti razumno raven varnosti. Hkrati pa jih ne smemo prekomerno zaščiti, kot bi bili razvajeni dojenčki. Včasih to spominja na minsko polje; občasno nas kakšna mina zadane in smo zato pozornejši. Po drugi strani pa mora biti tveganje razumno predvidljivo, pri tem pa se moramo zavedati, kakšna tveganja prevzemamo. Če bomo preveč zaščitniški, bomo ohranili stare industrije in zamudili spremembe in obnovo, ki jo potrebujemo, ker si ne upamo sprejeti novih odločitev. To bi bilo obžalovanja vredno. Zato ne razumem dobro komisarjevih kritik, ki jih je izrekel glede nekaterih ponovno predlaganih kompromisov, saj se sklicujemo na Pogodbo in ravno vi razlagate, kako jo moramo uporabljati. Zelo dobro se zavedamo, da ne morete pregledati vsakega sporazuma posebej in vsega preveriti, ampak lahko obravnavate le resne kršitve.
Prav tako je dobro, da se strinjamo glede ohranitve členov 5 in 6. Zelo nerodno bi bilo, če bi bila obravnava na Sodišču Evropskih skupnosti edina možnost Komisije za pregled sporazumov. Če bi kdo podvomil v sporazum in bi Sodišče Evropskih skupnosti potrdilo, da je sporazum neveljaven, bi bilo nenadoma neveljavnih več sto sporazumov brez kakršnega koli opozorila. To vsekakor ne bi bila praksa, ki bi zagotovila pravno varnost. Pomembno je, da ohranimo člena 5 in 6.
Povsem se strinjam z gospodom Casparyem, da moramo naša pogajanja hitro zaključiti. Ne glede na to, kako bo jutri potekalo glasovanje, je pomembno, da hitro zaključimo s pogajanji. Z madžarskim predsedstvom sem že govoril in pripravljeno je na reševanje te zadeve takoj po našem glasovanju. Prav tako si lahko predstavljam odločitev na prvi obravnavi, vendar se mi zdi, da se to v tem primeru ne bo zgodilo.
Mislim, da grofu Dartmouthskemu ni treba skrbeti, da bodo Zeleni prevzeli naložbeno politiko. Veliko je sil, ki želijo, da ostane ravno takšna, kot je bila v zadnjih 50 letih. Tudi če občudujete našo politično sposobnost pri zagotavljanju, da so predlogi sprejeti, vas prosim, da ne pretiravate. Vsekakor občudujem vaše retorične sposobnosti. Z vašo pomočjo bi mogoče lahko poskrbeli, da bi bil sprejet še večji del zelene politike.
Kot sem že povedal, bomo ta teden morali glasovati in počakati na izid. Še enkrat se želim zahvaliti vsem, ki so sodelovali, pa tudi madžarskemu predsedstvu, s katerim sem se sestal ob številnih priložnostih.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v torek, 10. maja 2011.
Pisne izjave (člen 149)
Andreas Mölzer
Na ravni STO in OECD je bil izveden poskus o uvedbi celovitih večstranskih predpisov za neposredne tuje naložbe, ki bi veljali za vse gospodarske sektorje. Pravna varnost, ki jo dajejo dvostranski sporazumi o naložbah, je pomembna pri zagotavljanju, da se podjetja odločajo za naložbe v tujino v višini več milijonov. EU je prejemnica in izvajalka neposrednih tujih naložb. Še vedno ni jasno, ali bo z odločitvijo o usklajevanju dobrih 200 dvostranskih sporazumov o naložbah, ki veljajo v Evropski uniji, končno mogoče rešiti težavo, pri čemer zavezujoče arbitražne razsodbe o dvostranskih sporazumih o naložbah, ki temeljijo na mednarodnem pravu, prinašajo obveznosti za države članice do vlagateljev, zaradi katerih se povečuje število postopkov zaradi neizpolnjevanja Pogodbe EU. Neposredne naložbe vsekakor niso čudežno zdravilo, kar se je na primer poudarjalo med gospodarskim preoblikovanjem srednje in vzhodne Evrope. Čeprav moramo pozdraviti večjo predvidljivost v zvezi z možnostmi vlagateljev iz EU za neposredne tuje naložbe, ne smemo zanemarjati morebitnih negativnih vidikov naložbene politike, na primer, strahu med lokalnim prebivalstvom zaradi presežnih delavcev, zmanjševanja plač zaradi zunanjih izvajalcev in premeščanja proizvodnje. Prav tako moramo državam v razvoju jasno povedati, da lahko neposredne tuje naložbe pogoje za življenje in delo izboljšajo le, če so izpolnjene temeljne institucionalne zahteve, kot so jasne lastninske pravice, neodvisnost pravnega sistema in politična stabilnost. Menim, da v zvezi s to psevdohumanitarno razvojno pomočjo nismo dovolj iskreni.
