Zavajajoča podjetja, ki ponujajo imeniške storitve (na primer podjetje European City Guides) (razprava)
Predsednik
Naslednja točka je razprava v zvezi z vprašanjem za ustni odgovor za Svet o zavajajočih podjetjih, ki ponujajo imeniške storitve (na primer podjetje European City Guides), ki ga je predložila Arlene McCarthy v imenu odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov - B6-0152/2008).
Arlene McCarthy
avtorica. - Gospod predsednik, jasen cilj tega vprašanja za ustni odgovor je zagotoviti ukrepanje in nadomestila za več tisoč malih podjetij v EU, ki so jih lažna evropska podjetja, ki ponujajo imeniške storitve, ogoljufala za več tisoč eurov na dan. Ta parlament je prejel več sto peticij in na volilne okraje je prispelo zelo veliko pisem, in sicer od podjetij, ki so postala žrtve teh plodnih prevar malih podjetij.
Seveda moramo priznati, da glede na zakonite sezname poslovnih imenikov, ki jih je predstavil evropski diplomatski program, te prevare obstajajo že 40 let. Toda to je nedvomno prevara, na katero se je treba odzvati na evropski ravni. Struktura holdinške družbe Maiwolf, ki ima v lasti podjetje European City Guide in druga podobna podjetja, je na primer zapletena mreža evropskih lažnih podjetij, registriranih, delujočih in nastanjenih v različnih državah članicah EU in držav evropskega gospodarskega prostora, Švice in Lihtenštajna. Kljub pravnim ukrepom in kaznim, ki so jih naložila sodišča v različnih državah članicah, podjetje še naprej deluje in se posmehuje sodelovanju EU pri kazenskem pregonu. Trajalo je seveda sedem let, da so s pomočjo sodišč zaprli podjetje v Barceloni, a je takoj začelo trgovati v Valencii. Holdinška družba Maiwolf je središče mreže podjetij, ki izvajajo prevare na evropski in globalni ravni ter ostajajo (se bojim) skriti pred roko pravice.
Podjetja so bila toliko zapeljana, da so pri odgovarjanju podjetju European City Guide zmotno mislila, da odgovarjajo prošnji za informacije ali da posodabljajo ali popravljajo svoje informacije. Zmotno so verjela, da je to brezplačna storitev, a so se nato nenadoma znašla na tleh z računom za več tisoč eurov, če je bil sploh omenjen, ki se je pojavil v lepo natisnjeni, nejasni in zavajajoči obliki. Ista holdinška družba Maiwolf ima navidezno v lasti tudi podjetja za izterjavo dolgov, ki se potem lotijo nadlegovati, ustrahovati ter groziti podjetjem, naj plačajo račun. Spletna stran z naslovom "Stop the European City Guide", ki je delovala za odpravo goljufij podjetja City Guide, je bila tudi deležna pravnih groženj, zato jo je moral ponudnik internetnih storitev odstraniti, čeprav zdaj z veseljem povem, da stran ponovno deluje.
Veliko dejavnosti tega sleparskega podjetja je jasno v nasprotju z direktivo o zavajajočem oglaševanju iz leta 1984. Potrebujemo boljše in bolj usklajeno izvajanje, da se odpravijo vrzeli ali luknje, ki jih izkoriščajo taka podjetja. Predsedstvo obveščam, da bo moj odbor revidiral izvajanje in prenos direktive o zavajajočem oglaševanju in seveda nove direktive o nepoštenih poslovnih praksah. Zlasti se zanimamo za primer prenosa direktive o zavajajočem oglaševanju v Avstriji, s čimer podjetja ne morejo biti vezana na pogodbo, če niso jasno in nedvoumno podpisala svojih pogojev. To je model, predsedstvo, za katerega upam, da mu boste sledili v razpravah z drugimi državami članicami.
Malim podjetjem seveda ne pomaga direktiva o nepoštenih poslovnih praksah, ker ne pokriva medpodjetniškega poslovanja - celo za majhne posle ne. Države članice morajo bolje uporabljati mrežo čezmejnega pregona, da se ti kavbojski posli enkrat za vedno izločijo iz poslovanja in delovanja. Vsekakor se strinjam s svojim kolegom o razočaranju malih podjetij, ki so leta, ne mesece, trpela zaradi trpinčenja in finančnih izgub.
Če verjamemo, kar smo rekli, da verjamemo, da so mala podjetja glavna opora gospodarstva EU, potem je čas, da se zavzamemo zanje, da zagovarjamo njihove pravice in jih branimo pred temi goljufivimi praksami. Vsekakor sprejemam zanimanje komisarke Kuneve in njeno zavezo za spremljanje njihovih dejavnosti, toda samo spremljanje ne bo uspešno in ne bo dejavno zadevalo teh podjetij. Menim, da je nesprejemljivo, da so pritožbe podjetij naletele na gluha ušesa in da je bilo samostojnemu podjetniku v okviru podjetja City Guide dovoljeno, da izvaja te goljufive prakse, ne da bi jih v celoti obravnavala evropska zakonodaja. Zato danes pozivam države članice, naj nujno ukrepajo za priznanje resnih in uničujočih posledic dovoljevanja tem goljufom, da še naprej uničujejo naša podjetja. Želim, da države članice, in seveda tudi predsedstvo, danes med razpravo zagotovijo sprejemanje ukrepov in ne le razpravljajo o vprašanjih, ki jih poznamo že nekaj let.
Zato nagovarjam predsedstvo, da odgovori na ta vprašanja in poskuša skupaj z nami poiskati rešitev za podjetja, ki še naprej trpijo zaradi goljufij.
Janez Lenarčič
predsedujoči Svetu. - Rad bi se zahvalil spoštovani poslanki McCarthy za njeno vprašanje in tudi odboru za notranji trg in varstvo potrošnikov. Na vprašanje bom skušal odgovoriti po sklopih, kot jih je zastavila cenjena gospa poslanka.
Dovolite mi, da vas glede prvega podvprašanja, to je, kaj so države članice storile za zaprtje sleparskih podjetij z imeniškimi storitvami, obvestim, da Svet doslej še ni prejel nikakršnega predloga za reševanje te problematike s strani držav članic. Prav tako ni bil obveščen o sprejetju kakršnih koli ukrepov držav članic za zaprtje takšnih podjetij, niti o nameri glede izmenjave podatkov o podjetjih med njihovimi pristojnimi organi.
Na drugo vprašanje, o ukrepih sprejetih za odpravo vrzeli pri prenosu direktive o zavajajočem oglaševanju, moram odgovoriti, da je ta direktiva oziroma njeno izvajanje v pristojnosti Evropske komisije. Tako določa člen 211 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zato menim, da bi moral Evropski parlament to vprašanje nasloviti na Komisijo.
V zvezi s tema dvema vprašanjema, s prvim in drugim vprašanjem, naj še dodam, da Svet doslej ni bil obveščen o kakršnih koli ukrepih, s katerimi bi države članice opozarjale poslovno skupnost na nevarnost, ki jo predstavljajo sleparska podjetja z imeniškimi storitvami.
Glede vprašanja o razširitvi obsega direktive o nepoštenih poslovnih praksah pa pritrdim gospe poslanki McCarthy, da ta direktiva ne zajema primerov, ki jih opisuje odbor za notranji trg in varstvo potrošnikov, ne zajema torej primerov goljufive poslovne prakse, katerih tarča so mala in srednje velika podjetja.
Razlog za to je, da je področje uporabe omenjene direktive omejeno na poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov, se pravi "business-to-consumer relations". V zvezi z morebitno razširitvijo te direktive na medpodjetniško sodelovanje ("business to business") lahko rečem zgolj to, da se bo Svet opredelil do te problematike, ko in če mu bo predložen ustrezen zakonodajni predlog.
Lahko pa spomnim, da je politična razprava o tem, ali naj omenjena direktiva vključuje tudi poslovne prakse med podjetji, potekala že v času sprejemanja omenjene direktive v Svetu. Naj spomnim, da je takrat, poleg Komisije, tudi večina držav članic nasprotovala temu, da bi direktiva vključevala nepoštene poslovne prakse, ki potrošnikom ne škodujejo.
Ne glede na vse omenjeno pa želim posebej poudariti, da podjetja, vključno mala in srednja podjetja, niso ostala brez varstva pred takšnim početjem. Varstvo jim je namreč zagotovljeno v direktivi o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju.
Naj končam z naslednjim. V imenu predsedstva se zelo strinjam z mnenjem odbora, da je nepošteno in goljufivo poslovanje na katerem koli gospodarskem področju nesprejemljivo. In strinjamo se tudi, da je proti takšnemu ravnanju treba ukrepati.
Države članice nepoštene poslovne prakse obravnavajo v skladu s svojo zakonodajo. Tudi primer European City Guide, ki je bil omenjen v vašem vprašanju, je bil vsaj v eni državi članici obravnavan na sodišču.
Naj se sedaj zahvalim še enkrat za postavljeno vprašanje in vsekakor bom z zanimanjem prisluhnil razpravi.
Simon Busuttil
v imenu skupine PPE-DE. - (MT) Gospod predsednik, ko odprete ta imenik (to je debela in bogata publikacija), najdete več sto strani z več tisoč podjetji, zelo pogosto malimi podjetji, ki so se znašli v tem imeniku, potem ko so bili ogoljufani. Niso želeli biti vključeni v imenik, a so bili vključeni proti svoji želji. Odbor Parlamenta za peticije je prejel približno 400 peticij od malih podjetij, ujetih v to past. Menim, da obstajajo trije vidiki tega vprašanja. Najprej, vključena mala podjetja so žrtve goljufije. Poleg tega obstaja čezmejni in transnacionalni vidik, ki bi zato moral zanimati nas v Evropi, v Evropskem parlamentu, Svetu in Komisiji. Prav tako imajo podjetja, kot je European City Guide, koristi zaradi pomanjkljivosti, ki obstajajo v zakonodaji.
Kaj stori Evropski parlament poleg tega, kar dela odbor za notranji trg in varstvo potrošnikov, kot je povedala gospa McCarthy? Odbor za peticije bo pripravil poročilo o tem vprašanju. Poročevalec bom jaz, pri čemer bo imelo moje poročilo štiri cilje. Prvi cilj bo povečati ozaveščenost tega problema, ki je zelo velik. Drugi cilj bo spodbujanje Sveta in Komisije, zlasti da sprejmeta jasne ukrepe, kajti če danes tega še ne moreta, ju je treba na to pripraviti. Tretji cilj bo določitev, ali obstajajo pomanjkljivosti v zvezi z zakonodajo, kar je naloga odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov. Medtem ko bo zadnji cilj uporabno svetovanje žrtvam. Odbor za peticije se bo posvetoval in sestal z žrtvami in socialnimi partnerji ter s Komisijo, preden bo sprejel to poročilo, za katero se pričakuje, da bo sprejeto konec tega leta.
Genowefa Grabowska
v imenu skupine PSE.
(PL) Gospod predsednik, dejavnosti podjetij, ki se še vedno ukvarjajo z nepoštenimi poslovnimi in tržnimi praksami, lahko le obsodimo. Dejansko moramo zaščititi pravice potrošnikov v zvezi z lažnimi tržnimi dejavnostmi in jih podpreti v njihovem boju proti podjetjem, ki so prepričana, da lahko v sedanji evropski realnosti ostanejo nekaznovana. Več tisoč podjetij po Evropi je vključenih v domnevno brezplačno oglaševanje v poslovnih katalogih, vendar morajo zanj v resnici plačati med nekaj sto do nekaj tisoč eurov. S poslovnega in oglaševalskega vidika cilj založnikov teh nepomembnih katalogov niso le posebne dejavnosti, kot so dejavnosti turističnih agencij, hotelirjev, zdravnikov, lastnikov restavracij in celo znanosti, vendar na žalost tudi dejavnosti državnih agencij in ustanov. Zato se državljani EU sprašujejo, kako so lahko izvorne osebe teh praks, ki so bile kot lastniki podjetij, ki objavljajo te kataloge, poimenovane z imenom in priimkom, kljub nasprotovanju zagovorniških podjetij in sodišč z goljufivimi in nepoštenimi praksami obogatele na račun strahu malih podjetnikov.
Zato pozivam Komisijo in zlasti slovensko predsedstvo, da spodbudi uskladitev ukrepov držav članic, predvsem na področju izmenjave podatkov in vzajemnega opozorila proti tej vrsti goljufive prakse, da posreduje podatke, ki zadevajo lastnike in odbore teh podjetij ter da predlaga uvedbo strožjih kazenskih sankcij za te vrste dejavnosti. Če se bodo sedanje razmere nadaljevale, se bo oslabilo zaupanje podjetij in državljanov EU v zamisel v zvezi s skupnim evropskim trgom, pri čemer se bodo zmanjšale razlike med poštenimi poslovneži in navideznimi mafijskimi dejavnostmi.
Diana Wallis
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, zahvaljujem se gospe McCarthy in odboru za notranji trg za predstavitev tega vprašanja. Želim si, da bi Svet navedel odločnejši odgovor.
Položaj je popolnoma nesprejemljiv in že na začetku bi rada nekaj priznala. V zgodnjih osemdesetih letih 20. stoletja sem bila odvetnica v Združenem kraljestvu, vendar sem v Nemčiji s pravnikom ustanovila prakso. Začela sva prejemati zahteve v zvezi s tem, da je podjetje European City Guide oglaševalo najino prakso, in čeprav sva pravnika, sva imela občutek, da naju nadlegujejo in ustrahujejo. Če se torej že pravniki bojimo teh ljudi, se jih zagotovo tudi navadna mala in srednje velika podjetja.
Nenavadno je, da bi zakonodaja EU morala zagotoviti odgovor, vendar ji to očitno ne uspeva niti po 20 ali 30 letih, odkar se to dogaja. Res je, da se ti ljudje v svojih pismih celo sklicujejo na zakonodajo EU, da bi tako še bolj nadlegovali svoje žrtve. In kaj na to pravi Svet? Žal mi je, vendar ni dovolj, da rečete: torej, lahko bi preučili zavajajoče oglaševanje in premislili o tem. Po tridesetih letih res potrebujemo več.
Kaj naj storijo ljudje? Potrebne so poglobljene razprave o tem, ali moramo ponovno opredeliti, kdo in kaj je potrošnik. Na to smo poskušali opozoriti med razpravo o pogodbenem pravu. Če želimo rešiti to težavo, jo moramo še naprej in podrobneje raziskovati.
Če so države članice preveč plašne ali preveč prestrašene, da bi se s tem soočile, predlagam nekaj, kar je tukaj morda malce sporno. Če Komisija uvede zanesljiv sistem kolektivnih pravnih sredstev, recimo jim kar skupinske tožbe, bodo lahko državljani, če namesto njih ne bo ukrepal nihče drug, ukrepali sami. To je odlična zamisel.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, štiri leta pozneje končno razpravljamo o podjetju European City Guide. Kot so izpostavili že drugi kolegi mi ni uspelo prinesti dokumentov o pritožbah, ki jih imam. Evropo obsojajo, da se ne povezuje dovolj s svojimi državljani, zato imamo tukaj enkratno priložnost, kar zadeva predvsem Svet, da se povežemo z ljudmi, ki imajo resne težave in ki se za rešitev obračajo na poslance Evropskega parlamenta.
Prizadeta niso le podjetja. Slišala sem, da so tajniki na šolah, ki so to pomotoma podpisali in so plačali preveč, prestrašeni. Pretresljivo je, da podjetje European City Guide deluje zato, ker ljudem grozi in jih straši. Če plačaš ali ne, bodo ljudi še naprej nadlegovali in jih zlorabljali. To je evropski problem, ki zahteva evropsko rešitev. Veseli me, da o tem razpravljamo ter da bo moj kolega Simon Busuttil pripravil poročilo in informacije, vendar menim, da morata biti Svet in Komisija bolj proaktivna v zvezi s tem.
Vprašanje je zelo specifično in v zvezi z njim se postavlja pet ključnih vprašanj, ki jih moramo obravnavati. Menim, da je to velika težava, ki jo moramo opredeliti. Izmenjava informacij je odlična zamisel, vendar nas lahko, če se ne ukrepa, razočara. Odpraviti moramo vse vrzeli. Na Irskem so na primer vsem, ki so se pridružili podjetju European City Guide, navajali evropsko zakonodajo. Rekli so jim, da bodo morali pred sodišče v drugo državo članico, pri čemer bodo denarno ali drugače kaznovani. Po telefonih nadlegujejo njih in njihove sodelavce. To je nedopustno. Vsekakor moramo ponovno opredeliti potrošnike, saj ta primer, kot sem že rekla, ne vključuje le podjetij. Vendar ponavljam: Imamo enkratno priložnost, da ljudem po vsej Evropi pokažemo, da smo dejavni v zvezi z vprašanji, ki jih neposredno zadevajo. Izkoristimo ta trenutek in ga danes ne zapravimo le z besedami in brez dejanj.
Marian Harkin
Gospod predsednik, ta goljufiva podjetja, ki ponujajo imeniške storitve, so močna zato, ker so v drugi državi članici, zaradi česar so videti nedotakljiva, razen če EU na neki način posreduje. Poleg tega v ljudeh vzbujajo strah, pri čemer veliko malih podjetij, ki ne dobijo pravne pomoči in nasveta, po dolgoletnih nadlegovanjih nazadnje obupa in plača.
Prav tako kot na urade drugih govornikov je tudi na moj urad prispelo veliko pritožb, vendar večinoma od samostojnih podjetnikov, kot so vodoinštalaterji, zobozdravniki, zdravniki, ljudje, ki so bili cilj podjetja European City Guide. Ti ljudje se počutijo, kot da so sami v tem, da so sprejeli slabo odločitev, pri čemer so jih ujeli, in zdaj na neki način skoraj obtožujejo sami sebe.
Ne morem verjeti, da večina držav članic noče, da se direktiva, ki bi ukrepala v zvezi z odnosi med podjetji, razširi. Sprašujem se, ali je razlog v tem, da so cilj mala podjetja in ne velike korporacije. Menim, da bi morala Svet in Komisija državljanom dajati več in boljše, kot jim dajeta zdaj. Sedanji položaj ni dovolj dober, zato pozivam Svet, da v zvezi s tem takoj ukrepa.
Malcolm Harbour
Gospod predsednik, rad bi takoj prešel k bistvu. Najprej bi pohvalil slovensko predsedstvo, ki je po mojem mnenju odlično predsedovalo Svetu. Minister Lenarčič, dovolite mi, da vas opomnim na štiri stvari, na katere želim, da opozorite na naslednjem srečanju ministrov za konkurenčnost.
Najprej želim, da prosite Komisijo, da uporabi mehanizem SOLVIT, ki obravnava vsako pritožbo na notranjem trgu in ne le tiste v zvezi s trženjem, ter da to odločno uvrsti na dnevni red. Naj kroženje informacij, ki so večinoma že dosegljive na neodvisnih spletnih straneh, postane del njihove pristojnosti, pri čemer bi nas moralo biti sram, da so te informacije objavili ljudje, ki jih to dejansko zadeva. To bi se lahko zgodilo takoj. To je torej vaša prva naloga.
Druga naloga je, da vsem svojim kolegom pojasnite, da jim morajo njihove poslovne informacijske storitve (ker njihove storitve zadevajo mala in srednje velika podjetja) posredovati informacije v njihovem lastnem jeziku, pri čemer morate temu nameniti manjši del proračuna, da bi podjetjem dejansko pojasnili, kaj se dogaja.
Tretjič, posredujte te informacije organom kazenskega pregona. Prav tako povejte Komisiji in ljudem, ki vodijo sodelovanje na področju varstva potrošnikov, da to uvrstijo na dnevni red. Ne bo vam vzelo veliko dela, saj že imate informacije. Te tri stvari, ki jih morate narediti, niso težke.
Četrta stvar, ki jo morate prav tako narediti je, da svojim kolegom poveste, da direktiva o nepoštenih poslovnih praksah določa, da so te prakse, če se izvajajo pri posameznih potrošnikih, popolnoma nezakonite. Vsi vemo, da je tako. Zadevna podjetja dejansko prevzemajo vlogo zasebnih potrošnikov. Vendar bi lahko v posameznih državah članicah v proces izvajanja navedenega (in mimogrede moram reči, da se države članice pri izvajanju navedenega niso izkazale, kar velja tudi za mojo državo članico) vključili določbo, ki v vaše izvajanje vključuje zlasti imenike in mala podjetja. Ne bi vam vzelo veliko dela.
Navedel sem torej štiri posebne ukrepe. Zato se obračam na vas, gospod minister, pregledali bomo dnevni red in pričakujemo, da boste navedeno uvrstili na naslednji dnevni red sveta za konkurenčnost. Kako lahko mala podjetja spodbujamo, naj sodelujejo na notranjem trgu, če jih ne moremo zavarovati niti pri tako preprosti dejavnosti? Prav sramotno smo zanemarili svoje dolžnosti na enotnem trgu.
Richard Corbett
Gospod predsednik, podjetje European City Guide in podobna podjetja, so le skupine sleparjev, vendar naša zakonodaja ni dovolj dobra, da bi nam omogočila, da bi jih obravnavali. Prav tako bi morali zahtevati, da Komisija vloži nov zakonodajni predlog, ki bi poostril ustrezno zakonodajo in nam omogočil, da jih obravnavamo, vendar do takrat vsem malim podjetjem, ki se soočajo z zahtevami podjetja European City Guide in podobnih podjetij svetujem, da jim naj ne plačujejo, jih ne upoštevajo in prezrejo pritisk.
Ustanovljena je bila organizacija "Stop the European City Guide", ki je združenje žrtev tega podjetja. Njihovo spletno stran so morali odstraniti zaradi pritiska in pravnih groženj njihovemu ponudniku internetnih storitev. Zato zdaj njihovo spletno stran gostim na svoji spletni strani, da lahko še naprej širijo informacije o tem, kako se lahko podjetja zaščitijo. V zvezi s tem potrebujemo odločne ukrepe. Potrebujemo jih kmalu.
Marcin Libicki
(PL) Gospod predsednik, čestitam gospe McCarthy za odlično pripravljeno vprašanje za ustni odgovor v zvezi z nepoštenimi praksami oglaševalskih podjetij, ki temelji na podjetju European City Guide. Odbor za peticije, ki mu predsedujem, je imenoval gospoda Busuttila, da sestavi poročilo o tej zadevi. Prejeli smo veliko peticij, v katerih se pritožujejo prav glede te prakse. Komisija je povedala, da ni prejela takšnih pritožb, ki bi morda spodbudile k sprožitvi preiskave te zadeve, vendar menim, da bo ta razprava, vključno z razpravo, ki bo potekala na podlagi poročila gospoda Busuttila, prispevala k temu, da bo Komisija ukrepala v zvezi s to zadevo, saj so te prakse zelo nepoštene in nadlegujejo mala podjetja in običajne ljudi, to pomeni ljudi, ki nimajo veliko odvetnikov, ki bi jih ščitili.
Pozivam Komisijo, da ukrepa v zvezi s to zadevo.
Brian Crowley
Gospod predsednik, obravnaval sem 19 primerov ljudi, ki so bili zaradi podjetja European City Guide s prevaro izpostavljeni ukrepom v zvezi z odhodki in dolgovi. Od 19 primerov je bilo 17 malih podjetij, ki zaposlujejo tri ljudi ali manj. In od teh 17 primerov gre v šestih primerih za starejše ljudi nad 60 let, ki so se bali odvetniškega pisma.
V resnici je bilo to napačno prikazovanja zakona o prodaji blaga in opravljanju storitev ali direktive o nepoštenih poslovnih praksah, kot je povedal gospod Harbour. To je dejansko prevara, saj če se strinjaš, da boš nekaj naredil, pričakuješ, da ti bodo v zameno nekaj ponudili, zato se mora to obravnavati. V resnici so zagotovljeno storitev napačno prikazovali. Menim, kot je že povedalo nekaj mojih kolegov, da je to zadeva, ki se najlažje obravnava na ravni Komisije. Vendar bi bilo prav, da bi se tega zavedal svet za konkurenčnost in vsak minister, pri čemer bi bili pooblaščeni za uvedbo zakonodaje na nacionalni ravni, kar bi bilo morda hitreje, kot če bi dejansko poskušali pripraviti revidirano evropsko direktivo o tej zadevi.
Arlene McCarthy
Gospod predsednik, pridružujem se svojim kolegom. Prenehati moramo prenašati odgovornost na druge. Tem podjetjem ne smemo dovoliti, da se igrajo igro "ulovi me, če me moreš". To se namreč pri tem dogaja. Minister, plenarnega zasedanja ne bom zapustila, dokler se ne boste vsaj malo zavzeli za ukrepe.
Gospod Harbour nam je dal nekaj idej, vendar kar želim, da storite, je, da opozorite na posamezne stvari, na katere sem dejansko med posredovanjem na začetku opozorila že sama. V delovni skupini Sveta bi rad opozorila na avstrijski model, na podlagi katerega so v skladu z direktivo o zavajajočem oglaševanju že prepovedali te prakse. Tega ne počnejo vse države članice. Zahtevate lahko, da druge države članice sledijo avstrijskemu modelu in prepovejo te prakse tako, da spremenijo nacionalno zakonodajo.
Prav tako morate zahtevati, da se Svet strinja z uvedbo čezmejne mreže za usposabljanje potrošnikov. Želim, da jim daste navodila za sprejetje, preiskavo in ukrepanje v okviru čezmejnih mrež za usposabljanje v zvezi s podjetji, ki ponujajo imeniške storitve. Menim, da bomo lahko na ta način ukrepali čez mejo in preprečili tem ljudem, da zbežijo pred dolgo roko pravice. Prosim vas, da to naredite, in vsi bomo srečnejši.
Janez Lenarčič
predsedujoči Svetu. - Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Hvala tudi vsem poslankam in poslancem, ki so sodelovali v tej razpravi.
Naj najprej razčistimo eno stvar. Nihče v Svetu, ne predsedstvo ne katera koli država članica, ni za to, da se nadaljujejo ali sploh pojavljajo goljufije na skupnem trgu, ki ga predstavlja Evropska unija. Nasprotno, in ravno v tem smislu je ta razprava dobrodošla in v imenu predsedstva jo pozdravljam.
Drugič, predsedstvo je zelo dobro slišalo pozive, soglasne pozive k večji aktivnosti in takojšnji akciji. Lahko se zanesete, da bomo te pozive prenesli našim partnerjem v Svetu.
Tretjič, veseli me, da se je odbor za peticije odločil pripraviti posebno poročilo, in z veseljem pričakujemo to poročilo s strani gospoda poslanca Busuttila. To bo dodatni, to bo lahko dalo dodatni zagon k oblikovanju ustrezne akcije na evropski ravni.
Vendarle, naj kljub vsemu poudarim nekaj stvari. Omenili ste, spoštovana poslanka McCarthy, avstrijski zgled. Prav gotovo so dobri zgledi za to, da jih ostali posnemajo. In mislim da, upam tudi, da bo ta razprava k temu prispevala. Ampak poudarjam vendarle dejstvo, da je za izvajanje direktiv pristojna Komisija.
Omenili smo že, in tudi v svojem vprašanju ste menili, da se to vprašanje nanaša na dve direktivi. Za eno je jasno, za direktivo o nepoštenih poslovnih praksah je jasno, da ne pokriva tega segmenta. Lahko se najde rešitve, bodisi v redefiniciji pojma potrošnik bodisi v razširitvi obsega uporabe direktive. To so vse opcije, ki, verjamem, bodo na mizi, ko se bo odločalo o teh zadevah.
Zavedamo se, da ta direktiva o nepoštenih poslovnih praksah, ni stara. Začela se je uporabljati šele decembra in mislim, da bo kmalu potrebno presoditi, kako se uporablja.
Drugič, kar se tiče direktive o zavajajočem oglaševanju, naj ponovno poudarim, da ta direktiva pokriva to področje. Prav gotovo gre pri tovrstnih sleparijah, pri tovrstnih goljufijah, za zavajujoče oglaševanje, tako da določena pravna sredstva so na razpolago, so že na razpolago.
Ne glede na to, naj končam s ponovitvijo tega, da sem zelo pozorno poslušal razpravo in da bo predsedstvo z razpoloženjem v tem zboru seznanilo člane Sveta.
Predsednik
Ta razprava je končana.
Pisna izjava (člen 142)
James Nicholson  
v pisni obliki. - Podjetje European City Guide in podobna podjetja so goljufive dejavnosti, katerih cilj so predvsem mala in srednje velika podjetja. Nagovarjajo podjetja, naj se pridružijo imeniškim storitvam, ki naj bi bile brezplačne.
Vendar zaradi sumljivega in zapletenega "drobnega tiska" ti sistemi potem še naprej zlonamerno in z grožnjami nadlegujejo ljudi za denar. Ironično je, da ta goljufiva podjetja navajajo zakonodajo EU, da bi tako svoje tarče še bolj prestrašila.
Dejansko te nezakonite zvijače ne predstavljajo nobene vrednosti za potrošnike ali podjetja. Dejansko zaničujejo številne primere zakonodaje EU, kot na primer direktivo o zavajajočem oglaševanju iz leta 1984. Ta težava je očitna v državah po EU, zato zahteva takojšnje ukrepanje.
Rešitev je v sodelovanju na ravni EU, in sicer v tako imenovani obliki nepopustljive zakonodaje. Zagotoviti moramo, da nobena direktiva EU v zvezi s tem vprašanjem nima vrzeli in da se zadostno izvaja v vseh državah članicah.
Pozivam Svet in Komisijo, da pomagata pri delu Parlamenta in sprejmeta ukrepe, ki izražajo nujnost tega stanja. Če že spodbujamo mala in srednje velika podjetja k konkurenčnosti na enotnem trgu, jim moramo vsaj zagotoviti zaščito pred temi strašnimi zvijačami.
