Razmere na področju čebelarstva (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je razprava o vprašanju Komisiji za ustni odgovor gospoda Paola De Castra v imenu Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja o razmerah na področju čebelarstva - B7-0564/2010).
Paolo De Castro
avtor. - (IT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, resolucija, o kateri bomo glasovali, predstavlja pogled Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja o evropski politiki podpore za čebelarstvo. Kot je normalna praksa pri Odboru za kmetijstvo in razvoj podeželja, so pri tem pomembnem dokumentu sodelovale vse parlamentarne skupine in prispevale h končnemu rezultatu.
Kljub nedavnemu povečanju letnega proračuna za ukrepe za izboljšanje splošnih razmer za proizvodnjo in trženje čebelarskih proizvodov, je še vedno razširjena splošna skrb glede številnih izzivov in problemov, s katerimi se bo moralo spopadati čebelarstvo v bližnji prihodnosti.
Težke razmere za proizvodnjo in trženje, močna in dolgotrajna nestanovitnost cen in težave, ki izhajajo iz vedno bolj razširjene umrljivosti čebeljega zaroda, so nekateri kritični dejavniki, ki vplivajo na enega najpomembnejših sektorjev evropskega kmetijstva.
Tako kot vsi drugi izvajalci v primarnem sektorju morajo imeti tudi evropski čebelarji možnost, da načrtujejo svoje posle. Ker je sedanja podpora odvisna od veljavnih postopkov izvajanja evropske kmetijske politike, je prihodnost te politike po letu 2013 negotova. To je ozadje današnje resolucije, s katero želimo pozvati Komisijo, da se dejavno zaveže zaščiti čebelarstva.
Glavne zahteve Komisije, ki jih vsebuje predlog za resolucijo, vključujejo naslednje: posebno zavezo po izteku nacionalnih programov, tudi glede novih izzivov in problemov v sektorju, namreč umrljivosti čebel, nestanovitnosti cen itd.; zavezo za potrebno izboljšanje statističnih meritev, za učinkovitejši nadzor uvoza medu iz držav nečlanic EU in razvoj raziskav; okrepitev vloge evropske veterinarske politike; akcijski načrt za reševanje pojava razširjene umrljivosti čebel, delno v okviru posebnih zavez na področju raziskav; večjo finančno podporo na področju usposabljanja in izobraževanja izvajalcev in nazadnje, oživitev vloge vodilnega akterja na področju čebelarstva v okviru skupne kmetijske politike po letu 2013.
V zahvali gospe Lulling in vsem kolegom poslancem za skupno opravljeno delo, bi vas rad spomnil, gospa predsednica, komisar, da se končuje mednarodno leto biotske raznovrstnosti. Zato upamo, da bo odobritev resolucije vsekakor znak za začetek poti k ponovni uvedbi sektorja, ki je posebno strateški s stališča okoljske trajnosti in ohranjanja biotske raznovrstnosti, pa tudi glede gospodarskega in socialnega vpliva.
Dacian Cioloş
Gospa predsednica, gospe in gospodje, čebele imajo res pomembno vlogo pri opraševanju in pridelavi medu in sorodnih proizvodov. Za ta sektor je značilna velika raznolikost čebelarskih razmer in razpršenost ter različnost zainteresiranih strani od proizvodnje do stopnje trženja.
Na ravni Evropske unije so bila vzpostavljena nekatera usklajena pravila glede standardov trženja medu in ohranjanja zdravja čebel.
Uredba o enotni skupni ureditvi trga zagotavlja vrsto ukrepov, namenjenih izboljšanju razmer za proizvodnjo in trženje čebelarskih proizvodov. Ti ukrepi se lahko vključijo v triletne čebelarske programe, ki so jih pripravile države članice in so se sofinancirali iz proračuna Evropske unije. Proračun za te programe v obdobju od 2011 do 2013 se je povečal s 26 milijonov EUR na 32 milijonov EUR.
Zdi se, da dajejo ti ukrepi pozitivne rezultate na področju čebelarstva za države članice in za čebelarje. Pomembno je tudi omeniti, da so vse države članice oblikovale program, ki kaže njihov interes za čebelarstvo in potrebe tega sektorja.
Sektor se prav gotovo spopada s številnimi izzivi. Prvič, padec števila čebelarjev, zaradi česar je bistveno, da se spodbuja in usposablja novince. Drugič, konkurenca uvoza iz tretjih držav in vprašanja, povezana s kakovostjo medu, ki prihaja iz teh držav. Nato je tu še povečanje umrljivosti čebel zaradi številnih različnih dejavnikov, vključno z varozo in drugimi boleznimi.
Vprašanje zdravja čebel je še posebno zaskrbljujoče znotraj pa tudi zunaj Evropske unije. Čebelarske organizacije prosijo Evropsko unijo, da bi se v tem pogledu bolj osredotočila na čebele. Novembra 2008 je tudi Evropski parlament sprejel resolucijo o razmerah na področju čebelarstva, ki poziva Komisijo, naj uvede posebne ukrepe in zagotovi, da bodo ti ukrepi usklajeni.
Očitno je zdravje čebel pomembno in ga je treba zavarovati z najustreznejšimi ukrepi, ob tem pa upoštevati posebnosti sektorja in različne vpletene akterje. V teh okoliščinah je Komisija že sprožila številne pobude, ki se lotevajo skrbi čebelarske panoge, za prihodnost pa se načrtujejo tudi drugi ukrepi.
Komisija namerava kmalu predstaviti sporočilo, ki bo skušalo razjasniti vprašanja v zvezi z zdravjem čebel, in ključne ukrepe, ki jih namerava sprejeti Komisija za njihovo obravnavo. To sporočilo bo služilo kot podlaga za razpravo z Evropskim parlamentom in Svetom, pa tudi z organi v državah članicah in zainteresiranimi stranmi.
Upam, da bo ta razprava pomagala določiti možne nove ukrepe, ki so potrebni na ravni Evropske unije o vprašanju ohranjanja čebelarstva in proizvodnje medu ter sorodnih proizvodov, pa tudi da bo pomagala ohraniti zdravje čebel in preprečiti morebitne probleme, ki bi se lahko pojavili zaradi bolezni ali onesnaženja.
Astrid Lulling
Gospa predsednica, ko sem pred 16 leti prevzela odgovornost za razmere na področju čebelarstva v Odboru za kmetijstvo in razvoj podeželja od svojega nemškega kolega, poslanca Reimerja Bögeja, mi je drugi nemški poslanec Evropskega parlamenta rekel rahlo zaničljivo: "A, vidim, mala bitja za male države." Od takrat se zelo trudim, da bi bilo znotraj stalno naraščajoče EU jasno, kako pomembna so ta mala bitja, ne le za kakovost našega življenja, ampak tudi za naše preživetje.
V tem času smo nenehno dosegali napredek na vseh ravneh EU pri dvigovanju ozaveščenosti o potrebi po celoviti skupni politiki, s katero bi zagotovili dovolj čebel v EU in dovolj čebelarjev vseh starosti, ki bodo skrbeli zanje. To je postalo še pomembnejše zaradi visokih ravni umrljivosti čebel v številnih regijah, ki so postale upravičeno zaskrbljene, ali je dovolj čebel in čebelarjev, da bodo izpolnili njihove potrebe. Zato sem sprožila to pobudo v obliki vprašanja za ustni odgovor Komisiji z razpravo in resolucijo. Zelo sem hvaležna, da so to resolucijo podprle vse skupine v Parlamentu. Cilj jamči skupno ukrepanje vseh političnih skupin v imenu naše resolucije. Cilj je kratek, jasno zgrajen in lahko razumljiv, čeprav v tem parlamentu ni vedno tako. Jasno smo pokazali, kje so problemi. Posebne rešitve, ki jih predlagamo, so bile pripravljene v zelo tesnem sodelovanju s področjem čebelarstva.
Čebelarji iz številnih držav članic so prišli danes v Strasbourg s svojimi proizvodi, vendar tudi s svojimi skrbmi in pričakovanji, poudarit dejstvo, da potrebujejo našo pomoč pri reševanju svojih problemov. Če pomislite, da je bilo iz proračuna več kot 140 milijard EUR porabljeno le 32 milijonov za zaščito treh četrtin proizvodnje hrane in štirih petin rastlin, ki so odvisne od opraševanja, bi moralo biti vsakomur tukaj jasno, da je današnja pomembna naloga, da zagotovimo nadaljevanje in razvoj te politike po letu 2013. To je naše sporočilo. Prepričana sem, da se bo to slišalo ne le v Parlamentu, ampak tudi v Komisiji, Svetu in državah članicah. Vsekakor bomo poskrbeli, da se bo to zgodilo. Nujno pozivam vse poslance v tem parlamentu, naj pridejo glasovat in glasujejo za to resolucijo. To dolgujemo čebelam. Res je, da zdaj, ko imamo to razpravo, čebele prezimujejo. Mimogrede, prepričana sem, da razprava ...
(Predsednica je prekinila govornico)
Hotela sem samo reči, da mora konferenca predsednikov, ki meni, da bi bilo dobro to razpravo prestaviti na konec večernega zasedanja, opraviti domačo nalogo, da bo razumela pomembnost čebel v Evropi.
Luis Manuel Capoulas Santos
Gospa predsednica, na žalost so problemi, ki so prizadeli evropsko čebelarstvo, resnejši in globlje zakoreninjeni kakor ciklične krize, ki pogosto prizadenejo druge, očitno pomembnejše sektorje. Problem s čebelarstvom je predvsem okoljski in posledice bi lahko postale katastrofalne, če se ne bomo sposobni pravočasno ustrezno odzvati.
Dve statistični navedbi Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo - citirani v pobudi za resolucijo, ki ju je omenila že gospa Lulling - sta poučni: 84 % rastlinskih vrst in 76 % proizvodnje hrane je odvisno od opraševanja. Vendar je kmetijstvo tudi pomembna gospodarska dejavnost v podeželskih območjih, z velikim potencialom za rast, saj je evropska proizvodnja še daleč od tega, da bi jamčila za naše potrebe. Nobena druga "živinorejska dejavnost" - in živinoreja je tu očitno pod narekovajem - ni tako tesno povezana z naravo in trajnostjo ter nima tako pomembne in nenadomestljive ekološke vloge kakor čebelarstvo. Ti razlogi so več kot dovolj za nas, da ne skoparimo s prizadevanji in financiranjem raziskav glavnih vzrokov za skrb zbujajoče in vedno višje stopnje umrljivosti čebel in za podporo zdravstvenim programom.
Ta razprava bi morala zagotoviti tudi priložnost, da se najdejo domiselni in učinkoviti načini vključevanja pomoči za to posebno vrsto živinoreje brez zemlje v mehanizme pomoči nove skupne kmetijske politike (SKP) prav v tistem trenutku, ko se načrtuje, da se bo kot osnovno merilo za dodeljevanje nove pomoči uporabljala enota območja. Zato bi rad, da Komisija pojasni, kakšni bodo njeni takojšnji odzivi na ta problem in če razmišlja o vključitvi te dejavnosti v strukturo nove SKP, o kateri bomo začeli razpravljati.
Britta Reimers
Gospa predsednica, gospod Cioloş, gospe in gospodje, zagotavljanje zaščite za čebele je v najboljšem interesu kmetijskega sektorja in številni kmetje so tudi čebelarji. V mnogih regijah v Evropi je bilo opaziti zmanjšanje populacije čebel. Ugotoviti moramo vzroke tega problema in sprejeti ustrezne protiukrepe. Dobro je, da se je proračunsko financiranje nacionalnih čebeljih programov do leta 2013 povečalo s 26 milijonov EUR na 32 milijonov EUR. Vsekakor pa to ni dovolj. Zagotoviti moramo, da se bodo ti programi nadaljevali še po letu 2013. Da bi to dosegli, pa je posebno pomembno tudi to, da izboljšamo in poenostavimo proces, ki omogoča raziskovalcem, čebelarjem in kmetom, da si delijo strokovno znanje. Čimprej se moramo osredotočiti na boj proti boleznim in parazitom, ki so jim čebele podvržene. Ne smemo pustiti, da bi čebelarji sami bili ta boj.
Nujno potrebujemo boljšo in bolj standardizirano statistiko iz vseh držav članic po vsej EU. Gre predvsem za to, da moramo delati z dejstvi in ne le s špekulacijami. Ker število čebelarjev nenehno pada, moramo več vlagati tudi v izobraževanje in usposabljanje. Zagotoviti moramo večjo podporo za mlade čebelarje in tiste, ki se ukvarjajo samo s čebelarstvom, ter zagotoviti, da bo imela ta stroka prihodnost in ne bo izumrla. Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo podpira to resolucijo.
Alyn Smith
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospa predsednica, kratek bom, čeprav mislim, da si misel gospe Lulling o navzkrižnem opraševanju časa za govor med skupinami gotovo zasluži nadaljnjo obravnavo.
Odzval se bom na pripombe o čebelarskem sektorju, vendar bi spomnil kolege, da je tudi populacija divjih čmrljev po Evropi v podobnem - in zelo resnem - položaju. Prav tako pomembni so za biotsko raznovrstnost in koristi opraševanja, o katerih smo slišali - zelo pravilno - na področju čebeljega medu. Rad bi izrekel priznanje delu Sklada za ohranitev čmrljev na Škotskem, ki pokriva populacijo čmrljev v Združenem kraljestvu.
Komisar, posvetil bi se vprašanju 4 - odličnemu vprašanju -, ki predlaga, da bi Komisija prenesla čebelje bolezni v veterinarsko politiko. To je že dolgo poziv tega parlamenta in zdi se mi, da ne gre zgolj za razdeljevanje denarja, ampak za delitev najboljše prakse in znanja v Uniji. Veliko znanstvenikov na veliko krajih se ukvarja s tem in Komisija bi lahko imela zelo močno vlogo pri zbiranju teh informacij in ugotavljanju, koliko vemo o tem povezanem in zelo resnem problemu.
James Nicholson
v imenu skupine ECR. - Gospa predsednica, vsi se zavedamo pomena čebel pri opraševanju. Čebele so ključnega pomena za kmetijstvo in proizvodnjo hrane. Brez njih resnično ne bi bilo proizvodnje hrane.
Zato je zelo zaskrbljujoče, da sektor čebelarstva še naprej poroča o zaskrbljujoče visokih stopnjah umrljivosti. Čeprav mislim, da smo bili v teh letih uspešni pri dvigovanju ozaveščenosti in sporočanju resnosti položaja, se moramo še naprej truditi in zagotoviti, da se bodo raziskave vzrokov teh stopenj umrljivosti nadaljevale in dobro financirale. Šele potem bodo lahko sprejeti konkretni ukrepi za obravnavanje problema.
Najprej bi rad videl, da bi se financiranje raziskovalnih projektov ohranilo še po letu 2012, in podpiram pobude, ki spodbujajo mlade čebelarje v čebelarskem sektorju. Seveda vstopamo v obdobje intenzivne razprave o prihodnosti SKP in prepričan sem, da je to temeljni problem, ki bi se moral še naprej obravnavati v okviru revidirane kmetijske politike EU po letu 2013.
V bistvu bi bilo treba podporo za kmetijski sektor po letu 2013 okrepiti. Mislim, da imamo priložnost, da naredimo nekaj pozitivnega. Podprimo čebele.
Trevor Colman
v imenu skupine EFD. - Gospa predsednica, problem pri tem poročilu o zmanjševanju populacije čebel je, da gre tu resnično za tragedijo. Vsekakor sem pri preučevanju tega dokumenta ugotovil, da so predlogi, ki so predloženi temu parlamentu, klasičen primer tistega, kar je v tej stavbi znano kot "koristna kriza". Koristna seveda za EU, s predlogi, pripravljenimi na podlagi razširjanja nadzora EU na vedno širše območje. Torej nobene spremembe.
V potrditvi tega predloga se kaže SKP, vendar ni omenjen uničevalni učinek uvedbe te politike v moji državi. Razmišljam o naravi žive meje in obdelovanju polj in sadovnjakov, katerih upravljanje je v močnem nasprotju z zakonodajo EU na škodo čebel v Britaniji.
Poročilo priznava, da ne more ugotoviti primarnega vzroka za upadanje števila čebel in navaja veliko možnosti. Našteva čebelje bolezni, oslabljeno imunost čebel za patogene in parazite, podnebne spremembe - saj ste si lahko mislili, da bodo navedene -, in izginjanje cvetočega rastlinstva. Morebitni škodljivi učinek genetsko spremenjenih rastlin se nejevoljno priznava - saj ste si lahko mislili, da bo tudi ta naveden -, vendar zavrača kot neznaten.
V resnici so vse to ugibanja. Ena stalnica v vsem tem je navzočnost pršice Varroa, ki napada imunski sistem čebel in je verjetno temeljni vzrok vsega tega problema. A ne, slab položaj čebel se uporablja kot izgovor za uvedbo cele množice predpisov, ki pozivajo med drugim k sodelovanju med čebelarskimi zvezami iz držav članic, strožjemu nadzoru nad uvozom medu, večjim zahtevam glede označevanja - ki zagotovo niso načrtovane z namenom, da bi ustavile umiranje čebel - avtorizaciji proizvodov, kar koli že to je, in gibanju za zaposlovanje mladih čebelarjev.
To poročilo je nedvomno dobro zamišljeno, vendar ga je treba skrčiti na določitev in izločitev tistega, kar ubija naše čebele, in omogočiti mednarodni skupnosti, da se ukvarja s tem, ne pa da to služi kot izgovor za vedno več predpisov EU.
Diane Dodds
v imenu skupine NI. - Gospa predsednica, to je pomembna in res vneta razprava o tej posebni temi. Veseli me, da to vidim in da lahko pri tem sodelujem.
Prepričana sem, da je pomen čebel v kmetijstvu in širšem smislu na splošno podcenjen, celo v okviru sektorja samega. Brez čebel bi veliko pridelkov propadlo. Seveda so sadovnjaki še posebno odvisni od čebel zaradi opraševanja. Pred kratkim sem obiskala veliko lastnikov sadovnjakov na Severnem Irskem, ki imajo škodo zaradi zmanjševanja populacije čebel, in so resnično izrazili zaskrbljenost zaradi tega.
Strinjam se, da je treba poudariti čebelje bolezni v veterinarski politiki EU, da bomo poudarili pomen čebel in tudi, da bomo imeli politiko in spremljanje populacije čebel v Evropi. Denar je treba vlagati v raziskave in razvoj v zvezi z zmanjševanjem populacije čebel, financiranje pa mora biti dano na voljo za sheme, ki lahko pomagajo. Prepričana sem, da je treba upoštevati uravnoteženo stališče glede zmanjševanja populacije čebel, ne le kriviti kmetovalske prakse, ampak vlagati v raziskave bolezni in načine za omejevanje njihovega vpliva.
Béla Glattfelder
(HU) Gospa predsednica, gospa Lulling nas je prosila, naj podpremo predlog resolucije. To lahko iskreno storimo, saj je v pripravi resnično izvrsten dokument.
Najpomembnejša izjava tega dokumenta je tista, ki poziva Evropsko komisijo, naj zagotovi, da bodo po letu 2013 sedanji programi podpore čebelarstvu ohranjeni in okrepljeni. Ta podpora je izredno pomembna, saj trg ne priznava čebelarskih proizvodov na način, ki bi zagotovil preživetje čebelarskega sektorja, kljub temu, da čebelarji z opraševanjem zagotavljajo mnogo storitev na področju kmetijstva in ohranjanja biotske raznovrstnosti.
Še ena zelo pomembna izjava v tem dokumentu je poziv Evropski komisiji, naj v okviru politike kakovosti spremeni pravila za označevanje proizvodov iz medu. To je zato, ker sedanja pravila dopuščajo možnost zlorabe, namreč možnost označevanja medu, ki vsebuje le zelo majhno količino evropskega medu, kot medu evropskega izvora, dejansko pa vsebuje predvsem med, uvožen iz tretje države, ki pa je lahko celo slabše kakovosti.
Še ena zelo pomembna izjava v tem dokumentu je poziv Evropski komisiji, naj predloži zakonodajni predlog, ki izključuje možnost označevanja izdelkov, ki vsebujejo manj kot 50 % vsebnosti sladkorja, ki izvira iz medu, kot proizvodov, narejenih iz medu.
Tu v Evropskem parlamentu se že več let borim za ta vprašanja. V noben dokument mi jih ni uspelo vključiti tako dovršeno, kot so sedaj navedena v tem predlogu resolucije. Upam, da bo Evropska komisija sprejela priporočila Parlamenta in da bo v okviru politike kakovosti v naslednjem polletju našla način za rešitev teh dolgoletnih vprašanj.
Marc Tarabella
(FR) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, razlog, zakaj sem se odločil vložiti več predlogov sprememb k izvrstnemu predlogu gospoda Paola De Castra je, da je čebelarstvo pomemben gospodarski sektor. Prepričan sem, da se bo naša odlična kolegica poslanka, gospa Lulling, strinjala, ker se tudi ona že od leta 1994 ukvarja s tem problemom. Mislim, da ji lahko nocoj izkažemo vso dolžno spoštovanje.
Uvideti moramo, da bi izginotje čebel povzročilo prelom v zgodovini človeštva, ki mu ni primere. Takšna sprememba v biotski raznovrstnosti bi ogrozila nujno potrebno raznovrstnost hrane. Ta globoka motnja ekosistemov bi uničila vse obete za prihodnje generacije.
Izginotje čebel opraševalk je treba jemati resno, saj je propad števila samotarskih čebel in tudi medonosnih čebel sedaj mogoče meriti v svetovnem merilu. Kakav, vanilja, melona, marakuja, vsi ti tropski sadeži so za proizvodnjo sadežev in semen popolnoma odvisni od čebel opraševalk.
Na vseh celinah in vedno pogosteje številne čebele konec zime umirajo. V Evropi je moralo mnogo čebelarjev ustaviti prodajo. Zdaj je več kot 80 % vrst cvetočih rastlin na svetu in 80 % vrst, ki rastejo v Evropi, odvisnih neposredno od opraševanja mrčesa, predvsem čebel. Brez krmljenja čebel večina pridelkov ne bi ustvarila zadovoljivega donosa. To velja za mnoge prostorastoče vrste, pa tudi za sadno drevje, stročnice in zelenjavo. Torej bi si bilo težko zamisliti obrok, pri katerem čebele ne igrajo pomembne vloge.
Vzroki za njihov upad so znani: uničevanje njihovih območij za gnezdenje, vedno večje pomanjkanje rastlin, ki jim dajejo nektar in cvetni prah, pa tudi bolezni, zajedavci in zlasti uporaba pesticidov, ki so še posebno škodljivi za čebele. Kmetje in vrtnarji morajo priznati, da so čebele popolnoma nezaščitene, ko gre strupene proizvode, in da dragoceno prispevajo k njihovemu pridelku ter da jih je treba prednostno zaščititi.
Za zaključek bom rekel, da se moramo odzvati, ker ne moremo sprejeti tega, da med prihaja od drugod - kakovost je slabša in ne izpolnjuje naših strogih proizvodnih meril -, kot nekaj neizogibnega, kot edino drugo izbiro zaradi pomanjkanja medu, ki počasi zajema Evropo. Zato pozivam gospoda Cioloşa in Komisijo, naj čebelarstvo s posebnimi ukrepi vključita v SKP.
Marian Harkin
Gospa predsednica, komisar, hvala vaše pripombe. Sami ste očrtali izzive, ki so pred nami: zmanjšanje števila čebelarjev in potreba, da se privabi nove in poklicne čebelarje, in - odločilno - povečanje smrtnosti čebel, ki ga povzročajo številni dejavniki, a zlasti prisotnost pršice vrste Varoa, ki napada imunski sistem čebel.
Vsi se strinjamo, da je zdravje čebel pomembno, in vesela sem, ko slišim, da bo Komisija predložila ključne ukrepe za reševanje sedanjih zelo resnih razmer. Poudariti želim potrebo, da se pri pripravi kakršnih koli programov zagotovi posvetovanje s čebelarji, da bi poskrbeli, prvič, za njihovo učinkovitost in, drugič, za njihovo izvajanje. Tako kot čebelarji moramo poskrbeti za trajnostne in opraševalcem prijazne kmetijske prakse. Mislim, da je to zelo pomembno in da bi moralo biti del SKP.
Prav tako bi rada povedala, da medtem ko se državljani zavedajo vloge čebel pri proizvodnji medu, pa ne poznajo vsi odločilne vloge čebel pri opraševanju in njihovega prispevka h kmetijstvu EU in nazadnje proizvodnji hrane. Zato menim, da bi dodano vrednost prinesla informacijska kampanja, ker potrebujemo podporo državljanov pri tej zadevi, da lahko opravičimo denar, ki ga potrošimo za program zaščite čebel.
Nazadnje pa potrebujemo neodvisno in pravočasno raziskavo smrtnosti čebel, da bomo lahko od kakršnih koli ukrepov, ki jih bomo sprejeli za reševanje teh razmer, pričakovali pozitivne izide.
Michail Tremopoulos
(EL) Gospa predsednica, v programu EU ALARM so bile določene neuspešne prakse pri rabi tal in rabi agrokemičnih sredstev kot glavnih vzrokov za zaskrbljujočo izgubo žuželk opraševalk v Evropi.
Vendar pa sem od takratnega komisarja, gospoda Boela, prejel zelo žalosten odgovor na pisno vprašanje, ki sem ga predložil januarja. Vemo, da je 84 % evropskih pridelkov pri oplojevanju do neke mere odvisnih od žuželk opraševalk in, da bi jih zaščitili, moramo ustvariti obvezna območja za ekološko obnovo in nadalje okrepiti kmetijsko-okoljske ukrepe s prestrukturiranjem SKP.
Komisarka je izjavila, da je zadovoljna. Vendar pa ukrepi niso uspeli rešiti problema izgube čebel. Glede na to, da kmetijsko-okoljski ukrepi znašajo le 8 % celotnega proračuna SKP do leta 2013 in da jih vsaka država članica uporablja drugače, vztrajamo, da so za kmetijsko-okoljske ukrepe potrebni večja podpora in enotna uporaba ter preverjanja glede tega, ali so pravilni. Prav tako je potreben večji poudarek na organskih in ekoloških metodah. Te ukrepe in proizvodnjo v manjšem merilu je treba podpreti, združenja čebelarjev in območij ekološke obnove pa spodbujati .
Julie Girling
Gospa predsednica, nocoj smo slišali mnogo o čudovitih čebelah - res je, resnično čudovita bitja so.
Osredotočiti se želim le na eno vprašanje. Ali se komisar zaveda zanimanja in vključenosti, ki so ju čebele zanetile in navdihnile po vsej Evropi? Samo v Združenem kraljestvu imamo mnogo pomembnih organizacij s kampanjami - od Inštituta žensk do zadruge. Informacijsko kampanjo imamo. Treba je le izhajati iz tega.
Prosim, oglejte si kampanjo Inštituta žensk, o kateri sem vam poslala razlago. Polna je praktičnih informacij za vsakogar, ki želi pomagati čebelam uspevati. Inštitut žensk predstavlja več milijonov navadnih ljudi v Združenem kraljestvu. Slab položaj čebel ponuja morda edinstveno priložnost za delo z državljani. Zajema skupno kmetijsko politiko, biotsko raznovrstnost, zanesljivo preskrbo s hrano uporabo pesticidov, veterinarske predpise in celo zapleten način financiranja prek EU. To je edinstvena priložnost za sodelovanje z organizacijami, ki že imajo navdih za delo. Komisarja bi prosila, naj izkoristi to priložnost in naj ravna skladno s tem.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospa predsednica, ob upoštevanju izrednega pomena sektorja čebelarstva za kmetijsko proizvodnjo, potrebe po ohranjanju biotske raznovrstnosti in hranljivih vrednosti medu, je treba ohraniti obstoječo podporo za sektor čebelarstva in jo povečati po letu 2013. Takšni ukrepi prispevajo k izboljšanju zdravja čebel, povečanju števila rojev in povečanju proizvodnje medu. Kot v drugih sektorjih je učinkovitost čebelarstva v veliki meri odvisna od znanja, usposobljenosti in izkušenj čebelarjev. Na Poljskem imamo edino poklicno šolo čebelarstva v Evropi in dijaki prihajajo iz več držav. Ta šola in njeni oddelki skupaj z bližnjo Univerzo življenjskih znanosti v Lublinu in tudi inštituti za raziskave na področju kmetijstva v Puławyu bi se lahko uporabljali kot osnova za ustanovitev Evropske šole čebelarstva. Organizacije čebelarjev so zelo pomembne v smislu razvoja tega sektorja. Mnoga prizadevanja glede programov za podporo usposabljanja in reševanja problemov glede kakovosti in standardov bi bilo treba izvajati skupaj z njimi.
Spyros Danellis
(EL) Gospa predsednica, komisarka, sedanje razmere v sektorju čebelarstva z umrljivostjo čebel, ki ogroža opraševanje sadja, zelenjave in tako dalje - in tako našo hrano -, kaže na brezizhodnost ukrepov sodobnega človeka, v katerih je zanemarjeno medsebojno delovanje med gospodarskimi sektorji in naravo, ali pa se jim zdi nepomembno.
Naša razvojna posredovanja in spremembe pri rabi tal, pridelki, ki jih izberemo za pridelovanje, in načini kmetovanja, ki jih uporabljamo, celo način, kako ustvarjamo povpraševanje in navade v našem vsakodnevnem življenju, so pomagali nagniti ravnotežje v naravi. Včasih je posledica tega nepojasnjena umrljivost čebel in pojav novih bolezni in včasih povečanje proizvodnih stroškov.
Zato moramo sprejeti srednjeročne in kratkoročne ukrepe za reševanje vseh znakov problema, skupaj s trajnejšo rešitvijo glavnega vzroka tega problema. Zato mora nova skupna kmetijska politika sprejeti enoten pristop k čebelarstvu s krepitvijo programov podpore in veterinarske pokritosti sektorja, z izpostavljanjem dobrih točk, z varovanjem biotske raznovrstnosti in z blažitvijo problema podnebnih sprememb in poslabšanja naravnih virov.
Geoffrey Van Orden
Gospa predsednica, ne govorim le kot zaskrbljeni poslanec EP, ki predstavlja območje v Angliji, kjer ima čebelarstvo gospodarski pomen, ampak posebno kot podpredsednik združenja čebelarjev v Cambridgeu.
Vse naše govornike smo nocoj slišali govoriti o pomenu in pomembnosti tega sektorja. Čebele delavke so zelo pomembne v gospodarskem in ekološkem smislu - to vsi cenimo. Obstoječih bolezni ne razumemo v celoti in problemi, kot je sindrom propada čebeljih družin, so še vedno nepojasnjeni in nerešeni. Združeno kraljestvo izgubi približno 30 % čebelje populacije na leto in to je jasno nevzdržno in morebiti pogubno.
Kot mnogi drugi govorniki, bi se rad osredotočil na najbolj moreč vidik tega vprašanja, na nujno potrebo po več raziskavah: da bi dobili odgovor na vprašanja bolezni pri čebeljih družinah in tudi da bi si zagotovili bolj oprijemljive zamisli glede naše poti naprej. Najti moramo dolgoročne učinkovite rešitve za to moreče vprašanje. Dovolite mi, da pozovem Komisijo, naj podpre, morda prek okvirnih programov, nekatere dodatne in posebne raziskave, ne le glede vzrokov za propad rojev, ampak tudi glede morebitnih zdravil?
Jarosław Kalinowski
(PL) Gospa predsednica, komisar, mnogo let že opažamo vse večjo umrljivost čebel. To ima neugoden učinek na pridelavo sadja, zelenjave in drugih pridelkov, ki jih oprašujejo čebele, in na splošno predstavlja grožnjo za biotsko raznovrstnost. Vloga čebel pri opraševanju rastlin je nujna. Več tisoč let je bilo čebelarstvo pomemben del kulturne dediščine Evrope. V moji državi, kjer imamo specializirano pridelavo sadja, so kmetje že pred zelo dolgim časom opazili koristen učinek dela čebel na količino in kakovost pridelkov.
Žal čebele danes napada cela vrsta bolezni in nadlog in čebelarji sami tega ne obvladujejo. Zato je nujna finančna podpora za raziskave vzrokov bolezni čebel in dejavnikov, ki povzročajo zmanjševanje odpornosti čebel in smrt rojev. Za preprečevanje in uničenje bolezni čebeljih družin so potrebni novi in učinkovitejši programi.
Kriton Arsenis
(EL) Gospa predsednica, komisar, popolnoma očitno je, da problem nenadne smrti čebel predstavlja grožnjo za našo oskrbo s hrano in ima velikanske finančne stroške. Eden najverjetnejših vzrokov tega problema so spremenjeni proizvodi in nikotinoidni pesticidi.
Pred to veliko grožnjo moramo takoj neposredno ukrepati. Prenehati moramo delati poskuse s tistim, kar gojimo in kar jemo. Potrebujemo takojšnji moratorij za spremenjene proizvode, dokler ne ugotovimo, da niso krivi za smrt čebel, za to grožnjo naši prehrani. Ukrepati moramo sedaj, preden postanejo finančni stroški in strošek preživetja nepremostljivi.
Giovanni La Via
(IT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, čebelarstvo s 600 tisoč čebelarji in le nekaj manj kot 14 milijoni panjev po EU predstavlja zelo pomembno področje znotraj kmetijskega sektorja EU. To pomembnost še poudarja vloga čebel kot branilk biotske raznovrstnosti in tudi kor pridelovalk medu. To je popolna hrana, polna hranljivih snovi in priznana kot najkakovostnejša.
Na podlagi te vloge je načrtovano povečanje letne pomoči temu sektorju v Evropi s 26 milijonov EUR za obdobje 2008-2010 na 32 milijonov EUR za obdobje 2011-2013. Evropski parlament namerava jamčiti ta sredstva tudi po letu 2013, ker je čebelarstvo ena od dejavnosti, ki so popolnoma združljive s cilji trajnosti in zagotavljanja raznovrstnosti, ki naj bi bili doseženi z novo SKP.
Cilj tega financiranja je podpreti čebelarstvo, deloma z nacionalnimi raziskovalnimi projekti glede novih načinov boja proti visoki umrljivosti čebel, ki je v zadnjih letih dosegla zaskrbljujoče ravni. Vendar pa je po drugi strani pomembno zagotoviti pošteno preglednost pri razporejanju pomoči in zagotavljanju več sredstev za države, ki jih dejansko potrebujejo.
Ko je dokumente pregledal Odbor za kmetijstvo in razvoj podeželja, je glasoval o predlogu spremembe, ki sem ga podal, v katerem pozivam, da se pomoč razporedi na podlagi rezultatov raziskave panjev, ki se nahajajo v različnih državah članicah, in ne na podlagi ocenjenih podatkov. Menim, da je to izredno pomembno za namene zagotavljanja preglednosti za javno potrošnjo in zaščito tistih, ki se dejansko ukvarjajo s čebelarskimi dejavnostmi.
Sistem že deluje v mnogih državah za pregledovanje števila panjev, a zavedamo se zahtevnosti izvajanja tega v drugih državah in predlagamo, da se v okviru Evropske unije uvede program za čebelarstvo, ki je pregleden in mora imeti nekakšen vpliv na dobiček mnogih čebelarjev.
Michel Dantin
(FR) Gospa predsednica, gospod Cioloş, gospe in gospodje, veliko je bilo povedanega, saj so čebele vsekakor simbolična vrsta, varuhinje okolja.
Zdaj obstaja mnogo raziskovalnih programov, posvečenih čebelam, katerih ugotovitve si včasih med seboj nasprotujejo. Pred nekaj dnevi je prišel k meni znanstvenik in mi pojasnil, da imajo na primer številna letala, ki jih lahko vidimo na nebu, učinek uklona sončnih žarkov, kar vodi do izčrpanosti in zato do prekomerne umrljivosti čebel.
V nasprotju s tem, kar je ravno povedal eden od naših kolegov poslancev na desni strani te sejne dvorane, menim, da imamo tu primer sektorja, kjer vlaganje našega znanja in usklajevanje raziskovalnih programov lahko zagotovi rešitev problemov, s katerimi se srečuje vsaka od naših držav. Da, Evropa je lahko uporabna. Ta primer čebel morda predstavlja evropsko povezovanje.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, spoštujem strokovno znanje drugih na tem področju, zlasti pripombe, ki jih je podal Geoffrey Van Orden. Podprla bi to, kar pravi, ker je to področje, kjer je malo strokovnjakov, a mnogo mnenj.
Mislim, da je sprejemljivo podati mnenje o gensko spremenjenih pridelkih, a na Irskem se ne gojijo gensko spremenjeni pridelki - in mislim, da enako velja za Združeno kraljestvo - še vedno imamo težave s populacijami čebel, zato menim, da moramo biti zelo previdni glede pripomb, ki jih podajamo v zvezi z vzrokom tega problema. Imamo problem in ne poznamo razloga zanj. Podpiram poziv za raziskave, a z nekaj previdnosti. Denar namenjamo za raziskave, a poiščimo kakovostnejše raziskave - in usklajene raziskave po državah članicah -, da bi dobili rezultate, ki jih želijo in vsekakor potrebujejo čebelarji.
Ogledati si moramo statistične podatke, ker sklepam, da če države članice sploh štejejo čebele, jih štejejo na zelo različne načine. Ogledati si moramo, kaj primerjamo po Evropski uniji.
Podala bom le predlog glede čebel, ki se ne gojijo - samotarskih čebel in čmrljev, kakor jih je navedel drugi kolega. Podpiram ukrepe v naši reformirani skupni kmetijski politiki glede trajnostnega kmetijstva z navadami, ki podpirajo populacije samotarskih čebel. Od besed sem prešla k dejanjem in dala v uporabo nekaj hektarjev zemlje, da vidim, kaj bo. To deluje, a če boste to zahtevali od kmetov, ki se s kmetijstvom ukvarjajo za preživetje, morate to podpreti. Mislim, da mora Evropska unija to obravnavati, ker imamo težave pri čebelarstvu in tudi pri populacijah divjih čebel. Obravnavati moramo povečanje biotske raznovrstnosti, torej bi imeli glede tega mojo podporo, komisar.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Gospa predsednica, tako kot so storili drugi poslanci, bi rad najprej pozdravil odločitev, ki jo je septembra sprejela Komisija o odobritvi nacionalnih programov čebelarstva 27 držav članic za obdobje 2011-2013, in zlasti dejstvo, da se je prispevek Evropske unije za financiranje teh programov v primerjavi s preteklim obdobjem povečal za 25 %.
Romunija, država članica, iz katere prihajam, je ena glavnih upravičenk do teh sredstev v znesku približno 3,4 milijona EUR. Odločitev Komisije je zato bistvenega pomena za romunske čebelarje.
Pozdravljam tudi pobudo Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja za začetek te razprave o tako pomembni temi. Popolnoma podpiram predloge, vključene v predlog resolucije, o katerem bomo glasovali v četrtek.
Čebelarstvo zagotavlja delovna mesta za številne družine v Evropi, zlasti na področjih, kjer razmere ne omogočajo drugih dejavnosti. Čebelarstvo spodbuja tudi gospodarski razvoj na podeželju. Pri tej točki bi rad poudaril, da je pomembno, da se evropski programi podpore osredotočijo ne le na proizvajalce medu, ampak tudi na male predelovalce, zlasti kot del sedanjega drugega stebra skupne kmetijske politike.
Predelava medu in postopki pakiranja nudijo konkurenčne prednosti v smislu dostopa do trga, kakovosti in privlačnosti proizvodov za potrošnike.
Nenazadnje pa se čebelarski proizvodi ne uporabljajo le za živilsko potrošnjo, ampak postanejo tudi sestavine proizvodov. Zato moramo spodbujati rešitve, ki bodo pomagale doseči proizvode z visoko dodano vrednostjo na lokalni ravni.
Obžalujem, da podpora za male predelovalce ni značilna za predlog resolucije, ker spodbujanje teh ljudi v osnovi pomeni spodbujanje ljudi, ki so neposredno vključeni v čebelarstvo.
Seán Kelly
Gospa predsednica, mislim, da je primerno, da je v naši skupini gospa Lulling strokovnjakinja za čebele, ker ima sama mnogo lastnosti čebele. Po Parlamentu brenči kot čebela. Večino časa je sladka kot med in piči lahko kot čebela, če ji kdo stopi na žulj. Lahko bi torej rekli, da je matica Parlamenta.
Če nadaljujem resneje, Einstein je dejal, da bi ljudje izumrli v štirih letih, če bi izumrla populacija čebel. Morda je to pretirano, a Einstein je bil genij in vedel je, o čem govori - ker brez čebel ni opraševanja, ni sadja, ni rastlin in ni človeka, in bog ne daj, ni več Lullingov. Torej imamo resen problem, ker se je populacija v globalnem merilu v zadnjih desetih letih hitro zmanjševala. Izpostavljena so bila številna vprašanja.
Prvi problem so paraziti - pršice vrste Varoa -, ki ga je treba obravnavati in rešiti. Insekticidi imajo posreden učinek na čebele kot posledica škropljenja rastlin. Potem imamo ostre zime: leta 2008 je v tisti ostri zimi umrlo tri milijone čebel. Potem pa imamo seveda na drugih območjih to, kar imamo, kot so govedo in ribe: preveč uvoza preveč enostavno prihaja iz tretjih držav in spodkopava našo lastno proizvodnjo. Te zadeve je treba obravnavati z raziskavami in tudi s cilji.
Mislim, da bi bilo mogoče mlade ljudi, ker so ti sedaj veliki zagovorniki narave, spodbujati, da se podajo v čebelarstvo - kakor je dejala gospa McGuinness, morda najprej le kot konjiček, nekateri pa bi se lahko, če bi se izkazalo za produktivno, v to podali za polni delovni čas.
Nazadnje pa mislim, da bi morali v SKP vključiti cilj za leto 2020 glede čebel: to je povečati populacije za 20 %, da bodo lahko čebele tako trpežne kot gospa Lulling.
Jim Higgins
Gospa predsednica, kot je povedal gospod Kelly, je med nami matica, ki ima veliko snubcev, saj je vloga matic pri vseh dejavnostih v čebelnjaku bistvenega pomena.
Ko pomislimo na skupno kmetijsko politiko, imamo v mislih kmetijstvo zelo velikega obsega. V mislih imamo živino, govedo, mlečne izdelke, ovce, zelenjavo, vino in tako naprej. Tukaj imamo zapostavljeno področje, ki je lahko popolnoma naravno, če ga pravilno upravljamo.
Gledam v ozadje tega in precej jasno je, da imajo čebele, kot je bilo že povedano, čudovito raznoliko vlogo kot opraševalke in kot oskrbovalke. Porast bolezni, povezanih s čebelami, ogroža vrste, kar bi lahko pomenilo tragedijo.
Države članice imajo svoje različne pobude, usklajevanja pa je zelo malo oziroma ga sploh ni. Zagotoviti moramo finančno podporo za ta sektor. Čebelarstvo je odvisno od načina izvajanja skupne kmetijske politike, zato zanj potrebujemo posebno pot.
Če se oddaljimo od gospodarske resničnosti in si pogledamo na primer zdravilne značilnosti medu - vse več je zdravilnih dodatkov na podlagi medu -, so koristi z zdravstvenega vidika povprečnega človeka za tiste, ki med uživajo vsakodnevno, ogromne.
Danes začenjamo to, kar je gospa Lulling naredila leta 1997, in sicer izpostavljamo nekaj, kar obstaja, kar je naravno in kar lahko počnemo vsakodnevno. A zagotoviti moramo zaščito, saj je preveč onesnaženja, področje pa je premalo urejeno in premalo je tudi dokumentacije z aktualnimi statističnimi podatki.
Nenazadnje lahko določimo število čebelnjakov. A na koncu je pomembno število čebel in rojev, ne pa število čebelnjakov: dejansko število čebel, ki dejavno prispevajo k celotnemu pridelku medu, od katerega smo kot ljudje odvisni in ki je tako izjemno koristen za vse, za vsakega izmed nas. Zato čestitam svoji kolegici gospe Lulling za to sijajno pobudo in ji želim vse dobro.
Peter Jahr
(DE) Gospa predsednica, nimamo dovolj čebel in nimamo dovolj čebelarjev. Nenehno upadanje čebelje populacije, ki poteka že vrsto let, je jasen znak za preplah. Visoka umrljivost čebel, ki jo povzroča pršica vrste Varroa, in nerešeni problem sindroma propada čebeljih družin na žalost ne bosta kar izginila. Zato moramo zagotoviti, da bo sektor čebelarstva deležen podpore po letu 2013. V zvezi s tem vprašanjem, se mi dve zadevi zdita posebno pomembni.
Prvič, brez obsežne znanstvene raziskave ne bo mogoče učinkovito pojasniti umrljivosti čebel ali kakor koli učinkovito ukrepati, da jo zmanjšali. Moja druga pripomba se nanaša na čebelarski proizvod, med. Za med, ki je uvožen, in za med, ki je pridelan v Evropi, morajo veljati enaki standardi kakovosti. Kakršno koli drugačno ravnanje bi pomenilo poskus zavajanja potrošnikov in slabši konkurenčni položaj za evropske pridelovalce.
Odbor za kmetijstvo in razvoj podeželja ter poročevalka, gospa Lulling, sta predstavila nekaj dobrih predlogov. Rad bi prosil Komisijo, naj ukrepa na podlagi tega.
Mario Pirillo
(IT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, čebelarstvo je v zadnjem desetletju doživelo velik napredek s finančnega in podjetniškega vidika. Dejavnosti, ki so bile najprej za večino konjiček, so prerasle v dobičkonosna podjetja, poleg tega so sijajni zgledi okolju prijazne proizvodnje. To so omogočile javna, nacionalna in evropska pomoč.
Žal pa so različni dejavniki privedli do rastoče stopnje umrljivosti čebel, ki pomeni tveganje za čebelarje pri načrtovanju njihovih dejavnosti ter tudi tveganje za kmetijstvo in okolje. Od čebel je odvisno dobro uspevanje številnih rastlin, ki so pomembne za kmetijstvo, in bolj splošno tudi ekosistemsko ravnovesje in ohranjanje biotske raznovrstnosti.
Komisijo pozivam, naj nemudoma pripravi akcijski načrt za boj proti močno razširjeni umrljivosti čebel. Predvsem pa bi prosil, da se v povezavi s SKP po letu 2013 prizna prava vloga čebelarstva in da se sofinanciranje EU dvigne s 50 % na 75 %
Krisztina Morvai
(HU) Gospa predsednica, tudi jaz bi se rada zahvalila poročevalki oziroma gospe Lulling za njen prispevek k temu poročilu o položaju čebelarstva in, če mi dovolite, bi rada izrazila svojo hvaležnost madžarskim čebelarjem, zasluženo znanim po vsem svetu, ker so z mano delili svoje izkušnje in znanje, tako da sem lahko njihove informacije posredovala odboru. Ko bodo madžarski čebelarji videli končan dokument, bodo v njem prepoznali svoje nevidne začetnice.
Zelo pa pogrešam finančno priznanje čebelarskega prispevka k ustvarjanju splošne koristi, ki iz mojih sprememb ni bilo sprejeto. Proizvodnja medu, čebeljega voska, propolisa in cvetnega prahu je le manjši del čebelarske dejavnosti, kajne? Večji del je ta, da tudi povečuje kakovostno in količinsko vrednost drugih kmetijskih pridelkov z opraševanjem. To je oblika splošne koristi, ki bi jo bilo treba nekako nagraditi. Predlagali smo, da bi uvedli pojem skupnostnega čebelarstva, in čeprav nam to zdaj ni uspelo, močno priporočamo, da se na ravni držav članic dejavnost čebelarjev zaradi splošne koristi nagradi.
Ulrike Rodust
(DE) Gospa predsednica, gospod Cioloş, gospe in gospodje, v našem ekosistemu imajo čebele odločilno vlogo. Po eni strani so pomembne za ohranjanje biotske raznovrstnosti in po drugi je biotska raznovrstnost pomembna za ohranjanje čebel; ne le, ker je mednarodno leto biotske raznovrstnosti, temveč tudi zato, ker prispevajo k našemu lastnemu preživetju.
Pri reformi skupne kmetijske politike bi se morali med drugim delno osredotočiti na preprečevanje monokulture in povečevanje rabe širokega kolobarjenja. Danes ne želim govoriti o fitofarmacevtskih sredstvih in pesticidih. Mislim, da je pomembno, da podpiramo in razvijamo raziskave na tem področju in da izboljšamo usklajenost različnih raziskovalnih projektov v posameznih državah članicah, da bi zagotovili, da bodo naše čebele zdrave.
Ne glede na to, kaj se bo zgodilo, bi morali sektor čebelarstva podpirati še naprej, po letu 2013, in tudi zagotoviti, da bo v prihodnosti dovolj čebel in tudi čebelarjev, ki bi zanje skrbeli.
Luís Paulo Alves
(PT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, umrljivost čebel narašča, število čebelarjev pa upada. Takšne razmere so problematične za kmetijstvo in, kot so že povedali moji poslanski kolegi, za biotsko raznovrstnost zaradi velikega vpliva na proizvodnjo hrane in na rastlinske vrste, ki so odvisne od opraševanja. Čebele delavke živijo zelo malo časa - približno šest tednov - in so tudi zelo občutljive na spremembe v okolju. To pomeni, da je prizadeta tudi proizvodnja medu, vendar ne le zaradi vedno bolj negotove dolžine in stabilnosti letnih časov, ampak tudi zaradi vse večje škode, ki jo povzročajo zunanji viri, kot so, med drugim, raba pesticidov in pršice. Več raziskav na teh področjih bi lahko pripomoglo k oblikovanju uporabnejših rešitev ter bolj primerno okrepljenih ukrepov za spodbujanje biotske raznovrstnosti in k zmanjšanju učinkov podnebne nestabilnosti. Gospod komisar, sedanje programe je nedvomno treba okrepiti v okviru nove skupne kmetijske politike, da bomo lahko tudi na tej ravni našli učinkovitejše rešitve.
Dacian Cioloş
Gospa predsednica, gospe in gospodje, iz tega sklepamo, da je čebelarstvo samo po sebi res pomemben sektor zaradi tega, kar prideluje neposredno, a tudi zaradi posrednih vplivov, ki jih lahko ima na druge pridelke. Poleg tega mislim, da lahko sklenemo, da so čebele dober pokazatelj naše sposobnosti imeti okolju prijazno kmetijsko industrijo. Ob tem lahko dodamo, da je narava včasih z našimi napakami veliko strožja od nas samih, kadar ne spoštujemo nekaterih pravil.
Glede pomoči za ta sektor, pa bi povedal, da je ob podpori, ki jo ima gospa Lulling v Parlamentu, in ob vseh drugih podpornikih težko reči ne. Zdaj je, bolj resno, iz razlogov, ki sem jih izpostavil v svojem uvodu, jasno, da ne nameravam ustaviti tega podpornega programa. Resnično bomo morali premisliti, kako lahko zagotovimo, da bomo pri uporabi evropskega proračuna ustvarili dodano vrednost za tovrsten program, obenem pa zagotovili, da bodo države članice dovolj prožne, da jo bodo dobro uporabile.
Mislim, da bi dodano vrednost dejansko lahko ustvarili pri raziskovanju zdravja čebel, a tudi pri razvoju načinov proizvodnje in kakovosti proizvodov, kakor tudi pri spodbujanju potrošnje medu in z medom povezanih proizvodov. V zvezi s tem že podpiramo nekatere programe. To je morda nekaj, kar bi lahko razvili. Zato mislim, da imamo pred sabo cilje. Ti bodo nedvomno vključeni v SKP po letu 2013.
Predsednica
Prejela sem en predlog resolucije , predložen v skladu s členom 115(5) Poslovnika.
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 25 novembra 2010.
Pisne izjave (člen 149)
Sandra Kalniete
v pisni obliki. - (LV) Sem v stiku s čebelarskimi organizacijami v Latviji. Na splošno pozdravljajo dejstvo, da se zdaj razpravlja o težavah tega sektorja, a imajo vprašanja glede nekaterih točk resolucije, ki niso dovolj natančno pojasnjene. Na žalost sta naše delo in besedilo resolucije doživela kritike latvijskih medijev. Ko so prebrali besedilo resolucije, je več predstavnikov čebelarjev dobilo vtis, da bi lahko bil med, ki je sestavljen iz samo 50 % pravega medu, preostali del pa sestavljajo različna sladila, označen kot "med". Seveda se predstavnikom latvijskega čebelarskega sektorja, ki pridelujejo zelo kakovosten med, zdi ta predlog nesmiseln. Zato mislim, da mora resolucija bolje pojasniti, da se nanaša na predelane proizvode iz medu, tako da glede tega ne bo nesporazumov in da naše delo ne bo izzvalo negativnega mnenja javnosti glede dela poslancev v Evropskem parlamentu. Prav tako bi rada poudarila, da moramo vedno znova razpravljati o dejstvu, da se aktivno prebivalstvo v čebelarskem sektorju in tudi v kmetijstvu kot celoti vidno stara. Le 7 % evropskih kmetov je mlajših od 35 let in nič manj kot 4,5 milijonov kmetov se bo v naslednjih 10 letih upokojilo. Razviti moramo mehanizme podpore za mlade kmete, ki delajo v čebelarstvu in drugih kmetijskih sektorjih. Generacijska sprememba v kmetijstvu je strateško vprašanje, ki je pomembno za prihodnost Evropske unije in zadeva vse državljane Evropske unije.
Jaromír Kohlíček
Čebelarstvo je ena od ključnih dejavnosti, ki podpirajo kmetijsko proizvodnjo. Njegove posebnosti zahtevajo posebno obravnavo tistih, ki so vključeni vanj. Zadnje čase smo po eni strani bili priča množičnemu pojavu nekaterih resnih bolezni med čebelami (varoze), po drugi pa starajočim se pripadnikom čebelarjev v mnogih državah, s številnimi prenizkimi podporami nacionalnih vlad za njihovo delo v času gospodarske krize. Obstajajo tudi drugi dejavniki, ki ogrožajo nadaljnji obstoj čebelarstva in s tem posredno tudi donos številnih pomembnih kmetijskih pridelkov. Ti vključujejo med drugim uporabo kemikalij v kmetijstvu in na področju upravljanja z gozdovi. Skrajni čas je, da v teh razmerah sprejmemo stroge ukrepe za podpiranje čebelarstva in raziskav, katerih cilj je zdravljenje bolezni čebel, ter da zagotovimo usposabljanje za tiste, ki bi se radi začeli ukvarjati s čebelarstvom. Ne glede na to, ali govorimo o prehodnem obdobju do leta 2013 ali pa o novem sedemletnem obdobju, je nujno, da pripravimo programe, ki bodo nudili zadostno spodbudo za razvoj čebelarstva, ki bodo podprti z ustreznimi instrumenti, vključno s pravnimi instrumenti na ravni EU, ter z dodelitvijo finančnih sredstev in vzpostavitvijo nadzornih mehanizmov za nadzor izpolnjevanja ciljev podpore čebelarstvu in razvojnega programa. Brez primernih ukrepov bosta ogrožena tako sadjarstvo kot razvijajoče se gojenje številnih poljščin. Mislim, da bodo odgovoru Komisije sledili posebni ukrepi in roki.
Véronique Mathieu
v pisni obliki. - (FR) Besedilo, ki ga je predložil odbor za kmetijstvo in razvoj podeželja o podpori za sektor čebelarstva je pomembno zlasti za reformo skupne kmetijske politike po letu 2013. V času, ko narašča umrljivost čebel, število čebelarjev v Evropi pa upada, ne smemo izgubljati časa z ocenjevanjem težav, s katerimi se spopada ta sektor, in z uvajanjem primernih ukrepov. To je ključnega pomena, da se prepreči zelo verjetni negativni vpliv na našo proizvodnjo hrane, saj vemo, da je 84 % rastlinskih vrst odvisnih od opraševanja čebel. Zato moramo ubrati prvi korak v boju proti propadu populacije čebel in dobiti boljši vpogled v ta pojav z več raziskavami umrljivosti čebel. Drugič pa poleg tega pozivamo Komisijo, naj poveča svojo podporo za sektor čebelarstva in naj obnovi programe podpore, preden se iztečejo, kot je predvideno, leta 2012.
