Desiate výročie rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1325 o ženách, mieri a bezpečnosti (rozprava) 
Predseda
Ďalším bodom programu sú vyhlásenia Rady a Komisie týkajúce sa desiateho výročia prijatia rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1325 o ženách, mieri a bezpečnosti.
Chcel by som v Parlamente privítať zástupcu Rady a zástupcu Komisie.
Olivier Chastel
Vážený pán predseda, dámy a páni, mám tú česť vystúpiť v tejto rozprave v mene barónky Ashtonovej, podpredsedníčky Komisie a vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku.
Pán predseda, v prvom rade mi dovoľte poďakovať Európskemu parlamentu za jeho neustály záujem o otázku žien, mieru a bezpečnosti a zdôrazniť, i keď to zrejme viete, že Parlament bol prvou inštitúciou, ktorá len mesiac po prijatí rezolúcie č. 1325 žiadala jej vykonávanie prostredníctvom uznesenia v tejto inštitúcii.
O desať rokov neskôr možno konštatovať, že sa nám podarilo dosiahnuť pokrok. V súčasnosti sme výrazne rozšírili medzinárodný rámec, najmä vďaka prijatiu rezolúcií č. 1888 a 1889 v roku 2009. Vymenovanie prvej osobitnej predstaviteľky OSN pre násilie páchané na ženách v ozbrojených konfliktoch bolo dôležitým krokom.
Navyše v súčasnej dobe existuje vo svete vyše 20 národných plánov. Situácia však pretrváva a skutočnosť je taká, že ochrana žien v konfliktných situáciách a ich účasť na mierových procesoch a procesoch obnovy ešte stále nespĺňa prijaté záväzky a miestne potreby. Násilie a najmä sexuálne násilie voči ženám a dievčatám v konfliktoch naďalej ničí mnohé životy a príliš často k nemu dochádza úplne beztrestne.
Európska únia je pevne odhodlaná vykonávať rezolúciu č. 1325 a následné rezolúcie. Dnes máme rozumnú politiku EÚ týkajúcu sa žien, mieru a bezpečnosti, ktorá pokrýva všetky aspekty vonkajších vzťahov Únie, počnúc krízovým riadením až po humanitárnu pomoc a rozvojovú spoluprácu. Chcel by som tu spomenúť niekoľko konkrétnych úspechov, napríklad jednou z činností je výmena osvedčených postupov.
V tomto smere sú odborníci z inštitúcií EÚ a členských štátov pravidelne členmi pracovnej skupiny. Tento postup viedol k zvýšeniu počtu programov na vnútroštátnej úrovni. Desať členských štátov už prijalo národný akčný plán a ďalšie dva plány sa práve vypracúvajú. Európska únia má niekoľko programov vytvorených tak, aby spĺňali potreby žien a dievčat v konfliktných situáciách a v situáciách po ukončení konfliktov, ako je napríklad financovanie zdravotnej starostlivosti pre obete sexuálneho násilia.
Za menej ako dva roky sa z tohto programu financovali projekty v 67 krajinách a celkovo bolo poskytnutých vyše 300 miliónov EUR. Európska únia začala používať systém na sledovanie uplatňovania hľadiska rodovej rovnosti v programoch rozvojovej spolupráce. Každá z 13 misií spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SBOP) má poradcov, ako aj kontaktné miesta, ktoré sa zaoberajú rodovým hľadiskom, a takéto kontaktné miesta existujú aj vo vyše 80 delegáciách EÚ.
V súčasnosti dokončujeme správu, v ktorej sa vyvodzujú závery z integrácie otázok rodovej rovnosti a ľudských práv do spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky. Európska únia tiež úzko spolupracuje s občianskou spoločnosťou s cieľom podporovať účasť žien v oblastiach mieru a bezpečnosti.
V roku 2011 plánujeme spustiť niekoľko konkrétnych projektov na podporu ženských sietí v krajinách postihnutých krízou s odhadovaným rozpočtom 2 milióny EUR. Niekoľko delegácií EÚ zorganizovalo pri príležitosti desiateho výročia rezolúcie č. 1325 deň otvorených dverí a stretli sa s miestnymi ženskými skupinami, ako sú napríklad skupiny v Kosove, Bosne a Hercegovine a Iraku.
Európska únia a Africká únia zorganizovali v polovici októbra seminár pre občiansku spoločnosť v Addis Abebe s cieľom vypracovať odporúčania o spoločných opatreniach Európskej únie a Africkej únie.
Okrem toho pokiaľ ide o obnovené a merateľné záväzky, do konca roka plánujeme vytvoriť niekoľko štandardných prvkov odbornej prípravy pre oblasť rodovej rovnosti, ľudských práv a detských práv, ktoré sa budú používať pri odbornej príprave zamestnancov pôsobiacich v misiách SBOP. V rámci rozvojovej spolupráce plánujeme do roku 2013 vypracovať miestne stratégie vykonávania rezolúcie č. 1325 v aspoň 60 % krajín, v ktorých prebiehajú alebo prebiehali konflikty. Na záver, plánujeme pravidelne podávať správy o vykonávaní záväzkov EÚ, pokiaľ ide o ženy, mier a bezpečnosť s použitím 17 ukazovateľov, ktoré boli prijaté v júli 2010. Prvá správa sa práve teraz dokončuje.
26. októbra sa Európska únia zúčastnila rozpravy Bezpečnostnej rady pri príležitosti desiateho výročia rezolúcie č. 1325. Belgické predsedníctvo už predtým zorganizovalo tri stretnutia ministrov a odborníkov na vysokej úrovni v Bruseli, New Yorku a Ženeve s cieľom zvýšiť informovanosť a vypracovať odporúčania.
Európska únia následne dôrazne požiadala o zvýšenie medzinárodného monitorovania vykonávania rezolúcie č. 1325 a zdôraznila najmä všetky ukazovatele vyvinuté generálnym tajomníkom. Európska únia preto teraz žiada rýchle prevádzkové vykonávanie týchto ukazovateľov.
Joaquín Almunia
podpredseda Komisie. - (ES) Vážený pán predseda, veľmi pekne ďakujem pánovi úradujúcemu predsedovi Rady za jeho slová k tejto téme. Komisia plne podporuje to, čo práve povedal pán zástupca Rady, a chcel by som dodať tri konkrétne body.
Najskôr chcem povedať, že plne súhlasím s tým, čo povedal pán úradujúci predseda Rady: došlo k jasnému pokroku, na celosvetovej úrovni sa vypracovalo 20 národných akčných plánov a bola vymenovaná prvá osobitná predstaviteľka OSN pre násilie páchané na ženách v ozbrojených konfliktoch.
Druhý bod, o ktorom sa vám chcem zmieniť, je, že Komisia je presvedčená, že v predchádzaní násiliu páchanému na ženách a dievčatách v konfliktoch a najmä sexuálnemu násiliu a násiliu založenému na rodovej príslušnosti treba urobiť ešte veľa práce, pretože ide o pretrvávajúci problém, ktorý ničí mnohé životy.
Po tretie, Európska únia musí ísť príkladom, pokiaľ ide o uplatňovanie rezolúcie č. 1325 a uznesení o jej vykonávaní.
Musíme aj naďalej venovať pozornosť potrebám žien a detí postihnutých ozbrojenými konfliktami alebo nachádzajúcich sa v situáciách po ukončení konfliktov, a to prostredníctvom programov, ktoré by napríklad financovali poskytovanie zdravotných služieb tým osobám, ktoré prežili sexuálne alebo rodové násilie. Musíme spolupracovať s občianskou spoločnosťou pri podpore účasti žien na budovaní mieru a bezpečnosti, a musíme, samozrejme, úzko spolupracovať s Organizáciou Spojených národov na príprave ukazovateľov, ktoré vyvinul generálny tajomník.
Európska únia musí urobiť aj ďalšie kroky, napríklad pani podpredsedníčka Komisie a vysoká predstaviteľka barónka Ashtonová vymenovala prvú osobitnú predstaviteľku EÚ pre Sudán, pani Rosalind Marsdenovú.
Edit Bauer
Vážený pán predseda, prijatie rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1325 pred desiatimi rokmi jednoznačne predstavovalo historický krok, ktorý medzinárodná spoločnosť urobila po tragických skúsenostiach z vojen v Juhoslávii. Vojny najviac postihujú nevinné civilné obyvateľstvo, ktoré v časoch ozbrojených konfliktov tvoria najmä ženy. Naše skúsenosti ukázali, že ozbrojené konflikty doposiaľ vždy sprevádzali znásilnenia žien. Nie náhodou Ženevský dohovor uznáva, že tieto znásilnenia sa často rovnajú genocíde.
Stigmatizácia a následky násilia aj po ukončení konfliktov naďalej ničia životy obetí a ujma, ktorú takéto fyzické a psychické zneužívanie zanechá, je na celý život, ak sa vôbec obeť z takejto ujmy spamätá. Nie je preto prehnané žiadať, aby sa predchádzanie násiliu páchanému na ženách stalo integrálnou súčasťou bezpečnosti verejnosti a obrannej politiky a aby existovali opatrenia, ktoré ukončia násilné činy páchané na civilistoch. Úsilie OSN v tejto súvislosti zjavne nesmie zostať nepovšimnuté, pretože aj dnes sú vo vojnových oblastiach znásilňované tisícky žien, ktoré sú následne odvrhnuté vlastnými rodinami, čím sa z nich stávajú dvojité obete.
Nedávno bolo vo východnom Kongu v priebehu piatich dní znásilnených 8 000 žien, ale ide tu aj o problematiku utečeneckých táborov, ako napríklad tábora Ašraf, kde ešte ani dnes nie sú ženy v bezpečí. Takisto je oprávnené žiadať zvýšenie účasti žien v mierových silách, pretože ich účasť je za týchto osobitných okolností nesmierne dôležitá. Sme presvedčení, že je dôležité, aby ženy zohrávali aktívnejšiu úlohu v mierových procesoch. Nesmieme dopustiť, aby boli jednoducho len pasívnymi účastníčkami alebo dokonca obeťami takýchto procesov. Som rada, že Komisia v tejto súvislosti podnikla dôležité kroky.
Maria Eleni Koppa
Vážený pán predseda, od prijatia rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1325 o ženách, mieri a bezpečnosti uplynulo desať rokov. Ide o dôležité výročie, pretože problematika žien aj detí, ktoré sú naďalej najväčšími obeťami vojny, je aktuálnejšia ako kedykoľvek predtým.
Tisíce prípadov znásilnení vo vojnových oblastiach dokazujú, že znásilnenie a sexuálne zneužívanie sú systematicky využívané ako vojnové zbrane určené na poníženie a demoralizáciu protivníka. V mnohých prípadoch vojaci vedení svojimi nadriadenými systematicky znásilňujú, a ak je takýto čin spáchaný na verejnosti, spôsobuje protivníkovi ešte väčšiu ujmu. Obete takýchto praktík, ktorými sú zvyčajne ženy, sú stigmatizované, odmietané a dokonca zavraždené ich vlastnou komunitou v snahe obnoviť svoju česť.
V tomto boji musíme držať spolu. Musíme skoncovať s touto hanbou ľudstva, s týmito vojnovými zločinmi. Zároveň musíme všade zvýšiť kontroly, aj na strane modrých baretov, pretože máme obrovskú mieru priamej aj nepriamej zodpovednosti. Všetkým osobám zapojeným do týchto praktík treba udeliť prísne tresty. Potrebujeme odbornú prípravu, disciplínu a jasné posolstvo. Nakoniec, musíme medzinárodnému spoločenstvu ukázať, že to, čo hovoríme, myslíme skutočne vážne.
Ako sa uvádza v rezolúcii č. 1325, ženy sa môžu a musia v rovnakej miere zúčastňovať na podpore mieru a bezpečnosti. Naším spoločným cieľom musí byť dosiahnutie silnejšieho postavenia žien s možnosťou obrátiť sa na medzinárodné súdy a s pomocou programov na ich opätovné hospodárske, sociálne a duševné začlenenie. Ich emancipácia a ochrana sú nevyhnutnou podmienkou na ukončenie využívania sexuálneho násilia ako vojnovej zbrane.
Barbara Lochbihler
Vážený pán predseda, presne pred desiatimi rokmi sa práva žien ako základný prvok ľudských práv prvýkrát stali témou na diskusiu v Bezpečnostnej rade OSN na základe žiadosti uplatňovať rodovú rovnosť v konfliktných a krízových situáciách. Išlo o míľnik na ceste k zavedeniu povinnej požiadavky podľa medzinárodného práva na účasť žien na úrovniach rozhodovania v mierových procesoch a bezpečnostnej politike.
Vtedajší generálny tajomník Kofi Annan predložil v roku 2005 naliehavú požiadavku na vypracovanie národných akčných plánov za účelom vykonávania rezolúcie č. 1325. Už sme počuli, že doteraz tak urobilo len 20 štátov vrátane európskych krajín, ako sú Švédsko a Veľká Británia, ale aj afrických krajín, ako napríklad Libéria a Pobrežie Slonoviny. Som presvedčená, že všetky členské štáty Európskej únie by mali prijať akčné plány takéhoto druhu. To sa týka aj krajín, ako je napríklad Nemecko, odkiaľ pochádzam, ktoré zatiaľ odmieta vypracovať akčný plán.
Rodové hľadisko sa definitívne stalo dôležitým na medzinárodnej úrovni. Bola vymenovaná nová osobitná predstaviteľka OSN pre sexuálne násilie a zriadil sa orgán OSN pre rodovú rovnosť. Musíme si však uvedomiť, že všetky tieto opatrenia sú vo veľkej miere v počiatočnom štádiu. Ide tu o poskytovanie podpory ženám a dievčatám, ktoré sa stali obeťami sexuálneho násilia. Musíme zintenzívniť už existujúce uznesenia a programy pomoci. Ide tu však aj o podporu pri identifikácii páchateľov a ich trestné stíhanie, ktoré musia byť vždy spojené s reformou miestnych súdnych systémov.
Vyjadrenie pána Chastela v mene barónky Ashtonovej o poskytnutí 2 miliónov EUR na podporu tejto rezolúcie je veľmi pozitívne. Chcela by som zdôrazniť, že je veľmi dôležité zapojiť miestne mimovládne organizácie bojujúce za práva žien, aby finančné prostriedky išli tam, kde sú skutočne potrebné.
Eva-Britt Svensson
Vážený pán predseda, ženy a deti sú obeťami vo vojnách a konfliktných situáciách. Násilie, znásilnenia, týranie a sexuálne útoky sú zbrane používané proti ženám a deťom v týchto situáciách. Ženy boli teraz uznané za obete a ony skutočne sú obeťami. Ich uznanie za obete je, okrem iných vecí, výsledkom vymenovania pani Margot Wallströmovej do funkcie osobitnej predstaviteľky OSN.
Ženy však nie sú iba obeťami, sú aj dôležitými aktérkami v oblasti mierových a bezpečnostných prác zameraných na predchádzanie konfliktom. Ich účasť na budovaní mieru a demokracie po vojnách a konfliktoch je nevyhnutná. Zohrávajú aktívnu úlohu v obnove krajín. Napriek tomu, že od prijatia rezolúcie OSN už uplynulo desať rokov, ženy sú naďalej uznávané len ako obete násilia. Sú ignorované v súvislosti s prácami na obnove, ktoré sú dôležité pri vytváraní mieru a demokracie. Napriek tomu, že vieme, akú významnú úlohu ženy zohrávajú v týchto prácach, všetok vplyv na rozhodnutia majú naďalej len muži. Je načase, aby sme uznali schopnosti žien, a to aj v súvislosti s ich snahami v oblasti mieru a bezpečnosti. EÚ musí žiadať, aby sa rodové hľadisko bralo do úvahy pri poskytovaní pomoci a dotácií, pokiaľ ide o práce na obnove.
Jaroslav Paška
za skupinu EFD. - (SK) Rezolúcia č. 1325 Bezpečnostnej rady Organizácie spojených národov o ženách, mieri a bezpečnosti je jedným z posledných vážnych dokumentov, v ktorom všetky štáty sveta deklarujú svoj rešpekt a úctu k nežnému pohlaviu.
Každé z ustanovení rezolúcie má svoj hlboký zmysel a reaguje na problémy, ktoré vo vzťahoch medzi mužmi a ženami často prináša život, keď najmä v krízových pomeroch sa ženy a dievčatá často stávajú obeťami zvôle, divokého násilia a bezprávia. Vyspelé civilizované krajiny sa hlásia k svojim záväzkom, ktoré im vyplývajú z rezolúcie č. 1325 Bezpečnostnej rady OSN, a rozličnými opatreniam sa usilujú vytvoriť čo najširší priestor pre ich uplatnenie v národných a medzinárodných inštitúciách podieľajúcich sa na riešení konfliktov a organizovaní mierových procesov.
Vážne problémy v rešpektovaní ľudských práv žien a dievčat však pretrvávajú
v mnohých krajinách rozvojového sveta, najmä v centrálnej Afrike, či niektorých oblastiach Ázie. Maniere barbarských militaristických režimov vychádzajú z iného hodnotového rebríčka, ako uznáva civilizovaný svet, a ľudská dôstojnosť civilistov, žien a detí hordám zabijakov veľa nehovorí.
Myslím si, že toto je oblasť, na ktorú by sme sa mali čo najskôr zamerať a sústrediť väčšiu pozornosť. Preto je treba urobiť opatrenia aj v politike Európskej únie, aby vyvíjala väčší a intenzívnejší tlak na tieto režimy, ktoré nerešpektujú základné ľudské práva svojich občanov a obyvateľov.
Krisztina Morvai
(HU) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, som presvedčená, že každý z nás by vedel ľahko odpovedať na otázku, ktorá veľká skupina ľudí je v podstate vylúčená z prijímania rozhodnutí alebo je v ňom len minimálne zastúpená a zároveň musí v obrovskej miere znášať následky politických, hospodárskych a finančných rozhodnutí. Áno, vážení kolegovia, hovorím o ženách, a to nielen v súvislosti s ozbrojenými konfliktami, ktoré sú témou dnešného zasadnutia, ale aj v súvislosti s hospodárstvom, pretože sú to koniec koncov práve ženy, ktoré musia zabezpečiť jedlo pre svoje rodiny, a práve ženy a ich deti vo zvlášť veľkej miere trpia chudobou. Podľa mňa je základnou myšlienkou tejto deklarácie OSN to, že ženy by mali dostať oveľa viac možností podieľať sa na procese rozhodovania, aby sa mohli stať strojcami a nie obeťami svojich osudov.
Ako ozbrojené konflikty postihujú ženy? Pozrime sa na príklad Gazy. Aj dnes sa práve ženy starajú o tých, ktorí boli zranení v dôsledku brutalít Izraelského štátu, práve ženy sa starajú o deti, ktoré v dôsledku týchto brutalít ostali zdravotne postihnuté, a práve ženy značne trpia následkami bombových útokov, ničenia infraštruktúry a bombardovania ciest a škôl. Mali by sme to mať na pamäti, keď budeme hovoriť o útrapách, ktoré ženy musia znášať v ozbrojených konfliktoch.
Philippe Juvin
(FR) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, v oblastiach zasiahnutých konfliktom je násilie páchané na ženách úmyselnou taktikou. Znásilnenie je rozšírenou, systematickou a organizovanou praktikou. Ide o spôsob vedenia vojny. Musíme, samozrejme, odsúdiť toto násilie.
Okrem odsúdenia tohto násilia však treba urobiť ešte viac, ako len predkladať vyhlásenia, v opačnom prípade sa stanú iba formulou. Musíme nájsť spôsob konania. Preto vás, dámy a páni, žiadam, aby ste zvážili tri druhy opatrení.
Prvé opatrenie: myslím si, že by sme mali byť presvedčení o potrebe Európskej únie podporovať miestne ženské organizácie vo všetkých konfliktných situáciách, do ktorých zasahuje. Dodržiavanie základných zásad slobody a spravodlivosti sa zvýši, ak bude založené na rešpektovaní žien. Udeľovanie práv ženám bude všade vo svete podporovať rešpektovanie ľudskej dôstojnosti a hodnoty rovnosti a bratstva, ktoré sú hodnotami EÚ.
Druhé opatrenie: myslím si, že keď my Európania prispejeme k pomoci na obnovu krajín, mali by sme požadovať, aby riadiace sily a miestne orgány v oblasti, ktorým pomáhame, zaviedli kvóty na zabezpečenie účasti žien na úrovniach rozhodovania. Mám na mysli napríklad Palestínsku samosprávu, ktorej pomáhame a ktorú takmer výlučne financujeme my. Situácia na Blízkom východe sa zlepší, iba ak budeme od Palestínskej samosprávy požadovať zavedenie kvót, ktoré umožnia ženám zastávať zodpovedné politické funkcie.
A nakoniec, tretie opatrenie: myslím si, že v oblastiach nášho civilného, policajného alebo vojenského zásahu musíme dať ženám v rámci našich vlastných jednotiek a funkčných delegácií významné a primerané postavenie. To len prispeje k zvýšeniu našej efektívnosti a ako vyplýva z mnohých správ, môže to prispieť k tomu, aby nás obyvateľstvo ochotnejšie prijalo.
Marc Tarabella
(FR) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, je to už 10 rokov, čo Bezpečnostná rada OSN po prvýkrát v histórii prijala rezolúciu zdôrazňujúcu osobitnú situáciu žien žijúcich vo vojnových oblastiach a ich úlohu na riešení konfliktov. Dnes, desať rokov po prijatí tejto rezolúcie, sú však tisíce žien v krajinách zmietaných vojnou, ako je napríklad Kongo, naďalej znásilňované. Ja sám som ostro kritizoval beztrestnosť páchateľov týchto ohavností, ktorá trvá už mnoho rokov.
Navyše sa tieto barbarské skutky páchajú, aj keď sú v oblasti niekedy alebo dokonca často prítomné sily OSN. Myslím si, že nám veľmi chýbajú politické ambície a primerané finančné prostriedky. Chcel by som predovšetkým zdôrazniť potrebu odbornej prípravy pracovníkov európskych a medzinárodných organizácií pôsobiacich v týchto oblastiach a potrebu zvýšenia povedomia trpiacich populácií.
Musíme dosiahnuť, aby každý pochopil, že ak zohľadníme rodovú otázku, povedie to k zlepšeniam vo všetkých oblastiach. Musíme zastaviť až príliš častú beztrestnosť páchateľov násilia na ženách a v tejto súvislosti musíme ustanoviť riadny postup riešenia sťažností. Musíme tiež zvýšiť finančné prostriedky dostupné v európskych inštitúciách, najmä na podporu práce na rodových otázkach a otázkach ľudských práv, aby sme mohli zavádzať mechanizmy a hodnotiť pokrok Európskej únie.
Všimol som si, že ako povedal pán Chastel, naozaj sa vynaložilo úsilie, najmä pokiaľ ide o výmenu osvedčených postupov a účasť v pracovnej skupine. Okrem toho 10 členských štátov už má národné akčné plány. Dúfam, že aj ďalších 17 členských štátov bude čoskoro mať svoj vlastný plán.
Nakoniec by som chcel zdôrazniť, že vkladám veľké nádeje do budúcej služby pre vonkajšiu činnosť. Dúfam, že ženy a muži v nej budú zastúpení v rovnakej miere, a to najmä v teréne. Nikdy nesmieme zabúdať na významnú úlohu žien pri riešení konfliktov alebo na potrebu nadviazať komunikáciu, ktorá je založená na dôvere medzi silami medzinárodných inštitúcií a miestnym obyvateľstvom.
Ilda Figueiredo
(PT) Vážená pani predsedajúca, zdôrazňovanie dôsledkov vojen a konfliktov na ženy a deti má v tejto kritickej dobe mimoriadny význam, keďže vojny v Iraku a Afganistane pokračujú, vznikajú nové vážne konflikty, ako napríklad na Izraelom okupovaných územiach Palestíny alebo v Západnej Sahare okupovanej Marokom, nerovnosti sa prehlbujú, chudobu zhoršujú neoliberálne politiky a vznikajú nové hrozby, ako napríklad prijatie strategickej koncepcie NATO na samite, ktorý sa konal tento víkend v Lisabone. Odpoveďou na tento samit bolo zorganizovanie mierovej demonštrácie, ktorá sa konala minulú sobotu v uliciach Lisabonu v rámci kampane s názvom "Mier áno, NATO nie" zahŕňajúcej viac ako 100 organizácií. V uliciach pochodovali desaťtisíce ľudí, mužov aj žien, ktorí žiadali mier a sociálnu spravodlivosť nevyhnutnú na bezpečnosť a krikom sa dožadovali rozpustenia NATO, jadrového odzbrojenia a rešpektovania ľudských práv pri obrane mieru.
Zajtra sa bude v Portugalsku konať generálny štrajk, v ktorom budú muži a ženy opäť protestovať proti antisociálnym politikám. Tieto politiky ovplyvňujú každého, ale predovšetkým diskriminujú ženy. Protestujúci budú žiadať zavedenie nových politík, ktoré rešpektujú dôstojnosť pracovníkov a podporujú rozvoj a sociálny pokrok, ktoré sú predpokladom mieru.
Eduard Kukan
(SK) Aj ja chcem zdôrazniť historický význam rezolúcie Bezpečnostnej rady 1325 pre mier a bezpečnostnú politiku. Bolo to prvý raz, keď OSN zdôraznila dôležitosť ochrany a plnej angažovanosti sa žien pri tvorbe mieru, udržiavaní mieru a pri prevencii konfliktov.
Treba povedať, že za predchádzajúcich desať rokov sa vynaložilo veľa úsilia pre dosiahnutie tohto cieľa. Ale aj tak zneužívanie žien často zostáva hlavnou charakteristikou počas konfliktov. A čo viac, došlo k alarmujúcemu zvýšeniu častého a systematického násilia proti ženám počas konfliktov alebo aj po nich.
Nebudem uvádzať konkrétne čísla, ale určite hodno spomenúť hrôzostrašné veci, ktoré sa udiali v Demokratickej republike Kongo, v Darfúre, v Rwande, v Libérii, v Sierra Leone a v Bosne. Osobne som sa stretol a rozprával so ženami, ktoré boli obeťami násilia v čase vojny v bývalej Juhoslávii. Ich spomienky sú hrozné. Boli znásilnené, mučené, ponižované. Mnohé boli ostrakizované aj po skončení konfliktu.
Ani koniec konfliktu totiž ešte negarantuje ukončenie násilia proti ženám. Mali by sme to mať stále na pamäti.
Ochrana a umožnenie účasti žien pri tvorbe mieru a bezpečnosti je hlavným cieľom rezolúcie 1325. Bohužiaľ v mnohých prípadoch sa tak ešte nestalo. Som presvedčený, že je reálna šanca, aby sme to zmenili. Treba však politickú vôľu všetkých, aby sme pre to vytvorili reálne podmienky. Pri plnení tejto úlohy vidím aj možnosť pozitívneho príspevku vysokej predstaviteľky baronesy Ashtonovej a Európskej služby pre vonkajšiu činnosť, ktorá by mohla výrazne posilniť úlohu Európskej únie pri implementácii tejto dôležitej rezolúcie.
Sabine Lösing
(DE) Vážená pani predsedajúca, ženy a deti sú naďalej veľmi tvrdo postihované vojnami a ich následkami. Práva žien sa však nesmú zneužívať na odôvodňovanie vojenských zásahov. Príklad Konžskej republiky poukazuje na to, že vojenské opatrenia nepomáhajú chrániť, zabezpečovať ani presadzovať práva žien. Žiaľ, práve opak je pravda. Situácia žien v Afganistane je dnes v dôsledku vojny horšia ako kedykoľvek predtým. Sľub, ktorý obsahuje rezolúcia č. 1325, možno skutočne dodržať, iba ak sa zabráni vzniku konfliktov a vo vojnách a konfliktných situáciách sa budú prijímať iba civilné opatrenia. Preto som presvedčená, že je úplne neprijateľné prekrúcať toto uznesenie s cieľom zvýšiť počet žien zapojených do vojen. Žiadam, aby EÚ zo zásady zastavila poskytovanie podpory vrátane pomoci na vybavenie a odbornej prípravy režimom a vojenským silám, ktoré do ozbrojených konfliktov posielajú detských vojakov, porušujú ľudské práva a systematicky páchajú sexuálne násilie.
Edite Estrela
(PT) Vážená pani predsedajúca, rezolúcie Bezpečnostnej rady a plány na podporu rozvoja sa už spomínali s dôrazom na dosiahnutý pokrok, skutočnosť je však taká, že ženy sú aj naďalej hlavnými obeťami ozbrojených konfliktov. Sú obeťami, ale ešte stále nemajú rozhodovacie právomoci. Ženy by sa mali podieľať na celom procese predchádzania a riešenia konfliktov. Keby viac žien zastávalo vedúce pozície pri tvorbe politík vrátane rozhodovania o hospodárskych otázkach, určite by na svete bol väčší mier a bezpečnosť a všetci by sme mali úžitok z väčšieho rozvoja a lepších životných podmienok. Preto tiež potrebujeme, aby do všetkých úrovní rozhodovania bolo zapojených viac žien. Ako tu už bolo povedané, ženy by sa mali podieľať na rozhodovacom procese a mali by byť účastníčkami tohto procesu. Nemal by byť výlučne mužskou záležitosťou.
Antonyia Parvanova
Vážená pani predsedajúca, keď sa hovorí o ženách v oblastiach konfliktov, musíme si uvedomiť, že aj napriek zvýšeným snahám a dobrým znameniam, ako sú napríklad vymenovanie bývalej komisárky pani Margot Wallströmovej do funkcie osobitnej predstaviteľky generálneho tajomníka OSN pre sexuálne násilie v konfliktoch alebo aj nedávne vytvorenie orgánu "OSN ženy", ešte stále sú v tejto oblasti potrebné ďalšie opatrenia, lepšia informovanosť a praktické politické kroky.
Chcela by som dôrazne vyzdvihnúť skutočnosť, že partnerstvá medzi poslancami, EÚ, vládami členských štátov OSN, inštitúciami a občianskou spoločnosťou sú nevyhnutné na budovanie podpory dohodnutých priorít a cieľov akčného programu Medzinárodnej konferencie o populácii a rozvoji v súvislosti s rozvojovými cieľmi tisícročia.
V kontexte rodovej rovnosti musíme prijať spoločný záväzok posunúť túto záležitosť dopredu, zabezpečiť väčšie zastúpenie žien v snahe zabrániť vojne, obnoviť mier, zvládnuť situácie po ukončení konfliktov a vziať na vedomie, že ženy môžu zohrávať významnú úlohu v udržiavaní mieru, ak majú primeranú podporu a sú do tohto procesu skutočne začlenené.
Na záver by som chcela zdôrazniť, že EÚ zohráva kľúčovú úlohu pri posúvaní týchto cieľov dopredu v záujme dosiahnutia spravodlivého a trvalého riešenia. Našou hlavnou zodpovednosťou a dôležitou politickou úlohou je spolupracovať na riešení situácie žien v oblastiach konfliktov, a to prostredníctvom snahy zabrániť vojne a udržiavať medzinárodný mier a bezpečnosť.
Diane Dodds
Vážená pani predsedajúca, chcela by som podporiť rezolúciu č. 1325. Zároveň chcem upriamiť pozornosť Parlamentu na situáciu v Severnom Írsku, kde máme veľmi aktívny ženský sektor, ktorý bol v rámci krajiny pozitívnou silou.
Predtým, ako som sa stala poslankyňou tohto Parlamentu, zastupovala som Severný Belfast na Zhromaždení Severného Írska a oblasť Belfastu Shankill v miestnej vláde. Sú to oblasti, ktoré vyše 30 rokov ničilo násilie spôsobené teroristickou kampaňou írskych republikánov a násilie v rámci komunity.
V tej dobe boli skupiny, ako napríklad Ženské centrum, súdržnou silou, ktorá posilňovala kapacitu komunity a vytvárala prepojenia s ďalšími ženskými skupinami z iných komunít. Sú to obyčajné ženy, ktoré sa osvedčili ako vedúce osobnosti, a sú vynikajúcim vzorom pre ostatné krajiny a komunity, ktoré sa ocitnú tvárou v tvár terorizmu a násiliu.
Skupiny ako Ženské centrum Shankill, Ženská sieť Foyle a Odborná príprava pre ženy dnes nielenže vylepšujú vzťahy medzi komunitami v Severnom Írsku, ale aj poskytujú ženám príležitosti na pracovnom trhu prostredníctvom vzdelávania a odbornej prípravy. Vážení kolegovia, toto je cesta, ktorou sa dá ísť vpred.
Norica Nicolai
(RO) Vážená pani predsedajúca, dúfam, že rozprava, ktorú tu dnes vedieme, nebude len príležitosťou na oslavu výročia rezolúcie č. 1325, ale aj novým začiatkom nového prístupu k tejto problematike, ktorá sa od prijatia uznesenia č. 1325 prakticky nezmenila.
Nemyslím si, že vyhlásenia sú postačujúce, a najmä nie také vyhlásenia, ktoré vytvárajú iný obraz skutočnosti. Myslím si, že treba prijať opatrenia a je úlohou Európskej únie vytvoriť v rámci súčasnej bezpečnostnej politiky základný kódex správania, ktorý by sa uplatňoval v operáciách počas konfliktu aj po ukončení konfliktu i napriek tomu, že už máme dohovor vo forme Ženevského dohovoru, ktorý odsudzuje násilné správanie počas konfliktov. Som presvedčená, že kódex správania tohto druhu by pre Európsku úniu mohol poskytnúť pridanú hodnotu a bol by významným krokom k vyriešeniu tejto problematiky.
Ďalšie aspekty zapojenia musia byť nepochybne podporované dôslednou finančnou pomocou založenou na stratégii pre naše rozvojové projekty.
Anna Záborská
(SK) Pripomíname si 10. výročie rezolúcie 1325 Organizácie spojených národov a takmer denne sú ďalšie výročia iných rezolúcií a deklarácií, ktoré chcú pomôcť ženám. Mám však pochybnosti, či dostatočne sledujeme ich napĺňanie.
Vznikajú stále nové a nové dokumenty, ale situácia žien sa zlepšuje len veľmi pomaly. Je našou povinnosťou pracovať pre dodržiavanie a ochranu práv všetkých žien, aby dosiahli plnú integráciu do spoločnosti, nezávisle na ich stave, pôvode a postavení.
Ich úloha začína v rodine nielen preto, že sú nezastupiteľné pri výchove svojich detí k rešpektu ľudskej dôstojnosti pre všetkých, ale sú to zároveň ženy, ktoré mysliac na ohrozenie svojej rodiny sa angažujú v zabránení a riešení vojnových konfliktov. Kým sa však ženy nebudú cítiť bezpečne vo svojej rodine, vo svojom národe, nemožno hovoriť o mieri, a to nielen v krajinách, kde nie je vojna.
Olivier Chastel
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, samozrejme, súhlasím s Parlamentom vo veľkom počte bodov. Ako by som mohol nesúhlasiť napríklad s výzvami pána Juvina a pána Tarabellu na vytvorenie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť, ktorá bude predstavovať veľkú príležitosť na posilnenie politiky EÚ v oblasti žien, mieru a bezpečnosti? Počas zriaďovania služby si treba uvedomiť pretrvávajúci problém zabezpečenia väčšieho zastúpenia žien na každej úrovni vrátane personálnej, ale najmä na najvyššej úrovni.
Pani barónka Ashtonová na tom veľmi jasne pracuje. V tomto smere podnikla niekoľko krokov, napríklad vymenovala pani Rosalind Marsdenovú za prvú osobitnú predstaviteľku EÚ pre Sudán. V septembri vymenovala do vedúcich pozícií v rámci delegácií 29 ľudí a z toho 7 žien, čo je takmer 50 % zvýšenie počtu žien na tejto úrovni.
Zároveň EÚ vynakladá veľké úsilie na posilnenie svojich kapacít v súvislosti s otázkou účasti žien, mieru a bezpečnosti a domnievame sa, že je tiež dôležité prijať opatrenia na zvýšenie informovanosti v rámci ostatných organizácií a krajín. To ide ruka v ruke s osobitnými činnosťami v oblasti odbornej prípravy. Aj o tomto mnohí z vás hovorili. Únia v rámci európskeho nástroja pre demokraciu a ľudské práva podporuje OSN vo vykonávaní rezolúcií o ženách, mieri a bezpečnosti v krajinách a regiónoch, ktoré sú najviac postihnuté, ako napríklad Pakistan, Afganistan, Gruzínsko, Arménsko, Azerbajdžan a údolie Fergana, ktoré zahŕňa Uzbekistan, Kirgizsko a Tadžikistan.
Nakoniec, Európska únia naďalej verí vo význam zvýšeného delegovania zodpovedností na medzinárodnej úrovni. Únia je presvedčená, že Bezpečnostná rada by mala zriadiť pracovnú skupinu, ktorá by preskúmala pokrok dosiahnutý vykonávaním rezolúcie č. 1325 a poskytla odporúčania Rade s cieľom splniť úlohy, odstrániť existujúce nedostatky a urýchliť vykonávanie tejto rezolúcie.
Únia preto požiadala Bezpečnostnú radu, aby zdvojnásobila svoje úsilie v boji proti beztrestnosti. Treba zaviesť cielené a progresívne opatrenia proti ktorejkoľvek strane v konflikte, ktorá je zodpovedná za závažné porušenia práv žien.
Som presvedčený, že Európsky parlament bude naďalej podporovať snahy Únie a členských štátov v tejto oblasti.
Predsedajúca
Dostala som šesť návrhov uznesenia, ktoré k tejto téme predložili rôzne politické skupiny.
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční vo štvrtok 25. novembra o 12.00 hod.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Corina Creţu
Napriek všetkým snahám, ako je napríklad prijatie rezolúcií a národných a medzinárodných plánov na zlepšenie úrovne ochrany žien v oblastiach konfliktov, sa nepodarilo odstrániť barbarskú zbraň, ktorá sa často využíva v modernej vojne: sexuálne násilie. Práve naopak, beztrestnosť vytvára podmienky vedúce k rozmáhaniu tejto praktiky, ktorá je diametrálne odlišná od našich hodnôt. Opakovane som spolu s ostatnými vystupovala proti činom masového znásilňovania páchaným v Kongu, Libérii a v ďalších oblastiach konfliktov, najmä v Afrike. Tisíce žien, ktoré sa stali obeťami sexuálneho zneužívania a násilia, sú navyše odsúdené na budúci život so sociálnou stigmou a bremenom hrozných chorôb, ako napríklad HIV.
Medzinárodný deň proti násiliu páchanému na ženách, ktorý si pripomíname 25. novembra, nám musí pripomínať aj to, že ženy sú obeťami domáceho násilia, ku ktorému dochádza v alarmujúcom počte, napríklad pokiaľ ide o manželské znásilnenie, sexuálne obťažovanie a obchodovanie s ľuďmi. Rodovo podmienené násilie, či už spáchané doma alebo v oblastiach konfliktu, je jedným z najzávažnejších porušení ľudských práv, proti ktorému sa musíme postaviť a primerane ho potrestať.
Lena Kolarska-Bobińska
V priebehu rokov sa zmenila tradičná úloha mierových misií. Teraz len monitoruje dohody o prímerí alebo zabezpečuje rešpektovanie hraníc medzi štátmi. V súčasnosti sa misie zapájajú do viacerých "mäkkých" aktivít, ako je napríklad široká podpora ľudských práv a demokracie, podpora pri usporadúvaní volieb a obnova právneho štátu. Pri príležitosti desiateho výročia prijatia rezolúcie č. 1325 by sa pozornosť mala venovať úlohe žien v týchto procesoch. V mnohých prípadoch majú oveľa lepšie predpoklady na vykonávanie úloh v mierových misiách. Okrem iného mám na mysli prácu s obeťami sexuálne motivovaného násilia a násilia založeného na sexuálnej diskriminácii. Ženy pracujú v ženských väzeniach, pomáhajú pri opätovnom sociálnom začleňovaní a vedú mnohé formy odbornej prípravy. Často hovoríme o zvýšení účasti žien v politike a podnikateľskej činnosti. V žiadnej z týchto oblastí sa doposiaľ nepodarilo dosiahnuť plnú rovnosť príležitostí. Preto je nevyhnutné vrátiť sa k týmto otázkam a pozorne sa pozrieť na spôsob, akým sa uplatňujú prijaté právne predpisy, aby sme pri príležitosti 15. alebo 20. výročia rezolúcie č. 1325 mohli povedať, že všetky ustanovenia rezolúcie sa už vykonávajú.
