
Puhemies.
   – Julistan Euroopan parlamentin torstaina 11. maaliskuuta 2004 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   – Hyvät kollegat, avatessani tämänpäiväisen istuntojakson haluaisin juhlallisesti osoittaa kunnioitusta pois nukkuneelle rakastetulle ja merkittävälle entiselle hallitsijalle, hänen kuninkaalliselle korkeudelleen Alankomaiden prinsessa Julianalle, jonka hautajaiset pidetään huomenna.
Kuningataräiti toimi Alankomaiden hallitsijana syyskuusta 1948 siihen asti, kunnes hän luopui kruunustaan vuonna 1980. Näin hän johti maataan siinä ainutlaatuisessa muutoksessa, joka alkoi välittömästi sotaa seuranneesta lamakaudesta, jatkui läpi siirtomaiden itsenäistymisvaiheen ja teki Alankomaista sen elämää sykkivän ja vauraan maan, joka se on nykypäivänä ja jolla on rakentava ja johtava asema Euroopan unionissa.
Hän voitti kansansa kiintymyksen nöyryydellään ja vaatimattomuudellaan sekä kansalleen osoittamallaan solidaarisuudella – erityisesti vuoden 1953 tulvien aikana – sekä sitoutumisellaan rauhaan, yhteistyöhön ja sovitteluun.
Esitän surunvalittelumme kuningatar Beatrixille, hänen perheenjäsenilleen ja kaikille Alankomaiden kansalaisille.
Pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden hänen muistokseen.
(1) 

Puhemies.
   – Minulle on ilmoitettu, että Christos Folias on nimitetty apulaisministeriksi Kreikan hallitukseen.
Onnittelen jäsen Foliasia hänen nimityksestään ja totean, että työjärjestyksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti hänen toimikautensa Euroopan parlamentissa päättyy 10. maaliskuuta 2004.
Kreikan sisäministeri ilmoitti 24. maaliskuuta 2004 päivätyllä kirjeellään, että Meropi Kaldi on nimitetty parlamentin jäseneksi Christos Foliasin tilalle 24. maaliskuuta 2004 alkaen. Toivotan uuden kollegamme tervetulleeksi ja muistutan, että työjärjestyksen 7 artiklan 5 kohdan mukaan niin kauan kuin jäsenen valtakirjaa ei ole tarkastettu tai sitä koskevaa muistutusta ratkaistu, jäsen osallistuu parlamentin ja sen elinten istuntoihin täysin valtuuksin.
Latvian viranomaiset ovat ilmoittaneet, että kolmen latvialaisen tarkkailijan toimikausi Euroopan parlamentissa päättyy: Juris Dobelisin ja Aldis Kuskisin toimikausi päättyy 18. maaliskuuta 2004 ja Rihards Piksin toimikausi 24. maaliskuuta 2004. Uusiksi tarkkailijoiksi Euroopan parlamenttiin on nimitetty seuraavat henkilöt: Silva Golde Rihards Piksin tilalle 24. maaliskuuta 2004 alkaen ja Inese Slesere Aldis Kuskisin tilalle 25. maaliskuuta 2004 alkaen.
Schulz (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, pyydän teitä kiinnittämään huomionne hetkeksi asiaan, joka ei ole esityslistalla, nimittäin yhteen varsin erikoiseen tapaukseen. Toivon, ettei teillä ole mitään sitä vastaan, että tuon sen esille, ja pyydän myös teidän apuanne.
Eräs parlamentin jäsen on esittänyt tänään Saksan lehdistössä ja -tietotoimistolle vakavia syytteitä, jotka kohdistuvat – hänen omien sanojensa mukaan – noin 200:aan Euroopan parlamentin jäseneen, jotka ovat hänen mielestään syyllistyneet parlamentin sääntöjen rikkomiseen. Asia liittyy päivärahojen maksamiseen ja siihen, kenellä on oikeus allekirjoittaa läsnäololista. Tässä ei ole mitään uutta, sillä olemme joutuneet keskustelemaan aiheesta monessa yhteydessä. Sitä pidän kuitenkin erityisen vakavana asiana, että kyseinen parlamentin jäsen on kertonut tänään -tietotoimistolle, että hän tietää näitä tapauksia olleen 7 200 – 7 200 yksittäistä tapausta!
Arvoisa puhemies, pidän tätä syytöstä niin vakavana, että minun on pyydettävä teitä ottamaan yhteyttä kyseiseen parlamentin jäseneen. Haluaisin, että teille annetaan tiedot näistä 7 200 tapauksesta, ja mielestäni asiasta vastaavien valvontaelinten – mikä se elin sitten lieneekään, jonka vastuulle tämä asia kuuluu: kvestorit, talousarvion valvontavaliokunta, tilintarkastustuomioistuin tai OLAF – on tutkittava ne. Jos todisteita säännönvastaisuuksista löytyy, tällaiset rikkomukset on tutkittava. Ellei todisteita löydy, emme voi jättää huomiotta sitä tosiasiaa, että syytökset on esitetty 7 200 rikkomuksesta. Pyydän teitä siis auttamaan asiasta vastaavia viranomaisia täyttämään velvollisuutensa ja selvittämään kaikki mahdolliset säännönvastaisuudet. Jos kaikesta huolimatta sääntöjä on kuitenkin noudatettu, tämä on näytettävä asianmukaisesti toteen.
Puhemies.
   – Ne kollegat, jotka matkustavat maanantaisin Irlannista Strasbourgiin, tietävät matkan kestävän monta tuntia. Minä sain kuulla asiasta vasta nyt. Ongelma on erittäin vakava, ja sellaisena aion sitä myös käsitellä. Jäsen Schulz, sen perusteella, mitä sanoitte, otan yhteyttä kyseiseen parlamentin jäseneen ja pyydän häneltä tarkempia tietoja asiasta.
Haluan vakuuttaa – kuten tein jo puheenjohtajakokouksessa – että minulle ei ole poliittisen auktoriteetin ominaisuudessa esitetty yhtään tapausta, joiden osalta en olisi ryhtynyt työjärjestyksen mukaisiin toimiin. Vakuutan sitä myös tänään, ja mikäli näiden syytösten tueksi löydetään todisteita, ne tutkitaan. Yhtä lailla, mikäli todisteita ei ole, olisi mielestäni asianmukaista perua syytökset.
Schulz (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä. Kiitän teitä lausunnostanne, mutta haluan kuitenkin pyytää teiltä yhtä asiaa. Nämä ovat vakavia syytöksiä, ja vakavat syytökset liittyvät aina ihmisten kunniallisuuteen ja rehellisyyteen, vaikka syytösten todettaisiinkin olevan perusteettomia. Jos näillä syytöksillä on minkäänlaista todellisuuspohjaa, niistä toimista, joihin näissä syytöksissä viitataan, on rangaistava.
Meitä syytetään aina oman etumme ajamisesta, joten jos annamme teille puhemiehenä joitakin tietoja, asiaa ei katsota vielä tutkittaneen riittävästi. Pyytäisin siis vielä kerran, että kuulisitte parlamentin lisäksi tarvittaessa myös parlamentin ulkopuolisia viranomaisia, esimerkiksi tilintarkastustuomioistuinta, joka voisi varmasti tarkistaa, noudattavatko parlamentin jäsenet sääntöjä vai eivät. Tämän vuoksi katson, että on meidän kaikkien etu, että nämä syytökset tuodaan kaikkien tietoon ja annetaan toimivaltaisen viranomaisen tutkittaviksi.
Puhemies.
   – Jäsen Schulz, en halua salata mitään toimivaltaiselta viranomaiselta, mutta puhemiehenä en halua, että tähän syytökseen liittyviä tarkempia tietoja ja tosiseikkoja salataan minulta. Jos jotain tutkittavan arvoista on, tutkimme sen ilman muuta. Kollegiaalisen vastuun periaatteen mukaisesti tärkeimpänä velvollisuutena on antaa asiasta tarkempia tietoja. Toisin kuin teillä, minulla ei ole ollut tilaisuutta nähdä syytöksiä. Haluaisin nähdä syytösten lisäksi myös niihin liittyvät tosiasiat. 
Banotti (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, valitettavasti työjärjestyksessä ei taida olla sääntöjä sellaisten jäsenten varalle, jotka esittävät kollegoistaan vääriä syytöksiä erityisesti vaalikampanjan yhteydessä, mistä tässä selvästi on kyse. Koska jouduin teidän tavoin matkustamaan yhdeksän tuntia päästäkseni tänne, minullakaan ei ole ollut tilaisuutta nähdä näitä syytöksiä, mutta vakuutan teille, että kvestorikollegio ryhtyy tutkimaan niitä välittömästi, sillä tiedän monien kollegojen olevan syytöksistä todella huolissaan. Ehkä nyt vaalivuonna tämä lisää myös ihmisten vainoharhaisuutta tällaisia asioita kohtaan. 
Puhemies.
   – Kiitos, jäsen Banotti.(1) 

Puhemies.
   – Annoin 12. tammikuuta 2004 tiedoksi Ranskan ulkoministeriltä saamani kirjeen, joka sisälsi Michel Raymondin edustajantoimen menettämiseen liittyvät asiakirjat. Työjärjestyksen 7 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti asia lähetettiin asiasta vastaavaan valiokuntaan eli oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaan.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puheenjohtaja ilmoitti 17. maaliskuuta, että tutkittuaan asiaa 27. tammikuuta, 19. helmikuuta sekä 8. ja 17. maaliskuuta pidetyissä kokouksissaan valiokunnan enemmistö katsoi, että parlamentin ei pitäisi ottaa huomioon Michel Raymondin edustajantoimen menettämistä ennen kuin korkein hallinto-oikeus, jolta Michel Raymond on 26. tammikuuta 2004 hakenut muutosta, on tehnyt päätöksen Ranskan hallituksen 25. marraskuuta 2003 antamasta säädöksestä.
Edelliseen viitaten ja saamieni neuvojen perusteella aikomukseni on toimia oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnon mukaisesti. 
Berès (PSE ).
    Arvoisa puhemies, muistanette, että vastustin asian lähettämistä oikeudellisten asioiden valiokuntaan. Pysyn edelleen kannassani ja pyydän teitä tutkimaan tätä ennakkotapausta tarkemmin.
Nyt kun olemme aloittamassa vaalikampanjaamme, pidän erittäin vakavana sitä, että parlamentti pystyy suojelemaan sellaisia jäseniä, jotka syyllistyvät yhteisön talousarvioon kohdistuviin petoksiin. Oikeudellisten asioiden valiokunnan antamaa lausuntoa leimaa vilpillisyys ja asiakirjojen väärä tulkinta. Parlamentin mainetta ei paranna se, että se jahtaa jokaista komission jäsentä, joka tekee pienimmänkin virheen yhteisön varojen käytössä, mutta ylisuojelee kuitenkin kollegaa, joka on oman etunsa nimissä kuluttanut ja käyttänyt väärin yhteisön maatalousvaroja. Pidän parlamentin päätöstä erittäin valitettavana! 
Puhemies.
   Jäsen Berès, merkitsen huomautuksenne muistiin. Olette todellakin ottanut asian esille jo aikaisemmin. Menettelyn kannalta tein mielestäni oikein lähettäessäni asian asiasta vastaavalle valiokunnalle. Kuten totesin, asiasta on keskusteltu moneen otteeseen. En ole pyrkinyt ohjaamaan valiokuntaa tiettyyn suuntaan enkä vaikuttamaan millään tavoin sen työn lopputulokseen. Katson, että saamani neuvot ovat oikean menettelyn mukaisia: niillä ei pyritä suojelemaan tarpeettomasti ketään parlamentin jäsentä.
Mikäli teillä tai kollegoillanne on muita asiaan liittyviä ehdotuksia, välitän ne asiasta vastaavalle valiokunnalle.(1) 

Nogueira Román (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan tuoda julki sen surun, jota minä ja me kaikki tunnemme Madridin terroristi-iskun aiheuttaman hirvittävän tuhon johdosta, ja osoittaa myötätuntoamme ja solidaarisuuttamme murhattujen omaisille sekä loukkaantuneille ja heidän omaisilleen. Haluan myös sanoa ihailevani suuresti madridilaisten kansalaismielistä ja arvokasta käytöstä sekä kaikkien valtion, autonomisten hallintoalueiden, kaupunkien ja kuntien laitosten tarjoamien hätäpalvelujen tehokkuutta. Se, että Espanjan yhteiskunta käyttäytyi yhtä sivistyneesti kuin muutkin yhteisöt, jotka ovat joutuneet ihmisten aiheuttamien kauhistuttavien katastrofien kohteeksi, osoittaa, että Espanja on juurtunut Eurooppaan sekä yhteiskunnallisesti että demokraattisesti. Kaikki tämä tapahtui ilman muukalaisvastaisia reaktioita tai lausuntoja ja ilman tiettyihin uskontoihin tai valtioihin kohdistuneita vastaiskuja. Kaiken tapahtuneen ja kansan ihailtavan käyttäytymisen vuoksi on tärkeää, että hyväksymme EU:ssa vahvoja ja demokraattisia terrorismin vastaisia toimia. Meidän on kuitenkin pyrittävä estämään tehokkaasti näkemysten militaristinen jakautuminen ja puhtaasti terrorismin vastaisen ideologian juurtuminen Eurooppaan, ja meidän on pyrittävä kaikin tavoin varmistamaan, että tällaiset ideologiat eivät koskaan pääse hallitsemaan yhteiskuntiamme. 
Villiers (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pyydän, että parlamentti ja puhemies yrittävät kaikin mahdollisin keinoin tehdä lopun Iranissa tapahtuvista ihmisoikeusloukkauksista. Iranin hallitus on syyllistynyt vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin aivan liian kauan. Pyydän puhemiestä esittämään parlamentin vastalauseen Iranin hallitukselle ja kehottamaan tätä lopettamaan ihmisoikeusloukkaukset mahdollisimman pian. Euroopan iranilaisyhteisö piti Brysselissä 21. maaliskuuta tärkeän kokouksen, jossa kotimaastaan karkotetut iranilaiset pyysivät hartaasti Iranin hallitusta muuttamaan menettelytapojaan. Jokaisen Euroopan parlamentin jäsenen olisi tuettava Euroopan iranilaisyhteisöä ja vaadittava iranilaisille ihmisoikeuksia ja oikeudenmukaisuutta. 
Thors (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, yöllä 19. maaliskuuta Konginkankaalla Keski-Suomessa sattuneessa hirvittävässä linja-auto-onnettomuudessa kuoli 23 nuorta. Tämä linja-auton ja rekka-auton yhteentörmäys on pahin liikenneonnettomuus maamme historiassa.
Hallitus on perustanut tutkintalautakunnan selvittämään onnettomuuden syitä. Oliko syynä erityisen liukas tienpinta vai rekka-autoon liian löysästi pakatut paperirullat, vai johtuiko 23 nuoren ihmisen hengen vaatinut onnettomuus jostain muusta syystä? Toivon, että tulevaisuudessa myös parlamentti voi hyötyä tutkintalautakunnan selvityksestä. Samalla pyytäisin, että kun tulette kahden viikon päästä käymään Suomessa, esittäisitte kansallemme parlamentin surunvalittelut tämän hirvittävän onnettomuuden johdosta. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, pidän tuomittavana sitä, että Kolumbian asevoimat ovat pidättäneet Kolumbian kommunistinuorten johtokunnan jäsenen ja riippumattoman uutistoimiston Ancolin kirjeenvaihtajan Rubiel Vargasin. Pidätys tehtiin kaksi kuukautta sen jälkeen, kun Kolumbian kommunistinuorten pääsihteeri ja Kolumbian sosiaalisen ja poliittisen rintaman edustaja Gabriel Becerra pidätettiin 23. tammikuuta. Maataloustuottajien ammattijärjestön (Campesina de Arauca) jäsen Luz Perly Córdoba pidätettiin 18. helmikuuta, ja sotilaat murhasivat kommunisti Marίa Lucero Henaon ja hänen puolisonsa 6. helmikuuta.
Tämä on vain pieni näyte siitä vainosta, jonka kohteeksi kommunistit ja kaikki ruohonjuuritason aktivistit joutuvat Kolumbiassa. Se osoittaa myös, miten tekopyhä presidentti Uribe oli puhuessaan kansallisesta sovittelusta muutama viikko sitten teidän ja muutaman parlamentin jäsenen hänelle järjestämässä virallisessa tilaisuudessa. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tänään Naton jäsenmäärä kasvaa virallisesti 19:stä 26 jäseneen, kun kolme Baltian maata Slovakian, Slovenian, Romanian ja Bulgarian ohella – itse asiassa kaikki nykyiset Euroopan unioniin liittymässä olevat valtiot Maltaa ja Kyprosta lukuun ottamatta – liittyy järjestöön. Olin viime viikolla Itävallassa, jolla on valtavia poliittisia paineita luopua hartaasti vaalitusta puolueettomuudestaan ja liittyä Natoon.
On tärkeää, että autamme Natoa säilyttämään vakautensa, sillä järjestö taistelee aktiivisesti kansainvälistä terrorismia vastaan, kuten se on osoittanut tekevänsä niinkin kaukana toiminta-alueensa ulkopuolella kuin esimerkiksi Afganistanissa. Emme saa antaa Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (ETTP) heikentää liittoutumistamme Yhdysvaltain kanssa – joka on ainoa sotilaallinen mahti, joka käyttää huomattavia summia puolustukseen – vaikka menoja leikataan kaikkialla EU:ssa. Meidän on vältettävä ETTP:n toimien päällekkäisyys pitämällä suunnittelu-, komento- ja valvontarakenteet erillisinä.
Lopuksi meidän on vakuutettava venäläisille naapureillemme, että Naton laajentuminen – erityisesti Baltian maihin – ei uhkaa heidän turvallisuuttaan. Kunhan nämä valtiot ratifioivat vielä TAE-sopimuksen, venäläisten mielet rauhoittuvat jo huomattavasti. 
Katiforis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion Istanbulin yliopiston rehtorin viime viikolla esittämään hyvin omituiseen ja pöyristyttävään lausuntoon. Kaikesta päätellen – vaikka näinkin, kun hän sanoi näin televisiossa – hän totesi, ettei Turkilla ole mitään syytä antaa EU:lle minkäänlaisia myönnytyksiä Kyproksen osalta ja että Turkki voi ratkaista ongelman helposti lähettämällä 135 000 sotilasta – hän on jopa laskenut tämän määrän – miehittämään sekä Kyproksen että Kreikan. Hän esitti tämän pöyristyttävän lausunnon yleisölle, joka osoitti hänelle voimakkaasti suosiotaan, ja tämän kaiken satuin siis näkemään televisiosta.
En väitä, että tämä olisi myös Turkin hallituksen tai Turkin kansalaisten enemmistön kanta. Koska osa suuresta yleisöstä Turkissa kuitenkin esittää tällaisia lausuntoja, meidän on suhtauduttava varovaisemmin Turkin jäsenyyden hyväksymiseen ja tehtävä todellakin yhteistyötä maan edistyksellisten tahojen kanssa, jotta saamme aikaan todellisen muutoksen mielipiteissä, sillä muussa tapauksessa Turkki ja Euroopan unioni eivät voi yhdistyä. 
Puhemies.
   – Kävin äskettäin Istanbulissa, jossa kokoonnuin ja keskustelin muutamien kansalaisjärjestöjen edustajien ja myös Istanbulin yliopiston opiskelijoiden kanssa. Heidän mielipiteensä vaikuttivat yliopistoa johtavan rehtorin mielipiteitä huomattavasti valistuneemmilta. 
Heaton-Harris (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan puhua Hans-Martin Tillackin tapauksesta. Hän on toimittaja, jonka Belgian poliisi pidätti kymmenen päivää sitten OLAFin kehotuksesta. Pidätys hoidettiin mielestäni melko kovaotteisesti, sillä herrasmies Tillackia pidettiin kymmenen päivän ajan vangittuna ilman mahdollisuutta keskustella asianajajan kanssa, ja tapaukseen liittyy paljon muitakin ongelmia. Voisitteko ottaa asian esille OLAFin kanssa, sillä Eurostatiin liittyvää tapausta ei näköjään käsitelty lainkaan sen edellyttämällä ripeydellä, ja se tapaus kiinnostaisi parlamenttia huomattavasti enemmän.
Olen myös erittäin huolissani lehdistön vapaudesta Belgiassa ja toivon, että ottaisitte asian esille Belgian sisäministeriön kanssa.
Santini (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Italiassa ja tarkemmin sanottuna kotiseudullani Trentino-Alto Adigen eli Etelä-Tirolin alueella on puhjennut kiista, joka koskee etniseen alkuperään ja kieleen perustuvaa väestönlaskentaa, jota saksankielinen hallinto toteuttaa innokkaasti alueen erityssäännön nojalla. Tämä väestönlaskenta rikkoo vapaan liikkuvuuden periaatetta sekä henkilötietojen suojelusta annettua direktiiviä 95/46/EY ja erityisesti sen 8 artiklaa, jossa säädetään kansalaisten etnisen alkuperän suojelusta.
Sillä aikaa kun mahdolliset rikkomisesta johtuvat menettelyt Italian valtiota vastaan ovat meneillään, komission jäsen Bolkestein on ilmeisesti sopinut asiasta suoraan Bolzanon kuvernöörin kanssa, kuten puhemies ilmoitti palattuaan Brysselistä. Kun otetaan huomioon, että Italian hallitus, joka on virallisesti vastuussa tällaisesta toiminnasta, on jo esittänyt asiasta virallisen vastalauseen, haluaisin komission jäsenen Bolkesteinin kertovan, mikä oli tapaamisen sisältö. Onko totta, että sopimukseen päästiin, vai käytiinkö kysymyksestä vain keskustelua?
Puhemies.
   – Huomaan komission jäsenen Bolkesteinin olevan paikalla. Hän saattaa haluta vastata kysymykseenne jonain toisena ajankohtana ja eri tavalla, mutta nyt ei ole sopivaa esittää kysymystä suoraan hänelle. 
Maes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, käännyn puoleenne kollegani Eurig Wynin puolesta, joka on tällä hetkellä Turkissa paikallisvaalien tarkkailijana. Hän pyysi minua kertomaan teille ja kollegoillemme parlamentissa siitä, että Itä-Turkin alueella häneltä on evätty monissa paikoissa pääsy niihin tiloihin, joissa äänestys toimitetaan. Hän varmasti kertoo myöhemmin tarkemmin tästä kokemuksestaan, joka on otettava huomioon niiden jopa kuolemantapauksiin johtaneita väkivaltaisuuksia koskevien ilmoitusten lisäksi, joita olemme saaneet äskettäin Turkissa järjestettyjen vaalien yhteydessä. Tämä tuo jälleen korostetusti esille sen, ettei Turkki ole onnistunut täyttämään Kööpenhaminan kriteereitä. 
Lage (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Yhdistyneiden Kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö (Unesco) myönsi äskettäin maailman lehdistönvapauden palkinnon kuubalaiselle Raúl Riverolle. Tämä sai Kuuban diktatuurin tapansa mukaan raivostumaan ja esittämään Unescolle vastalauseita palkinnon myöntämisestä kirjailijalle ja toimittajalle, joka tuomittiin 74 muun toisinajattelijan tavoin 20 vuodeksi vankeuteen.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sen jälkeen, kun parlamentti myönsi Saharov-palkinnon Oswaldo Payálle ja rohkaisi näin tehdessään Kuuban toisinajattelijoita taistelemaan vapauden puolesta Kuubassa, emme voi pysyä vaiti. Meidän on korostettava yhä uudelleen, että Kuuban on kunnioitettava ihmisoikeuksia ja että Kuuban hallituksen tyrannia on vanhentunut ja aikansa elänyt.
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä ottamaan yhteyttä Kuuban viranomaisiin ja kertomaan heille meidän olevan huolissamme poliittisten vankien terveydestä ja siitä, että he viruvat Kuuban vankiloissa. 
Puhemies.
   – Sen voin tehdä. 
Korakas (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Kreikan hallituksen Natolle esittämä pyyntö, että tämä huolehtisi olympiakisojen turvallisuudesta, sai Kreikassa aikaan kiihkeitä reaktioita hyvin laajoissa poliittisissa piireissä. Tämä ei loukkaa ainoastaan olympiahenkeä, sillä Νato on yksinoikeutettu terrorismin vastaista sotaa lietsova järjestö, vaan se loukkaa myös Kreikan kansalaisten päivittäin ilmaisemia rauhantahtoisia ja Naton vastaisia tunteita. Kuten monet tahot ovat todenneet, tämä tekee Kreikasta houkuttelevan maalitaulun terroristien vastaiskuille.
On selvää, että demokraattisia vapauksia ja oikeuksia tukahduttavat ja sortavat toimet ja Naton tunkeutuminen Kreikan julkiseen elämään ja yksityiselämään eivät pääty siihen, kun olympialaiset päättyvät, vaan ne jatkuvat ja muuttuvat pysyväksi osaksi kreikkalaisten elämää. Tällä tavoin olympiaihanteita halvennetaan ja kansakunta tehdään käytännössä toimintakyvyttömäksi käyttämällä tekosyynä turvallisuutta ja terrorismin vastaista taistelua. Tällä tavoin paljastetaan se valtava tekopyhyys, joka liittyy olympiarauhan julistamiseen.
Ilmaistaksemme Kreikan kansalaisten rauhantahtoisia ja imperialismin vastaisia tuntemuksia tuomitsemme tämän tilanteen ja kehotamme kaikkia niitä parlamentin jäseniä, joilla on vähänkin kiinnostusta demokratiaan, vaatimaan Natoa olemaan sekaantumatta olympialaisiin. 

Duthu (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin palata Israelin hallituksen suorittamaan šeikki Jassinin laittomaan murhaan, jonka Euroopan unioni on voimakkaasti tuominnut. Toivoisin, että Euroopan toimielimet laativat voimakkaan diplomaattisen aloitteen tämän tapauksen osalta, sillä on selvää, että koko prosessi vaarantuu, jos emme ryhdy tositoimiin.
Haluaisin, että EU:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen väliaikaista kumoamista koskevaa päätöstä, jonka parlamentti on jo hyväksynyt, tarkasteltaisiin uudelleen. Haluaisin meidän harkitsevan myös sellaisten rauhanturvajoukkojen lähettämistä, jotka suojelisivat aktiivisesti Palestiinan kansaa, ja panevan vihdoin täytäntöön voimakkaan aloitteen sellaisen kansainvälisen konferenssin järjestämiseksi, jossa koko prosessi saataisiin aidosti käyntiin. 
Bonde (EDD ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Heaton-Harrisin esille tuomasta asiasta totean, että kuusi belgialaista poliisia kokoontui viime perjantaina klo 7.10 toimittajan yksityisasuntoon ja vei mukanaan osoite- ja puhelinnumeroluetteloita, käyntikortteja sekä neljä puhelinta. Tämän jälkeen he veivät hänen kansainvälisessä tietotoimistossa sijaitsevasta työhuoneestaan muun muassa 17 laatikollista asiakirjoja. Hänen pyyntöihinsä saada soittaa vaimolleen, työnantajalleen ja asianajajalleen vastattiin kieltävästi. Poliisit veivät mukanaan myös kopioita yksityisistä tilitiedoista. Olemme nyt tilanteessa, jossa OLAF on kiinnostunut näkemään sellaisten toimittajien tilitiedot, jotka kirjoittavat petoksista, mutta jossa se ei ole vielä pyytänyt niiden henkilöiden tiliotteita, jotka ovat syyllistyneet petoksiin.
Pyytäisin puhemiestä huolehtimaan siitä, että saamme täydellisen selityksen ja raportin OLAFin osuudesta tässä asiassa sekä komission osuudesta päätöksessä kääntyä Belgian poliisin puoleen. Pyytäisin puhemiestä myös varmistamaan, että saamme takeet siitä, että vastaisuudessa EU:n toimielimet kunnioittavat lehdistön vapautta ja sitä tärkeää periaatetta, jonka mukaan toimittajien lähteitä on kunnioitettava. Tässä yhteydessä on tärkeää saada Belgian hallitus – Belgiassa ei ole säädetty lakia lähteiden suojelusta – takaamaan, että se ei puutu toimielinten asioihin, jos toimittajat kirjoittavat skandaaleista. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
- Skinnerin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0079/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta
ja
- Villiersin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0114/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta.
Bolkestein,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää Euroopan parlamenttia siitä, että se on tehnyt kovasti töitä voidakseen hyväksyä ajoissa kaksi direktiiviä, jotka ovat erittäin tärkeitä yhtenäisten rahoitusmarkkinoiden toteuttamisen kannalta. Nämä ovat nimittäin rahoitusvälineiden markkinoita koskeva direktiivi ja avoimuutta koskeva direktiivi.
Olen iloinen voidessani kiittää kumpaakin esittelijää. Suonette anteeksi, jäsen Skinner, mutta naiset ensin, kuten tiedätte. Haluan kiittää jäsen Villiersiä hänen mietinnöstään. Ilman hänen ponnistuksiaan ja avoimuuttaan emme olisi voineet päästä yksimieliseen ja tasapainoiseen tulokseen. Haluan kiittää myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtajaa Randzio-Plathia, joka onnistui sovittamaan yhteen erilaiset poliittisten puolueiden kannat ja kansalliset lähestymistavat.
Komissio katsoo, että se kompromissipaketti, josta pian äänestetään, parantaa sekä komission ehdotusta että yhteistä kantaa. Komissio voi hyväksyä kompromissipaketin kokonaan, toisin sanoen tarkistukset 54–82. Näin ollen komissio hylkää kaikki muut tarkistukset. Kaupantekoa edeltävien avoimuusvaatimusten soveltamisala on nyt selkeämpi erityisesti niiden toimeksiantojen osalta, joihin näitä vaatimuksia sovelletaan. Muut tekniset tarkistukset – esimerkiksi ne, jotka liittyvät johdannaisiin – sisältävät hyödyllisiä tarkennuksia muuttamatta kuitenkaan komission ehdotuksen perusajatusta. Komissio on tyytyväinen siihen, ettei kompromissipakettiin sisälly muita niitä poliittisia kysymyksiä koskevia tarkistuksia, joista neuvostossa keskusteltiin kiivaasti. Jos nämä kysymykset olisi otettu uudelleen esille, se olisi vaarantanut direktiivin hyväksymisen.
Lopullinen teksti merkitsee tärkeää edistysaskelta Euroopan rahoitusmarkkinoiden yhdentymisessä. Ensimmäistä kertaa olemme päässeet sopimukseen sellaisesta yhteismarkkinoita koskevasta sääntelykehyksestä, jonka ansiosta markkinamme nousevat johtavaan asemaan joustavuudessa, innovaatiossa ja sijoittajien suojelemisessa. Tämä sääntelykehys ansaitsee äänestyksessä parlamentin jäsenten ehdottoman enemmistön tuen.
Seuraavaksi käsittelen avoimuutta koskevaa direktiiviä ja Skinnerin mietintöä. Haluan onnitella esittelijää ja kiittää vielä kerran talous- ja raha-asioiden valiokunnan varjoesittelijöitä Villiersiä ja Huhnea sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan jäsentä Lehneä heidän työpanoksestaan ja tiiviistä yhteistyöstä.
Komissio on valmis hyväksymään kompromissipaketin siinä muodossa, kuin siitä on sovittu esittelijän ja varjoesittelijöiden kanssa, mutta hylkää kaikki muut tarkistukset. Jaan Euroopan parlamentille yksityiskohtaisen luettelon näistä tarkistuksista sekä komission esittämän lausunnon tämän keskustelun jälkeen.(1)
Arvopapereiden liikkeeseenlaskijoiden osavuotisen toimintakertomuksen osalta hyväksymme esitetyn kompromissin. Nyt komissio seuraa tarkasti, miten sovittu ratkaisu toimii käytännössä. Kompromissipaketti sisältää myös siirtymäjärjestelyjä sellaisia yhteisön ulkopuolisten maiden liikkeeseenlaskijoita varten, joiden arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla ennen 1. tammikuuta 2005. Tietyt jäsenvaltiot – eivät kuitenkaan kaikki – hyödyntävät näitä järjestelyjä vuonna 2006, johon mennessä direktiivin olisi oltava saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Kehotan näiden jäsenvaltioiden kansallisia sääntelyviranomaisia tekemään parhaansa varmistaakseen tällaisten liikkeeseenlaskijoiden toiminnan jatkuvuuden siihen asti, kun kansainvälisten tilintarkastusstandardien ja yhteisön ulkopuolisten maiden tilintarkastusstandardien vastaavuuden arviointi yhteisön tasolla on saatu valmiiksi. Meille on etua siitä, että teemme pääomamarkkinoistamme mahdollisimman houkuttelevat EU:n ulkopuolisille liikkeeseenlaskijoille.
Jos siis päätätte hyväksyä teille esitetyn kompromissipaketin, yksi jäljellä olevista rahoituspalveluja koskevaan toimintasuunnitelmaan kuuluvista aloitteista toteutetaan ennätysajassa eli vain vuosi sen jälkeen, kun komissio teki ehdotuksensa. Paketin hyväksyminen heti ensimmäisen käsittelyn jälkeen olisi todellinen saavutus. 
Skinner (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, oli todella hyödyllistä kuulla komission jäsenen lausunto. Siinä annetaan hyvin pitkälti oikeanlaiset signaalit niiden signaalien lisäksi, joita on jo annettu arvopaperimarkkinoilla ja yhteisön markkinoilla yleensä. Arvoisa komission jäsen, olette oikeassa sanoessanne, että tänään käsiteltävänä olevalla avoimuusvaatimuksia koskevalla mietinnöllä on keskeinen sija rahoituspalveluja koskevassa toimintasuunnitelmassa. Sillä lisätään rahoitusmarkkinoiden varmuutta ja siinä korostetaan sitä menetelmää, jonka mukaisesti yritysten on annettava tietoja sijoittajille. Eri sidosryhmien välillä käytiin paljon keskusteluja, jotka saivat meidät toisinaan melko hämmentyneiksi ja joiden lopputulos jäi toisinaan hieman hämäräksi. Uskon, että meillä on kuitenkin tässä nyt oikea yhdistelmä eri kannoista sekä erittäin hyödyllinen säädös, jonka pohjalta voimme jatkaa työtämme.
On tarpeen korostaa tiettyjä seikkoja. Ensimmäinen niistä on se, että alkuperäisestä suunnitelmasta huolimatta neljännesvuosikatsaukset eivät ole enää pakollisia. Se on selvää. Parlamentti oli täysin oikeassa hylätessään näitä katsauksia koskevan velvoitteen ja kannattaessaan kompromissia, jossa edellytetään säännöllistä ja yksityiskohtaista tiedottamista, mutta jossa ei vaadita aiempaan ehdotukseen sisältyviä pakollisia katsauksia neljännesvuosittain.
Syy tämän lähestymistavan omaksumiseen on se, että yritämme estää painopisteen siirtymistä lyhyen tähtäimen voittoihin ja että haluamme tasapainottaa tällä kustannuspaineita. Toivon erityisesti, että tällä tavoin ratkaistaan monta kysymystä ja että meidän ei tarvitse nähdä enää Saksan oikeussaleissa toisintoja siitä, mitä näemme tällä hetkellä tiettyjen yritysten ja tiettyjen pörssien välisissä keskusteluissa.
Lisäksi tässä käsitellään myös tarvitsemaamme tilintarkastusmenetelmää sekä sen yhteensovittamista kolmansien maiden liikkeeseenlaskijoiden menetelmän kanssa. On hyvin tärkeää, että parlamentti, puheenjohtajavaltio ja komissio pääsivät sopimukseen yhteensovittamismenetelmästä. Sen vuoksi emme saa vitkastella tämän asian kanssa.
Mainitsen myös aiempien oikeuksien säilyttämistä kymmenen vuoden ajan koskevan lausekkeen, joka sisältyy 26 artiklaan, jossa viitataan puolivuotiskatsauksiin. Arvoisa komission jäsen, tämäkin on kiistanalainen kysymys, ja sen vuoksi 29 artiklassa on toinen viittaus säädöksen uudelleentarkasteluun viiden vuoden kuluessa siitä, kun se on tullut kokonaisuudessaan voimaan. Kovia tosiasioita on ollut vaikea varmistaa näin lyhyen ajan kuluessa. Meidän on seurattava tätä hyvin tarkasti, ja olen iloinen, että tekin käytitte sanoja "seurattava hyvin tarkasti".
Parlamentti pitää myönteisenä päätöstä tehdä yrityslainsäädäntöä koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä kiireellinen ehdotus säädöksestä, jolla kaikki ylimpään johtoon kuuluvat velvoitettaisiin julkistamaan sijoittajille heille maksetut korvauspaketit jo lähitulevaisuudessa. Aiomme kiirehtiä tämän asian käsittelyä. Sitä olisi voitu mielestämme käsitellä tässäkin yhteydessä, mutta jätämme sen nyt väliin, koska aiotte kuitenkin ottaa sen esille myöhemmässä vaiheessa. Me aiomme kuitenkin seurata asiaa hyvin tarkasti.
Lisäksi neuvoston – kuin myös komission – odotetaan olevan sanansa mittainen ja kannattavan vapaaehtoisuuteen perustuvaa aloitetta, jolla kaikista kaivannaisteollisuuden alalla toimivien yritysten kaikille hallituksille suorittamista maksuista tehdään julkisia. Angolassa valtion tuloista katoaa vuosittain 25 prosenttia – noin 1,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Suurin osa näistä rahoista on peräisin öljynporauksesta, ja maksutapojen ja maksujen ilmoittamistapojen vuoksi lahjonnasta tiedetään todella vähän. Suoraan sanottuna lahjonta salataan, koska se on laitonta ja koska se ulottuu hallituksen ylimpään johtoon asti.
Ensi viikolla Kanadassa kokoontuvien öljy-yhtiöiden ja Euroopan unionin hallitusten sekä moitteettomasta rahoitushallinnosta vastaavien elinten on nopeutettava asian käsittelyä. Niiden on muutettava nykytilannetta. Sijoittajien on saatava tietää, ja yritykset eivät saa pelata uhkapeliä maineellaan. Lisäksi maanmiehiltään varastavien tekosista on tehtävä loppu. Esimerkiksi sodanjälkeisessä Angolassa rahan tarve on valtavan suuri, sillä tuhannet perheet elävät köyhyydessä. Lapsikuolleisuus, yleinen terveys ja koulutus ovat tällä alueella edelleen tärkeimpiä haasteita, mutta perusahneus on yhä esteenä vakaalle kehitykselle.
Vaatimalla nyt näitä yrityksiä olemaan avoimia luotaisiin perusta moitteettomalle hallinnoinnille ja avoimuudelle. Viiden vuoden kuluttua parlamentti arvioi säädöksen osalta tapahtunutta kehitystä ja huolehtii siitä, että komissio ja muut toimielimet tasapainottavat toiminnallaan tätä kehitystä.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia mietinnön laatimiseen osallistuneita yksiköitä ja erityisesti talous- ja raha-asioiden valiokunnan Margaret Cazaletia, oman ryhmäni sihteeristöä, Annabel Garner-Boulayta, puheenjohtajavaltiota ja komissiota sekä kollegojani niin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa kuin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa heidän suuresta avustaan tasapainoisen mietinnön laatimisessa. 
Villiers (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, haluaisin puhua ensiksi avoimuutta koskevasta mietinnöstä PPE-DE-ryhmän puolesta. Ryhmäni kannattaa tätä neuvoston hyväksymää pakettia. Mielestämme neljännesvuosikatsaus on hyödytön. Suhtaudumme hyvin myönteisesti tämän käytännön muutoksiin. En ole varma, onko kompromississa esitetty selvityksen julkaiseminen tarpeen, mutta en näe tätä erityisen suurena ongelmana, joten voimme hyväksyä kompromissipaketin tältä osin. Pakollinen neljännesvuosikatsausten laatiminen olisi ollut erittäin vahingollista ja kallista, eikä siitä olisi ollut avoimuuden kannalta todellista hyötyä sijoittajille.
Avoimuutta koskevassa paketissa on myös omaisuudenhoitajia ja varainhoitajia koskevia hyvin tärkeitä tarkennuksia sekä järkeviä tiedon levittämiseen liittyviä säännöksiä, joilla varmistetaan tietojen nopea julkaiseminen kaikkialla Euroopassa ja annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus vaatia tietojen julkaisemista myös sanomalehdessä. Olen erityisen tyytyväinen siihen ratkaisuun, joka löydettiin kolmansien maiden liikkeeseenlaskijoita varten. Monet heidän ongelmistaan ratkaistiin. Olen iloinen myös siitä, että ne tarkistukseni osat, jotka liittyvät vuosikertomuksiin ja kolmansien maiden liikkeeseenlaskijoita koskevaan vastaavuuskysymykseen, on otettu huomioon neuvoston hyväksymässä paketissa.
Sijoituspalveludirektiivin osalta haluaisin kiittää useita henkilöitä: sihteeristön jäsentä Cazaletia, avustajaani Sarah McCarthya, PSE-ryhmän varjoesittelijää George Katiforisia, joka on auttanut minua todella paljon, sekä PPE-DE-ryhmän koordinaattoria Karasia, joka on toiminut hyvin oikeudenmukaisesti tässä erittäin vaikeassa asiassa. Äänestän neuvoston hyväksymän paketin puolesta. Kehotan muita jäseniä tekemään samoin. Olen kuitenkin huolissani, sillä paketissa on vielä monia kohtia, joihin en ole tyytyväinen. Paketti on kuitenkin selvästi parempi kuin yhteinen kanta, ja sen vuoksi kehotan kannattamaan sitä.
Huomenna olemme samaa mieltä siitä, että paketti sisältää myönteisiä seikkoja. Pelkän toteutuksen palveluja ja suoraan tarjottavia tuotteita voidaan tämän direktiivin nojalla hyödyntää jatkossakin. Näitä tuotteita koskeva järjestelmä on monimutkaisempi kuin toivoisin, mutta pelkän toteutuksen palveluja voidaan jatkaa. Olisin hyvin tyytyväinen siihen, että komissio vahvistaisi tänään selvästi, että uusi sijoituspalveludirektiivi ei estä ihmisiä käyttämästä pelkän toteutuksen palveluja ja suoraan tarjottavia tuotteita, joita he pitävät niin hyödyllisinä.
On valitettavaa, että neuvosto hylkäsi PPE-DE-ryhmän esittämät alkuperämaata koskevat tarkistukset. Sen sijaan se, että suurin osa vastaanottavien jäsenvaltioiden valtuuksista otettiin pois, on erittäin myönteistä, ja se edistää myös rajat ylittävää kauppaa. Sivuliikkeitä koskeva järjestelmä on vielä tarpeettoman monimutkainen, mutta olemme kuitenkin askeleen lähempänä asianmukaisempaa kotijäsenvaltion suorittamaa valvontaa ja alkuperämaata koskevaa sääntelyä.
Pidän myönteisenä myös sijoitusneuvonnan sisällyttämistä uuteen sijoituspalveludirektiiviin. Tällä korjataan puutteet sellaisissa maissa, joissa neuvontaa ei säännellä riittävästi. Tällä on Euroopan laajuisia vaikutuksia, sillä heikosti säänneltyjen maiden palveluja voitaisiin myydä kaikkialle Eurooppaan sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin nojalla. On tärkeää korjata nämä puutteet ja taata sijoittajille liiketoiminnan harjoittamista koskevien menettelytapasääntöjen noudattaminen ja sijoitusneuvontaa koskeva suoja.
Uskon sijoittajien myös suhtautuvan myönteisesti parhaan toteutuksen säännön antamaan suojaan. Olen iloinen, että parasta toteutusta koskevissa säännöksissä on otettu huomioon monet niistä näkökohdista, jotka sisältyivät Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esitettyihin tarkistuksiin. Erityisen tärkeänä näkökohtana pidän parasta toteutusta koskevaa oikeasuhteista ja käytännöllistä lähestymistapaa, jossa tunnustetaan, että vaikka paras toteutus on objektiivinen vaatimus, se ei ole kuitenkaan välttämätön vaatimus. Suhtaudun myönteisesti myös kaupantekoa edeltävien avoimuusvaatimusten laajaan soveltamisalaan, sillä se auttaa markkinoita toimimaan paremmin ja tarjoaa sijoittajille tervetullutta suojelua.
Asiakkaiden luokittelun osalta toivon, että uusi sijoituspalveludirektiivi on parannettu versio ensimmäisestä sijoituspalveludirektiivistä, jossa vähittäissijoittajien ja ammattimaisten sijoittajien välistä eroa ei tehty riittävän selväksi. On tärkeää, että nämä ryhmät erotetaan selvästi toisistaan, sillä kumpikin niistä tarvitsee täysin erilaista sääntelykehystä.
Sijoituspalveludirektiiviin on sisällytetty myös hyödykejohdannaisia koskevia hyödyllisiä teknisiä tarkennuksia, joiden ansiosta direktiivin soveltamisalaa on tulevaisuudessa mahdollista mukauttaa hyödyke- ja johdannaismarkkinoiden innovaatioihin ja varmistaa näin, että uudet johdannaiset voidaan tulevaisuudessa sisällyttää direktiivin soveltamisalaan, ja tarjota parempaa sijoittajansuojaa ja parempaa oikeusvarmuutta.
Mitä tulee 27 artiklaan ja keskittämissääntöön, parlamentti on lähinnä pyrkinyt minimoimaan Ecofin-neuvoston suoraan sanottuna tuhoisien tulosten aiheuttamia vahinkoja. Yhdistyneen kuningaskunnan kannalta pidän valitettavana, että Yhdistynyttä kuningaskuntaa kyseissä elimessä edustava ministeri Boateng ei saanut parempaa tulosta aikaan. Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä onnistuimme korjaamaan joitakin syntyneistä vahingoista, mutta on ollut joka tapauksessa vaikea toipua viimevuotisesta erittäin vaikeasta Ecofin-neuvoston äänestyksestä. Vaikka olemme ottaneet muutamia edistysaskelia, olemme ottaneet myös muutamia askelia taaksepäin. Siinä mielessä toinen sijoituspalveludirektiivi on menetetty mahdollisuus. Kannatin täysin komission ehdotusta kumota keskittämissäännöt, mutta tämä yritys romutettiin suurelta osin sillä, mitä on nyt sovittu 27 artiklassa. Suureksi helpotukseksi vaara, että yritykset joutuisivat tarjoamaan arvopapereita miljoonien eurojen arvosta, on nyt torjuttu. Siirtyminen huomattavan suurikokoisista eristä tavanomaista markkinakokoa oleviin eriin on hyvin myönteinen. Direktiivissä on myös muita tarkennuksia, esimerkiksi yritysten tehokkaampi suojelu saman asiakkaan moninkertaisten ostojen varalta.
En silti usko, että olemme löytäneet parhaan mahdollisen tasapainon likviditeetin ja kilpailun kannalta. Pyrkimykseni oli laatia teksti, jossa olisi tehokkaita avoimuusvaatimuksia ja jolla varmistettaisiin hyvä hinnanmuodostus ilman, että lainsäädännöllinen taakka olisi niin raskas, että se pakottaisi laatimaan peitellysti keskittämissäännön ja vahingoittamaan likviditeettiä koskevaa säännöstä.
Kannatan neuvoston hyväksymää pakettia, mutta mielestäni siinä ei ole löydetty oikeaa tasapainoa. Liian monet yhtiöt ja liian monet liiketoimet sisällytetään tässä tekstissä yhä järjestelmällisen sisäistämisen määritelmään, ja tämä saattaa vaarantaa monenlaisen OTC-kaupankäynnin ja tavanomaisen ammattimaisen kaupankäynnin. Teksti jättää monille yhtiöille edelleen huomattavan lainsäädännöllisen taakan, jos nämä haluavat kilpailla pörssien kanssa. On myös ironista, että tämä säädös pakottaa yritykset ottamaan aktiivisesti sellaisia kauppaan liittyviä riskejä, joita Basel II -sopimuksessa kehotetaan välttämään. Direktiivin 27 artikla vaikeuttaa yritysten kilpailua pörssien kanssa, minkä vuoksi sijoittajat eivät valitettavasti pääse hyötymään siitä laajasta palveluvalikoimasta ja niistä liiketoimien alennetuista kustannuksista, joista ne voisivat nauttia täysin kilpailukykyisillä markkinoilla. Pahoittelen sitä, että tietyt neuvoston jäsenet vastustivat niin voimakkaasti kilpailun lisäämistä.
On tärkeää, että komissio, Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea CESR – "Caesar" – ja kunkin maan sääntelyviranomaiset panevat direktiivin järkevästi täytäntöön. Mikäli direktiiviä käsitellään järkevästi, se tuottaa osinkoja kasvavan kilpailukyvyn muodossa. Kehottaisin komissiota varmistamaan, että direktiivi pannaan täytäntöön järkevästi, sillä se on ainoa keino tuottaa todellista voittoa paremman kilpailukyvyn ja sijoittajien likviditeetin muodossa kaikkialla Euroopassa.
Lehne (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun teille avoimuusdirektiivin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittelijänä.
Mielestäni se kompromissiehdotus, joka on nyt pohdittavana ensimmäisessä käsittelyssä, on hyvä, ja siinä käsitellään hyvin niitä perushuomautuksia, joita parlamentti esitti komission alkuperäiseen ehdotukseen. Parlamentti on onnistunut välttämään monien sellaisten sääntöjen vahvistamisen, jotka – jos saan sanoa näin – olisivat olleet tarpeettomia ja jotka olisivat tulleet kalliiksi. Yhtenä esimerkkinä voisin mainita neljännesvuosikatsausta koskevan vaatimuksen, joka olisi – kuten jäsen Skinner totesi – tullut yrityksille hyvin kalliiksi ja josta olisi ollut kovin vähän hyötyä. Direktiivin tarkoituksena on kuitenkin estää sellaiset vahingot, joita aiheutui Parmalatin, Enronin, WorldComin ja muiden yritysten tapauksessa. Nämä kaikki julkaisivat aikanaan neljännesvuosikatsauksia, ja lopputuloksen voimme nähdä – älkäämme siis rasittako yrityksiä tuottamattomilla toimilla.
Toiseksi oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta piti tärkeänä, että direktiivi on sähköistä kaupparekisteriä koskevan direktiivin mukainen. Sisällytimme tähän direktiiviin lausekkeen, jonka nojalla jäsenvaltiot voivat perinteidensä mukaisesti säätää vaadittujen tietojen julkaisemisesta Internetin sijasta muissa tiedotusvälineissä. Onnistuimme sisällyttämään tämän säännön myös avoimuusdirektiiviin. Mielestäni näin varmistetaan, että jäsenvaltioiden lainsäätäjät voivat käsitellä kahta direktiiviä, joissa on samankaltainen sisältö, samalla tavalla. Pidämme tätä tärkeänä.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on lisäksi tyytyväinen velkapapereita koskevaan ratkaisuun. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa käytyjen neuvottelujen tulos sai meidät huolestumaan siitä, että saattaisimme joutua IAS:n täytäntöönpanoa koskevassa kysymyksessä epäedulliseen asemaan Yhdysvaltojen kanssa käytävissä neuvotteluissa. Tämä kuitenkin estetään mielestäni nyt laaditulla aiempien oikeuksien rajoitettua säilyttämistä koskevalla säännöllä, ja neuvotteluasemamme ei ole aiempaa huonompi. Me vain teemme asiat hankalammaksi niille, jotka jo ovat Euroopassa.
Kaiken kaikkiaan olen tyytyväinen tähän tulokseen ja kiitän erittäin lämpimästi esittelijäkollegoitani ja varjoesittelijöitä yhteistyöstä. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Villiers, jäsen Skinner, aluksi totean, että kumpikin direktiivi on osa rahoituspalveluja koskevaa toimintasuunnitelmaa, ja näin ollen ne auttavat lujittamaan ja toteuttamaan sisäisiä rahoitusmarkkinoita. Toiseksi haluan todeta, että kumpikin direktiivi on suuri saavutus parlamentille ja parlamentaariselle yhteispäätösmenettelylle. Kolmanneksi nykyisessä muodossaan kummassakin direktiivissä on muutettu olennaisesti sekä komission luonnosta että yhteistä kantaa ja tuotu nämä lähemmäksi parlamentin näkemystä.
Avoimuusdirektiivistä onkin jo todettu, että komission ehdotus EU:n pörssilistoilla olevien yritysten velvoittamisesta laatimaan neljännesvuosikatsauksia on nyt saatu pois päiväjärjestyksestä ja aivan perustellusti. Lainoja koskevia avoimuusvaatimuksia on parannettu huomattavasti. Nyt sovitulla yritystietojen julkaisemista koskevalla sanamuodolla varmistetaan, että jäsenvaltiot voivat vaatia omia yrityksiään julkaisemaan tiedot painetussa muodossa. Vaatimus tietojen samanaikaisesta julkaisemisesta on poistettu.
Sijoituspalveludirektiivistä voin sanoa ainoastaan sen, että olisin ollut tyytyväisempi, jos 27 artiklassa olisi määritetty toimeksiannon tarkka koko tai jos johdanto-osan 49 kappale olisi poistettu. On kuitenkin tärkeää, että mietinnön avulla olemme onnistuneet löytämään kultaisen keskitien erilaisten kansallisten etunäkökohtien, Euroopan sisämarkkinoita koskevien etujen ja egoististen pyrkimystemme välillä, ja tästä kiitän lämpimästi esittelijä Villiersiä. Hänen ansiostaan kolme rahoitusmarkkinoiden kannalta erittäin tärkeää valtiota – Yhdistynyt kuningaskunta, Tanska ja Ruotsi – ovat nyt mukana, vaikka ne eivät alun perin kannattaneet yhteistä kantaa, ja markkinaosapuolet voivat nyt hyödyntää parempaa direktiiviä. 
Katiforis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sekä avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamista että rahoituspalveluja koskevalla direktiivillä saatetaan tänään päätökseen vaikea prosessi, joka on vaatinut rahoituspalvelujen osalta valtavia ponnistuksia erityisesti esittelijä Villiersiltä. Tähän asiaan liittyy valtavia teknisiä ja poliittisia ongelmia, enkä usko, että prosessia olisi saatu päätökseen ilman hänen suunnatonta uutteruuttaan. Sen vuoksi haluan onnitella esittelijää siitä, että hän on tehnyt niin kovasti töitä.
Se, että saamme tämän prosessin tänään lopultakin päätökseen, merkitsee parlamentille sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnalle suurta saavutusta ja osoittaa, että jos lainsäädännön hyväksyminen joskus viivästyy, se ei johdu parlamentin velttoudesta. Sijoituspalveluja koskevan direktiivin – josta haluaisin sen varjoesittelijänä puhua enemmän – tarkoituksena on elvyttää rahoitusalalla toimivia yrityksiä koskeva EU:n laajuinen toimilupa. Tämä toimilupajärjestelmä ei ole tietenkään uusi asia, mutta se oli vanhentunut, koska kansallisten lainsäädäntöjen väliset erot aiheuttivat ongelmia yritysten rajatylittävässä liiketoiminnassa ja tämän vuoksi tietenkin myös pääoman vapaassa liikkuvuudessa.
Uudessa direktiivissä ehdotetaan johdonmukaista ja yhdenmukaistettua sijoittajansuojaa koskevia toimia erityisesti piensijoittajia varten eri jäsenvaltioissa. Siinä ehdotetaan myös tasapuolisia ehtoja arvopaperipörssien ja sijoitusyhtiöiden väliselle kilpailulle. Tämä on yksi hankalimmista ja monimutkaisimmista kysymyksistä, joita meidän on käsiteltävä. Tässä on nimittäin kysymys markkinoilla nähtävästä uudesta ilmiöstä, jossa kokonaiset arvopaperipörssit muuttuvat yksityisyrityksiksi ja kokonaiset yksityisyritykset toimivat eräänlaisina pienimuotoisina arvopaperipörsseinä, jotka selvittävät valtavat määrät toimeksiantoja.
Olemme löytäneet tässä vaikeassa kysymyksessä kompromissiratkaisun, joka yleensä kompromissien tavoin ei tyydytä täysin kaikkia osapuolia. Sitä kuitenkin tarvittiin, jotta pääsisimme asiassa eteenpäin. Direktiiviin täytäntöönpano ja siitä saadut kokemukset tuovat varmasti esille ongelmia ja puutteita, ja olen varma, että muutaman vuoden päästä tarvitsemme uuden direktiivin, joka on toivottavasti taas uusi edistysaskel kansallisten esteiden poistamisessa ja sellaisten todellisten yleiseurooppalaisten pääomamarkkinoiden luomisessa, joita tarvitsemme Euroopan talouden kehittämiseksi. Myös Lissabonin prosessin noudattaminen on tärkeää.
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä kannattaa neuvoston kanssa aikaan saatua sijoituspalveludirektiiviä koskevaa sopimusta ja tietenkin myös rahoituspalvelujen avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamista koskevaa mietintöä. 
Schmidt, Olle (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan todella kiittää kumpaakin esittelijää, Villiersiä ja Skinneriä, heidän erinomaisesta työstään sekä heidän tarmokkuudestaan ja peräänantamattomuudestaan neuvoston kanssa käytyjen neuvottelujen aikana. Kiitän myös komission jäsentä Bolkesteinia näistä kahdesta rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman tärkeästä osasta.
Nyt voimme luoda Euroopan unioniin yhteiset rahoituspalvelumarkkinat. Tämä on uskomattoman tärkeää, ja kuten jäsen Katiforis totesi, Lissabonin prosessin mukaisesti – joka näyttää etenevän aivan liian hitaasti – tämä antaa mahdollisuuden talouskasvuun, kilpailun jatkumiseen ja uusiin työmahdollisuuksiin. Jotta voimme päästä tavoitteisiimme, on tärkeää, että sijoittajat ja kuluttajat voivat luottaa rahoitusmarkkinoihin ja näiden markkinoiden toimijoihin. Ihmiset ovat menettäneet niihin luottamuksensa viime vuosina tapahtuneiden valitettavan monien skandaalien vuoksi. Sen vuoksi meidän on laadittava uskottavia säännöksiä, jotka eivät ole liian mahtipontisia eivätkä byrokraattisia, mutta eivät myöskään liian tehottomia.
Sijoituspalveluja ja säänneltyjä markkinoita koskevan direktiivin esittelijä on tehnyt todella ainutlaatuista työtä. Jäsen Villiers on mielestäni osoittanut erityistä taitoa saada aikaan järkeviä ja ymmärrettäviä kompromisseja. Sanoisin, että hän on ollut erittäin hyvä eurooppalainen. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on sitä mieltä, että valiokunnan tarkistukset ovat auttaneet tasapainottamaan sijoittajan valinnanvapautta ja sijoittajansuojaa koskevia vaatimuksia sekä laatimaan moitteettomasti toimivia EU:n rahoitusmarkkinoita koskevia sääntöjä.
Myönnän, että olisimme jäsen Huhnen kanssa menneet kenties pitemmälle, mutta tyydymme näihin kompromisseihin. Ne mahdollistavat eri kauppapaikkojen välisen kilpailun jatkumisen. Tarkistusten ansiosta myös niin sanotut keskittämissäännöt poistetaan.
Lopuksi muutama sana Skinnerin mietinnöstä. Minun on ollut vaikea hyväksyä sitä, että valiokunta haluaa poistaa komission pakollisia neljännesvuosikatsauksia koskevan ehdotuksen. Ne maat, jotka ovat ottaneet tällaiset katsaukset käyttöön, ovat sitä mieltä, että ne toimivat hyvin. Myös Tukholman arvopaperipörssi on tätä mieltä. Keskustelin erään markkinatoimijan kanssa, ja hän totesi, että ne, jotka eivät pysty tekemään selkoa yrityksensä tuloksesta ja esittämään näkemyksiään yrityksen tulevaisuudesta neljännesvuosittain, eivät kuulu pörssiin. Nyt saatiin aikaan kompromissi, joka voidaan tiukan paikan tullen hyväksyä: puolivuosittain julkaistavat katsaukset ja direktiivin mahdollinen uudelleentarkastelu viiden vuoden kuluttua. 
Herzog (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, neuvoston tekemien korjausten – joihin jäsen Villiers ei ole tyytyväinen mutta jotka hän hyväksyy – ansiosta on saatu aikaan sijoituspalveludirektiivi, jota kaikki osapuolet pitävät hyväksyttävänä. En aio nyrpistellä nenääni, mutta haluan kuitenkin sanoa, että olemme suostumassa muutokseen, vaikka emme olekaan täysin varmoja, mihin se johtaa.
Poistamalla toimeksiantojen keskittämistä koskeva sääntö niiltä aloilta, joilla sitä vielä sovelletaan, mahdollistetaan kilpailu kolmen järjestelmän välillä. Ovatko kilpailun ehdot reiluja? On selvää, että Lontoon Cityn alueella sijaitsevat ja pääasiassa yhdysvaltalaiset yritykset ovat tehneet paljon omien etujensa ajamiseksi. On olemassa vaara, että ne nappaavat suurimman osan Euroopan markkinoista muiden markkinatoimijoiden kustannuksella ja että ne näin pääsevät hallitsemaan merkittävällä tavalla monien jäsenvaltioiden varoja. Neuvosto ja komissio ovat kuitenkin varmistaneet tietynlaisen tasapainon, eivätkä ne ole vapauttaneet yrityksiä avoimuusvaatimuksista. Yritykset voivat edelleen välttää nämä vaatimukset, jos niiden liiketoimintaan sisältyy keskimääräistä suurempia toimeksiantoja. Minulle on kerrottu, että pienet valtiot ja jopa jotkin suuret valtiot hallitsevat tulevaisuudessakin kansallisia markkinoita, mutta en usko, että tämä jako säilyy jatkossa, emmekä tiedä, millaisia strategioita eri toimijat, esimerkiksi arvopaperipörssit, aikovat omaksua. Onko yleistä etua koskevat ehdot määritetty tarkasti? Voimmeko estää sen väärinkäytön ja sisäpiirikaupan, jolle kansainvälistyminen antaa tai ainakin voi antaa mahdollisuuden kukoistaa, ja voimmeko taata hinnanmuodostusprosessin laadukkuuden? Tämä ei tunnu todennäköiseltä. Esimerkiksi sellaisten keskimääräistä suurempien toimeksiantojen osuus, jotka vapautetaan kaupantekoa edeltävistä avoimuusvaatimuksista, saattaa olla Pariisin pörssissä 50 prosenttia suurimman likviditeetin osakkeista.
Seuraajiemme on näin ollen valvottava tämän tärkeän ja monipuolisen mutta kuitenkin selkeää tasapainoa vailla olevan direktiivin täytäntöönpanoa. Kehottaisimme heitä olemaan mahdollisimman tarkkana. 
Avoimuusvaatimuksia koskevan direktiivin osalta olemme päätyneet yleiseen kompromissiin, joka syntyi hyvän työn tuloksena. Suhtaudun siihen kuitenkin tietyin varauksin. Myönteisintä direktiivissä on selvästikin neljännesvuosikatsausten laatimista koskevan velvoitteen hylkääminen. Yhtä myönteisenä pidän sitä, että alkuperämaan lainsäädäntöä ei sovelleta liikkeeseenlaskijan vastuuta koskevissa kysymyksissä. Sitä vastoin vaatimuksemme yrityksen rahoituksen määrää sekä sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia koskevien täydellisten tietojen antamisesta neuvosto hylkäsi ja siirsi ne myöhemmin laadittavaa direktiiviä varten. Samoin tehtiin myös yritysjohtajien korvauksiin liittyvää tiedottamista koskeville vaatimuksille. Tämä oli mielestäni virhe. Vakavin kysymys on kuitenkin se – eikä tämä ole esittelijän eikä direktiivin syytä – että tiedottamisen laatu riippuu olennaisesti tilinpäätösstandardeista ja että siltä osin tilanne on erityisen vakava. Kun Euroopan toimielimet antoivat täydet valtuudet kansainväliselle tilinpäätösstandardikomitealle ja sitoutuivat noudattamaan kyseisiä sääntöjä vuodesta 2005 alkaen, he tekivät mielestäni vakavan virheen. Yritysten, pankkien ja vakuutusyhtiöiden arvon arvioiminen pääasiassa – vallitsevissa oloissa ”käypänä arvona” pidettävien – markkinahintojen perusteella synnyttää ennakkoluuloja ja suurta epävarmuutta. Sen vuoksi ehdotan, että vastustamme kaikkia perusteettomia kompromisseja, jotka liittyvät IAS:n sääntöön N:o 39 ja N:o 42, ja että eurooppalaista neuvoa-antavaa asiantuntijaryhmää Efragia (European Financial Reporting Advisory Group) ja sen resursseja vahvistetaan välittömästi. Tarvittaessa myös vuoden 2005 määräaikaa on siirrettävä. 
Berès (PSE ).
    Arvoisa puhemies, luulen kaikkien täällä olevan helpottuneita nähdessään, että nämä kaksi direktiiviä hyväksytään lopultakin niin kovan työn jälkeen. Yhteisestä helpotuksen tunteesta huolimatta haluaisin muutaman kollegani kanssa esittää vielä sijoituspalveludirektiiviin liittyviä kysymyksiä. Harvat meistä ovat arvioineet tämän järjestelmän vaikutuksia.
Säädämme lakeja tulevaisuutta varten voidaksemme välttää taloudellisia vaikeuksia ja taloudellista epätasapainoa ja toivomme samalla, että täytäntöön panemamme järjestelmä tarjoaa meille parhaat mahdolliset keinot, joilla voimme varmistaa paitsi rahoitusalan myös koko taloutemme rahoituksen.
Voidaankin kysyä, onko meillä vihdoin kompromissi, joka mahdollistaa rahoitusmarkkinoidemme yhdenmukaistamisen luotettavasti ja avoimesti. Olemmeko todella antaneet itsellemme välineet, joilla voidaan välttää sellaiset järkytykset ja skandaalit, joita haluamme välttää Euroopan arvopaperimarkkinoilla, jotta taloutemme voi suojella kaikkien etuja? Olemme purkamassa säänneltyjen markkinoiden monopolia ja voimme toivoa, että uusi kilpailu tuo mukanaan halvempia tuotteita ja lisää markkinoiden likviditeettiä, jotta resursseja voitaisiin käyttää mahdollisimman tehokkaasti.
Alkuperäistä kompromissia, ainoata toimivaa kompromissia – jossa kaikki annettiin markkinavoimien ohjattavaksi samalla kun paremmalla avoimuudella taattiin markkinoiden kitkaton toiminta – ei ole täysin noudatettu, ja siihen on pyritty tähän asti käydyissä keskusteluissa.
Olemme tienneet jo kauan, että markkinoiden toimivuuden edellytyksenä on mahdollisimman tehokas rahoitusta koskeva tiedotus, jotta hinnanmuodostus olisi mahdollisimman tehokasta ja jotta toimijat voisivat käyttää samoja indikaattoreita. Vain näin voidaan tehdä järkeviä päätöksiä. Tämän perusteella pidän valitettavana sitä, ettei parlamentti ole pystynyt neuvoston kanssa määrittämään markkinoiden kokoa ja että annoimme tässäkin kysymyksessä jättää sen neuvottelujen keskeisimmän kysymyksen, joka olisi tasapainottanut tekstiä, asiantuntijoidemme käsiteltäväksi ja lainsäädäntöprosessin seuraavaan vaiheeseen. 
Beysen (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, tässä keskustelussa haluaisin pyytää teitä kiinnittämään erityistä huomiota avoimuusdirektiivin 17 artiklaan, joka koskee hintoihin vaikuttavia tietoja. Talous- ja raha-asioiden valiokunnan hyväksymä kompromissiehdotus muodostaa mielestäni uuden ongelman. Tarkistuksessa viitataan todellakin virallisesti nimettyyn järjestelmään sääntelyn alaisten tietojen keskitettyä säilyttämistä varten. Minulla ei tietenkään ole mitään hintoihin vaikuttavien tietojen keskitettyä säilytysjärjestelmää vastaan, mutta pohdin sitä, pitäisikö nämä järjestelmät nimittää virallisesti kansallisella tasolla. Mielestäni tämä mahdollistaa monopolien luomisen tai säilyttämisen tiedon levittämisen alalla. Nähdäkseni monopolien muodostaminen on täysin ristiriidassa direktiivin tavoitteen kanssa ja erityisesti siltä osin, kun se liittyy avoimuusvaatimuksia koskevien kansallisten esteiden poistamiseen sekä Euroopan pääomamarkkinoiden tehokkuuden, avoimuuden ja yhtenäisyyden parantamiseen. 
Radwan (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kummankin direktiivin hyväksyminen tänään on myönteinen asia. Ensinnäkin olen iloinen, että direktiivien hyväksyminen tässä muodossa merkitsee sitä, että kaksi rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman kannalta tärkeää direktiiviä on hyväksytty ennen nykyisen parlamentin toimikauden päättymistä. On tärkeää, että olemme onnistuneet tämän parlamentin toimikauden aikana, ennen vaaleja ja ennen laajentumista, luomaan perustan yhtenäisille rahoitusmarkkinoille, jotka lisäävät Euroopan houkuttelevuutta ennen kaikkea Yhdysvaltoihin verrattuna.
Toiseksi olen iloinen siitä, että olemme päässeet yhdessä komission kanssa näin pitkälle pääasiassa parlamentin ansiosta. Ne kompromissit ja suuntaviivat, joista parlamentti sopi ensimmäisessä käsittelyssä, osoittivat kaikkien asianosaisten hyväntahtoisuutta. Heidän joukostaan nostaisin esille erityisesti jäsen Villiersin, joka onnistui puoluerajat ja kansalliset rajat ylittävän vuoropuhelun avulla löytämään keinon päästä sellaiseen lopputulokseen, jonka jäsenvaltiot voivat hyväksyä. Jäsenvaltiot osoittivat mielestäni ikävällä tavalla loppuun asti, miten haluttomia ja kyvyttömiä ne olivat pyrkimään yhteiseen päämäärään. Yksi sijoituspalveludirektiivin tarkoituksista on lisätä EU:n erilaisten järjestelmien välistä kilpailua. Tämä merkitsee kilpailun lisäämistä sekä avoimuutta, hinnoittelua ja kuluttajansuojaa. Jos haluamme rakentaa Eurooppaa, valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten on ymmärrettävä, että se ei onnistu siten, että yhdelle järjestelmälle annetaan muihin nähden hallitseva asema. Toisella puolella ovat suuret investointipankit ja toisella pienemmät pankit, säästöpankit ja osuuspankit. Olemme tehneet mielestäni parlamentissa hyvää työtä sekä ehdotuksen sisällön että siihen käytetyn ajan osalta.
Haluan sanoa vielä lyhyesti jotain avoimuusdirektiivistä. Olen nimittäin iloinen siitä – vaikka olenkin tässä melko lailla eri linjoilla komission kanssa – ettemme hyväksyneet ehdotettuja neljännesvuosikatsauksia koskevia sääntöjä, jotka olisivat mielestäni antaneet direktiiville hyvin vähän lisäarvoa sen aiheuttamaan ylimääräiseen vaivaan ja byrokratiaan nähden. Sen vuoksi katson, että nämä direktiivit, jotka hyväksytään tällä viikolla ja tämän parlamentin toimikaudella, ovat jatkoa sille hyvälle työlle, jota olemme tehneet Euroopan rahoitusmarkkinoiden kehittämiseksi. 
Van den Burg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olemme ottaneet kaksi uutta edistysaskelta rahoituspalveluja koskevassa toimintasuunnitelmassa emmekä onneksi yhtään askelta taaksepäin. Puhun pääasiassa avoimuusdirektiivistä ja pakollisten neljännesvuosikatsausten laatimiseen kohdistuvasta kritiikistä. Vaikka tyydynkin nyt esitettyyn kompromissiin, pidän kuitenkin valitettavana sitä, ettei siinä ole enempää katsausten sisältöä koskevia vaatimuksia. Esitin kolme tähän aiheeseen liittyvää ehdotusta.
Ensimmäinen niistä liittyi johtohenkilöstön palkkausta ja bonuksia koskevien tietojen antamiseen vuosikertomuksissa. Komissio on tällä välin ilmoittanut, että se aikoo esittää aiheesta erillisen ehdotuksen, joten toiminta tuotti tulosta.
Toinen ehdotukseni liittyi hallituksille suoritettuja maksuja koskeviin ilmoituksiin erityisesti kaivannaisteollisuuden alalla. Tämän taustalla olivat kansalaisjärjestöjen toiveet – esimerkkinä mainittakoon maksujen julkaisemista koskeva "publish what you pay" -kampanja – sekä muutamat hyvää tarkoittavat alan yritykset. Nämä yritykset täyttäisivät velvollisuutensa mielellään, ja sen vuoksi sellaiset kilpailijat, jotka eivät ilmoita näitä maksuja tai lahjuksia vapaaehtoisesti, eivät voisi enää ryhtyä epäoikeudenmukaiseen kilpailuun. Nyt tätä aihetta koskeva suositus on lisätty direktiivin johdanto-osaan. Tavoite on siis saavutettu osittain, ja tästä kannattaa jatkaa eteenpäin.
Kolmas ehdotukseni liittyi siihen, että yritysten on raportoitava luotettavasti ja ymmärrettävästi, miten ne mielestään toteuttavat yrityksen yhteiskuntavastuuta. Valitettavasti tätä kysymystä ei ole vielä sisällytetty tekstiin, mutta haluaisin kuitenkin tuoda sen vielä kerran esille. Tässä ei siis ole kyse yritysten pakottamisesta toimimaan yhteiskunnallisesti vastuullisella tavalla, mutta silloin, kun yritys kerskuu kaikilla hyvillä teoillaan, nämä pitäisi esittää taloudellisen toiminnan tavoin avoimesti ja ymmärrettävästi luotettavassa raportissa.
Olen kohtalaisen tyytyväinen sijoituspalveludirektiiviin. Olen alusta lähtien pyrkinyt yhdistämään vastakkaisia näkemyksiä ja etunäkökohtia ja käyttänyt prosessissa omia arviointiperusteitani. Pörssien monopolin murtava suurten pankkien sisäinen täsmäyttäminen on mielestäni myönteinen asia, ja se voi tarjota nyt kompromississa määrättyjen ehtojen mukaisesti lisävaihtoehtoja pääoman tarpeessa oleville sijoittajille ja yrittäjille. Kompromissista ei tullut ainoastaan Englannin Cityä eikä myöskään pörssejä koskevaa direktiiviä, joka olisi keskittämissäännön teoreettisen kumoamisen tuloksena joka tapauksessa johtanut todelliseen pörssien monopoliin. Keskitien valitsemisen tuloksena esittämäni ehdotukset hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä. Näyttää siltä, että neuvoston hyväksymät valvontaa koskevat lisäsäännökset on otettu mukaan tekstiin, mikä on myös myönteinen asia. Tältäkin osin direktiiville on siis näytetty vihreää valoa. 
Lulling (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijäämme Villiersiä, joka on suhtautunut hyvin kärsivällisesti tiettyihin kannanottoihin ja suunnanmuutoksiin tämän pitkän prosessin aikana, jonka päätteeksi saatiin aikaan kompromissi, josta äänestämme huomenna. Kuten esittelijämme aivan oikein totesi, kompromississa ei onnistuttu saavuttamaan sen alkuperäistä päämäärää. Direktiivin tarkoituksena pitäisi olla nimenomaan sellaisten yhteisön sääntöjen antaminen, joita voidaan soveltaa kaikissa jäsenvaltioissa. Sääntöjen avulla on tarkoitus luoda yhtäläiset ehdot eri toimijoille ja antaa pankeille ja muille rahoituslaitoksille mahdollisuus ryhtyä kilpailemaan pörssien kanssa ja tarjota asiakkailleen mahdollisuus sisäistämiseen. Kuten tiedätte, Ranska, Italia, Espanja ja Belgia eivät nykyisin myönnä lupaa tällaista pörssien ulkopuolista kauppaa varten. Ranska ja Italia suostuteltiin hyväksymään yhteinen kanta ehdottamalla, että rahoituslaitosten on julkaistava tarjouksensa ennen toimeksiantoa ja pidettävä hinta muuttumattomana. Kuten tiedätte, Luxemburg, Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Ruotsi ja Suomi hylkäsivät tämän yhteisen kannan. Toteaisin, että myös talous- ja raha-asioiden valiokunta hylkäsi ehdotuksen hyväksyessään helmikuussa Villiersin mietinnön. Aikaan saatu kompromissi kuitenkin noudattaa osittain parlamentin kantaa ja rajoittaa hintojen avoimuusvaatimusta silloin, kun myytävien arvopaperien määrä on tavanomaista markkinakokoa pienempi.
Lyhyesti sanottuna meille esitetty kompromissi on huono, mutta raskain sydämin äänestän kuitenkin sen puolesta kahdesta syystä. Ensinnäkin sen vuoksi, että on olemassa vaara, että joudumme palaamaan yhteiseen kantaan – joka on vielä huonompi ja joka aiheuttaisi rahoitusalalle vielä suurempaa vahinkoa – ja toiseksi sen vuoksi, ettei uuden parlamentin tarvitse viedä asiaa sovittelumenettelyyn, sillä se ei tunne aihetta yhtä hyvin. Erityisen valitettavana pidän sosiaalidemokraattien ja erityisesti heidän koordinaattorinsa Goebbelsin kantaa, sillä he eivät ole tehneet mitään varmistaakseen, että talous- ja raha-asioiden valiokunnan puoltama kanta hyväksyttäisiin toisessa käsittelyssä. Se olisi nimittäin ollut kuluttajien ja sijoitusyhtiöiden kannalta paljon hyödyllisempi vaihtoehto. 
Ettl (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, avoimuusvaatimuksia koskeva direktiiviehdotus on hyvin tärkeä osa rahoituspalveluja koskevaa toimintasuunnitelmaa, ja sen tarkoituksena on yhdenmukaistaa arvopapereita ja niiden liikkeeseenlaskijoita koskevaa avoimuutta. Direktiivin täytäntöönpanossa on komission lisäksi tärkeä tehtävä myös kansallisilla valvontaviranomaisilla. Jos haluamme toteuttaa sisämarkkinat, tarjouksista arvopapereiden ostajille annettavien tietojen on oltava vertailukelpoisia ja luotettavia eikä liikkeeseenlaskijoita saa saattaa millään tavoin epäedulliseen asemaan. Näin ollen meidän on toimittava johdanto-osan 26 A kappaleen periaatteiden mukaisesti.
Kehittyneiden pääomamarkkinoiden on oltava uskottavat, mikä jo itsessään edellyttää avoimuuden lisäämistä, ja nämä kaikki yhdessä lisäävät kansantalouksien kilpailukykyä. Ei ole sattumaa, että niissä maissa, joiden pääoma muodostuu suurelta osin arvopapereista ja joiden pörssien liikevaihdon osuus bruttokansantuotteesta on huomattava, talouskasvu on voimakasta ja työttömyysaste on muita pienempi. Näin ollen – kuten tiedätte, arvoisa komission jäsen, paremmin kuin kukaan meistä – pörssien liikevaihto on kasvanut vuodesta 1995 Suomessa kymmenkertaiseksi ja Alankomaissa kuusinkertaiseksi. Äskettäin Itävallassa julkaistu tutkimus osoittaa, että toisaalta arvopapereihin perustuvan pääomanmuodostuksen ja arvopaperikaupan sekä niiden summien välillä, joita kansantaloudessa käytetään tutkimukseen ja kehittämisen, on huomattavan myönteinen vastaavuussuhde.
Kaikissa näissä monimutkaisissa taloudellisissa vuorovaikutussuhteissa luottamuksella ja tiedottamisella on suuri merkitys. Esimerkiksi Itävallassa pörssikauppaa koskevassa lainsäädännössä vaaditaan suurimpia pörssinoteerattuja yhtiöitä laatimaan neljännesvuosikatsauksia. Sisämarkkinoiden nykyisessä tilanteessa on siis mahdollista ja käytännöllistä ottaa kansallisella tasolla käyttöön neljännesvuosikatsaukset ilman lisävelvoitteita. Onneksi olkoon, jäsen Skinner! 
Mann, Thomas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvopaperipörssien avoimuutta koskevan direktiiviluonnoksen tarkoituksena on parantaa sijoittajansuojaa, lisätä sijoittajien luottamusta ja leikata pääomakustannuksia. Sen tarkoituksena on myös edistää sijoittamista Euroopan rahoitusmarkkinoilla. Kannatan direktiiviluonnosta sikäli kuin siinä pyritään toteuttamaan nämä tavoitteet, mutta sen suuntaa on ollut tarpeen muuttaa monessa kohtaa. Useimmat tarkistuksistani hyväksyttiin, ja jäsen Skinner teki mielellään kompromisseja, minkä vuoksi pystyimme parantamaan komission luonnosta ratkaisevissa kysymyksissä. Esimerkkinä voidaan mainita 6 artikla, joka käsitteli neljännesvuosikatsauksia. Jotta rahoitusmarkkinat voivat toimia moitteettomasti, tarvitaan luotettavia tietoja yrityksistä. Sijoittajat arvostavat kuitenkin enemmän tietojen laatua kuin sitä, miten usein niitä julkaistaan. Neljännesvuosikatsausten julkaiseminen on pienille ja keskisuurille yrityksille mahdotonta sekä suurten kustannusten että puutteellisten resurssien vuoksi. Olen iloinen voidessani todeta, että pystyimme yhdessä poistamaan 6 artiklan.
Toinen esimerkki koskee sitä välinettä, jonka välityksellä liikkeeseenlaskijat levittävät tietoa. Komissio vaati 17 artiklassa, että yrityksiä koskevat tiedot on julkaistava vain Internetissä ja että ilmoitukset on lähetettävä vain sähköpostin välityksellä. Parlamentti on hyvä esimerkki siitä, miten olemme jatkuvasti hukkumassa sähköpostiviesteihin ja valtavaan määrään turhaa tietoa. Pitäisikö sijoittajien raivata tiensä kaiken tämän läpi päästäkseen käsiksi laadukkaaseen tietoon? Pidän sitä täysin mahdottomana. Olemme parantaneet tilannetta ja lisänneet ehdotukseen painetut tiedotusvälineet, sillä ne ovat pörssiyhtiöiden käyttämiä julkaisumuotoja. Sen lisäksi, että pystyimme varmistamaan painettujen tiedotusvälineiden lisäämisen 17 artiklaan, onnistuimme myös poistamaan sen lausekkeen, jossa velvoitettiin käyttämään yksinomaan Internetiä. Olen iloinen, että pystyimme tekemään tämän.
Skinnerin mietintö on tasapainoinen, ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan laaja enemmistö hyväksyi sen täysin oikeutetusti. Olen kehottanut Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmää kannattamaan sitä kokonaisuudessaan. 
Della Vedova (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Bolkestein, jäsen Skinner, jäsen Villiers, mielestäni parlamentti voi olla tyytyväinen tähän tärkeää kysymystä koskevaan työhön ja erityisesti rahoitusvälinemarkkinoita koskevaan direktiiviin. Tämä tulos oli mahdollinen myös esittelijä Villiersin erinomaisen työn ansiosta. Parlamentin jäsenet ovat jo kehuneet häntä, ja hän osasi kuunnella eri näkökulmia ja laatia järkevän ratkaisun, josta päästiin sopimukseen.
Kuten tiedämme, neuvoston kanssa käydyt neuvottelut olivat ajoittain hankalia, mutta uskon, että kompromissi, josta meitä pyydetään huomenna äänestämään, sisältää tärkeitä parlamentin esittämiä vaatimuksia – tai ainakin osan niistä. Kompromississa onnistuttiin ottamaan huomioon eri jäsenvaltioiden talous- ja rahoitusjärjestelmissä käytettävät menettelyt, näiden järjestelmien ominaispiirteet ja yksilölliset käytännöt – tarkoitan esimerkiksi Italian tapausta – tekemättä kuitenkaan liiallisia myönnytyksiä joidenkin järjestelmien protektionistisille houkutuksille tai niille, jotka olisivat halunneet, että sovelletaan yhtä ainoata mallia. Ratkaisu, josta huomenna äänestämme, tarjoaa uusia mahdollisuuksia sijoittajille myös niissä maissa, jotka valitsivat markkinoita koskevan keskittämissäännön.
Kauppajärjestelmien välistä kilpailua koskeva periaate, jonka pitäisi tarjota vaihtoehtoja säännellyille markkinoille, hyväksyttiin mielellään. Pörssilistalle hyväksytyillä rahoitusvälineillä käytävän kaupan vapauttaminen ja toiminnan tehokkaamman hajauttamisen edistäminen vähentää palvelujen ja sijoitusneuvontapalvelujen saatavuudessa olevia esteitä. Tämän ansiosta toimintakustannukset pienenevät ja palvelujen laatu paranee. Näin ollen kilpailu edistää innovaatiota ja parantaa tehokkuutta.
Arvoisa puhemies, lopuksi ilmoitan, että me Lista Bonino -liikkeen radikaalijäsenet äänestämme kompromissin puolesta. 
Bolkestein,
    – Arvoisa puhemies, minulla ei ole paljon lisää sanottavaa, sillä komissiolle osoitettiin vain muutama kysymys.
Ensiksi rauhoittelen jäsen Villiersiä yhden kysymyksen osalta: voin vahvistaa, että uusi 19 artikla sallii pelkän toteutuksen palvelujen tarjoamisen sellaisten ehtojen mukaisesti, jotka yhdenmukaistetaan nyt yhteisön tasolla.
Jäsen van den Burg mainitsi kaksi asiaa. Olen hänen kanssaan samaa mieltä ja haluaisin todeta, että kompromississa myönnetään, että sijoittajien on saatava parempia tietoja yritysjohdolle maksettavista korvauksista. Kuten jäsen van den Burg aivan oikein totesi, kysymystä tarkastellaan parhaillaan yrityslainsäädännön uudistamista ja omistajaohjauksen parantamista koskevan 21. toukokuuta 2003 hyväksytyn toimintasuunnitelman yhteydessä. Luulen, että tämä sopii jäsen van den Burgille. Lisäksi sysätään eteenpäin sitä prosessia, joka suosii avoimuuden lisäämistä kaivannaisteollisuuden hallituksille suorittamissa maksuissa. Samalla kun kompromississa säilytetään vapaaehtoisuuteen perustuva lähestymistapa, siinä annetaan myös jäsenvaltioille selkeä viesti, että niiden olisi kannustettava liikkeeseenlaskijoita lisäämään avoimuutta vuosikertomuksissaan ja nykyisissä esimerkiksi Maailmanpankin tekemissä kansainvälisissä aloitteissa.
Seuraavaksi kommentoin jäsen Mannin ja jäsen Skinnerin esittämää kysymystä tiedon levittämistavasta Euroopassa. Tältä osin on päästy kohtuulliseen kompromissiin. Kompromississa suhtaudutaan puolueettomasti kaikkiin teknologioihin, joten siinä ei suljeta pois sanomalehtiä eikä sähköisiä viestintävälineitä. Lisäksi johdanto-osassa tehdään selväksi, että kotijäsenvaltio voi aina vaatia sääntelyn alaisten tietojen julkaisemista muiden levitysvälineiden lisäksi myös sanomalehdissä.
Palaan nyt vielä siihen asiaan, jonka jäsen Villiers ja myös jäsen Berès ottivat esille. Jäsen Berès on valitettavasti jo poistunut istuntosalista. Vastaan toteamalla, että sijoituspalveludirektiivin täytäntöönpanon aikana komissio tekee tietenkin kaikkensa löytääkseen tasapainoisen ratkaisun. CESR, jäsenvaltiot ja parlamentit osallistuvat tähän tehtävään täysipainoisesti.
Lopuksi koko soveltamissääntöjen hyväksymisprosessista tehdään täysin avoin. Kaikilla markkinaosapuolilla on mahdollisuus tuoda näkemyksensä julki.
Lopuksi toteaisin, että minusta olisi erittäin valitettavaa, jos jäsen Lulling äänestäisi direktiivien puolesta kitkerin mielin. Emme kuitenkaan voi antaa näin tapahtua, joten toivon, että hän harkitsee asiaa uudelleen ja äänestää kohtalaisen mielellään. 
Puhemies.
   – Paljon kiitoksia, komission jäsen Bolkestein.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan päätöslauselmaesitys (B5-0156/2004) lentomatkustajien henkilötietojen suojasta. 
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, komissio ja neuvosto aikovat tehdä Yhdysvaltojen viranomaisten kanssa niin kutsutun löyhän sopimuksen, jonka riittävyyteen meidän on tänään otettava kantaa. Muistutan, että viime vuoden maaliskuussa parlamentti ilmoitti, että sen mielestä nykyisen kaltaisen Yhdysvaltojen rajoittamattoman tiedonsaannin on loputtava. Parlamentti toisti tämän pyynnön viime vuoden lokakuussa ja pyysi komissiota ilmoittamaan, mitä tietoja voidaan luovuttaa laillisesti ja riskittä. Parlamentti on myös kehottanut korvaamaan nykyisen "pull"-järjestelmän välittömästi "push"-järjestelmällä ja neuvottelemaan kansainvälisestä sopimuksesta, jossa annetaan Euroopan kansalaisille tehokkaat takeet ja vastaava oikeussuoja kuin Yhdysvaltojen kansalaisille. Tämä on ratkaiseva ja keskeinen kysymys keskustelussa. Käsittelemme nyt niin kutsuttua löyhää sopimusta, jonka suhteen parlamentti on käytännöllisesti katsoen jäänyt paitsioon. Sopimushan ei edellytä parlamentin hyväksyntää, vaan voimme ainoastaan antaa suosituksen.
Mielestäni löyhästä sopimuksesta päätettiin harkitusti, vaikka parlamentti oli nimenomaan puoltanut vahvaa sopimusta. Vahva sopimus olisi edellyttänyt parlamentin mukanaoloa, kun taas nyt olemme jokseenkin sivustakatsojia. Direktiivin 29 artiklassa tarkoitettu komitea, tietosuojatyöryhmä, on todennut sopimuksen riittämättömäksi, ja mietinnön esittelijänä ehdotan, että parlamentti toimii työryhmän kannan mukaisesti.
Mistä siis pohjimmiltaan on kyse? Jo sopimuksen 1 artiklassa todetaan, että nykyinen tilanne, jossa Yhdysvaltojen tiedonsaantia ei ole rajoitettu, voi jatkua "push"-järjestelmän kehittämiseen saakka. Järjestelmää ei sattumoisin ole kehitetty, eikä se ole myöskään valmisteilla. Olemme ottaneet selvää siitä, kuinka kauan "push"-järjestelmän kehittäminen voi kestää, ja olen ottanut sen huomioon päätöslauselmassani. "Push"-järjestelmä voidaan ottaa käyttöön kolmessa kuukaudessa, ja se on itse asiassa otettu jo käyttöön, koska meille ilmoitettiin joulukuussa, että tällainen järjestelmä oli valmisteilla. Näin ollen laillistamme nyt sen, minkä olemme kahteen otteeseen todenneet laittomaksi. Samaan aikaan sekä Yhdysvallat että komissio painostavat meitä itsepintaisesti hyväksymään sopimuksen suoralta kädeltä, vaikka emme ole varmoja sen todellisesta tarkoituksesta. Toisaalta sen tavoitteeksi ilmoitetaan terrorismin torjuminen ja toisaalta taas vakavien rikosten estäminen. Tavoitteita ei kuitenkaan ole määritelty selkeästi, mikä on mielestäni todella valitettavaa.
Parlamentti on pyytänyt, että sopimuksessa määriteltäisiin selkeästi lentoyhtiöiden asema ja niiden suojaus sekä matkustajille annetut takuut, joiden nojalla he voivat oikaista omia tietojaan. Olemme myös pyytäneet, että sopimuksessa määrättäisiin lentoyhtiöiden ja hallitusten vastuusta siinä tapauksessa, että tietojen kirjaamisessa tapahtuu virhe. Tällä välin olemme saaneet jonkin verran Yhdysvaltoja koskevaa käytännön tietoa. Kollegani Sörensen pyysi Yhdysvaltojen matkansa jälkeen saada tarkistaa tietonsa, jotta voisi muuttaa niitä tarvittaessa. Kahden kuukauden kuluttua hänelle vastattiin, ettei hän saa lupaa tietojensa tarkistamiseen, koska se vaarantaisi Yhdysvaltojen strategian.
Yhdysvaltojen lainsäädäntöä tarkasteltaessa on tultava siihen tulokseen, että tietosuojalaki Privacy Actin pitäisi tarjota jonkinasteinen suoja. Olen pyytänyt Yhdysvaltoja ilmoittamaan minulle tarkemmin, mitä suojaan kuuluu, mutten ole tähän päivään mennessä saanut vastausta. Myös Patriot Act -lailla on osuutensa tähän. Kyseisen lain mukaan käytännössä jokainen terrorismista epäilty kansalainen voidaan asettaa syytteeseen ilman, että hänellä on minkäänlaista oikeussuojaa. Lyhyesti sanoen Yhdysvaltojen oikeudenkäyntimenettelyä ei ole säännelty riittävästi, kuten ei myöskään kansalaistemme suojaa Yhdysvalloissa. Euroopan ja Yhdysvaltain kansalaiset eivät ole yhdenvertaisessa asemassa.
Keskustelemme näin ollen asiasta, jonka hyväksyminen merkitsisi tappiota meille kaikille. On vihjattu, ettemme olisi halukkaita torjumaan terrorismia, mutta kyse ei ole lainkaan siitä. Olemme päinvastoin kolmesti pyytäneet komissiota käsittelemään omaa ehdotustamme, jota voitaisiin soveltaa myös Eurooppaan. Kyse ei ole myöskään huonoista suhteista Yhdysvaltoihin. Se ei mitenkään liity tähän, eikä siitä pitäisi mielestäni muutenkaan keskustella. Kyse on siitä, että meidän on suojeltava kansalaisiamme, ja heidän on voitava odottaa suojelua meiltä samalla tavoin kuin Yhdysvaltojen kansalaiset odottavat sitä omalta hallitukseltaan. 
Bolkestein,
    Arvoisa puhemies, ei ole ensimmäinen kerta, kun parlamenttia pyydetään kiinnittämään huomiota tähän tärkeään ja hankalaan kysymykseen. Kaikki mukana olleet ovat alusta alkaen huomanneet, miten vaikeaa on löytää vastaus käsiteltävänämme olevaan kysymykseen: millainen on tasapuolinen ratkaisu turvallisuusvaatimusten ja kansalaisvapauksien välillä? Selvittelemme tätä melkoisen synkkää taustaa vasten. Juuri viikonlopun edellä Eurooppa-neuvosto pääsi yksimielisyyteen tehokkaasta toimenpidepaketista Euroopan unionin terrorisminvastaisten toimien lujittamiseksi.
Tiedän, että parlamentti haluaa ilmaista selkeästi kantansa terrorismiin. Samalla olemme kaikki yksimielisiä siitä, ettei terrorismin torjuminen voi eikä saa vaarantaa sellaisten perusoikeuksien kuin yksityisyyden turvaamista. Tällä perusteella kehottaisin parlamentin jäseniä harkitsemaan tarkoin, mitä tällä päätöslauselmalla – jos se hyväksytään – voidaan mahdollisesti saavuttaa, ja tarkistamaan, vastaako tämä tavoitteitamme.
Rohkenen sanoa "tavoitteitamme", koska komissio ja parlamentti pystyvät varmasti sopimaan yhteisistä päämääristään. Ensinnäkin niiden on tehtävä yhteistyötä terrorismin torjumiseksi vaarantamatta kansalaisten perusoikeuksia ja -vapauksia. Toiseksi lentoyhtiöille on annettava takeet siitä, etteivät ne joudu puun ja kuoren väliin, kun niiden edellytetään noudattavan ristiriitaisia lainsäädännön vaatimuksia. Kolmanneksi on varmistettava, että tietoja luovutetaan selkeän ja turvallisen lainsäädännön mukaisesti. Neljänneksi on edistettävä yhteistyöhön perustuvaa ja tasapainoista suhdetta Yhdysvaltoihin. Ja mikä tärkeintä, viidenneksi on parannettava lentomatkustajien ja heidän Yhdysvaltoihin luovutettavien tietojensa suojaa.
Komissio on neuvotellut Yhdysvaltojen kanssa yli vuoden näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Kysyn teiltä suoraan, kiinnitetäänkö käsittelemässämme päätöslauselmaesityksessä riittävästi huomiota merkittävään edistykseen, jota on saavutettu? Komission tavoitteet olivat luonnollisesti korkeammalla, ja se painosti sinnikkäästi saadakseen läpi vaatimuksiaan monta kuukautta kestäneissä tiukoissa neuvotteluissa. Mutta kuten parlamentin jäsenet jokapäiväisestä työstään tietävät, neuvottelutulokset ovat harvoin, jos koskaan, täydellisiä.
Meidän on myös oltava rehellisiä itsellemme: emme itsekään täytä korkeita tietosuovaatimuksiamme lähimainkaan täydellisesti. Hiljattain tehdyn Eurobarometri-tutkimuksen tulokset osoittavat, että Euroopan kansalaiset tietävät huolestuttavan vähän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Meidän on siis oltava tarkkana, ennen kuin ryhdymme läksyttämään muita. Oleellista onkin kysyä tänään, onko todella mahdollista saavuttaa enemmän?
Päätöslauselmassa pyydetään komissiota ilmoittamaan Yhdysvalloille, etteivät sen tekemät myönnytykset riitä. Lisäksi siinä pyritään käynnistämään uudet neuvottelut paremman ratkaisun saavuttamiseksi. Päätöslauselman vaatimuslista on epäilemättä erittäin hieno, mutta viekö se meidät lähemmäksi tavoitteitamme? Viimeisen vuoden aikana saamieni kokemusten perusteella minun on valitettavasti ilmoitettava parlamentille, että se on täysin tuulesta temmattu.
Hylkäämällä tämä paketti ei saada parempaa pakettia, vaan jäädään kokonaan ilman. Se taas ei vie meitä hiukkaakaan lähemmäksi tavoitteitamme, joiden luulin olevan meille yhteisiä. Se ei varsinkaan paranna tietosuojaa Yhdysvalloissa. Heittäisimme ainoastaan hukkaan kaikki kovalla työllä saavutetut parannukset.
Paketin hylkääminen ei myöskään edistä millään tavoin EU:n ja Yhdysvaltojen tulevaa yhteistyötä. Voimme vaikuttaa Yhdysvaltoihin vain olemalla uskottavia neuvottelukumppaneita. Uskottavat neuvottelukumppanit saavat aikaan tuloksia. Vuoden kestäneet tuloksettomat neuvottelut eivät anna vakuuttavaa kuvaa uskottavuudestamme, ja uskokaa vain, että Washingtonissa jotkut ovat liiankin innokkaita vakuuttamaan ministeri Ridgelle: "Mehän sanoimme, että näiden ihmisten kanssa neuvotteleminen on ajanhukkaa." Saattaa todella käydä niin, että Yhdysvallat keskeyttää neuvottelut lopullisesti.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan laatiman päätöslauselman puolustajat saattavat sanoa, että tällainen epäonnistumisen mahdollisuus on epätodennäköinen ja että komissio haluaa vain pelotella puolustellakseen omia vähäisiä saavutuksiaan. Tietenkin vasta käytäntö osoittaa, miten asiat etenevät, mutta jos olisin parlamentin jäsen, en luottaisi siihen, että päätöslauselman tavoitteet ovat saavutettavissa.
Miettikää, onko todennäköistä, että Yhdysvallat olisi yhtäkkiä valmis toteuttamaan kaksinkertaisen määrän muutoksia kesäkuuhun mennessä, kuten päätöslauselmassa vaaditaan? Parlamentin jäsenet ovat itse olleet yhteydessä Yhdysvaltojen edustajiin viime kuukausina, ja ovat varmasti muodostaneet omat käsityksensä heidän valmiudestaan hyväksyä meidän perustelumme.
Päätöslauselman ja sen kannattajien mukaan matkustajien antama suostumus tietojensa luovuttamiseen olisi ihmelääke, jonka turvin neuvottelemme taitavasti uuden ja paremman sopimuksen. Haluan toistaa, että komissio on täysimääräisesti ja aktiivisesti sitoutunut tukemaan toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että matkustajat saavat kattavat ja täsmälliset tiedot ja antavat mahdollisuuksien mukaan suostumuksensa. Tämä olisi kuitenkin tehtävä niiden toimien lisäksi, jotka olemme toteuttaneet parantaaksemme tietosuojaa Yhdysvalloissa – ei niiden sijaan.
Viimeisen vuoden aikana parlamentti on osallistunut erittäin aktiivisesti ja suorasanaisesti tähän keskusteluun. Näin se on epäilemättä vahvistanut komission asemaa Yhdysvaltojen kanssa käydyissä neuvotteluissa. Parlamentin ei tietenkään pidä vaieta tässä vaiheessa. Odotin todellakin lisää huolenilmauksia ja rakentavaa kritiikkiä. Kukaan ei tietenkään pyydä parlamenttia hyväksymään ja kannattamaan Yhdysvaltojen järjestelmää ja toimintamallia. Komissiokaan ei kannata Yhdysvaltojen toimintamallia sellaisenaan, emmekä luovu yrityksestä saada siihen parannuksia. Olen edelleen yhteydessä Yhdysvaltojen viranomaisiin vahvistaakseni ja selkeyttääkseni heidän sitoutumistaan niihin ehtoihin, joiden perusteella he voivat luovuttaa matkustajatietoja kolmansien maiden viranomaisille. Teemme siis edelleen – ja jatkossakin – töitä parantaaksemme tilannetta entisestään, ennen kuin komissio tekee lopullisen päätöksensä tietosuojan riittävyyden toteamisesta. On aivan eri asia todeta, ettei tarjolla oleva ehdotus ole täydellinen, kuin yrittää täysin kumota sitä – kuten nykyisessä päätöslauselmassa tehdään. Siksi pyydän teitä hylkäämään tämän päätöslauselmaesityksen.
Lopuksi esitän lyhyesti parlamentin vaihtoehdot. Esityksen hylkääminen antaa mahdollisuuden jatkaa komission ehdottaman paketin käsittelyä – siihen kuuluvat tietosuojaan tehdyt parannukset, joista sovimme Yhdysvaltojen kanssa käydyissä neuvotteluissa. Näihin tärkeisiin parannuksiin kuuluvat vuosittaiset yhteiset tarkistukset, joiden avulla voimme pitää tilannetta tarkasti silmällä, sekä selkeä kolmen ja puolen vuoden päästä umpeutuva määräaika. Se myös poistaisi oikeudellisen epävarmuuden ja lentoyhtiöitä uhkaavat seuraamukset. Tämä vaikuttaisi epäilemättä myönteisesti EU:n ja Yhdysvaltojen yhteistyöhön. Tämä on ensimmäinen vaihtoehto.
Toinen vaihtoehto on päätöslauselmaesityksen hyväksyminen, mikä merkitsisi luopumista noista eduista. Vastineeksi saataisiin periaatejulistus ja toivomuslista, jonka toteuttaminen ei valitettavasti ole realistista. 
Hernández Mollar (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, keskustelemme jälleen kerran parlamentissa aiheesta, jonka tunnemme jo liiankin hyvin. Yhdysvaltoihin matkustavien tai sen kautta kulkevien matkustajien tietojen luovuttaminen Yhdysvalloille aloitettiin yli vuosi sitten, mistä lähtien parlamentti on ilmaissut useaan otteeseen huolensa siitä, että näiden tietojen luovuttaminen on tapahtunut ja jatkuu edelleen tavalla, jota on täysin mahdotonta hyväksyä.
Tänään keskustelemme kuitenkin jälleen tästä kysymyksestä, vaikkakin täysin erilaisissa olosuhteissa. Ensinnäkin koska olemme saaneet komission päätöksen, jossa se toteaa Yhdysvaltojen takaavan luovutetuille tiedoille "riittävän" suojan ja toiseksi koska äskettäin, 11. maaliskuuta, Madridissa tapahtuneet traagiset iskut – jotka ovat jatkoa syyskuun 11. päivän iskuille – velvoittavat meitä kaikkia pohtimaan ja myöntämään, että ainoastaan kansainvälisellä yhteistyöllä voimme voittaa julman ja säälimättömän vihollisen, joka hyökkää kaltaisiamme vapaita ja demokraattisia yhteiskuntia vastaan.
Hyvät kollegat, ryhmäni ei ole täysin tyytyväinen komission esittelemään päätökseen, vaan yhtyy jopa osittain esittelijän mietinnössä esittämään kritiikkiin. Mitä meidän sitten pitäisi tehdä? Aloitammeko taas alusta? Odotammeko vielä vuoden? Onko tarkoituksemme vahvistaa oikeusturvaa mahdollisimman paljon samalla, kun terroristit liikkuvat vapaasti mantereelta toiselle ja surmaavat säälittä tuhansia ihmisiä, joille ei sivumennen sanoen ole annettu mitään oikeutta puolustaa itseään?
Tosiasiat on otettava huomioon. Meidän on hyväksyttävä tämä uusi säädös Yhdysvaltain kanssa tehtävää yhteistyötä varten huolimatta kaikista siihen kohdistuvista varauksista. Sitä on kokeiltava tietty aika ja sen jälkeen tarvittaessa tarkistettava. Kaikesta väkivallasta järkyttyneet kansalaiset eivät tällä hetkellä ymmärtäisi muunlaista ratkaisua.
EU:n ja Yhdysvaltojen viranomaisten välisillä neuvotteluilla on pystytty sopimaan asioista, joiden merkitystä ei mielestäni pidä aliarvioida: olemme onnistuneet vähentämään luovutettavien tietojen määrää; rajaamaan käyttötarkoituksia, joita varten tietoja kerätään; rajoittamaan tietojen säilytysaikaa ja varmistamaan, että kansalaisemme voivat oikaista tietojaan ja tehdä valituksen tietojen väärinkäytöstä. Lisäksi sopimusta voidaan kolmen ja puolen vuoden kuluttua tarkistaa saavutettujen tulosten perusteella. Tällä en kuitenkaan tarkoita sitä, että saavutettu sopimus olisi kaikin tavoin ihanteellinen, mutta kylläkin joissakin suhteissa tyydyttävä.
Toisaalta – kuten jo totesin – olosuhteet ovat muuttuneet traagisesti. Euroopan unioni on aloittanut täysimittaisen ja määrätietoisen taistelun terrorismia vastaan, mikä kävi ilmi äskettäin pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Tässä suhteessa tehokas toiminta edellyttää yhteistyön ja koordinoinnin edistämistä Euroopan unionissa, jäsenvaltioiden poliisi- ja oikeusviranomaisten välillä sekä niiden elinten välillä, jotka Euroopan unioni on perustanut tätä tarkoitusta varten – korostaisin niistä Europolia ja Eurojustia. Lisäksi on tuettava yhteistyötä kolmansien maiden kanssa, ja epäilemättä meillä on Yhdysvaltojen kanssa yhteinen tavoite ja vakaa aikomus voittaa terrorismi.
Hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi totean, että tänään keskustelemassamme sopimuksessa, jota esittelijä on mietinnössään kohtuuttomasti arvostellut, välttämättömien turvatoimien käyttöönotto ja kansalaisoikeuksien turvaaminen ovat mielestäni järkevässä tasapainossa keskenään. Sopimus turvaa kansalaisille jonkinasteisen suojan ja oikeusvarmuuden, jonka menettäisimme, jos päättäisimme lähettää päätöksen takaisin komissiolle ja saisimme aikaan uuden oikeudellisen tyhjiön. 
Paciotti (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää hänen tekemästään työstä ja hänen laatimastaan erinomaisesta päätöslauselmaesityksestä. Olen ehdotuksesta täysin samaa mieltä.
On päivänselvää, että muiden terrorismin torjumiseen vakavasti suhtautuvien valtioiden tavoin Yhdysvalloillakin on oikeus tarkistaa perusteellisesti alueelleen saapuvien ihmisten henkilöllisyys, saapumisen syy ja aika, jonka nämä aikovat viipyä. Tätä varten Euroopan parlamentti on usein toivonut ja vaatinut kansainvälistä sopimusta, jossa määriteltäisiin, mitä lentomatkustajien henkilötietoja on luovutettava automaattisesti ennakkoon Yhdysvaltojen turvallisuuspalveluille, mitä muita tietoja voidaan pyytää, kuka niitä voi käyttää, kuinka kauan niitä voidaan säilyttää, mikä on lentoyhtiöiden vastuu tietojen kirjaamista ja luovuttamista koskevissa virheissä ja, ennen kaikkea, mitä oikeussuojakeinoja matkustajilla on virheiden varalta ja mitkä ovat heidän mahdollisuutensa valittaa, jos heidän oikeuksiaan loukataan.
Pitkällisistä neuvotteluista huolimatta Yhdysvaltojen yksipuoliset sitoumukset eivät tarjoa pyydettyjä takeita tai riittävää suojaa. Tämä johtuu siitä, etteivät nämä sitoumukset muodosta sitovaa kansainvälistä sopimusta. Itse asiassa on nimenomaisesti määrätty, ettei niistä seuraa mitään oikeuksia millekään julkiselle tai yksityiselle osapuolelle. Syynä on myös se, että valtava määrä henkilötietoja, jotka vaihtelevat kunkin lentoyhtiön käytännön mukaisesti, voidaan saada suoraan eri lentoyhtiöiden rekistereistä. Näitä tietoja kerätään yksityisiin tarkoituksiin, ja ne voisivat olla erilaisia, jos niitä kerättäisiin turvallisuustarkoituksiin: esimerkiksi kaikkia niitä, jotka eivät lähde Yhdysvalloista varaamallaan paluulennolla, voitaisiin pitää epäiltyinä. Olemme tottuneet ostamaan paluulipun yksinkertaisesti siksi, että se tulee halvemmaksi kuin pelkkä yhdensuuntainen lippu. Jos meidän pitäisi vastata poliisin tai tullivirkailijan kysymykseen paluuajankohdastamme, kertoisimme todellisen päivämäärän emmekä sitä, mikä on lentolipussa, jota emme aio käyttää paluumatkaan. Paluupäiväksi katsotaan kuitenkin se, joka on merkitty lentoyhtiön tietoihin. Ymmärrättekö, kuinka vakavia väärinkäsityksiä voi syntyä, jos kaupallisiin tarkoituksiin kerättyjä tietoja käytetään kontrolloimattomasti turvallisuustarkoituksissa? Sama koskee tietojen paikkansapitävyyttä, kuten nimien oikeaa ja täydellistä kirjoitusasua.
Itse odotan edelleen, että neuvosto vastaisi kiireelliseen kysymykseen eräälle Italian kansalaiselle sattuneesta onnettomasta tapauksesta. Hänet pidätettiin hänen saapuessaan Yhdysvaltoihin ja lähetettiin takaisin Eurooppaan väärinkäsityksen vuoksi antamatta hänelle tilaisuutta selvittää asioita. Eurooppalainen johtaja, joka joutuu samanlaisen väärinkäsityksen uhriksi ja jota näin ollen pidetään epäiltynä väärin perustein, voi olla vaarassa menettää uransa. Miten hän voi saada oikeutta?
On väärin ja vaarallista luottaa sattumanvaraisesti kerättyihin tietoihin, joita ei ole nimenomaan tarkoitettu turvallisuuden varmistamiseen, jopa silloin, kun tavoitteena on terrorismin tehokas torjuminen. Lisäksi on epäoikeudenmukaista, ettei käytössä ole nopeita ja tehokkaita keinoja, joilla asianosaiset voisivat oikaista virheelliset tiedot. Muistutan, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan mukaan "Jokaisella on oikeus tutustua niihin tietoihin, joita hänestä on kerätty, ja saada ne oikaistuksi." Komission päätös ei ole yhteisön lainsäädännön tai unionin periaatteiden mukainen. Komissio ylittää tietosuojaa koskevan direktiivin 25 artiklassa sille myönnetyt valtuudet todetessaan, että Yhdysvallat takaa Euroopan kansalaisten oikeuksille riittävän suojan. Ei pidä paikkaansa, ettei asiaan löytyisi sopivampaa ratkaisua. Myös perusoikeuksia suojelevat yhdysvaltalaiset järjestöt vaativat parempaa oikeussuojaa omassa maassaan. 

Watson (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, komission asema ei ole kadehdittava. Lentoyhtiöt rikkovat melko varmasti tietosuojalainsäädäntöä luovuttaessaan Yhdysvaltojen viranomaisille luottamuksellisia matkustajatietoja. Tähän puuttuminen olisi haitaksi lentoyhtiöillemme ja saattaa häiritä Yhdysvaltoihin suuntautuvaa matkailua. Puuttumatta jättäminen taas osoittaa piittaamattomuutta yksityisyyden suojaa kohtaan Euroopan unionissa.
Komissio on yrittänyt päästä sopimukseen Yhdysvaltojen kanssa. Hyvin monet ovat huolissaan tästä sopimuksesta. Niin myös 29 artiklan komitea ja mahdollisesti myös viime viikonloppuna kokoontuneet valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet, jotka tekivät tarkistuksia tätä asiaa koskevaan puheenjohtajavaltion päätelmäluonnokseen. Parlamentti on tukenut niitä voimakkaasti tässä mietinnössä. On selvää, että Yhdysvalloissa arvostellaan laajalti hallituksen terrorismin torjunnassa käyttämiä menetelmiä, olipa sitten kyse pidätyksistä ilman oikeudenkäyntiä tai valtion tiukoista määräyksistä tällaisella alalla.
Komission ehdotus tietojen luovuttamista koskevaksi sopimukseksi menee liian pitkälle: tietoja pyydetään enemmän kuin on ehdottoman välttämätöntä; tietoja voidaan säilyttää liian kauan asianosaisen voimatta oikaista niitä; niillä, joilta evätään lennolle pääsy, ei ole oikeutta korvaukseen eikä mahdollisuutta tuomioistuimen antamaan oikeussuojaan valtion harjoittamaa henkilötietojen väärinkäyttöä vastaan. Liberaalidemokraatit katsovat, että on mahdollista puuttua terrorismiin kovalla kädellä ja silti noudattaa kansalaisvapauksista tehtyjä sopimuksia. Emme kumarra ketään torjuessamme määrätietoisesti terrorismia. Vaadimme jäsenvaltioilta tehokkaampia toimia. Myönnämme, että meidän on tehtävä yhteistyötä Atlantin tuolla puolen sijaitsevien demokratioiden kanssa, mutta sitä on tehtävä järkevästi turvautumalla vastatoimiin, jotka ovat harkittuja ja kohtuullisia. Emme saa uhrata vapauksiamme torjuessamme määrätietoisesti tahoja, jotka niitä uhkaavat. 
Lambert (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää hänen merkittävästä työpanoksestaan tässä asiassa ja totean, että ryhmäni tukee tätä mietintöä.
Täällä on jo huomautettu, ja etenkin komission jäsen totesi, että ongelmallista on tasapuolisen ratkaisun löytäminen turvallisuuden ja kansalaisvapauksien välillä. Meidän parlamentin jäsenten tehtävä on tutkia tarkoin sopimusehdotuksia ja säilyttää linja kansalaisvapauksien suhteen. Ryhmäni mielestä tämä sopimus ei ole tasapuolinen, koska tietosuojan varmuudessa on puutteita. Tämä vaikuttaa monessa suhteessa kalastuspolitiikalta – suurta nuottaa käytetään siinä toivossa, että saataisiin jotakin, piittaamatta siitä, mitä kaikkea muuta siinä sivussa tarttuu verkkoihin.
Täällä on jo mainittu kysymys niistä, joilta evätään lennolle pääsy. Kuinka heidän käy? Miten heidän työllistymismahdollisuuksilleen käy, jos he eivät pääse Yhdysvaltoihin sen takia, että heidän tiedoissaan näyttää olevan jotain vikaa? Kysymykset tuomioistuimeen valittamisesta ja kanteen nostamisesta ovat keskeisiä kaikissa oikeudellisissa tilanteissa.
Tiedämme, että Yhdysvallat on määrännyt tietyille Euroopan unionissa toimiville lentoyhtiöille huomattavia sakkoja, koska ne eivät ole toimittaneet kaikkia tietoja. Olemme tosiaankin kuulleet, että nämä yhtiöt haastaisivat mieluusti Yhdysvaltojen hallituksen oikeuteen juuri näiden sakkojen vuoksi. Esiin nousee myös kysymys siitä, onko omilla toimielimillämme hankalasta tilanteesta huolimatta oikeutta käytännöllisesti katsoen kumota omat tietosuojaa koskevat määräyksemme ja valvontamme kansainvälisissä yhteyksissä.
Totean lopuksi, että matkustajien antama suostumus tietojen luovuttamiseen menettää täysin merkityksensä, jos sen tuloksena on ainoastaan luopuminen sellaisista oikeuksista, joiden olemassaolosta ei alun alkaenkaan ollut varmuutta. Näin ollen tuemme mietintöä. 
Cappato (NI ).
   – Arvoisa komission jäsen Bolkestein, emme koskaan pääse yhteisymmärrykseen tasapuolisesta ratkaisusta turvallisuuden ja vapauden välillä, ellemme ensin sovi siitä, että tähän ratkaisuun on päästävä lakia noudattaen.
Arvoisa komission jäsen Bolkestein, 13 kuukauden ajan Euroopan unionin 15 jäsenvaltion lainsäädäntöä ja jopa yhteisön säädöksiä on rikottu päivittäin. Ette ole puuttunut asiaan. Meidän ei olisi pitänyt ryhtyä tällaisiin neuvotteluihin heikossa asemassa olevana osapuolena, joka on valmis luopumaan oman lainsäädäntönsä noudattamisesta ja täytäntöönpanosta. Luonnollisesti asemamme on nyt heikko, koska se oli heikko jo neuvottelujen alkaessakin. Yhdysvaltojen turvallisuusviranomaiset eivät mitenkään voi vaatia lentoyhtiöitä luovuttamaan henkilötietoja laittomasti. Tämä on mahdollista vain siksi, että te, arvoisa komission jäsen, te kaikki, Euroopan komissio, jäsenvaltiot ja suurin osa niistä, jotka ovat vastuussa yksityisyyden varmistamisesta, hyväksyitte kaiken tämän.
Asia olisi voitu ratkaista muullakin tavoin: esimerkiksi siten, että Yhdysvaltojen viranomaiset ottaisivat käyttöön yksinkertaisen viisumikäytännön, jonka perusteella yksityishenkilö antaisi henkilötietoja, ei kuitenkaan lentoyhtiölle kaupallisiin tarkoituksiin vaan turvallisuusviranomaisille. Ette halunnut panna täytäntöön tätä ratkaisua, koska Yhdysvaltojen tavoin aiotte sallia kaupalliseen tarkoitukseen kerättyjen tietojen käytön turvallisuuden varmistamiseen. Tämä on vastoin Euroopan ihmisoikeussopimusta. Todellisuudessa Eurooppa on torjunut terrorismia suvaitsemalla lainvastaisuutta 13 kuukauden ajan, ja "Mister Terrorismin Torjuja" on nimitetty samoin perustein. Europol ja Eurojust eivät takaa demokraattista valvontaa tai yhteisöjen tuomioistuimen suorittamaa valvontaa. Tämä ei ole oikea tapa vastustaa terrorismia Euroopassa! 
Pirker (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tässä keskustelussa ei ole sijaa tunteilulle. Terroristit eivät säikähdä keskustelujamme, direktiivejämme tai asetuksiamme, vaan yksinomaan konkreettisia ja tehokkaita toimia.
Meidän on jatkettava asianmukaisia toimia suojellaksemme itseämme ja Euroopan kansalaisia. Se merkitsee, että meidän on ainaisen keskustelemisen sijasta toimittava. Tarvitsemme yhteistyötä Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella erityisesti Yhdysvaltojen kanssa. Odotamme luonnollisesti, että tälle yhteistyölle asetetaan tietyt pelisäännöt, joista myös pidetään kiinni. Olemme ehdottaneet, että tietyt edellytykset on täytettävä, mihin komissio on suostunut. Edellytyksiin kuuluu esimerkiksi se, että luovutetaan ainoastaan sellaisia tietoja, joista on hyötyä terrorismin torjunnassa; että tietojen säilytysaika – jonka lyhentämistä olemme pyytäneet – on kohtuullinen; että tiedot ovat vain yhden Yhdysvaltojen viranomaisen saatavilla; että tietojen käyttöä voidaan seurata; että matkustajille on tiedotettava ja että Euroopan kansalaisia edustaisi EU:n viranomainen.
Muun muassa nämä ovat vaatimuksiamme, ja meille on vakuutettu, että niitä todella myös noudatetaan. Jos näin käy ja saamme käyttöön vielä "push"-järjestelmän, jossa tiedot suodatetaan, meidän on käytettävä tilaisuutta hyväksemme löytääksemme muitakin, joiden kanssa voimme tehdä yhteistyötä terrorismin torjunnassa.
Asia on saatu jo lähes päätökseen. Meidän on huolehdittava siitä, että toimimme ripeästi, ennen kuin on Euroopan unionin ja sen kansalaisten turvallisuuden kannalta liian myöhäistä. 
Swiebel (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, aluksi onnittelen lämpimästi jäsen Boogerd-Quaakia hänen erinomaisista ja selkeistä poliittisista analyyseistään ja sinnikkyydestään. Tuosta sinnikkyydestä on vielä hyötyä.
Toistan vielä kerran: terrorismin torjuminen on välttämätöntä, mutta kaikki keinot eivät ole oikeutettuja. Sopimus, josta tänään keskustelemme, on yksi niistä keinoista, joka johtaa harhaan terrorismin torjunnassa. Vaikka komissio on tietosuojan riittävyyttä koskevassa päätöksessään tullut siihen tulokseen, että Yhdysvallat tarjoaa sopivan tasoisen suojan luovutetuille matkustajatiedoille, en ole siitä niinkään vakuuttunut. Nykyinen sopimus ei anna EU:n kansalaisille riittäviä takeita. Vaikeuksiin joutuvilla kansalaisilla ei ole riittäviä oikeussuojakeinoja, kuten muutamien parlamentin jäsenten mainitsemat esimerkit ovat osoittaneet. Lisäksi sopimuksessa määrätään nimenomaan, että tietoja voidaan käyttää myös muihin tarkoituksiin, kuten kansalliseen rikostentorjuntaan Yhdysvalloissa. Näin kolmatta osapuolta, jolle tiedot toimitetaan, ei ole määritelty, ja on hyvin vaikea seurata, mitä tiedoille tapahtuu.
Asetuksen 29 artiklassa tarkoitettu työryhmä on tullut yksimielisesti siihen johtopäätökseen, että sopimus on vastoin yhteisön lainsäädäntöä. Itse asiassa myös neuvosto pohti helmikuussa varovaisesti ajatusta, että Yhdysvaltain toimenpiteet saattaisivat olla ristiriidassa Euroopan maiden kansallisen lainsäädännön kanssa, eikä tästä epäilyksestä ole vieläkään päästy, kuten jäsen Watson jo huomautti edellisen Eurooppa-neuvoston kokouksen tiimoilta – pikemminkin päinvastoin. Näyttääkin siltä, että komissio on ainoa toimielin, joka edelleen pitää kiinni tietosuojan riittävää tasoa koskevista päätelmistään. Ehkäpä komission olisi nyt aika ymmärtää menetelleensä väärin ja myöntää, että se on ylittänyt toimivaltansa. Nykyinen ehdotus on riittämätön, ja siksi komission on jätettävä uusi ehdotus, jossa on esitetty riittävät suojamekanismit Euroopan kansalaisia varten.
Yhteisön lainsäädäntöä on rikottu jo yli vuoden ajan terrorismin torjunnan varjolla. Jos komissio on todella vakuuttunut siitä, että sopimus on yhteisön lainsäädännön mukainen eikä riko perustamissopimuksen määräyksiä, en todellakaan käsitä, miksi se ei ole valmis noudattamaan EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaista menettelyä ja tarkistuta asiaa yhteisön tuomioistuimella. Olenkin iloinen siitä, että tämä mahdollisuus on edelleen jätetty avoimeksi käsittelemässämme päätöslauselmassa. Asian hyväksi voidaan siis tehdä vielä paljon. 
McKenna (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, tuen vankasti esittelijän kantaa. Olen samaa mieltä kaikesta, mitä hän sanoi.
Olin melkoisen järkyttynyt komission jäsenen asenteesta parlamenttia kohtaan tänään. Se oli vähintäänkin erittäin ylimielinen. Parlamentin kanta noudattaa paljon uskollisemmin perustamissopimuksia kuin komission kanta. Komission on varmistettava, että perustamissopimuksia noudatetaan ja että tietojen luovuttaminen tapahtuu täysin EU:n tietosuojalainsäädännön mukaisesti. Viime maaliskuussa parlamentti pyysi komissiota tekemään tämän. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että komissio on jättänyt asian sikseen ja väittää nyt, että tietosuojan taso on riittävä. Komission jäsen totesi, että hän pystyy ainoastaan varmistamaan suojan riittävän tason Yhdysvalloissa ja että parlamentin asenne on vastuuton. Mielestäni tällainen väite on perusteeton. Se osoittaa ylenkatsetta kovalla työllä saavutettuja ja vakiintuneita kansalaisvapauksia kohtaan.
Se, mitä tänään on sanottu, liittyy tietojen saatavuuteen, pyrkimyksiin korjata virheet, tietojen käyttötarkoitukseen, niiden mahdolliseen muuhun käyttöön ja erityisesti ihmisten oikeuteen saada oikeussuojaa. Ihmisten elämä saattaa muuttua dramaattisesti heistä rekisteröityjen virheellisten tietojen tai muiden virheiden takia. Miksi Euroopan kansalaisten suojan tason pitäisi olla erilainen kuin Yhdysvaltojen kansalaisilla? Mielestäni olisi ihanteellista, että matkustajarekisterien luovuttaminen Yhdysvalloille keskeytettäisiin välittömästi siihen saakka, kunnes asiaan saadaan pysyvä lainsäädännöllinen ratkaisu.
Näin ei torjuta terrorismia. Jos sysäämme syrjään oikeusvaltion periaatteet ja pitkään voimassa olleet kansalaisoikeudet, emme anna terroristeille voittoa vain yhdellä rintamalla vaan kaikilla rintamilla. Teemme kaikkien tulevaisuudesta hyvin synkän ja ahdistavan. Näin ei pitäisi toimia. Kansalaisvapauksia on vaalittava. Ei tarvitse kuin katsoa Yhdysvaltoja ymmärtääkseen, millaisia keinoja viime aikoina on otettu käyttöön terrorismin torjumiseksi. Ne eivät toimi. Patriot Act -laki ja muut toimenpiteet eivät tuota tuloksia. Niillä ainoastaan riistetään tavallisilta lainkuuliaisilta kansalaisilta heidän oikeutensa antamatta heille mahdollisuutta muutoksenhakuun tuomioistuimessa. Mielestäni asioita ei hoideta tällä tavoin 2000-luvulla. 
Von Boetticher (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, halusin vähän aikaa sitten lentää Kiinaan. Sitä varten minun oli anottava viisumia ja annettava paljon hyvin henkilökohtaisia tietoja. Frankfurtin ja Pekingin välisen lennon lisäksi suunnitelmiini kuului jatkolento kiinalaisen lentoyhtiön koneella Pekingistä Guiliniin, joten osa tiedoistani luovutettiin lentoyhtiöltä toiselle. Tällä tavoin Kiinan valtio voi päästä käsiksi suureen määrään henkilötietoja. Minun on kerrottava kollegalleni Lambertille, ettei Kiinassa tietääkseni ole minkäänlaista tietosuojalainsäädäntöä, enkä voi myöskään kysyä, kuka tietojani säilyttää tai mitä tietoja säilytetään johonkin tiettyyn tarkoitukseen. En voi pyytää tietojeni oikaisemista, ottaa yhteyttä Kiinan tietosuojavaltuutettuun tai haastaa hallitusta oikeuteen. Tästä huolimatta emme estä lentoliikennettä Kiinaan tai vaadi siltä yleissopimuksia.
Tiedän, että tässä on kuitenkin suuri ero, nimittäin se, että Yhdysvallat saa sinne suuntautuvilta lennoilta tietoja suoraan "pull"-järjestelmän avulla sen sijaan, että näitä tietoja toimitettaisiin sille "push"-järjestelmällä. Yhdysvallat pääsee siis suoraan käsiksi järjestelmäämme, eikä sen tarvitse tyytyä meidän sille luovuttamiin tietoihin. Arvoisa komission jäsen, lisäisin vielä, ettei nykyisillä vaatimuksillamme ole mitään tekemistä jonkinlaisen toivomuslistan kanssa. Tämä on puhtaasti eurooppalaista tietosuojalainsäädäntöä. Teillä on nyt velvollisuus huolehtia siirtymisestä "push"-järjestelmään. Haluaisin teiltä vastauksen heti. Muussa tapauksessa olisi mielestäni edettävä rauhallisemmin. Kansalaisten oikeudet eivät ole uhattuna, vaikka tietosuojaa koskevat määräykset vaihtelevatkin. Yhdysvalloilla on tässä tapauksessa oikeutetut perusteet, nimittäin maansa puolustaminen. Epäilen, voisivatko muut valtiot väittää samaa, vaikka ne eivät noudatakaan meidän tietosuojalainsäädäntöämme.
Hyvät kollegat, voisin vielä todeta, etten ikinä päässyt Kiinaan, koska en lähettänyt viisumitietojani ajoissa. Valitettavasti minulla ei myöskään ollut mahdollisuutta oikeussuojakeinoihin tässä asiassa. 
Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meidän on epäilemättä torjuttava lisääntyvän kansainvälisen rikollisuuden aiheuttamaa uhkaa ja, mikä tärkeintä, terrorismia. On myös päivänselvää, että tiivistä yhteistyötä tarvitaan niin yhteisössä kuin transatlanttisissa suhteissakin. Minua huolestuttaa kuitenkin se, että saatamme heikentää turvallisuuden ja oikeuden välistä järkevää tasapainoa tukemalla jokaiseen matkustajaan ja jokaiseen kansalaiseen ulottuvaa kattavaa valvontajärjestelmää ja rikkoa samalla suhteellisuusperiaatetta, jota on noudatettava kaikissa demokraattisissa yhteiskunnissa.
Komission jäsen Bolkestein kysyy, millaisen viestin haluamme välittää kumppaneillemme. Meidän on viestitettävä selkeästi, että haluamme tehdä yhteistyötä yhteisten tavoitteidemme eteen oman lainsäädäntömme mukaisesti. Direktiivin 29 artiklan työryhmän osuus oli erittäin tervetullut, koska siinä oli esitetty 19 oleellista seikkaa, jotka vaikuttavat mielestäni riittäviltä matkustajien turvallisuuden takaamiseksi. Haluaisimme myös saada matkustajatietojen säilyttämistä koskevat vakuudet, valitusoikeuden ja tiedon siitä, miten tietoja käytetään.
Arvoisa komission jäsen, millaisen viestin välitimme kansalaisille maaliskuussa 2003, kun parlamentti katsoi, ettei lentoliikenteen matkustajaluetteloiden luovuttaminen ole hyväksyttävää, ellei tietosuojan riittävästä tasosta ja voimassa olevan yhteisön säännöstön noudattamisesta anneta takeita? Entäpä lokakuussa 2003, kun huomasimme, että komission omista päätelmistä kävi ilmi, että ehdotettua tietosuojaa pidettiin riittämättömänä? Arvoisa komission jäsen, olette kuullut puheenvuoroja ongelmasta, jonka aiheutitte parlamentille tästä päätöslauselmaesityksestä toimitettavassa äänestyksessä. Haluan kysyä teiltä toisen kysymyksen päästäkseni asian ytimeen: mikä on muuttunut maalis- tai lokakuusta 2003, jotta parlamentin asennemuutos olisi perusteltu? 
Santini (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, sanon suoraan, että tunnetasolla puheenvuoroni eroaa siitä puheenvuorosta, jonka olisin pitänyt ennen 11. maaliskuuta 2004, toisin sanoen ennen Espanjan traagisia tapahtumia. Olkaamme rehellisiä: olimme osittain hyväksyneet syyskuun 11. päivän tragedian tai vähintäänkin tottuneet siihen, ja siksi myös kysymystä Yhdysvaltojen pyytämistä tiedoista pidettiin tavanomaisena laillisuutta koskevana kiistana.
Mielestäni on lähdettävä siitä olettamuksesta, että kansalaisille on joka tapauksessa tiedotettava etukäteen selvästi siitä, että he joutuvat varautumaan tällaisiin vaatimuksiin ja näin ollen myös tarkastuksiin. Kansalaisille on myös yhtä selvästi ilmoitettava tietojen käytöstä ja käyttötarkoituksesta – varsinkin niiden tietojen, jotka ovat muutakin kuin pelkkiä henkilötietoja ja joista voi käydä ilmi esimerkiksi kuuluminen johonkin uskontokuntaan tai poliittiseen liikkeeseen tai erittäin arkaluonteisia mieltymyksiä tai tapoja. Tässä yhteydessä haluaisin mainita direktiivin 95/46/EY, jota lainasin vähän aikaa sitten komission jäsenelle Bolkesteinille osoitetussa selvityspyynnössä, joka koski Etelä-Tirolin kielijakaumasta tehtyä väestönlaskentaa. Arvoisa komission jäsen, toivon saavani vastauksen jossain vaiheessa ennen päivän päättymistä.
Tässä tapauksessa on myös voimassa eräs periaate, toisin sanoen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa esitetty toteamus, että kerätyt henkilötiedot ovat asianmukaisia, olennaisia eivätkä liian laajoja siihen tarkoitukseen, mihin ne on kerätty ja missä niitä myöhemmin käsitellään. Aivan niin: mielestäni kohta "eivätkä liian laajoja siihen tarkoitukseen" laajentaa keskustelua huomattavasti. Tarkoitus on tiedossa: on kyse terrorismin torjunnasta. Totta puhuen ainakin minun epäilykseni ovat helpottaneet, ja olen myös pääsemässä epäilyksistäni, jotka koskevat tietoihin käsiksi pääsevien virastojen määrää, suoran tiedonsaantijärjestelmän käyttöä, valitusmenettelyiden puuttumista ja monia muita näkökohtia. Jos otan huomioon, että tämän kaiken tarkoituksena on se, mikä meille on kerrottu – terrorismin torjuminen – se on mielestäni välttämätön uhraus korkeamman päämäärän saavuttamiseksi. 
Cederschiöld (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, EU:n on tietenkin osallistuttava kansainväliseen terrorismin torjuntaan, ja tämä käy ilmi myös viime viikolla pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmistä.
Päätelmissä on analysoitu tarkemmin niitä kysymyksiä, jotka liittyvät oikeusvarmuuden takaamiseen ja demokraattiseen valvontaan, joilla kyseiset toimenpiteet turvataan. EU:n on korkea aika suhtautua vakavasti terrorismin ja muun rikollisuuden torjunnan sekä perusoikeuksien väliseen tasapainoon. Uuden "terrorismikeisarin" pitäisi työskennellä yhdessä "tietosuojakeisarin" kanssa. Jos poliittista tahtoa löytyisi, demokraattinen valvonta olisi mahdollista varmistaa jo nyt, ennen perustuslain voimaantuloa.
EU ei saa vaarantaa yksityisyyden ja yksityiselämän kunnioittamista. Eurooppa on tällä alalla edelläkävijä, ja valiokunnan 29 artiklaa koskevat vastaväitteet antavat paljon aihetta huoleen. Tavoitteena on tietenkin kaiken kattava ratkaisu, jolla on turvattava ihmisille sama korkeatasoinen oikeussuoja. Terrorismin torjuminen on paljon vaikeampaa, ja siihen on puututtava paljon monipuolisemmin keinoin. Tämä ratkaisu ei poista terrorismia kokonaan, mutta joskus vaikuttaa siltä, että ihmiset uskovat niin.
Lopuksi haluan korostaa seuraavaa. Tilanteemme on erittäin epätyydyttävä. Komission jäsen Bolkestein osoitti tämän juuri puheenvuorossaan. Jo ennen kuin parlamentti on ottanut kantaa kysymykseen, neuvosto on ilmoittanut aikovansa hyväksyä Yhdysvaltojen vaatimukset. Siksi voikin ihmetellä, miksi parlamentin tällaisessa tilanteessa pitäisi ylipäänsä antaa lausuntoa.
Tämän kysymyksen äänestystuloksesta riippumatta kehotan komissiota tavoittelemaan väsymättä sekä tehokkaampaa oikeusvarmuuden turvaamista että parempaa suojaa terrorismia vastaan monilla muillakin tavoilla tämän nykyisen lisäksi. 
Boogerd-Quaak (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän teitä kaikkia lämpimästi huomautuksistanne, mutta lisäisin vielä jotakin. Totuus on, että olen hieman hämmentynyt komission jäsenen Bolkesteinin julkilausumasta. Hän sanoi, että neuvottelut ovat kesken ja että päätämme myöhemmin, ovatko toimemme riittävät. Nähdäkseni käsittelimme kuitenkin jo tietosuojan riittävyyden toteamista, ja te totesitte asian olevan kunnossa. Teidän on nyt päätettävä: joko asia on kunnossa tai sitten ei.
Hyvä jäsen Pirker, Alankomaiden henkilötietosuojasta vastaavan elimen mukaan Yhdysvalloissa on 1 800 valvonta- ja lainvalvontaelintä, jotka voivat saada näitä tietoja.
Asiaan liittyy vielä paljon epävarmuustekijöitä, ja jos Euroopan komissiokin on epävarma, miksi parlamentin pitäisi antaa suostumuksensa juuri nyt? Olen täysin vakuuttunut siitä, että jos tilanne jatkuu tällaisena, joudumme kääntymään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen puoleen ja kysymään, onko tämä sopimus sen mielestä riittävä ja voidaanko tällaisella löyhällä sopimuksella puuttua näin voimakkaasti EU:n kansalaisten tietoihin. Tämä on ainoa vaihtoehto, ja meidän on valittava se, koska löyhästä sopimuksesta on jo päätetty. Arvoisa komission jäsen, pyydän uudestaan teitä perumaan tämän sopimuksen ja esittämään paremman. 
Bolkestein,
    – Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäseniä heidän lukuisista huomautuksistaan.
Vastaan lyhyesti joihinkin kohtiin, ja aloitan jäsen Watsonin huomautuksista. Hän ei ole enää paikalla, mutta epäilemättä hän tutustuu tämän istunnon istuntoselostukseen. Jäsen Watson totesi, että 29 artiklassa mainittu työryhmä on hylännyt komission ehdotuksen tietosuojan riittävyyden toteamisesta. Se pitää täysin paikkansa. Vastauksena toteaisin, että 31 artiklassa tarkoitettu komitea on hyväksynyt komission päätökset määräenemmistöllä – itse asiassa 13 jäsentä äänesti puolesta ja kaksi vastaan. Ehdotusta vastaan äänestäneet jäsenvaltiot olivat Luxemburg ja Italia.
Toinen huomautukseni koskee jäsen Boogerd-Quaakin ja jäsen Paciottin näkemyksiä omiin tietoihin tutustumisesta. Yhdysvaltojen sitoumukset kattavat tutustumisen komission mielestä tyydyttävästi. Meidän on varmistettava sitoumusten noudattaminen käytännössä, ja sen valvomiseen on keinoja. Lisäksi tämä varmistettaisiin yhteisellä tarkastuksella ja antamalla eurooppalaisille tietosuojavaltuutetuille mahdollisuus toimia välittäjinä.
Jäsen Paciotti mainitsi myös kansainvälisen sopimuksen pidemmän aikavälin ratkaisuna. Komissio pyrkii monenväliseen ratkaisuun Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAOn kautta, mutta se vie aikaa, minkä jäsen Paciotti varmasti myöntää.
Palaan jäsen Boogerd-Quaakin huomautuksiin kansainvälisestä sopimuksesta, jolla laillistettaisiin pull-järjestelmä. Myös jäsen Pirker huomautti tästä. Haluan korostaa, että komissio on sitoutunut siirtymään pull-järjestelmästä push-järjestelmään, ja vaikka asia onkin pääasiassa lentoyhtiöiden vastuulla, komissio valmistelee toimia, jotka helpottavat siirtymistä ja mahdollistavat sen tulevina kuukausina. Pull-järjestelmällä on välttämätöntä olla oikeusperusta siihen saakka, kunnes push-järjestelmä otetaan käyttöön. Push-järjestelmän käyttöönottoa ei kuitenkaan saa lykätä tämän kansainvälisen sopimuksen määräyksen varjolla.
Jäsen Cappato totesi, että komission pitäisi luopua aloitteestaan matkustajaluetteloita koskevaksi unionin toimintalinjaksi. Terrorismin torjunta on maailmanlaajuista. Euroopan unionilla ei ole varaa laiminlyödä omien toimiensa kehittämistä tällä alalla, jota pidetään merkittävänä panoksena kansainvälisessä terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa. Viime torstaina Eurooppa-neuvosto hyväksyi komission aikomuksen laatia ehdotus kuluvan vuoden puoliväliin mennessä. Se kehotti neuvostoa toimimaan samoin ennen vuoden loppua. Komissio huolehtii tietenkin siitä, että sen ehdotuksessa kunnioitetaan täysimääräisesti yleisiä kansalaisvapauksia ja erityisesti tietosuojamääräyksiä.
Jäsen Cappato arvosteli myös lainsäädännön täytäntöönpanon laiminlyöntiä. Suhtaudun tähän siten, että huomautus ja arvostelu on suunnattu jäsenvaltioiden tietosuojaviranomaisille. Kuten jäsen Cappato ja muut parlamentin jäsenet ymmärtävät, tietosuojadirektiiviä valvovat jäsenvaltiot, ei komissio.
Jäsen Swiebel viittasi perustamissopimuksen 300 artiklaan, joka koskee kansainvälistä sopimusta. Komission mielestä ei ole tarpeen kuulla Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta sopimuksen tai tietosuojan riittävyyden toteamisen laillisuudesta.
Jäsen Santini ja muutkin parlamentin jäsenet kysyivät, tiedotetaanko matkustajille heidän oikeuksistaan vai ei. Matkustajille tiedottaminen on tietojen rekisteröijän velvollisuus – tässä tapauksessa siis alkujaan lentoyhtiöiden ja sen jälkeen Yhdysvaltojen hallituksen. Yhdysvallat on toimissaan sitoutunut tähän selväsanaisesti. Komissio tekee yhteistyötä lentoyhtiöiden ja matkailualan kanssa varmistaakseen, että kansalaisilla on käytettävissään täydelliset ja täsmälliset tiedot sopivana ajankohtana, mieluiten ennen kuin he ostavat lippunsa.
Lopuksi – ja yleisesti – toistan aiemman toteamukseni, että komissio ei kannata tai hyväksy Yhdysvaltojen toimintatapaa, mutta on samaa mieltä joistakin sen tehokkuutta koskevista näkemyksistä. Meidän on kuitenkin oltava realistisia ja hyväksyttävä nyt tarjolla olevat parannukset. Emme siis kannata Yhdysvaltojen toimintamallia, mutta komissio näkee paljon vaivaa korostaakseen, että tämä on paras mahdollinen ratkaisu, eikä muuta ole tarjolla. 
Puhemies.
   – Paljon kiitoksia, komission jäsen Bolkestein.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana keskustelu Böschin laatimasta talousarvion valvontavaliokunnan mietinnöstä (A5-0135/2004) yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta – vuosikertomus 2002 (KOM(2003) 445 – C5-0593/2003 – 2003/2248(INI)). 
Bösch (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, selvitettävien väärinkäytösten, huonon taloudenhoidon ja sääntöjenvastaisuuksien määrä lisääntyi jälleen jyrkästi Euroopan unionissa vuonna 2002. Jos laskemme yhteen jäsenvaltioissa ilmoitetut ja OLAFin – tosin joitakin vuosia aiemmin – päivänvaloon tuomat tapaukset, kyse on yli kahdesta miljardista eurosta. En muista, milloin aiemmin kyse olisi ollut näin huomattavista summista.
Korostan, että puhumme nyt sääntöjenvastaisuuksista, ja tiedämme, että tulevien tutkimusten valossa vain murto-osa näistä sääntöjenvastaisuuksista paljastuu petoksiksi. Koska puhun Euroopan parlamentin edustajana, haluan tehdä selväksi, että tässä suhteessa tiedotusvälineissä esitetyt lukuisat analyysit ovat liian lyhytnäköisiä. Kyse on kuitenkin valtavista summista, eikä tilannetta voida varsinkaan vaalikauden ja komission toimikauden lopussa pitää tyydyttävänä. Määrät ovat nousseet silmiinpistävästi varsinkin rakennerahastoissa, joissa niiden on ilmoitettu kolminkertaistuneen noin 200 miljoonasta eurosta yli 600 miljoonaan euroon. Tässä kohden herääkin kysymys, kuinka tunnontarkasti jäsenvaltiot ilmoittavat sääntöjenvastaisuuksista. Asiat ovat edelleen tulkinnanvaraisia, ja kiistoja syntyy siitä, mitä ja miten ilmoitetaan. Onkin aivan uskomatonta, että Belgian kaltainen valtio voi ilmoittaa komissiolle 14 tapauksesta ja Italia 107:stä, kun Saksa ilmoittaa lähes 2 000 tapauksesta. Tämä osoittaa, että yhdenmukaistamisen tarve on valtava, ja viittaan tässä muiden politiikoiden ohella erityisesti rakennepolitiikan uudistamiseen. Me talousarvion valvontavaliokunnan jäsenet emme työskentele kirjoittaaksemme aikamme historiaa, vaan kehittääksemme aiemman toiminnan heikkouksista vahvuuksia tulevaisuutta varten. Voin esittää tämän väitteen vain omasta osuudestani tässä työssä.
Jokseenkin samanlaisia näkökohtia liittyy varojen takaisinperintään. Arvoisa komission jäsen, mitä järkeä on petostentorjunnassa, jos rahojen palauttamista joudutaan odottamaan lähes vuosikymmeniä? Eräs tietty jäsenvaltio, Italia, on odottanut takaisinperintää jo monta vuotta. Se on julkinen salaisuus kuten sekin, että tätä käytetään politiikan välineenä.
Toinen merkittävä ala on maatalous. Valiokuntamme on pitkään yrittänyt saada komission ja jäsenvaltiot poistamaan vientituet lopullisesti, ennen kaikkea ne tuet, joita maksetaan sanoinkuvaamattoman tuskallisista, epäeettisistä ja julmista elävien eläinten kuljetuksista. On täysin käsittämätöntä, että vuonna 2002 noin 262 000 elävästä eläimestä, joiden vienti nieli verotuloja noin 62 miljoonaa euroa, 226 000 toimitettiin Libanonin kaltaiseen pieneen valtioon. Meidän on suhtauduttava vakavasti todisteisiin, jotka osoittavat, ettei Libanon mitenkään voi pystyä vastaanottamaan, kuluttamaan, teurastamaan tai jalostamaan itse näin suurta määrää eläimiä.
Arvoisa komission jäsen, muistamme äskettäisen tapauksen, jossa äkillinen lihan viennin kasvu Jordaniaan paljastui lopulta Irakiin kohdistettujen YK:n pakotteiden kiertämiseksi. Siksi en voikaan käsittää, miksi komissio jälleen piilottaa päänsä pensaaseen vedoten tietämättömyyteen. Vaadimme OLAFia puuttumaan asiaan. En puhu ennaltaehkäisystä. Odotan vain, milloin ensimmäiset eläinoikeusaktivistit osallistuvat näihin kuljetuksiin, ja näemme ensimmäiset kuvat tiedotusvälineissä. Näin käytetään eurooppalaisten veronmaksajien rahoja.
Haluan mainita vielä kolmannenkin seikan: muutama päivä sitten saimme tietää erään toimittajan kotiin tehdystä ennennäkemättömästä ratsiasta, joka – vastoin tämänpäiväisiä lehtitietoja – ei mitenkään liity parlamentin toimintaan, vaan Paul van Buitenenin tapaukseen. Haluamme nostaa esiin sen, miten OLAF on käsitellyt kyseistä tapausta. Muistamme hyvin nuhteet, jotka Euroopan oikeusasiamies antoi OLAFille tästä tapauksesta. Muistamme, että OLAF voi aloittaa tutkimukset ainoastaan, jos sillä on perusteltuja epäilyjä, ja että tutkimukset on suoritettava kohtuullisessa ajassa, toisin sanoen niitä ei saa pitkittää keinotekoisesti. Pyydämme OLAFin valvontakomiteaa ilmoittamaan, onko näitä sääntöjä tässä tapauksessa rikottu ja onko tätä tutkimusta käytetty toimittajien painostamiseen tai pelotteluun.
Valvontakomitean puheenjohtaja Kendall on ilmoittanut minulle, että tätä aihetta käsitellään huhtikuussa komitean seuraavassa kokouksessa. Hän vakuutti myös, ettei OLAF pyytänyt komitean lausuntoa ennen turvautumista Belgian oikeusviranomaisiin. Komitean jäsen Noack kertoi lehdistölle, että mikäli komitean tutkimuksissa tultaisiin siihen tulokseen, että OLAFin toimet ovat sääntöjen vastaisia, sen pääjohtaja saattaa joutua eroamaan. Korostan tässä vaiheessa, että valvontakomitean selvitys asiasta on meille hyvin tärkeä. Tällä tapauksella testataan OLAFin valvonnan toimivuus ja se, toteutetaanko tarvittavat toimet silloin, kun asiat riistäytyvät käsistä.
Kun tämä pidetään mielessä, en voi muuta kuin varoittaa OLAFissa vastuullisissa tehtävissä toimivia piiloutumasta Belgian oikeuslaitoksen taakse. Poikkeuksia ei suvaita: valvontakomitean on käsiteltävä kaikki OLAFin tähänastiset toimet kyseisessä tapauksessa sekä kaikki oikeusviranomaisille siirretyt asiat. Tähän asiaan on saatava selvyys pian, ei kuukausien, vaan muutaman viikon sisällä. 
Schreyer,
    – Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä Bösch, hyvät parlamentin jäsenet, jo alusta asti puheenjohtaja Prodin komission perimmäisenä huolena on ollut se, että unionin varainhoitoa on välttämätöntä uudistaa perusteellisesti ja että se on suojattava petosten varalta. Olemme saavuttaneet paljon määrätietoisilla toimillamme.
Uudistusten toteuttamisessa meitä on ohjannut viisaiden komitean laatima kertomus. Parlamentti nimitti viisaiden komitean edellisen komission toimikauden lopussa. Keskeistä on ollut selkeä vastuunjako. Unionin varoista huolehtivien on kannettava täysi vastuu niiden moitteettomasta käytöstä. Keskistetystä varainhoidosta on luovuttu, ja kyseisestä toimintamallista olisi pitänyt päästä eroon jo ajat sitten. Varainhoihon valvonnan ja politiikan johtamisen välinen jako oli jäänne ajalta, jolloin yhteisön talousarvio oli vielä hyvin vaatimaton. Nyt meillä on vihdoin järjestelmä, joka on ollut itsestään selvä jäsenvaltioissa, joissa yksittäiset ministeriöt vastaavat määrärahojensa moitteettomasta käytöstä. Eurostatin tapahtumat 1990-luvulla, jolloin tilejä perustettiin ja hallinnoitiin talousarvion ulkopuolella, muistuttivat kaikkia pakostakin entisen järjestelmän puutteista. Komissio on kuitenkin säilyttänyt sisäisen tarkastusyksikön, jonka merkitys korostui, kun se jo vuoden 2000 kesällä sijoitettiin komission varapuheenjohtajan alaisuuteen.
OLAF perustettiin uudenlaiseksi merkittäväksi petostentorjuntaelimeksi, jonka tavoitteena oli olla täysin riippumaton ja paljastaa hallinnollisten tutkimusten avulla petoksia ja sääntöjenvastaisuuksia toimielimissä ja niiden ulkopuolella. Toimiiko yhdessäkään jäsenvaltiossa vastaavanlaista elintä? Tällä alalla Euroopan unioni on edelläkävijä, ja on tietenkin rohkaisevaa, että muutamat uudet jäsenvaltiot ottavat mallia OLAFin rakenteesta.
OLAFin perustamisen ja laajentamisen ohella komissio on ottanut käyttöön kattavan ja monialaisen toimintamallin petosten torjumiseksi: olemme edistäneet ennaltaehkäisyyn perustuvaa kulttuuria varautumalla petoksiin lainsäädännössä sekä laatimalla eettiset normit komission henkilöstölle ja seikkaperäiset säännökset ilmiantajien suojelemiseksi. Petostentorjunnan alalla olemme lisänneet operationaalista yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa. Oleellista tässä on, että juuri jäsenvaltiot hallinnoivat noin 80:tä prosenttia yhteisön talousarvion menoista. Tässä mielessä OLAF kehittää todellista palvelukeskusta jäsenvaltioita varten.
Petosten torjuntaa koskeva vuosikertomus 2002 – josta tänään keskustelemme – osoittaa, että jäsenvaltiot ovat aiempaan verrattuna tehostaneet toimiaan EU:n varojen turvaamiseksi. Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus astui lopulta voimaan vuonna 2002. Kuten esittelijä Böschin mietinnöstä käy ilmi, tehtävää on siitä huolimatta vielä paljon.
Kuten saattoi odottaakin, esittelijä Bösch on laatinut kattavan mietinnön, jossa käsitellään lukuisia petostentorjuntaan liittyviä kysymyksiä useista näkökulmista. Haluan kiinnittää huomiota yhteen seikkaan, johon te, hyvä esittelijä Bösch, juuri viittasitte, toisin sanoen vientitukiin.
On totta, että vientituet edellyttävät suurta valppautta, koska ne koskevat aina useampia valtioita, ja näin ollen valvonnan on oltava aina erittäin johdonmukaista. Kollegani, komission jäsenen Fischlerin pääosaston mukaan Libanoniin vietyjen elävien nautaeläinten suuri määrä selittyy kuitenkin myös toimilla, joita Euroopan unioni on toteuttanut valvoakseen yleisesti elävien nautaeläinten vientiä. Tämän vuosikymmenen alussa alan suurimmiksi toimijoiksi jäivät Libanon ja Egypti. BSE-kriisin aikana Egypti lopetti elävien nautaeläinten tuonnin Euroopan unionista ja ryhtyi tuomaan niitä Australiasta. Tämä on syynä Libanonin nykyisiin suuriin vientimääriin. Kysyin tietenkin, onko Libanoniin viedyn karjan määrällä mitään tekemistä libanonilaisten kulutustottumusten kanssa, ja maatalouden pääosastosta vakuutettiin jälleen, että vientimääriä on tietenkin tarkasteltava sillä perusteella, etteivät libanonilaiset syö käytännöllisesti katsoen lainkaan sianlihaa, ja niinpä on vain luonnollista, että siellä kulutetaan naudanlihaa enemmän kuin muuta lihaa.
Vakuutan kuitenkin kantavani teidän tapaanne erityistä huolta eläinten suojelusta. Vuonna 2003 komissio antoi uusia säädöksiä elävien eläinten viennistä ja kiristi voimassa olevia säädöksiä. Tänään maatalouden pääosasto vakuutti minulle jälleen, että valvonta on erittäin tiukkaa niin alkuperämaissa kuin viennin kohdemaissakin.
Korostan, että esittelijä Bösch tarkastelee hänelle ominaiseen tapaan mietinnössä asioita hyvin kriittisesti, ja olemmekin sitä suuremmalla syyllä mielissämme siitä, että mietinnössä annetaan arvoa komission toteuttamille toimille. Tämä ei ole ainoa syy, miksi komissio on kiitollinen esittelijälle; päinvastoin, monet komission viime vuosina toteuttamista petostentorjuntatoimista saivat alkunsa etenkin talousarvion valvontavaliokunnan pyynnöistä ja ehdotuksista. OLAFissa toteutetut parannukset ja uudistukset kuuluvat niihin. Tässäkin suhteessa esittelijä Bösch vaati erityisen painokkaasti muutosten toteuttamista.
Ehdotamme nyt OLAFista annetun asetuksen tarkistamista siten, että parannetaan tietojenvaihtoa OLAFin ja komission välillä, annetaan paremmat menettelytakeet tutkittavina oleville asianosaisille ja vahvistetaan OLAFin valvontakomitean asemaa. Viittasittekin äsken muutamiin komitean tehtäviin. Tämän lisäksi komissiossa on tehostettu tiedottamista epäillyistä petoksista varsinkin poliittisten toimijoiden ja yksiköiden välillä. Näihinkin seikkoihin parlamentti kiinnitti huomiomme.
Me – tällä tarkoitan myös parlamenttia – olemme onnistuneet uudistamaan varainhoitoasetusta perusteellisesti. Uudessa varainhoitoasetuksessa ei ainoastaan lujiteta talousarvion periaatteita, vaan siinä annetaan myös tärkeitä välineitä petosten torjumiseksi ja osapuolten sulkemiseksi pois tarjouskilpailuista, jos ne antavat vääriä tietoja. Aivan hiljattain -järjestö kuvaili toimintaamme esimerkilliseksi. Hallinnonuudistus on suurelta osin valmis. OLAF tarjoaa meille toimivan ja tehokkaan välineen petosten torjumiseksi, mutta meidän on tietenkin tehtävä jatkuvasti töitä sen parantamiseksi.
Meidän on vielä perustettava Euroopan syyttäjänvirasto. Yhteisön talousarviota vahingoittavista petoksista on annettava rikoslain määräämä rangaistus. Talousarvion valvontavaliokunta ja varsinkin sen puheenjohtaja ja esittelijä Bösch ovat puhuneet tämän puolesta vuosia. Hiljattain olemme kampanjoineet yhdessä – vieläpä erittäin menestyksekkäästi – sen puolesta, että valmistelukunta sisällyttäisi perustuslakiluonnokseen ehdotuksen Euroopan syyttäjäviraston perustamisesta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi. On onneksi todennäköistä, että hallitustenvälinen konferenssi hyväksyy ennen Irlannin puolivuotisen puheenjohtajakauden loppua perustuslakiluonnosta koskevan päätöslauselman. Korostan kuitenkin, ettemme vielä ole voittaneet kaikkia esteitä, ja mielestäni on täysin välttämätöntä, että kaikki ne, jotka ovat toimineet Euroopan syyttäjäviraston perustamisen puolesta, olisivat edelleen valppaina, ettei virastoa vesitetä jonkinlaisella kompromissilla. Meidän on seurattava tilannetta tarkoin kesäkuussa pidettävään hallitustenväliseen konferenssiin asti. 
Stauner (PPE-DE ).
   – Kiitos, arvoisa puhemies. Vuonna 2002 menetettiin petosten ja säännönvastaisuuksien vuoksi 1,8 miljardia euroa, ja se on liioittelematta 36 prosenttia enemmän kuin edellisvuonna. Suurinta kasvu on ollut omien varojen ja rakennepolitiikan alalla. Tämä saattaa olla mielenkiintoista, mutta siinä ei ole mitään uutta.
Arvoisa komission jäsen, tämä on murheellista kuultavaa, ettekä pysty kääntämään tätä myönteiseksi. Voitaisiin todeta, että petokset jatkuvat kaikesta huolimatta. Muilla aloilla 36 prosentin kasvu saattaa olla toivottavaa, mutta petosten torjunnan alalla se on yksinomaan katastrofaalista. Se paljastaa, että ette ole saavuttanut käytännöllisesti katsoen mitään niiden neljän ja puolen vuoden aikana, jotka olette toimineet komission jäsenenä. Muistelkaamme, miten Prodin komissio astui virkaan syksyllä 1999 julistaen suureen ääneen sitoutuvansa nollatoleranssipolitiikkaan ja edellyttävänsä sen käyttöä petosten ja sääntöjenvastaisuuksien torjunnassa. Kaiken piti muuttua Santerin komission kaatumisen jälkeen – vaan kuinka kävi? Voisi sanoa, että skandaalit seurasivat toisiaan. Muistutan, miten savustitte ulos pääkirjanpitäjän, kun hän oli sanonut, ettei uudistus edennyt niin joustavasti kuin olitte ulospäin antanut ymmärtää. Muutitte varainhoitoasetusta, vaikkakaan ette mielestäni avoimempaan ja selkeämpään suuntaan, vaan turvautumalla pykäläviidakkoon, johon kaikki lopulta eksyvät. Mielestäni kardinaalivirheenne oli poistaa varainhoidon valvojan riippumaton toimi ja korvata se sisäisen tarkastuksen toimialalla, joka ei ole riippumaton eikä vaikuta mitenkään houkuttelevalta, kun otetaan huomioon, että huhtikuussa menetätte sen johtajan, joka pääsee myös kuin koira veräjästä. Lisäksi on paljastunut kirjanpitojärjestelmä, joka lehdistön oikeutetun arvion mukaan "vuotaa kuin seula" ja on "yhtä avoin kuin pankkiholvi".
Sitten on vielä Eurostatin tapaus salaisine tileineen ja menetyksineen, joiden myönnetään nousevan vähintään kahdeksaan miljoonaan euroon. Arvoisa komission jäsen, tarkoitukseni ei ole kehua teitä, kun sanon tulosta suurenmoiseksi. Vain kyynikko voisi onnitella teitä siitä. Tapanne mukaan olette kuitenkin tietämätön väärinkäytöksistä. Kaikki asiasta vastuussa olevat komission jäsenet luikertelevat vapaaksi ja piiloutuvat itse laatimaansa pykäläviidakkoon. Teille ei ilmeisestikään merkitse mitään se, ettei tämä ole omiaan herättämään luottamusta Euroopan kansalaisissa. Vallalla näyttää edelleen olevan asenne, että yhteisön varoja voi käyttää vapaammin kuin jäsenvaltioiden varoja. 
Casaca (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Bösch, tässä mietinnössä kiinnitetään asianmukaista huomiota skandaaliin, joka liittyy Libanoniin vietävistä elävistä nautaeläimistä vuonna 2002 maksettuihin vientitukiin. On syytä huomata, että tämä on ainoastaan viimeisin skandaali laajassa skandaalien sarjassa. Arvoisa komission jäsen, mainitsitte kolleganne komission jäsenen Fischlerin toimittamat kertomukset, joissa käsitellään tätä asiaa. Kenties voisin pyytää teitä tarkastelemaan vuoden 2001 sanomalehtiä, jotta saisitte seikkaperäisen kuvan Jordanialle maksetuista vientituista johtuneesta skandaalista, joka kosketti muitakin valtioita ja jossa tukia käytettiin vain Irakille asetettujen YK:n pakotteiden murtamiseen. Tilanne on jatkunut useita vuosia, ja siihen on sekaantunut lukuisia valtioita, ja jos komissio ei ole kyennyt pysymään tilanteen tasalla, olen suoraan sanoen sitä mieltä, ettei se ole halunnutkaan ymmärtää sitä. Lehdistökin on raportoinut tilanteesta yksityiskohtaisesti.
Sanoisin kuitenkin, ettei kyse ole ainoastaan skandaalista, joka johtuu Irakin kauppasaarron murtamisesta EU:n varoilla. Se on vain yksi monista skandaaleista, joista mainitsen esimerkkinä Napolin klaanin perustaman holdingyhtiön, jossa on mukana suuria meijeriyhtiöitä Ranskasta, Belgiasta ja Saksasta. Tarkoituksena oli manipuloida voita sekoittamalla siihen naudan talia ja öljyjä. Tällekin toiminnalle myönnettiin huomattavasti varoja yhteisön talousarviosta vienti- ja hävittämistukien muodossa.
Ongelma on, että komission jäsen Fischler, jonka nimeä ei ole täällä mainittu – vaikka hänen nimensä pitäisi tulla ensimmäisenä esille näissä olosuhteissa – ei voi olla tietämätön näiden maatalouden talousarviota koskevien toistuvien skandaalien mittasuhteista. Emme ole vielä saaneet mitään selvitystä summista, joita yhteisön talousarviosta myönnettiin Napolin perustaman holdingyhtiön vuosina 1995–2000 manipuloiman voin hävittämiseen, ja samalla tavoin on vaiettu takaisinperittyjen varojen määrästä. Emme vielä tiedä, mitkä yhtiöt olivat sekaantuneet tapaukseen tai miksi komissio ei ole määrännyt millekään niistä seuraamuksia, ei edes maitokiintiöjärjestelmän toimintaan liittyviä seuraamuksia. Meidän on selvitettävä, miksi komissio kohtelee suuria maatalous- ja elintarvikealan yrityksiä niin suopeasti eikä rankaise niitä, vaikka määrääkin ankaria rangaistuksia pienviljelijöille ja pienille meijereille vähäisimmästäkin hallinnollisesta rikkeestä. Näihin tärkeisiin kysymyksiin on saatava vastauksia. 
Virrankoski (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijää hyvästä mietinnöstä. Petostentorjuntavirasto OLAF perustettiin parlamentin voimakkaasta painostuksesta entisen UCLAFin tilalle. Sen toimintaa on tietenkin selkeytettävä, mutta samalla meidän on huolehdittava, että EU:sta ei ala muodostua poliisivaltiota muistuttavaa yhteisöä. Ryhmämme ei tue tässä vaiheessa pitkälle menevää 39 kohtaa, jossa luonnostellaan OLAFin tulevaa asemaa. Haluamme pitää erilaisia mahdollisuuksia vielä auki ja siksi olemme luonnostelleet tarkistusesityksen 8. Siinä kiinnitetään huomiota OLAFin valvontakomitean toimivaltaan suhteessa pääjohtajan harkintavaltaan, sihteeristön fyysiseen sijoittumiseen sekä myös niiden henkilöiden oikeuksiin, joiden toimia OLAF tutkii. Meidän kannattaa muistaa, että erittäin pelottava tilanne on silloin, kun OLAF tutkii perusteetonta ilmiantoa.
Koska 1 ja 2 kohdasta heijastuu syyte, että huono hallinto ja petokset johtuvat siitä, että samalle komission jäsenelle on keskitetty sekä budjetti että varainhoidon valvonta, emme voi hyväksyä tätä johtopäätöstä liian yksinkertaisena. Samoin emme halua aliarvioida komission päättäväisyyttä emmekä lujuutta, jolla se on ajanut hallinnon uudistuksiin. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, esittelijän tavoin haluan mainita saksalaisen toimittajan kotiin tehdyn ratsian, jonka Belgian poliisi suoritti aivan hiljattain OLAFin määräyksestä. OLAF tunkeutui toimittajan asuntoon ja takavarikoi tietokoneita, muistiinpanoja, osoitetietoja ja matkapuhelimia, mikä on vakava loukkaus lehdistön vapautta kohtaan. Belgian poliisi ei oikeastaan nostanut erityisiä syytteitä ratsian vuoksi. Toivonkin vilpittömästi, että OLAFilla on erittäin hyvä selitys tällaiselle toimintatavalle. Selitys on tosiaankin paikallaan. Jos OLAF ei pysty antamaan tällaista selitystä, ei OLAFin johtaja voi mielestäni enää jatkaa tehtävässään.
Kysyisin myös Euroopan komissiolta, tiesikö se tästä etukäteen ja jos tiesi, kuka komissiossa oli tietoinen asiasta? Haluaisin vastauksen tähän kysymykseen tässä ja nyt.
OLAF on saanut osakseen paljon kritiikkiä Eurostat-skandaalin vuoksi. Mielestäni kritiikki on pääosin ollut perusteltua. OLAFin johtaja ei tehnyt ilmoitusta komissiolle ajallaan. Tiedottamismenettelyitä on selvästi uudistettava perin pohjin, mitä on nyt ehdotettukin.
Esittelijän mietintö on erittäin perusteellinen ja melko synkkää luettavaa. Se on eräänlainen viiden vuoden työn tilinpäätös Santerin komission eron jälkeen. Ilmeistä kuitenkin on, että petoksiin ja sääntöjenvastaisuuksiin liittyvät ongelmat eivät ole hävinneet. Ne ovat jopa lisääntyneet viime vuonna. On myös ilmeistä, että aiempia lupauksia poliittisesta vastuuvelvollisuudesta ei ole täytetty varsinkaan Eurostat-skandaalin kohdalla.
Ongelma ei liity ainoastaan valvontajärjestelmiin, vaan myös järjestelmässä oleviin virheisiin. Elävistä eläimistä maksettavat vientituet suorastaan houkuttelevat petoksiin. Lisäksi niihin liittyy säännönmukaisesti eläinten julmaa kohtelua, ja tämä tapahtuu veronmaksajien rahoilla. Tosiasiassa tällaiset järjestelmät kannustavat väärinkäyttämään verotuloja Euroopan unionissa. Tässä tapauksessa valvonnan lisääminen ei ole ensisijainen vaatimus, vaan kyseisestä järjestelmästä on päästävä eroon mitä pikimmin. 
McKenna (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, keskityn elävien eläinten kuljetuksiin ja vientitukiin, mutta ennen sitä haluan korostaa, että parlamentin on aivan paikallaan saada täydellinen selvitys tapauksesta, jossa saksalaisten toimittajien omaisuutta takavarikoitiin.
Jos ajatellaan vientitukia, parlamentin käsiteltäväksi on tällä viikolla tulossa eläinten kuljetusolosuhteita koskeva mietintö. Vientituet on lakkautettava. Enemmistö Euroopan kansalaisista ei selvästikään hyväksy ajatusta, että heidän rahoillaan tuetaan sellaista kauppaa, joka aiheuttaa eläimille sanoin kuvaamattomia kärsimyksiä riippumatta siitä, miten korkealle vaatimukset asetetaan tai miten hyvät olosuhteet ovat. Eläimille aiheutetaan kiistatta tarpeettomia kärsimyksiä. Kaiken kukkuraksi eurooppalaisten veronmaksajien on pakko tukea tätä. On korkea aika lopettaa vientituet.
Vientitukia varten on suunnattomasti määrärahoja, joiden väärinkäyttömahdollisuudet ovat moninaiset. Mielestäni OLAFin olisi tutkittava perusteellisesti tämä äskettäinen tapaus. Riippumatta siitä, hyväksymmekö vientituet vai emme – itse olen selkeästi niitä vastaan – asiat on tutkittava perusteellisesti, koska hiljattain on julkaistu raportteja eläinten viennistä Libanoniin. Mikä oli eläinten lopullinen määränpää?
Yleisesti ottaen vientituet ovat täysin perusteettomia. Mielestäni eurooppalaisten veronmaksajien rahoja ei pitäisi käyttää tällaiseen kauppaan. Vientitukien lakkauttaminen ratkaisisi koko ongelman. Enää ei kävisi ilmi veronmaksajien rahojen väärinkäyttöön liittyviä skandaaleja. Meidän on kuitenkin saatava täydellinen selvitys siitä, mitä tiedotusvälineissä on viime aikoina mainittu skandaaleista ja niihin liittyvistä petoksista. Arvoisa komission jäsen, teidän on huolehdittava siitä, että asia tutkitaan. On oleellista, että siihen ryhdytään mahdollisimman pian. 

Van Dam (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, talousarvion hyvä hallinto on ratkaisevan tärkeää luottamuksen säilyttämiseksi Euroopan unionissa. Vuoden 2002 vuosikertomuksen mukaan ilmoitettujen petostapausten määrä on lisääntynyt jyrkästi. Tämä itsessään ei tietenkään ole myönteistä, mutta se merkitsee, että petosten ja sääntöjenvastaisuuksien torjumiseen kiinnitetään enemmän huomiota. Tämä on hyvä asia, mutta sen pitäisi myös johtaa rangaistuksiin ja ennalta ehkäiseviin toimiin.
Komissiolla on parantamisen varaa suoran hallinnoinnin tehostamisessa. Varainhoidon valvontaa varten pitäisi perustaa oma pääosasto, joka olisi riippumaton nykyisestä budjettipääosastosta. Niin kauan kuin vastuussa olijat säilyttävät otteensa tarkastajiin, ei voida toivoa avointa ilmapiiriä, jossa ihmiset ottaisivat vastuuta ja asettaisivat toisia vastuuseen.
Ryhmämme on huolissaan siitä, että käsiteltäväksi on jätetty päätöslauselman 1 ja 2 kohdan poistamista koskevia tarkistuksia. Onko parlamentti kenties perustettu sitä varten, että se suojelisi komissiota, vaikka komissio tekisi virheitä ja laiminlöisi tehtävänsä? Tällainen kritiikitön asenne synnyttää perustellusti epäluottamusta äänestäjissä, koska parlamentilla on ennen kaikkea valvontatehtävä, joka sen on hoidettava huolellisesti torjumalla sääntöjenvastaisuutta ja petoksia johdonmukaisesti myös omassa toimielimessään. Tämä on ensimmäinen toimenpide Euroopan parlamentin vaalien poikkeuksetta alhaisen äänestysprosentin nostamiseksi.
Lopuksi haluan mainita liikaa tai väärin perustein maksettujen summien vajavaisen takaisinperinnän. Onko kirjanpitojärjestelmään vihdoin perustettu asianmukainen rekisteri tätä varten? Miksi komissio perii takaisin vain pienen osan varoista? Miten selitätte tämän jäsenvaltioiden kansalaisille? Onko näin vähäinen takaisinperintä heidän etujensa mukaista? 
Titford (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, on äärimmäisen harvinaista, että näkemykseni käyvät monelta osin yksiin parlamentille laaditun mietinnön kanssa. Böschin mietintö sisältää kuitenkin melkoisen litanian niitä virheitä, joita komissio on tehnyt joko epäonnistuessaan perustamaan kirjanpitojärjestelmän, joka olisi lähimainkaan vaatimusten mukainen, tai selvittämään niitä petoksia, joita sisältyy kaikkeen EU:n toimintaan. Esittelijä mainitsee komission vuosikertomuksessa 2002 ilmoitettujen petosten kokonaismääräksi valtavat 2,12 miljardia euroa – eli "oikeassa rahassa" noin 1,5 miljardia Englannin puntaa. Petokset ulottuvat korkeille virkamiehille tarkoitetuista koulutusseminaareista, joita ei koskaan järjestetty, suunnattomiin YMP:hen kohdistuvin petoksiin, ja tämä paljastava petosluettelo on avoimesti nähtävillä.
Niin uskomatonta kuin se onkin, mietinnön mukaan maatalousalalla tapahtuneissa petoksissa kyseessä olevaa tuotetta ei voitu tunnistaa 50 prosentissa tapauksista. Näin ollen yhdyn mietinnössä ilmaistuun huoleen OLAFin työssä ilmenevistä puutteista.
Böschin mietinnössä kuitenkin esitetään luettelo hämmästyttävän itsestään selvistä asioista, jotka olisi voitu ja pitänyt tehdä vuosia sitten tämän vuotavan laivan korjaamiseksi. On selvää, että vuotava laiva jatkaa vuotamistaan ja lopulta uppoaa, jos se ottaa uusia matkustajia. Kun uudet jäsenvaltiot liittyvät EU:hun 1. toukokuuta, väitän, että EU:n talous on melkoinen sekasotku ja että kymmenen uutta jäsenvaltiota sekoittaa tilannetta entisestään ja saattaa hyvinkin aiheuttaa laivan uppoamisen.
Tässä mietinnössä paljastetaan tehokkaasti virheet, joita on tehnyt petoksen ja korruption suohon ilman toivoa vajonnut Euroopan unioni, jolla ei ole halua puuttua asioihin. Kansakunnat, jotka edelleen sijoittavat varojaan tähän upottavaan suohon, pettävät pahan kerran veronmaksajansa, jotka joutuvat maksamaan viulut. 
Schreyer,
   . – Arvoisa puhemies, aloitan huomautuksella jäsen Titfordille. Tämä ei ole tiettyyn Tempus-ohjelman vaiheeseen, vaan pikemminkin Tempus-ohjelmaan kuuluva hanke. Kollegani, laajentumisesta vastaava komission jäsen, on pyytänyt minua tekemään tämän seikan selväksi.
Haluaisin myös vastata jäsen Staunerin esittämiin kysymyksiin ja hänen lausuntoihinsa väitteestä, jonka mukaan vuonna 2002 hukattiin 1,8 miljardia euroa. Tällaista ei yksinkertaisesti voi päätellä 280 artiklan täytäntöönpanoa koskevassa mietinnössä esitetyistä luvuista. Jäsenvaltioilla on velvollisuus ilmoittaa kaikista rakennerahastoihin, maatalousrahastoihin tai omiin varoihin liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista. Sääntöjenvastaisuudella tarkoitetaan EU:n säädösten rikkomista. Tällainen sääntöjenvastaisuus voi liittyä talouteen, mutta se voi olla esimerkiksi myös ympäristölainsäädännön rikkomista, johon ei liity minkäänlaisia taloudellisia menetyksiä. Vaikka näissä mietinnöissä on käsiteltävä hanketta kokonaisuudessaan, on mahdotonta vetää sellaisia johtopäätöksiä, että koko hanke olisi jollain tavoin petosta. Jos kuitenkin havaitaan taloudellisia väärinkäytöksiä, varat on perittävä takaisin, ja tämä on jäsenvaltioiden tehtävä. Tämän vuoksi vähintäänkin takaisin perityt varat on vähennettävä summista, joihin te, hyvä jäsen Stauner, viittasitte.
On tietenkin harhakuvitelma, ettei tuista muodostuvaan talousarvioon liittyisi minkäänlaisia petoksia – petosten vaara kuuluu siihen luonnostaan. Sen vuoksi tiukka ja kattava valvonta on sitäkin tarpeellisempaa, ja joillakin aloilla jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä. On tietenkin turhauttavaa, kun kertomukset ovat myöhässä tai puutteellisia. Hyvä esittelijä Bösch, olette täysin oikeassa sanoessanne, että jos jollakin maalla ei ole mitään ilmoitettavaa, ei se merkitse, että kaikki siellä hoidettaisiin niin kuin pitääkin, vaan pikemminkin, että tarkastuksia ei tehdä. Huomaamme kerta toisensa jälkeen, että jopa sellaiset jäsenvaltiot, jotka ehkä kehuvat hoitavansa seurannan moitteettomasti, eivät kuitenkaan tee niin.
Vilkaiskaapa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomusta 2000. Valitettavasti siitä käy ilmi, että meidän molempien kotimaassa, jonka molemmat tunnemme parhaiten, maksavilla virastoilla – eräs teidän kotiseutunne Baijerin virasto mukaan luettuna – on korkein virhemarginaali. Tästä syystä virastojen on kaikkialla suoritettava tarkastuksia, ja jos ja kun ne löytävät jotakin, niiden on toteutettava asianmukaiset toimet, joihin saattaa kuulua varojen takaisinperintä. Meidän on oltava tuolloin johdonmukaisia, ja rahat on perittävä. Joudun kertomaan jäsen Staunerille, ettei "nollatoleranssi" tarkoita, että lopetamme tarkastukset, vaan että jos jotain saadaan selville, siitä tehdään asiaankuuluvat johtopäätökset.
Vastatakseni lyhyesti jäsen van Damille haluan korostaa, ettei budjettipääosasto ole vastuussa varainhoidon valvonnasta. Toistan tämän seikan. Varainhoidon valvonta on nyt hajautettu, ja tilanne on sama kaikkien kotimaissa, joissa tietystä ohjelmasta vastuussa oleva ministeriö vastaa myös ohjelman seurannasta ja asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Ministeriö ei voi piiloutua minkään pääosaston selän taakse. Se oli meidän virheemme aiemmin. Sisäisen tarkastuksen toimiala on riippumaton, minkä se mielestäni todellakin osoitti silloin, kun Julius Muis toimi sen johtajana.
Haluan palata kysymykseen elävien eläinten kuljetuksesta, vientituista ja elävien nautaeläinten viennistä. Tosiasia on, että se on sallittua. Eräässä neuvoston päätöksessä todetaan myös, että elävien eläinten kuljettamiseen myönnetään tukea, vaikkakin vähemmän kuin ennen, joten en voi luokitella elävien nautaeläinten vientiä petokseksi; se on laillista. Olen kanssanne samaa mieltä siitä, että olisi mietittävä, mikä näissä kuljetuksissa tarkalleen ottaen on eläinsuojelun kannalta eettisesti hyväksyttävää. Mainitsin, että – kuten Egyptin tapauksessa huomasimme – komissio on tiukentanut asiaan liittyviä säädöksiä. Jos Euroopan unioni lopettaa viennin ja nämä eläimet kuljetetaan Australiasta, emme ole saavuttaneet eläinten suojelun kannalta yhtään mitään. Sen vuoksi on ratkaisevaa, ettemme toimi eläinten hyvinvoinnin hyväksi ainoastaan EU:ssa, vaan etsimme myös kumppaneita.
Olen pannut merkille tätä alaa koskevat kriittiset huomionne ja välitän ne kollegalleni, komission jäsenelle Fischlerille. Pyydän häntä toimittamaan teille kaikki haluamanne lisätiedot. Kerron hänelle joka tapauksessa, että parlamentti suhtautuu kriittisesti tähän kysymykseen. 
Puhemies.
   – Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (Α5-0160/2004) sukupuolten tasa-arvon edistämisestä kehitysyhteistyössä (Esittelijä: Zrihen). 
Zrihen (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, hyvät kollegat, tämän mietinnön toisen käsittelyn ei pitäisi tuottaa ongelmia. Haluan kuitenkin korostaa joitakin kohtia, jotka ovat mielestäni oleellisia tässä mietinnössä, ja esittää vielä kerran muutamia huomautuksia.
Suhteettoman suuri enemmistö maailman köyhistä on nykyään naisia. Sukupuolten välinen epätasa-arvo ja köyhyys kytkeytyvät toisiinsa tiiviisti, aivan kuten köyhyyden poistaminen, naisten riippumattomuuden edistäminen ja sukupuolten tasa-arvokin. Ne neljä maata, jotka ovat viimeisillä sijoilla sukupuolten tasa-arvoa mittaavassa YK:n indeksissä, ovat hännänhuippuja myös inhimillisessä köyhyydessä. Jos köyhyyttä halutaan vähentää tehokkaasti, on edistettävä sukupuolten tasa-arvoa.
Jos lisäksi otamme huomioon naisten tärkeän tehtäväkentän kehitysmaiden yhteiskunnissa, myönnetään yleisesti, että naisten täysimittainen ja kokonaisvaltainen osallistuminen on kestävän kehityksen edellytys. Naisten panos on vuosien ajan tunnustettu tärkeäksi hankkeiden, muutosten ja kehityksen onnistumisen kannalta. Olisi virhe toteuttaa kehitystä ja kestävää kehitystä tukevia toimia ottamatta huomioon naisten näkemyksiä ja ottamatta heitä toden teolla mukaan hankkeisiin.
Toteuttamamme kehitysyhteistyöpolitiikka ei saa rajoittua vain hankkeiden rahoittamiseen omantuntomme rauhoittamiseksi, vaan sen on oltava investointi tulevaisuuteen, jotta hankkeiden kohteena olevista ihmisistä ja maista tulee myöhemmin kumppaneita ja oman kehityksensä liikkeellepaneva voima. Naisilla on eri yhteiskunnissa lukuisia ja vaihtelevia tehtäviä. He ovat yhtä aikaa sekä vaimoja, äitejä että opettajia. He harjoittavat pienyritystoimintaa, viljelevät, myyvät ja ovat todellisia toimijoita, rohkenisin jopa nimittää heitä teollistajiksi. Monissa tapauksissa he ovat kuitenkin myös hajoamaisillaan olevien yhteiskuntien uhreja – sotien, sairauksien ja patriarkaalisten järjestelmien uhreja.
Meidän on toiminnallamme edistettävä ja tuettava naisten osallistumista talouselämään, yhteiskunnalliseen elämään, politiikkaan ja ympäristöasioihin. Samoin meidän on pyrittävä varmistamaan, että kaikenikäisillä naisilla olisi paremmat mahdollisuudet hyödyntää kaikenlaisia voimavaroja ja palveluita, kuten terveyspalveluita, yleissivistävää ja ammatillista koulutusta sekä infrastruktuureja. Vahvistamalla naisten asemaa ja valtaa annamme heille mahdollisuuden ottaa vastuun omasta elämästään ja asettaa omia tavoitteitaan, jotta he voivat hankkia tarvitsemiaan taitoja, saada lisää itseluottamusta, selvittää ongelmansa ja oppia olemaan itsenäisiä.
Tällä tavoin naiset ja miehet voivat osallistua yhteiskunnalliseen elämään ja politiikkaan ja saavuttaa kansalaisuuden, joka on oleellinen tekijä jokaisessa demokratiassa. Näin vahvistamme myös oikeusvaltion periaatteita ja varmistamme, että ihmisoikeuksia, yksilön oikeuksia ja perusvapauksia kunnioitetaan myös oman alueemme ulkopuolella. Sukupuolten tasa-arvo on ollut useiden vuosien ajan oleellinen osa sitä poliittista linjaa, jonka mukaisesti Euroopan unionin kehitysyhteistyötä toteutetaan. Painopistealat ja tavoitteet on määritelty, mutta vielä on paljon tehtävää, jotta voitaisiin saavuttaa konkreettisia tuloksia ja parantaa naisten asemaa kehitysmaissa.
Äänestämme siis tällä viikolla asetuksesta, jonka tavoitteena on vahvistaa sellaisten toimien täytäntöönpanoa, joilla edistetään tasa-arvoa Euroopan unionin kehitysyhteistyön toimintalinjoissa, strategioissa ja toimissa. Kyseisen asetuksen perusteella rahoitettujen toimien on annettava pontta kehitysmaiden nykyisten toimien ja ohjelmien täydentämiselle ja vahvistamiselle. Asetuksen rahoitus on ainoa kompastuskivemme. Kun ratkaisu on löytynyt, toivon, että mitä pikemmin hankkeita hyväksytään, sitä nopeammin vapautetaan määrärahoja ja toteutetaan toimia paikan päällä kansalaisjärjestöjen ja paikallisten naisyhdistysten kanssa. Tarvitsemme käytännön toimia emmekä vain pelkkiä puheita ja korulauseita.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, uskallan vihdoin toivoa, että tämän asetuksen seuraavassa uudistuksessa määrärahoja lisätään huomattavasti, toteutettujen toimien vaikutukset arvioidaan, ja niistä laaditaan maa- ja toiminta-alakohtainen yhteenveto. Ainoastaan työskentelemällä yhdessä tulevaisuutta varten voimme varmistaa demokratian toteutumisen. 
Schreyer,
    – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käytän puheenvuoron kollegani, komission jäsenen Nielsonin puolesta, ja haluan aluksi kiittää esittelijä Zriheniä erinomaisesta ja rakentavasta yhteistyöstä koko yhteispäätösmenettelyn ajan ja ennen kaikkea viime joulukuussa pidetyn ensimmäisen käsittelyn äänestyksen jälkeen.
Komissio suhtautuu erittäin myönteisesti suositukseenne neuvoston yhteisen kannan hyväksymisestä. Samoin tulisi hyväksyä sukupuolten tasa-arvon edistämiseen kehitysyhteistyössä tarkoitetut yhdeksän miljoonan euron talousarviovarat. Parlamentin pyytämät lisämäärärahat olivat ainoa kohta, josta toimielimet eivät päässeet yhteisymmärrykseen joulukuussa. Muista kohdista olemme yksimielisiä, mistä on selvänä osoituksena se, että neuvosto ja komissio ovat hyväksyneet parlamentin ehdottamista 21 tarkistuksesta 20. Heti kun uusi asetus on annettu, teemme kaikkemme tehostaaksemme sen tehtävää toiminnan käynnistäjänä ja sen keskeistä asemaa. Kaikkien yhteisön rahoittamien kehitystoimien olisi edistettävä sukupuolten tasa-arvoa laaja-alaisesti. Näillä aloilla tasa-arvon valtavirtaistamisen ihanne on äärimmäisen tärkeä.
Asetus tarjoaa meille vihdoinkin laajemman toimintakehyksen, jolla tuetaan nykyistä täytäntöönpanostrategiaa parhaalla mahdollisella tavalla. Jos meidän on määrä vauhdittaa tasa-arvon edistämistä ja samalla tehostaa köyhyyden torjumista, joka on yksi vuosituhannen kehitystavoitteista, asetuksen on tarjottava siihen keinot. Olemme tietoisia siitä, että jotkut ovat epäilleet komission henkilöstölle annettavaa tasa-arvokoulutusta, ja olenkin iloinen voidessani ilmoittaa, että panemme piakkoin toimeen monipuolisen koulutusohjelman, jota ei ole tarkoitettu ainoastaan komission henkilöstölle Brysselissä ja edustustoissa, vaan myös kumppanimaidemme työntekijöille. Olemme jo alkaneet valmistella opasta, jossa esitetään tasa-arvon valtavirtaistamisen tärkeimmät periaatteet ja ohjeet sen edistämiseksi sekä joukko parhaisiin käytäntöihin liittyviä menetelmiä.
Kehitysyhteistyötä koskevassa vuosikertomuksessa annamme yksityiskohtaisen selvityksen asetuksen perusteella rahoitetuista toimista. Selonteko sisältää pääasiassa tietoa tärkeimmistä kokemuksista, joita on saatu hankkeista ja niiden tuloksista. Lisäksi käynnistämme ennen tämän asetuksen umpeutumista riippumattoman arvioinnin laatiaksemme suosituksia siitä, miten kyseiset toimet saadaan jatkossakin pidettyä yhtä tehokkaina kuin nyt tai miten niistä saadaan jopa tehokkaampia, sillä haluamme jatkuvasti parantaa sukupuolten tasa-arvon tukemista kehitysyhteistyössä.
Olen vakuuttunut siitä, että tukemalla tätä asetusta parlamentti auttaa saavuttamaan kansainväliset kehitystavoitteet, edistämään tasa-arvoa ja lisäämään naisten oikeuksia sekä vahvistamaan heidän asemaansa. Tämä on oleellinen vaatimus, jos aiomme onnistua köyhyyden torjumisessa. 
Dybkjær (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan sekä kehitysyhteistyövaliokunnan esittelijöitä työstä, jota he ovat tehneet tämän mietinnön yhteydessä. Mielestäni ensimmäisessä käsittelyssä esitetyt 20 tai 21 tarkistusta ovat erittäin hyvä osoitus näiden kahden valiokunnan tekemästä yhteistyöstä. Ne ovat innoittaneet toinen toistaan.
On myönteistä, että komissio on hyväksynyt 21 ehdotuksesta 20. Mielestäni on tietenkin harmillista, ettemme pystyneet lisäämään talousarvion määrärahoja yhdeksästä miljoonasta eurosta 11 miljoonaan euroon, mutta esittelijöiden tavoin hyväksyin sen, että jos haluamme saada asioiden käsittelyn päätökseen, meidän on sovittava seuraavien kolmen vuoden määrärahoiksi yhdeksän miljoonaa euroa. Se oli ainoa mahdollisuus, jotta asiat saadaan käsiteltyä ja toimet saadaan käyntiin. Muiden tavoin kiinnitin enemmän huomiota tähän kuin määrärahojen lisäämiseen, osittain siksi, että aiemmin myönnettyjä varoja ei ole käytetty.
Kaiken kaikkiaan yhdeksän miljoonaa euroa on mielestäni tavallaan liian pieni määrä, kun otetaan huomioon, mitä meillä on vastassamme. Puhumme usein EU:sta maailman taloudellisena suurvaltana, mikä se tietysti onkin, mutta voidaan myös huoletta sanoa, että kehitysyhteistyössä olemme suorastaan esihistoriallisella tasolla. Kaiken kaikkiaan olemme selkeästi maailman suurin avunantaja, ja siksi on tietysti tärkeää keskustella kehitysyhteistyön perusperiaatteista. Sukupuolten tasa-arvo on yksi asiaan liittyvä ala, ja myös erittäin tärkeä.
On väistämätöntä, että ellemme myös me torju naisten köyhyyttä, emme yksinkertaisesti onnistu kehityksen aikaansaamisessa. Voidaan syystäkin toivoa, että olisimme nyt löytäneet kimmokkeen tällaiseen kehitykseen. Se ei tietenkään sellaisenaan riitä, mutta voi toimia liikkeelle panevana voimana kuvatulla tavalla. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (Α5-0196/2004) terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä aiheutuville riskeille (Esittelijä: Pérez Álvarez). 
Pérez Álvarez (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen – jonka toivotan tervetulleeksi – hyvät kollegat, vuonna 1994 Euroopan parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä komission ehdotuksen terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä aiheutuville riskeille.
Neljän fysikaalisen tekijän – melun, tärinän, optisen säteilyn ja sähkömagneettisten kenttien – erilaisuuden vuoksi neuvosto määritteli vuonna 1999 uudet toimintalinjat, joista säädettiin erityisdirektiiveissä.
Tärinästä ja melusta annettujen direktiivien jälkeen käsittelemme tänään direktiiviä, joka annetaan terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta sähkömagneettisille kentille.
Direktiiviehdotus kuuluu työympäristön parantamista koskevien toimien alaan, sillä perusoikeuskirjan 31 artiklan kohdassa "Oikeudenmukaiset ja kohtuulliset työolot ja työehdot" todetaan, että jokaisella työntekijällä on oikeus hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa mukaisiin työoloihin.
Aluksi on tehtävä selväksi, että uudessa direktiivissä on otettu erittäin tarkasti huomioon sen mahdolliset sosioekonomiset vaikutukset, koska siinä ei säädetä uusista velvoitteista, jotka eivät jo sisältyisi puitedirektiiviin, vaan ainoastaan täsmennetään olemassa olevia velvoitteita.
Direktiivissä tarkastellaan ainoastaan lyhyen ja keskipitkän aikavälin vahingollisia vaikutuksia, mutta ei pitkäaikaisia vahingollisia vaikutuksia kiistattomien tieteellisten tietojen puuttuessa. Direktiivissä ei käsitellä riskejä, jotka aiheutuvat kontaktista jännitteisiin johteisiin. Kyseisiin riskeihin liittyvästä suojelusta on säädetty puitedirektiivissä. Poikkeukset eivät kuulu ehdotuksen soveltamisalaan, sillä se olisi syrjintää EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan ja perusoikeuskirjan 20 artiklan tarkoittamassa merkityksessä. Lisäksi tämä on terveyttä ja turvallisuutta koskeva direktiivi, jonka tavoitteena on vaarojen torjunta niiden syntyvaiheessa, vaikkakin erityisdirektiiveissä – esimerkiksi neuvoston direktiivissä 93/42 ETY – velvoitetaan valmistajaa noudattamaan olennaisia vaatimuksia. Virhekäyttö saattaa moninkertaistaa erilaiset vaaratekijät.
Ennaltaehkäisyä koskevan sisällön ymmärtämiseksi on otettava huomioon kaksi käsitettä. Ensinnäkin altistuksen raja-arvo, joka ei saa työskennellessä ylittyä. Toiseksi toiminta-arvot, joita noudattamalla varmistetaan ehdotuksessa määrättyjen edellytysten mukainen toiminta. Parlamentin ansiota ovat pääasiassa työnantajien velvoitteet arvioida ja mitata niiden sähkömagneettisten kenttien tasoa, joille työntekijät altistuvat, sekä asianosaisten työntekijöiden kuuleminen ja osallistuminen sekä koulutus ja tiedottaminen. Parlamentti on myös määrittänyt yksityiskohtaiset edellytykset näiden valtuuksien käytöstä ja seurannasta (8 artikla), jotta voidaan mahdollisimman nopeasti ennaltaehkäistä ja diagnosoida kaikki terveyshaitat, jotka aiheutuvat sähkömagneettisille kentille altistumisesta.
Kun altistumisen raja-arvojen havaitaan ylittyneen, työntekijälle tehdään lääkärintarkastus, ja jos altistus on aiheuttanut terveyshaitan, työnantajan on arvioitava riskit uudelleen.
Ehdotuksessa säädetään rikkomuksia varten tehokkaat, oikeasuhtaiset ja varoittavat seuraamukset, jotka ovat luonnollisesti kansallisen lainsäädännön mukaisia.
Jos parlamentti äänestää mietinnön puolesta ja neuvosto hyväksyy parlamentin tarkistukset, direktiivi on työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun ja poliittisen vuoropuhelun malliin perustuvan menettelyn tulos, jonka puolesta PPE-DE-ryhmä ja PSE-ryhmä ovat tässä tapauksessa yhdessä työskennelleet. Molemmat työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa toimineet ryhmät ymmärsivät, että tällä direktiivillä voidaan parantaa eurooppalaisten työntekijöiden työoloja. Hyväksyimme UEN-ryhmän jäsenen Crowleyn laatiman alkuperäisen ehdotuksen. Mietinnön esittelijänä haluan kiittää häntä ja kaikkia kollegoita heidän työpanoksestaan ja erityisesti työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa toiminutta sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän koordinaattoria Stephen Hughesia. Ilman tätä yhteisymmärrystä direktiivi ei toteutuisi.
Jos saamme huomenna tarvittavat äänet, saamme aikaan direktiivin, joka on syntynyt parlamentin kahden suurimman poliittisen ryhmän vuoropuhelusta ja jonka tavoitteena on parantaa työntekijöiden elinoloja ja turvata heidän ihmisarvonsa. 
Puhemies.
   – Komission jäsenellä Dimasilla on puheenvuoro.
Arvoisa komission jäsen, käytän tilaisuutta hyväkseni ja toivotan teidät tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin. Onnittelen teitä nimityksestänne ja toivotan teille menestystä työssänne. 
Dimas,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä aluksi ystävällisistä sanoistanne ja tervetulotoivotuksista. On todella suuri ilo ja kunnia olla tänä iltana Euroopan parlamentissa. Valitettavasti en saanut tilaisuutta tavata työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan jäseniä, mutta tapaan heidät huomenna iltapäivällä pidettävässä kokouksessa. Olen erityisen iloinen siitä, että minulla on tulevaisuudessa tilaisuus työskennellä tiiviisti Euroopan parlamentin ja sen valiokuntien kanssa.
Esittelijä Pérez Álvarezin mietintö oli täydellinen, ja kiitän häntä myös komission puolesta, sillä hän puhui erittäin hyvin näinkin vaikeasta teknisestä aiheesta kuin ehdotuksessa käsitellyt fysikaaliset tekijät ja varsinkin sähkömagneettiset kentät. Hänen mietintönsä oli poikkeuksellisen etevä. Asiaa vaikeuttaa se, että vaikka muutettu ehdotus toimitettiin neuvostolle jo vuonna 1994, ehdotuksen ensimmäinen osa, jossa käsiteltiin tärinää, hyväksyttiin vasta vuonna 2002 ja toinen osa, joka käsitteli melua, vasta vuonna 2003. Sähkömagneettisia kenttiä käsittelevä kolmas osa on nyt toisessa käsittelyssä.
Komissio kiinnittää edelleen erittäin suurta huomiota kaikkiin toimenpiteisiin, joiden tavoitteena on suojella työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta ja jotka vaikuttavat merkittävästi elämänlaatuun. Sosiaalisessa toimintaohjelmassa korostettiin tätä kysymystä, ja se vahvistettiin komission tiedonannossa yhteisön uudesta työterveys- ja työturvallisuusstrategiasta. Mielestäni sähkömagneettisia kenttiä koskeva lainsäädäntö auttaa ratkaisevasti parantamaan fysikaalisista tekijöistä aiheutuville riskeille altistuvien työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta. Uusimman tieteellisen tiedon mukaan liiallinen altistuminen sähkömagneettisille kentille saattaa aiheuttaa vakavia seurauksia työntekijöiden terveydelle, ja siksi siihen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Direktiivissä säädetään varotoimista työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi varsinkin indusoituneen sähkövirran vaikutuksilta kehossa sekä sähkömagneettisten kenttien aiheuttamilta sähköiskuilta, palovammoilta ja lämpöenergian absorboitumiselta. On huomattava, ettei vielä ollut mahdollista tutkia sähkömagneettisten kenttien syöpää aiheuttavia vaikutuksia, koska riittävät tieteelliset tiedot puuttuvat, eikä näyttöä sähkömagneettisten kenttien ja syövän välisestä syy-seuraussuhteesta ole saatu. Vastaavista syistä direktiivissä ei aseteta staattisille magneettikentille altistumista koskevia ehdottomia raja-arvoja. On kuitenkin huomattava, että käytännön sovelluksia koskevassa komission kertomuksessa komissio kiinnittää erityistä huomiota näihin kysymyksiin ja seuraa tiiviisti tieteellisen tiedon kehittymistä näillä kahdella alalla. Tarpeen vaatiessa se esittää myöhemmin tarvittavat ehdotukset.
Haluan kiittää parlamentin jäseniä heidän laadukkaista tarkistuksistaan, joista käy ilmi parlamentin tuntema huoli ja kiinnostus niitä riskejä ja tuloksia kohtaan, joita on tullut esiin työntekijöiden altistumisesta sähkömagneettisille kentille. On huomattava, että komissio on erittäin teknisen ja vaikean lainsäädäntöprosessin kautta halunnut voimakkaasti ja toisinaan itsepintaisesti säilyttää ehdotuksen korkeatasoisen suojan ja samalla kuitenkin varmistaa, että lopullinen kompromissiratkaisu on saavutettavissa. On huomattava, että kokonaisvaltaisen kompromissin saavuttamiseksi komissio hyväksyi neuvoston yhteisen kannan, vaikka suhtautuikin varauksellisesti terveydentilan seurantaa koskevien säännösten heikentämiseen. Olen erityisen mielissäni siitä, että yhdessä tarkistuksistanne, tarkistuksessa 3, korjataan tämä yhteisen kannan heikkous ja palautetaan terveydentilan seurannan ennaltaehkäisevä luonne. Komissio hyväksyy tarkistuksenne sellaisinaan, sillä ne parantavat ehdotuksen laatua ja selkeyttävät sen merkitystä.
Erityisesti tarkistus 1 selkeyttää altistumisen tason arviointiin tarkoitettua menettelyä puitedirektiivin 89/391/ETY säännösten mukaisesti. Tarkistus 2 parantaa ehdotuksen laatua siten, että työntekijöille toimitettavan tiedon sisältöä täydennetään edelleen. Tarkistus 3 vahvistaa terveydentilan seurantaa täysin yhdenmukaisesti komission yhteiseen kantaan esittämien varaumien kanssa. Tarkistuksessa 4 esitetään seuraamuksia koskeva yhdenmukaistettu säännös, kun taas tarkistuksessa 5 säädetään komission toimittamien kertomusten määräajoista, joissa on noudatettava muita terveyttä ja turvallisuutta koskevia direktiivejä.
Olette hyvin selvillä siitä, että komission kertomuksissa arvioidaan tutkimustuloksia, jotka koskevat sähkömagneettisille aalloille altistumisen pitkäaikaisia vaikutuksia ja staattisten sähkömagneettisten kenttien vaikutuksia. Samalla tarkastellaan kaikkia muita aloitteita uusimman tieteellisen tietämyksen valossa.
Saanen myös muistuttaa, että komission ehdotuksen käsittelyssä käytetty vaiheittainen lähestymistapa, jossa ensimmäiseksi tarkastellaan tärinää ja sen jälkeen melua ja sähkömagneettisia kenttiä, ei tarkoita sitä, etteikö lisätyö olisi tarpeen käsiteltäessä komission ehdotukseen sisältyvää viimeistä fysikaalista tekijää, jolla tarkoitan optista säteilyä. 
Andersson (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan sanoa komission jäsenelle, että odotan innokkaasti hänen tapaamistaan huomenna voidakseni vaihtaa kokemuksia ja näkemyksiä sosiaalisesta toimintaohjelmasta. Sen jälkeen osoitan sanani esittelijä Pérez Álvarezin. Jäsen Hughes ei näytä olevan paikalla tänään. Tämä johtuu siitä, että toisinaan Strasbourgiin on vaikeaa päästä puutteellisten lentoyhteyksien takia. Jäsen Hughesin matka tänne on keskeytynyt. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ja jäsen Hughesin puolesta haluan kiittää esittelijä Pérez Álvarezia rakantavasta yhteistyöstä. Tämän tuloksen saavuttaminen johtuu paljolti järkevästä yhteistyöstä Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien sekä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän välillä. Esittelijä Pérez Álvarez ja jäsen Hughes ovat olleet tämän yhteistyön johtohahmoja.
Meillä on kaksi tavoitetta. Ensinnäkin tälle alalle pitää laatia järkevä direktiivi, jolla taataan työntekijöiden terveys ja turvallisuus. Toiseksi yksimielisyyteen pitää päästä ennen toimikauden loppua, ettemme jatkuvasti lykkäisi asian käsittelyä. On jo todettu, että tämä direktiivi kuuluu terveyttä, turvallisuutta ja fysikaalisia tekijöitä koskevaan pakettiin. Olemme aikaisemmin käsitelleet onnistuneesti tärinää ja melua, ja käsittelemme nyt sähkömagneettisia kenttiä ja työntekijöiden altistumista niille.
Tämä vaikuttaa moniin ihmisiin työmarkkinoilla. Mainitsen esimerkkeinä terveydenhuollossa, suurissa ateriapalveluyrityksissä ja metalliteollisuudessa työskentelevät ihmiset. Kyseessä on tärkeä direktiivi, johon meidän on nyt otettava kantaa. Tällä hetkellä on käynnissä keskustelu pitkän aikavälin vaikutuksista ja vaikeudesta saada tieteellisiä tutkimustuloksia, joiden perusteella pitkän aikavälin vaikutuksia voitaisiin arvioida. Valiokunnan laatimissa tarkistuksissa, joista haluamme järjestää kuulemisen, korostamme mielestäni muutamia tärkeitä asioita.
Ensinnäkin keskustellaan työntekijöiden kuulemisesta ja heidän kanssaan tehtävästä yhteistyöstä. Toinen tärkeä aihe on tietenkin ennaltaehkäisy: toisin sanoen kun työntekijä altistuu liiaksi, hänellä tulisi automaattisesti olla oikeus lääkärintarkastukseen. Jos siinä käy ilmi, että työntekijä on altistunut liiaksi ja hänen terveytensä on vahingoittunut, riskit on arvioitava uudelleen. Mielestäni tämä on kenties tärkein ehdotus valiokunnan käsiteltäväksi jättämissä tarkistuksissa.
On myös tärkeää määrätä ankaria seuraamuksia niille työnantajille, jotka eivät noudata näitä suosituksia. Mainitsen myös viimeisen tarkistuksen, jonka mukaan komission on annettava vastauksensa määräaikaan mennessä. Jos saadaan uusia tutkimustuloksia, on tehtävä aloite parlamentin uudesta kuulemisesta.
Lopuksi haluan esittää suuret kiitokset. Tämä on ollut esimerkki rakentavasta yhteistyöstä, ja toivon, että siitä saadaan hyviä tuloksia. Olen vakuuttunut, että näin käy. 

Crowley (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän kollegoideni tavoin esittelijää valtavasta työstä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön eteen.
Mietintö ja menettely, jonka avulla olemme saamassa mietinnön läpi parlamentissa, on paras esimerkki toimielinten välillä tehtävästä yhteistyöstä. Irlannin puheenjohtajakaudella noudattamamme aikataulun ja varsinkin kesäkuussa järjestettävien vaalien vuoksi kompromissin ja yhteisymmärryksen saavuttaminen oli välttämätöntä. Ne eivät ehkä miellytä kaikkia eivätkä kata kaikkia yksittäisiä seikkoja, joita parlamentin jäsenet olisivat toivoneet, mutta niiden avulla saadaan voimaan lainsäädäntö, jolla varmistetaan työntekijöiden suojelu näiltä uusilta vaaroilta, joille he altistuvat.
Tarkastellessamme tekniikan käytön kehittymistä ja erityisesti niitä vaaroja, joita tämä tekniikka voi aiheuttaa, on oleellista, että parlamentin ja koko Euroopan unionin katsotaan pystyvän reagoimaan nopeasti uusiin innovaatioihin sekä uusiin riskeihin.
Käsittelemme nyt kompromissipakettia. Viime viikkoina työllisyys- ja sosiaalivaliokunta jätti käsiteltäväksi viisi tarkistusta, jotka pysyvien edustajien komitea Coreper ja neuvosto hyväksyivät kokonaisuudessaan puheenjohtajavaltio Irlannin johdolla. Näin voimme vahvistaa lainsäädäntöä työntekijöiden oikeuksien alalla, mikä jatkaa parlamentin ylvästä ja vahvaa perinnettä, jonka mukaan työntekijöiden suojelu on varmistettava työterveys- ja työturvallisuuslainsäädännöllä.
Toivotan komission jäsenen Dimasin tervetulleeksi uuteen tehtäväänsä. Tiedän, että on hyvin vaikeaa astua virkaan näin lyhyessä määräajassa. Toivon hänelle menestystä tehtävässään ja lupaan, että minä ja ryhmäni teemme hänen kanssaan yhteistyötä tulevina kuukausina. Työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden on oltava etusijalla koko lainsäädännössämme. On tietenkin tärkeää, että yritämme saada voimaan kilpailua ja kilpailukykyä koskevia säädöksiä taataksemme työntekijöille työpaikkoja, mutta hyvien työpaikkojen lisäksi työntekijät tarvitsevat myös kunnollisen palkan ja suojelun. Vasta kun täytämme kaikki nämä vaatimukset, voimme todella sanoa toimineemme asianmukaisesti kaikkien Euroopan unionin kansalaisten puolesta. Suosittelen tätä mietintöä parlamentille. Pyydän kaikkia parlamentin jäseniä tukemaan ja puoltamaan sitä, jotta voimme edistyä tänä yhteistyön täyteisenä aikana. 
Thorning-Schmidt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme kovasti odottaneet saavamme huomenna esittää kysymyksiä valiokunnassa. Tietenkin on myös hyvin ilahduttavaa voida näin monen vuoden jälkeen antaa viimeinen silaus tälle direktiiville. Siitä ei ole epäilystäkään. Direktiiviä on valmisteltu uskomattoman pitkään, ja suosittelen sitä mielihyvin huomenna parlamentille. On myös hyvä, että muista fysikaalisia tekijöitä koskevista direktiiveistä poiketen tämä direktiivi ei ole täynnä siirtymäkausia, mahdollisia vapautuksia ja lukuisia erivapauksia. Tästä voimme mielestäni ottaa opiksi valmistellessamme tulevaisuudessa tämän alan direktiivejä.
Tämän jälkeen joudun kuitenkin toteamaan olevani hyvin pettynyt siihen, ettei direktiivissä mainita lainkaan sähkömagneettisten kenttien pitkäaikaisia vaikutuksia. Olen tietoinen siitä, että niille altistumisen ja syövän kehittymisen välisen yhteyden osoittaminen on vaikeaa. Mielestäni lainsäädännössämme on kuitenkin otettava huomioon monet nykyiset esimerkit siitä, kuinka ihmiset, jotka käyttivät 1970- ja 1980-luvuilla työssään tutkaa, näyttävät yleisesti sairastuvan syöpään. Olen pettynyt siihen, että tätä ei mainita direktiivissä lainkaan.
Mielestäni jossakin vaiheessa on otettava huomioon, että tällä alalla on käytössä myös ennalta varautumisen periaate. Jos havaitsemme säännönmukaisuutta niissä tapauksissa, joissa ihmiset 20 tai 30 vuoden jälkeen sairastuvat syöpään, meidän olisi tehtävä asialle jotain. Arvoisa komission jäsen, haluankin kysyä teiltä suoraan, kuulinko oikein, ja tulkitsetteko todellakin direktiivin 11 artiklaa siten, että komissio ryhtyy laatimaan uutta ehdotusta heti, kun saadaan tietoa sähkömagneettisten kenttien pitkäaikaisvaikutuksista. Olisin erittäin iloinen, jos komissio vahvistaisi tämän tiedon. Mielestäni on erittäin tärkeää, että seuraavalla parlamentilla on käytännön lähtökohdat, joiden mukaan edetä. 
Dimas,
   . – Arvoisa puhemies, haluan vain todeta toistaneeni viimeisessä kohdassa, että pitkäaikaisia vaikutuksia koskevat tutkimustulokset arvioidaan ja että uusia aloitteita tarkastellaan luonnollisesti tieteellisen tiedon perusteella. 
Puhemies.
   – Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Myös minä haluan tässä yhteydessä onnitella teitä nimityksestänne ja toivottaa teidät tervetulleeksi parlamenttiin.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Kratsa-Tsagaropouloun laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0161/2004) neuvoston 6. helmikuuta 2004 antamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön toimintaohjelman perustamisesta naisten ja miesten tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toiminnan edistämiseksi. 
Lulling (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme varmastikin kaikki tyytyväisiä siihen, että neuvosto on yhdessä parlamentin kanssa tunnustanut, että naisten ja miesten tasa-arvon edistäminen edellyttää käytännössä useita toimenpiteitä, jäsennettyä ohjelmaa, kansalaisyhteiskunnan osallistumista ja ennen kaikkea naisjärjestöjen ottamista mukaan toimiin ja tällaisille järjestöille annettavaa rahoitustukea.
Olin mukana perustamassa Naisten eurooppalaista eturyhmää (European Women's Lobby), jonka ensisijaisena tehtävänä on edistää naisten ja miesten tasa-arvoa. Ajettuani asiaa jo useiden vuosien ajan olenkin tyytyväinen voidessani todeta, että eturyhmän ulkopuolella on muitakin naisten ja miesten tasa-arvon alalla toimivia eurooppalaisia naisjärjestöjä, jotka ansaitsevat yhtä lailla tukea.
Esittelijä Kratsalla, jonka sijaisena toimin tänään, oli vaikea tehtävä niin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa kuin tässä ensimmäisessä käsittelyssäkin saada ihmiset vakuuttuneiksi siitä, että eturyhmän ulkopuolisia eurooppalaisia naisjärjestöjä ei pitäisi syrjiä. Neuvoston kanssa on joka tapauksessa päästy lopultakin sopimukseen siitä, että Euroopassa toimiville eri naisjärjestöille on taattava yhdenvertainen kohtelu. Naisten eurooppalaisella eturyhmällä ei ole määräävää asemaa naisten kansalaisjärjestöjen edustajana tai näiden toimien koordinoijana.
Siksi on täysin oikein ja asianmukaista, että myös muut järjestöt saavat vuosittain toiminta-avustusta yhteisön toimintaohjelmasta, joka alkaa 1. tammikuuta 2004 ja päättyy 31. joulukuuta 2005. Tähän yhteisön toimintaohjelmaan voivat osallistua paitsi 25 jäsenvaltiota myös Efta-valtiot sekä Romania, Bulgaria ja Turkki, jotka odottavat pääsyä EU:n jäseneksi.
Arvoisa puhemies, tämän perusteella olen erityisen pettynyt kyseisen ohjelman toteuttamiseen varattuun rahoitukseen – 2,2 miljoonaa euroa kahden vuoden aikana – etenkin, kun otetaan huomioon, että rahoitusehdoissa on eräs rajoitus, jonka mukaan "budjettivallan käyttäjä hyväksyy vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa".
Jotta vältetään lisäviivästykset tämän päätöksen tekemisessä – päätös olisi pitänyt tehdä jo ennen 1. tammikuuta 2004, jolloin se tuli voimaan – haluaisin pyytää teitä jäsen Kratsan puolesta antamaan hyväksyntänne hänen kannalleen ja hyväksymään tarkistuksitta tämän hänen neuvostossa niin taitavasti neuvottelemansa tekstin.
Haluan vielä muistuttaa tarkasteltavien tekstien tärkeimmistä näkökohdista: Naisten eurooppalainen eturyhmä on siirretty ensimmäisestä osasta asiakirjan liitteeseen; muiden Euroopassa toimivien järjestöjen yhteisrahoitus määritetään samalle tasolle kuin Naisten eurooppalaisen eturyhmän yhteisrahoitus; Naisten eurooppalaiseen eturyhmään kuulumattomien naisjärjestöjen rahoitusta koskevasta vähennysperiaatteesta poiketaan ja naisjärjestöjen pysyvän työohjelman toteuttamista varten myönnetään vuotuinen toiminta-avustus. Tämä on hyvä asia, ja olen tyytyväinen tähän sopimukseen. Luotan siihen, että parlamentin jäsenet toimivat jäsen Kratsan toiveen mukaisesti ja antavat hyväksyntänsä tälle tekstille, jonka hän on neuvotellut neuvostossa, sillä kaikki voivat sen hyväksyä. 
Dimas,
   . – Arvoisa puhemies, olen ilahtunut nähdessäni, miten sekä neuvosto että Euroopan parlamentti ovat edistyneet tarkasteltavan ehdotuksen käsittelyssä ja että olemme nyt päässeet esityksen hyväksymisen viimeiseen vaiheeseen.
Ehdotuksen tarkoituksena on luoda oikeusperusta jatkuvan rahoitustuen myöntämiseksi Euroopan unionissa naisten ja miesten tasa-arvon alalla toimiville järjestöille. Sen tarkoituksena on lisätä oikeudellista selvyyttä ja avoimuutta avustusten myöntämisessä uuden varainhoitoasetuksen mukaisesti. Tarkasteltava ehdotus on osa seitsemän päätöksen pakettia, ja nämä päätökset muodostavat vuodesta 2004 alkaen erityiset oikeusperustat avustuksille, jotka rahoitetaan tällä hetkellä hallinnollisista toimintamäärärahoista.
Haluaisin onnitella jäsen Kratsaa hänen mietinnöstään ja jäsen Lullingia mietinnön esittelystä sekä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokuntaa sen työstä ja ehdotuksista, joista valtaosa on sisällytetty komission muutettuun ehdotukseen.
Kannatamme neuvoston ehdottamaa yhteistä kantaa, sillä se vastaa komission päätavoitteita ja siihen on sisällytetty valtaosa tarkistuksistanne. On erittäin myönteistä, että toimielimet ovat tehneet tiivistä yhteistyötä ja päässeet sopimukseen ohjelman kestoa ja rahoituksen määrää koskevista peruskysymyksistä kolmen toimielimen välisessä kokouksessa marraskuussa 2003.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että kyseessä olevilla järjestöillä on keskeinen asema naisten ja miesten tasa-arvoon liittyvien yhteisön politiikkojen edistämisessä. On tärkeää turvata kyseessä oleville järjestöille myönnettävän yhteisön tuen jatkuminen ja torjua sen esteet. Päätöksen tekemisessä ilmenneiden viivästysten takia siirtymälausekkeita koskevat tarkistukset on sisällytettävä lopulliseen päätökseen, kuten viime marraskuussa järjestetyssä neuvottelukokouksessa sovittiin. 
Dybkjær (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, totean, että toisin kuin kaikki muut haluan käyttää puheenvuoron tässä toisessa käsittelyssä. Teen sen yksinkertaisesti siksi, että haluan hyödyntää tätä tilaisuutta ja kehua Naisten eurooppalaisen eturyhmän tekemää työtä. Tärkeitä ovat tietenkin myös eurooppalaisten poliittisten puolueiden toteuttamat toimet naisten aseman edistämiseksi päätöksentekoprosesseissa ja kaikilla muilla mahdollisilla aloilla. Uskon kuitenkin, että voimme perustellusti sanoa, että ilman Naisten eurooppalaisen eturyhmän alalla toteuttamia toimia meidän olisi paljon vaikeampi saada läpi useita sukupuolten tasa-arvoa koskevia aloitteita.
Katson erityisesti, että on täysin perusteltua korostaa Naisten eurooppalaisen eturyhmän tarpeellisuutta nyt, kun unioni laajentuu uusiin jäsenvaltioihin, joissa on epäilemättä erilaiset perinteet sukupuolten tasa-arvon alalla kuin nykyisissä jäsenvaltioissa. On tärkeää, että Naisten eurooppalainen eturyhmä toimii aktiivisesti yhdessä yksittäisten valtioiden jäsenjärjestöjen kanssa, jotta voimme jatkaa toimiamme naisten aseman edistämiseksi, vaikka uusien ja vanhojen EU:n jäsenvaltioiden välillä onkin kulttuurieroja. 
Puhemies. –
   En usko, että komission jäsen haluaa vastata.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Pretsin laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0155/2004) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla. 
Dimas,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on taistellut naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun puolesta jo lähes viidenkymmenen vuoden ajan, ja se on saanut aikaan merkittävää edistystä työllisyyden alalla, jossa on otettu käyttöön samapalkkaisuutta ja samoja työoloja koskeva lainsäädäntö.
Lainsäädännöllä ei tietenkään voida ratkaista kaikkia ongelmia, vaan miesten ja naisten palkkaerojen poistamiseksi on tehtävä vielä paljon töitä. Komissio ilmoitti sosiaalipoliittisessa ohjelmassaan vuonna 2000, että se aikoo tutkia syrjintää muualla kuin työmarkkinoilla. Nizzan Eurooppa-neuvosto kannatti tätä ajatusta, ja se kehotti komissiota vahvistamaan sukupuolten tasa-arvoon liittyviä oikeuksia ja antamaan ehdotuksen direktiiviksi perustamissopimuksen 13 artiklan nojalla.
Ennen yksityiskohtaisen ehdotuksen laatimista miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän neuvoa-antavan komitean kanssa järjestettiin laaja kuuleminen, jossa olivat edustettuina kaikki jäsenvaltiot ja työmarkkinaosapuolet yhdessä vakuutusalan ja muiden alojen, Euroopan parlamentin ja kansalaisyhteiskunnan kanssa.
Teillä on nyt edessänne kyseinen ehdotus. Aiemmin annetun, etniseen alkuperään perustuvaa syrjintää koskevan direktiivin esimerkin mukaisesti nyt tarkasteltavan direktiivin painopiste on tavaroiden ja palvelujen saatavuudessa niillä aloilla, joilla esiintyy todistetusti miesten ja naisten epätasa-arvoista kohtelua ja joilla lainsäädännöllä tiedetään voitavan muuttaa tilannetta. Siksi tarkasteltavaa direktiiviä sovelletaan lähinnä rahoituspalveluihin, joissa naisilta vaaditaan usein lainan takaaja toisin kuin miehiltä. Direktiiviä sovelletaan myös asuntojen saatavuuteen, sillä valtaosa yksinhuoltajista on naisia, ja he kohtaavat miehiä useammin vaikeuksia vuokramarkkinoilla, ja tietenkin vakuutusalaan, lähinnä auto-, henki- ja eläkevakuutuksiin kuten myös sairausvakuutuksiin.
Ehdotus sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltämiseksi tavaroiden ja palvelujen saatavuuden alalla on moniselitteinen neuvoston, parlamentin ja yli päätään koko yhteiskunnan näkökulmasta. Se on moniselitteinen, koska siinä kyseenalaistetaan naisten ja miesten kohtelua koskevat vakiintuneet käytännöt ja väitetään, että vakuutusmaksujen laskennassa on otettava huomioon muita, sukupuolitekijää tärkeämpiä tekijöitä, ja koska siinä väitetään, että useimpien vakuutusyhtiöiden tällä hetkellä soveltama lähestymistapa on periaatteeltaan epäoikeudenmukainen.
Tämä on kuitenkin tärkeä askel yhdenvertaisen kohtelun periaatteen edistämiseksi ja sillä muutetaan sekä miesten että naisten elämää kaikkialla Euroopan unionissa. 
Prets (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä siitä, mitä juuri totesitte. Saitte meidät luottamaan vakaasti siihen, että pystymme torjumaan vakuutusalalla ilmenevän eriarvoisen kohtelun.
Valmistelevat toimet ovat olleet hyvin vaativia, ja ne ovat kestäneet hyvin pitkään, mutta ne ovat lopultakin johtaneet siihen, että voimme äänestää mietinnöstä. Direktiiviehdotuksesta ilmoitettiin jo kesäkuussa 2000, jolloin komissio julkaisi sosiaalipoliittisen ohjelmansa, ja Nizzassa joulukuussa 2000 Eurooppa-neuvostossa kokoontuneet valtioiden ja hallitusten päämiehet kehottivat antamaan ehdotuksen direktiiviksi. Neljä vuotta myöhemmin samat herrat ovat edelleen mukana, ja nyt kun tällainen direktiiviehdotus on käsiteltävänä, he vastustavat sitä. Kesti kolme vuotta ennen kuin ehdotus esitettiin viime vuoden syyskuussa, ja komissio ryöpytti ankarasti myös kyseistä ehdotusta. Esittelijänä järjestin aiheesta julkisen kuulemisen vuoden 2003 syyskuussa saadakseni tavoitteellemme laajan julkisen tuen.
Tämä kuuleminen oli hyvin mielenkiintoinen, ja se johti jännittäviin tuloksiin. Sen johdosta muun muassa kyseenalaistettiin usein käytetyt tilastotiedot, joiden perusteella naisilta voidaan periä korkeampia vakuutusmaksuja. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä miesten että naisten elinajanodote on lyhyin Manchesterissa, kun taas miesten elinajanodote on pisin West Dorsetissa ja naisten West Somersetissa. Samaten entisen Itä-Saksan miehet elävät länsisaksalaisia miehiä pitempään. Myös Itävallassa elinajanodote eroaa idässä ja lännessä. Tämä viittaa siihen, että sukupuoli ei varmastikaan ole ainoa huomioon otettava tekijä. Mielestäni emme voi omaksua tämän tasa-arvodirektiivin osalta sellaista lähestymistapaa, joka perustuu yksinomaan taloudellisiin tekijöihin, vaan kyse on puhtaasti poliittisesta päätöksestä. Meidän on osoitettava poliittinen tahtomme ja ilmoitettava, olemmeko tasa-arvon puolesta vai sitä vastaan.
Meistä oli myös hyvin valitettavaa, että komission lopullisessa direktiiviehdotuksessa ei otettu huomioon koulutusta, päätöksentekoprosesseja ja tiedostusvälineiden ja mainonnan sisältöä. Tämän takia yhdyn kollegani Swiebelin näkemykseen siitä, että vaikkei vaiheittainen lähestymistapa varmastikaan ole paras ratkaisu, se voi hyvinkin olla ensimmäinen toteuttamiskelpoinen ratkaisu. Tämä direktiivi on hyvin ponneton verrattuna voimassa olevaan, rodusta riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatetta koskevaan direktiiviin, jonka vaatimukset menevät paljon pidemmälle. Siksi haluan kiittää komission jäsentä Diamantopouloua siitä, että hän on ottanut tämän tärkeän askeleen, ja rohkaista samalla komissiota – teidän välityksellänne arvoisa komission jäsen Dimas – hyväksymään viipymättä lisäehdotukset kattavista toimenpiteistä sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumiseksi ja käytännön tasa-arvon turvaamiseksi muilla kuin työhön liittyvillä aloilla.
Direktiivi perustuu yksiselitteisesti 13 artiklaan, joka lisättiin perustamissopimukseen Amsterdamin sopimuksella vuonna 1997, enkä ole samaa mieltä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan muutamien jäsenten kanssa siitä, että direktiivin oikeusperustana pitäisi olla 95 artikla. Mielestäni siinä tapauksessa se olisi sallinut tarjonnan sisämarkkinoilla yksistään taloudellisin ehdoin, enkä ole varma, olisiko neuvosto tuolloin antanut parlamentin osallistua päätökseen.
Olennaista on – tämä on todellakin mietinnön keskeinen ajatus – vakuutusmatemaattinen tekijä, jota vakuutusala käyttää perustelunaan ja joka on pitkälti erimielisyyksiemme lähtökohta. Sukupuolta ei saa käyttää vakuutusmatemaattisena tekijänä maksuja ja etuuksia määritettäessä. Sukupuolen käyttäminen objektiivisena tekijänä on syrjivää, sillä sukupuolta ei voi valita vapaasti, vaan naiset ja miehet syntyvät siksi, mitä he ovat. Olen oppinut lukuisista keskusteluista sen, että vakuutusalalla toimivat naiset, eivätkä ainoastaan vakuutusyhtiöt, kannattavat sitä näkemystä, että naisten olisi yksin vastattava raskauden kustannuksista sillä perusteella, että he myös käyttävät terveyspalveluja. Koska kaikki naiset maksavat saman määrän, lapsen saaneiden ja lapsettomien naisten kesken sovelletaan solidaarisuuden periaatetta, mutta entä miehet, jotka eivät suinkaan ole osattomia lapsen syntymään? Tällä hetkellä perhepolitiikka on iso asia; perheille vaaditaan tukea ja meille kerrotaan, että lapsia on synnyttävä lisää, talousministerit julistavat suureen ääneen parannuksia perhepolitiikkaan, samalla kun he vastustavat yhtä äänekkäästi tätä direktiiviä. Tämä osoittaa, että perhepolitiikka, aivan kuten naispolitiikkakin, on miespolitiikoillemme hyvin usein vain eräs keino päästä pälkähästä. Hienot sanat jäävät leijumaan ilmaan, eikä yksikään heidän lupaamistaan asioista toteudu käytännössä. 
Haluaisin selventää, että vakuutusmaksujen määrittäminen riskin perusteella on jatkossakin mahdollista, mutta sukupuolta ei saa sisällyttää maksujen määrittämisessä huomioon otettaviin tekijöihin. Sukupuolen tai rodun – jotka ovat molemmat ihmisten vaikutusvallan ulkopuolella – käyttäminen vakuutusmaksujen laskentatekijänä on syrjintää. 
Swiebel (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, kuten esittelijä jo totesi, tällä direktiivillä lopetetaan eräs sukupuoleen perustuva itsepintainen syrjinnän muoto, jota kutsutaan tilastolliseksi syrjinnäksi. Tilastollisessa syrjinnässä tiettynä ajankohtana määritetyistä ryhmien, eli tässä tapauksessa miesten ja naisten, välisistä keskimääräisistä eroista tehdään absoluuttisia arvoja, joita käytetään pysyvästi yksilöiden arviointiperusteina.
Muutamien maiden yksityiset vakuutusyhtiöt harjoittavat valitettavasti edelleen hyvin usein tällaista tilastollista syrjintää. Vakuutuksissa kyse on kuitenkin olennaisesti riskinjaosta. Ihmisten arvioiminen sellaisen ominaisuuden perusteella, johon he eivät voi vaikuttaa, on katsottava syrjinnäksi. Vakuutusalalla omaksuttu ilmeinen käytäntö, jossa painotetaan miesten ja naisten välistä eroa, perustuu logiikkaan, joka on jäännös muinaisilta ajoilta – helpoimman vaihtoehdon valintaan. Meidän on torjuttava se periaatekysymyksenä. Vastustajat taistelevat sitä vastaan viimeiseen saakka. Siksi olen tyytyväinen, että niin selvä valtaosa naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan jäsenistä hyväksyi Pretsin mietinnön, ja toivon, että täysistunto tekee samoin.
Odotamme kuitenkin jo seuraavaa askelta, jolla lopetetaan niin kutsuttu tasa-arvohierarkia. Syrjinnän torjuntaa koskeva EU:n lainsäädäntö on tilkkutäkki, joka itsessään syrjii erilaisia syrjintäperusteita. Sen takia eri ryhmille annetaan eritasoinen suoja syrjintää vastaan. Miksi EU:n lainsäädännössä kielletään rotusyrjintä koulutuksen ja sosiaalipalvelujen alalla muttei sukupuoleen perustuvaa syrjintää? Miksei tällä alalla – sen enempää kuin sosiaaliturvan alallakaan – ole säädetty ikään, vammaisuuteen tai sosiaaliseen suuntautuneisuuteen perustuvasta syrjinnästä?
Odotamme innokkaina komission lupaamaa vihreää kirjaa syrjintää torjuvan lainsäädännön tulevaisuudesta ja myöhemmin annettavaa uutta korvaavaa lainsäädäntöä. Tasa-arvohierarkiaa ei loppujen lopuksi voida hyväksyä Euroopan unionissa, joka julistaa haluavansa olla arvoyhteisö. 
Niebler (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ensimmäiseksi kiitän lämpimästi esittelijäämme jäsen Pretsia. Uskon, että yhdymme kaikki siihen perusajatukseen, että meidän on tuettava kaikin tavoin sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumista.
Meidän ei kuitenkaan pitäisi antaa tämän tavoitteen herpaannuttaa huomiotamme niistä ongelmista, joita tämä direktiivi tuo mukanaan. Kyse on olennaisilta osin vakuutusalasta. Komissio on omaksunut monen parlamentin jäsenen tavoin sen näkemyksen, ettei sukupuolta enää pitäisi ottaa huomioon vakuutusmaksujen laskennassa sillä perusteella, että se on itsessään syrjivää.
Valtaosa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan jäsenistä on eri mieltä tästä lähestymistavasta. Vakuutusyhtiöiden tehtävänä on riskien arvioiminen, ja jos riskitasoissa on eroja, nämä olisi voitava ottaa huomioon. Esimerkiksi yksityisten vanhuuseläkevakuutusten antajat ottavat laskuissaan huomioon sen, että naisten elinajanodote on pidempi kuin miesten. Mielestäni tämä ei ole itsessään syrjivää, vaan se on eräs tekijä, joka voidaan ottaa huomioon maksuja määritettäessä. Eräs toinen esimerkki koskee autovakuutusalaa. Tilastojen mukaan naiset aiheuttavat miehiä harvemmin onnettomuuksia, ja siksi vakuutusyhtiöt perivät naisilta alhaisempia maksuja. Mielestäni tämä ei ole syrjivää, vaan tämä on yksinkertaisesti matematiikkaa, jonka soveltamista ei voida yksinkertaisesti kumota lainsäädännöllä.
Soveltaisin kuitenkin yhtä poikkeusta, ja se koskee äitiyttä ja raskautta, sillä mielestäni kustannusten pitäisi jakautua tasaisesti miesten ja naisten kesken. On luonnollista, että tällä alalla molemmat sukupuolet jakavat vastuun, ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on siksi päättänyt, että heitä on kohdeltava yhdenvertaisesti tässä kysymyksessä.
Vastustan direktiiviä siksi, että sillä puolustetaan syvällistä puuttumista ihmisten yksityisasioihin. Vastustan sukupuolesta riippumattoman hinnoittelun käyttöönottoa, ja toivon, että valtaosa jäsenistä kannattaa ryhmämme esittämiä tarkistuksia huomisessa täysistunnossa. 
Zrihen (PSE ),
    Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kertoa kannattavani jäsen Pretsin mietintöä, jolla on suuri merkitys naisille. Syrjinnän kieltäminen on todellakin yksi EU:n ja sen jäsenvaltioiden yleisistä periaatteista. Emme ole vaatimassa rahaa, kuten monet näyttävät epäilevän, vaan haluamme, että eurooppalaisia arvoja ja perussopimuksia kunnioitetaan. Toisin kuin tietyt henkilöt ovat toistuvasti väittäneet, emme myöskään pyydä erioikeuksia.
Parlamentin lausuntoa ei pidä laatia puolueen poliittisia tai puoluesidonnaisia oppeja mukaillen, vaan sen on oltava poliittinen toimi, jolla pyritään edistämään sukupuolten välisen tasa-arvon toteutumista. Toivoimme pitkään kattavampaa direktiiviä, jota sovellettaisiin useisiin eri aloihin, joilla olisi edistettävä sukupuolten välistä tasa-arvoa. Tarkasteltavana oleva direktiivi on jokseenkin rajallinen, mutta se on hyvin tärkeä ihmisten tasa-arvolle ja siksi se on sinällään edistysaskel. Odotamme direktiivin lisäävän sukupuolten välistä solidaarisuutta ja tasa-arvoisuutta.
Haluaisin korostaa, että meidän on vastustettava kaikenlaista syrjintää, joka perustuu tekijöihin, joihin ihmiset eivät pysty vaikuttamaan, kuten sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään ja ikään. Direktiiviehdotuksella ei säännellä vakuutusmaksujen laskentaa riskin mukaan, vaan se koskee yksinomaan sukupuolen käyttämistä laskentatekijänä vakuutusmaksuissa. Naisena en usko, että sukupuoleni on riski. Muut elämäntapoihin liittyvät sukupuolesta riippumattomat tekijät voidaan ottaa huomioon tiettyjen vakuutuslajien laskennassa. Haluaisin myös korostaa, että oikeus sukupuolten väliseen tasa-arvoon on yksilön oikeus, joka kuuluu sekä naisille että miehille yksilöinä eikä ryhmään kuulumisen perusteella.
Eräät tahot ovat esittäneet väitteitä, joiden tarkoituksena on saada naispuoliset kansalaisemme varuilleen. Ennen kuin esitän lyhyen yhteenvedon direktiivin mahdollisista vaikutuksista, minun on tähdennettävä, että tiettyjen vakuutusalojen mahdolliset – eivät todennäköiset – hinnanalennukset tai -korotukset koskevat ainoastaan uusia sopimuksia eivätkä nykyisiä, kuten muutamat tahot haluavat antaa ymmärtää. Lisäksi on todettava, ettei direktiivi kosketa ainoastaan naisia vaan myös miehiä. Siksi sillä on vaikutusta miesten vakuutusmaksujen laskentaan ja muihin direktiivin soveltamisalaan kuuluviin aloihin, nimittäin tavaroiden ja palvelujen saatavuuteen ja tarjontaan. Yhdenvertainen kohtelu tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla on ensisijaisen tärkeää. Syrjivät käytännöt ovat edelleen yleisiä myös nykyajan sivistyneissä yhteiskunnissamme. Näemme usein ilmoituksia, joissa asunto annetaan vuokralle vain miehelle tai naiselle; samaten on edelleen paikkoja tai palveluja, jotka ovat vain toisen sukupuolen saatavana.
Keskustelimme aiemmin sukupuolten tasa-arvosta kehitysyhteistyössä. Kyseinen mietintö, jonka tarkoituksena on lujittaa naisten asemaa ja torjua miesten ja naisten eriarvoista kohtelua kolmansissa maissa, tarjoaa esimerkin, jota meidän on tässä kysymyksessä noudatettava omassa lähiympäristössämme.
Eräiden tarkistusten tarkoituksena on poistaa direktiivin koko sisältö. Toivon, ettei äänestyksessä käy näin vaan että hyväksymme mietinnön. Toivon myös, että EU ja jäsenvaltiot ottavat direktiivin käyttöön ja panevat sen täytäntöön. EU:n oikeudessa säädetään naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta – ja asiaa koskeva direktiivi on jo hyväksytty – mutta tämä periaate on aina osoittautunut vaikeaksi toteuttaa käytännössä. Hyvä tahto on erinomainen asia, mutta miesten ja naisten välillä on edelleen eroja työmarkkinoilla. Nyt on kuitenkin arvosteltu, että tällainen epätasa-arvo heikentää Euroopan kilpailukykyä ja hidastaa Lissabonin tavoitteiden saavuttamista, kuten todetaan komission viimeisimmässä kertomuksessa sukupuolten välisestä tasa-arvosta.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, toivon, että tulevalla lainsäädäntökaudella komissio esittää direktiivin, jolla täytetään aukot sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltämisessä vielä sääntelemättömillä aloilla. Toivon etenkin, että huomenna parlamentti lähettää voimakkaan ja selvän viestin, jolla lujitetaan sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltämistä ja tasa-arvoa. 
Attwooll (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella jäsen Pretsia hänen mietinnöstään ja kiittää häntä yhteistyöstä työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon laadintavaiheessa.
Ymmärrän, miksi vakuutusala on huolissaan. Ehdotus tuo mukanaan merkittäviä muutoksia alan käytäntöihin, ja tällä hetkellä alalla on epävarmuutta siitä, miten nämä muutokset pitäisi toteuttaa. Se, etteivät vakuutusyhtiöt pidä epävarmuudesta, on ymmärrettävää. En voi kuitenkaan ymmärtää vakuutusyhtiöiden väitettä siitä, että sukupuolen käyttö maksujen ja etuuksien laskentatekijänä ei ole syrjivää, koska se perustuu objektiivisiin tekijöihin. Vaikka olisikin totta, että nuoret miehet aiheuttavat keskimäärin enemmän auto-onnettomuuksia kuin nuoret naiset tai että naiset elävät keskimääräisesti miehiä pitempään, tämä ei päde kaikkiin yksilöihin, ja siksi näitä yksilöitä syrjitään.
Niin yksilöiden kuin ryhmienkin välisten objektiivisten erojen olemassaolo ei kuitenkaan ole itsessään riittävä peruste näiden erilaiselle kohtelulle. Se edellyttää järkeviä poliittisia perusteita. Minun on sanottava, etten usko, että 2000-luvulla voitaisiin määrittää tällainen peruste puhuttaessa yleisesti saatavilla olevien tavaroiden ja palvelujen tarjonnasta miehille ja naisille sen enempää kuin muillekaan yhteiskuntaryhmille. Saattaa olla, että puhun aiheesta tunteenomaisesti, mutta se johtuu siitä, että omassa elämässäni olen usein saanut kokea juuri sentyyppistä syrjintää, jota nyt tarkasteltavalla direktiivillä on tarkoitus torjua. En halua, että tulevat sukupolvet saavat samat arvet.
Pyydän vakuutusyhtiöitä pohtimaan, mitä mahdollisuuksia muutokset voisivat niille tuoda. En hankkisi vapaaehtoisesti elinkorkovakuutusta, sillä en usko, että se on taloudellisesti paras tapa hoitaa asioita. En ehkä ole ainoa nainen, joka ajattelee tällä tavoin. 
Lulling (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, taistelin naisten ja miesten välisen tasa-arvon puolesta ja sukupuoleen perustuvaa syrjintää vastaan jo 1960-luvulla. Olen ollut mukana kansallisissa ja eurooppalaisissa naisjärjestöissä edistämässä naisten ja miesten yhdenvertaista kohtelua ja yhdenvertaisia mahdollisuuksia vuodesta 1963 alkaen, ja valtaosan ajasta puheenjohtajana. Siksi minua ei voi syyttää siitä, ettenkö olisi omalta osaltani edistänyt miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanoa kaikki alat kattavilla direktiiveillä.
Siksi katson, että meillä on myös moraalinen ja oikeudellinen velvollisuus tukea tätä direktiiviehdotusta, jolla varmistetaan naisten ja miesten yhdenvertainen kohtelu tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla. Politiikassa ketään ei kuitenkaan pakoteta tekemään mitään mahdotonta tai järjetöntä.
Komissio ehdotuksessa ei valitettavasti oteta huomioon sitä seikkaa, että vakuutusalalla sovelletaan erästä toista direktiiviä, jossa vaaditaan, että vakuutuksenantajien on määritettävä vakuutusmaksut riittävän varovaisesti siten, että kaikki tulevat sitoumukset otetaan huomioon. On totta, että tiettyjen riskien arvioimisessa sukupuoli on objektiivinen peruste, jonka vakuutusyhtiöiden on otettava huomioon määrittäessään vastuutaan.
Siksi emme voi kieltää vakuutusyhtiöitä käyttämästä sukupuolta varovaisuussyistä vakuutusmatemaattisena tekijänä riskin arvioinnissa, vaikkei vakuutusmaksu lopulta vaihtelisikaan sukupuolen mukaan. Koska kaikki vakuutuksenottajat sukupuolesta riippumatta ovat kiinnostuneita ensisijaisesti vakuutuksen taloudellisesta kannattavuudesta, olemme esittäneet tarkistuksia, joissa otetaan huomioon tämä huolenaihe.
Komission tavoin myös me haluamme asettaa periaatteen, jonka mukaan sukupuolen käyttäminen määräävänä ja syrjivänä tekijänä vakuutusmaksujen laskennassa on kiellettävä direktiivin hyväksymisen jälkeen tehtävissä uusissa sopimuksissa. Emme hyväksy sitä, että lainsäädäntöä sovelletaan takautuvasti vanhoihin sopimuksiin. Voimme kuitenkin sallia sen, että sukupuoli otetaan huomioon objektiivisten, todennettavien ja avointen perusteiden mukaisesti, joita jäsenvaltiot valvovat, muun muassa vakuutusmatemaattisissa laskentakaavoissa. Tässä on järkeä, ja se on kaikkien vakuutettujen osapuolten etujen mukaista, etenkin koska "johdonmukaisista syrjintäkäytännöistä tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla on vain vähän todisteita", kuten komissio toteaa lyhyissä perusteluissaan.
Komissio toteaa itse asiassa, että maksuja määritettäessä vakuutusyhtiöiden olisi otettava huomioon muut tekijät kuin sukupuoli, kuten elintavat, käyttäytymismallit tai ammatti. Epäilen, voiko tällainen käytäntö sopia yhteen yksityiselämän kunnioittamisen kanssa, puhumattakaan siitä, että se aiheuttaisi uusia ja moninaisia syrjinnän muotoja miesten ja naisten välillä.
Arvoisa puhemies, en ymmärrä, miksi meidän on sisällytettävä tähän lainsäädäntötekstiin sukupuolista häirintää koskevia säännöksiä. En todellakaan ymmärrä, miten voisin joutua sukupuolisesti häirityksi ostaessani hyödykettä tai palvelua. En esimerkiksi usko, että apteekkari kohtelisi minua häiritsevästi, jos ostaisin kondomeja tai Viagraa aviomiehelleni tai poikaystävälleni. En tekisi sitä, koska minulla ei ole kumpaakaan, mutta unohtakaamme kaikki nämä poliittisesti korrektit tekijät, jotka ovat turhia lainsäädäntötekstissä. 
Dybkjær (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, mahdolliset epäilykset siitä, koskeeko tämä direktiiviehdotus myös miehiä ja rahaa, hälvenivät viimeistäänkin silloin, kun joukko pukumiehiä ilmestyi salin takariveille naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa aiheesta käydyn keskustelun aikana. Heidän läsnäolonsa oli täysin oikeutettua, mutta se myös kertoi hyvin paljon. Ehdotuksessahan on loppujen lopuksi kysymys sen korjaamisesta, että naiset maksavat enemmän ja saavat vähemmän kuin miehet, kun kyse on henkivakuutuksista, eläkkeistä ja niin edelleen.
Kun muutamat vakuutusalan edustajat tulivat toimistooni vastustaakseen ehdotusta, he totesivat ainoastaan haluavansa oikeudenmukaisen järjestelmän. Se sai minut miettimään, mitä he todella tarkoittivat oikeudenmukaisuudella. Heidän käsityksensä oikeudenmukaisuudesta oli ilmeinen. Heidän mukaansa on täysin oikeudenmukaista, että yhtäältä naisten ja toisaalta miesten kesken vallitsee solidaarisuus. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että niiden naisten, jotka eivät voi saada lapsia, on maksettava niiden puolesta, jotka voivat saada lapsia, samalla kun lasten isät eivät osoita minkäänlaista yhteisvastuuta vakuutusten rahoituksen näkökulmasta. Olen tietenkin täysin eri mieltä vakuutusalan kanssa. Tasa-arvo on eräs EU:n perusperiaate. Se on vahvistettu voimassa olevassa perustamissopimuksessa ja se on mainittu toistamiseen uudessa perustuslakiluonnoksessa. Siinä todetaan myös, että EU:n on tehtävä aloitteita korjatakseen tilanteet, joissa näitä periaatteita ei noudateta.
Siksi haluaisin kiittää entistä komission jäsentä hänen työstään tällä saralla ja toivon, että se hyväksytään Euroopan parlamentissa ja sen jälkeen neuvostossa. Haluaisin korostaa, että mielestäni kyse on paljosta muustakin kuin vain tästä ehdotuksesta, sillä todellisuudessa kyse on EU:n tulevaisuudesta. Ehdotus osoittaa, onko sanojen ja tekojen välillä yhteys. Kun naiset nyt katselevat "perhekuvaa", heidän on vaikea samaistua EU:hun, jonka he kuvassa näkevät. Jos – suonette anteeksi – me komissiossa, neuvostossa ja parlamentissa osoitamme, ettemme voi korjata edes tällaista asiaa, ei ole mitään mahdollisuuksia saada naisia äänestämään tulevan EU:n puolesta. 
Fraisse (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensimmäiseksi muistuttaa parlamenttia siitä, että olemme odottaneet tätä direktiiviä jo pitkään. Täällä on jo huomautettu, että direktiivi rasismin ja etniseen alkuperään perustuvan syrjinnän torjunnasta hyväksyttiin vuonna 2000 – noin neljä vuotta sitten. Voihan olla, ettei kukaan ole kiinnostunut tästä asiasta; voi myös olla, että tämä kysymys on yksinkertaisesti äärimmäisen vaikea.
Minusta näyttää siltä, että komissiolla oli suuria vaikeuksia päästä sopimukseen. Ohjelman olisi pitänyt olla selvästi laaja-alaisempi, ja sen olisi pitänyt kattaa myös koulutus ja tiedotusvälineet, mutta nämä puuttuvat lopullisesta luonnoksesta. Pahoittelen sitä, sillä emme ole tyytyväisiä tiedotusvälineitä ja tiedostusvälineissä harjoitettavaa syrjintää koskeviin vastauksiin, joiden mukaan itsesääntely riittää. Näin olemme saaneet kuulla alan ammattilaisilta. Uskon, että jokainen läsnäoleva voi vahvistaa oman maansa puolesta, ettei itsesääntely riitä. "Televisio ilman rajoja" -direktiivi sisältää myös säännöksiä sukupuolisyrjinnän torjumiseksi tiedotusvälineissä. Todellinen tilanne jättää kuitenkin vielä toivomisen varaa.
Nyt tarkasteltava ala – asuminen, vakuutukset, tavarat ja palvelut – on tärkeä. Kuunneltuamme tämäniltaisia puheenvuoroja ja luettuamme tämän mietinnön ja luonnoksen, ymmärrämme, miten vaikeaa on torjua tällaisia syrjinnän muotoja. Siksi en halua valittaa vaan olen pikemminkin tyytyväinen siihen, että Euroopan unioni tekee enemmän kuin yksikään maistamme käsittelemällä tätä äärimmäisen vaikeaa aihetta, nimittäin torjumalla stereotypioiden käyttöä vakuutusmaksujen laskentaperusteena tai eri vakuutuslajeissa. Mielestäni on suurenmoista, että unioni pystyy keskittymään tällaisiin ongelmiin.
Jotkin puhujat ovat viitanneet siihen, että olemme todellisuudessa kaukana tavoitteestamme, että stereotypiat ovat edelleen voimissaan ja että käytämme tyytyväisinä stereotypioita sen asemesta, että pohtisimme sellaisia tekijöitä, joiden avulla voimme torjua entistä asianmukaisemmin ihmisten vakuutusalalla kohtaamat vaikeudet, kuten on jo toistettu lukuisia kertoja. Tämä kaikki on totta. Mielestäni meidän on välttämätöntä torjua stereotypioita vakuuttamisen ja riskiarvioinnin alalla.
Täällä on todettu, että naiset ovat häviäjiä. Miehet voisivat puolestaan sanoa, etteivät he halua tulla leimatuksi hurjastelijoiksi ja huonoiksi ajajiksi. Siksi sekä miehet että naiset hyötyvät, jos onnistumme varmistamaan yhdenvertaisen kohtelun vakuutusalalla. 
Breyer (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mekin suhtaudumme myönteisesti komission ehdotukseen ja jäsen Pretsin laatimaan naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintöön, vaikka meistä onkin hyvin valitettavaa, ettei kumpikaan suinkaan täytä odotuksiamme, sillä sääntelyn ulkopuolelle on jätetty sellaiset tärkeät alat, kuten koulutus, tiedotusvälineet ja mainonta. Uskomme kuitenkin, että tällä mietinnöllä vauhditetaan merkittävästi naisten ja miesten välisen tasa-arvon toteutumista EU:ssa. Nämä erot palveluissa olisi pitänyt poistaa jo kauan sitten, ja tällä mietinnöllä olemme saavuttaneet yhden virstanpylvään tasa-arvopolitiikassamme.
On tekopyhää ja epäoikeudenmukaista, että yksityinen vakuutusala esittää uhkauksia. Se yrittää pelkästään saada kuluttajat ja asiakkaansa paniikkiin. Kuten on jo todettu, on paljon suotavampaa käyttää laskennassa muita riskitekijöitä. Elintavat vaikuttavat olennaisesti elinajanodotukseen. Tiedämme Yhdysvalloissa tehtyjen tutkimusten perusteella, että meistä 86 prosenttia elää yhtä pitkään. Aivan samoin kuin kukaan ei hyväksy etniseen alkuperään perustuvaa syrjintää, myös sukupuoleen perustuva syrjintä on kiellettävä. Etenkin nyt kun Euroopan perustuslakisopimusta ollaan hyväksymässä, olisi naurettavaa epäonnistua tasa-arvon edistämisessä, sillä – kuten täällä on jo todettu – se on yksi perusarvoistamme. Vaikka katsonkin, että komission ehdotus syrjinnän poistamiseksi asteittain on eräänlainen todiste sen riittämättömyydestä – olisimme halunneet pidemmälle meneviä toimia – meidän on mielestäni lähetettävä äänestyksessä selvä ja yksiselitteinen viesti siitä, että tuemme tasa-arvopolitiikkaa ja torjumme syrjintää. Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on lujitettava. Periaate sitoo myös yksityisiä vakuutusyhtiöitä, emmekä voi sallia sitä, että nämä turvautuvat kiellettyihin syrjinnän muotoihin saadakseen itselleen kilpailuedun lakisääteisiin vakuutuksiin nähden.
Haluaisin, että olemme koko maailman silmissä tasa-arvopolitiikan soihdunkantaja; haluan, että mahtava talousalueemme EU saavuttaa uuden virstanpylvään ja että annamme äänestystuloksellamme selvän viestin. 
Blokland (EDD ).
    Arvoisa puhemies, tämä ehdotus koskee naisten ja miesten yhdenvertaista kohtelua palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla ja etenkin vakuutusmatemaattisia ongelmia. Siksi ei ole loogista, että mietintö on annettu naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan laadittavaksi. Valiokunta on korvannut yhdenvertaisen kohtelun periaatteen naisten ja miesten välisen tasa-arvon periaatteella, mutta siitä ei nyt ole kyse. Tämän muutoksen takia tekstistä puuttuu johdonmukaisuus. Esimerkiksi tarkistuksessa 19 kielletään sukupuoleen perustuva syrjintä, mukaan lukien isyyteen perustuva epäsuotuisa kohtelu.
Myös vakuutusalalla on vaadittava yhdenvertaista kohtelua, jotta yksistään sukupuoleen perustuvaa elinajanodotetta ei enää käytetä vakuutusmaksujen laskentatekijänä. Riskinarviointi elinajanodotteen perusteella perustuu vanhentuneeseen tietoon ja miesten ja naisten erilaisiin roolimalleihin. Siksi vakuutusmaksujen perustana olisi oltava miesten ja naisten välinen solidaarisuus. Todellisuudessa miesten tai naisten kesken on suurempia eroja kuin miesten ja naisten välillä. Myönnettäköön, että tilastollisesti miesten ja naisten välillä on merkittävä ero, mutta se voidaan selittää historiallisesti. Tulevaisuudessa elintavat ja ammatit samankaltaistuvat yhä voimakkaammin, mikä voi johtaa tämän tilastollisesti merkityksellisen eron häviämiseen. 
Thyssen (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, naisena olen aina ollut ylpeä siitä, mitä Euroopan yhteisö on saanut aikaan miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun alalla. Olemme olleet tässä asiassa edelläkävijöitä, varsinkin yhdenvertaisen kohtelun edistämisessä työ- ja ammattiympäristössä – jota haluaisin kutsua mutkattomasti tällä ilmaisulla. Näin ei ole aina ollut. Nyt kun meillä on oikeusperusta, jonka ansiosta voimme mennä työ- ja ammattiympäristöä askeleen pidemmälle, mielestäni meidän on tehtävä se.
Olen tyytyväinen siihen, että komissio on vahvistanut vero-oikeutta koskevan väliaikaisen poikkeuksen, joka on voimassa ainakin toistaiseksi. Mielestäni se on tärkeää, sillä vero-oikeus liittyy olennaisesti perhepolitiikkaan, ja katson, että meidän olisi jatkossakin annettava jäsenvaltioille mahdollisuus tehdä omat valintansa tällä alalla.
On ymmärrettävää, että vakuutusyhtiöt ovat pyytäneet niitä koskevan poikkeuksen käyttöönottamista, sillä ehdotus edellyttää niiltä valtavia mukautuksia. Pyydän niiltä kuitenkin ymmärrystä sille, että haluamme tästä huolimatta sisällyttää vakuutukset direktiivin soveltamisalaan. Hyväksyn oikeudellisen väitteen siitä, että tarkkaan ottaen erilaisten tekijöiden erilainen kohtelu ei ole syrjintää. Sen ei pitäisi kuitenkaan estää meitä ottamasta uusia edistysaskelia miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun toteuttamiseksi yhteiskunnassa sanan laajassa merkityksessä. Siksi meidän on mentävä työ- ja ammattisäännöksiä pidemmälle, ja voin siten kannattaa laajalti myös komission ehdotusta. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, keskustelussa on otettava esiin neljä keskeistä näkökohtaa. Ensimmäinen koskee sitä, miten ehdotus direktiiviksi, jolla kielletään sukupuoleen perustuva syrjintä muilla kuin työhön liittyvillä aloilla, on viivästynyt, kuten täällä on jo todettu. Direktiivistä ilmoitettiin sosiaalipoliittisessa ohjelmassa kesäkuussa 2000, ja parlamentin hyväksymissä lukuisissa mietinnöissä olemme toistuvasti kehottaneet antamaan tällaisen ehdotuksen. Olemme pahoillamme siitä, miten asianomaisten tahojen, etenkin vakuutusalan ja tiedotusvälineiden, painostus ja vastustus ovat viivästyttäneet direktiivin antamista.
Toinen seikka koskee komission esittämän ehdotuksen selvästi suppeampaa soveltamisalaa, sillä se kattaa ainoastaan tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan muttei muita aloja, kuten tiedotusvälineitä, mainonnan sisältöä, koulutusta ja päätöksentekoprosesseja. Tämä on hyvin valitettavaa, etenkin kun otetaan huomioon tiedostusvälineissä, mainonnassa ja päätöksentekoprosesseissa itsepintaisesti ilmenevä syrjintä. Muut, ammatillisen koulutuksen ja sosiaaliturvan kaltaiset alat kuuluvat muiden direktiivien soveltamisalaan, mutta meidän on tarkasteltava näitä aloja uudelleen sisällön parantamiseksi ja sukupuoleen perustuvan syrjinnän poistamiseksi kaikilta aloilta, etenkin ammatillisista sosiaaliturvajärjestelmistä.
Kolmas asia liittyy tarpeeseen ottaa käyttöön mekanismi, jolla varmistetaan, että yhdenvertaisuuden periaatetta sovelletaan myös käytännössä. Tämä periaate on jo vahvistettu aiemmin annetuissa direktiiveissä, mutta sitä ei ole vieläkään pantu täytäntöön. Siksi kannatamme muutamien käytännön toimien sisällyttämistä tekstiin, jotta varmistetaan, että yhdenvertaisuuden periaatetta sovelletaan entistä tehokkaammin.
Neljäs seikka koskee tarvetta poistaa syrjintä palveluista, jotka ovat olennaisia sen varmistamiseksi, että naisia kohdellaan yhdenvertaisesti miesten kanssa jokapäiväisessä elämässä. Naisten ja miesten eriarvoinen kohtelu on kiellettävä kaikilla tavaroiden ja palvelujen tarjonnan aloilla. Emme voi hyväksyä sitä, että vakuutusyhtiöt käyttävät sukupuolta riskien laskentatekijänä tai sitä, että pankit syrjivät naisia luotonannossa. Esittelijä, jota haluan onnitella hänen työstään, toteaa, että oikeus tasa-arvoiseen kohteluun kuuluu henkilölle yksilönä eikä ryhmään kuulumisen perusteella. Sitä, miten vakuutusyhtiöt analysoivat riskiä, vakuutusmaksuja ja maksujen eräpäiviä ryhmien ja miehiä ja naisia koskevien keskiarvojen mukaan, on siten mahdoton hyväksyä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö meidän pitäisi torjua aktiivisesti epätasa-arvoa ja edistää miesten ja naisten välistä tasa-arvoa. Tämä on vasta alustava ja epätäydellinen toimenpide, jonka toivon huomenna hyväksyttävän ja josta tulisi näin EU:n direktiivi. Meidän on pyrittävä panemaan täytäntöön puuttuvat prosessit täysimääräisesti ja mahdollisimman pian. 
Dimas,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen kuunnellut puheitanne hyvin kiinnostuneena ja haluaisin kiittää naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokuntaa, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaa, sekä työllisyys- ja sosiaalivaliokuntaa niiden panoksesta nyt keskusteltavaan mietintöön. Haluaisin onnitella jäsen Pretsia hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa ehdotetaan useita parannuksia ehdotukseemme ja jolla selvennetään ja yhdenmukaistetaan ehdotusta yhteisön aiempien direktiivien kanssa. Olemme erityisen tyytyväisiä tarkistuksiin, joilla yhdenmukaistetaan komission ehdotusta rotuun perustuvaa syrjintää koskevan direktiivin 2000/43/EY kanssa tai miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön annetun direktiivin 2002/73/EY kanssa. Tarkoitan tällä tarkistuksia 3 ja 4, tarkistuksen 5 kolmatta ja neljättä osaa, tarkistuksia 6, 7, 8, 12, 17 ja 20, tarkistuksen 23 ensimmäistä osaa, tarkistuksen 25 ensimmäistä osaa sekä tarkistuksia 27, 30, 31, 32, 33 ja 43. Haluaisin kiittää myös naisten oikeuksien valiokuntaa sen ehdottamasta tarkistuksesta 15, jolla selvennetään yksityisten eläkejärjestelmien ja työeläkejärjestelmien välistä eroa, sillä jälkimmäisiin sovelletaan voimassa olevia työllisyyttä koskevia direktiivejä.
Edellä mainitut tarkistukset ovat myös yhdenmukaisia neuvostossa käytyjen keskustelujen kanssa. Emme voi kannattaa joitakin muita tarkistuksia, vaikka ne ovatkin rakentavia, sillä ne poikkeavat voimassa olevien direktiivien vastaavista säännöksistä ja koska katsomme, että on toivottavaa säilyttää sama lähestymistapa yhdenmukaisuuden takia. Tarkoitan tällä lähinnä tarkistuksia 16, 19, 21, 24, 25, 28, 29, 34 ja 40. Emme myöskään kannata 1 artiklan 3 kohdassa säädettyjen poikkeusten poistamista, sillä on välttämätöntä säilyttää muutamia poikkeuksia, jotta direktiiviä voidaan soveltaa käytännössä. Tarkoitan tällä tarkistuksia 9 ja 13. Emme voi kannattaa myöskään tarkistuksia, joilla laajennetaan ehdotuksen soveltamisalaa kattamaan koulutus, tiedotusvälineet ja mainonta. Komission ehdotuksen painopiste on eräs erityinen ala, nimittäin tavarat ja palvelut. Ehdotuksessa on siten omaksuttu vaiheittainen lähestymistapa alalla, jolla esiintyy tunnetusti valtavasti sukupuoleen perustuvaa syrjintää, joka voidaan poistaa sitovalla säädöksellä.
Ymmärrämme, että tapa, jolla sukupuolet esitetään tiedotusvälineissä ja mainoksissa, tuo esiin vakavia kysymyksiä miesten ja naisten ihmisarvon suojelemisesta ja että koulutuksen alalla tyttöjä ja poikia ei useinkaan kannusteta hakeutumaan muille kuin perinteisille aloille, mutta on otettava huomioon myös muut monimutkaiset kysymykset, kuten tiedotusvälineiden ilmaisunvapaus.
Siksi komissio katsoo, että näitä kysymyksiä ei voida tässä vaiheessa ratkaista sitovalla säädöksellä. Viittaan nyt tarkistuksiin 38 ja 39. Lopuksi totean ehdotuksen 4 artiklaa koskevista tarkistuksista 35 ja 36, ettemme voi hyväksyä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on sallia sukupuoleen perustuvien vakuutusmatemaattisen tekijöiden käyttö. Se on vastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, eikä se siten ole objektiivisesti perusteltua. Tällaiset vakuutusmatemaattiset tekijät perustuvat kaikkia miehiä ja naisia koskeviin karkeisiin yleistyksiin, eikä sitä voida mitenkään perustella. Ne ilmentävät keskivertoväestöä kuvaavia tilastoja, jotka ovat kuitenkin harhaanjohtavia, sillä niissä ei oteta huomioon sitä seikkaa, että elintapoihin liittyvät tekijät ovat sukupuolitekijää tärkeämpiä. Tutkimukset ovat itse asiassa osoittaneet, että 86 prosentilla miehistä ja naisista on sama elinajanodote. Tässä ryhmässä, johon kuuluu 86 prosenttia miehistä ja naisista, naista kohdellaan eri tavoin kuin miestä samoissa olosuhteissa yksistään kaikkien naisten elinajanodotetta koskevan virheellisen yleistyksen takia. Tämä käytäntö on vastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, ja siksi sitä ei voida perustella tilastollisella yleistyksellä.
Tästä huolimatta olemme tyytyväisiä siihen, että ehdotetussa tarkistuksessa tunnustetaan, että miesten ja naisten olisi vastattava raskauden kustannuksista yhdenvertaisesti henkivakuutuksissa, jotta varmistetaan yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen.
Totean tarkistuksista 10, 22 ja 41, joissa ehdotetaan yhtäältä 4 artiklassa säädetyn, sukupuoleen perustuvien vakuutusmatemaattisten tekijöiden käyttöä koskevan kuuden vuoden siirtymäajan lyhentämistä ja toisaalta muiden tiukempien seurantavaatimuksien käyttöä kyseisenä ajanjaksona, ettemme hyväksy niitä, koska emme voi odottaa vakuutusalan mukautuvan muutoksiin hetkessä ja koska katsomme, että 4 artiklassa säädetty kuuden vuoden lisäaika on välttämätön, jotta voidaan kehittää työmenetelmiä muiden, sukupuolitekijää tarkempien tekijöiden käyttöä varten.
Toivomme kuitenkin, että kyseisen kauden lopussa vakuutusyhtiöillä ei ole vaikeuksia soveltaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja että eurooppalaiset kuluttajat pääsevät hyötymään asiaan liittyvistä eduista.
Totean tarkistuksista, joissa ehdotetaan ilmaisun "naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpano" korvaamista ilmaisulla "naisten ja miesten välisen tasa-arvon täytäntöönpano" koko tekstissä, ettemme voi kannattaa näitä tarkistuksia, koska teksti ei muutettuna enää olisi perustamissopimuksen 13 artiklaan perustuvan oikeusperustan mukainen. Perustamissopimuksen 13 artiklassa yhteisö valtuutetaan ryhtymään toimiin syrjinnän torjumiseksi toisin sanoen naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun turvaamiseksi. Siinä ei anneta yhteisölle laajempia toimivaltuuksia tasa-arvon edistämiseksi tai täydellisen tasa-arvon toteuttamiseksi käytännössä. Vaikka perustamissopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa määrätään, että yhteisö pyrkii edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa kaikissa toimissaan, tämä määräys ei muuta miksikään perustamissopimuksen 13 artiklassa vahvistetun oikeusperustan luonnetta. Viittaan nyt tarkistukseen 1, tarkistuksen 5 ensimmäiseen ja toiseen osaan, tarkistuksiin 11 ja 18, tarkistuksen 23 toiseen osaan ja tarkistukseen 42.
Arvoisa puhemies, lopuksi totean viimeisestä tarkistusehdotuksesta eli tarkistuksesta 45, jossa ehdotetaan, että jäsenvaltioiden on käytävä vuoropuhelua syrjintää torjuvien kansalaisjärjestöjen ja työmarkkinajärjestöjen kanssa, että olemme periaatteessa samaa mieltä mutta katsomme, että sanamuodon olisi oltava riittävän joustava, jotta se kattaa kaikki asiaankuuluvat järjestöt, sillä on muitakin yhteiskunnallisia toimijoita edustavia järjestöjä, kuten kuluttajajärjestöt, yhteiskuntajärjestöt ja niin edelleen.
Olen pahoillani, että olen ylittänyt puheaikani, mutta ainakin se on hyvä uutinen, että me miehet saamme elää keskimäärin yhtä pitkään kuin naiset. 
Puhemies. –
   Arvoisa komission jäsen, olette todellakin käyttänyt puheaikanne täysimääräisesti ja järkevästi. 
Lulling (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsen totesi, ettei hän voi hyväksyä tarkistuksia 35 ja 36. Hän on epäilemättä tietoinen vakuutusdirektiivistä, jolla säännellään erityisesti vakuutusalaa, ja siitä, että kyseisen direktiivin 18 artiklassa vaaditaan, että vakuutusyhtiöiden on laskettava vakuutusmaksut riittävän varovaisesti tulevien sitoumuksen huomioonottamiseksi. Haluaisin kysyä komission jäseneltä, onko komissio tarkistanut oikeudelliselta yksiköltä, ovatko nyt tarkasteltavat ehdotukset yhdenmukaisia vakuutusdirektiivin kanssa. 
Dimas,
   . – Arvoisa puhemies, totean esitetyistä väitteistä, että direktiivin tavoitteena on naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen toteutuminen. Sukupuoleen perustuvien vakuutusmatemaattisten tekijöiden käyttäminen on vastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, ja siksi se on torjuttava tällä direktiivillä. Tästä syystä tarkasteltava direktiivi perustuu perustamissopimuksen 13 artiklaan, jolla pyritään torjumaan sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
Direktiivin tavoitteena ei ole säätää sisämarkkinoiden toimintaedellytyksistä, eikä 95 artikla siten ole soveltuva oikeusperusta. 
Puhemies. –
   Arvoisa komission jäsen, kiitos kun selvensitte lainsäädäntöä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(1) 


Komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: 2, 3, 4, 7, 9, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 71, 72, 73, 74, 77, 78, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 90, 94, 95, 96, 97, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 106, 107, 108, 111, 112, 114, 115, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 137, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155, 157, 158 ja 164–209.
Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 1, 5, 6, 8, 10, 11, 13, 14, 22, 28, 30, 31, 43, 50, 51, 59, 67, 68, 69, 70, 75, 76, 79, 89, 91, 92, 93, 98, 105, 109, 110, 113, 116, 117, 127, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 138, 156, 159, 160, 161, 162 ja 163. 
