


Puhemies.
   Edessämme oleva Reach-asetusta koskeva äänestys on pitkällinen ja monimutkainen. Itse asiassa minulle on kerrottu, että tämä on yksi parlamentin historian pisimmistä ja monimutkaisimmista äänestyksistä. Äänestystä valmistelleet yksiköt sekä poliittisten ryhmien tekniset asiantuntijat ovat tehneet loistavan valmistelutyön. Haluan kiittää heitä tästä.
Uskoisin, että periaatteessa selviämme äänestyksestä kolmessa tunnissa, mutta tässä onnistuaksemme pyydän teiltä kahta asiaa: ensiksikin olkaa hiljaa ja säilyttäkää keskittyneisyytenne koko äänestyksen ajan…
ja toiseksi, nostakaa kätenne; olkaa niin hyvät! Äänestys kestää kauan, ja ymmärrän, että väsytte, mutta olkaa hyvät ja nostakaa kätenne, kun on aika äänestää.
Tästä se lähtee. Lykkyä tykö! 
Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, monet ovat vielä allekirjoittamassa, joten olisin sitä mieltä, että meidän on parasta odottaa vielä muutama minuutti. Sillä välin totean, että parlamenttirakennuksen pääsisäänkäynti on nyt ollut suljettuna kaksi kuukautta. Tämän vuoksi minä puolestani olen kaatunut sisäänkäynnillä pahasti ja saanut luunmurtuman. Pyydän, että asianomainen yksikkö määrätään tekemään sisäänkäyntialue jälleen turvalliseksi. Haluamme, että kemikaaleja käsitellään varoen, mutta samanlaista huolta olisi kannettava täällä olevien ihmisten turvallisuudesta. 
Puhemies.
   Pyyntönne on kirjattu pöytäkirjaan. 
Jan Andersson (PSE ).
   Arvoisa puhemies, haluan vain kiinnittää puhemiehistön huomion erääseen asiaan. Huomasin alkuviikosta, että nimeni esiintyy 18 sellaisen tarkistuksen yhteydessä, joita en ole nähnyt ja joita en varmasti ole allekirjoittanut. En ylipäätään ollut samaa mieltä näiden tarkistusten näkökulmista. Toivon, ettei mitään tällaista enää tapahdu, sillä siitä aiheutui paljon ongelmia, kun jouduin selittämään, etten tue lainkaan kyseisiä tarkistuksia.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Andersson, kommenttinne on nyt kirjattu pöytäkirjaan ja äänestyslistaan, ja voitte olla näin ollen varma, että asia on selvitetty. 
Jens-Peter Bonde (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, pyydän viiden minuutin taukoa kaikista tarkistuksista toimitettavan äänestyksen jälkeen, jotta voimme selvittää, mitä on hyväksytty ja päättää, äänestämmekö ehdotuksen puolesta vai sitä vastaan vai äänestämmekö lopulta tyhjää. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Bonde, näin tehdään. 
Cristina Gutiérrez-Cortines (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, ehdotan, että tarkistuksen 356 loppuun lisätään seuraava teksti: "yleisesti käytettävät anorgaaniset aineet tai aineet, joiden riskeistä on riittävästi tietoa, kuten natriumkloridi, natriumkarbonaatti, kaliumkarbonaatti, kalsiumoksidi, kulta, hopea, alumiini, magnesium, silikaatti, lasit ja sulatteet". Tämä koskee siis aineita, joista on jo saatavilla tietoa. 

Guido Sacconi (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, itse asiassa pyysin puheenvuoroa peläten, että tarkistuksista toimitettavan äänestyksen tulos olisi toisenlainen. Sen sijaan äänestyksen tulos näyttää minusta erittäin myönteiseltä, ja äänestyksen ansiosta asetus on entistä tasapainoisempi.
Lisäksi katson, että nyt on luotu hyvät olosuhteet sille, että parlamentti voi mahdollisimman pian yhtyä neuvoston kantaan niiden kohtien osalta, joissa äänestimme selvästi vahvan kannan puolesta. Tämä koskee esimerkiksi lupamenettelyä. Tärkeimpiä lukuja koskeneessa toissapäiväisessä keskustelussa neuvosto osoitti, että äänestettävänämme olevien kohtien – joihin toivon myönteistä ratkaisua – ja neuvoston työstämän tekstin yhteneväisyys on hyvinkin mahdollista. 
Ria Oomen-Ruijten,
   . Arvoisa puhemies, minusta tuntuu, että olemme päässeet voiton puolelle rekisteröinnin osalta, joka aiheuttaakin suurimman osan byrokratiasta, mutta päätyneet tappiolle lupien myöntämistä, eli lupamenettelyä koskevassa asiassa. Tätä ei edistänyt yhtään se, että Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä ei auttanut meitä. Tämä on valitettavaa, mutta tiedän kuitenkin, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta on tältä osin erittäin yhteistyökykyinen. Tiedän myös, että niukkojen enemmistöjen vuoksi hävisimme vain noin kymmenellä äänellä tärkeimpiä aiheita koskevat äänestykset. Lisäksi tiedän, että parlamentti aikoo toisessa käsittelyssä huolehtia kaikista puutteellisuuksista, jotka nyt on hyväksytty. Kehotankin ryhmäämme joukolla äänestämään uudestaan näiden asioiden puolesta. 
Lena Ek
   Huomaan, että Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän käsitys ympäristönäkökohtien vahvistamisesta, nykyisten epäselvyyksien selventämisestä ja pienyritysten menettelytapojen yksinkertaistamisesta on ollut ylivoimaisesti paras. Näin ollen ryhmämme äänestää ehdotuksen puolesta. Ennen kaikkea haluan kiittää jäsen Sacconia äärimmäisen kärsivällisesti tehdystä työstä, mutta kiitän myös komissiota ja puheenjohtajavaltiota, joiden edustajat eivät valitettavasti ole läsnä parlamentissa. Meillä on nyt mahdollisuus laatia hyvin vahva säädösteksti. 
Hartmut Nassauer (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en voi yhtyä enemmistöön, joka on antanut tukensa hyväksymisjärjestelmälle, ja tästä syystä äänestimmekin sitä vastaan. Mietinnön hyvänä puolena voidaan pitää rekisteröintiä koskevia näkökohtia, jotka määräenemmistö hyväksyi. Tämä onkin ainoa tärkeä osio ja kaikkein tärkein asia, jonka parlamentti hyväksyy määräenemmistöllä. Tällä päätöksellä on painoarvoa sekä neuvostossa että komissiossa. Ainoastaan tämän perusteella, ja koska tiedämme, että neuvosto varmasti hylkää nimenomaan hyväksymisjärjestelmän, voin äänestää mietinnön puolesta. 
Jonas Sjöstedt
   Tämän äänestyksen perusteella meille jää ehdoiltaan heikko – aivan liian heikko – Reach-järjestelmä ja kompromissiratkaisu rekisteröinnistä. Lupien myöntämisestä on kuitenkin tehty hyvä päätös. Otamme mieluummin heikon Reach-järjestelmän, jos vaihtoehtona on, ettemme saa lainkaan Reach-järjestelmää. Äänestämme näin ollen ehdotuksen puolesta, mutta teemme sen innostumatta asiasta.
Carl Schlyter
   Käsittääksemme äänestys on ollut monimutkainen, koska kaikki muut ryhmät ilmaisevat kantansa. Nyt on kuitenkin todettu, että ehdotuksen ainoaa myönteistä näkökohtaa, eli lupien myöntämiseen liittyvää näkökohtaa, heikennetään neuvostossa. Sitä heikennettiin myös tietyillä vapauksilla, joita äänestyksissä myönnettiin. Tämän seurauksena ryhmäni enemmistö ei katso voivansa hyväksyä Reach-asetusta sellaisena kuin se on nyt. 
Johannes Blokland
   , . Arvoisa puhemies, minunkaan ryhmäni enemmistö ei tue tätä kompromissia. Katsomme, ettei ympäristöalalla tehtävästä rekisteröinnistä ole saatu aikaan hyviä säännöksiä. Muutamissa muissa näkökohdissa on päästy kompromissiratkaisuun, mutta tuki saatiin vain suppealta enemmistöltä. Tämän vuoksi olemmekin huolissamme ehdotuksen järkevyydestä ja siksi äänestämme sitä vastaan. 
Alessandro Foglietta,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitos, että annoitte minulle ystävällisesti puheenvuoron. Puheenvuoron saaminen tässä hienossa parlamentissa tuntui lähes mahdottomalta, kun keskustelimme äärimmäisen tärkeästä Reach-säädöksestä.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä on päättänyt äänestää ehdotuksen puolesta, koska olemme tyytyväisiä rekisteröintimenettelyyn ja hyväksymme täysin asetuksen säännökset OSOR-periaatteesta. Suhtaudumme kuitenkin joiltakin osin varauksella lupamenettelyyn. Ryhmämme on kaikesta huolimatta yleisesti yhtä mieltä asiasta, ja haluan kiittää esittelijä Sacconia hänen sitoutuneisuudesta ja tekemästään työstä. 
Puhemies.
   Jäsen Clark käyttää työjärjestyspuheenvuoron. 
Derek Roland Clark (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron kommentoidakseni ristiriitaisten tarkistusten valtavaa määrää. Lainaan työjärjestyksen 53 artiklan 1 kohtaa, joka kuuluu seuraavasti: "Kun komission ehdotus hyväksytään kokonaisuudessaan siihen tehdyin tarkistuksin, äänestystä luonnoksesta lainsäädäntöpäätöslauselmaksi lykätään, kunnes komissio on ilmaissut kantansa jokaiseen parlamentin tarkistukseen.
Jos komissiolla ei ole mahdollisuutta ilmaista kantaansa parlamentin äänestettyä sen ehdotuksesta, komissio ilmoittaa puhemiehelle tai asiasta vastaavalle valiokunnalle ajankohdan, jolloin se voi ilmaista kantansa. Ehdotus otetaan komission ilmoittamaa ajankohtaa seuraavan istuntojakson esityslistaluonnokseen."

 Arvoisa komission jäsen, parlamentti noudattaa työjärjestystä vähintäänkin yhtä tarkasti kuin komissio, ja siksi teitä onkin pyydetty esittämään kantanne jokaiseen tarkistukseen. Sanaa "jokaiseen" voitaneen tulkita joustavasti, joten voitte puhua kuten parhaaksi katsotte, ja tämän jälkeen toimitamme äänestyksen. 
Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, joidenkin tarkistusten osalta komission kanta on myönteinen ja hyväksymme ne kokonaisuudessaan, jotkut tarkistuksista komissio hyväksyy osittain...
... jotkut periaatteessa, jotkut hylätään ja joidenkin osalta kanta on varauksellinen.

Stavros Dimas,
   Arvoisa puhemies, komissio panee merkille parlamentin kannan ja tekee varmasti kaikki tarvittavat johtopäätökset, jos parlamentti hylkää tekstin, sekä ottaa huomioon myös neuvoston kannan. Komission on mietittävä, mikä olisi paras tapa edistää asian käsittelyä. 
Peter Baco (NI ). –
   Arvoisa puhemies, pyydän uutta äänestystä, sillä useimmat selvästi kannattivat ehdotusta. Päättelitte kuitenkin, että mietintö hylättiin. Pyydän täten ehdotuksista erikseen tehtävää äänestystä. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Baco, tuo ei pidä paikkaansa. Hyvin selvä enemmistö äänesti ehdotusta vastaan. Näin ollen päätös oli oikea. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   Arvoisa puhemies, olen pahoillani eräästä asiasta. Koska käsiteltävänämme oli neuvoston toimien arviointia koskeva mietintö, neuvoston edustajan olisi ollut hyödyllistä ja tärkeää olla paikalla eilen illalla. Ajankohta oli tosiaan hankala, mutta neuvosto olisi voinut osallistua keskusteluun. Mielestäni tällaiset asiat olisi jatkossa saatava järjestymään, jotta neuvosto on kuulemassa parlamentin kannan tämänkaltaisista mietinnöistä. 

Ģirts Valdis Kristovskis (UEN ),
   . – Hyvät kollegat, myöhään eilisiltana käytiin laajamittaisia keskusteluja myös aseisiin ja aseistukseen liittyvästä ongelmasta. Koska halusin poistaa joitakin mietintöni aiheuttamia huolenaiheita, jatkoin tällä kertaa työtä, ja työn tulokseksi sain kaksi välttämätöntä suullista tarkistusta. Näin ollen 33 kohdan jälkeen alkaa uusi kohta, ja huolenaiheiden poistamiseksi ja jotta sosialidemokraatit varmasti antavat tekstille täyden tukensa, vahvistan täysin sen, että kohdan otsikkoa on muutettu. Otsikko on englanniksi seuraava: "Strengthening effective multilateralism". Toinen suullinen tarkistus koskee 34 kohtaa, ja se kuuluu seuraavasti – seuraavat sanat lisätään loppuun: 
"... takes note, as stated by Dr Hans Blix, that the credible threat of the use of force has played an important role in facilitating the disarmament work of UNSCOM and UNMOVIC." 
Viimeinen virke on siis kokonaan poistettu. Tässä on siis suullinen tarkistukseni. Kiitos huomiostanne, pyydän teitä tukemaan tarkistusta. 

Jan Marinus Wiersma (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kysyä ennen lopullista äänestystä, hyväksyttiinkö esittelijän suullinen tarkistus, sillä muutoin joudumme äänestämään tyhjää. Mielestäni suullisesta tarkistuksesta ei äänestetty. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Wiersma, käsittääkseni tarkistus hyväksyttiin jo. 
Puhemies.
   Kyselytunti on päättynyt. 

Bairbre de Brún (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, puhun GUE/NGL-ryhmän suuren enemmistön puolesta. Äänestimme tänään mietinnön puolesta, vaikka asetus ei olekaan niin vahva kuin toivoimme, sillä tarvitsemme lainsäädäntöä, joilla suojellaan ihmishenkiä ja työntekijöiden terveyttä sekä ympäristöä. Olemme todella tyytyväisiä, että lupamenettelyistä ja huolehtimisvelvollisuudesta muiden kanssa sopimamme kokonaisuudet on hyväksytty.
EU:n alueella käytettäviä kemikaaleja koskevalla asetuksella on annettava asianmukainen suoja työntekijöille, kuluttajille ja ympäristölle. Asetuksen on myös oltava toimiva ja sen on turvattava työpaikkoja pitämällä yllä Euroopan talouden kilpailukykyä. Olemme erittäin pettyneitä jäsenten Nassauer ja Sacconi kompromissiin rekisteröintiasiassa. Tavoitteena oli sopia riskien arviointia varten kerättävien tietojen rekisteröintiä koskevasta sääntelypaketista. Tätä tarpeellista tietoa ei sisälly nyt hyväksyttyyn tekstiin.
Tarvitsemme vahvan Reach-asetuksen, johon sisältyy tiedot, joita tarvitsemme arvioidessamme, ovatko kemikaalit vaarallisia. Tämä koskee myös sellaisia kemikaaleja, joiden kokonaistuotannon määrä on pieni. Haluamme lain, jossa useimpien vaarallisten kemikaalien korvaaminen säädetään pakolliseksi. Todistustaakan on oltava yrityksillä eikä viranomaisilla.
Näitä periaatteita noudattamalla ylläpidetään parhaiten kansanterveyttä ja työntekijöiden terveyttä. Jokaisessa tarkasti tehdyssä Reach-ehdotukseen liittyvässä vaikutusten arvioinnissa on havaittu, että toimivasta kemikaalipolitiikasta saadaan valtavasti terveyshyötyjä. Tämä sotii jyrkästi teollisuuden liioiteltuja laskelmia vastaan. Reach-asetuksen olisi oltava ymmärrettävissä maalaisjärjellä. Yritysten on tiedettävä, mitä ne tekevät, ja niiden on vastattava tuotteistaan. 
Richard Seeber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Reach-asetuksesta laadittu kompromissiteksti on varmasti hyvä pohja neuvoston kanssa käytäville neuvotteluille.
Äänestin yhdessä ryhmäni kanssa lupamenettelyä koskevan kohdan puolesta, ja teimme niin, vaikka vastustammekin aineille myönnettävän väliaikaisen luvan rajoittamista viiteen vuoteen. Tältä osin haluamme todeta, että kannatamme osiota periaatteessa, mutta olisimme olleet tyytyväisiä, jos tekstistä olisi poistettu tämä viiden vuoden rajoitus, koska päätösten tekeminen tapauskohtaisesti on laajalti suositeltavampaa ja teollisuuden kannalta huomattavasti helpompaa.
Kaiken kaikkiaan olemme kuitenkin saaneet tähän mennessä aikaan jotakin ennenkuulumatonta, eli sellaisen ympäristönsuojelun tason, joka on ainutlaatuinen maailmassa. 
James Hugh Allister (NI ),
   Äänestin tänään Reach-järjestelmää koskevaa tarkistettua ehdotusta ja lainsäädäntöpäätöslauselmaa vastaan, koska äänestysten edetessä pk-yritysten taakkaa keventävät tarkistukset alkoivat itse asiassa vähentyä. Näin ollen kannatusta saivat rajoitukset, jotka ovat niin työläitä, että niiden vuoksi osa kemianteollisuudestamme saattaa siirtyä pois EU:n alueelta. 
Jean-Pierre Audy (PPE-DE ),
   Vaikka tekstiin sisältyy joitakin liioiteltuja säännöksiä, etenkin hallinnollisten lupamenettelyjen osalta, äänestin kemikaalien valvontaa koskevan tarkistetun Reach-asetusluonnoksen puolesta. Itse asiassa näillä säännöksillä korvataan muutamia vanhentuneita tekstejä, jotka eivät ole omiaan lisäämään innovaatioita ja antamaan riittävää turvaa ihmisille, kun ympäröivä maailma on entistä monimutkaisempi, vaarallisempi ja muuttuvampi.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän ehdottamilla tarkistuksilla, joista osaa parlamentti puolsi, turvataan yritysten edut, erityisesti pk-yritysten edut. Samanaikaisesti niillä taataan, että säädös, jolla perustetaan Euroopan kemikaalivirasto, on moitteeton. Aiomme UMP:n kollegojeni kanssa valvoa tarkasti, että näitä yhteisön sääntöjä sovelletaan myös Euroopan unioniin tuotaviin tuotteisiin.
Ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytty teksti luo toimivan perustan, ja olen tyytyväinen, koska se on ympäristön kunnioittamisen kannalta edistyksellinen terveysasioissa. Lisäksi sen avulla saadaan turvattua tällä tärkeällä alalla toimivien yritysten edut. 
Richard Corbett (PSE ),
   Äänestin Reach-asetusta koskevan kompromissin puolesta, jonka sosialidemokraattinen ryhmä, vihreät, liberaalidemokraatit ja yhtynyt vasemmisto ovat neuvotelleet soveltamisalasta, aineista, lupamenettelyn tiedoista, avoimuudesta ja eläinkokeiden rajoittamisesta. Äänestin myös Euroopan kansanpuolueen kanssa rekisteröinnistä saavutetun kompromissin puolesta. Kompromissit eivät ole ihanteellisia, mutta ne näyttävät olevan paras vaihtoehto tässä vaiheessa, kun otetaan huomioon parlamentissa vallitsevat poliittiset enemmistöt.
Kemikaalit on testattava. Äskettäin on lääketieteellisesti todistettu, että meillä jokaisella on kudoksissamme ja veressämme 300 kemikaalia enemmän kuin isovanhemmillamme. Tiedämme myös, että astma, syöpä ja muut todennäköisesti kemikaaleista aiheutuvat taudit ovat lisääntyneet.
Jotkut kemianteollisuuden edustajat väittävät, että kemikaalien testaus on kallista. Kaikki, jotka muistavat asbestikriisin, tietävät, että nyt testaukseen käytettävien varojen ansiosta voimme jatkossa säästää tuhansia henkiä ja miljoonia puntia. Kun taakka jaetaan muiden Euroopan unionin maiden kanssa, testaus kannattaa. Jos samalla voidaan vähentää eläinkokeita, sen parempi. 
Brian Crowley (UEN ),
   .  Olen monien kollegojeni tavoin osallistunut tiiviisti useisiin kokouksiin ja keskusteluihin, joissa on käsitelty nimenomaan tätä asiakirjaa. Mielipiteiden hajanaisuus tulee todellakin esiin lukuisissa tarkistuksissa, ja siksi äänestys kestikin kauan ja oli työläs.
Äänestin mietinnön puolesta, vaikka monen tarkistuksen hyväksymiseen liittyy huolenaiheita ja tarkistusten aiheuttamat epäjohdonmukaisuudet ovat monin tavoin huolestuttavia. Tein näin ensisijaisesti siksi, että ensimmäinen käsittely saataisiin päätökseen, ja toiseksi, koska toiseen käsittelyyn tekstiä varmasti parannetaan.
On tietenkin selvää, että haluan ihmisiä ja kansanterveyttä suojeltavan, kuten ympäristöäkin, mutta emme saa unohtaa sitä tosiasiaa, että uusien menetelmien kehittämistä, uusien tuotteiden ja mahdollisimman suuren hyödyn tuovien innovaatioiden tuottamista ei edistetä asettamalla yrityksille valtavia rajoituksia. Yritykset olisivat niiden vuoksi epävarmoja oman toimintaympäristönsä liiketoiminnasta, sääntelystä ja hallinnoinnista. 
Jillian Evans (Verts/ALE ),
   .  Olen kampanjoinut yli kolme vuotta vahvan Reach-järjestelmän puolesta. Äänestin tänään jäsen Sacconin mietintöä vastaan, koska mielestäni parlamentin tarkistukset ovat tehneet ehdotuksesta liian heikon, jotta se auttaisi suojaamaan terveyttämme ja turvallisuuttamme. Tämä on yksi tärkeimmistä säädöksistä, joita parlamentti on käsitellyt sen jälkeen, kun minut valittiin jäseneksi vuonna 1999.
Asetuksen tarkoituksena on suojella ihmisten terveyttä, mutta kemianteollisuuden suuren vaikutusvallan vuoksi ehdotus on täynnä porsaanreikiä. Mielestäni emme voi vaarantaa tulevien sukupolvien terveyttä. Tiedämme, että kehomme ovat nyt kemikaalien saastuttamia. Lapsilla on oikeus syntyä kemikaalittomina, mutta tätä ei taata tämänpäiväisellä ehdotuksella. Siksi en voinut äänestää mietinnön puolesta. 
Nigel Farage (IND/DEM ),
    Koko pitkän äänestyksen ajan noudatimme seuraavia periaatteita:
1) Kannatimme toimivallan palauttamista jäsenvaltioille ja yleisesti, aina kun mahdollista, tuimme pk-yritysten etuja.
2) Kannatimme kaikkia toimia eläinkokeiden vähentämiseksi.
Anne Ferreira, (PSE ),
   – Eri valiokunnissa toimitettujen äänestysten jälkeen ja kuultuaan sekä teollisuuden että kansalaisjärjestöjen kannat, Euroopan parlamentin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on onnistunut yhdistämään tasapainoisesti sekä terveyden ja ympäristön suojelun tarpeen että Euroopan unionissa toimivan teollisuuden kehittymistarpeen välille.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan sosialidemokraatit, vihreät, Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsenet ja monet liberaalidemokraatit hyväksyivät ehdotuksen lähes yksimielisesti, ja mielestäni ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan esittämä kompromissi on kannatettava.
Äänestin Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän esittämää, rekisteröintimenettelyä koskevaa kompromissia vastaan, koska sillä vähennetään merkittävästi Reach-järjestelmään kuuluvien aineiden määrää.
Enemmistö äänesti sen puolesta, että vaarallisten aineiden korvaamisesta tehdään pakollista, jotta voidaan vakuuttaa Euroopan kansalaiset siitä, että haitalliset aineet poistetaan markkinoilta ja korvataan turvallisilla tuotteilla, jos sellaisia on olemassa.
Muitakin tärkeitä kohtia hyväksyttiin, ja äänestin jäsen Sacconin mietinnön puolesta. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tämä äänestys on kauan kestäneen neuvotteluprosessin huipentuma. Neuvotteluihin on liittynyt paljon painostusta, ja sitä on tullut lähinnä vaikutusvaltaisen kemianteollisuuden taholta. Tästä aiheutuvat ne valtavat taloudelliset kustannukset, joita Reach-asetuksen ensimmäiseen versioon sisältyvien normien voimaantuloon saattaa liittyä. Tosiasiassa puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta suostui Saksan pyyntöön, että seuraavalle ministerineuvostolle suunniteltua Reach-asetuksesta tehtävää päätöstä lykätään, sillä verukkeella, että maan uuden hallituksen töiden aloittaminen on viivästynyt.
Joka tapauksessa meillä on nyt ensimmäisessä käsittelyssä teksti, joka merkitsee melkoista taantumista, vaikka siihen sisältyykin joitain myönteisiä edistyksellisiä kohtia. Näitä kohtia on nyt tuettava, kunnes neuvottelut neuvoston kanssa on saatu päätökseen.
Reach-asetuksella perustetaan EU:lle yksi yhtenäinen järjestelmä kemikaalien rekisteröintiä, arviointia ja lupamenettelyitä varten. Ensisijaisena tavoitteena on valvoa ja saada korvattua kaikkein vaarallisimpia kemikaaleja, jotka aiheuttavat syöpää, dna-muutoksia ja lisääntymishäiriöitä sekä muita vakavia terveydellisiä seurauksia. Toiseksi kaikkien kemikaalien turvallisuudesta pyritään antamaan tietoa rekisteröintivaiheessa ja kolmanneksi tietoa kemikaaleista pyritään välittämään kuluttajille, työntekijöille ja kemikaalien välittäjille.
Jos annamme jatkossakin periksi Euroopan kemianteollisuuden asettamille paineille, ohjelman tavoitteet voivat vesittyä ja menettää merkitystään. Itse asiassa tilanne olisi tällöin paljon vaarallisempi kuin jos sovellettaisiin nykyistä lainsäädäntöä, koska kansanterveyttä ja turvallisuutta ei turvattaisi. 
Karl-Heinz Florenz (PPE-DE ),
   . Olen tänään äänestänyt lopullisessa äänestyksessä Reach-asetusta koskevan ehdotuksen puolesta, mutta odotan, että toisessa käsittelyssä päästään kiistaa aiheuttavista teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa, aineiden väliaikaista hyväksymistä ja unioniin tuotuja tuotteita koskevista kohdista lähemmäs ratkaisua, jossa huomioidaan kaikkien osapuolten toiveet. 
Duarte Freitas (PPE-DE ),
   .  Kaupallisessa käytössä olevia kemiallisia aineita koskevan uuden Reach-asetuksen ansiosta saadaan paikattua lainsäädännön räikeät puutteet sekä puutteelliset tietomme tuotteista, joita käytämme päivittäin.
Aineiden rekisteröinnin ansiosta Euroopan kemikaalivirastolla, joka myös perustetaan tällä asetuksella, on valtuudet vaatia muitakin testejä, kuin kunkin ryhmän aineilta edellytettäviä testejä, jos se on perusteltua.
Vahva ja tehokas virasto takaa, ettei tuotteita saateta markkinoille ilman tarvittavia turvatoimia.
Asetuksessa korostetaan vahvasti tietojen yhteiskäyttöä ja eläinkokeet sallitaan vain, jos ne ovat ehdottomasti olennaisia.
Muita tervetulleita näkökohtia asetuksessa ovat kaikille luville asetettu määräaika ja pakollinen suunnitelma vaarallisina pidettävien kemikaalien korvaamisesta.
Oli tyytyväinen äänestyksen lopulliseen tulokseen, mutta haluan kuitenkin huomauttaa, että vastustan tupakkatuotteisiin sisältyvien aineiden sisällyttämistä tekstiin, sillä näille aineille on jo oma lainsäädäntönsä. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ),
   . – Äänestin tekstin puolesta.
Kemikaaleja on kaikkialla, ja viime aikoina lisääntyneet syöpätyypit tai leukemiatapaukset saavat meidät varmasti kyseenalaistamaan tiettyjen kemikaalien käytön.
Halusin käsitellä tekstiä kansanterveyden ja ympäristönsuojelun näkökulmasta. Vahvalla Reach-järjestelmällä saamme edes jonkinlaiset takeet kaikille kansalaisillemme.
On kuitenkin aivan oikein, että tekstillä turvataan yritystemme kilpailukyky ja vältetään kaikkia uuvuttavia byrokraattisia menettelyjä. Samoin on tärkeää jättää järjestelmän ulkopuolelle kaikki luonnonaineet. Toisaalta kannatin tarkistusta, jossa esitetään perustetun järjestelmän sääntöjen soveltamista savukkeiden valmistuksessa käytettäviin kemikaaleihin.
Kaikista tunnepitoisista näkökohdista riippumatta toivottu tasapaino yhdistettynä vahvaan ja riippumattomaan Euroopan kemikaalivirastoon ovat omiaan auttamaan meitä saavuttamaan nämä terveytemme, ympäristön ja myös teollisuutemme kannalta tärkeät tavoitteet.
Lisäksi vaadin vakaasti, että kaikki Euroopan unioniin tuotavat tuotteet alistetaan näille yhteisön säännöille. 
Richard Howitt (PSE ),
   Emme jää odottamaan lentokoneen maahansyöksyä ennen kuin testaamme sen turvallisuutta, eikä näin pitäisi tehdä kotitaloustuotteissa käytettävien kemikaalienkaan kanssa. Uuden säädöksen myötä valmistajien on todistettava kemikaalien turvallisuus ennen kuin niitä käytetään ja taattava, että vaarallisimmat kemikaalit korvataan turvallisemmilla vaihtoehdoilla. Lisäksi siinä säädetään oikeudesta tietää käyttämiimme tuotteisiin sisältyvien kemikaalien terveyssäännöistä.
Viimeisten 13 vuoden aikana virallisia tarkastuksia on tehty ainoastaan 143 kemikaalille, ja nyt uudella EU:n säädöksellä otetaan käyttöön kattava sääntelyjärjestelmä, joka koskee jokaista 30 000:ta Euroopan markkinoilla olevaa kemikaalia. Women’s Institute sekä tällä viikolla tapaamani edustajat Cambridgesta ja Bury St. Edmundsista ovat sitä mieltä, että ympäristö ja kuluttajien turvallisuus on asetettava etusijalle, ja olenkin todella ylpeä siitä, että koko Euroopan parlamentti on vakuuttunut heidän kannastaan. 
Jörg Leichtfried (PSE ),
   . Samalla, kun ilmoitan, kuinka äänestin Reach-asetusta koskevassa äänestyksessä, haluan kiittää eläin- ja ympäristönsuojeluyhdistyksiä suuresta ja laaja-alaisesta sitoutumisestaan asiaan. Sade, tuuli ja kylmyys eivät estäneet yhdistysten vannoutuneita jäseniä puuttumasta ihmisten ja ympäristön kannalta todella tärkeään asiaan ja kiinnittämästä huomiota ristiriitaisen kemikaaliasetuksen ongelmakohtiin.
Komission ehdotukseen esitetyt tarkistukset ovat korvaamattomia vähintäänkin siksi, että niiden ansiosta estetään miljoonien eläinten käyttäminen eläinkokeissa ja voidaan edellyttää testejä, joissa ei käytetä eläimiä. 
Marie-Noëlle Lienemann (PSE ),
   Olen aina kannattanut neljän vaatimuksen sisällyttämistä Reach-säädökseen.
1. Kattava ja täsmällinen rekisteröintijärjestelmä kemikaaleille niiden tunnistamiseksi, niihin liittyvien riskien arvioimiseksi, niitä koskevien tietojen antamiseksi käyttäjille ja haitallisten kemikaalien välttämiseksi.
2. Tietyssä määrin haitallisille tuotteille on laadittava tiukka lupajärjestelmä ja tällaisten tuotteiden käyttöluvalle on asetettava määräaika.
3. Korvaamisperiaate: vahingollisten tuotteiden korvaaminen on säädettävä pakolliseksi.
Mikäli korvaavaa tuotetta ei ole, sen löytämiseksi on aloitettava välittömästi tutkimukset, ja tuotteen käyttölupaa on rajoitettava.
4. Perustetaan eurooppalainen virasto, jolle kansalliset laitokset antavat asiantuntija-apua mutta jolla on lopullinen päätäntävalta tämän lainsäädännön täytäntöönpanossa.
Äänestin Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän esittämää rekisteröintimenettelyä koskevaa tarkistusta vastaan, koska sen myötä vähenee merkittävästi Reach-järjestelmän alaisuuteen kuuluvien aineiden määrä. 
Peter Liese (PPE-DE ),
   . Jo siitä asti, kun keskustelu yhteisön uudesta kemikaalilaista aloitettiin, olen puolustanut komission ehdotusten muuttamista sellaisiksi, että terveyttä ja ympäristöä voitaisiin suojella Euroopassa paremmin kuin aikaisemmin ja kuitenkin vähentää liiallisia byrokraattisia vaatimuksia. Olen näin ollen antanut tukeni Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän valitsemalle linjalle. Tämän tavoitteen kannalta tänään toimitetussa äänestyksessä hyväksyttiin useita parannuksia komission ehdotukseen:
1. Tekstiin saatiin rekisteröintiä koskeva jäsen Sacconin ja jäsen Nassauerin saavuttama kompromissi, jonka ansiosta byrokraattiset vaatimukset vähenevät tuntuvasti.
2. Tekstistä poistettiin aineet, joista säännellään muualla tai jotka eivät aiheuta minkäänlaista vaaraa.
3. Tiukennettiin tupakansavuun sisältyviin kemikaaleihin liittyviä vaatimuksia.
On kuitenkin todettava, että äänestyksessä hyväksyttiin useita kielteisiä kohtia, joita ei voida perustella. Tällaisia ovat etenkin tarkistukset, joilla asetetaan määräaika luville. Ne ovat epäkäytännöllisiä, byrokraattisia ja tarpeettomia terveyden ja ympäristön suojelun kannalta.
Koska komission ehdotuksen kolmea tärkeää kohtaa parannettiin, äänestin lopullisessa äänestyksessä ehdotuksen puolesta. Toivon ministerineuvoston hylkäävän järjettömät ehdotukset, kuten viiden vuoden määräajan, ja hyväksyvän järkevämmät ehdotukset. Näin toivon meidän saavan aikaan käyttökelpoisen Reach-järjestelmän. 
Kartika Tamara Liotard ja Erik Meijer (GUE/NGL ),
   . – Kemiallisten aineiden koostumukseen ja myrkyllisyyteen ei saisi liittyä minkäänlaista salailua tai epäselvyyttä. Lukuisat kemianyritykset ovat kuukausien ajan yrittäneet vesittää säädöksen, jota on jo pitkään pidetty välttämättömänä ympäristön ja kansanterveyden kannalta.
Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston kannattamalle vahvalle Reach-asetukselle ei saatu tänään enemmistön kannatusta, mutta samanaikaisesti parlamentti hylkäsi monia Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittämiä ehdotuksia, joissa otettiin päättäväisesti esille kemianteollisuuden asia.
Enemmistön kannatuksen saivat ainoastaan ne ehdotukset, joista sosialidemokraatit ja liberaalit saivat sovittua. Tuloksena on laimea Reach-asetus, jossa rekisteröintiä on lievennetty ja myönteinen ratkaisu saatiin turvattua ainoastaan lupamenettelyssä. Olemme kuitenkin muiden tavoin samaa mieltä siitä, että heikko asetus on parempi kuin ei lainkaan asetusta.
PPE-DE-ryhmä ja unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä ovat täällä ilmoittaneet voivansa edelleen tukea ehdotusta, koska neuvosto ja vaadittu parlamentin määräenemmistö varmistavat, ettei lupamenettelyä koskevia säännöksiä säilytetä toisessa käsittelyssä. Tämä riittää kahdelle Alankomaan sosialistipuolueen jäsenelle syyksi äänestää ehdotusta vastaan. 
Astrid Lulling (PPE-DE ),
   . – Olen ollut parlamentin jäsen 40 vuotta, ja näistä vuosista 25 olen viettänyt tässä kunnioitettavassa parlamentissa. Reach-asiakirja on osoittautunut kaikkein kiistanalaisimmaksi ja kaikkein monimutkaisimmaksi asiaksi, jota olen näinä vuosina joutunut käsittelemään. Tämä on kuitenkin ollut myös ennen kaikkea sellainen asiakirja, johon on liittynyt virheellisiä tietoja, uhkailuja ja jopa kiristysyrityksiä.
Ne muutamat luxemburgilaiset, jotka allekirjoittavat mielellään vahvan järjestön laatiman uhkailukirjeen, tai samankaltainen lehdistökampanja, jossa minua haukuttiin kemianteollisuuden puolustamisesta, eivät ole vähentäneet päättäväisyyttäni äänestää jäsenkollegojeni enemmistön rinnalla. Päätökseni perustuu huolellisesti keräämääni tietoon, joka on tarkasti kirjattu.
Jos säädös hyväksytään sellaisena kuin se on nyt, siitä tulee varmasti maailmanlaajuisesti paras tapa suojella terveyttä vaarallisilta kemiallisilta aineilta ilman että tarvitsee vaarantaa tuhansia työpaikkoja, asettaa pk-yrityksiä mahdottomaan tilanteeseen tai paljastaa valmistukseen liittyviä salaisuuksia. Toivottavasti olen tänään onnistunut pelastamaan tämän Euroopan kannalta äärimmäisen tärkeän asiakirjan kaikilta perfektionisteilta ja äärimmäisyyksien kannattajilta. 
David Martin (PSE ),
   . Pitkän ja monimutkaisen äänestyksen jälkeen ensimmäinen arvioni on, että parlamentti on saanut jokseenkin oikeaan tasapainoon elintärkeänä pidettävän ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun ja toisaalta sen, ettei teollisuudelle aseteta liikaa rasitteita tai lainsäädännössä edellytetä tarpeettomia eläinkokeita. Parlamentin on käytävä läpi neuvostosta saatava teksti ja varmistettava, että näiden tavoitteiden herkkä tasapaino on säilytetty. 
Andreas Mölzer (NI ),
   . Jos tilanne on se, että käytössä olevista kemiallisista aineista 85 prosenttia on sellaisia, ettei niiden osalta ole tutkittu, millaisen vaaran ne aiheuttavat ihmiselle ja ympäristölle, on korkea aika korjata tämä puute lopullisesti. Emme hyväksy, että kansalaisiamme käytetään arkisissa tavaroissa, kuten tietokoneissa tai leluissa, käytettävien kemikaalien koekaniineina. Nämä kemikaalit imeytyvät kehoon ihon läpi tai keuhkojen kautta, eikä niihin liittyviä riskejä ole vielä koskaan tutkittu.
Välinpitämättömyytemme hintana voidaan jo pitää siitä, että allergiat lisääntyvät ja työperäisiä keuhkosairauksia tai ihosairauksia ilmenee tuhansia.
Ensisijaisena tavoitteena on tietenkin oltava, että kaikki sellaiset aineet, joiden epäillään olevan karsinogeenisia ja/tai mutageenisiä, testataan ja poistetaan markkinoilta. Tällaista tilannetta ei olisi koskaan pitänyt sallia. Nyt ihmiset työskentelevät sellaisten aineiden parissa, joiden sivuvaikutuksista ei ole minkäänlaista tietoa. Tulevaisuudessa on tärkeää varmistaa, että vastikään rekisteröidyt aineet ovat vaarattomia.
On yksinkertaisesti saatava loppumaan kauhukertomukset vaatteiden myrkyllisistä väriaineista, kosmetiikkatuotteiden haitallisista hajusteista tai paloa hidastavista aineista, jotka päätyvät äidinmaitoon.
Tätä tavoitetta ei varmasti kuitenkaan saavuteta, jos alkuperäinen ehdotus vesitetään sellaiseksi, että 100 000 testaamattomasta kemikaalista 88 000 jätetäänkin testaamatta. Tämän vuoksi äänestin mietintöjä vastaan. 
Claude Moraes (PSE ),
   . Äänestin Reach-asiaa koskevassa keskustelussa kuten äänestin, koska työväenpuoluetta edustavana Euroopan parlamentin jäsenenä kannatan Reach-järjestelmän yleisiä tavoitteita, eli sitä, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä pyritään suojelemaan lisäämällä tietoa mahdollisesti vaarallisista kemikaaleista.
Haluaisin nopean ja tehokkaan järjestelmän, jossa kemikaaleista saadaan kerättyä tarvittavat tiedot ja eniten huolta aiheuttavat kemikaalit käsiteltyä. Samalla olisi vähennettävä eläinkokeiden käyttöä ja säilytettävä kemianteollisuuden kilpailukyky.
Mielestäni selkärankaisia eläimiä on käytettävä eläinkokeissa niin vähän kuin on välttämätöntä, jotta saadaan tarvittavat tiedot terveyden suojelua ja ympäristönsuojelua koskevia päätöksiä varten.
Kannatan Yhdistyneen kuningaskunnan ehdottamaa "yksi aine, yksi rekisteröinti" -järjestelmää, jossa kaikki saman aineen valmistajat tai maahantuojat tekevät yhteistyötä yksien, niin sanottujen "ydintietojen" rekisteröimiseksi.
Näin varmistettaisiin, että rekisteröinnin yhteydessä kirjattaisiin sovitut tiedot, ja käyttäjillä ja kuluttajilla olisi saatavilla yhtenäiset tiedot. 
Hartmut Nassauer (PPE-DE ),
   . Äänestyksen päätteeksi haluan selvittää, että äänestin jäsen Sacconin mietinnön puolesta ainoastaan tukeakseni esittelijän ja itseni aikaansaamaa kompromissia rekisteröintiasiassa.
En todellakaan halua antaa kuvaa, että hyväksyn mietinnön muut näkökohdat, etenkään lupamenettelyä koskevaa lähestymistapaa, sillä vastustan vahvasti aineille myönnettävien lupien määräaikaistamista. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   .  Tässä asiassa, kuten muutoinkin, velvollisuutenamme on suojella kansalaisten etuja, olivatpa ne sitten välittömiä etuja tai etuja, jotka eivät vielä ole ilmeisiä vaan jotka muuttuvat äärimmäisen tärkeiksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
Itse äänestin sillä perusteella, että mielestäni on hälyttävää, kun teollisuuden edut ja pyrkimys suojella ympäristöä ja kansanterveyttä ovat – ainakin näennäisesti – ristiriidassa keskenään. 
Ennen kaikkea katson, että kansanterveyden ja ympäristön suojelun on oltava etusijalla, mutta en usko sellaisiin äärimmäisiin ratkaisuihin, joissa otetaan laajalti kaikki asiat huomioon mutta unohdetaan toimenpiteiden taloudelliset vaikutukset ja mikä tärkeämpää, ei oteta huomioon, miten asiat vaikuttavat maailmanlaajuisesti talouksiin, jotka eivät tunne minkäänlaisia omantunnontuskia ympäristön polkumyynnistä. Olen myös varma, että tiukoista vaatimuksistamme on hyötyä Euroopan taloudellekin ja että ne edistävät kilpailukykyä ja teknisiä innovaatioita. Lopuksi mainittakoon, että mielestäni Euroopan talous on pikaisesti saatava uuteen kasvuun, ja tämän varmistamiseksi kasvulta on poistettava kaikki esteet. Esitettyjen tarkistusten ansiosta äänestän mietinnön puolesta. Teen niin jo siksikin, että jatkossa on vielä mahdollista tehdä tarvittavat korjaukset esimerkiksi lupamenettelyä koskevaan osioon. 
Frédérique Ries (ALDE ),
   – Vastahakoisena katson, että minun on äänestettävä tyhjää tässä ratkaisevassa äänestyksessä.
Tarkoitukseni ei millään tavoin ole vältellä asiaa, vaan pikemminkin tämä on minulle ainoa keino ilmaista mielipiteeni ristiriitaisesta viestistä, jonka parlamentti tänään välittää.
Toisaalta olen tyytyväinen huolta aiheuttavien aineiden korvausperiaatteeseen, eli pakolliseen korvaamiseen (tarkistus 232) ja turvallisempien vaihtoehtojen etsimiseen (tarkistus 214). Euroopan parlamentti lausuu ensimmäistä kertaa tällä tavoin mielipiteensä näin tärkeässä tekstissä. Oli miten oli, minun on mahdotonta iloita asiasta, kun parlamentti samassa tekstissä, prosessin ulkopuolella, muuttaa rekisteröintimenettelyä täydellisesti kahden kolmasosan Reach-järjestelmään kuuluvan aineen osalta, eli aineiden, joiden määrä on alle 10 tonnia. Parlamentti vähentää testauksen äärimmilleen ja asettaa testauksen riippuvaiseksi aineen aiheuttamasta vaarasta eikä tonnimäärästä. Mielestäni näin ei saavuteta edes perusluonteista suojaa aineille eniten altistuvien ihmisten terveydelle ja turvallisuudelle.
Tässä on täydellisesti murennettu koko Reach-järjestelmän perusta.
Tältä osin on kuitenkin mieltäylentävää huomata, että neuvosto on kunnianhimoisempi kuin parlamentti. Säilyttäköön se kantansa. 
Bart Staes (Verts/ALE ),
   . – Tänään maailma näki, että demokraattisesti valittua parlamenttia on helppo johtaa harhaan. Tarvitaan vain muutama puolitotuus ja perättömyys. Parlamentti on osoittanut maailmalle, että kovaäänisin saa tahtonsa läpi.
Kemianteollisuus teki viime vuonna yksistään Belgiassa jopa 1,7 miljardin euron tuloksen. Summaan vaikuttavat enemmän öljyn korkea hinta ja alhainen dollari kuin Reach-järjestelmän käyttöönotto, toteutetaan se missä muodossa tahansa.
Vain vähän aikaa sitten eurooppalaiset tyytyväisinä onnittelivat toisiaan ajamastaan progressiivisesta ympäristöpolitiikasta. Olimme edelläkävijöitä maailmassa; tai niin me ajattelimme.
Nämä ajat ovat ohitse. Tämä vesitetty versio Reach-asetuksesta on esimerkki siitä, kuinka asioita ei pitäisi tehdä. Reach-asetusta edeltäneessä valkoisessa kirjassa annettiin täysi vastuu kemianteollisuudelle. Sen oli kyettävä osoittamaan, että tuotteet, joista teollisuus saa voittonsa, eivät ole vahingollisia terveydelle ja ympäristölle. Tämän jälkeen on luotu niin monia takaportteja, että pääsisäänkäyntiä on vaikea hahmottaa. Nyt hyväksyttävällä Reach-asetuksella menetetään hyvä tilaisuus korjata asia eikä tällaista tilaisuutta varmastikaan tule toiste. 
Catherine Stihler (PSE ),
   . Reach-asetuksesta toimitettava äänestys on tärkeimpiä tämän parlamentin toimittamista äänestyksistä. Haluan ilmoittaa julkisesti tukevani luvan myöntämistä ryhmälle 1 sekä tarkistuksia 232 ja 214. Olen tyytyväinen siihen, että nämä tarkistukset hyväksyttiin. Kansanterveys on ensisijaisen tärkeä asia, ja altistumisia vaarallisille kemikaaleille on vähennettävä. Kaikki sellaiset kemikaalit on ehdottomasti korvattava, jotka aiheuttavat syöpää ja vaikuttavat ihmisen lisääntymiseen. 

Jean-Claude Martinez (NI ),
   . – Kaikki voivat arvata Euroopan kemikaaliviraston perustamisen seuraukset. Ensiksikin on todettava, että turvallisuuden nimissä tehty arviointi ei tuota minkäänlaista varmuutta. Tämän ovat antibiootit osoittaneet meille.
Nitraattilannoitteet ovat saaneet aikaan maatalouden ihmeen, joka on osittain vaikuttanut siihen, että eliniänodote on nykyään 20 vuotta pidempi. Reach-järjestelmän myötä, kun joet pyritään suojaamaan saasteilta, aiheutetaan aliravitsemusta Eurooppaan.
Toisin sanoen voidaan todeta, että turvallisuuden varotoimien takaa paljastuva Reach-järjestelmä on tosiasiassa rikkaiden ja amissien ongelma. Hankkeen olennaisena periaatteena on pelon synnyttämä postmoderni vastarinta uudistuksia ja valistusta kohtaan. Tällainen pelko vallitsee yhteiskunnassa, jossa iankaikkisuuden tavoittelu vie uskon edistykseen.
Seveson onnettomuus, Aral-järven tragedia; kaikki nämä ekologiset katastrofit muistuttavat meitä siitä kemian ihmeestä, joka päivä päivältä parantaa elämämme jokaista hetkeä uusista materiaaleista valmistetuin kankain, tuhansin värein ja tuhansin tuoksuin.
Jos Jumalan olisi pitänyt rekisteröidä orgaanisesta kemiasta alkunsa saanut tuotteensa ihminen Helsingin kemikaalivirastossa, hyvin todennäköisinä pidettävät vaarat olisivat evänneet luvan ihmisen saattamiselle elämän markkinoille. Lopuksi iskulause, joka kuvaa Reach-järjestelmää: "Ei tulevaisuutta". 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . - Vaikka käsiteltävänämme oleva direktiiviehdotus onkin osa laajempaa keskustelua Reach-asetuksesta, siinä on otettu esille aihe, josta on helpompi saada aikaan laaja yhteisymmärrys. Todelliseen valinnanvapauteen perustuvilla aidoilla markkinoilla on ensisijaisen tärkeää varmistaa, että kuluttajat saavat täydelliset tiedot asioista. Tämän direktiivin tavoitteena on mukauttaa olemassa olevat järjestelyt uudessa asetuksessa asetettuihin edellytyksiin ja samalla varmistaa kuluttajien suojelu. Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Kesäkuun lista pyrkii toimillaan varmistamaan, että EU:n sisäinen yhteistyö rajoitetaan aidosti rajatylittäviin asioihin, joihin lukeutuvat sekä sisämarkkina-asiat että useat ympäristökysymykset. Olemme tyytyväisiä vankkaan kemikaalidirektiiviin, jolla tehdään selväksi teollisuuden vastuu alueelle tuoduista kemikaaleista. Olemme vakuuttuneita siitä, että edelläkävijyys tässä asiassa muodostuu pitkällä aikavälillä kilpailueduksi Ruotsin ja Euroopan teollisuudelle. Näin ollen olemme päättäneet vastustaa Euroopan parlamentin enemmistön kannattamia kompromisseja. Äänestämme kuitenkin koko direktiiviehdotuksen puolesta, koska muutoin komissio saattaisi vetää ehdotuksensa pois.
Katsomme, että myös aineille, joita tuotetaan pieniä määriä, on asetettava perustason tarkastusvaatimukset. Ruotsin kemikaalivirasto ja Ruotsin hallitus ovat molemmat korostaneet, että nämä aineet on otettava Reach-järjestelmän piiriin. Kannatamme vahvaa korvausperiaatetta ja haluamme korostaa, että vastuu alueelle tuotuja kemikaaleja koskevien tietojen keräämisestä ja analysoinnista on ensisijaisesti teollisuudella eikä tietyn maan viranomaisilla.
Olemme tietenkin sen kannalla, että metsänhoidossa ja kaivostyössä tavattavat luonnonaineet jätetään Reach-säädöksen ulkopuolelle. Ruotsin teollisuuden selkäranka muodostuu metsistä ja malmista, eikä niitä pidä säännellä ehdotetussa säädöksessä. Suhtaudumme varauksella myös tarkistuksiin, joissa suositellaan valtavan kemikaaliviraston perustamista EU:hun. Luotamme siihen, että kansalliset viranomaiset ovat pääosin kykeneviä suorittamaan asianmukaiset tarkastukset. 
Kurt Joachim Lauk (PPE-DE ),
   . Strasbourgissa torstaina 17. marraskuuta 2005 pidettävässä täysistunnossa äänestetään Guido Sacconin mietinnöstä (A6-0315/2005) "Reach: Euroopan kemikaaliviraston perustaminen – pysyvät orgaaniset yhdisteet".
Olen vakaasti sitä mieltä, että vaikka asetuksen perustavoitetta onkin pidettävä myönteisenä, sen täytäntöönpanossa epäonnistutaan ja se lopulta heikentää EU:n kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla. Tosiasiassa asetuksella kasataan yritysten niskaan – ovatpa ne isoja, keskisuuria tai pieniä – ylimääräisiä sääntöjä ja ohjeita. Tämän vuoksi asetus heikentää kasvua ja työllisyyttä sekä vähentää Euroopan houkuttelevuutta kemianteollisuuden toiminnalle.
Näin ollen äänestän lopullisessa äänestyksessä mietintöä vastaan. Mielestäni ehdotus olisi lähetettävä – sellaisena kuin sen nyt on edessämme – takaisin komissiolle, joka sen on alkujaan laatinut. 
Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Kesäkuun lista pyrkii toimillaan varmistamaan, että EU:n sisäinen yhteistyö rajoitetaan aidosti rajatylittäviin asioihin, joihin lukeutuvat sekä sisämarkkina-asiat että useat ympäristökysymykset. Olen tyytyväinen kemikaalidirektiiviin, jolla tehdään selväksi, että teollisuuden on kannettava vastuu alueelle tuoduista kemikaaleista. Olen äänestänyt ehdotuksen puolesta kokonaisuudessaan.
Kannatan vahvaa korvausperiaatetta. Olen tietenkin myös sen kannalla, että metsänhoidossa ja kaivostyössä tavattavat luonnonaineet jätetään Reach-säädöksen ulkopuolelle. Ruotsin teollisuuden selkäranka muodostuu metsistä ja malmista, eikä niitä pidä säännellä ehdotetussa säädöksessä.
On tärkeää noudattaa jonkinlaista tärkeysjärjestystä kemikaaleja koskevan tiedon keräämisessä. Ensinnäkin on vertailtava ja analysoitava suuria määriä tuotettavien aineiden tietoja. Kemikaalilainsäädännön on oltava tehokasta, eikä se saa jäädä vain paperitiikeriksi. Suhtaudun varauksella tarkistuksiin, joissa suositellaan valtavan kemikaaliviraston perustamista EU:hun. Luotan täysin siihen, että kansalliset viranomaiset ovat pääosin kykeneviä suorittamaan asianmukaiset tarkastukset. 

Peter Baco (NI ).
   – Asiani koskee jäsen Scheelen esittelemää mietintöä, jonka aiheena on kivuttoman ansastuksen standardit. Kuten useimmat parlamentin jäsenet, äänestin mietinnön hyväksymisen puolesta. Arvoisa puhemies, pyydän teitä järjestämään elektronisen äänestyksen, koska päätelmänne äänestyksestä ei vastannut useimpien äänestykseen osallistuneiden Euroopan parlamentin jäsenten kantaa. Arvoisa puhemies, pyydän teitä korjaamaan tämän virheen. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . - Kannatamme komission ehdotuksen hylkäämistä, sillä kuten esittelijä toteaa, ehdotus ei perustu uusimpiin tieteellisiin havaintoihin, eikä siinä säännellä kivuttomien menetelmien käyttöön liittyviä teknisiä resursseja.
Komission ehdotus on jatkoa EU:n, Yhdysvaltojen, Kanadan ja Venäjän tekemälle kivuttoman ansastuksen kansainväliselle sopimukselle. Parlamentti kuitenkin hylkäsi sopimuksen kahdesti, ja se tuli voimaan ainoastaan siksi että neuvosto ja komissio halusivat välttää vaikeuksia Yhdysvaltojen ja Kanadan kanssa.
Käsiteltävänämme on todellinen kivuttomuuden käsite. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mielestä pyyntimenetelmää ei voida pitää kivuttomina, jos eläinten kuolinkamppailu kestää 5 minuuttia tai enemmän, vaikka vaihtoehtoja on tarjolla.
Joka tapauksessa on järkyttävää, että komissio hyväksyi kansainvälisen sopimuksen kuulematta parlamenttia. 
Kartika Tamara Liotard ja Erik Meijer (GUE/NGL ),
   . – Kotimaassamme Alankomaissa on jo vuosia yritetty päästä eroon piisameista, jotka ovat peräisin Yhdysvalloista. Ne ovat heikentäneet patojamme, ja tämän seurauksena alankoalueemme ovat vaarassa muuttua ihmisille elinkelvottomiksi.
Tästä huolimatta annamme tukemme jäsen Scheelen ehdotukselle, että tämä eräiden eläinlajien kivutonta ansastusta koskeva ehdotus hylätään kokonaan. Kivuton tarkoittaa sekä "kivutonta" että "säädyllistä". Ihmiset ovat aikanaan tehneet mitä hirveimpiä tekoja, jotka ovat saattaneet olla kivuttomia mutta eivät todellakaan säädyllisiä.
Komission ehdotuksessa pidetään kivuttomana amputaatioita, silmävaurioita, selkäydinvaurioita ja enintään viiden minuutin kuolinkamppailua. Vuodesta 1995 Euroopan alueella on ollut kiellettyä käyttää ansarautoja ja tuoda maahan turkiksia maista, joissa yhä käytetään tällaisia ansarautoja. Jo vuonna 1996 tehtiin ehdotus muita pyyntivälineitä koskevien vaatimusten tiukentamiseksi.
Ansastajien eturyhmä onnistui tuolloin syrjäyttämään asiantuntijat. Myöhemmin allekirjoitettiin Yhdysvaltojen, Kanadan ja Venäjän kanssa sopimus, jonka perimmäisenä motiivina oli taloudellisten kiistojen välttäminen eikä eläinten hyvinvoinnin parantaminen. Komission ehdotuksen perustana on tämä virheellinen sopimus, jota parlamentti on vastustanut aiemminkin. 
David Martin (PSE ),
   . (EN) Äänestin kivuttoman ansastuksen standardeja koskevan komission ehdotuksen hylkäämisen puolesta. Ehdotuksessa ei turvata riittävästi eläinten hyvinvointia, ja ehdotus on laadittu sellaiseksi, että sitä on vaikea muuttaa. Toivon ja luotan komission nyt toimittavan sellaisen ehdotuksen, jossa eläinten hyvinvointi asetetaan tärkeämmälle sijalle kuin tuotot. 
Lydia Schenardi (NI ),
   . – Emme voineet kuin kannattaa sellaista EU:n säädöstä, jossa esitetään standardien luomista eläinten kivutonta ansastusta varten. Näin pyritään turvaamaan eläinten hyvinvointi ja suojelemaan eräitä eläinlajeja. Komission ehdotus ei mielestämme ole kuitenkaan riittävän hyvä, jotta voisimme hyväksyä sen. Kuinka voimme hyväksyä, että niin kutsuttujen kivuttomien ansojen kehittämiseen liittyvissä testeissä käytetään eläimiä? Eikö ole paradoksaalista tappaa eläimiä, jotta muita eläimiä voitaisiin tappaa kivuttomasti?
Lisäksi meille kerrotaan, että ansastettujen eläinten hyvinvointia olisi parannettava. Koskeeko tämä vedenalaisia ansarautoja? Tällaiset ansat eivät estä kärsimystä: minkit menettävät tajuntansa keskimäärin kahden ja puolen minuutin jälkeen ja majavat yhdeksän ja puolen minuutin jälkeen.
Ansastusta pidetään nykyään täysin vastenmielisenä, eikä komission direktiivillä edistetä millään tavoin käytännön lopettamista tai edes rajoittamista. Tämä on esimerkki ainaisesta liiketoiminta-ajattelusta. On syytä muistaa, että 15 prosenttia eläimistä, joita tapetaan niiden turkisten vuoksi, on ansastettu, ja tämä luku sisältää ainoastaan kaupalliseen käyttöön tarkoitetut turkikset…

Vittorio Agnoletto (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mietintö on äärimmäisen tärkeä ja hyödyllinen ensisijaisesti siksi, että sen tarkoituksena on tehdä käytännesäännöt pakollisiksi ja siinä esitetään, että kaikki maat ottavat ne osaksi lainsäädäntöjään.
Lisäksi pidän tärkeänä, että ihmisiä kehotetaan kannattamaan ajatusta aseiden merkitsemisestä ja jäljittämisestä. Ongelmana on se, että jos komissio ja neuvosto eivät hyväksy näitä käytännesääntöjä, joista keskustelemme joka vuosi, ne uhkaavat jäädä vain ilmoitukseksi hyvistä aikomuksista.
On äärimmäisen tärkeää, että asetukseen on sisällytetty myös välineet, joilla on kaksi tarkoitusta: sekä rauhan turvaaminen että sodankäynti. Lopuksi totean pitäväni aivan yhtä tärkeänä, että Kiinaa koskeva asevientikielto päätetään pitää voimassa. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Mietinnön tarkoituksena on saada aikaan Euroopan unionille sitovat aseiden vientiä koskevat käytännesäännöt. EU:lle on ehdotettu perustettavaksi uutta toimielintä, joka valvoisi jäsenvaltioiden aseiden vientiä. Asian periaatteellisuudesta huolimatta on syytä miettiä, johtaisivatko nämä toimet entistä rajoittavampaan politiikkaan, mikä on tavoitteena. Samanaikaisesti Euroopan puolustusvirasto pyrkii koordinoimaan ja vapauttamaan laajemmin jäsenvaltioiden vientipolitiikoita.
Vastustamme aseidenvientiä valvovan viraston perustamista EU:lle. Emme myöskään pidä Euroopan puolustusviraston olemassaoloa perusteltuna. Jäsenvaltioiden aseidenviennin määrästä on päätettävä kunkin maan parlamentissa. Tämän vuoksi Ruotsilla on jatkossakin oikeus toteuttaa rajoittavaa vientipolitiikkaa.
Edellä mainitun perusteella äänestämme lopullisessa äänestyksessä mietintöä vastaan. 
David Martin (PSE ),
   Äänestin mietinnön puolesta. Kannatan ehdotusta, että Kiinaa koskevaa aseidenvientikieltoa ei poisteta ennen kuin ihmisoikeuksia koskeva tilanne maassa on parantunut selvästi ja huomattavasti. Mielestäni ei kuitenkaan ole oikein kohdella Kiinaa eri tavoin kuin muita maita, joissa ihmisoikeuksien suojelu on ollut yhtä heikkoa. Lisäksi haluaisin keskustella lisää mahdollisuudesta muuttaa käytännesäännöt täysin oikeudellisesti sitoviksi asekauppaa koskeviksi säännöiksi. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . - Siitä huolimatta, mitä kaikkia kysymyksiä aseiden viennin käytännesääntöjä koskevasta mietinnöstä herää, olen sitä mieltä, että Kiinaa koskeva aseidenvientikielto on jälleen tärkein asia ja tarjoaa vahvat perustelut sille, että äänestän mietinnön puolesta. Olen ollut ja olen jatkossakin sitä mieltä, että EU:n on säilytettävä vientikielto, sillä se on ennen kaikkea 25 jäsenvaltion keino puolustaa ihmisoikeuksia, kansainvälistä järjestystä ja rauhaa.
Kiina on nyt ja vastakin merkittävä jäsen kansainvälisellä areenalla ja elintärkeä talouskumppani EU:lle. Mielestäni yksi keino edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista on kehittää Kiinan markkinoita. Tätä ei kuitenkaan voida toteuttaa ehdoitta, ja siksi aseidenvientikielto on paikallaan. Toimimme Kiinan talouskumppaneina, mutta olemme tiukkoja, paremman maailman rakentamiseen sitoutuneita kumppaneita. 

David Martin (PSE ),
   . Olen tyytyväinen tähän mietintöön, jolla täydennetään Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamiseen liittyviä vaatimuksia. Mietintö on hyvä merkki kansalaisille siitä, että EU pystyy nyt irrottamaan varoja katastrofialueiden väestöjen hyväksi. 

Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Katsomme, että Yhdistyneet Kansakunnat on – kokemuksensa, asiantuntemuksensa ja maailmanlaajuisen merkityksensä ansiosta – paras taho johtamaan maailmanlaajuista aseidenriisuntaa ja varmistamaan, että ydinsulkusopimusta noudatetaan.
Tämän perusteella äänestämme sitä vastaan, että EU:lle perustetaan virasto käyttötarkoituksen muuntamista ja aseidenriisuntaa varten. Aiomme myös äänestää mietintöä vastaan lopullisessa äänestyksessä. Kannatamme kuitenkin pyyntöä, joka koskee ydinaseriisuntaa, ja tavoitetta, että Euroopan alueelta poistetaan ydinaseet. Ydinaseiden leviämisen rajoittamista koskevilla vaatimuksilla olisi saatava ajan mittaan kaikki ydinaseet poistettua käytöstä. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   .  Haluan aluksi korostaa, että parlamentti teki aloitteen ydinaseiden leviämisen estämistä, ei aseidenriisuntaa, koskevan mietinnön laatimisesta. Vaikka päätöslauselmaan sisältyy muutamia hyviä kohtia, katsomme sen sisältävän myös joitakin erittäin huolestuttavia kohtia.
Kun tavoitteena on estää joukkotuhoaseiden leviämistä, on mahdotonta hyväksyä, että voimankäytölle jätetään mahdollisuus. Tämän periaatteen todelliset tavoitteet paljastuivat, kun sen perusteella voitiin hyväksyä valtava manipulointi sekä Yhdysvaltain ja sen liittolaisten hyökkäys Irakiin ja Irakin miehittäminen – mitä perusteltiin pöyristyttävillä väitteillä, joiden mukaan Irakilla on joukkotuhoaseita.
On vaarallista ja valheellista yhdistää Yhdysvaltojen niin kutsuttu terrorismin vastainen sota joukkotuhoaseiden leviämisen estämiseen.
Meitä harmittaa myös se, että ne ryhmämme ehdotukset hylättiin, jotka koskivat Euroopan aseidenriisuntaviraston perustamista, Yhdysvaltojen harjoittaman Yhdistyneiden Kansakuntien manipuloinnin tuomitsemista, ydinaseiden poistamista Euroopan alueelta, Yhdysvaltojen ydinaseiden poistamista Euroopasta ja Saksalle osoitettavaa kehotusta luopua mahdollisuudesta rikastuttaa uraania Garchingin tutkimusreaktorissa. 
David Martin (PSE ),
   Olen tyytyväinen tähän mietintöön, jossa vakuutetaan jälleen, että monenvälisiä sopimuksia ydinaseiden leviämisen estämisestä kannatetaan, ja tunnistetaan vaarat, joita joukkotuhoaseiden leviämisestä aiheutuu. Erityisesti mietintö on vastaus EU:n joukkotuhoaseita koskevaan strategiaan. Kannatan tätä strategiaa. Mielestäni on hyvä, että esittelijä suostui poistamaan luonnoksestaan viittaukset tiettyihin jäsenvaltioihin. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   . – Vastuu joukkotuhoaseiden (ydinaseiden, kemiallisten ja biologisten aseiden) tuottamisesta, levittämisestä ja käyttämisestä on yksinomaan imperialistisilla valloilla, joihin lukeutuu Euroopan unionin jäsenvaltioita. Tämä historiallinen totuus pyritään salaamaan Euroopan parlamentin päätöslauselmaesityksillä. Ne ovat täynnä mahtipontisia ja tekopyhiä ilmauksia kiinnostuneisuudesta asiaan, mutta niissä ei milloinkaan mainita, kuka näitä aseita tuottaa, levittää ja käyttää.
Joukkotuhoaseita on aikaisemmin ja nykyaikanakin käytetty aina ihmisten alistamisessa imperialistisen vallan alle. Yhdysvallat pommitti Hiroshimaa ja Nagasakia. Napalmipommeja käytettiin ensimmäistä kertaa Grammossa Kreikan demokraattista armeijaa vastaan ja Vietnamissa Yhdysvaltojen toimesta. Yhdysvallat ja Nato käyttivät köyhdytettyä uraania sotiessaan Irakia, Afganistania ja Jugoslaviaa vastaan. Eurooppalaiset yritykset myivät kemiallisia ja biologisia aseita Saddamille, ja Yhdysvallat käytti niitä hiljattain Fallujassa. Aina kun joukkotuhoaseita on käytetty, ne ovat ilmentäneet imperialismia.
Euroopan parlamentin päätöslauselmaesityksissä paitsi jätetään tämä asia huomiotta myös siirretään vastuu pienemmille valtioille ja yksittäisille osapuolille. Tämä tehdään usein herjausten saattelemana, jotta saataisiin aihetta uusille väliintuloille ja sodille ja jotta suvereniteetti saadaan suojattua. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   .  Kansainvälistä politiikkaa ja maailman turvallisuutta koskevissa lausunnoissa esitettyjä sitoumuksia on tuettava mahdollisuudella toteuttaa toimia. Emme voi esittää määrätietoisia huomautuksia mutta sitten epäröidä toimien toteuttamista. Joukkotuhoaseiden leviämisestä heränneiden kysymysten perusteella voidaan pitää mahdollisena, että tässä on kyse asiasta, jossa kiihkeille kommenteille ei saada vastinetta käytännön toimissa etenkään – ja mitä suurimmassa määrin – diplomaattien tasolla. Mielestäni EU:n on täsmennettävä retoriikkaansa.
Laajalle levinnyt käsitys, että EU ei tarjoa sanoilleen vastinetta, heikentää diplomaattista asemaamme. Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. Toivon, että mietinnön hyväksyminen saa unionin kaksinkertaistamaan pyrkimyksensä tällä alalla, ei kuitenkaan niin, että se turvautuu sotilaallisiin ratkaisuihin – tai varsinkaan kehottaa tällaisiin ratkaisuihin – vaan pikemminkin olemalla määrätietoinen ja päättäväinen. 

Jan Andersson, Anna Hedh, Ewa Hedkvist Petersen, Inger Segelström ja Åsa Westlund (PSE ),
   Me sosialidemokraattisen ryhmän ruotsalaiset jäsenet äänestimme mietinnön puolesta, koska pidämme tärkeänä, että puolustusalan julkisille hankinnoille on olemassa selkeät ja ristiriidattomat säännöt. Mietinnössä on kuitenkin joitakin sellaisia sanamuotoja, jotka voitaisiin kaikkein laajimmassa merkityksessään tulkita siten, että niiden tavoitteena on yhteinen puolustus. Vastustamme Euroopan yhteisiä puolustusjoukkoja emmekä kannata ehdotuksia, joiden tavoitteena on niihin perustuvan puolustuksen luominen. Haluamme kuitenkin edistää EU:n mahdollisuuksia selviytyä kriiseistä sekä havaita ja estää konflikteja hyvissä ajoin ensisijaisesti poliittisin, diplomaattisin ja taloudellisin keinoin. 
Hélène Goudin, Nils Lundgren ja Lars Wohlin (IND/DEM ),
   Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 296 artiklassa määrätään, että sotatarvikkeiden tuotantoon tai kauppaan ei tarvitse soveltaa tavaroiden vapaata liikkumista koskevia sääntöjä. Mietinnön yhdessä osassa pyritään selventämään ja määrittämään tarkemmin, millaisiin materiaaleihin ja palveluihin 296 artiklaa ei oikeastaan pitäisi soveltaa. Kesäkuun lista on sitä mieltä, että yhtenäismarkkinoiden toteutuminen on erittäin tärkeää ja että se olisi asetettava ensisijaiseksi tavoitteeksi. Mietinnöstä käy kuitenkin selvästi ilmi, että EU:n säädöksiin ehdotettujen muutosten tarkoituksena on pääasiassa tiivistää sotilasyhteistyötä unionissa siirtymällä lähemmäs yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa.
Kesäkuun listan mielestä ulko- ja turvallisuuspolitiikka on kansallinen asia, josta ei missään tapauksessa pitäisi päättää EU:n tasolla. Tämän vuoksi äänestämme mietintöä vastaan. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . - Tämä mietintö on seuraava askel kohti EU:n militarisointia, joka kätkeytyi hylättyyn Euroopan perustuslakiin. Mietinnössä käsitellään tämän asian yhtä tärkeintä perustaa, eli eri jäsenvaltioiden sotateollisuutta.
Tarkoituksena on edistää "eurooppalaista" sotatarviketeollisuutta ja sen niin sanotusti vääjäämätöntä yhdentämisprosessia. Toisin sanoen mietinnössä esitetään selvästi, mistä on kyse, ja kerrotaan, että 25 jäsenvaltiosta kuusi tekee 90 prosenttia sotatarvikehankinnoista. Entä kuinka paljon tarvikkeita tuotetaan?
Mietintö ei jätä mitään epäselväksi. Sen tavoitteena on siirtää asepolitiikka pois jäsenvaltioiden, tai pikemminkin tiettyjen pienten valtioiden, päätäntävallasta, ja asteittain perustaa EU:n puolustusmarkkinat Naton yhteentoimivuusnormien mukaisesti. Tässä tarkoituksessa mietinnössä (suuria) jäsenvaltioita ja suuria puolustustarvikkeiden toimittajia pyydetään unohtamaan erimielisyytensä sekä todetaan, että olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että "puolustusalan julkisiin hankintoihin sovelletaan pikemminkin Euroopan unionin kuin kansallista lainsäädäntöä", ja että "kansallisia turvallisuusetuja olisi tulkittava rajoittavasti". Kaikkea tätä "johtaa" niin kutsuttu Euroopan puolustusvirasto.
Tämä on asevarustelukilpailua parhaimmillaan, ja siksi äänestimme mietintöä vastaan. 
Carl Lang (NI ),
   – Brysselin ääriliberalistiselta ajattelutavalta on vielä säästynyt yksi ala: puolustus. Näin ei ehkä ole enää kauan. Puolustusalan julkisia hankintoja koskevassa vihreässä kirjassaan komissio pyrkii vähentämään alaa koskevia kaupan esteitä ja avaamaan alaa kilpailulle. Tämän vuoksi komissio on päättänyt ottaa kohteekseen tärkeimmän lainsäädännöllisen esteen ja antaa uuden tulkinnan perustamissopimuksen 296 artiklasta, jossa määrätään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus poiketa yhteisön kilpailusäännöistä kansallisen turvallisuutensa turvaamiseksi.
Näiden menettelyjen tarkoituksena on haastaa kolminkertainen turvavaatimus, eli toimitusvarmuus, varmuus puolustusta ja kansallista turvallisuutta koskevien asioiden luottamuksellisuudesta sekä varmuus kansallisesta riippumattomuudesta. Kun Euroopan aseteollisuus kamppailee olemassaolostaan Yhdysvaltain puolustustarvikkeiden runsasta vientiä vastaan, EU:n jäsenvaltioiden on korkea aika investoida tutkimukseen ja panostettava yhteisten ohjelmien laatimiseen.
Puolustusalan julkisia hankintoja ei saada kilpailukykyisemmäksi tekemällä niitä hieman entistä avoimemmaksi kilpailulle, vaan päinvastoin näin teemme ne entistä alttiimmaksi Yhdysvalloista peräisin olevalle tuonnille. Palauttakaamme yhteisön suosituimmuus, ja nopeasti. 
David Martin (PSE ),
   . Mietintö on parlamentin vastaus vihreään kirjaan "Tavoitteena EU:n puolustustarvikepolitiikka". Olen tyytyväinen mietinnössä esitettyihin ehdotuksiin. Näiden toimien avulla komissio aikoo edistää vähitellen jäsenvaltioiden välisten entistä avoimempien eurooppalaisten puolustustarvikemarkkinoiden luomista, jotta jäsenvaltiot voisivat parantaa alan taloudellista tehokkuutta sen erityispiirteet huomioon ottaen. Olen mielissäni siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on katsonut vihreän kirjan olevan tärkeä ja hyvin ajoitettu aloite keskustelun aloittamiseksi Euroopan puolustustarvikemarkkinoiden toiminnasta. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   .  Olen tyytyväinen esittelijän ehdotukseen, että edistetään eurooppalaisten puolustustarvikemarkkinoiden perustamista ja varmistetaan näiden markkinoiden riippumattomuus ja kilpailukyky kuitenkin tietysti alan erityispiirteet huomioon ottaen. Annan tukeni ehdotukselle. Näin ollen äänestän varauksetta mietinnön puolesta.
Voisin korostaa monia mietinnön näkökohtia, mutta yksi ansaitsee erityishuomiota. Puolustustarvikemarkkinat on ala, jolla tutkimus- ja kehitystyöhön investoiminen on avainasemassa. Kaikissa näissä ehdotuksissa on otettava huomioon Euroopan päättäväisyys toteuttaa uudistuksia, lisätä kilpailukykyä ja investoida teknologiseen kehittämiseen, mikä on tärkeää talouden kehittymisen kannalta. Puolustustarvikemarkkinoihin voidaan investoida ainoastaan, jos siitä on tehty selkeä päätös, ja tämän vuoksi on entistä tärkeämpää äänestää mietinnön puolesta. 
Geoffrey Van Orden (PPE-DE ),
   . Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiviedustajien mielestä on erittäin tärkeää saada aikaan aitoja parannuksia yhtenäismarkkinoihin. Voimme tukea myös toimenpiteitä, joilla todella voitaisiin parantaa Euroopan puolustustarvikemarkkinoiden taloudellista tehokkuutta ja kilpailukykyä.
Mietinnön johtavana ajatuksena on kuitenkin se, että EU:n toimivaltaa laajennetaan ja Euroopan aseteollisuus annetaan Euroopan komission määräysvaltaan. Mietinnön johdanto-osan F ja G kohdissa syytetään virheellisesti puolustustarvikemarkkinoiden hajanaisuutta Euroopan sotilaallisesta heikkoudesta ja järjestelmien keskinäisestä toimimattomuudesta. Kustannusten ei ole millään tavoin osoitettu vähenevän Euroopan puolustustarvikemarkkinoiden ansiosta. Yhteistyöhankkeet ovat varmasti kalliita, kun tarkastellaan sekä niihin kuluvaa aikaa että rahaa. Vastustamme 9 kohdassa esitettyä ajatusta, että puolustusalan julkisiin hankintoihin sovelletaan pikemminkin Euroopan unionin kuin kansallista lainsäädäntöä. Mietinnön 10 ja 15 kohdassa esitetyillä ehdotuksilla, jotka koskevat uuden direktiivin laatimista 296 artiklan syrjäyttämiseksi, olisi vakavat seuraukset kansallisen turvallisuuden kannalta. Mietinnön 24 kohdassa ehdotetaan, että puolustusalan hankinnoissa suosittaisiin eurooppalaisia tuotteita. Tämä on kovin lyhytnäköistä, ja näin vahingoitettaisiin Euroopan entisestään kituvia armeijoita. Näistä ja muistakin syistä Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiviedustajat äänestivät mietintöä vastaan. 

Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   .  Tuomitsemme yksiselitteisesti Iranin presidentin Israelia koskeneet järkyttävät ja vastuuttomat kommentit.
Käsiteltävänämme olevasta päätöslauselmaesityksestä kuitenkin tulee hyvin esille EU:ssa vallitseva kaksinaismoralismi.
Päätöslauselmaesityksen kanta Lähi-idän tilanteeseen on yksipuolinen, ja tämän vuoksi sillä vain syvennettäisiin konfliktia.
Tekstissä Irania syytetään terrorismin tukemisesta, mutta vaietaan siitä, kuinka paljon Yhdysvallat, Israel ja oma Euroopan unionimmekin ovat vaikuttaneet tilanteen pahentamiseen alueella.
Päätöslauselmaesityksessä ei arvostella Irakiin tehdyn hyökkäyksen seurauksia tai Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten miehitystoimia hyökkäyksen jälkeen. Palestiinan tilanne kuvataan konfliktiksi ja näin ollen sivuutetaan Israelin miehittämä Palestiina ja se, että Israel rikkoo armottomasti Palestiinan kansojen perusoikeuksia.
Päätöslauselmaesityksessä Irania kehotetaan noudattamaan kansainvälisiä velvoitteitaan ydinohjelmansa kehittämisessä mutta ei kyseenalaisteta vaatimuksia, joita on asetettu muille alueen maille, jotka ovat kehittäneet ydinohjelmia ja joilla on hallussaan ydinaseita.
Iranin presidentin esittämät lausunnot ovat vain omiaan hankaloittamaan tilannetta alueella, joka on täysin epävakainen Yhdysvaltojen yhdessä paikallisten ja eurooppalaisten liittolaistensa kanssa toteuttaman interventiopolitiikan, sodan ja ylivallan vuoksi. 
David Martin (PSE ),
   . Äänestin päätöslauselman puolesta. Iranin presidentin lausunto, että Israel olisi pyyhkäistävä pois kartalta, on tuomittava mitä jyrkimmin. EU:n on kuitenkin vastustettava houkutusta yhtyä Yhdysvaltojen vihamielisyyteen Irania kohtaan. Olen vahvasti sitä mieltä, että kärsivällisellä ja diplomaattisella toiminnalla Iranista voidaan tehdä keskipitkällä aikavälillä EU:lle luotettava ja tuottava Lähi-idän kumppani. Jos maata lähestytään asianmukaisesti, se voi osallistua merkittävällä tavalla Irakin tilanteen vakauttamiseen. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL )
   , . – Iranin presidentin lausunnot, että "Israel on pyyhkäistävä pois kartalta", on tuomittava. Kukaan ei kuitenkaan tosissaan usko, että nämä lausunnot ovat todellinen uhka Israelille tai että Euroopan parlamentilta edellytetään solidaarisuutta. Iranin presidentin lausunnot on pääosin tarkoitettu maan sisäisiksi, jotta Iranin kansa ei vastustaisi hirmuvaltaista hallitusjärjestelmää ja huonontuvia elinolosuhteitaan. Euroopan parlamentissa toimivat johtajat tietävät tämän olevan totta.
Syyt, joiden vuoksi he kiirehtivät ilmaisemaan tuomitsevat äänensä, ovat osa heidän yleisiä Lähi-itää koskevia suunnitelmiaan. Samanaikaisesti he käyttävät lausuntoja verukkeena sille, että voivat syyttää Irania "kansainvälisen terrorismin" tukemisesta, ja näin ollen puolustavat Yhdysvaltojen politiikkaa, jossa Irania ja Syyriaa uhkaillaan sotilaallisella väliintulolla. Ei ole suinkaan sattumaa, että Britannian pääministeri, joka toimii tällä hetkellä myös EU:n puheenjohtajana, puhui kiertelemättä Irania koskevasta sotilaallisesta väliintulosta.
Emme äänestäneet päätöslauselmaesitystä vastaan siksi, että tuntisimme solidaarisuutta Iranin hallitusta kohtaan, vaan siksi, ettemme katso EU:lla, Natolla tai Yhdysvalloilla olevan minkäänlaista oikeutta väittää kannattavansa ihmisoikeuksia ja kansainvälistä oikeutta, kun ne itse rikkovat näitä oikeuksia häpeämättömästi ja antavat tukensa kaikenlaisille itsevaltaisille hallitusjärjestelmille, jos katsovat hyötyvänsä niistä. 
Frédérique Ries (ALDE ),
   . – Israelin käyttäminen syntipukkina on yhtä vanha taktiikka kuin Israelin valtio. Sanoisin sen olevan yhtä vanha kuin maailma, sillä Iranin presidentin lausuntojen kohteena ovat Israelin lisäksi juutalaiset.
Kaikki tietävät, että antisionismi on monin tavoin nykypäivän muoto antisemitismistä.
Minua harmittaa se, kuinka laimeasti tähän on reagoitu. Olemme toki kuulleet joitakin hienostuneita suuttuneisuuden ilmauksia ja tunteellisuudesta väriseviä ääniä. Onko kukaan uhannut seuraamuksilla? Ei kukaan.
Onko kukaan maininnut Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 39–41 artiklaa tai vaatinut anteeksipyyntöä? Ei, tällaista ei ole suunnitteilla.
Mietin vain, millainen huuto olisi syntynyt, jos Ariel Sharon olisi vaatinut Syyriaa tai Irania pyyhittäväksi pois kartalta. Pelkästään esittämällä tämän kysymyksen tiedämme vastauksen, ja näin ymmärrämme, kuinka välinpitämättömiä ja uskomattoman apaattisia ovat länsimaiden johtajat sekä suurin osa tiedotusvälineidemme edustajista.
Selvitetäänpä tämä asia. Hyökätessään Israelia vastaan Mahmoud Ahmadinejad hyökkää meitä vastaan. Hänen vihansa Israelia kohtaan perustuu yksinomaan demokratian kaikkiin muotoihin kohdistuvaan vihaan, sillä demokratia on ristiriidassa ääri-islamilaisuuden kanssa.
En myöskään voi hyväksyä joidenkin ihmisten välinpitämättömyyttä enkä tekstin laimeutta. Tämän vuoksi äänestin tyhjää. 
Charles Tannock (PPE-DE ),
   . Minä ja Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivikollegani annoimme tukemme päätöslauselmalle, vaikka se onkin huomattavasti laimeampi kuin teksti, jonka alunperin laadin EPP-ED-ryhmän puolesta Kun päätöslauselma rajattiin presidentti Ahmadinejadin pyyntöön pyyhkiä Israel kartalta, menetettiin mahdollisuus korostaa sitä, että Iran on selvästi päättänyt valmistaa ydinpommin ja kuinka laajalti maa rikkoo ihmisoikeuksia ja teloittaa säännöllisesti homoseksuaaleiksi tunnustautuvia ja muita, joiden hallitus katsoo syyllistyvän niin kutsumiinsa "seksuaalisiin siveysrikoksiin".
Kaikki merkittävimmät poliittiset johtajat ja muutkin tahot Euroopassa ovat tuominneet ankarasti ja varauksetta presidentti Ahmadinejadin kolme viikkoa sitten esittämät lausunnot Israelista. Se, että Euroopan parlamentit tuomitsisivat asian toistamiseen, ei ole tarpeen. Presidentti Ahmadinejadin lausunto on törkeä uhkaus, mutta hänen toimintansa ansiosta Iranilla voi olla valta hyvittää tämä uhkaus. Nyt ei ole korusanojen aika. 

Peter Baco (NI ).
   – ...tehdä elektroninen tarkastus, sillä meidän mielestämme äänestäjät selvästi kannattivat ehdotusta. Olette kieltäytynyt tarkistamasta äänestystä elektronisesti, arvioimasta uudelleen... 
Puhemies. -
   Hyvä jäsen Baco, toimivaltainen valiokunta on suositellut, että parlamentti hylkää aloitteen. Äänestys on toimitettu, ja hyvin suuri enemmistö parlamentin jäsenistä äänesti vastaan. Aloite on näin ollen hylätty, ja komission jäsen on käyttänyt puheenvuoron komission puolesta. Olemme toimineet täysin työjärjestyksen mukaisesti. 
Peter Baco (NI ).
   – Arvoisa puhemies, en oikein ymmärrä, kuinka voitte saada äänestyksestä näin väärän tuloksen. Näimme, että useimmat äänestäneistä tukivat mietintöä. Koska arvioitte asian toisin kuin muut tarkkailijat, pyysin suorittamaan äänestyksestä elektronisen tarkastuksen. Kieltäydyitte siitä ja teitte äänestyksestä päätelmän, joka ei vastaa äänestäneiden Euroopan parlamentin jäsenten kantaa. Kyse on mietinnöstä, joka koskee kivuttoman ansastuksen standardeja. 
Puhemies. -
   Toimivaltainen valiokunta on suositellut ehdotuksen hylkäämistä ja – kuten jo edellä selitin – ehdotusta vastaan äänestäneet hylkäsivät sen. Olen siis noudattanut päätöstä, jonka parlamentti teki, eli äänesti vastaan. Tämän vuoksi olen antanut puheenvuoron komission jäsenelle. Koska aloite hylättiin, komission jäsenen oli selvitettävä komission kanta.
Hyvä jäsen Baco, voin vakuuttaa teille, että kaikessa on toimittu täysin oikein. Huomaatte, että minua avustava Euroopan parlamentin koko puhemiehistö on samaa mieltä. Ainoa, joka ei ymmärrä asiaa, olette te. Siksi luulen, että teidän on syytä miettiä asiaa. Hyvä jäsen Baco, ei ole mahdollista, että me kaikki olemme väärässä ja te olette ainoa, joka on oikeassa.
Jos vieläkään ette kuitenkaan vakuuttunut asiasta, apulaispääsihteeri ja puhemiehistössä minua avustavat jäsenet selittävät asian teille henkilökohtaisesti istunnon jälkeen, jotta saatte mielenrauhan. 


Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Martensin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A6-0318/2005) Afrikan kehitysstrategiasta [2005/2142(INI)].
Ymmärtääkseni jäsenet olivat hyvin epäileviä sen suhteen, onko keskustelu käytävä ja äänestys toimitettava tänään. Työjärjestyksemme mukaan äänestystä voidaan lykätä. Toisaalta keskustelua voidaan työjärjestyksemme mukaan lykätä vain, jos asiasta vallitsee yksimielisyys. Jos yksikin jäsen haluaa keskustelua, se on työjärjestyksen mukaan käytävä. 
Miguel Ángel Martínez Martínez (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kuvittelimme ehkä naiivisti, että Reach-asetusta koskeva äänestys päättyisi klo 11.30 tai 12.00 ja että voisimme tänä aamuna keskustella ja äänestää kahdesta tärkeästä kysymyksestä – EU:n kehitysyhteistyöpolitiikasta ja Afrikkaa koskevasta EU:n kehitysstrategiasta.
On päivänselvää, ettemme voi käydä keskustelua olosuhteissa, jotka eivät ryhmäni mielestä tee oikeutta aiheelle eivätkä ole oikein niitä jäseniä kohtaan, jotka ovat toimineet kahden asianomaisen mietinnön esittelijöinä.
Näissä olosuhteissa äänestystä on nähdäksemme joka tapauksessa lykättävä. Mielestämme meidän on lykättävä myös keskusteluja, koska keskustelemme kahdesta keskeisen tärkeästä kysymyksestä, joita diplomaattipiirit, asianomaiset maat ja kansalaisjärjestöt seuraavat kiinnostuneina istuntosalin sen sijaan ollessa lähes tyhjä. Jos keskustelujen päivämäärää ei voida muuttaa, keskustelkaamme salamyhkäisesti tässä ja nyt – siitä ovat vastuussa ne, jotka eivät pyri saavuttamaan yksimielisyyttä asiasta. En hyväksy sitä, että neuvosto painostaa meitä vaatimalla, että keskustelemme aiheesta huonoin edellytyksin nyt siksi, että neuvosto kokoontuu ensi viikolla.
Jos kaikki kuitenkin vastustavat keskustelujen lykkäämistä, meidän on käytävä ne. Pyydän joka tapauksessa, että äänestämme äänestyksen siirtämisestä myöhempään istuntoon. 
Maria Martens (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, minun on esittelijänä todettava, etten kannata lykkäämistä. Me kaikki Euroopan parlamentin jäsenet olemme sopineet aikataulusta tietyin perustein. Asiaa hankaloitti se, että neuvosto keskustelee tästä aiheesta ensi viikolla, ja haluamme antaa oman panoksemme ajoissa emmekä vasta sitten, kun kaikki on mahdollisimman valmista. Mielestäni parlamentissa riittää vähempikin. Sen sijaan keskustelun ja äänestyksen lykkääminen osoittaisi, ettemme suhtaudu vakavasti parlamenttityöhömme. En sitä paitsi usko, että asialla on vaikutusta lopulliseen äänestykseen, koska nimiluettelot on jo laadittu. Miksemme siis vain jatka keskustelemalla ja toimittamalla äänestyksen tänään?
Olen kanssanne samaa mieltä siitä, että aikataulussa on parantamisen varaa. Olisin halunnut äänestää tänä aamuna täysistunnossa, mutta tämä näkemys ei saanut ryhmissä enemmistön tukea. Jos olisimme tehneet niin, olisimme ainakin saavuttaneet enemmistöt, kun otetaan huomioon kaikki läsnä olevat Euroopan parlamentin jäsenet. Koska äänestysaikataulua on muutettu jo kolme kertaa, nyt on mielestäni liian myöhäistä. Olemme sopineet tästä aikataulusta, joten tärkeintä on nyt mielestäni saattaa tämän aiheen käsittely päätökseen keskustelemalla ja äänestämällä siitä. 
Puhemies. –
   Tässä on puhemiehen ehdotus. Asia kuuluu työjärjestyksen 170 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Sen toisen alakohdan mukaan "aikomuksesta jättää tällainen esitys on ilmoitettava puhemiehelle vähintään kaksikymmentäneljä tuntia etukäteen, ja puhemies ilmoittaa siitä välittömästi parlamentille". Edellytys, jonka mukaan lykkäämistä on pyydettävä 24 tuntia etukäteen, ei selvästikään täyty. Minun on tämän vuoksi siirryttävä keskusteluun, etenkin sen vuoksi, että esittelijämme toivoo niin.
Hyvät parlamentin jäsenet, myönnän, että näin tärkeä keskustelu ansaitsisi suuremman kuulijakunnan. Esitän kuitenkin kaksi huomautusta. Ensiksikin keskustelumme saavat parlamentin yleensä vain harvoin täyteen riippumatta siitä, onko torstai-iltapäivä, maanantai, tiistai vai keskiviikko. Toiseksi aikataulumme laaditaan siten, että parlamentti kokoontuu torstai-iltapäivisin. Tämän vuoksi emme voi erotella jäseniä sen mukaan, vaivautuvatko he jäämään vai osallistuvatko he mieluummin muihin tehtäviin.
Näin ollen siirrymme tähän keskusteluun ja luovutamme samalla puheenvuoron esittelijä Martensille. 
Maria Martens (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komissio ehdottaa pitkän aikavälin strategiaa vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi Afrikassa vuoteen 2015 mennessä. Tämä on myönteinen asia. Tarvitsemme hyvin kunnianhimoisen toimintasuunnitelman vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi ja ennen kaikkea Saharan eteläpuolisen Afrikan palauttamiseksi raiteilleen. Kysymys kuuluu, onko ehdotettu strategia paras keino tämän tavoitteen saavuttamiseen. Strategiassa esitetään selkeä yhteenveto ongelmista ja suhtaudutaan varovaisen optimistisesti – asennoidun itsekin näin – Afrikan unionin ja NEPADin kehitykseen.
Strategiassa esitetään epäilemättä erinomaisia ajatuksia siitä, kuinka ongelmat voidaan ratkaista. Yhtenä esimerkkinä mainittakoon omavastuun periaatteen hyvin voimakas korostaminen. On joka tapauksessa selvää, ettei mikään strategia voi onnistua, elleivät afrikkalaiset voi ottaa kohtaloaan omiin käsiinsä ja kantaa vastuuta kehittämisen jatkamisesta.
Euroopan unioni on maailman suurin lahjoittaja. Eurooppa on antanut rahaa ja apua vuosien ajan, mutta köyhyys on silti lisääntynyt entisestään. Tämän vuoksi tarvitsemme uuden strategian. Valitettavasti asiakirja ei saa minua vielä vakuuttuneeksi siitä, että se merkitsee todellista käännekohtaa. Minkä vuoksi? Siinä esitetyissä analyysissä ja päämäärissä ei ole varmastikaan mitään vikaa, mutta ehdotetuissa tavoissa ja keinoissa sen sijaan on paljon toivomisen varaa.
Komission jäsen on oikeassa todetessaan, että meidän on tarjottava enemmän ja parempaa apua nopeammin. Emme voi tehdä sitä antamalla vain enemmän rahaa, vaikka puhuisimme muutamasta ylimääräisestä miljardista. On hienoa, että Eurooppa haluaa käyttää enemmän varoja, ja komissio muistuttaa jäsenvaltioita niiden rahoitussitoumuksista, mutta tarvitsemme muutakin. Tarkoitan ennen kaikkea sitä, mitä voimme tehdä oman koordinointi-, yhteneväisyys- ja täydentävyyssuunnitelmamme yhteydessä. Jollemme edisty tässä asiassa, tehokkaamman tuen edellytykset heikkenevät nopeasti. Paljon on viime kädessä jäsenvaltioiden poliittisen tahdon varassa. Toivon, että komissio löytää tehokkaan strategian näiden asioiden edistämiseksi.
Toiseksi komissio myöntää, että Afrikan maiden välillä on merkittäviä eroavuuksia. Erilaisia tilanteita ja ongelmia kuvataan täsmällisesti, mutta selkeitä ja asianmukaisia välineitä kyseisten eroavuuksien käsittelemiseksi ei ole. Mielestämme olisi erotettava toisistaan selkeästi epävakaille maille myönnettävä apu ja huonon hallinnon, korruption ja hallinnon epäkohtien vuoksi sosiaalisesti ja taloudellisesti epävakaille maille myönnettävä apu.
Vaikka vakaita maita voidaan komission ehdotuksen mukaisesti auttaa tietyin edellytyksin jopa myöntämällä budjettitukea ja alakohtaisia tukia, myös epävakaat maat ansaitsevat tukeamme. Emme voi kääntää selkäämme asianomaisille ihmisille. Emme saa vaatia tukien myöntämistä hallitusten välityksellä, vaan epävakaissa maissa tuki on maksettava sosiaalialan järjestöille, joihin on kuuluttava erityisesti uskonnollisia yhteisöjä, koska ne tavoittavat monia ihmisiä ja voivat edistää terveys-, koulutus- ja muita peruspalveluja.
Kolmanneksi komissio ehdottaa, että Afrikan hyväksi toteuttamamme toimet luokitellaan tästä lähtien kolmeen ryhmään. Ensimmäinen niistä on turvallisuuden ja hyvän hallintotavan edistäminen, mikä on tärkeää. Toinen koskee taloutta ja kauppaa sekä paremman investointiympäristön turvaamista, mikä myös on tärkeää. Toimintasuunnitelman kolmas osa koskee köyhyyden vähentämistä vuosituhannen kehitystavoitteiden avulla. Niihin kuuluvat perusterveydenhuollon edistäminen, koulutuksen parantaminen, ympäristönsuojelu ja työpaikkojen luominen mahdollisimman monille ihmisille.
Mielestämme viimeksi mainittu osa, vuosituhannen kehitystavoitteet, olisi asetettava keskeiseen asemaan. Köyhyyden vähentäminen on ratkaisevan tärkeää rakenteellisen vakauden saavuttamisen kannalta, mikä puolestaan mahdollistaa kehityksen jatkumisen. Tämän vuoksi kaikkien toimien on mielestämme oltava ennen kaikkea väline vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi. Siksi pidämme merkittäviä infrastruktuurihankkeita Afrikassa tai Euroopan unionin ja Afrikan ystävyyskaupunkien ja yliopistojen välisiä vaihtoja ennenaikaisina. Ne ovat arvokkaita hankkeita, mutta soveltuvat paremmin myöhempään ajankohtaan.
Lopuksi kiitän kaikkia, jotka ovat osallistuneet tämän mietinnön laatimiseen joko Euroopan parlamentissa tai sen ulkopuolella, osallistumisesta kysymysten pohdintaan. Voin muistella miellyttävää ja rakentavaa yhteistyötä. 
Puhemies. –
   Ennen kuin annan puheenvuoron komissiolle ja selventääkseni asiaa niille jäsenille, jotka ihmettelevät, milloin äänestys toimitetaan, jos sitä lykätään, luen työjärjestyksen asiaa koskevan artiklan. Työjärjestyksen 170 artiklan 4 kohdan mukaan "Poliittinen ryhmä tai vähintään 37 jäsentä voi ennen äänestystä tai äänestyksen aikana esittää äänestyksen lykkäämistä. Esityksestä äänestetään välittömästi." Tämä tarkoittaa käytännössä, että siirrymme äänestykseen tämän iltapäivän keskustelujen päätyttyä. Sillä ja vain sillä hetkellä poliittinen ryhmä tai 37 jäsenen ryhmä voi vaatia lykkäystä täsmentäen milloin – millä istuntojaksolla – äänestys on heidän mielestään toimitettava.
Siirrymme tämän vuoksi keskusteluun, ja äänestyksen mahdollisesta lykkäämisestä keskustellaan loppuiltapäivästä. Kiitän komission jäsentä kärsivällisyydestä ja annan puheenvuoron hänelle. 
Louis Michel,
   Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä Martens, arvoisat parlamentin jäsenet, maanosista juuri Afrikka asettaa meille suurimmat kehityshaasteet. Etenevä aavikoituminen, vedenpuute, nälänhätä ja HI-virus/aids muodostavat siellä kiireellisesti hoidettavan ongelman.
Maanosista Afrikalla on eniten avunantajia. Sen vuoksi koordinoinnin ja täydentävyyden tarve on siellä kaikkein pakottavin. Esimerkiksi Tansanian ja Mosambikin on kummankin hallinnoitava noin 500:aa yksittäistä EU:n avunantajien rahoittamaa hanketta yksinomaan sosiaalisen infrastruktuurin alalla. Kuhunkin näistä hankkeista osoitetut varat ovat tosin suhteellisen pieniä.
Afrikka on tällä hetkellä myös suurimmat mahdollisuudet tarjoava maanosa. Afrikan unionin perustaminen ja Afrikan kehitystä edistävän uuden kumppanuuden hyväksyminen, Afrikan alueellisten talousyhteisöjen roolin lujittaminen sekä uuden kansallisen johtajapolven syntyminen ovat muuttaneet tapaa, jolla Afrikkaa hallitaan. Toivo rauhan saavuttamisesta on alkanut itää Kongon demokraattisessa tasavallassa, Somaliassa, Burundissa ja Liberiassa. Afrikka muodostaa maailman ekologiset keuhkot, ja sillä on ainutlaatuiset luonnonvarat.
Myös Afrikan väkiluku takaa sen mahtiaseman tulevaisuudessa. Vuoteen 2025 mennessä sen väkiluku kasvaa yli 1,3 miljardiin, mikä on lähes yhtä suuri kuin Kiinan tai Intian väkiluku ja suurempi kuin Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen yhteenlaskettu väkiluku. Sen etuna on myös nuorempi väestö, koska tuolloin lähes 800 miljoonaa afrikkalaista on alle 15-vuotiaita.
Afrikka ansaitsee näin ollen varmemmin kuin koskaan Euroopan täyden huomion. Tämän vuoksi komissio on ehdottanut uutta Afrikka-strategiaa, joka hyväksyttiin 12. lokakuuta ja esiteltiin Euroopan parlamentissa samana päivänä. Strategian tarkoituksena on tarjota Euroopan unionille yksi ainoa kattava ja pitkän aikavälin kehys sen Afrikan-suhteita varten.
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä Martens, arvoisat parlamentin jäsenet, Afrikka-strategia perustuu kolmeen pääteemaan: yksi Afrikka, yksi Eurooppa ja yksi tavoite.
Yksi Afrikka: vaikka Afrikalla onkin monet kasvot, erilaisia historioita ja monenlaisia tarpeita, se on nyt kollektiivisesti siirtynyt koko mantereen poliittisen, taloudellisen ja kulttuurisen yhdentymisen polulle. Tämä näkyy selvästi Afrikan alueellisten talousyhteisöjen alueellisissa yhdentymispyrkimyksissä sekä AU:n ja NEPADin synnyssä. Lyhyesti sanottuna tämä yhdentyminen ansaitsee varauksettoman tukemme.
Yksi Eurooppa: Eurooppa on myös muuttunut. Kymmenen uuden jäsenen liittyminen Euroopan unioniin on nostanut yksittäisten mahdollisten kumppanien määrän 26:een. Tähän määrään sisältyvät 25 jäsenvaltiota ja Euroopan yhteisö. Tämä kehitys on lisännyt Euroopan unionin mahdollista poliittista ja taloudellista vaikutusvaltaa, mutta myös jäsenmäärän kasvusta aiheutuu uusia haasteita avun koordinoinnille ja täydentävyydelle. Euroopan unionin Afrikka-strategiassa avun tehokkuus ja avunantajien toimien koordinointi ovat tämän vuoksi lähivuosien keskeisiä painopistealueita.
Yksi tavoite: esimerkiksi Euroopan turvallisuuspolitiikkaa on toteutettu pitkään rinnan – eikä aina ongelmitta – sen kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa. Erityisesti Afrikan rauhanrahastosta saadut viimeaikaiset kokemukset osoittavat, kuinka läheisesti turvallisuus ja kehitysyhteistyö liittyvät toisiinsa ja kuinka tärkeää on, että EU:n näitä aloja koskevat toimet koordinoidaan tiiviisti. Euroopan unionin Afrikka-strategian yhteisenä tavoitteena on tämän vuoksi edistää vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista Afrikassa. Kuten tiedätte, kokonaisstrategiaamme sisältyy joukko konkreettisia ehdotuksia, ja olen iloinen voidessani todeta, että keskuudessamme vallitsee laaja yksimielisyys näistä näkökohdista, joista osa sisältyy esittelijä Martensin mietintöön, kuten Afrikan rauhanrahaston vahvistaminen ja kansallisten parlamenttien ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjen roolin lujittaminen kehitysyhteistyöpolitiikkaa suunniteltaessa, priorisoitaessa ja – älkäämme unohtako – tarkasteltaessa.
Talouskumppanuussopimusten tekeminen kehitystä tukevana vapauttamisen välineenä voi edistää Afrikan talouskasvua.
Pyrimme edistämään otollisen ympäristön luomista luotettaville ja ennakoitaville investoinneille. Kuten tiedätte, olemme ehdottaneet tätä varten sellaisen pysyvän eurooppalaisen foorumin perustamista, joka saattaa yhteen afrikkalaiset ja eurooppalaiset yrittäjät, sekä Euroopan ja Afrikan välisessä infrastruktuurikumppanuudessa tarkoitetun kaltaisen vesi-, energia-, tieto- ja viestintätekniikka- sekä kuljetusinfrastruktuurin – sanan laajimmassa merkityksessä – rakentamista.
Älkäämme unohtako myöskään HI-viruksen/aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjumiseen tähtäävän uuden eurooppalaisen toimintaohjelman käynnistämistä; painopiste on korkea-asteen koulutuksessa ja peruskoulutuksen osalta toteutettavissa toimissa sekä budjettituen lisäämisessä. Komission ja jäsenvaltioiden on todella pyrittävä siirtymään avustushankkeista alakohtaiseen lähestymistapaan ja sen perusteella myönnettävään suoraan budjettitukeen. Palaamme epäilemättä tähän aiheeseen tämän keskustelun yhteydessä.
Lisäämällä EU:n avun koordinointia ja toteuttamalla yhteneväisyyttä, koordinointia ja täydentävyyttä koskeva toimintasuunnitelma pyritään takaamaan, että Euroopan unioni tehostaa kehitysyhteistyötään.
Nämä ovat Afrikka-strategian tärkeimmät aiheet. Olen iloinen siitä, että parlamentti voi todeta kolmen peruskäsitteemme ja konkreettisten ehdotustemme ilmentävän huolenaiheitaan. Esittelijä Martensin mietintö ja päätöslauselmaesitys ovat kunnianhimoisia. Olen siitä iloinen ja kiitän ja onnittelen teitä niiden johdosta. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, se että käymme tätä keskustelua nyt ja näin vähäisellä osanottajamäärällä, tuntuu todella ilmentävän asennettamme Afrikan-politiikkaa kohtaan.
Ulkoasiainvaliokunnassa käytiin osittain vilkasta keskustelua sen tätä mietintöä koskevasta lausunnosta, mutta valiokunta esitti lausunnon lopulta yksimielisesti. On valitettavaa, että enemmistö tuki myöhemmin konservatiivien esitystä, jonka mukaan keskustelua kolonialismin roolista ei vaadita. Mielestäni se olisi tärkeää Afrikan yhteydessä.
Lausunnossamme todetaan muun muassa, että perusihmisoikeuksia on kunnioitettava. Tämä koskee myös pakolaisia ja laittomia maahanmuuttajia EU:n Afrikan vastaisilla rajoilla, joilla vierailin äskettäin valtuuskunnan mukana. Siellä on nähtävissä konkreettisesti, millaisia hyvin ongelmallisia keinoja – aitoja ja muureja – EU käyttää tällä hetkellä köyhyyden torjumiseksi.
Vaadimme lausunnossamme keskustelua hallitusten ja yritysten yhteiskunnallisista tehtävistä. Nämä ovat olennainen osa uutta Afrikan-strategiaa, johon komission on varmasti tehtävä joitakin parannuksia.
Lausunnossamme tuodaan esiin myös tarve kumota ehdotetut leikkaukset, jotka koskevat toimia HI-viruksen/aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseksi, ja korostetaan, kuinka tärkeää on edistää rauhaa ja konfliktien ratkaisemista Afrikassa ja sen vuoksi erityisesti myös aseviennin valvontaa, josta keskustelimme eilen.
Haluan tässä yhteydessä mainita, että olen pannut merkille komission jäsenen Michelin Länsi-Euroopan unionin WEU:n parlamentaarisessa yleiskokouksessa 21. syyskuuta pitämän puheen, jossa hän totesi, että afrikkalaisille joukoille on osoitettava 250 miljoonaa euroa kehitysapumäärärahoista. Tämä on mielestäni väärä tapa ratkaista asia, ja varoitan EU:ta yhdistämästä turvallisuus- tai sotapolitiikkaa kehitysyhteistyöpolitiikkaansa. 
Georgios Papastamkos,
   . – Arvoisa puhemies, onnittelen ensiksi esittelijä Martensia. Hänen mietintönsä kuvastaa todellisuutta, ja siinä esitetään Afrikan kehitysstrategian tulevaisuudennäkymät.
Afrikan, jossa useimmat heikoimmin kehittyneistä maista sijaitsevat, tilanne johtuu sekä sisäisistä että ulkoisista tekijöistä. Sisäisten tekijöiden käsittely on Afrikan hallitusten tehtävä.
Ulkoisten tekijöiden ratkaiseminen koskee kuitenkin meitä muun muassa sen vuoksi, että Euroopan unioni on ehdottomasti suurin humanitaarisen avun antaja. Ei kuitenkaan riitä, että nostamme avun määrän 0,7 prosenttiin bruttokansantuotteesta vuoteen 2015 mennessä. Kuten mietinnössä korostetaan, kehitysavun lisäyksen on lisäksi oltava samassa suhteessa laadun, tehokkuuden, avoimuuden ja näkyvyyden parantamiseen.
Euroopan unionin haasteeseen sisältyvät mielestäni muun muassa seuraavat asiat:
Ensiksi humanitaarisen avun pirstaleisuuden voittaminen ja yhtenäisen lähestymistavan luominen.
Toiseksi EU:n politiikan yhdistäminen vuosituhannen kehitystavoitteisiin.
Kolmanneksi humanitaarisen avun tehokas koordinointi jäsenvaltioiden ja komission välillä sekä EU:n kahdenvälisten toimien ja sen kehitysyhteistyöpolitiikan välillä.
EU:n toimet on toteutettava noudattamalla selkeää aikataulua sekä pyrkimällä konkreettisiin tavoitteisiin ja tavoitteiden ja keinojen yhdistämiseen. Tämä tarve tuodaan esiin muun muassa mietinnössä, ja olen samaa mieltä asiasta.
Komission jäsen tiivisti Afrikkaa koskevan haasteen lauseeseen "yksi Afrikka, yksi Eurooppa, yksi tavoite". "Yksi Afrikka" on Afrikan itsensä vastuulla. "Yksi Eurooppa" on Euroopan vastuulla. "Yksi tavoite" puolestaan on yhteinen tavoitteemme. Tuemme tätä erinomaista aloitettanne ja vastaamme vakuuttavasti Afrikkaa koskevaan haasteeseen. 
Miguel Ángel Martínez Martínez,
   – Arvoisa puhemies, mielestämme esittelijä Martensin mietintö on vakavasti otettava ja ajankohtainen. Se sai laajan kannatuksen ja äänemme kehitysyhteistyövaliokunnassa.
Minulla ei ole nyt aikaa ottaa kantaa itse mietintöön, jossa esitetyn päätöslauselman me sosiaalidemokraatit hyväksymme edellyttäen, ettei sitä muuteta tarkistuksilla täysistunnossa.
Olemme jo kauan toistaneet, että Euroopalla on eettinen ja poliittinen velvollisuus edistää ratkaisevasti Afrikan kehitystä, mutta kaikkien pitäisi alkaa jo ymmärtää, että kyseisestä kehityksestä on tullut myös ehdottoman tärkeää sekä vakauden säilyttämiseksi maailmassa että vakauden ja vaurauden säilyttämiseksi Euroopassa.
Tämän vuoksi olemme samaa mieltä esittelijä Martensin kanssa siitä, että Afrikan auttaminen kaikin mahdollisin keinoin pääsemään eroon järkyttävästä alikehittyneisyydestään on asetettava Euroopan unionin politiikan todelliseksi painopistealueeksi.
Tässä yhteydessä on ratkaisevan tärkeää ymmärtää, että roolimme on myötäillä afrikkalaisia johtajia heidän päätöstensä täytäntöönpanossa. Olemme tämän vuoksi huolissamme siitä, että komission tiedonannossa, johon esittelijä Martensin mietinnössä viitataan, ei tuoda selvemmin esille Afrikan unionia ja strategista suunnitelmaa, jotka valtioiden päämiehet kyseisessä sisarjärjestössä ovat määritelleet maanosansa kehittämisen strategisiksi painopistealueiksi.
Teemme ehkä sen virheen, että määrittelemme painopistealueet omasta näkökulmastamme, jolloin ne eivät käy yksiin niiden henkilöiden asettamien painopistealueiden kanssa, joita asia pääasiallisesti koskee. Tarkoitan tällä kumppaneitamme, jotka luottavat siihen, että olemme sitoutuneet saavuttamaan keskusteltavanamme olevat tavoitteet. 
Margrete Auken,
   – Arvoisa puhemies, painopiste on ollut perustellusti Afrikassa vallitsevan köyhyyden torjumisessa. Sen panoksen lisäksi, jonka olemme saaneet neuvostolta Tony Blairin Afrikka-komission ja YK:n huippukokouksen yhteydessä, komission ehdotukseen sisältyy monia rakentavia tekijöitä, jotka liittyvät ympäristöön, hyvään hallintotapaan ja köyhyyden torjuntaan. Olemme myös panneet merkille, että naiset ja tasa-arvo on sisällytetty kuvaan ja että naisten merkitystä yhteiskunnan kehitystä eteenpäin vievänä voimana pidetään tärkeänä.
Minun on kuitenkin korostettava ehdotuksen erästä huolestuttavaa näkökohtaa, nimittäin sitä kohtuuttoman keskitettyä tapaa, jolla EU:n apu Afrikalle suunnitellaan käyttäen esimerkiksi avunantajatietokantaa, ikään kuin me Euroopassa voisimme istua alas suunnittelemaan, kuinka tuki on koordinoitava yksittäisissä Afrikan maissa. Tämä käytäntö on suorassa ristiriidassa niiden avun tuloksellisuutta ja avunantajien hyviä toimintatapoja koskevien periaatteiden kanssa, jotka EU auttoi hyväksymään tämän vuoden maaliskuussa kehitysavun tuloksellisuudesta Pariisissa järjestetyssä korkean tason foorumissa.
Juuri Afrikan mailla olisi oltava keskeinen rooli kehitysavun koordinoinnissa, jotta ne voivat käyttää omia strategioitaan köyhyyden torjumiseksi. Jollemme tarjoa apua tällä tavoin, Afrikkaa uhkaa varsinainen valkoisten elefanttien hyökkäys. Se merkitsisi paluuta hyvin huonoon strategiaan. Meidän on pidettävä kiinni tähänastisista puheistamme. Vain harvoissa Martensin mietinnön tarkistuksissa otetaan huomioon nämä komission keskitetyt toimenpiteet, ja toivon parlamentin takaavan, että vastaanottajamailla, eikä komissiolla, on vastaisuudessakin keskeinen rooli kehitysapukysymyksissä. 
Feleknas Uca,
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Afrikan kehitysstrategian edistämistä koskeva komission aloite EU:n kehitysyhteistyön yhteneväisyyden parantamiseksi on periaatteessa myönteisenä pidettävä asia. Tähän mennessä jokainen hallitus on Afrikkaa koskevissa asioissa ajanut omia etujaan, laatinut omat kehitysyhteistyöstrategiansa ja luonut omat järjestelmänsä niiden toteuttamiseksi.
Yhteneväisyys ja tuen koordinoinnin parantaminen ovat mielestäni hyvin tärkeitä asioita, mikäli haluamme todella edistää nälänhädän torjuntaa sekä estää väkivaltaisia konflikteja ja valtioita hajoamasta. Afrikan valtiot on erotettava toisistaan selkeästi niiden sosiaalisen, kulttuurisen, taloudellisen, poliittisen ja ympäristöä koskevan kehityksen osalta, ja jokaisessa EU:n kehitysstrategiassa on otettava huomioon sekä tämä että Afrikan kansojen tulevaisuudennäkymät ja asianomaisissa maissa vallitsevat olosuhteet ja käynnissä olevat prosessit. Jokaisen Afrikan kehitysstrategian on perustuttava Afrikan alueellisten järjestöjen, vaaleilla valittujen parlamenttien, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen ja ammattiyhdistysten tietoon prosesseista ja lähestymistavoista, joita tarvitaan ratkaisujen löytämiseksi asianomaisten maiden huonoon hallintoon ja hallintotavan korjaamiseksi. Vain siten "omavastuuta" koskevassa perusteessa, jota mietinnössä niin kovasti korostetaan, on järkeä.
Afrikan unionin puheenjohtaja vastasi järkyttyneenä Melillassa olevien pakolaisten tragediasta hänelle esitettyihin kysymyksiin, ja hänellä oli täysi oikeus sanoa muun muassa, etteivät nämä ihmiset ole laiskoja ja että EU:n ja USA:n maataloustukia on pidettävä arveluttavina. Kansainvälisen kaupan valiokunta korosti lausunnossaan muun muassa vientitukien poistamisen tärkeyttä, jotta Afrikasta voi tulla yhdenveroinen kumppani maailmankaupassa, mutta komission kehitysstrategiassa ei sitouduta tähän selkeästi. Tämän strategian mukaan avunantoa tehostetaan vain, jos sitä pidetään suuntaviivana, joka koskee yhteistyötä eri kumppanimaiden kanssa. Jokaisessa tällaisessa EU:n kehitysyhteistyötä koskevassa kehyksessä on otettava huomioon Afrikassa vallitseva moninaisuus ja hyödynnettävä afrikkalaisten kokemuksia ja taitotietoa. Vain siinä tapauksessa tästä strategiasta voi olla todellista hyötyä. 
Marcin Libicki,
   . – Arvoisa puhemies, esittelijä Martens on nähnyt paljon vaivaa tämän mietinnön laatimiseksi, ja hänen mietintönsä on epäilemättä monessa suhteessa erittäin hyödyllinen.
Minun on kuitenkin huomautettava, ettei siinä viitata lainkaan suoraan tiettyihin kysymyksiin, jotka ovat ehdottomasti ratkaisevan tärkeitä sekä Afrikalle että muille hyvin köyhille maille. Emme auta näitä maita yksinomaan perustamalla rahastoja tai tekemällä yhteistyötä samojen vanhojen järjestöjen kanssa. Meidän on kiinnitettävä huomiota peruspäämääriin, joista tärkein on ehdottomasti koulutus. Muihin päämääriin lukeutuvat hygienia ja terveys sekä paikallisen talouden tukeminen. Toistan, että meidän on tuettava nimenomaan paikallista taloutta, koska juuri se auttaa asianomaisia ihmisiä.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä mietintö olisi osoitus hyvin myönteisestä kehityksestä, mutta valitettavasti on todettava, että asian pilaa muuan Euroopan parlamentissa valitettavasti yleistynyt käytäntö. Mietintö on ideologisesti värittynyt, mikä on täysin perusteetonta tällaisessa kehitysmaille myönnettävää apua koskevassa keskustelussa. Siihen on jälleen kerran sisällytetty ideologisia viittauksia lisääntymisterveyteen ja -oikeuteen, vaikka ne eivät lainkaan kuulu aiheeseen. Emme voi todellakaan hyväksyä sitä, että jokaiseen hyväksyttävänämme olevaan tekstiin sirotellaan erilaisia asiaankuulumattomia ideologisia ja feministisiä viittauksia. Ne ovat tässä tapauksessa täysin aiheettomia.
Kehotan parlamenttia tämän vuoksi antamaan tukensa jäsen Szymańskin esittämiin tarkistuksiin. Tarkistuksissa 1 ja 3 tuodaan esiin tarkoittamani peruspäämäärät, joihin sisältyvät ruoka, puhdas vesi, paremmat hygieniaolot, rokotukset sekä äitiys- ja lastenneuvolapalvelut. Tarkistuksissa 2 ja 4 pyritään poistamaan viittaus lisääntymisoikeuteen ja korvaamaan se viittauksella perusterveydenhuoltoon. Emme saisi todellakaan antaa ideologioiden ohjata kaikkia keskustelujamme Euroopan parlamentissa. 
Paul Rübig (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, seuraava tuleva tapahtuma on suuri Hong Kongissa käytävä neuvottelukierros, ja mielestäni meidän on huolehdittava siitä, ettei sen yhteydessä luovuta monenvälisestä lähestymistavasta. Tulevaisuudennäkymät ovat tällä hetkellä hyvin heikot, ja ihmettelen, mitä voimme tarjota, jos tämä kierros epäonnistuu.
Kysyin tällä viikolla komission jäseneltä Mandelsonilta, mitä mieltä hän olisi siitä, että vapaakauppa-alue kattaisi Euroopan, USA:n, Kanadan ja Australian. Kuinka se vaikuttaisi Afrikan maihin? Pitäisikö niiden siinä tapauksessa järjestäytyä vai pitäisikö niiden tehdä kahdenvälisiä sopimuksia näiden suurten maailmanmarkkinoiden kanssa? Ketä se hyödyttäisi, ja kenelle siitä olisi haittaa? Meidän on näinä vaikeina aikoina taattava, että käymämme monenväliset keskustelut hyödyttävät asianomaisia maita. Se edellyttää kaupankäynnin helpottamista erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi.
Nähdäkseni meidän on otettava iskulauseeksemme "vapaat pk-yritykset" ja vapautettava markkinat pienille yrityksille; perheyritysten välistä yhteistyötä Afrikassa, Euroopassa ja kaikkialla maailmassa on edistettävä, sillä se muodostaa vaurauden perustan. Tarvitaan avoimiin tarjouskilpailuihin perustuvaa oikeudenmukaista järjestelmää ja asianmukaista kilpailulainsäädäntöä. Mikäli nämä yritykset haluavat alkaa toimia aktiivisesti näissä maissa, niiden investointeja on suojeltava.
Tästä herää näin ollen kysymys, kuinka voimme käyttää kehitysapua siten, että ihmiset voivat sen ansiosta auttaa itseään, sekä pienten ja keskisuurten yritystemme auttamiseen? Euroopan etuna on se, että voimme tukea pk-yrityksiä, ja tältä osin Euroopan Investointipankilla ja muilla toimielimillä on paljon tehtävää. 
Pierre Schapira (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, käsiteltäviä asioita on ollut paljon. Otan esiin HI-virusta/aidsia koskevan näkökohdan. Tämä ongelma vaikuttaa suoraan miljooniin ihmisiin, ja terveyden parantaminen on ehdottoman tärkeä edellytys Afrikan kehitykselle.
HI-viruksen/aidsin torjumiseksi mahdollisimman tehokkaasti meidän on tarjottava naisille, miehille ja nuorille täydet palvelut ja tarvittavat hoidot. Meidän on taattava seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskevien tietojen ja koulutuksen moitteeton saatavuus, tehtävä naisten koulutuksesta ensisijainen tavoite, jotta he voivat helpommin tehdä seksuaalisuutta ja lisääntymisterveyttä koskevia päätöksiä, ja siten tarjottava heille keinot ja menetelmät HIV-tartunnalta suojautumiseksi. Ainoastaan prosentti HIV/aids-tartunnan saaneista käyttää retroviruslääkkeitä. Meidän on tehtävä kaikki voitavamme parantaaksemme geneeristen aids-lääkkeiden saatavuutta.
Tämän mietinnön ajoitus ei voisi olla parempi. Työskentelemme vuosituhannen kehitystavoitteiden parissa. Äänestän tämän tekstin puolesta edellyttäen, ettei sitä muuteta merkittävästi tarkistuksilla. 
Fiona Hall (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän kaksi huomautusta, joista kumpikin koskee rahaa. Afrikassa kuolee lapsi malariaan joka 30. sekunti, vaikka meillä on monia keinoja tehdä tästä loppu. Sänkyihin asennettavat moskiittoverkot ovat tavanomaiseen tekniikkaan perustuva menetelmä moskiitoilta suojautumiseksi, mutta niitä on vain hyvin harvoilla perheillä. Espanjassa on edistytty äskettäin merkittävästi malariarokotteen kehittämisessä, mutta tällä hetkellä Bill Gates ja muut yksityiset säätiöt käyttävät paljon enemmän varoja tähän kuin kansainväliset elimet. On selvää, että paljon enemmän on tehtävissä ja että rahoituksen lisäämisellä olisi valtava vaikutus, joten minkä syyn varjolla voimme olla tarjoamatta sitä?
Toinen huomautukseni koskee alaa, jolla Euroopan unioni käyttää rahaa ja jolla sen on jatkettava rahoitusta laskematta kuluja liian tarkkaan. Tarkoitan tukeamme demokraattisille vaaleille Afrikassa. Vierailin toukokuussa Etiopiassa ja aivan äskettäin Kongossa, jossa tarkkailin äänioikeutettujen kirjautumista vaaliluetteloon. Tällaiset toimet eivät ole halpoja. Loppulasku oli 242 miljoonaa euroa, ja tästä summasta Euroopan unioni kustansi 80 prosenttia. Tämä on kuitenkin ensiaskel hyvin pitkällä tiellä maassa, jolla on valtavia tiedonkulkuongelmia ja infrastruktuurin puutteesta johtuvia vaikeuksia. Ainoastaan vauhdittamalla demokratiaprosessia rahoituksen avulla voimme toivoa voivamme saada aikaan kehitystä.
Kukaan ei voi väittää, että demokratia on vastaus kaikkeen, mutta ilman oikeudenmukaisia ja vapaita demokraattisia vaaleja monet muut asiat ovat yksinkertaisesti mahdottomia. Päättäessämme määrärahojen kohdentamisesta meidän olisi tämän vuoksi harkittava hyvin huolellisesti, epäämmekö rahoituksen toimilta, joilla voisimme vaikuttaa tilanteeseen. 
Jaromír Kohlíček (GUE/NGL ).
   – Hyvät parlamentin jäsenet, Afrikka, ihmiskunnan kehto, tarvitsee kehitysapua. EU:n perustoive tarjota tällaista apua kirjattiin jo vuonna 1950 Schumanin julistuksen alkuun. Siitä lähtien sitä on toistettu paljon EU:ssa, ja teollisuusmaat ovat Afrikan vuodesta lähtien käsitelleet samoja kysymyksiä, nimittäin siirtomaavallan purkamista, Eurooppaan suuntautuvaa muuttoliikettä, tarvetta rakentaa ja ylläpitää infrastruktuuria sekä rakentaa kaivoja, ottaa käyttöön kastelu- ja koulutusjärjestelmiä ja tehomaatalous, vähentää paimentolaistaloutta ja ottaa käyttöön sellainen metsänistutussuunnitelma, jonka avulla Sahelin yhä lisääntyvää aavikoitumista voidaan torjua ratkaisevasti.
Käsiteltävänämme olevan päätöslauselman, joka perustuu muissa heikosti kehittyneissä maissa saatuihin kokemuksiin, avulla pyritään näiden toimien lisäksi edistämään naisten vaikutusvallan lisäämistä kehittämällä mikrolainoja, kehittämään edelleen koulutus- ja terveyspalveluja yhteistyössä YK:n kanssa ja saavuttamaan mahdollisimman pian tavoite, jonka mukaan kaikki teollisuusmaat myöntävät 0,7 prosenttia BKT:staan kehitysapuun maailman köyhimmille maille. Mielestämme tämä on asianmukaista. Sen sijaan erityisesti yleishyödyllisten palvelujen väliaikainen vapauttaminen taloudellisesti alikehittyneissä maissa ja valtionyritysten yksityistäminen ovat aina osoittautuneet vahingollisiksi toimiksi. Kuinka voimme suositella sellaista? Tästä varauksesta huolimatta tuen päätöslauselmaa. 
Michael Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän komissiota 12. lokakuuta esitellystä Afrikkaa koskevasta strategiasta. Siihen sisältyvässä erittelyssä sekä korostetaan maanosan mahdollisuuksia että kuvaillaan sen nykytilaa. Vaikka joissakin Afrikan maissa – tietenkin Etelä-Afrikassa, mutta myös Botswanassa, Ghanassa ja toivottavasti myös Mauritaniassa – onkin tapahtunut myönteistä kehitystä, voidaan luetella monia muita maita, jotka kärsivät joko sisäisistä konflikteista tai konflikteista naapuriensa kanssa, laajalle levinneestä köyhyydestä ja Afrikan suurena vitsauksena olevista sairauksista, joihin lukeutuvat jo mainitut HI-virus/aids, malaria ja tuberkuloosi.
Se, että Afrikka on jäänyt niin merkittävästi jälkeen muista maanosista, ei johdu tietenkään pelkästään Afrikasta vaan myös Euroopasta ja muista maanosista. Afrikkaa tarkasteltaessa voimme todeta, että monet hallitukset tai eliitit eivät ymmärtäneet kunnolla siirtomaavallan purkamisen aikaisia tapahtumia, vaan alkoivat pitää itseään entisten siirtolaisten vallanperijöinä ja kohdella omaa kansaansa samalla tavalla kuin eurooppalaiset siirtomaavallat olivat tehneet ennen niitä. Niillä ei ollut ilmeisesti minkäänlaista käsitystä siitä, mitä kehitys merkitsee tai miten itsenäisyyttä on käytettävä.
Rehellisyyden nimissä meidän on mielestäni kuitenkin myönnettävä, että juuri Euroopalla ja muilla maanosilla on suurin vastuu. Meidän on ainoastaan tarkasteltava, kuinka Euroopan vallat edelleen puuttuvat Afrikan asioihin joko suoraan käyttäen poliittista tai sotilaallista valtaa tai järjestelemällä asioita siten, että ne voivat kehittää omia raaka-aineitaan omille yrityksilleen ja varata itselleen oikeuden hyödyntää niitä. Tämän vuoksi on mielestäni todella välttämätöntä, että komissio soveltaa sellaista lähestymistapaa, joka pakottaa jäsenvaltiot tiukemmin toteuttamaan yhdenmukaista Afrikan-politiikkaa, minkä ansiosta voimme luopua näistä ristiriitaisuuksista ja parantaa Afrikan tulevaisuudennäkymiä. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Afrikka aiheuttaa Euroopalle loputtomia tunnontuskia, kuten jäsen Gahler totesi hetki sitten. Samanaikaisesti on täysin selvää, että maanosa kokonaisuudessaan asettaa Euroopalle poliittisen, taloudellisen ja sosiaalisen haasteen. Emme pakoile vastuutamme, sillä EU on lisännyt Afrikalle tarjoamansa avun määrää 0,14 prosentilla BKT:sta. Puolet tästä summasta on varattu Saharan eteläpuolisille maille.
Meidän on vältettävä kahta ääripäätä pyrkiessämme auttamaan Afrikkaa. Yksi sellainen ääripää on pyrkimys korvata päätöksenteko hyväntekeväisyydellä, minkä johdosta Afrikka päätyy lopulta pohjattomaan kuiluun, ja auttaa sitä lähes kaikessa, millä tarkoitan myös Afrikan tulevaisuutta koskevia päätöksiä. Toinen ääripää on omaksua täysin vastakkainen lähestymistapa, toisin sanoen jättää Afrikka kokonaan oman onnensa nojaan. Olemme iloisia siitä, että Afrikan unionin rooli kasvaa jatkuvasti. Toivon, että tämän elimen aseman vahvistuessa Maailmanpankin, Kansainvälisen valuuttarahaston ja WTO:n kaltaiset elimet muuttuvat demokraattisemmiksi muun muassa takaamalla, että aikaisempaa useammat kehitysmaat ovat edustettuina niissä. Korostan tätä näkökohtaa hyvin voimakkaasti.
Afrikalle myönnettävän kehitysavun ensisijaiseksi kohteeksi valitsisin lapset, joiden osuus väestöstä on peräti 50 prosenttia. 
Louis Michel,
   Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä Martens, arvoisat parlamentin jäsenet, aivan aluksi mainittakoon, että suhtaudun myönteisesti useimpiin puheenvuoroihin, koska ne ovat hyvin suurelta osin yhteneväisiä niiden vakaumusten kanssa, joihin Afrikkaa koskeva tiedonantoni perustuu. Ehkä yhtä tai kahta kohtaa lukuun ottamatta yhdyn täysin kaikkiin täällä esitettyihin huomautuksiin.
Ensinnäkin olen tietysti samaa mieltä siitä, että toimien koordinointia, lähentymistä ja yhteneväisyyttä on parannettava ja että tämä on olennainen osa tiedonantoa ja kehittelemääni poliittista linjaa. Kuten tiedätte – ja arvatakseni parlamentti voi tarjota tältä osin hyvin tehokasta apua – olen esittänyt ehdotuksen, josta keskustellaan parhaillaan neuvostossa, sellaisen toimintasuunnitelman pikaista täytäntöönpanoa varten, joka on enemmän kuin pelkkää puhetta. Tarkoitan toimintasuunnitelmaa, johon sisältyy todellisia ja konkreettisia sitoumuksia, esimerkiksi yhteinen maakohtainen strategia-asiakirja jäsenvaltioita ja komissiota varten. Voisimme keskustella tästä yhdessä. Se ei olisi pakollinen jäsenvaltioille, mutta olisi uskoakseni kuitenkin merkittävä edistysaskel, jos meillä olisi vain yksi strategia eikä 26 asiakirjaa ja 26 erilaista strategiaa, yksi jokaista maata varten. Se olisi hyödyllistä. Ehdotan tätä toimintasuunnitelmassa. Toinen näkökohta olisi yhteinen ohjelmasuunnittelu, joka sisältyisi myös tähän toimintasuunnitelmaan.
Minun on tällä hetkellä myönnettävä, että neuvosto epäröi ja että teemme kaiken voitavamme saadaksemme tämän vähäisen toimenpiteen hyväksytyksi. Tähän on vaikea päästä huolimatta siitä, että asia perustuisi tietenkin vapaaehtoisuuteen, koska kehitys kuuluu jaetun toimivallan piiriin, kuten olen todennut aikaisemmin; jäsenvaltioiden suvereniteetin kannalta ei ole tämän vuoksi mitään pelättävää, mutta tämä olisi varsin merkittävä edistysaskel.
Kolmen pilarin yhteydessä vuosituhannen kehitystavoitteet ovat tietenkin ensisijainen tavoite, mistä kaikki ovat näköjään samaa mieltä. Mielestäni on kuitenkin vaikeaa eristää tätä kolmatta pilaria kahdesta ensimmäisestä, koska emme voi saavuttaa vuosituhannen kehitystavoitteita ilman rauhaa ja turvallisuutta, ja Afrikka on osoitus siitä, ettemme voi saavuttaa rauhaa ja turvallisuutta, jos jätämme huomiotta kasvun ja sen, että eri tekijät liittyvät toisiinsa. On selvää, että tehtävästä tulee hyvin hankala, jos käytettävissä ei ole infrastruktuuria, toimia Afrikan alueiden avaamiseksi eikä sellaista todellista koko mantereen kattavaa infrastruktuuria, jonka ansiosta tuotanto voidaan vapauttaa taloudellisesti – tarkoitan erityisesti Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Jollemme yhdistä kolmatta ja toista pilaria, kehityksestä tulee yksinomaan laaja-alainen hyväntekeväisyystoimi, jollaista kukaan täällä ei halua ja jonka tuloksena kehitysmaat jäävät väistämättä riippuvaisiksi meistä avunantajista, mitä emme myöskään halua.
Vastatakseni jäsen Pflügerille, joka otti esiin ihmisoikeuskysymyksen, olen luonnollisestikin hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että tämä on ehdottoman tärkeää. Esitän kuitenkin yhden lyhyen huomautuksen: budjettituen osuuden lisääminen hyvin määritellyin edellytyksin parantaisi mielestäni mahdollisuuksiamme neuvotella ihmisoikeuksien merkittävistä parannuksista, mutta meillä on epäilemättä tilaisuus palata tähän keskusteluun myöhemmin.
Kuten kerroin, työskentelen tällä hetkellä yrityskysymyksen parissa ja esitän pian kyseisen tiedonannon; olen myös esittänyt ajatuksen kehitysmaissa toimiville yrityksille myönnettävästä eettisestä ja sosiaalisesta merkistä. Olen ehdottanut myös Euroopan ja Afrikan välisen pysyvän liike-elämän foorumin perustamista.
Minulla ei ole käsitystä sen väitteen alkuperästä, jonka mukaan olen ehdottanut aids-määrärahojen vähentämistä, mutta tähän liittyy varmasti jokin väärinkäsitys. Pitää paikkansa, että mennessäni Lontooseen varainkeruukonferenssiin (Global Fund Replenishment Conference) minulla oli valitettavasti tarjota tähän tarkoitukseen vain 90 miljoonaa euroa.
En aio kuitenkaan ottaa siitä syytä niskoilleni joka päivä. Muistuttaisinkin, että HI-viruksen ja aidsin sekä tuberkuloosin ja malarian torjuntaan liittyvä maailmanlaajuinen rahasto saa yli 60 prosenttia lahjoituksistaan Euroopan unionilta. Sen osuus ei siis ole suinkaan vähäpätöinen. Kaikkien jäsenvaltioiden ja komission rahoitusosuus maailmanlaajuisesta rahastosta on hieman yli 60 prosenttia. Tämän vuoksi en ehdottanut rahoitusosuuden pienentämistä, vaan ainoastaan sijoitin sinne varainhoitovuodeksi 2006 käytettävissäni olevan määrän – kaiken sen, mitä minulla oli jäljellä vuodeksi 2006. Koska rahoitusnäkymistä ei ole päästy sopimukseen, en voi tehdä mitään vuoden 2007 hyväksi. Tilanne on hullunkurinen. Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta yritti saada minut tarjoamaan enemmän, mihin saatoin vain todeta: "tekisin sen mielelläni, kunhan autatte minua".
Afrikkalaisten joukkojen osalta haluaisin täsmentää asioita hieman. Mielestäni olette periaatteessa oikeassa siinä, että rauhanrahaston perustamiseen tarvittavat rahat olisi saatava jostakin muualta kuin kehitysapumäärärahoista. Ymmärtääkseni olemme samaa mieltä tästä periaatteesta. Rauhanrahaston tehokkuudesta ja myönteisistä vaikutuksista tehtävä arviointi osoittautuu varmaan hyvin kiinnostavaksi ja erittäin myönteiseksi. Jos meidän on kyseisen arvioinnin perusteella myönnettävä enemmän varoja tälle rauhanrahastolle – ja kun rahoitusnäkymistä ei ole päästy sopimukseen – voisimmeko mahdollisesti täydentää rauhanrahastoa väliaikaisesti käyttämällä tiettyjä sitomattomia varoja sillä perusteella, ettei osaa jo sidotuista varoista tiettävästi käytetä lähitulevaisuudessa?
Muistutan kuitenkin, että rauhanrahastossa on edelleen noin 35 miljoonaa euroa. Teidän on syytä olla kuitenkin tietoisia siitä, ettei työmme Sudanissa (muun muassa Darfurissa) ole vielä päättynyt. Tarvitsemme epäilemättä jossain vaiheessa myös voimakkaamman rauhanrahaston Kongon demokraattiseen tasavaltaan; ainakaan tätä mahdollisuutta ei voida poissulkea. Minulla oli eilen tapaaminen Somalian pääministerin kanssa. Myös Somaliassa rauhanrahastoa on lujitettava turvallisuuden takaamiseksi. Tämän vuoksi voin vakuuttaa, että kyseiseen rahastoon tarvitaan aivan varmasti paljon enemmän varoja. Pelkään, ettemme voi lähteä Sudanista lähitulevaisuudessa.
Todettakoon myös, että tämä rauhanrahasto on äärimmäisen hyödyllinen ja todella välttämätön väline, jos haluamme, että afrikkalaiset ottavat periaatteessa vastuun muun muassa myös konfliktintorjunnan, rauhanturvaamisen ja konfliktien jälkeisten tilanteiden kaltaisista kysymyksistä edellytysten luomiseksi vakauden palauttamiselle. Oletan, että näin tapahtuu. Minun on oltava käytännöllinen. On hyvin helppo vaatia yksinomaan periaatteiden noudattamista. Entäpä tulos? Rauhanrahastoon ei ole lopulta laittaa enää euroakaan, ja huomaamme olevamme täysin voimattomia jatkamaan sitä politiikkaa, jota meidän olisi jatkettava. Toivon, että saamme mahdollisimman pian rahoitusnäkymät ja vakautusvälineen, josta pitäisi tavanomaisissa olosuhteissa voida rahoittaa rauhanrahastoa ja jonka avulla tämä ongelma pitäisi olla mahdollista ratkaista.
En täysin ymmärtänyt erästä Afrikan maiden väliseen koordinointiin liittyvää asiaa. Arvoisa jäsen Auken, kannatan myös Afrikan maiden välistä koordinointia. Koordinointia tarvitaan kaikilla tasoilla: kansallisella tasolla, koska kyse on meidän avustustamme ja koska avun on sovittava yhteen hallituksen köyhyyden vähentämisstrategian kanssa, sekä alueellisella tasolla ja kansainvälisellä tasolla muiden avunantajien kanssa. Tämän vuoksi olen vilpittömästi sitä mieltä, että myös tällainen koordinointi on tärkeä tekijä omien jäsenvaltioidemme välisen koordinoinnin lisäksi.
Muistaakseni jäsen Libicki korosti paikallisen tason avun tarvetta. Olen täysin samaa mieltä. Lisäksi juuri tämän vuoksi olemme varanneet huomattavia summia hajauttamisen tukemiseen. Tapasin äskettäin Belgiassa palkitun Malin entisen sisäasiainministerin Ousmane Syn keskustellakseni hänen kanssaan. Hän laatii komissiolle, tässä tapauksessa minulle, tutkimuksen hajauttamisesta erityisesti Kongon demokraattisen tasavallan näkökulmasta. Hänellä on melkoisesti asiantuntemusta tästä aiheesta. Olen myös toiminut puheenjohtajana Ruandassa järjestetyissä työkokouksissa, joissa käsiteltiin hajauttamista, ja olen nähnyt, millaisia myönteisiä käytännön vaikutuksia sillä on ollut. Tämän vuoksi olen yhtä mieltä tästä näkemyksestä.
Sen sijaan lisääntymisterveyden mainitsemista tässä yhteydessä ei voida mielestäni pitää osoituksena siitä, että olemme omaksumassa ideologisen asenteen. Mielestäni tässä ei ole kyse ideologiasta, vaan ennen kaikkea humanismista, ja humanismi on mielestäni osa kaikkien demokraattien yhteistä perintöä.
Hyvä jäsen Rübig, kuten hyvin tiedätte, seuraamme erittäin tiiviisti WTO:n Hong Kongin kokousta ja toivomme edelleen, että pääsemme Hong Kongissa yhteisymmärrykseen. EIP:tä koskevan ehdotuksenne osalta voin kertoa teille – ja tämä on tärkeää, koska se on täysin linjassa ehdotuksenne kanssa – että työstämme Philippe Maystadtin kanssa asianmukaista strategiaa. Tapasin Maystadtin maanantaina, ja tapaamme uudelleen joulukuussa. Aivan ensi vuoden alussa allekirjoitamme luultavasti EIP:n ja komission välisen yhteisymmärryspöytäkirjan ensiksikin voimavarojen yhdistämiseksi mutta myös sen takaamiseksi, että EIP:n tekemissä kehitykseen liittyvissä päätöksissä otetaan paremmin huomioon kehitysnäkökohta ja siihen liittyvä riski.
Vastasin uskoakseni jo jäsen Schapiralle toiseen kysymykseen antamassani vastauksessa todetessani, että Euroopan unionin – komission ja jäsenvaltioiden – rahoitusosuus maailmanlaajuisesta rahastosta on yli 60 prosenttia. Jäsen Hallin mielestä meidän pitäisi lisätä rahoitusta. Sanoisin, että osallistumme ilmeisen voimakkaasti vaalien valmisteluun ja seurantaan sekä Kongon demokraattisessa tasavallassa että muualla, ja te itse halusitte korostaa sitä, että tähänastiset toimemme Kongon demokraattisessa tasavallassa ovat merkityksellisiä. Tämä ei tarkoita sitä, että kaikki olisi helposti ratkaistavissa tai että tilanne olisi vakautunut, mutta viimeisimpien lukujen mukaan – joita saan päivittäin – Kongon demokraattisessa tasavallassa on rekisteröity 21 761 000 äänestäjää. Minun on kerrottava teille, että olimme asettaneet tavoitteeksi 15 miljoonaa: olemme ylittäneet sen reippaasti, ja on joka tapauksessa rohkaisevaa havaita, että väestö on lähtenyt liikkeelle niin runsaslukuisesti.
Malarian osalta kerrottakoon, että komissio rahoittaa tarvittavaa tutkimusta malariarokotteen löytämiseksi osana tutkimuksen kuudetta puiteohjelmaa. Olemme voimakkaasti mukana myös tässä, kuten haluattekin meidän olevan.
Jäsen Gahler totesi, että Euroopan maat toimivat usein edelleen uuskolonialististen valtojen tavoin esimerkiksi valvomalla luonnonvaroja. Minulla ei ole mitään sanottavaa tähän. Totean ainoastaan, että koko strategiani tavoitteena on saada meidät luopumaan näistä holhoavista ja uuskolonialistisista tavoista ja toimintamalleista riippumatta siitä, ovatko ne tietoisia. Haluan sanoa lopuksi, että ehdotuksemme ja ajattelutapamme perustana on omavastuun periaate. Arvoisa puhemies, esitän lopuksi vielä toiveeni, että sanan "omavastuu" käännös on korjattu ranskankielisessä versiossa: se oli käännetty ranskaksi käyttäen "omistajuutta" merkitsevää sanaa, joka ei tarkoita samaa kuin "omavastuu". Omavastuu on hyvin keskeinen osa sitä uutta suhdetta, jonka haluamme luoda afrikkalaisten ystäviemme kanssa.
Arvoisa puhemies, olen pyrkinyt esittämään asiani mahdollisimman laajasti. Kiitän joka tapauksessa kaikkia niitä jäseniä, jotka ovat tukeneet meitä niin aktiivisesti. Kiitän erityisesti esittelijä Martensia, joka on laatinut ehdottomasti merkittävän mietinnön. Toivon, että kaikki tämä auttaa meitä maanantaina neuvoston kokouksessa ajamaan yhteistä asiaamme – vastaamaan Afrikkaa koskeviin huolenaiheisiimme ja tarpeeseen avata Afrikka. 
Puhemies. –
   Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä selväsanaisista ja selkeistä huomautuksistanne.
Keskustelu on päättynyt.
Jollei parlamentti pyydä äänestyksen lykkäämistä, se toimitetaan tämän iltapäivän keskustelujen jälkeen.
Alessandro Battilocchio (NI ),
   Kiitän esittelijä Martensia Italian uuden sosialistisen puolueen (Nuovo PSI) puolesta hänen työstään ja puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa halukkuudesta lisätä EU:n sitoutumista Afrikkaan. Tuen täysin pyyntöä tarjota tälle strategialle asianmukaiset välineet ja resurssit sekä täsmälliset määräajat, jotta sen edistymistä voidaan arvioida. Olen myös samaa mieltä siitä, että on ensisijaisen tärkeää koordinoida eri jäsenvaltioiden toimia, jotta voidaan estää niiden päällekkäisyys. On kuitenkin tärkeää, että EU ottaa lopultakin kansainvälisen johtajan roolin köyhyyden torjunnassa. Afrikka – alue, jolla on eniten köyhyysrajan alapuolella asuvia ihmisiä, jolla tartuntatautitilanne on kaikkein vaikein ja jossa ongelmana ovat lapsi- ja äitikuolleisuus sekä koulutuksen ja terveysjärjestelmien puute – muodostaa suurimman haasteen vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa. Tämän vuoksi EU:n yhteistyötoimia on tuettava sellaisilla kansainvälisen diplomatian määrätietoisilla toimintatavoilla, jotka edistävät johdonmukaisesti asianmukaista talous- ja sosiaalipolitiikkaa kansainvälisissä järjestöissä, ensisijaisesti YK:ssa, IMF:ssä ja WTO:ssa. Tämän politiikan avulla on voitava edistää myös kaikkien vastaanottajamaiden kanssa käytävää vuoropuhelua, jotta nämä maat voivat lopultakin omaksua aktiivisen roolin omien strategioidensa laatimisessa ja ohjelmien hallinnoinnissa kansalaisyhteiskunnan osallistuessa toimintaan täysimääräisesti. 
Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Tähän mietintöön sisältyy pitkä luettelo ehdotettuja toimia, jotka EU:n on toteutettava köyhyyden torjunnan helpottamiseksi Afrikassa. Valitettavasti EU:lla ei kuitenkaan ole kokonaiskäsitystä kehityskysymyksistä. Tämänhetkisessä tilanteessa EU jakaa varoja yhdellä kädellä ja ottaa ne takaisin toisella. Tämä ei ole uskottava tapa toimia.
Ensimmäisen ehdotuksen pitäisi koskea EU:n tarvetta tehdä merkittäviä uudelleenjärjestelyjä maatalous-, kalastus- ja kauppapolitiikassaan. Valitettavasti tässä istuntosalissa ei ole siihen tarvittavaa poliittista tahtoa.
Puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan ja komission mukaan Afrikan kehityskysymykset ovat politiikanala, joka on asetettava etusijalle. Siitä huolimatta neuvosto, komissio ja Euroopan parlamentti puolustavat kaikki EU:n kalastussopimuksia. Näiden sopimusten ensisijaisena tavoitteena on turvata EU:n lyhyen aikavälin taloudelliset edut, ja ne asettavat hyvin heikkoon asemaan kehitysmaiden köyhät kalastajat, jotka nimenomaan tarvitsisivat näitä resursseja.
Meidän on pikaisesti estettävä avun pirstaleisuus ja päällekkäisyys. Mielestäni EU:n ei tarvitse kuitenkaan olla maailman johtaja tässä kysymyksessä. Emme tarvitse lisää avustusjärjestöjä, vaan meidän olisi pikemminkin pyrittävä yhdistämään yhteiset ponnistelumme olemassa olevien järjestöjen yhteydessä.
EU:n ensisijaisena tehtävänä tulisi olla EU:n tuhoisien toimintatapojen uudistaminen. Ellei näin tehdä, kehitysmaat eivät saa koskaan tasapuolista tilaisuutta vaurautensa ja kehityksensä edistämiseen. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Wijkmanin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A6-0319/2005) ehdotuksesta neuvoston, Euroopan parlamentin ja komission yhteiseksi julistukseksi Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikasta "Eurooppalainen konsensus" (2004/2261(INI)). 
Anders Wijkman (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, ennen keskustelun aloittamista pyydän oman ryhmäni puolesta ja muiden ryhmien suostumuksella käymään keskustelun mutta lykkäämään äänestystä. Olemme sopineet asiasta monien eri syiden takia, ja pyydän teiltä mahdollisuutta tähän ennen kuin aloitan puheenvuoroni. 
Puhemies. –
   Arvoisa jäsen Wijkman, äänestyksen lykkäämistä koskeva pyyntö, jonka esititte ryhmänne puolesta, on kirjattu. Se esitetään parlamentille tänään iltapäivällä, kun pääsemme äänestyksiin. Teillä on silloin mahdollisuus perustella pyyntönne, ja lykkäykseen joko suostutaan tai se evätään. Pyyntönne on nyt siis kirjattu. 
Anders Wijkman (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, aloitamme nyt keskustelun parlamentin kannalta ainutlaatuisesta mietinnöstä. Ensimmäistä kertaa Euroopan parlamenttia on pyydetty osallistumaan aktiivisesti EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan laadintaan. Nykyisestä politiikasta päättämiseen parlamentti ei osallistunut millään tavoin. Mielestämme meneillään oleva prosessi, jonka tavoitteena on komission, neuvoston ja parlamentin kolmikantasopimus, on merkittävä kehitysaskel. Nyt käsiteltävänä oleva mietintö on parlamentin vastaus alkuperäiseen ehdotukseen poliittiseksi lausumaksi ja oma panoksemme neuvotteluihin.
Maailmassamme on tapahtunut monia muutoksia sen jälkeen, kun alkuperäinen kehitysyhteistyöpolitiikka hyväksyttiin vuonna 2000. Politiikan tarkistamiseen ja uuden politiikan laatimiseen on näin ollen vahvat syyt. Toimintasuunnitelma on muuttunut, ja yhteenkuuluvuutta, koordinointia ja muita vastaavia seikkoja koskeville kysymyksille on annettu entistä suurempi painoarvo. Tämä on mielestäni aivan erinomaista. Mietinnössämme viitataan monien jäsenvaltioiden sitoumuksiin lisätä apuaan. Sitoumukset merkitsevät, että EU:n avun määrä kasvaa lähivuosina huomattavasti, mikä on tietenkin hieno asia. On kuitenkin aivan yhtä tärkeää keskustella laadusta kuin määrästä. Sitä olemme yrittäneet pohtia rakentavasti mietinnössämme.
EU on kaiken kaikkiaan maailman suurin avunantaja. Apumme tehokkuus ja laatu eivät toistaiseksi ole olleet oikeassa suhteessa sen määrään. Komission jäsen Michel mainitsi monia suuria puutteita erityisesti avun tähänastisessa koordinoinnissa. EU:n jäsenvaltioiden keskinäinen koordinointi on heikkoa, samoin jäsenvaltioiden koordinointi komission ja muiden avunantajien suhteen. Tämä johtaa suuriin toimintakustannuksiin, työn päällekkäisyyksiin ja ongelmiin kumppanimaissa. Uudessa kehitysyhteistyöpolitiikassa, josta nyt keskustelemme, luodaan suotuisat edellytykset alan kehitykselle. Koordinointikysymyksillä on siinä keskeinen sija.
Avunantajien koordinoinnin ja johdonmukaisuuden ohella mietinnössämme korostetaan monia olennaisia seikkoja, joiden painoarvoa haluamme lisätä. Niitä ovat demokratia ja ihmisoikeudet, korruption kitkentä, kansalaisyhteiskunnan ja kansallisten parlamenttien tärkeät tehtävät, naisten aseman vahvistaminen kehitysyhteistyössä sekä entistä suuremman huomion kiinnittäminen luonnonvarojen eli metsien, maaperän, veden ja meriluonnonvarojen merkitykseen erityisesti maailman köyhimmissä maissa. Lisäksi mietinnössä käsitellään terveys- ja koulutuskysymysten tärkeyttä, jota olemme korostaneet parlamentissa monien vuosien ajan, sekä lisätoimia HIV-epidemian leviämisen estämiseksi. Lopuksi mietinnössä viitataan vielä erityisesti monien trooppisilla seuduilla sijaitsevien maiden huomattaviin ongelmiin, jotka johtuvat epävakaasta ilmastosta.
Haluan kiittää kollegoitani erittäin hyvästä yhteistyöstä. Näkemykseni mukaan olemme saaneet aikaan eräänlaisen konsensusasiakirjan. Yhteen asiaan olemme erityisen tyytyväisiä: olemme prosessin aikana onnistuneet käymään yhdessä komission ja neuvoston kanssa rakentavaa keskustelua, jonka aikana olemme yrittäneet mahdollisuuksien mukaan määritellä komission erityistehtävät kehitysyhteistyössä. Komission ei pitäisi toimia 26. avunantajajäsenvaltiona vaan hyödyntää omia erityisvaltuuksiaan, erityisvalmiuksiaan, puolueettomuuttaan ja monenvälisyyttään vauhdittaakseen näitä asioita ja suoriutuakseen niistä muita toimielimiä paremmin. Olemme prosessin aikana saaneet selville monia aloja, joilla komissiolla voi, jos saan ilmaista asian näin, olla ratkaisevaa merkitystä ja joilla se voi tuottaa lisäarvoa.
Lopuksi haluan kiittää teitä rakentavasta yhteistyöstä. Toivon, että pystymme lähiviikkojen aikana saamaan aikaan lopullisen asiakirjan ja että voimme aikanaan palata aiheeseen täällä parlamentissa ja käydä siitä nykyistä laajemman keskustelun, johon neuvostokin voi osallistua ja jossa voimme yhdessä miettiä, miten voimme jatkossa parhaiten toteuttaa uutta kehitysyhteistyöpolitiikkaa ja tätä poliittista lausumaa. 
Louis Michel,
   Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä Wijkman, arvoisat parlamentin jäsenet, mielestäni Eurooppa on tänä vuonna näyttänyt toteen kunnianhimoiset tavoitteensa. Se on todistanut olevansa merkittävä toimija maailmassa. Se on onnistunut kantamaan vastuunsa kehitysmaita kohtaan paremmin kuin muut.
Kuten tiedätte, Euroopan unioni antoi toukokuussa vahvoja sitoumuksia apunsa tehokkuuden lisäämisestä ja kehitysyhteistyöpolitiikkansa johdonmukaisuuden parantamisesta. Kesäkuussa Euroopan unioni teki päätöksen kehitysapunsa kaksinkertaistamisesta vuosina 2004–2010, jotta se saavuttaa tavoitteen eli 0,7 prosenttia bruttokansantulosta vuoteen 2015 mennessä. Huomautan vain, että sitoumus merkitsee 20 miljardin euron lisäystä vuotta kohden vuoteen 2010 mennessä ja 46 miljardin euron lisäystä vuotta kohden vuonna 2015. Syyskuussa YK:n huippukokous muodostui Euroopan unionin tiiviin valmistelutyön ansiosta merkittäväksi virstanpylvääksi ja tärkeäksi tapahtumaksi pyrkimyksissämme tasapainoiseen monenvälisyyteen ja oikeudenmukaiseen maailmanjärjestykseen. Mielestäni voidaan liioittelematta sanoa, että ilman Euroopan unionia kyseinen huippukokous olisi helposti päätynyt toivottomaan umpikujaan. Tässäkin huippukokouksessa Euroopan unionin toiminnalla oli ratkaiseva merkitys.
Parantamisen varaa on tietysti paljon. Jos Eurooppa haluaa lisää painoarvoaan, sen on tehtävä entistä enemmän ja kehitettävä huomattavasti tapaansa tehdä yhteistyötä. Siksi esitimme heinäkuussa ehdotuksen eurooppalaiseksi konsensukseksi kehitysyhteistyöstä. Esittelin ehdotuksen parlamentille ja keskustelin siitä useita kertoja. Komission hyväksyttyä asiakirjan alkoi toimielinten välinen keskustelu, joka osoitti, että mielipiteitä Euroopan unionin roolista maailmassa on monia ja monenlaisia. Keskustelu oli niin ikään valaiseva ja minulle henkilökohtaisesti kiinnostava. Minun on kuitenkin pakko myöntää avoimesti, että osa merkittävien toimijoiden esittämistä väitteistä on hämmentäviä. Osasta väitteitä saa sellaisen käsityksen, että meidän on tehtävä ratkaisu yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan ja jäsenvaltioiden omien politiikkojen välillä eli valittava joko ne, jotka haluavat keskittää kehitysyhteistyöpolitiikan Euroopan unionin tasolle, tai ne, jotka uskovat pelkästään kahdenväliseen yhteistyöhön.
Arvoisat parlamentin jäsenet, tästä ei ole kysymys. Euroopalla on tätä nykyä kaikkiaan yli 20 000 diplomaattia eli kolme kertaa enemmän kuin Yhdysvalloilla. Onko hyväksyttävää, että se jää usein toiselle sijalle, kun politiikkaa suunnitellaan? Onko hyväksyttävää, että Eurooppa, jonka osuus kehitysavusta on liki 60 prosenttia, hajauttaa apunsa 26:n eri ohjelma-asiakirjan kautta ja toteuttaa sitä 26:n eri menettelyn avulla?
Uskoakseni vastaus on kielteinen: tätä ei voida hyväksyä. Euroopan vaikutusvallan ja tehokkuuden on oltava sen varojen vertaisia, ja juuri siksi olen ehdottanut jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille koko Euroopan unionin yhteistä kivijalkaa, jossa yhdistyvät Euroopan unionin arvot, päämäärät, periaatteet ja toiminta-alat ja jota sovelletaan Euroopan unioniin kokonaisuutena. Tämä kivijalka, tämä eurooppalainen konsensus, olisi välttämätön vaihe siirryttäessä kohti Euroopan unionin nykyistä koordinoidumpaa, täydentävämpää ja määrätietoisempaa toimintaa.
Mistä on kysymys? Meillä – parlamentilla, neuvostolla ja komissiolla – on samat arvot, Euroopan unionin perusarvot. Meillä on sama tuiki tärkeä tavoite: köyhyyden poistaminen kaikkialta, missä sitä esiintyy. Meillä on sama kansainvälinen toimintasuunnitelma: kehitysyhteistyön vuosituhattavoitteet ja vuosituhatjulistus. Meillä on samat kumppanuusperiaatteet: teollistuneiden maiden ja kehitysmaiden yhteinen vastuu, köyhyyden vähentämisstrategioiden omaksuminen kumppanuusmaissa sekä kansalaisyhteiskunnan ja muiden kuin valtiollisten toimijoiden osallistuminen. Meillä on samat avun tehokkuuden periaatteet: toiminnan keskittäminen hajauttamisen sijaan, politiikan johdonmukaisuus, työn koordinointi ja jakaminen avunantajien kesken, menettelyjen yhdenmukaistaminen sekä mukautuminen kumppanuusmaiden strategioihin.
Jäsen Wijkmanin tänään esittelemä päätöslauselmaesitys on merkittävä. Siinä korostetaan komission tiedonannon keskeisiä myönteisiä seikkoja ja parannetaan osaltaan rakentavasti konsensusta. Siitä oli meille suurta apua kolmikantakeskusteluissamme, mistä kiitän häntä. Onnittelen esittelijää ja parlamenttia tästä laadultaan poikkeuksellisesta panoksesta. Haluan seuraavaksi esittää tiivistäen tämän varauksetta tukemani päätöslauselman kohdat, jotka muodostavat konsensuksemme perustan.
Ensiksi on mainittava selkeä viittaus kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevaan lausumaan asetuksessa, jossa aikanaan säädetään kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä. Tämä vastine vahvistaa varmasti varsinaisen lausuman asemaa.
Toiseksi köyhyys määritellään moniulotteiseksi käsitteeksi, joka edellyttää monenlaisia vastatoimia sekä kestävän kehityksen sosiaalis-taloudellisen pilarin ja ympäristöpilarin välistä tasapainoa.
Kolmanneksi mainitaan naisten ja miesten tasa-arvon merkitys. Tässä yhteydessä voin ilmoittaa, että komissio on ehdottanut parlamentin tekstin sisällyttämistä lausuman pääperiaatteisiin.
Neljänneksi päätöslauselmassa noudatetaan oikeuksiin perustuvaa lähestymistapaa. Uskon, että komission ehdotus ihmisoikeuksien ja hallintotavan sisällyttämiseksi köyhyyden vähentämistä täydentäviin tavoitteisiin vastaa täysin parlamentin toivomusta.
Viidenneksi kaikki päätöslauselmassa mainitut painopistealueet kuuluvat yhteisön toiminta-alaan: aidsin ja muiden sairauksien ennaltaehkäisy ja hoito, lisääntymisterveys, naisten ja miesten tasa-arvo, ilmastonmuutokseen sopeutuminen, kauppa ja kehitys, konfliktien ehkäiseminen, hyvä hallintotapa, korruption kitkeminen ja hyväksyttävien työolojen edistäminen, joka käsittää myös lapsityövoiman käytön torjunnan.
Todettakoon lopuksi, että olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että parlamentti on valmis siirtymään kohti budjettitukea, koska sen avulla voimme toimia tehokkaasti ja kehittää maiden omia valmiuksia. Tällä tavoin voimme osaltaan kohentaa julkista varainhoitoa ja antaa institutionaalista tukea esimerkiksi kansallisille parlamenteille. Kyseisten instituutioiden on hoidettava tehtävänsä täysivaltaisesti ja valvottava talousarvioiden toteutumista. Toisaalta olen vakuuttunut siitä, että tämä on tehokas keino poliittisen vuoropuhelun käynnistämiseksi ja ylläpitämiseksi kumppaneiden kanssa. Siksi kiitän parlamenttia, joka päätöslauselmallaan edistää merkittävästi kehitysyhteistyön tehokkuutta ja luo perustan tiiviille yhteistyöllemme tulevaisuudessa. 
Filip Andrzej Kaczmarek,
   . Arvoisa puhemies, mielestäni "eurooppalainen konsensus", neuvoston, parlamentin ja komission yhteinen lausuma Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikasta, on tärkeä asiakirja ennen muuta niiden tavoitteiden vuoksi, joita sillä on tarkoitus edistää.
Tällä kolmikantaisella lausumalla, jossa määritellään yhteinen visio Euroopan unionin kehitysyhteistyöstä, on tarkoitus parantaa yhteenkuuluvuutta, koordinointia, täydentävyyttä, laatua ja tehokkuutta. Voidaan sanoa, ettei visiomme kehitysyhteistyöstä voi toteutua, ellei näitä tavoitteita saavuteta.
Niiden 40 vuoden aikana, joina kehitysapua on Afrikkaan toimitettu, maanosan tilanne on pikemminkin heikentynyt kuin parantunut. Meidän on käännettävä kehityksen suunta jotenkin. Tämä mietintö ja päätöslauselmaesitys ovat pyrkimys tällaisen muutoksen aikaansaamiseksi.
Päätöslauselmamme kattaa monet keskeiset aiheet, joista muutamiin haluan kiinnittää parlamenttimme huomiota. Yksi esimerkki on kansallisten parlamenttien roolin korostaminen kehitysyhteistyön täytäntöönpanossa. Tämä koskee avun vastaanottajamaiden ohella myös eräitä EU:n jäsenvaltioita. AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous hyväksyy ensi viikolla asiaa koskevassa muistiossa mietintönsä parlamenttien tehtävistä Cotonoun sopimuksen täytäntöönpanossa.
Olisin ehdottoman ilahtunut, jos kotimaani parlamentti, Puolan Sejm, kiinnittäisi nykyistä enemmän huomiota kehitysyhteistyötä koskeviin aiheisiin. Tämä on erityisen välttämätöntä myös siksi, että meidän on vaikea saavuttaa tulevaa kehitysaputavoitettamme, 0,7:ää prosenttia BKT:sta, elleivät kansalliset parlamentit osoita sitoutumista ja ymmärrystä asiassa.
Toinen päätöslauselman tärkeä seikka on, että siinä korostetaan koulutuksen keskeistä merkitystä. Totuus on, ettei kehitys ole mahdollista ilman pääsyä koulutukseen eikä sukupuolten tasa-arvoa koulutuksen alalla ja tietysti myös muilla aloilla.
Mietintö ansaitsee kehumme myös siksi, että siinä korostetaan tarvetta parantaa laatua ja koordinoinnin tasoa komission ja jäsenvaltioiden kesken. Haluan kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. 
Miguel Ángel Martínez Martínez,
   . – Arvoisa puhemies, haluan tuoda julki oman ja ryhmäni ällistyksen ja närkästyksen siitä, ettei tälle mietinnölle eikä Maria Martensin Afrikan kehitysstrategiaa käsittelevälle mietinnölle ole annettu parempaa paikkaa esityslistalla eikä varsinkaan tätä enempää puheaikaa täysistunnossa.
Keskustelemme nyt siitä, millaista Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tulisi lähivuosina olla. Tämä politiikanala koskettaa suoraan miljoonia eurooppalaisia. Monet heistä ovat siihen ja yhteisvastuuseen sitoutuneita nuoria ihmisiä – sellaisia kansalaisia, jotka haluaisimme Euroopan yhdentymishankkeen kannattajiksi. Silti se, miten näitä asioita tänään käsitellään, ikään kuin täysin marginaalisina ja merkityksettöminä asioina, ainoastaan lisää näiden ihmisten välinpitämättömyyttä, epäilystä ja torjuntaa Euroopan unionin merkitystä kohtaan.
Muutoin kannatamme sitä, mistä komission jäsen juuri puhui, sekä erityisesti jäsen Wijkmanin erinomaista mietintöä. Haluamme antaa tunnustusta hänen hyvälle työlleen ja hänen pyrkimyksilleen synteesiin ja kompromissiin.
Sosialidemokraatit äänestivät päätöslauselman puolesta kehitysyhteistyövaliokunnassa, jossa se hyväksyttiin käytännössä yksimielisesti. Päätöslauselma on mielestämme moitteeton, ja toivomme, ettei sitä muuteta huonompaan suuntaan tietyillä tarkistuksilla, mikä pakottaisi meidät äänestämään lopullista tekstiä vastaan.
Neuvoston ja komission välisten neuvottelujen tuloksena syntynyt asiakirja on kuitenkin aivan toista maata. Jäsen Wijkman osallistui neuvotteluihin täysin oikeutetusti parlamentin kehitysyhteistyövaliokunnan edustajana. Hänen osallistumisensa on varmasti, kuten komission jäsen Michel myönsi, osaltaan vaikuttanut monien tärkeiden huolenaiheidemme ja vaatimustemme sisällyttämiseen "Euroopan konsensusta kehityspolitiikassa" koskevaan lausumaan.
Haluan joka tapauksessa tehdä selväksi, että Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä katsoo, ettei Wijkmanin mietinnössä ehdotetun päätöslauselman hyväksyminen tarkoita neuvoston ja komission hyväksymän tekstin hyväksymistä ja että saadakseen parlamentin hyväksynnän, joka on edellytys kolmikantasopimuksen syntymiselle, sillä on oltava parlamentin täysistunnon nimenomainen tuki. 
Bernard Lehideux,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentin keskustelujen järjestämistapa osoittaa valitettavalla tavalla, ettei parlamentti ole kiinnostunut kehitykseen liittyvistä ongelmista. Pahoittelen suuresti, ettei parlamentilla ole halua edistää aitoa kehitys- ja yhteistyöpolitiikkaa. Parlamentin olisi parempi olla antamatta päätöslauselmia, joilla on taipumus unohtua varsin nopeasti. Sen sijaan parlamentin olisi osallistuttava aktiivisesti johdonmukaisesti määritellyn tulevaisuusstrategian laadintaan.
Hyvät kollegat, meidän on onniteltava ja kiitettävä komission jäsentä Micheliä hänen aloitteestaan pyrkiä määrittelemään neuvoston, komission ja parlamentin kolmikantaisessa lausumassa yhteiset periaatteet, joita EU ja sen 25 jäsenvaltiota noudattavat toteuttaessaan kehitysyhteistyöpolitiikkaansa. Näin Euroopan unioni saa asiakirjan, jossa määritellään eurooppalainen konsensus tästä aiheesta.
Tämä on mielestämme tärkeä edistysaskel ainakin kahdesta syystä. Parlamentti on ensinnäkin ensimmäistä kertaa osallistunut tätä alaa koskevan politiikan hahmotteluun tässä laajuudessa. Euroopan kansoilla on siis edustajiensa välityksellä ollut sananvaltaa kehitysyhteistyöpolitiikan pääsuuntaviivojen määrittelyssä. Toiseksi on todellinen parannus, että aika on vihdoin kypsä jäsenvaltioiden ja komission toiminnallisen synergian tavoitteluun. Miten voimme vastata tähän aloitteeseen, jos äänestämme siitä istuntojakson lopussa ja aivan kuin salaa, kun kaikkien huomio on tänään kohdistunut yhteen lainsäädäntökauden tärkeimmistä aiheista?
Arvoisa puhemies, valiokunnassa käydyn keskustelun sisältöön on tarpeetonta palata, koska siitä ei olisi tässä vaiheessa mitään lisähyötyä. Haluan tänään ennen muuta kiittää esittelijää hänen sitoutumisestaan asiaan ja onnitella häntä menestyksestä, johon hän on yltänyt neuvoston ja komission kanssa käymissään keskusteluissa. Ottamalla huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan jäsenten ehdotukset ja onnistumalla sisällyttämään ne omaan tekstiinsä esittelijä on koonnut lähestymistapansa tueksi erittäin suuren enemmistön, jonka tahdon mukaisesti yhteisessä lausumassa olisi painotettava koulutukseen ja terveyteen liittyviä kysymyksiä. Tämän sanottuani haluan tehdä yhden asian ehdottoman selväksi: ryhmäni tuki tämänpäiväiselle mietinnölle ei millään tavalla ennakoi kantaamme yhteisen lausuman lopulliseen luonnokseen. Siihen tarvitaan parlamentin erillinen äänestys. Jos haluamme, että tämä komission aloite toteutuu täysimääräisesti ja yhteinen lausuma todellakin edustaa eurooppalaista konsensusta, nyt ja vastakin on ehdottoman tärkeää, että Euroopan parlamentti tekee päätöksen lopullisesta tekstistä täysistunnossa. 
Frithjof Schmidt,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, suhtaudumme erittäin myönteisesti pyrkimykseen saada aikaan neuvoston, komission ja parlamentin yhteinen lausuma Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevasta konsensuksesta. Kolmikantavuoropuhelusta on syntynyt hyvä aloite. Kuten täällä on jo todettu, olemme menettelyllisesti arvioiden nyt varsin tutkimattomalla poliittisella maaperällä, joten olemme jälleen erityisen kiitollisia Anders Wijkmanille tehokkaasta työstä, jota hän on tehnyt kolmikantavuoropuhelussa ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ja parlamentin puolesta, sekä tämän hienon mietinnön laadinnasta.
Mietintö ja konsensus voivat olla merkittävä askel kohti entistä johdonmukaisempaa Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaa. Parlamentissahan vallitsee loppujen lopuksi laaja yksimielisyys sen tavoitteista ja köyhyyden poistamisen ensisijaisuudesta. Tällä ei tarkoiteta pelkästään köyhyyden torjumista vaan sen juurien kitkemistä, sosiaalisen oikeudenmukaisuuden aikaansaamista, tasavertaisten kehitysmahdollisuuksien luomista ja vuosituhattavoitteiden saavuttamista. Näin siis teoriassa – meidän on tehtävä itsellemme selväksi, että käytäntö laahaa siitä kaukana jäljessä. Tuoreessa Inhimillisen kehityksen raportissa 2005 todetaan, että absoluuttisessa köyhyydessä elävien ihmisten määrä kasvaa edelleen dramaattisesti.
Siksi on oikein, että keskitymme toimiin, jotka kohdistuvat elintarviketurvallisuuteen, koulutukseen, terveyteen ja sosiaaliturvaan. Kehitysmaita on autettava kulkemaan omaa tietään ja pitämään kehitysstrategiansa omassa valvonnassaan. Siksi on hyvä, että omistajuus ja kumppanuus ovat periaatteina keskeisellä sijalla. Euroopan unionin on arvioitava kaikkia politiikanaloja ja erityisesti kauppa-, maatalous- ja kalastuspolitiikkaa sen perusteella, miten ne vaikuttavat kehitykseen. Näin siis teoriassa – käytännössä 25 jäsenvaltion toimia on nyt koordinoitava entistä paremmin. Toivomme komissiolta ja neuvostolta lisää koordinointia ja lisää yhteispäätösmenettelyjä parlamentille. 
Gabriele Zimmer,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme varmaankin kaikki yhtä mieltä siitä, että EU:n kehityspolitiikkaa on parannettava laadullisesti, tehostettava ja ohjattava vuosituhattavoitteiden täyttymisen mahdollistavaan suuntaan. EU:n kehitysyhteistyötoiminnan kokonaisvaltaisena tavoitteena on oltava köyhyyden vähentäminen ja lopulta sen poistaminen kestävän kehityksen avulla. Tämän vuoksi on kerta kaikkiaan välttämätöntä, että tänään käsiteltävänämme olevassa asiakirjassa selvennetään jälleen kerran, että kehitysmaiden velat on annettava anteeksi ja että on varmistettava, etteivät ne enää koskaan joudu velkakurimukseen. Tämä on mahdollista esimerkiksi lisäämällä niille lahjoituksina annettavien varojen määrää.
Viime kesänä sekä YK että korostivat toistuvasti, että eriarvoisuus on lisääntynyt viimeisten kymmenen vuoden aikana ennennäkemättömällä tavalla maiden välillä ja sisällä, rikkaiden ja köyhien välillä, ja että meidän on EU:ssa tehostettava toimintaamme, jotta pystymme vastaamaan maailman köyhimpien tilanteeseen. Yksityistämisen seuraukset sekä yhä yleistyvä maan, veden ja metsän kaltaisia resursseja vaille jääminen koskettavat kaikkein kipeimmin juuri heitä. Myös oikeus ruokaan, terveyteen, kulttuuriin ja koulutukseen evätään heiltä yhä useammin, joten tarvitsemme näihin asioihin pureutuvaa kehitysyhteistyöpolitiikkaa. Voin suhtautua ainoastaan myönteisesti hankkeeseen, jonka päämääränä on laatia Euroopan unionin kolmen toimielimen konsensusta ilmaiseva asiakirja. Kehitysyhteistyövaliokuntaa neuvotteluissa edustava Anders Wijkman saa täyden tukemme. 
Marcin Libicki,
   . – Arvoisa puhemies, keskustellessamme kehityksessä jälkeenjääneille maille ja alikehittyneille maille annettavasta avusta meidän on tehtävä selkeä ero Aasian maiden ja Saharan eteläpuolisen Afrikan maiden välillä. Olemme saaneet todisteita siitä, että ensin mainitut jättävät köyhyyden nopeasti taakseen. Viimeksi mainitut maat eivät toisaalta pysty irtautumaan äärimmäisestä köyhyydestä ja terveysongelmista, erityisesti HI-virukseen liittyvistä ongelmista. Syy tähän voi löytyä ihmisten asenteista ja koulutuksen puutteesta. Meidän olisi hyödynnettävä tilaisuutta korostaa juuri tätä seikkaa.
Vaikka katsonkin, että jäsen Wijkman on laatinut kiitettävän mietinnön, minun on valitettavasti esitettävä taas vastaväite parlamentille. Kysymykseni koskee sitä, miksi mietintöön sisältyy viittaus lisääntymisterveyteen ja -oikeuksiin, jotka loppujen lopuksi ovat vain toinen nimi raskauden keskeytykselle. Ei ole mikään salaisuus, että parlamentin kanta tähän kysymykseen on jakautunut, ja eilen saimme nähdä selkkauksia liittyen parlamentin tiloissa pidettyyn näyttelyyn. Minusta tässä ideologisessa lähestymistavassa ei ole järkeä, sillä se johtaa meidät jälleen kerran parlamenttia jakavaan aiheeseen. Meidän olisi käytävä tästä asiasta erillinen keskustelu, eikä sitä pitäisi ottaa esiin jokaisessa tarjoutuvassa tilanteessa.
Pyydän näin ollen parlamenttia äänestämään kollega Szymańskin esittämien tarkistusten 3 ja 4 puolesta. Niillä halutaan poistaa viittaus lisääntymisoikeuksiin ja korostaa perustavoitteita, joihin kuuluvat riittävä ravinto, puhdas vesi, paremmat hygieniaolot ja koulutus.
Kuulimme komission jäsenen Michelin valittavan parlamentissa sitä, ettei tällä alalla ole olemassa EU:n yhteistä ulkopolitiikkaa. Voi vain ihmetellä, miten tällainen yhteinen politiikka voisi olla olemassa, koska saamme jatkuvasti nähdä yrityksiä sen heikentämiseksi. Venäjä on ryhtynyt tekemään poliittisia päätöksiä Ranskan ja Saksan kanssa kunnioittamatta lainkaan Puolaa. Tällä tavoin hallitukset ovat ainakin tähän asti käyttäytyneet. Toivon, että Saksan uusi hallitus omaksuu erilaisen lähestymistavan, ja toivon myös, että asiat muuttuvat presidentti Chiracin virkakauden päättyessä.
Yhteisvastuu, jota osoitamme lähinaapureillemme yhteisesti merkittävissä asioissa, on Euroopan unionin onnistumisen mitta sekä EU:ssa että maailmanlaajuisesti arvioituna. 
Louis Michel,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä Wijkman, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää teitä kaikkia. Osanne tänään esiteltävässä työssä on selvästi ollut ehdottoman tärkeä. Toivon, että parlamentin panoksen ansiosta lopullinen asiakirja täyttää kaikkien toiveet ja saamme aikaan lopputuloksen, joka on erittäin merkittävä edistysaskel.
Jäsen Kaczmarek puhui kansallisten parlamenttien roolista, ja olen taipuvainen yhtymään hänen näkemykseensä. Muistanette, että vierailin monissa kansallisissa parlamenteissa puolustamassa eri maiden julkisen kehitysavun lisäyksiä. Hyödynnänkin puheenvuoroani vakuuttaakseni, että olen aina valmis vastaamaan kysymyksiin ja osallistumaan kansallisten parlamenttien istuntoihin. Mielestäni monissa maissa kansallisten parlamenttien aktivoiminen, informoiminen ja motivoiminen kehitysyhteistyökysymyksissä on hyödyllistä. Olen siis täysin valmis omistautumaan tälle tehtävälle.
Jäsen Martínez totesi, että nykyinen lausuma on pettymys. Myönnän auliisti, ettei se ole täydellinen – mikä on sanomattakin selvää – ja toivon meidän kohentavan sitä edelleen. Silti lausuma on nykyiselläänkin tärkeä edistysaskel, koska Euroopan unioni saisi sen myötä nyt ensimmäistä kertaa tätä alaa koskevat puitteet. Lisäksi yksittäisen politiikanalan tukena olisivat nyt ensimmäistä kertaa niin komissio, parlamentti kuin neuvostokin. Parlamentti ja komissio saisivat nyt mielestäni ensimmäistä kertaa tehokkaan keinon kehityspolitiikan tehokkuuden ja koordinoinnin parantamiseen. Toki minäkin toivoisin, että lausuma olisi huomattavasti kunnianhimoisempi. Myönnettäköön, että sitä on aika ajoin lievennetty, mutta voitte uskoa, etteivät keinomme ole vielä lopussa. Luotan ilman muuta jäsen Wijkmaniin sekä tiettyihin jäsenvaltioihin neuvostossa, jotta pystymme säilyttämään lausuman parhaat ja edistyksellisimmät osat.
Toteaisin jäsen Zimmerille velkakysymyksestä, että olemme ilman muuta yhtä mieltä velkataakan keventämisestä. En kuitenkaan kannata erityisen innokkaasti pelkkää velkojen peruuttamista ehdoitta ja kaikissa olosuhteissa – tosin tämä on epäilemättä jo toisen keskustelun aihe. Kannatan kuitenkin määrätietoisesti ja hartaasti velkojen keventämistä ja niiden peruuttamista hyvin poikkeuksellisissa tapauksissa ja hyvin poikkeuksellisin ehdoin.
Jäsen Libickille totean, että tästä asiasta emme uskoakseni pääse yhteisymmärrykseen. Lähestymistapanne lisääntymisterveyteen poikkeaa omasta kannastani. Suhtaudutte lisääntymisterveyteen ideologisena kysymyksenä, toisin kuin minä. Minun näkemykseni asiaan on humanistinen. Ongelma ei ole minulle ideologinen. Lisäksi katson – eikä tarkoitukseni ole millään tavoin polemisoida asiaa – että te rajaatte lisääntymisterveyden koskemaan pelkästään raskauden keskeytystä. Minusta siihen kuuluu monia muitakin seikkoja: siihen kuuluvat nähdäkseni ennen muuta naisten ja lasten terveys ja oikeudet. Tämä ei siis ole minulle ideologinen kysymys.
Pyydän teitä ainoastaan ymmärtämään todellisuutta tietyissä maissa ja yhteiskunnissa – törmään itse siihen todellisuuteen varsin usein. Toivon vilpittömästi, että osaan vakuuttaa teidät siitä, että tehtävää on paljon. Tietynlaiset vanhanaikaiset konservatiiviset käsitykset – kaikella kunnioituksella muiden ihmisten elämänkatsomusta kohtaan – eivät vaikuta minusta kovin jalomielisiltä suhtautumistavassaan niihin inhimillisiin murhenäytelmiin, joiden kanssa olen joutunut silmätysten. En siis voi hyväksyä asianomaista moitetta. Minulla ei ole ennakkoluuloja, ja osaan kunnioittaa kaikkien ajattelua, elämänkatsomusta sekä uskonnollista ja muuta vakaumusta. Katson silti, että vakaumukset on jossain vaiheessa sivuutettava, jotta näemme, mikä todella on yleisen edun mukaista ja mitä jalous tosiasiassa on, ja jotta ymmärrämme, millaista toimintaa yleinen hyvä edellyttää. Mielestäni meidän on tavoiteltava tätä päämäärää uskonnollisista, ideologisista ja elämänkatsomuksellisista eroista huolimatta.
Arvoisa puhemies, parlamenttinne on työskennellyt viime kuukausina uutterasti vastatessaan komission tarjoukseen ja osallistuessaan eurooppalaisen konsensuksen muodostamiseen kehitysyhteistyöstä Euroopan unionin kolmen toimielimen, parlamentin, komission ja neuvoston, tahdon mukaisesti. Tämä yhteinen hanke on todiste siitä, kuinka tärkeänä me kaikki pidämme kehitystä, ja osoittaa, että toimielimet tekevät yhteistyötä toimintamme tehostamiseksi. Olemme oikeassa toimiessamme niin. Olen todennut monta kertaa, että kehityspolitiikalla on valmiudet kehittyä tärkeäksi välineeksi, jonka avulla Euroopan säteilyvoima ja myönteinen vaikutus tuntuvat maailmassa. Kehityspolitiikalla voi olla ratkaiseva tehtävä myös unionin ulkopolitiikassa sen esimerkillisyyden vuoksi. En viittaa tällä välttämättä interventiopolitiikkaan vaan antamaamme myönteiseen esimerkkiin.
Tämä tehtävä perustuu pitkän aikavälin näkemykseen lyhyen aikavälin etujen sijaan. Tehtävä painottuu kehitysmaiden ihmisten hyvinvointiin sekä omaan hyvinvointiimme. Mielestäni meidän on tehtävä poliittinen valinta: me joko hyödynnämme tätä valmiutta, torjumme maailmanlaajuistumiskehityksen haittoja ja käytämme oikeudenmukaisesti hyödyksi sen kaikkia mahdollisuuksia tai pitäydymme tiukasti käsityksessä kehitysyhteistyöstä hyväntekeväisyytenä ja odotamme sen riistäytymistä kokonaan hallinnasta, jolloin tuloksena on terrorismia, valtavia hallitsemattomia muuttoliikkeitä, pandemioita, taloudellista epävarmuutta, köyhyyttä ja hätää. Maailmanlaajuistuminen yhdistää pohjoisen ja etelän, ja kehityspolitiikan avulla on mielestäni varmistettava, että yhdistyminen synnyttää oikeudenmukaisuutta ja yhteistä kasvua riippuvuuden ja köyhyyden sijaan. Neuvoston kanssa käydään edelleen keskusteluja. Uutta kehityspoliittista lausumaa ei ole vielä lopullisesti vahvistettu. Uskon, että olemme nyt hyvin lähellä eurooppalaista konsensusta kehityspolitiikasta, jos jokainen panostaa siihen vielä vähän. Minun on vielä kehotettava teitä viimeiseen yhteiseen ponnistukseen yhteisen työmme jatkamiseksi siinä kumppanuushengessä, joka meitä on viime kuukausina yhdistänyt pyrkiessämme yhteiseen tavoitteeseen.
Haluan komission jäsenenä ennen muuta kiittää teitä aktiivisesta osallistumisesta keskusteluihin, jotka koskevat omaa toimivaltaani ja hallinnonalaani, sekä niin asiaankuuluvista kysymyksistänne kuin jäsen Martínezin tapauksessa asiaankuulumattomista kysymyksistäkin. Mielestäni on tärkeää, että parlamentti painostaa komissiota jatkuvasti, koska sillä tavoin asiat edistyvät. Uskon, ettei edistys verso liian valmiista konsensuksesta. Edistys versoo jännitteistä ja ajatusten yhteentörmäyksestä. Siksi kiitän teitä tähän työhön osallistumisesta. Uskon, että ilman parlamenttia aikaansaannokseni olisivat jääneet huomattavasti heikommiksi – puhumattakaan tämänpäiväisestä lausumasta, joka olisi ollut huomattavasti nykyistä latteampi. Mielestäni meillä on tässä ainekset hyvään tekstiin ja tuntuvaan edistykseen. Arvoisa puhemies, haluan keskustelun päätteeksi vielä kerran kiittää teitä tästä panoksesta. 
Bernd Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minulla on komission jäsenelle hyvin lyhyt mutta äänestyksen kannalta tärkeä kysymys. Voiko komission jäsen määritelmällisesti rajata käsitteen "lisääntymisterveys" niin, ettei se sisällä raskauden keskeytystä? 
Louis Michel,
   . Arvoisa puhemies, uskoakseni jokainen tätä keskustelua seurannut tietää tarkalleen, mitä kyseinen käsite kattaa. Arvoisa jäsen Posselt, se kattaa humanistisen näkemyksen ja lähestymistavan ihmisten elämään, arkeen, yksilönvapauteen, omantunnonvapauteen ja oikeuteen olla onnellinen. Tämän keskustelu kattaa.
En lankea ansaanne. Olen ollut politiikassa mukana ymmärtääkseni pitempään kuin te, joten voitte olla varma, etten lankea ansaanne sortumalla vääräuskoisuuskeskusteluun, jollaisesta tässä on kyse. Kaikki parlamentin jäsenet, kaikki parlamentin humanistit tietävät erittäin hyvin, mistä me puhumme, olivatpa he katolisia, protestantteja, muslimeja tai ateisteja. Siihen ansaan en lankea.
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Hyvät parlamentin jäsenet, keskustelu on päättynyt, enkä haluaisi avata sitä uudelleen, jäsen Libicki. Annan teille mielelläni työjärjestyspuheenvuoron, mutta tarkentakaa ensin, mihin artiklaan viittaatte. 
Marcin Libicki (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä komission jäseneltä Micheliltä vain sen, vahvistaako hän, ettei tähän aiheeseen sisälly raskauden keskeytystä. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt, emmekä avaa sitä uudelleen. Sitä paitsi komission jäsen vastasi jo tähän kysymykseen puheenvuorossaan ja jäsen Posseltille antamassaan vastauksessa.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivän keskustelujen päätteeksi, jollei lykkäyspyyntöä esitetä. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta päätöslauselmaesityksestä, jotka koskevat humanitaarisen avun saantia Kashmirissa(1).
Elizabeth Lynne (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, 8. lokakuuta tapahtuneesta maanjäristyksestä seuranneet kauhistuttavat kuvat ja traagiset henkilökohtaiset tarinat ovat ehkä poistuneet televisioruuduista ja sanomalehtien etusivuilta, mutta meidän ei pidä unohtaa, että apua tarvitaan yhä kiireesti, varsinkin nyt talven tultua. Menehtyneitä on jo 74 000, ja avun saaminen perille sitä tarvitseville on kilpajuoksu aikaa vastaan. Pakistanin hallitus on arvioinut maanjäristyksen taloudellisiksi vahingoiksi viisi miljardia Yhdysvaltain dollaria. EU on antanut jo huomattavasti apua, mutta meidän on annettava sitä vieläkin enemmän, kuten koko kansainvälisen yhteisönkin.
Kyse ei ole pelkästään rahasta. Kyse on avun saannista, helikoptereista ja muista välineistä, joilla päästään luoksepääsemättömille seuduille. Kulku Intian hallinnoiman Kashmirin ja Pakistanin hallinnoiman Kashmirin välisen valvontalinjan yli on sekin elintärkeää. Olen tyytyväinen, että Intia ja Pakistan ovat avanneet viisi rajanylityspaikkaa tavaraliikenteelle, ja toivon, että muitakin rajanylityspaikkoja avataan – eikä pelkästään tavaroille: myös siviilien on saatava lupa ylittää raja. Ihmiset, joilla on sukulaisia ja ystäviä rajan toisella puolen, haluavat auttaa. He haluavat antaa tuiki tarpeellista tukea ja apua, eikä se nyt onnistu. Tähän mennessä jo 950 Intian puolella asuvaa ja 2 000 Pakistanin puolella asuvaa kashmirilaista on anonut rajanylityslupaa. Tiedän, että tilanne on hankala pitkän Kashmiria koskevan kiistan vuoksi, mutta toivon, että hakemukset voidaan käsitellä nopeasti.
Tähän inhimilliseen murhenäytelmään on reagoitava myötätuntoisesti. Toivokaamme, että tästä hirveästä murhenäytelmästä seuraa jotain hyvää ja että eloonjääneet saavat elää rauhan vallitessa. Toivon, että 58 vuotta kestäneeseen Kashmiria koskevaan kiistaan löydetään vihdoin ratkaisu, jossa sekä Pakistan että Intia mutta ennen kaikkea jo tarpeeksi kärsinyt Kashmirin kansa ovat osallisina. 
Catherine Stihler (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta, että edeltävien keskustelujen venymisen vuoksi kollegani Neena Gill, joka on suhteista Etelä-Aasian maihin ja Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liittoon (SAARC) vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja ja tämän päätöslauselman laatija, sekä toinen kollegani Claude Moraes ovat joutuneet poistumaan, mistä he esittävät anteeksipyyntönsä. Puhun heidän puolestaan sekä omien skotlantilaisten valitsijoideni puolesta, jotka ovat pyytäneet minua tuomaan esiin huolensa siitä, kuinka ihmisiä kohdellaan tuhoisan maanjäristyksen jälkeen.
On erittäin tärkeää, että Euroopan parlamentti ilmaisee kantansa Kashmirissa 8. lokakuuta tapahtuneeseen maanjäristykseen. Muistimme tätä traagista tapahtumaa lokakuun istuntojaksolla ja välitimme surunvalittelumme sekä uhreille että heidän perheilleen. Vaikka Pakistanin ja Intian luoteisosan tuhonneesta tapahtumasta on jo kuusi viikkoa, maanjäristyksen aiheuttaman hävityksen ja vaurioiden mittavuus käy vasta nyt ilmi. Arviolta 80 000 ihmistä on kuollut, satojatuhansia on loukkaantunut ja kolme miljoonaa on jäänyt kodittomiksi.
Avustustyöntekijöiden on selvittävä monista ongelmista, kuten maanvyörymistä, huonoista sääoloista, jälkijäristyksistä ja yleisesti vaikeakulkuisesta maastosta. Syrjäisimpien seutujen väestö näyttää kärsineen eniten, eikä monille heistä ole saatu apua lainkaan. Ongelmia pahentaa myös talven tulo, joten oikeanlaista apua on ehdottomasti saatava toimitetuksi niille, jotka sitä tarvitsevat.
Avustusoperaatio on tähänastisista kenties vaikein. Se ei saa olla tekosyy, jonka varjolla jätämme yrittämättä kaikkemme. Myönteistä on, että suurin osa maanjäristyksen uhreista on evakuoitu. Lumiraja laskee kuitenkin päivä päivältä vuoristosta laaksoihin, ja tuhansien eloonjääneiden tilanne käy koko ajan tukalammaksi, koska jokainen päivä on taistelua elämästä. Tilapäisten leirien tilanne ei ole kovin rohkaiseva, ja tietääkseni pakolaisleirien hygieniataso on sietämättömän heikko ja olot alkeelliset.
Kofi Annan on varoittanut, että toisesta menehtymisaallosta tulee laaja ja ankara, kun sairaudet alkavat levitä eloonjääneiden keskuudessa. Kilpailemme aikaa vastaan, ja haluan ottaa tueksemme seuraavat toimintakohdat. Vaikka suhtaudunkin myönteisesti komission 93,6 miljoonan euron apupakettiin, meidän on annettava apua enemmän ja toimittava tehokkaammin. Virallisten arvioiden mukaan alueen perusrakenteiden korjaamiseen tarvitaan 5–10 vuoden aikana yli viisi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Meidän on myönnettävä, ettei tavallinen hätäapupaketti ole riittävä näin tukalassa tilanteessa, ja meidän on käynnistettävä jälleenrakennusvaihe välittömästi.
Toiseksi kehotan komissiota ja neuvostoa vakaasti ottamaan esimerkkiä tsunamin jälkeisestä ennakkotapauksesta, jolloin annettiin erityisiä kauppamyönnytyksiä tämän luokan luonnonmullistusten kohteeksi joutuneiden maiden avustamiseksi. Tilanteen helpottamiseksi niiden tulisi ainakin ottaa käyttöön parlamentin tänä vuonna äänestyksessä hyväksymä GSP Plus -järjestelmä.
Lopuksi kiitän viiden rajanylityspaikan avaamista Pakistanin ja Intian valvoman Kashmirin rajalla sijaitsevaan valvontalinjaan. Ehkäpä tästä murhenäytelmästä sukeutuu jonkin verran hyvää tahtoa. Pyydän jäsenvaltioita ja komissiota varmistamaan, ettemme jätä vaaroille alttiita ja loukkaantuneita ihmisiä oman onnensa nojaan. Kehotankin teitä kaikkia äänestämään tämän päätöslauselman puolesta. Ihmishenget ovat sen varassa. 
Puhemies. –
   Ennen kuin annan puheenvuoron seuraavalle laatijalle, haluan vain selventää työjärjestystä, koska olen havaitsevinani joidenkin parlamentin jäsenten yllättyneen siitä, etten jaa puheenvuoroja tavanomaisessa järjestyksessä pyytämällä suurimpia ryhmiä puhumaan ensin. Työjärjestyksen mukaan laatijoiden puheenvuorot jaetaan samassa järjestyksessä, jossa puheenvuoropyynnöt ovat saapuneet parlamentin istuntopalveluiden osastolle. Jäsen Lynne näyttää siis olleen nopeampi kuin jäsen Stihler, joka on ollut nopeampi kuin jäsen Elles ja niin edelleen. Toisaalta palaamme tavanomaiseen järjestykseen, kun puhujat puhuvat ryhmänsä puolesta. Tällöin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä puhuu ensin, sen jälkeen Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä ja niin edelleen. Katsoin parhaaksi palauttaa mieliin työjärjestyksen, koska olin aavistavinani hienoista epäröintiä. 
James Elles (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, kiitos erittäin selkeästä selityksestä. Olen perillä työjärjestyksestä. Tämä menettely koskee itse asiassa kiireellistä käsittelyä, jota on käytetty varsin erikoisella tavalla. Ryhmäpuheenvuorojen järjestyksessä palaamme tavanomaiseen menettelyyn, joten kaikki on niin kuin pitääkin. 
Arvoisa puhemies, haluan esittää kolme huomiota tämän itseni ja muiden puhujien odottaman keskustelun aluksi. Todettakoon ensinnäkin, että kyseessä on Kaakkois-Aasian suurimpiin kuuluva tuho. Päätöslauselmassamme mainitaan luvut, joihin myös edelliset puhujat viittasivat. Maanjäristyksessä sai surmansa tai loukkaantui vakavasti yli 200 000 ihmistä. Miljoonat ovat edelleen kodittomina ja altistuvat äärimmäisen ankarille säille ja erilaisille vakaville sairauksille. Kodittomia on yli 1,8 miljoonaa. Muzaffarabadissa, jossa vierailin, kodittomana on noin 85 prosenttia väestöstä. Tämä on kauhistuttava tieto, ja meidän täällä Länsi-Euroopassa on tehtävä kaikki mahdollinen tilanteen korjaamiseksi.
Toiseksi kiitän tähänastisia reaktioita tarkasteltuani komission ja jäsenvaltioiden ripeää toimintaa välittömän avun antamiseksi. Voimme suhtautua ainoastaan myönteisesti eritoten Pakistanin ja Intian hallitusten tällä levottomalla alueella toteuttamiin huomattaviin toimiin, joiden ansiosta ihmiset voivat solmia yhteyksiä 50 vuoden ajan tiukasti suljettuna olleen valvontalinjan toiselle puolen. Toivottavasti tapa yleistyy käytännössä.
Tärkeimpänä ja kiireellisimpänä asiana haluaisin tiedustella komissiolta uusimmista YK:n tilastoista, joiden mukaan vain hyvin pieni osa luvatusta avusta on tähän mennessä vastaanotettu. Haluaisimme tietää, kuinka suuri osa Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden tarjoamasta avusta on päässyt määränpäähänsä. Kenties voisimme panostaa lisää ensi viikon sovitteluun vuoden 2006 talousarviosta sen varmistamiseksi, että nyt kodittomiksi jääneillä on ainakin jonkinlainen alkeellinen suoja talven lähestyessä. Näin täydennettäisiin niitä todella suurella vaivalla hankittuja varoja, jotka muun muassa omat äänestäjäni ovat keränneet auttaakseen näitä nyt vakavassa tarpeessa olevia ihmisiä. 
Jaromír Kohlíček (GUE/NGL ),
   . – Käytän puheenvuoroni yhtenä päätöslauselmaesityksen laatijoista ja suhteista Etelä-Aasian maihin ja Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liittoon vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajan Neena Gillin puolesta. Hyvät kollegat, Kiinan, Intian, Pakistanin ja Afganistanin raja-alue on maailman järistysherkimpiä seutuja. Siellä on koettu myös yksi Etelä-Aasian pisimpään kestäneistä konflikteista. Alueen rajoja ei ole vielä määritelty asianmukaisesti eikä vahvistettu kahden- tai monenvälisillä sopimuksilla. Aseellinen konflikti kytee pinnan alla edelleen. Pakistanin valvomalla alueella, jonne on lähes mahdotonta päästä, miljoonat ihmiset ovat menettäneet kotinsa ja jääneet paikka paikoin kokonaan vaille ruokaa ja lääkkeitä sekä ilman minkäänlaisia yhteyksiä ulkomaailmaan. Siksi vetoamme kaikkiin maihin ja järjestöihin uhrien auttamiseksi. Käsiteltävänämme olevassa päätöslauselmassa kannatamme tietenkin rajan ylittävien teiden täydellistä avaamista. Tämä koskee myös uudelleen avattua linja-autoyhteyttä Intiaan. On varmasti myönteistä kehitystä, että Punjabissa kahden puolen rajaa asuvien ihmisten välille suunnitellaan uusia bussiyhteyksiä. Jatkoneuvottelut rautatieyhteyksistä ja valmisteilla oleva sopimus kaasuputken rakentamiseksi yhteistyössä alueelle edustavat ilman muuta myönteistä kehitystä. Näillä toimilla autetaan rakentamaan luottamusta vastakkain olevien ryhmien kesken.
Jatkan vielä maanjäristyksestä kärsineiden avustamista koskevasta aiheesta: tarkoituksena on antaa apua mahdollisimman nopeasti sitä tarvitseville. Tämän jakautuneen alueen kansojen välinen solidaarisuus voi tasoittaa tietä ikivanhojen konfliktien ratkaisemiselle. Paikallisille organisaatioille esittämämme kiireellinen pyyntö jakaa apua oikeudenmukaisesti on täysin perusteltu. Vastaavasti komissiota ja EU:n jäsenvaltioiden hallituksia on vaadittava nopeuttamaan uhreille toimitettavaa apua. Tarpeet ovat hyvin tiedossa, ja tiedämme kaikki, että varsinkin näin talven kynnyksellä sanonta "nopea apu on kaksinkertainen apu" pitää paikkansa paremmin kuin koskaan. Haluan kiittää kaikkia kollegoja tuesta tälle päätöslauselmalle. Uskon, että käsittelemme alueen konfliktin rauhanomaista ratkaisua vastaisuudessakin ja että komissio antaa pian kertomuksen toteutetuista toimista. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, sosiaalis-taloudellinen ympäristö ja poliittiset olot pahentavat usein tilanteita, joiden tarkkaan ottaen pitäisi olla seurausta pelkistä luonnonmullistuksista. Kashmir on yksi näistä tapauksista.
Lokakuussa 70 000–90 000 ihmistä tappaneen ja seitsemän miljoonaa kodittomaksi jättäneen maanjäristyksen jälkeen meidän on reagoitava nopeasti. Tämä on selkeä vetoomuksemme, joka on osoitettava Euroopan unionille, neuvostolle ja komissiolle.
Voimme ainoastaan toistaa surunvalittelumme ja varmistaa perinpohjaisen sitoutumisemme avun antamiseen. Emme saa kuitenkaan tyytyä pelkkään hätäaputoimintaan. Meidän on puututtava rakenteellisiin kysymyksiin, ja tältäkin osin Euroopan unionin on sitouduttava tukemaan uudistuksia ja ratkaisemaan rakenteellisia ongelmia, jotka edellyttävät sekä perusrakenteisiin että sosiaalis-taloudellisiin seikkoihin liittyviä vastauksia, jotta vastaavien tapahtumien seuraukset eivät olisi yhtä vakavia kuin tässä tapauksessa.
Näin ollen meidän on vakuutettava mullistuksesta kärsineiden maiden hallituksille, että nyt on oikea aika priorisoida sosiaaliset ja sisäiset tarpeet, vähentää sotilasmenoja ja kohdistaa kaikki toiminta – jota meidän on tuettava – parhaiden mahdollisten rakenteiden luomiseen ja vastaavien maanjäristysten vaikutusten torjuntaan mahdollisuuksien mukaan. 
Marcin Libicki (UEN ),
   – Arvoisa puhemies, vaikka tässä keskustelussa keskitytäänkin erittäin surulliseen aiheeseen eli satojatuhansia ihmisiä Kashmirin alueella piinaavaan murhenäytelmään, meidän on nähdäkseni syytä olla tyytyväisiä siihen, että tätä keskustelua käydään. Sanon näin siksi, että keskustelu liittyy nopeaan kriisinhallintaan, jossa Euroopan unionin mielestäni tulisi ja jossa se voi toimia onnistuneesti. Kukaan ei kyseenalaista tällaisten interventioiden tarpeellisuutta, ja voimme päästä asiaan liittyviin tavoitteisiimme käyttäen olemassa olevia menettelyllisiä, rahoituksellisia ja logistisia voimavaroja. Olen ilahtunut kaikkien edellisten puhujien huomioista, Kashmirissa vierailleen kollegan huomiot mukaan luettuina. On myönteistä, että tätä keskustelua käydään vain muutamia viikkoja murhenäytelmän jälkeen.
Katson, että tuhon kohteeksi joutuneet ihmiset ansaitsevat kiireellisen apumme. Ei ole epäilystäkään siitä, että he ansaitsevat sen huomattavasti perustellummin kuin hiljattain levottomuuksista kärsineet alueet ja maat. Viittaan tällä erityisesti yhteen nimenomaiseen maahan. Vaikka levottomuudet olivatkin maiden oman politiikan tulosta, olemme todenneet EU:n haluavan auttaa myös näitä maita.
Kashmirin köyhät ihmiset ansaitsevat apunsa huomattavasti enemmän kuin rikkaat maat, jotka voivat syyttää ongelmistaan vain itseään. 
Bernd Posselt,
   . – Arvoisa puhemies, huomasin Kashmirin maanjäristyksen jälkeen eräässä sanomalehdessä tyrmistyttävän otsikon: "maanjäristyskään ei lopeta Intian ja Pakistanin välisiä vihollisuuksia". Otsikko osoittaa, että ihmiset saavat kärsiä – Jumala heitä auttakoon – kun poliittiset jännitteet astuvat kuvaan, jopa näin surkeassa tilanteessa.
Kun saksalaiset ajattelevat maiden keinotekoista jakoa, he ajattelevat ilman muuta Berliiniä. Olen itse nähnyt Berliinin keskustassa paikkoja, joissa ihmiset hukkuivat kanaviin, koska kukaan muurin juurella olleista ei halunnut tai saanut auttaa heitä. Tarkoitan siis, että ihmisten oli jätettävä tekemättä täysin järkeenkäypä teko – toisen ihmisen pelastaminen hukkumasta – koska rautaesirippu oli tuolloin vielä olemassa ja poliittiset syyt estivät heitä.
Tämäntyyppinen asia herkistää Kashmirin tapahtumille. Ei pidä unohtaa, että vaikka maanjäristys on jo sinänsä kauhea inhimillinen katastrofi, vaivihkaa lähestyvä talvi aiheuttaa pian siviiliväestön joukkokuoleman, elleivät kummankin osapuolen vallanpitäjät vihdoin tokene kyvyttömyydestään – ja osin myös haluttomuudestaan – yhteistyöhön ja ryhdy auttamaan toinen toistaan ja ellei apua saada sitä tarvitseville.
Kashmir on uhri, joka kärsii Intian kieltäydyttyä oman perustamisensa aikoihin hyväksymästä maan itsemääräämisoikeutta. Ongelmia on nyt myös Pakistanin suhteen. Meidän on pääteltävä tästä, ettei Kashmir ole pelkästään näiden kahden valtion välinen ongelma vaan myös ja ennen kaikkea Kashmirin kansan ongelma – ja siis myös meidän ongelmamme. Meidän olisi jatkettava vuoropuhelua kummankin vallan kanssa – ovathan ne merkittäviä ydinvaltoina ja suurina valtioina – mutta meidän olisi tiivistettävä myös suoria yhteyksiä Kashmirin kansaan ja sen edustajiin erityisesti paikallistasolla. Siihen tämä humanitaarinen katastrofi tarjoaa meille nyt tilaisuuden.
Meidän on ensin autettava ihmisiä ideologiaan katsomatta. Sen jälkeen meidän on pyrittävä löytämään ratkaisu alueen tilanteeseen. 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg,
   . – Arvoisa puhemies, 8. lokakuuta 2005 Pakistanin ja Intian rajalla sijaitsevassa Kashmirissa tapahtui murheellisiin seurauksiin johtanut maanjäristys. Kadonneita on 88 000 ja yli 245 miljoonaa ihmistä kärsii ankarasti katastrofin jälkivaikutuksista. Aineellisista vahingoista on vieläkin vaikea saada tarkkaa arviota, mutta voidaan varmuudella sanoa, että ne ovat ennennäkemättömän suuret. YK on pyytänyt kansainvälistä yhteisöä tarjoamaan kiireellistä rahoitusapua 500 miljoonan Yhdysvaltain dollarin edestä, mutta luonnonmullistuksen kohteeksi joutuneet maat ovat saaneet vain 20 prosenttia ennakoidusta määrästä, vaikka maanjäristyksestä on kulunut jo yli kuukausi.
Vaikka Kashmir on ollut pitkään Intian ja Pakistanin välinen kiistakapula, viime vuonna nämä kaksi maata aloittivat rakentavan vuoropuhelun konfliktin ratkaisemista silmällä pitäen. Luonnonmullistuksen jälkeen ne päättivät niin ikään perustaa erityisiä rajanylityspaikkoja valvontalinjalle, jotta humanitaarisen avun toimittaminen Kashmirin uhreille helpottuu. Nykyisellään näillä rajanylityspaikoilla sallitaan ainoastaan tavaroiden – ei ihmisten – läpikulku. Tämä vaikeuttaa avun jakamista melkoisesti. Valitettavasti myös alueen vuoristoisuus sekä tuhoutuneet perusrakenteet ja teiden puute hidastavat avun jakelua entisestään.
Euroopan parlamentilla on moraalinen velvollisuus kehottaa Pakistania ja Intiaa sopimaan, että humanitaarisen avun kuljetusten ohella kummankin maan kansalaisten sallitaan ylittää raja rajanylityspaikoissa. Näin kansainvälisen yhteisön avustukset saavuttavat niitä kaikkein eniten tarvitsevat. 
Alyn Smith,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tänään Intian valvomassa Kashmirissa tapahtunut pommihyökkäys, jossa kuoli neljä ja loukkaantui yli 100 ihmistä, korostaa tämän hätäapukeskustelun kiireellisyyttä ja niiden tapahtumien kipeää poliittista taustaa, joiden olisi pitänyt jäädä luonnonkatastrofiin. Maanjäristys tuhosi alueen vuosikymmeniä kestäneen poliittisen väkivallan jatkeeksi, ja nyt talvi uhkaa väestöä perusrakenteiden ja varastojen huvettua epävarmalle tasolle.
Tämä parlamentti ei ole sivullinen Kashmirin kysymyksessä. Valtuuskuntamme pyrki jokin aika sitten selvittämään pitkän aikavälin poliittista ratkaisua. On myönnettävä, että paikallinen poliittinen kehitys on edistynyt huomattavasti hitaammin. Toivokaamme hartaasti, että maanjäristys vie ajatukset yhteistyöhön ja vuoropuheluun. Kotimaassani Skotlannissa on nähty skotlanninaasialaisten tarjoutuvan auttamaan Kashmirissa olevia ystäviään ja sukulaisiaan. Olemme nähneet varojen keräystä, lahjoituksia ja käytännön apua. Heidän henkinen anteliaisuutensa on meille haaste.
Nyt poliitikot, komissio ja me täällä parlamentissa voimme hoitaa oman tehtävämme, jotta apua koordinoidaan pikaisesti ja jotta voimme auttaa löytämään toimivan poliittisen ratkaisun pitkällä aikavälillä. Jollei poliittista ratkaisua saada aikaan, millainen muu ratkaisu voisi olla mahdollinen?
Myönteisiä merkkejä on kenties ilmassa. Eilen avattiin viides rajanylityspaikka valvontalinjaan. Se voi olla alku rauhanomaiseen ratkaisuun johtavalle kehitykselle. Alueen välittömät ongelmat herättävät epätoivoa, mutta kuten tässä päätöslauselmassa todetaan, me olemme valmiita, sillä meidän on osallistuttava hyvin pitkään kestävään jälleenrakennustyöhön. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Kashmirin alue on jaettu kolmen maan eli Intian, Pakistanin ja Kiinan kesken, vaikka tämä seikka usein unohdetaan. Maanjäristykset eivät tunne rajoja, ja äskettäinen mullistus kosketti sekä Intiaa että Pakistania ja yhdisti niiden epäonniset tiet. Murhenäytelmän laajuutta voidaan mitata sillä, että se vaati kokonaisen sukupolven hengen. Valtaosa uhreista oli lapsia ja nuoria, eikä kouluja juurikaan jäänyt pystyyn.
EU:lla on moraalinen ja poliittinen velvollisuus tarjota armeliaasti apuaan ja auttaa alueen tulevassa jälleenrakennuksessa. Maailmanpankin lahjoittamat 20 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja EU:n lahjoittamat vajaat neljä miljoonaa euroa auttavat mullistuksen uhreja vain lyhyellä aikavälillä.
Meidän olisi ajateltava myös myöhempää tulevaisuutta, kestäväthän mullistuksen vaikutukset joitakin vuosikymmeniä. Aiheesta käytävän keskustelumme tulisi toimia vertailukohtana komissiolle ja neuvostolle. Haluan lopuksi esittää yhden huomion. Omien laskelmieni mukaan EU:n rahoitustuki Kashmirin murhenäytelmän uhreille on 16 kertaa pienempi kuin Ranskalle maan mellakoiden johdosta myönnetty apu. Minun on pakko sanoa, että pidän tätä järjenvastaisena. 
Simon Coveney (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olen kiitollinen voidessani käyttää lyhyen puheenvuoron Luoteis-Pakistanissa, Afganistanissa, Intiassa ja eritoten Kashmirin alueella tapahtuneesta tyrmistyttävästä murhenäytelmästä.
Maanjäristyksen aiheuttamaa tuhoa on vaikea kuvitella, vaikka olemmekin nähneet toistuvat kuvat kärsimyksestä tiedotusvälineiden ruuduissa ja lehdissä. Maailman eri osissa on kuluneiden 12 kuukauden aikana koettu kovin monia murhenäytelmiä ja luonnonmullistuksia: tsunameja, kuivuutta, mutavyöryjä, tulvia, toistuvia pyörremyrskyjä, taifuuneja – ja nyt maanjäristys. On vaikea pitää huomio ja painopiste avokätisyydessä ja hätäavussa, kun alamme melkein ehdollistua siihen, että luonnonmullistukset seuraavat toinen toistaan.
Juuri nyt on ehdottoman tarpeen kerätä apua ja koordinoida sen jakelua erityisesti katastrofialueiden luoksepääsemättömillä seuduilla. Kymmenettuhannet ihmiset ovat vailla suojaa Pakistanin ja Kashmirin tiettömillä taipaleilla, ja talven pakkaset lähestyvät. Alueen politiikka on jätettävä syrjään ja keskityttävä pelastamaan henkiä, ja tässä päätöslauselmassa mainitaan myönteisinä piirteinä uusien reittien koordinointi ja avaaminen Intian valvoman Kashmirin ja Pakistanin puoleisen Kashmirin välille.
Tuemme täysin välitöntä ja anteliasta vastausta YK:n avunantajille esittämään pyyntöön osallistua hätäapuun yli puolella miljardilla dollarilla. Kovin suurta osaa tästä määrästä ei vielä ole saatu kokoon.
Toivon, että komissio pystyy vapauttamaan lisävaroja ensi viikon talousarvioneuvottelujen kuluessa. Tähän päätöslauselmaan liittyen katson, että EU:n on osoitettava jonkinasteista aloitteellisuutta ja kannustettava kansainvälistä yhteisöä laatimaan suunnitelmia ja varautumaan tulevia luonnonmullistuksia varten. Totuus on, että usein luonnonmullistukset ovat ennustettavissa. Tiedämme todennäköiset alueet, joihin pyörremyrskyt ensi vuonna iskevät ja joilla saattaa esiintyä maanjäristyksiä. Meidän on keskityttävä kehittämään näiden seutujen alueellisia valmiuksia sellaisten dramaattisten apuponnistelujen sijaan, joihin nyt osallistumme. Tarvitsemme siis välittömän avuntarpeen ohella pitkän aikavälin ja tulevaisuuden suunnittelua. 
Danuta Hübner,
   . Arvoisa puhemies, komissio on laatinut nopean ja avokätisen vastauksen, jolla autamme tämän kauhistuttavan katastrofin uhreja. Ensimmäinen osa rahoituksesta asetettiin saataville vain muutamien tuntien kuluttua tuhoisasta maanjäristyksestä, ja alueelle lähetettiin kenttätyöryhmiä. Muutamien päivien kuluessa alueelle osoitettiin 13,6 miljoonaa euroa. Ensimmäinen erä oli käytettävissä muutamien tuntien kuluttua katastrofista.
Koska komission humanitaariset varat vuodelle 2005 olivat lopussa, komissio pyysi Echon ja Relexin osastojen kautta 30 miljoonaa euroa humanitaarista apua varten varatusta komission talousarviosta ja kymmenen miljoonaa euroa jälleenrakennusta varten. Arvostamme erittäin suuresti parlamentin yhteistyötä näiden lisävarojen vapauttamisessa. Tämän seurauksena, kuten aiemmin jo todettiin, komissio on voinut tarjota vastauksena kriisiin kokonaisvaltaisen rahoituspaketin, jonka arvo on 93,6 miljoonaa euroa. Siitä 43,6 miljoonaa euroa on tarkoitettu humanitaariseen hätäapuun ja 50 miljoonaa euroa kunnostamiseen.
Tähänastinen rahoitus on tarkoitettu pääosin suojiin, terveydenhuoltoon – myös Punaisen Ristin kenttäsairaalaan Muzaffarabadissa – vesi- ja viemärihuoltoon sekä koordinointiin ja logistiikkaan, mukaan lukien 11 helikopteria, kuten tänään aiemmin todettiin.
Komission jäsen Ferrero-Waldner lähtee tänään Pakistaniin, jossa hän osallistuu kahden lähipäivän ajan jälleenrakennuskonferenssiin yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Kofi Annanin ja muiden merkittävien kansainvälisten avunantajien kanssa.
Olen teidän tapaanne huolestunut tänään käsittelemistämme tärkeistä kysymyksistä. Komissio on hyvin perillä siitä, että tämän katastrofin tapahtumapaikka ja kokoluokka haittaavat erittäin suuresti kaikkien humanitaaristen järjestöjen yrityksiä päästä paikalle nopeasti ja toimittaa apua uhreille. Tarpeiden täyttämiseen ja käytettävissä olevien varojen kohdentamiseen vaikuttavana lisärajoituksena on ollut aputoimistojen toimintakapasiteetti. Tilannetta on kohennettava pikaisesti, erityisesti ulotettaessa toimintaa suurimpien keskusten ulkopuolelle.
Olen kanssanne täysin samaa mieltä siitä, että avun koordinointi on erittäin tärkeää. Yksi nopeasti käyttöönotettavien Echon kenttätyöryhmien tehtävistä on tai on ollut koordinoinnista huolehtiminen. Lisäksi Echo kohdentaa varoja myös YK:n humanitaaristen asioiden koordinoinnista vastaavaan toimistoon käytettäväksi koordinointitehtäviin, esimerkiksi sotilaallisen logistiikkatuen käyttöön siviili- ja sotilaskoordinointiin.
Yhden parlamentin jäsenen esiin nostamien erityisten kauppatoimien osalta on todettava, että aiomme ottaa Pakistanin kaupalliset edut määrätietoisesti huomioon kansainvälisten velvoitteidemme rajoissa. Pakistan hyötyy uudesta yhteisön yleisestä tullietuusjärjestelmästä (GSP) tammikuusta 2006 alkaen. Se kattaa Pakistanin kaiken viennin ensimmäistä kertaa kymmeneen vuoteen. Tämä tarkoittaa, että Pakistan saa vastaavan kohtelun kuin tsunamista kärsineet maat.
Komissio on erittäin huolissaan odotettavissa olevasta toisesta humanitaarisesta katastrofista talven lähestyessä. Myös te olette siitä huolissanne, sillä tuhannet loukkaantuneet jäävät eristyksiin syrjäisille vuoristoseuduille ilman ruokaa, suojaa ja sanitaatiota. Meidän on siis varauduttava jatkuvaan, laaja-alaiseen hätäapuun koko talvikaudeksi. Se on meille kaikille välttämätöntä.
Tätä taustaa vasten haluan ilmoittaa, että komissio on juuri vastaanottanut humanitaarisen avun pääosaston kautta 30 miljoonaa euroa hätäapuvarauksesta. Haluan kiittää teitä tuestanne näissä yhteisissä toimissa tarpeessa olevien auttamiseksi. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen päätteeksi. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu viidestä Filippiinejä (Euroopan kansalaisen Francisco Larrañagan kuolemantuomio) koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1). 
Antolín Sánchez Presedo (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämän aloitteen tarkoituksena on estää ajoissa nuoren eurooppalaisen ja Espanjan kansalaisen Francisco Larrañagan teloitus Filippiineillä.
Tuomitsemiseen johtaneen pitkän oikeudenkäyntiprosessin aikana Paco Larrañaga ilmoitti vankasti, toistuvasti ja yksiselitteisesti olevansa syytön kauhistuttaviin rikoksiin, joista häntä syytettiin.
Hänen puolustuksensa ja tunnustetut ihmisoikeusjärjestöt ovat valittaneet, että oikeudenkäynti tapahtui ilman asianmukaisia takuita, ettei puolustautumisoikeutta ollut kunnioitettu ja että tuomio, joka annettiin näytön puuttumisesta huolimatta, oli mielivaltainen ja epäoikeudenmukainen.
Viime heinäkuussa Filippiinien korkein oikeus kuitenkin vahvisti kuolemantuomion. Kun kaikki muutoksenhakumahdollisuudet on käytetty, presidentti Gloria Macapagal-Arroyon myöntämä armahdus on Filippiinien lainsäädännön mukaan ainoa tapa estää teloitus ja ratkaista Paco Larrañagan äärimmäisen vakava tilanne. Armahduksen myöntämiseksi on tehty monia aloitteita, joista haluan mainita Espanjan kuninkaan, Espanjan pääministerin ja Euroopan parlamentin puhemiehen aloitteet.
Viime maanantaina Filippiineillä julkistettiin kyseisiin rikostutkimuksiin aktiivisesti osallistuneen eläkkeellä olevan poliisin huomautukset Larrañagan syyttömyydestä. Tämä tiedotusvälineissämme laajasti raportoitu tieto vahvistaa päätöslauselman oikeellisuuden. Päätöslauselmassa puolustetaan Paco Larrañagan oikeutta elämään ja hänen perusoikeuksiaan. Puolustamme myös arvojamme: pyrimme poistamaan kuolemanrangaistuksen maailmasta ja palauttamaan asianmukaiset oikeudenkäyntiprosessit. Tuemme Filippiinien kongressin lakialoitetta kuolemanrangaistuksen lakkauttamisesta.
Presidentin myöntämä armahdus olisi osoitus sitoutumisesta demokratiaan ja ihmisoikeuksiin, mikä lisäisi Filippiinien uskottavuutta kansainvälisellä tasolla. Tämänhetkiset tosiseikat edellyttävät, että meidän on asetettava Paco Larrañagan täydellinen armahtaminen ensisijaiseksi tavoitteeksemme. Meidän ei siksi pidä mielestämme jättää tarkistuksia, joissa ei keskitytä tähän oleelliseen ja kiireelliseen tavoitteeseen. 
Carlos José Iturgaiz Angulo (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, käsittelemme erittäin tärkeää päätöslauselmaa, sillä Francisco Larrañagan tapauksessa on selvää, että kyseessä on räikeä tuomiovirhe.
Tällä päätöslauselmalla voimme auttaa vapauttamaan hänet vankilasta, jossa häntä pidetään epäoikeudenmukaisesti. On nimittäin selvää, että hän on syytön.
Arvoisat parlamentin jäsenet, kävin viime viikolla katsomassa Francisco Larrañagaa Filippiineillä. Hän on ollut tässä vankilassa kahdeksan vuotta, 19-vuotiaasta lähtien, ja häntä on pidetty kuolemaantuomittujen osastolla kaksi vuotta. Vankilassa on kaikkiaan 18 000 vankia, joista 1 200 on kuolemaantuomittujen osastolla, ja 250 vangin kohdalla tuomio on vahvistettu. He nukkuvat käytävillä, koska sellejä ei ole tarpeeksi.
Kaiken lisäksi Paco Larrañaga passitettiin tähän vankilaan ilman oikeudenmukaista, uskottavaa ja hyväksyttävää oikeudenkäyntiä. Hänelle ei annettu mahdollisuutta puolustautua asianmukaisesti oikeudenkäynnissä. Kolmekymmentä puolustuksen todistajaa ei voinut puhua, koska tuomarit eivät antaneet. Kun Larrañagan asianajajat pyysivät todistajille ja Larrañagalle puheenvuoroa, heidät vangittiin oikeuden halventamisesta. Yhdelle ruhjoutuneena löytyneelle ruumiille, jota väitettiin yhdeksi uhreista, ei tehty DNA-testiä. Hän oli viisi senttimetriä liian lyhyt. Perhe ei muun muassa tunnistanut häntä.
Kaiken tämän lisäksi asiassa on tapahtunut tällä viikolla täyskäänne, kun poliisin lausunnot Larrañagan syyttömyydestä julkaistiin, kuten ystäväni ja kollegani Antolín Sánchez Presedo totesi.
Asian käsittely on kuitenkin valitettavasti lopetettu Filippiinien oikeusjärjestelmässä. Jotta kuolemanrangaistus voidaan lakkauttaa Filippiineillä, meidän on tuettava Filippiinien parlamentin poliittisia ryhmiä, jotka aikovat esittää kongressissa lakialoitteen kuolemanrangaistuksen lakkauttamisesta.
Päätöslauselman tavoitteena on pelastaa Euroopan unionin kansalainen, joka aiotaan teloittaa syyttömyydestä huolimatta. Näkemiemme todisteiden perusteella tiedämme kaikki, että hän on syytön. Pyydän teitä näin ollen kannattamaan tätä päätöslauselmaa, jotta Larrañaga armahdetaan ja jotta hänen ei tarvitse viettää enää hetkeäkään Filippiinien vankiloissa. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, Filippiineillä maaliskuussa 2000 määrätty kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon keskeyttäminen on muuttunut kolmen viime vuoden aikana täysin päinvastaiseksi. Nykyisen hallituksen tavoitteena on, että kuolemanrangaistuksia langetetaan yhä enemmän, myös alaikäisille, joita ei lain mukaan voi tuomita kuolemaan eikä teloittaa. Pyrkiessään nitistämään mahdollisimman monta ihmistä hallitus eristää uhreja, kiduttaa heitä ja epää heiltä oikeusavun.
Se, ettei Filippiinien hallitus pysty lopettamaan rikollisuutta ja protesteja, ei oikeuta tällaisten julmien keinojen käyttöä. Hallitusten uhriksi joutuneiden monien filippiiniläisten ohella heidän joukossaan on Francisco Larrañaga, jolla on myös Espanjan kansalaisuus. Se, että häntä syytetään erittäin vakavista rikoksista, ei ole peruste valeoikeudenkäynnille, jossa ei oteta huomioon hänen alibiaan. Se ei ole peruste myöskään kuolemanrangaistukselle eikä sille, että tuomion kumoamismahdollisuus on toistaiseksi evätty.
Larrañagan kaksoiskansalaisuuden ansiosta eurooppalaiset tiedotusvälineet saadaan kuitenkin kiinnittämään huomiota tähän vilpilliseen kohteluun. Vaikka Euroopan unionin kansalaisen henki ei olisikaan vaarassa, meidän on tehtävä kaikkemme kuolemanrangaistuksen poistamiseksi koko maailmasta. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, kuten edelliset puhujat ovat todenneet, Francisco Larrañagan tapaus velvoittaa meidät jälleen kerran analysoimaan ja edistämään keskustelua, joka koskee kuolemanrangaistuksen poistamista koko maailmasta.
Larrañagan tapaus täyttää kaikki tuntomerkit, jotka ovat ominaisia epäoikeudenmukaiselle oikeudenkäynnille ilman minkäänlaisia oikeudellisia takeita. Sitä on vaikea hyväksyä voimassa olevan kansainvälisen oikeuden perusteella. Larrañagan tilanne on valitettavasti erittäin arkaluonteinen, koska heinäkuussa 2005 vahvistetusta kuolemantuomiosta ei ilmeisesti voi enää valittaa.
Tärkeää ei ole kuitenkaan vain se, että Francisco Larrañaga on Espanjan kansalainen ja siksi eurooppalainen, vaan myös se, että lähes 2 000 muutakin henkilöä on samassa tilanteessa. Haluan siksi huomauttaa, että huoltamme Francisco Larrañagan tapauksesta lisäävät ne tosiseikat, että epäiltyjen mielivaltainen pidättäminen on normaalia Filippiineillä, että myös kiduttaminen on yleistä ja että näitä henkilöitä pidetään usein eristysselleissä.
Meillä on parlamentissa harvoin mahdollisuus analysoida ja käsitellä Filippiinien tilannetta. Nyt on siksi hyvä tilaisuus kiinnittää huomiota tähän ja moneen muuhun meitä huolestuttavaan asiaan. Euroopan unionin ja kolmansien maiden suhteissa kuolemanrangaistuksen poistamista olisi pidettävä vaatimuksena. Siitä pitäisi tehdä yleinen käytäntö, jota sitä vielä soveltavien valtioiden olisi noudatettava, jos ne haluavat ylläpitää normaaleja suhteita Euroopan unioniin.
Larrañagan tapauksen yhteydessä meillä onkin nähdäkseni tilaisuus todeta, että kuolemanrangaistus on poistettava. Filippiinien tapauksessa kehotan presidentti Gloria Macapagal-Arroyoa ainakin palauttamaan kuolemantuomion soveltamisen keskeyttämisen, ja toiseksi haluan muutamien kollegojeni tavoin korostaa, että laki kuolemanrangaistuksen ottamisesta uudelleen käyttöön on kumottava. Tässä yhteydessä kannatan Filippiinien kongressissa tehtyjä aloitteita. 
Marcin Libicki (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, päätöslauselmassa sekoitetaan eri asioita keskenään. Siinä ei ensinnäkään tehdä eroa Filippiineillä sovellettavan kuolemantuomion poistamista koskevien pyyntöjemme ja kauhistuttavista rikoksista syytetyn nuoren miehen oikeudenkäynnin välillä. Nämä ovat kaksi aivan eri asiaa. Puhujat, jotka väittävät oikeudenkäyntiä epäoikeudenmukaiseksi, esittävät erittäin vakavan syytöksen. He nimittäin väittävät, että kaikki asiaa käsitelleet filippiiniläiset tuomioistuimet ovat antaneet väärän tuomion ja että Filippiinien presidentti ei halua myöntää armahduksia kansalaisilleen. Se on aivan eri asia.
Kolmanneksi kysymys on siitä, mitä itse asiassa vaadimme. Minun mielestäni meidän olisi ensisijaisesti vaadittava oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä. Jos tämä oikeudenkäynti nimittäin oli epäoikeudenmukainen, kyse on rikoksesta. Jos oikeudenkäynti oli tosiasiassa oikeudenmukainen, voimme vaatia kuolemantuomion lykkäystä mutta emme täydellistä vapautusta näin vakavista rikoksista, mikäli ne todella tehtiin. Meidän on näin ollen vaadittava lykkäystä. Emme voi vaatia täydellistä syytteistä vapauttamista, ennen kuin asia on käsitelty oikeudenmukaisessa oikeudenkäynnissä. 
Danuta Hübner,
   . Arvoisa puhemies, komissio on erittäin huolissaan siitä, että kuolemanrangaistuslaki on pidetty voimassa Filippiineillä ja ettei presidentti Gloria Macapagal-Arroyo ole palauttanut 1. tammikuuta 2004 päättynyttä kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon keskeyttämistä.
Kuolemanrangaistuksen vastaisen EU:n kannan perustana on vahva usko kaikkien ihmisten synnynnäiseen ihmisarvoon ja koskemattomuuden kunnioittamiseen. Jäsenvaltiot ovat yhdessä komission kanssa tehostaneet kuolemanrangaistuksen vastaisia kansainvälisiä toimiaan kiinteänä osana EU:n ihmisoikeuspolitiikkaa. Ne ovat myös antaneet EU:n suuntaviivat, joissa määrätään tässä yhteydessä noudatettavista perusperiaatteista.
Tiedämme, että yli 1 000 vankia on tällä hetkellä kuolemaantuomittujen osastolla Filippiineillä. Heistä 165:n kohdalla korkein oikeus on vahvistanut kuolemantuomion, ja ainoastaan presidentti voi keskeyttää sen täytäntöönpanon. Kehotamme jälleen kerran Filippiinien presidenttiä armahtamaan kuolemaan tuomitut.
Olemme erityisen huolissamme korkeimman oikeuden 3. helmikuuta 2004 antamasta tuomiosta, jossa Espanjan ja Filippiinien kansalainen Francisco Larrañaga tuomittiin kuolemaan, ja siitä, että asiaa kieltäydyttiin käsittelemästä uudelleen heinäkuussa 2004, minkä jälkeen ei ole käytettävissä mitään oikeudellisia keinoja valittaa tuomiosta. EU:n troikka – jonka muodostivat Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta ja komissio – lähetti 5. heinäkuuta 2004 Filippiinien ulkoasiainministeriölle amicus curiae -kirjeen, jossa se kannatti asian uudelleen käsittelemistä koskevaa ehdotusta.
Tämän jälkeen Espanjan Manilan-suurlähetystö on johtanut tämän asian selvittämistä, ja komissio taas käsittelee yleisiä asioita, jotka liittyvät eri toimijoiden Filippiineillä toteuttaman kuolemanrangaistuksen vastaisen kampanjan tukemiseen. Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähetystö on yhteistyössä Yhdistyneen kuningaskunnan Reprieve-järjestön kanssa lähettänyt lokakuussa 2005 Filippiineille juristin tutkimaan tapausta kolmeksi kuukaudeksi.
Tuemme myös kuolemanrangaistuslain kumoamista koskevia parlamentin aloitteita, joista parhaillaan keskustellaan Filippiinien kongressissa, ja edistämme kansalaisyhteiskunnan toimia tämän päämäärän saavuttamiseksi.
On tärkeää vaatia Larrañagan tapauksen uudelleen käsittelemistä, koska sitä ei ole käsitelty kansainvälisten oikeusnormien mukaan oikeudenmukaisessa oikeudenkäynnissä. Larrañagan tapauksen käsittely jäisi siis puutteelliseksi, vaikka parlamentti kannattaisikin kuolemanrangaistusten vaihtamista elinkautisiin tuomioihin. EU:n on edelleen vaadittava Francisco Larrañagan oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen päätteeksi. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Burmaa/Myanmaria koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1).
Marios Matsakis (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun parlamentin käsiteltäväksi jätetään Myanmaria koskeva päätöslauselma. Vasta muutama kuukausi sitten hyväksyttiin yksimielisesti yhteinen päätöslauselma, jossa tuomittiin maassa tapahtuneet törkeät ihmisoikeusloukkaukset. Myanmarin diktatuurijohto ei valitettavasti pannut päätöslauselmaa juurikaan merkille, kuten usein käy oltaessa tekemisissä totalitaaristen hallintojen kanssa. Myanmarin armeija on jatkanut herkeämättä oman väestönsä raakaa ja alistavaa kohtelua. Maassa on tapahtunut edelleen vakavia ihmisoikeusloukkauksia, ja hallituksen sotilasjoukot ovat syyllistyneet raiskauksiin ja ryöstelyyn.
Lisäksi on arvioitu, että 1 000 poliittista vankia on pidätetty lainvastaisesti, ja 2. marraskuuta 10 merkittävää ihmisoikeuksien, demokratian ja rauhan puolustajaa tuomittiin yhteensä 756 vuodeksi vankeuteen. On sanomattakin selvää, että heidän oikeudenkäyntinsä olivat täysin epäoikeudenmukaisia. He eivät saaneet käyttää valitsemiaan asianajajia eivätkä tavata perheitään.
Myanmarin diktatuurijohdon toimien vuoksi meillä ei siis ole muuta vaihtoehtoa kuin antaa tänään esillä olevan kaltainen, aiempaa tiukempisävyinen päätöslauselma. Kehotamme muun muassa YK:n turvallisuusneuvostoa käsittelemään Myanmarin tilannetta mahdollisimman pian ja vaadimme, että EU:n yhteistä Myanmarin-politiikkaa vahvistetaan toteuttamalla tiettyjä käytännön rankaisutoimia. Päätöslauselmassa kehotetaan myös nimittämään EU:n korkean tason edustaja, joka pyrkii vapauttamaan poliittiset vangit, auttamaan humanitaarisissa asioissa sekä yleisesti edistämään ja saamaan aikaan kipeästi tarvittavia demokraattisia uudistuksia Myanmarissa.
Toivokaamme, että Myanmarin diktatuurijohto suhtautuu tällä kertaa vakavammin tuomitseviin toteamuksiimme ja huoliimme ja että se toimii ripeästi kulkemalla ainoaa mahdollista loogista tietä, joka johtaa tämän pitkään kärsineen valtion demokratisoitumiseen. 
Marc Tarabella (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minulla oli tilaisuus johtaa Euroopan parlamentin valtuuskuntaa, joka tarkkaili syyskuussa Vientianessa Laosissa pidetyn ASEANin parlamenttien välisen 26. kokouksen työskentelyä. Minulla oli mahdollisuus tarkkailla paikalla toimia, joita Laos ja alueen muut valtiot ovat toteuttaneet hallintotapansa parantamiseksi. Euroopan unioni tukee näiden valtioiden toimia, ja työskentelyn on jatkuttava samoilla linjoilla.
Myanmar ei kuitenkaan tee mitään demokraattisen hallinnon vakiinnuttamiseksi. Etenkin vuoden 1991 Nobelin rauhanpalkinnon saajan Aung San Suu Kyin ja hänen puolueensa kannattajien kärsimä sorto on kaikkien tiedossa. Heidän alistava kohtelunsa on räikeä esimerkki demokratian puuttumisesta Myanmarissa. Älkäämme unohtako, että vallassa oleva puolue otti maan johdon käsiinsä laittomin keinoin. Katson asianmukaiseksi esittää muutamia tosiasioita, jotka kuvaavat tämän maan ja sen kansan traagista tilannetta.
Saanen puhua Euroopan parlamentissa Toimittajat ilman rajoja -järjestön puolesta ja tuoda esiin 75-vuotiaan toimittajan Win Tinin tapauksen. Hänen terveydentilansa on kriittinen, ja häntä pidetään edelleen vankilassa, vaikka hänet olisi pitänyt vapauttaa hyvän käytöksen vuoksi. Sorrettujen henkilöiden lista on selvästikin hyvin pitkä, ja Myanmarissa on edelleen noin 1 000 poliittista vankia, vaikka muutama kuukausi sitten vapautettiin 250 ihmistä, mikä on myönteistä.
Burman/Myanmarin valtion lain ja järjestyksen palauttamisesta vastaava neuvosto, joka on pelkkä sotilasjuntta, on kymmenen vuoden ajan valvonut maan poliittisen ja taloudellisen elämän eri osa-alueita. Ihmisoikeudet on unohdettu täysin, koulutukseen pääsystä on tullut yhteiskunnan pienen osan etuoikeus eikä sananvapautta kunnioiteta, sillä ulkomaalaisia toimittajia jopa vangitaan. Kaikenlainen toisinajattelu on kielletty. Tämän vuoksi edelleen aktiivisesti toimivia vastarinnan edustajia pidätetään, jotta he eivät voi heikentää johtajien valtaa. Tilanne on erityisen vakava, koska tässä maassa, jossa on paljon etnisiä ryhmiä, ei kunnioiteta lainkaan kulttuurista moninaisuutta. Joitakin etnisiä ryhmiä jopa orjuutetaan.
Näistä silminnähtävistä kauheuksista huolimatta jotkin valtiot käyvät edelleen kauppaa Myanmarin kanssa. Euroopan parlamentin jäsenenä pyydän, että tässä sietämättömässä tilanteessa omaksutaan aiempaa tiukempi kanta, koska käytetyt pakotteet ovat liian tehottomia. Jotta nykyiseen tilanteeseen saataisiin jonkinlainen muutos, mielestäni on tärkeää estää kaupankäynti nykyään kenraalien vallassa olevilla strategisilla aloilla. Myanmariin sijoittautuneita kauppa- ja teollisuusyrityksiä kannattaisi kehottaa näyttämään esimerkkiä, jotta Myanmar todella kehittyy demokraattiseksi valtioksi. Tästä syystä kannatan tietenkin varauksettomasti kuuden poliittisen ryhmän jättämää päätöslauselmaesitystä. 
Simon Coveney (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, Myanmarissa tapahtuu kauhistuttavia asioita. Sotilasdiktatuuri käyttää vieläkin pakkovaltaa huolimatta taannoisista aselepoa koskevista neuvotteluista ja sopimuksista. Vastarintaan reagoidaan edelleen julmilla sotilastoimilla.
Olin kaksi viikkoa sitten kuusi päivää Thaimaan ja Myanmarin välisellä rajaseudulla. Minulla oli mahdollisuus vierailla Thaimaassa sijaitsevilla pakolaisleireillä, jotka ovat täynnä Myanmarin Karenin ja Karennin maakunnista paenneita ihmisiä. Myanmarin etnisten maakuntien ihmisoikeustilanne on äärimmäisen huolestuttava. Sodan todellisuus ja sotilasjohtajien mahdollisuus toimia rankaisematta johtavat sortoon ja väärinkäytöksiin: yhteisöjä siirretään pakkokeinoin ja kyliä tuhotaan, tuhansia kotimaassaan siirtymään joutuneita henkilöitä elää metsissä, naisia ja tyttöjä raiskataan – ihmisoikeusjärjestöt ovat raportoineet monista tällaisista tapauksista – ja pakkotyövoimaa käytetään. Maassa on jopa 60 000 lapsisotilasta – tapasin kaksi 16-vuotiasta Myanmarin armeijan loikkaria – ja molempien osapuolten umpimähkäinen maamiinojen käyttö tekee viidakosta surmanloukun.
Päätöslauselman päätavoitteena on saada kansainvälinen yhteisö liikkeelle ja varmistaa, että YK:n turvallisuusneuvosto käsittelee Myanmarin tilannetta mahdollisimman pian. Vaclav Havelin ja Desmond Tutun teettämästä kertomuksesta käy ilmi todellinen, laillinen ja perusteltu tarve saattaa Myanmarin tilanne YK:n turvallisuusneuvoston käsiteltäväksi, ja minä kannatan sitä.
Myanmarin väestön kärsimystä ja sortoa ei ratkaista ensisijaisesti apua tarjoamalla, vaikka apua tarvitaankin kärsimysten lievittämiseksi. Kestävän ratkaisun on oltava poliittinen. Myanmariin on saatava tosiasiallinen aselepo. Hallituksen, Burman/Myanmarin valtion rauhan ja kehityksen neuvoston (SPDC), Kansallisen demokratialiiton ja etnisten ryhmien on neuvoteltava keskenään, ja kaikilla ryhmillä on oltava yhtäläiset mahdollisuudet osallistua neuvotteluihin. Kaikki poliittiset vangit on vapautettava, ja maahan on saatava demokraattinen hallinto. En usko, että Myanmarissa tapahtuu myönteistä demokratisoitumista ilman jatkuvaa, mahdollisimman voimakasta kansainvälistä painostusta.
Kehotan YK:n turvallisuusneuvostoon kuuluvia EU:n jäsenvaltioita, etenkin Yhdistynyttä kuningaskuntaa, edistämään entistä aktiivisemmin Myanmarin tilanteen saattamista YK:n turvallisuusneuvoston käsiteltäväksi. On hieman ironista, että Yhdysvallat ottaa tässä asiassa ohjat käsiinsä, vaikka Yhdistyneellä kuningaskunnalla, Myanmarilla ja sen kansalla on historiallisia yhteyksiä ja suhteita. Asia saadaan asialistalle, jos yhdeksän kaikkiaan viidestätoista YK:n turvallisuusneuvoston jäsenestä allekirjoittaa ehdotuksen. Allekirjoittajia on tällä hetkellä kahdeksan. Yhdeksäskin jäsen saadaan allekirjoittamaan ehdotus, jos siihen vain on poliittista tahtoa. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, pian toisen maailmansodan jälkeen Burma pääsi jonkinlaiseen alkuun itsenäisenä valtiona. Suurimpana ongelmana oli, että maan keskiosan väestöllä oli eri kieli ja kulttuuri kuin lähempänä rannikkoa elävällä väestöllä ja että alkuperäiskansat halusivat mahdollisimman laajan autonomian. Tätä vaatimusta ei toteutettu, eikä edes sopuratkaisu ollut mahdollinen. Tilanne johti väkivaltaisiin konflikteihin, joissa armeijalla oli mahdollisuus lisätä valtaansa ja riippumattomuuttaan. Se kaappasi lopulta koko valtiovallan ja myös suuren osan taloudellisesta vallasta.
Maassa vallitsee erikoislaatuinen diktatuuri, koska sillä ei ole ideologisia tavoitteita, jotka saattaisivat lisätä sen kannatusta tiettyjen väestöryhmien keskuudessa. Tässä diktatuurissa käydään jatkuvaa taistelua, jossa johtajia syöstään vallasta ja jopa vangitaan. Vallassa olevan ryhmän sisällä on myös ristiriitaisia taloudellisia intressejä, jotka liittyvät mineraalien louhintaan, trooppisten sademetsien hakkuuseen ja oopiumin tuotantoon. Myös demokraattisen opposition vastaiset taktiikat vaihtelevat.
Vapaat vaalit on sallittu yhden ainoan kerran. Silloin suuri enemmistö oli kannattanut oppositiota, ja äänestystulos mitätöitiin jälkeenpäin. Tähän mennessä hallinnon muuttaminen on vaikuttanut käytännössä mahdottomalta. Ulkomaiset yritykset ovat vuosien ajan pyrkineet saamaan taloudellista voittoa Myanmarin diktatuurin avulla. Myanmar voi tarjota edullisia raaka-aineita, koska väestöä pidetään enemmän tai vähemmän orjuudessa ja koska luontoa ja ympäristöä ei suojella. Kansainvälisten protestiliikkeiden painostuksesta huomattava määrä taloudellisista suhteista on katkaistu, mutta niitä ei ole vielä lopetettu kokonaan. Ainoastaan jatkuva ja aiempaa voimakkaampi eristäminen voi tuoda aikanaan muutoksen.
On myönteistä, että ehdotetussa päätöslauselmassa vaaditaan kieltoa, jonka mukaan Euroopan unioniin rekisteröityneet yritykset eivät saa tehdä uusia investointeja Myanmariin eikä myöntää sinne lainoja. Vain siten voimme auttaa lopettamaan hallituksen joukkojen tekemät raiskaukset ja ryöstöt, pakkotyövoiman käytön, pakkosiirrot, poliittisten vankien ottamisen ja kansalaisten hallitukseen pääsyn epäämisen. 
Alyn Smith (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, jäsen Coveney kuvaili vakuuttavasti Myanmarin tilannetta, joka ei näytä parantuvan. Euroopan parlamentti on antanut niin paljon päätöslauselmia, että Aung San Suu Kyi voisi päällystää niillä hänen vankilanaan toimivan talon seinät.
Miten tästä päätöslauselmasta saadaan tiukkasävyinen – koska Euroopan parlamentin olisi pitänyt omaksua tiukka asenne jo aikoja sitten? Viittaan päätöslauselman 1 kohtaan ja vaatimukseemme, että YK:n turvallisuusneuvosto harkitsee Myanmarin hallinnon vastaisia pakotteita. EU teki tämän päätöksen jo jokin aika sitten, mutta EU:n yritykset ovat edelleen täysimääräisesti osallisina etenkin Myanmarin öljy- ja kaasuyhtiössä. Likaisessa reaalipolitiikan maailmassa väitetään, että pakotepolitiikkamme jättäisi tyhjiön, jonka kiinalaiset mielihyvin täyttäisivät. Voihan tämä pitää paikkansa. Näin ollen on asianmukaista ja kohtuullista, että pakotteita käsitellään ja pannaan täytäntöön YK:n tasolla.
Maailmanlaajuista politiikkaa ei saa kuitenkaan käyttää tekosyynä kaksoisnormeillemme. Meidän on harjoitettava omaa politiikkaamme paitsi Myanmarin öljy- ja kaasuyhtiötä myös Myanmarin puutavarayhtiötä ja Myanmarin posti- ja televiestintäyhtiötä vastaan. Minusta on valitettavaa, ettei niitä mainita päätöslauselmassa.
Diplomaattinen painostus ei ole todistettavasti tehonnut Myanmarin hallintoon. Taloudellista painostustamme on lisättävä, ja meidän on pyrittävä yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa lopettamaan tämä häpeällinen tilanne. 
Ioannis Varvitsiotis,
   . – Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on antanut usein päätöslauselmia Myanmarin räikeistä ihmisoikeusloukkauksista. Nyt annetaan taas uusi päätöslauselma, enkä tiedä, mitä hyötyä siitä on, koska Myanmarin väestöltä riistetään julmalla tavalla oikeudet teettämällä pakkotyötä, asettamalla toisinajattelijoita syytteeseen, värväämällä lapsia, siirtämällä ihmisiä pakkokeinoin ja hävittämällä etnisiä vähemmistöjä.
Kaiken tämän lisäksi Myanmar on kärkisijoilla huumeiden tuotannossa ja kaupassa, vaikka HI-virus leviää ja Myanmarissa on todettu valtava määrä tartuntoja. Kansainvälisen yhteisön on ehdottomasti käsiteltävä näitä asioita, koska tilanne ei parane vaan päinvastoin pahenee jatkuvasti. YK:n turvallisuusneuvoston on siksi puututtava tilanteeseen.
Uskomme, että Aung San Suu Kyi, joka on saavuttanut maailmanlaajuista mainetta ja saanut kansainvälistä tunnustusta, voi yhdistää poliittiset puolueet ja kaikki poliittiset oppositioryhmät sekä taata etnisten ryhmien itsenäisyyden, jotta Myanmarissa tapahtuu jossain vaiheessa demokraattinen, oikeudellinen ja poliittinen muutos.
Laajemman vuoropuhelun tarve käy ilmi presidentti Vaclav Havelin ja arkkipiispa Desmond Tutun aloitteesta taannoin laaditusta kertomuksesta, jossa maan äärimmäinen tilanne osoitetaan täsmällisillä tiedoilla. Mainitsemani kansallisen tason lisäksi vuoropuhelua on käytävä myös kansainvälisellä tasolla. Euroopan komission on siksi mielestäni tehtävä YK:n turvallisuusneuvostolle aloite, jotta Myanmarilla olisi demokraattinen tulevaisuus, mutta jo sitä ennen on harjoitettava voimakasta painostusta.
Proinsias De Rossa,
   – Arvoisa puhemies, päätöslauselmamme johdanto-osan A kappaleessa todetaan, että Myanmarin kansaan kohdistuu ihmisoikeusloukkauksia, joihin kuuluvat pakkotyö, toisinajattelijoiden vaino, lapsisotilaiden värvääminen, hallituksen joukkojen suorittamat raiskaukset ja ryöstely sekä pakkosiirrot. Onko yhdessäkään tähän mennessä käsittelemässämme päätöslauselmassa esitetty näin selkeästi loukkaukset, joita haluamme Euroopan unionin käsittelevän?
Tähän mennessä toteuttamistamme diplomaattisista toimista huolimatta Myanmarin diktatuurijohto ei ole täyttänyt mitään niistä ehdoista, jotka asetettiin viime vuonna Irlannissa pidetyssä kuudennessa ASEMin ministerikokouksessa. Vähimmäisehtona oli Aung San Suu Kyin vapauttaminen. Joitakin poliittisia vankeja on vapautettu, mutta 1 000 henkilöä on vielä vangittuna, ja poliittisia johtajia tuomitaan edelleen julmiin vankeustuomioihin, jotkut jopa 106 vuodeksi. Pakkotyötä teetetään jatkuvasti ILO:n kanssa tehdyistä sopimuksista huolimatta.
Meidän on tehostettava Myanmaria koskevia diplomaattisia toimiamme määräämällä kielto, jonka mukaan mihinkään – ei vain jo kiellettyjen yhtiöiden listalla oleviin – valtion omistamiin yrityksiin ei saa tehdä investointeja eikä niille saa myöntää lainoja. Meidän on kieltäydyttävä hyväksymästä mitään kansalliskokouksen tulosta legitiimiksi, ellei ASEM-ministerikokouksen viime vuonna määrittämiä ehtoja täytetä. Lopuksi totean, että meidän on aloitettava YK:ssa Myanmarin vastaisia pakotteita koskeva perusteellinen kampanja. 
Jaromír Kohlíček,
   – Hyvät kollegat, Myanmar on sama asia kuin Burma, eikö vain? Monta vuotta sitten tämä oli enemmän tai vähemmän erään kollegani reaktio lehtiartikkeliin, jossa tiedotettiin kyseisen Etelä-Aasian valtion mannerjalustalta löydetyistä uusista maakaasuesiintymistä. EU ja YK kohdistavat Myanmariin nykyään pakotteita. Mielenkiintoista on, että saamassamme Sergio Vieira de Mellon raportissa valitetaan sotilashallinnon pyrkimyksistä taata armeijan asema vasta laaditussa perustuslaissa.
Hyvät parlamentin jäsenet, ette kuulleet väärin. Armeijan rooli jokapäiväisessä elämässä ja satojen ihmisten vangitseminen poliittisten mielipiteiden perusteella ovat vuonna 2005 kiivaimmin arvosteltuja asioita Myanmarin tilanteessa. Jos joku teistä ajattelee, että voisimme aivan yhtä hyvin puhua nyt Turkista tai Afganistanista, hän erehtyy. Tällaisia asioita arvostellaan Turkissa yhtä varovasti kuin Yhdysvalloissa. Myanmarin tapauksessa emme suvaitse väkivaltaa, ja sama pätee etnisten vähemmistöjen kohteluun. Afganistanin tapauksessa emme löydä sanoja. Miksi Myanmarin kanssa ei esimerkiksi aloiteta neuvotteluja ja perusteta vapaakauppa-aluetta samoin kuin Turkin kanssa? Onko se sula mahdottomuus? Jos on, silloin olemme pelkkä huijarijoukko, joka soveltaa eri valtioihin eri sääntöjä. Älkää panko pahaksenne, mutta en aio äänestää tällaisen päätöslauselman puolesta. 
Urszula Krupa,
   . – Arvoisa puhemies, tämänpäiväisen ihmisoikeusloukkauksia koskevan keskustelun aiheena on yksi Aasiassa vallassa oleva hallinto. Myanmarin liitto, joka tunnettiin aiemmin nimellä Burma, on meille tuttu hienoja buddhalaisia temppeleitä ja loisteliaita kullattuja palatseja esittävistä kuvista. Tuhansien maan kansalaisten traaginen kohtalo kuitenkin salataan. Ihmisoikeuksia loukataan julmasti, ja tuhannet ihmiset joko istuvat vankilassa saatuaan tuomion ja jouduttuaan vainotuksi oppositiotoiminnan vuoksi tai he tekevät pakkotyötä. Jopa 11-vuotiaita lapsia pakotetaan asepalvelukseen, ja valtaosalla kansalaisista on päivittäin käytettävissään vähemmän kuin yksi Yhdysvaltain dollari. Heillä ei ole myöskään mahdollisuutta saada terveydenhoitoa, mikä pahentaa monien HIV-tartunnan saaneiden ongelmia.
Terveydenhoitopalvelujen saatavuutta arvioitaessa Myanmar on asetettu 190. sijalle kaikkiaan 191 valtion joukossa. Myanmarissa ei ole mahdollisuutta käyttää Internetiä. Satelliittiantennit olivat kiellettyjä aivan viime aikoihin saakka, ja valtion kansalaisilta on kielletty pääsy niihin harvoihin hotelleihin, joissa ulkomaalaiset voivat lukea ulkomaisia lehtiä.
Kaikki valtion hallintorakenteet hajotettiin vuosina 1962 ja 1988 tapahtuneiden vallankaappausten jälkeen, ja vallan otti käsiinsä Burman valtion lain ja järjestyksen palauttamisesta vastaava neuvosto. Ironisesti voidaan todeta, että sen perustama hallinto on maailman julmimpia. Vaikka parlamentti valittiin vuonna 1990 laillisesti, se ei ole vielä aloittanut työtään.
Kenraalijuntta ei piittaa kansainvälisten järjestöjen – ei YK:n eikä ihmisoikeus- ja työjärjestöjen – väliintuloista. Tämänkaltaisen hallinnon ja totalitarismin olemassaoloon liittyy monia vastaamattomia kysymyksiä. Ongelmat eivät liity ainoastaan heikompia hyväksi käyttävien psykopaattien hallitsemistapaan vaan myös kaikenlaisen avun toimittamista koskeviin vaikeuksiin. Viimeksi mainittu on tärkeä kysymys, koska kaikki kauppasaarrot vahingoittavat eniten maan väestöä, joka muutenkin kärsii vainosta ja äärimmäisestä köyhyydestä. Valtaosa tarjotusta taloudellisesta avusta päätyy valtaa pitävien taskuihin. Burman/Myanmarin sotilasjuntta käyttää 40 prosenttia tuloistaan armeijansa tukemiseen tai jopa laajentamiseen, vaikka se on jo ennestään suuri ja vaikka maa ei käy sotaa kenenkään kanssa.
Edellä mainittujen seikkojen vuoksi ulkomaisten yhtiöiden ei pidä tehdä investointeja Burmaan/Myanmariin, koska investoinnit menisivät käytännössä armeijan avustamiseen ja sen tarvikehankintoihin. Kaikissa diktatuureissa on etsittävä keinoja auttaa, käydä neuvotteluja ja tehdä yhteistyötä opposition kanssa. Yhteistyötä on tehtävä sekä maassa että ulkomailla asuvien opposition jäsenten kanssa, koska he tietävät parhaiten ongelman laajuuden ja tehokkaimmat interventiokeinot.
Näin ollen vaadimme, että Aung San Suu Kyi ja muut oppositiojohtajat vapautetaan, että Kansallisen demokratialiiton annetaan aloittaa työnsä uudelleen ja että tarjotaan humanitaarista apua. Siten estetään Myanmarin kansan ja vähemmistöjen uskonnollinen vainoaminen ja tuhoaminen. 
Danuta Hübner,
   . Arvoisa puhemies, aluksi haluan todeta, että komissio yhtyy täysin Euroopan parlamentin jäsenten tänään ilmaisemiin huoliin Burman/Myanmarin tilanteesta. On selvää, että useista asioista on syytä olla erittäin huolissaan. Niitä ovat erityisesti niin kutsuttuun kansalliseen etenemissuunnitelmaan liittyvät toimet, ihmisoikeudet ja pakkotyö sekä monet muut tänään mainitut asiat.
Tässä yhteydessä haluan korostaa, että komissio vaatii edelleen Aung San Suu Kyin ja muiden vankina pidettävien poliittisten johtajien ehdotonta vapauttamista. Komissio piti aiemmin yhteyttä useimpiin Shan-johtajiin, jotka on nyt tuomittu, ja on päivänselvää, etteivät nämä poliittisin motiivein pidetyt oikeudenkäynnit olleet demokraattisten oikeusnormien mukaan hyväksyttäviä.
Komissio kehottaa edelleen hallintoa aloittamaan todellisen vuoropuhelun kaikkien poliittisten toimijoiden, myös Kansallisen demokratialiiton ja etnisten ryhmien, kanssa. Olemme vakuuttuneita, että kansallinen sovinto ja demokratiaan palaaminen ovat mahdollisia vain, jos legitiimit sidosryhmät käyvät keskenään avointa ja rakentavaa vuoropuhelua. Hallinto luultavasti toteuttaa etenemissuunnitelmansa. Se todennäköisesti kutsuu kansalliskokouksen muodollisesti koolle myöhemmin tänä vuonna ja järjestää vuonna 2006 kansanäänestyksen perustuslakiehdotuksesta. Tulos on tietenkin kaukana siitä, mitä odotamme todelliselta demokratialta. Tätä on kuitenkin pidettävä pienenä oikeansuuntaisena askeleena.
Burma/Myanmar on osittain eristetty länsimaista, ja se eristäytyy osittain itse. On kuitenkin otettava huomioon, että sillä on alueella edelleen eräänlainen mukavuusvyöhyke nimenomaan naapureidensa ansiosta. ASEANin sisällä vallitsee jonkinlainen solidaarisuus yksittäisten poliittisten johtajien kannasta huolimatta. Mainitsen nämä seikat, koska ne osoittavat, miten hankalia asioita tämän kysymyksen taustalla on.
On aivan selvää, että meidän on tuotava julki huolemme maan kansan tilanteesta. EU:ta kehotetaan auttamaan Burman/Myanmarin kansaa. Komissio kannattaa siksi voimakkaasti humanitaarisen avun ja avustuksen merkittävää lisäämistä. Komission mielestä yhteisestä kannastamme käy yleisesti ottaen ilmi, mitä on tehtävä. Meidän on tuotava jatkossakin julki, että Euroopan unioni kritisoi juntan jäseniä ja hallinnon toimia. Tämä onnistuu vain, jos jatkamme sovittua EU:n politiikkaa pitämällä viestintäkanavat avoinna ja hyödyntämällä ASEMin sekä EU:n ja ASEANin välisiä korkean tason kokouksia tai tällaisten kokousten tarjoamaa liikkumavaraa.
Yhteisen kannan tarkistamisesta on keskusteltava kaikkien EU:n jäsenvaltioiden kanssa, ja niiden kaikkien on hyväksyttävä se. Yhteistä kantaa muodostettaessa on otettava huomioon kyseisessä valtiossa mahdollisesti tapahtuneet myönteiset tai kielteiset muutokset, ja kannan on oltava arvojemme ja poliittisten etujemme mukainen. Nämä seikat olisi otettava huomioon myös EU:n erityisedustajaa nimitettäessä.
Vuosi sitten, lokakuussa 2004, EU:n yhteistä kantaa tiukennettiin. Laajensimme viisumikieltoa ja kielsimme kansainvälisen rahoituksen tukemisen. Sen lisäksi, että kaikkien kumppanien olisi annettava hyväksyntänsä, kaikkien yhteiseen kantaan tehtävien muutosten kohdalla olisi varmistettava, että toimenpide on kansainvälisen oikeuden mukaan laillinen ja ettei se vahingoita Burman/Myanmarin kansaa. Burman/Myanmarin kansa ei saa joutua kärsimään sekä sortohallinnon vallasta että länsimaiden taloudellisista pakotteista.
Yksi kysymys on, pitäisikö YK:n turvallisuusneuvoston keskustella Myanmarin tilanteesta. Useimmat meistä ovat nähneet Vaclav Havelin ja arkkipiispa Desmond Tutun hyväksymän tuoreen kertomuksen. Siinä todetaan, että YK:n turvallisuusneuvoston olisi keskusteltava Burmasta/Myanmarista. Tiedämme kuitenkin kaikki, että tästä asiasta on erittäin hankala antaa päätöslauselmaa joidenkin pysyvien jäsenten, etenkin Kiinan, vastahakoisuuden vuoksi.
Vakuutan parlamentin jäsenille, että komissio jatkaa työtänsä Burman/Myanmarin parissa, tehostaa avun tarpeessa olevien ihmisten auttamista ja vaatii samalla demokratiaa, ihmisoikeuksia, poliittisten vankien vapauttamista sekä demokraattista uudistusta ja poliittista muutosta.
Demokratiaan siirtyminen on epäilemättä tärkein tavoitteemme Myanmarin tapauksessa. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen päätteeksi eli nyt. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

James Elles (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, ehdotamme, että A perustelukappaleen loppu korvattaisiin seuraavasti: "Pakistanin luoteisrajan läheisyydessä sijaitsevassa Kashmirin maakunnassa, Afganistanissa ja Intiassa". Mielestäni tämä vastaisi paremmin sitä terminologiaa, jota parlamentin odotetaan tavanomaisesti käyttävän tässä yhteydessä. 
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Elles, tämä ei ole se suullinen tarkistus, jonka istuntopalvelut minulle toimittivat. Luulin, että esittäisitte ensiksi kohtaa 11 koskevan tarkistuksen, jonka jälkeen esittäisitte muita suullisia tarkistuksia. 
James Elles (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, tarkistukseni todellakin liittyi perustelukappaleisiin. Kohdassa 11 olisi luettava "neljän" rajanylityspaikan sijasta "viiden", sillä tämä vastaa nykytilannetta. 

James Elles (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, äänestämme erityisen arkaluonteisesta asiasta. Ehdotamme, että kohta, jossa lukee "Pakistanin luoteisrajan läheisyydessä sijaitsevassa maakunnassa, Afganistanissa, Intiassa ja Kashmirissa", korjataan seuraavasti: "Pakistanin luoteisrajan läheisyydessä sijaitsevassa Kashmirin maakunnassa, Afganistanissa ja Intiassa". Ehdotamme tällaista tekstiä, ja se on itse asiassa hyvin samanlainen kuin PSE-ryhmän ehdottama teksti, jota käsitellään seuraavaksi. 
Catherine Stihler (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, jäsen Gill totesi ennen poistumistaan, että PSE-ryhmä tukee jäsen Ellesin suullista tarkistusta siksi, että se on hyvin samankaltainen Gillin esittämän tarkistuksen kanssa. 
Elizabeth Lynne (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, haluamme kaikki muuttaa Kashmiria koskevaa mainintaa ja löytää sanamuodon, joka kuvaisi tilannetta parhaiten: kutsuako aluetta Pakistanin hallinnoimaksi Kashmiriksi vai Intian hallinnoimaksi Kashmiriksi, kuten minä ehdotin. Voin kuitenkin hyväksyä PPE-DE-ryhmän suullisen tarkistuksen. 
Puhemies. –
   Hienoa. Helpotatte puhemiehen työtä säästämällä minut poliittiselta sovittelulta. 
Jaromír Kohlíček (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, anteeksi, mutta Afganistanin alue ei ole koskaan ollut osa Kashmiria. Teksti on siis täysin järjetön. 
Puhemies. –
   Mielestäni jäsenten Elles, Stihler ja Lynne yhdessä esittämä teksti on itse asiassa täysin selkeä: puhumme Pakistanin luoteisrajan läheisyydessä sijaitsevasta maakunnasta, Afganistanista, Intiasta ja erityisesti Kashmirin alueesta. Tekstissä ei mainita, että Kashmir sijaitsisi mainitsemassanne maassa. Mielestäni tämä on täysin selvää.
James Elles (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, tulkkauksen perusteella luitte itse asiassa sosiaalidemokraattien ehdottaman tarkistuksen ettekä PPE-DE-ryhmän tarkistusta. Haluaisin tehtävän selväksi, että äänestimme PPE-DE-ryhmän tarkistuksesta. Näin parlamentin tämä puoli ja luultavasti myös toinen puoli ovat tyytyväisiä. 
Puhemies. –
   Luin tarkistuksenne ranskaksi. Ehkäpä tulkit, joilla on kaikki nämä tekstit edessään, tekivät hienoisen virheen. Pöytäkirjaan kirjataan kuitenkin teidän tekstinne omalla kielellänne. 

Miguel Ángel Martínez Martínez (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, seuraavassa asiassa tuemme itse asiassa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta toimivan esittelijä Wijkmanin ehdotusta äänestyksen lykkäämisestä. Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä tukee tätä ehdotusta.
Vaadin, että jäsen Martensin mietinnöstä toimitettavaa äänestystä lykätään seuraavalle Brysselin istuntojaksolle. Teen näin kunnioituksesta esittelijä Martensia ja tätä tärkeää aihetta kohtaan.
Mielestäni olisi skandaalimaista, että mietintö hyväksyttäisiin ainoastaan 79 äänellä 79:n parlamentin jäsenen äänestäessä siitä. En ymmärrä, miten tämä voi jäsen Martensin mielestä vahvistaa hänen asemaansa tai parlamentin asemaa. Jos minä toimisin esittelijänä, en todellakaan ajattelisi näin.
Pyydänkin ryhmäni puolesta, että asiasta äänestetään seuraavalla Brysselin istuntojaksolla. 
Bernd Posselt (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, vastustan jyrkästi äänestyksen lykkäämistä. Haluan lisäksi tehdä selväksi, ettei jäsen Wijkman puhunut ryhmämme puolesta, ja nyt se on tehty selväksi. Jäsen Martens haluaa itse, että hänen mietinnöstään äänestetään nyt. Skandaalimaista ei siis ole se, että mietintö voidaan hyväksyä ainoastaan 79 äänellä, vaan se, ettei muita ole läsnä. Läsnäolijat äänestävät, ja näin on hyvä. 
Maria Martens (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, kannatan äänestyksen toimittamista nyt, sillä tiesimme, että aikataulu on tiukka. Kaikki kehitysyhteistyövaliokunnassa edustettuina olevat poliittiset ryhmät ovat nimenomaisesti pyytäneet äänestyksen toimittamista, jotta neuvosto voi käsitellä kantaamme ensi viikon kokouksessaan. Jos emme äänestä nyt, Afrikan mahdollisuudet ovat menneet. Asiasta luonnollisesti keskustellaan vielä, mutta se ei ole enää esityslistalla.
Olisi tietenkin parempi, jos äänestäisimme esimerkiksi vasta iltapäivällä, jolloin aikataulu on erilainen. Tilanne kuitenkin on tämä, joten kannatan äänestyksen toimittamista nyt, jotta voimme ottaa parlamentin vakavasti. 
Puhemies. –
   Mielestäni asia on nyt selvitetty parlamentille, ja tarvittavat perustelut on annettu. Esitän nyt täysistunnolle Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen ryhmän pyynnön äänestyksen lykkäämisestä.

Miguel Angel Martínez Martínez (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, osoitan sanani täysistunnolle ja jäsen Posseltille. Tämän päivän pöytäkirjaan on merkitty kahteen otteeseen, että jäsen Wijkman on todennut puhuvansa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta. Jäsen Posselt ei ehkä ollut tuolloin läsnä. Me kuitenkin olimme läsnä ja kuulimme jäsen Wijkmanin puheenvuorot. Koska tässä on nyt ilmeisesti ongelma, pysyn aiemmassa kannassani: nyt ei ole enää kyse 79 äänestä vaan 72:sta. 
Puhemies. –
   Käsittääkseni jäsen Posselt oli salissa esittelijän puhuessa. Annan hänelle puheenvuoron heti. Jäsen Posselt, te käsittääkseni vastustatte äänestyksen lykkäämistä? 
Bernd Posselt (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan todeta, että olen ollut paikalla keskeytyksettä koko iltapäivän. Olen kuullut tämän ja selventänyt kantani. 
Puhemies. –
   Tällä hetkellä äänestyksen lykkäämistä pyytää ainoastaan yksi poliittinen ryhmä eli Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä.
Käsittääkseni esittelijä ei enää ole paikalla, mikä tekee menettelystä yksinkertaisemman.
Onko paikalla vielä äänestyksen lykkäämistä kannattavia ja vastustavia jäseniä? 
Françoise Grossetête (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan vahvistaa kollegani Posseltin toteamuksen. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä haluaa, että äänestys toimitetaan. 
Marios Matsakis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, en aio kannattaa äänestyksen toimittamista tänään. Haluan ainoastaan kiinnittää parlamentin huomion siihen, ettemme halua tehdä parlamentin torstai-iltapäivien istunnoista turhia sanomalla, että kaikista muita tärkeimmistä asioista toimitettavaa äänestystä on lykättävä tulevaisuuteen. En vastusta, eikä minulla ole vankkaa mielipidettä asiasta enkä ainakaan halua suututtaa hyvää ystävääni jäsen Martínezia, mutta mielestäni vaarana on, että luokittelemme asioita tärkeiksi ja vähemmän tärkeiksi. 
Puhemies. –
   Miksi tämä torstai-iltapäivän keskustelu onkaan järjestetty? Keskustelu piti itse asiassa käydä aiemmin, mutta äänestysten pituuden vuoksi emme pysyneet aikataulussa.
Kukin voi olla omaa mieltään mietintöjen keskinäisestä tärkeysjärjestyksestä. Mielestäni torstai-iltapäivän keskustelut erityisesti tärkeistä ja kiireellisistä aiheista ovat poliittisesti merkityksellisiä. Säännöt ovat joka tapauksessa tällaiset; poissaolevat jäsenet eivät voi estää läsnäolevia jäseniä toimimasta.
Äänestämme nyt äänestyksen lykkäämistä koskevasta kollegamme ehdotuksesta. 
 Äänestykset ovat päättyneet. 

David Martin (PSE ),
   Afrikan kehitysstrategia on laadittu Afrikka-komissiota koskevan Yhdistyneen kuningaskunnan aloitteen jälkeen, ja sen tarkoituksena on ottaa käyttöön yhtenäiset toimintapuitteet EU:n ja Afrikan välisten suhteiden hallinnoimiseksi. Strategialla on erityinen merkitys, kun otetaan huomioon EU:n sitoumus saavuttaa vuosituhannen kehitystavoitteet. Tässä mielessä tiedonanto olisi voinut olla dynaamisempi ja voimallisempi. Komission kertomus ei saanut minua vakuuttuneeksi siitä, että komissio pystyisi vielä tässä vaiheessa saamaan riittävästi varoja ja poliittista tukea vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi. 

David Martin, (PSE ),
   Äänestin mietinnön puolesta. Siinä tuetaan kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevaa komission julkilausumaa, jossa hahmotellaan kaikkien kehitysyhteistyöalan ulkoisten toimien puitteet. Vaikka lopullinen julkilausuma on toiveikas, sen vaikutus jää mielestäni kyseenalaiseksi. 
Puhemies. –
   Toivotan turvallista kotimatkaa kaikille urheille parlamentin jäsenille, jotka jaksoivat istunnon loppuun saakka, ja julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
