Nesenās gāzes krīzes sekas - Otrais stratēģiskais pārskats enerģētikas jomā - Energoefektivitātes paaugstināšana ar informācijas un sakaru tehnoloģijām (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir kopējas debates par:
Komisijas paziņojumu par nesenās gāzes krīzes sekām;
A. Laperrouze ziņojumu Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas vārdā par Otro stratēģisko pārskatu enerģētikas jomā;
V. Remek jautājumu Komisijai (B6-0003/2009), uz kuru jāsniedz mutiska atbilde, Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas vārdā par energoefektivitātes paaugstināšanu ar informācijas un sakaru tehnoloģijām.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos sākt ar apsveikumu Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejai un referentei Laperrouze kundzei. Viņi ir strādājuši ļoti nopietni, lai sagatavotu šo ziņojumu par piegāžu drošību jau 2009. gada februāra plenārsēdei. Kad viņa sāka darbu, neviens nevarēja sagaidīt, ka mums atkal būs pilnīga gāzes piegāde no Krievijas caur Ukrainu, un tas noteikti piesaista vairāk uzmanības piegāžu drošības jautājumiem.
Kāds ir lietu pašreizējais stāvoklis attiecībā uz gāzes krīzi? Visi paredzētie gāzes daudzumi sasniedz savus mērķus, kas nozīmē, ka patērētāju vairākumam ir pilnīga gāzes apgāde. Vēl joprojām nav vienas plūsmas Polijā, un mēs pie tā strādājam. Tā ir unikāla ar to, ka to piegādāja RosUkrEnergo, kas tagad ir izstājusies no darījuma, bet mēs arī strādājam, lai pilnībā atjaunotu gāzes piegādes visām Eiropas Savienības daļām, ko bija ietekmējusi krīze.
Tā kā piegāžu nolīgums ir noslēgts uz 10 gadiem, mēs varam cerēt, ka šis nolīgums nodrošina labu pamatu, lai šādas situācijas nākotnē neatkārtotos. Es tomēr vēlētos uzsvērt, ka visi ES pārraugi joprojām ir savās vietās un kontrolē gāzes plūsmas, taču mēs sagaidām, ka nākotnē viņi nebūs vajadzīgi. Es esmu nosūtījis vēstules saviem kolēģiem Krievijā un Ukrainā ar jautājumu, kā mums vajadzētu risināt uzraudzību nākotnē, jo, manuprāt, ja mēs uzticamies darījumam un tas ir stabils, tad tagad nav vajadzīga nekāda uzraudzība, tomēr pārraugi vēl ir savās vietās.
Es uzskatu, ka mēs nevaram atstāt pašplūsmā šo tranzīta jautājumu. Mums ir jāturpina darbs ar abām pusēm - ar piegādes pusi Krieviju un Ukrainu kā tranzīta valsti - un mums ir reāli jānodrošina, ka ir nodalītas gāzes piegādes Ukrainai un tranzīta plūsmas, kas iet uz Eiropas Savienību, un ka šīs tranzīta plūsmas ir finansiāli izdevīgas arī Ukrainai, nesot ienākumus valstij un dodot tai ļoti vajadzīgos ekonomiskos labumus. Mēs turpināsim strādāt ar šo jautājumu, bet pamatā mēs varam teikt, ka gāzes krīze ir pagājusi.
Ko mums no tā vajadzētu mācīties? Es minēju to pagājušajā reizē, taču ir pierādījies, ka ES ir robustāka, nekā mēs paredzējām. Ir taisnība, ka šajā grūtajā situācijā ES dalībvalstis runāja vienā balsī caur Prezidentūru un ar Komisijas atbalstu. Mēs redzējām daudzas solidaritātes izpausmes, kad dalībvalstis palīdzēja cita citai. Mums ir arī stingra pārliecība, ka iekšējais tirgus darbojās tur, kur tam bija jādarbojas. Es arī biju ļoti iepriecināts par stipro un koordinēto reakciju no Eiropas gāzes nozares, kas, pirmkārt, demonstrēja kopēju nostāju pret Gazprom, bet, otrkārt, arī radīja kopēju priekšlikumu, kas varētu būt noderīgs, ja nebūtu pastāvīga nolīguma starp Krieviju un Ukrainu.
Kādas vājās puses mēs atklājām? Pirmā bija infrastruktūras trūkums. Tas bija gluži acīmredzams, un daļēji tā dēļ tirgus nevarēja darboties. Gāzes cena un vietējais tirgus nav īpaši pieauguši, bet tas ir noticis tieši tāpēc, ka dažās Eiropas Savienības daļās, kurās gāzes piegādes bija visvairāk vajadzīgas, nebija papildu iespēju gāzes piegādēm.
Dažos gadījumos solidaritāte varētu būt labāka. Mēs arī novērojām gadījumus, kad nebija pietiekamas pārredzamības, un mums noteikti ir vajadzīgs spēcīgāks koordinācijas mehānisms krīzes problēmu risināšanai.
Stratēģiskais pārskats enerģētikas jomā, ko Komisija ierosināja jau novembrī, pievērsās piecām jomām, kurās Laperrouze kundze un ITRE komiteja iedziļinās sīkāk un tās saskaņo. Tās ir: energoefektivitāte, vietējo resursu izmantošana (un es gribētu minēt, ka 2008. gadā 43 % no uzstādītās jaudas nāk no vēja enerģijas, tā ir vislielākā uzstādītā jauda, un vējš ir vietējā enerģija); ārējās attiecības, t.i. tas, ka mēs sadarbojamies ar saviem kolēģiem; krīzes mehānismi un infrastruktūra.
Es uzskatu, ka svarīgs jautājums, kurā Komisija turpinās intensīvi strādāt, ir šajā ziņojumā paustais aicinājums konsolidēt darbības dažādās jomās, jo mēs esam daudz darījuši enerģētikas un klimata pārmaiņu paketes īstenošanā, rūpējušies par tehnoloģiju, par ārējām attiecībām, par iekšējo tirgu. Taču ir ļoti svarīgi rūpēties par to konsolidēšanu un to, kādi papildu pasākumi vajadzības gadījumā būtu jāveic.
Es beigšu ar vienu īpašu priekšlikumu, ko izstrādājusi Komisija un kas ir cieši saistīts ne tikai ar šo jautājumu, bet arī ar vispārējo ekonomikas krīzi, ko mēs piedzīvojam. Tas ir daļa no atveseļošanas paketes, kas attiecas uz enerģiju.
Ir trīs lietas, kurām mēs ierosinām izmantot finansējumu. Infrastruktūrai EUR 3,5 miljardus - tas nav konkrētu projektu atbalstam, bet, lai palielinātu gāzes plūsmas dažādošanu no dienvidiem, rietumiem un austrumiem un censtos iegūt līdzsvarotu un ilgtspējīgu gāzes piegāžu apvienojumu.
Par elektroenerģiju, domājot par vājākajiem punktiem, tie ir Baltijas valstu un Ibērijas pussalas nošķirtība.
Un tad ir divi jautājumi, ko dažkārt uzskata par greznību, bet, manuprāt, tie ir ārkārtīgi svarīgi jautājumi: piekrastes vējš - ir izšķirīgi, lai mums būtu sabiedrības atbalsts pašreizējiem projektiem - un oglekļa uztveršana un uzglabāšana. Tie ir absolūti nepieciešami, lai sasniegtu mūsu klimata pārmaiņu mērķus globālā mērogā, taču tie dos arī ļoti vajadzīgo impulsu Eiropas rūpniecībai, lai attīstītu tehnoloģijas, ko varēs izmantot nākotnē.
Tādējādi mēs rūpējamies par piegāžu apvienoto drošību, tehnoloģijas mērķiem un arī Eiropas atveseļošanas mērķiem. Es uzskatu, ka tas ir pareizs priekšlikums. Finansējuma apjoms nav milzīgs, taču es ceru, ka līdzekļi ies pareizā virzienā un tiks iesaistīta sabiedrība, lai stiprinātu piegāžu drošību Eiropas Savienībā.
Anne Laperrouze
Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi, mūsu debates par šo Otro stratēģisko pārskatu enerģētikas jomā, protams, aptumšo šī jaunā gāzes piegādes krīze starp Krieviju un Ukrainu. Šī krīze ir atklājusi trūkumus, starpsavienojumu trauslumu un Eiropas Savienības grūtības, reaģējot un runājot vienā balsī.
Tā ir atklājusi jau trešo reizi kopējas enerģētikas politikas nepieciešamību. Tomēr man ir jāsaka - un mūsu komisārs jau tikko uz to norādīja - ka mēs tagad redzam progresu un lielāku sadarbību un solidaritāti starp dalībvalstīm un tādējādi cerības uz šīs krīzes risinājumu.
Es vēlētos pateikties deputātiem, kuri ir daudz darījuši, lai bagātinātu šo ziņojumu, ko mēs gatavojām ātri, jo bijām informēti par paziņojumu novembrī. Es neizskaidrošu detaļās visu, ko mēs izklāstām šajā rezolūcijā, bet varbūt tā vietā uzsvēršu, kādus vēstījumus Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja gribēja ar to paust.
Konteksts ir šāds: klimata ierobežojums kļūst ciešāks, Eiropas Savienības piegāžu drošību apdraud arvien nopietnākas un biežākas krīzes, un tās konkurētspēja var tikt apdraudēta. Tas liek domāt citādi par enerģijas patēriņu un izmantošanu Eiropas Savienībā, domāt citādi par mūsu enerģijas resursiem un ļaut izmantot to ievērojamo darbavietu avotu, kas ir enerģētikas nozarē, darbavietas, kas ir tik būtiskas tās ekonomikas krīzes kontekstā, ko mēs piedzīvojam.
Ko mēs ierosinām? Ir īsais termiņš: veicināt 3x20 līdz 2020. gadam vīziju par enerģijas un klimata pārmaiņu paketi tā, lai pārvērstu to par Eiropas enerģētikas politiku. Tā ir kopēja rīcība vairākos līmeņos - globālā, Eiropas, valstu un vietējā - kas nozīmē, ka mūsu norādītās galvenās prioritātes ir, protams, enerģijas taupīšana, energoefektivitāte un atjaunojamo enerģijas avotu attīstība, jo Eiropas Savienībai šajā jomā ir liels potenciāls. Jo īpaši energoefektivitātes paaugstināšanas 20 % mērķis būs jāpadara par saistošu.
Otrkārt, Eiropas Savienības piegāžu drošība būs jāuzlabo ar ieguldījumiem tīklos un, jo īpaši, starpsavienojumos. Solidaritāte starp dalībvalstīm nozīmē, ka tīkliem ir jāapgādā reģioni, kas ir izolēti un stipri atkarīgi no viena piegādātāja. Tas arī nozīmē, ka direktīva par gāzes piegādes drošību būs jāpārskata, lai pārveidotu to par Eiropas krīzes pārvaldības instrumentu. Piegāžu drošības uzlabošana arī nozīmē dialoga ar tranzītvalstīm un ražotājvalstīm pastiprināšanu un strukturēšanu. Šīs enerģijas savstarpējās atkarības attiecības ir jāattīsta, jo īpaši ar Krieviju un Vidusjūras reģiona valstīm.
Treškārt, iekšējais tirgus ir izšķirošs faktors piegāžu drošības nozīmē. Tomēr, kā dalībvalsti var apgādāt caur citu dalībvalsti, ja starpsavienojumi ir vāji vai to nav vispār?
Ceturtkārt, mums ir jāidentificē labākā prakse starptautiskā līmenī. Šajā sakarā pastiprināsim informācijas apmaiņu ar Japānu un ASV - it īpaši ar Kaliforniju - bet nemaldināsim sevi: mūsu attiecības ar šīm enerģiju patērējošām valstīm ir pamatotas gan uz sadarbību, gan konkurenci, jo īpaši enerģētikas tehnoloģiju jomā.
Tad ir tālākā perspektīva, kas ir ļoti svarīga. Uzdevums ir prognozēt Eiropas Savienības enerģijas piegāžu nākotni. Mums ir jāspēj, piemēram, līdz 2010.-2020. gadam sagatavot ceļa karti uz scenārija pamata Eiropas Savienības energoapgādei 2050. gadā. Lai to izdarītu, ir jāizvirza ambiciozi mērķi attiecībā uz cīņu pret klimata pārmaiņām. Mūsu komiteja ierosina 60-80 % samazinājumu, bet varbūt nākotnē vismaz 80 % CO2 emisiju samazinājumu, 35 % energoefektivitātes pieaugumu un 60 % atjaunojamās enerģijas daļu, kas jāsasniedz līdz 2050. gadam.
Mūsu Parlaments aicina šajā ceļa kartē paredzēt dažādo enerģijas avotu daļu attīstību, lai varētu plānot ieguldījums ražošanā, starpsavienojumos, kā arī pētniecībā un tehnoloģiju izstrādē.
Enerģiju apvienojumā 2050. gadam Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja ir apstiprinājusi kodolenerģijas daļu blakus pārējiem enerģijas avotiem, tādiem kā atjaunojamie enerģijas avoti, kā arī vēlēšanos attīstīt enerģijas uzkrāšanas līdzekļus un saules enerģijas izmantošanu, kas ir neizsīkstošs resurss.
Vladimír Remek
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, jums jau ir Komisijai iesniegtā jautājuma teksts par energoefektivitātes problēmu risināšanu ar informācijas un sakaru tehnoloģijām (ICT), bet atļaujiet man pievienot dažas piezīmes. Es vēlētos pateikties visiem ēnu referentiem un pārējiem locekļiem par viņu sniegtajām daudzajām idejām rezolūcijas projekta galīgajai redakcijai, kas ietver Komisijai uzdoto jautājumu. Galu galā tika rasts kompromisa risinājums gandrīz 90 % ierosināto grozījumu, un Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja vienprātīgi pieņēma dokumentu.
Mēs esam tikai iesākuši darbību energoefektivitātes paaugstināšanā ar informācijas un sakaru tehnoloģijām. Varbūt pagājušā gada rudenī mums šķita, ka mēs īstenībā gatavojam pārskatu un stratēģiju nākotnei. Pēdējo nedēļu notikumi ir nostādījuši mums pretim jaunu realitāšu kopumu. Gan finanšu krīze, gan gāzes piegāžu pārtraukšana dažām ES dalībvalstīm, kā jau tika minēts, ir parādījušas vajadzību veikt visus iespējamos pasākumus, lai pārvarētu enerģētikas izaicinājumus, cik ātri vien iespējams. Tas pats attiecas arī uz ievērojamu energoefektivitātes uzlabošanu (enerģijas efektīvu izmantošanu) ar visplašāko ICT izmantošanu. Ir vairāk nekā acīmredzams, ka bez saprātīgas un, es vēlētos uzsvērt, pārdomātas un plašas šo tehnoloģiju izmantošanas mēs negūsim panākumus ne enerģijas patēriņa samazināšanā, ne klimata pārmaiņu negatīvo efektu ierobežošanā.
Ar speciālo centru, pētniecības institūtu, svarīgu rūpniecības nozaru pārstāvju un valstu iestāžu palīdzību ES dalībvalstīs mēs esam mēģinājuši uzskicēt situāciju attiecībā uz ICT izmantošanu uzlabotam enerģijas patēriņa novērtējumam. Nevar pieļaut nekādu centienu samazināt enerģijas pieprasījumu pretdarbību ES ambīcijām saglabāt konkurētspēju un ilgtspējīgu ekonomikas attīstību. Mēs noteikti nevaram iet pa ekstremālo ceļu - "ietaupīt par katru cenu”.
Ir tiesa, ka enerģijas patēriņa samazināšana ir viens no efektīvākajiem līdzekļiem siltumnīcefekta gāzu emisiju ierobežošanā. Tomēr mēs esam arī iesaistīti tādās koncepcijās kā viedie energotīkli, viedās būves un efektīvāka enerģijas patēriņa mērīšana. Mēs runājam par ICT izmantošanu transportā un būvniecībā, preču pārvietošanas ierobežošanā, efektīvākās apgaismošanas sistēmās, tādos risinājumos kā nanotehnoloģijas utt. Īsumā, ir grūti atrast nozari, kurā energoefektivitāti nevar uzlabot ar ICT sasniegumu palīdzību. Sagatavojot šo dokumentu, mēs vienkārši apstiprinājām, ka visi mūsu centieni samazināt enerģijas pieprasījumu ES ir savstarpēji cieši saistīti un savstarpēji atkarīgi. Rezultātā tas atbalsts, ko mēs kā EP esam devuši Galileo projektam, atspoguļosies efektīvā transportā, preču un cilvēku kustībā utt.
Man ir prieks atzīmēt, ka mums ES ir jau vairāki ICT sekmīgas pielietošanas piemēri efektīvākā enerģijas izmantošanā. Ir labi, ka tiek runāts par vajadzību publicēt šos piemērus kā pozitīvu motivāciju plašākai sabiedrībai. Pamatos mēs zinām, kas ir jādara. Ir tikai jāpārvērš vārdi darbībā. Pretējā gadījumā dalībvalstu pilsoņi zaudēs pārliecību. Daudzi diemžēl mūs uzskata drīzāk par birokrātisku diskusiju klubu, nevis par iestādi, kas var viņiem palīdzēt pārvarēt šķēršļus un uzlabot viņu dzīvi.
Šos vārdus bez izņēmuma var piemērot arī vispārējai enerģētikas politikai, kā tas ir darīts mūsu kolēģes Laperrouze kundzes ziņojumā. Es biju ēnu referents dokumentam par šīs politikas otro stratēģisko pārskatu, un es vēlētos pateikties Laperrouze kundzei par viņas teicamo darbu galu galā panākot kompromisa risinājumu viņas ziņojumam. Rezultāts ir reālistiskāks un pārliecinošāks par sākotnējo tekstu. Kā varēja sagaidīt, tuvojošās EP vēlēšanas ir veicinājušas zināma populisma līmeņa rašanos ar orientāciju uz vēlētājiem. Ir parādījušās lielas ambīcijas, un cilvēkiem tās patīk klausīties. Tomēr to īstenošana bieži atrodas ārpus realitātes robežām. Jā, mums visiem patiktu apmierināt enerģijas pieprasījumu tikai ar atjaunojamajiem enerģijas avotiem. Tas būtu ideāli. Tomēr es personīgi uzstātu uz reālismu. Tas attiecas arī uz mēģinājumu iespiest dokumentā satricinošos 80 % emisiju samazinājumā līdz 2050. gadam drīzāk nekā reālistiskākos 50-80 %.
Kodolenerģijas oponenti atkal mēģina izslēgt šo emisijas neradošo avotu, kas ir vitāli svarīgs Eiropai, no kopējā enerģiju apvienojuma. Ir jābūt pilnīgi skaidram ikvienam, kas nevēlas vienkārši sekot modernajai līnijai un izmantot bailes no kodolenerģijas, ka mēs vienkārši nevaram bez tās iztikt. Mums vajadzēs ieguldīt līdzekļus jaunas paaudzes kodolelektrostaciju izveidē, drošās kodoldegvielas glabāšanas un atkārtotas izmantošanas sistēmās. Es uzskatu par pamatotu, ka ziņojums būtībā atbalsta kodolenerģijas iekļaušanu enerģiju apvienojumā. Visbeidzot, manuprāt, ir svarīgi censties panākt energotīklu labāku integrāciju, piemēram, ar Baltijas valstīm. Šīs valstis vairākus gadus bija atstātas novārtā, vienkārši dodot tām solījumus. Es arī atzinīgi vērtēju to, ka mums atkal ir ideja par labāku koordināciju pārvades tīklu izmantošanā, izmantojot varbūt, ja mēs to vēlamies, kādu centrālās kontroles sistēmu.
Viviane Reding
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, atļaujiet man vispirms pateikties Remek kungam un ITRE komitejai par lielo darbu jautājumā, kas ir ārkārtīgi svarīgs, jo ir tiesa, ka ar ICT mēs varam dot lielu ieguldījumu klimata problēmu risināšanā un 20 % samazinājuma iegūšanā gan patēriņā, gan oglekļa emisijās.
Tā ir liela problēma, mēs to zinām, bet tā ir atrisināma, un to var izdarīt tikai tad, ja mēs zinām, kā izmantot ICT. Tādēļ Komisija ne tikai runā, bet arī darbojas šādi.
Pirmkārt, mēs strādājam ar paziņojumu par visaptverošu ICT stratēģiju, lai risinātu enerģijas un klimata problēmas. Šai stratēģijai tiks pievienots ieteikums, kurā mēs nosakām uzdevumus, mērķus, un grafikus ICT nozarē, akcionāru un dalībvalstu darbības. Šo darbību mērķis ir paātrināt ICT kā veicinātāja pieņemšanu, lai mēs varētu precizēt mūsu mājsaimniecību, mūsu uzņēmumu un sabiedrības kopumā enerģijas pieprasījumu.
Tagad, kādā līmenī? Pirmkārt, protams, pašu ICT produktu līmenī. To oglekļa bilance ir absolūti svarīga, un es zinu, ka rūpniecība ar to nodarbojas. Mēs ceram, ka mērķis tiks sasniegts ar ieguldījumiem pētniecībā.
Otrais līmenis ir ICT kā visaptverošs veicinātājs visās ekonomikas nozarēs. Šeit mums ir vajadzīgi stimuli, lai mainītu uzvedību - kā referente sacīja, "penser autrement” - bet tas notiks valdībās, administrācijās, uzņēmumos un ar pilsoņiem tikai tad, ja viņi sapratīs, kāds potenciāls te ir ietaupījumu iegūšanai. Tas nozīmē, ka mums ir jāizmēra, kas mums ir tagad, un kas mums ir jādara labāk. Ja mēs neizmērīsim, mums nebūs rezultātu, un tādēļ mums ir vajadzīga bāzlīnija, pret kuru var mērīt uzlabojumus.
Mērīšanas un daudzuma noteikšanas problēma būs mūsu priekšlikuma centrā.
Šī priekšlikuma centrā būs arī tas, kā mēs virzāmies no pētniecības rezultātiem uz inovācijām un praktiskiem sasniegumiem. Protams, mēs sākām ar pētniecību. Komisijas P&TA finansēšanas programmu mērķis ir izmantot šo potenciālu arī pakalpojumu sistēmās un infrastruktūrās.
Visbūtiskākos rezultātus mēs sagaidām tādās jomās kā elektroenerģijas sadale, būvniecība, transporta loģistika un apgaismošana. Referentei ir taisnība - jums ir vajadzīga starpnozaru līdzdalība šajos projektos. Tas ir arī viens no iemesliem, kādēļ mēs izveidojām starpnozaru pētniecības projektus un ļoti cieši sadarbojāmies ar rūpniecību, lai saīsinātu laiku starp pētniecību un tehnoloģiju izstrādi un inovāciju. Tas arī ir iemesls, kādēļ mūsu inovāciju programmās mēs atbalstījām jauno risinājumu un tehnoloģiju demonstrējumus un validāciju reālās pasaules apstākļos, lai paaugstinātu to stāvokli.
ICT produktu emisiju samazināšana arī veido daļu no šī pētījuma. Attiecībā uz finansējumu mēs esam līdz šim ieguldījuši šajā iniciatīvā vairāk nekā EUR 4 000 miljonu. Komisijas ieteiktajā atveseļošanas plānā valsts un privātās partnerības pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai ir augstu darba kārtībā, un viena no trim iniciatīvām ir energoefektīvas ēkas, joma, kurā ICT, protams, būs dominējoša loma.
Viens no izmēģinājuma projektiem, kas tagad ir ieviests, ir viedā transporta sistēma. Mēs esam ieguldījuši daudz līdzekļu automobiļu iekšējās viedās sistēmās un tagad virzāmies uz nākamo soli, kas ir saistība starp automobili un ceļa un satiksmes zīmēm. Es piekrītu referentei, ka tagad būs ļoti svarīgi, lai mums būtu sava satelītu programma, lai šajā ziņā kļūtu efektīvāki.
Giorgos Dimitrakopoulos
Ārlietu komitejas atzinuma sagatavotājs. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos apsveikt Laperrouze kundzi un pateikties viņai par sadarbību, kas mūs iepriecināja visu šo laiku. Ārlietu komitejas vārdā es sniegšu jums dažu to galveno priekšlikumu pamatnostādnes, ko mēs iesniedzām Laperrouze kundzei.
Pirmkārt, ir jābūt kopējai Eiropas ārpolitikai enerģētikas jomā ar uzsvaru uz enerģijas avotu un enerģijas tīklu drošību. Laikā, kad cīņas notiek galvenokārt par enerģijas avotiem, mēs visi saprotam šī priekšlikuma nozīmi.
Otrkārt, mums ir jāpadziļina attiecības ar citām valstīm, pirmām kārtām ar valstīm, kas ražo enerģiju, bet arī ar valstīm, caur kurām iet enerģijas maršruti, jeb tranzītvalstīm.
Treškārt, mums ir vajadzīga jauna saistošu enerģētikas savstarpējās atkarības klauzulu paaudze. Šīs klauzulas ir ārkārtīgi svarīgas it īpaši sarunās, ko mēs risinām ar citām valstīm, un, tā kā šis ir nozares jautājums, sarunās ar Krieviju par jaunu vienošanos, ar ko aizvietot 1997. gada nolīgumu.
Mēs atsaucāmies uz cīņu par enerģijas avotiem, svarīgu jautājumu, kas ir novedis pie nodalījuma starp enerģijas avotiem un maršrutiem, pa kuriem enerģija nonāk pie mums. Pašlaik ir daudzi svarīgi projekti. Es gribētu atzīmēt South Stream cauruļvadu, TGI (Turcijas-Grieķijas-Itālijas) cauruļvadu, Nabucco cauruļvadu un, protams, man ir jāmin Kaspijas reģions, par kuru mēs bieži debatējam. Man šeit ir Kaspijas jūras karte, un es uzskatu, ka, ja mēs skatāmies uz Kaspijas jūru, mums ir jāredz abas puses - gan Azerbaidžānas puse, gan Turkmenistānas puse; mēs debatēsim par šo jautājumu Eiropas Parlamentā rīt vai parīt, bet es gribētu jums atgādināt par Turkmenistānas nozīmi un, visbeidzot, protams, par Irānu.
Romana Jordan Cizelj
PPE-DE grupas vārdā. - (SL) Enerģija ir viena no dzīves pirmās nepieciešamības lietām. Tomēr jau pirms laba laika cilvēce pārtrauca samierināties ar tikai pamatvajadzību apmierināšanu; mēs tagad cenšamies sasniegt tādu sociālo attīstību, kas padara mūsu dzīvi vieglāku. Tādēļ enerģija ir saistīta ar konkrētās sabiedrības ekonomikas tendencēm.
Tomēr tikai nesen mēs esam sākuši skatīties uz katra indivīda labklājību no holistiskāka viedokļa, un mēs to vairs nevērtējam tikai no viņa vai viņas pirktspējas. Tādēļ attiecībā uz enerģiju mums ir jāatrod pareizais līdzsvars starp piegāžu drošību un uzticamību, vides aizsardzību un iedarbību uz klimata pārmaiņām, kā arī konkurētspēju. Mūsu politiskā grupa atbalsta visus trīs šos mērķus kā Eiropas kopējās enerģētikas politikas stūrakmeņus, un šajā ziņā mēs atbalstām Laperrouze kundzes ziņojumu.
Klimata pārmaiņas un problēmas, kuras mēs piedzīvojām janvārī ar Krievijas gāzes piegādi Eiropai, liecina par daudzveidības nozīmi, kad mēs nonākam pie kopējas enerģētikas politikas. Eiropas Savienībai ir jāīsteno projekti, kas pēc iespējas drīz nostiprinātu mūsu enerģētikas infrastruktūru, lai veicinātu piegāžu importu pa dažādiem maršrutiem. Šajā sakarā mums ir jānodrošina iespēja gan importēt gāzi no dažādām ražotājvalstīm, gan no dažādām tranzītvalstīm. Šajā ziņā Nabucco projekts ir ārkārtīgi svarīgs.
Turklāt mums jābagātina mūsu enerģiju apvienojums. būtībā tam ir jāietver lielāka tādu enerģijas avotu daļa, kas nerada siltumnīcefekta gāzu emisijas, tātad atjaunojamie enerģijas avoti un kodolenerģija. Mēs nevaram pilnībā atteikties no akmeņoglēm, taču mums jānodrošina, ka izmantojam vislabākās iespējamās tehnoloģijas, kas ļauj uztvert un uzglabāt oglekli.
Es vēlētos uzsvērt, ka efektīva enerģijas izmantošana ir mūsu prioritārais uzdevums. Tomēr daudzi pētījumi ir pierādījuši, ka mums ir jāiegulda savi finanšu, intelektuālie un radošie spēki ražošanas un pārvades jaudās. Pat ar visiem manis minētajiem pasākumiem vēl labu laiku mēs nespēsim samazināt līdz nullei atkarību no importa. Lai samazinātu ar enerģijas importu saistītās problēmas, mums ir jāformulē efektīva enerģētikas ārpolitika. Šī iemesla dēļ es vēlētos, lai būtu pieņemts Lisabonas Līgums, kas novērstu visus institucionālos šķēršļus, kas kavē ārpolitikas formulēšanu.
Es šeit atsaucos uz Īriju, un mēs sagaidām, ka īru tauta atrisinās šo problēmu. Tomēr mūsu cerības uz kopēju ārpolitiku enerģētikas jomā būs reālākas, ja mēs veiksim konkrētas darbības tajās jomās, kuras mēs jau esam noteikuši par kopējas enerģētikas politikas daļu. Es uzskatu, ka ir jāpieņem trešā gāzes un elektroenerģijas liberalizācijas pakete vēl šī parlamenta sasaukuma laikā kopā ar vienotiem tirgus noteikumiem visai ES.
Visbeidzot, atļaujiet man sniegt savu viedokli par iesniegtajiem grozījumiem. Es uzskatu, ka šis A. Laperrouze ziņojums ir pietiekami labs, lai izslēgtu vajadzību pēc jebkādiem būtiskiem grozījumiem. Ilgtermiņa mērķiem, ko mēs sasniegsim ar 20-20-20 paketi un ko atbalsta gan Eiropadome, gan Eiropas Parlaments, ir jāpaliek nemainītiem. Mūsu politiskā grupa neatbalstīs nekādus grozījumus, kas cenšas samazināt enerģijas avotu dažādošanu. Tomēr mēs atbalstīsim tos grozījumus, kas cenšas palielināt piegādes maršrutu skaitu un uzlabot energoapgādes drošību Eiropas Savienībā.
Visbeidzot es vēlētos uzteikt referenti par izcilo ziņojumu un pateikties viņai par sadarbību.
Mechtild Rothe
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, dāmas un kungi, atļaujiet man izteikt pateicību referentei Anne Laperrouze par labo sadarbību mūsu apspriedēs. Es vēlos pateikties arī sekretariātu personālam par viņu nenovērtējamo ieguldījumu.
Uz nesenās gāzes krīzes fona Otrais stratēģiskais pārskats enerģētikas jomā nāk tieši laikā. Piegāžu drošībai un solidaritātei starp dalībvalstīm ir jābūt Eiropas enerģētikas politikas centrā. Esmu stingri pārliecināta, ka būtu panākts izteikts uzlabojums, ja šī ziņojuma aicinājums pēc gāzes maršrutu lielākas diversifikācijas būtu uzklausīts. Turklāt pirms šī gada beigām Komisijai ir arī jāiesniedz priekšlikums par 2004. gada Gāzes direktīvas pārskatīšanu, lai ietvertu prasību par saistošu un efektīvu valstu un ES ārkārtējo situāciju plānu izstrādāšanu.
Tomēr mēs kā Eiropas Parlamenta Sociālistu grupas locekļi piešķiram fundamentālu nozīmi ES dalībvalstu pienākumam pievērst īpašu uzmanību, pat normālos laikos, sabiedrības mazāk aizsargātākajiem patērētājiem, proti, tiem, kas ir degvielas trūkuma upuri. Vēl joprojām nav valstu stratēģijas šīs problēmas risināšanai. Tādēļ mana grupa ir iesniegusi papildu grozījumu, kas aicina dalībvalstis veikt reālus pasākumus šīs problēmas risināšanai.
Ziņojumā ir uzsvērta enerģijas taupīšanas un energoefektivitātes īpašā nozīme. Visefektīvākie un rentablākie veidi, kā uzlabot piegāžu drošību, ir pavisam skaidri - paaugstināt energoefektivitāti un taupīt enerģiju. Vienlaikus mums ir vajadzīgi ambiciozi un reālistiski mērķi Eiropas energoapgādei nākotnē. Man ir prieks, ka mēs virzāmies šajā virzienā, piemēram, izvirzot mērķi sasniegt 60 % atjaunojamo avotu daļu mūsu enerģiju apvienojumā 2050. gadā. Ziņojums arī uzsver īpašas nozīmes piešķiršanu vietējām iniciatīvām sekmīgas klimata un enerģētikas politikas meklējumos. Mēru paktam ir svarīga loma šajā ziņā, bet ir svarīgai atbalstīt citas līdzīgas pieejas, piemēram, Salu paktu. Pamata līnija tomēr ir tā, ka mūsu mērķus būs grūti sasniegt bez ieguldījumiem enerģijas tīklu infrastruktūrā un tālākas iekšējā tirgus liberalizācijas. Mums ir vajadzīgs sekmīgs kopējs enerģijas tirgus ar godīgu konkurenci un ar garantētu brīvu piekļuvi tīkliem, kā arī vienlīdzīgs tiesību sadalījums visiem ražotājiem. Šajā ziņā nākamās nedēļas būs izšķirošas. Mums ir vajadzīga tāda vieda elektrotīkla radīšana un attīstīšana, kas ietvertu uz ITC pamatotas koģenerācijas spēkstacijas un decentralizētu enerģijas ražošanu. Tas ir vienīgais veids, kā enerģijas resursus var efektīvi novadīt uz tām teritorijām, kur tie ir reāli vajadzīgi. Mums ir vajadzīgs Eiropas "supertīkls”, kas ievada un savieno milzīgos potenciālus Ziemeļjūrā, Baltijas un Vidusjūras reģionā.
Ziņojums tomēr ir nepārliecinošs tajā ziņā, ka tas aicina Komisiju izstrādāt īpašu ceļa karti ieguldījumiem kodolenerģētikā. Šī iemesla dēļ mana grupa ir iesniegusi grozījumu, kas skaidri uzsver mūsu kopējo interesi par kodoldrošību, vienlaikus nosakot, ka tas, vai dalībvalstis iegulda līdzekļus kodolenerģētikā, ir to suverēns lēmums. Es personīgi uzskatu, ka mums nav vajadzīga kodolenerģija.
Graham Watson
ALDE grupas vārdā - Priekšsēdētāja kungs, pagājušā gada pārskats enerģētikas jomā bija savlaicīgs atjauninājums, un es apsveicu Anne Laperrouze ar viņas precīzo ziņojumu par to.
Izvirzītie jautājumi ir stipri sarežģīti, bet mēs tos varam koncentrēt šādi: Eiropai ir vajadzīga enerģētikas politika, kas dod mums ilgtspējīgus, pieejamus un drošus enerģijas resursus. Ilgtspējīgus - kas pārrauj mūsu ciešo atkarību no fosilajiem kurināmiem, kas smacē mūsu planētu; pieejamus - kas garantē stabilas un reālistiskas cenas patērētājiem; un drošus - kas atbrīvo Eiropas pilsoņus no atkarības no neuzticamiem vai monopolistiskiem piegādātājiem.
Šajā piektdienā komisāru grupa tiksies ar premjerministru V. Putinu un viņa ministru komandu. Darba kārtībā ir enerģija, un mūsu pusei ir skaidri jāpasaka, ka mēs nevaram pieļaut, ka strīds starp Krieviju un Ukrainu izraisa Eiropas gāzes krīzi ziemas vidū. Ir jāpieprasa garantijas, bet ir arī jāizsaka brīdinājums. Tas ir noticis iepriekš, bet tas nedrīkst atkārtoties.
Ir pienācis laiks fundamentāli pārvērtēt Eiropas enerģijas piegādes. Šim viedoklim piekrīt visu Parlamenta politisko grupu locekļi, kuriem vajadzētu apvienoties, lai panāktu šīs prasības izpildīšanu. Tādēļ šonedēļ neliela mūsu grupa, kurā ir arī Hammerstein kungs, kas runās vēlāk, publicēs starppartiju pamfletu "Zaļās enerģijas slēdža darināšana krīzes laikā”.
Es esmu pateicīgs visiem deputātiem, kas ieguldīja savas idejas, un esmu pārsteigts par parādīto konsensa pakāpi. Parlamentā ir vēlēšanās strādāt ātri, strādāt kopā, meklējot ilgtspējīgu risinājumu Eiropas enerģētikas krīzei, un mums tas ir jāizmanto.
No visiem potenciālajiem plāniem atvērt jaunu enerģētikas ēru viens ir īpašs: to sauc par supertīklu jeb DESERTEC. Francijas prezidentūra to citēja kā iespējamo darbības projektu mūsu jaunajai Eiropas Savienībai Vidusjūras reģionam. Vairāki deputāti, arī Harms kundze, nesen apmeklēja Dienvidspāniju, lai redzētu šo tehnoloģiju darbībā: saules termiskā enerģija no Ziemeļāfrikas un saulainā zeme Dienvideiropā, izmantojot saules enerģiju, ģenerē pusotra miljona barelu naftas ekvivalentu no kvadrātkilometra gadā. Pa energoefektīviem augstsprieguma līdzstrāvas kabeļiem šo jaudu varētu ievadīt Eiropas supertīklā, uzņemot arī atjaunojamo enerģiju no visas ES - paisuma enerģiju no piekrastes reģioniem, vēja un viļņu enerģiju no vējainās Ziemeļrietumeiropas un biomasas un ģeotermisko enerģiju no jebkuras vietas.
Atklāti sakot, ir arī izmaksas. Vācijas Aerokosmiskais centrs ir novērtējis, ka sistēmas izveide izmaksātu EUR 45 miljardus, taču arī saka, ka tas ļaus patērētājiem ietaupīt daudzkārt vairāk samazināto enerģijas rēķinu veidā nākamajos 35 gados, turklāt ieguldījumi radītu tūkstošiem darbavietu.
Šis ir drosmīgs projekts nākotnes enerģētikai, kas ir ilgtspējīga, pieejama un droša. Tā ir nākotnes enerģētika, par ko Eiropai ir jācīnās.
Antonio Mussa
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es gribētu izteikt sirsnīgu pateicību Laperrouze kundzei par viņas darbu, kuram es lielā mērā piekrītu. Tomēr mani mulsina daži aspekti, varbūt pārmērīgas paļaušanās dēļ uz Komisijas novērtējumiem.
Pirmkārt, man šķiet, ka prognozētā gāzes patēriņa tendence ir ierobežojoša. Ja tas ir tā, baidos, ka tai būs negatīva ietekme uz projektu finansēšanas avotiem. Attiecībā uz infrastruktūru atbilstīgie projekti ir dažādās attīstības stadijās. Tā vietā, lai pārskatītu to prioritātes secību abstraktā veidā, turklāt nopietni nenovērtējot Vidusjūras teritoriju, būtu ieteicams pārvērtēt tos no attīstības laiku, finanšu struktūras, pieejamo piegāžu un saites starp valsts atbalstu un privāto ieguldījumu viedokļa.
Laperrouze kundze arī ieteica dažādot piegāžu avotus un maršrutus. Viens piemērs ir Dienvidu koridors. Attiecībā uz šiem jautājumiem man šķiet, ka ir vajadzīga programmēta pieeja ar sadalījumu fāzēs. Tiešām, Kaspijas jūras gadījumā pirmajā fāzē būs pieejama tikai gāze no Azerbaidžānas. Piekļuve citām valstīm radīsies otrajā fāzē, padarot tirgu sarežģītāku politiskā, regulatīvā un infrastruktūras nozīmē. Komisijas priekšlikums izveidot Kaspijas attīstības kooperāciju var pārvarēt šīs problēmas, ja tai tiek uzlikts par pienākumu cita starpā veicināt trūkstošās infrastruktūras attīstību.
Priekšpēdējais aspekts ir tas, ka solidaritātes mehānismi neapšaubāmi ir fundamentāli svarīgi Eiropas Savienības enerģētikas politikai, kā arī saistībā ar Lisabonas Līgumu. Tomēr būtu ieteicams šo pasākumu īstenojamības labā papildus iespējamiem traucējumiem izvairīties no pārmērīgi apgrūtinošām procedūrām.
Visbeidzot es vēlētos pievērsties ārējām attiecībām. Neatkarīgi no Enerģijas hartas lomas Enerģētikas komitejas paplašināšana, īpaši, lai iekļautu tranzītvalstis, kā arī atjaunojamo enerģijas avotu jomu, ir svarīgs mērķis.<BRK>
Rebecca Harms
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, neraugoties uz labo atmosfēru, kādā mēs strādājām ar Otro stratēģisko pārskatu enerģētikas jomā, man ar nožēlu jāsaka, ka mēs nespējām panākt tās korekcijas Komisijas priekšlikumam, kuras es uzskatīju par nepieciešamām.
Manuprāt, nosaukumam "Stratēģiskais pārskats enerģētikas jomā” ir stipras asociācijas ar nākotnes veidošanu. Ja mēs ieskatāmies šajā pārskatā, mums tomēr jāsecina, ka tas ļoti stipri sakņojas pagātnē. Šī stratēģiskā enerģētikas plāna centrā - un es baidos, ka A. Laperrouze ziņojums arī to nenostāda pareizi - ir vecais akmeņogļu enerģijas un kodolenerģijas apvienojums, un tiešām tur ir atkal ļoti asi uzsvērts kodolenerģētikas pīlārs.
Es brīnos, komisār Piebalgs, kas ir noticis ar priekšlikumiem, kurus jūs mums iesniedzāt šī Parlamenta sasaukuma sākumā, kad jūs sacījāt, ka lielie riski, kas saistītai ar kodolenerģiju, ir jāpakļauj kontrolei, ka kodolatkritumu problēma, ekspluatācijas pārtraukšanas finansēšana un visi šie jautājumi ir jāatrisina pirms Komisija veic jebkādus pozitīvus soļus kodolenerģētikas attīstības virzienā. Neviens no šiem jautājumiem nav atrisināts, un tomēr Komisija tagad sāk šo kodolenerģētikas ofensīvu. Tas, ka viena no lielākajām sagrāvēm Rietumeiropas kodolrūpniecības vēsturē notiek tieši tagad Somijā, ka strīda starp Somijas energouzņēmumu un Areva finanšu apjoms ir sasniedzis EUR 2,4 miljardus, jo Olkiluoto būvlaukumā ir radušies milzīgi papildu izdevumi, jūs šķietami neuztrauc. Es brīnos, kāda jēga ir šai jaunajai ieguldījumu dziņai nozarē, kura, neraugoties uz valsts ieguldījumiem vairāku gadu desmitu laikā - kas ievērojami pārsniedz ieguldījumus visās citās nozarēs - atkal rada šo sajukumu. Es ļoti gribētu zināt, vai jūs tiešām to visu domājat nopietni, vai arī auklas rausta kādas citas rokas.
Manuprāt, šis akmeņogļu enerģijas un kodolenerģijas apvienojums ir tieši tā stratēģija, kas ir ievirzījusi Eiropas Savienības enerģētikas politiku strupceļā. Es esmu sacījusi diezgan daudz par kodolenerģiju, bet izšķērdīgā fosilo kurināmo izmantošana - vēl kaut kas, ko ziņojums īstenībā neizskata - arī ir devis ieguldījumu pašreizējā klimata katastrofā, un šīs novecojušās iepriekšējo gadu stratēģijas būtiski uzlabojumi šajā ziņojumā nav izdarīti.
Apspriežot Laperrouze kundzes ziņojumu, mana grupa noteica skaidras prioritātes. Pats par sevi skaidrs, ka kodolenerģija nebija viena no tām, bet mēs centāmies panākt reālas pārmaiņas arī citās jomās. Mēs gribējām, lai mērķis par 20 % samazināt primārās enerģijas patēriņu beidzot tiktu padarīts par saistošu. Tas nav noticis. Mēs sagaidām reālistisku priekšlikumu "supertīklam” jeb tīklam, kam jāspēj ietvert tiešām lielas enerģijas ražošanas kapacitātes no atjaunojamiem avotiem pie Ziemeļjūras, citās piekrastes teritorijās vai dienvidu tuksnešu reģionos. Ne ziņojumā, ne Komisijas priekšlikumā nebija nekādu reālu zīmju par šīm visām lietām.
Mēs arī uzskatām, ka bija liela kļūda atstāt visu transporta jomu ārpus stratēģiskās plānošanas procesa enerģētikas jomā, jo mēs - tāpat kā jūs - vēlamies atbrīvoties no atkarības no naftas. Jūs esat nolēmis, ka transporta lietas ir jādiskutē atsevišķi, bet, mūsuprāt, šim jautājumam ir jābūt vienam no galvenajiem fokusa punktiem stratēģiskajā enerģētikas plānošanā.
Gāzes piegāžu dažādošana ir aktuāla, un tas ir tiešām kaut kas, kas mums jādara, bet vienlaikus ir jādara viss iespējamais, lai vienreiz un uz visiem laikiem gāze tiktu izmantota efektīvi, pretējā gadījumā dažādošana neko nedos jau dienas beigās.
Es ar šausmām uzzināju pagājušajā nedēļā, ka Eiropas Komisijas atveseļošanas plāns pārskata visus tos pašus stratēģiskos traucējumus un pieņem to pašu retrospektīvo pieeju, ko pieņem šis Stratēģiskais pārskats enerģētikas jomā. Man ir jāpaziņo manas grupas vārdā, ka mēs neatbalstīsim ne A. Laperrouze ziņojumu, ne Stratēģisko pārskatu enerģētikas jomā, un mēs centīsimies atveseļošanas plāna kontekstā atbalstīt ilgtspējas un veselā saprāta lietu.
Esko Seppänen
GUE/NGL grupas vārdā. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, komisāri, solidaritāte ir jauks vārds. Tas parasti piederas kreiso leksikai. Solidaritāte būtu jāpiemin ne tikai pret Gazprom un pret Krieviju vērstās politikas vārdā, bet arī, lai novērstu vispārēju enerģijas trūkumu. Enerģija ir vajadzīga elektroenerģijas un siltuma veidā arī nabadzīgiem cilvēkiem.
Eiropas enerģētikas stratēģijas galvenā problēma ir tā, ka tā nav veidota no pirmsākumiem, bet sakņojas katras valsts ģeogrāfijā, vēsturē un enerģētikas ekonomikā. Ja ir kopēja stratēģija un tās struktūras ir saskaņotas, tas nozīmē, ka būs ieguvēji un zaudētāji. Ir valstis, kas ir spiestas atteikties no savām ierastajām un pārbaudītajām struktūrām solidaritātes vārdā. Tā nevar būt solidaritāte.
Elektrisko tīklu saskaņošana nozīmē arī elektroenerģijas cenu saskaņošanu. Praksē tas netiks darīts ar norādi uz viszemākajām cenām, bet uz kaut kādām vidējām cenām. Šajā gadījumā būs zaudētāji - valstis ar lētu elektroenerģiju. Tādā pašā veidā ES budžeta nauda gāzes cauruļvadu finansēšanai būs jāatrod valstīm, kas tos neizmanto.
Laperrouze kundzei ir taisnība, kad viņa saka, ka ieguldījumi tīklos ir jāveic dalībvalstīm vai to uzņēmumiem, bet ne ES. ES nevar būt naftas, gāzes vai elektrisko tīklu operators, un lielas summas no ES budžeta līdzekļiem nedrīkst izmantot, lai atbalstītu ieguldījumus tīklos.
Turklāt mūsu grupa vēlētos atgādināt ikvienam, tāpat kā to darīja Harms kundze, par problēmām, kas ir saistītas ar kodolenerģiju. Lai gan, no vienas puses, tiek samazināta oglekļa dioksīda emisija, no otras puses, pieaug plutonija daudzums.
Bastiaan Belder
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) A. Laperrouze ziņojums risina svarīgus jautājumus, kas saistīti ar enerģijas piegādēm un ir pašlaik aktuāli Eiropas Savienībai. Nesenais gāzes konflikts starp Krieviju un Ukrainu noteikti neatstāja Eiropas Savienību neskartu. Ziņojums detalizēti izstrādā vairākas politikas līnijas Eiropas enerģijas tirgum, kas varētu ierobežot Eiropas neaizsargātību vēl viena konflikta gadījumā. Es esmu par enerģijas avotu un partnervalstu, no kurām ES importē enerģiju, lielākas dažādības meklēšanu, citiem vārdiem, par enerģijas piegāžu dažādošanu. Gāzes konflikts starp Krieviju un Ukrainu ir vēlreiz uzsvēris šī jautājuma aktualitāti, un es patiesi ceru, ka Nabucco projekts - lai minam tikai vienu piemēru - tiks īstenots jau tuvākajā nākotnē.
Specifiskos terminos šie centieni nozīmē to, ka Eiropas Savienībai un dalībvalstīm ir jāpievērš lielāka uzmanība reģionālajai integrācijai. Pašlaik vairāku dalībvalstu tīkli ir pārāk izolēti, un tāpēc tie ir pārāk atkarīgi no importa no trešām valstīm. Jaunu starpsavienojumu izveidošana starp dalībvalstu energotīkliem ļaus arī iekšējam tirgum darboties efektīvāk.
Lai tālāk uzlabotu iekšējā tirgus darbību, ir jābūt arī pilnīgam īpašumtiesību nodalījumam starp ražošanas uzņēmumiem, un tīklu uzņēmumiem. Tas ir labākais veids, kā pretdarboties asimetriskai tirgus atvēršanai.
Vienlaikus vairākas dalībvalstis interesējas par iespēju atjaunot to kodolelektrostaciju darbību, kuras tika slēgtas atbilstīgi nolīgumiem ar Eiropas Savienību. Tas nešķiet labākais ceļš uz priekšu. Drīzāk ieguldījumi vairāku pārrobežu starpsavienojumu izveidē varētu efektīvāk samazināt atkarību no vienas vai vairākām trešām valstīm ilgākā laikā.
Citas svarīgas politikas līnijas ziņojumā, kurām es pilnībā piekrītu, ir energoefektivitātes paaugstināšana un ilgtspējīgās enerģijas daļa. Tomēr dalībvalstīm ir atšķirīgi viedokļi jautājumā par to, vai kodolenerģijai ir nozīme CO2 emisiju samazināšanā. To izlemt ir galvenokārt dalībvalstu, nevis ES kompetence. Ziņojumā par šo jautājumu būtu vēlama lielāka skaidrība. Cerēsim, ka tas tiks labots grozījumu procesā.
Desislav Chukolov
(BG) Dāmas un kungi, līdz šim es esmu ievērojis, cik ļoti šķietami un abstrakti šajā Parlamentā tiek izlemts, kas ir vislabākais Eiropai, taču mani uz šejieni sūtīja Bulgārijas vēlētāji, un tādēļ mani vairāk ieinteresē tas, kas ir vislabākais manai tēvzemei Bulgārijai.
Mums, "Ataka” patriotiem, enerģijas neatkarība ir Bulgārijas pirmā prioritāte. "Sarunu” laikā, ko mēs saucam par " ES diktātu”, mums pieprasīja slēgt 1., 2., 3. un 4. reaktoru Kozlodujas kodolspēkstacijā.
Es vēlos jums atgādināt - un ja jūs nezināt, tad varat to atcerēties - šie bloki bija pilnībā izgājuši visas pārbaudes un atzīti par absolūti drošiem. Mans kolēģis Dimitar Stoyanov 2007. gada sākumā uzdeva jautājumu Eiropas Komisijai, vai prasība slēgt šos mezglus ir tādēļ, lai Bulgārija tiktu pieņemta ES. Izrādījās, ka šādas Eiropas Komisijas prasības nav. Tomēr Günter Verheugen kungs meloja Bulgārijas Parlamentam un sacīja, ka ir šāda prasība.
Pirms dažām dienām Bulgārijā bija ārkārtīgi nopietna enerģijas krīze. Saskaņā ar mūsu Pievienošanās līguma 36. pantu mums ir tiesības sākt šīs kodolspēkstacijas reaktivāciju. Tās ir mūsu tiesības, un tādēļ mani kolēģi Bulgārijas Parlamentā pieņēma likumu par Kozlodujas 1. līdz 4. reaktora, kas pašlaik ir slēgti, reaktivāciju.
Ar maniem kolēģiem Eiropas Parlamentā Dimitar Stoyanov un Slavi Binev es esmu iesniedzis rakstisku paziņojumu 0005/2009, pieprasot reaktivēt šos reaktorus, lai Bulgārija atgūtu enerģētisko neatkarību.
Nobeigumā es gribu jums sacīt, ka Eiropa būs stipra tad, kad ikviena atsevišķa dalībvalsts būs stipra un tai būs neatkarīga enerģētika. Tas ir vienīgais veids, kā strādāt mūsu vēlētāju un pilsoņu labā.
Gunnar Hökmark
Priekšsēdētāja kungs, kad mēs apspriežam Stratēģisko pārskatu enerģētikas jomā, es domāju, ka ir svarīgi uzsvērt dažus no riskiem, ar kuriem mēs saskaramies - ne tikai nedrošu enerģijas piegāžu risku ar visām ar to saistītajām problēmām, bet arī to, ka esam pakļauti tādu režīmu politiskam spiedienam, kas izmanto enerģijas piegādes kā sviru citu valdību ietekmēšanai. Tā rezultātā ir arī Eiropas Savienības sašķelšanās risks ar dalībvalstu nodalīšanos atbilstīgi to atšķirīgajām interesēm, tādējādi graujot kopīgo ārpolitiku un drošības politiku.
Es domāju, ka ir vērts apzināties, ka politika, kas mums ir vajadzīga klimata pārmaiņu risināšanai, ir lielā mērā tā pati, kas ir vajadzīga mūsu enerģētiskās drošības nostiprināšanai. Fosilo kurināmo izmantošanas samazināšana nozīmē mazāku atkarīgu no neuzticamiem piegādātājiem. Piegāžu pieaugums no citiem enerģijas avotiem nozīmē mazāku pieprasījumu pēc fosilajiem kurināmiem, zemākas cenas Eiropas pilsoņiem un - kas ne mazāk svarīgi - samazinātas naudas plūsmas pasaules naftas režīmiem.
Tam ir ļoti liela nozīme drošībai, kas mums jāņem vērā, apspriežot Eiropas Savienības nākotnes enerģētikas stratēģiju. Es domāju, ka daži no gabaliem viegli iegulsies vietā, ja mums būs šī perspektīva. Mums ir vajadzīgs stiprāks iekšējais tirgus Eiropas Savienībā, jo īstenībā tā ir vienīgā garantija solidaritātei starp dalībvalstīm. Tas nozīmē, ka mums ir jādara vairāk pārrobežu starpsavienojumu jomā un jāveido labāks tīkls, saistot kopā dalībvalstis un tādējādi saistot kopā tirgu.
Mums ir vairāk jāattīsta biodegvielas. Es nepiekrītu tiem, kas saka, ka te ir risks, mēs varam - Eiropā, kā arī citās pasaules daļās - palielināt teritoriju, ko izmantojam. Pat neliels ieguldījums no biodegvielām samazina atkarību no fosilajiem kurināmiem un cenu maiņām.
Man ir jāuzsver arī kodolenerģijas jautājums. Dažkārt man šķiet, ka tā ir zilonis istabā, jo potenciāli dod vislielāko ieguldījumu Eiropas Savienības spējā samazināt oglekļa dioksīda emisijas tagad un nākotnē. Es gribētu nobeigt šajā noskaņā. Ja mēs mēģināsim salikt visus šos elementus kopā, mums būs iespēja ne tikai veidot stiprāku enerģētikas politiku, bet arī stiprāku drošības politiku.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Enerģētikas politika ir un paliks ES prioritāte. Gāzes krīze šoziem, kad tika reģistrētas ārkārtīgi zemas temperatūras, atkal ir izgaismojusi Eiropas Savienības un tās dalībvalstu atkarību no tradicionālajiem gāzes piegādātājiem. Eiropas Savienības devīze ir - vienoti daudzveidībā. Es ceru, ka šī gāzes krīze apvienos mūs, lai mēs izveidotu kopēju enerģētikas politiku.
Nabucco projekta attīstība un SDG termināla būve Konstancā, lielā Melnās jūras ostā, kopā ar valstu elektroenerģētikas infrastruktūru starpsavienojumiem ir pasākumi, kas var palīdzēt paaugstināt enerģijas piegāžu drošību un pastiprināt ES spēju piedāvāt solidaritāti dalībvalstīm, kuras skārusi enerģētikas krīze.
Es aicinu Komisiju un dalībvalstis ieguldīt līdzekļus Eiropas enerģijas tīkla modernizācijā, energoefektivitātes paaugstināšanā un enerģijas ražošanā no atjaunojamiem avotiem. Es arī aicinu Komisiju un dalībvalstis nodrošināt finansējumu pasākumiem ar mērķi samazināt piesārņojumu, ko rada ar akmeņoglēm darbināmas iekārtas. Pašreizējā krīzes situācija liek dalībvalstīm pievērst lielāku uzmanību prioritāšu un attīstības stratēģisko pamatnostādņu noteikšanai.
Attiecībā uz energoefektivitāti, ES var sasniegt ātrus rezultātus par pieņemamu cenu cīņā pret klimata pārmaiņām. Paaugstinot ēku energoefektivitāti un veicinot pasīvās ēkas, kā arī izmantojot informācijas un sakaru tehnoloģijas enerģijas patēriņa samazināšanai un energoefektivitātes paaugstināšanai ar viedo mēriekārtu un automātisko sistēmu plašu ieviešanu, tiek atbalstītas stratēģiskās pamatnostādnes attīstībai, kurā Eiropai ir jāiegulda līdzekļi.
Es arī aicinu Komisiju un dalībvalstis nodrošināt finansējumu pasākumiem ar mērķi samazināt piesārņojumu, ko rada ar akmeņoglēm darbināmas iekārtas. Pašreizējā ekonomikas krīze liek dalībvalstīm pievērst lielāku uzmanību prioritāšu un attīstības stratēģisko pamatnostādņu noteikšanai. Līdz 2020. gadam ES ir jāpaaugstina energoefektivitāte par 35 % un jāsamazina primārās enerģijas patēriņš par 20 %. Es aicinu Komisiju un dalībvalstis veicināt un finansēt pētniecības projektus, kas vērsti uz energoefektivitātes paaugstināšanu.
Komisār, es aicinu Eiropas Komisiju, Eiropas Investīciju banku un dalībvalstis izveidot Eiropas Energoefektivitātes un atjaunojamo enerģijas avotu fondu, lai nodrošinātu, ka tiek iegūts nepieciešamais valsts un privātais kapitāls, lai īstenotu energoefektivitātes projektus, ko pašlaik izstrādā visā Eiropas Savienībā. Pēdējais, bet ne mazāk svarīgais - es gribu atzīmēt transporta nozari, kas ir galvenā naftas patērētāja. Es uzskatu, ka mums tagad ir jāpieņem Eiropas līmenī augsti ambiciozi vidējā un pat ilgtermiņa mērķi līdz 2020. gadam attiecībā uz transportlīdzekļu energoefektivitāti. Es arī mudinu dalībvalstis izstrādāt viedā transporta politikas preču pārvadājumiem un cilvēku kustībai, it īpaši pilsētu teritorijās. Pēdējais, bet ne mazāk svarīgais - viedais transports ir viena no stratēģiskajām pamatnostādnēm transporta attīstībai.
Lena Ek
(SV) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, mēs visi zinām, ka Eiropas enerģijas tirgum ir problēmas. Mēs tagad importējam gandrīz 50 % un, ja neko nedarīsim, 10 gadu laikā tie būs 70 %. Mēs paši bieži ražojam enerģiju tādā veidā, kas bojā vidi un rada siltumnīcas efektu, kas savukārt bojās mūsu veselību, ekonomiku un stabilitāti ne tikai tajā pasaules daļā, kurā mēs dzīvojam, bet arī daudzās citās pasaules daļās.
Enerģija, kas mums ir Eiropā, ir jāsadala pa sadales tīklu, kas ir novecojis, nav renovēts vai labi uzturēts. Mums arī ir tuvi kaimiņi un konflikti attiecībā uz enerģētikas jautājumiem, kas ir ārkārtīgi satraucoši. Mēs esam vairākkārt runājuši par mūsu attiecībām ar Krieviju šeit Parlamentā pagājušajā gadā, un ir pilnīgi nepieņemami pārvērst enerģētikas krīzi par Jaungada tradīciju un nostādīt parastos cilvēkus situācijā, kurā veci cilvēki nosalst līdz nāvei, ir jāslēdz slimnīcas, un uzņēmumu pārtrauc darbu. Tas ir pilnīgi nepieņemami.
Vēl pilnīgi nepieņemami ir tas, ko Krievija un Gazprom mēģina darīt ar Nord Stream, proti, ignorē Zviedrijas vides tiesību aktus un Eiropas tiesību aktus par Baltijas jūras drošību, neraugoties uz to, ka šai iekšzemes jūrai jau ir neticami lielas nedzīvo dziļumu teritorijas. Tas ir pilnīgi nepieņemami.
Mums vajadzēs visus enerģijas avotus, visas jaunās tehnoloģijas, visas inovācijas, visu pētniecību un visu pieejamo datoru jaudu, lai atrisinātu visas šīs dažādas problēmas. Komisijas iesniegtie noteikumi, tai skaitā finansēšanas pakete, ir ļoti labi, bet mūsu pilsoņi vēl joprojām gaida, lai valdības uzdrošinātos pieņemt lēmumu par enerģētisko solidaritāti un lielo monopolu sadalīšanu. Šie monopoli ne tikai nodarbojas ar enerģijas ražošanu, bet arī ar enerģijas sadali, un pilsoņi un uzņēmumi, gan mazie uzņēmumi, gan lielās nozares ir tādējādi ieslēgtas nepieņemamā situācijā.
Es domāju, ka referente Laperrouze kundze ir radījusi ārkārtīgi labu ziņojumu. Es arī domāju, ka Komisijas priekšlikums šajās jomās ir ļoti labs un es ceru, ka mēs varam panākt lēmumu šajā jautājumā, cik ātri vien iespējams. Paldies.
Eugenijus Maldeikis
(LT) Gāzes krīzes galvenā mācība ir Eiropas energosistēmas lielā neaizsargātība un ievērojamais piegāžu risks. Šis risks paliek, jo nolīgums starp Ukrainu un Krieviju ir vienreizējs nolīgums, un situācija, protams, atkārtosies. Divpusējie enerģētikas jautājumi paliek fundamentāli neatrisināti ne tikai starp Ukrainu un Krieviju, bet arī starp Ukrainu un Eiropas Savienību un starp Eiropas Savienību un Krieviju vēl jo vairāk tādēļ, ka nav kopējas ES-Ukrainas-Krievijas enerģētikas operāciju sistēmas. Līdz šim nav bijuši ne drošības pasākumi, ne garantijas - tām vēl ir jānāk. Es gribētu uzsvērt, ka atkarība no gāzes piegādēm un no gāzes izmantošanas dramatiski pieaug un pieaugs vēl ātrāk, jo tiek slēgtas kodolspēkstacijas Lietuvā, Bulgārijā un Slovākijā. Tas rāda, ka risks paliek un pat varbūt pieaug.
Mums ir ļoti skaidra ilgtermiņa stratēģija visai Eiropas Savienībai. Mums par to ir bijušas ļoti karstas debates. Mēs runājam par ilglaicīgiem pasākumiem. Manuprāt, visvājākais posms ir mūsu īslaicīgā vai vidēja termiņa enerģētikas politika. Tā nav izgājusi realitātes pārbaudi, un to pierādīja gāzes krīze. Es aicinātu Komisiju izpētīt scenāriju, kurš diemžēl nebija izpētīts dažādu citu juridisku un politisku iemeslu dēļ. Kādas būtu izmaksas, ieguvumi un sekas Bulgārijas, Slovākijas un Lietuvas kodolspēkstaciju darbības pagaidu pagarināšanai, tādējādi būtiski nostiprinot gan šo valstu, gan visas Eiropas enerģētisko drošību šajā situācijā? Turklāt, ņemot vērā ilgstošas un nenoteiktas ekonomikas krīzes apstākļus, tas varētu ļaut efektīvāk izmantot resursus un ievērojami samazinātu krīzes slogu mūsu iedzīvotājiem un uzņēmējdarbībai.
Claude Turmes
(DE) Priekšsēdētāj, jautājumā par enerģētiskās drošības stratēģiju un Laperrouze kundzes ziņojumu ir viena lieta, kas, manuprāt, ir kopēja Komisijas priekšlikumam un A. Laperrouze ziņojumam - tie abi neizvirza nekādas prioritātes. Tie ir savārstījumi no visa, par ko lobē spiediena grupas visapkārt Komisijā un Parlamentā. Kamēr mēs neizvirzīsim prioritātes, mēs nekad nepiešķirsim naudu saprātīgi.
Patiesībā prioritāte ir visiem labi redzama. Mums ir jāsāk ar ēku, transportlīdzekļu, ledusskapju un tā tālāk efektivitāti Nekas nav lētāks un nekas neradīs vairāk darba vietu. Otrkārt, ir atjaunojamie enerģijas avoti. Kad mēs sakām, ka 60 % visā enerģiju kopumā ir jānāk no atjaunojamiem enerģijas avotiem līdz 2050. gadam, tas nozīmē, ka vismaz 90 % no mūsu elektroenerģijas ir jāražo no atjaunojamiem avotiem. Šis skaitlis - 90 % elektroenerģijas ražošana no atjaunojamiem avotiem - noteikti tiks sasniegts pirms 2050. gada, jo mēs jau esam pieņēmuši direktīvu, kas nosaka mērķi 35 % 2020. gadam. Ja mēs varam sasniegt 35 % zaļās elektroenerģijas līdz 2020. gadam no šodienas sākuma punkta 15 %, mums ir jāvar sasniegt 60 % vai vairāk jau ap 2030. gadu.
Treškārt, ir gāze, kas mūs pārpludinās. Kā tas varētu notikt? Mēs tagad ieguldām miljardus gāzes cauruļvados, un sagaidām, ka gāzes patēriņš Eiropā samazināsies. To jūs rakstāt savā dokumentā, Piebalga kungs, un to var izlasīt starp rindām arī Laperrouze kundzes ziņojumā.
Tātad mums ir efektivitāte, atjaunojami enerģijas avoti un gāze, un jūs vēlaties ieguldīt EUR 1,3 miljardus oglekļa uztveršanā un uzglabāšanā (CSS). Kur tad te vēl ir vieta aklai lojalitātei kodolenerģijai?
Man jāsaka, komisār, ka jūs nevarat pat tikt galā ar summām. Ja mēs izejam uz efektivitāti un atjaunojamiem avotiem un īstenojam gandrīz pieņemamu gāzes politiku, un ja tiešām vajag, ieguldām drusku vairāk CSS, mums nevajag kodolenerģiju un mums nav jāuzņemas šis risks. Tikai palūkojieties uz faktiem!
Attiecībā uz Ekonomikas atveseļošanas plānu man ir jāsaka, ka mani kaitina Komisija. Neviena pensa energoefektivitātei! Neviena pensa pilsētu sadraudzībai! Komisār, 10. februārī pēc jūsu ielūguma Briselē ieradīsies pārstāvji no 300 vietējām pašvaldībām visā Eiropā. Ko mēs viņiem teiksim: ka Barroso kunga valdība nogrieza EUR 500 miljonu no pilsētu sadraudzības budžeta starp pirmdienu un trešdienu pagājušajā nedēļā? Man tas šķiet tik pretrunīgi un pilnīgi nepareizi. Patiesībā mums ir vajadzīgas sadraudzības pilsētas kā partneri jaunajā enerģētikas politikā. Neviena pensa saules enerģijai, neviena pensa biomasai! Citiem vārdiem, mēs veidojam Ekonomikas atveseļošanas plānu, kurā mēs dodam trīs ar pusi miljardu enerģētikas gigantu oligarhijai un ne vienu vienīgu eiro partneriem, kuru palīdzība mums ir vajadzīga, lai pārietu uz zaļo enerģiju.
Miloslav Ransdorf
(CS) Paldies, es runāšu īsi. Es gribētu pievērsties diviem aspektiem, kas, manuprāt, vēl nav apspriesti, proti, tam, ka ir vajadzīga integrēta enerģētikas sistēma Eiropā, kas savstarpēji savienotu dažādos enerģijas veidus un kas savstarpēji savienotu dažādos tīklus tādā veidā, ka būtu iespējams pārvarēt jebkādus enerģijas piegāžu pārtraukumus. Nesenā gāzes krīze parādīja, ka tas ir ārkārtīgi svarīgs uzdevums. Otra lieta ir tā, ka mums ir jāsavieno šie enerģijas tīkli ar līdzīgiem tīkliem citās nozarēs, piemēram, ar transporta un sakaru tīkliem, lai panāktu starp tiem zināmu simetrijas pakāpi. Līdz šim tas vēl nav tā bijis, un es domāju, ka vērīgāka ieskatīšanās parādīs, ka te ir sakarības. Es gribētu sacīt, ka tīklu stāvoklis Eiropas nākotnes struktūrās ir ļoti svarīgs, un ka šie tīkli ir daudz svarīgāki vienotai Eiropai nekā pastāvīgi pieaugošā birokrātija gan Briselē, gan dalībvalstīs. Es uzskatu, ka Eiropas Savienība nākotnē kļūs par tādu kā kaklarotu, kas uzvērta uz šiem tīkliem.
Sergej Kozlík
(SK) Pašreizējā finanšu krīze nosaka ekonomikas krīzi. Turklāt pieejamu kredītu trūkuma dēļ pastāv enerģētikas un pārtikas krīzes. Lai saglabātu vismaz pašreizējo enerģijas ražošanas līmeni, līdz 2030. gadam vajadzēs ieguldīt aptuveni USD 26 miljardus rekonstrukcijā un jaunu naftas un gāzes atradņu attīstībā visā pasaulē, kā arī visu veidu enerģijas ražošanā un sadalē.
Vienlaikus vajadzēs integrēt naftas, gāzes un elektroenerģijas plūsmas tā, lai radītu efektīvu un augsti diversificētu sistēmu. Šai sistēmai ir jāpalīdz pārvarēt vietēju politisku strīdu sekas un arī dabas katastrofu sekas, kā arī jānodrošina funkcionējošas enerģijas piegādes Eiropas mērogā. Slovākijas Republikai pašai bija iespēja pēdējās nedēļās piedzīvot šādas situācijas sarežģītību, kad Krievijas un Ukrainas konflikta rezultātā vairākas dienas Slovākija nesaņēma nevienu kubikmetru gāzes. Slovākijas un arī citu Eiropas valstu pieredze ir pierādījusi, ka ir vajadzīgs spēcīgs atbalsts Eiropas Savienības prioritātei - atsevišķo enerģijas tirgu savstarpējai savienošanai un integrēšanai Eiropā.
Tomēr man ir jāmin tas, ka divu reaktoru uzspiesta un priekšlaicīga darbības pārtraukšana Jaslovské Bohunice kodolspēkstacijā ir atzīta par pārsteidzīgu kļūdu šajā situācijā. Reaktori atbilda visiem drošas darbības kritērijiem. To darbības pārtraukšanu pieprasīja Eiropas Komisija Pievienošanās līgumā kā maksu par Slovākijas pievienošanos Eiropas Savienībai. Šis lēmums noteikti vājināja ne tikai Slovākijas, bet arī Eiropas Savienības enerģētisko pašpietiekamību.
Nikolaos Vakalis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, cīņa pret klimata pārmaiņām un nepieciešamība nodrošināt enerģētisko drošību un stiprināt mūsu ekonomikas konkurētspēju ved mūs pa trešās rūpniecības revolūcijas ceļu pretim ērai, kurā mēs atradināsimies no minerālo degvielu izmantošanas.
Tā ir īsta revolūcija, kas radīs milzīgas strukturālas pārmaiņas ražošanas un patērēšanas modelī un galu galā - mūsu dzīvesveidā. Es ticu, ka mēs kā Eiropas Savienība saglabāsim globālo vadību šajā revolūcijā. Lai tas notiktu, mums būs jādara viss iespējamais, lai ierobežotu ekonomikas energointensitāti visās nozarēs. Viens no energoefektivitātes uzlabošanas līdzekļiem ir informācijas un sakaru tehnoloģiju (ICT) izmantošana. Ir vajadzīgi ievērojami stimuli, lai izmantotu šīs tehnoloģijas energoefektivitātes paaugstināšanai par 20 % līdz 2020. gadam saskaņā ar 20-20-20 plāna mērķi.
Priekšlikums, ko mūs aicina pieņemt pāris dienu laikā un kas attiecas uz energoefektivitātes pastiprināšanu ar ICT, liek īpašu uzsvaru uz pētniecību un tādu novatorisku tehnoloģiju attīstību kā nanotehnoloģijas un fotonu tehnoloģija, kurām ir augsts energoefektivitātes uzlabošanas potenciāls, kā arī uz tādu politiku izstrādāšanu, kas pastiprinātu šo tehnoloģiju pielietošanu.
Līdzīgi tas arī dod ievērojamu impulsu "zaļākām” inovācijām un uzņēmējdarbībai ar vairākiem pasākumiem un darbībām. Es īpaši atzīmētu zaļos valsts iepirkumus, kas ļaus valsts sektora aģentūrām būt vadošajām enerģijas taupīšanā, izmantojot jaunus ICT tehnoloģiskus pielietojumus.
Visbeidzot, priekšlikums sniedz stimulus viedu un integrētu enerģētiskās saimniecības sistēmu izveidošanai pilsētās un viedu satiksmes vadības sistēmu izveidošanai ar racionālāku satiksmes disciplīnu un racionālākām transporta sistēmām.
No manis sacītā ir skaidrs, ka, lai gan priekšlikums, par kuru mēs balsosim pēc dažām dienām, nav normatīvs, tas ir ļoti svarīgs, jo tas būtībā padara ICT par vienu no galvenajiem ilgtspējīgas attīstības indikatoriem Eiropas Savienībā. Tādēļ es aicinu jūs atbalstīt priekšlikumu balsošanā nākamajās dienās.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētaja kungs, mums visiem, es ceru, ir skaidrs, kādas šeit ir prioritātes: energoefektivitāte, enerģijas taupīšana un atjaunojamie enerģijas avoti. Tomēr mēs nevaram apiet to, ka mums vajadzēs rūpēties par mūsu gāzes piegādēm vēl daudzus gadus. Tādēļ - ko mēs varam mācīties no strīda starp Ukrainu un Krieviju un no krīzes, kas radās no šī strīda? Manuprāt - un man nav patīkami to sacīt, komisār - šķiet, ka mēs nebūsim labāk, vai vismaz daudz labāk, sagatavoti iespējamajai nākamajai krīzei. Nevar arī sacīt, ka krīze ir beigusies, un es neredzu, ka būtu izstrādāta reāla stratēģija vai ka būtu izdarīti secinājumi no šī strīda starp Ukrainu un Krieviju.
Daži Parlamenta deputāti uzskata, ka mums vajadzētu noslēgt divpusējus nolīgumus ar Ukrainu, bet ir jānorāda, ka Ukrainai ir jāuzņemas vismaz daļa vainas par situāciju, kas nesen izveidojās, un es tiešām nevēlētos pakļaut sevi atkarībai no strīdiem starp Yushchenko kungu un Tymoshenko kundzi vai Yanukovych kungu vai kādu citu. Ukraina, protams, labprāt vēlētos pirkt gāzi no Krievijas un pēc tam pārdot to mums par dārgāku cenu tāpat kā Turcija attiecībā uz Nabucco, bet es pie tā atgriezīšos vēlāk. Tātad, ja mēs gribam, lai mūsu gāze būtu tikpat nedroša, bet dārgāka, mums ir jānoslēdz divpusējs nolīgums, taču ja mēs vēlamies rast reālu risinājumu, mums ir jānoslēdz trīspusējs nolīgums, kas ietver Krieviju kā piegādātāju, Ukrainu kā tranzītvalsti un mūs, un jāpanāk vienošanās šajā sakarā, it īpaši attiecībā uz tranzītu un infrastruktūru. Es neesmu dzirdējis neko no Komisijas par šo priekšlikumu vai par jebkādiem alternatīviem priekšlikumiem.
Attiecībā uz ieguldījumiem infrastruktūrā, ja mēs skatāmies uz austrumiem, ir jāapspriež galvenokārt trīs cauruļvadi: Nord Stream, South Stream un Nabucco. Nord Stream ir piegādes cauruļvads ziemeļos, tas atrisinās tranzīta problēmu, bet nesamazinās mūsu atkarību no Krievijas. South Stream arī var atrisināt tranzīta problēmu, bet tāpat nesamazinās mūsu atkarību no Krievijas. Turklāt, ja mēs skatāmies uz izmaksām, South Stream ir pat nedaudz dārgāks par Nabucco, vismaz saskaņā ar dažiem pētījumiem, kas norāda, ka mums ir jāizdara lieli ieguldījumi Nabucco. Kad es apsveru - un es to esmu jau minējis dažos iepriekšējos gadījumos, komisār - cik ātri ASV uzbūvēja PTCP naftas cauruļvadu un cik ilgi mēs runājam par Nabucco gāzes cauruļvadu, es tiešām domāju, ka tas ir skandalozi, cik maz Eiropa ir sasniegusi - tā ir mūsu vājuma pazīme.
Mums ir jādarbojas ātri, ne tikai saistībā ar Azerbaidžānu un Turkmenistānu - ko mēs drīz apspriedīsim - bet arī attiecībā uz Irāku. Tas, ka gāzi tur vienkārši laiž gaisā kā izmešus, neizanalizējot, kā to varētu nogādāt uz Nabucco cauruļvadu, tiešām ir liela kļūda. Es vēlētos lūgt jūs, komisār, ātri un skaidri vest sarunas ar Turciju, lai mēs panāktu vienošanos par šo jautājumu. Protams, mums vajadzēs arī pārliecināt Kipru, lai tā pārtrauc enerģētikas nodaļas bloķēšanu - viņu pastāvēšana uz to, ka mēs nevaram pat vest sarunas par šo nodaļu, parāda solidaritātes trūkumu, jo tas gluži dabiski rada grūtības attiecībās ar Turciju. Jūs mājat piekrītoši, komisār, es redzu, ka mūsu viedokļi šeit sakrīt.
Pievēršoties beidzot kodolenerģētikai, šeit ir daži ļoti atšķirīgi viedokļi par šo jautājumu Parlamentā. Diemžēl es arī nevaru balsot par A. Laperrouze ziņojumu, piemēram, tādēļ, ka tas šajā ziņā ir pārāk vienpusīgs.
Visās šajās debatēs mani visvairāk satrauc tas, ka mums tagad ir jauni notikumi Francijā, proti, kodolatkritumu daudzuma samazināšanās, taču pēc sīkākas izpētes jūs atklājat, ka šie atkritumi ir stiprāk radioaktīvi. Tā nevar risināt problēmu, it īpaši attiecībā uz atkritumiem. Mums vajadzēs pielikt daudz vairāk enerģijas un domāšanas, lai atrisinātu atkritumu un to apglabāšanas problēmu.
Konrad Szymański
(PL) Priekšsēdētaja kungs, enerģētikas krīze ir atklājusi Eiropas Savienības vājumu. Mums vēl joprojām ir grūtības ar šīs situācijas radīto politisko problēmu apgūšanu. Šīs kļūdas spilgtākā ilustrācija ir Angela Merkel priekšlikums, kurā pēc trešās enerģētikas krīzes mums tiek ieteikts veidot vēl stiprākas saites ar Krieviju, būvējot ziemeļu un dienvidu gāzes cauruļvadus. Patiesība ir gluži pretēja. Šī krīze parāda, ka mums jāpieliek visi spēki, būvējot neatkarīgu infrastruktūru, kas ļaus mums piekļūt neatkarīgiem enerģijas izejmateriālu avotiem Azerbaidžānā un Turkmenistānā. Krīze rāda, ka mums ir jāizsvītro ziemeļu gāzes cauruļvads no Eiropas Komisijas prioritāšu saraksta, lai izvairītos no Krievijas monopolstāvokļa Eiropā. Enerģētikas problēmu risināšana būs kritisks moments visā integrācijas procesā. ES ir iespēja parādīt savu efektivitāti un iegūt jaunu spēku. Tā var arī parādīt savu pasivitāti un riskēt ar marginalizāciju.
David Hammerstein
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos runāt par nepieciešamību apvienot informācijas sabiedrības informācijas tehnoloģijas revolūciju ar enerģētikas revolūciju, kas ir lieliskas Parlamenta rezolūcijas temats.
Mums ir vajadzīgi viedi elektrotīkli; patreiz tie ir izšķērdīgi un anahroniski. Mums vajag patērēšanu, kas tiek pārvaldīta saskaņā ar ražošanu.
Mums ir vajadzīgi viedi tīkli un viedas mājas. Šādu viedu patērēšanu var nodrošināt tikai ar internetu un tikai ar visu elektrisko tīklu apvienošanu ar informāciju, kas nāk no mājām, fabrikām, ēkām un tā tālāk.
Šādā veidā mēs varētu būt daudz autonomāki, daudz neatkarīgāki, un Eiropa varētu uzņemties vadošo lomu šajā būtiskajā globālajā jautājumā tā, lai nebūtu dučiem nevajadzīgu spēkstaciju, kā tas ir tagad. Vairākums valstu ražo trīs reizes vairāk enerģijas nekā patērē, jo ražošana ir orientēta uz maksimālo patēriņu. Tas tā nebūtu viedo tīklu gadījumā. Viedie tīkli ļautu pielāgot patēriņu ilgtspējīgai ražošanai un pašreizējiem ražošanas līmeņiem.
Šādā veidā mēs varētu sadarboties arī ar kaimiņvalstīm Vidusjūras reģionā. Ir vajadzīgs plašs, tīrs, vieds tīkls, lai savienotos ar mūsu dienvidu kaimiņiem, kuriem ir potenciāls saules enerģijas ražošanai, izmantojot progresīvās tehnoloģijas un liela mēroga iekārtas. Tā būtu lieliska iespēja sadarbībai par tehnoloģiju pārredzamību. Mēs varētu veicināt tīru nākotni mums visiem.
Jerzy Buzek
Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties referentei par viņas ziņojumu.
Ļaujiet man komentēt dažus jautājumus par Stratēģisko pārskatu enerģētikas jomā un par nesenās enerģētikas krīzes problēmām, kas ir cieši saistītas.
Mans pirmais punkts: mūsu ziņojumā, kurā dalībvalstis tiek aicinātas runāt vienā Eiropas balsī par enerģētikas jautājumiem, mēs esam skaidri pateikuši, ka tas, ko visi eiropieši ir reāli piedzīvojuši pēdējās nedēļās, proti, enerģijas piegāžu pārtraukumu dalībvalstīs, ietekmē Eiropas Savienību kopumā. Tas ir ļoti svarīgi. Tas ir Eiropas solidaritātes pamats un pamats ārkārtas reaģēšanas pasākumu attīstīšanai.
Mans otrais punkts ir tas, ka ziņojums piemin CCS tehnoloģiju kā iespēju sasniegt mūsu vides mērķus, tomēr izmantojot kā enerģijas avotu akmeņogles, kas ir plaši pieejamas Eiropā. Attīstot CCS, Eiropa var kļūt par pasaules līderi progresīvo tehnoloģiju jomā, kas dos ieguldījumu mūsu globālajā konkurētspējā un nostiprinās mūsu ekonomikas. Tas pats attiecas uz akmeņogļu gazifikācijas tehnoloģiju, kas ir ļoti svarīga kā papildus gāzes piegādes avots - tas nozīmē gāzes piegāžu diversifikāciju.
Mans trešais punkts ir tas, ka šis stratēģiskais dokuments īpaši uzsver nepieciešamību veikt ieguldījumus enerģijas piegāžu infrastruktūrā. Infrastruktūras projektiem, kas saņem atbalstu ES līmenī, ir pirmkārt un galvenokārt jādod ieguldījums reālā avotu un maršrutu diversifikācijā piegādēm dalībvalstīm un ES kopumā.
Ieguldījumi Ukrainā mums ir īpaši nozīmīgi. Kopā ar Ukrainas partneriem mēs varētu nākotnē uzņemties kopīgu atbildību par gāzes padevi uz Krievijas un Ukrainas robežas. Šāda soļa iemesls no mūsu puses ir ļoti vienkāršs. Enerģētikas attiecību ziņā Ukraina atbilst starptautiskajiem standartiem. Tā ir ratificējusi Enerģētikas hartas līgumu un tādēļ darbojas ar pārredzamiem noteikumiem.
Mans ceturtais punkts ir tas, ka mūsu stratēģiskais dokuments lielā mērā papildina mūsu centienus Trešās enerģētikas paketes īstenošanā. Ko tas nozīmē? Tas nozīmē darbīgu iekšējo enerģijas tirgu Eiropas Savienībai; tas nozīmē solidaritāti un atbalstu no daudzām pusēm. Pabeigsim likumdošanas procedūru nākamajos trīs mēnešos! Tas mums ir ļoti svarīgi.
Reino Paasilinna
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisāri, dāmas un kungi, mums ir jāatceras vēsture. Mūsu enerģētikas tīkli tika būvēti, lai apmierinātu Aukstā kara vajadzības atbilstoši tā laika politiskajiem apstākļiem. Tagad tie ir uzlaboti un šur un tur pielāpīti, taču tas ir radījis mums problēmu, pie kuras mums būs vēlāk atkal jāatgriežas.
Tā kā vajadzība pēc enerģijas ir pieaugusi dramatiski un arī ekonomika strauji attīstījusies, ir mainījusies cena, piegādes un vides problēmas. Tās ir kļuvušas par mūsu lielāko izaicinājumu. Tā kā problēmas ir globālas, ir vajadzīgi globāli risinājumi. Tādēļ ir svarīgi iesaistīt ASV un jaunattīstības valstis kopējā enerģētikas procesā. Mēs rādīsim ceļu, bet ASV ir jāseko Eiropas piemēram un jāstrādā kopā ar mums.
Tā kā enerģētikas risinājumi ir globāli, mums ir vajadzīga Eiropas enerģētikas diplomātija, un es saprotu, ka enerģētikas komisārs ir veicis lielu darbu šajā sakarā un saistībā ar šo neseno enerģētikas krīzi. Mums ir vajadzīga enerģētikas diplomātija tā vienkāršā iemesla dēļ, ka šie ir tik lieli jautājumi, ka to dēļ ir notikuši kari agrāk un notiks atkal nākotnē. Tādēļ tas ir ļoti nopietns jautājums.
Ir arī gluži acīmredzami, ka mums ir vajadzīgs enerģiju kopums, kas ietver dažādus enerģijas avotus, kas ir tik plaši pamatoti, cik vien iespējams, jo tas stabilizēs enerģētikas situāciju un tā rezultātā iestāsies katras valsts un arī Eiropas dažādība.
Protams, enerģijas taupīšana ir svarīgs problēmas risinājums: tā ir vislētākā un visefektīvākā metode. Tam ir vajadzīgs kaut kas, ko es tagad uzskatu par vissvarīgāko lietu, kas ir jādara: enerģētika ir jāpadara vieda. Ja mēs ievērojami nepalielināsim viedo tehnoloģiju izmantošanu, mēs nesasniegsim mūsu mērķus. Laimīgā kārtā viedās tehnoloģijas ir attīstījušās tieši laikā. Cilvēki un uzņēmumi nezina par enerģiju, ko izmanto bez viedajām tehnoloģijām. Tādējādi informācijas un sakaru tehnoloģijas (ICT) ir risinājums, kas palīdzēs mums sasniegt mērķus un saglabāt mūs kārtībā. Tie ir atgādinājums par mūsu ekstravaganci. Tādēļ tie ir kā labs skolotājs, bet arī kā labs algots izpildītājs, jo prāts ir vajadzīgs ne tikai tīklam, bet arī iekārtām, mājām un automobiļiem. Visās cilvēka darbības jomās ir vajadzīgs prāts, lai kontrolētu enerģijas patēriņu. Šajā sakarā es uzsvērtu jo īpaši mazo un vidējo uzņēmumu sektora nozīmi un inovācijas, kas tur rodas, jo tās var būt patiesi radošas. Turklāt ir sociālais aspekts - ar to ir saistīts enerģijas trūkums un vienlaikus arī nodarbinātība.
Mums šķiet dīvaini, ka Ukraina ir tranzītvalsts. Acīmredzot, kā sacīja Swoboda kungs, cauruļvadam vajadzētu būt alternatīvā pārvaldījumā, piemēram, trīspusējā pārvaldījumā, kas ietvertu ES, un tad problēma atrisinātos.
Fiona Hall
Priekšsēdētājas kundze, visās diskusijās par enerģētikas krīzi ir viens aspekts, ko mana kolēģe Anne Laperrouze piemin, bet kam parasti pievērš nepietiekamu uzmanību. Mēs runājam par energoefektivitāti klimata pārmaiņu un degvielas trūkuma kontekstā, bet energoefektivitātei ir arī liela stratēģiska nozīme. Pieprasījuma kontrole noņem spiedienu no piegādes puses un ir izšķiroša enerģētiskās neatkarības sasniegšanā Eiropā. Es gribu pateikt divas īpašas lietas šī jautājuma kontekstā, uz ko jāsniedz mutiska atbilde, par informācijas un sakaru tehnoloģiju izmantošanu.
Pirmkārt, es esmu nobažījusies, ka viedo mērītāju parādīšanās nevirzās uz priekšu ar tādu atdeves pakāpi, kāda ir prasīta direktīvā par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energopakalpojumiem un uz kādu aicina E. Morgan ziņojums. Dažās valstīs ir pieejami digitāli displeji, kas rāda patērētājiem, cik daudz enerģijas viņi izmanto - tas ir lietderīgi - taču īsteni vieds mērītājs dara daudz vairāk. Tas nodrošina divvirzienu sakarus, detalizētu patērētāja pieprasījuma analīzi un precīzus mērījumus, kā arī maksājumus par patērēto elektroenerģiju, kas piegādāta ar mikroatjaunojamiem avotiem. Mums ir vajadzīgi viedi mērītāji. Tie ir izšķiroši uzdevumam pārveidot ēkas no enerģijas patērētājām par neto enerģijas ražotājām.
Otrkārt, attiecībā uz apgaismošanu es ceru, ka mēs izņemsim no tirgus visneefektīvāko mājturības apgaismojumu, un tam pašam ir jānotiek ar biroju un ielu apgaismojumu. Mums tomēr jau ir jāskatās uz priekšu uz nākamajiem tehnoloģiskajiem soļiem, piemēram, plašāku viedā apgaismojuma sistēmu izmantošanu ar sensoriem, kas mēra kustību un dabiskā apgaismojuma līmeni, lai samazinātu vai izslēgtu mākslīgo apgaismojumu. Tagad jau ir jauni energoefektīvi gaismas avoti blakus kompaktajām fluorescences lampām, un ir laiks valsts sektoram - un tas ietver Eiropas iestādes - uzņemties vadību ICT izmantošanā energoefektivitātes paaugstināšanai.
Roberts Zīle
(LV) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, vispirms vēlētos pateikties Laperrouze kundzei par visaptverošo ziņojumu. Krīzes vienmēr dod iespēju pieņemt būtiskus lēmumus, kas kardināli var mainīt mūsu vērtības un politiku. Man ir pamats domāt, ka nesenā gāzes krīze ir atvērusi acis politiķiem attiecībā uz daudzu Eiropas daļu ievainojamību energoapgādē. Un gan atjaunošanas plāns, gan Komisijas sagatavotais otrais stratēģiskais pārskats, gan arī šis ziņojums dod cerības uz Eiropas vienoto energopolitiku, tai skaitā uz to, ka beidzot tiks likvidētas Eiropas izolētās enerģētikas salas, tai skaitā arī viena no šīm salām - Baltijas valstis. Un vēl viens aspekts - par sašķidrinātās dabas gāzes terminālu attīstīšanu. Jā, tie var kļūt par alternatīvu Krievijas gāzes piegādēm daudzās vietās, taču tikai ar nosacījumu, ka nacionālās valdības spēs izturēt spiedienu un neveidos tos kā Krievijas gāzes eksporta papildu jaudas, bet gan tikai kā importa terminālus. Paldies!
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Piebalga kungs, Reding kundze, dāmas un kungi, mums tagad ir vajadzīgi ieguldījumi. Mēs esam uz enerģētikas krīzes un finanšu krīzes sliekšņa. Mums ir jāiegulda tik ātri un tik labi, cik vien iespējams, un tādēļ mēs varam tikai sacīt "jā” ne tikai cauruļvadu būvei, bet arī SDG kuģiem. Mums ir jābūvē tie cik ātri vien iespējams, jo tas radīs darbavietas un tādējādi dos ieguldījumu pilnīgai nodarbinātībai Eiropā.
Cauruļvadiem nav jākonkurē citam ar citu, bet drīzāk katra jauna cauruļvada izbūve ir abpusēji izdevīga situācija tāpat kā SDG terminālu būve. Šis ir svarīgs jautājums nākotnei.
Visvairāk mums ir vajadzīgi ieguldījumi energoefektivitātē, ne no valsts līdzekļiem, bet drīzāk ar nodokļu samazināšanu. Ja mēs varētu dot katram pilsonim pabalstu EUR 10 000 gadā, ko viņi varētu segt no nodokļiem, mēs varētu nekavējoties sākt ieguldījumus energoefektivitātē un atjaunojamos enerģijas avotos; attiecībā uz pēdējiem progresīva amortizācija vai izdevumu tieša iekļaušana bilancē būtu īpaši vērtīgs līdzeklis. Ja mēs varētu noteikt tam trīs gadu robežu, tas būtu liels sasniegums mums visiem. Mēs varētu labāk risināt nodarbinātības un enerģētikas jautājumus. Šajā sakarā komisāram Kovács būtu jāuzņemas iniciatīva.
Viens punkts, kas īpaši rada raizes šajā programmā, gluži dabīgi ir kodolenerģētikas nozare: ir būtiski nodrošināt kodolspēkstaciju drošību un aizsardzību un darīt to vislabākajā iespējamā veidā. Šeit latiņu nevar uzstādīt pārāk augstu - gluži vienkārši mums ir vajadzīgs, lai cilvēki uzticas Eiropas Savienībai, ka tiks veikti piemēroti pasākumi, ka tiks veikti tālāki drošības pētījumi un ka būs juridiski saistošas prasības, kas ļaus bīstamas kodolspēkstacijas nekavējoties izslēgt no tīkla pēc tiesas vai regulatora nolēmuma. Eiropas iedzīvotājiem ir tiesības uz drošību šajā jomā, lai mēs varētu virzīties uz nākotni, kurā enerģijas ražošana nepakļaus mūs briesmām un mēs varēsim gulēt mierīgi. Komisija te var dot nozīmīgu ieguldījumu.
Galu galā tomēr arī Padomei par kodoldrošību atbildīgajā grupā nāksies uzņemties savus pienākumus un neiet pa to ceļu, ko pilsoņi nenovērtē, proti, bloķējot Eiropas Parlamenta un Komisijas priekšlikumus.
Teresa Riera Madurell
(ES) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, nesenā situācija attiecībā uz Krieviju, Ukrainu un gāzes piegādēm ir skaidri parādījusi, ka vairāk nekā jebkad iepriekš mums ir jādiversificē mūsu piegādes un jāuzlabo savienojumi starp dalībvalstīm un ar ražotājvalstīm.
Komisijas priekšlikumi ir vērsti šajā virzienā, taču lielāka iedarbīguma interesēs šiem priekšlikumiem vajadzētu ietvert - un man bija patīkami, ka komisārs to minēja - potenciālu mūsu kontinenta dienvidos un it īpaši manā valstī Spānijā.
Spānija ir dalībvalsts ar vislielāko piegāžu daudzveidību gan valstu skaita ziņā - mēs importējam gāzi no 10 dažādām valstīm - gan formātu ziņā. Šī iemesla dēļ mana valsts ir lieliska piegādes platforma Eiropas Savienībai. Gāze tiek piegādāta gan pa cauruļvadu no Alžīrijas, gan kā sašķidrināta dabas gāze tilpumos, kas ir līdzīgi Nabucco piegādēm, bet par zemāku cenu un ar labākiem piegādes laikiem. Tomēr šo platformu Eiropas Savienība pašlaik nevar izmantot, jo nav savienojuma ar Franciju. Vidusjūras gāzei, Piebalga kungs, ir jābūt Eiropas Savienības prioritātei tāpat kā mūsu salu teritoriju īpašajām problēmām.
Ja Ibērijas pussala cieš no izolācijas enerģētikas nozīmē, tad tādas salas kā Baleāru salas, no kurienes es esmu, cieš no dubultas izolācijas. Tas ir ļoti negodīgi attiecībā pret šo salu iedzīvotājiem, jo mums kā eiropiešiem ir vienlīdzīgas tiesības.
Es patiesi lūdzu, Piebalga kungs, ņemt vērā salu teritoriju īpašo situāciju, pieņemot lēmumus un nosakot prioritātes.
Visbeidzot es vēlētos pateikties referentei par viņas darbu.
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētājas kundze, komisār, ES ir dabūjusi labu mācību, ko nozīmē būt pārāk atkarīgam no viena enerģijas piegādātāja. Dažu dalībvalstu pilsoņi dabūja izbaudīt Krievijas kaprīzes pilnīgi nepieņemamā veidā. Mēs zinām, ka Krievija ir nesaudzīga attiecībā pret saviem kaimiņiem, taču kad salstošie slovaki un bulgāri tika padarīti par ķīlniekiem Krievijas strīdā ar Ukrainu, tas bija trauksmes signāls mums visiem, ieskaitot mūs šeit Parlamentā.
Ukrainai ir vajadzīgs ES atbalsts, un Nabucco cauruļvada būvei ar gāzi no Azerbaidžānas ir tagad jāsākas. ES ir tagad jādemonstrē spēja rīkoties tieši tā, kā aicināja Swoboda kungs.
Mēs zinām, ka Krievija steidzina Nord Stream cauruļvada būvi Baltijas jūrā. Šie priekšlikumi ir jānoraida. Baltijas jūra ir viena no mūsu visjutīgākajām iekšējām jūrām. Blakus vides un ekonomikas apsvērumiem šis cauruļvads nebūtu jāgulda Baltijas jūrā arī drošības politikas aspektu dēļ. Tā vietā ir sīki jāizpēta alternatīvs variants pa sauszemi. Eiropas Parlaments jau agrāk ir izsacījis šaubas par šo jautājumu.
Man ir prieks, ka ziņojums pastāv uz to, ka kodolenerģijai ir jāpaliek svarīgai Eiropas nākotnes enerģiju kopuma daļai. Ja mēs vēlamies apmierināt enerģētikas paketes emisiju samazināšanas prasības, mums ir vajadzīga mūsdienīga Eiropas kodolenerģija. Ir labi, ka mēs varēsim to apspriest Eiropas Parlamentā dažās nākamajās dienās.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, ir laiks runāt atklāti. Pirmkārt, Eiropas Savienībai nav enerģētikas stratēģijas. Tas iedrošina piemēram, Krieviju, kas izmanto energoresursus kā politisku ieroci spiedienam un šantāžai, kas padara ES situāciju vēl sliktāku.
Otrkārt, ES ir padevusies kolektīvai manipulācijai iebiedēšanas veidā ar globālu klimata sasilšanu CO2 emisiju dēļ. Arvien vairāk ekspertu un faktu apstiprina, ka tā nav taisnība. Attiecībā uz tiem, kas izplata šo teoriju un baida mūs ar globālo sasilšanu, būtu vērts izpētīt, kā interesēs viņi darbojas.
Treškārt, ES ir vajadzīga enerģētikas stratēģija, kas pamatota uz vājākā posma principu, citiem vārdiem, palīdzību finanšu atbalsta un ieguldījumu veidā tajās valstīs, kas ir visvairāk atkarīgas no viena piegādātāja kā Baltijas valstis un Polija.
Ceturtkārt, ES ir jāatvainojas un jāatjauno akmeņogļu un brūnogļu labā slava, jo ES ir bagātīgi to krājumi un tās ir lētas. Piektkārt, ES ir vajadzīga nodokļu un kredīta politika, lai atbalstītu jaunās tehnoloģijas un enerģijas emisiju ietaupījumus.<BRK>
Herbert Reul
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, vispirms es ļoti vēlētos pateikties Laperrouze kundzei un Piebalga kungam par visiem dokumentiem, kurus viņi ir iesnieguši.
Es nepiekrītu visām detaļām, bet priekšlikumi ir orientēti pareizā stratēģiskā virzienā: ir pareizi un nepieciešami vēlreiz koncentrēt uzmanību uz to, ka piegāžu drošība ir viens no centrālajiem jautājumiem. Mēs varbūt pagājušajā gadā esam veltījuši pārāk daudz uzmanības citiem enerģētikas politikas jautājumiem, un es esmu pateicīgs, ka piegāžu drošība ir atkal atgriezusies uzmanības centrā.
Otrkārt, es esmu arī pateicīgs par to, ka ierosinātā nostāja ir tik niansēta. Kā jau ir sacīts, varam nepiekrist pilnīgi visiem punktiem, bet ziņojums ir vispār pareizs pretēji tam, ko tikko ierosināja Turmes kungs. Viņam nav taisnība, uzskatot, ka ir iespējama vienkārša atbilde, viens risinājums šai milzīgajai, sarežģītajai problēmai.
Politiķi vienmēr cenšas sniegt ātru, vienkāršu atbildi, kas apmierina ikvienu, taču tas tik tiešām nav iespējams. Diemžēl tas ir velnišķīgi grūti, un tādēļ atbildes ir tik dažādas. Mēs nevaram dot cilvēkiem solījumus un rīkoties tā, it kā mums būtu risinājums, un viss maģiskā veidā būs labi; pie visa cita cilvēki vienā dienā jutīsies smagi pievilti, kad viņi sapratīs, ka lietas tā nenotiek.
Šī nianse nozīmē, ka nav tikai viens enerģijas avots, bet drīzāk mēs vēl ilgi turpināsim strādāt ar vairākiem avotiem. Ir amorāli vienkārši atmest kādu enerģijas avotu - manuprāt, ir bezatbildīgi vienkārši noraidīt kodolenerģiju. Tā ir daļa no risinājuma - protams, ne viss risinājums, bet ir jāsaprot, ka tai ir jādod ieguldījums. Es arī brīdinātu pret pārāk lielu paļaušanos uz gāzi - mēs tikko esam daudz dzirdējuši par atkarību, ko tā ietver.
Es arī domāju, ka mums ir jāsaprot, ka mēs nevaram vienkārši atsacīties no akmeņoglēm - enerģijas avota, kas mums ir mūsu valstī un daudzās citās vietās Eiropā - un sacīt "akmeņogles rada CO2, tādēļ tas nav risinājums”. Tas būtu bezatbildīgi. Mums ir vajadzīga arī niansēta atbilde uz jautājumu par dažādajiem maršrutiem un ceļiem. Kā Rübig kungs tikko sacīja, nav vienas atbildes par cauruļvadu - būtu kļūda izvēlēties tikai vienu; tā vietā mums ir jāatver dažādi maršruti un varianti. Neviens šodien nevar droši paredzēt, kas notiks pēc 10, 20 vai 30 gadiem.
Šajā sakarā ceļš, kuram mums jāsaka "jā”, ir viedie risinājumi. Ar viedu es domāju dažādu, atvērtu jauniem risinājumiem un mainīgu. Atbilde ir tehnoloģija. Atbilde ir ieguldījumi pētniecībā un gatavība pieņemt risinājumus, ko mēs šodien nevaram vēl saskatīt, un pavirši neizslēgt to vai citu variantu. Tā ir arī piekrišana ieguldījumiem.
Būtu liktenīga kļūda - un tā ir izdarīta dažos enerģētikas politikas lēmumos - dot pārāk maz iespēju manevriem un pārāk mazu atbalstu tiem, kam reāli ir nauda ieguldījumiem, proti, uzņēmumiem. Vai kāds tiešām tic, ka mēs, dalībvalstis, valsts vai Kopiena spēs atrisināt ieguldījumu problēmu? Nē, tas ir privātais sektors, kam tas būs jādara.
Atanas Paparizov
(BG) Priekšsēdētājas kundze, komisāri, vispirms es vēlētos uzsvērt konstruktīvās diskusijas Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejā par Laperrouze kundzes ziņojumu un īpaši norādīt uz viņas ieguldījumu mērķa un visaptverošā ziņojuma sagatavošanā.
Es vēlos īpaši pievērst uzmanību ziņojumā iekļautajiem priekšlikumiem, kas ir formulēti tā, lai atspoguļotu tās problēmas, ar kurām saskaras valstis, ko visvairāk ietekmē ārējie enerģijas avotu piegādātāji, jo sevišķi gāzes piegādātāji.
Vispirms tiek atzīmēta Eiropas Parlamenta nozīme, aktīvi piedaloties jaunu energosavienojumu finansēšanā, jo sevišķi starp dalībvalstu gāzes un energoapgādes tīkliem. Tomēr es ar nožēlu atzīmēju, ka tikai EUR 20 miljoni ir piešķirti Komisijas projektam Bulgārijas Republikai un tās savienojumiem ar Grieķiju, lai gan Bulgārija ir viena no visvairāk cietušajām valstīm. Gāzes atradnes Čirenā, piemēram, kas atrisinātu krīzes problēmas ar minimālām piegādēm, vispār netiek pieminētas.
Otrkārt, ir iekļautas visas iespējas dienvidu gāzes koridora būvei, citiem vārdiem, papildus Nabucco projektam ir atzīmēti arī South Stream un TGI projekts. Ir atzīmēts arī ilgtermiņa plāns gāzes piegādēm no citām valstīm reģionā, piemēram, no Uzbekistānas un Irānas.
Treškārt, ir uzsvērta sašķidrinātās dabasgāzes terminālu būves nozīme Eiropas Savienībā, kā arī tas, ka tiem jābūt pieejamiem visām dalībvalstīm uz solidaritātes principa pamata. Tas ir vēlreiz īpaši svarīgi Bulgārijai un Grieķijai šādu termināļu kopīgai izmantošanai.
Ceturtkārt, es aicinu Komisiju izskatīt iespēju paplašināt enerģētikas kopienu dienvidaustrumu Eiropā un citās kaimiņvalstīs ar mērķi izveidot kopēju tirgu visam reģionam. Kā referents par noteikumiem un nosacījumiem piekļuvei gāzes piegādes tīkliem es vēlos vēlreiz uzsvērt Trešās enerģētikas paketes nozīmi kopēja Eiropas enerģētikas tirgus izveidē un aicināt uz tās visātrāko iespējamo īstenošanu.
Nobeigumā es vēlos norādīt, ka ziņojums objektīvi apraksta arī kodolenerģijas nozīmi. Es uzskatu, ka pašreizējā pamatdirektīva par kodoldrošību kļūs par labu pamatu visu reaktoru stāvokļa analīzei Eiropas Savienībā un ne tikai no jauna uzbūvētajiem reaktoriem, un būs objektīvs pamats to drošības novērtējumam.
Ir skaidrs, ka politiski pamatoti lēmumi kā tie, kas pieņemti attiecībā uz Kozloduju, nevar būt ilglaicīgi pašreizējā enerģijas daudzveidības attīstībā Eiropas Savienībā. Es ceru, ka dalībvalstis spēs, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, pārskatīt jautājumu par slēgtajiem reaktoriem.
Andrzej Wielowieyski
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Laperrouze kundzes ziņojums par enerģētikas politiku attiecas uz visām ES valstīm ļoti svarīgu jautājumu.
Es ļoti cienu viņu par padarīto darbu, taču situācija paliek ļoti nopietna. Mūsu valstu mokošā un katastrofālā situācija dienvidos janvārī, tāpat arī prognozes, kas draud ar ievērojamu enerģijas trūkumu nākamajās divās desmitgadēs, norāda, ka enerģētikas politikai ir jābūt mūsu ārpolitikas visnozīmīgākajai daļai.
Tomēr nākotne ir drūma, komisār, jo mums trūkst vienprātības, solidaritātes un resursu. Solidaritātes ziņā tas varbūt neattiecas uz Komisiju, bet drīzāk uz dažām lielām Eiropas valstīm. Mēs nerunājam vienā balsī.
Es pilnīgi piekrītu Swoboda kungam, ka Nabucco ir liels apgrūtinājums Eiropas Savienībai. Piemēram, Krievijas South Stream cauruļvads, ko atbalsta šī valsts un dažas ES dalībvalstis, draud izspiest Nabucco, kas ir divas reizes lētāks un kas no savas puses darbojas saskaņā ar tirgus noteikumiem. Tā piegādes avotus Azerbaidžānā draud sagrābt tā konkurents, kas padara ieguldījumus tajā par bīstamiem un apšaubāmiem. Šādā veidā Eiropas Savienība droši vien zaudēs unikālo iespēju dažādošanai un lielākai drošībai ...
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Péter Olajos
(HU) Priekšsēdētājas kundze, Otrais stratēģiskais pārskats enerģētikas jomā ir ļoti savlaicīgs. Piegāžu drošību Eiropas Savienības austrumu daļai ir noteikti pārbaudījuši notikumi gada sākumā. Pēc trīs nedēļu krīzes kopš 20. janvāra dabasgāze atkal plūst uz Eiropu, taču jautājums paliek - cik ilgi? Lai varētu patiesi garantēt piegāžu drošību, mums ir jāapgūst gāzes strīda mācība. Ar to es domāju vispirms izmantojamo enerģijas veidu, piegādes avotu un piegādes maršrutu diversifikāciju. Aprēķini rāda, ka Eiropa patērē 500 miljardus kubikmetru gāzes gadā, un šis pieprasījums var pieaugt saskaņā ar dažām analīzēm pat par 30 % nākamajos 20 gados.
Jau ir radušās idejas par iespējamām alternatīvām. Nord Stream cauruļvads Krievijas gāzes transportam uz Eiropu jau tiek būvēts, un Blue Stream Turcijā ir gatavs; ir panākta ieinteresēto pušu vienošanās par South Stream būvi, Ukraina ir uzņēmusies White Stream radīšanu un ir arī daudz apspriestais Nabucco, lai gan ar neskaidriem finanšu atbalsta avotiem. Jebkurā gadījumā paliek ievērojama atkarība no Krievijas. Lai gan Nabucco transportētu Āzijas gāzi, līdz šim - atšķirībā no Gazprom - Eiropa nav pat izteikusi piedāvājumu Baku. Ko varam darīt tagad? Daudzi var sacīt, ka šajā brīdī mēs varam cerēt, ka Eiropas komisāru un Krievijas delegācijas sarunas Maskavas augstākā līmeņa sanāksmē dos būtiskus rezultātus un veicinās ievērojamu progresu attiecībā uz gāzes cauruļvadiem, kā arī, ka nākotnē tas nebūs tikai Krievijas gāzes monopols, kas noteiks cenas.
Tas ir iespējams, bet no manas puses papildu tam visam - un tiešām pirms tā visa - es uzskatu, ka ceļš uz priekšu nozīmē izmantot mazāk un tīrāku enerģiju. Tieši tādēļ es pastāvu uz to, ka ir vajadzīgs Eiropas zaļš "jaunais kurss”, citiem vārdiem, vienošanās, kas vērsta uz ilgtspējīgu attīstību, vienlaikus stimulējot un izmantojot inovācijas vides nozarē. Pašreizējās globālās finanšu krīzes rezultātā arvien vairāk cilvēku apzinās to, ka ir vajadzīga jauna ekonomikas organizācijas loģika. Arvien vairāk cilvēku apzinās, ka, lai izkļūtu no globālās krīzes, ir vajadzīgs svaigs dzinējspēks ar dzinēju, kas, darbojas uz jauniem organizatoriskiem principiem. Arvien vairāk cilvēku atzīst vajadzību pēc paradigmas nobīdes. Zaļais "jaunais kurss”, citiem vārdiem, jauna ekonomikas organizācijas loģika, kas pamatota uz inovācijām vides tehnoloģijā un ko atbalsta starptautiskie kapitāla tirgi, kļūs par stūrakmeni arvien lielākam skaitam ekonomikas glābšanas un stimulēšanas programmu, arī starp Eiropas Savienības dalībvalstīm. Mums ir vajadzīgs šis stimuls, jo pagājušajā gadā bezdarbnieku skaits Eiropā pieauga par 1,7 miljoniem. Eiropas zaļais "jaunais kurss”, ja tas saņemtu zaļo gaismu, varētu fundamentāli ietekmēt Eiropas nākotnes enerģētikas politiku. Liels paldies.
Libor Rouček
(CS) Dāmas un kungi! Eiropas Savienība pašlaik importē 50 % no enerģijas, ko tā patērē, un šī proporcija pastāvīgi pieaug. Eiropas Savienības atkarība no parasto enerģijas avotu importa un no ierobežota piegādātāju skaita nopietni apdraud mūsu drošību, stabilitāti un labklājību.. Šis stratēģiskais pārskats par Eiropas Savienības enerģētikas politiku, tāpēc, manuprāt, parādās īstajā laikā. Es uzskatu, ka mērķis "trīs reizes 20”, kas jāsasniedz līdz 2020. gadam, ir pareizs no drošības, ekonomiskā un ekoloģiskā viedokļa. Tomēr šī mērķa sasniegšana prasa kopīgu pieeju visā Eiropas Savienībā, vienotu gan pašā Savienībā, gan attiecībā uz ārpasauli. Kopējās enerģētikas politikas izstrāde prasa, lai tiktu pabeigta Lisabonas līguma ratificēšana un iesniegts priekšlikums par šādu kopēju enerģētikas politiku.. Iekšējā tirgū ir vajadzīgs skaidrs un stabils tiesiskais regulējums, un galvenokārt ir jāpabeidz enerģētikas sistēmu integrācija visā Eiropas Savienības teritorijā.
Savstarpējās solidaritātes klauzula paliks tikai tukši vārdi, ja mēs nesavienosim šīs enerģētikas sistēmas. Jāpastiprina arī visu vietējo enerģijas resursu izmantošana, no enerģijas taupīšanas, palielinot atjaunojamās enerģijas avotu proporciju, līdz plašākai kodolenerģijas izmantošanai. Nav vajadzības uzsvērt, ka finanšu ieguldījumi mūsu vietējā enerģētikas nozarē nodrošinās atdevi ekonomiskās izaugsmes atjaunošanās veidā. Runājot par ārējām attiecībām enerģētikas jomā, jāsaka, ka šis aspekts arī prasa daudz lielāku dažādību nekā līdz šim.. Ir vajadzīgs daudz intensīvāks dialogs ar ražotājvalstīm, tranzīta valstīm un citām patērētāju valstīm. Jāpalielina sadarbības ar Tuvo Austrumu, Vidusjūras reģiona un Ziemeļāfrikas valstīm. Tas jādara saistībā ar Barselonas procesu - Vidusjūras reģiona valstu savienību. Dialogā jāiesaista arī kandidātvalsts Turcija, un, manuprāt, ir būtiski meklēt daudz efektīvāku pieeju tādām valstīm kā Irāna. Nobeigumā es vēlos apsveikt mūsu referenti Laperrouze kundzi par, manuprāt, lielisko un līdzsvaroto ziņojumu.
DanutBudreikait
(LT) Lai gan mēs jau 2006. gadā sākām runāt par kopējas enerģētikas politikas vajadzību, katra ES dalībvalsts ir atbildīga par drošu energoapgādi. Tomēr dalībvalstu solidaritāte ir būtiska visas ES izdzīvošanai. ES nekavējoties jāpieņem iedarbīgi tiesību akti, lai palīdzētu pārvarēt energoapgādes krīzes vai vispār no tām izvairīties. Komisija ierosina ES energoapgādes drošības un solidaritātes rīcības plānu, kura vissvarīgākie aspekti ir infrastruktūras izveide un enerģijas avotu dažādošana. Es priecājos, ka starp infrastruktūras projektiem, kam jākļūst par ES energoapgādes drošības prioritāti, ir starpsavienojumu plāns Baltijas jūras baseina valstīm, kas novērsīs problēmas energoapgādes ziņā nedrošajās teritorijās, kas vēl arvien atrodamas ES.
Es vēlos lūgt Komisijai visāda veida atbalstu energosavienojuma celtniecībā starp Lietuvu un Zviedriju un Lietuvas - Polijas enerģētikas tīklu savienojuma izveidē. Šajā jautājumā mums diemžēl ir vajadzīga arī politiska griba. Tomēr, atgriežoties pie Eiropas Savienības pamatprincipa - solidaritātes - un tās pielietojuma enerģētikas jomā, rodas šaubas par šī principa nākotni. Mēs debatējam par trešo tiesību aktu paketi par enerģētiku, ietverot ES iekšējā elektroenerģijas un gāzes tirgus un Energoregulatoru sadarbības aģentūras izveidi. Tai pašā laikā Vācija un Krievija izveido Krievijas - Vācijas Enerģētikas aģentūru. Kā tas saskan ar ES dalībvalstu solidaritāti, kopējo enerģētikas politiku un energoapgādes drošību?
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāri! Šajās debatēs es vēlos pievērst jūsu uzmanību trim jautājumiem.
Pirmkārt, Krievija arvien vairāk izmanto energoresursu piegādi, galvenokārt gāzi, spēcīgai politiskai ietekmei. Pēdējais gāzes konflikts starp Krieviju un Ukrainu ne tikai radīja lielus ekonomiskus zaudējumus daudzās ES valstīs, bet ar ES laipnu atļauju tas vēlreiz padarīja Ukrainu ekonomiskā ziņā stipri atkarīgu no Krievijas. Ir grūti iedomāties, ka Ukrainas tautsaimniecība spētu pastāvēt, ja gāzes cena ir vairāk nekā 400 ASV dolāri par 1000 kubikmetriem.
Otrkārt, ir jāved sarunas par jaunu partnerības nolīgumu starp ES un Krieviju, kas saturētu arī enerģētikas aspektu, bet tam jāsatur arī skaidrs noteikums, ka Krievija neizmantos energoresursu piegādi politiskai ietekmei un ka Krievijas piegādātāji būs atbildīgi par zaudējumiem, kas radīsies no pārtraukumiem energoapgādē.
Treškārt un visbeidzot, Eiropas Savienībai, izmantojot finanšu līdzekļus un Eiropas Investīciju banku, ir galvenokārt jāatbalsta ieguldījumi gāzes nozarē, kas patiešām dažādotu gāzes piegādi ES un radītu reālu iespēju importēt gāzi no citām valstīm, nevis Krievijas, tādos kā Nabucco gāzes cauruļvads.
Avril Doyle
Priekšsēdētājas kundze! Mēs nekad nepanāksim ne energoapgādes drošību, ne oglekļa dioksīda emisiju samazināšanu par 80 % līdz 2050. gadam, ja mēs turpināsim atklāti ignorēt gan energoapgādes drošības jautājumu, gan būtisko vajadzību pēc Eiropas augstsprieguma līdzstrāvas (HVDC) starpsavienojuma. Tas ietver HVDC līniju uz Ziemeļāfriku: viedos elektroenerģijas tīklus visā Eiropā un Ziemeļāfrikā..
Tā kā man bija izdevība pagājušajā nedēļā pašam būt klāt un novērot satraucošo saules siltumenerģijas darbību Grenādā un Seviļā un tā kā nedēļas nogalē es izlasīju par Hārvarda universitātes profesora Michael McElroy's ideju atbrīvot Amerikas Savienotās Valstis no 750 miljardu ASV dolāru ikgadējā rēķina par naftas importu, tādējādi uzvarot cīņā par energoapgādes drošību ASV un vienlaicīgi glābjot planētu, tad es sev jautāju: par ko mēs vēl debatējam? Mēs zinām atbildes.
Viedais elektrotīkls ļaus saules, vēja un hidroenerģijas ražotai elektroenerģijai līdzsvarot energodrošības tīklu. Ja pie Īrijas rietumu krasta nepūtīs vējš, tad saule spīdēs Spānijā vai arī vējš pūtīs pie Ziemeļāfrikas rietumu krasta, kā arī tur spīdēs saule.
Īsi sakot, ko saule nozīmē Spānijai, to - vējš Īrijas rietumu krastam. Mūsu valstu regulatori uzelpos, jo viņu vienīgais darbs no šī brīža būs gādāt, lai būtu gaisma un lai mūsu mājas un biroji būtu apsildīti vislielākā enerģijas pieprasījuma laikā.
Mēs vairs nedrīkstam ļaut saviem pilsoņiem būt par ķīlniekiem ne enerģētikas politikai, ne svārstīgām naftas cenām. Vēja enerģija var sacensties ar oglēm, naftu un gāzi, un šis kurināmais neko nemaksā. Jā, mūsu uzdevums ir radīt jaunu enerģētikas nozari - enerģētikas nozari, kas balstīsies uz atjaunojamo elektroenerģiju.
Es beidzu ar populāro izteicienu "tas maksā vai veselu pasauli”, ko mēs, angļu valodas pratēji, brīvi un nepiespiesti lietojam pārnestā nozīmē, bet ko tagad jāuztver burtiski. Ja mēs nekavējoties neatteiksimies no savas pilnīgās atkarības no fosilā kurināmā, tad tas mums, kā mūsu salīdzinoši vērtējošie zinātnieki klimata jomā ir daudzkārt ar pieaugošu neatlaidību norādījuši, maksās veselu pasauli globālās sasilšanas dēļ.
Evgeni Kirilov
(BG) Priekšsēdētājas kundze! Kā Ārlietu komitejas "ēnu referents” es vēlos apsveikt Laperrouze kundzi par ziņojumu, kas dod plašu ieskatu Eiropas Savienības enerģētikas problēmās, ieskaitot vajadzību pēc kopējas enerģētikas politikas.
Ziņojumā ir arī ļoti skaidri norādīts, kā mums jārīkojas, lai izpildītu uzdevumu panākt energoapgādes drošību. Es atzinīgi vērtēju arī to, ka kodolenerģijai šajā ziņojumā ir ierādīta vieta, ko tā pelnījusi, un ka tā ir parādīta kā vajadzīgs enerģijas avots.
Jo īpaši tagad pēc gāzes krīzes ir arī skaidrs un labi parādīts, ka mums jādažādo enerģijas avoti. No otras puses, turpmāk mums ir jāstrādā pie vairāku alternatīvu koridoru, enerģijas koridoru, izveides, un ne jau viena koridora izveides uz citu rēķina. Mēs visi tikai iegūsim no konkurences.
Es vēlos pievērst jūsu uzmanību diviem jautājumiem. Pagājušā gada oktobrī es ievēroju Parlamentā, ka Nabucco enerģētikas projekts vēl arvien ir "dūmi bez uguns”. Es tad aicināju Eiropas Komisiju apņēmīgi rīkoties. Mēs tagad varam sacīt, ka Komisija šajā ziņā nepārprotami rīkojas. Izpratne par šīs rīcības nozīmi ir acīmredzama, jo īpaši tagad pēc gāzes krīzes.
Tomēr ir jāsaprot, ka, neraugoties uz rīcību un pasākumiem ceļā uz lielāku energoapgādes drošību, ir vajadzīgas vēl lielākas pūles, ietverot nopietnus politiskus pasākumus, lai mēs varētu saskatīt gaismu tuneļa galā.
Otrais jautājums skar enerģijas uzkrāšanas spējas. Es vēlos jums pastāstīt, ka Bulgārija būtu bijusi nolemta bojāejai, ja tai nebūtu bijuši gāzes rezerves krājumi vismaz 20 dienām Čirenas gāzes krātuvē, ko pagājušajā gadā paplašināja par vienu trešdaļu no tās ietilpības, it kā valdība būtu zinājusi, kas gaidāms.
Tāpēc jau otro reizi šodien es vēlos uzsvērt savu galīgo neizpratni par to, kāpēc Komisija pilnīgi ignorē projektu, ko ierosināja Bulgārija, par šīs gāzes krātuves paplašināšanu. Tas bija mūsu vienīgais glābiņš, un man šķiet, ka mums jāatbalsta līdzīgi projekti visās citās valstīs.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Šī gāzes krīze un finanšu krīze spiež mūs ātri un pragmatiski rīkoties, neņemot vērā individuālas intereses un ekonomiski nepamatotas idejas, tādas kā Nord Stream cauruļvads.
Otrais enerģētikas stratēģiskais pārskats nedod vēlamo pievienoto vērtību. Vairāki jautājumi, kas minēti šajā pārskatā, saskaras ar nopietnām realizācijas grūtībām. ES pilsoņi un ekonomika prasa ātrus un īpašus lēmumus un rīcību, kas nodrošinās samērā zemas un stabilas enerģijas izmaksas nākamo 15 gadu laikā, lēmumus, kas novedīs pie visievērojamākajiem ietaupījumiem, kādi vien iespējami rūpniecībā, transportā un mājsaimniecībās, lēmumus, kas lielā mērā mazinās ES ekonomikas atkarību no ogļūdeņražu importa un nodrošinās pareizu to piegādi, lēmumus, kas mūs pēc iespējas ātrāk novedīs pie īpašu pasākumu programmas un plāna izstrādes, kuri balstīsies uz pētniecību un izpratni par to, kā šos plānus finansēt un īstenot. Šo ekonomisko pasākumu rezultātā CO2 emisijas tiks samazinātas un birokrātiskā tirgošanās ar emisiju kvotām - tik izdevīga tirgotājiem, bet ne ekonomikai - nebūs vajadzīga.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētājas kundze! Mani aizkustina vārdi "vieds” un "inteliģents”, kas lielā mērā pieder pie šīm debatēm, jo risinājumi, kurus mēs izmēģinām un izmantojam Parlamentā, lai samazinātu enerģijas patēriņu nedarbojas, un tie nav ne viedi, ne arī pārāk inteliģenti. Piekodināt bērniem izslēgt aparatūru nav nekāds risinājums. Es vēlos, kaut tas būtu risinājums, jo tas nozīmētu, ka es kontrolēju situāciju. Mums ir vajadzīgas visas tās lietas, par ko citi runāja, sensori un citi tehnoloģiski jauninājumi, kas atvieglos ikviena cilvēka dzīvi, jo palīdzēs sasniegt energoefektivitātes mērķus.
Šīvakara debates ir ļoti piesātinātas: tās ir par klimata pārmaiņu jautājumiem, apgādes drošību, dalībvalstu solidaritāti un arī par ekonomisko izaugsmi - un tas mums pašlaik ir galvenais jautājums - , un par to, kā labāk izmantot energoresursus.
Valsts, no kuras es nāku, Īrija, izmanto naftu gandrīz 60 % no mūsu enerģijas vajadzībām un to visu importē. Tādējādi ir skaidrs, ka mums ir īpaša problēma. Mums ir jāsamazina atkarība, mums ir jāattīsta vietējie resursi un, kā jau minēju, jāuzlabo energoefektivitāte. Nepārprotami dalībvalstu starpsavienojumu jautājums ir būtisks, jo īpaši perifērijas valstīs..
Īrijas atkarība ir īpaši liela - 91 % no mūsu vajadzībām tiek importēts. Tā ir satriecoša proporcija, un lai gan mēs neesam piedzīvojuši gāzes problēmas, par ko runāja citi kolēģi, nedz arī aukstumu un šausmas, ko pieredzēja citas dalībvalstis, mēs uzzinājām, to vērojot, cik svarīgi ir darīt kaut ko, lai risinātu dažādu enerģijas veidu kombinēšanas jautājumu un energoapgādes nedrošības jautājumu.
Tādējādi visi šī ziņojuma jautājumi un mutiskie jautājumi ir mums ārkārtīgi svarīgi.
Jo īpaši ir jārisina zemes lietošanas jautājums. Zviedrijas mežkopības pieredze Īriju varētu interesēt, jo mēs neesam attīstījuši mežkopības nozari.
Tomēr galvenais jautājums ir līdzsvars starp pārtikas ražošanu un degvielu ražošanu.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi! Saprātīgas un visaptverošas Kopienas politikas izstrāde enerģētikas nozarē ir loģisks solis un nepieciešama intervence. Uz to norāda Komisijas priekšlikums un Laperrouze kundzes ziņojums.
Eiropas Savienība piešķirs pievienoto vērtību iniciatīvām, ko izstrādājušas dalībvalstis. Naftas krājumi ir ierobežoti, un Eiropas Savienība un Norvēģija 2007. gadā apmierināja tikai 30 % no iekšējā pieprasījuma. Eiropas Savienības atkarība no naftas importa netieši palielina mūsu atkarību no politiski nestabilām valstīm vai tādām valstīm, kuras kā iespējami partneri enerģētikas jomā izraisa lielu ģeostratēģisku saspīlējumu, kā mēs to nesen redzējām Krievijā.
Šo iemeslu dēļ ir stratēģiski svarīgi novirzīt pieprasījumu no naftas uz alternatīvajiem enerģijas avotiem, bet ir arī ģeogrāfiski svarīgi rūpīgāk izpētīt Dienvidamerikas un Āfrikas tirgus, kas pašlaik paplašinās un kuros lielu ieguldījumu varētu sniegt Eiropas Savienības-Brazīlijas un Eiropas Savienības-Āfrikas partnerība.. Šim nolūkam varētu izmantot Ibērijas reģionu - Spāniju un Portugāli, no kurienes es nāku - kā svarīgu platformu loģistikai un vairumtirdzniecībai Eiropas teritorijā.
Attiecībā uz pamatvajadzību palielināt energoefektivitāti ir svarīgi garantēt pienācīgu to nozaru sinerģiju, kas var dot ieguldījumu lielākā energoefektivitātē. Tikai pieņemot globālu un saskaņotu pieeju starp Kopienas politiku un dalībvalstu politiku kohēzijas, lauksaimniecības un transporta jomās, mēs spēsim izstrādāt stratēģiju ar ilgtermiņa redzējumu.
Saikne starp enerģētiku un teritoriālo kohēziju ir nenoliedzama tādā ziņā, ka tā ietekmē iespējamos ilgtermiņa risinājumus visos Eiropas Savienības reģionos, tostarp visnošķirtākajos un attālākajos reģionos..
Iliana Malinova Iotova
(BG) Laperrouze kundze! Es vēlos jūs jo īpaši apsveikt par labo darbu, ko esat paveikusi savā aktuālajā un savlaicīgajā ziņojumā.
Mēs vēl īsti nespējam pateikt, cik daudz Eiropas valstis un to pilsoņi zaudēja gāzes krīzē. Tiešie zaudējumi vienai pašai Bulgārijas ekonomikai, ko smagi ietekmēja strīds starp Ukrainu un Krieviju, ir vairāk nekā 230 miljoni eiro bez jebkādām kompensācijām.
Krīzei sekojošais ārkārtas stāvoklis izraisīja daudz jautājumu. Diemžēl būtiskais jautājums par enerģētisku atkarību sasniedz kritisku stāvokli, kad vien iestājas politiska krīze un politisks antagonisms starp Krieviju un Ukrainu. Daudzi cilvēki vēl atceras situāciju pirms trim gadiem, kad šīs abas valstis nespēja vienoties par cenām. Tad mums solīja kopēju Eiropas enerģētikas politiku, bet trīs gadi ir pagājuši, un šķiet, ka nekas nav mainījies.
Tagad mēs vaicājam sev, vai mēs esam gatavi vienotajam enerģētikas tirgum, vai arī divpusējos nolīgumos virsroku ņems individuālas intereses? Vai mēs esam darījuši pietiekami daudz, lai savienotu Eiropas Savienības dalībvalstu gāzes piegādes tīklus, vai arī mēs arvien mazāk sliecamies izveidot rezerves krīzes situācijām? Ko mēs darām attiecībā uz Nord Stream un South Stream, un Nabucco?
Es priecājos dzirdēt, ka pret kodolenerģiju attiecas tāpat kā pret citiem enerģijas avotiem. Nesamazinot drošības apsvērumus, ir laiks pārskatīt savu attieksmi pret kodoliekārtām Eiropā bez turpmākiem politiski motivētiem lēmumiem.
Mums ir vajadzīga kodolenerģija, un tā darbotos kā nopietns šķērslis citām krīzēm, kas varētu rasties. Nav nejaušība, ka krīzes kulminācijā Bulgārijas Parlaments lūdza Eiropas partneriem atsākt debates par slēgto Kozlodujas kodolreaktoru darbības atjaunošanu, jo kompetentas iestādes ir pierādījušas, ka tie ir droši. Mēs ceram uz jūsu pretimnākšanu.
Lēmumi ir grūti, bet nespriedīsim pāragri un priekšlaicīgi tos nenorakstīsim. Komisāra kungs! Es vēlos griezties pie jums ar šādiem vārdiem. Vēl tikai pirms dažām dienām, kad Eiropas Komisija piešķīra Eiropas Attīstības plāna resursus, valsts, kas bija vissmagāk skarta, saņēma vismazāk resursu. Šovakar es neesmu dzirdējis jūs pieminam, ka Bulgārija būtu 100 % atkarīgo valstu sarakstā, kam vajadzīga īpaša palīdzība. .
Kādi ir šo resursu piešķiršanas kritēriji un mehānismi? Man būs grūti tos izskaidrot Bulgārijas un Eiropas pilsoņiem. Mums acīmredzot ir arī jāpieliek vairāk pūļu trešajai tiesību aktu paketei par enerģētiku un jāpaātrina tās ieviešana. Kā Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas loceklis es esmu daudz strādājis, lai aizsargātu patērētāju energoapgādi, bet, lūdzu, saprotiet, ka ir svarīgāk vispirms nodrošināt enerģiju.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Es vēlos uzsvērt, ka Eiropas Savienībai ir vajadzīga ārējā enerģētikas politika, lai sarunās ar galvenajiem ražotājiem visas 27 dalībvalstis varētu runāt vienā balsī. Tas ir vienīgais veids, kā Eiropas Savienība var panākt pieņemamas cenas naftas un gāzes importam, kā arī garantēt enrgoapgādes drošību. Energopiegādes avotu dažādošanai jābūt vienai no Eiropas Savienības galvenajiem mērķiem. Tomēr es vēlos pievērst jūsu uzmanību tam, ka Krievijas gāzes cauruļvada projekts South Stream nedod nekādu ieguldījumu dažādošanā, tā kā piegādes avots paliek tieši tas pats - Krievija. Turklāt lielās izmaksas par šī cauruļvada celtniecību beigsies ar gāzes cenas palielinājumu, cenas, ko Eiropas patērētājiem būs jāmaksā.
Tāpēc, manuprāt, Eiropas Savienībai steidzami jārīkojas, lai iekļautu turpmākajos nolīgumos ar Krieviju un Ukrainu dažas visaptverošas klauzulas par savstarpējo atkarību enerģētikā, kas noteiktu skaidri formulētus pienākumus un efektīvus mehānismus dažādu problēmu steidzamai risināšanai. Stratēģiskai partnerībai starp Eiropas Savienību un Krieviju un jaunajai Austrumu partnerībai ir jābūt mērķim, kas jāīsteno.
Colm Burke
Priekšsēdētājas kundze! Enerģētikas politika un ārpolitika pašlaik vairāk nekā jebkad ir nesaraujami saistītas. Ņemot vērā nesenos notikumus, mēs saprotam, ka vajadzīga kopēja ES enerģētikas politika attiecībā uz gāzes piegādi Viduseiropai un Austrumeiropai, bet tā kā tas ir viens no jauninājumiem Lisabonas līgumā, man ar nožēlu jāsaka, ka šis punkts debatēs par Līguma ratifikāciju netika pietiekami uzsvērts.
Īrijā mums ir 12 dienas gāzes piegādei jebkurā laikā. Sešdesmit procentus no mūsu elektroenerģijas ražo ar importētu gāzi, bet ES vidējais rādītājs ir ap 40 %. 28. janvārī Komisija beidzot publicēja priekšlikumu paātrināt darbu pie ES enerģētikas infrastruktūras deficīta problēmas risināšanas, piešķirot šim nolūkam daļu no ekonomikas atveseļošanai paredzētajiem 5 miljardiem eiro.
Tas, ka Komisija ietvēra elektroenerģijas starpsavienojumu starp Īriju un AK starp prioritārajām finansējuma jomām saskaņā ar Eiropas ekonomiskās atveseļošanas paketi, ir atzinīgi vērtējams notikums. Tas vēl vairāk uzsver, ka, visām 27 dalībvalstīm strādājot kopīgi, mēs varam panākt pārmaiņas, kas vajadzīgas, lai garantētu energoapgādes drošību.
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju.)
Ioan Mircea Paşcu
Priekšsēdētājas kundze! Abus svarīgo dokumentus, kurus mēs šodien apspriežam, - Komisijas rīcības plānu un ziņojumu par to - laika ziņā šķir nesenie gāzes piegādes pārtraukumi, kurus izraisīja parastie ziemas strīdi starp Krieviju un Ukrainu. Tāpēc ziņojums ir vairāk saistīts ar realitāti, tiecoties palielināt mūsu iekšējo solidaritāti un veicināt apspriežamā plāna īstenošanu, tādējādi gūstot mācību no pēdējās krīzes.
Personīgi es uzskatu, ka bez atbalsta gāzes importa transporta ceļu dažādošanai aicinājums veicināt iekšējā enerģētikas tirgus izveidi ar pašreizējiem tiesību aktiem un pārskatīt visu gāzes uzkrāšanas problēmu ir galvenais ziņojuma panākums. Tomēr priekšlikums ļaut Krievijai pilnīgi iesaistīties Nabucco projektā ir apšaubāms, jo visi zina, ka Nabucco projekts bija iecerēts kā alternatīva Krievijas gāzei un ka tāpēc Krievija jau dara visu iespējamo, lai to iznīcinātu.
Zita Pleštinská
(SK) Dāmas un kungi! Nesenā gāzes krīze ir parādījusi, cik svarīga ir kopēja ES enerģētikas politika.. Turklāt Slovākija ir atklājusi, ko nozīmē 100 % atkarība no Krievijas gāzes. Simtiem uzņēmumu bija jāpārtrauc ražošana un jāmaksā saviem darbiniekiem tikai 60 % no algas.
Es atzinīgi vērtēju to, ka solidaritātei ir vadoša nozīme ES dalībvalstu attiecībās. Ja mēs nebūtu saņēmuši ārkārtas gāzes piegādi no Vācijas caur Čehijas Republiku uz Slovākiju, mājsaimniecības būtu bijušas riskantā situācijā. Esmu pārliecināta, ka nodrošināt pastāvīgu energoapgādi ir būtiska vispārēja prioritāte. Vajadzību apmierināšana galvenokārt ar neatjaunojamiem enerģijas avotiem ir sākusi ņemt virsroku pār vides apsvērumiem.
Mums ir jāceļ drošākas kodolspēkstacijas un tajā pašā laikā, izmantojot struktūrfondu līdzekļus, jāmudins lauku kopienas savienot enerģētikas, ūdens un biotehnoloģiju izmantošanu, tādējādi stiprinot enerģijas bāzes dažādošanu.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Pēdējā, bet, protams, ne vienīgā gāzes piegādes krīze nozīmē, ka mēs arvien no jauna atgriežamies pie šī svarīgā resursa apgādes drošības.
Teritoriālā ziņā mēs Eiropā neesam sliktā situācijā. Mums gandrīz visapkārt ir gāzes avoti. Ziemeļāfrika, Tuvie Austrumi, Vidusāzija un Krievija. Problēmu rada tas, ka Eiropai nav vienota gāzes tirgus. Tāpēc Eiropai nav vairāk vai mazāk vienotas cenas. Es vēlos norādīt, ka Amerikas Savienotajās Valstīs ir vienots tirgus un ka tajā cena par 1000 kubikmetriem gāzes ir mazāka par 200 ASV dolāriem. Eiropā mēs maksājam ap 400 ASD dolāriem. Tas ir tāpēc, ka mums nav infrastruktūras, kas ļautu gāzi pārsūtīt no vienas valsts uz otru.
Visbeidzot par Nabucco cauruļvada jautājumu. Ir pēdējais laiks piešķirt tam prioritāti un finanšu līdzekļus, lai tas beidzot tiek īstenots.
Jacek Saryusz-Wolski
Priekšsēdētājas kundze! Man ir trīs jautājumi komisāram Piebalgam.
Pirmkārt, Nabucco var kļūt par ķīlnieku Turcijas pievienošanās sarunām, kā to esam uzzinājuši no premjerministra Erdogana. Vai mēs sakarā ar dienvidu koridoru izskatām arī White Stream (Kaspijas jūra-Gruzija-Melnā jūra-Ukraina-Rumānija) projektu?
Otrkārt, vai pārskatītajā Gāzes direktīvā jūs paredzat obligātas 90 dienas gāzes uzkrāšanai visām dalībvalstīm?
Treškārt, jūs esat iesnieguši iespaidīgu 3,5 miljardu eiro vērtu paketi enerģētikas infrastruktūrai. Vai jūs paredzat, ka Padomē varētu rasties kādi šķēršļi? Jo tā tomēr ir jāpieņem Padomei. Esmu dzirdējis, ka četras dalībvalstis iebilst pret to. Un kā Eiropas Parlaments, kam arī tā jāpieņem, var palīdzēt, lai to pieņem, cik ātri vien iespējams?
Flaviu Călin Rus
(RO) Gāzes krīze, ar ko mēs nesen saskārāmies, radās starp Ukrainu un Krieviju, bet tā diemžēl skāra dažas Eiropas Savienības dalībvalstis. Šī krīze vēlreiz parādīja, ka Eiropas Savienība ir lielā mērā atkarīga no viena gāzes piegādes avota. Tāpēc, manuprāt, partnerības izveidošana ar Krieviju dod labumu visai Eiropas Savienībai, bet tai pašā laikā es uzskatu, ka Eiropas Savienībai ir nekavējoties jāierosina projekti, kas ļauj rast alternatīvus risinājumus nolūkā novērst krīžu sekas, kas varētu atgadīties tuvākā vai tālākā nākotnē.
Turpinot šo domu, es uzskatu, ka divi projekti, Nabucco un South Stream, ir jāņem vērā kopā ar citiem projektiem. Šajā gadījumā es ar to domāju naftas atradnes Ziemeļjūrā un atradnes, kam vajadzētu būt Melnās jūras kontinentālajā šelfā. Ņemot vērā to, ka laika gaitā visāda veida krājumi izsīks, es uzskatu, ka mums jāiegulda līdzekļi zinātniskos projektos, kas spēj atklāt alternatīvus enerģijas avotus, tādējādi garantējot nākamo paaudžu attīstību.
Nicolae Vlad Popa
(RO) Nesenā gāzes krīze liek mums vēl vairāk pievērst uzmanību alternatīviem enerģijas piegādes ceļiem un resursiem , attīstot transporta infrastruktūras un izveidojot starpsavienojumus.. Pašreizējos apstākļos ir jāpaātrina Nabucco projekts, jo tas spēj palīdzēt sasniegt Eiropas Savienības mērķus dažādot ne tikai ceļus, bet jo īpaši piegādes avotus no trešām valstīm. Ir jāveicina tranzīta ceļi caur kaimiņvalstīm, pabeidzot projektus, kuru mērķis ir savienot Rumānijas tīklu ar Ungārijas un Bulgārijas tīkliem.
Tai pašā laikā es uzskatu, ka South Stream projekts nedos nekādu labumu Eiropai, tāpēc ka tas neizmanto alternatīvus avotus, kā prasīts ziņojuma stratēģiskajā pārskatā. Tomēr mums ir mūsu pašu enerģijas avoti. Viena maza hidroelektrostacija nav dzīvotspējīga vai efektīva, bet simtiem tūkstošu hidroelektrostaciju no Alpiem līdz Karpatiem vai no Balkāniem līdz Tatriem vai Pirenejiem nozīmē enerģētisku neatkarību..
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze! Šīs bija patiešām saistošas debates, kas atklāja uzskatu dažādību par enerģētiku un šī jautājuma svarīgumu, ko tas arī pelna. Bet, manuprāt, šīs debates neapšaubāmi parāda, ka referents ir atradis pareizo samēru. Tiesa, mēs ikviens redzam sīkākos aspektus atšķirīgi. Nav vienkāršu risinājumu, nav sudraba lodes, kas visu atrisina.
Es vēlreiz vēlos apsveikt referenti par to, ka viņa ir pacentusies ziņojumā atspoguļot visus viedokļus, tai pašā laikā skaidri atbalstot Komisijas otro stratēģisko enerģētikas pārskatu..
Daudzi no jums runāja par plaša mēroga tīkliem. Plaša mēroga tīklu uzskata par burvju līdzekli. Protams, tam ir lielas iespējas, bet šis tīkls ir arī liels izaicinājums. Kādam par šo tīklu jāmaksā, un, kā jūs zināt, mēs meklējam līdzsvaru starp finansiālu pieejamību, energoapgādes drošību un ilgtspējību. Tāpēc, ja mēs patiešām vēlamies izveidot šo plaša mēroga tīklu, ekonomikas atveseļošanas plāns ir pirmais mazais solis šajā virzienā.
Ekonomikas atveseļošanas plāns var novest pie burvju loka, kad mēs teiksim: "Mums ir vajadzīgs šis, mums ir vajadzīgs tas, bet tas ir jāpaveic rūpniecībai.” Jā, mēs atbalstām rūpniecību ar dažādiem stimuliem, bet, ja tam nesekos publiskais finansējums un Eiropas finansējums saskaņā ar mūsu politiskajām prioritātēm, šis plāns nebūs veiksmīgs.
Ir vēl arī citi jautājumi, kurus vēlos uzsvērt, atkārtojot Paparizov kunga sacīto. Es vēlos pateikt, ko Eiropai nozīmē trešā iekšējā tirgus pakete. Vispirms mums būs Eiropas regulatoru sadarbības aģentūra. Tā atrisinās daudzus jautājumus. Otrkārt, Eiropas mēroga organizācija pārvades sistēmu operatoriem. Šie abi jautājumi ir būtiski saistīti ar energoapgādes drošību, tai pašā laikā neatņemot dalībvalstīm suverenitāti enerģētikā.
Tādējādi, ja šo paketi tagad pieņems, mēs panāksim lielu virzību uz priekšu. Ja to atliks, mēs zaudēsim dzinuli energoapgādes drošībai. Tāpēc, manuprāt, ir jāīsteno ekonomikas atveseļošanas plāns un trešā enerģētikas pakete.
Pēdējos jautājumus es parasti atceros vislabāk, tāpēc es īsi uz tiem atbildēšu, jo tie nepārprotami attiecas uz problēmām, ko mēs apspriedām. Ko apspriež Padome? Manuprāt, ir galvenokārt divi jautājumi.
Viens no tiem ir par to, vai mums vispār ir jāpiešķir publisks finansējums enerģētikai. Nedaudzas valstis vēl arvien uzskata, ka ir pareizi, ka finansējums nāk no rūpniecības, bet tas rada problēmas, jo rūpniecībai ir grūti finansēt dārgus projektus, kuru peļņa nav prognozējama.
Nākamais jautājums skar "taisnīgu peļņu manai valstij”,. Es varu norādīt, ka uz manu valsti īpaši neattiecas šis ekonomikas atveseļošanas plāns, tāpēc ir labi, ka par šo problēmu bija daudz jautājumu. Es skaidroju, ka jebkurš starpsavienojums ar Baltijas valstīm palīdz arī manai valstij. Tādējādi šo jautājumu vēl arvien aplūko no "savas valsts viedokļa, no savas taisnīgās peļņas viedokļa”.
Es uzskatu, ka, atbalstot šāda veida pasākumu, mēs speram pirmos soļus pretī Eiropas publiskajam finansējumam. Tas varētu radīt vislielākās grūtības, bet es uzskatu, ka Padome ļoti centīsies, lai mūsu priekšlikums tiktu apstiprināts, jo, manuprāt, tas ir līdzsvarots, pat ideāls ikvienas dalībvalsts vajadzībām.
Par Nabucco projektu. Mēs noteikti dodam priekšroku tranzītam caur Turciju. Mēs pie tā pašlaik strādājam, mēs esam noorganizējuši starpvaldību konferenci, lai martā noslēgtu starpvaldību nolīgumu un projektu atbalsta nolīgumu. Tam vajadzētu dot pietiekamu juridisku un regulējošu skaidrību, lai veiktu ieguldījumus Nabucco cauruļvadā. Ja tas neizdosies, mēs meklēsim alternatīvas. Alternatīvas pastāv, bet Turcija ir mūsu prioritārais ceļš, un es uzskatu, ka tas dos labumu arī Turcijai.
Mēs izskatām gāzes uzkrāšanas jautājumu, bet ne visiem būs vajadzīgas 90 dienas, jo daudz kas ir atkarīgs no importa. Ja kāda valsts ražo gāzi, tai nav vajadzīgi tik lieli krājumi, tāpēc ir jābūt daudz labāk pielāgotai proporcijai, kas garantē energoapgādes drošību un ir pietiekama krīzes gadījumā. Tāpēc mēs vēl arvien meklējam pareizo proporciju gāzes uzkrājumu priekšlikumam.
Es vēlreiz vēlos pateikties jums par šīm debatēm. Tās bija ļoti sīvas debates, bet es uzskatu, ka visi aspekti tika apspriesti un mums tikai cītīgi jāturpina strādāt, lai īstenotu tos aspektus, par kuriem esam vienojušies, un tos priekšlikumus, par kuriem vienojāmies Parlamentā. Es vēlreiz gribu pateikties Parlamentam par lielo atbalstu Eiropas enerģētikas politikas izstrādei.
Viviane Reding
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Mums bija ļoti saistošas debates. Es piekrītu, ka par daudz ko, ja ne par gandrīz visu, ir atbildīgs mūsu kolēģis, atbildīgais komisārs par enerģētiku,
Tomēr visam, ko jūs pieprasījāt - energoapgādes drošībai, lielākai efektivitātei, viedajiem tīkliem, decentralizētajiem tīkliem, plaša mēroga tīkliem, mikrotīkliem, virtuālo elektrostaciju darbībai - ir vajadzīgas IKT. Tāpēc ir svarīgi, lai mēs pieliktu visas pūles iegūt šos viedos līdzekļus, lai praksē iemiesotu Energoefektivitātes komitejas politiku. Ekonomikas un tehnoloģiju ziņā mēs esam uz pareizā ceļa, un tā ir arī - man tas jāuzsver - lieliska uzņēmējdarbības iespēja. Ja mēs dabūsim IKT, kas nodrošina energoefektivitāti, tad mēs radīsim daudzas nozares, nodrošināsim lielu izaugsmi un daudzas darbavietas. Šī iemesla dēļ mums jāturpina ieviest viedo celtniecību, viedo apgaismojumu un viedo transportu. Tikai tad, ja mēs praksē pielietosim iespējas, ko dod pētniecība, mēs būsim ne tikai mazāk atkarīgi, jo mēs būsim efektīvāki, bet mēs arī radīsim jaunas rūpniecības jaudas.
Es sniegšu jums tikai vienu piemēru, lai parādītu jums, kā tas varētu darboties. Kā jūs zināt, mēs pieņemsim gaismas diodes ar augstu lietderības koeficientu - izslavētās gaismas emisijas diodes (LED) - , kas jau šodien par 30 % samazinās enerģijas patēriņu apgaismošanā un līdz 2025, gadam - par 50 %. Pateicoties pētniecībai Eiropā, mēs jau esam pavirzījušies vienu soli uz priekšu. 2007. gadā, pateicoties Eiropas Pētniecības pamatprogrammai, mēs izstrādājām organiskos gaismstarotājus (OLED) - organiskās gaismas emisijas diodes - , kuru lietderības koeficients ir par 50 % lielāks nekā gaismas emisijas diodēm. Eiropas pētniecība ir devusi rezultātus, un gan dalībvalstu, gan reģionālajai politikai ir jāiemieso šie rezultāti praksē.
Esmu dzirdējusi kritiku par to, ka eiro atveseļošanas plāns neparedz efektivitāti. Tomēr, ja es šo plānu esmu izlasījusi pareizi, tad es redzu, ka 1 miljards eiro ir piešķirts energoefektivitātei ēkās. Jūs visi esat Parlamentā galvojuši, ka tas ir pareizais ceļš. 5 miljardi eiro ir atvēlēti nepiesārņojošiem automobiļiem, lai tie turpmāk nebūtu atkarīgi no benzīna, kā tas ir šodien, 1 Miljards eiro ir piešķirts viedajai apstrādes rūpniecībai, lai tā patērētu mazāk laika un mazāk enerģijas.
Mēs esam uz pareizā ceļa, un es uzskatu, ka ar Parlamenta palīdzību un lielu spiedienu dalībvalstīs mums izdosies ne tikai nodrošināt šos līdzekļus, bet arī pielietot tos praksē. Tad energoefektivitāte būs ne tikai vārdos, bet arī darbos.
Anne Laperrouze
referente. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, Reding kundze, Piebalga kungs, dāmas un kungi! Pateicos jums par ārkārtīgi vērtīgajiem ierosinājumiem. Tie parāda, cik plaša ir enerģētikas joma, un to, ka enerģija ir pamatvajadzība.
Mūsu debatēs un ziņojumā, kas turklāt atspoguļo diskusijas, kuras notika mūsu starpā dažādās politiskās grupās, es ievēroju plašu vienprātību jautājumā par vajadzību sekmēt tīklus un starpsavienojumus, izmantot informācijas un komunikācijas tehnoloģijas un pārveidot tīklus viedajos tīklos - kā Reding kundze tikko skaidroja - , stiprināt attiecības ar ražotājvalstīm un tranzīta valstīm - tas bija īpaši Ārlietu komitejas un mūsu referenta Dimitrakopoulos mērķis - , kā arī panākt vienošanos par energoefektivitāti, enerģijas taupīšanu un atjaunojamās enerģijas attīstību.
Nobeigumā gribu teikt, ka esam panākuši vienprātību par energoefektivitātes uzlabošanu, atjaunojamās enerģijas attīstību, enerģijas avotu un piegādes līniju dažādošanu, dialoga pastiprināšanu ar ražotājvalstīm, bet arī par to, ka jānodrošina, lai visas 27 dalībvalstis runātu vienā balsī, un galvenokārt par to, ka jāievieš pārmaiņas savā dzīvē. Visi šie aspekti ir svarīgs veids, kā garantēt kopējo energoapgādes drošību, pēc kuras mēs visi tiecamies.
Viedokļu atšķirības, protams, attiecas uz dažādu enerģijas veidu struktūru. Kādiem ir jābūt enerģijas avotiem? Es vēlos atbildēt saviem kolēģiem no Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas, kā arī citiem deputātiem, kas uzstājās pret kodolenerģiju. Es vēlos teikt, ka mums jābūt uzmanīgiem.
Visā teiktajā ir bijis ļoti daudz pārspīlējumu. Es uzskatu, ka mēs esam izvirzījuši ļoti augstus mērķus 2050. gadam. Ir minēts CO2 emisiju samazinājums par 80 % un runāts par 60 % atjaunojamās enerģijas proporciju. Ir gluži skaidrs, ka liela daļa līdzekļu ir piešķirta atjaunojamajiem enerģijas avotiem. Šajā ziņojumā ir atzīts, ka kodolenerģija arī pieder pie dažādu enerģijas veidu kombinācijas.
Tāpēc es vēlos beigt, vienkārši atgādinot jums par mērķi panākt CO2 koncentrāciju 450 ppm, kas ir noteikts, lai garantētu temperatūras celšanos ne vairāk par 2°C Es vēlos jums atgādināt, ka paziņotajos mērķos 9 % ir atvēlēti kodolenerģijai, 54 % - energoefektivitātei, 35 % - atjaunojamajiem enerģijas avotiem un 14 % - ģeoloģiskajai oglekļa uztveršanai un uzglabāšanai.
Tas viss ir paredzēts 2030. gadam. Tādējādi kodolenerģija pieder pie dažādu enerģijas veidu kombinācijas, tāpat kā ogles. Es neesmu ogļu atbalstītāja. Es neesmu kodolenerģijas atbalstītāja, bet mums ir vajadzīga pēc iespējas plašāka enerģijas avotu izvēle. Man nepatiktu, ja 2050. gadā es varētu izdarīt izvēli tikai starp oglēm un kodolenerģiju.
Priekšsēdētājs
- Pateicos jums, Laperrouze kundze. Varat būt pārliecināta, ka jūsu enerģiju Parlaments māk novērtēt.
Kopējās debates tiek slēgtas.
Balsošana par Laperrouze kundzes ziņojumu notiks rīt.
Saskaņā ar Reglamenta 108. panta 5. punktu es esmu saņēmis rezolūcijas priekšlikumu debašu beigās par Remek kunga jautājumu, uz kuru bija jāatbild mutiski.
Balsošana notiks trešdien.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta142. pants)
Alin Lucian Emanuel Antochi  
Solidaritātei starp Eiropas Savienības dalībvalstīm enerģētikas nozarē ir jākļūst par galveno mērķi visas Eiropas, reģionālā un divpusējo sarunu līmenī. Patiešām, stratēģija, ko pieņem katra dalībvalsts, nedrīkst ietekmēt citu dalībvalstu intereses enerģētikā, un tai jāatbilst Eiropas Savienības vispārējām energoapgādes drošības interesēm.
No šī viedokļa uzdevumam uzlabot Kopienas tiesisko regulējumu, kas vērsts uz savstarpēju atkarību enerģētikā ES robežās, un jaunu normatīvo aktu izstrādei, kam jāpārvalda Eiropas Savienības attiecības ar enerģijas piegādātājiem ārpus ES un tranzīta valstīm, jākalpo par efektīvu instrumentu Eiropas drošības politikas izstrādes procesā. Jaunajiem likumiem jānodrošina juridiska ierobežojuma mehānismi, kam jānostiprina sadarbība enerģētikas nozarē un jāattīsta dzīvotspējīga konkurence Eiropas enerģētikas tirgos.
Ir svarīgi veicināt centienus, kuru mērķis ir palielināt ES ieguldījumus pārrobežu struktūru dažādošanā, stimulēt alternatīvus, netradicionālus enerģijas veidus vietējā līmenī un uzlabot infrastruktūras spēju sekmēt savienojumu ar jauniem enerģijas avotiem. Eiropas Savienībai ir nopietni jāņem vērā vajadzība veicināt dalībvalstu privāto enerģētikas nozari, kas jau izjūt globālās ekonomiskās krīzes sekas..
Adam Bielan  
Varētu teikt, ka janvāra krīze enerģētikā pamazām kļūst par ikgadēju rituālu. Jo bargāka ir ziema, jo lielāka ir pārliecība, ka Krievijas Federācija pārtrauks gāzes piegādi Eiropas valstīm. Tāpēc, ņemot vērā vēl vienu gāzes konfliktu, kura upuri bija Eiropas Savienības valstu pilsoņi, jo pārsteidzošāks ir fakts, ka kanclere Angela Merkel vēl arvien atbalsta priekšlikumu par Nord Stream gāzes cauruļvada celtniecību par Kopienas līdzekļiem.
Eiropas Komisijai tagad jāsagatavo plāns par enerģijas avotu dažādošanu. Jāiegulda līdzekli jaunu pārvades tīklu celtniecībā, tīklu, kas apietu neuzticamus enerģijas resursu eksportētājus, tādus kā Krievijas Federācija. Vienā no grozījumiem, ko es iesniedzu sakarā ar Laperrouze ziņojumu, mēs uzsvērām, ka ir svarīgi atbalstīt Nabucco gāzes cauruļvadu, kas pašlaik ir vienīgais pasākums, kurš dažādos enerģijas avotus un gāzes tranzīta ceļus, neiesaistot Krieviju. Prioritātei jābūt arī gāzes starpsavienojumu izveidei, kas nodrošinās savienojumus starp sistēmām un ātru gāzes rezervju pārvadi turpmāko krīžu gadījumā.
Tomēr mūsu tirdzniecības nolīgumiem jāpamatojas uz īpašu "enerģētikas drošības klauzulu”, kas nodrošinātu uzņēmējdarbības ētiku šajā nozarē.
Eiropai un pārējai pasaulei, kas veic uzņēmējdarbību civilizētā veida, ir svarīgi, lai Krievijas Federācija ratificē Enerģētikas hartas līgumu. Manuprāt, tikai vienotas Eiropas kopēja bezkompromisa nostāja spēs pārliecināt Kremli pieņemt šādu lēmumu.
Šarūnas Birutis  
rakstiski. - (LT) Enerģētikas jautājumi mūsdienās ir vislielākais izaicinājums. Gāzes krīze, ar ko ES saskārās janvārī, nebija pirmā ES vēsturē. Eiropā ir valstis, kas ir par 100 % atkarīgas no Krievijas, un to starpā ir arī Lietuva, kas 2009. gadā slēgs savu kodolspēkstaciju. ES jāveic papildu pasākumi, lai krīze neatkārtotos. Ir jārada trūkstošais savienojums enerģētikas ķēdē, un mums ir arī jānostiprina direktīva par gāzes piegādes drošību un jāizveido ES mēroga koordinācijas mehānisms, kam jāreaģē uz tāda veida krīzēm. Ir svarīgi, lai būtu pietiekamas enerģijas krājumu rezerves dalībvalstīs, kas ir visvairāk atkarīgas no energopiegādēm.
Krīze starp Krieviju un Ukrainu nav tikai savstarpējas uzticības krīze, bet arī ģeopolitiska krīze. Abām valstīm jāuzņemas atbildība par to, ka dalībvalstis nesaņēma gāzi. Savukārt Eiropai jādažādo enerģijas avoti un jāuzlabo apgādes drošība. Eiropai jārīkojas izlēmīgi, jo atrisinājums šai enerģētikas krīzei, ko izraisīja pārtraukums gāzes piegādē no Krievijas, ir tikai pagaidu risinājums.
Cristian Silviu Buşoi  
Es vēlos pateikties Laperrouze kundzei par šo ziņojumu un sacīt, ka es atbalstu vairākumu no tā secinājumiem. ES jābūt godkārīgai cīņā pret klimata pārmaiņām, un tas nozīmē, ka nedrīkst nerēķināties ar kodolenerģiju un atjaunojamajiem enerģijas avotiem.
Elektroenerģijas un dabas gāzes vienotā tirgus izveides process ir jāpaātrina. Tas prasa starpsavienojumus. Es tāpēc atzinīgi vērtēju Eiropas Komisijas priekšlikumu piešķirt 1,5 miljardus eiro starpsavienojumu projektiem. Turklāt visām dalībvalstīm ir jāatbilst kritērijiem, kurus starpsavienojumiem noteica Barselonā.
Ir jāuzlabo arī energoefektivitāte, jo īpaši jaunajās dalībvalstīs. Rumānijai, piemēram, ir liels enerģijas taupīšanas potenciāls, un es vēlos, lai šī iespēja tiktu izmantota.
Krievijas-Ukrainas krīze ir vēlreiz uzsvērusi vajadzību pēc kopīgas ES pieejas. Es atbalstu ziņojuma secinājumus, tostarp punktu par nolīguma starp ES, Krieviju un Ukrainu parakstīšanu.
Tomēr es nepiekrītu apgalvojumam, ka South Stream projekts ir svarīgs ES energoapgādes drošībai tikpat lielā mērā kā Nabucco projekts. South Stream ir projekts, kas konkurē ar Nabucco projektu. un neapmierina visas vajadzības dažādot energoapgādes avotus, lai garantētu ES energoapgādes drošību. Tāpēc es ierosinu turpmāk veltīt vairāk uzmanības šī projekta statusam, kas tam piešķirts dažādos EP dokumentos.
Dragoş Florin David  
Dāmas un kungi!
Šodien mēs Eiropas Parlamentā apspriežam vienu no vissvarīgākajiem ziņojumiem, par ko esam debatējuši šajā plenārsesijā. Mēs šajā ziņojumā varam redzēt galvenos enerģētikas politikas aspektus, ko vēlamies īstenot visā Eiropas Savienībā, tādus kā dalībvalstu rīcības plāni ārkārtas situācijās, enerģētikas drošības klauzula, piegādes avotu dažādošana un kodolenerģijas saglabāšana dažādu enerģijas veidu kombinācijā.
Tas viss parāda, cik elastīga ir mūsu politika un rīcība un cik ātri tās var pielāgot pašreizējām situācijām. Manuprāt, vienai no ES prioritātēm pēc gāzes krīzes šā gada sākumā ir jābūt tirdzniecības, asociācijas, partnertattiecību un sadarbības nolīgumu ar ražotājvalstīm un tranzīta valstīm regulējumam, lai ieviestu rīcības kodeksu un noteiktu sekas par nolīgumu nepildīšanu.
Turklāt energoapgādes avotu dažādošanai, izveidojot starpsavienojumus starp dalībvalstīm, ieviešot jaunus piegādes ceļus, tādus kā Nabucco, un ceļot sašķidrinātās dabas gāzes (SDG) termināļus, ir jākļūst par kārtējiem projektiem, kurus finansē Komisija. Visbeidzot es vēlos apsveikt Laperrouze kundzi par ziņojumu, un es ceru, ka to atbalstīs liels mūsu kolēģu vairākums. Pateicos par uzmanību..
Alexandra Dobolyi  
2009. gada pirmajās nedēļās Ukraina pret ES dalībvalstīm izturējās kā pret ķīlniecēm, jo tās vadītāji uzsāka strīdu par gāzes piegāžu cenu, norēķinoties ar Maskavu.. Kijeva savā rīcībā balstījās uz cerībām, ka tradicionālā pretkrieviskā noskaņojuma dēļ Rietumeiropā un Austrumeiropā to atbalstīs vairākums ES dalībvalstu. Acīmredzot tas bija politiski nepareizs solis.
ES beidzot ir jāizlaužas no pašas radītā burvju loka. Pie tā pieder enerģētikas fobija, ar kuru saskaņā mums jāpacieš krievi, jo viņi var aizgriezt gāzes krānu.. Šis nepareizais viedoklis var novest pie kļūdainām sekām. Šis jautājums attiecas ne tikai uz enerģētiku.
Ja Eiropas Savienības ilgtermiņa mērķis ir partnerattiecības ar Krieviju, kas pamatojas uz demokrātiju, nodrošinot milzīgu tirgu, kas attīstās un spēj arī turpmāk attīstīties, tad tai ir jāspēj paredzēt, ka ekonomiskais un politiskais smaguma centrs var pamatoti pārvietoties uz Krieviju.
ES aktīvi un ticami jāliek saprast, ka tā ir ieinteresēta redzēt mūsdienīgas Krievijas parādīšanos. ES izturēšanās, kas izpaužas uzmundrinošos vārdos, bet smacējošā, neatsaucīgā un nosodošā rīcībā, ir lemta neveiksmei..
Kopējas enerģētikas politikas un ārpolitikas trūkums, nostumjot enerģijas izmantošanas dažādošanu otrajā plānā un dodot priekšroku zināmām vēsturiskām pārestībām un komerciālam izdevīgumam, padara Eiropas Savienību viegli ievainojamu.
Vienota ES liktu Maskavai apstāties un padomāt, jo tā iepriekš nav redzējusi kaut ko tādu. Redzot valstis iesaistāmies mainīgā politikā, tik liela valsts kā Krievija var tomēr viegli uzspiest savu gribu.
Runa ir par daudz ko vairāk nekā enerģētika.
András Gyürk  
Stratēģiskais enerģētikas pārskats sniedz labu kopsavilkumu par visiem pasākumiem, kas ir obligāti Eiropas Savienībai, lai samazinātu atkarību no ārējiem enerģijas avotiem.. Pārtraukumi gāzes piegādē pirms dažām nedēļām padarīja dažus priekšlikuma punktus īpaši savlaicīgus..
Mēs varam tikai piekrist vajadzībai izstrādāt Kopienas noteikumus par gāzes rezervēm uz jauniem pamatiem. Turklāt, nosakot obligāto krājumu daudzumu, manuprāt, ir svarīgi stiprināt Kopienas solidaritātes mehānismus un Kopienas noteikumus, kas saskaņoti ar Lisabonas līgumu..
Ir ieteicams, lai enerģētikas pārskatā, ko veica Komisija, būtu nosauktas infrastruktūras, kuru izveide ir visu dalībvalstu interesēs. Atzinīgi var vērtēt to, ka priekšlikumā ir uzsvērts, ka papildus gāzes tranzīta dienvidu koridoram Viduseiropas un Dienvidaustrumu Eiropas gāzes cauruļvadu starpsavienojumi ir svarīgs mērķis. Šīs sākotnēji ar Ungārijas naftas un gāzes uzņēmumu MOL saistītās iniciatīvas lielā nozīme ir tajā apstāklī, ka projektā iesaistītajām valstīm būs vieglāk nekavējoties sniegt savstarpēju palīdzību, ja rastos pārtraukumi gāzes piegādē. Tīklu savienojumi stimulēs arī konkurenci reģionā.
Mēs uzskatām, ka Eiropas Komisijas lēmums novirzīt daļu no ES fondu atlikuma enerģētikas infrastruktūrām ir pareizs. Tomēr mazāk pozitīvs ir tas apstāklis, ka visneaizsargātākās dalībvalstis saņems mazāku finansējuma daļu savām infrastruktūrām, nekā tās vēlējās. Taču izreklamēto saistību dēļ vajadzētu piešķirt iespaidīgāku finansiālo palīdzību un izrādīt lielāku solidaritāti no Kopienas puses.
Janusz Lewandowski  
rakstiski. - (PL) "Kad nelaime notikusi, tad polis ir gudrs” Šo veco parunu, kas nav pārāk glaimojoša maniem tautiešiem, var attiecināt uz visu Eiropas Savienību. Nepatīkamā krievu-ukraiņu gāzes konflikta pieredze 2009. gada janvārī bija vajadzīga, lai energoapgādes drošības jautājums kļūtu par vissvarīgāko jautājumu visai Eiropas Savienībai.
Mēs nevaram aizbildināties ar to, ka Lisabonas līgums, kas ietver paziņojumus par solidaritāti enerģētikā, nav ratificēts. Viss, kas ir vajadzīgs, ir politiska griba un objektīva pēdējās krīzes analīze, lai rakstītu nākotnes scenārijus un atbrīvotu Eiropas Savienību no tādām problēmām kā tā, ko izraisīja gāzes piegādes blokāde, kas veda caur Ukrainu. Gan Komisijas paziņojums, gan Laperrouze kundzes ziņojums vērš uzmanību uz to, kā pārvarēt ārkārtas situācijas, uz tādiem līdzekļiem kā rezervju palielināšana, pārvades tīklu izveide, kas nodrošinās tehnisko pieejamību. Šie ir jautājumi, par kuriem nav domstarpību. Grūtāk būs vienoties par ilgtermiņa stratēģiju, kam būs jāietver reālistiska nostāja pret Krieviju, jo tā pašlaik ir galvenā jēlnaftas un gāzes piegādātāja Eiropai.
Savstarpēja atkarība, kā esam uzzinājuši, negarantē piegāžu nepātrauktību un attiecības, kas pamatojas uz racionāliem ekonomiskiem priekšnoteikumiem. Acīmredzamā politisku apsvērumu iejaukšanās liek pārvarēt naivitāti. Visgrūtāk attiecībās ar mūsu austrumu kaimiņiem būs izskaust tendenci slēgt divpusējus nolīgumus, un tas būs Kopienas energoapgādes drošības un enerģētikas solidaritātes politikas panākumu vai neveiksmju īstais mērs.
Sirpa Pietikäinen  
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi!
Es vēlos pateikties ziņojuma sagatavotājiem par viņu vispusīgajiem centieniem un par šī svarīgā jautājuma izvēršanu par debašu galveno tematu. Tāpat kā referente es uzskatu, ka Eiropas Savienībai enerģētikas stratēģijā ir ļoti svarīgi izvēlēties kopējus ilgtermiņa mērķus. Pasākumi enerģijas taupīšanai ir paši galvenie, lai krasi samazinātu energopatēriņu.
Eiropas mēroga problēmas nevar atrisināt atsevišķas valstis. Lai garantētu energoapgādes drošību Eiropā, Eiropas Savienībai jāiegulda līdzekļi kopējā galvenā tīkla un kopējā enerģētikas tirgus izveidē, kā arī labākas koordinācijas nodrošināšanā.
Ziņojumā pārāk liela uzmanība ir veltīta kodolenerģijai kā vienai no nākotnes galvenajām Eiropas ieguldījumu jomām. Ņemot vērā kodolenerģijas risku un trūkumus, tā ir īsredzīga un kaitīga politika. Ziņojumā nav pievērsta pietiekama uzmanība atjaunojamajiem enerģijas avotiem.. Konkurētspējīgai Eiropai, kas balstās uz ilgtspējīgu enerģijas izmantošanu, ir jācenšas palielināt atjaunojamās enerģijas proporciju līdz 80 % līdz 20050. gadam. Daudzi pētījumi, tostarp Vācijas Aerokosmiskā centra un Heinrich-Böll-Stiftung ERENE pētījumi, rāda, ka jaunu un tīru enerģijas veidu ieviešana būs tehniski un ekonomiski iespējama.. Tagad trūkst tikai politiskās gribas..
Marian Zlotea  
rakstiski. - (RO) Laperrouze kundzes ziņojumā ir skarts jautājums, kas ir sevišķi svarīgs ikvienam Eiropas pilsonim, jo īpaši gāzes krīzes laikā, ar ko mums nesen bija jāsaskaras. Mums visiem jādod savs ieguldījums, lai sekmīgi sasniegtu augstos mērķus, ko ierosina Otrais stratēģiskais enerģētikas pārskats, proti, energoapgādes ilgtspējību, konkurētspēju un drošību.
Es gribu uzsvērt mūsu energoresursu drošības uzlabošanas lielo nozīmi. Mums jāveic pasākumi, lai dažādotu enerģijas avotus un enerģijas piegādes ceļus. Mums jāatbalsta ieguldījumi infrastruktūrā un jaunās tehnoloģijās, kas patērē mazāk enerģijas, lai mēs varam veiksmīgi sasniegt "20-20-20” mērķus.
Pašlaik vairāk nekā jebkad dalībvalstīm jāizrāda solidaritāte un jāsadarbojas, lai garantētu enerģijas rezervju drošību. Tai pašā laikā šai jaunajai stratēģijai ir jāveido pamati ES ekonomiskai izaugsmei.
Es vēlos jums atgādināt Rumānijas un Melnās jūras reģiona ģeopolitisko nozīmi energoapgādes drošībā un energoapgādes resursu dažādošanā..
