Zaļā grāmata par TEN-T politikas nākotni (īss izklāsts) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir ziņojuma par Zaļo grāmatu par TEN-T politikas nākotni, ko Transporta un tūrisma komitejas vārdā sagatavojusi Lichtenberger kundze, īss izklāsts.
Eva Lichtenberger
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, paldies jums, ka esat palikuši šeit, lai noklausītos ziņojumu par šo tematu, kurš faktiski ir daudz svarīgāks, nekā varētu šķist, spriežot pēc sēžu zālē klātesošo deputāta skaita. Šis temats attiecas uz transporta politikas pārskatu saistībā ar Eiropas komunikāciju tīkliem. Vispirms es vēlos pateikties saviem kolēģiem, kas ir devuši ieguldījumu ziņojuma sagatavošanā, jo īpaši Komisijai un sekretariātam, kuri sniedza izcilu atbalstu.
Eiropas komunikāciju tīkliem ir sena vēsture. 15 gadus tika iesniegti projekti, apspriesti saraksti un atlikti lēmumi. Tas bija un ir iemesls, lai pievērstu lielāku uzmanību visam stāstam kopumā, pārskatītu to un apskatītos, cik lielā mērā mērķi ir sasniegti vai tos var sasniegt. Eiropas komunikāciju tīkli ne vienmēr ir bijuši veiksmīgi. Pie tā, kā tik bieži notiek Eiropas Savienībā, daļēji ir vainojams finansējums un it īpaši finansējuma trūkums dalībvalstīs, kurām joprojām piemīt nelāgais paradums pieprasīt ļoti lielu atbalstu no Eiropas Savienības. Taču, kad runa ir par maksājumiem Eiropas Savienības budžetā, tad maisam gals ir ciet, un dots tiek ļoti maz. Tā kā nekas nerodas no nekā, daudzi projekti nav sākti, un mums tam vēlreiz ir jāpievērš lielāka uzmanība, jo īpaši, ņemot vērā jaunākos izaicinājumus, ar kuriem mēs sastopamies attiecībā uz Eiropas transporta politiku kopumā. No vienas puses, mēs sastopamies ar jauniem izaicinājumiem, ko rada klimata pārmaiņas, un mums ir jāreaģē uz šiem izaicinājumiem. Jautājums par ilgtspēju attiecībā uz transportu un jautājums par kaitējumu klimatam, ko rada noteikti transporta līdzekļi, ir jāuzdod vēlreiz un atkal no jauna, un šiem jautājumiem ir jābūt atspoguļotiem arī dalībvalstu un Eiropas Savienības darbībās.
Otrs jautājums, kas mums, protams, ir ļoti apņēmīgi jārisina, ir pašreizējā finanšu krīze, kura noteiktos apstākļos vēl vairāk ierobežos dažu dalībvalstu spēju rīkoties attiecībā uz infrastruktūru un saistītajiem nepieciešamajiem ieguldījumiem. Tomēr Eiropas paplašināšanās mums ir izvirzījusi pilnīgi jaunus uzdevumus, kuru nebija tad, kad tika pieņemti lēmumi par Eiropas komunikāciju tīklu sarakstu. Tādēļ pēc ilgas apspriešanās komitejā tika pieņemts lēmums atbalstīt pieeju, kura paredz risināt it īpaši šos jautājumus.
Pirmkārt, ir nepieciešams ievērojami labāk savienot dažādos transporta veidus vienotā tīklā, nekā tas ir bijis līdz šim. Pagātnē tas tika ignorēts. Jo īpaši tas skar ostas un nomales, kas pēdējos gados bija atstātas novērtā un kas tagad atrodas šī ziņojuma uzmanības centrā. Tomēr šim mērķim ir nepieciešams, lai attīstītu arī pamattīklu un tos tīkla savienojumus, kuri ir visas sistēmas pamatā un ar kuriem visa sistēma ir savienota, nodrošinot pareizu attīstību transporta nozarē un tās pārvaldības nepārtrauktu uzlabošanu. Mums ir vajadzīgs ne tikai ģeogrāfisks tīkls, bet arī konceptuāls tīkls starp transporta veidiem, kā arī labāki vairāku transporta veidu savienojumi un labāk veikts tehniskais darbs šajos tīklos. Tas vairāk attiecas uz programmatūru nekā aparatūru. Šis ir mūsu ziņojuma kodols, un es ceru, ka mēs varam vienoties par šo rezolūciju, kurai ir plašs atbalsts, un ka mēs nespersim soli atpakaļ, kā pašreiz norādīts alternatīvajā rezolūcijā.
Joe Borg
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, Eiropas komunikāciju tīklu politika, kas tika izveidota pirms 15 gadiem, ir būtiski veicinājusi iekšējā tirgus darbību, kā arī sekmējusi ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju. Tagad šī politika ir jāpielāgo jauniem uzdevumiem.
Zaļajā grāmatā par TEN-T politikas nākotni ir aplūkoti šie uzdevumi un ierosināti pasākumi to risināšanai gan tīkla plānošanas, gan arī projekta ieviešanas posmā.
Komisija ļoti atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Parlaments seko šim pārskatīšanas procesam no paša sākuma, kā tas atspoguļots šajā rezolūcijā. Tas uzsver abu iestāžu apņēmību izstrādāt uz nākotni vērstu TEN-T politiku. Pastāv ļoti liela atbilstība starp mūsu priekšlikumiem un tiem mērķiem un aicinājumiem, kuri izvirzīti Lichtenberger kundzes ziņojumā, ko pieņēmusi Transporta komiteja: t.i., ir vajadzīga integrētāka un saskaņotāka tīkla pieeja, kurā tiktu stiprināti starpsavienojumi starp transporta veidiem, tādi kā dzelzceļa savienojumi ar ostām un lidostām, un intermodāli termināļi, savienojumi starp tālsatiksmes un vietējām transporta sistēmām, kā arī savstarpēja izmantojamība, lai radītu labāku pamatu gan efektīvu, drošu un augstas kvalitātes pakalpojumu sniegšanu pasažieriem, gan arī kravas transportam.
Tāpat Komisija piekrīt šajā ziņojumā paustajam viedoklim, ka - jo īpaši kravas transporta nozarē - ir būtiski attīstīt komodāla transporta ķēdes, kurās svarīga loma ir kuģiem un dzelzceļa transportam un kurās infrastruktūras izmantošanu optimizēt palīdz intelektiskās transporta sistēmas.
Savā ziņojuma projektā Transporta komiteja ir izvēlējusies trešo variantu, t.i., divlīmeņu struktūru ar pamattīklu un visaptverošo tīklu. Atbalstot šo iespēju, Parlaments apstiprina vajadzību apvienot tradicionālo transporta infrastruktūras politiku ar jaunu nosacījumu un apstākļu atbilstīgu izvērtēšanu; vajadzību pēc lielāka elastīguma un lielākas spējas reaģēt uz mainīgām situācijām, kā arī pēc lielākas atvērtības to pasākumu transporta infrastruktūras jomā noteikšanai un atbalstam, kuri izriet no transporta pakalpojumu prasībām.
Mēs atzīmējam, ka pēc balsojuma par Transporta komitejas ziņojuma projektu ir ierosināta alternatīva rezolūcija, kurā tiek atbalstīts otrais variants, t.i., vienlīmeņa tīkls ar prioritāriem projektiem vai tikai prioritārs tīkls bez visaptveroša tīkla. Mēs uzskatām, ka tas ir pretrunā ar dažiem citiem šī rezolūcijas projekta punktiem.
Šajā saistībā es vēlos arī atgādināt visaptverošā tīkla priekšrocības un trūkumus. Būdams pārāk liels, lai ļautu skaidri noteikt prioritātes un dotu iespēju Kopienas instrumentu izmantošanā koncentrēties uz tīkla pilnīgu izveidi, tas vienlaikus ļauj nodrošināt TEN-T pieejamības funkciju un veicina kohēziju. Tāpat tas ir būtisks atsauces punkts dažādām darbībām transporta politikas jomā un dažādiem tiesību aktiem: jo īpaši attiecībā uz savstarpēju izmantojamību dzelzceļa nozarē un ceļu satiksmes drošību. Tādējādi visaptveroša tīkla likvidēšana radītu zināmas pretdabiskas sekas.
Attiecībā uz tīkla izveidi mēs pilnībā piekrītam ziņojumā izteiktajam viedoklim, ka lēmumu pieņemšanā par transporta infrastruktūru, tās plānošanā un finansēšanā izšķirošā loma ir dalībvalstīm. Tā kā tālāk ir jāveicina valsts un privātā sektora partnerība, ir nepieciešami pietiekami finanšu resursi no TEN-T budžeta, kā arī ir jāstiprina teritoriālās attīstības mērķu un TEN-T politikas mērķu koordinācija. Komisija arī uzsver, ka TEN-T ieguldījumi ir izšķirošs ilgtspējīgas ekonomiskās attīstības faktors, tādējādi, tas ir būtisks veids, lai palīdzētu pārvarēt pašreizējo krīzi.
Noslēgumā es vēlos izteikt Komisijas pateicību par rezolūcijas priekšlikumu saistībā ar TEN-T politikas nākotni. Mēs gribam pateikties Transporta komitejai par konstruktīvajām debatēm šajā jautājumā un jo īpaši pateikties Lichtenberger kundzei par visaptverošo darbu. Tas būs vērtīgs ieguldījums šī procesa nākamajos soļos debatēs ar pārējām iestādēm.
Priekšsēdētājs
Ar to šis jautājums tiek slēgts.
Balsojums notiks trešdien, 2009. gada 22. aprīlī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Krzysztof Hołowczyc  
Tā kā Eiropas Parlamenta pašreizējā sasaukuma pilnvaru laiks tuvojas beigām, mums ir iespēja izteikt komentārus par tām izmaiņām pieejā Kopienas lielākajam infrastruktūras projektam, Eiropas transporta tīklam, kuras Komisija plāno īstenot tuvākajā nākotnē.
Pašlaik dalībvalstīs tiek būvētas šī tīkla daļas. Loģisks turpinājums, kas būs arī pēdējais posms, ir atsevišķu komponentu dalībvalstīs integrēšana vienotā veselumā, lai radītu Eiropas transporta sistēmu.
Eiropas Savienības ģeogrāfija mainās. Tādēļ pamatota šķiet vajadzība ieviest izmaiņas tīkla plānu virzienos. Līdz ar to mainās arī ieguldījumu finansiālās vajadzības. Tīkla integrēšanas pēdējam posmam ir jāliek lielāks uzsvars uz tā pārrobežu elementu finansēšanu.
Pašreizējo transporta savienojumu Eiropā kvalitātes uzlabošana un jaunu savienojumu izveide palīdzēs samazināt ceļu satiksmes negadījumus, kas ir mūsu nemainīga prioritāte cīņā par ES pilsoņu lielāku mobilitāti. Turklāt Eiropas infrastruktūras prioritātes 21. gadsimtam pamato visu veidu tehnoloģisko jauninājumu ieviešanu, kā arī neseno viedo transporta sistēmu popularizēšanu.
