Sklepi Evropskega sveta (19-20. marca 2009) (razprava) 
Predsednik
- Gospe in gospodje, znane so nam notranjepolitične razmere v Češki republiki. V imenu vseh nas bi rad povedal, da te razmere ne smejo vplivati na delo češkega predsedstva in da moramo zagotoviti nemoteno nadaljevanje dela. Podpiramo češkega predsednika vlade, predsednika Evropskega sveta, pri njegovih naporih za uspeh češkega predsedstva.
Rad bi - in prepričan sem, da govorim tudi v imenu vseh vas - izrazil podporo predsedniku Evropskega sveta pri njegovih prizadevanjih za ratifikacijo Lizbonske pogodbe v njegovi državi in v drugih državah, kjer so tudi še potrebni določeni ukrepi na tem področju. To pogodbo o reformi Evropske unije razvijamo že 10 let, od sprejema sklepov v Nici, in radi bi uspešno napravili še zadnje naporne korake, da bi omogočili, da bi pogodba stopila v veljavo po možnosti v začetku leta 2010. Lizbonsko pogodbo potrebujemo za več demokracije, za bolj neovirano delovanje Evropske unije in za njeno večjo preglednost.
(Aplavz)
Naslednja točka je izjava Sveta in Komisije o sklepih Evropskega sveta z dne 19.-20. marca 2009.
Mirek Topolánek
predsednik Sveta. - (CS) Gospe in gospodje, rad bi vas pozdravil ob rednem poročilu predsednika Evropskega sveta s spomladanskega Evropskega sveta. Najprej se moram opravičiti, ker ne morem ostati med vami do konca razprave, kakršen je običaj. V drugem delu, po govorih predstavnikov strank, me bo nadomeščal gospod Vondra, podpredsednik vlade. Razlog, zaradi katerega se moram vrniti v Prago, je, kot je že omenil gospod Hans-Gert Pöttering, nezaslišana obstrukcija socialdemokratov, s katero se soočamo že ves čas našega predsedovanja in o kateri že ves čas odkrito govorim. Morebitni padec vlade nikakor ne bo ogrozil predsedovanja, to, da socialdemokrati ne upoštevajo, da Češka republika predseduje Evropskemu svetu, in da zavračajo celo najosnovnejše sodelovanje, bo škodovalo v glavnem socialni demokraciji. Predsedovanju to ne bi smelo škodovati, saj sem prepričan, da nam je nedvomno uspelo uresničiti moje besede iz otvoritvenega govora v Evropskem parlamentu o tem, kako bomo poskušali usmerjati razprave in zagotavljati soglasje. Spomladanski Evropski svet je dokaz za to. V moji deželi spoštujemo običaj, da človeka, ki govori, ne prekinjamo, videti pa je, da so tukajšnji običaji precej drugačni.
Dovolite mi, da - strogo v skladu s sklepi Evropskega sveta - preidem na zadevo, zaradi katere sem danes tukaj, in zaradi katere smo se na Evropskem svetu odločili za določene korake. Pred tem pa bi rad komentiral tristranski sestanek na vrhu s socialnimi partnerji pred sestankom Evropskega sveta. Udeležba je bila sorazmerno velika. Poleg mene in predsednika Evropske komisije Joséja Manuela Barrosa sta se ga udeležila tudi predsednika vlad naslednjih predsedujočih držav članic, to sta gospod Reinfeldt iz Švedske in gospod Zapatero iz Španije, po sestanku pa sem bil navdušen in zelo presenečen nad ravnijo soglasja med socialnimi partnerji ne le glede ciljev predsedstva, pač pa na splošno o rešitvah za vedno večjo stopnjo nezaposlenosti, ki jo povzroča svetovna finančna kriza.
Če koga zanima, lahko povem več o tristranskem sestanku, vsekakor pa smo dosegli dogovor o treh temeljnih načelih, to je omogočiti mnogo večjo prožnost trga dela in mobilnost delavcev, vlagati mnogo več naporov v dvig ravni izobrazbe in delovnih sposobnosti delavcev tako, da bodo imeli večje možnosti na trgu dela itd. Spomladanski Evropski svet je bil dejansko drugo srečanje predsednikov držav oziroma vlad, ki smo ga organizirali, vendar prvo popolnoma uradno srečanje. Največ zanimanja smo seveda posvetili vprašanju, kako rešiti sedanjo gospodarsko krizo. Odločno zavračam obtožbe, da ne naredimo veliko na področju temeljnih ukrepov. Naj navedem le eno številko: 400 milijard EUR. Teh 400 milijard EUR pomeni 3,3 % BDP EU in ukrep brez primere, skupaj s samodejnimi stabilizacijskimi mehanizmi, ki jih EU ima, ZDA pa jih na primer nimajo, pa nam primer, ki ga je danes navedel José Manuel Barroso, pa pove precej. Delavec, ki ga odpusti švedski Saab, uživa raven socialne varnosti, neprimerljivo s tisto, ki jo ima delavec, odpuščen iz tovarne General Motors recimo v Chicagu, pristopa vlad sta popolnoma različna, saj samodejni stabilizatorji poskrbijo, da se znesek 400 milijard EUR poveča na bistveno višjo raven in nam glede tega zagotavljajo nedvomno prednost pred ZDA. Načelna podpora sporazumu med vsemi 27 državami članicami potrjuje veljavnost lizbonske strategije, saj je sporazum eden od štirih nosilnih stebrov celotne strategije.
Včeraj je bil tu Gordon Brown in imel je priložnost jasno razložiti stališča 27 držav članic, pooblastila za srečanje G20 ter tri druge dejanske stebre strategije. Strinjali smo se, da morajo biti vsi kratkoročni ukrepi le začasni, in kot začasne jih tudi obravnavamo. Potrdili smo srednjeročne in dolgoročne prednostne naloge ter cilje lizbonske strategije, kratkoročni ukrepi pa morajo biti v skladu z njimi. Naj povem naravnost, da je bil Evropski svet bolj ali manj zgrožen nad besedami sekretarja za finance ZDA Timothyja Geithnerja o trajnih ukrepih. Ne gre le za to, da Amerika z velikim svežnjem spodbud, težnjami in pozivi k protekcionizmu, akcijo "Kupujte ameriško blago” in podobnimi ukrepi ponavlja napake iz tridesetih let prejšnjega stoletja. Kombinacija teh ukrepov in - kar je še slabše - pobude za njihovo pretvorbo v trajne ukrepe, tlakujejo pot v pogubo. Spet bi si morali ogledati zgodovinske učbenike, ki se očitno prašijo na policah. Po mojem mnenju je največji uspeh razprav na spomladanskem Evropskem svetu jasna zavrnitev te poti in tega kratkovidnega pristopa. Kategorično zavračam trditve predsednika Evropske socialdemokratske stranke Poula Nyrupa Rasmussena, da je Evropski svet doslej storil malo v boju s krizo in da čakamo na rešitev iz ZDA: Ne le, da se je pot, ki jo ubirajo ZDA, v zgodovini izkazala zgrešeno, pač pa, kot sem že rekel, sta tudi raven socialne varnosti in splošno zadovoljevanje socialnih potreb navadnih ljudi v ZDA bistveno drugačna in znatno nižja. Pot, ki so jo izbrale ZDA; je nevarna, saj bodo Američani potrebovali denar za financiranje svojih svežnjev socialnih spodbud in bodo ta denar tudi brez težav dobili, saj se vedno najdejo kupci za obveznice ZDA. To pa pomeni tveganje za tržno likvidnost in zmanjšuje likvidnost globalnega finančnega trga, kar pa bo ogrozilo prodajo drugih obveznic, recimo evropskih, vsekakor pa poljskih, čeških in verjetno tudi drugih, saj v sistemu ne bo denarja. Ta pristop vzbuja skrbi in po mojem mnenju bo tema razprave na vrhu G20. Vrh G20 bo le ena od priložnosti za naš razgovor o tem. Razprava se bo lahko nadaljevala kasneje, na neuradnem srečanju 27 držav članic z administracijo ZDA in Barackom Obamo v Pragi. Trdno verjamem, da bomo z ZDA našli skupen jezik, saj si nikakor ne želimo nasprotij med ZDA in Evropo. V današnjem svetu - in sedanja kriza to še enkrat potrjuje - nobeno gospodarstvo ni izolirano, pač pa so gospodarstva tesno povezana med seboj, kar pomeni, da v času krize vsi doživljamo enake težave in da lahko težave rešimo le z skupnim delovanjem.
Drugi steber dogovora glede iskanja rešitve sedanje krize je priprava na vrh G20. Gradiva, ki so jih pripravili Gordon Brown in njegovi sodelavci, so odlična in z njimi ste se lahko seznanili včeraj. Pristop s tremi stebri zajema rešitev za finančni sektor in svežnje davčnih spodbud, regulacijo in - po mojem - odpravo slabosti v sistemu ter oživitev globalne trgovine, kar pomeni prizadevanja za obnovo razprav iz Dohe v okviru STO. Ta pristop se natančno sklada s konkretno obliko rešitve, ki jo je predlagal Evropski svet in je bila deležna popolnega soglasja. Sporazum bi rad pozdravil tudi zato, ker smo končno sprejeli konkretno številko v zvezi s povečanjem razpoložljivih sredstev za Mednarodni denarni sklad, in sicer smo se odločili za 75 milijard EUR za to svojo obveznost. Vseh 27 držav članic ima pred srečanjem G20 enotno stališče, en glas in enoten cilj. To smatram za največji uspeh, saj je bil ves sestanek Evropskega sveta preizkušnja evropske enotnosti, evropske solidarnosti, evropskih vrednot in enotnega evropskega notranjega trga. Če bi karkoli od tega žrtvovali, bi iz te krize izšli oslabljeni. Prepričan pa sem, da bomo glede teh temeljnih vidikov izšli iz krize okrepljeni. Ni razlogov za pesimizem pred razpravo na srečanju G20, kot se boji gospod Rasmussen. Verjamem, da vsi razumemo, da je treba delovati solidarno in sodelovati med seboj, kar potrjuje tudi Graham Watson iz Zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo.
Sedanja kriza, kot vemo vsi, je kriza zaupanja. Tretje ključno področje reševanja krize je zato ponovna vzpostavitev zaupanja. Ni dovolj samo vlivati denar v sistem. To smo poskusili, banke pa še vedno ne posojajo denarja. Banke morajo začeti posojati denar, za to pa je potrebno njihovo zaupanje. Likvidnost, ki jim je na voljo, ni rešila problema. Zaupanja ni mogoče vzpostaviti z dekretom niti kupiti. V okviru vzpostavljanja zaupanja smo zato sprejeli dodatni ukrep za krepitev zaupanja s podvojitvijo jamstvenega okvira za države izven območja evra na 50 milijard EUR, če bo to potrebno. Celo o tem smo dosegli soglasje. Sporazumeli smo se tudi, da se je treba izogibati pavšalnemu pristopu in ukrepati posebej v zvezi z vsako banko in vsako državo, in sprejeli stališče, da je pavšalen pristop v tem trenutku nevaren. Trgi so živčni in reagirajo takoj, pretirano in negativno na vsak signal. Zato potrebujemo boljšo regulacijo. Rad bi poudaril, da "boljša regulacija” lahko pomeni tudi uvedbo regulacije tam, kjer je doslej še sploh ni bilo. Tu nastopite vi, gospe in gospodje, poslanci Evropskega parlamenta. Radi bi dosegli sporazum - in kaže, da je to mogoče - o zakonodajnih aktih, ki bi v bistvu udejanjili našo vizijo in naše zamisli o boljši regulaciji bonitetnih agencij, solventnosti zavarovalnic, kapitalskih zahtevah za banke, čezmejnem plačevanju, elektronskem denarju itd. Vesel bom, če boste lahko v teku seje potrdili te predpise in če bodo lahko takoj stopili v veljavo in izvajanje. Toplo pozdravljam, kot vsi drugi, Larosièrovo poročilo, ki vsebuje sijajno analitično poglavje in zelo poučno poglavje z navodili za izvedbo, in v tem smislu je Evropski svet sprejel jasne sklepe. Verjetno najpomembnejša naloga spomladanskega sestanka Evropskega sveta je bila oceniti dosedanje izvajanje načrta obnove, ki ga je sprejel Svet v decembru. Natanko sem je usmerjena večina hrupa in kritike - po mojem mnenju upravičeno. Načrtu očitajo, da je pomanjkljiv, počasen in neambiciozen. Naj zadevo razčistim. Omenil sem že znesek 400 milijard EUR oziroma 3,3 % BDP, ki ne zajema sredstev za dokapitalizacijo bank in za jamstva, ki znašajo več kot 10 % BDP, kar je največ, kar si lahko EU ta hip privošči. Sredstva bodo imela zelo pomembne učinke na Pakt stabilnosti in rasti ter zelo pomembne učinke na javni dolg ter način urejanja zadev dan kasneje, z drugimi besedami oziroma preprosteje rečeno, po koncu krize. Verjamem, da je že znesek 5 milijard EUR, ki je bil na koncu sprejet in pomeni le majhen del ogromnega zneska 400 milijard EUR, rezultat zelo trdih pogajanj v številnih državah. Prvič zato, ker znesek ne šteje za protikrizni ukrep, če ni porabljen v letih 2009-2010. Vemo tudi, da nimamo nikakršnega preglednega sistema presojanja projektov in nikakršnega pravega seznama teh projektov ter da nekatere stvari manjkajo, drugih pa je preveč. Na koncu smo dosegli soglasje po zelo zapletenih pogajanjih in tu je imelo češko predsedstvo izrazito dominantno vlogo, saj je doseglo sporazum o odobritvi 5 milijard EUR in o posredovanju tega denarja sem, v Evropski parlament, kjer lahko odločate o njem.
Načrt obnove seveda zajema tudi vidik Skupnosti, za katerega je danes na voljo približno 30 milijard EUR, pa tudi nacionalni vidik, pri katerem vsaka država članica v okviru načrta izvaja svoje lastne davčne spodbude. Po mojem je ključna zadeva, o kateri je bilo doseženo soglasje na sestanku Evropskega sveta, veljavnost Pakta stabilnosti in rasti. Če hočemo to krizo prebroditi z neokrnjeno, zdravo in okrepljeno Unijo, moramo spoštovati svoja lastna pravila. Po mojem mnenju bi bila huda napaka oblikovati nove svežnje, ne da bi poskrbeli za pravilen potek vseh nacionalnih postopkov in postopkov Skupnosti, ne da bi vedeli, kakšni bodo njihovi učinki in ali sploh obstaja potreba po dodatnih davčnih spodbudah, ter ne da bi se z njimi strinjal Evropski svet. Če bo nujno, bo Evropski svet moral sprejeti nadaljnje ukrepe, v tem trenutku pa ne vemo, ali jih je treba sprejeti ali ne, saj nihče ne ve, kdaj bo kriza dosegla dno ali kdaj se bo končala. Popolnoma nesmiselno bi bilo sprejemati dodatne ukrepe, ne da bi poznali učinke dosedanjih ukrepov v obliki 400 milijard EUR davčnih spodbud. Načrt je ambiciozen, raznovrsten in celovit, težave pri rasti in zaposlovanju pa bo reševal različno, glede na razmere v posameznih državah in seveda glede na težave, povezane z razmerami v gospodarstvu.
Druga pomembna tema Evropskega sveta je bilo vprašanje podnebja in energije. Dosegli smo znaten napredek pri zagotavljanju energetske varnosti in pri varovanju podnebja. Ob vsem drugem je energetska varnost ena od glavnih prednostnih nalog našega predsedovanja, januarja pa se je izkazalo, kako potrebna je. Plinska kriza še ni rešena. Plinska kriza se lahko spet razplamti jutri, pojutrišnjem, čez mesec dni, naslednje leto, kadarkoli. Dokaz za te moje besede je dejstvo, da je celo protikrizni sveženj 5 milijard EUR namenjen pretežno, če ne izključno, povezavam med evropskimi državami, in da zajema široko paleto mehanizmov ter projektov za zmanjšanje odvisnosti od ene same oskrbovalne poti. Dogovorili smo se, da mora biti protikrizni mehanizem za obvladovanje izpadov oskrbe pripravljen do zime, da se bomo lahko odzvali na morebitne težave. Več kot jasno je, da ga potrebujemo. To se je izkazalo januarja, zlasti v Slovaški in v Bolgariji, pa tudi v vrsti drugih držav.
Razprava o podnebju: začenjajo se razprave in priprave na konferenco v Köbenhavnu. Izpeljali jo bosta Danska kot država gostiteljica in Švedska kot predsedujoča država, češko predsedstvo pa se že zdaj intenzivno ukvarja z njo. Poskušamo najti enotno stališče na evropski ravni. Začenjamo pogajanja z glavnimi akterji, brez katerih ni mogoče zagotoviti uspeha konference v Köbenhavnu. Mednje spadajo ZDA in seveda Japonska, Kitajska ter Indija, pa tudi druge velike države in veliki onesnaževalci. Osrednja razprava - in rad bi se je na kratko dotaknil - je bila usmerjena v to, ali je treba v tem trenutku določiti ne le mehanizme, pač pa tudi deleže posameznih držav EU pri finančnem svežnju, ki ga pripravljamo kot pomoč državam v razvoju - tretjim državam - pri njihovem izpolnjevanju obveznosti v okviru boja proti podnebnim spremembam. Odločitev, ki smo jo sprejeli, je prava. V stanju, ko se pogajamo z vsemi glavnimi akterji, ki pa zaenkrat sodelujejo bolj z besedami kot z dejanji, bi bilo taktično neustrezno, če bi si sami zastavljali ovire in omejitve, ki jih drugi ne bi spoštovali. Naš pogajalski položaj je mnogo ugodnejši, če imamo proste roke, in s tem so soglašale tudi države, ki so podale zadnji predlog, to so Švedska, Danska, Nizozemska, Združeno kraljestvo in Poljska. Kar se tiče poljskega pristopa, smo seveda spoštovali interese držav, ki jih mehanizem precej skrbi, pa tudi interese držav, ki imajo v boju proti podnebnim spremembam vodilno vlogo. Vse države, tudi tiste, ki smatrajo to za absolutno prednostno nalogo, so soglašale, da moramo še poiskati dejanski mehanizem, ključ in pravo besedilo zanj, dovolj zgodaj pred köbenhavnsko konferenco.
Tretje področje zadeva zunanje odnose. Evropski svet je uradno odobril pobudo Vzhodno partnerstvo kot dopolnitev naše zunanje politike oziroma neposredne sosedske politike. Glede na to, da na severu mejimo na ledene gore, na zahodu pa na Atlantski ocean, imamo sosede na jugu in na vzhodu, torej ležijo države, ki bi morda lahko ogrozile naše gospodarske, socialne in varnostne razmere, v teh dveh smereh. Vzhodno partnerstvo je bilo eden od ciljev češkega predsedovanja in vesel sem, da je odobreno ter podprto s trdno zavezo za 600 milijonov EUR. Rad bi vnaprej komentiral vprašanja o sodelovanju Belorusije. O tem razmišljamo. Belorusija je dosegla določen napredek in začasni odlog prepovedi odobravanja viz članom režima je podaljšan. Zaenkrat puščamo vrata odprta tudi za Belorusijo, nismo pa sprejeli še nobenih odločitev. Če se države članice ne bodo strinjale in če sklepa ne bo sprejelo vseh 27 držav članic, predsednika Lukašenka preprosto ne bomo povabili, čeprav nam tako opozicija kot sosednje države priporočajo, naj ga povabimo. Gre za vprašanje, na katerega vam ne morem odgovoriti, če mi ga zastavite v tem trenutku, zato sem ga komentiral vnaprej.
Evropski svet sem obvestil o srečanju in neuradnem vrhu s predsednikom Obamo 5. aprila v zvezi z izvajanjem drugih prednostnih nalog, zlasti na področju čezatlantskih odnosov. Organizacijske podrobnosti še niso povsem dorečene, boste pa o tem podrobno obveščeni. Vrh bo posvečen trem glavnim vsebinskim področjem: razpravam o vrhu G20, sodelovanju na področju energije in podnebja, kjer želi EU ostati ključni akter, enako kot ZDA, ter zunanjim odnosom in geostrateškem območju od Sredozemskega morja do Kaspijskega morja, kar pomeni Afganistanu, Pakistanu, stanju v Iranu in seveda na Bližnjem vzhodu. Vrh z ZDA je pomemben, vsekakor pa se moramo varovati pretiranih pričakovanj, saj se ga ne bo udeležil Odrešenik. ZDA imajo vrsto domačih problemov, ki terjajo rešitve, in prav zato je dobro, da bo Barack Obama v Pragi govoril o svojih temeljnih stališčih za letošnje leto, in v svojem govoru bo seveda želel državljanom EU sporočiti osrednja stališča in osrednje namene nove administracije ZDA.
Evropski svet je obravnaval še vrsto drugih zadev in tudi o njih sem vam pripravljen odgovarjati. Če sem katero izpustil, lahko spregovorim o njej v razpravi po govorih predstavnikov strank. Tako kot danes se verjetno ne bomo več srečali, saj se bo za vas začela volilna kampanja, bom pa zelo vesel, če se boste uprli skušnjavi sprožiti to kampanjo tukaj in zdaj. Upam, da bo tekmovanje za sedeže v Evropskem parlamentu pošteno in da se boste spet srečali tukaj ter nadaljevali svoje delo.
Predsednik
- Hvala, gospod predsedujoči Evropskega sveta, za vašo odločenost nadaljevati svoje delo pri predsedovanju kljub težkemu položaju v vaši deželi.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - Gospod predsednik, gospod predsednik Sveta, gospe in gospodje, zadnji sestanek Evropskega sveta je bil sestanek praktičnih rezultatov.
Rad bi izrazil priznanje češkemu predsedstvu in še zlasti predsedniku vlade gospodu Topoláneku, ki je zanesljivo vodil tok razprave in ga usmerjal h konkretnim ciljem. Izid je pred nami: vrsta odločitev, pomembnih samih zase, pa tudi odločitev, ki povedo veliko o odločnosti Evrope danes. Naše odločitve so v praksi dokazale našo enotnost in ovrgle pesimistične napovedi, ki so se še enkrat izkazale za netočne. Osredotočil se bom na gospodarske vidike, saj je predsednik Topolánek že govoril o večini zadev in jih zato ni treba ponavljati.
Prvič, Svet je podprl predlog Komisije o dodelitvi 5 milijard EUR strateškim energetskim projektom in širokopasovnemu internetu. Soglasje, ki ga je dosegel Evropski svet, jasno odraža odločenost EU, da bo uporabila vsa orodja, ki jih ima na voljo, in da bo storila vse, da kriza ne bi ogrozila naših dolgoročnih ciljev, zlasti na področju energetske varnosti in boja proti podnebnim spremembam.
Druga pomembna odločitev je bila podvojitev največjega zneska podpore državam članicam pri uravnovešanju plačilnih bilanc. 50 milijard EUR pomeni resno zavezo. Dokazuje, da tudi v težkih časih solidarnost v Evropi ni le prazna beseda.
V resnici se lahko Evropejci najučinkoviteje spoprimemo s krizo in ponovno vzpostavimo pogoje za rast, če bomo uskladili svoja stališča, delovali skupaj in se med seboj podpirali.
Tretja pomembna odločitev kaže, da Unija z vsemi močmi prispeva k obvladovanju krize po vsem svetu. Proračunske spodbude evropskemu gospodarstvu, če jim prištejemo še samodejne stabilizatorje, se že zdaj približujejo ravni 4 % evropskega BDP. Temu pa smo - na sestanku Evropskega sveta - dodali še sklep o podpori MDS v višini do 75 milijard EUR. Unija svojo vlogo opravlja v celoti, tako z energičnim bojem s krizo kot z uvajanjem programa ambicioznih in v prihodnost usmerjenih regulatornih reform.
V resnici je Evropska unija zgled enotnosti in dobrega vodstva, ki lahko, če mu bodo sledili tudi drugi, odpre pot za širše rešitve na mednarodni ravni. Naša včerajšnja razprava z britanskim ministrskim predsednikom Gordonom Brownom je to jasno dokazala. Evropska unija prihaja na londonsko srečanje na vrhu s trdnim in konsistentnim programom, ki temelji na štirih stebrih: znatnih in usklajenih proračunskih spodbudah, ambicioznem regulatornem programu ukrepov, odločnem nasprotovanju vseh oblik protekcionizma in trajni zavezi razvojnim ciljem tisočletja, zlasti v prid najsiromašnejšim na svetu.
To je program voditeljev, menim pa, da je kljub temu treba poudariti - ker to ni bilo jasno na začetku - da je stališče držav članic, ki bodo sodelovale na londonskem srečanju na vrhu, ter Komisije, dejansko sporočilo vseh 27 držav članic, ki želijo ohraniti ta voditeljski položaj pri uvajanju novega pristopa na mednarodni ravni. Ne gre za tehnokratski program. Naš izziv je ponovno uvesti v gospodarski sistem, zlasti pa še v globalni finančni sistem, moralne vrednote, brez katerih tržno gospodarstvo ne more delovati. V osrčje globalnega gospodarstva je treba spet postaviti ljudi. Zagovarjamo odprta in konkurenčna gospodarstva, vendar gospodarstva, na katerih trg služi državljanom. Zato podpiram ambiciozni predlog gospe Merklove o oblikovanju listine o trajnostnem gospodarstvu. Predlog poudarja, da smo za socialno tržno gospodarstvo.
Evropski svet pa se je ukvarjal tudi z zadevami, ki niso neposredno povezane s krizo. Na področju zunanjih odnosov pozdravljam podporo, ki jo je vseh 27 držav članic izrazilo predlogu Komisije o razvoju Vzhodnega partnerstva, ki ga bomo lahko podrobneje obravnavali na vrhu Vzhodnega partnerstva dne 7. maja. Skupaj z Unijo za Sredozemlje imamo zdaj celovit okvir za našo sosedsko politiko, ki je nedvomno ena od glavnih prednostnih nalog Unije na področju zunanjih odnosov.
Gospod predsednik, zdaj moramo ohraniti delovni zagon na področju oživljanja gospodarstva, 5 milijard EUR je zelo nujno vprašanje. Ta vlaganja so v teh kritičnih časih ključnega pomena. Vsi vemo, da ima kreditni krč neposredne škodljive učinke na strateške projekte. Soočamo se z določenimi izzivi, zlasti z možnostjo zamrznitve naftnih in plinskih povezav. Krč je že zavrl vlaganja v obnovljive vire energije. Začasno so zastale tudi raziskave na področju čistih tehnologij. Zato potrebujemo jasen evropski odziv.
Vem, da ja Parlament odločen to področje pospešeno urediti, in upam, da boste na podlagi pregleda predlogov hitro sprožili pogajanja s Svetom, tako da bodo vključeni v zakonodajo že maja.
Enako velja za sveženj obstoječih in napovedanih ukrepov na področju finančnega sistema. Če bosta Parlament in Svet zagotovila prvo branje teh ukrepov že pred volilno prekinitvijo delovanja, bo to pomenilo jasno sporočilo, da EU ve, kaj mora storiti za obnovitev reda v finančnem sistemu.
To je temeljni kamen pri obnavljanju zaupanja, zato bo Komisija še naprej sprejemala predloge, ki jih je napovedala v svojem sporočilu z dne 4. marca 2009, o hedge skladih in zasebnih naložbenih skladih, o prejemkih vodilnih delavcev in o ukrepih za uveljavitev zamisli iz poročila skupine na visoki ravni pod vodstvom gospoda de Larosièra, ki sem jo ustanovil. Dejansko je bilo poročilo na Evropskem svetu toplo sprejeto in soglasno ocenjeno kot podlaga za nadaljnje delo. Tega rezultata sem zelo vesel.
Prav tako moramo še naprej krepiti delo na področju usklajevanja. Usklajevanje je ključ - usklajevanje in izvajanje. Smernice, ki smo jih oblikovali za oslabljena sredstva in za podporo avtomobilski industriji, že služijo za učinkovito usmerjanje ukrepov držav članic.
Zdaj smo v fazi uvajanja načrta oživitve, Komisija pa bo pospešeno spremljala pretvorbo napovedi nacionalnih spodbud v dejanja. Na voljo imamo nekaj instrumentov. V veljavi ostajajo tudi instrumenti lizbonske strategije. Podrobno bomo spremljali tudi različne nacionalne ukrepe na področju obvladovanja krize in spodbujanja potrošnje, in videli, česa se lahko naučimo iz njih ter kako lahko pomagamo.
Isti duh bi nas moral navdihovati pri pripravah na vrhunsko srečanje o zaposlovanju. V Parlamentu sem enkrat že rekel: Ta kriza povzroča hude stiske, in to se najjasneje vidi na učinkih na trg dela.
Nezaposlenost narašča in bo najverjetneje še naraščala. To je moja prva skrb, in menim, da bi morala biti prva skrb v vsej Evropi. Delavci po vsej Evropi morajo vedeti, da evropskim voditeljem ni vseeno. Zato je posebno vrhunsko srečanje o zaposlovanju v začetku maja tako pomembno: za pregled učinkov dosedanjih ukrepov za oživitev, za ugotovitev, kaj deluje in kaj ne deluje, in za izmenjavo najboljših praks ter dogovor o potrebnih nadaljnjih ukrepih.
Zagotoviti moramo vključitev vseh vzvodov na lokalni, nacionalni in evropski ravni v blažitev škodljivih učinkov krize ter v pripravo ljudi za poklice jutrišnjega dne. Zlasti moramo kar najučinkoviteje dopolnjevati ukrepe držav članic prek Evropskega socialnega sklada in Evropskega sklada za prilagajanje globalizaciji.
Kot veste, je Evropski svet sklenil, naj ima vrhunsko srečanje obliko sestanka trojke. Če sem povsem odkrit do vas - kot sem vedno - me je ta odločitev razočarala. Raje bi videl, če bi si vseh 27 držav članic vzelo potrebni čas in skupaj preučilo najboljše poti naprej na področju, ki je za evropske državljane v tej krizi ključno področje: stanje na področju zaposlovanja.
Seveda vemo, da večina instrumentov na tem področju spada na nacionalno raven, to pa ne bi smelo odvrniti evropskih voditeljev od razprave na evropski ravni o načinih usklajevanja ukrepov. Vemo tudi, da vsaka naša odločitev v zvezi s finančnim sektorjem ali naš sprejem načrta za oživitev gospodarstva pomeni tudi ukrep na področju zaposlovanja.
Menim pa, da tematika zaposlovanja zasluži pozornost evropskih voditeljev tudi sama po sebi. Kakorkoli že, Komisija deluje polno in je odločena dne 7. maja 2009 podati jasno sporočilo. Osebno sem prepričan, da mora biti to vrhunsko srečanje, ki bo imelo po sklepu obliko sestanka trojke, odprto za vse, tako da bodo imeli možnost sodelovati na njem vsi predsedniki vlad, ki bodo to želeli.
Rad bi vam povedal, tako kot predsednik vlade Topolánek, da smo imeli tik pred sestankom Evropskega sveta pomembno razpravo s socialnimi partnerji, skupaj s predsednikom švedske vlade gospodom Reinfeldtom in predsednikom španske vlade gospodom Zapaterom. Mislim, da je sestanek pokazal očitno pripravljenost socialnih partnerjev za sodelovanje z nami. Sporočilo, da si na evropski ravni prizadevamo za socialni dialog, mora doseči vse v Evropi, zlasti pa vse evropske delavce.
Socialne partnerje smo povabili, naj obiščejo Komisijo. Organizirali smo sestanek v prostorih Kolegija komisarjev, in odločen sem še naprej sodelovati s socialnimi partnerji, z Evropskim parlamentom, evropskimi vladami, predsedstvom, in seveda z ekonomsko-socialnim odborom, kajti resnično verjamem, da je za spopad s problemi zaposlovanja potrebna vseevropska mobilizacija, ne le vlad in evropskih institucij, pač pa tudi socialnih partnerjev in celotne družbe.
Odločen sem, da moramo obravnavati prav vse možnosti. Zato si bo Komisija v naslednjih tednih posebno prizadevala za vključitev vseh partnerjev, in zelo bom pozdravil polno sodelovanje poslancev Evropskega parlamenta ter Parlamenta kot institucije. Podrobno poznate dogajanje na terenu.
Na kratko, sestanek Evropskega sveta je sprejel zelo pomembne sklepe o gospodarskih in finančnih zadevah - to pa so zelo konkretni rezultati. Nikakor pa ni pomenil zaključka procesa. Ohranjati moramo zagon tega procesa. Odprti moramo biti za vse ukrepe, ki jih zahteva ta kriza in ki bodo vplivali tudi posebej na socialne razmere. Pomembno je, da ohranimo odločenost in da bo Evropa z usklajevanjem in izvajanjem lahko ne le odgovorila na notranje izzive, pač pa tudi pomembno prispevala k globalnemu odzivu na to zelo razsežno krizo.
(Aplavz)
Joseph Daul
v imenu skupine PPE-DE. - (FR) Gospod predsednik, gospod Topolánek, gospod Barroso, gospe in gospodje, po tem, ko je že od začetka krize naše ameriške partnerje in ostali svet vodila v ambiciozno, a prepotrebno reformo finančnih trgov, je Evropa prejšnji petek oblikovala okvirni program za srečanje G20, ki bo 2. aprila.
Med včerajšnjo razpravo o srečanju G20 so nekateri poslanci menili, da to ni dovolj, drugi pa, da je to preveč. Resnica pa je, da je v vrsti kriz, ki jih doživljamo v zadnjem času, Evropa na svojem mestu, da se usklajuje in da deluje kot ekipa.
Ponavljam: v kriznem stanju, v katerem smo, podobno kot pri vseh globalnih vprašanjih - energiji, podnebnih spremembah, zunanjih zadevah, varnosti in obrambi - nacionalne rešitve niso več ustrezne. Če celo britanski ministrski predsednik, ki nam je spregovoril včeraj, povzdiguje vrednote Evropske unije in izjavlja, da je, navajam, "ponosen, da je Britanec, in ponosen, da je Evropejec”, to še utrjuje moje zaupanje.
Sklep Evropskega sveta iz prejšnjega tedna o dodelitvi 50 milijard EUR za pomoč državam članicam zunaj evrskega območja v teh težkih časih je dober, kajti kar zadene enega med nami, zadene vse nas. To je smisel evropske integracije. Če to prištejemo k 400 milijardam EUR za načrt oživitve evropskega gospodarstva, bodo sredstva prispevala k ponovni vzpostavitvi pogojev za rast, k blagostanju, in končno, k novim delovnim mestom. Enako velja za sveženj 5 milijard EUR, ki smo se ga namenili vložiti kot podporo projektom na področju energije in ukrepom na področju interneta ter drugim zadevam.
Pozivam Svet, naj naredi vse, da bo še pred koncem tega mandata Parlamenta dosežen dogovor o treh pomembnih zadevah, ki jih trenutno obravnavamo: o bonitetnih agencijah , o direktivah o regulatornih zahtevah glede kapitala ter o Direktivi Solventnost II. Pri zadnjem dokumentu mora Svet pospešiti svoje delovanje, da bo lahko sprejet v prvem branju v aprilu.
Gospe in gospodje, ne potrebujemo nikakršnih dodatnih socialističnih gospodarskih ukrepov. Potrebujemo več delovnih mest, in ta sveženj ukrepov jih bo omogočil. Nadalje z zanimanjem opažam, da noben evropski voditelj, niti levi niti desni, v Bruslju prejšnji teden ni podprl socialističnih ukrepov. To potrjuje moj občutek, da med sedanjimi izjavami predsednika Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu in delovanjem socialdemokratskih vlad po Evropi ni vedno tesnega ujemanja, in gospod Schultz, precej se boste morali še potruditi, da boste svojega političnega prijatelja, gospoda Steinbrücka, prepričali, da bo postal bolj socialističen.
Naj omenim tudi priprave na decembrsko konferenco v Köbenhavnu in zaprosim češko predsedstvo, naj do junija sestavi predloge za mednarodne finančne mehanizme. Glede svežnja za energijo in podnebne spremembe je Evropa nakazala smer in zdaj ne sme izgubiti svoje prednosti. Podnebne spremembe ne bodo čakale na konec krize. Zato je zdaj naša odgovornost, da prepričamo svoje partnerje, naj sledijo našemu zgledu v boju proti podnebnim spremembam in sprejmejo cilj 30-odstotnega zmanjšanja izpustov CO2.
Videti je, da se je Barack Obama odločil sprejeti pomoč, ki mu jo ponujamo, z odločitvijo, da v ZDA uvede sistem izmenjave emisijskih kvot. Za zaključek bi rad izrazil svoje zadovoljstvo nad ugotovitvijo, da je Evropa končno začela resno jemati svoje sosede na Vzhodu, z vzpostavitvijo strateškega partnerstva z Armenijo, Azerbajdžanom, Belorusijo, Gruzijo, Moldavijo in Ukrajino. To partnerstvo bo koristna dopolnitev dela Skupščine EURONEST, za katero je dala pobudo naša skupina in ki bo vzpostavljena po dogovoru med vsemi parlamentarnimi skupinami v naslednjem mandatu Parlamenta.
Po drugi strani pa je tudi že skrajni čas, da Unija za Sredozemlje, ki je bila ustanovljena lansko poletje, preseli svoj sekretariat v Barcelono in začne delati na konkretnih projektih. To je prejšnji teden zahtevalo 27 držav članic in pričakujemo, da bo okvirni načrt oblikovan junija.
Martin Schulz
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, gospod Topolánek, vaša prisotnost se mi zdi občudovanja vredna. Glede na težke razmere, v katerih ste, vam je v veliko čast. Vaša prisotnost tukaj danes dopoldne dokazuje, da ste pravi borec, vendar morate doumeti tudi pristojnosti predsedujočega Evropski uniji. Če pridete sem urejat češko notranjo politiko, vas ne bi smelo presenetiti, če bomo razpravljali o češki notranji politiki. Po mojem mnenju pa ste tukaj kot predsednik Evropskega sveta, zato ne razumem vaših opazk o obstrukciji socialdemokratov.
(Aplavz)
Kakorkoli že, proti vam sta glasovala tudi dva poslanca Civilne demokratske stranke in dva poslanca Zelenih. Ali ni to obstrukcija vaših lastnih ljudi?
Včeraj smo poslušali govor predsednika vlade ene od vodilnih držav članic, in ta je v vlogi gostitelja vrhunskega srečanja G20 naslednji teden govoril ravno nasprotno kot vi v vlogi predsednika Evropskega sveta. Kar je Gordon Brown rekel včeraj, je v nasprotju s tem, kar ste rekli vi. Vi ste rekli, da je pot, ki jo ubirajo ZDA, zgodovinsko zgrešena. To ste rekli pred nekaj minutami. Rekli ste, da je Geithnerjeva pot napačna in da vodi v pogubo. To ni raven, na kateri lahko Evropska unija sodeluje z ZDA. Vi ne predstavljate Sveta Evropske unije, pač pa predstavljate samega sebe. S tem delate veliko napako.
(Aplavz)
Zdaj tudi razumem, zakaj so nam nekateri že na začetku rekli, da je dialog s tem človekom težaven. Ne, gospod predsedujoči, to je pot, ki vodi Evropsko unijo v slepo ulico.
Predsednik Evropske unije je danes povedal nekaj zelo pomembnega. Rekel je, da bi bila zavrnitev socialnega vrha, vrha o zaposlovanju, resna napaka. V času, ko milijone ljudi v Evropi skrbijo delovna mesta, v času, ko z javnimi sredstvi rešujemo bankrotirane banke in zavarovalnice, tudi v ZDA, v milijardnih ali celo bilijonskih zneskih, čemur vi pravite pot v pogubo, v razmerah, ko ljudje končno spoznavajo, da bodo ti zneski na koncu plačani iz davkov, v evrih ali v kronah, v teh razmerah Evropski svet govori tem ljudem, da nas njihovi problemi z zaposlitvijo ne zanimajo. Za to nimamo časa. To je usoden signal. To je napačen signal.
Zato pravim, gospod predsednik Komisije, da vaš nasvet predsedstvu Sveta ni dovolj. Nočemo trojke, hočemo razpravo, odprto za vse. Vrh bi morali sklicati ponovno, tako da bodo lahko voditelji držav in vlad prevzeli svoje odgovornosti v okviru razprave o stanju na področju zaposlovanja v začetku maja.
(Aplavz)
Gospod Topolánek, rad bi vam dal tri naša priporočila, ki jih upoštevajte naslednje dni: če prisilite vlade Evropske unije k temu, da bodo leta 2009 namenile 1,5 % bruto domačega proizvoda, leta 2010 pa 1 % za sveženj za reševanje kratkoročnih gospodarskih težav, in če so doslej to obveznost izpolnile štiri države, če sem prav obveščen, to ni dovolj in kot predsedujoči Evropskega sveta morate zagotoviti, da bodo države spoštovale obveznosti, ki so si jih naložile same.
Drugič, prosim, ponovno skličite socialni vrh. Pokažite Evropejcem, da so politika zaposlovanja in pobude za zaščito delovnih mest osrednja tema delovanja vlad.
Tretjič, prosim, zagotovite, da bo v Svetu končno postalo jasno, kaj bo z institucionalnimi zadevami po volitvah. Osebno zelo sočustvujem z vami. Vem, da ste si prizadevali za ratifikacijo Lizbonske pogodbe, vem pa tudi, da vam pri tem nasprotuje vaš lastni predsednik in da si nasprotniki ratifikacije z vsemi sredstvi prizadevajo, da bi vam preprečili spraviti jo skozi Senat. Lahko vam pomagamo. Kadar le moremo, skušamo prepričati vaše senatorje iz stranke ODS; naj podprejo proces ratifikacije. Smo na vaši strani in bomo storili vse v svoji moči.
Imamo pa še eno povsem ločeno zadevo: končno nam boste morali povedati, na kateri podlagi nameravate delovati. Na podlagi Pogodbe iz Nice, ki je v veljavi, ali na podlagi Lizbonske pogodbe, ki ni v veljavi? Reči, da boste začeli z Nico in dodali nekaj Lizbone, preprosto ni na mestu. Zato naj rečem tudi, da z našega stališča velja: posvetovanje po evropskih volitvah vsekakor, ampak šele po sklicu Evropskega parlamenta. Nisem se pripravljen posvetovati v času od 7. junija do uradnega sklica prvega zasedanja Parlamenta. Kljub vsemu moramo zahtevati vsaj osnovno spoštovanje naše institucije in postopkov. Te tri točke, gospod Topolánek, nato si boste spet pridobili ugled pri nas.
(aplavz)
Graham Watson
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, pri vsem resničnem trpljenju imamo opravka s precej lahkomiselno opredelitvijo recesije. Ko pristopite k bančnemu avtomatu in skušate dvigniti gotovino, zasveti napis: Ni na voljo dovolj denarja - vi pa ne veste, ali nimate kritja na vašem računu ali nima denarja bankomat.
(Smeh)
Ob vseh črnih napovedih o razdoru in sporih je Evropski svet sprejel pozitiven sveženj odločitev in za ta dosežek čestitam češkemu predsedstvu.
Imamo jamstvo MDS za več sredstev, obljubo večje podpore evropskim gospodarstvom, ki so v najhujših težavah, in dogovor o nadaljevanju dela v smeri evropskega nadzora finančnega sistema. Vse to je dobrodošlo. Zlasti me je razveselilo, da je Svet rešil kožo gospoda Barrosa in prenesel pet neporabljenih milijard na načrt za oživitev. Vlaganja v transport, infrastrukturo in širokopasovne povezave bodo ustvarila nova delovna mesta in pripravila Evropo na prihodnost. Istočasno pa bodo sredstva za plinovod Nabucco omilila našo zaskrbljujočo energetsko odvisnost od Rusije.
Potrebujemo jasno jamstvo predsedujočega, da bodo sredstva iz teh 5 milijard EUR v resnici prispela do omenjenega projekta, pa tudi, da vlaganja v infrastrukturo za oskrbo s plinom ne bodo nadomestila raziskav obnovljivih virov energije. Rast zelene energije je nujna za varnost naših državljanov danes in bo nujna v prihodnje, enako velja za načela lizbonske strategije: varna prožnost, na znanju temelječe gospodarstvo, namenu prilagojena pravna ureditev trga dela - ta načela so ključ do konkurenčnega gospodarstva in uspešnega enotnega trga. Evropskemu svetu šteje v pohvalo, da v njegovih sklepih ni senc protekcionistične govorice preteklosti.
Ob vsem vtisu soglasja pa lahko opazimo rahle razlike med prednostnimi opredelitvami držav članic. Na eni strani so države, ki se osredotočajo na pomen čvrste ureditve na mednarodni ravni, na drugi strani pa države, ki poudarjajo pomen močnega svežnja spodbud. To je napačna izbira. Seveda potrebujemo nadzorne strukture z resničnimi pristojnostmi, potrebujemo pa tudi proticiklične ukrepe za obvladovanje dejanskih pojavov recesije. Dolgoročne in kratkoročne težave: z obojimi se moramo spopasti.
Naši voditelji morajo to jasno povedati na srečanju G20. Če se ne moremo dogovoriti o skupnem stališču, ne moremo pričakovati, da bomo lahko nastopili s skupno težo. Amerika bo prišla na srečanje G20 s svojim programom. Mi moramo priti s svojim, skupaj pa bomo dosegli dogovor, ki bo sprejemljiv za oboje.
Gospod predsedujoči, Svet je prejšnji teden komaj kaj razpravljal o pravni podlagi za oblikovanje naslednje Komisije, vemo pa, da zdaj ni več le Irska tista, ki verjetno ne bo ratificirala Lizbonske pogodbe. Zato vas nujno pozivam k sklicu vodij Sveta, Komisije in Parlamenta, preden se Parlament v maju razide, in k dogovoru o pravno varnemu načinu sestave Parlamenta in Komisije.
Gospod predsedujoči, v slavni Smetanovi Moji domovini je trenutek, v katerem se bas in čelo v crescendu vzpneta iz turobne globine do skoraj nemogoče visokih not. Ta trenutek je za vašo vlado že mimo. Za Evropo pa šele prihaja. Poskrbite, da vam domače težave ne bodo zmedle koraka.
(aplavz)
Adam Bielan
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospod predsednik, začel bom s čestitko predsedniku vlade gospodu Topoláneku k odlični pripravi sestanka Evropskega sveta in k doslej zelo dobremu predsedovanju. Pred nekaj meseci so številni politiki dvomili, ali bo majhna država iz Srednje Evrope sploh lahko nosila breme vodenja Evropske unije. Gospod Topolánek in ves njegov kabinet sta dokazala, da je to mogoče. Še enkrat vam čestitam in v tem trenutku, ki je za vas zaradi domačih težav težaven, upam, da boste zmogli rešiti te težave in pripraviti naslednji vrh čez tri mesece.
Ker pa smo tu sami prijatelji, moramo biti odkriti med seboj. Rad bi spregovoril tudi o nekaterih zadevah v zvezi z vrhom, do katerih imam kritičen odnos, pri čemer pa moja kritika ni naperjena na gospoda Topoláneka osebno.
Začel bom s podporo Vzhodnemu partnerstvu. Za obdobje petih let mu je namenjen znesek 600 milijonov EUR, pri čemer vemo, da je od tega le 350 milijonov EUR novih sredstev. Skupaj to pomeni le 20 milijonov EUR na leto na vsako državo, ki sodeluje v projektu. Ali to zares zadostuje za krepitev vpliva EU na tem območju? Ko govorimo o naših vzhodnih partnerjih, bi rad vprašal, kakšna je naša odločitev glede njihovih viz. Zdi se mi, da nismo sprejeli sploh nikakršne odločitve. Dejansko je bila sprejeta odločitev o zavrnitvi kakršnega koli sodelovanja na tem področju. Vprašati se moramo, ali želimo svoje vzhodne sosede odvračati ali spodbujati k sodelovanju z nami. Videti je, da nekatere države članice poskušajo oslabiti idejo Vzhodnega partnerstva, da se ne bi zamerile Rusiji.
Opazimo lahko tudi zavlačevanje pri gradnji plinovoda Nabucco, iz istega razloga. Ob vložku 200 milijonov EUR v projekt, katerega ocenjeni gradbeni stroški znašajo 8 milijard EUR, se lahko naši vzhodni partnerji le pomilujoče nasmehnejo. Ne smemo pozabiti, da bi morali biti v prid naše lastne energetske varnosti prav mi najbolj zavzeti za izgradnjo prenosne poti za gorivo od bazena Kaspijskega morja do Evrope in da ta prenosna pot ne bi smela biti odvisna od volje Kremlja.
Na sestanku Sveta je bilo 5 milijard EUR dodeljenih protikriznemu svežnju. Del teh sredstev bo namenjen velikim energetskim projektom, od tega 330 milijonov EUR moji domovini, Poljski. Na žalost je bil sprejet pogoj, ki ga je zelo težko izpolniti, namreč, da morajo biti sredstva porabljena do konca naslednjega leta. Ta znesek se je spremenil v virtualni denar, saj ob tempu, s katerim poljska vlada črpa sredstva iz skladov EU, denar mogoče ne bo porabljen in nato ne bo več na voljo. Zato predlagam podaljšanje časovnega okvira razpoložljivosti teh sredstev.
Ko govorim o sestanku Sveta, bi želel tudi povzeti prejšnji neuradni protikrizni vrh v Bruslju, za katerega je dal pobudo gospod Topolánek. Udeleženci tega vrha so soglasno nasprotovali ekonomskemu protekcionizmu. Pred nekaj dnevi pa smo lahko ugotovili, kako majhno težo imajo sklepi, sprejeti na vrhu, saj je francoski avtomobilski koncern Renault napovedal, da umika proizvodnjo iz Slovenije v Francijo. Na žalost to kaže, da se v času gospodarske krize osnovno načelo EU, solidarnost, umika ekonomskemu egoizmu. Pozivam gospoda Topoláneka, naj naredi konec temu.
Claude Turmes
v imenu skupine Verts/ALE. Gospod predsednik, mislim, da bo šele zgodovina presodila, ali je bil vrh prejšnji teden velik ali ne. Danes dopoldne si želim budnice. Smo v krizi sistema in ta kriza sistema lahko hitro preraste v krizo družbe.
V tridesetih letih je politično bitko s fašisti dobil Roosevelt, Evropa pa jo je izgubila. In zakaj je Roosevelt zmagal? Zmagal je zato, ker je imel zaupanje tudi tistih državljanov ZDA, ki so v gospodarski krizi tridesetih izgubili svoje dohodke. Kateri so štirje elementi zaupanja, ki jih je zgradil Roosevelt?
Prvi je bila prenova pravne ureditve. Roosevelt je ostro napadel oligopole, velika podjetja v ZDA, in prenovil gospodarsko pravno ureditev. Prav to moramo storiti na sestanku G20 v Londonu. Četudi bi bil Gordon Brown zagovornik deregulacije, to morda kaže, da do spremembe lahko pride.
Drugič, okrepitev socialnih mrež. Rooseveltov program je obsegal: prvič, prerazdelitev bogastva, obdavčenje bogatih in prerazdelitev denarja revnim, in drugič, obsežen program za mlade v ZDA: Kaj nudimo na evropski ravni mladim, da na evropskih volitvah svojih glasov ne bodo namenili fašistom? Tretjič - in Martin je to že omenil - največja napaka tega vrha je bila znižanje ravni vrha v maju. Edini način, kako družbo ohraniti enotno, je delovanje multiplikatorjev v družbi, zato moramo dvigniti raven sestanka v maju in ga razširiti. Na sestanek morate poklicati tudi vse okoljske nevladne organizacije, razvojne nevladne organizacije in socialne nevladne organizacije, ki v sodelovanju z družbo in državljani oblikujejo spremembe, ki jih potrebujemo v družbi.
Četrti Rooseveltov ukrep je bilo vlaganje v gospodarstvo. Ta ukrep mu v bistvu ni uspel, saj se je motor gospodarstva v ZDA spet zagnal šele med drugo svetovno vojno. Ne želimo začeti vojne. Vojna, v kateri moramo zmagati danes, je vojna proti planetu. Naša vojna so zelene investicije - s tem moramo zmagati v vojni. Zato imamo opravka z dvema zadevama.
Ena je, da potrebujemo zelene evroobveznice. Čim večji del zneska 5 milijard EUR moramo založiti v Evropski investicijski banki, da bomo imeli vzvode za razvoj obnovljive energije in učinkovite rabe energije. Drugič, v igro moramo vključiti evropska mesta. Evropski državljani ne bivajo na Severnem morju, na območjih odlaganja CO2, tam ni mogoče dobiti volilnih glasov. Zmagati moramo v evropskih mestih - in pri prebivalcih teh mest - s privlačnim programom za mesta. Tako bomo zmagali v gospodarstvu in v srcih državljanov Evrope.
Vladimír Remek
v imenu skupine GUE/NGL. - Gospe in gospodje, povsem očitno je, da moramo najti način za rešitev krize, ki danes biča Evropo in druge dele sveta. Brez dvoma moramo svoja prizadevanja usmeriti tudi v krepitev zaupanja in podporo finančne stabilnosti, kot je povedal tudi Evropski svet. Vprašanje pa je, kdo lahko obnovi zaupanje in kako ga je mogoče obnoviti. Če to prepustimo v glavnem tistim, ki so s svojim nenasitnim pohlepom prispevali k sedanji krizi, in če ne poskusimo podpreti tistih, ki gradijo vrednote, nimajo pa vpliva na delovanje, podjetja ali celotna gospodarstva, so obeti klavrni. Zato so po mojem mnenju izredno pomembne tiste točke razprave na Svetu, ki govorijo o potrebi po odpravljanju socialnih učinkov krize. Strma rast brezposelnosti je problem in ukrepi za spodbujanje zaposlovanja ter preprečevanje izgube delovnih mest so za delavce skrajno pomembni. Če bo načrt zagotovil podporo samo največjim podjetjem in njihovim vodilnim delavcem, nad njim ne moremo biti navdušeni. Pozdravljam prizadevanja za usmeritev delovanja na dvig ravni energetske varnosti in povezave evropskih energetskih omrežij ter na splošni razvoj infrastrukture na tem področju. Ob vsem drugem je to tudi eden od načinov spodbujanja zaposlovanja in ustvarjanja delovnih mest ter za zagotavljanje koristi za jutrišnji dan. Brez dvoma se bomo s krizami soočali tudi v prihodnje, trenutna kriza pa nam ponuja priložnost, da se nanje čim bolje pripravimo. Po mojem mnenju je obnovljena podpora nenadomestljivi jedrski energiji koristna, kljub diametralno nasprotujočim si stališčem do te oblike energije celo v politični skupini, ki ji pripadam.
Naj še enkrat pokomentiram Vzhodno partnerstvo. Na splošno seveda podpiram čim širše mednarodno sodelovanje, tu pa imamo opravka z očitnim poskusom - ki je celo jasno izražen - pritegniti države nekdanje Sovjetske zveze bliže k EU in jih oddaljiti od Rusije. Tako ustvarjamo območje vpliva, torej počnemo nekaj, kar ostro kritiziramo pri drugih.
Hanne Dahl
v imenu skupine IND/DEM. - (DA) Gospod predsednik, prejšnji teden je v glasilu EU Observer pisalo, da je Jacques Delors pesimističen glede prihodnosti evrskega območja. Tako je eden od vnetih zagovornikov evra izrazil svojo skrb za EU in evro v času priprav na nedavni vrh. Med drugim je rekel, da ga skrbi pomanjkanje volje za očiščenje finančnega sektorja in uvedbo novih pravil za njegovo regulacijo. Do te izjave nisem imela razlogov, da bi se strinjala z gospodom Delorsom, tokrat pa moram žal reči, da je njegova skrb upravičena. Sklepi srečanja na vrhu s tem v zvezi so zelo ohlapni. Že ves čas krize zastavljam Komisiji vprašanja o njenih namenih glede regulacije in nadzora finančnega sektorja. Komisija nima nobene želje, da bi se tega lotila. Ves čas se sklicuje na pravico notranjega trga, da ta sam uravnava dogajanja.
Gospod Delors je rekel še nekaj, kar evroskeptiku, kar sem, skoraj vzbuja občutek déjà vu v zvezi z argumenti, ki sem jih navedla nekoč v preteklosti. Rekel je, da so si evropska gospodarstva preveč različna za evro. Zadetek, gospod Delors! Natančno tako je. Enotna valuta je del problema, ne pa del rešitve. Evropa potrebuje čvrsto skupno pravno ureditev finančnega sektorja, ob tem pa veliko prožnosti glede tega, katera gospodarska politika je najprimernejša za krizo v vsaki od držav članic.
Jana Bobošíková
- (CS) Gospe in gospodje, veseli me, da je Svet prejšnji teden odložil revizijo nerealistične lizbonske strategije. Prav tako pozdravljam odlog odločitve o financiranju na področju podnebnih sprememb. Pri tem bi rada zaploskala izjavi predsednika Komisije Joséja Manuela Barrosa, naj EU ne sprejema nikakršnih zavez glede zadev podnebja, dokler ne naredijo tega tudi druge države, zlasti ZDA in Kitajska. Rada bi poudarila, da so te popolnoma razumne sklepe sprejeli voditelji 27 držav članic in Komisija v razmerah, ko se EU sooča s strmo rastjo brezposelnosti in upadanjem gospodarstva, Lizbonska pogodba pa še ni potrjena. Vse to jasno kaže, da je Lizbonska pogodba popolnoma nepotrebna za sprejemanje temeljnih sklepov te vrste, ki so očitno koristni za državljane članic. Pogodba je popolnoma odvečna, in to dokazujejo sedanji razumni ukrepi Evropskega sveta na podlagi sedanjega pravnega okvira ter pod češkim predsedstvom.
Včeraj je bila izglasovana nezaupnica vladi češkega ministrskega predsednika in predsedujočega Evropskemu svetu gospoda Mireka Topoláneka. Naj povem vsem od vas, ki tu v Evropskem parlamentu arogantno obsojate dejanje češkega parlamenta kot neodgovorno, da je bila to demokratična odločitev demokratično izvoljenega parlamenta suverene države članice. EU ne predseduje vlada češke republike, pač pa češka republika, katerih državljane ima čast zastopati tukaj. Vem, da ima moja domovina dovolj močna upravni in demokratični sistem, da bo brez dvoma lahko izpolnila svoje obveznosti na ravni EU.
Po padcu Topolánekove vlade ima najvišja politična pooblastila v Češki republiki predsednik Václav Klaus. Kot ste se poslanci Parlamenta lahko že sami prepričali, je državnik z močnim občutkom za demokracijo, ki razume evropsko integracijo ne kot enosmerno cesto, na kateri promet urejajo politične in birokratske elite, pač pa kot kompleksen proces, ki je lahko uspešen le, če izhaja iz volje ljudi. Gospe in gospodje, pred nekaj tedni nam je predsednik Klaus jasno povedal, da ne vidi nikakršne alternative članstvu Češke republike v EU. Še več, večina čeških državljanov meni, da je članstvo njihove domovine v EU koristno zanje. Vse skrbi glede morebitne neresnosti Češke republike so torej popolnoma nepotrebne.
Za zaključek bi rada opozorila vodjo skupine Sudeten German Landsmannschaft, gospoda Posselta, ki je javno obsodil padec ministrov Vondre in Schwarzenberga ter pozval Češko republiko k vzpostavitvi močne pro-evropske vlade, da Češka republika ni češko-moravski protektorat, pač pa suverena država, v kateri ministre imenuje predsednik Češke republike, vlada pa svoja pooblastila črpa iz parlamenta, ki so ga izvolili češki državljani.
Predsednik
- Gospa Bobošíková, demokracija pomeni tudi, da lahko vsi demokrati izražajo svoja stališča o postopkih v vseh državah članicah Evropske unije in zunaj unije. Tudi to je demokracija.
Mirek Topolánek
predsednik Sveta. - (CS) V resnici opažam, da že malce zahajamo v predvolilno retoriko. Poskusimo zadeve obravnavati resno in poiskati enotnost med 27 državami, ki imajo različne zgodovine in vsaka po svoje doživljajo različne simptome sedanje finančne krize ali njene učinke na realno gospodarstvo. Če se ne bomo dogovorili za skupni pristop, ne bo važno, kakšno izhodišče je imel kdo ob začetku težav, saj bomo po načelu domin vsi plačali ceno. To je prva točka.
Nisem kritiziral pristopa ZDA zaradi kritike same, pač pa zato, ker sem želel poudariti prednosti EU. Te prednosti obsegajo obširen socialni program, ki nam bo prihranil ogromna vlaganja v socialno stabilizacijo za ljudi, ki so zašli v težave. Sistem preprosto deluje. Naša pomembna naloga je zagotavljati delovanje sistema in zagotavljati državljanom EU raven socialne varnosti, kakršno so uživali pred krizo. Po mojem mnenju to ni majhna naloga in bo zahtevala veliko denarja. Sprejeli smo nekatere zelo konkretne ukrepe in zneski 5, 50 oziroma 75 milijard EUR po mojem mnenju dokazujejo čvrsto odločenost Evropskega sveta za konkreten odziv na tekoče razmere, ne odziv s splošnimi ukrepi v tem ali onem obstoječem okviru, pač pa z zelo konkretnimi ukrepi.
Velika razlika je med razglašanjem visokoletečih obljub na uličnem vogalu in uresničevanjem takih obljub. Naš skupni cilj je zdaj izvesti vse korake, o katerih smo govorili, pretvoriti jih v praktično delovanje in spremljati povratne informacije. Nihče si ne predstavlja točno - in povsem resno lahko rečem, da si tudi makroekonomisti ne predstavljajo - kakšne učinke imajo lahko posamezni med temi koraki. Zanesljivo pa vemo, da bo moral nekdo plačati za sedanje reševanje in za zabavo pred njim. Zelo neodgovorno bi bilo, če ne bi razmišljali tudi o času zatem, čeprav ne vemo, kako dolgo bo sedanje stanje trajalo, in če ne bi razmišljali o tem, kdo bo moral plačati zapitek ter kakšne učinke bo imelo plačilo na evrsko območje ter na Pakt stabilnosti in rasti, in kakšne bodo možnosti držav, kakršna je moja, za vključitev in prevzem evra. Ne bom odgovarjal na pripombe vodje stranke gospoda Schulza. Berlusconi je to storil pred zadnjimi volitvami in ne želim ponavljati te napake. Menim, da se na take napade ni treba odzivati. Ne sme pa se zgoditi, da bi bile tiskarne denarja edine, ki bi pridobile s to krizo. To ne bi bilo dobro.
Vrh o zaposlovanju. Evropskemu svetu smo seveda predlagali srečanje v polni sestavi. To zamisel sva predložila skupaj José Manuel Barroso in jaz, saj tudi midva čutiva, enako kot vi, potrebo po vključitvi socialnih partnerjev v razpravo na višji ravni, kot jo omogoča tristranski sestanek, in po razpravi o problemih v zvezi z zaposlovanjem, z izvajanjem različnih nacionalnih svežnjev ukrepov, v zvezi z vplivi na zaposlovanje in z naslednjimi koraki, potrebnimi za zaščito državljanov EU pred učinki krize. Odločitev, da bo to vrh v obliki trojke, ni najina. Razumem strahove, ki so jih izrazili številni predsedniki držav in vlad, in tudi jaz v celoti podpiram srečanje v polni sestavi. Po drugi strani pa ne smemo pozabiti, da gre le za neuradni vrh, katerega sklepi niso zavezujoči. S tega vidika je lahko manjša sestava celo prednost, saj pomeni, da bo mogoče priporočila neuradnega vrha predstaviti na rednem Svetu junija, kjer bodo mogoče soglasno sprejeta. Po mojem mnenju ne gre za hudo napako in iz tega ni treba delati političnega problema. Pomembno je, da smo zbrali pogum in sklicali to vrh, da smo k udeležbi pozvali socialne partnerje, da ga bomo skupaj z njimi pripravili temeljiteje - pred srečanjem o zaposlovanju bodo organizirane tri okrogle mize, v Stockholmu, Madridu in Pragi - in da poskušamo sprejeti sklepe, ki bodo koristili na junijskem sestanku Sveta.
Lizbonska pogodba. Danes si bom dovolil eno šalo. Mislim, da telefonska številka za klice v zvezi s prihodnostjo Lizbonske pogodbe ni več telefonska številka kabineta vlade in predsednika vlade Topoláneka, pač pa telefonska številka Parlamenta in Jiříja Paroubeka. Moram reči, da odgovornost za rešitev situacije v resnici nosijo tisti, ki so situacijo povzročili. Seveda delam vse v svoji moči, da bi izpolnil svojo zavezo, da mi ne bi bilo treba izbrisati svojega podpisa s kamna pred samostanom Svetega Jeronima v Lizboni.
Komisija. Na decembrskem vrhu je Svet sprejel jasen sklep in zavedamo se zapletenosti stanja. Naj povem, da je moja ambicija doseči politično soglasje na junijskem srečanju Evropskega sveta. Seveda se bomo posvetovali z vami: razprava z Evropskim parlamentom je nujna. V tem smislu razmišljamo celo o tem, da bi lahko v primeru ustreznega interesa v Evropskem parlamentu odložili junijsko srečanje Sveta za en teden in razpravo podaljšali z desetih na sedemnajst dni. Menim, da bi sedemnajst dni zadoščalo za razpravo. Ta posvetovanja so nujna, pred sprejemom uradne odločitve pa bo treba določiti, ali naj nadaljujemo po določbah Pogodbe iz Nice ali po določbah Lizbonske pogodbe, saj nam bo to omogočilo predvideti, kakšna bo oblika dogovora, ali bo število držav enako, ali bo vsaka od njih imela komisarja itd. Upoštevati moramo rezultate evropskih volitev in rečem lahko le, da bomo delali v skladu z odobrenim standardnim postopkom, saj se nahajamo v določeni pravni praznini in v razmerah, ki zahtevajo politično in praktično urejanje.
Nadaljevanje razprave v zvezi z razmerjem med pravno ureditvijo in ukrepi spodbud. Že v uvodu sem povedal, da je po mojem mnenju EU sprejela popolnoma pravilen pristop, ko se ni odločila za eno možnost proti drugi, pač pa le ugotovila, da smo bančni sektor rešili, zdaj pa ga moramo le še očistiti. Komisija je sestavila načrt za oceno posameznih slabih naložb (oceno učinkov) in za reševanje problema. Po mojem mnenju je edina pot za okrepitev zaupanja v bančni sektor in tudi zaupanja v bančnem sektorju banke očistiti. Češka republika in Švedska vesta, kako se to dela, finančni minister ZDA pa je predložil svoj načrt za ZDA. Po mojem mnenju je to edini način, kako reševati situacijo. Sveženj spodbud sem že omenil. Drugi steber tega sestava je pravna ureditev, ki je deloma tudi v vaši pristojnosti. Deloma je omenjena tudi v Larosièrovemu poročilu, ki je zelo dober izdelek. Zajemala bo pravno ureditev skladov hedge in skladov zasebnega kapitala, seveda pa bo naredila tudi red v offshore sektorju. Nedvomno opažate velik napredek na tem področju in ureditev pripravljamo tudi za odziv na morebitno naslednjo krizo. Nismo pod časovnim pritiskom za oblikovanje in uveljavitev nove pravne ureditve. Smo pa pod časovnim pritiskom pri ukrepih za omejitev morebitnih problemov v prihodnosti.
Poteka tudi razprava o vlogi MDS. Dogovorili smo se, naj bo MDS skrbnik rešitev za prihodnost, težava pa ni v majhnem številu institucij z omejenimi pristojnostmi. Težava je v negotovosti, ali bodo največji akterji na globalnem finančnem trgu te institucije spoštovali, saj v preteklosti ni bilo tako. Ta razprava je vsekakor temeljna in bo tudi na dnevnem redu srečanja G20: sprejem razširjene vloge MDS, Svetovne banke in OECD v sistemu mednarodnih globalnih finančnih institucij in spoštovanje teh institucij ter njihovih ugotovitev.
Menim, da bi bilo dobro nameniti nekaj besed tudi Vzhodnemu partnerstvu. Včeraj sem se spet sestal s predsednikom Juščenkom in vesel sem, da smo sprejeli ter podpisali sporazum med Evropsko komisijo in Ukrajino. Pomeni pomemben korak k stabilizaciji stanja. Pred kratkim sem bil v Azerbajdžanu, kjer sva se pogovarjala s predsednikom Alijevim. EU mora tem državam ostati nekakšen svetilnik. Ne gre za vzpostavljanje novih razmejitev, gre za to, da ima EU poslanstvo, to poslanstvo pa je širjenje območja varnosti, območja svobode, območja napredka in območja solidarnosti. Tu ni nikakršnih meja, to pa še ne pomeni, da bodo te države postale članice EU jutri, pojutrišnjem ali kdajkoli. Če svetilnik ugasnemo, bomo izgubili tudi nadzor nad dogajanji v teh državah. Te države moramo vključiti v razpravo, jim nuditi neomejene možnosti potovanja, gospodarsko sodelovanje, izmenjave med izobraževalnimi ustanovami in šolami ter pomoč k boljšemu vodenju. Mislim, da je to naša dolžnost, v tem smislu pa je Vzhodno partnerstvo jasen dokaz, da gremo v pravo smer. Na besede gospoda Bielana naj povem, da je bil velik uspeh že to, da smo 600 milijonov EUR sploh odobrili. O tem nismo soglašali, nismo dosegli polnega soglasja, dosegli pa smo najboljši možni kompromis, sprejemljiv za vseh 27 držav članic.
Za zaključek bi rad nekaj povedal še o socialnih učinkih. Tu se moram vrniti na tristranski sestanek in pozdraviti vlogo obeh socialnih partnerjev. Nismo govorili o tem, koliko denarja bomo dali ljudem. Govorili smo o tem, kako pripraviti ljudi na take razmere in morebitne podobne razmere v prihodnosti s spodbujanjem razvoja poklicnih sposobnosti, spodbujanjem izobraževanja in podporo MSP, ki ustvarjajo glavnino novih delovnih mest. Danes cena dela seveda pada, saj želimo ljudem čim dalj ohraniti delovna mesta, saj je ponovno zaposlovanje nekajkrat dražje od ohranitve obstoječih delovnih mest.
Mobilnost delovne sile: Res se veselim razprav v nacionalnih parlamentih, zlasti v moji domovini, o spremembah delovne zakonodaje v prid prožnosti in mobilnosti delovne sile. Tu je prepreka za rešitve. Treba je zagotoviti hitro rast zaposlovanja in hitro rešitev za stisko ljudi, ki so zašli v težave brez svoje krivde.
Za zaključek naj rečem še nekaj besed o vrhu med EU in ZDA. Izjemno sem ponosen na dejstvo, da bo po srečanju G20 v Londonu in vrhu v Strassbourgu/Kehlu ameriška administracija pod vodstvom Baracka Obame prišla v Prago. To ima za nas izreden simbolični pomen, vabimo pa tudi predsednika Evropskega parlamenta, saj zaznavam določeno nezadovoljstvo nad tem, da ameriški predsednik ne bo obiskal tudi Evropskega parlamenta. Časa za razpravo ne bo veliko, po mojem mnenju pa moramo ugotoviti, kaj želijo ZDA in kaj želimo mi, nato pa te želje uskladiti. Nikakor ne želimo vzpostaviti novih pregrad - tak je končno tudi glavni cilj celotne evro-atlantske civilizacije.
Končno bi rad nekaj besed posvetil še pripombam gospe Bobošíkove. Zaenkrat češka administracija stanje obvladuje zelo dobro. Preprosto se ne strinjam, da bi lahko prišlo do kakega organizacijskega spodrsljaja, da bi lahko nam spodletelo pri enem od najzahtevnejših predsedovanj v zadnjih letih, saj se ves čas soočamo s široko paleto problemov, ki bi jih kdorkoli težko napovedal. Naša raven prožnosti, raven ustvarjalnosti, naša sposobnost za odzivanje, ukrepanje in iskanje kompromisov gotovo ne zasluži tako ostre kritike. Podobno stanje, kot vlada zdaj na Češkem zaradi nezaupnice, sta že imeli tudi Danska in Italija, v Franciji pa se je v času predsedovanja zamenjala vlada, resda zaradi izida volitev. Stanje se mi ne zdi tako hudo in lahko vam zagotovim, da nikakor ne bo ogrozilo češkega predsedovanja ter da bomo vsi, ki smo odgovorni za delo na zadevah EU, svoje delo opravljali odgovorno tudi v prihodnje.
Predsednik
- Hvala, gospod predsednik Evropskega sveta. Naj vas spremljajo naše prisrčne želje, da boste lahko v celoti izpolnili svoje dolžnosti kot predsednik Evropskega sveta in storili tudi vse za to, da boste v vaši deželi sprejeli dogovor o Lizbonski pogodbi. S temi željami se vam zahvaljujemo za vaš današnji obisk tukaj.
Timothy Kirkhope
- Gospod predsednik, rad bi izrazil svoje priznanje prepričljivi uspešnosti češkega predsedstva pri urejanju nekaterih perečih zadev, ki pestijo Evropo. Od gospodarske in finančne krize do energetske varnosti in podnebnih sprememb - predsedstvo je imelo trdne in jasne cilje in je Evropi zagotavljalo jasno vodenje v teh časih preizkušenj.
Zlasti predsednik vlade Topolánek se je izkazal kot izrazit voditelj, zlasti z opozorili na nevarnosti protekcionizma. Medtem ko so se drugi spogledovali z vzpostavljanjem škodljivih preprek za trgovanje, je češko predsedstvo jasno in dosledno zastavilo besedo za prosto trgovino in, še pomembneje, za ohranitev enotnega trga. Na začetku meseca je gospod Topolánek rekel, da je protekcionizem v vsakem primeru škodljiv, v primeru EU pa tudi nelogičen. Iz te krize se moramo kaj naučiti in reči "ne” izolaciji, "ne” protekcionizmu ter "da” sodelovanju.
Zelo prav je imel, ko nas je spomnil na temeljna načela, na katerih sloni EU. Ta poštenost je v izrazitem nasprotju z včerajšnjim neiskrenim in samemu sebi namenjenem govorom britanskega ministrskega predsednika v tej dvorani. Govor gospoda Browna je bil poln prispodob, ni pa nikjer omenil glavnega dejstva, namreč, da bo Združeno kraljestvo pod njegovim vodstvom utrpelo najdaljšo in najglobljo recesijo med vsemi industrijskimi državami. Prezrl je svojo vlogo pri vzpostavitvi in izvajanju v temelju zgrešene pravne ureditve za finančni sektor. Ni omenil ogromnega bremena dolga, ki ga je naložil britanskemu ljudstvu.
Evropa ne potrebuje naukov britanske vlade glede izhoda iz krize. Evropa in mednarodna skupnost morata zdaj s hitrim ukrepanjem obnoviti zaupanje v naše finančne sisteme, zagotoviti pravilno delovanje bančnega sistema, v katerega bodo lahko posamezniki, gospod Schultz, in podjetja zaupali, in pripraviti banke, da bodo spet posojale denar ter tako prispevale k večjemu zaupanju. Trdno se moramo držati načel proste trgovine in enotnega trga, osebno pa popolnoma zaupam, da bo predsedstvo še naprej trdo delalo, da bi te pomembne cilje dosegli.
Poul Nyrup Rasmussen
- Gospod predsednik, le teden dni pred njegovim sestankom sem Evropski svet tu v Parlamentu pozval, naj sprejme dogovor o jasnih smernicah in konkretnih ukrepih za ohranitev obstoječih delovnih mest in ustvarjanje novih. Današnji in tukajšnji Svet je Svet tišine in Svet iluzij. Žal nisem opazil nikakršnih konkretnih ukrepov. Res je, 5 milijard EUR, ampak kaj je to? To je 0,04 % bruto domačega proizvoda Unije. Vlaganje v širokopasovni internet je v redu, ampak ne pravite mi, da ima kakšne resnične učinke na upočasnitev prostega pada na področju delovnih mest, ki smo mu ravnokar priče.
Ne razumete, da je ta kriza zelo globoka in resna recesija. Podjetja zahtevajo, delavci zahtevajo, mi zahtevamo: naredite več! MDS vam je predlagal vlaganje 2 % BDP letos in naslednje leto. Gospod Barroso, rekli ste, da delujemo dobro, da vlagamo 3,3 %. To ste rekli dva tedna nazaj, zdaj pa je številka narasla na 4 %. Sprašujem se: kako to? No, izračun je preprost. Brezposelnost narašča: z rastjo nadomestil za brezposelne se bodo povečale tudi finančne spodbude. Domnevam, da nam boste takrat, ko bo število brezposelnih v Evropi doseglo 25 milijonov, s ponosom povedali, da naše spodbude znašajo že 5 %. Prosim, tako se zadev ne moremo lotevati. Tako se zadev ne morete lotevati. Kar potrebujemo, so resnična vlaganja.
Gospod Barroso, Paul Krugman je dejal, da Evropa zagotavlja več kot pol manj dejanskih spodbud kot Amerika. Ali vas lahko prosim: ne govorite ljudem ob vsakem povečanju brezposelnosti, da zagotavljate več sredstev, samo zato, ker države članice plačujejo več nadomestil za brezposelnost. Ljudem morate povedati, da ste se odločili za nov načrt oživitve. Zahvaljujem se vam za vašo danes izraženo željo, da bi bil sestanek o zaposlovanju 7. maja sestanek o resničnem zaposlovanju. Smo na vaši strani in vas podpiramo pri vaših prizadevanjih, da bi se to uresničilo.
Spomniti se moramo francoskega predsednika Sarkozyja in tega, da ni poznal nobene meje pri številu izrednih vrhov v času svojega predsedovanja. Zdaj pa se predlaga, naj se vrh dne 7. maja omeji na raven trojke.
Sedanja kriza brezposelnosti ne bo izginila, če se bomo branili novih sestankov. Še vedno bo tu. Zato vas pozivam: imamo načrt oživitve in izčrpno je dokumentiran. Vem, da predsednik Komisije to ve, in prepričan sem, da lahko naredimo več kot doslej, če le sedemo skupaj in se zadeve lotimo. Gre za usodo gospodarskih, monetarnih in socialnih prizadevanj Evropske unije.
Zato še enkrat: Predsednik Komisije, naj bo vrh o zaposlovanju dne 7. maja resen, široko zastavljen in dobro načrtovan. Če vam to uspe, bomo z vami.
(aplavz)
Silvana Koch-Mehrin
- (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Evropska unija je v finančni in gospodarski krizi kot pravi blagoslov in češko predsedstvo zaenkrat opravlja svoje delo zelo dobro.
Razsežnost in globlji vzroki globalne finančne in gospodarske krize dokazujejo, da je treba globalno makroekonomsko upravljanje finančnih trgov in zakonodajni okvir zanj revidirati - na nacionalni ravni, v EU in po vsem svetu. Treba je spremeniti zakonodajo za nadzor in izboljšati varnostne ukrepe za obvladovanje kriznih razmer. Zakonodaja za finančni sektor bi morala delovati tako, da bi ekonomske cikle blažila, ne pa krepila. Več pravne ureditve pa ne pomeni nujno boljše pravne ureditve; potrebujemo pravo pravno ureditev.
Dramatična kriza na mednarodnih finančnih trgih in premiki, ki jih povzroča, pomenijo izziv za liberalno ekonomsko ureditev. Napačne odločitve vlad glede ekonomske in finančne politike ter nezadostni vladni finančni nadzor in opazen propad vrste bank kličejo k reformi finančnega sistema, ne k vzpostavitvi novega ekonomskega sistema. Neodvisno delovanje Evropske centralne banke in njen pristop k finančni stabilizaciji sta prava in sta se doslej izkazala za upravičena.
Dobili smo tudi dokaz pomena skupnega trga za napredek in stabilnost v Evropi. Notranji trg igra osrednjo vlogo pri skrajševanju in blaženju recesije v Evropi. Države članice morajo sprejeti hitre, usmerjene in začasne ukrepe v podporo realnemu gospodarstvu, saj vemo, da EU lahko pripomore k napredku in blagostanju z nadaljnjim razvojem notranjega trga, ne pa z delitvijo subvencij.
Evropska unija mora zato nadaljevati z doslednim izpopolnjevanjem notranjega trga in oblikovanjem okolja za učinkovito konkurenco. Jasno pa je tudi, da tega preizkusa zaenkrat še nismo uspešno opravili. Evropska unija se mora čvrsto držati svojih načel. Ne smemo se vračati k zastarelemu razmišljanju, k protekcionizmu, k politiki predalčkanja ali k tekmovanju za subvencije. Češko predsedstvo se tega drži in upam, da se lahko zanesemo na to tudi v prihodnje.
Inese Vaidere
- (LV) Gospe in gospodje, rada bi se zahvalila češkemu predsedstvu za znatni korak naprej glede razumevanja resničnih problemov, pa tudi rešitev zanje, ki ga je dosegel Svet pod njegovim vodenjem. Rada bi osvetlila nekaj področij, kjer moramo v prihodnje še delati. Prvič, ustvarjanje in ohranjanje delovnih mest, s poudarkom ne toliko na socialnih zadevah, pač pa v glavnem na vlaganja v infrastrukturo in oživljanje poslovanja, kar bo omogočilo ustvarjanje delovnih mest. Drugič, banke so prejele velikodušno finančno pomoč za obnovitev stabilnosti finančnega sistema, ne mudi pa se jim ukrepati na področju posojil. Tu potrebujemo evropske smernice, pa tudi proaktivne ukrepe nacionalnih vlad, ki bodo banke opomnili na njihove dolžnosti v sedanjem času in zagotovili, da bodo banke spet začele posojati denar podjetjem, pa tudi posameznikom. Tretjič, strukturni skladi so dejansko edini vir sredstev za podjetja, ki bodo omogočili oživitev gospodarske dejavnosti, zato moramo na eni strani izboljšati njihovo dosegljivost in obseg delovanja, na drugi strani pa zmanjšati birokratske ovire in podaljšati čas, predviden za pridobivanje sredstev. Hvala za pozornost.
Ian Hudghton
Gospod predsednik, britanski ministrski predsednik Gordon Brown nas prepričuje, da je kar naenkrat postal ponosen na enotnost Evropske unije in da so države EU skupaj močnejše in varnejše. Zdaj pravi, da je treba zaostriti bančno pravno ureditev, odpraviti davčne oaze in reformirati MDS.
Gospod Brown v tem trenutku nima niti trohice verodostojnosti. Njegova zgodba upravljanja britanskega gospodarstva je zgodba nebrižnosti in katastrofe. Gospod Brown je arhitekt sedanje gospodarske krize, ne pa rešitelj sveta. Podpiral je ohlapno pravno ureditev, ki je neposredni vzrok za težave v bančništvu.
Učinek padca seveda čutimo po vsem svetu. Škotska lokalna vlada si v okviru svojih omejenih pristojnosti prizadeva odvrniti vsaj najhujše učinke, z lajšanjem davčnih bremen prek nižjih davčnih stopenj, s pospeševanjem vlaganj v infrastrukturne projekte, s programi usposabljanja in razvoja poklicnih sposobnosti, da bi ljudje lažje našli delo.
Škotska ima bogate vire energije in ima sijajne možnosti razvoja obnovljivih virov, recimo vetrne energije na morju, energije morskih valov in plime. Podpora EU za razvoj čistega pridobivanja energije in njene distribucije bo ne le pomagala škotskemu gospodarstvu, pač pa tudi koristila sosedom Evropejcem s krepitvijo energetske varnosti in blaženjem podnebnih sprememb. Močno upam, da bo Škotska že v kratkem lahko igrala še aktivnejšo in konstruktivnejšo vlogo v svetu, kot normalna, neodvisna država članica Evropske unije.
Gabriele Zimmer
- (DE) Gospod predsednik, preseneča me, da predsedujoči Sveta, ki je včeraj v svojem parlamentu doživel nezaupnico, tako ostro govori o zgrešeni politiki iz preteklosti. Pravi, da se je pot, ki jo ubirajo ZDA, v zgodovini izkazala zgrešeno. Jasno nakazuje, da se v času krize ne smemo zanašati na socialne spodbude, in javno je izjavil, da ne bi smeli siliti vodilnih v AIG k vračilu svojih nagrad. Javno pa je tudi izjavil, da je mogoče odgovornost za finančno krizo, za gospodarsko krizo, omejiti na preteklo ravnanje ZDA in da se mu ni treba posipati s pepelom ter ubadati z vprašanjem, ali so h krizi kaj prispevali tudi strategija komercializacije in konkurenčni pritiski ter nebrzdana globalizacija v EU.
Po mojem mnenju je to jasno iz ustreznih delov besedila sklepov vrha, kjer je navedeno, da v sedanji krizi lizbonska strategija, vključno s tekočimi integriranimi smernicami, ostaja veljavni okvir za spodbujanje rasti in zaposlovanja. Nato pa je v referenčnih dokumentih zelo jasno navedeno, da je treba zagotoviti povezavo s pristopom trajnostnih javnih financ in s tem v zvezi z nadaljevanjem pokojninskih reform. To me preseneča. Nasledek je torej, da je nadaljevanje pokojninskih reform povezano z nadaljevanjem privatizacije pokojninskega sistema, z rastjo deleža kritja oskrbe starejših iz kapitala.
To spet krepi dva odločilna vzroka sedanje finančne in gospodarske krize, namreč odvisnost od finančnih trgov, kljub temu, da je krizo povzročila prav turbulenca na finančnih trgih, in nadaljnje zlasti socialno razslojevanje. To razslojevanje, razslojevanje po dohodku, pa je neposredna posledica skokovite rasti količine likvidnega denarnega kapitala. Tu so potrebni popravki. Zato ne razumem, zakaj Komisija in Svet med razgovori na zadnjem vrhu nista sprejela ustreznih popravkov.
Ko govorimo o lizbonski strategiji, moramo omeniti tudi Belo knjigo Komisije o politiki finančnih storitev (2005-2010), ki temelji na integraciji evropskega trga finančnih storitev v globalni trg finančnih storitev in na ustreznih členih pogodb iz Nice in Lizbone, ki po eni strani prepovedujejo vse oblike omejevanja prostega pretoka kapitala, po drugi strani pa silijo finančne institucije v zagotavljanje neomejenega toka finančnih storitev na trgu. To je v izrazitem nasprotju z vsako obliko boja proti vzrokom kriz.
Johannes Blokland
- (NL) Gospod predsednik, z lizbonsko strategijo smo zagotovili Evropi možnosti za nadaljnje gospodarsko tekmovanje z ostalim svetom. Seveda je to mogoče le, če pri tem zares sodelujemo vsi in če skrbimo za primerno življenjsko okolje, tudi v deželah v razvoju.
Dogovor z vrha EU prejšnji teden ni dovolj čvrst, da bi spodbodel novo, v trajnostni razvoj usmerjeno gospodarstvo. Gospodarska kriza, podnebna kriza in energetska kriza zahtevajo nov pristop in ta pristop zahteva ustrezna vlaganja. Evropska unija mora na tem področju prevzeti vodilno vlogo. Pričakovali smo dogovor o financiranju podnebnih sporazumov z Balija in iz Poznańa. Zaskrbljujoče je, da takega dogovora na vrhu EU niso sprejeli niti po dolgotrajnih pogajanjih okoljskih in finančnih ministrov. Kje je voditeljska drža EU, ko gre za oprijemljiva finančna sredstva? Umik financiranja podnebnih načrtov za države v razvoju v nedoločeno prihodnost pomeni resno spodkopavanje podnebnih sporazumov. To ni voditeljska drža, kakršno potrebujemo v času priprav na Köbenhavn.
Andreas Mölzer
- (DE) Gospod predsednik, ob véliki viziji Evrope je Bruselj na žalost gluh in slep za številne neželene pojave in dogajanja v EU. Med sedanjo krizo državljani plačujejo ceno krize, napačnih neoliberalističnih izbir v preteklih letih in za vse manj kot solidne priprave na širitev proti Vzhodu, ki se danes izkazujejo kot zapadla hipoteka. Tudi pristop Turčije, ki je očitno že dogovorjen, ne bo prinesel potrebne energetske varnosti, nasprotno, vnesel bo samo politično nestabilnost, islamizem in milijardno luknjo v naše finance.
EU se mora na prihajajočem vrhu G20 osvoboditi svoje vloge vazala politiki ZDA, ki jo je igrala doslej, in uvesti stroga pravila ter dosledne kontrole. Temeljni kamen sedanjih finančnih težav je dolgoletno upiranje Washingtona, da bi kakorkoli urejal močno eksplozivno področje finančnih papirjev.
V krizi so potrebni ostri rezi. Možnosti za varčevanje je dovolj, na primer pri nenadzorovani rasti agencij EU. Povečanje kriznih skladov je lahko le prvi korak; potrebujemo mnogo boljše načrte za primere bankrota držav in zamisli za obsežne socialne probleme, ki nas bodo doleteli tako gotovo, kot stoji na koncu molitve amen.
Werner Langen
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, tudi jaz bi rad čestital češkemu predsedstvu. Kljub znatnim problemom doma mu je uspelo potiskati evropski voz naprej v najhujši gospodarski in finančni krizi v zadnjih desetletjih. Te čestitke pa spremlja prošnja, naj češko predsedstvo svoj mandat tudi pripelje do konca enako dobro in jasno usmerjeno.
Ko poslušam predsednika Skupine socialdemokratov, se mi dozdeva, da sem na drugem planetu. Hvali gospoda Browna, ki je bil, preden je postal ministrski predsednik, finančni minister, torej odgovoren za finančno politiko ter za oblikovanje okolja za finančni sektor v Evropski uniji ter v Združenem kraljestvu. V tej dvorani smo že mnogokrat slišali, da nam bo uvedbo potrebnih regulativnih ukrepov omogočila šele sprememba stališč Združenega kraljestva. Kako moremo nekoga, ki se je čemu takemu upiral celo desetletje, danes imenovati odrešenika? Tega ne razumem.
Kritika ameriške politike povečevanja ponudbe denarja, ki jo je izrekel češki predsednik vlade, je v celoti upravičena. Problema ne moreš rešiti s sredstvi, ki so krizo sploh povzročila, namreč z nezmernim povečanjem ponudbe denarja in s čezmernim življenjem na kredit. Problem je življenje na kredit.
Glavne prednostne naloge so zato obvladati krizo na finančnem trgu, popraviti globalna neravnovesja, skupaj reševati pereče naloge, kakršni sta varovanje podnebja ter boj proti revščini, ter po svetu uvesti novo moralnost, ki bo temeljila na socialno-tržnem gospodarstvu. Če nam to uspe v tej krizi, bo češko predsedstvo v celoti izpolnilo vsa naša pričakovanja, ne glede na to, kaj se bo zgodilo z Lizbonsko pogodbo in kakšne so notranjepolitične razmere v Češki republiki.
Libor Rouček
- (CS) Gospe in gospodje, predsedujoči Evropskemu svetu, Mirek Topolánek je svoj današnji govor v Evropskem parlamentu začel z napadom na socialno demokracijo. Rad bi povedal, da je to značilno za njegovo vlado. Namesto vzpostavljanja soglasja, sodelovanja in kompromisov pri zadevah v zvezi z upravljanjem EU je predsednik vlade Topolánek iskal in še išče prepir in zdraho. Te značilnosti in ta nesposobnost sodelovanja so pravi razlog za padec njegove vlade. Naj vas spomnim, da vlade ni odstavila opozicija, pač pa so jo odstavili poslanci vladne stranke in koalicijske partnerice, stranke zelenih.
Vendar se ne želim osredotočati na češko domačo politiko. Rad bi samo opomnil češko republiko na njene odgovornosti do Unije in do državljanov EU, ki jih nalaga predsedovanje. Pred nami so številne naloge. Gospodarsko in finančno krizo smo seveda že omenili. V Pragi bomo organizirali vrh med Evropo in ZDA. Skupaj s partnerji iz ZDA imamo idealno zgodovinsko priložnost sodelovati pri vseh vprašanjih današnjega globaliziranega sveta, od gospodarstva in okolja do reševanja sporov na Bližnjem vzhodu, v Afganistanu in drugod.
Za zaključek bi rad podal še eno opombo glede Lizbonske pogodbe. Češki socialdemokrati že ves čas podpiramo evropsko ustavo in podpiramo ratifikacijo Lizbonske pogodbe. Tako je bilo v češkem parlamentu in tako bo v češkem senatu, ko bo prišlo do glasovanja. Trdno sem prepričan, da bo Civilna demokratska stranka, ne glede na svoj položaj, prav tako konstruktivna in proevropska in da bo ta dokument podprla.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Ob vsaki razpravi o še enem vrhu voditeljev držav oziroma vlad, namenjenemu reševanju gospodarskih problemov, ugotovimo, da so doseženi rezultati dobri, na žalost pa zaostajamo za dogodki, mehanizmi za uveljavljanje sklepov pa niso jasni.
Kaj moramo storiti, da se bomo izognili takim problemom?
Prvič, države morajo ovrednotiti učinke integracije na njihove lastne gospodarske politike. Današnje odločitve pogosto sprejemamo na podlagi zgodovine, na podlagi tega, kako smo ravnali v kriznih stanjih. Na žalost živimo v združeni Evropski uniji s skupnim trgom, zato take odločitve najpogosteje nimajo enakih učinkov, kot so jih imele včasih.
Drugič, vzpostaviti moramo nekakšen začasni institucionalni okvir za mehanizme uveljavljanja odločitev. Naj čakamo na ratifikacijo Lizbonske pogodbe? Človeško življenje ne čaka, odločitve moramo sprejemati danes. Očitno je potrebno bolj usklajeno delovanje med državami evrskega območja in državami zunaj tega območja. Kako ga lahko dosežemo? Menim, da bi lahko mehanizem za usklajevanje temeljil na tako imenovanem mehanizmu deviznih tečajev, v angleščini ERM II. To bi pripomoglo k zbližanju obeh Evrop, nove Evrope in stare Evrope, in pomagalo pri iskanju soglasja.
Mirosław Mariusz Piotrowski
- (PL) Gospod predsednik, na nedavnem evropskem vrhu so obravnavali vrsto vprašanj. Med njimi sta bili tudi vprašanji Vzhodnega partnerstva in alternativnih poti oskrbe s plinom. Na srečanju so sklenili tema področjema zaenkrat nameniti majhna sredstva, vendar gre nedvomno za korak v pravo smer. Evropa se sooča s silno gospodarsko krizo in mora iskati učinkovite poti iz nje. Ne smemo pa se odreči našega vodila solidarnosti. Še zlasti občutljivi moramo biti za probleme novih držav članic.
Čeprav so na vrhu razpravljali tudi o tematiki podnebnih sprememb, v praksi lahko vidimo, da kriza, ki nas je zadela, potiska ta izredno drag psevdo-znanstveni projekt na obrobje. Finančna sredstva, namenjena temu področju, bi bilo treba preusmeriti v učinkovit, enoten boj z učinki krize. Domače razmere v Češki republiki tega ne bi smele ovirati na noben način.
Rebecca Harms
- (DE) Gospod predsednik, vesela sem bila prisotnosti gospoda Vondre na dopoldanski plenarni seji in vesela sem sporočila predsedstva, da bo nadaljevalo svoje delo. Po mojem mnenju bomo Evropi storili slabo uslugo, zlasti v teh časih krize, če ne bomo stopili skupaj in pomagali predsedstvu pri delu. Po tem, kar sem slišala iz Češke republike, bo vlada ostala pri krmilu, saj včeraj zbrana večina ne zadostuje za podporo novi vladi. Verjamem, da je v času krize taka stabilnost, s čimer mislim na solidarnost s češkim predsedstvom, nujno potrebna. Pozivam tudi številne zahodne Evropejce, na primer Francoze, naj obrzdajo svojo zlobo do Vzhoda, saj se je evropska kriza začela pravzaprav z referendumom v Franciji.
Želela bi si pogumnejše voditeljske drže pri vprašanju podnebja in vključitve vsega, kar je potrebno sedaj. Če hočemo naprej v tej krizi, si moramo upati poskusiti tudi kaj novega. Moj častivredni prijatelj ima prav - živimo na kredit. Na kredit pa živimo tudi, kar zadeva okolje in podnebje. S svojimi viri ravnamo neizmerno potratno. Gospodarstva ne upravljamo trajnostno. ZN, Ban Ki-moon, Svetovna banka, vsi nam pripovedujejo, da so procesi na Kitajskem in v Južni Koreji, kjer več kot polovico svojega kratkoročnega ekonomskega programa namenjajo varovanju podnebja in trajnostnemu razvoju, prava stvar in da je prihodnost tukaj. Na žalost Evropski svet zaenkrat ne zmore zbrati toliko poguma. Na žalost ne verjamem, da je za to kriva samo Češka republika.
Predsednik
- Hvala, gospa Harmsova. Imate popolnoma prav. Vsi smo grešniki - nekateri še hujši kot drugi.
Mary Lou McDonald
- Gospod predsednik, v tej gospodarski krizi, ki jo je spočela in jo poganja zgrešena politika na ravni držav članic in na ravni EU, mora biti absolutno prednostna naloga varovanje obstoječih delovnih mest in ustvarjanje novih. Desetkanje delovnih mest se mora ustaviti. Za to bodo potrebni proaktivni posegi vlad držav članic.
Teologija prostega trga ne sme stati na poti pravicam delavcev. Ohlapna pravna ureditev finančnih trgov že ves čas spodbuja ropanje in korupcijo. Obsedena rahljanje pravne ureditve in privatizacija javnih storitev prav tako vodita v nesrečo.
Ali je torej obči refren, da se moramo iz te gospodarske krize kaj naučiti, na mestu? To je vprašanje. Če je, vprašanje o upravičenosti temeljnih sprememb v politiki EU, ali celo v Pogodbah EU, zdaj nima odgovora in bi moralo postati predmet razprav Sveta EU. Lizbonska pogodba je zastarela zgodba. Je listina zgrešenih politik. Potrebujemo novo pogodbo za novi čas.
Paul Marie Coûteaux
- (FR) Gospod predsednik, sklepi predsedstva z zadnjega sestanka Sveta so zabavno branje. Spominjajo na objavo zmage armade, ki brezglavo beži na vseh frontah. Vsebujejo patetiko, značilno za take objave, vključno s tem, da neprenehoma ponavljajo, da bo s koncem krize EU zgradila močnejše gospodarstvo za prihodnost, in se zaklinjajo na lizbonsko strategijo, ki pa je že popolnoma iztirila.
Iz tega sledi, da so evrokrati, evrofili in ultra-evropejci vseh vrst, zaprti v svojih steklenih stolpih, izgubili stik z resničnostjo. Vsi se dobro zavedamo, da je v recesijo najprej zašlo evroobmočje, saj je že osem let imelo najmanjšo stopnjo rasti na svetu. Bilo pa je tudi območje z največjimi težavami v zvezi s konkurenčnostjo in zaposlovanjem. Predvsem pa je evroobmočje zaradi splošnega trenda razgradnje naravnih obrambnih mehanizmov narodov najslabše opremljeno za odzivanje.
V resnici je edina odlika krize to, da bo zbudila narode, ki sta jih doslej uspavala pričakovanje finančnih pridobitev in protinacionalna propaganda. Samo države članice bodo imele v svojih rokah legitimne instrumente, potrebne za daljnosežno ukrepanje, za tako ukrepanje pa si bodo morale sneti okove EU in evra. Vsaj ljudem v Franciji postaja vedno bolj jasno, da ni varnosti brez Francije, ni Francije brez francoske politike in ni francoske politike brez suverenosti države in ljudstva.
Roberto Fiore
- (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, zdi se mi, da se ta razprava ves čas suče okoli dogme, da morajo imeti banke osrednjo vlogo v gospodarstvu in da mora biti proces globalizacije temeljna sestavina gospodarske prihodnosti.
Ta dogma je popolnoma napačna. Vrniti bi se morali k naši tradicionalni viziji socialne pravičnosti in stvarne proizvodnje. Ker vsi jemo, ponoči spimo in se oblačimo, bi morali svoje dejavnosti in ukrepe usmeriti na krepitev kmetijstva, gradnjo hiš ter na proizvodno industrijo in obrt.
Brez te nove vizije bomo zašli v trajno krizo, v kateri bo oderuštvo bank obvladovalo življenja ljudi in bo nepravičnost osrednja značilnost našega življenja.
Jana Hybášková
- (CS) Gospod predsednik, ne vem, komu sploh govorim, saj češko predsedstvo niti ne poskusi prisostvovati. Moje čestitke za izide vrha. Povečanje sredstev MDS, podvojitev kriznega sklada, Vzhodno partnerstvo, podpora strateški infrastrukturi in podpora projektu Nabucco pomeni izpolnitev cilja "treh E-jev” češkega predsedstva. Škoda, da priprave za Köbenhavn zamujajo in da predsedstvo ni izrabilo našega dela pri pripravi energetsko-podnebnega svežnja.
Danes pa ne govorimo o nobenem od njih. Vaše predsedstvo, enako kot vaša vlada, predstavlja dvolično politiko. V Evropi se kažete kot pristaši Evrope in veliki združevalci, doma pa govorite, kako boste pometli z njo, o Lizbonski pogodbi pa govorite, kot da bi bila le sveženj odpadnega papirja. Ni vam uspelo združiti niti vaše vlade. Tudi izvolitev Václava Klausa za predsednika spada v dvolično politiko. Cilj milijonov Čehov in Moravcev je utrditi naše povezave z Zahodno Evropo, kar nam bo pomagalo prebroditi tudi najhujše krize. Tega cilja ni mogoče doseči brez ratifikacije Lizbonske pogodbe. Pogodba je sedaj resno ogrožena in za to deloma odgovarjate tudi vi. Če boste še naprej v kakršni koli vlogi sodelovali v vladi, se morate odločno izjasniti za ratifikacijo. V Češki republiki obstajajo družbene in politične elite, ki ratifikacijo želijo in so pripravljene podpreti vsakogar, ki si jo bo prizadeval doseči. Moja lastna stranka, Evropska demokratska stranka, bo storila vse v svoji moči za ratifikacijo.
Drug hud spodrsljaj je evro. Lahko sodelujete na vrhu G20 in na vrhu predstavljate Evropo. Za Evropo je pomembno, da zaščiti svoje regulativne ukrepe proti ZDA in ne kloni pred politiko čezmernih svežnjev spodbud, ki lahko vodijo v hiperinflacijo. Pomembno je imeti evropsko komisijo za vrednostne papirje in ohraniti pakt stabilnosti. To pa velja tudi pri nas doma, prav vaša stranka pa nas že leta zadržuje zunaj območja evra.
Gospod Topolánek, predlagani ukrepi so odlični. Zaenkrat so to edini predlogi. Kakor je rekla gospa Merklova, je pomembno izvajanje. Potrebni sta nam politična volja in enotnost, ki bosta pomagali pretvoriti predloge v dejstva. Govorite o krizi zaupanja. S tem imamo opraviti tukaj. Dovršite Lizbonsko pogodbo, spremenite svoje stališče do evra in omogočite hitro črpanje strukturnih sredstev. Drugače boste težko predstavljali 60 do 70 % Čehov in Moravcev, ki ne želijo biti v neenakopravni vlogi pri stikih z Evropo, pač pa normalno živeti v Evropi.
Jan Andersson
- (SV) Gospod predsednik, danes veliko število evropskih državljanov deli skupno težavo. Gre za vedno večjo brezposelnost in razslojevanje, ki jo ta prinaša. Državljani so morali biti skrajno razočarani nad rezultati zadnjega vrha. Vrh ni vzpostavil popolnoma nobene strategije za spopad z rastočo brezposelnostjo. Pravijo, da so vse potrebno že postorili. Pravijo tudi, da vrh, ki naj bi potekal na začetku maja, ne bo vrh. Bo samo sestanek trojke. To je jasno sporočilo državljanom, da za voditelje EU zaposlovanje in boj proti brezposelnosti nista več prednostni nalogi.
Evropski parlament sploh ne sodeluje - en mesec pred parlamentarnimi volitvami. Gospod Barroso nas je danes pozval k razpravi, sklepi Sveta pa Evropskega parlamenta sploh ne omenjajo.
Naj povem nekaj besed o samodejnih stabilizatorjih. V današnji razpravi so bili omenjeni GM, Združene države in Švedska. Res je, da imamo na Švedskem boljši sistem socialnega zavarovanja, kritja iz zavarovanja pa so padla pod raven 80 %. Delavci v avtomobilskih tovarnah, ki izgubijo zaposlitev, trenutno prejemajo nadomestila na ravni 50 % do 60 % plače. Torej sistem ni več prav čudovit.
Na koncu bi rad nekaj besed posvetil mobilnosti. Mobilnost je v EU pomembna, prav tako boj proti protekcionizmu. Vendar morata Komisija in Svet prevzeti odgovornost in zagotoviti, da bo pravilo enakega plačila za enako delo veljalo po vsej EU. Šele nato se bomo lahko lotili spodbujanja mobilnosti in boja proti protekcionizmu.
Sophia in 't Veld
- (NL) Gospod predsednik, veliko je bilo že rečenega o tem, koliko denarja moramo nameniti boju z gospodarsko krizo. O tem bi lahko razpravljali ure in ure. Verjamem, da moramo misliti tudi na prihodnje generacije in da ne smemo preložiti reševanja vseh problemov nanje. Ob tej misli je vprašanje, za kaj bomo porabili omenjeni denar, morda še bolj pomembno. Skrbi me, ko vidim refleksno reakcijo ponovnega metanja denarja v stare panoge in stare tehnologije, kot berglo opešani industriji.
Osupljivo je, da so v sklepih Sveta poglavje o gospodarski krizi in poglavje o energiji in trajnostnem razvoju ločeni, saj je dejansko že prišel čas, da ju združimo. Ne bi bil rad pesimist, kot je bil prej gospod Turmes, ampak zdaj je zares pravi čas za vlaganja v nove tehnologije in znanje. Nedopustno je sipati milijarde v avtomobilsko industrijo, če vemo, da bomo ta sredstva nato privarčevali pri izobraževanju. Te zadeve so resnično obrnjene na glavo.
Druga točka se nanaša na rešitve za države Vzhodne Evrope in države, ki niso v območju skupne valute. Te države smo z zneskom 50 milijard EUR, ki se omenja, pustili nekoliko na cedilu. Sprašujem se, ali Svet in Komisija kaj razmišljata o možnosti pospešenega vključevanja v evrsko območje za tiste države, ki še niso članice, saj sta stabilnost in gospodarska moč teh držav pomembni za Evropo kot celoto.
In nazadnje, zelo me skrbita uporaba nacionalističnega govora in težnja vseh državnih voditeljev k rešitvam, ki ustrezajo predvsem njihovim državam. Krepitev skrajne desnice moramo jemati resno in se z njo spoprijeti že pred volitvami.
Seán Ó Neachtain
Gospod predsednik, rad bi izrazil svojo podporo in čestitke skupini evropskih voditeljev, ki so se sestali prejšnji teden.
Kar se tiče Irske, je zdaj zelo jasno, da si navsezadnje želimo podporo Evropske unije Irski. Naše gospodarstvo je bilo močno, zdaj pa je oslabelo, tako kot vsa gospodarstva po svetu. Jasno nam je, da bomo iz te krize lahko izšli le s skupnim delovanjem in največji trenutni izziv za Evropo je sodelovanje in krepitev obstoječe gospodarske enotnosti, tako da se bomo lahko med seboj podpirali - ne pa slabljenje Unije, ki ga predlagajo nekateri. Prav tako je jasno, da so temeljna pravila, ki jih določa Lizbonska pogodba, danes potrebna bolj kot kdajkoli. Kot pravi star irski pregovor: "samo v slogi je moč”.
Jean-Luc Dehaene
- (NL) Gospod predsednik, po vsakem evropskem vrhu lahko v resnici potožimo le, da se pri odločanju evropska dimenzija ne izrazi dovolj odločno. Tudi jaz sem pričakoval oprijemljivejšo evropsko dimenzijo v pristopu h krizi. V današnjih časih pa je še pomembneje, da sprejete odločitve udejanjamo, namesto da bi tratili čas s kovanjem vedno novih dodatnih načrtov, pri tem pa pozabili uresničiti že sprejete. Zato menim, da se moramo v Parlamentu, skupaj s Komisijo in Svetom, zdaj prednostno posvetiti dejanski izvedbi že sprejetih odločitev. Glede tega popolnoma podpiram pristop Komisije.
Pokazati pa moramo tudi resnično enotnost glede globalnega pristopa h krizi, in upam, da bo tako v Köbenhavnu, pa tudi na srečanju G20, da bo Evropa znala učinkovito govoriti z enim glasom. Da bo lahko govorila z enim glasom, pa moramo poskrbeti, da ne bomo naših dosežkov ogrozili od znotraj, da bo notranji trg v resnici ostal notranji trg brez notranjega protekcionizma in da bomo krepili skupno valuto. Učiti se moramo iz izkušenj in povečati sredstva za Evropsko centralno banko, pa tudi zagotoviti sredstva za resnično delovanje z evropsko dimenzijo. Poskrbeti moramo tudi, da bo do širitve dejansko prišlo in da bodo nove države članice v teh težkih časih deležne naše solidarnosti. To je namen Evropske unije. Solidarnost z manj razvitimi deželami mora biti tudi sestavni del globalnega pristopa Evropske unije.
Naj sklenem z besedico o Lizbonski pogodbi. V Parlamentu moramo jasno izraziti svoje stališče. Zanesljivo moramo vedeti, kaj se bo zgodilo neposredno po evropskih volitvah. V ta namen pa mora Parlament dejansko sprejeti enotno stališče, zato pravzaprav ne morem razumeti stališča predsedstva, da ni potrebe, da bi v Parlamentu razpravljali o poročilih o stališčih. Nujno ga pozivam, naj svoje poglede še enkrat preuči in ustrezno spremeni, da se bomo lahko pogajali s Svetom na podlagi stališča, sprejetega v Parlamentu.
Riitta Myller
- (FI) Gospod predsednik, najboljša pot k višji ravni energetske varnosti v Evropi je prek izboljšanja učinkovitosti rabe energije in rabe obnovljivih virov energije. Vse države članice morajo vlagati v ti področji, in vlaganja morajo začeti takoj, drugače ne bomo dosegli ciljev lastnega podnebnega svežnja.
Vlaganja te vrste so tudi posebej primerna za sedanji čas. Z vlaganji v učinkovito rabo energije in obnovljivo energijo ustvarjamo, kot je bilo že večkrat rečeno, nova, trajna delovna mesta, obenem pa postavljamo temelje za gospodarstvo z nižjimi emisijami ogljika.
Zdaj potrebujemo konkretno ukrepanje. Na žalost vrhu ni uspelo o tem prepričati ljudi. Vsekakor bi moral biti namen vsakega zdravila za gospodarsko krizo preprečevati, da bi globalno segrevanje doseglo kritično raven. Tak mora biti tudi izid srečanja držav G20. Ko bo Evropa spregovorila z enim glasom, bodo morale enak cilj sprejeti tudi Združene države.
Olle Schmidt
- (SV) Gospod predsednik, berlinski zid je padel pred skoraj 20 leti. V sedanjih težkih gospodarskih razmerah lahko spet opažamo gradnjo novega zidu v Evropi, tokrat gospodarskega zidu. Tega ne smemo dovoliti.
Res so bila dodeljena nova sredstva za pomoč državam v težavah, vendar je videti, da se voditelji EU razlikujejo med seboj glede odločenosti za to. Zaskrbljujoč je Renaultov umik proizvodnje iz Slovenije v Francijo. Ne smemo dovoliti, da bi se spet razpasel protekcionizem. Če nam ne uspe Evrope ohraniti enotne, bomo plačali mnogo previsoko ceno. Zgodovina bo kaznovala tiste, ki ne bodo izpolnili svojih obveznosti. Zato je bilo včerajšnje sporočilo Gordona Browna, ko je izjavil "ne bomo odkorakali”, pozitivno. Enako mora veljati tudi za predsednika Sarkozyja.
Predlog de Larosièrove skupine lahko povsem upravičeno pozdravimo. To je uravnotežen predlog, ki bo Evropo zaščitil pred pretirano pravno ureditvijo, znatno pa bo okrepil nadzor finančnih trgov. Evropska centralna banka bo dobila še pomembnejšo vlogo. Tudi nacionalni nadzorni organi bodo imeli boljše možnosti za usklajevanje dela in izmenjavo informacij. Politika mora biti ustrezna tudi v časih krize. V takih časih se ne smemo odzivati s predlogi predpisov, ki bolj ovirajo kot pomagajo.
Charles Tannock
Gospod predsednik, deklaracija Sveta o Vzhodnem partnerstvu je zelo dobrodošla. Kot poročevalec o vzhodni razsežnosti evropske sosedske politike podpiram tesnejše odnose s šestimi državami na vzhodu. Napoved 600 milijonov EUR za Vzhodno partnerstvo je izvrstna in pozdravljam predlagani evropski sosedski in partnerski finančni instrument za izboljšanje energetske varnosti EU z boljšimi zmogljivostmi za skladiščenje nafte in plina ter z gradnjo novih cevovodov.
pravilno je, da je Svet podprl tudi novo parlamentarno skupščino EURONEST, ki bo spodbujala reševanje zamrznjenih konfliktov, kakršna sta spora okoli Gorskega Karabaha in okoli Pridnjestrske republike. Vzhodnega partnerstva pa ne smemo zlorabiti za dušenje članskih ambicij držav, ki očitno že izpolnjujejo pogoje, da bi lahko zaprosile zanj, in sicer Ukrajine in Moldavije.
Svet je tudi pravilno sklenil podvojiti sveženj pomoči vzhodnoevropskih držav izven območja evra, ki so v finančnih težavah, s 25 milijard EUR na 50 milijard EUR. Ta ukrep bo pripomogel k stabilizaciji držav, kakršni sta Madžarska in Latvija. Ne smemo pa pozabiti niti Ukrajine, ki je v hudih finančnih škripcih. Propad bank v Ukrajini bi lahko imel katastrofalne nalezljive učinke na druge države po Vzhodni Evropi, pa tudi na Italijo in Avstrijo, katerih banke so najbolj izpostavljene na ukrajinskem trgu.
Za konec naj rečem, da Rusiji in Turčiji sicer v celoti priznavam pravico do statusa opazovalk v skupščini EURONEST, vendar nobena od teh držav ne bi smela izkoriščati tega statusa za svoje politične cilje. Članice skupščine EURONEST so suverene države, ki imajo pravico same odločati o svojih evroatlantskih ciljih. Namig ruskega zunanjega ministra Sergeja Lavrova, da je Vzhodno partnerstvo sredstvo za širjenje vplivnega območja EU, je nesmisel. Tak jezik spada v Machtpolitik obdobja hladne vojne, ne pa v sodobno diplomacijo. Če kdo skuša vzpostaviti vplivno območje, je to Rusija, na kar opozarjajo vojna proti Gruziji lansko poletje in občasni poskusi Kremlja politično destabilizirati države, kakršne so Ukrajina in baltske države.
Proinsias De Rossa
- Gospod predsednik, moje čestitke za vašo pravilno izgovarjavo mojega precej težkega imena!
Konservativci tu med nami in v državah članicah so kot poredni otroci. Po tem, ko so leta topotali z nogami in zahtevali deregulacijo bank in bančnega sektorja "v senci”, so zdaj pripravljeni pogoltniti tudi čvrsto pravno ureditev - a le, če se bomo delali, da je bila to ves čas njihova zamisel. Še vedno pa otročje zahtevajo deregulacijo delovnih mest in njihovo prožnost - v smislu odprave zaščite, varnosti in socialnih storitev. Prijatelji, to je recept za nadaljnje podpihovanje besnečega gozdnega požara.
Predsednik Sveta Topolánek je za primerjavo z Ameriko izbral Švedsko. Zakaj ni izbral Češke republike? Zakaj ne Irske? Preprosto: Irska vlada desetka zdravstvo, izobraževanje, skrb za otroke in usposabljanje. Poglablja občutek negotovosti na Irskem, pospešuje brezposelnost - ko bi morala skrbeti, da bi ljudje delo obdržali - in ne naredi ničesar za lažje preživetje malih podjetij. Prepričan sem, da bo moralo na Irskem priti do zamenjave vlade, v Evropskem svetu pa do spremembe stališč. Naj bo vrh o zaposlovanju 7. maja vrh voditeljev vseh držav članic.
Marco Cappato
- (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ironija usode je, da razprava poteka brez predsednika Sveta, ki bi moral biti med nami, vendar gospoda Topoláneka ni tukaj. Včeraj pa smo razpravljali o strategiji in prihodnosti Evrope v zvezi s srečanjem G20 z drugim predsednikom, ki pa je moral zaprositi za vabilo in ga je tudi prejel, ni sicer jasno, na kakšni osnovi poleg očitne vloge, ki jo ima njegova država.
Zakaj začenjam s temi morda neprijetnimi opazkami? Zato, ker je gospodarska in finančna kriza v Evropi tudi kriza institucij, kar je razvidno tudi iz tega, da je moral predsednik Sveta razpravo zapustiti zaradi domačih političnih težav. Enake pojave lahko opazimo pri gospodarski krizi, kajti dosedanji odzivi so samo odzivi na nacionalni ravni, Evropa se še ni odzvala, ne opažamo nikakršnega evropskega odziva, niti proračunskega. Lepo je navajati znesek 400 milijard EUR, vemo pa, da je ta denar skoraj v celoti nabran iz državnih proračunov. Predsednik Barroso, ne verjamem, da ste v preteklih letih storili dovolj, da bi se vlade in države zavedle, da obstaja tudi druga Evropa, ki počne več kot le koordinira države članice, da ima Unija sama tudi politično vlogo.
Ker je predsednik Topolánek omenil širitev Vzhodnega partnerstva tudi na Belorusijo, naj sklenem z omembo imena Jane Paljakove, ki so jo beloruske oblasti pognale v samomor, s čimer želim poudariti, da bi se morala taka partnerstva bolj posvečati pravni državi, demokraciji in svobodi, kot pa zgolj poslovanju z diktaturami najslabše vrste.
Marian-Jean Marinescu
- (RO) Sklepi, ki jih je sprejel Svet, so v skladu s krizo, ki jo doživljajo države članice.
Kot izjemno pozitiven izid moramo pozdraviti dogovor o energetskih projektih in o širokopasovnem internetu. Vključitev plinovoda Nabucco in povezav med državami članicami, na primer med Romunijo, Madžarsko in Bolgarijo, med te projekte lahko prepreči krize, podobne krizi v januarju 2009.
Izraba energetskih virov iz območja Kaspijskega jezera in čim boljša izraba strateške lege Črnega morja sta bistvena pogoja za zagotovitev energetske varnosti Evropski uniji. Politike, ki jih bomo oblikovali v okviru Vzhodnega partnerstva, morajo brezpogojno vključevati čim boljšo izrabo teh območij v prid Evropski uniji.
Presenetilo me je, da priporočilo ekonomsko-finančnega sveta ni upoštevalo ukrepov, ki jih je napovedala nova romunska vlada v svojem programu in jih začela izvajati ob sprejemu proračuna za leto 2009.
Dva od ukrepov, ki jih je že sprožila romunska vlada, sta decentralizacija v prid lokalni avtonomiji in usmerjanje virov v vlaganja na prednostnih področjih, kakršni sta infrastruktura in energija, za ohranjanje in ustvarjanje delovnih mest. Tem ukrepom lahko dodamo še zmanjšanje porabe iz proračunskih postavk in začetek reforme izobraževalnega sistema kot prednostne naloge.
Uresničitev predlogov iz programa Sveta za oživitev gospodarstva, zlasti pospešitev dodeljevanja virov v okviru evropskega programa in odobravanje državnih pomoči, še posebej v avtomobilski industriji, bi pomenila resničen prispevek k blažitvi učinkov krize, ne le v Romuniji, pač pa tudi v številnih drugih državah članicah Evropske unije.
Adrian Severin
- Gospod predsednik, kriza, s katero imamo opravka, ni kriza v sistemu, ampak kriza sistema, kriza gospodarskega sistema, pa tudi kriza demokracije. Ne zažira se samo v finančni kredit, pač pa tudi v družbeni kredit. Na ulicah evropskih mest že lahko opazimo opozorilne znake nezaupanja in nemirov na družbeni ravni, ki bi lahko vodili v politični in družbeni prevrat.
Zato je socialni vrh Evropske unije, ki bo prispeval k sklenitvi evropskega pakta o zaposlovanju, nujen. Na socialnem vrhu bi morali med drugim skleniti, da podjetja, ki odpuščajo delavce, ne smejo deliti dividend, da se morajo nadnacionalna podjetja pogajati ne le z nacionalnimi sindikati, pač pa z evropskimi sindikati, in da ne sme biti poslovne donosnosti brez socialne solidarnosti.
To globalno krizo še poglablja kriza evropske integracije. Imamo države članice, v katerih prevladujejo osrednji sedeži velikih podjetij, in države članice, kjer prevladujejo podružnice teh podjetij. Prve so članice evroobmočja, druge pa ne. Programi za stabilizacijo in integracijo držav druge vrste so življenjskega pomena tudi za države prve vrste. Evropska unija ne more preživeti z novimi razmejitvenimi črtami.
Zbigniew Zaleski
- (PL) Gospod predsednik, razpravo o vrhu lahko razdelimo na dva dela, glede na dva časovna okvira. Daljši časovni okvir zajema strateške ukrepe, med katere štejem tudi ukrepe v zvezi z našimi vzhodnimi partnerji, vključno z Belorusijo. Mislim, da so ti ukrepi utemeljeni in da bodo koristni za EU, za naše vzhodne sosede, pa tudi za naše odnose z Rusijo v prihodnje. Finančna podpora je temeljnega pomena, in prepričan sem, da je tudi v času krize smiselno vlagati v vzhodne zadeve, čeprav to lahko sproži kritike. Če bo naša vzhodna strategija uspešna, se bo EU izkazala kot resen akter na globalnem političnem odru. Pri tem ne mislim na EU kot organizacijo, pač pa bodo dosežki skupnega delovanja spodbuda k nadaljnji evropski integraciji.
Druga razsežnost je omejena na sedanjost, to je na krizo, katere znaka sta med drugim tudi krčenje delovnih mest in finančna nemoč državljanov. Za to ni enega zdravila, ki bi lahko pozdravilo vse, pač pa bi morale strategije vlad in EU vključevati tudi skrb za potrebe malih in srednjih podjetij. Zakaj? Prvič, v krizi lahko delavec izgubi samo delo, podjetnik v težavah pa lahko izgubi delo, vse svoje delavce in celotno podjetje. Lastniki malih podjetij so najprožnejši in bodo sedanje težave najbolje prebrodili, ker predstavljajo večji del gospodarske moči Evrope, pa lahko vplivajo na celotno gospodarstvo.
Gospod Barroso, če finančni zlom preraste v psihološki zlom, se bomo znašli v resnični krizi. Dokler bosta v ljudeh motivacija in volja do dela, bomo imeli možnost izboljšati stvari, in na tem področju so ukrepi EU zelo pomemben element, za katerega smo odgovorni mi. Vsem nam želim uspeha pri tem.
Edite Estrela
- (PT) Odziv vrha ni bil dovolj ambiciozen. Kje je trdna zaveza odpraviti davčne oaze in offshore finančne centre? Kje je sklep o moralnejših plačilih vodilnih bančnih uslužbencev? Predsednik Barroso, pravično je, da bogati plačajo za krizo, saj so oni tisti, ki so jo povzročili.
Kar se tiče vrha o zaposlovanju, to ne more biti majhno srečanje, saj zaposlovanje ni majhen problem, pač pa velik problem, ki zadeva posameznik in družine. Na tak način ni mogoče obnoviti zaupanja ljudi.
In nazadnje, nekdo je rekel, da ne potrebuje predlogov socialistov. To je arogantna izjava. Če bi privrženci neoliberalne doktrine prisluhnili opozorilom socialdemokratov, zdaj ne bi bili do vratu v krizi. Ali se bodo sploh kdaj kaj naučili? Če še niso dojeli resnosti in globine sedanje krize in če še niso dojeli vzrokov zanjo, se bojim najslabšega. Bojim se, da bo kriza trajala leta in leta, tega pa si ne želimo.
Tunne Kelam
- Gospod predsednik, menim, da je bil spodbuden dosežek Sveta to, da gre lahko 27 držav članic na srečanje G20 z enotnim stališčem. To je bil znaten dosežek in pošteno se mi zdi čestitati predsedniku vlade Topoláneku za njegovo konstruktivno vlogo v Svetu. Lahko se strinjam z njim, da je bil uspeh Sveta tudi to, da je EU zavrnila lažjo pot obsežnih odkupov terjatev in nacionalizacije.
Nesrečna kriza češke vlade pa zdaj nalaga predsedniku Barrosu še težjo odgovornost pri vodenju Skupnosti iz krize in pri krepitvi usklajenosti ter stabilnosti. Ob tem pa mora Komisija zagotoviti prožnejše mehanizme za pravočasno izrabo dodatnih sredstev, ki jih je odobril Svet. Izvedbeni postopki so včasih preveč zapleteni in dolgotrajni. Še zlasti pomembno je olajšati okvirne pogoje za mala podjetja in za inovativno dejavnost. Zdaj je pravi čas za večja vlaganja v raziskave, izobraževanje in usposabljanje.
Čas gospodarske depresije pa ni čas za moralno depresijo. Vsaka kriza je priložnost za reforme. Finančna kriza pravzaprav izhaja iz krize vrednot, zato se mora tudi zdravljenje začeti s krepitvijo naših skupnih vrednot, najprej z odločnejšo opredelitvijo za solidarnost. Najpomembneje pa je, da kriza ni opravičilo za protekcionizem. Nasprotno, delovati moramo skupaj in se zavedati, da bo ob medsebojni podpori in opredelitvi za reforme v duhu lizbonske strategije kriza Evropo okrepila.
Csaba Sándor Tabajdi
- (HU) Gospod predsednik, Evropski komisiji in Svetu je uspelo kljub nasprotnim silam ohraniti enotnost Evropske unije. Vrh je bil precej uspešen: zavaroval je skupni trg, se opredelil proti grozečemu protekcionizmu in, nazadnje, ponudil novo pomoč državam članicam iz Srednje in Vzhodne Evrope, ki se borijo z velikimi težavami.
Najprej bi se rad zahvalil predsedniku Barrosu, saj se je finančna pomoč temu območju podvojila in je zrasla na 50 milijard EUR. Predsednik madžarske vlade je pred letom dni predlagal, in na vrhu je bil tak sklep v načelu končno sprejet, oblikovanje nadzornega sistema za finančne trge in banke.
Še enkrat, vrh je uredil odgovornost matičnih bank za svoje podružnice, kot je moj kolega Adrian Severin že večkrat poudaril, pomemben korak naprej pa je bil napravljen tudi na področju energetske varnosti.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Najprej bi rada čestitala in se zahvalila predsedniku vlade Mireku Topoláneku; vsi prav dobro razumemo, kaj pomeni predsedovati Evropski uniji in kaj pomeni predsedovati Evropski uniji v času svetovne finančne krize in gospodarske recesije. Iskreno želim Češki republiki uspešno spopadanje z novimi izzivi in uspešno vodenje Evropske unije do konca polletja.
Bruseljski sestanek Evropskega sveta: danes mnogi od nas ponavljamo zneske in dogovore s sestanka kot mantro. Pet milijard EUR za strateške energetske projekte in širokopasovni internet. 50 milijard EUR za države članice izven evroobmočja za plačila in uravnoteženje plačilnih bilanc. 75 milijard EUR za Mednarodni denarni sklad. 600 milijonov EUR za Vzhodno partnerstvo. Od omenjenih 5 milijard EUR gre 175 milijonov EUR za energetski most med Švedsko in baltskimi državami, ki so zdaj energetski otok brez povezave z energetskim trgom Evropske unije. Ali je znesek velik ali majhen? Ali je kozarec do polovice prazen ali do polovice poln? V normalnih okoliščinah bi ocenjevala rezultate in dogovore, dosežene na Evropskem svetu, kot zadovoljive. Seveda smo upali na več, seveda smo upali, do bo sprejet boljši načrt za financiranje oživitve evropskega gospodarstva. Ob upoštevanju vsega zaklinjanja in razkazovanja nacionalizma in protekcionizma pa menim, da je sprejeti dogovor dober izkaz solidarnosti in si želim, da bi služil kot dobro izhodišče za nadaljnje delo.
Antolín Sánchez Presedo
- (ES) Gospod predsednik, gospod Barroso, samo enotna Evropa, ki se zaveda pomena svetovne rasti in zaposlenosti, lahko vodi mednarodno akcijo za oživitev gospodarstva, utrjevanje mehanizmov za preprečevanje in obvladovanja krize, izboljšanje pravne ureditve finančnih sistemov in podporo ranljivih dežel v tej prvi svetovni finančni krizi.
Skupina G20 zastopa večino ljudi (dve tretjini svetovnega prebivalstva) in 90 % obsega svetovnega gospodarstva. Njena dolžnost je zagotoviti usklajen, učinkovit in trajnosten trojni odziv v obliki spodbujanja porabe in realnega gospodarstva z vlaganji v prihodnost, oživitve bančne posojilne dejavnosti in krepitve čvrste mednarodne finančne pravne ureditve ter nadzora, ki bosta zagotovila preglednost, stabilnost in primerne spodbude, ki bosta odpravila sistemska tveganja in zagotovila, da se podobne tegobe ne bo mogle ponoviti.
Potrebna sta nova gospodarska ureditev in globalni sistem vodenja za 21. stoletje, ki bosta odpravljala vzroke in neravnovesja že pri koreninah krize ter spodbujala trajnostni razvoj z odprtim gospodarstvom, ki temelji na solidarnosti.
Péter Olajos
- (HU) Pozdravljam sklep Sveta o stališčih Evrope na vrhu G20. Vesel sem, da so naši voditelji spoznali, da sta ukrepanje proti svetovni krizi in boj proti podnebnim spremembam tesno povezana med seboj.
Bistvo razvojnega načrta "Zeleni New Deal”, ki sta ga predstavila ministrski predsednik Gordon Brown in predsednik Barack Obama, je povezava gospodarskih spodbud z okoljskimi vlaganji in s spodbujanjem učinkovite rabe energije ter okolju prijaznimi tehnologijami.
Ne delim pa s Svetom mnenja, da je napredek pri izvajanju evropskega programa spodbujanja gospodarstva, sprejetega lanskega decembra, zadovoljiv. Res je, da bomo pozitivne učinke programa na gospodarstvo občutili šele čez čas, nedvomno pa bo obsežen proračunski sveženj, ki pomeni 3,3 % BDP Evropske unije - več kot 400 milijard EUR - prinesel nova vlaganja in ustvaril nova delovna mesta.
Program pa zelo malo prispeva k preobrazbi EU v gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljikovega dioksida. Ob vsem našem zavzetem govorjenju o učinkoviti rabi energije in varčevanju energije je več pozornosti in več denarja namenjenih dobaviteljem energije, razširitvi dobavnih poti in podpori energetskim interesom EU v tretjih državah.
Nedvomno moramo razvijati energetsko infrastrukturo, a ne na račun nižanja porabe. Evropska unija je odločena odigrati vodilno vlogo pri sporazumu iz Köbenhavna o svetovnem podnebju. Da jo bo lahko odigrala, pa se moramo nujno dogovoriti za razvoj svetovnega trga ogljikovega dioksida, o finančnih nadomestilih deželam v razvoju, o tehnološki podpori in gradnji zmogljivosti, pa tudi končno razjasniti načela delitve bremen med državami članicami.
Dariusz Rosati
- Gospod predsednik, rad bi začel z zahvalo češkemu predsedstvu za uspešen vrh. Mislim, da je vrh prinesel vrsto pomembnih odločitev, ob tem pa menim, da moramo storiti več in delovati hitreje.
Ob naši poti na srečanje G20 v Londonu naslednji teden imam vtis, da smo še vedno preveč združeni, da bi delovali posamično, in preveč razdeljeni, da bi delovali skupaj. Vidim tri prednostne naloge, na katere bi se morali osredotočiti.
Prva so seveda delovna mesta. Milijoni ljudi po Evropi se bojijo, da bodo izgubili delo, in iskreno rečeno ne razumem, zakaj francoski predsednik nasprotuje vrhu: ta trenutek potrebujemo prav vrh v polni sestavi.
Drugič, vesel sem, da nam je - vsaj deloma - uspelo odpraviti protekcionistične težnje. Žal so še vedno žive in po mojem mnenju je ključnega pomena solidarnost.
Tretja točka: bistvenega pomena je obnoviti zaupanje na trgih. Sploh nisem mnenja, da je na trgu premalo denarja, menim, da ga je dovolj. Težava je v pretvorbi tega denarja v koristno povpraševanje, za to pretvorbo pa moramo obnoviti zaupanje pri gospodinjstvih in podjetjih.
Mario Mauro
- (IT) Gospod predsednik, gospod Barroso, gospe in gospodje, vprašanje sestava in razmerja ukrepov za podporo in spodbujanje ter regulativnih ukrepov je eno od glavnih vprašanj na mednarodni agendi. Sedanje napetosti, ki odražajo različne strategije velikih gospodarstev pri reševanju krize, bodo, upajmo, na vrhu G20 nekako razrešene.
Ni nikakršna skrivnost, da Washington vztraja na še močnejši skupni usmeritvi k državnim ukrepom za spodbujanje potrošnje in oživljanje gospodarstva, v Komisiji v Bruslju pa prevladuje prepričanje, da smo vse koristne in potrebne korake na tem področju že opravili in da moramo zdaj čakati na rezultate protirecesijskih ukrepov vlad držav članic.
Prav tako ni skrivnost, da smo Evropejci prepričani, da se moramo zdaj osredotočiti na obnovitev zaupanja, stabilnosti in zanesljivosti finančnih trgov, s sprejemom strožjih regulativnih določil in sistemov spremljanja bančnega in posojilnega sektorja, v Washingtonu pa so bolj nagnjeni k previdnosti in k strožji reformi regulativnega okolja ter mehanizmov nadzora.
Iskreno rečeno, ne verjamem, da bi bilo koristno tlačiti obe rešitvi v isti koš. Namesto tega bi morali najti kombinacijo obeh rešitev, v tem smislu pa mora prevsem prevladati evropska vizija kot evropski način, za katerega jamči oziroma za njim stoji Komisija. Ne dvomim, predsednik Barroso, da ste pravi človek za nosilca naših upov in rešitev iz prepada.
Katrin Saks
- (ET) Na Svetu so se dogovorili o več pomembnih zadevah. Projekti na področju energetike in področju širokopasovnega interneta ter sklep o povečanju podpore vzhodnoevropskim državam so dober znak.
Zame pa so eden od znakov, česa Evropski svet ni dosegel, besede našega predsednika vlade ob vrnitvi v Estonijo - namreč, da se Evropa vrača k svojim temeljnim vrednotam. Mislil je na to, da zanimanje Evrope za nadaljnje svežnje spodbud začenja plahneti in da se kažejo znaki vrnitve h konzervativnim proračunskim politikam. Tak pogled pri predstavniku ultraliberalne stranke ni presenetljiv, vendar zrcali tudi splošnejši problem, da voditelji vlad, ki imajo določeno ideološko ozadje, niso pripravljeni sprejeti pogumnih korakov, ki zahtevajo vizionarstvo, ali izvajati ukrepov, ki bi lahko bili v nasprotju z njihovimi ideološkimi prepričanji.
Nekaj dni pred zasedanjem Evropskega sveta smo od nobelovca Paula Krugmana slišali, da evropski sveženj spodbud morda ne bo zadostoval. Letos morda ne bomo potrebovali 40 milijard, pač pa 500 milijard, skupaj pa bo morda potrebnih tri tisoč milijard. Torej potrebujemo enotno delovanje in proaktiven pristop, ne pa nevidne roke.
José Manuel García-Margallo y Marfil
- (ES) Gospod predsednik, predsednik Komisije, na začetku bom izrazil svoje nelagodje, ker je vrh o zaposlovanju, napovedan za maj, zamenjal sestanek trojke, ne glede na to, kako odprt bo ta sestanek. Menim, da nas ta odločitev vrača nazaj v leto 1996, ko so politike zaposlovanja veljale izključno za politike držav članic.
Drugič, glede monetarne politike smo jaz sam in naša celotna skupina zagovorniki radikalne neodvisnosti Centralne banke, pri čemer pa nam neodvisnost ne pomeni imunitete pred kritiko.
Na tem mestu bi rad povedal, da bi mi bilo bolj všeč, če bi bila Evropska centralna banka drznejša pri zniževanju obrestnih mer, glede na njihov vpliv na evropski izvoz, in bolj velikodušna pri določanju rokov za vračilo odobrenih posojil: Ameriška centralna banka daje posojila na tri leta, Evropska centralna banka pa na zgolj šest mesecev.
Še eno pripombo imam v zvezi z monetarno politiko: Upam, da načrti reševanja finančnih družb in morebitni načrti za odkup slabega premoženja ne bodo pomenili zagotavljanja konkurenčnih prednosti bankam prejemnicam pomoči v primerjavi z bankami, ki so delovale razumneje in zdaj ne potrebujejo pomoči.
Glede finančnih spodbud danes dopoldne poteka živahna razprava. Ali so zadostne? Ali so preskromne? Ali Združene države prednjačijo pred nami? Ne glede na sklepe te razprave je jasno, da imamo opravka z največjim svežnjem finančnih spodbud od leta 1929 do danes.
To nas zavezuje k usklajevanju delovanja na obeh straneh Atlantika, usklajevanje pa mora biti še zlasti tesno pri dveh zadevah: pri dokončanju pogajanj v Dohi, kar bo sporočilo proti protekcionizmu za ves svet, in, drugič, pri skupnem pregledu svetovnih neravnovesij, ki so izvor krize.
Glede pakta za stabilnost opažam določena protislovja v stališčih Komisije. Današnji dolgovi so jutrišnji davki in Komisija bi morala poskrbeti, da bodo nacionalni ukrepi povezani z lizbonsko strategijo ter da ne bodo ogrožali finančne zdržnosti. V ta namen mora skrajno pazljivo spremljati načrte za vrnitev v normalno stanje pri tistih državah - vključno z mojo lastno državo, saj sem Španec - ki so zabredle v previsoke proračunske primanjkljaje.
Gospod predsednik, rad bi se vam zahvalil za vašo velikodušnost glede trajanja govora, ki sem jo seveda opazil.
Predsednik
- Dragi gospod, smo proti monetarni inflaciji, smo pa tudi proti inflaciji časa za govore.
Pierre Pribetich
- (FR) Gospod predsednik, na 22 straneh sklepov Evropskega sveta se samo en kratek stavek ukvarja s prihodnostjo avtomobilske industrije v okviru evropske industrijske politike. Ali je to praktičen odgovor na pričakovanja 12 milijonov delavcev v tej panogi in na zaskrbljenost 6 % celotne delovne populacije Evropske unije? Ali je to dovolj glede na resnost težav in tveganja? Ni nikakršnega predloga za evropski načrt, nikakršnih napovedi za avtomobilsko industrijo, nikakršne volje za usklajevanje nacionalnih politik.
Dne 18. novembra 2008 sem za mikrofonom v tej dvorani v imenu francoske socialistične delegacije naslovil nekaj vprašanj vsem odgovornim deležnikom v Evropi. Izrazil sem željo po novem dogovoru glede avtomobilske panoge in po kratkoročni, srednjeročni in dolgoročni solidarnostni, strukturirani, odzivni in učinkoviti industrijski politiki, ki bi omogočala usklajeno odzivanje držav članic in Unije.
Po štirih mesecih in po skupni resoluciji več skupin spet poudarjamo vprašanje prihodnosti avtomobilske industrije. Kaj vam brani reagirati, delovati, odzvati se na ta izziv preden bo prepozno? To ni retorika, gospod Topolánek, to je poziv k dejanjem.
Harlem Désir
- (FR) Gospod predsednik, težko je skrivati razočaranje nad izidom tega vrha.
Če bi samozadovoljstvo in fantazija pomagala oživiti gospodarstvo, bi ga lahko imeli za uspeh. Vem, da igra v gospodarstvu psihologija veliko vlogo in da si moramo prizadevati obnoviti zaupanje, ko se kriza zaostruje in vse države članice drsijo globlje v recesijo, brezposelnost pa dramatično narašča, pa je človek vseeno osupel, ko sliši izjave Sveta, da ima polno zaupanje glede srednjeročnih in dolgoročnih perspektiv evropskega gospodarstva in da je odločen storiti vse potrebno za oživitev zaposlovanja in rasti.
Odločen storiti kaj? Z dnevnega reda tega srečanja Sveta so izbrisali vse predloge, ki bi bili lahko povezani z zaposlovanjem. To je bilo odloženo na maj. Na koncu pa je bil na Svetu majski vrh o zaposlovanju pretvorjen v zgolj sestanek trojke. Videti je, da je bil predsednik Sarkozy tisti, ki mu je uspelo prepričati druge države članice, da ni treba sestavljati predlogov za uvrstitev zaposlovanja med prednostne naloge delovanja Evropske unije. To nam oživi spomine na možnost izvzetja, ki so jo v preteklosti že zahtevale nekatere vlade, konservativna vlada Velike Britanije, v zvezi s celotnim sklopom zaposlovanja v evropskih pogodbah.
Tako danes predsednik Sarkozy poziva k možnosti izvzetja iz politik zaposlovanja. Če bi se tak pristop prijel pri vseh državah članicah, bi nas lahko skrbelo. Nisem pretirano presenečen, gospod Barroso, da je vaša Komisija, ki je v svojem mandatu že na določen način postavila na stranski tir evropsko socialno agendo, ki je ustvarila možnost izvzetja v zvezi s prednostnimi nalogami Evropske unije na področjih sociale in zaposlovanja, in ki se je pravkar uklonila ukazu od ene od članic vaše večine, konservativne Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov, zdi pa se mi resnično sramotno, da bodo glede usklajevanja politik oživljanja gospodarstva in politik zaposlovanja prav delavci tisti, ki bodo na koncu plačali ceno te ne-Evrope.
Teh 400 milijard EUR, ki ste jih našteli, je bolj plod domišljije, saj je znesek vsota ne le nacionalnih načrtov za oživitev gospodarstva, pač pa tudi vseh politik, ki niti ne spadajo med nacionalne politike oživitve, saj gre zgolj za razvpite ekonomske stabilizatorje, to je za povečanje socialnih izdatkov, povezano z rastjo brezposelnosti. Priložili ste še 5 milijard EUR, ampak neradi.
Zato sem prepričan, da, nasprotno, zdaj potrebujemo resničen načrt za oživitev gospodarstva, podobnega načrtu, ki ga uvajajo Združene države, ki so za to namenile več kot 780 milijard USD, ter usklajevanje prizadevanj za pomoč delavcem pri spopadanju s krizo. Potrebujemo tudi povpraševanje, ki je še en dejavnik, ki se bo izkazal za mnogo učinkovitejšega kot samozadovoljstvo pri oživljanju rasti, obnavljanju zaupanja in krepitvi našega gospodarstva.
Elmar Brok
- (DE) Gospod predsednik, gospod predsednik Sveta, gospod predsednik Komisije, videli boste, da je bolje, da sem sedel tukaj.
Prvič bi rad v nasprotju z gospodom Schulzem rekel, da se je češko predsedstvo pod vodstvom predsednika vlade Topoláneka zaenkrat izkazalo za odlično predsedstvo.
(Aplavz)
Ponosen sem, da je to prvo predsedstvo katere od bivših članic Varšavskega sporazuma, in zasluži vso podporo, saj simbolizira enotnost Evrope.
Druga točka, ki bi jo rad omenil, je težaven položaj, v katerem smo sedaj v zvezi z Lizbonsko pogodbo. Rad bi se pridružil zahtevam, naj predsednik vlade Topolánek in vodja opozicije gospod Paroubek sedeta skupaj in se lotita odgovornih pogajanj, saj domači politični problemi ne smejo vplivati na usodo celotne Evrope.
Moja zadnja pripomba je namenjena gospodu Schultzu: Gordon Brown je oviral ureditev finančnih trgov in Gordon Brown ter nemški minister za delo Scholz iz stranke SPD ovirata oblikovanje kompromisa pri direktivi o delovnem času v skladu z resolucijo Evropskega parlamenta. Gospod Schulz naj nas ne prepričuje, da je on edini, ki se zavzema za socialno Evropo. Resnica je ravno nasprotna.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Gospodarska kriza hudo pustoši med evropskimi podjetji in državljani. Gospodarstva držav članic znatno nazadujejo, mala in srednja podjetja propadajo, delavci izgubljajo službe.
Skupaj z drugimi poslanci sem predsedniku Barrosu poslala pismo o stanju med delavstvom v metalurški panogi v Romuniji in v Franciji, ki so tehnično odpuščeni in prejemajo 70-odstotne plače. Zahtevali smo revizijo pogojev dostopa do sredstev Evropskega socialnega sklada in Evropskega sklada za prilagajanje globalizaciji, ki bi omogočila podporo več zaposlenim, ki sta jih kriza in izguba dela hudo prizadeli.
Evropska unija potrebuje gospodarski razvoj, evropski državljani pa potrebujejo delo in spodobne plače. Evropski načrt oživitve gospodarstva, predstavljen novembra 2008, je ostal na papirju. Na žalost energetske učinkovitosti, ki lahko ustvari nova delovna mesta, v januarski uredbi ni.
Paul Rübig
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, tudi jaz bi rad čestital češkemu predsedstvu. Včerajšnji dogovor o gostovanju v omrežjih mobilne telefonije je velik dosežek in bo v prid evropskim državljanom.
Po našem mnenju je češko predsedstvo dobro uredilo energetski in plinski sveženj, pa tudi pogajanja o drugih zadevah so bila izjemno dobra. Za motivacijo Evropejcev, zlasti v časih krize, je treba pohvaliti tiste, ki jim je uspel nadčloveški napor. Zato bi morali podpirati tudi komisarja Kovácsa pri njegovih predlogih progresivne amortizacije. Če upoštevamo, da bo v gradnjo novih elektrarn do leta 2030 vloženih več kot tisoč milijard evrov, moramo z vlaganjem začeti že danes. To bi spodbudilo nova delovna mesta in rast.
Alojz Peterle
- (SL) Gospodu predsedniku Sveta najprej iskreno čestitam k doseženim uspehom, ki jih je češko predsedstvo doseglo v izredno zahtevnih razmerah.
Danes smo slišali nekaj trših besed, vendar sem prepričan, da državljanov Evropske zveze ne zanima toliko, koliko bomo šli na levo ali na desno, ampak koliko bomo v naši politiki evropski, se pravi, kaj bomo učinkovito delali skupaj.
Pred nami sta predvsem dve nalogi: izkazovati socialni čut s solidarnostjo do najbolj prizadetih, hkrati pa podpreti tiste vlečne konje, ki nam lahko najbolj pomagajo preseči krizo. Krizo je treba izkoristiti za gospodarsko prestrukturiranje, ne samo v avtomobilski industriji. Gospodarska kriza je pokazala, kako nujno potrebujemo več koordinacije gospodarske politike, pa tudi močnejše skupne institucije, ki jih predvideva lizbonska pogodba.
tem duhu pozdravljam konstruktivne predloge iz poročila de Larosièra glede institucij na finančnem področju.
Christian Rovsing
- (DA) Gospod predsednik, rad bi povedal nekaj besed o velikih subvencijah, ki jih prejemajo podjetja, ki morda sploh ne bodo preživela. Nima smisla zahtevati od množice delavcev, naj ostanejo v podjetju ali pokrivati njihove plače iz javnega denarja, če bomo podjetje čez čas zaprli. Morali bi jim omogočiti vključitev v poklicno usposabljanje za novo delo ali za prezaposlitev v drugem podjetju, ki ima možnost preživetja. V zvezi z avtomobilsko industrijo mislim, da smo vse premalo pomena pripisovali razvoju popolnoma novih vrst avtomobilov, avtomobilov na vodik, električnih akumulatorskih avtomobilov in avtomobilov na gorivne celice. Prepričan sem, da bi bilo mogoče veliko delavcev preseliti v proizvodnjo te vrste, kjer bi imeli delo tudi čez deset let.
Alexandr Vondra
predsednik Sveta. - Gospod predsednik, naj napravim kratek povzetek z vidika Sveta in češkega predsedstva.
predsednik Sveta.
- (CS) Mislim, da smo zdaj vsebinsko približno na polovici češkega predsedovanja in rad bi se zahvalil vsem med vami - in ni vas malo - ki ste pohvalili naše dosedanje delo. Seveda je človek vesel priznanja za neprestano delo - sedem dni na teden po 20 ur na dan - in za dosežke na Evropskem svetu prejšnji teden. Sklepi, ki smo jih sprejeli, so temeljni in pomembni. Rad bi povedal še besedico tistim, ki ste izrazili dvome in vprašanja glede konkretnih zadev. Počakajmo, da bodo ukrepi in sklepi nekaj časa delovali, naj se izkažejo v praksi, saj sem trdno prepričan, da so dobri, da imajo dober doseg in da nam bodo prinesli dividende v našem spopadu z najhujšo gospodarsko krizo, ki je kdajkoli doslej udarila po EU.
Konkretna sklepa o dodelitvi 5 milijard EUR za energetske projekte in za širokopasovni internet sta pomembna. Pomembna sta v zvezi s plinsko krizo, saj z njima kažemo, da EU zmore hitro ukrepati in se odzvati na potrebe številnih evropskih držav. Sklep o 25 milijardah EUR za zvišanje limitov v pomoč državam EU, ki so v težavah, je prav tako pomemben. Sklep o 75 milijardah EUR, s katerim gremo na srečanje G20 v Londonu, je jasen znak, da je EU pripravljena prevzeti svoj delež odgovornosti v zvezi z reformo svetovnih finančnih institucij. Rad bi poudaril zadevo, ki jo je nekdo med vami omenil v drugi zvezi, ne v zvezi s srečanjem Evropskega sveta, in sicer intenzivno delo na vrsti zakonodajnih predlogov v zadnjih tednih. To ni naključje, pač pa zasluga vztrajnega dela Sveta pod vodstvom češkega predsedstva, s katerim nam je uspelo doseči tristranske dogovore o precej temeljnih reformnih predlogih. Kot konkretne rezultate dela v zadnjih dveh ali treh mesecih lahko naštejemo energetski sveženj o notranjem trgu plina in električne energije, letalski sveženj o reviziji Enotnega evropskega neba, cestni sveženj o posodobitvi dostopa do trga storitev cestnega prevoza, vključno z občutljivo tematiko kabotaže, uredbo o gostovanju v omrežjih mobilne telefonije in končno sveženj o pesticidih. Rad bi se zahvalil tudi Evropskemu parlamentu, saj je šlo za skupno delo nas, Komisije in Evropskega parlamenta.
Drug primer: pogajanja o zmanjšanju DDV v nekaterih panogah, ki vključujejo visoko zahtevno ročno delo ali velik delež ročnega dela, so več kot 10 let potekala brez kakršnega koli rezultata. Šele pod vodstvom češkega finančnega ministra smo v Svetu Ecofin dosegli dogovor, na Evropskem svetu pa smo ga potrdili. Številni med vami sprašujete, kako se lotiti problema brezposelnosti. Še enkrat bi rad poudaril, kar je že povedal naš predsednik vlade: velja dogovor med predsedstvom in Komisijo in dne 7. maja bo vrh v obliki, za katero se je dogovoril Evropski svet. Vrh bo predlagal konkretne ukrepe junijskemu Evropskemu svetu. To pomeni, da se bodo pogovori nadaljevali.
Številni komentarji so se nanašali na vprašanje odprtosti EU. Rad bi poudaril, da je bila pod našim predsedovanjem ob peti obletnici velike širitve EU v sodelovanju z Evropsko komisijo v Pragi organizirana konferenca pod imenom "Pet let pozneje”. Konferenca je s konkretnimi številkami, ki so jih pripravili ekonomski strokovnjaki, jasno pokazala, da je bila širitev verjetno najuspešnejši projekt v sodobni zgodovini EU in da zadnjih pet let jasno kaže, da je širitev koristila starim in novim državam članicam.
Vzhodno partnerstvo: dogovorili smo se o deklaraciji, da bo ustanovitveni vrh 7. maja in v sodelovanju z bodočimi članicami, kakršna je Ukrajina, skušamo zagotoviti resnično uspešnost vrha za EU. In nazadnje, še en primer uspešnega dela je bila konferenca o plinski infrastrukturi, ki je bila organizirana v Bruslju v ponedeljek po zaslugi Evropske komisije in katere rezultat je deklaracija o posodobitvi plinske infrastrukture v Ukrajini za preprečevanje kriz, kakršna je bila kriza januarja letos, v prihodnje.
Rad bi vas pomiril še glede enega dvoma. Da, imamo domače težave in natančno vemo, kdo je sprožil glasovanje o zaupnici. To je bil Jiří Paroubek, vodja čeških socialdemokratov. Vendar smo odgovorna vlada, urejamo stanje in ni vzrokov za skrbi. Češko predsedstvo lahko na polovici poti z gotovostjo zatrdi, da bo druga polovica predsedovanja prav tako dobra kot prva in prav tako odgovorna, na koncu pa bomo nedvomno slavili enak uspeh, kot je uspeh dela v januarju, februarju in marcu, ki ste ga omenjali danes. S tem bi vam rad zagotovil, da je naš pristop resen in odgovoren in da vam ni treba popolnoma nič skrbeti glede tega.
Predsednik
- Gospod Vondra, številni kolegi so se zahvalili češkemu predsedstvu za njegov prispevek. Tudi jaz sem se zahvalil na začetku, ko je bil prisoten še predsednik vlade Topolánek. Rad bi se vam zahvalil za vaše zelo predano delo. Radi bi vas spodbudili k nadaljevanju vašega dela, kot ste pravkar omenili, tako da bo češko predsedovanje v drugi polovici prav tako uspešno kot v prvi. Veliko sreče pri nadaljevanju vašega dela.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - Gospod predsednik, naj še enkrat poudarim odlično sodelovanje s češkim predsedstvom. Češko predsedstvo si zelo prizadeva v prid Evrope v tem zelo težkem času in mislim, da zasluži našo polno podporo.
Naj zaključim. Kadarkoli napovem zaključek, se zgrne v dvorano cela množica poslušalcev.
(Smeh)
Naj zaključim s pohvalo široke podpore rezultatom Evropskega sveta. Ne moremo govoriti o popolnoma soglasni podpori, utemeljena pa se mi zdi ocena, da je prevladalo mnenje, da gre za pomemben niz sklepov, in spodbudna se mi zdi skupna odločenost vseh treh institucij - Parlamenta, Sveta in Komisije - združiti sile in izvleči Evropo iz krize.
Na svoje sklepe smo lahko ponosni, ne smemo pa se predati samozadovoljstvu. Treba bo storiti še več in pri tem ne smemo izgubiti prave smeri, ampak pri tem bomo uspešni, če bomo le zaupali.
Zaupanje mora biti naša ključna beseda: zaupanje v našo sposobnost izpolniti obljube, zaupanje v ukrepe in izvedbo, in sicer, kot sem že rekel, v izvedbo, ne pa gestikulacijo. Iskreno rečeno, ne verjamem, da bo zaupanje kaj pridobilo, če bomo vsak mesec ali celo vsak teden napovedali nov načrt. Zaupanje bomo krepili, če se bomo osredotočili na izvedbo skupnih sklepov in na učinkovito usklajevanje naših naporov.
Zaupanje potrebujemo tudi pri uresničevanju naše regulativne agende: brez ustrezne pravne ureditve ne moremo ustvariti zaupanja, da bodo učinki sprememb trajni.
Zaupanje je potrebno za obstoj in trdnost evrskega območja in za našo zmožnost zagotoviti potrebno podporo vsem državam članicam v evrskem območju, pa tudi zunaj tega območja.
Potrebujemo tudi zaupanje v našo skupno odločenost ohraniti našo posebno vrsto socialno-tržnega gospodarstva in dolgoročno oblikovati nizkoogljično gospodarstvo. Trdno sem prepričan, da nas samoobtožujoči govori in manjvrednostni kompleks do Združenih držav Amerike ne vodijo k uspehu.
V resnici namreč opažam, da se Američani počasi približujejo pogledom, ki tradicionalno veljajo za evropske. Američani se približujejo našim pogledom na boj proti podnebnim spremembam in to nas veseli. Američani se približujejo mnenju, da je treba okrepiti sistem socialnega skrbstva.
Zato res ne verjamem, da so razprave, ki jih včasih slišim - po katerih se pristopi h krizi med Američani in Evropejci zelo razlikujejo - koristne razprave. Nasprotno, ugotavljamo lahko vedno večjo usklajenost med Evropo in Združenimi državami in, upajmo, drugimi - kajti ne gre le za nas in Američane - in zato sem prepričan v pozitiven rezultat Vrha G20.
Menim, da je pomembno vedeti, da lahko situacijo rešimo sami, ne pa prek drugih. Pomembno je zaupanje v evropske instrumente in razširjena Evropa se bo z usklajenim delovanjem pri borbi proti recesiji lahko odzvala na najpomembnejše potrebe in skrbi naših državljanov, med katere seveda kot prva skrb spada tudi naraščajoča brezposelnost.
Naj zaključim z mislijo, da moramo po mojem mnenju graditi na že dogovorjenem in se usmeriti v izvajanje sklepov, s krepkim usklajevanjem in odločenostjo doseči konkretne rezultate.
(Aplavz)
Predsednik
- Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 142)
Călin Cătălin Chiriţă  
v pisni obliki. - (RO) Gospod predsednik, rad bi izrazil svojo podporo sklepom nedavnega vrha Evropske unije v Bruslju. Še posebej dobrodošel je prepotrebni sklep o zvišanju izrednega sklada s 25 milijard EUR na 50 milijard EUR. To je sklad, oblikovan posebej za države članice v Srednji Evropi, ki se soočajo s krizo plačilnih bilanc.
Omenjeni sklep, sprejet na podlagi ukrepov za zaščito držav v evrskem območju pred globalno krizo, je oprijemljiv dokaz solidarnosti EU in njene sposobnosti pomagati državam izven evrskega območja pri premagovanju gospodarske krize. Za Madžarsko in Latvijo je Romunija tretja država članica, ki se je zatekla k pomoči iz izrednega sklada, ko jo je prizadel znaten primanjkljaj na tekoči plačilni bilanci in ni mogla več najemati novih posojil v tujini.
Institucije EU morajo izpolnjevati pričakovanja evropskih državljanov, ki jih kriza hudo prizadeva. Samo z evropsko solidarnostjo, čezatlantskim sodelovanjem in učinkovitim ukrepanjem bomo lahko premagali globalno krizo.
Genowefa Grabowska  
v pisni obliki. - (PL) Za mojo domovino, Poljsko, je dobro vodenje novega evropskega programa Vzhodnega partnerstva posebej pomembno. Partnerstvo zajema naše sosede, in vključuje naše neposredne sosede, kakršne so Belorusija, Ukrajina in Moldavija, pa tudi bolj oddaljene, kakršne so Armenija, Azerbajdžan in Gruzija.
Menim, da bo program okrepil zunanjo politiko EU, prispeval k dejanskemu gospodarskemu povezovanju med EU in vzhodnimi partnericami ter omogočil sodelovanje ne le na podlagi načel tržnega gospodarstva, pač pa tudi na podlagi spoštovanja skupnih vrednot, kakršne so demokracija, pravna in urejena država ter spoštovanje človekovih pravic. Navsezadnje imamo konkretne skupne cilje: ustvariti območja proste trgovine, spodbujati mobilnost državljanov partnerskih držav, izboljšati upravo in sodelovati na področju energetske varnosti, še zlasti glede dolgoročne oskrbe z energijo in njenega prenosa.
Zato so pogledi na partnerstvo na strani EU jasni. Zdaj čakamo na odziv šestih držav, ki jih program neposredno zanima. Upam, da bo dne 7. maja letos Svet uradno sprožil to zavezo, ki je pomembna tako za državljane EU kot za državljane vseh sodelujočih držav.
András Gyürk  
v pisni obliki. - (HU) Usmeritev 3,5 milijard EUR iz svežnja gospodarskih spodbud v ključna energetska vlaganja je dobrodošla odločitev Evropske unije. Menim, da je to pomemben korak k skupni energetski politiki. Končni seznam projektov, ki se bodo financirali, jasno kaže, da so Evropska komisija in države članice po plinski krizi v letošnjem januarju končno doumele prednosti združevanja omrežij. Krepitev povezav je pomembna prvič za to, ker omogoča državam članicam hitro medsebojno pomoč ob motnjah v dobavi.
Hkrati pa bi rad opozoril na nesoglasja okoli končnega seznama vlaganj, ki se bodo financirala. Prvič in predvsem je prišlo do razpok v načelu uravnovešenosti med regijami. Kajti prav države članice, ki jih je januarska plinska kriza prizadela najhuje, bodo prejele manj sredstev. Drugič, v primerjavi s celotnim svežnjem gospodarskih spodbud bo sorazmerno malo sredstev namenjenih krepitvi alternativnih poti oskrbe. Prepričan sem, da so bile razprave o zadevi Nabucco neprimerne. Obravnavani plinovod bi okrepil energetsko varnost celotne Evropske unije, zato je njegova gradnja v skupnem interesu. Nazadnje, a ne najmanj pomembno, na seznamu vlaganj, ki jih bomo financirali, ni vlaganj v zvezi z učinkovito rabo energije. EU se tako odreka prvotnemu namenu samega svežnja, namreč ustvarjanju delovnih mest.
Glede na omenjene razloge mora stališče Evropskega parlamenta bolj poudariti pomen uravnovešenosti med regijami, alternativnih poti oskrbe in vlaganj v učinkovito rabo energije.
Rareş-Lucian Niculescu  
v pisni obliki. - (RO) Sklepa Evropskega sveta o zagotovitvi sredstev za projekt Nabucco in o njegovi uvrstitvi med prednostne energetske projekte sta primerna in pravočasna rešitev tega problema.
Pred sestankom Sveta smo vložili predlog resolucije, s katero bi opozorili na nevarnosti v primeru okrnitve sredstev za Nabucco. Zavedati se moramo, da je projekt plinovoda Nabucco strateškega pomena za varnost oskrbe Evrope s plinom, saj je to edini projekt, ki hkrati zagotavlja raznolikost glede dobaviteljev in glede distribucijskih poti.
Esko Seppänen  
v pisni obliki. - (FI) Med sklepe vrha EU spada tudi sprememba narave izrednega vrha o socialnem dialogu to pomlad, po kateri bi voditelje EU zastopala samo predsedniška trojka, ne pa voditelji vseh držav članic. Prepričan sem, da ta sklep kaže apatičnost glede socialne Evrope, ki ni sprejemljiva za organizacije na trgu dela, ki se pripravljajo na udeležbo na vrhu. Upajmo, da se bo srečanja udeležilo čim več predsednikov držav oziroma vlad.
Georgios Toussas  
v pisni obliki. - (EL) Razprava v Evropskem parlamentu potrjuje, da politične sile kapitala in sile enosmerne Evrope podpirajo hitrejše prestrukturiranje v smeri kapitalizma in ohlapnejše pogodbe o zaposlitvi v okviru lizbonske strategije in oblikovanja notranjega trga. Prizadevajo si za strateško odločitev za kapital in za prenos bremena krize na ramena delavcev v EU.
Maastrichtska pogodba in Pakt o stabilnosti služita kot odskočna deska za vsesplošni napad na pravice delavcev in na prihodke delavskih družin, pod pretvezo zmanjševanja proračunskih primanjkljajev. Nedavni sklepi Komisije o trajnem znižanju porabe bodo imeli boleče posledice za javno zdravje in skrbstvo ter na pravice delavcev iz zavarovanja in njihove pokojnine, kar bo skupaj z dvigom davkov drastično znižalo življenjski standard navadnih ljudi.
Namen predlagane poti izhoda iz krize v zeleno gospodarstvo, to je prek energije, širokopasovnih omrežij in inovacij, je odpreti velikim podjetjem pot v nove donosne panoge, ne pa varovati okolja in služiti potrebam navadnih ljudi.
Delavci ne bi smeli sprejeti nikakršnih žrtev v prid dobičkom plutokracije in bi morali iti v protinapad ter organizirati svojo borbo, obsoditi stranke, ki podpirajo Maastrichtsko pogodbo in enosmerno Evropo, ter poslati Uniji signal neposlušnosti s podporo Grški komunistični partiji na evropskih volitvah v juniju.
Jean-Marie Le Pen
- (FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, naš kolega, predsednik Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu gospod Schulz, namerava spremeniti poslovnik Parlamenta, pod pretvezo, da bi bil lahko najstarejši poslanec v naslednjem sklicu jaz. Vendar pa v podporo svojemu ....
(Predsednica je prekinila govornika)
Predsednica
- To ni točka dnevnega reda.
Jean-Marie Le Pen
- (FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, ob tej priložnosti je gospod Schulz izrekel nekaj klevet in me je obtožil zločina bogokletstva. Rad bi povedal, da je ta argument neutemeljen in da sem rekel le, da so bile plinske celice podrobnost v zgodovini svetovne vojne, kar je dejstvo.
(Mešani odzivi)
Naj poudarim, gospa predsednica, da sem bil ob tej priložnosti kaznovan na plačilo 200 000 EUR odškodnine, kar samo kaže raven svobode do lastnega mnenja in svobode izražanja v Evropi in v Franciji. Vaši kriki ne bodo zakrili vaše odgovornosti, krize evro-internacionalizma, katerega zagovorniki ste. Zato me, prosim, pustite govoriti.
Gospa predsednica, rad bi zahteval od predsednika Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu, naj se mi vljudno opraviči za neutemeljene obtožbe.
Martin Schulz
- (DE) Gospa predsednica, stvar je popolnoma preprosta. Vsi, ki so proti temu, da bi ta človek predsedoval uradno otvoritveno zasedanje Evropskega parlamenta, naj podprejo moj predlog spremembe Poslovnika.
(Aplavz)
