- Blogėjanti humanitarinpadėtis Šri Lanka (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - diskusija dėl pasiūlymo dėl rezoliucijos, kurią pateikUžsienio reikalų komitetas dėl blogėjančios humanitarinės padėties Šri Lankoje.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, pirmiausia aš norėčiau padėkoti Užsienio reikalų komiteto pirmininkui už tai, kad jis sutiko taikyti procedūrą pagal 91 straipsnį ir įtraukti šią skubią rezoliuciją į praėjusio pirmadienio darbotvarkę, nes praėjusiame plenariniame posėdyje čia, Strasbūre, mes jau patvirtinome vieną skubią rezoliuciją dėl Šri Lankos. Aš taip pat norėčiau padėkoti parlamentui už tai, kad jis pritartam, kad ši diskusija vyktų šį vakarą, ir dėkoju jums, Komisijos nare, už tai, kad atvykote joje dalyvauti, nors gerai žinau, koks jums brangus yra laikas.
Šia rezoliucija mes siekiame pasiųsti politinį signalą vyriausybei ir tamilų kovotojams dėl kasdien blogėjančios padėties Šri Lankoje. Mus pasiekia tamilų šeimų ir žmonių, esančių Europoje, liudijimai apie konflikto tarp tamilų kovotojų ir Šri Lankos vyriausybės armijos, zonoje atsidūrusių žmonių likimą. Jie patiria iš tiesų baisias kančias.
Mes nežinome, kiek žmonių palietšis konfliktas, tačiau manome, kad turi būti evakuota nuo 150 iki 200 000 civilių gyventojų. Tačiau ką tai reiškia - "evakuota"? NVO reikalauja, kad jie būtų evakuoti jūra, tačiau čia ir vėl turiu paklausti: kur? Kur šie žmonės turi keliauti?
Šiandien aš sutikau mažą mergaitę, kuri gimŠri Lankos pabėgėlių stovykloje ir kuri šiuo metu yra Europoje. Jei šie žmonės turi palikti savo šalį ir gyventi pabėgėlių stovyklose, tai taip pat nėra išeitis.
Todėl pirmiausia šia rezoliucija mes reikalaujame nedelsiant laikinai nutraukti ugnį. Žinoma, vyks diskusija su Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcija dėl ugnies nutraukimo nedelsiant. Mes prašome valdžios institucijų nedelsiant nutraukti ugnį tam, kad civiliai gyventojai galėtų palikti pavojingą zoną, nes mūsų žiniomis, yra žuvusių konflikto metu. Tai rodo ir liudijimai, kuriuos išgirdome šiandien. Šioje rezoliucijoje mes prašome Šri Lankos vyriausybę bendradarbiauti su NVO ir su šalimis, kurios pasiryžusios dalyvauti sprendžiant konfliktą. Mes taip pat prašome, kad Europos Sąjunga suteiktų reikalingą pagalbą maistu ir vaistais.
Ar negalėčiau savo frakcijos vardu - kadangi pirmadienį Užsienio reikalų komitete pateikta skubi rezoliucija Žaliųjų frakcijos/Europos laisvojo aljanso iniciatyva - paprašyti kai kurių mūsų kolegų Parlamento narių, turinčių skirtingų interesų šioje šalyje, rimtai apsvarstyti šį klausimą. Norėčiau jums priminti, kad jau kurį laiką kai kurios politinės frakcijos prašgalimybės aptarti padėtį Šri Lankoje ir kad dėl vidinių priežasčių kai kuriose šalyse mes negalėjome svarstyti klausimo dėl tamilų ir jų padėties, kuri nuo 9-ojo dešimtmečio labai pablogėjo.
Kadangi jūs esate čia, Komisijos nare, mes galime paklausti jūsų dar vieną klausimą. Būtina sudaryti sąlygas Europos Sąjungai spręsti šį konfliktą. Galbūt atėjo laikas svarstyti galimybę įsteigti Europos Sąjungoje konfliktų sprendimo padalinį.
Įvykiai Kaukaze ir kitur pasaulyje rodo, kad Europos Sąjunga rimtai vertina savo teikiamus pasiūlymus. Šiandien, sprendžiant konfliktą, mes turime ne tiek palaikyti šalis, kiek siekti aktyviai jį spręsti. Jei šiandien mes padėsime pagrindą Europos Sąjungai spręsti konfliktą ir pasiųsime signalą valdžios institucijoms, mes, kaip politinsąjunga, visais požiūriais dėl to tik laimėsime.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Pone pirmininke, kaip viena Tokijo taikos proceso pirmininkų, Europos Komisija ir aš asmeniškai atidžiai stebėjome įvykius Šri Lankoje. Mes reiškiame gilų susirūpinimą dėl dabartinės padėties ir tragiškų humanitarinio konflikto pasekmių, kaip teigiama vasario 23 d. ES Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos (GAERC) išvadose ir pirmininkų pareiškime, kuris buvo priimtas vasario 3 d.
Mus ypač neramina tūkstančių perkeltų asmenų padėtis, kurie, kaip jūs teisingai teigiate, atsidūrkonflikto zonoje Šri Lankos šiaurėje. Mes kalbame jau ne apie krizę, o apie humanitarinę katastrofą. Tai mums patvirtino daug nepriklausomų šaltinių, tarp jų JT ir Tarptautinis raudonojo kryžiaus komitetas (angl. ICRC). Paskutinis vyriausybės pranešimas apie kelių evakuacijai atidarymą saugumo zonos šiaurėje ir pietuose vertintinas teigiamai, tačiau būtina nurodyti, kaip tai galėtų veikti praktiškai.
Mes kreipėmės į abi šalis - Tamil Elamo išlaisvinimo tigrus (angl. LTTE) ir Šri Lankos vyriausybę - prašydami apsaugoti civilius gyventojus, kaip to reikalauja tarptautiniai humanitariniai teisės aktai, ir leisti žmonėms saugiai ir savanoriškai palikti ugnies zoną. LTTE ir Šri Lankos armija yra atsakinga dėl per pastaruosius keletą mėnesių išaugusio civilių gyventojų aukų skaičiaus. Būtina nedelsiant ir skubiai veikti gelbstint žmonių gyvybes Šri Lankoje, kaip teigia JT generalinio sekretoriaus pavaduotojas seras John Holmes, kuris, kaip ir Tarptautinis raudonojo kryžiaus komitetas, atkreipdėmesį į didelį aukų skaičių.
Komisija yra įsitikinusi tuo, kad šios krizės rezultatas turėtų ilgalaikių pasekmių taikai, sutaikinimui Šri Lankoje ir šalies suvienijimui ir pritaria sero John Holmes raginimui Šri Lankos vyriausybei nutraukti ugnį ir leisti saugiai pasitraukti taikiems gyventojams, o LTTE - leisti civiliams pasitraukti ir taikiai užbaigti kovą.
Pirmininkai taip pat kreipėsi į LTTE, ragindami sudėti ginklus, tačiau, deja, šis raginimas nebuvo išgirstas, net ignoruojamas. Mes manome, kad Šri Lankos vyriausybės pareiga yra apsaugoti savo piliečius ir pritarti humanitariniam ugnies nutraukimui - kaip teigiama ankstesnėse Tarybos išvadose - leidžiant sergantiems ir sužeistiesiems palikti Vanni ir organizuoti maisto ir vaistų atvežimą. Tai praėjusią savaitę siūlir Indija.
Klausantis apie nebaudžiamus žudymus, grobimus ir žiniasklaidos bauginimus, mums ir toliau kelia nerimą žmogaus teisių padėtis Šri Lankoje. Būtina, kad vyriausybperimtų svarbiausių bylų nagrinėjimą. Šie nusikaltimai negali likti nenubausti.
Europos Komisija ir toliau yra įsitikinusi tuo, kad Šri Lankos etninis konfliktas negali būti išspręstas karinėmis priemonėmis. Reikalingas dialogas, apimantis visas šalis ir leidžiantis siekti politinio susitarimo. Ilgalaiktaika ir sutaikinimas galimi tik sprendžiant klausimus, kurie sukėlkonfliktą, ir sudarant tinkamas gyvenimo sąlygas visoms bendruomenėms. Kaip viena pirmininkų, aš visuomet sakiau, kad įmanomas tik politinis sprendimas taikant devoliucijos priemones, kuris buvo pasiūlytas, kurio atsisakyta ir kuris ir vėl pateiktas svarstyti.
Charles Tannock
PPE-DE frakcijos vardu. - Ponia Komisijos nare, brutalus Šri Lankos pilietinis konfliktas artėja prie pabaigos. Žinoma, būtų pernelyg anksti teigti, kad tai reiškia tamilų tigrų teroristinės veiklos pabaigą.
Šiame etape mes neturėtume pritarti nuolatiniam ugnies nutraukimui, jei tai leistų tamilų tigrams persigrupuoti. Mano nuomone, jiems telieka tik sudėti ginklus arba pralaimėti su dar daugiau aukų. Ilgalaikis ugnies nutraukimas būtų klaida, kadangi - kaip parodsavižudžio išpuolis šią savaitę - LTTE nesirenka priemonių, trokšta kraujo ir, kaip teisingai nurodo Europos Sąjunga ir Jungtinės Valstijos, yra laikoma viena tarptautinių teroristinių organizacijų.
Mes turėtume būti ryžtingi, remdami prezidento Mahindos Rajapaksos pastangas siekiant užbaigti sukilimą, kuris Šri Lankos žmonėms suteikbegalines kančias ir visiškai sustabdekonomikos plėtrą šioje puikioje saloje. Vis dėlto tūkstančiai tarptautinių civilių perkeltųjų asmenų lieka įkalinti siaurame kranto ruože. Šiems civiliams turėtų būti leista išvykti tam, kad armija galėtų užbaigti savo puolimą. Tenka apgailestauti, tačiau tikėtina, kad tamilų tigrai naudoja žmones kaip gyvąjį skydą. Jie visuomet buvo kurti tarptautinės bendruomenės prašymams pasiduoti ir sukurti laikiną humanitarinės pagalbos koridorių.
Vis dėlto siekiant JT ir kitoms organizacijoms organizuoti saugų civilių pasitraukimą iš konflikto zonos itin svarbu išvengti tolesnio kraujo praliejimo. Šri Lanka šiuo požiūriu pripažįsta savo atsakomybę ir norėtų išvengti civilių gyventojų aukų, tačiau supranta, kad armijos kantrybgali būti ribota, ir mano, kad dalis tigrų per evakuaciją jūra bandytų pabėgti, įsimaišydami į civilių gyventojų minią.
Todėl ši Europos Parlamento puspritaria humanitarinio koridoriaus sukūrimui ir laikinam ugnies nutraukimui nedelsiant. Mes taip pat norėtume matyti visišką LTTE kapituliaciją ir taikingos, teisingos, etninės Šri Lankos sukūrimą, suteikiant didžiausią įmanomą autonomiją tamilų daugumai ir užtikrinant lygiateisį išteklių ir galios pasidalijimą vieningoje Šri Lankoje.
Robert Evans
PSE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, aš pritariu šiai diskusijai dalyvaujant Komisijos narei, kuriai aš norėčiau padėkoti už jos rimtą, stiprų ir išmintingą pareiškimą. Tai iš tikrųjų labai svarbi tema, nors tenka apgailestauti, kad mums ją tenka svarstyti 11 val. vakaro, dalyvaujant nedaug žmonių. Tačiau dalyvavimas, mano nuomone, neatspindi susidomėjimo šia tema arba šios nagrinėjamos temos rimtumo. Kaip teigKomisijos narė, mes esame labai susirūpinę dėl susidariusios padėties. Šiandienos diskusijoje taip pat pripažįstama, kad padėtis, kaip teigia Marie Anne Isler Béguin, kasdien blogėja.
Aš pritariu pateiktai rezoliucijai išskyrus vieną žodį - "laikinai". Aš nepritariu Charlesui Tannockui, kai jis teigia, kad ilgalaikis ugnies nutraukimas būtų klaida. Iš tikrųjų - ir aš kreipiuosi į jus - mes nesame suinteresuoti tik laikinu ugnies nutraukimu. Bet kurio konflikto bet kurioje pasaulio vietoje atveju Europos Parlamentas reikalavo visam laikui nutraukti karinius veiksmus sudarant sąlygas diplomatinėms deryboms ir dialogui - ir, taip, - siekiant sukurti taikią, teisingą įvairių kultūrų visuomenę, kurią minėjo Charles Tannock, ir aš su tuo visiškai sutinku.
Todėl aš pritariu pirmajam pakeitimui - ir esu tikras, kad visi garbingi žmonės, tikrai susirūpinę civilių gyventojų likimu Šri Lankoje, taip pat jam pritars. Laikinas ugnies nutraukimas iš esmės reiškia grįžimą prie ankstesnių karo veiksmų, ir to niekas nenorėtų. Grįžimas prie karo veiksmų reikštų dar daugiau mirčių, daugiau kančių, didesnę humanitarinę tragediją ir aš negaliu patikėti, kad nors pusšio Parlamento narių iš tikrųjų to norėtų.
Dėl 2 pakeitimo: aš taip pat pritariu šiam pakeitimui, nes jame smerkiamas bet koks smurtas iš bet kurios konflikto pusės. Mes negalime toleruoti jokių smurto veiksmų, tarp jų pastarojo savižudžių išpuolio, apie kurį buvo kalbėta.
Toliau aš atkreipiu dėmesį į 3, 4 ir 5 pakeitimus. Norėčiau pacituoti trumpą ištrauką iš Šri Lankos Parlamento nario, atstovaujančio Jaffna regionui, Selvarajah Kajendren kovo 10 d. laiško. Jis rašo: "Aš norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į civilių gyventojų žūtis Šri Lankoje. 2009 m. kovo 10 d., antradienį, nuo 14 val. iki 10 val. vyriausybės armija šaudartilerijos sviediniais su kasetine amunicija. Šri Lankos vyriausybės pajėgos atakavo saugumo zoną naudojant visų rūšių mirtinus ginklus, kurie daugelyje šalių yra uždrausti. Šiame susišaudyme žuvo daugiau kaip 130 civilių gyventojų, tarp jų vaikai ir daugiau kaip 200 buvo sunkiai sužeista".
Aš abejoju, kad kas nors pasakys, kad tai yra klastotė. Būtina daryti visa, kas įmanoma, kad būtų nutrauktas smurtas. S. Kajendren cituoja savo kolegą S. Kanakaratnamą, kuris gyvena saugumo zonoje. Jis teigia, kad saugumo zonoje per apšaudymus nuo šių metų sausio 1 d. iki kovo 6 d. žuvo daugiau kaip 2 544 civiliai gyventojai, o daugiau kaip 5 828 civilių buvo mirtinai sužeisti. Šri Lankos kariuomenė, jo teigimu, naudojo oro ir artilerijos ginklus, dėl kurių per dieną vidutiniškai žuvo nuo trisdešimt iki keturiasdešimt civilių gyventojų.
Nemanau, kad jo pateikti įrodymai būtų klastotė. Atsižvelgiant į tai, ką pasakKomisijos narė, tai matyti iš ten esančių NVO informacijos.
6 pakeitimas: aš remiuosi sero Johno Holmeso pranešimu, kurį man atsiuntjo ekscelencija Šri Lankos ambasadorius Briuselyje. Pranešime teigiama, kad kai kuriose tranzito vietose susitelkę labai daug žmonių. Jo žodžiai panaudoti mano pakeitime - būtina pasirūpinti šiomis stovyklomis. Aš turiu nuotraukų iš šių stovyklų. Kiekvienas gali pamatyti man atsiųstas nuotraukas. Manau, kad nuotraukos yra tikros, o ne suklastotos. Aš žinau, kad Komisijos narės tarnyba Kolombe stebi padėtį ir palaiko glaudžius ryšius su pavojaus zona.
7 ir 8 pakeitimais sustiprinama nuoroda į karo zoną siekiant spręsti civilių gyventojų poreikius. Mes prašome, kad humanitarinės pagalbos agentūros, kurių veiklai Europos Parlamentas pritaria, galėtų netrukdomai patekti ne tik į kovos zoną, bet ir į pabėgėlių stovyklas. Kiekvienas Parlamento narys turėtų remti humanitarinių organizacijų darbą.
9 pasiūlymu teigiama, kad ši rezoliucija turėtų būti perduota Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui, nes aš manau, kad ši humanitarinkrizyra tarptautinė, kaip nurodoma ir antraštėje. Todėl mes dėkojame Žaliųjų frakcijai už šiuos pasiūlymus ir aš prašau visų kolegų pritarti pakeitimams, kuriuos pateikvisos politinės frakcijos.
Marie Anne Isler Béguin
Pone pirmininke, aš norėčiau padėkoti B. Ferrero-Waldner už jos kalbą ir jos reakciją į NVO raginimus ir atsiliepti į nelaimėje esančių žmonių pagalbos šauksmą.
Mes manome, kad galime atsidurti panašioje padėtyje, kaip ir Birma po 2006 m. cunamio, kai karinchunta neleido pasinaudoti humanitarine pagalba. Todėl dabar mes turime padaryti visa, kas nuo mūsų priklauso tam, kad humanitarinpagalba ir mūsų pagalba pasiektų žmones, kuriems ji yra reikalinga.
Vis dėlto, ponios ir ponai, aš taip pat norėčiau kreiptis ir į savo kolegas Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijos narius ir Socialistų frakciją Europos Parlamente, apeliuodama į sveiką protą. Iš tikrųjų, mes pateikėme šį pasiūlymą patvirtinti skubią rezoliuciją tam, kad Europos Parlamentas rytoj galėtų pareikšti savo nuomonę ir pateikti savo poziciją.
Jokiomis aplinkybėmis aš nenoriu, kad viena ar kita pusuž šią rezoliuciją nebalsuotų dėl nuomonių skirtumo dėl ugnies nutraukimo nedelsiant arba dėl laikino ugnies nutraukimo. Todėl aš jūs visus labai raginu priimti protingą sprendimą.
Kita vertus, norėčiau jus, ypač Charles Tannock, informuoti, kad, Benitos Ferrero-Waldner žodžiais: joks ginkluotas konfliktas niekada neišsprendjokios problemos. Mes tai žinome. Karas niekada nieko nesprendžia.
Mano nuomone, būtų neatsakinga žmonių atžvilgiu reikalauti laikino ugnies nutraukimo. Ar mes galime leisti evakuoti žmones? Tamilai yra žemdirbių tauta. Todėl jie norėtų grįžti ten, kur yra jų žemė. Šri Lanka priklauso jiems.
Mano nuomone, būtina daugiau dėmesio skirti šiam klausimui, tačiau aš esu pasirengusi padaryti nuolaidų ir atsiimti pakeitimus tik jei bus pasiekta bendrosios pozicijos ir priimtas politinis sprendimas.
Geoffrey Van Orden
Pone pirmininke, mes nepuoselėjame iliuzijų dėl to, koks baisus karo poveikis civiliams gyventojams, ir mūsų moralinpareiga daryti visa, kas įmanoma, tam, kad juos apsaugotume ir padėtume teikti humanitarinę paramą. Todėl mažiau kaip prieš tris savaites Europos Parlamentas priėmskubią rezoliuciją dėl padėties Šri Lankoje.
Šri Lankoje jau dešimtmečius viešpatauja teroras, kurį vykdo tarptautiniu mastu pripažįstama teroristinorganizacija - LTTE. Negalima lyginti teroristinių ir teisėtų demokratinės vyriausybės veiksmų. Prisiminkime, kad būtent LTTE ištobulino savižudžių išpuolių taktiką, kad ji pirmoji panaudojo moteris savižudes, naudoja kareivius vaikus ir "gyvąjį" žmonių skydą. Per pastaruosius 26 metus ji sistemingai ir sąmoningai vykdtūkstančių žmonių žudymus Šri Lankoje. Vos prieš porą dienų per savižudžių išpuolius islamo festivalio metu Matara regione žuvo keturiolika žmonių.
LTTE šiuo metu desperatiškai pralaimi kovą, ir paprastai tokiomis aplinkybėmis ieškoma jų veiksmus pateisinančių tarptautinių gynėjų. Nedidelšio Parlamento narių dalis buvo nepatenkinta rezoliucija, kurią priėmEuropos Parlamento dauguma ir kuri smerkŠri Lankos vyriausybę. Mes negalime pritarti pakeitimams, kuriuose reiškiami nepagrįsti ir dažnai neturintys pagrindo kaltinimai, kuriuos išgirdome iš Roberto Evanso, arba pasirinktinėmis citatomis iš vieno NVO pranešimų. Mes neturime jokios priežasties abejoti vyriausybės tvirtu žodžiu, kad jos kariuomennešaudne karo veiksmų zonoje ir nesirengia to daryti.
Prieš šešias dienas Jungtinių Tautų generalinis sekretorius kreipėsi į LTTE, reikalaudamas pašalinti ginkluotę ir kovotojus iš civilių susibūrimo vietų ir bendradarbiauti teikiant humanitarinę pagalbą, kuria siekiama padėti civiliams gyventojams. Europos Sąjunga pasmerkLTTE kovotojus, kurie neleido civiliams gyventojams palikti konflikto zoną.
Daugiausia, ką gali padaryti šis Parlamentas - tai paraginti LTTE sudėti ginklus ir paleisti civilius gyventojus. Toliau jiems turėtų būti suteikta humanitarinparama. Šri Lanka turėtų grįžti į demokratinio vystymosi kelią kuriant teisingesnę ir pasiturinčią laisvų nuo teroristinės priespaudos piliečių visuomenę.
Jo Leinen
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nare, aš visiškai sutinku su jumis, kad Šri Lankos konfliktą būtina spręsti politinėmis, o ne karinėmis priemonėmis. Aš daug kartų lankiausi šioje šalyje kaip delegacijos ryšiams su Pietų Azijos šalimis narys ir žinau, kaip žmonės išsiilgę taikos po 25 metų karo.
Vis dėlto turiu pasakyti, kad iniciatyvos šiame kare turėtų imtis LTTE, tačiau ji to nedaro. Jūs taip pat minėjote, kad vasario 23 d. posėdyje užsienio reikalų ministrai dar kartą paragino šią organizaciją skubiai sudėti ginklus ir užbaigti teroro veiksmus. Įsivaizduokite ES valstybę narę, kurioje 25 metus vyksta karas. Aišku, kad ten daug chaoso ir netvarkos. Aš pritariu tamilų kovai, tačiau taip pat ryžtingai atmetu LTTE naudojamus metodus. Nedideliame rajone įkaitais laikoma daugiau kaip 100 000 žmonių. Anot Reuters, dar vakar, remiantis liudytojų parodymais, buvo šaudoma į žmones, kurie bandpalikti šią zoną. Todėl mes turime kreiptis į LTTE ir pajėgas, remiančias LTTE ir paraginti juos baigti kovą. Žaidimas baigtas; tokia padėtis negali ilgiau tęstis.
Akivaizdu, kaip karo iš abiejų pusių zonoje kenčia civiliai gyventojai. Mes turime kreiptis į vyriausybę ir paraginti laikytis tarptautinės teisės ir leisti teikti humanitarinę pagalbą. Bet koks fundamentalizmas reikalauja daugybės aukų. Mes taip pat turime apsvarstyti tvarką šalyje po karo. Kaip jūs minėjote, turėtų būti pakeistas Šri Lankos Konstitucijos 13 straipsnis, kuriuo numatoma decentralizacija regioninio administravimo požiūriu, ir ES šioje vietoje gali suteikti veiksmingą paramą. Galiu užtikrinti, kad Komisija ir mes esame pasirengę tai padaryti.
Paul Rübig
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nare B. Ferrero-Waldner, ponios ir ponai, tai, ką sakKomisijos narė, t. y., kad karinis sprendimas negalimas, turėtų būti paskelbta pirmuosiuose Šri Lankos laikraščių puslapiuose. Atsižvelgiant į įtampą šalyje ir per daugelį metų susikaupusius sunkumus vyriausybfaktiškai pasiūlkonflikto sprendimą. Ji tiesiog pasirinko netinkamą komunikacijų strategiją.
Žinoma, jūs taip pat matote, kad strateginŠri Lankos padėtis leidžia veikti išorės veiksniams taip, kad juos kontroliuoti yra labai sunku. Todėl taip pat reikėtų pasirūpinti ekonominės padėties gerinimu ir infrastruktūros tobulinimu, ir tai leistų pagerinti ryšius tarp konflikto šalių. Galbūt čia būtų galima panaudoti vieną arba kitą tarpininką.
Erik Meijer
(NL) Pone pirmininke, įvykiai Šri Lankoje nėra nauji. Tai ne tik humanitarinė, tai - politinproblema. Po keleto karo metų dėl teisės atsiskirti Šiaurės rytinei daliai, ankstesnNorvegijos administracija pasiūltarpininkauti derybose tarp sinhalų daugumos vyriausybės ir sukilėlių tamilų kovotojų. Norvegų derybininkas, ilgą laiką siekęs taikaus konflikto sureguliavimo, dabar pats yra naujosios vyriausybės narys. Tačiau, deja, nuo to laiko varianto dėl taikaus sprendimo atsisakyta.
2006 m. vasarą Šri Lankos vyriausybbaigtaikų derybų etapą ir vienašališkai pasirinko karinį kelią. Ši vyriausybdirba, turėdama iliuzijų, kad jos veiksmai bus sėkmingi, o taikingas, darnus bendradarbiavimas tarp dviejų tautų, kaip lygiateisių partnerių ateityje bus dar sudėtingesnis. Taikus sprendimas ateityje negalimas be kompromisų. Todėl būtina grįžti prie taikos derybų stalo be laimėtojų ir pralaimėjusiųjų.
Michael Gahler
(DE) Pone pirmininke, dėkoju Komisijos narei už aiškiai išdėstytas mintis. Manau, kad dabar mūsų dėmesys turėtų būti sutelktas į tai, kaip reikėtų spręsti civilių gyventojų likimo klausimą, ir čia tiktų tai, kas pasakyta vasario 23 d. ministrų Taryboje, t. y. kad būtina nedelsiant nutraukti ugnį. Aš prieštarauju tam, kad būtų naudojamas žodis "laikinai", nes tokiu atveju nepavyks išvengti humanitarinės katastrofos.
Aš taip pat manau, kad šiomis aplinkybėmis žmonėms atsidūrus karo veiksmų zonoje mes turime pasisakyti prieš smurto veiksmus, neleidžiančius žmonėms ją palikti. Šiomis sąlygomis nesvarbu, ar smurto veiksmus vykdo LTTE, ar vyriausybės kariuomenė. Mūsų dėmesys turėtų būti sutelktas į pačius žmones.
Galbūt aš galėčiau pateikti savo pastabą gerbiamiems kolegoms iš buvusios kolonijinės valstybės, kurie šiuo metu rengiasi palikti mūsų frakciją. Aš tikiuosi, kad mano įspūdis, kad paskata taip vienašališkai užsipulti tik LTTE, yra neteisingas. Aš taip pat tikiuosi, kad jie šitaip neketina paveikti tam tikros rinkėjų dalies.
Robert Evans
Pone pirmininke, aš minėjau jūsų kolegai, kad norėčiau kalbėti pagal procedūrą "prašau žodžio", ir man tai buvo leista.
Aš norėčiau padėkoti Erikui Meijeriui už jo pastabas. Jis taip pat kalbėjo apie darbą, kurį atliko Erik Soldheim iš Norvegijos, su kuriuo man teko susitikti prieš dešimt dienų Osle.
Aš sutinku su Michael Gahler: mums labiausiai nerimą kelia civilių gyventojų likimas. Aš manau, kad tarp visų pakeitimų svarbiausias yra 1 pakeitimas, kuriuo raginama nutraukti karinius veiksmus ir kuris būtų svarbus visiems Šri Lankos gyventojams.
Tam yra daugybįrodymų. Tai nėra nulemta tik aplinkybių. Kai kuriuos įrodymus pateikŠri Lankos vyriausybės sveikatos tarnybų regioninio direktoriaus tarnyba, kuri minėjo humanitarinę katastrofą ir jokių standartų neatitinkančias sąlygas, kuriomis gyvena žmonės. Tai pakartojo Europos Komisija, Tarptautinis raudonojo kryžiaus komitetas, JT, Tarptautinkrizių grupir pabėgėlių rūpybos centras Nyderlanduose. Šį vakarą vykstanti diskusija dėl blogėjančios humanitarinės padėties Šri Lankoje reiškia, kad mūsų pareiga yra padaryti visa, kas įmanoma tam, kad išvengtume katastrofos, kas, manau, įmanoma, jei mes rasime tam tinkamus būdus.
Pirmininkas
Ponios ir ponai, aš griežtai laikiausi Darbo tvarkos taisyklių. Aš leidau kalbėti penkiems nariams, ir kadangi kalbėjo tik trys, aš taip pat leidau kalbėti Robertui Evansui.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti garbingiesiems nariams už šią labai svarbią diskusiją, net jei ji buvo labai trumpa ir įvyko vėlai vakare.
Nuo pat šios Komisijos kadencijos pradžios man, kaip vienai pirmininkų, teko spręsti klausimus dėl Šri Lankos. Buvo tokių momentų, kai mes turėjome vilčių - iš pradžių gana didelių - tačiau viltys žlugo. Aš norėjau dalyvauti Ženevos procese, tačiau Šri Lankos vyriausybei tai pasirodpernelyg sudėtinga. Bet kuriuo atveju šis procesas, deja, nutrūko. Aš taip pat buvau pasirengusi vykti į šiaurę su tarpininkavimo misija, kaip ir mano pirmtakas Chris Patten. Tačiau šiaurnebuvo tam pasirengusi - oficialiai Velupillai Prabhakaran pranešsergąs tymais ar vėjaraupiais. Bet kuriuo atveju aš visiškai sutinku su M. Gahleriu, kuris teigia, - ir aš manau taip pat, - kad mes turėtume pirmiausia pasirūpinti žmonėmis ir humanitarine parama.
Kaip ir dažnu atveju mes esame didžiausia Šri Lankos humanitarindonorė. 2008-2009 m. humanitarinei paramai Šri Lankai skirta 19 mln. EUR. Vėliau ji buvo nukreipta partneriams, pvz., per Tarptautinio raudonojo kryžiaus komitetą, Jungtines Tautas ir kai kuris tarptautines nevyriausybines organizacijas. Šios organizacijos yra pasirengusios padėti nukentėjusiems, tačiau patiria tam tikrų sunkumų - apie kuriuos jos mus informavo - norėdamos pakliūti į konflikto zoną. Nuo 2008 m. rugsėjo mėn. Tarptautinio raudonojo kryžiaus komitetas buvo vienintelagentūra, kuriai leista veikti LTTE kontroliuojamoje Vanni vietovėje. Pasaulio maisto programai leista pasiųsti keletą vilkstinių su maisto produktais, tačiau taip patenkinta tik maždaug 50 proc. poreikių. Nuo 2008 m. mes suteikėme humanitarinę paramą už 7 mln. EUR dar per dvi organizacijas. Mes taip pat nuolat veikiame Kolombe ir Briuselyje tam, kad žmones geriau pasiektų humanitarinių organizacijų pagalba.
Todėl aš galiu tik teigti - kartu su kitais pirmininkais ir ypač kartu su Norvegija - kad mes išnaudojome visas galimybes įgyvendinant 2002 m. susitarimą dėl ugnies nutraukimo ir panaudojant taikias priemones konfliktui spręsti, tačiau daugelis priemonių buvo bergždžios. Raginimai sėsti prie derybų stalo buvo visiškai ignoruojami ir, deja, karinkryptis paėmviršų. Tarptautinės bendruomenės priemonių taikymo sritis per pastaruosius trejetą metų vis labiau siaurėjo, tačiau nvienas pirmininkų neapleido misijos. Mes visi siekėme taikiai išspręsti konfliktą, kaip tai matyti iš paskutiniojo pirmininkų pranešimo spaudai vasario 3 d., apie kurį, aš esu tikra, jūs visi žinote.
Todėl dabar būtina imtis priemonių tam, kad suteiktume humanitarinę pagalbą, evakuoti civilius gyventojus ir esant tinkamai progai pradėti politinį dialogą ir įtikinti šalis tuo, kad politinis sprendimas yra vienintelis kelias išspręsti konfliktą. Kitaip ir vėl kiltų partizaninis karas, kuris šiai gražiai salai nedavnieko gero. Kadaise tai buvo rojus ir vėl turėtų juo būti.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj, 2009 m. kovo 12 d.
