Alueellinen, sosiaalinen ja taloudellinen yhteenkuuluvuus - Hyvä hallintotapa ja EU:n aluepolitiikka (keskustelu) 
Puhemies
(HU) Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Petru Constantin Luhanin aluekehitysvaliokunnan puolesta laatima mietintö alueellisesta, sosiaalisesta ja taloudellisesta yhteenkuuluvuudesta ja
Ramona Nicole Mănescun aluekehitysvaliokunnan puolesta laatima mietintö hyvästä hallintotavasta ja EU:n aluepolitiikasta.
Petru Constantin Luhan
Arvoisa puhemies, olemme tässä mietinnössä pyrkineet vastaamaan otsikon kysymykseen eli siihen, onko taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden vakiinnuttaminen EU:n maailmanlaajuisen kilpailukyvyn ehdoton edellytys, ja erityishuomio on ollut koheesiopolitiikan tehtävässä tässä suhteessa.
On hälyttävää, että Euroopan unionin 271 alueen kesken on niin suuria eroavuuksia. Kaikkein kehittyneimmän alueen BKT asukasta kohti on 334 prosenttia EU:n 27 jäsenvaltion keskiarvosta, kun se köyhimmällä alueella se on vain 26 prosenttia eli 13 kertaa pienempi.
Toinen epäsuotuisa tekijä on Euroopan unionin talouskasvu, joka on kansainvälisten kilpailijoidemme talouskasvua hitaampi. Siksi meidän on, kuten EU 2020 -strategiassakin on mainittu, voimaamme lisätäksemme kehitettävä strategisia aloja ja katsottava Euroopan unionin ulkopuolelle.
Euroopalla on edessään vaikea tehtävä, koska sen on selviydyttävä paitsi ajankohtaisen kriisin vaikutuksista myös muista suurista haasteista, kuten sopeutumisesta globalisaatioon, väestörakenteen muutoksesta, ilmastonmuutoksesta ja energiavarmuuskysymyksistä.
Koheesiopolitiikan rooli EU 2020 -strategiassa on kiistaton. Katson, että tämän politiikan ensisijaisten tavoitteiden on kuljettava rinta rinnan tulevan strategian tavoitteiden kanssa, mutta on syytä mainita, että sen on silti pysyttävä itsenäisenä politiikanalana. Strategian tavoitteet voidaan saavuttaa helpommin lisäämällä synergiaa yhtäältä tutkimus-, kehitys- ja innovaatio-ohjelmien ja toisaalta koheesio-ohjelmien kesken. Meidän on tuettava laajoja, EU:n tason vaikutusten kannalta merkittäviä hankkeita, joilla saadaan aikaan talouskasvua, luodaan työpaikkoja ja turvataan alueiden kestävä kehitys.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä myös investointeihin kaikenlaisiin infrastruktuureihin, olipa niissä kyse liikenteestä, tieto- ja viestintätekniikasta, sosiaali- ja opetusalasta, tutkimuksesta ja kehityksestä tai ympäristöstä. Ne auttavat saavuttamaan kaikkien EU:n kansalaisten kannalta sopivan saatavuustason ja antavat heille tasa-arvoiset mahdollisuudet hyödyntää potentiaaliaan.
Paikallisen ja alueellisen tason suuntaviivat määräytyvät alueen erityspiirteiden mukaan ja tarjoavat mahdollisuuden tuottaa välitöntä lisäarvoa. Hajauttamisperiaatteen soveltamista on edistettävä aina paikallisviranomaisten tasolle saakka, jotta parannetaan EU:n varojen käyttöastetta.
Edistettäessä talouden kilpailukykyä ja luotaessa työpaikkoja ei pidä jättää huomiotta sitä hyvin tärkeää roolia, joka pk-yrityksillä on. EU:n rahoitusta, uusia rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä ja muita luottolähteitä on oltava paremmin niiden saatavilla. Koheesiopolitiikan vaikutuksen maksimointi on ehdottoman tärkeää talouden kilpailukyvyn vahvistamiseksi. Tässä vaiheessa haluaisin korostaa, että on jatkettava EU:n varojen käyttöä koskevien menettelyjen yksinkertaistamista, taattava varojen joustava käyttö, käytettävä edelleen BKT:tä pääkriteerinä alueiden koheesiopolitiikkakelpoisuuden määrittämisessä, ja että komission on tehtävä konkreettinen ehdotus julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien käytöstä.
Mielestäni Euroopan unionin globaalin kilpailukyvyn parantamiseksi osa koheesiopolitiikkaan osoitetuista varoista olisi käytettävä luomaan Euroopalle maailmanlaajuista johtoasemaa ja ylläpitämään sitä niillä aloilla, joilla sillä jo on kilpailuetua, ja aloilla, joilla sillä on mahdollisuuksia päästä maailmanlaajuiseen johtoasemaan.
Siksi, hyvät kollegat, taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion saavuttaminen on strategisten investointien ohella ehdoton edellytys sille, että Euroopan unionin maailmanlaajuinen taloudellinen kilpailukyky voidaan turvata.
Ramona Nicole Mănescu
Arvoisa puhemies, nykyinen maailmanlaajuinen kriisi on nostanut jälleen kerran esiin sen, miten tärkeä on kaikkia tasoja koskeva hyvä hallinto, sekä sen, että paikallisten ja alueellisten viranomaisten on osallistuttava jatkuvasti ja tasaveroisina kumppaneina EU:n politiikan ja strategioiden laatimiseen ja täytäntöönpanoon. Se on tärkeää erityisesti siksi, että ne panevat täytäntöön lähes 70 prosenttia EU:n lainsäädännöstä.
Koheesiopolitiikalla on keskeinen rooli sovellettaessa monitasoista hallintoa. Kun otetaan huomioon se merkittävä vaikutus, joka sillä on Euroopan alueellisen koheesion saavuttamisessa, monitasoisen hallinnon periaatteesta pitäisi tulla kaikille jäsenvaltioille pakollinen. Paikallisten ja alueellisten viranomaisten aktiivinen osallistuminen päätöksentekoprosessiin, myös ennen lainsäädäntövaihetta, sekä asianmukainen analyysi jaetun hallinnoinnin mekanismeista ja niistä eri velvollisuuksista, jotka komissiolla ja jäsenvaltioilla on, todella takaavat sen, että tulevalla ohjelmakaudella unionin varojen käytössä päästään parempiin tuloksiin.
Käytännön todellisuus on osoittanut meille, että kokonaisvaltainen lähestymistapa suhteessa aluepolitiikkaan on saavutettujen tulosten kannalta paljon tehokkaampi. Juuri tästä syystä tämän lähestymistavan pitäisi tulla pakolliseksi. Tarvitsemme kumppanuuden käsitteelle yhteisen määritelmän. Tästä totean, että olen pyytänyt Euroopan komissiota esittämään määritelmän, jonka avulla voidaan rakentaa todellisia kumppanuuksia alue- ja paikallisviranomaisten kanssa.
Siksi jäsenvaltioiden käytettävissä oleva ratkaisu on, että käytetään paikallisia kehityksen menetelmiä, jotka perustuvat paikalliseen kumppanuuteen, kun halutaan kasvattaa paikallis- ja alueviranomaisten roolia EU:n ohjelmien hallinnoinnissa ja täytäntöönpanossa, erityisesti kun kyseessä ovat kaupunkien ja maaseudun sekä rajatylittävän kehittämisen ohjelmat. EU:n ja kansallisen tason säännösten yksinkertaistaminen, ei ainoastaan talouskriisin seurauksena, vaan myös tulevan koheesiopolitiikan yleisenä periaatteena, on koheesiopolitiikan paremman hallintotavan ennakkoehto, koska se on ainoa tapa, jolla voimme kannustaa mahdollisia tuensaajia.
Mielestäni tulevalle ohjelmakaudelle tarvitaan lisäksi EU:n varojen käyttöä koskeva säännöstö, joka on sovellettavissa kaikkiin jäsenvaltioihin, jotta poistetaan se mahdollisuus, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön lisäehtoja, jotka tosiasiallisesti rajoittavat rahoituksen saantia.
Jos pitkän aikavälin pyrkimyksenämme on politiikka, joka on selkeämpää, tuloshakuisempaa ja paljon helpompaa soveltaa, komission on parannettava sekä paikallis- ja alueviranomaisille annettavan tuen kapasiteettia että niitä järjestelmiä, joilla kansallisella tasolla toteutettavaa toimintaa valvotaan. Katson, että näiden viranomaisten koulutus ja ohjaus läpi ohjelmien täytäntöönpanoprosessin auttaa alentamaan korkeaa virhetasoa erityisesti tukeen oikeuttamattomien menojen ja julkisten hankintojen osalta. Jotta vältettäisiin tarkastusten päällekkäisyys ja kohtuuton tarkastaminen, joka nykyisin tulee edunsaajien osaksi, olemme pyytäneet komissiota tuottamaan yhtenäisen tarkastusohjekirjan, joka helpottaisi yhtenäisen tarkastusmallin soveltamista yhtäläisesti kaikilla tasoilla. Viimeisenä muttei vähäisimpänä haluan todeta, että meidän on ryhdyttävä toimiin, joilla tuetaan yksityisen sektorin osallistumista EU:n hankkeisiin. Ensimmäinen askel tähän suuntaan on se, että yksinkertaistetaan säännöksiä, jotka koskevat pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitettujen rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden käyttöä.
Lopuksi haluan mainita hyvän yhteistyön, joka minulla on ollut komission edustajien kanssa neuvottelujen aikana, samoin kuin myötämielisyyden ja tuen, jota he ovat osoittaneet kannattamalla voimakkaasti tässä mietinnössä esitettyjä toimenpiteitä, mikä on lisätakuu sille, että komissio lopulta hyväksyy nämä toimenpiteet.
Johannes Hahn
Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, erityisesti esittelijät Mănescu ja Luhan, haluan sanoa teille molemmille erityiskiitokset mietinnöistänne, joissa oli jälleen hyvin rakentavia ja myönteisiä ajatuksia aluepolitiikasta. Ne osuvat myös ehdottomasti oikeaan ajankohtaan, kun otetaan huomioon parhaillaan käynnissä olevat neuvottelut aluepolitiikan tulevasta rakenteesta ja ennen muuta tammikuun lopulla/helmikuun alussa järjestettävä koheesiofoorumi.
On tärkeä nähdä aluepolitiikka yhä uudelleen investointipolitiikkana, politiikkana, jolla investoidaan alueisiin, ihmisiin, EU:n kansalaisiin. Innovaatio- ja aluepolitiikan alalle on tällä rahoituskaudella jo korvamerkitty kaikkiaan 86 miljardia euroa, minkä on tarkoitus auttaa erityisesti pk-yrityksiä parantamaan työntekijöidensä, tuotantomenetelmiensä ja tarjoamiensa palvelujen laatua. Kyse on kuitenkin siitä - ja tässä molemmat ovat täysin oikeassa -, että meidän on tulevaisuudessa parannettava strategiaamme, niin että tarkastusten lisäksi, jotka tulevaisuudessa ovat edelleen välttämättömiä, toisin sanoen moitteettoman varainhoidon ohella, keskitämme huomiomme paljon voimakkaammin työmme tulossuuntautuneisuuteen. Sanon aina - tämä on myös koheesiokertomuksen ja sen päätelmien ydin -, että keskittyminen joihinkin harvoihin EU 2020 -strategiassa vahvistettuihin painopistealoihin ja joustavuus täytäntöönpanossa Euroopan eri alueilla eivät ole keskenään ristiriidassa.
Alueellisen yhteenkuuluvuuden merkitys on suunnattoman suuri. Minulle se on ehdottoman tärkeä asia, ja se antaa meille tietoa siitä, miten voimme edelleen parantaa alueiden elinoloja - mikä on tehtävämme - ja varmistaa, että ihmisillä on tulevaisuudennäkymät myös niillä alueilla, jonne he ovat syntyneet. Myös tämä edistää Euroopan sisäisen yhteenkuuluvuuden lujittumista.
Tässä yhteydessä on tärkeää - ja tätä olisi tulevalla ohjelmakaudella korostettava - keskittää huomio jälleen kaupunkien rooliin, kun otetaan huomioon, että noin 70 prosenttia eurooppalaisista asuu kaupunkiympäristössä, mutta samalla on ehdottoman tärkeää, ettei unohdeta kaupungin ja maaseudun välistä suhdetta. Tässä on käytettävä muuta rahoitusta ja pyrittävä edelleen parantamaan yhtymäkohtia ja estämään tarpeettomia päällekkäisyyksiä.
Tärkeää on myös se, että - asia, josta keskustelimme hyvin laajasti ja mielestäni hyvällä tavalla täällä parlamentissa jokin aika sitten - kiinnitämme huomion maantieteellisiltä ominaispiirteiltään erityisiin alueisiin, ja että luonnollisesti pohdimme myös Euroopan väestörakenteen kysymystä - asia, jonka kohtaamme vielä hyvin usein ja joka meidän on otettava käsiteltäväksi. Tässä on yhtäältä nähtävissä suuntaus, jossa juuri maaseutualueiden väestö vähenee merkittävästi, ja jossa toisaalta kaupunkien vetovoima suuresti kasvaa. Siten yhä suurempi määrä ihmisiä elää yhä pienemmällä alueella, ja toisaalta alueita tyhjenee väestöstä. Tätä vastaan voidaan tietyssä määrin vaikuttaa investoimalla uuteen ja vanhaan infrastruktuuriin. Sillä on keskeinen osuus kasvun varmistamisessa.
Hyvin tärkeä on kumppanuusasia, yhteistyö, kuten erityisesti jäsen Mănescun mietinnössä mainittiin. Kyllä, on tärkeää, että kehitetään monitasoista hallintoa. Haluaisin kuitenkin juuri täällä parlamentissa sanoa, että on tärkeää, että myös alueet ottavat mukaan paikallistason. Kun olen alueilla keskustelemassa asioista, minulla on joskus vaikutelma, että alueelliset edustajat eivät ota mukaan paikallisia edustajia, ja kansalliset edustajat eivät ota mukaan alueellisia edustajia. Tässä on välttämätöntä kehittää välineitä.
Yhdyn näkemykseenne, mutta minun on toisaalta sanottava teille, että meidän on tietenkin kunnioitettava kunkin jäsenvaltion perustuslaillista kehystä ja tehtävä sille oikeutta. Annan teille tukeni siinä, että niin pitkälle kuin mahdollista kaikki tasot, mutta mahdollisuuksien mukaan myös kaikki sidosryhmät, myös kansalaisjärjestöt, tulee ottaa mukaan kumppanuus- ja investointiohjelmiemme kehittämiseen.
Palaan varainhoidon valvonnan kysymykseen ehkä vielä loppupuheenvuorossani, sillä olen jo ylittänyt puheaikani. Haluan myös toivottaa tervetulleeksi uuden puhemiehen, joka nyt johtaa puhetta.
Iosif Matula
Arvoisa puhemies, koheesiopolitiikka on yksi EU:n tärkeimmistä ja menestyksekkäimmistä politiikanaloista. Lissabonin sopimus mahdollistaa alueellisten viranomaisten tiiviimmän osallistumisen päätöksentekoprosessiin, mikä on tärkeä askel kohti monentasoista hallintoa. Tämän on oltava avainasemassa, ei vain tulevalla ohjelmakaudella, vaan myös Eurooppa 2020 -strategian suunnittelun ja täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa.
Jäsen Mănescun mietinnössä, jonka puolesta aluekehitysvaliokunnassa äänestettiin yksimielisesti, halutaan kohdistaa huomio alue- ja paikallisviranomaisten toimivaltaan ja rooliin koheesiopolitiikan täytäntöönpanoprosessissa. Mietinnössä korostetaan, että monitasoista lähestymistapaa on sovellettava horisontaalisesti kaikessa EU:n politiikassa. Monitasoinen hallinto on alueellisen koheesion edellytys ja sen mahdollisuuksien vahvistaja. Sen tulisi perustua alhaalta ylöspäin suuntautuvaan lähestymistapaan ja ottaa huomioon jäsenvaltioiden nykyisten hallintojärjestelmien moninaisuus.
Suurempaa huomiota on kiinnitettävä integroituun lähestymistapaan nykyisellä ohjelmakaudella ja tulevaisuudessa, ja tämä ei päde vain hallinnollisten valmiuksien parantamiseen vaan myös rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden käyttöön. Paikallis- ja alueviranomaisten roolia on laajennettava ottamalla käyttöön paikallisia kehityksen menetelmiä, jotka perustuvat alueellisiin kumppanuuksiin, erityisesti hankkeissa, joihin liittyy kaupunki- ja maaseutu-ulottuvuuksia ja rajatylittäviä ulottuvuuksia. Näiden kumppanuuksien tehtävä on auttaa saavuttamaan tasapainoista kehitystä, ja ne ulottuvat kansallisten kehysten ulkopuolelle ja edistävät siten unionin alueellisen koheesion lisäämistä. Lisäksi ne eivät tuo esiin vain yhteisiä kehitysmahdollisuuksia, vaan myös erityisiä paikallisia näkökohtia.
Selkeisiin, avoimiin menettelyihin perustuva monitasoinen hallinto johtaa siten myös hajauttamiseen, joka on joissakin jäsenvaltioissa yhä tarpeellista. Alue- ja paikallisviranomaisten roolin laajentaminen sisältää sen, että niille annetaan vastuu hankkeiden tehostamisesta, mikä tarkoittaa enemmän tuloksiin perustuvan lähestymistavan käyttöönottoa.
Onnittelen jäsen Mănescua ja jäsen Luhania heidän esittämistään erinomaisista mietinnöistä, jotka tuottavat merkittävää lisäarvoa koheesiopolitiikan tulevaisuudelle.
Evgeni Kirilov
Arvoisa puhemies, haluan sanoa kollegoilleni Luhanille ja Mănesculle kiitokset heidän erinomaisesta työstään. Me kaikki olemme yhtä mieltä siitä, että koheesiopolitiikalla on Euroopan alueiden kilpailukyvyn kannalta tärkeä tehtävä. Kun kyse on tämän politiikan ja sen saavutusten jatkumisesta, haluamme nähdä riittävästi resursseja tai emme ainakaan vähempää määrää rahaa koheesiopolitiikan käyttöön kuin mitä meillä on nykyään.
Emme myöskään halua lisätaakkaa tuensaajille. Koheesiopolitiikan tuleva malli riippuu päätöksestä, jonka yhdessä teemme. Komissiolla kuitenkin on tärkeä osa tekemänsä ehdotuksen kautta, ja tässä me luotamme teihin, arvoisa komission jäsen Hahn, koska mielestäni muutamat näistä ehdotuksista - kuten ehdotetut jäsenvaltioita koskevat EU:n rahoitustuen saannin ennakkoehdot - tarvitsevat vielä korjausta.
Kaikkia alueita koskeva koheesiopolitiikka tarvitsee tukea, eikä meidän pidä sallia sellaisen tilanteen syntymistä, jossa alueet kärsivät joidenkin kansallisten hallitusten tehottomuuden takia. Tässäkin, arvoisa komission jäsen, olen yhtä mieltä siitä, että on tärkeää kehittää näitä tasoja. Siksi on ratkaisevan tärkeää, ettei monimutkaisuutta korvata ehdollisuudella, ja ettei lopullisten tuensaajien elämää tehdä taas vaikeaksi. Jotta voimme varmistaa, että koheesiopolitiikka johtaa myönteisiin tuloksiin, sallikaamme alueiden osallistua aktiivisesti, antakaamme niiden tuntea prosessi omakseen, suokaamme niille asianmukaiset resurssit ja varmistakaamme, että ne käyttävät niitä tehokkaimmalla mahdollisella tavalla.
Riikka Manner
ALDE-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aluksi haluan kiittää esittelijöitä erinomaisista mietinnöistä. Nämä kaksi mietintöä muodostavat todellakin perustavanlaatuisen pohjan koheesiopolitiikan tulevaisuuttakin ajatellen.
Toimiva ja koko Euroopan kattava koheesiopolitiikka on varmasti maailmanlaajuisen kilpailukykymme ehdoton edellytys. Kuten komissaari totesi, aluepolitiikka on nimenomaan investointipolitiikkaa. Tähän meidän pitää myös tulevaisuudessa pyrkiä. Koheesiopolitiikan avulla voimme myös vastata hyvin vahvasti Eurooppa 2020 -ohjelman strategian tavoitteisiin. Jos me haluamme parantaa tutkimusta, kehitystä ja innovaatioita, meidän tulee myös huomioida koheesiopolitiikka hyvin tiiviinä osana näitä tavoitteita. Meidän pitää saada laajempi katsantokanta näihin tavoitteisiin.
Koheesiopolitiikka ei todellakaan ole ainoastaan solidaarisuutta. Toki se on myös osa sitä, mutta jo nyt koheesiopolitiikan avulla olemme hyvin vahvasti rahoittaneet tutkimusta, kehitystä ja innovaatiotoimintaa. Sen takia on hyvin perusteltua, että myös tulevalla rahoituskaudella saamme vähintäänkin samansuuruisen summan rahaa myös koheesiopolitiikalle, kuin tähänkin saakka. Viidennessä koheesiokertomuksessa otetaan erinomaisesti nämä äsken mainitut tekijät huomioon, ja on myös hyvin tärkeää, että tuloksellisuuteen panostetaan entistä enemmän.
Mǎnescun mietintö pureutuu myös koheesiopolitiikan erääseen hyvin tärkeään ydinkysymykseen siitä, kuinka luodaan hyvää, jokaisen tason huomioivaa koheesiopolitiikkaa. Meillä on ollut joitakin ikäviäkin tuloksia muun muassa implementaatiolukuja koskevassa asiassa ja niin edespäin. Meidän pitää koheesiopolitiikassa aluepolitiikan toimijoina ottaa nämä ongelmat todesta ja pyrkiä löytämään ratkaisuja myös niihin. Mielestäni Mǎnescun mietintö myös erittäin hyvin pureutuu näihin kysymyksiin.
Jean-Paul Besset
Arvoisa puhemies, keskittyisin puheenvuorossani jäsen Luhanin mietintöön.
Olemme jäsen Luhanin kanssa yhtä mieltä ainakin yhdestä asiasta: alueellinen koheesiopolitiikka on avainasemassa Euroopan tasapainoisessa, sosiaalisesti sopusointuisessa ja ekologisesti tehokkaassa talouskehityksessä, joka loppujen lopuksi on myös maailmanlaajuisesti kilpailukykyistä.
Kiitän jäsen Luhania siitä, että hän on ottanut mukaan tarkistuksiamme, joiden tavoitteena on perustaa kestävä vähähiilinen talous, joka turvaa elollisen luonnon monimuotoisuuden. Emme kaikesta huolimatta voi äänestää hänen päätöslauselmansa puolesta, koska siinä edistetään visiota koheesiopolitiikasta globaalin kilpailukyvyn välineenä, mikä meistä vaikuttaa yhä liian kapealta, liian rajoittuneelta ja riittämättömältä.
Meidän on huomautettava kahdesta silmiinpistävästä seikasta. Ensinnäkin esittelijä luottaa miltei yksinomaan määrällisiin mittapuihin kysymyksessä infrastruktuurista kasvun liikkeellepanevana voimana, kasvun ollessa hänen pääkriteerinsä. Mielestämme se ei ole nykytilanteen kannalta asianmukaista. Hän esimerkiksi mainitsee 246 tutkimus- ja kehitystoiminnan toimenpideohjelmaa ja on ylpeä niistä, muttei kysele niiden sisältöä. Tutkimus on hyvä asia, mutta meidän on myös tiedettävä, mitä me tutkimme.
Toinen silmiinpistävä seikka on, ettei esittelijä esitä riittävän selviä suunnitelmia. Olisimme halunneet, että hän olisi tehnyt määrätietoisen valinnan mietinnössään esitettyihin haasteisiin vastaamiseksi, valinnut vihreän talouden, uuden vihreän sopimuksen, joka on ainoa pätevä vaihtoehto liikuttaa Eurooppaa ja sen alueita ylöspäin.
Charalampos Angourakis
Arvoisa puhemies, nämä mietinnöt noudattavat samaa ruohonjuuritason vastaista linjaa kuin Euroopan unionin monopoliasemassa olevien ryhmien ja niitä palvelevien porvarillisten hallitusten strategiset suunnitelmat. Euroopan unionissa ei ole koskaan ollut yhteenkuuluvuutta, eikä siellä voi sitä koskaan ollakaan, huolimatta nähdyistä pyrkimyksistä käyttää poliittista koheesiota kansalaisten manipuloimiseen. Euroopan unionin politiikkaa värittävät kaksi perustekijää. Ensimmäinen on syvälle juurtunut epätasa-arvoisuus, joka on kapitalistisen järjestelmän kehitykseen olennaisesti kuuluva piirre. Toinen perustekijä on se, että yhteisön varoja ei osoiteta ruohonjuuritason tarpeisiin, vaan ne käytetään julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien kautta rakenteisiin ja infrastruktuureihin, kasvattaman pääoman tuottoa ja kuumaa rahaa monopoliasemassa oleville ryhmille.
Tänä päivänä, kun kapitalismin kriisi jatkuu, myös tämä harhaanjohtavasti nimetty yhteisön solidaarisuuden periaate on hylätty ja korvattu pääoman kilpailukyvyllä. Pääoman edustajien tulevaisuuden koheesiopolitiikkaa koskevat mietinnöt ja suunnitelmat palvelevat yrityskeskittymien tämänhetkisiä tarpeita, nopeuttavat ruohonjuuritason vastaisen EU 2020 -strategian kautta kapitalistista rakennemuutosta ja merkitsevät brutaalia hyökkäystä työväenluokan työtä, turvaa ja sosiaalisia oikeuksia kohtaan. Euroopan unioni ja kapitalistinen järjestelmä eivät kykene vastaamaan polttaviin tarpeisiin, kuten tarjoamaan suojaa maanjäristyksiltä, tai koulutusta, terveyttä ja hyvinvointia. Siksi irtautuminen Euroopan unionista on nyt välttämättömämpää kuin koskaan ennen, ja sitä on myös taistelu sosialistisen suunnitelmatalouden puolesta.
Trevor Colman
Arvoisa puhemies, käytän tänä iltana puheenvuoron sairastuneen kollega Buftonin sijasta. Puhun täällä hänen puolestaan. Kuten tiedämme, YMP:n ohella aluerahastot vievät suurimman osan EU:n talousarviosta. Brittiläiset veronmaksajat on vuosikymmenten ajan pakotettu maksamaan laskun ympäri EU:ta toteutetuista hankkeista, joista useimmat eivät ole millään tavoin hyödyttäneet Yhdistyneen kuningaskunnan veronmaksajia.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva tutkivan journalismin toimisto paljasti hiljattain tosiasian, että EU:n aluevaroilla on tuettu itäeurooppalaisia asefirmoja. Jotkut hankkeet ovat saaneet miljoonien eurojen verran rahoitusta, vaikka kyse on rikkaimpiin kuuluvista yrityksistä. Tarvitsevatko ne todella EU:n tukia? Kun otetaan huomioon tähän budjettikohtaan yleisesti liittyvä huijaus ja tuhlaus sekä se, ettei rahoja edes käytetä siihen tarkoitukseen, johon sen kannattajat väittävät niitä käytettävän, vaadin koalitiota Yhdistyneessä kuningaskunnassa vetämään pois rahoituksen. Me tarvitsemme kyseisen rahan kotona - vielä yksi syy erota EU:sta.
Csanád Szegedi
(HU) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Unkari on epäilemättä erityisasemassa kysymyksessä rajatylittäviä taloudellisia yksiköitä muodostavien alueiden luomisesta ja tukemisesta. Historiallisesti katsoenhan tässä on kyse muinoin Karpaattien altaan piiriin kuuluneista alueista. Siksi Jobbikin jäsenet tukevat alueiden välistä yhteistyötä ja pitävät sitä välttämättömänä myös nykytilanteessa, mikä voisi edelleen lieventää myös unkarilaisten välille luotuja ajoittaisia esteitä.
Sen sijaan, että varat maksetaan ja niitä valvotaan suoraan Brysselistä, voimme kuitenkin vain kuvitella mielessämme, että rahoitettaisiin hankkeita, jotka on käynnistetty ja hyväksytty keskinäisessä yhteistyössä ja kyseisten maiden kumppanuuden pohjalta. Ongelmien tunnistaminen ja niiden hoitaminen voi olla tehokkaampaa, kun se tapahtuu paikallis- ja aluetasolla, kun otetaan huomioon esimerkkinä mainittujen taloudellisesti kytköksissä olevien alueiden rajatylittävä luonne. Tätä pitäisi tukea, vaikka ottaisimme huomioon vain taloudelliset näkökohdat. Samoin pitäisi tukea sääntöjen yksinkertaistamista, pk-yritysten osallistumista EU:n hankkeisiin sekä prosessia, jolla autetaan taloudellisesti vähemmän kehittyneitä alueita pääsemään lähemmäs muiden tasoa. Kaikkea tätä pitäisi tukea, elleivät nämä suositut toimenpiteet toisi mukanaan Brysselin ja komission toimivallan ja valvojanroolin laajentamista kansallisen valvonnan kustannuksella. Se, että alueet asetettaisiin etusijalle ja niille myönnettäisiin suoraa taloudellista tukea, voisi jopa käynnistää uuden aikakauden Karpaattien altaan unkarilaisille.
Jan Olbrycht
(PL) Arvoisa puhemies, on harvoja EU:n poliittisia strategioita, jotka nostattavat niin paljon kiihtymystä ja polemiikkia. Koheesiopolitiikkaa jotkut pitävät nimenomaan sosialistisena politiikkana, kun taas toiset pitävät sitä kapitalistisena politiikkana.. Joidenkin mielestä se on oikeudenmukaista politiikkaa, toisten mielestä epäoikeudenmukaista. Jotkut näkevät sen keinona epäsuhtien tasoittamiseksi, kun toiset näkevät sen kilpailun voimistajana.
Itse asiassa tuohon politiikkaan ei sisälly ristiriitaisuuksia. Se on perimmiltään tarkoitettu lujittamaan Euroopan unionin alueiden välistä yhteenkuuluvuutta, ei vain sosiaalisen oikeudenmukaisuuden kautta vaan myös kilpailukykyä koskevien yhtäläisten mahdollisuuksien kautta. Toisin sanoen se on yhteenkuuluvuutta kilpailukyvyn hyväksi. Molemmissa mietinnöissä puhutaan tästä ja osoitetaan tiettyjä näkökulmia, jotka ovat tärkeitä paitsi tämänhetkisessä tilanteessa myös keskustelussa koheesiopolitiikan tulevaisuudesta. Haluaisin kiinnittää huomion siihen seikkaan, että molemmissa mietinnöissä kohdistetaan huomio erityisesti kumppanuusperiaatteeseen.
Vaadin komission jäsentä harkitsemaan vakavasti, olisiko ehdotetussa kehittämissopimuksessa asetettava jäsenvaltioille muuan vaatimus. Kyseisessä vaatimuksessa todettaisiin, että ennen sopimuksen allekirjoittamista jäsenvaltio sopii paikallisten ja alueellisten kumppanien kanssa kaikista kehittämisen ja painopisteiden suunnista ja periaatteista. Tämän pitäisi olla pakollista, niin että Euroopan komissio voi selkeästi osoittaa kullekin jäsenvaltiolle sen osavastuun koheesiopolitiikan täytäntöönpanossa.
Georgios Stavrakakis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin aluksi onnitella ja kiittää esittelijä Mănescua hänen erinomaisesta yhteistyöstään sekä siitä, että hän oli koko ajan valmis keskustelemaan ja ottamaan huomioon kollegojeni mietinnön sisällön yhteydessä tekemät ehdotukset. Keskusteltavanamme olevan mietinnön sisällön osalta totean, että on selvää, että hyvä hallinto on olennaisen tärkeä menestymiselle millä tahansa politiikanalalla, erityisesti koheesiopolitiikassa, joka perustuu yhteiseen hallintoon, missä suurin vastuu on siirretty kansallisille ja alueellisille viranomaisille. Tämän monimutkaisen hallintojärjestelmän haasteisiin on vain yksi vastaus: monitasoinen hallinto.
Seikka, jota haluan painottaa, on se, että jos tarkastelemme koheesiopolitiikan tulevaa suuntaa vaikkapa sellaisena kuin se näyttäytyy viidennessä koheesiokertomuksessa, voimme todeta, että monitasoinen hallinto sekä horisontaalisessa että vertikaalisessa ulottuvuudessaan on keskeinen paitsi minkä tahansa kehitysaloitteen toteuttamiskelpoisuuden myös politiikan menestyksen kannalta. Pidän hyvänä asiana myös vaatimusta yksinkertaisemmista säännöistä ja Euroopan komission teknisen tuen lisäämisestä paikallisviranomaisille tekijöinä, jotka takaavat mahdollisten tuensaajien vahvemman osallistumisen ohjelmiin ja sen, että ne käyttävät varoja kestävällä tavalla. Euroopan komission nyt tekemät arviot antavat meille tietoa siitä, millä elimillä on jatkuvasti ongelmia hallinnollisissa valmiuksissaan poliittisten koheesio-ohjelmien täytäntöönpanossa. Kuten mietinnössä todetaan, tekninen apu näille elimille yhdessä kouluttajakoulutusta koskevan hankkeen vahvistamisen kanssa vahvistavat paikallistason pienimpienkin elinten hallinnollisia valmiuksia. Lopuksi totean, että mielestäni yhtenäisemmät ja yhdenmukaisemmat rakennerahastosäännöt tarjoavat vakaan perustan pyrkimyksille kohti yksinkertaista ja moitteetonta varainhoitoa.
Filiz Hakaeva Hyusmenova
(BG) Arvoisa puhemies, vain päiviä sitten komissio äänesti Tonavan alueen strategiaa koskevasta toimintasuunnitelman puolesta, joten katson jäsen Luhanin mietintöä tämän tapahtuman prisman kautta, erityisesti koska hän sanoo perusteluissaan, että hänen tavoitteenaan on kiihdyttää keskustelua Euroopan ja jäsenvaltioiden tason toimien keskinäisen riippuvuuden ja täydentävyyden luonteesta. Tähän haluaisin lisätä alueellisen tason. Mietinnössä hahmotellaan kehys, jonka puitteissa koheesiopolitiikka voisi toimia unionin kilpailukyvyn vahvistajana. Siinä ei nimenomaan tuoda julki makroalueiden roolia tässä prosessissa, mutta analyysi osoittaa, että Tonavan strategia on täsmälleen sellainen kehys pienemmässä mittakaavassa, ja sitä oli myös Itämeren aluetta koskeva strategia ennen sitä. Mielestäni mietinnössä olevat ehdot osuvat yhteen Tonavan alueen toimintasuunnitelman tosiasioiden kanssa. Lisäksi mietintöön sisältyvät kilpailukyvyn lisäämisen periaatteet ovat strategian kannalta keskeisiä. Mietinnössä esimerkiksi pidetään hyvin tärkeänä yhteyksiä muiden alueiden kanssa. Siinä korostetaan, että jäsenvaltioiden tulee tukea paikallislähtöistä lähestymistapaa koheesiopolitiikkan muotoilussa ja toteuttamisessa. Ja kaikki nämä ovat toimintamenetelmiä, jotka on vahvistettu Tonavan makroaluetta koskevassa uudessa politiikassa.
Ihailen myös mietinnön teesiä jatkuvan avun tarjoamisen tärkeydestä erityisesti epäsuotuisien alueiden tapauksessa. Tämä tekee Tonavan strategiasta erityistapauksen jäsen Luhanin mietinnössä, joka noudattaa täysin sen päätelmiä. Vertailuni tarkoitus on osoittaa koheesiopolitiikan oikea tie. Uskon, että nämä periaatteet ja toimintamenetelmät ovat koheesiopolitiikan perustana seuraavalla ohjelmakaudella ja että niihin liittyy makroalueiden kautta tuloshakuinen paikallinen politiikka.
Elisabeth Schroedter
(DE) Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää, jonka aiheena oli hyvä hallintotapa, ja kiitän häntä ennen muuta hyvästä yhteistyöstä sekä onnittelen häntä tästä erinomaisesta mietinnöstä. Tämä mietintö osoittaa komissiolle, mitä nimenomaan kumppanuusperiaatteen alalla pitäisi lähiaikoina tapahtua. Siinä todetaan, että on huolehdittava siitä, että myös paikallis- ja aluetasot saadaan mukaan, ja että talouselämän ja työmarkkinaosapuolten edustajat ja myös kansalaisyhteiskunta saadaan mukaan kaikkiin vaiheisiin eli myös rakennerahastojen täytäntöönpanoon ja niiden arviointiin. Tämä merkitsee jäsenvaltioiden sitoutumista aitoon kumppanuuteen. Se merkitsee, että kumppaneille annetaan mahdollisuudet puhua hallinnon kanssa tasaveroisina toimijoina, minkä vuoksi ne tarvitsevat koulutusta ja taloudellista tukea, ja tämä tarkoittaa, että kumppaneilla tulee olla aidosti mahdollisuus vaikuttaa ohjelmien muotoiluun. Toistaiseksi komissio on valitettavasti osoittanut vähäistä sitoutumista. Se koskee yhtä lailla nykyistä kautta kuin sen tekemiä asiaa koskevia ehdotuksia. Pidän hyvänä sitä, että jäsen Olbrycht sanoi, että jos tähän kehittämis- ja investointisopimukseen päästään, se on mahdollista vain, jos on olemassa kumppanuus ja jos kumppanit osallistuvat näiden suunnitelmien kehittämiseen tasavertaiselta pohjalta. Muussa tapauksessa on olemassa vaara, että meistä tulee alueiden Euroopan sijasta jäsenvaltioiden Eurooppa, ja se ei ole tavoitteemme. Tavoitteenamme on alueellinen kehittäminen ja alueellisen ja paikallisen tason, talouselämän ja työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan osallistuminen siihen.
João Ferreira
(PT) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu käydään hyvään aikaan siinä mielessä, että taloudelliset, sosiaaliset ja alueelliset erot Euroopan unionin sisällä ovat pahentumassa huolestuttavalla tavalla: eriarvoisuus maiden ja alueiden välillä sekä maiden sisällä lisääntyy. Olemme selvästi epäonnistuneet alueellisen yhteenkuuluvuuden saavuttamisessa.
Koheesiopolitiikka ei ole erillään muista politiikanaloista: se vaikuttaa vallitseviin poliittisiin linjauksiin ja makrotaloudellisiin puitteisiin, ja ne vaikuttavat syvästi siihen. Hyökkäykset työntekijöiden palkkoja ja oikeuksia kohtaan, julkisten palvelujen purkaminen ja heikentäminen, hyökkäys valtion yhteiskunnallisia tehtäviä sekä julkisten investointien leikkaukset ovat keskeinen osa sitä talous- ja rahapolitiikkaa, jonka Euroopan unioni on määrännyt jäsenvaltioille. Tämä politiikka johtaa köyhyyden ja eriarvoisuuden lisääntymiseen ja etäännyttää meitä joka päivä yhteenkuuluvuuden saavuttamisesta.
Totuus on, että koheesiopolitiikalla ei ole torjuttu sitä vaikutusta tai epätasapainoa, jonka kehitystasoltaan hyvin erilaisten talouksien yhdentyminen sisämarkkinoihin tai talous- ja rahaliittoon on aiheuttanut. Koheesiovarojen riittämättömyys ja makrotaloudellisen politiikan epäjohdonmukaisuus - politiikan, jossa on pakkomielteenomaisesti keskitytty nimelliseen lähentymiseen, mutta joka tekee todellisen lähentymisen mahdottomaksi - ovat merkittäviä syitä, jotka on korjattava, eli on lisättävä talousarvion koheesiomäärärahoja ja muutettava perusteellisesti makrotalouspolitiikkaa.
Kunkin maan ja alueen tuotannon tukeminen ja tuotantokapasiteetin kehittäminen, niillä kullakin niiden resurssien kestävän käytön vuoksi olevan paikallisen potentiaalin täysi hyödyntäminen, ympäristön säilyttäminen ja kunnon oikeudet tarjoavien työpaikkojen luominen sekä sosiaaliturvajärjestelmien ja julkisten palvelujen vahvistaminen ovat todellisen taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden kannalta strategisesti olennaisia.
Giancarlo Scottà
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen tyytyväinen Ramona Nicole Mănescun mietintöön.
Monitasoinen hallinto on keskeisessä asemassa koheesiopolitiikassa. Tämän takia monitasoista lähestymistapaa, jolla mahdollistetaan yhteistyö ja vastuun jakaminen hallinnon eri tasoilla, on ryhdytty soveltamaan aluerahastojen hallinnassa. Komissio edistää aloitteita, joilla tuetaan alueellisia ja paikallisia viranomaisia. Tällaisten ehdotusten tukemiseen on kannustettava voimakkaammin, jotta varmistetaan EU:n ohjelmien todellinen koordinointi ja tehokas täytäntöönpano.
Kumppanuuden taustalla tarvitaan kulttuuria, jossa eri osapuolet käyvät vuoropuhelua. Alueellisella tasolla tehtävän yhteistyön on oltava avointa, ja on varmistettava, että kaikki osapuolet ovat edustettuina oikeudenmukaisesti.
Tämän takia on tärkeää, että alueellisille edustajille tarjotaan asianmukaista koulutusta Erasmus-ohjelman kaltaisten, alueellisille ja paikallisille viranomaisille suunnattujen aloitteiden avulla, ja komission on vastattava niiden kustannuksista. Tästä on hyötyä myös hyvien käytäntöjen vaihtamisessa ja koheesiorahaston hallinnon laadun ja tehokkuuden kehittämisessä.
Joachim Zeller
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni on valitettavaa, että tärkeä keskustelu koheesiopolitiikasta on jälleen kerran jätetty lähes viimeiseksi esityslistan kohdaksi. Sillä vähätellään tätä politiikanalaa ja sen merkitystä. Haluan kiittää esittelijöitä heidän mietinnöistään, joissa on korostettu sitä politiikanalaa, jolla Euroopan unioni on onnistunut hyvin - nimittäin koheesiopolitiikkaa - sekä sitä tosiasiaa, että tätä toimintaa on jatkettava monitasoisessa poliittisessa järjestelmässä - toisin sanoen monitasoisen hallinnon avulla.
Koheesiopolitiikan hankkeet antavat EU:n toimille suoraa näkyvyyttä kansalaisten keskuudessa. Niitä ovat infrastruktuurihankkeet, yhteiskunnalliset hankkeet, tutkimukselle ja innovoinnille annettava tuki sekä alueiden kilpailukyvyn ja työllisyyden ylläpitäminen. Kun keskustelemme Euroopan unionin tulevaisuudesta sekä valuutasta ja rahoituksesta, meidän pitäisi keskustella yhtä ponnekkaasti siitä, miten Euroopan unioni voi varmistaa sisäisen yhdentymisen niin, että valtiot ja alueet eivät ajaudu erilleen taloudellisesti, sosiaalisesti tai poliittisesti. Koska vastassamme on maailmanlaajuisia haasteita ja koska maailmanmarkkinoille tulee uusia kilpailijoita, tarvitsemme suurempaa liittoutumista ja yhteisöllisyyttä. Koheesiopolitiikalla voidaan edistää tätä merkittävästi.
Jotta tämä olisi mahdollista, koheesiopolitiikassa on keskityttävä enemmän niihin hankkeisiin ja hankealoihin, joilla EU:ta edistetään kokonaisuutena, joiden avulla vahvat pysyvät vahvoina ja jotka antavat heikommille mahdollisuuden kuroa umpeen eroa vahvoihin nähden. Jos tähän tavoitteeseen halutaan päästä, mielestäni on tarpeen ylläpitää ja laajentaa koheesiopolitiikan niitä tavoitteita, joita on tähän mennessä sovellettu. Mielestäni on myös tärkeää tehdä rahoituksesta ehdollisempaa ja keskittää sitä keskeisiin EU:n hankkeisiin, olipa kyse liikennealasta, energia-alasta, alue- tai kaupunkikehityksestä tai tutkimuksesta ja innovoinnista. Keino, jota komissio kuvaa viidennessä koheesioraportissa, on mielestäni tärkeä - toisin sanoen varat on yhdennettävä yhteisiin strategisiin puitteisiin, jolloin komissio, jäsenvaltiot ja alueiden edustajat voivat tehdä kehittämiseen ja innovointiin liittyvää yhteistyötä. Myös paikalliset ja alueelliset viranomaiset on kuitenkin otettava menettelyyn mukaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Mikäli näin tehdään, alueellisen yhteistyön uudet muodot voisivat todella tukea aidosti monitasoisen hallinnon kehitysprosessia.
Arvoisa puhemies, toivottavasti saan esittää vielä yhden huomautuksen siitä, mitä Trevor Colman totesi. Valitettavasti hän on jo poistunut istuntosalista. Haluaisin muistuttaa hänelle, että Euroopan unioni on valtioiden vapaaehtoinen liittouma. Jos valtiot haluavat siitä erota, niillä on siihen oikeus. En kuitenkaan usko, että Skotlannin, Walesin, Pohjois-Irlannin ja Englannin kansalaiset haluavat sitä.
Erminia Mazzoni
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, luomme perustaa vuoden 2020 EU:lle kuvitellen sen osallistavaksi, älykkääksi ja innovatiiviseksi. Näin ollen meidän on myös selvästi määritettävä haasteet, joita koemme maailmanlaajuisessa yhteydessä.
Voimme osallistua kilpailukyvystä käytävään kilpailuun ja voittaa sen vain, jos voimme luoda yhtenäiset luokat Euroopan unionin sisällä. Koheesiopolitiikan kolme osa-aluetta - sosiaalinen, taloudellinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus - sekä rakennerahastot ovat välineitä, joihin meidän on keskityttävä. Emme saa missään nimessä harkita tekevämme koheesiopolitiikkaan niitä leikkauksia, joita tarvitaan rahoitusalan kriisistä selviämiseksi. Meidän on päinvastoin otettava vastuu sen täytäntöönpanosta, sen kehittämisestä tilanteissa, joissa se ei ole onnistunut.
Kerättyjen tietojen ja saatujen tulosten analysoinnin perusteella aluekehitysvaliokunta korostaa Petru Constantin Luhanin mietinnössä kilpailun ja yhteenkuuluvuuden välistä tiivistä suhdetta ja ehdottaa korjaavia toimenpiteitä seuraavaksi ohjelmakaudeksi. On täysin selvää, että EU:sta voi tulla kilpailukykyinen vain, jos se voi menestyksekkäästi korjata alueelliset eroavaisuudet, joita eri alueiden välillä esiintyy.
Tässä yhteydessä kiitän Petru Constantin Luhania siitä, että hän on hyväksynyt tarkistukseni, joilla pyritään antamaan uudelleen mahdollisuus ottaa käyttöön edullista verotusta koskevia säännöksiä enintään viiden vuoden siirtymäkaudeksi - tämä mahdollisuus annetaan jo päätöslauselmassa, josta parlamentti äänesti helmikuussa 2006. Tämä on erittäin hyödyllinen tapa välttää joitakin koheesiopolitiikan soveltamiseen liittyvistä ongelmista, kuten monimutkaisista menettelyistä, riittämättömistä tarkastuksista ja tarpeesta tehokkaampaan valvontaan.
Näistä näkökohdista on esitetty useita tarkistuksia, joilla halutaan optimoida koheesiopolitiikan vaikutusta ja näin ollen lisätä unionin taloudellista kilpailukykyä. Kuten Petru Constantin Luhanin mietinnössä korostetaan, monialaisia ja alakohtaisia kumppanuuksia paikallisten viranomaisten välillä sekä yhteisrahoitusta on painotettava, koska ne ovat tekijöitä, jotka on katsottava perusperiaatteiksi.
On myös tärkeää nopeuttaa menettelyjen yksinkertaistamista ja rahoituksen saatavuutta, samoin kuin toimia yhdennetysti varojen jakamisen osalta ja säilyttää siirtymäkauden järjestelmät, erityisesti tällä vaikealla kaudella. Alhaalta ylöspäin -päätöksentekomenettelyllä, johon asianosaiset alueet osallistuvat, varmistetaan kehityksen tukeminen hyödyntämällä alueellisia erityiskysymyksiä.
Mietinnössä korostetaan tämän osalta kahta päätavoitetta: innovointia ja infrastruktuuria. Uskon, että tämä mietintö on tärkeä, koska sillä annetaan meille kaikille selvä strategia, jolla voimme täysimääräisesti ratkaista mietinnön otsikossa esitettyyn ongelman.
Puhemies
(ES) Haluan kertoa teille, että tulkkaus- ja käännösasioista vastaavana puhemiehistön jäsenenä pyydän sytyttämään jokaisella istuntosalin työpisteellä valon, jonka minä näen ja joka ilmaisee, että tulkit eivät voi seurata teitä jokaisella paikalla. Heille ei ole hyötyä siitä, että tästä ilmoitetaan vain minulle. Voin tietenkin ilmoittaa asiasta itse, mutta mielestäni on järkevämpää sytyttää valo kaikilla työpöydillä.
Nuno Teixeira
(PT) Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella Petru Constantin Luhania ja Ramona Nicole Mănescua merkittävästä työstä, jonka he ovat tehneet kussakin mietinnössä. Molemmat ovat osallistuneet merkittävällä tavalla käynnissä olevaan keskusteluun uudesta koheesiopolitiikasta vuosiksi 2014-2020.
Nyt on entistä tärkeämpää saada aikaan taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, jolla lisätään Euroopan unionin maailmanlaajuista kilpailukykyä. Tämä tavoite saavutetaan, kunhan tiedostamme, että voimme saada sisäisesti yhtenäisen ja ulkoisesti kilpailukykyisen EU:n vain vahvistamalla ja kehittämällä alueellista ulottuvuutta.
Haluan korostaa erityisesti seuraavaa kolmea näkökohtaa, jotka mielestäni ovat olennaisia: Ensimmäisenä näkökohtana on hallinnon hajauttaminen, sen varmistaminen, että erityisesti lainsäädäntövaltuudet saaneet paikalliset ja alueelliset viranomaiset osallistuvat enemmän ja vaikuttavat koheesiopolitiikan parempaan täytäntöönpanoon. Toisena näkökohtana on se, että jäsenvaltioita kehotetaan pyytämään alueellisia ja paikallisia viranomaisia osallistumaan kansallisten viranomaisten ja edustajien kanssa yhtäläisin mahdollisuuksin neuvotteluihin rakennerahastojen tulevaisuudesta. Viimeisenä näkökohtana on alueellisten viranomaisten aseman vahvistaminen ohjelmien valmistelussa, hallinnoinnissa ja täytäntöönpanossa. Toissijaisuusperiaatetta voidaan noudattaa vasta sitten, kun nämä viranomaiset osallistuvat tiiviimmin koko menettelyyn.
Toisena mielestäni olennaisena näkökohtana on se, että rahastoille on kehitettävä yksinkertaisempi rakenne vuoden 2013 jälkeen. Syynä ei ole talouskriisi, vaan ennemminkin yleinen periaate tulevasta koheesiopolitiikasta, jolla autetaan varojen osoittamista. Lissabonin sopimuksen taustalla oli huoli siitä, että EU:ta olisi tuotava lähemmäs kansalaisia. Voimme tämän lisäksi helpottaa kansalaisten elämää estämällä tarpeetonta hallinnollista taakkaa, joka estää viranomaisten osallistumista. Vain tällä tavalla voimme saavuttaa tavoitteen aidosta alueellisesta yhteenkuuluvuudesta. Vain tällä tavalla voimme tasoittaa jyrkkiä eroja, joita Euroopan unionissa nykyisin esiintyy, ja kuroa umpeen suurta kuilua rikkaiden ja köyhien alueiden välillä. Tiiviimpi osallistuminen tarkoittaa myös suurempaa vastuuta, ja tämä vastuu olisi annettava ja jaettava kaikille, jotta EU:sta voidaan paremmin ja tehokkaammin tehdä vahvempi ja kilpailukykyisempi.
Hermann Winkler
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, myös minä haluan onnitella ja kiittää kahta esittelijää heidän menestyksekkäästä työstään. Erityisen tyytyväinen olen huomautuksiin, jotka Petru Constantin Luhan esittää vuoden 2013 jälkeisen koheesiopolitiikan tulevasta rakenteesta. Vaikka aihetta koskeviin komission alkuperäisiin ajatuksiin viitataan jo viidennen koheesioraportin päätelmissä, Petru Constantin Luhanin mietintö on tärkeä panos määritettäessä parlamentin kantaa komissioon nähden. Siksi katson esittelijän tavoin, että on ilmeisen järkevää, että koheesiopolitiikka vastaa jatkossa EU 2020 -strategian tavoitteita. Yksittäisten alueiden on kuitenkin edelleen voitava päättää omista painopistealoistaan.
Kaikki alueet eivät ole samanlaisia - alueet poikkeavat toisistaan jopa yhden jäsenvaltion sisällä. Jos painopistealoja on enintään kaksi tai kolme - joista yksi on kenties jo pakollinen - alueille ei juuri jää liikkumavaraa. Alueille on annettava mahdollisuus tehdä sijoituksia infrastruktuuriinsa ja kansalaisiinsa omien painopistealojensa mukaisesti. Tämän lähestymistavan avulla ei välttämättä oteta riittävästi huomioon demografisten muutosten kaltaisia erityiskysymyksiä. Silloin ei voida puhua alueiden tarpeisiin mukautetusta aluepolitiikasta, josta komissio aina puhuu. Tämän takia katson, että meidän parlamentissa on tehtävä alusta asti selväksi, että alueita ei saa jättää heikompaan asemaan kuin jäsenvaltioita. Kumppanuuden periaatetta on vahvistettava entisestään.
EU:n alueiden merkitys vaihtelee suuresti valtion rakenteen mukaisesti. Tämän takia erityistä painoarvoa on annettava toissijaisuusperiaatteelle. Tämä on otettava huomioon, kun komissio esittää innovointi- ja kehityskumppanuuksien perustamista jatkossa komission ja jäsenvaltioiden välille.
Jos en mene yksityiskohtiin, saanen sanoa muutaman sanan kolmannen tavoitteen merkityksestä. Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa, kun hän tarkastelee ongelmia EU:n raja-alueilla - sisä- ja ulkorajoilla. Tähän tavoitteeseen on kiinnitettävä enemmän huomiota jatkossa. Mielestäni kolmannelle tavoitteelle annetaan liian vähän painoarvoa nykyisessä keskustelussa koheesiopolitiikan tulevaisuudesta. Erityisesti yhteistyötä EU:n entisillä ulkorajoilla sijaitsevien alueiden välillä - ja viittaan tällä kotiseutuuni Saksin osavaltioon - on kehitettävä pidemmälle.
Barbara Matera
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vuonna 2006 ja 2008 annetuissa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksissa toimitetut tiedot koheesiopolitiikkaa koskevista, käytössä olevista valvontajärjestelmistä ovat todella hälyttäviä.
Järjestelmät eivät olleet yhtä tehokkaita kuin niiden olisi pitänyt olla; niiden virheosuus oli 12 prosenttia vuonna 2006 korvatuista kuluista ja 11 prosenttia vuonna 2008 korvatuista kuluista. Jos tätä virheosuutta halutaan alentaa, Euroopan komission on vahvistettava asemaansa paikallisen ja alueellisen politiikan valvojana.
Julkisille ja yksityisille toimijoille tarkoitetun oppaan laatiminen ja koulutus- ja liikkuvuusohjelman kehittäminen sen osalta, miten monitasoista hallintopolitiikkaa on sovellettava käytännössä, voisivat auttaa tehokkaasti aluepolitiikan kehittämistä.
Jäsenvaltioiden on myös vahvistettava alueellisten ja paikallisten viranomaisten asemaa, erityisesti Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen.
Lisäksi on tarpeen helpottaa alueiden rajatylittävää yhteistyötä. Useilla Euroopan unionin alueilla on erinomaiset mahdollisuudet tehdä yhteistyötä rajan toisella puolella olevien jäsenvaltioiden alueiden ja kuntien kanssa, erityisesti matkailun, maatalouden, teollisuuden ja ympäristön kaltaisilla aloilla.
Koska olen päättänyt puheenvuoroni annetussa ajassa, haluan käyttää tämän tilaisuuden kiittääkseni tulkkeja, jotka tekevät aina kaikkensa meidän puolestamme.
Jan Kozłowski
(PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi korostaa, että mietintö on mielestäni erityisen tärkeä, ja haluan onnitella esittelijää Petru Constantin Luhania erinomaisesta työstä. Mielestäni koheesiopolitiikan pitäisi olla Euroopan unionin politiikanalojen kärjessä, ja sen merkityksen pitäisi kasvaa tulevina vuosina. Sillä pitäisi monialaisena politiikanalana antaa ohjeita alakohtaisille politiikanaloille, ja sillä pitäisi edistää EU:n alueiden kilpailukykyä ja vahvistaa Euroopan unionin asemaa maailmanlaajuisilla markkinoilla. Koheesiopolitiikan täytäntöönpanojärjestelmän on oltava nykyaikainen ja joustava, ja sen on perustuttava monitasoiseen hallintomalliin, kuten on monta kertaa todettu. Sillä on myös edistettävä rakennerahastojen koordinointia muiden EU:n välineiden ja kansallisten rahastojen kanssa.
Hallinnoin kahden virkakauden ajan aluetta, jolla asuu 2 200 000 ihmistä, ja vastasin koheesiopolitiikan välineiden täytäntöönpanosta keskitetyn mallin mukaisesti vuosina 2004-2006 ja hajautetun mallin - alueellisen toimintaohjelman - mukaisesti vuosina 2007-2013. Näiden kokemusten perusteella voin ottaa täyden vastuun sanoistani todetessani, että hajautetun mallin avulla paikallisia valmiuksia voidaan hyödyntää toista mallia paremmin strategisten ratkaisujen täytäntöönpanossa ja myönteisten muutosten aikaansaamisessa. Tämän takia olen vakuuttunut siitä, että tavoitteista olisi sovittava EU:n tasolla, mutta niiden saavuttaminen olisi määritettävä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti asianmukaisimmalla tasolla, jolla koheesiopolitiikassa tarkoitetaan alueellista ja paikallista tasoa. Samalla on erittäin tärkeää liittää varastojen kulut mitattavissa olevien tavoitteiden ja tulosten saavuttamiseen: talouskasvuun sekä suurempaan työllisyyteen ja sosiaaliseen osallisuuteen.
Elena Băsescu
(RO) Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella kollegaani Petru Constantin Luhania hänen ponnisteluistaan tämän mietinnön laatimiseksi. Mietintö on erityisen tärkeä myös Romanialle. Katson, että Eurooppa 2020 -strategialla on edistettävä kestävää kehityssuunnitelmaa. Tässä yhteydessä tarvitaan vahvempaa ulkoista edustusta ja tehokkaampaa sisäistä koordinointia.
Mietintö on tärkeä, koska siinä mainitaan koheesiopolitiikan saavutukset. Alueiden kilpailukyvyn edistäminen maailmanlaajuisesti on tärkeässä asemassa. Varojen osoittaminen investointi- ja kehityshankkeille hyödyttää kotimaatamme merkittävästi. On syytä huomauttaa, että Romania saattaa olla oikeutettu merkittäviin varoihin sekä nyt että vuoden 2013 jälkeisellä jaksolla.
Tämän osalta kansallisella tasolla on ollut...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Luís Paulo Alves
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on totta, että koheesiopolitiikka on tärkeässä asemassa kasvun ja hyvinvoinnin sekä alueiden välisen tasapainoisen kehityksen edistämisessä. On totta, että alueiden välinen tasapainoinen kehitys on edellytyksenä sisämarkkinoiden ja itse Euroopan unionin toiminnalle ja että koheesiopolitiikka on olennaisessa asemassa pyrittäessä saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet. On myös totta, että koheesiopolitiikalla edistetään ympäristöä, työpaikkojen luomista sekä nykyaikaisen liikenneverkon kehittämistä ja luomista. Kaikkien näiden näkökohtien perusteella, arvoisa puhemies ja komission jäsen, ei voida hyväksyä sitä, että komissio aikoo nyt käyttää hyväkseen näiden alueiden menestystä ja että se aikoo käyttää näitä alueita uhkakeinona niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät vastaa makrotaloudellisia vaatimuksia. Tämä pitää paikkansa erityisesti, kun otetaan huomioon, että alueita ei näissä tilanteissa edes osallistettu, eikä niillä ole suoria velvollisuuksia, ja että rakennerahastojen käytön rajoitukset vaikuttavat erityisesti kyseisiin alueisiin. Arvoisa komission jäsen, tämä ei ole oikein, ja haluaisinkin kuulla teidän vastauksenne.
Alfreds Rubiks
(LV) Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Kun keskustelen äänestäjien kanssa, minun on vaikea saada heidät vakuuttuneeksi siitä, että me teemme täällä päätöksiä perustavanlaatuisesti ja tiedostavasti, vaikka heidän elintasonsa on heikentynyt Euroopan unioniin liittymisen jälkeen. Puhun Latviasta. Latvian väestöstä 34 prosenttia elää tällä hetkellä vähimmäistulojen varassa köyhyysrajalla. Vähimmäispalkka on 64 Latvian latia, ja sitä saa 12 prosenttia väestöstä. En voi itse antaa tukeani sille, mitä näen ja kuulen täällä istuntosalissa, mitä mietinnössä todetaan, koska mielestäni sosiaalisiin kysymyksiin ei juuri ole kiinnitetty huomiota. Me keskustelemme jälleen kerran markkinoiden suuremmasta vapauttamisesta, kilpailukyvystä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Peter Jahr
(DE) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää neljä huomautusta näistä mietinnöistä.
Ensinnäkin Euroopan unionilla on jotain merkitystä kansalaisille, jos se pyrkii lieventämään taloudellisia, sosiaalisia ja alueellisia eroja.
EU:n koheesiopolitiikka on ratkaiseva poliittinen rahoitusväline tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Politiikkaa arvostelevien olisi keksittävä jokin vaihtoehto. Jos vaihtoehtoa ei ole esittää, olisi parempi pysyä vaiti.
Kotialueeni - olen kotoisin Itä-Saksasta - on alue, jolla talouskehitystä on edistetty tällä politiikalla. Olemme menossa oikeaan suuntaan, mutta meillä on vielä paljon tehtävää. Siksi tarvitsemme lisää tukea vuoden 2013 jälkeen, jos aiomme edistyä myös jatkossa.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, tunnettu irlantilais-amerikkalainen poliitikko Tip O'Neill totesi kerran, että "kaikki politiikka on paikallista". Samaa voitaisiin sanoa Euroopan unionista ja kehityksestä. Kaikki kehitys on ollut alueellista.
Erinomaisena esimerkkinä on erityisesti oman kotimaani menestys koheesiopolitiikan ansiosta siitä lähtien, kun liityimme Euroopan unioniin. BKT:mme oli vain hieman yli puolet keskimääräisestä, kun liityimme unioniin vuonna 1973, mutta nyt BKT:mme on puolitoistakertainen keskiarvoon nähden, vaikkakin valtiolla on nykyisin rahoitusongelmia.
Jatkossa yhtenä keskeisenä tavoitteenamme on yksinkertaistaa menettelyjä, korostaa tuloksia ja lisäarvoa sekä pyrkiä vähentämään byrokratiaa ja sääntelyä. Lomakkeita voidaan varmasti täyttää koko parlamentin loppuun asti, mutta jos se ei tuo lisäarvoa, siitä ei ole mitään hyötyä. Jos pääsemme tavoitteeseemme, voimme edistyä jatkossakin. Odotankin innolla, että aluepolitiikkaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Miroslav Mikolášik
(SK) Arvoisa puhemies, tällä hetkellä erittäin hajautetun koheesiopolitiikan tehokas soveltaminen edellyttää, että alueellisen ja paikallisen tason elinten vastuuta lisätään, koska juuri kyseiset elimet ymmärtävät tietyn alueen ja sen asukkaiden tarpeet parhaiten.
Uskon vakaasti, että todellisen kumppanuuden luominen alueellisten ja paikallisten elinten välille edellyttää niin sanotun kumppanuuden selvempää määrittämistä sekä paikallisten ja alueellisten elinten aktiivista osallistumista Euroopan unionin aluepolitiikkaa koskeviin kuulemisiin. Haluaisin korostaa, että sääntelyn parantamisen varmistaminen yksittäisten valvontatasojen välillä, suurempi joustavuus sekä avoimet ja selvät menettelyt paitsi ovat osa julkisten asioiden hyvää hallintotapaa, myös ennen kaikkea edistävät rahoituksen vähentämistä ja lisäävät mahdollisten kumppaneiden osallistumista hankkeisiin.
Johannes Hahn
Arvoisa puhemies, haluan esittää kiitokseni erittäin vilkkaasta keskustelusta. Haluan myös käyttää tilaisuuden ja sanoa muutaman sanan varainhoidon valvonnasta. Kuten tilaisuuden tullen jatkuvasti korostan, meidän on todella puututtava asiaan ja yksinkertaistettava asioita, erityisesti kun otetaan huomioon, että meidän on ponnisteltava enemmän sen varmistamiseksi, että myös pienet ja keskisuuret yritykset hyödyntävät mahdollisuuksia, joita me haluamme tarjota EU:n rahoituksen ja esimerkiksi sen kiertävän rahoituksen avulla, jota haluamme tarjota entistä enemmän jatkossa. Meidän on myös todella tarkasteltava sitä, miten voimme pitää byrokratian mahdollisimman vähäisenä.
Toisaalta minun täytyy jatkuvasti huomauttaa, että suuri osa byrokratiasta johtuu kansallisesta tasosta. Toisin sanoen kaikki EU:n hankkeissa esiintyvä byrokratia ei ole lähtöisin Brysselistä, vaan se on ennemminkin yhdistelmä kansallisen tason ja EU:n tason menettelyjen vaikutuksista. Meidän on tehtävä yhdessä työtä tämän eteen. Hyvä Ramona Nicole Mănescu, olen samaa mieltä kanssanne siitä, että meidän on pyrittävä kehittämään normeja tällä alalla - mutta en tietenkään voi jättää kansallista lainsäädäntöä ja olosuhteita täysin huomiotta. Periaatteessa olen kuitenkin täysin samaa mieltä kanssanne.
Myös ehdollisuus on asia, jota on tarkasteltava huolellisesti, mutta johon meillä ei ole nyt riittävästi aikaa. Se voitaisiin eittämättä toteuttaa määrittämällä kunkin yksittäisen valtion ja tarvittaessa kunkin yksittäisen alueen syyt hankkeiden täytäntöönpanon viivästymiseen. Yleisellä tasolla me jo tiedämme, mitkä nämä syyt ovat. Useimmissa tapauksissa asialla ei ole mitään tekemistä rahan kanssa - ei ainakaan ensisijaisesti - vaan lähinnä kyse on muista puutteista. Ehdollisuuden taustalla on ajatus näiden puutteiden poistamisesta etukäteen, jotta nopeampi käsittely voidaan varmistaa myöhemmin, sillä se on kaikkien osapuolien etujen mukaista.
Olen myös kiitollinen niille puheenvuoron käyttäneille, jotka viittasivat kehitys- ja kumppanuussopimukseen ja siihen, että se antaa meille tilaisuuden - kuten Jan Olbrycht totesi - osallistaa alueellisia ja paikallisia viranomaisia entistä tiiviimmin. Asiaa on pohdittava uudelleen sen osalta, miten voimme panna sen varsinaisesti täytäntöön edes jotensakin institutionalisoidulla tavalla ja - tätä ei pidä unohtaa - tavalla, jonka jäsenvaltiot hyväksyvät. Luotan tässä yhteydessä Euroopan parlamentin tukeen ja apuun ja pidän sitä näkemykseni lähtökohtana, koska Euroopan parlamentti, komissio ja alueiden komitea ovat kaikki samaa mieltä tästä asiasta. On kuitenkin muistettava, että myös jäsenvaltiot osallistuvat asiaan. Meidän on vakuutettava jäsenvaltiot siitä, että myös ne saavat lisäarvoa, jos ne osallistavat useampia ihmisiä ohjelmasuunnitteluun, jolloin nämä ihmiset myös kokevat sen entistä enemmän omaksi asiakseen.
Olen myös kiitollinen kasvua koskevista huomauksista - jotka Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä nähdäkseni esitti. Kannatan laadullista ja määrällistä kasvua. Tarvitsemme molempia. Tarkastelkaamme vaikkapa tutkimusta: se kuuluu itse asiassa laadullisen kasvun luokkaan. Yhtenä tärkeimmistä tavoitteistamme on esimerkiksi lisätä uusiutuvan energian osuutta, mutta pohjimmiltaan haluamme myös olla energiatehokkaampia. Näin ollen yhtenä erittäin tärkeänä tutkimuskohteena voisi olla "Miten voin varastoida sähköä, pitää sitä valmiina ja ottaa sen käyttöön, kun sitä tarvitsen?", niin että me voimme tehdä sähköntuotannosta entistä tehokkaampaa.
Kaiken kaikkiaan yksi asia on käynyt selväksi: me voimme saavuttaa tavoitteemme vain, jos todella harjoitamme aluepolitiikkaa, joka kattaa kaikki EU:n alueet. Kuten tänään on jo sanottu, jos haluamme panna EU 2020 -strategian täytäntöön, voimme tehdä sen vain, jos voimme ulottaa tämän politiikan koskemaan kaikkia alueita ja panna sen täytäntöön kaikilla alueilla. Meidän on kuitenkin otettava huomioon paikalliset tarpeet ja vaatimukset.
Vielä kerran suuret kiitokset - erityisesti kahdelle esittelijälle - tästä erittäin arvokkaasta työstä.
Petru Constantin Luhan
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kaikkia kollegoitani, jotka ovat antaneet korvaamattoman panoksensa tähän mietintöön ja pohjimmiltaan koheesiopolitiikkaan ja sen tulevaisuuteen. Haluan myös kiittää varjoesittelijöitä, jotka ovat esittäneet tarkistuksia ja huomautuksia, jotka ovat olleet aivan yhtä tärkeitä, mutta kiitän myös siitä, että pääsimme asiasta yhteisymmärrykseen erittäin helposti.
En ryhdy erittelemään tarkemmin, mitä kukakin sanoi. Haluan kiittää teitä esittämistänne ystävällisistä huomautuksista. Haluan kuitenkin korostaa erityisesti komission jäsenen huomautuksia - huomautuksia, jotka ansaitsevat hyväksynnän. Hän totesi, että koheesiopolitiikka on politiikanala, jolla investointeja tehdään alueisiin ja ihmisiin, mikä on edellytyksenä elinolojen parantamiselle Euroopan unionin alueilla. Olen tästä täysin samaa mieltä.
Samaa mieltä olen myös siitä, että annatte tukenne - mistä olemme teille kiitollisia - entistä suuremmille investoinneille kaikenlaisiin infrastruktuureihin, sillä se on ehdottomana ennakkoedellytyksenä eroavaisuuksien poistamiselle Euroopan unionissa.
Jean-Paul Besset'n esittämän näkemyksen osalta haluan vain sanoa, että jos hän olisi lukenut mietinnön huolellisesti, hän olisi huomannut, että myös siinä mainitaan vihreään talouteen perustuva talouskasvu. Lisäksi olen viitannut suoraan myös EU 2020 -strategiaan, jossa vihreän talouden käsite on esitetty. Tämän takia haluan kertoa teille, että tällä hetkellä mietintöä tukee määräenemmistö.
Vielä kerran kiitos teille kaikille. Toivomme, että tulevaa koheesiopolitiikkaa kehitetään oikeaan suuntaan.
Ramona Nicole Mănescu
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kollegoitani heidän merkittävästä osallistumisesta tämän mietinnön ja varsinkin sen lopullisen version laatimiseen. Lisäksi haluan kiittää varjoesittelijöitä ja muita kollegoita, jotka ovat esittäneet tarkistuksia, sekä niitä, jotka ovat käyttäneet täysistunnossa puheenvuoron näinkin myöhään pidettävässä keskustelussa.
Kun otetaan huomioon, että aluekehitysvaliokunnassa järjestetyssä äänestyksessä poliittiset ryhmät olivat laajasti yksimielisiä siitä, että mietinnössä esitetyt periaatteet ja toimenpiteet on pantava täytäntöön, voin vain olla tyytyväinen siihen, että tämänpäiväistä keskustelua on käyty samassa hengessä.
Työasiakirja laadittiin Euroopan komission, alueiden komitean ja edunsaajien edustajien kuulemisen jälkeen. Haluan kiittää vielä kerran myös näitä tahoja niiden panoksesta. Kuten jo aiemmassa puheenvuorossani totesin, uskon vakaasti, että Euroopan komissiosta löytyy tarvittavaa vastaanottavaisuutta ja päättäväisyyttä sen varmistamiseksi, että ratkaisut, jotka on määritetty ja joita me aluekehitysvaliokunnassa olemme ehdottaneet, eivät jää pelkkien ehdotusten tasolle. Arvoisa komission jäsen, olemme laatineet yksityiskohtaisia ehdotuksia. Teidän pitää vain tarkastella niitä huolellisesti. Mainitsen tämän, koska varsinkin tulevina kuukausina Euroopan unionin on määritettävä ja mukautettava tulevaa koheesiopolitiikkaansa ja 2020-strategiaa sekä edellytyksiä niiden menestyksekkäälle täytäntöönpanolle.
Toivomme, että monitasoista hallintoa tarkastellaan uudella tavalla, joka vastaa asianmukaisesti EU:n olennaisia tavoitteita. Toivomme myös kansalaisten EU:ta, jonka ominaispiirteitä ovat talouskasvu, sosiaalinen edistyminen ja kestävä kehitys.
Puhemies
(ES) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Slavi Binev
kirjallinen. - (BG) Jotta jäsenvaltioiden keskuudessa saataisiin aikaan todellista sosiaalista ja taloudellista yhteenkuuluvuutta, meidän on ensin tarkasteltava niiden eroavaisuuksia, ei vain talouskasvun ja kehityksen kannalta, vaan niiden fyysisen sijainnin perusteella. Tässä vaiheessa ei mielestäni ole järkeä keskustella yhteisistä toimenpiteistä. Kutakin jäsenvaltiota koskevien toimenpiteiden on oltava erilaisia, koska niiden tarpeet ovat erilaisia. Kun kyseessä on komission asema tuen antamista ja hyvän hallintotavan valvomista koskevissa aluepolitiikan menettelyissä, olen sitä mieltä, että meidän on ensin selvästi suunniteltava ja määritettävä sen sitoumukset. Omat kokemukseni kysymysten esittämisestä komissiolle osoittavat, että joko saan välttelevän vastauksen tai minulle vain todetaan, että kysymys ei kuulu sen toimialaan. Olen kotoisin valtiosta, jossa syy on ollut tapana vierittää toisten niskoille jo useiden vuosien ajan. Toivon, että komission toimivalta määritetään selvästi, jotta voimme saada selviä vastauksia ja täsmällisiä toimia tietyissä olosuhteissa.
Alain Cadec
Tällä hetkellä vaikutuskynnys niiden alueiden välillä, jotka ovat tai eivät ole kelpoisia saamaan rahoitusta lähentymistavoitteen nojalla, on erittäin suuri. Tämä on erityisen vahingollista tietyille alueille, jotka eivät ole köyhiä, mutta jotka eivät todellakaan ole rikkaita. Olisi hyödyllistä lieventää tätä kynnysvaikutusta luomalla alueille väliluokka lähentymistavoitteen ja alueellista kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan tavoitteen välille. Olen iloinen siitä, että tämä on yksi ehdotuksista, jotka esitetään viidennen koheesiokertomuksen päätelmissä. Tämä väliluokka voitaisiin omistaa alueille, joiden BKT henkeä kohden on 75-90 prosenttia EU:n keskiarvosta. Toivon myös, että tällä järjestelmällä korvattaisiin siirtymämekanismi ja katettaisiin myös muut alueet kuin ne, jotka jäävät lähentymistavoitteen ulkopuolelle. Tämän uudistetun koheesiopolitiikan talousarvio on pidettävä entisellään seuraavaa monivuotista rahoituskehystä koskevien neuvottelujen yhteydessä. On kuitenkin syytä mainita, että hieman yli 20 aluetta on vapautettava lähentymistavoitteesta, millä saataisiin 10 miljardin euron säästöt vuodessa. Nämä varat voitaisiin tietenkin osoittaa alueiden uudelle väliluokalle.
Tamás Deutsch
Onnittelen Petru Constantin Luhania työstä, jonka hän on tehnyt tätä mietintöä varten. Haluaisin mietinnön osalta kiinnittää huomiota kahteen seikkaan: EU 2020 -strategian täytäntöönpanon ja paremman kilpailukyvyn välisen yhteyden osalta on tärkeää huomauttaa, että yhteenkuuluvuus ja suurempi kilpailukyky ovat menettelyjä, jotka edellyttävät ja jopa vahvistavat toisiaan. Emme voi keskittyä tukemaan kehittyneimpiä alueita, jotta niiden kilpailukyky EU:ssa voitaisiin enimmäistää, koska tämä aiheuttaisi vaaran siihen, että heikommin kehittyneet alueet jäävät entistä enemmän jälkeen. Tämä puolestaan johtaisi merkittäviin sosiaalisiin jännitteisiin ja koko Euroopan unionin epävakauteen. On myös tärkeää korostaa, että vaikka koheesiopolitiikalla edistetään merkittävästi EU 2020 -strategian toteutumista, se ei ole yksin vastuussa kyseisen strategian tavoitteiden saavuttamisesta. Siksi meidän on toteutettava EU 2020 -strategian ja koheesiopolitiikan tavoitteita yhdenmukaisesti Myös muilla politiikanaloilla on asianmukaisesti autettava strategian tavoitteiden saavuttamisessa. Toisena huomautuksena haluan korostaa, että olen esittelijän kanssa täysin samaa mieltä siitä, että BKT:n on edelleen oltava perusteena jäsenvaltioiden kelpoisuuden määrittämiselle, koska BKT on tähän asti ollut tiettävästi luotettavin kehitystason indikaattori. Kansalliset viranomaiset voivat jäsenvaltioiden tasolla käyttää muita indikaattoreita, kun ne jakavat varoja, mutta EU:n tasolla BKT:n on pysyttävä tukikelpoisuuden määrittäjänä.
Robert Dušek
Aluepolitiikan asianmukaista toimintaa koskevalla mietinnöllä vahvistetaan alueellisten ja paikallisten elinten toimivaltaa EU:n politiikan toimeenpanossa. Parlamentti on pitkään tukenut muiden kuin kansallisella tasolla toimivien julkisten elinten suurempaa osallistumista yhteisön politiikan suunnitteluun. Kumppanuuden periaatetta, joka esitetään monitasoista hallintoa koskevassa alueiden komitean valkoisessa kirjassa, on vahvistettava EU:n keskustelujen puitteissa käytävien neuvottelujen ensivaiheista lähtien. Mietinnössä tuetaan säädösehdotusten ja muiden ehdotusten suurempaa yksinkertaistamista. Tässä yhteydessä on kuitenkin korostettava, että jotkut jäsenvaltiot ja erityisesti niiden julkiset elimet luovat hallinnollista taakkaa, jota yhteisön säädökset eivät edellytä. Tilannetta on korjattava entisestään. Tukiohjelmien sääntöjä on yksinkertaistettava, jotta yksittäiset menettelyt ovat ymmärrettävämpiä ja jotta mahdollisia edunsaajia kannustetaan osallistumaan hankkeisiin. Ohjelmien täytäntöönpanon ja rahoituksen yhteydessä maksettujen kulujen osalta on raportoitu suuresta virheosuudesta (12 prosenttia). Selvitysten mukaan virheosuus on aina suurin julkisten hankintojen ja niin sanottujen oikeuttamattomien kulujen osalta. Euroopan komission toteuttama valvonta on riittämätöntä, ja on selvää, että komissio ei voi luoda valvontajärjestelmää kaikilla kansallisilla tasoilla. Komission valvontatehtävän kannalta on olennaista, että sitä jatketaan ja tuetaan ohjelmien alkaessa, mutta jäsenvaltioille ja niiden alueellisille ja paikallisille elimille voitaisiin siirtää enemmän varoja ohjelmien aikana.
Sandra Kalniete
Jotta koheesiopolitiikan vaikutusta voitaisiin laajentaa, tietyt päättäväiset uudistukset ovat tarpeen. Koheesiopolitiikalla annettavaa tukea on keskitettävä kolmeen pääsuuntaan. Olennaisin on maantieteellinen keskittäminen. Sen jälkeen tulevat tuen laajuuden keskittäminen ja hallinnollinen keskittäminen. Tämä tarkoittaa, että rahoitustukea on enimmäkseen osoitettava niille EU:n jäsenvaltioille, niille alueille, joissa sitä tarvitaan eniten. Toisin sanoen sosioekonomisen tilanteen parantaminen ei ole mahdollista ilman EU:n koheesiopolitiikalta saatavaa varmaa tukea. Tämä tarkoittaa, että sen sijaan, että kaikki mahdolliset alat nimitetään ilman sen syvällisempiä analyysejä, kaikkien alueiden on arvioitava aloja, joilla tukea tarvitaan kiireellisimmin. Jokaisen alueen on valittava komission esittämästä kymmenestä alasta kolmesta viiteen alaa, joille käytettävissä oleva tuki keskitetään kokonaisuudessaan. Tämä tarkoittaa, että hallinnollista taakkaa on edelleen vähennettävä. Meidän on lisättävä asianosaisten elinten luottamusta, jotta kyseisten elinten hoitamien tehtävien määrää voidaan rajata mahdollisimman pieneksi. Haluan korostaa, että EU:n koheesiopolitiikasta annettavan tuen nykyinen jakoperuste - BKT ostovoimapariteettiin verrattuna henkeä kohti (enintään 75 prosenttia EU:n keskiarvosta) - on asianmukainen, testattu ja turvallinen peruste lähentymisen osalta tukikelpoisten alueiden joukon määrittämiseksi, koska se heijastelee aitoja eroja EU:n jäsenvaltioiden ja alueiden välillä.
Siiri Oviir
kirjallinen. - (ET) Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin koheesiopolitiikka on yksi tärkeimmistä politiikanaloista, joilla pyritään lisäämään alueen kilpailukykyä ja varmistamaan kestävä kehitys. Koska kansainvälinen rahoituskriisi on vaikuttanut enemmän tai vähemmän kielteisesti kaikkiin EU:n alueisiin, lisäarvoa tuova koheesiopolitiikka on tärkeässä asemassa sen varmistamisessa, että alueet voivat selvitä taantumasta vahvempina. On surullista, että useiden EU:n jäsenvaltioiden hallitukset eivät ymmärrä tätä asemaa tai alueiden - paikallisviranomaisten - merkitystä riittävän hyvin, koska ne pelkäävät menettävänsä omat valtuutensa alueille. Esimerkiksi kotimaani, Viron tasavallan hallitus antaa usein paikallisviranomaisia koskevia tärkeitä lakeja ilman, että se huomioi kyseisen viranomaisen päätöksentekomenettelyt. Jotta eri alueita ei syrjitä toisiinsa nähden, enemmän huomiota on kiinnitettävä jäsenvaltioiden hallitusten toteuttamiin säätämistoimiin. Näin varmistetaan, että niiden toimet eivät ole vastoin jäsenvaltioiden omia säädöksiä ja EU:n arvoja. On totta, että EU:ssa on useita alueita, jotka ovat saaneet merkittävää poliittista tukea alueiden komitealta, Euroopan unionin tuomioistuimelta ja komissiolta tilanteissa, joissa jäsenvaltioiden hallitukset ovat jättäneet paikallisviranomaisten oikeudet täysin huomiotta. Uskon, että EU:n tehokkaalla koheesiopolitiikalla ja direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisella autetaan varmistamaan alueiden elinvoimaisuus. Elinvoimaiset alueet lisäävät koko Euroopan unionin elinvoimaisuutta, mikä myös auttaa estämään raja-alueiden syrjäytymistä.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Petru Constantin Luhanin ja Ramona Nicole Mănescun mietinnöissä esitetään täysin oikeutetusti periaatteet, joihin koheesiopolitiikkaamme pitäisi perustua. Haluan kuitenkin korostaa kolmea alaa, joilla meidän on toimittava kunnianhimoisemmin. Ensimmäinen ala on alueellinen yhteenkuuluvuus. Käsitteeseen viitataan usein, mutta se toteutuu harvoin käytännössä. Meidän on esimerkiksi kiinnitettävä erityistä huomiota raja-alueisiin. Näiden alueiden kokemat puutteet ja ongelmat kuvaavat EU:n yhdentymisen rajoitteita. Näistä alueista, joilla yhteydet katkeavat, olisi tehtävä alueita, joiden avulla luodaan yhteyksiä. Seuraavana alana on niiden alueiden eriarvoinen kohtelu, jotka kuuluvat toisinaan tavoitteen 1 ja toisiaan tavoitteen 2 soveltamisalaan. Tietyille alueille, joiden BKT on sama, saatetaan antaa tukea jopa kymmenkertaisesti muihin nähden. On aika luoda siirtymämekanismi, jolla taataan kaikkien niiden alueiden yhtäläinen kohtelu, joiden BKT on 75-90 prosenttia EU:n keskiarvosta. Meidän on myös kehitettävä uudet tulosindikaattorit. Tiettyjen alueiden kohtaamat kehityshaasteet liittyvät niiden omiin paikallisiin rajoitteisiin. Meidän on työstettävä kriteerejä kaikilla hallinnon tasoilla, jotta voimme täsmällisesti arvioida aluekehityksen tarpeita ja tavoitteita.
Richard Seeber
EU:n koheesiopolitiikkaan on kiinnitettävä erityistä huomiota suuremman kestävän kasvun ja paremman kilpailukyvyn takaamiseksi. Alueiden Euroopassa BKT:n on edelleen oltava pääkriteerinä alueellisen tukikelpoisuuden määrittämisessä. EU:n aluepolitiikalla on kuitenkin katettava kaikki alueet, mutta riittävän joustavasti, jotta alueelliset ja paikalliset erot voidaan ottaa huomioon. Jos halumme hyödyntää alueiden kasvumahdollisuudet täysimääräisesti ja saada aikaan taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta Euroopan unionissa, on olennaista kiinnittää erityistä huomiota kilpailukykyyn. Tässä yhteydessä on myös otettava huomioon pienimuotoiset ongelmat varakkaissa jäsenvaltioissa. Erityisesti tutkimuksen ja innovoinnin on oltava kaikilla alueilla tärkeässä asemassa EU:n kilpailukyvyn kehittäjänä, ja tämän takia näitä aloja on edistettävä myös jatkossa. Vaikka EU 2020 -strategian tavoitteet on määritetty yhteisön tasolla, on erittäin tärkeää, että paikallisia ja alueellisia viranomaisia osallistetaan enemmän niiden täytäntöönpanoon. Alhaalta ylöspäin -lähestymistapa on olennainen, jos haluamme saavuttaa EU 2020 -strategian taloudelliset tavoitteet tehokkaasti.
Monika Smolková
Koheesiopolitiikan on edelleen oltava EU:n keskeisenä politiikanalana vuoden 2013 jälkeen. Sille on annettava riittävästi rahoitusta, ja siihen on sovellettava seuraavia ehtoja: yksinkertaistetaan menettelyjä, joilla varoja myönnetään rakennerahastoista, kehitetään julkisen ja yksityisen sektorin välisen yhteistyön puitteita, luodaan maailmanlaajuisen kilpailukyvyn perusedellytyksenä olevaa infrastruktuuria, edellytetään kumppanuuksia, joilla kehitetään alueellisten ja paikallisten elinten sekä kansalaisjärjestöjen välisiä todellisia kumppanuuksia ja jolla rakennerahastojen ohjelmasuunnittelu- ja hyödyntämisvaiheista saadaan vaikuttavia, lakisääteisiä ja avoimia, ja sovelletaan monitasoista hallintoa alakohtaisesti ja monialaisesti. Muitakin ehtoja tietenkin on, mutta jos haluamme täyttää 2020-strategian velvollisuudet, mielestäni on tärkeää noudattaa edellä mainittuja ehtoja.
Zbigniew Ziobro
Euroopassa on tällä hetkellä käynnissä vaikea ajanjakso. Vuosien 2008-2009 rahoituskriisi vaikuttaa edelleen voimakkaasti talouteen, ja tämä aiheuttaa entistä suurempia eroja Länsi-Euroopan varakkaiden alueiden ja Keski- ja Etelä-Euroopan köyhempien alueiden välillä. Tämän takia on vahvistettava mekanismeja, joilla kriisiä voidaan torjua tehokkaasti. EU:n tasolla mekanismeista tärkeimpiä ovat koheesiopolitiikka ja aluerahastot. Koska investoinneille annetaan yhteisrahoitusta paikallisella tasolla, niistä on tullut vaikuttava esimerkki eurooppalaisesta yhteistyöstä, jossa ei takerruta kansallisiin etuihin. Niillä on myös merkittävästi laajennettu aluetta, jossa on tapahtunut talouskasvua vuosina 2004-2007, sekä kurottu umpeen kuilua vanhan ja uuden Euroopan välillä.
Tämän takia on tärkeää, että koheesiopolitiikkaan osoitettavia unionin varoja lisätään vuosien 2013-2020 rahoituskehyksessä, lähentyminen pidetään edelleen ensisijaisena tavoitteena ja nykyistä mekanismia käytetään edelleen edunsaajien valitsemiseksi eri alueiden BKT:n tasojen perusteella. Mielestäni on myös tärkeää, että investointien yhteisrahoituksen tasoa voidaan nostaa 70 prosentista 80 prosenttiin, samalla kun syrjäisten alueiden rahoitusta vähennetään. Länsi-Euroopan valtioiden kannalta tarkasteltuna on mielestäni myös tärkeää jatkaa infrastruktuuri-investointien rahoittamista, erityisesti pitkittäisellä kaistaleella, joka yhdistää Euroopan pohjois- ja eteläosat toisiinsa.
