Kyselytunti (kysymykset komissiolle)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti.
Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä (B6-0437/2006).
Ensimmäinen osa
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Lentoyhtiöiden ylivaraukset
Harkitseeko komissio lisätoimia saadakseen lentoyhtiöt luopumaan ylivarauskäytännöstä, kun otetaan huomioon lentomatkustajien oikeuksista annettu asetus (EY) N:o 261/2004?
Jacques Barrot
Arvoisa puhemies, komission vastaanottamien ylivarauksia koskevien kantelujen määrä on laskenut sen jälkeen, kun asetuksessa (EY) N:o 261/2004 nostettiin maksettavien korvausten suuruutta. Nykyään vain 8 prosenttia komission vastaanottamista, lentomatkustajien oikeuksia koskevista kanteluista liittyy ylivarauksiin tai lennolle pääsyn epäämiseen, kun taas 60 prosenttia kanteluista liittyy viivästymisiin tai lentojen peruuttamiseen. Tämä suuntaus johtuu muun muassa halpalentoyhtiöiden kehityksestä ja tilauslentoyhtiöiden yhä yleistyvästä käytöstä, sillä niiden tapana ei ole tehdä ylivarauksia.
Sen jälkeen kun mainittu asetus tuli voimaan, lentoyhtiöt ovat osoittaneet suurempaa joustavuutta etsimällä vapaaehtoisia, jotka ovat valmiita luopumaan paikastaan tiettyjä etuuksia vastaan. Tällä käytännöllä kannustetaan lentoyhtiöitä ratkaisemaan yksittäisiä ongelmia.
Tämän todettuani haluan korostaa jäsen Evansille, että komissio aikoo esittää parlamentille ja neuvostolle kertomuksen asetuksen toimivuudesta ja tuloksista vuoden 2007 alussa asetuksen 17 artiklan mukaisesti. Tämä kertomus perustuu ulkopuolisen konsultin toteuttamaan tutkimukseen. Tällaisen ulkopuolisen konsultin palkkaamiseksi on jo julkaistu tarjouskilpailu.
Ylivaraukset on yksi niistä kysymyksistä, joita käsitellään tässä tutkimuksessa, ja komissio aikoo tietenkin odottaa tutkimuksen tuloksia, ennen kuin se päättää, onko lainsäädännön mukauttamiselle perusteita. Arvoisa jäsen Evans, vaikka näillä uusilla säännöksillä on todellakin ollut merkittävä vaikutus matkustajien oikeuksiin, on todettava, että nimenomaan ylivarauskäytännöstä luopumisesta on muodostunut tietyissä tapauksissa suuntaus, josta on valtavasti haittaa matkustajille.
Gary Titley
(EN) Haluaisin kiittää komission jäsentä hyvin perusteellisesta ja selvästä vastauksesta. On kuitenkin tosiasia, että ihmiset valittavat edelleen ylivarauksista.
Eräs toinen huolenaiheeni liittyy siihen, että on edelleen lentoyhtiöitä, jotka jättävät edelleen huomiotta tämän lentomatkustajien oikeuksista annetun asetuksen ja kertovat asiakkailleen, ettei sitä sovelleta heihin. Aikooko komissio panna lujille tällaiset toimijat, jotka näköjään kuvittelevat, että ne voivat toimia lainsäädännöstä ja EU:n säädöksistä piittaamatta?
Jacques Barrot
Arvoisa jäsen Titley, on ehdottoman tärkeää varmistaa, että näitä matkustajien oikeuksia sovelletaan. Minun on myös todettava, että pyrin tällä hetkellä vetoamaan kaikkiin lentokenttiin, jotta ne asettaisivat esille matkustajien oikeudet, joten on täysin selvää, että kaikille matkustajille on tiedotettava siitä, ettei heidän tarvitse kärsiä ylivarauksista ilman, että heille tarjotaan vastineeksi merkittävää korvausta, kuten asetuksessa säädetään. Tähän kysymykseen liittyy kolme avainsanaa: tiedottaminen, tutkiminen ja tarkastaminen, kuten korostin teille edellä. Seuraavaksi tarkastelemme, onko olemassa perusteita seuraamusten määräämiseksi tai vähintäänkin sille, että ne jäsenvaltiot, jotka eivät ole seuranneet asianmukaisesti matkustajien oikeuksien soveltamista, saatetaan yhteisöjen tuomioistuimen eteen.
Arvoisa jäsen Titley, tämä oli vastaukseni. Kiitän teitä kysymyksestänne, jolla korostetaan unionin oikeuden soveltamisen tärkeyttä.
Reinhard Rack
(DE) Arvoisa puhemies, komission varapuheenjohtaja viittasi oikeutetusti siihen, että olemme ratkaisseet yhdessä ylivarauksiin liittyvän ongelman tai ainakin parantaneet tilannetta. Tässä vuonna 2004 annetussa asetuksessa asetimme viivästymisille hyvin lieviä vaatimuksia, sillä lentoyhtiöt olivat ilmoittaneet, että niiden on käytännössä mahdotonta toimia 11. syyskuuta tapahtuneen katastrofin jälkeen käyttöön otettujen tiukkojen sääntöjen takia. Niiden käytäntönä on yksinkertaisesti sallia viivästysten kasautuminen, joten päivän aikana tapahtuvien monien laskujen ja nousujen myötä nämä viivästykset johtavat useiden tuntien viivästyksiin, joista ei makseta rahallista korvausta. Olemme säätäneet tiukoista junamatkustajia koskevista säännöksistä, ja he voivat saada täysimääräisen korvauksen lipuistaan, kun taas lentomatkustajat ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Jacques Barrot
Haluan vain todeta lyhyesti jäsen Rackille, että saamme lukuisia kanteluja kohtuuttomista viivästymisistä ja että halusimme erityisesti toteuttaa tämän tarkastuksen määrittääksemme, miten oikeastaan voimme varmistaa, että uusia matkustajien oikeuksia sovelletaan entistä tehokkaammin. Olette oikeassa: Euroopan unionin kansalaisina meillä on oikeus vaatia, että saamme asianmukaista kohtelua niin lentomatkustajina kuin tulevaisuudessa junamatkustajinakin. Arvoisa jäsen Rack, voitte siten olla varma siitä, että liikenteestä vastaavan komission jäsenen tavoitteena on todellakin varmistaa, että matkustajien oikeuksia sovelletaan yhä tiukemmin.
Jörg Leichtfried
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, olen iloinen, että kantelujen määrä näyttää vähentyneen kohtuulliselle tasolle. Kolmella viime lennolla - mehän lennämme suhteellisen usein - jouduin kuitenkin itse toteamaan, että lennot olivat ylivarattuja.
Olenkin halukas tietämään, harjoittavatko tietyt lentoyhtiöt tällaista toimintaa muita useammin? Voidaanko jopa sanoa, että tietyt lentoyhtiöt tekevät ylivarauksia ammattimaisesti? Eikö tietyissä olosuhteissa voitaisi harkita - sopimusrikkomusmenettelyn ohella - toimia tällaisia yhtiöitä vastaan, eikä ainoastaan vahingonkorvausten saamiseksi, vaan myös asianomaisiin yhtiöihin kohdistuvia toimia? Onko mahdollista parantaa tiedottamistoimia, jotta matkustajat tulevat tietoisiksi mahdollisuudesta saada vahingonkorvauksia?
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Jacques Barrot
Arvoisa puhemies, voin vahvistaa, että ylivarauksia koskevien kantelujen määrä on vähentynyt. Vuonna 2001 niiden osuus oli yli 16 prosenttia, mutta nyt niiden osuus on 7 prosenttia. Tästä huolimatta olen teidän tavoin täysin vakuuttunut siitä, että tällaisesta käytännöstä kärsineiden matkustajien olisi käännyttävä kussakin jäsenvaltiossa tällaisia kanteluja tutkivan laitoksen puoleen. Kuten totesin edellä, tarkastuksella mahdollistetaan siten, että saamme ongelmista paljon kattavamman kuvan. Saamme näin selville, mitkä lentoyhtiöt turvautuvat säännöllisesti tällaiseen käytäntöön ja mille lentoyhtiöille on annettava vakava varoitus.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Nuorten suojelu Internetin keskustelupalstoilla
Internetin keskustelupalstojen ja verkkojutteluryhmien käyttäjät ovat pääasiassa nuoria henkilöitä. Keskustelupalstat ja verkkojutteluryhmät mahdollistavat nopean ja mutkattoman mielipiteiden vaihdon. Periaatteessa uusien viestinten käyttö on hyvä asia, mutta nuorten suojelu Internetissä on erittäin vaikeaa. Kuka tahansa asiasta kiinnostunut voi osallistua keskusteluun ilmoittamalla joitakin henkilötietoja. Näitä tietoja ei kuitenkaan yleensä voida tarkistaa. Lapset ja nuoret eivät siis voi tietää, kenen kanssa he todellisuudessa ovat tekemisissä. Näin ollen esimerkiksi rikoksentekijät voivat ilmoittautua verkkojutteluryhmään väärin henkilötiedoin.
Aikooko komissio ryhtyä toimiin lasten ja nuorten suojelun varmistamiseksi Internetin keskustelupalstoilla? Onko komissiolla strategia, miten se aikoo puuttua lapsille ja nuorille tarkoitettujen keskustelupalstojen väärinkäyttöön?
Franco Frattini
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan komission heinäkuussa - minun ehdotuksestani - antamassa tiedonannossa tarkastellaan yleisesti lasten oikeuksien suojelua koskevaa EU:n strategiaa. On selvää, että tässä EU:n strategiassa kiinnitetään erityistä huomiota lasten ja nuorten ihmisten riskiin joutua Internetiä käyttävien rikollisten pedofiilien toimien kohteeksi.
Kannatamme hyvin voimakkaita ehkäiseviä toimia. Kannatamme etenkin sellaisen kansainvälisen tietokannan perustamista, johon voidaan koota yhteen kaikki perustiedot rikollisista ja Internetiä hyödyntävistä pedofiileistä, lähinnä sen varmistamiseksi, että voimme pysäyttää sellaisten kuvien leviämisen, jotka vaikuttavat haitallisesti lapsiin ja nuoriin seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyvien syiden takia, ja jotta voimme kitkeä ja tukahduttaa Internetiä tällaisiin tarkoituksiin käyttävien rikollisten toiminnan.
Olemme myös päättäneet rahoittaa Safer Internet plus -ohjelmaa. Siihen sisältyy puhelinlinjoista ja ennen kaikkea Internet-viesteistä koostuva eurooppalainen verkosto, jonka tarkoituksena on Internet-käyttäjien ja poliisiviranomaisten välisen yhteistyön mahdollistaminen. Tällä Internetin turvallista käyttöympäristöä koskevalla järjestelmällä, jota kutsutaan siis Safer Internet plus -ohjelmaksi, Internetin käyttäjät voivat tiedottaa poliisille tai Internet-palvelujen tarjoajille mahdollisesti vaarallisista sivuista ja siten Internetiä pornografisiin tarkoituksiin käyttävistä henkilöistä.
Lisäksi hyväksyimme hiljattain ihmiskauppaa koskevan tiedonannon, joka sisältää erityisesti lapsia ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa käsittelevän luvun. Tarkastelen parhaillaan alaikäisten ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjuntaa ja lasten käyttöä pornografiassa koskevan puitepäätöksen soveltamista. Uskon, että tämän puitepäätöksen soveltamisen yhteydessä voimme kehittää toimenpiteitä, joilla parannetaan entisestään lainsäädäntökehystä ja torjutaan entistä tiukemmin lapsille haitallista Internetiin pohjautuvaa lasten seksuaalista hyväksikäyttöä. Aion raportoida tästä kysymyksestä ennen vuoden loppua komission tiedonannossa.
Lopuksi totean, että tietotekniikkarikoksia tarkastellaan yleisesti ensi vuoden alussa strategia-asiakirjassa, joka sisältää lastensuojelua koskevan erityisen luvun. Jäsen Ebner tietänee, että olemme jatkaneet Daphne-ohjelman rahoitusta. Daphne II -ohjelman painopisteenä ovat eurooppalaiset aloitteet, joilla torjutaan paitsi lapsiin myös naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, ja sen uuden toimintakauden talousarvio on 50 miljoonaa euroa. Tällä järjestelmällä aiomme edistää parhaita käytäntöjä lapsiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi ja käynnistää tiedotuskampanjoita, joiden tavoitteena on edistää lasten ja nuorten vastuullisempaa Internetin käyttöä.
Michl Ebner
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen kiitollinen komission jäsenelle Frattinille hänen perusteellisesta vastauksestaan. Minun on tunnustettava, että hän on tehnyt hyvin kattavaa työtä tällä alalla, ja uskon, että hän onnistuu parantamaan turvallisuutta ja suojelua, jota toivomme lapsillemme.
Toivon, että tällä ohjelmalla ja siihen sisältyvillä toimilla saadaan aikaan tuloksia, ja toivon omalta osaltani, että parlamentti tukee vakaasti sen puitteissa toteutettavia toimia.
Franco Frattini
komission varapuheenjohtaja. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olen todella kiitollinen jäsen Ebnerille.
Olemme parhaillaan täytäntöönpanovaiheessa. Euroopan unionin strategiasuunnitelma sisältää kuitenkin muitakin tärkeitä edistysaskelia. Aiomme ottaa lähitulevaisuudessa käyttöön eurooppalaisen hätäapulinjan vaikeuksissa olevia lapsia varten. Sen kolminumeroinen puhelinnumero on sama kaikkialla Euroopassa - 116 - ja sen perään lisätään maakohtainen kansallinen numero, ja numerossa autetaan lapsia, jotka on siepattu, jotka ovat eksyneet tai jotka ovat vaikeuksissa.
Olen myös tarkastellut suurten kansainvälisten luottokorttiyhtiöiden kanssa mahdollisuutta sulkea sellaisten henkilöiden luottokortit, jotka käyttävät lapsipornoa sisältäviä verkkosivuja ostaakseen lapsiin liittyvää pornografista aineistoa. Kaikki myöntävät varmaankin, että tällaisilla asioilla uhkaaminenkin on jo itsessään viesti, jonka tarkoituksena on hillitä voimakkaasti tällaisia rikollisia.
Alexander Stubb
(EN) Esitän kysymykseni ensi perjantaina viisi vuotta täyttävän Emilyn ja kaksi ja puoli -vuotiaan Oliverin isänä. Oliver ei vielä surffaile Internetissä toisin kuin Emily.
Yhdyn kaikilta osin komission jäsenen ja edellisen puhujan esittämiin näkemyksiin nuorten suojelusta, mutta voiko komission jäsen taata, ettemme ryhdy rajoittamaan Internetin yleistä käyttöä, sillä viimeinen asia, jota haluamme, on se, että otsikoissa väitetään Euroopan unionin estävän meitä käyttämästä Internetiä vapaasti?
Franco Frattini
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, on selvää, ettei kukaan suunnittele Internetin käytön rajoittamista. Internet on eräs kaikkein merkittävimmistä viestintävälineistä, jonka avulla lapset ja nuoret kaikkialla maailmassa voivat olla yhteydessä keskenään.
Meidän on kuitenkin tietysti varmistettava, että kitkemme ja tukahdutamme voimakkaasti sellaisten rikollisten toimet, jotka käyttävät Internetiä luodakseen läheiset suhteet nuoriin, joita on selvästikin suojeltava. Internetin käytön rajoittamisen sijasta meidän olisi parannettava ennaltaehkäisyä ja valvontaa, jotta voimme auttaa lapsia käyttämään Internetiä täysin turvallisesti.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Seitsemän naisen kivittäminen Iranissa
Amnesty Internationalin tiedotteen MDE 13/111/2006 mukaan seitsemän iranilaista naista, Parisa Akbari, Iran Eskandari, Khayrieh Valania, Shamameh Ghorbani, Kobra Najjar, Soghra Mola'i ja Fatemeh, ovat vaarassa joutua kivitettäviksi Iranissa.
Huolimatta Iranin hallinnon toistuvista lupauksista - joita yhteisön viranomaiset ovat usein välittäneet - lopettaa tai kieltää tämä barbaarinen käytäntö, uutiset naisten tuomitsemisista ja teloituksista eivät ole vähentyneet sen jälkeen, kun Euroopan unioni aloitti ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelunsa Iranin hallinnon kanssa.
Voiko komissio kertoa, mikä on syynä sen täydelliseen epäonnistumiseen Iranin hallinnon kanssa käytävään vuoropuheluun liittyvien ihmisoikeuksia koskevien tavoitteiden saavuttamisessa? Voiko komissio ilmoittaa, mihin konkreettisiin toimiin se on ryhtynyt edellä mainittujen iranilaisnaisten murhan estämiseksi?
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) Komissio on syvästi huolissaan Iranin ihmisoikeustilanteesta ja pitää kuoliaaksi kivittämistä erityisen järkyttävänä käytäntönä. Se on täysin tietoinen Amnesty Internationalin raporteista, joissa käsitellään arvoisten jäsenten mainitsemia kivitystuomioita. Kivittäminen on julma, epäinhimillinen ja ihmisarvoa halventava rangaistusmuoto, jota komissio pitää täysin mahdottomana hyväksyä. EU on toistuvasti kehottanut Irania rajoittamaan vaiheittain kuolemantuomion käyttöä ja vaatinut, että tällöin toimitaan YK:n vähimmäisvaatimusten mukaisesti noudattaen myös vaatimusta siitä, että kuolemantuomio voidaan langettaa vain kaikkein vakavimmista rikoksista.
Euroopan unioni käynnisti joulukuussa 2002 Iranin viranomaisten kanssa ihmisoikeusvuoropuhelun, johon osallistui myös kansalaisyhteiskunnan edustajia. Eräs tuolloin saavutetuista käytännön tuloksista oli Iranin viranomaisten vahvistama kivittämiskielto. Vuoropuhelua ei ole valitettavasti jatkettu vuoden 2004 kesän jälkeen Iranin viranomaisten haluttomuuden takia. Olemme kuitenkin sopineet alustavasti, että käynnistämme ihmisoikeuksista uuden keskustelukierroksen joulukuun puolivälissä.
Paulo Casaca
- (PT) Arvoisa puhemies, Iranin viranomaiset ovat luvanneet kieltää tämän käytännön, mutta ne ovat kuitenkin pettäneet lupauksensa, mikä ei suinkaan ole yllätys.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin kysyä teiltä, miksi komissio vaatii keskusteluja tämän Irania tyrannisoivan fanaattisen ryhmän kanssa sen sijaan, että se keskustelisi eri tavalla ajattelevien Iranin kansalaisten enemmistön kanssa. Haluaisin suositella teille yhtä kirjaa, joka on kirjoitettu teidän kielellänne ja jonka otsikko on "We are Iran". Se on kokoelma useiden sellaisten iranilaisten kirjoituksia, jotka ajattelevat asioista eri tavalla ja joiden kanssa komission pitäisi keskustella.
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) Keskustelemme Iranin kansalaisyhteiskunnan kaikkien ryhmien kanssa. Arvoisa jäsen pyytää meiltä vaikeita: hän pyytää meitä yhtäältä esittämään vastalauseita, ottamaan asia esille Iranin viranomaisten kanssa, puolustamaan ihmisoikeuksia ja vastustamaan tätä järkyttävää käytäntöä, ja samalla hän arvostelee meitä vuoropuheluun osallistumisesta. Jollemme käy vuoropuhelua, on entistä vaikeampaa, ellei mahdotonta, esittää näkemyksiämme.
Mielestäni Euroopan unionin lähestymistapa on oikea. Komissio seuraa tilanteen, ja etenkin kuolemantuomiota koskevan kysymyksen, kehittymistä hyvin tiivisti paikan päällä läheisessä yhteistyössä EU:n Teheranin suurlähetystöjen kanssa. Aina kun EU kuulee nuorille langetetusta kuolemantuomiosta tai naisista, jotka ovat vaarassa joutua kivitetyiksi, se kääntyy välittömästi oikeusviranomaisten tai muiden toimivaltaisten viranomaisten puoleen. EU ei siis turvaudu yksinomaan vuoropuheluun. Se ilmaisee kantansa hyvin suoraan ja tekee sen selväksi, aina kun tällainen tapaus ilmenee, ja se aikoo toimia näin jatkossakin.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Arvoisa komission jäsen, totesitte, että Euroopan komissio suhtautuu Iranin ihmisoikeustilanteeseen vakavasti. Kysynkin, milloin tästä kysymyksestä keskustellaan Iranin kanssa käytävien muiden vuoropuhelujen yhteydessä? Käymme nyt vuoropuhelua Iranin ydinaseohjelmasta. Tarkastellaanko tätä kysymystä mainittujen neuvottelujen yhteydessä tai kauppaneuvottelujen yhteydessä? Tämä on vakava aihe, ja mielestäni on riittämätöntä todeta, että pyrimme saamaan ihmisoikeuskysymykset takaisin neuvottelupöydälle. Ne on sisällytettävä kaikkien Iranin kanssa käytävien vuoropuhelujen asialistalle. Milloin aiotte tehdä näin?
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) Komissio seuraa ihmisoikeustapauksia monien eri kanavien välityksellä. Se ei turvaudu yksinomaan vuoropuheluun. Aiheesta käytiin vuoropuhelua viimeksi kesäkuussa 2004, ja seuraava keskustelutilaisuus on määrä järjestää pian. Sen lisäksi, että käymme etukäteen sovittua vuoropuhelua, olemme diplomaattisesti edustettuina monin eri tavoin, ja aiomme toimia näin jatkossakin.
Edite Estrela
(PT) Edellisten puhujien huomautusten johdosta haluaisin tietää, mikä on komission kanta raskaana olevien naisten ja nuorten lasten raiskauksiin Iranissa keinona vaientaa Iranin oppositio. Näin loukataan naisten oikeuksia ja ihmisoikeuksia, ja haluaisin tietää, onko komissio tietoinen tästä ja mikä on sen kanta asiaan.
Peter Mandelson
Seuraamme yksittäisiä tapauksia. Tiedämme naisista, jotka ovat vaarassa joutua teloitetuiksi kivittämällä. Kantamme on hyvässä tiedossa, ja olemme ilmaisseet sen usein. Kenelläkään ei ole minkäänlaista epäilystä siitä, että vastustamme sitä. Voitte olla varmoja siitä, että käytämme yksittäisiä henkilöitä koskevissa tapauksissa kaikki mahdolliset keinot kantamme esiin tuomiseksi ja mahdollisimman suuren painostuksen harjoittamiseksi.
Toinen osa
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa yhteisön alueella
Komission julkaistua ehdotuksensa matkapuhelinyritysten verkkovierailutoimintaa koskevasta asetuksesta lopullinen) vaikuttaa siltä, että ehdotuksessa on vähän tietoa niistä vaikutuksista, joita verkkovierailukustannusten osalta aiheutuu Euroopan unionin jäsenvaltioiden sisärajoilla asuville henkilöille ja siellä toimiville yrityksille.
Onko komissiolla tietoja kustannuksista, joita ns. sisäraja-alueilla aiheutuu?
Mitä komissio aikoo tehdä, jotta puhelinoperaattorit ottavat näillä sisäraja-alueilla asuvien henkilöiden ja siellä toimivien yritysten erityistarpeet huomioon?
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) Olen kiitollinen arvoisalle jäsenelle tämän kysymyksen esittämisestä. Näin saan mahdollisuuden vastata kysymykseen, jonka tiedän olevan parlamentille hyvin tärkeä, sillä parlamentti on kiinnittänyt viime vuosina paljon huomiota kansainvälisiin verkkovierailuihin.
Kuten tiedätte, kansalaisilla on tämän osalta kaksi ongelmaa: ensimmäinen ongelma liittyy siihen, että heidän on maksettava korkeaa hintaa rajojen ylittämisestä, ja toinen ongelma liittyy tahattomiin vierailuihin ulkomaan verkossa, kun he eivät ole vielä ylittäneet rajaa mutta asuvat raja-alueella. Kilpailluilla markkinoilla ihmiset odottavat, että hinnat ja kustannukset lähenevät toisiaan, mutta verkkovierailutoiminnan alalla ei ole moneen vuoteen ollut minkäänlaisia viitteitä siitä, että hinnat ja todelliset kustannukset olisivat oikeassa suhteessa. Tämä näkökohta tehtiin hyvin selväksi myös vaikutustenarvioinnissa, joka toteutettiin esittämäni asetuksen yhteydessä.
Kysymys on hyvin yksinkertainen. Miksi ranskalaiselta asiakkaalta, joka ylittää Italian rajan ja joka soittaa paikallispuhelun, pitäisi veloittaa 50 sentistä 1 euroon minuutilta, kun italialaiselta asiakkaalta, joka toimii täysin samoin, veloitetaan 10-13 senttiä minuutilta? Olkoonkin, että puhelimen viemisestä naapurimaahan aiheutuu joitakin lisäkustannuksia, mutta tällaisille suurille hintaeroille on kuitenkin hyvin vähän perusteita.
Televiestinnän kaikilla muilla aloilla - niin kiinteiden verkkojen kuin laajakaistaverkkojenkin alalla - eurooppalaiset kuluttajat ovat hyötyneet merkittävistä parannuksista hinnoissa, valikoimassa ja laadussa. Kansainvälinen verkkovierailumahdollisuus on tästä ainoa poikkeus. Miljoonat kansalaiset ovat olleet monien vuosien ajan hyvin turhautuneita näihin korkeisiin hintoihin. Arvioimme, että noin 99 miljoonaa EU:n kansalaista asuu alueilla, jotka sijaitsevat 50 kilometrin säteellä rajoilta, ja 11 miljoonaa kansalaista asuu 5 kilometrin säteellä rajoilta. Verkkovierailun erityisen korkeat hinnat koskevat varsinkin heitä.
Ehdottamassani asetuksessa, josta keskustellaan parhaillaan parlamentissa ja neuvostossa, esitetään merkittäviä alennuksia kaikkien eurooppalaisten, kuluttajien ja liikematkailijoiden verkkovierailumaksuihin. On selvää, että kun asetus pannaan täytäntöön, siitä hyötyvät eniten ne verkkovierailupalveluja käyttävät henkilöt, jotka asuvat sisäraja-alueilla.
Tällaisilla alueilla asuvien kuluttajien on matkaviestinverkkojen teknisen luonteen vuoksi maksettava jonkinsuuruisia verkkovierailumaksuja, mutta jos asetus hyväksytään, sillä taataan, että maksut ovat paljon kohtuullisempia kuin nykyään.
Lisäksi on pohdittava tahatonta verkkovierailua, joka on mahdollista aina, kun verkkovierailupalvelu on saatavana ja kun kyse on kansallisista rajoista. Siksi näille ihmisille on myös hyvin tärkeää, että maksut vastaavat paremmin kustannuksia.
Arvostelen hyvin usein puhelinoperaattoreita korkeiden maksujen perimisestä. Toisaalta minun on todettava myös, että kun operaattorit ottavat oikeita askelia oikeaan suuntaan, minun on annettava siitä tunnustusta, kun se on aiheellista. Olen tyytyväinen huomatessani, että esimerkiksi Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa puhelinoperaattorit ovat alkaneet soveltaa koko saaren kattavia hintoja. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että Irlannin ja Pohjois-Irlannin kansalaiset maksavat nyt vain yhden yhteisen hintaluokan mukaan riippumatta siitä, missä he ovat. Tämä on oiva esimerkki hyvästä käytännöstä. Haluaisin, että tällaisia aloitteita edistetään ja seurataan myös muilla alueilla eri puolilla EU:ta.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Arvoisa puhemies, verkkovierailusta aiheutuu etenkin raja-alueiden yrityksille ja asukkaille vuosittain noin 5 miljardin euron edestä tarpeettomia kustannuksia, joita ei voida hyväksyä. Siksi olen kiitollinen komission jäsenelle Redingille siitä, miten voimallisesti hän on puuttunut tilanteeseen niin viime kuukausien aikana kuin tänäänkin. Raja-alueiden yritysten on kuitenkin vaikeaa löytää vapaaehtoinen ratkaisu verkkovierailua koskevaan ongelmaan. Käyttäjä on tuskin edes tietoinen tästä verkkovierailusta, jossa palvelut siirtyvät yhdestä verkosta toiseen monta kertaa päivässä. Siksi pelkään, että asioita ei ratkaista riittävän nopeasti, jos asioista sovitaan vapaaehtoiselta pohjalta. Kysynkin komission jäseneltä ja koko komissiolta, onko komissio valmis laatimaan aihetta koskevan seurantaraportin. Mielestäni meidän on vauhditettava toimiamme, sillä tiedän, että myös raja-alueet haluavat sananvaltaa tässä kysymyksessä.
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) Kansallisilla sääntelyviranomaisilla ei valitettavasti ole erityistä toimivaltaa tahattomien verkkovierailujen estämiseksi tai vähentämiseksi. Kuten kansainvälistä verkkovierailua koskeva ongelma on osoittanut, meillä ei ole vielä sisämarkkinoita tällä alalla. Siksi meidän on seurattava tätä kysymystä hyvin tiiviisti, jotta löytäisimme hyviä esimerkkitapauksia ja voisimme korostaa niitä. Esimerkiksi Irlannissa Comreg ja Ofcom ovat sopineet perustavansa yhteisen työryhmän matkaviestinkäyttäjien tahatonta verkkovierailua koskevan ongelman laajuuden tutkimiseksi, ja olemme tyytyväisiä tähän lähestymistapaan ja kannustamme siihen. Ongelmaa ei kuitenkaan voida vielä käsitellä laajemmassa mittakaavassa tavanomaisen sääntelymenettelyn yhteydessä.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa komission jäsen, uudesta UMTS-tekniikasta perittävät ulkomaan lisämaksut ovat vielä kalliimpia kuin tavanomaisista matkaviestinpuheluista perittävät lisämaksut. Ulkomaisissa verkoissa surffailu maksaa valtavasti, vaikka se tapahtuisikin kumppaniverkossa. Laskustakaan ei tavallisesti käy ilmi, perustuuko se minuuttien vai määrän mukaiseen veloitukseen.
Aikooko komissio varmistaa verkkovierailua koskevan asetuksen yhteydessä, että myös tällä alalla lisätään avoimuutta?
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) Parlamentti on pyytänyt minua nimenomaisesti tarkastelemaan muun muassa matkapuhelinten kansainvälisiä verkkovierailumaksuja koskevaa kysymystä. Kun tutkin tätä aihetta, ei tietopalvelujen, kuten tekstiviestipalvelujen (SMS), osalta ilmennyt erityistä tarvetta ryhtyä toimiin, ja kun kansalliset sääntelyviranomaiset pyysivät komissiota tekemään jotain, ne olivat huolestuneita ainoastaan äänipuheluja koskevista kansainvälisistä verkkovierailuista perittävistä korkeista hinnoista. Tiedän monien, etenkin parlamentin jäsenten ja kansalaisten kanssa käymieni keskustelujen perusteella, että myös datapalvelujen alalla on ongelmia. Asetusta parhaillaan tarkastelevalla parlamentilla on nyt mahdollisuus mennä askeleen pidemmälle kuin komissio. Sallinette minun vedota myös yrityksiin, sillä elinkeinoelämässä valitetaan aina siitä, että sääntelemme hintoja. Puhelinoperaattoreilla on nyt mahdollisuus osoittaa, että ne kykenevät itse alentamaan hintoja, jotta sääntelyviranomaisten ja poliitikkojen ei tarvitse puuttua asiaan.
Justas Vincas Paleckis
(EN) Arvoisa komission jäsen, esititte vakuuttavia esimerkkejä eri maissa vallitsevasta järjettömästä tilanteesta verkkovierailumaksujen alalla, mutta ette maininnut EU:n uusia jäsenvaltioita, joissa tilanne on jopa pahempi. Aikooko komissio kiinnittää erityistä huomiota Euroopan unionin uusiin jäsenvaltioihin tavanomaisten matkapuhelinmaksujen ja verkkovierailumaksujen välisten valtavien erojen poistamiseksi?
Viviane Reding
Kansainvälisiä verkkovierailumaksuja koskevaa asetusehdotusta sovelletaan kaikkiin Euroopan unionin jäsenvaltioihin, myös uusiin jäsenvaltioihin. Avoimuuden lisäämiseksi komissio perusti vuoden 2005 lokakuussa verkkosivun, jossa julkaistiin kaikissa maissa, myös uusissa jäsenvaltioissa, perittävät hinnat. Hintoja on määrä tarkastella uudelleen vuoden kuluttua, jotta nähdään, miten ne ovat kehittyneet eri jäsenvaltioissa. Kuten olen todennut, aion säännellä asiaa lainsäädäntövaltaa käyttävien Euroopan parlamentin ja neuvoston myötävaikutuksella. Verkkosivut päivitetään muutaman viikon kuluttua, ja voitte silloin nähdä, ovatko eri maiden yleiset hinnat alentuneet, ja mitkä olivat viime vuoden suuntaukset.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Internetin käyttö laajakaistayhteydellä
Komission, tarkemmin sanoen tietoyhteiskunnan ja viestinten pääosaston, äskettäin antamien tietojen mukaan ainoastaan 13 prosenttia Kreikan kouluista käyttää Internetiä laajakaistayhteyden kautta. Tämän osuuden perusteella Kreikka jää luokittelussa viimeiseksi Euroopan 27 maasta. Tietokoneiden tuntemus ja käyttö on nykyään jo välttämätöntä ja nopea ja tehostettu yhteys Internetiin voi toimia kasvun ja kilpailukyvyn kannalta keskeisenä välineenä kuten myös toimivaltainen komission jäsen Viviane Reding totesi 29. syyskuuta 2006.
Mitä komissio aikoo tehdä kannustaakseen sellaisia jäsenvaltioita kuten Kreikka tuomaan kouluihin tietokoneita ja laajakaistayhteydet Internetiin? Millä tavoin komissio aikoo tukea toimenpiteitä tietotekniikkavälineiden tuomiseksi syrjäisille alueille, erityisesti saari- ja vuoristoalueille, sijoittuneisiin kouluihin sekä yksikköihin ja organisaatioihin?
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) Arvoisa jäsen on oikeassa: Kreikan sähköisen viestinnän markkinat ovat valitettavasti kärsineet sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanon pitkästä viivästymisestä. Järjestelmän olisi pitänyt tulla voimaan vuonna 2003. Se pantiin täytäntöön Kreikassa vasta kesäkuussa 2006. Olemme nähneet selvästi, että aloilla, joilla järjestelmä ei ole käytössä, ei ole kilpailua. Jos kilpailua ei ole, myös investoinnit ovat vähäisempiä. Tämä on yksi Kreikkaa vaivaavista ongelmista.
Eräs myönteisempi asia on se, että EU:n Kreikalle myöntämästä rakennetuesta osarahoitetaan merkittävästi investointeja, joiden tavoitteena on vauhdittaa tietoviestintätekniikan käyttöönottoa Kreikassa ja etenkin Internetin laajakaistayhteyksien käyttöönottoa kouluissa ja julkisissa laitoksissa syrjäisillä alueilla sekä saari- tai vuoristoalueilla. Koheesiorahastoilla mahdollistetaan Kreikassa myös hankkeet, joilla edistetään tietotekniikkalaitteiden hankintaa kouluihin tai julkisiin laitoksiin myös syrjäisillä alueilla sekä saari- ja vuoristoalueilla.
Kuten tekin tiedätte, Kreikka on ryhtynyt toteuttamaan laajaa hanketta, jonka tavoitteena on laajakaistayhteyden käyttöönotto myös Ateenan ja Thessalonikin ulkopuolella sijaitsevilla alueilla, joissa tällaista yhteyttä ei vielä ole ja jotka eivät tavanomaisissa kaupallisissa olosuhteissa saisi sitä käyttöön.
Kreikan hallitus on myös käynnistänyt DIODOS-hankkeen, jossa on otettu käyttöön tehokas kreikkalainen opetusalan Internet-verkosto. Sen välityksellä monet Internet-toimijat tarjoavat tutkimus-, korkeakoulu- ja koulutusyhteisöille pitkälle kehittyneitä Internet-palveluja, joiden odotetaan olevan 50 prosenttia halvempia kuin nykyiset vähittäismyyntihinnat.
Tietänette myös, että komissio tekee ahkerasti töitä digitaalisen kahtiajaon poistamiseksi. Siksi komissio julkaisi hiljattain laajakaistan levenneisyyserojen umpeen kuromista käsittelevän tiedonannon, jossa se sitoutuu voimakkaasti tuomaan laajakaistayhteyden kaikkien eurooppalaisten käyttöön toimintapolitiikan, talousarviotuen ja sääntelyvälineiden avulla. Näihin sisältyvät myös rakennerahastot mutta myös - ja tämä on uutta - maaseudun kehittämisrahasto niin, että samalla noudatetaan kaikilta osin valtiontukea koskevia sääntöjä. Tiedonannossa ehdotetaan toimia, joilla pyritään lujittamaan nykyisiä toimintapolitiikkoja, kansallisia laajakaistastrategioita ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa verkkosivuilla. Mielestämme on erityisen tärkeää, että alueet ymmärtävät, mitä muut alueet ovat tehneet, ja näkevät, mitä toimia ne voivat mahdollisesti ottaa omakseen tai mukauttaa omiin tarpeisiinsa. Toivommekin, että ongelmat, jotka vaivaavat itsepintaisesti joitakin alueita, ja etenkin Kreikkaa, voidaan ratkaista vähitellen.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komission jäsentä hänen vastauksestaan, johon olen täysin tyytyväinen. Haluaisin myös kiittää häntä erityisesti hänen Kreetan vierailustaan sekä hänen vierailustaan Euroopan verkko- ja tietoturvavirastossa (ENISA), ja siitä, että hän on näin auttanut ratkaisemaan lukuisat ongelmat tämän viraston etujen mukaisesti. Esitämme teille sekä Kreikan että Kreetan puolesta erityiset kiitoksemme vierailustanne Heraklioniin.
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) Kreeta on paitsi kaunis saari myös alue, joka pyrkii poistamaan sitä vaivaavat laajakaistan levinneisyyserot, ja tiedän, että Kreetan edustajana arvoisa parlamentin jäsen auttaa tämän tavoitteen saavuttamisessa. Kaikki apu, jonka voimme antaa, on tietenkin kanavoitava Kreikan hallituksen kautta, sillä rakennerahastojen tai maaseudun kehittämisrahastojen käyttö edellyttää, että hallitus tekee aloitteen. Komissio on halukas antamaan apua, jotta Kreikan kaupunkien ulkopuolella edelleen vallitsevat suuret erot voidaan kuroa umpeen.
Mairead McGuinness
(EN) Haluaisin kiittää komission jäsentä. Irlannin kouluissa tilanne on paljon parempi, ja oppilailla onkin hyvin asiat kouluissa. Oppilaiden kotona tilanne on kuitenkin erittäin huono: 25 prosenttia väestöstä ei voi saa laajakaistayhteyttä. Onko komissio harkinnut vakavasti näiden erojen umpeen kuromista uusilla teknologioilla, kuten WiMAXilla, vaikka ne edellyttävätkin taajuusspektriä ja taajuuksien antamista? Oletteko pohtinut tätä asiaa, ja voitteko antaa tähän kysymykseen vastauksen? Monet vaalipiirini asukkaista eivät voi saada laajakaistayhteyttä, ja oppilailta viedään mahdollisuus käyttää tekniikkaa kotona.
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) On selvää, että on monia tekniikoita ja teknologioita, joilla laajakaistan levinneisyyseroja voidaan kuroa umpeen. Komissio on aina todennut hyvin johdonmukaisesti, että meidän on oltava riippumattomia teknologiasta. Emme voi suosia jotakin tiettyä teknologiaa muihin nähden, ja toisinaan eri teknologioiden yhdistelmä on oikea lähestymistapa. Valokuituverkko ei ole aina oikea vastaus, vaan satelliitit voivat olla joskus tehokkaampia. Esimerkiksi Pohjoismaissa, joissa maantieteelliset olot ja suuret etäisyydet aiheuttavat suuria ongelmia, eri teknologioiden yhdistelmä on ollut hyvä ratkaisu. Tiedän koulujen laajakaistayhteyksiä koskevien tilastojen perusteella, ettei Irlannin tilanne ole erityisen hyvä. Se on hämmästyttävää, sillä tiedän, että uusien teknologioiden alalla annettava koulutus on hyvin pitkälle kehittynyttä Irlannissa. Siksi toivon, että laajakaistan levinneisyyserot voidaan kuroa umpeen Irlannissa ja että tulevaisuudessa kaikki koulut voivat olla yhteydessä maailmalle uusien teknologioiden avulla.
Malcolm Harbour
(EN) Olen iloinen, että komission jäsen painotti ensimmäisessä vastauksessaan kestävän kilpailun merkitystä ja laajakaistayhteyden tarjoamiseen liittyviä velvoitteita. Kysynkin, voiko hän vahvistaa parlamentille, että hän vastustaa tiettyjen operaattorien ja jopa lainsäätäjien vaatimuksia, jotka koskevat sääntelytaukoa (regulatory holiday), jotta laajakaistaverkkoon tehtävät investoinnit saadaan tietylle tasolle? Toiseksi kun pidetään mielessä, että komission jäsen ja minä osallistumme ensi viikolla Internetin hallinnointia koskevaan maailmanlaajuiseen foorumiin, voiko hän vahvistaa, että hän aikoo osallistua kanssamme toimiin, joilla edistetään kilpailuetuja maailmanlaajuisesti, jotta lisätään laajakaistayhteyksien määrää kaikkialla maailmassa ja vähennetään kustannuksia?
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) Voin antaa myönteisen vastauksen molempiin kysymyksiin. Ensimmäinen vastaus on hyvin selkeä. En aio sallia sääntelytaukoa edes suurissa valtioissa, sillä sääntelytauot eivät ole niiden kansalaistemme etujen mukaisia, jotka voivat käyttää vain yhden palveluntarjoajan palveluja ilman kilpailua, koska se johtaa korkeampiin hintoihin eikä se ole ylipäätään teollisuudenalan edun mukaista. Aion siis vastustaa sääntelytaukoa.
Myös toinen vastaukseni on myöntävä. Osallistun Ateenassa ensi viikolla järjestettävään Internetin hallinnointia koskevaan maailmanlaajuiseen konferenssiin. Tapaan siellä parlamentin jäseniä, ja olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti lähettää tähän tärkeään konferenssiin oman valtuuskunnan, sillä Euroopan unionin kansalaisten ääni on saatava siellä kuuluviin.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Verkkotunnusten eurooppalainen rekisteri
Voiko komissio ilmoittaa, kuinka monta ".eu"aluetunnusta koskevaa hakemusta Eurid-rekisteritoimistolle on toimitettu ennakkorekisteröintijakson (Sunrise Period 2) alusta saakka? Kuinka suuri on hylättyjen hakemusten osuus prosentteina niiden kokonaismäärästä keskimäärin EU:ssa ja erikseen Irlannissa? Voiko komissio arvioida, mistä EU:n keskiarvon ja irlantilaisten hakijoiden välinen ero johtuu? Onko komissio tietoinen, että rekisterinpitäjä ei huolehtinut siitä, että irlantilaisilla osoiterekistereillä olisi tarvittavat välineet hakuprosessin kaikkien vaatimusten noudattamiseksi? Jos se katsoo, että tietoa ei ollut saatavilla, sopiiko vaihtoehtoinen riidanratkaisumenettely (ADR-menettely) irlantilaisten hakijoiden kohtaamien ongelmien ratkaisemiseen? Entä onko komissio tyytyväinen, että kaikki tiedot on nyt saatavilla rekisterinpitäjältä osoiterekistereille?
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) Vastaan arvoisalle parlamentin jäsenelle siten, että rekisterinpitäjän antamien tietojen mukaan ennakkorekisteröintijaksolla toimitettujen hakemusten määrä oli 346 218, joista 181 306 rekisteröitiin ensimmäisessä vaiheessa ja 164 912 toisessa vaiheessa.
Irlannista toimitettujen hakemusten hylkäämisaste on nykyään 46 prosenttia, kun koko EU:ssa hylkäämisaste on 34 prosenttia. Rekisterin verkkosivuilla on nähtävänä täydellinen taulukko, jossa kaikki hakemukset on jaoteltu aiempien oikeuksien ja hakijan valtion mukaan.
Se, minkä tyyppisiä asiakirjoja hakijan on toimitettava, määräytyy sen jäsenvaltion kansallisen oikeuden mukaan, jossa aiemmat oikeudet on vahvistettu. Jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien välillä on valtavia eroja, joita ilmentävät aiempien oikeuksien todistamisen edellyttämät enemmän tai vähemmän monimutkaiset keinot. Tämä johtaa hakemusten suurempaan tai pienempään hylkäämisasteeseen tietyissä maissa, kuten Irlannissa.
Kysymykseen siitä, onko rekisterinpitäjä toimittanut irlantilaisille osoiterekistereille tarvittavat välineet hakuprosessin kaikkien vaatimusten noudattamiseksi, vastaan, ettei komissio ole tietoinen mistään tietystä syrjinnästä tämän osalta. Vuoden 2005 lokakuusta alkaen - toisin sanoen kaksi kuukautta ennen ennakkorekisteröintijakson alkua - rekisterinpitäjä julkaisi verkkosivuillaan kaikilla virallisilla kielillä yksityiskohtaisen kuvauksen kaikista rekisteröintimenettelyihin liittyvistä teknisistä ja hallinnollisista toimenpiteistä. Nämä tiedot ovat muuten edelleen kaikkien asiasta kiinnostuneiden nähtävänä verkkosivuilla. Samoihin aikoihin rekisterinpitäjä perusti myös puhelinpalvelukeskuksen vastatakseen nopeasti hakijoiden esittämiin kysymyksiin 20 virallisella kielellä.
Vaihtoehtoisesta riidanratkaisumenettelystä totean, että sen tarkoituksena on ratkaista nopeasti verkkotunnusten haltijoiden väliset riidat verkkotunnuskaappausten tai tekijänoikeuksien kaltaisissa tapauksissa, kuten myös rekisterinpitäjän tekemissä yksittäisissä päätöksissä. Jos irlantilainen hakija katsoo kuuluvansa jompaankumpaan näistä kahdesta tapauksesta, komission mielestä vaihtoehtoinen riidanratkaisumenettely olisi todellakin oikeudenmukainen menetelmä ongelman ratkaisemiseksi.
Lopuksi totean, että komissio katsoo, että julkisen rekisterinpitäjän käyttöön antama tieto on riittävää, jotta hakijat ja rekisteröityjät voivat jatkaa verkkotunnusnimien rekisteröintiä rekisteröintikauden aikana ja sen jälkeen.
Jim Higgins
(EN) Arvoisa komission jäsen, kiitos vastauksestanne. Laajakaistapalvelujemme tasosta huolimatta on mukava kuulla, että komissio tunnustaa sen, mitä Pohjois-Irlannissa ja Irlannissa on tehty verkkovierailutoiminnan alalla, ja toivon, että se on esimerkkinä muille maille.
Komission jäsen syytti vastauksessaan vakaasti kansallisia hallituksia riittämättömästä lainsäädännöstä. Tämä ei koske ainoastaan Irlantia vaan myös Yhdistynyttä kuningaskuntaa. EURid:n viestintäpäällikkö Patrik Lindén on todellakin tuonut asian esille hyvin suoraan. Välitän viestinne eteenpäin ja aion varmastikin korostaa sitä, että kansallisella ja paikallisella tasolla oma hallituksemme ja oma lainsäädäntömme ovat tosiasiallisesti pitkälti vastuussa siitä, että olemme selvästi jäljessä muusta Euroopasta.
Viviane Reding
komission jäsen. (EN) ".eu"aluetunnuksen rekisteritoimistoa koskevan oikeudellisen kehyksen mukaan komission tehtävänä ei ole päättää kansallisen oikeuden tulkinnasta validoitaessa aiempia oikeuksia. Tämä tehtävä on annettu rekisterin valitsemalle validointiasiamiehelle, PriceWaterhouse Coopersille. Tämä on ensimmäinen huomatukseni.
Toinen huomautus liittyy siihen, että päätös tehtiin yhdessä Euroopan parlamentin kanssa myös siksi, että kunnioitettaisiin asiaa koskevaa kansallista lainsäädäntöä. Koska kansallisten lainsäädäntöjen välillä on valtavia eroja, en haluaisi sanoa, että jokin lainsäädäntö olisi toista parempi. Kansallinen lainsäädäntö on sidoksissa kansallisiin tapoihin ja maiden kulttuuriseen monimuotoisuuteen, joten juuri kansalliset hallitukset ovat velvollisia joko muuttamaan tätä lainsäädäntöä tai jättämään sen ennalleen.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Reilu kauppa
Kun komissio vastasi reilua kauppaa ja kehittämistä koskevaan Euroopan parlamentin mietintöön heinäkuussa 2006, komissio korosti yhdenmukaista ja yhteistä suhtautumista reiluun kauppaan ja sitoutui tutkimaan, kuinka komissio voisi tukea erilaisia reilun kaupan sertifiointi- ja varmistamisjärjestelmiä, joiden avulla kuluttajat voisivat saada tarkkoja ja läpinäkyviä tietoja. Mitä muita johtopäätöksiä komissio on tehnyt reilua kauppaa tukevien EU:n toimien osalta?
Tässä yhteydessä on korostettava erityisesti sitä, että vaikka reilun kaupan jakelu- ja merkintäjärjestelmät ovat pitkälle kehittyneitä elintarvikkeiden ja juomien osalta, vaatteiden osalta tilanne on täysin erilainen. Joidenkin tietojen mukaan bangladeshilaiset naiset tekevät tekstiilitehtaissa 80 tunnin työviikkoa vain 10 euron kuukausipalkalla valmistaen tuotteita, joita myydään halvalla EU:n ostoskaduilla. Miten komissio aikoo toimia yhteisyössä kansalaisjärjestöjen kanssa edistääkseen vaatteiden reilua kauppaa koskevien kansainvälisten normien ja sertifioinnin kehittämistä?
Peter Mandelson
Reilun kaupan alalla on edistytty valtavasti merkittyjen tuotteiden saattamisessa supermarkettien hyllyille ja osaksi valtavirran ostotottumuksia ja -käytäntöjä. Samaa ei voida vielä sanoa käsiteollisuuden tuotteista ja vaatteista. Komissio aikoo tarkastella parlamentin mietintöön liittyvien jatkotoimien yhteydessä, onko tällä alalla syytä ryhtyä toimiin.
Kun totesin parlamentissa heinäkuussa, että "köyhyyden torjumiseen ja kehityksen parantamiseen tarvitaan oikeudenmukainen ja yhdenmukainen poliittinen kehys", en tarkoittanut sillä yksistään reilua kauppaa - vaikka tunnustinkin reilua kauppaa ja kehitystä koskevan mietinnön mahdollisen edistävän merkityksen. Samalla kun komissio pohtii, miten hyödyntää jatkossakin reilun kaupan liikkeen roolia, se voi näin ollen ryhtyä myös muutamiin muihin laajempiin toimiin.
Voimme edistää yhteistyössä kehitysmaiden kanssa ihmisarvoista työtä ja kansainvälisiä työoikeudellisia standardeja sekä vuorovaikutusta ihmisarvoisen työn ja muiden toimintapolitiikkojen kanssa. Ihmisiin investoimista koskeva uusi temaattinen ohjelma, johon sisältyy valistustyötä, koulutusta, tiedon jakamista ja edistyksen seurantaindikaattorien kehittämistä, on tältä osin tärkeä väline.
Ihmisarvoisen työn ja köyhyyden vähentämisen välinen tiivis yhteys ymmärretään EU:ssa yhä paremmin. Vuonna 2005 julkaistussa asiakirjassa "Kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus" työllisyys ja sosiaalinen koheesio tunnustetaan yhdeksi yhteisön yhdeksästä toiminta-alasta. Työllisyys, ihmisarvoinen työ ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ovat keskeisiä painopisteitä myös EU:n Afrikka-strategiassa.
Komissio hyväksyi toukokuussa 2006 tiedonannon ihmisarvoisesta työstä. Tiedonanto esitellään komission marraskuussa järjestämässä ihmisarvoista työtä ja globalisaatiota koskevassa konferenssissa, jossa kysymyksiä tarkastellaan kokonaisvaltaisesti.
Edistämme niin ikään kaikkia tuotteita, myös tekstiilejä, koskevien kansainvälisten normien ja standardien hyväksymistä jatkuvilla kauppaan liittyvillä toimilla, joita toteutetaan kahdenvälisellä ja alueellisella tasolla. Eräs esimerkki tällaisista toimista on Bangladeshissa toteutettava laadunparantamisen tukiohjelma, jossa keskitytään laatustandardien ja maan metrologia- ja akkreditointijärjestelmien parantamiseen. Tarkoituksena on auttaa kansallisia laboratorioita varmistamaan vaatimustenmukaisuuden arviointitodistusten alueellinen ja monenvälinen tunnustaminen ja hyväksyminen. Lisäksi on määrä lujittaa Bangladeshin standardointi- ja testauslaitoksen perusvalmiuksia standardeja antavana laitoksena ja metrologian alalla.
Ohjelmalla autetaan Bangladeshia täyttämään monenväliset vaatimukset sekä lisäämään sen vientiteollisuuden kilpailukykyä. Hankkeen tavoitteena on luoda julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia ja etenkin edistää tietoisuutta laatu- ja ympäristönhallintajärjestelmistä ja sosiaalisista standardeista, mikä onkin lisännyt standardien ISO 14000 ja SA 8000 mukaisesti sertifioitujen yritysten määrää. Tavoitteena on lisäksi lujittaa kuluttajayhdistystä, jonka myötävaikutuksella painostetaan muutoksiin ja valvontaan.
Sarah Ludford
(EN) Arvoisa komission jäsen, kiitos vastauksestanne. Ymmärrän täysin sen, että kaupan ja kehityksen alalla on laajempiakin kysymyksiä kuin yksistään reilu kauppa. Haluaisin kuitenkin kuulla komissiolta, että tuette erityisesti selkeiden perusteiden laatimista reilun kaupan takuujärjestelmien arvioimiseksi. Haluaisin myös, että pohditte keinoja, joilla parannetaan hinnoittelun avoimuutta, jotta kuluttajat voivat seurata, välittävätkö kaupat reilun kaupan palkkion eteenpäin, ja varmistua siitä, että kun he ostavat itselleen kymmenen punnan tai viidentoista euron tarjousmekon, se ei tapahdu tekstiilialan työntekijöiden ihmisarvoisen elämän kustannuksella.
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) Olen samaa mieltä arvoisan jäsenen ehdotuksesta. Mielestäni kuluttajille tiedottaminen ja kuluttajien valta ovat todellakin avainasemassa tässä asiassa. Reilun kaupan järjestelmä perustuu siihen, että kuluttajat ovat kuulleet köyhien tuottajien ongelmista ja haluavat tehdä asialle jotain. Voimme auttaa lähinnä siten, että annamme kuluttajille tarkkaa tietoa siitä, mitä on tarjolla, mutta pohdimme myös mahdollisuuksia tukea reilun kaupan liikettä, kun se esittää kohdennettuja pyyntöjä. Odotan innokkaana tällaisten pyyntöjen tarkastelua, kun pohdimme, mihin jatkotoimiin ryhdymme reilun kaupan liikkeen tukemiseksi seuraavina viikkoina ja kuukausina.
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, reilu kauppa koskettaa paitsi tekstiilejä myös energia-alaa. Venäjän runsaasti energiaa kuluttaville teollisuudenaloille toimitetaan nykyään öljyä 8 dollarin tynnyrihintaan, ja kaasua on saatavana hyvin kilpailukykyiseen hintaan. Kun tämä pidetään mielessä, minkälaiset mahdollisuudet meidän omilla energiaa runsaasti kuluttavilla teollisuudenaloillamme on mielestänne säilyä hengissä ja miten tämä vaikuttaa mielestänne Venäjän liittymiseen Maailman kauppajärjestöön?
Peter Mandelson
Esititte mielenkiintoisen kysymyksen, joka varmastikin ulottuu alkuperäisen kysymyksen soveltamisalaa paljon pidemmälle. Luultavasti se on jopa täysin sen soveltamisalan ulkopuolella. Se on kuitenkin mielenkiintoinen kysymys.
Mielestäni paras tapa parantaa, lujittaa ja syventää energian kysynnän ja toimituksen suhdetta Euroopan ja Venäjän välillä ja tehdä siitä entistä tyydyttävämpi, on ensinnäkin painostaa Venäjää hyväksymään muita, entistä avoimempia vapaata siirtoa koskevia toimintaperiaatteita, joita säännellään kansainvälisillä kauppasäännöillä. En näe mitään syytä, miksi energiatuotteisiin ei pitäisi soveltaa kansainvälisiä kauppasääntöjä samaan tapaan kuin kaikkiin muihinkin tuotteisiin. Katson kuitenkin myös, että paras tapa lujittaa Venäjän ja EU:n välistä energiasuhdetta on kytkeä se laajempiin kauppaneuvotteluihin ja -sopimuksiin, joiden tavoitteena on Venäjän ja eurooppalaisten talouksien yhdentyminen oikeudenmukaisten ja avointen markkinasääntöjen sekä sovittujen normien ja standardien mukaisesti.
Odotankin toiveikkaana, että tätä tavoitetta edistetään osana laajempia kauppaneuvotteluja, joiden toivon käynnistyvän Venäjän liityttyä WTO:hon.
Philip Bushill-Matthews
(EN) Arvoisa komission jäsen, yksi reilun kaupan kehityksen monista esteistä on se, että muut maat pyrkivät satunnaisesti harjoittamaan tuotteiden polkumyyntiä Euroopassa alle kustannushinnan. Eräs esimerkki tällaisesta nähtiin hiljattain kenkien alalla. Kysymykseni ei koske sitä, miten oikea tai väärä kenkiä koskeva päätös on, vaan se koskee kyseisen päätöksen tekomenettelyä. Käsittääkseni 12 maata äänesti päätöstä vastaan, 9 puolesta ja 4 tyhjää. Arvoisa komission jäsen, voisitteko kommentoida tätä menettelyä?
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) Arvoisa parlamentin jäsen osoittaa mielestäni kysymyksellään haluavansa palata vapaaehtoisesti istuntosaliin osallistuakseen vielä keskiyöllä tai vähän keskiyön jälkeen keskusteluumme Muscardinin laatimasta parlamentin mietinnöstä, joka koskee kaupan suojakeinoja. Odotan todellakin toiveikkaana näkeväni hänet varhain huomenaamulla aiheesta käytävässä keskustelussa. Häntä ei valitettavasti ole merkitty luetteloon, joten hän haluaa epäilemättä olla paikalla kuulemassa ja seuraamassa keskustelua, jotta hän voi viedä kysymyksiä eteenpäin muulla tavoin.
Vastaan lyhyesti hänen kysymykseensä siten, että meidän tehtävämme komissiossa on pitää yllä sääntöjä riippumatta siitä, onko kyse WTO:n säännöistä vai EU:n omasta lainsäädännöstä. Meidän on tehtävä se puolueettomasti ja avoimesti, mutta kuten olen todennut aiemmin, olen vakaasti sitä mieltä, että niiden meistä, jotka uskovat vapaakauppaan, olisi aina tarvittaessa puolustettava reilua kauppaa. Tämä lähestymistapa näkyy myös vihreässä kirjassa, jossa tarkastellaan kaupan suojakeinojen käyttöä yhteisössä ja joka julkaistaan muutaman kuukauden kuluttua. Odotan innokkaana keskustelua hänen kanssaan ja hänen näkemyksiään ja panostaan vihreästä kirjasta käytävässä keskustelussa.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Maailmankauppaa koskevat neuvottelut
Voiko komissio antaa täyden ja kattavan selvityksen maailmankauppaa koskevien neuvottelujen tämänhetkisestä tilasta?
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) Annoin parlamentille 5. syyskuuta 2006 täydellisen ja kattavan lausunnon Dohan kehitysohjelman tilasta. Minun on valitettavasti todettava, ettei sen jälkeen ole saavutettu merkittävää edistystä. Neuvottelut ovat edelleen jäissä.
On kuitenkin tärkeää panna merkille, että sen jälkeen niin Riossa järjestetyssä G-20-maiden kokouksessa, jossa olin mukana, kuin Australiassa kokoontuneessa Cairns-ryhmässäkin, jossa olin edustettuna - ja nämä molemmat tilaisuudet järjestettiin syyskuussa - kaikki keskusteluihin osallistuneet avaintoimijat toistivat olevansa sitoutuneita neuvottelukierrokseen ja ilmaisivat halukkuutensa jatkaa neuvotteluja, heti kun poliittiset olosuhteet sen sallivat. Se ei kuitenkaan yksistään riitä Dohan kehitysohjelman saattamiseksi takaisin raiteilleen. Kaikkien osapuolten on osoitettava joustavuutta ja realismia ja esitettävä tarjouksia, jotka merkitsevät todellisia toimia kaikissa neuvottelukysymyksissä.
On vielä pieni mahdollisuus, että neuvotteluja jatketaan Yhdysvalloissa 7. marraskuuta järjestettävien virkakauden puolivälin vaalien ja vuoden 2007 alkukevään välisenä aikana, jolloin Yhdysvaltain kongressi alkaa käsitellä maataloutta koskevaa uutta lakiehdotusta.
Vierailin Washingtonissa syyskuun lopussa selvittääkseni Yhdysvaltain kantaa Dohan kehitysohjelmaan, tunnustellakseni Yhdysvaltain kongressin lähestymistapaa kysymyksessä ja selventääkseni omaa kantaamme. Tapasin hallinnon poliittisia päättäjiä, Capitol Hillin keskeisiä lainsäätäjiä sekä National Farm Bureau - ja National Association of Manufacturer -etujärjestöjen kaltaisia valitsijayhdistyksiä.
Yhdysvaltain poliittinen tilanne on vaikea. Rohkaistuin kuitenkin tavattuani hallinnon edustajia, sillä aistin, että he olivat aidosti halukkaita saattamaan neuvottelukierroksen päätökseen Bushin presidenttikaudella, vaikka se edellyttääkin huomattavan poliittisen pääoman käyttöä, jopa presidentin kauppasopimuksia koskevan neuvotteluvaltuutuksen (Trade Promotion Authority) laajentamista kongressissa.
Tulevina viikkoina meidän on siten selvennettävä poliittisia ehtoja neuvottelujen uudistamiseksi ja maaperän valmistelemiseksi tälle liikkeelle - joka kaipaa uusia tarjouksia. Tässä vaiheessa pakettineuvotteluja painopisteemme on edelleen vakaasti kehityskysymyksissä.
Jos Dohan kehitysohjelma epäonnistuu tai jos neuvottelut keskeytetään liian pitkäksi aikaa, vakaa arvioni on se, että kohtaamme vakavia taloudellisia ja poliittisia riskejä. Dohan kehitysohjelmalla on paljon tarjottavaa maataloustukien alentamisen, maatalous- ja teollisuustuotteiden tullitariffien alentamisen, parempien sääntöjen ja kehityksen näkökulmasta, ja jos neuvottelut epäonnistuvat, sen myötä hävitään paljon. Meidän ei pitäisi aliarvioida epäonnistumisen laajempia järjestelmällisiä vaikutuksia monenväliseen järjestelmään kokonaisuudessaan. Dohan kehitysohjelman pitäisi siten olla huomiomme keskipiste - ja näin onkin - ja EU on halukas ja valmis palaamaan WTO:n neuvottelupöytään heti, kun se on realistisesti mahdollista.
Seán Ó Neachtain
(EN) Olen usein todennut teille parlamentissa, että 5 prosenttia maailmankaupasta on maatalouskauppaa ja 95 prosentille kaupasta asetetaan esteitä näiden 5 prosentin takia reilua kauppaa koskevissa neuvotteluissa. Eikö ole jo aika poistaa nämä esteet? Arvoisa komission jäsen, eikö ole jo aika edetä maailmakaupan muun laajan sisällön kanssa ja käsitellä maataloutta erikseen?
Jos teette lisämyönnytyksiä unionin maatalouden osalta, rikotte sopimusta, jonka jäsenvaltiot ovat tehneet maataloustuista ja maataloudelle annettavasta avusta. Eikö siten ole aika käsitellä maailmankaupan muita laajoja kysymyksiä ja jättää maatalous syrjään?
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) En hyväksy tätä näkökantaa, koska meillä on mielestäni selkeä velvollisuus ja objektiiviset syyt uudistaa maatalouskaupan rakenne neuvottelujen ja sopimusten pohjalta ja koska tämä mainitaan myös alkuperäisessä Dohan mandaatissa.
Olemme velvollisia toimimaan näin, sillä maatalouden rakenneuudistus on jäänyt jälkeen niistä asteittaisista muutoksista, joita on toteutettu kansainvälisen kauppajärjestelmän muilla aloilla ja joilla on ollut suotuisa ja hyödyllinen vaikutus teollisuustuotteisiin sovellettaviin tulleihin. Maatalousalalla on käytössä poikkeuksellisesti maataloustukijärjestelmä ja joissakin tapauksissa vientitukijärjestelmä, jotka ovat vääristäneet kauppaa merkittävästi.
EU:ssa toteuttamiemme uudistusten ansiosta olemme pääsemässä eroon maatalouden tukijärjestelmiemme kauppaa vääristävältä vaikutukselta. Tilanne on toinen varsinkin Yhdysvalloissa. Mielestäni on tärkeää, ettemme hylkää tätä neuvottelukierrosta ennen kuin olemme hyödyntäneet kaikki mahdollisuudet toteuttaa maataloustukien ja -kaupan vaiheittainen uudistus, joka hyödyttää suuresti kehitysmaita.
David Martin
(EN) Arvoisa komission jäsen, oletteko huolissanne siitä, että lukuisat kahdenväliset kauppasopimukset - enkä tarkoita ainoastaan EU:n tekemiä kahdenvälisiä kauppasopimuksia - joiden määrä on kasvamassa edelleen, vaarantavat WTO:n neuvottelujen käynnistämisen uudelleen?
Peter Mandelson
komission jäsen. (EN) Mielestäni ne eivät muodosta uhkaa, mutta myönnän, että vaarana on toimintatarmon ja neuvotteluvalmiuksien hiipuminen. Eri maat ja neuvottelijat voivat aina tehdä eri valintoja sen osalta, minkä tyyppisen neuvottelumuodon ne asettava etusijalle - monenvälisen vai kahdenvälisen. Koska nyt käynnistyviä neuvottelujamme käydään pitkällä aikavälillä ja suunnittelemamme aloitteet ovat selkeästi jaksotettuja, olen kuitenkin täysin varma, etten aio sallia missään olosuhteissa sitä, että kahdenvälisiin kauppasopimuksiin tähtäävillä pyrkimyksillä heikennettäisiin omia neuvotteluponnistelujamme ja WTO:lle antamaamme sitoumusta tai vaarannettaisiin ne.
Georgios Papastamkos
(EL) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää yhden huomautuksen ja kysymyksen.
Kolmansien kauppakumppaneiden maatalousneuvotteluja koskevat itsepintaiset vaatimukset herättävät jatkuvasti hämmästystä siksi, että maataloustuotteiden maailmanlaajuinen kauppa on vähäistä.
Katsooko komission jäsen, että kasvavat taloudet ovat todellakin valmiita edistämään tätä neuvottelukierrosta teollisuustuotteita ja palveluja koskevilla perustavanlaatuisilla sitoumuksilla vai onko niiden tarkoituksena yksinkertaisesti kehitysmaiden yksipuolinen aseistariisunta?
Peter Mandelson
Mielestäni on selvää, että kasvavat taloudet voivat selviytyä esittämistämme pyynnöistä taloudellisesti. Ne ovat ensinnäkin velvollisia vastaamaan oikeassa suhteessa ja yhteismitallisesti, sillä maailmankauppajärjestelmä ja siihen liittyvät neuvottelut perustuvat tähän periaatteeseen, ja toiseksi ne itse hyötyisivät siitä. Ne hyötyisivät teollisuudenalojensa vaiheittaisesta avaamisesta alentamalla järkevästi soveltamiaan teollisuustulleja. Puhun "sovelletuista" tulleista, sillä sidotut tullit alenevat. Monet kasvavat taloudet alentavat niitä jo itsenäisesti. Koko maailmantalous ja myös Euroopan unioni hyötyy epäilemättä tällaisista itsenäisistä tullinalennuksista, joita lujitetaan ratchet-vaikutuksella, jotta vapauttamista ei voida peruuttaa.
Mielestäni neuvottelukumppanimme ymmärtävät, että, toisin kuin taloustiede, politiikka edellyttää vastavuoroisuutta ja joustavuutta ja toimenpiteitä teollisuustuotteisiin sovellettavien tullien ja palvelujen alalla, jotta voimme osoittaa selvästi äänestäjillemme, että ne valtavat summat, jotka myönnämme tätä neuvottelukierrosta varten neuvottelujen saattamiseksi loppuun menestyksekkäästi, todellakin tuottavat tulosta.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Euron käyttöönotto Ruotsissa
Mitä toimia komissio aikoo toteuttaa saadakseen Ruotsin vihdoinkin täyttämään sopimusperusteiset velvoitteensa ja ottamaan käyttöön euron?
Miten Ruotsin kielteinen esimerkki vaikuttaa Puolassa ja Tšekin tasavallassa käytäviin euron käyttöönottoa koskeviin keskusteluihin?
Joaquín Almunia
komissio jäsen. (ES) Ruotsi on tällä hetkellä yksi niistä 11 jäsenvaltiosta, joihin sovelletaan poikkeusta yhtenäisvaluutan käyttöönoton osalta. Jäsenvaltiot, joihin sovelletaan poikkeusta, ovat velvollisia ottamaan käyttöön euron valuuttanaan, ja sitä varten niiden on pyrittävä täyttämään perustamissopimuksessa määrätyt lähentymiskriteerit. Perustamissopimuksessa ei kuitenkaan vahvisteta erikseen määräaikoja, johon mennessä jäsenvaltioiden on täytettävä tämä velvollisuus.
Vuoden 2004 lähentymiskertomuksessa komissio teki sen johtopäätöksen, että Ruotsi täytti hintojen vakautta koskevan kriteerin, julkisen talouden tilaa koskevan kriteerin sekä pitkäaikaisia korkoja koskevan lähentymiskriteerin. Samaisessa lähentymiskertomuksessa komissio päätyi kuitenkin toteamaan, ettei Ruotsi täyttänyt valuuttakurssia koskevaa kriteeriä, joka edellyttää, että kyseinen maa on pysynyt Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssimekanismissa vahvistettujen vaihteluvälien rajoissa ilman, että kurssiin on kohdistunut vakavia jännitteitä vähintään kahden vuoden ajan ennen arviointia.
Lisäksi komissio huomautti vuoden 2004 lähentymiskertomuksessa, ettei Ruotsin lainsäädäntö ollut kaikilta osin yhdenmukainen perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan kanssa. Tämän arvion perusteella komissio päätyi toteamaan, ettei ole tarvetta muuttaa Ruotsin asemaa jäsenvaltiona, johon sovelletaan poikkeusta tällä alalla.
Komissio ja Euroopan keskuspankki julkaisevat seuraavan lähestymiskertomuksen ennen tämän vuoden loppua perustamissopimuksen mukaisesti. Uudet jäsenvaltiot ovat sitoutuneet ottamaan euron käyttöön heti, kun ne täyttävät perustamissopimuksessa määrätyt kriteerit. Slovenia liittyy euroalueeseen 1. tammikuuta 2007. Kypros ja Malta haluavat liittyä 1. tammikuuta 2008 ja Slovakia 1. tammikuuta 2009, ja muut maat, jotka ovat aiemmin asettaneet erityisiä tavoitteita, ovat parhaillaan tarkistamassa niitä.
Kuten totesin vastaukseni alussa, lukuun ottamatta kahta valtiota, joihin sovelletaan vapauttavaa lauseketta - Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Tanskaa - muut Euroopan unionin jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä ottaneet käyttöön yhtenäisvaluuttaa, ja joita poikkeus koskee, ovat joka tapauksessa velvoitettuja ottamaan sen käyttöön ja toteuttamaan toimia kriteerien täyttämiseksi, mutta kriteerien täyttämiselle ei ole vahvistettu mitään määräaikaa.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, olisin tyytyväinen, jos saisin vielä tietoa kahdesta erityisestä asiasta.
Ensinnäkin haluaisin tietää, aikooko komissio ryhtyä oikeudellisiin toimiin, jos jäsenvaltio, kuten tässä tapauksessa Ruotsi, ei ota käyttöön euroa moneen vuoteen ilman, että siitä olisi määrätty perustamissopimuksessa, esimerkiksi viemällä asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, vai aikooko se antaa asian olla vielä seuraavat 20 vuotta.
Toiseksi haluaisin tietää, mitä tapahtuu Puolassa, Tšekissä ja Unkarissa. Onko mitään merkkejä siitä, että ne - etenkin Unkari - tekevät mitään?
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Arvoisa jäsen Posselt, emme saa sekoittaa keskenään jäsenvaltioiden velvollisuutta valmistautua yhtenäisvaluutan käyttöönottoon ja toimenpiteitä, joihin komissio ja neuvosto voivat mahdollisesti ryhtyä - ja joihin ne ovat itse asiassa ryhtymässä - sellaisia jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät noudata perustamissopimuksen määräyksiä talousarvion kurinalaisuuden osalta, kuten Unkari ja muut jäsenvaltiot.
Yhtenäisvaluutan käyttöönottovalmistelut liittyvät talousarvion kurinalaisuuteen mutta myös valuuttakurssien vakauteen ja korkokehitykseen, joita koskevat päätökset tehdään markkinoilla jäsenvaltioiden taloudellisen tilanteen mukaisesti. Niihin liittyy myös oikeudellisia uudistuksia, joiden yhteydessä kyseessä olevan jäsenvaltion keskuspankin asema saatetaan yhdenmukaiseksi perustamissopimuksessa määrättyjen Euroopan keskuspankkijärjestelmää koskevien sääntöjen kanssa, ja ne liittyvät myös inflaation kehitykseen.
Yhtenäisvaluutan käyttöönottoa koskevien kriteerien täyttyminen on siten riippuvainen osittain jäsenvaltioiden hallitusten tai parlamenttien tekemistä poliittisista päätöksistä ja osittain tekijöistä, joihin jäsenvaltioilla ei aina ole valtaa. Tästä johtuu, että vaikka tulevaisuudessa olisikin teoreettisesti mahdollista soveltaa rikkomismenettelyjä valtioihin, jotka eivät tee valmisteluja, emme katso sen olevan tällä hetkellä sen enempää välttämätöntä kuin toivottavaakaan.
DanutBudreikait
- (LT) Arvoisa komission jäsen, jos Ruotsin kaltainen vauras ja taloudellisesti vakaa maa on kykenemätön ottamaan euron käyttöön, voin vain kyseenalaistaa euroaluetta koskevan hankkeen tulevaisuuden. On ilmeistä, että enemmistö euroalueen nykyisistä jäsenistä ei täytä yhtä tai useampaa Maastrichtin kriteereistä. Esimerkiksi Liettua jäi inflaatiota koskevasta kriteeristä 0,07 prosenttia.
Miten euroalue kehittyy näkemyksenne mukaan tulevaisuudessa? Joidenkin arvioiden mukaan euro häviää 15 vuoden kuluessa. Minkälaisiin ennalta ehkäiseviin toimiin meidän olisi ryhdyttävä?
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Arvoisa jäsen Budreikaitė, en usko, että euron tulevaisuus olisi uhattuna. Ei suinkaan. Muutama vuosi sen jälkeen, kun se otettiin käyttöön vuonna 1999, ja viisi vuotta sen jälkeen, kun yli 300 miljoonaa ihmistä kantoi taskuissaan ensimmäisen kerran euron kolikoita ja seteleitä, eurosta on tullut todellisuutta, ja sen käyttäjät pitävät euroa menetyksenä.
Siksi mielestäni kyse ei ole siitä, onko eurolla tulevaisuutta vai ei, vaan kyse on siitä, kärsivätkö ne valtiot, jotka eivät tee asianmukaisia valmisteluja euron käyttöönottamiseksi, seurauksista tulevaisuudessa. Tämä on todellinen kysymys. Joka kerta kun otan yhteyttä sellaisten maiden viranomaisiin, joiden on määrä ottaa euro käyttöön tulevaisuudessa mutta jotka eivät vielä täytä perustamissopimuksessa vahvistettuja kriteerejä, kehotan heitä ottamaan käyttöön uskottavan ja tehokkaan strategian kriteerien täyttämiseksi ja yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi.
Olemme muutamien vuosien ajan saaneet nauttia rahoitusmarkkinoiden hyvästä likviditeetistä, korot ovat alhaiset ja muistot Euroopan rahoituskriiseistä ja epävakaista valuuttakursseista ovat haalenemassa. Ei ole kuitenkaan mitään takeita siitä, että ennen euron käyttöönottoa kohtaamamme tilanteet eivät toistu tulevaisuudessa. Toivokaamme, ettei näin käy, mutta se on mahdollista. Olemme nähneet, miten 311 miljoonaa eurooppalaista on saanut nauttia yhteisvaluutan eduista, ja olemme myös nähneet, miten kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot nauttivat 12 jäsenvaltion käyttöönottaman yhtenäisvaluutan mukanaan tuomista eduista.
Siksi on enemmän kuin perusteltua saada ne jäsenvaltiot, joiden on vielä otettava euro käyttöön, vakuuttuneiksi siitä, että niiden on tehtävä valmisteluja ja talouspoliittisia päätöksiä, jotta ne täyttävät nämä kriteerit ja vahvistavat valuuttaa, joka seitsemän vuotta sen syntymän jälkeen on jo maailman toiseksi suurin valuutta.
Hélène Goudin
(SV) Ruotsin kansalaisten selvä enemmistö torjui kansanäänestyksessä osallistumisen talous- ja rahaliittoon. Jäsen Posselt haluaa jyrätä kansanäänestyksen tuloksen. Se olisi vastoin demokraattista maailmankatsomusta. Se, että olemme jääneet yhtenäisvaluutan ulkopuolelle, ei ole aiheuttanut vahinkoa Ruotsin taloudelle.
Pyydän komission jäsentä toteamaan, että hän tukee täysimääräisesti Ruotsin kansanäänestyksen tulosta ja torjuu jäsen Posseltin valitettavan ja epädemokraattisen maailmankatsomuksen.
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Arvoisa jäsen Goudin, olen täysin tietoinen siitä, että Ruotsissa järjestettiin kansanäänestys vuonna 2003. Olen täysin tietoinen sen tuloksesta. Tulos oli valitettavasti kielteinen, mutta kaikkien parlamentin jäsenten tavoin arvoisa jäsenkin tietänee, että kaikkien jäsenvaltioiden on noudatettava perustamissopimusta, ja vaikka kansanäänestys aiheuttaakin ilmeisiä poliittisia vaikeuksia perustamissopimuksen noudattamisen osalta, siinä määrätyt velvoitteet pysyvät kuitenkin voimassa.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Euroalueeseen liittyminen
Kuten tiedetään, Euroopan unioniin vuonna 2004 liittyneet uudet jäsenvaltiot ovat sitoutuneet liittymään Euroopan rahaliittoon. Viime vuonna huomattiin, että yhä useampi uusi jäsenvaltio siirtää liittymistä kauemmaksi ja kauemmaksi - usein ne eivät edes aseta tavoitetta siitä, milloin niiden pitäisi täyttää lähentymiskriteerit. Koska uusien jäsenvaltioiden talouselämä kehittyy nopeasti, on vaikea kiistää, että tiettyjä lähentymiskriteereissä määritettyjä edellytyksiä (esimerkiksi inflaatio) ei kyetä noudattamaan ennen kuin pitkän ajan kuluttua. On epätodennäköistä, että tällaisessa tilanteessa tarvitaan inflaation vähentämiseksi ehdottomia keinotekoisia toimia, jotka häiritsisivät taloudellisia prosesseja.
Euroalueeseen liittymistä haluavat valtiot pitävät korkeassa arvossa komission järjestämiä kuulemisia, jotka auttavat EU:n jäsenvaltioita saavuttamaan rahaliiton liittymiskriteerit vähän nopeammin, ilman että siitä aiheutuu vahinkoa näissä maissa käynnissä oleville taloudellisille kehityskuluille. Mitä lisätoimia komissio aikoo toteuttaa kuulemisten ohella, nyt kun vaikuttaa yhä selvemmältä, että tietyt uudet jäsenvaltiot kykenevät eri syistä täyttämään euroalueen liittymiskriteerit vasta hyvin myöhäisessä vaiheessa, jos niitä sovelletaan tiukasti? Miten komissio näkee euroalueen laajentumisen ajan mittaan? Miten se reagoisi, jos jotkin uudet jäsenvaltiot yrittäisivät lykätä euron käyttöönottoa vuoden 2013 jälkeen?
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Arvoisa jäsen Paleckis, kun unioniin liittyneet 10 jäsenvaltiota allekirjoittivat toukokuussa 2004 liittymissopimuksen, ne sitoutuivat ottamaan euron käyttöön heti, kun ne täyttävät vaaditut ehdot. Näiden maiden ja Ruotsin - josta juuri keskustelimme - odotetaan panevan täytäntöön toimia, joilla varmistetaan näiden ehtojen täyttyminen. Kuten totesin edellisessä vastauksessani, liittymissopimuksessa ei kuitenkaan aseteta määräaikoja ehtojen täyttämiselle.
Monet uusista jäsenvaltioista ovat hyväksyneet tavoitepäivämääriä ja toimintastrategioita euron käyttöönottamiseksi ja osoittaneet näin konkreettisesti poliittisen sitoumuksensa omaksumalla vakaan lähentymispolitiikan.
Jäsenvaltiot ovat vastuussa näiden politiikkojen täytäntöönpanosta, ja vakauttamispolitiikkojen soveltamisella edistetään laajempaa tavoitetta kuin vain yhtenäisvaluutan käyttöönoton edellyttämien lähentymiskriteerien täyttymistä. Nämä politiikat ovat tarpeen myös korkean ja kestävän kasvun turvaamiseksi sekä rahoitusalan vakauden varmistamiseksi keskipitkällä aikavälillä.
Vaikka komissio tukeekin niiden jäsenvaltioiden toimia, joihin sovelletaan poikkeusta euroalueeseen liittymisen osalta, on mahdotonta ennustaa, missä aikataulussa euroalue laajenee. Komissio katsoo, että kestävän lähentymisen korkean tason saavuttaminen perustamissopimuksen mukaisesti on välttämätön ehto sille, että euron käyttöönotosta tulee menestys sekä euroalueen nykyisten jäsenten että tulevien jäsenten keskuudessa.
Justas Vincas Paleckis
(EN) Kiitän komission jäsentä hänen kattavasta vastauksestaan. Vierailitte hiljattain Liettuassa, jolla on ollut epäonnisia kokemuksia euron käyttöönotossa, sillä sen inflaatioaste oli 0,07 prosenttia tavoitetason yläpuolella. Olisiko mielestänne parempi, jos Liettua suunnittelisi tulevaisuudessa liittymistä euroalueeseen yksin vaiko kahden muun Baltian maan - Latvian ja Viron - seurassa?
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Arvoisa jäsen Paleckis, kun Liettua pyysi samaan aikaan Slovenian kanssa kuluvan vuoden ensimmäisellä vuosipuoliskolla komissiota ja Euroopan keskuspankkia antamaan lausunnon siitä, missä määrin ne täyttävät perustamissopimuksessa vahvistetut, rahaliiton jäsenyyttä koskevat liittymisehdot, komission vastaus, jolle neuvosto antoi myöhemmin tukensa, oli Liettuan tapauksessa valitettavasti kielteinen ja Slovenian tapauksessa myönteinen. Liettuan tapauksessa vastaus oli kielteinen, sillä tuolloin kyseinen maa ei täyttänyt inflaatiota koskevaa kriteeriä.
Puhuitte erosta, joka vallitsi tiettynä aikana Liettuan 12 viime kuukauden keskimääräisen inflaatioasteen ja sen viitearvon välillä, joka on laskettu Maastrichtin sopimuksen pöytäkirjan mukaisesti ja joka koskee euroalueeseen liittyvän uuden jäsenen suurinta sallittua inflaatioastetta. On totta, että ero oli tuolloin hyvin pieni, alle 0,1 prosenttia. Nyt muutamaa kuukautta myöhemmin, kun Eurostatin julkaisemat, syyskuun inflaatiota koskevat uusimmat tiedot ovat saatavana, Liettuan 12 viime kuukauden keskimääräinen inflaatioaste poikkeaa viitearvosta 0,7 prosenttia. Luku on seitsenkertaistunut vain muutaman kuukauden aikana.
Kuten totesin Italian viranomaisille maassa viimeksi vieraillessani, nyt ei ole tärkeää keskustella pienestä erosta menneisyydessä. Mielestäni tärkeää ei ole myöskään keskustella ensisijaisesti liittymisen ajankohdasta tai ehdoista. Liettuan osalta, ja muidenkin sellaisten maiden osalta, jotka haluavat liittyä euroalueeseen mahdollisimman pian, on tällä hetkellä tärkeää päättää, mikä talousstrategia ja mitä toimenpiteitä on otettava käyttöön ja pantava täytäntöön johdonmukaisen talouspoliittisen strategian puitteissa, jotta perustamissopimuksen kriteerit täyttyvät.
Koska Liettuan keskimääräinen inflaatioaste poikkeaa yhä enenevästi suurimmasta sallitusta viitearvosta, joka on tällä hetkellä 2,8 prosenttia, kehotin Liettuan viranomaisia määrittämään tällaisen strategian ja ehdotin jälleen kerran, että Euroopan komissio voisi tehdä yhteistyötä kyseisen jäsenvaltion viranomaisten kanssa parhaan strategian, kaikkein tehokkaimman strategian etsinnässä ja inflaation saamiseksi hallintaan, ilman että vaarannetaan Liettuan erinomainen talouskasvu tai ne upeat tulokset, jotka Liettuan talous on saavuttanut monissa muissa kysymyksissä.
Mielestäni kyse ei ole yksistään Euroopan komission asenteesta vaan myös kaikkien niiden jäsenvaltioiden asenteesta, jotka haluavat, että Liettua täyttää ehdot mahdollisimman pian ja että siitä tulee euroalueen uusi jäsen, samaan tapaan kuin Sloveniasta 1. tammikuuta. On sitäkin parempi, jos Liettuan seurassa liittyy muita jäsenvaltioita, muut Baltian maat. Emme kuitenkaan voi muuttaa ehtoja, joiden nojalla arvioidaan, täyttyvätkö perustamissopimuksen ehdot vai eivät, vaikka kuinka haluaisimme, että kyseisten ehtojen täyttymistä koskeva arviomme olisi myönteinen.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Arvoisa komission jäsen, mainitsitte, että Slovenia liittyy euroalueeseen 1. tammikuuta 2007, Malta ja Kypros vuonna 2008 ja Slovakia vuonna 2009. Ehdotitteko hiljattaisella Liettuan vierailullanne selkeää ajankohtaa, jolloin Liettua voisi liittyä euroalueeseen? Entä oletteko jo saanut hallitukselta toimintasuunnitelman, johon sisältyy myös korruption vastaisia toimia?
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Ainoa tarkka päivämäärä on Sloveniaan sovellettava 1. tammikuuta 2007, vaikka Eurooppa-neuvosto kannattikin kesäkuussa komission ehdotusta ja Ecofin-neuvosto vahvisti, että Liettua täyttää lähes kaikki euroalueeseen liittymistä koskevat ehdot.
Totesin vastauksessani, että Kypros ja Malta haluavat liittyä euroalueen jäseniksi 1. tammikuuta 2008, mutta kriteerien täyttymistä koskeva analyysi ja arvio ovat vielä tekemättä. Totesin myös vastauksessani, että Slovakia haluaa liittyä euroalueen jäseneksi 1. tammikuuta 2009, ja meidän on aikanaan arvioitava, täyttääkö se liittymisehdot.
Seuraavassa lähentymiskertomuksessamme, jonka komissio hyväksyy ja joka esitellään Euroopan parlamentille joulukuussa, arvioimme, missä määrin ne maat, joihin sovelletaan poikkeusta, täyttävät tällä hetkellä liittymisehdot. Kyseessä olevan jäsenvaltion on joka tapauksessa täytettävä ehdot ennen sitä päivää, jona se haluaa liittyä euroalueeseen.
Liettuan viranomaisilla oli tavoitepäivämäärä, ja nyt niiden on asetettava uusi päivämäärä. Kun vierailin Liettuassa syyskuussa, tällaisesta päivämäärästä ei ollut vielä päätetty. Minun tietääkseni päivämäärää ei ole vahvistettu myöskään vierailuni jälkeen.
Olen kehottanut Liettuan viranomaisia ja vastaavassa tilanteessa olevien muiden maiden viranomaisia laatimaan strategian ennen kyseistä päivää, sillä jos strategiaa ei ole, asetettuja päivämääriä on muutettava ajan kuluessa. Päivämäärää koskeva päätös ei nimittäin itsessään riitä täyttämään vaadittuja kriteerejä.
David Martin
(EN) Arvoisa komission jäsen, kannatan täysin sitä, mitä totesitte hakijavaltioihin sovellettavien lähentymiskriteerien täyttymisestä. Oletteko kuitenkin samaa mieltä siitä, että niiden on hyvin turhauttavaa ponnistella kriteerien täyttämiseksi ja nähdä samalla, miten euroalueeseen kuuluvat nykyiset jäsenvaltiot rikkovat järjestelmällisesti velvollisuuksiaan? Tiedän, että olette ottanut tämän aiheen esille neuvostossa. Miten aiotte jatkossa varmistaa, että euroalueeseen kuuluvat nykyiset jäsenvaltiot täyttävät niitä koskevat oikeudelliset vaatimukset?
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Arvoisa jäsen Martin, ymmärrän, että maat, jotka ovat hakeneet yhtenäisvaluutan käyttöönottoa ja joita ei hyväksytä jäseniksi, koska ne eivät täytä esimerkiksi inflaatiota koskevia kriteerejä, ovat turhautuneita havaitessaan, miten tietyt vuodesta 1999 tai 2001 euroalueeseen kuuluneet jäsenvaltiot ovat edelleen jäseniä, vaikka ne eivät täytä inflaatiota tai budjettivajetta taikka velan määrää koskevia kriteerejä.
Jäsenvaltioihin, jotka eivät täytä talousarvion kurinalaisuutta - julkisen talouden vajetta ja velkaa - koskevia kriteerejä, sovelletaan perustamissopimuksessa määrättyjä välineitä, nimittäin vakaus- ja kasvusopimuksen mekanismeja. Minun on todettava niille henkilöille, joiden mielestä uusi vakaussopimus on jatkossa tehoton ja kohtuuttoman joustava, että sopimusta sovelletaan nyt kurinalaisesti ja täysimääräisesti. Sen jälkeen kun uusi sopimus tuli voimaan, neuvostossa ei ole vallinnut minkäänlaista erimielisyyttä siitä, hyväksytäänkö komission ehdotukset ja kannatetaanko niitä, eikä euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden kesken ole esitetty yhtään ainoaa valitusta tarpeesta noudattaa neuvoston komission ehdotuksesta esittämiä, talousarvion kurinalaisuuden palauttamiseen tähtääviä suosituksia. Euroalueen ulkopuolella tällaisia valituksia on esitetty, mutta ei euroalueen sisällä.
Muutamien euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden inflaatioaste on kuitenkin ollut edellä mainitsemani 2,8 prosentin viitearvon yläpuolella. Käytössä ei ole minkäänlaisia välineitä, joita voitaisiin soveltaa euroalueeseen kuuluvaan jäsenvaltioon, jos sen inflaatioaste on viitearvoa korkeampi. On olemassa yksi hyvin voimakas väline, mutta se ei ole sen enempää komission tai parlamentin kuin neuvostonkaan käsissä. Tarkoitan tällä markkinavälinettä. Tällaisten jäsenvaltioiden kilpailukyky on nimittäin heikkenemässä, ja niiden kansalaiset ja yritykset kärsivät heikentyneen kilpailukyvyn seurauksista, eikä kilpailukykyä luonnollisestikaan voida enää palauttaa mukauttamalla valuuttakursseja, koska nämä jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön yhtenäisvaluutan.
Puhemies
Seuraavana on
Aihe: Laajentumisen vaikutus euroalueeseen
Voiko komissio ilmoittaa, miten se uskoo ensi vuonna tapahtuvan Bulgarian ja Romanian liittymisen Euroopan unioniin vaikuttavan euroalueeseen?
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Arvoisa jäsen Mitchell, komissio ei odota, että Bulgarian ja Romanian liittymisellä Euroopan unioniin on välittömiä vaikutuksia euroalueen kokoonpanoon.
Kun kyseiset maat ovat liittyneet unioniin 1. tammikuuta, ne osallistuvat talous- ja rahaliittoon jäsenvaltioina tietyin poikkeuksin, ja ne osallistuvat täysimääräisesti talouspolitiikkojen monenväliseen valvontaan, kuten perustamissopimuksessa määrätään, aivan kuten nekin unionin jäsenvaltiot, jotka eivät kuulu euroalueeseen.
Euroopan unioniin liittymisen jälkeen Bulgarian ja Romanian on tehtävä työtä täyttääkseen lähentymiskriteerit ja voidakseen tulevaisuudessa ottaa euron käyttöön, koska ne eivät ole euroalueen jäseniä eikä niihin sovelleta ulkopuolelle jättäytymistä koskevaa lauseketta. En näe sillä olevan välittömiä vaikutuksia euroalueeseen kuuluviin muihin jäsenvaltioihin, lukuun ottamatta sitä erittäin myönteistä seikkaa, että unionilla on kaksi uutta jäsenvaltiota.
Gay Mitchell
(EN) Kiitos, että otitte tämän kysymyksin esille. Olen samaa mieltä komission kanssa siitä, että euro on taannut hinnoittelun avoimuuden ja helpottanut matkustamista, ja yhteinen raha on ennen kaikkea vahvistanut eurooppalaisten yhteishenkeä paremmin kuin mikään muu yhteinen toiminta. Tätä on pidettävä myönteisenä asiana.
EU:n talous näyttää ymmärtääkseni heikentyvän, mutta talouden odotetaan yhä kasvavan 2,5 prosenttia vuonna 2006. Tämä on suurin kasvuprosentti vuoden 2000 jälkeen, ja sille on annettava tunnustusta. Maailmanlaajuinen kasvu ja kohonneet korkotasot saattavat kuitenkin estää EU:n talouskasvun. Voiko komission jäsen kertoa parlamentille, odottaako hän muita muutoksia talouskasvuun lähestyvän laajentumisen jälkeen, sekä selostaa niiden vaikutuksia?
Joaquín Almunia
komission jäsen. (ES) Arvoisa jäsen Mitchell, on totta, että euroalueen ja koko Euroopan unionin talouden odotetaan kasvavan vuonna 2006, ja näemme, miten talous alkaa selvästi elpyä. Talouden elpymisestä huolimatta jotkin kasvuluvut ovat kuitenkin edelleen alhaisempia kuin ne, joita odotettiin, kun talous- ja rahaliiton kolmas vaihe käynnistyi. Lisäksi on ihmisiä, jotka yrittävät kytkeä - maailmantalouden muihin alueisiin verrattuna - hitaan kasvun ja yhtenäisvaluutan tai itse talous- ja rahaliiton jossain määrin toisiinsa.
Mielestäni kaikkein tarkimmissa analyyseissä, ei pelkästään komission toteuttamissa analyyseissä vaan myös muiden Euroopan unionin ulkopuolisten laitosten suorittamissa analyyseissä, tullaan meidän tavoin siihen tulokseen, että EU:ssa ja erityisesti euroalueen kaikkein merkittävimmissä talouksissa kasvun esteet ovat periaatteessa pohjimmiltaan rakenteellisia. Näin ollen meidän on korostettava, paitsi toimintasääntöjen tai talousarvion kurinalaisuutta koskevien sääntöjen noudattamista tai Euroopan keskuspankin riippumattomuutta talous- ja rahaliiton muokkaamisessa, myös rakenteellisia kasvupolitiikkoja, joita kutsumme omalla erityiskielellämme Lissabonin strategiaan liittyviksi politiikoiksi. Näyttää siltä, että taloutemme tarvitsee vakauteen tähtäävien terveiden makrotaloudellisten politiikkojen ja kunnianhimoisten rakenneuudistuspolitiikkojen yhdistelmää.
Tästä näkökulmasta laajentuminen, kymmenen uuden jäsenvaltion liittyminen Euroopan unioniin toukokuussa 2004, on ollut kannustin, houkutin ja myönteinen yllyke kaikille EU:n talouksille. Muutama kuukausi sitten, toukokuussa 2006, samaan aikaan kun vietimme kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisen kaksivuotisjuhlaa, komissio julkaisi minun vastuualueelleni kuuluvan tiedonannon laajentumisen taloudellisista vaikutuksista. Meidän arviomme laajentumisen taloudellisista vaikutuksista on ollut erittäin myönteinen. Se on erittäin myönteinen sekä uusille että vanhoille jäsenvaltioille, 15 jäsenvaltion unionille, koska muun muassa uusien jäsenvaltioiden valmius toteuttaa rakenneuudistuksia ja tehdä tarvittavia rakennemuutoksia on parantunut. On totta, että niiden lähtötilanne on muita huonompi. Ne ovat myös osoittaneet dynaamisuutta ja harjoittaneet myönteistä painostusta, mikä myös rohkaisee aiemman 15 jäsenvaltion unionin talouksia nopeuttamaan rakennepolitiikkojen toteuttamista.
Itse asiassa uskon, että jotkin kasvun parantamiseen tähtäävien rakenneuudistusten myönteisistä vaikutuksista voivat tulla esille elpymisvaiheen aikana. On vielä liian aikaista päätellä, missä määrin tämän vuoden kahden ensimmäisen neljänneksen aikana havaittu tuottavuuden parantuminen johtuu yksinomaan suhdanteista. Euroopan keskuspankilla on tapana laskea viimeisten neljännesten aikana tapahtunut tuottavuuden kasvu lähes täysin taloussuhdanteiden ansioksi, mutta mielestäni on merkkejä siitä, että myös viime vuosina toteutetut rakenneuudistukset, joiden vauhti on kasvamassa laajentumisen myönteisten vaikutusten ansiosta, vaikuttavat myönteisesti tuottavuuden parantumiseen.
Puhemies
Kysymyksiin, joihin ei ajanpuutteen vuoksi voitu vastata, vastataan kirjallisesti (ks. liite).
Komission kyselytunti on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 19.15 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)
