Jemeni helyzet (vita)
Elnök
Az ülést folytatom.
A következő napirendi pont az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének/a Bizottság alelnökének nyilatkozata a jemeni helyzetről.
Catherine Ashton
az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője/a Bizottság alelnöke. - Elnök asszony, tudjuk, hogy miért van napirenden ma Jemen. Nyomon követtük a detroiti bombázót az Egyesült Államokból Európába, Afrikába és Jemenbe. Így ismételten emlékeztettek minket, hogy a saját biztonságunk forog kockán, ha nem segítünk az olyan országokon, mint Jemen, amelyeknek számos kihívással kell megküzdeniük egy időben.
A terrorizmus azonnali figyelmet igénylő terület, de ez csak egyike az egymással összefüggő kihívásoknak. Instabilitás tapasztalható északon, amely a huti lázadókkal való fegyveres konfliktusból fakad. Konfliktus van a szárazföldi és tengeri jogokkal kapcsolatban, és hosszú ideje feszültség tapasztalható a déli régióban, amely az 1991. évi egyesítés óta marginalizálva érzi magát. A kormánynak eddig sikerült fenntartania az átfogó stabilitást, az olajbevételek csökkenésével azonban az államnak meg kell küzdenie az ország egyes területei fölötti ellenőrzés fenntartásáért.
Ehhez jön még az ádeni-öbölbeli kalózkodás, a csempészet, a migráció, az emberkereskedelem Afrika szarvából, és most a dzsihádista terrorizmus előretörése. Jemen népessége jelentősen növekszik, és a fiatalok egyre inkább elégedetlenek. A jövőbeni elképzelésekről nincs átfogó belpolitikai egyetértés.
Mindezek közepette egy dolog biztos: egyikünk sem engedheti meg, hogy egy majdnem törvényen kívüli terület helyezkedjen el Afrika szarvától Afganisztánig. Ezért mi magunk fogunk megfizetni.
Az elmúlt 18 hónapban az Európai Unió prioritásként emelte ki Jement a terrorizmus elleni küzdelemre irányuló stratégiájában és az államépítésre és fejlesztésre irányuló átfogó megközelítésében. A Tanács októberben Jemenről részlegekbe menő következtetéseket fogadott el. Most megpróbáljuk az összes kulcsfontosságú szereplőt felsorakoztatni e stratégia köré. A lehető legidőszerűbb tehát az Egyesült Királyságnak az a kezdeményezése, hogy egy Jemennel való és Jemenről szóló magas szintű találkozót szervezzenek jövő héten.
A találkozó fő témája a biztonság lesz. A kormány erőfeszítéseinek támogatására nagyszabású csomagot készítenek: a bűnüldöző szervek képzését és felszerelését, megfelelőbb jogi keretrendszer és igazságszolgáltatási rendszer kialakítását, radikalizációellenes és konfliktusmegelőzéssel kapcsolatos munkát. Ez a csomag fogja kiegészíteni azt a 11 millió eurót, amelyet a Bizottság fejlesztési programjának keretén belül a rendőrség képzésére és a fiatalkorúakra vonatkozó igazságszolgáltatás fejlesztésére fordítottak az elmúlt két év során.
Az al-Kaida megtelepedése Jemenben mélyebben fekvő problémák tünete. A gazdasági, politikai, társadalmi és biztonsági kihívások közötti kapcsolat létfontosságú. Ezért van szükségünk átfogó megközelítésre. Elengedhetetlen továbbá, hogy a jemeni állam növelje kapacitását, hogy megfeleljen az emberek szükségleteinek szerte az országban. Az EU a 2011-2013-as időszakra előirányzott fejlesztési segélyek egyharmaddal való növelését fogja javasolni. Az ECHO 2010-ben is fog humanitárius segélyeket küldeni. A kormány előtt továbbra is fel fogjuk vetni a sok, lakóhelyét elhagyni kényszerülő személyhez való hozzáférés problémáját.
Semmilyen mértékű segély nem helyettesítheti azonban a kormány elkötelezettségét és cselekvését. Saleh elnök úr határozott elkötelezettsége az összes érintett fél közötti nemzeti párbeszéd irányában magában rejti egy új nemzeti konszenzus kialakításának lehetőségét, amennyiben minden szereplőt bevonnak, és érdekeiket figyelembe veszik. A nemzetközi közösségnek folyamatosan támogatnia kell ezt a párbeszédet. Ez az egyetlen fenntartható irányvonal.
Végül, de természetesen nem utolsósorban, a kulcsfontosságú regionális szereplőknek, elsősorban Szaúd-Arábiának, részt kell venniük a Jemennel való együttműködésre irányuló közös erőfeszítésben. A londoni tárgyalás felbecsülhetetlen értékű lehetőséget nyújt a szaúdiak, az Egyesült Államok és más országok bevonására egy nagy horderejű, Jemenről szóló és Jemennel folytatott nemzetközi párbeszédbe. Nagyon várom, hogy erre sor kerüljön.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
a PPE képviselőcsoport nevében. - (ES) A tálibok tegnapi félelmetes előretörését követően Afganisztánban, ahol, mielőtt elfelejtenénk, 100 000 katonánk harcol a szabadságért, valamint a karácsonyi meghiúsult detroiti terroristatámadást követően úgy gondolom, Ashton bárónő, hogy jogos elgondolkodni azon, hogy nem erősebb-e most a terrorizmus, mint amikor a New York-i ikertornyok barbár ledöntésével támadták a szabadságot.
Nemrég tárgyaltunk Iránról, látjuk, mi folyik Afganisztánban, Pakisztánban, a Közel-Keleten, Szomáliában, sőt a saját kontinensünk szívében is a madridi és a londoni támadásokkal. A kérdés, amelyet fel kell tennünk magunknak - mivel mindannyiunknak következtetéseket kell levonnunk az eseményekből -, hogy vajon jól dolgozunk-e.
Igaz ugyan, elnök asszony, hogy van egy új tényező, mégpedig hogy most vannak olyan hadseregek, amelyeknek nincsenek egyértelmű ellenségeik, és ellenségek, amelyeknek nincs hadseregük. Obama elnök úr azonban gyorsan cselekedett a meghiúsult detroiti támadást követően, és Petraeus tábornok rövid időn belül harmadszor látogatott Jemenbe. Láthatjuk, hogy az Egyesült Államok jelentős gazdasági támogatási csomagot mozgósított, és olyan politikát dolgozott ki, amely eredményeket produkál.
Ön, Ashton bárónő, az előbb beszélt azokról a konkrét intézkedésekről, amelyeket az Európai Unió tervez végrehajtani, és beszélt a 11 millió eurót kiegészítő támogatási összegekről. Az Egyesült Államok által elköltött összeget a 2009. évi 67 millió USD-ről 167 millió USD-re növelték 2010-ben.
A kérdésem ezért a következő, Ashton bárónő: egyetért azzal, hogy amikor a terrorizmussal kell szembenéznünk, a külpolitika, a biztonság, a védelem, a fejlesztés, az együttműködés, a segély és a kereskedelem - és még ide sorolhatnám a kultúrát és a civilizációt is - kérdései egybeolvadnak, és amikor olyan veszélynek és fenyegetettségnek vagyunk kitéve, amely egyenlően érint mindannyiunkat, akkor a választ is egyenlő mértékben kell megosztanunk?
Említette az Egyesült Államokkal való koordinációt. El tudná mondani, hogy milyen feltételek mellett folyik ez az együttműködés, amely igazán fontos, és amelyre igazán nagy szükség van?
David-Maria Sassoli
az S&D képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, főképviselő asszony, hölgyeim és uraim, képviselőcsoportunk nagyon aggódik a jemeni helyzet miatt, mert globális fenyegetésről van szó: az amerikai repülőgép felrobbantására tett meghiúsult kísérletet, a külképviseletekre irányuló fenyegetéseket, az al-Kaida támadásainak fokozódását, a legutóbbi afganisztáni támadással együtt, nagyon komolyan kell venni.
Sajnálatos módon Jemen belpolitikai helyzete sem segít, és figyelembe kell vennünk azt a tényt, hogy ez az egyik legszegényebb ország a világon, komoly vízhiánnyal, magas munkanélküliséggel és egy olyan gazdasággal, amely nagymértékben függ az olaj- és földgázbevételektől, amelyek becslések szerint az elkövetkezendő 10 éven belül kimerülnek.
Úgy vélem ezért, hogy elengedhetetlen, hogy az Európai Unió cselekedjen, mégpedig úgy, hogy az Európai Bizottság és a külügyi főképviselő szoros együttműködésben dolgozik, az előbbi a humanitárius segélyek és a fejlesztés terén, míg utóbbi a közös biztonság, a rendőri erőkkel való együttműködés és a határellenőrzés terén.
Említést kell tennem továbbá az országban a politikai ellenzék képviselőinek, újságíróknak, emberijog-védőknek korlátozása miatti aggodalmainkról, amelyekről a Jemenben működő humanitárius szervezetek már régóta beszélnek. Ashton bárónő, prioritásnak tartom tehát annak biztosítását, hogy a humanitárius szervezetek beléphessenek Jemen területére, és ott teljes biztonságban dolgozhassanak.
Remélem továbbá, hogy az Európai Unió erőfeszítést fog tenni annak biztosítása érdekében, hogy Jemen betartsa a 2006-ban tartott nemzetközi adományozói konferencián tett kötelezettségvállalásait, vagyis a politikai és gazdasági reformok folyamatának felgyorsítását a demokrácia és az emberek életszínvonalának növelése érdekében.
A szeptember 11-i támadás óta felismertük, hogy a veszélyeztetett területek biztonságossá tétele attól függ, hogy mennyire tudjuk elősegíteni a jobb életkörülményeket. Ashton bárónő, a demokrácia itt kezdődik, onnan, hogy képesek vagyunk-e megszüntetni a gazdag országok és a legszegényebb országok közötti szakadékot.
Holger Krahmer
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, némileg árulkodónak tűnik számomra az EU egészére, de a Parlamentre nézve különösen, hogy olyan előre megjósolható vitákat folytatunk az egyes országokban kialakult helyzetekről, amelyek egyáltalán nem újszerűek. Sajnálatos módon nagyon gyakori, hogy az előző napi történések arra sarkallják a Parlamentet, hogy olyan politikai követelésekről szónokoljon, amelyeket egyes esetekben némileg félreérthetőnek tartok. Úgy vélem, nem vet jó fényt ránk, ha egy repülőgép elleni meghiúsult bombatámadás csak egy Jemennel kapcsolatos általános vitához vezet. Egyértelműen ki kell jelenteni, hogy el kell gondolkodnunk egy stratégián a helyzet kezelése érdekében.
Úgy vélem továbbá, hogy a jemeni helyzetet gondosan elemezni kell, különös tekintettel arra a tényre, hogy ez egy bukott állam, ahol a kormánynak az ország nagyobb részére nincs befolyása. Elemeznünk kell, hogy ez milyen veszélyeket rejt Európára nézve. Úgy tűnik, a veszélyek közé tartozik, hogy az országban terroristákat képeznek, valamint hogy a jemeni partokon kalózok tevékenykednek. Nekünk - és talán Ashton bárónőnek is - el kell gondolkodnunk azon, hogy mit tehetünk ezeknek a veszélyeknek az elhárítása érdekében. Ahogy én látom, a fő kérdés az lehetne, hogy hogyan támogathatjuk a jemeni kormányt abban, hogy újra ellenőrzése alá vonja az országot, és így képes legyen foglalkozni ezekkel a veszélyekkel. Az ország hosszú távú felépítéséről szóló összes többi vitára is szükség van természetesen, de úgy vélem, hogy tényleg semmi értelme nincs követelések tárházát előterjeszteni az összes politikai területen - a sajtószabadságtól kezdve a nők jogaiig - ezen a ponton itt a Parlamentben, illetve hogy nem fognak komolyan venni minket, ha ezt megtesszük. Ezáltal nem fogjuk elérni céljainkat Jemenben, tehát inkább arra kellene koncentrálnunk, hogy milyen kézzel fogható segítséget tudunk nyújtani a jelenlegi helyzetben egy sürgető probléma megoldása érdekében.
Franziska Katharina Brantner
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Azzal folytatnám röviden, amit az előző felszólaló mondott. Jemen nyilvánvalóan nem új válság: évtizedeken keresztül folyamatosan romlott a helyzet az országban, és a Bizottság középtávú értékelésében egyértelműen megállapították, hogy a politikai helyzet egyre rosszabb.
Úgy gondolom, hogy tényleg a politikai környezetre kell összpontosítanunk: a régóta meglévő konfliktusra északon a kormány és a hutik között, a zavargásokra délen, említették már ezeket - és most az északi konfliktus kezd kiterjedni a régióra, és Szaúd-Arábiát és Iránt is érinti.
A kérdés tehát: mit is csináljunk pontosan. Hallottam, hogy most a stabilitási eszközt kívánják segítségül hívni, a KVBP-missziót, hogy pénzt adjanak minél több ember képzésére, de én úgy vélem, hogy ez nem elegendő megközelítésként - legalábbis nem válságkezelés, hacsak nem fogadjuk el az állandó válság fogalmát.
Úgy gondolom, azt kellene erőltetni, hogy az Öböl-menti Együttműködési Tanács jobban működjön közre Jemenben is, ne csak Szaúd-Arábiában. Arra van szükség, hogy ez a szervezet összehozza a különböző jemeni feleket, a kormányt, az ellenzéket, a déli szeparatistákat, a hutikat és a regionális szereplőket, hogy részt vegyenek egy békefolyamatban, és úgy vélem, hogy ezt kellene támogatnia és finanszíroznia a stabilitási eszköznek például, erre kellene használni a stabilitási eszközt.
Ha lesz egy újabb KVBP-misszió és egy újabb képzés a stabilitási eszköz működésének keretében, de nem lesz emellett egy előremutató politikai folyamat, akkor nem hiszem, hogy ez segíteni fog. Én azt szorgalmazom, hogy a politikai folyamat elindítása, valamint támogatása és finanszírozása érdekében a stabilitási eszközt inkább riasztási rendszerként működő politikai eszközként használják. Úgy vélem, hogy az én szemszögömből ennek volna értelme.
Egy másik dolgot szeretnék még hozzátenni: említették a nemek közötti egyenlőséget, erről már volt szó, és én úgy vélem, hogy tényleg komolyan foglalkoznunk kell ezzel. A népesség növekedése az egyik legnagyobb gond ezekben az országokban, és ahogy azt mindannyian tudjuk, ezt a kérdést nem lehet megoldani családtervezés nélkül, ehhez pedig az kell, hogy a nőknek jogaik legyenek.
Tudom, hogy nem fogják erőltetni a nők nagyobb jogait, de úgy vélem, hogy a nemek közötti egyenlőség és különösen a családtervezés létfontosságú, amikor arról gondolkodunk, hogy hogyan tudjuk segíteni a jemeni társadalmat.
Adam Bielan
az ECR képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök asszony, az egész világ Jemenre figyelt nemrégiben, miután ottani al-Kaida aktivisták vállalták a felelősséget egy amerikai repülőgép felrobbantására tett, szerencsére sikertelen kísérletért karácsonykor. Régóta tudjuk azonban, hogy az ország egyre romló biztonsági helyzete lehetőséget ad a terrorista csoportoknak, hogy menedéket találjanak, és onnan további műveleteket tervezzenek és szervezzenek meg. A terrorizmus sok éven keresztül terjedt a régióban szeptember 11-et megelőzően is - amely napra mindannyian emlékszünk. Elég csak az amerikai hadihajó, a USS Cole elleni, 2000. október 12-i al-Kaida támadásra emlékeznünk.
Jemen rendkívüli jelentőségű ország, különösen földrajzi elhelyezkedése miatt. Emlékeznünk kell, hogy naponta 3,5 millió hordó nyersolajat - a világ termelésének 4 %-a - szállítanak a 26,5 km hosszú Bab-el-Mandeb-szoroson keresztül Jemen és Dzsibuti között. Ugyanakkor az ország belső helyzete rendkívül bonyolult. Az al-Kaida mellett, amely egyre erősödik az országban, komoly síita lázadás tapasztalható Saada tartományban, az ország északi részén, valamint erőszakos zendüléseket okoznak a szeparatista mozgalmak délen. Ha mindehhez hozzáadjuk a két évvel ezelőtti világméretű élelmiszerválság és a mostani pénzügyi válság negatív hatásait, az ország csökkenő nyersolajkészleteit, amelyből bevételének háromnegyede származik, és végezetül az egyre komolyabb vízhiányt, akkor egy térdre rogyott országot látunk, amely ideális célpontja az al-Kaidának, amely az Afganisztánnal kapcsolatos problémák miatt egy új bázist keres.
A katonai fellépésen kívül tehát, amely valamilyen formában elkerülhetetlen lesz a helyi hatóságok passzivitását és tehetetlenségét figyelembe véve, a nemzetközi közösségnek, beleértve az Európai Uniót is - és itt Ashton asszonyhoz fordulok kéréssel -, nagyon aktívan részt kell vennie az állami intézmények újraépítésének folyamatában.
Sabine Lösing
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, a média már most mozgósítja a lakosságot a terrorizmus elleni háború harmadik frontjának létrehozására. Jelenleg azonban az USA és az EU tagállamainak stratégiai lehetőségei Jemenben és Afrika szarvában nem igazán nyitottak. A tény az, hogy a Saleh elnököt körülvevő uralkodó elit brutális módon megkülönbözteti és elnyomja a síita lakosságot az ország északi részén, és hadat visel a szeparatista mozgalom ellen délen, a korábbi Jemeni Népi Demokratikus Köztársaság területén, ami rengeteg szenvedést okoz az ottani lakosságnak. Nem lehet tényleges, bizonyított kapcsolatról beszélni a síita lakosság és az al-Kaida között, és ez az elképzelés csupán a korrupt, de facto autokrata kormánynak szolgál ürügyként, amelynek álcája mögé bújva próbálnak erőteljes katonai segítséget kapni.
Nem szabad, hogy ezt a kormányt támogassuk biztonsági erők felállításában - ha így tennénk, az csak újabb olaj lenne a tűzre. Akármilyen segélyt nyújtunk, annak az összes régiót érintenie kell, vallástól, etnikai és politikai hovatartozástól függetlenül. Megbékélési folyamatot kell kezdeményezni és támogatni, amelyben az ENSZ és a helyi érdekeltek is - beleértve az olyan környező államokat, mint például Irán - részt vesznek. Nem szabad egyoldalú támogatást nyújtanunk a kormánynak a felkelők ellen. Az Atalanta-műveletet nem szabad folytatni és kiterjeszteni, különösen nem a jemeni szárazföldi területre, mert ez csak a nyugati iparosodott nemzetek geostratégiai érdekeit szolgálná.
Minden erőfeszítésünket annak biztosítására kell fordítani, hogy az EU ne kövesse az USA teljes mértékben elhibázott kiterjesztési stratégiáját Jemenben is.
Fiorello Provera
az EFD képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, Jemen nem a terrorizmus egy újabb területe, ahogy valaki nevezte azt, hanem egy bizonytalan stabilitású ország.
A központi kormányzat nem képes ellenőrizni a területet és a határok átjárhatóságát, ami lehetőséget ad az illegális kereskedelemre, az ellenőrizetlen bevándorlásra, a kalózkodásra és a terrorista tevékenységek növekedésére. Az al-Kaida jemeni jelenlétéből eredő új kihívásokra adott válasznak azonban nem csak katonai nyomásgyakorlásból kell állnia, hanem a helyi hatóságokat is segíteni kell abban, hogy jobban ellenőrzésük alá tudják vonni a területeket. Ismétlem: a helyi hatóságokat, és nem csak a kormányt.
Jemen stabilitását azonban a nemzeti és a regionális vezetés figyelembe vételével kell megteremteni, anélkül, hogy külső vagy előre kidolgozott megoldásokat próbálnánk erőltetni, amelyek gyakran nem a helyi körülményeknek megfelelőek, és kudarcra vannak ítélve. Ez elősegítené az Öböl-menti Együttműködési Tanács nagyobb mértékű kötelezettségvállalását, amelynek pénzügyi részvétele a helyi projektekben döntő fontosságú. Az Európai Uniónak együtt kell dolgoznia partnereivel - Jemennel, a G8-akkal, az öbölbeli országokkal - a jemeni kormány által támogatott pénzügyi és fejlesztési hozzájárulások által.
Végezetül azokat a politikákat, amelyek bár kiválóak, de hosszú távúak, a biztonságot és a terület ellenőrzését segítő azonnali, erős támogatásnak is kísérnie kell, amely elmulasztásával a jemeni állam kudarcát és a terrorizmus jelentős térségbeli növekedését kockáztatjuk.
Andreas Mölzer
Elnök asszony, köztudomású, hogy Jemen jelenleg melegágya az iszlám szélsőségeseknek, egy szegénység sújtotta ország működésképtelen biztonsággal, sok fegyverrel, amelyet konfliktusok tépáznak, és amelynek akut vízhiánnyal kell megküzdenie. Egy ország, amelynek kormánya úgy tűnik, még a fővárost sem tudja ellenőrzése alatt tartani.
Jemen így a terrorizmus elleni küzdelem középpontjában találta magát, és ezért egy újabb olyan országgá vált, ahol a radikális iszlámok jelenléte az USA múltbeli politikai hibáinak szerencsétlen következménye. Ezt nagyon tudatosan észben kell tartanunk a vita folyamán, a CIA átrepüléseivel, a titkos börtönökkel és az USA eddig katasztrofális következményekkel járó közel-keleti kampányaival együtt.
Véleményem szerint naiv dolog lenne a terrorizmust egyenlővé tenni a szegénységgel, ahogy felelőtlen dolog lenne hagyni azt is, hogy az USA politikája diktáljon nekünk, és bizalommal hinni abban, hogy csak a növekvő katonai segítségnyújtás tudja megoldani a jemeni problémákat. A diktatórikus elnök boldogan begyűjti a nyugat többmilliós katonai támogatását, a múltban azonban időről időre kénytelen volt az iszlámistákra támaszkodni, hogy elhallgattassa a rendszer ellenfeleit.
Természetesen nem várhatunk és nézhetjük tétlen, hogy az ország dzsihádista terroristák menedékhelyéből, amely eddig volt, műveleteik és kiképzőbázisuk helyszínévé váljon. Egyértelműen szükség van továbbá arra, hogy megvitassuk, hogyan javíthatunk a fejlesztési segélyen, már csak azért is, hogy a dzsihádista harcosok egy része alól ki tudjuk húzni a talajt.
Végezetül az EU-nak nem szabad hagynia, hogy az USA fizetőtisztje szerepébe kényszerítse magát. Ehelyett az Uniónak a párbeszéd és a hosszú távú politikai megoldás kialakítása érdekében a pártatlan közvetítő szerepét kell vállalnia.
Laima Liucija Andrikien
Elnök asszony, egy rövid megjegyzést szeretnék tenni, és két kérdést intéznék Ashton bárónőhöz. Úgy tűnik, hogy az EU dilemma előtt áll. Egyrészről támogatnunk kell az európai állampolgárok biztonságát közvetlenül veszélyeztető terroristák elleni határozottabb fellépést. Számos iszlám szélsőséges csoport Jemenben most aktívabb, mint valaha, és az al-Kaida úgy tekint Jemenre, mint az egyik legfontosabb területére, ahonnan a nyugati célpontok elleni támadásokat tervezheti, és ahol a milíciát és az öngyilkos merénylőket képezheti.
A Northwest Airlines gépe elleni meghiúsult művelet az egyik legújabb példája annak a fenyegetésnek, amellyel szembe kell néznünk. Másrészről tudnunk kell, hogy a jemeni hatóságokat már többször kínzással, embertelen bánásmóddal és önkényes kivégzésekkel vádolták meg különböző emberi jogi szervezetek. Az állampolgárok önkényes letartóztatása, valamint a házkutatások széles körben elterjedtek, és sokszor a terrorizmus elleni harc szükségességét hozták fel érvként az ilyen törvénytelen cselekedetek mellett.
Ebben az összefüggésben, Ashton bárónő, utalva a Jemenről szóló tanácsi következtetésekre, milyen támogatást tud nyújtani az EU Jemennek a terrorizmus elleni küzdelemben? Az EU továbbá úgy látja, hogy nincs katonai megoldás a térségbeli válságra. Washington ugyanakkor aláírt egy megállapodást a jemeni hatóságokkal a szorosabb katonai együttműködésről. Szívesen hallanám ezért az ön véleményét és az Európai Unió álláspontját azzal az amerikai döntéssel kapcsolatban, hogy aktívabban részt vesznek Jemenben a terroristák elleni küzdelemben, elsősorban a katonai hírszerzésről és képzésről szóló megállapodás aláírásával.
Richard Howitt
Elnök asszony, üdvözlendőnek tartom ezt a következő heti külügyi tanácsi értekezletet és a Gordon Brown által összehívott londoni konferenciát megelőző vitát.
Figyelmünket valószínűleg a repülőgép felrobbantására tett kísérlet ragadta meg. Ma azonban azt kérem, hogy a nemzetközi figyelmet fordítsuk a brit mérnök, Anthony S. és öt másik európai túsz kiszabadítására, akik egy jemeni helyi kórházban dolgoztak, és akiket még múlt júniusban ejtettek túszul.
Jövőbeli munkánk során azonban fel kell ismernünk a belső, és nem csak a külső szükségleteket Jemennel kapcsolatban. Meg kell küzdeni az olyan mértékű alultápláltság problémájával, amely meghaladja a néhány fekete-afrikai országban, például Nigériában tapasztalható szintet, valamint az emberi jogok megsértésével, ahogy Andrikienképviselő asszony az imént említette, egy olyan országban, amely a kivégzések számát tekintve - beleértve a gyermekek kivégzését is - a 11. a világon. A nemzetközi közösségnek tehát nem szabad megvárnia, hogy a terroristák beköltözzenek, mielőtt elkezdünk a kapacitással, a kormányzással és a fejlesztéssel kapcsolatos kérdésekkel foglalkozni világunk sérülékeny országaiban.
Üdvözlendőnek tartom a főképviselő segélyekkel kapcsolatos mai kijelentését, és arra kérem, biztosítsa, hogy a következő heti ülések a Jemennek nyújtandó pénzügyi segélyekkel kapcsolatban minden résztvevő részéről valódi kötelezettségvállalásokkal foglalkozzanak egy olyan időben, amikor az ENSZ szabályozott segélye kevesebb, mint a szükséges támogatás 1 %-át biztosítja az ország számára. Mint Brantner asszony mondta, az üléseknek fegyverszünet és talán béketárgyalás elérésére kell törekedniük, amely lezárhatná a hutikkal északon folytatott legutóbbi harcokat, és biztosíthatná a humanitárius segélyek akadálytalan eljutását a régióba. Hogy biztosítsuk, hogy az ország olajbevételeit a gazdasági és társadalmi fejlődésre fordítsák az ország népének érdekében. Hogy Európa együttműködjön a tartós megoldás kidolgozásában a jemeni fogvatartottak ügyében, akik a legnagyobb, még a Guantánamo-öbölben maradt csoportot képezik.
Remélem azonban, hogy a főképviselő asszony a biztonsági ágazat jemeni képzése kérdésében meg fogja vizsgálni egy közös EU-Öböl-menti Együttműködési Tanács KBVP-projekt elindításának lehetőségét, amellyel kapcsolatos erőfeszítéseink rendkívül fontosak számos országban.
Végezetül a Bin Ladenek lehet, hogy a jemeni Al-Rubat faluból jönnek, de a nemzetközi elkötelezettség hiánya tette lehetővé, hogy az ország annyi fiatalja az ő nevében radikalizálódjon. Ezért most nemzetközi kötelezettségvállalásra van szükség.
Charles Goerens
Elnök asszony, hölgyeim és uraim, egy merényletkísérlet elég ahhoz, hogy megszűnjön az állampolgárok biztonsághoz való jogának megerősítéséből a banalitás érzése. Társadalmaink védelme továbbá arra kötelez minket, hogy folyamatosan keressük az egyensúlyt a biztonság és a szabadság között.
A védelemhez, különösen a terroristatámadás elleni védelemhez való jogot a Lisszaboni Szerződés 188r. cikke, és pontosabban 4. cikke határozza meg, amely felhatalmazza az Európai Uniót és tagállamait, hogy hatékonyan cselekedjenek. Ugyanez a bekezdés egyértelművé teszi, hogy az Európai Tanácsnak rendszeres értékelést kell végeznie az Európai Uniót fenyegető veszélyekről. Szeretném megkérni Ashton asszonyt, hogy tisztázza, hogy az Európai Unió és tagállamai ezzel összhangban cselekedtek-e, és ha igen, milyen mértékben.
Nézőpontja szerint az Európai Unión belüli együttműködés lehetővé teszi-e, hogy fenntartsa azt az állítást, miszerint az amerikai hírszerző szolgálat hibái, amelyre az Amszterdamból Detroitba tartó 253. számú járat elleni nemrégiben történt merényletkísérlet esete hívta fel a figyelmet, nem történhettek volna meg az Európai Unióban?
Egy kérdés rendkívül fontos ebben a vitában: tudta a gyanúsított terrorista nevét az európai hírszerző szolgálat, az összes európai hírszerző szolgálat? Amennyiben nem, milyen következtetéseket kíván levonni? Úgy véli, hogy a hírszerző szolgálatok közötti koordináció és az információcsere jelenlegi szintje elég jó ahhoz, hogy kiszűrje az Európai Unió hasonló hibázási lehetőségét?
Elégségesnek tartja-e a főképviselő asszony a tagállamok hírszerző szolgálatainak kapacitását ahhoz, hogy a 188r. cikkben leírt szolidaritás szellemében működjenek együtt?
Az állampolgároknak valóban joguk, hogy megköveteljék a terrorista fenyegetések hiba nélküli figyelemmel kísérését. Nehezen értenék meg, hogy egyrészről miért küld az Európai Unió továbbra is egyre több SWIFT-típusú személyes adatot az Egyesült Államokba, és másrészről ugyanennek az Európai Uniónak miért vannak hiányosságai a megelőzés és a hírszerzés terén.
Geoffrey Van Orden
Elnök asszony, sajnálatos módon Jemen már régen olyan karaktert öltött, amely kedvez a terroristák kifejlődésének, és erre nem fordítottunk kellő figyelmet az évek során. A konfliktusok, a törvényellenesség és a korrupció mélyen beágyazottak.
Érdemes feleleveníteni egyébként, hogy a brit katonák azért léptek közbe Jemenben a XIX. század elején, hogy véget vessenek az ádeni-öbölbeli kalózkodásnak, és ebben nagyon sikeresek is voltak egy évszázadon keresztül. Az utóbbi években azonban Jemen kifejlesztett egy terrorista inkubátort, ahol terrorista cselekedetek történnek, és a terrorizmust más országokba is exportálja. A terrorista csoportok értenek a bukott államok nyújtotta lehetőségek kihasználásához. Segítenünk kell ezt ellensúlyozni.
Jelenleg az Egyesült Királyság aránytalanul nagy mértékben nyújt segítséget. Remélem, hogy a londoni konferencia a többi országot is arra fogja bíztatni, hogy többet tegyen, beleértve az Európai Uniót és, ezzel egyetértek, más regionális államokat is.
Természetesen nem remélhetjük, hogy bárhol csak úgy elfojthatjuk a terrorizmust, és ez azt jelenti, hogy fejlesztenünk kell saját országaink biztonságát, és hatékonyabb ellenőrzést kell biztosítanunk saját határainkon. Kétlem, hogy az EU megfelelően motivált lenne ebben, tehát minden országnak a saját háza táját kell rendbe tennie.
Charalampos Angourakis
(EL) Elnök asszony, a jemeni emberek az imperialista konfliktusok és az intervenció áldozatai. Véleményem szerint az imperialista hatalmak szítják az etnikai, faji és vallási belviszályokat ebben az országban. Éveken keresztül gyakran folyamodtak katonai erőhöz. Aláássák a nézeteltérések békés megoldását, hogy átvegyék az ellenőrzést a térségbeli energiakészletek és szállítási csatornák fölött.
A fejlemények ebben az országban mindig a NATO politika imperialista választásainak és az ország mélyen reakcionista és a nem alulról szerveződő rendszerének támogatásával kapcsolatos politika eredményei voltak. Az al-Kaida elleni harc ürügyén az Egyesült Államokból érkező pénzügyi és katonai segély növelésével, valamint azzal, hogy Jement egy terroristákat rejtegető országgá nyilvánították, az ország területeinek szaúdi erők általi, amerikai segítséggel történő bombázásával, valamint az idegen katonák jelenlétével elképzelhető, hogy fokozódni fog a nyíltan katonai imperialista intervenció. Ez világosan látszik a Delta repülőgép elleni terrortámadási kísérletet követő hisztéria kitöréséből. Úgy gondolom, hogy az emberek erre az elnyomó intézkedések és az imperialista intervenciók elleni küzdelem fokozásával fognak válaszolni.
Andrew Henry William Brons
Elnök asszony, ahogy az elképzelt Lady Bracknell bárónő mondta volna, egy komoly hibát elkövetni a muzulmán világban szerencsétlen dolog, kettőt elkövetni azonban gondatlanság.
Hármat, vagy még annál is többet az ostobaság, az őrültség vagy a szándékos bajkeverés jele. Jement most az új Afganisztánnak hívják. Már felvonultattak amerikai katonákat tanácsadókként. Mennyi időn belül fognak ők és szövetségeseik, beleértve Nagy-Britanniát is szárazföldi csapatokat felvonultatni az al-Kaida ellen?
Mit kellene tennie a Nyugatnak valójában a fenyegetés megakadályozása érdekében? Először is, meg kellene állítani a háborúkat a muzulmán országokban, amelyek következtében nyugati katonákat ölnek meg, civileket ölnek meg, és amelyek radikalizálják a fiatal muszlimokat hazájukban és külföldön is. Haza kellene hoznia a katonákat, hogy lakosságunk és infrastruktúránk védelme érdekében a hazai biztonsággal foglalkozzanak.
Egy eredendően semleges politikát kellene alkalmaznia a Közel-Kelettel kapcsolatban, és fel kellene hagynia az USA partizán politikájával, valamint meg kellene szüntetnie a muzulmán országokból való bevándorlást, és arra kellene buzdítania a radikális muszlimokat, hogy belássák, sokkal boldogabban élhetnének saját vallástársaik között.
Angelika Niebler
Elnök asszony, Ashton bárónő, hölgyeim és uraim, az elmúlt hónapokban az emberek életkörülményei, csakúgy, mint az átfogó politikai és gazdasági helyzet, drámaian romlott Jemenben. Nekünk, európaiaknak ezért minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk, hogy végre stabilizáljuk az országot.
Főképviselő asszony, szeretném megkérni, hogy akadályozza meg, hogy Jemen második Afganisztánná váljon. Minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk, hogy megküzdjünk a nemzetközi terrorizmussal. Ezt azonban csak akkor fogjuk tudni elérni, ha a jemeni békefolyamatot is támogatjuk. El kell érnünk, hogy béke legyen a térségben, és támogatnunk kell az ottani kormánynak a béke elérésére tett erőfeszítéseit. A jemeni kormányt ismételten figyelmeztetni lehet arra, hogy biztosítania kell, hogy ne legyen diszkrimináció Jemenben - csak így lehet elérni a békét. A béke demokratikus szerkezeteket kíván, amelyek biztosítják a kisebbségek jogait. Ez a mi európai utunk, és ez különbözhet más utaktól. Arra szeretném kérni önt, hogy új tisztségében ne takarékoskodjon az erőfeszítéssel, amely ahhoz kell, hogy végigjárja ezt az európai utat velünk együtt.
Politikai stabilitás nélkül Jemennek nincs esélye. A politikai stabilitással viszont a helyi gazdaság helyreállhat, ezt követően pedig fel lehet építeni a gazdaságot, és az embereknek jobb jövőbeli kilátásai lesznek. Arra kérem, hogy komolyan küzdjön ezért. Arra is kérem továbbá, hogy használja befolyását annak biztosítása érdekében, hogy az ottani kisegítő katonák humanitárius segítséget tudjanak nyújtani. Több mint 130 000 szomáliai menekült tartózkodik Jemenben. Borzasztó az ottani helyzet. Kérem, hogy álljon ki a hat túsz, a hat európai állampolgár - egy brit és öt német - mellett, akiket Jemenben tartanak fogva. Esetleg abban is segíteni tud, hogy kiszabadítsák őket. Nagyon köszönöm.
Zigmantas Balčytis
Egyetértek a Bizottsággal és azokkal a képviselőtársaimmal, akik azt állították, hogy a jemeni helyzet feszült. Az ország kimerült és elszegényedett a véget nem érő partizánháborúk és a szeparatista harcok következtében, és az emberek szélsőséges mértékű szegénységtől szenvednek. Az ilyen mértékű gazdasági és politikai instabilitás már eddig is aggodalmat keltett az Arab-félsziget szomszédos országai körében, és az nem csak a regionális, hanem a globális biztonságot is fenyegeti. Aggasztóak a terrorista csoportok tevékenységének újkeletű megerősödéséről szóló hírek. Emlékezzünk csak az USA-ba tartó repülőgép felrobbantására tett meghiúsult kísérletre, valamint a jemeni követségekre irányuló fenyegetésekre. Az USA már kijelentette, hogy külön figyelmet fog szentelni az országban kialakult helyzetre. Ezért a közös külpolitika bevezetése mellett, úgy gondolom, hogy az Európai Parlament, az Európai Bizottság és más intézmények kötelessége, hogy - különösen a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követően - közös és összehangolt lépéseket tegyenek a nemzetközi közösséggel együtt.
Ivo Vajgl
Szlovénül fogok felszólalni, kérem ezért, hogy figyeljenek a tolmácsolásra. Jemen egy olyan ország, amelyet a vallási és törzsi konfliktusok, a múltbéli gyarmati és amerikai politikák által elkövetett hibák sújtanak. Ahogy néhány képviselőtársunk már említette, itt először is a Közel- és Közép-Kelettel, egy megoldatlan problémák által szétzilált instabil régióval, és másodszor - természetesen - az összes konfliktus forrásával, az izraeli-palesztin konfliktussal foglalkozunk.
Jemenre jellemző ezeknek a problémáknak mindegyike, és nem szabad abban az illúzióban ringatnunk magunkat, hogy egy helyi problémával állunk szemben. Jemen polgárháborúval, al-Kaida erődítményekkel, gyenge állammal, gyenge hírszerző szolgálatokkal, hatástalan biztonsággal és fegyveres katonai erőkkel küzd. Mit várhatunk a londoni konferenciától?
Főképviselő asszony, véleményem szerint a legnehezebb dolog egy holisztikus megközelítés kialakítása lesz, de pontosan ez az, amit tennünk kell. Egyedül ez fogja megoldani Jemen problémáit. Gazdasági és fejlesztési megközelítésre van szükség, és olyan segítséget kell nyújtanunk Jemen számára, amely segíteni fog az állam és adminisztratív kapacitásának felépítésében.
Azon a véleményen vagyok azonban, hogy a második jelentés, amelyet szeretném, hogy bemutasson, Ashton asszony, arról szól, hogy ne áltassuk magunkat azzal - és senki ne áltassa magát azzal - hogy ez csupán egy újabb olyan kérdés, vagy egy újabb olyan probléma, amelyet katonai úton meg lehet oldani. Attól tartok, hogy számos olyan utalás van, különösen a világsajtóban, amely azt jelzi, hogy egy új frontvonalat, egy új fegyveres konfliktust alakítunk ki. Ez a legrosszabb, ami történhet Jemenben, és valószínűleg még jobban megmérgezné az egész régióval való kapcsolatot. Elég sok tanulságot levonhattunk a megtapasztalt katonai vállalkozásokból a Közel- és Közép-Kelettől kezdve Afganisztánig és pár másik helyszínig.
Struan Stevenson
Elnök asszony, korábban már folytattunk vitát az egyre romló emberi jogi helyzetről és a kegyetlen fasiszta rendszerről Iránban. A vita során hallhattuk, hogy hogyan exportálták a mollák a terrorizmust Palesztinába és Libanonba, és hogy hogyan exportálják az általuk használt aljas terrort Jemenbe.
Október végén jemeni tisztviselők jelentették, hogy elfogtak egy Iránból érkező fegyverekkel teli hajót. Letartóztattak öt iráni vezetőt. A fegyvereket és a vezetőket a huti felkelőknek szánták.
Irán régóta mestere annak, hogy megbízottakon keresztül folytat háborúkat; ezt tette Palesztinában és Libanonban is. Most azt tervezi, hogy regionális konfliktust szít a szunniták által dominált Szaúd-Arábiában. Azt mondanám Ashton bárónőnek, hogy ha döntően Iránnal foglalkozik, nagy részétől megszabadulhat annak a rosszindulatú daganatnak, amely a Közel-Keletet fenyegeti.
Cristiana Muscardini
Elnök asszony, főképviselő asszony, hölgyeim és uraim, a komoly politikai, gazdasági és társadalmi válság Jemenben összefügg az al-Kaida műveleti jelenlétével a területen, és azzal a dzsihádista elképzeléssel, amely ezt motiválja.
Jemen az egyik legszegényebb ország a világon, és a belső konfliktusok kezelése meglehetősen nehéz a síita és a szunnita kisebbségek közötti konfliktus vallási eredete miatt. Ahogy az állásfoglalási indítvány hangsúlyozza, a segély, az együttműködés és a szociális segéllyel kapcsolatos programok végrehajtására irányuló támogatás elengedhetetlen. Hangsúlyoznunk kell azonban azokat a kockázatokat, amelyekkel a Nyugatnak is szembe kell néznie, amennyiben a biztonsági problémákat nem egyértelműen és nem elkötelezetten kezeljük.
A dzsihádista ideológia vezeti a terroristákat arra, hogy katonai képzésben és mártírcselekedetek végrehajtására irányuló képzésben vegyenek részt, amely ideológia egyre inkább elterjedté válik, és átterjedt az afrikai kontinensre is, részben azért, mert a nemzetközi közösség közömbösen és felszínesen foglalkozott, vagy inkább nem foglalkozott az al-Kaidával és szomáliai, szudáni, valamint jemeni sejtjeivel.
Emlékeznünk kell az ok és okozat összefüggésére a jemeni terrorista jelenlét és a Szomália destabilizálására irányuló számos cselekedet között, amelyet a jemeni al-Kaida erők irányítanak. Ezek azonban nem annyira a szaúd-arábiai vahabitáktól, hanem inkább az iráni ajatollahoktól függenek, akiktől a fegyvereket és a pénzt kapják. Jemen támogatását nem lehet szétválasztani a biztonság kérdésétől.
Arnaud Danjean
Elnök asszony, Ashton asszony, igaza volt, amikor azt állította, hogy a biztonsági prioritás tekintetében a legfontosabb dolog Jemennel kapcsolatban, hogy véget vessünk az országban tapasztalható belső konfliktusoknak. Nem szabad összekevernünk az okokat a következményekkel, és anélkül, hogy jelentéktelennek tüntetnénk fel a terrorista veszélyt, Jemen instabilitásának nem a terrorizmus a fő oka. A terrorizmus a belső konfliktusokból eredő instabilitás következtében fejlődik ki. Ebből a nézőpontból az Európai Unió prioritása a Jemenen belüli, Saleh elnökkel való nemzeti párbeszéd elindítására tett jelenlegi erőfeszítések bíztatása és támogatása kell, hogy legyen.
Regionális szinten - ahogy éppen most emlékeztettek rá minket - a jemeni helyzet összefüggésben van a szomáliai válsággal és az Afrika szarvában tapasztalható válsággal. Igen jelentős migrációs áramlások tapasztalhatóak, de megfigyelhető a fegyverkereskedelem és a dzsihádista harcosok mozgása is Jemen és Szomália között. Ebben az összefüggésben szeretném tudni, hogy hol áll az Európai Unió a tengeri felügyeleti kapacitások megerősítése tekintetében, amely Jement is érinti.
Filip Kaczmarek
Elnök asszony, Jemen az arab világ legszegényebb országa. Nemrégiben jártam Jemenben, és a saját szememmel láttam ezt. Kétségtelen, hogy a szegénység a forrás, vagy legalábbis az egyik tényező, amely az ország számos problémáinak jó részét még nehezebbé teszi.
Sajnálatos módon a globalizált világban Jemen problémái a mi problémáinkká is válnak. A belső konfliktusokat, amelyekre az állásfoglalás-tervezetben és ennek a vitának a során is utaltunk, politikai eszközökkel kell megoldani, és a konfliktusban részt vevő feleknek tiszteletben kell tartaniuk az emberi jogokat és a nemzetközi humanitárius jogot. Az Európai Uniónak erőfeszítéseket kell tennie a jelenlegi válság kiterjedésének megakadályozására. Az általunk biztosított fejlesztési segély, amennyiben hatékony, és amennyiben ésszerűen költik el azt, segíthet a politikai, gazdasági és társadalmi stabilizáció megteremtésében.
A katasztrófa azonban nincs messze. A vízhiányt már említették, csakúgy, mint a csökkenő nyersolajkészleteket, de ott van a jemeniek 90 %-ának a khattal, egy hallucinogén narkotikummal való visszaélésnek a problémája is, amely folyamatosan kiszorítja az egyéb terményeket. Jemen például kávét exportált régebben, de jelenleg ezt nem tudja megtenni, mert ezt a kábítószert termesztik helyette.
A jemeni kormánynak és a nemzetközi közösségnek nem csak átmeneti intézkedéseket kell tennie, mert strukturális problémával áll szemben, és még ha meg is tudjuk állítani az al-Kaidát Jemenben, a problémák újra elő fognak jönni, ha nem szüntetjük meg azok okait.
Marietta Giannakou
Elnök asszony, ahogy már hallottuk, és ahogy mindannyian tudjuk, a jemeni helyzet társadalmi és gazdasági szempontból, valamint a társadalmi kohézió szempontjából katasztrofális. Az országban hiányzik a víz, az olajtartalékok kifogyóban vannak, és a lakosok kábítószert termelnek.
Pontosan olyan a helyzet, mint Afganisztánban volt 26 évvel ezelőtt, amikor e Házban - úgy értem, az Európai Parlament régi üléstermében - a kábítószerekről szóló jelentésről szóló vita során rendelkezéseket hoztunk Afganisztán jövőjéről. Ha nem végzünk fejlesztés-típusú intervenciót most azonnal, és ha nem hagyják, hogy az ENSZ folyamatosan jelen legyen minden szinten, Jemen minden bizonnyal ugyanabban a helyzetben fogja találni magát, mint amilyen helyzetben Afganisztán van most, megoldatlan problémákkal.
Nincs sok módja a terrorizmus elleni küzdelemnek, és az a mód, ahogy a Nyugat foglalkozni szándékozik ezzel a problémával, egyértelműen nem egyike ezeknek. Az egyetlen módja, hogy segítsünk ennek az országnak, hogy ne váljon az al-Kaida előőrsévé az, hogy megállapodást köt minden arab országgal, nem csak Szaúd-Arábiával, és természetesen erőfeszítéseket kell tennünk, hogy segítsük ezt a népet a törzsi filozófiától és a polgári konfliktusoktól való eltávolodásban és a demokratikus jogok kialakításában.
Cristian Dan Preda
A december 25-i meghiúsult robbantási kísérlet az Amszerdam-Detroit járaton csak arra szolgált, hogy felfedjen egy fontos tényt. Felhívta a nemzetközi közösség figyelmét a jemeni helyzet komolyságára, mert, ahogy mindannyian tudjuk, nem egy, hanem három konfliktus létezik ebben az országban. A szeparatista mozgalmakkal kapcsolatos délen folyó harcok mellett a Saada tartománybeli konfliktust északon újra fellobbantotta a kormányerők által körülbelül hat hónappal ezelőtt indított offenzíva az al-Huthi síita felkelők ellen, és légi csapásokat indítottak az al-Kaida bázisok ellen.
A humanitárius helyzet, ahogy azt az ENSZ főtitkára is megemlítette január 5-én, nagyon aggasztó, és fennáll a veszélye, hogy tovább romlik, amennyiben egyik konfliktus sem ér véget. Előre tekintve a következő héten Londonban tartandó nemzetközi konferenciára úgy vélem, hogy az Európai Uniónak koordinált válaszadásra kell buzdítania az ország stabilitásának biztosítása érdekében, amely a nemzetközi biztonságra is pozitív hatással lenne.
Egy egyesült, stabil és demokratikus Jemen létrehozásának lehetősége véleményem szerint egy mind a katonai, mind a gazdasági támogatás, valamint a terrorizmus elleni küzdelem fellendítésével kapcsolatos következetes terv megfogalmazásában rejlik, amelyet az ország gazdasági fellendülését támogató különleges intézkedéseknek is kísérniük kell. Köszönöm.
Alf Svensson
Jemen nem csak biztonságos menedék az al-Kaida számára. Ezt nyilvánvalóvá tettük a vita során. Az ország nagyon könnyen csatatérré változhat a régió két fő hatalma, Szaúd-Arábia és Irán között. A jemeni kormány újra meg újra azzal vádolja Iránt, hogy támogatja a síita felkelési mozgalmat. Ezt Irán elutasítja, de ilyen vádak tulajdonképpen megjelentek a szaúdi médiában is.
Az emellett felhozott bizonyítékok között ott van a jemeni kormány nyilatkozata, miszerint 2009 októberében megállított egy iráni fegyverszállítmányt, amelyet a felkelőknek szállítottak, valamint az a tény, hogy az elmúlt hónapokban az iráni állami média intenzívebben és jóindulatúbban foglalkozott a síita felkelési mozgalom harcaival, mint korábban. Nyolcvankettő szaúdi katona halt meg a felkelőkkel való harcban Jemenben, mióta Szaúd-Arábia 2009. november 4-én megindította offenzíváját.
Ahogy már rámutattak, Jemen az arab világ legszegényebb országa - ugyanakkor a régió két fő hatalma, az Irán és Szaúd-Arábia közti konfliktus kereszttüzében is találta magát. Szeretném tudni, hogy Ashton asszony megerősíti-e ezt, és készít-e elemzést a helyzetről?
Janusz Władysław Zemke
Elnök asszony, szeretném egyetértésemet kifejezni azzal, ahogy Ashton asszony értékelte a helyzetet. Igaza van, Ashton asszony, hogy amennyiben meg akarjuk változtatni a jemeni helyzetet, akkor humanitárius és talán katonai intézkedésekre is szükség van. Amennyiben ezek az intézkedések széleskörűek, akkor koordinációt is kívánnak, mert nem csupán az Európai Unió felelős a jemeni helyzet javításáért. Sok ilyen intézmény van. A következő kérdést szeretném feltenni ezzel kapcsolatban: úgy véli, hogy az ENSZ és az Európai Unió humanitárius kérdésekkel kapcsolatos munkáját jobban össze kellene hangolni? A katonai és a felderítéssel kapcsolatos területeken a NATO-val és a hírszerző szolgálatokkal való jobb együttműködésre is szükség van - kifejezetten bizonyos országok hírszerző szolgálataira gondolok. Mert ezeket az intézkedéseket össze kell hangolni, mivel így sokkal hatékonyabban lesznek.
Paul Rübig
Elnök asszony, Ashton bárónő, kérdésem az együttműködés formáira vonatkozik, amelyeket véleményük szerint nekünk, az Európai Uniónak ki kellene alakítanunk Jemenben, például a kis- és középvállalkozások terén, esetleg az energiaellátás és a vízellátás terén, mivel a kommunikáció és a kapcsolatok kiépítése különleges szerepet kaphat a jövőben. Mely programok fognak elsőbbséget élvezni itt ön szerint, főképviselő asszony?
Marek Siwiec
Elnök asszony, az Európai Parlament elnökének majdnem részvétét kellett kifejeznie közel 300 áldozat családjának, akik az Amszterdamból Detroitba tartó járaton utaztak. Ezt tegnap kellett volna megtennie. Csak véletlen, hogy ez nem történt meg. Erre a drámai eseményre volt szüksége a világnak, hogy felfedezze a Jemennel kapcsolatos problémákat - a terrorizmus egy új forrását.
Tehetetlenül állunk egy olyan helyzettel szemben, amellyel már találkoztunk Afganisztánban. Tehetetlenül állunk szemben azzal, ami mostanában történik Jemenben, és Európa és ez az épület tele van emberi jogi jogvédők céltalan megnyilvánulásaival, akik sajnálják a guantánamói fogvatartottakat. Ezeket a fogvatartottakat szabadon bocsátották, és most újra támadásokat szerveznek. Újra meg fognak halni emberek, és azt fogjuk mondani, hogy tehetetlenek vagyunk.
Teljes mértékben egyetértek azzal, amit Zemke úr mondott - katonai együttműködés nélkül, a hírszerzéssel kapcsolatos együttműködés nélkül és a terrorizmus üldözéséért felelős intézmények közötti együttműködés nélkül állampolgáraink egészségét és életét fogjuk kockáztatni.
Catherine Ashton
az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője/a Bizottság alelnöke - Elnök asszony, ismételten fontos és sokrétű vita hangzott el a világ egy olyan részével kapcsolatban, amelyre már néhány éve összpontosítunk. Utaltam arra a tényre, hogy 2007 és 2010 között a Bizottság 100 millió eurót költött a terület támogatására, és hasonló összeget fog költeni a jövőben is, egy olyan térségről van azonban szó, amellyel kapcsolatban ismét megállapítottuk, hogy fontos a fenntartható és koordinált erőfeszítés, ahogy azt több képviselő is említette.
Úgy vélem, hogy Salafranca asszonynak a vita elején tett megjegyzései sokszor előkerültek további azzal kapcsolatos felszólalások során, hogy hogyan tudjuk biztosítani, hogy koordinációnk hatékony legyen a biztonság szempontjából, politikai és gazdasági szempontból, hogy megoldjuk azokat a gondokat, amelyekkel ez az állam küzd. Giannakou asszony felvetette a csökkenő vízmennyiség és a csökkenő olajmennyiség kérdését; úgy gondolom, hogy várhatóan Jemen fog először kifogyni a vízből 2015 körül, amit igazi és jelentős kihívásként kell kezelnünk.
Hogy foglalkozni tudjunk a problémával, integrált megközelítést kell megvizsgálnunk; számos képviselő feltette a kérdést, hogy milyen stratégiát fogunk követni. Engedjék meg, hogy megpróbáljam körvonalazni ennek néhány kulcsfontosságú elemét: először is, a biztonság és a terrorizmus elhárításának kérdése. Ahogy közeledünk a londoni találkozóhoz, hatékonyan kell együttműködnünk ezen a területen, amit számos képviselő is felvetett: össze kell állítanunk a támogatáscsomagot és foglalkoznunk kell azzal a munkával, amelyet már most folytatunk, például az Atalanta-műveletben a partoknál és ennek jelentőségével.
A tengeri felügyelet fejlesztésének kérdésével jelenleg foglalkozunk; ez témája volt a spanyol védelmi miniszterrel tartott közelmúltbeli tárgyalásnak, amelynek célja az volt, hogy megbeszéljük, mit tehetünk a tengeri biztonsággal kapcsolatos kérdések jobb és hatékonyabb koordinációja érdekében, figyelembe véve a partszakasz hosszát és a lefedendő terület méretét.
Úgy gondolom továbbá, hogy leírtuk ezt az átfogó megközelítést, hogy hogyan fogjuk összekapcsolni a különböző elemeket és bevonni Jemen szomszédait. Brantner asszony, ön felvetette az Öböl-menti Együttműködési Tanács kérdését. Egyetértek: hogy hogyan próbáljuk meg kezelni ezt a térséget, fontos részét képezi a térségbeli szomszédokkal folytatott együttműködésnek, és ismételten, a londoni találkozó reményeim szerint össze fogja hozni azokat a legfontosabb tagállamokat a térség környezetéből, akik segíteni tudnak nekünk.
A londoni találkozó természetesen lehetőség arra, hogy összeszedjük elképzeléseinket, és hogy ezt az Egyesült Államokkal és másokkal együtt tehessük meg. Kötelezettséget vállalunk az Egyesült Államokkal. Nem igaz, hogy az ő megközelítésük kizárólag a terrorizmus elleni küzdelemre korlátozódik: teljes mértékben támogatják azt és egyetértenek azzal, amit mi a "mélyen gyökerező okok kezelése” megközelítéseként definiálunk, amely a keveréke azoknak a dolgoknak, amelyeket ezen ország támogatása érdekében tennünk kell.
Hogy válaszoljak a biztonsággal kapcsolatos kérdésekre, az uniós Belügyi Tanács informális ülését most hétvégén tartja Spanyolországban. Úgy tudom, az amerikai fél is ott lesz, hogy tárgyalásokat folytassanak a képviselők által felvetett kérdésekről.
Egyetértek azzal a megjegyzéssel, hogy ez nem kívánságlista. Nagyon meg kell válogatnunk, hogy miről gondoljuk, hogy meg tudjuk tenni, hogy változást érjünk el; az, hogy segítünk Jemennek, hogy olyan párbeszédet hozzon létre, amelyre szüksége van az országon belül, hogy támogassa az embereket, és hogy megpróbáljon megoldani néhány, az országban tapasztalható konfliktust, véleményem szerint éppen olyan fontos, mint bármi más, amit teszünk.
Kérdeztek a megfelelő támogatás megtalálásáról, a stabilitási eszközöket is lehet használni megfelelően, úgy gondolom, hogy megfelelő mértékű támogatást nyújtsunk, de ez nem helyettesítő, és soha nem is helyettesítheti azt, hogy megpróbáljuk támogatni a kormányt abban, hogy belső párbeszédet folytasson, amit csak ő tud. A partnereknek össze kell jönniük Jemenben, hogy képesek legyenek foglalkozni az ország számára rendkívüli jelentőségű problémákkal.
Tehát ez egy nagyon hasznos vita volt számomra, és hálás vagyok, mivel segít nekem, hogy összeállítsam azokat a témákat, amelyeket fel fogok vetni a Külügyek Tanácsában, amikor erről folytatunk vitát, és aztán Londonban, amikor, ahogy jeleztem, a kormánnyal foglalkozunk az összes olyan témával, ahol folyamatos támogatást tudunk nyújtani az ország gazdasági fejlődéséhez, a terrorizmus elleni küzdelemhez és a szomszédok általi segítségnyújtással kapcsolatos kérdésekhez.
Úgy gondolom, egy utolsó pont, hogy fel kell ismernünk a túszok nehéz helyzetét, amelyről több alkalommal szót ejtettek: hat túszról van szó, egy britről és öt németről, beleértve néhány kisgyermeket a német családdal, akiket túszul ejtettek. Tudom, hogy Westerwelle úr, a német külügyminiszter nemrégiben Jemenben járt. Ezen a héten beszéltünk erről a témáról, és gondolataink mindig a túszok körül fognak forogni, akik jelenleg is szenvednek. Az összes témát fel fogjuk vetni a londoni találkozón, és ismételten nagyon hálás vagyok a tisztelt képviselőknek, hogy beszéltek ezekről a fontos ügyekről.
Elnök
A vitát lezárom.
Szavazásra a következő ülésen, februárban fog sor kerülni.
João Ferreira  
írásban. - (PT) Régóta látjuk már az erőteljes geostratégiai érdekek összeérését ezen a hatalmas területen, amely magában foglalja a Közép- és Közel-Keletet, Közép-Ázsiát és Észak-Afrikát, beleértve a Vörös-tengert és az Ádeni-öbölt, ahol Jemennek (Szomália mellett) stratégiai pozíciója van. Ezeket az érdekeket egyre inkább katonai eszközökkel védik meg, egyre növekvő agresszivitással. A jelenlegi jemeni helyzetet és a borzasztó szenvedést, amelynek ezek az emberek ki vannak téve, ennek a helyzetnek a fényében kell elemezni. Az USA és az EU növekvő katonai részvételét a régióban ennek megfelelően kell értelmezni és elítélni. Ennek egy brutális és felháborító megnyilvánulása, amelyet határozottan elítélünk, az USA cirkálórakéta-támadása volt, amelyet állítólag egy al-Kaida terrorállomás ellen hajtottak végre, de amely egyes állítások szerint civilek tucatjainak sebesülését okozta. Az összetett problémák és a régióbeli embereket fenyegető veszélyek valódi megoldását demilitarizációval, a nemzeti törvények és az emberek szuverenitásának tiszteletben tartásával, valamint őszinte együttműködéssel kell elérni, aminek célja azoknak a mély társadalmi problémáknak a megoldása, amellyel jelenleg küzdenek.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz  
írásban. - (PL) Elnök asszony, az Európai Parlamentnek az Arab-félszigettel fenntartott kapcsolatokért felelős delegációja tagjaként szeretném aggodalmamat kifejezni a jemeni biztonsági, gazdasági és politikai stabilitási problémák miatt, amelyek az utóbbi időben igen gyakran kifejezésre jutottak. Jemen, az arab világ legszegényebb országa, a terroristacsoportok érdeklődésének tárgya lett, amely csoportok, hasznot húzva az ország gyengeségéből, a határaikon messze túllépő terroristatámadások bázisává tették azt. Megfigyelők szerint Jement a felbomlás fenyegeti az északon tapasztalható síita felkelések, valamint a déli szeparatista mozgalmak és az al-Kaida terrortevékenysége miatt.
Ezért a Jemennel való bilaterális kapcsolatok megerősítését kérem, valamint azt, hogy terveket körvonalazzunk a biztonság és a politikai helyzet javításának leghatékonyabb módjairól, különösen az ezzel a témával foglalkozó speciális találkozó kapcsán, amelyet Gordon Brown szervez január 28-ára Londonba.
