Zaļā grāmata "Kopējās zivsaimniecības politikas reforma” (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Maria do Céu Patrão Neves kundzes ziņojums par Zaļo grāmatu "Kopējās zivsaimniecības politikas reforma” Zivsaimniecības komitejas vārdā -.
Maria do Céu Patrão Neves
Ļaujiet man teikt dažus vārdus par 50 zvejnieku lielo grupu, kuri tūlīt būs šeit, lai noklausītos debates un piedalītos balsojumā par ziņojumu.
Domāju, ka varu runāt savu Zivsaimniecības komitejas kolēģu vārdā, kuri ir veikuši lielu ieguldījumu šā ziņojuma tapšanā, un teikt, ka mēs esam gandarīti par to, ka šodien Parlamentam ir iespēja iepazīties ar ziņojumu un izvirzīt to balsojumam. Kādēļ? Tādēļ, ka kopējā zivsaimniecības politika (KZP) ir viens no Eiropas Savienības vadošajiem politikas virzieniem. Šīs politikas sākums bija samērā grūts. Tās īstenošana oficiāli sākās 20. gadsimta astoņdesmitajos gados, bet 2002. gadā tika veikta pirmā šīs politikas reforma. Mēs apzināmies, ka dažas galvenās problēmas, kuras tika konstatētas jau toreiz (piemēram, jaudas pārpalikums, pārzveja un pārāk lieli ieguldījumi, kas, kā izrādījās, ES nebija sadalīti vienmērīgi), ir aktuālas arī pašlaik.
Tas ir sākums plašai un intensīvai reformai, kura šajā nozarē tika plānota jau sen.
Kāds varētu būt šīs reformas virziens, ņemot vērā mūsu ziņojuma saturu? Pirmām kārtām, kas attiecas uz galvenajiem principiem, ir jānodrošina līdzsvars starp vides, sociālajiem un ekonomiskajiem aspektiem. Vides aspekti ir nozīmīgi tādēļ, lai garantētu krājumu saglabāšanu, sociālie - lai veicinātu cieņu un profesionālo izaugsmi, bet ekonomiskie - lai konkrētā nozare nodrošinātu ienākumus. Bez šiem trim aspektiem nebūs iespējama Eiropas Savienības zivsaimniecības nozares ilgtspējība, kuru mēs visi vēlamies nodrošināt.
Kā īstenot šos vispārējos principus, kuru mērķis ir mazināt zvejas jaudas pārpalikumu, palielināt peļņu un labāk saglabāt krājumus? Ziņojumā ir uzsvērti daži būtiski aspekti, proti, ieguldījums decentralizācijas veicināšanā; zvejnieku un visas zivsaimniecības nozares tiesības piedalīties lēmumu pieņemšanas procesā, lai nodrošinātu viņu lielāku līdzdalību zivsaimniecības pārvaldības procesā, tādējādi palielinot atbildību un nozares atbilstību kopējās politikas noteikumiem; vajadzība nošķirt maza mēroga zvejas flotes no rūpnieciskās zvejas flotēm, izstrādājot katrai grupai atsevišķus īpašus noteikumus; nepieciešamība novērtēt, kurus pārvaldības modeļus var labāk pielāgot dažādiem zvejas apgabaliem un zivsaimniecības veidiem; nepieciešamība stiprināt tirgus pozīciju, attīstot zvejniecību, kuras mērķis ir iegūt pievienotas vērtības produktus un palielināt nozvejas pirmā līmeņa cenas; subsīdiju savienošana ar paraugpraksi; zvejas flotes modernizācijas regulējuma nepieciešamība drošības un higiēnas jomā; nepieciešamība attīstīt ekoloģiski ilgtspējīgu ES akvakultūru; citu, ar nozveju un pārstrādi saistītu nozaru attīstība. Mums ir arī jāpievērš uzmanība pieaugošajai sieviešu lomai zivsaimniecības nozarē un jāizvirza prasība, lai no trešām valstīm importētajiem zvejniecības produktiem tiktu izvirzīti tādi paši nosacījumi kā mūsu ražotāju produktiem. Tas ir saistīts ar sertifikāciju, marķēšanu, izsekojamību un, visbeidzot, kopējās zivsaimniecības politikas integrēšanu plašākā jūrniecības politikā, palielinot tās jaudu.
Nobeigumā es vēlētos teikt, ka šā dokumenta izstrādē, ar kuru mēs jūs šodien iepazīstinām, ir piedalījušies visi Zivsaimniecības komitejas locekļi, jo īpaši opozīcijas referenti, ar kuriem kopā veicām ļoti grūtu darbu, kā arī Komisija, Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretariāts, Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) padomdevējs, citu politisko grupu padomdevēji un, protams, mana biroja darbinieki un mans palīgs. Šā dokumenta sagatavošanā ir ieguldīts liels darbs, tādēļ mēs ceram, ka balsojuma rezultātā tas tiks pieņemts.
Juan Carlos Martín Fragueiro
Priekšsēdētāja kungs, arī prezidentūra atzinīgi vērtē šīs Eiropas Parlamenta debates, jo tas ir nozīmīgs ieguldījums plašākas apspriežu procedūras sākšanai par Zaļo grāmatu, tādēļ Komisijai, gatavojot tiesību aktu priekšlikumus, tas būs rūpīgi jāizvērtē.
Padome gatavojas rūpīgi izvērtēt arī Parlamenta atzinumus, lai tā turpmāk varētu izskatīt un pieņemt tiesību aktu priekšlikumus saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru.
2009. gada aprīļa Zaļajā grāmatā ir aplūkoti KZP vairāki strukturālie trūkumi, proti, flotes jaudas pārpalikums, neprecīzi formulēti mērķi, orientācija uz īstermiņa mērķiem, nozares kopējās atbildības trūkums, kā arī nepietiekama atbilstība noteikumiem.
Minētajā Zaļajā grāmatā ir arī izklāstīti šo trūkumu novēršanas veidi, kā arī aplūkoti citi svarīgi jautājumi, piemēram, režīmu diferenciācija rūpnieciskās zvejas flotei un maza izmēra piekrastes flotei, resursu izšķiešana, relatīvā stabilitāte, individuālās nododamās tiesības, lielāka orientācija uz tirgu, KZP integrēšana plašākā jūrniecības politikā, publiskais finansējums un KZP ārējie aspekti.
Padomē dalībvalstis gan atsevišķi, gan visas kopā rūpīgi analizē visus konkrēto jautājumu aspektus. Apspriešanas pirmais posms beidzās 2009. gada decembrī. Komisija saņēma 1 700 priekšlikumu, un līdz šim jau ir notikušas vairāk nekā 125 sanāksmes un semināri.
Otrajā posmā, kurš sāksies šā gada 1. septembrī, tiks analizēts veiktais ieguldījums un apspriestas galvenās idejas. Janvārī Komisija organizēja seminārus par reformas pamatelementiem un tiesībpamatotas pārvaldības instrumentiem zivsaimniecībā. Arī šodien notiek seminārs par maziem zivsaimniecības uzņēmumiem. Martā tiks veikts ietekmes novērtējums, aprīlī ir paredzēts apspriest Eiropas Zivsaimniecības fonda turpmākās finanšu iespējas, maijā - ārējos aspektus, bet jūnijā - resursu izšķiešanu un līdzekļu selektīvāku izmantošanu.
2. un 3. maijā Akoruņā norisināsies prezidentūras un Komisijas kopīgi rīkotā konference. Tajā tiks analizēti trīs reformas pamatelementi, proti, pārvaldība, krājumu pārvaldība un režīmu diferenciācija rūpnieciskiem zivsaimniecības uzņēmumiem un mazām piekrastes zivsaimniecībām.
4. un 5. maijā Vigo tiksies ministri, lai apspriestu konferences rezultātus, un, iespējams, jūnijā plānotās Padomes sanāksmes darba kārtībā tiks iekļautas neformālas debates par darba dokumentu attiecībā uz iespējamām izmaiņām.
Kā jau es iepriekš minēju, trešajā posmā, kurš sāksies 2010. gada otrajā pusgadā, Komisija iesniegs Balto grāmatu un četrus tiesību aktu priekšlikumus attiecībā uz pamatregulu, jaunajiem COM, tehniskajiem pasākumiem un jauno regulu par finansējumu. Ir paredzēts, ka jaunā, reformētā KZP varētu stāties spēkā 2013. gada 1. janvārī.
Padomei ir arī jāpieņem nostāja šajā jautājumā. Tā pieņems vienīgi oficiālus lēmumus, pamatojoties uz tiesību aktu priekšlikumiem, kurus saņems no Komisijas 2011. gadā, un tas notiks saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, tā kā es pirmo reizi uzstājos šajā Parlamentā komisāres statusā, es vēlētos jums pateikties par man doto iespēju. Man ir liels gods būt šeit kopā ar jums un apspriest KZP reformu, kura ir ļoti nozīmīga visai nozarei. Es vēlos apsveikt referenti Neves kundzi ar paveikto grūto darbu, lai apkopotu dažādos viedokļus saskanīgā dokumentā. Es pilnīgi piekrītu, ka mums ir vajadzīga radikāla reforma, lai novērstu šīs politikas strukturālos trūkumus. Kā jau jūs visi zināt, 2002. gadā veiktā reforma nebija pietiekami veiksmīga.
Tagad mums būs jāatrisina iepriekš neatrisinātās problēmas, lai gūtu labākus panākumus attiecībā uz vides, sociālo un ekonomisko aspektu. Sabiedriskā apspriešanās ir pierādījusi, ka šai reformai ir plašs atbalsts. Protams, es šodien nevarēšu atbildēt uz visiem ziņojumā izvirzītajiem jautājumiem, jo drīz notiks balsojums, tomēr es ņemšu vērā kompromisa ceļā sagatavotos grozījumus attiecībā uz ilgtspējību, jaudas pārpalikumu, maza izmēra zvejas flotēm, horizontālo decentralizēšanu, izmetumu pakāpenisku samazināšanu, kā arī jaunu zivsaimniecības nolīgumu slēgšanu un izmantošanu šajā nozarē. Es esmu ļoti pateicīga par jūsu konstruktīvo ieguldījumu.
Es vēlos pievērst jūsu uzmanību diviem specifiskiem jautājumiem. Pirmais ir publiskais finansējums. Manuprāt, lai gūtu labākus panākumus, mums ir jākoncentrējas uz subsīdijām, lai garantētu mūsu politikas mērķu sasniegšanu. Piemēram, tā vietā, lai atbalstītu jaunu kuģu būvniecību, mums ir jāatbalsta inovācijas attiecībā uz selektivitāti un ekoloģiju, kā arī jāpalīdz ražotāju organizācijām risināt turpmākās problēmas.
Otrkārt, es pievienojos jūsu viedoklim par sociālo dimensiju. Mēs vēlamies, lai zivsaimniecības nozarē tiktu izveidotas pievilcīgas un drošas darbavietas. Ceru, ka šodien šajās debatēs es dzirdēšu jūsu priekšlikumus.
Ļaujiet man jūs informēt arī par turpmākajiem pasākumiem. Mēs sagatavosim kopsavilkuma ziņojumu par pagājušā gada apspriešanos, lai atvieglotu priekšlikumu izstrādi attiecībā uz jauno politiku. Mēs organizējam darbseminārus, lai apspriestu konkrētus jautājumus ar ieinteresētajām personām, iestādēm un dalībvalstīm. Maijā kopā ar Spānijas prezidentūru tiks rīkota plaša, KZP reformai veltīta konference.
Es esmu informēta, un tas jau tika minēts, ka pašlaik Komisijā norit darbseminārs, kurā piedalās visu Eiropas valstu pārstāvji. Žēl, ka jūs tajā nevarat piedalīties. Tas tika ieplānots jau sen. Ja vien tas būs iespējams, es turpmāk centīšos panākt, lai vairākas sanāksmes nenotiktu vienlaicīgi.
Pamatojoties uz šo ieguldījumu, 2010. gada nogalē mēs sāksim izstrādāt priekšlikumus, kuri Komisijai būs jāpieņem 2011. gada pavasarī. Plašā apspriešanās procesa noslēgumā ar jums tiks rīkotas diskusijas. Jums kā likumdevējam kopā ar Padomi būs galvenā loma jaunās politikas veidošanā. Es patiesi ceru turpmāk ar jums sadarboties.
Antonello Antinoro
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es pateicos Padomei par sniegtajiem komentāriem un gribu novēlēt veiksmi mūsu turpmākajā kopējā darbā jaunajai komisārei, kura šodien pirmo reizi uzstājās šajā Parlamentā.
Manuprāt, tas, ko mēs ieviešam, ir ļoti svarīgi, un es ceru, ka ar šo Zaļo grāmatu, kuru šodien esam iesākuši apspriest un par kuru vēlāk notiks balsojums, nenotiks tas pats, kas notika 2002. gadā.
Tomēr šodien Eiropas Parlaments ir citādā situācijā. Mums ir parastā likumdošanas procedūra un Lisabonas līgums, un es ceru, ka mēs tos spēsim izmantot savā labā, lai sasniegtu izvirzītos mērķus.
Galvenos punktus jau minēja mūsu referente Patrão Neves kundze, kurai mēs, Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti), vēlamies izteikt pateicību par paveikto darbu kopsavilkuma sagatavošanā, ar kuru viņa mūs iepazīstināja, kā arī par visu tajā ietverto informāciju.
Es vēlējos uzstāties un izmantot iespēju, lai apspriestu ar zivsaimniecības nozari saistītus jautājumus, tomēr šajā gadījumā mans mērķis ir runāt nevis par jūnijā plānotās Zaļās grāmatas un Baltās grāmatas tēmām, bet gan par tiem jautājumiem, kuri ir jārisina saistībā ar Eiropas jūrām, jo īpaši Vidusjūru.
Šodien mums sev ir jāizvirza tādi paši noteikumi, kādus jau vairākus gadus esam izvirzījuši savai ekonomikai un zvejniekiem. Tomēr pat tās piekrastes valstis, kuras robežojas ar Eiropu, apzināti un pārāk bieži šos noteikumus ignorē, un mēs atklājam, ka esam paradoksālā situācijā, jo šķiet, ka šie noteikumi attiecas vienīgi uz mūsu zvejniekiem, bet citas valstis var darīt, kā vēlas.
Tagad Eiropas Komisijai ir nozīmīgāka loma. Tai ir sava ārlietu ministre un daudz ietekmīgāks Parlaments. Es ceru, ka pirms Baltās grāmatas izstrādāšanas, gatavojot Zaļo grāmatu, mēs varam sadarboties ar trešām valstīm, kuras nav ES dalībvalstis, lai izstrādātu kopīgus noteikumus un panāktu, ka tie, kuriem šie noteikumi būs jāievēro, nav vīlušies, nejūtas ignorēti un neuzskata ES par ienaidnieku, bet gan par sabiedroto.
Josefa Andrés Barea
Paldies jums, Martín Fragueiro kungs, un jums, Damanaki kundze.
Arī es šeit pirmo reizi runāšu par zivsaimniecības jautājumiem. Mēs patiesi šajā nozarē esam saskārušies ar lielām problēmām. Mūsu pienākums ir izstrādāt pamatnostādnes, kuras garantēs jūru, zivsaimniecības un visas planētas ilgtspējīgu attīstību.
Mēs runājam arī par nozīmīgu mūsu valstu piekrastes un citu reģionu ražošanas elementu, proti, ekonomikas un kultūras elementu, kas ietver daudz vērtību, un, kā jau jūs, Damanaki kundze, pareizi teicāt, 2002. gada reforma nebija rezultatīva.
Mums ir jāpārskata relatīvās stabilitātes princips un jāmeklē jaunas, elastīgākas un vieglāk pielāgojamas pārvaldības metodes, lai atrisinātu ar kopējo pieļaujamo nozveju (KPN) un kvotām saistītās problēmas. Problēmas ir radījuši arī jau pieminētie izmetumi, jo tie ir nepieļaujami gan mūsu zvejnieku, gan arī visas planētas nākotnes dēļ.
Gaidāmajai KZP reformai ir jānodrošina ilgtspējīga zvejas sistēma, un mēs atbalstām jaunas, uz zvejas piepūli pamatotas pārvaldības sistēmas izveidi. Mums ir jākļūst atvērtākiem, vairāk jādomā par to, kā atrisināt problēmas, un jācenšas izveidot elastīgāku pārvaldības modeli.
Mums ir jānodrošina plaša vides kritēriju ieviešana, kā arī jānosaka diferencēta pieeja piekrastes un dziļūdens zvejai. Tas šai nozarei ir ļoti būtiski. Mums ir jāpanāk, lai atsevišķām flotēm tiktu samazināts jaudas pārpalikums. Mums ir arī jāpabeidz tirgus kopīgā organizācija un jāatrod veidi, kā stabilizēt tirgu un kā to saskaņot ar zivju importu no trešām valstīm.
Lai cīnītos pret nelegālo zvejniecību, kura tiek asi kritizēta un līdz šim ir bijusi neefektīva, ir vajadzīgi papildu līdzekļi, saskaņotas sankcijas un starptautiskie nolīgumi, kuru pamatā būtu tiesību, cilvēktiesību un nolīgumu ievērošanas principi.
Atšķirībā no pašreizējās politikas jūsu pieminētajai finanšu shēmai ir jānodrošina labāki rezultāti.
Turklāt ir jādomā par sociālo dimensiju, jo šajā gadījumā mēs runājam par cilvēkiem un mums ir jānodrošina, lai tiktu saglabāta viņu pašcieņa un profesionalitāte, kā arī paaugstināts šo cilvēku profesionālās kvalifikācijas statuss un attīstītas izdzīvošanai nepieciešamās ekonomiskās spējas.
Protams, mēs nedrīkstam aizmirst par to sieviešu integrāciju, kuras pārstāv neredzamo zivsaimniecības nozares pusi. Mums viņas ir jāizvirza priekšplānā un jāvelta viņām papildu uzmanība.
Zivsaimniecības politikas reforma ir kaut kas vairāk nekā vienīgi tiesību aktu izstrāde. Tas nozīmē, ka nozīmīgākā reformas daļa ir jāīsteno Eiropas Savienības robežās, kurai būs jāgarantē jūru, zvejnieku un planētas daļas ilgtspējība.
Tādēļ mums, saskaroties ar problēmām, ir jābūt drosmīgiem, savukārt būt drosmīgiem nozīmē bezbailīgi īstenot savu politiku. Mums ir jāaizmirst par savām bailēm, jākļūst situācijas noteicējiem un jāsaglabā valstu, ES un visas pasaules līdzsvars.
Carl Haglund
Priekšsēdētāja kungs, tiem, kuri ir nenogurstoši strādājuši, lai sagatavotu šo Zaļo grāmatu un ziņojumu, šobrīd vajadzētu just gandarījumu. Vispirms es gribētu pateikties referentei par viņas izcilo veikumu.
Mūsu KZP ir vajadzīga reforma. Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupai ir svarīgi, lai reformas pamatā būtu uz ekosistēmu pamatota pieeja. Ziņojumā ietvertais formulējums ir labs, tomēr vienlaikus mums nāksies risināt nopietnas problēmas, kas saistītas ar izmetumiem, ievērojamiem jaudas pārpalikumiem atsevišķās vietās un vēl daudzām citām lietām. Tādēļ esmu gandarīts, ka mēs spējām vienoties par pasākumiem, kuri būs jāveic, lai vispirms atrisinātu tieši šīs problēmas. Vai ir kāds, kurš uzskata, ka ES izmetumu politika ir pamatota? Es noteikti ne.
Vēl viens svarīgs jautājums ir kopējās zivsaimniecības politikas reģionalizācija. Tā kā situācija dažādos Eiropas reģionos ir atšķirīga, ir svarīgi, lai lēmumi tiktu pieņemti un piemēroti reģionālā līmenī. Vēl viena atzinīgi vērtējama reforma ir nodoms ieviest atsevišķu pieeju maza izmēra piekrastes zvejai. Šie ir jautājumi, kurus mēs esam iekļāvuši arī ALDE grupas ziņojumā.
Kā soms, kurš dzīvo pie Baltijas jūras, es esmu gandarīts arī par paziņojumu izvērst pasākumus, lai atrisinātu ar roņu un jūras kraukļu pārmērīgi lielo populāciju saistītās problēmas, jo tie ir viens no lielākajiem Baltijas jūras zivsaimniecības nozares apdraudējumiem.
Nobeigumā es vēlētos pieminēt zivsaimniecības nolīgumus ar trešām valstīm. Ir svarīgi, lai šajā ziņā mūsu politika tiktu saskaņota ar ES cilvēktiesību politiku. Labs piemērs iepriekš minētajam bija Parlamenta balsojums pret nolīgumu ar Gvineju, jo tas norāda virzienu, kurš mums jāievēro arī turpmāk.
Es esmu gandarīts, redzot, cik lieli panākumi ir gūti saistībā ar gaidāmo reformu. Mums ir laba Zaļā grāmata, un esmu pārliecināts, ka 2013. gadā paredzētā zivsaimniecības politikas reforma būs vēl labāka.
Isabella Lövin
Priekšsēdētāja kungs, komisāre Damanaki kundze, dāmas un kungi! Es saskāros ar ES kopējās zivsaimniecības politikas postošajām sekām 2002. gadā, kad pēc vairākuma balsojuma Zviedrijas parlamentā Zviedrija pieņēma lēmumu par mencu nozvejas vienpusēju aizliegumu uz vienu gadu, tomēr šā lēmuma īstenošanu nepieļāva Eiropas Komisija.
Lai gan Zviedrija bija paredzējusi izmaksāt saviem zvejniekiem kompensācijas par aizliegumu un Starptautiskās Jūras pētniecības padomes pētnieki ieteica pilnīgi aizliegt mencu nozveju uz vairākiem gadiem, kā arī to, ka vairāku mencu krājumi pie Zviedrijas krastiem bija izzuduši vai samazinājušies par 70 %-90 %, kopējās zivsaimniecības politikas principam tika piešķirta daudz lielāka nozīme. Komisijas uzskats bija tāds, ka, ja visiem ir pārzveja, tad tā ir arī Zviedrijai. Citiem vārdiem sakot, kvotu izmantošana ir obligāta visām ES dalībvalstīm.
Pēdējā zivsaimniecības politikas reforma tika pabeigta 2002. gadā, bet tā neatrisināja sarežģītās problēmas, ar kurām šī nozare bija saskārusies jau pirms desmit gadiem, piemēram, situāciju, kad pārāk liels skaits zvejas kuģu dzenas pakaļ mazam un arvien mazākam daudzumam zivju. Pēdējie kuģi, kuri Vidusjūrā zvejoja zilās tunzivis, saņēma ES subsīdijas vēl 2005. gadā. Laika posmā no 2000. līdz 2008. gadam, kad tunzivju krājumi bija gandrīz izzuduši, no ES nodokļu maksātāju naudas tika izlietoti EUR 34 miljoni tunzivju zvejas kuģu būvniecībai un modernizācijai. Līdzīga situācija tika novērota arī attiecībā uz Baltijas jūru. Pēdējos gados Zviedrijas Zivsaimniecības pārvalde ir izmaksājusi EUR 5,4 miljonus, lai nodotu metāllūžņos dažus lielākos tunzivju zvejas kuģus, proti, tos pašus kuģus, kuri tika uzbūvēti par ES atbalsta līdzekļiem.
Zivsaimniecības politikai ir nepieciešama radikāla reforma. Mūsuprāt, ir jāpārtrauc nevēlamu subsīdiju piešķiršana. ES zvejas kuģi ar beznodokļu degvielu un piekļuves līgumiem, ko nodrošina nodokļu maksātāji, pašlaik iztukšo Āfrikas jūras, kuras ir šim reģionam būtisks pārtikas piegādes avots. Tie negodīgi konkurē ar Āfrikas zvejniekiem, vienlaikus graujot ekosistēmas.
Pirms šodienas balsojuma par ziņojumu par Zaļo grāmatu, es vēlētos aicināt visus savus kolēģus deputātus svītrot vismaz vienu nevēlamu punktu no šā citādi lieliskā ziņojuma, proti, 121. punktu, kurā ir teikts, ka ES ārējai zivsaimniecības politikai ir jābūt tādai, kura aizstāv Eiropas intereses zivsaimniecības jomā. Es nedomāju, ka ES vajadzētu īstenot šādu politiku 2010. gadā.
Marek Józef Gróbarczyk
Priekšsēdētāja kungs, Damanaki kundze! Sākumā es vēlētos sirsnīgi pateikties Patrão Neves kundzei par viņas ieguldījumu šā ziņojuma sagatavošanā. Ir vajadzīga liela mērķtiecība un spēja panākt kompromisu, lai sagatavotu šādu saskaņotu dokumentu. Tomēr šis ziņojums ir tikai pamats turpmākajai zivsaimniecības politikai, kura tiks pilnīgi pārveidota, ieviešot tajā būtiskas izmaiņas, lai panāktu līdzsvaru starp rūpēm par dabas vidi un zivsaimniecības vēsturisko mantojumu. Minētās politikas pamatā ir jābūt reģionalizācijai, kuru savukārt nosaka dažādos reģionos dominējošie apstākļi. Tas ļaus sagatavot pareizu novērtējumu, pamatojoties uz zivsaimniecības nozares pārstāvju un zinātniskajiem atzinumiem, turklāt panāktais kompromiss nodrošinās taisnīgu un vienlīdzīgu zivsaimniecības pārvaldību.
Jaunajai zivsaimniecības politikai ir jāveicina nozares attīstība Eiropā, kuru ir skārusi krīze, tomēr vienlīdz svarīgi ir pievērst uzmanību agresīvajai rūpnieciskajai zvejai, jo īpaši Baltijas jūrā, kur veselīgas un vērtīgas zivis tiek pārvērstas zivju miltos to tālākai izmantošanai mājputnu un liellopu audzēšanai saimniecībās, savukārt eiropiešu virtuvēs nonāk toksiskā Tālo Austrumu panga. Tas ir trieciens ilgtspējīgai Eiropas piekrastes zvejai, kurai ir jāpievērš īpaši liela vērība.
Tas liecina par nepieciešamību izveidot racionālu un taisnīgu nozvejas sistēmu, lai aizstātu viegli manipulējamo kvotu sistēmu, tādējādi nodrošinot visiem ES dalībvalstu zvejniekiem vienlīdzīgas iespējas. Eiropas Konservatīvo un reformistu grupa atbalsta šo ziņojumu cerībā, ka pašreizējā sistēma mainīsies.
João Ferreira
Ar šo Zaļo grāmatu Komisija ir centusies izveidot tādu Kopienas sistēmu, kas paredzētu zvejas vai privātīpašuma tiesību nodošanu, garantējot piekļuvi sabiedriskajiem resursiem, proti, zivju krājumiem.
Šis priekšlikums tika noraidīts pēdējās reformas laikā, bet pēc desmit gadiem Komisija atkal ir atgriezusies pie šā jautājuma un ir tā, kura prognozē neizbēgamās krājumu privatizācijas sekas, proti, darbības koncentrēšanu uz grupām ar lielāku ekonomisko un finansiālo potenciālu, kā arī ievērojama skaita maza izmēra piekrastes zivsaimniecības uzņēmumu likvidāciju. Ir konstatēts, ka tādas valstis, kā, piemēram, Īslande, kura bija izvēlējusies šādu sistēmu, tagad vēlas no tās atteikties, jo ir saskārusies ar šīs sistēmas negatīvajām sekām un aplamību.
Parlamentam ir jāpieņem stingra nostāja un šis priekšlikums jānoraida. Turklāt šāds risinājums negarantē zivju krājumu ilgtspējīgu saglabāšanu, jo samazinājums un tiesību koncentrēšana nedaudzu uzņēmumu starpā nebūt nenozīmē zvejas piepūles samazinājumu, bet resursu izmantošanas koncentrēšanu.
Lai nodrošinātu resursu ilgtspējību, ir jāveic citi pasākumi, piemēram, jāveicina godīgas peļņas iespējas šajā nozarē, bet, lai to panāktu, ir vajadzīga tirgus intervence un tirdzniecības uzlabojumi ar pievilcīgākām pirmā pārdevuma cenām, zvejnieku atalgojuma palielinājumu, starpnieku maksas samazinājumu, kā arī godīgu pievienotās vērtības sadali visā šīs nozares vērtību ķēdē.
Reālā situācija ES zivsaimniecības nozarē ir sarežģīta un daudzveidīga. Šādos apstākļos plaši atzītā vietējo valdību nozīme ir pretrunā Lisabonas līgumā paredzētajai iestāžu sistēmai, jo šajā līgumā ir noteikts, ka jūras bioloģisko resursu saglabāšana ir svarīgākais Eiropas Savienības uzdevums.
Mums ir vajadzīgs tāds pārvaldības modelis, kura pamatā būtu zinātniskās atziņas un kura īstenošanā tiktu ņemta vērā katras valsts, katras zvejas zonas un katras flotes faktiskā situācija, kā arī to specifiskās iezīmes un resursi. Tas nozīmē, ka zvejnieki ir jāiesaista lēmumu pieņemšanā un to īstenošanā. Tas lielā mērā atšķiras no centralizēti izstrādātas politikas decentralizētas ieviešanas.
John Bufton
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos lūgt komisāri Damanaki kundzi izrādīt Lielbritānijai sapratni, kad tiks pārstrādāta zivsaimniecības politika, kura paredz makšķerēšanu jūrā pakļaut jūras zvejas kontrolei un ietvert to attiecīgajā regulējumā.
Manuprāt, kvotu mērķis bija novērst krājumu samazināšanos. Eiropas zivsaimniecības politika ir cietusi neveiksmi attiecībā uz ilgtspējības mērķi, jo tiek lēsts, ka līdz 2015. gadam 91 % zivsaimniecības nozares tiks klasificēts kā pārzveja.
Diemžēl problēmas rada nevis tie, kuri zvejo zivis, bet gan tas, kā tās tiek zvejotas. Neprognozēta tralēšana un zvejošana ar āķu jedām iztukšo mūsu jūras, savukārt nozvejoto, pārtikai nederīgo beigto zivju izmešana atpakaļ jūrā, protams, ir pretrunā resursu ilgtspējībai.
Tieši makšķerēšana jūrā nodrošina zivsaimniecības nozares ilgtspējību, jo Apvienotajā Karalistē ar to nodarbojas aptuveni miljons cilvēku, tādējādi atbalstot, piemēram, EUR 2 miljardus vērto visa kontinenta zvejasrīku tirdzniecības nozari.
Anglijā un Velsā ar makšķerēšanu jūrā nodarbojas aptuveni 19 000 cilvēku, kuri ir iesaistīti aptuveni 1 300 uzņēmumos. Viņi zvejo tikai tās zivis, kuras vēlas ēst, ļaujot jaunajām zivīm baroties un attīstīties un izmetot atpakaļ jūrā pārtikai nederīgās zivis. Dažos gadījumos viņi veic zivju marķēšanu, tādējādi piedaloties aizsardzības programmās.
Ja ļausim Komisijai rīkoties, tad viņi būs spiesti vest visu noķerto krastā, nevis kaut ko izmest atpakaļ jūrā, ieskaitot to visu valsts kvotu sadalē.
Makšķerēšana jūrā nodrošina ekoloģiski nekaitīgu pašpietiekamību, tādēļ, ja ar to nodarbosies aizvien vairāk cilvēku, mazināsies pieprasījums, kas pašlaik veicina neprognozējamās komerciālās zvejas attīstību un apdraud dzīvību jūrā.
Kopējā zivsaimniecības politika vienmēr ir bijusi neizdevīga britu flotei, kurai pašlaik ir atļauts nozvejot tikai 7 % no kopējā Lamanša kanāla mencu nozvejas kvotas daudzuma un tikai piekto daļu no mūsu pašu teritoriālo ūdeņu kvotu daudzuma.
Varbūt komisāres kundze turpmāk radīs iespēju atbalstīt nekaitīgo Apvienotās Karalistes makšķerētāju intereses, līdzīgi kā viņas priekštecis izrādīja pretimnākšanu savas valsts zvejniekiem, pretojoties aizliegumam attiecībā uz zilo tunzivju tirdzniecību, jo šī nozare viņa valstij, proti, Maltai, gadā nodrošina EUR 100 miljonu lielus ienākumus.
KZP jau ir iznīcinājusi lielāko daļu no tā, kam bija jākļūst par atjaunojamiem resursiem. Nozvejas apjoms makšķerēšanai jūrā ir aptuveni 1 % no kopējās nozvejas. Komisija nesteidzas aizsargāt apdraudētās sugas, tomēr ir atradusi veidu, kā reglamentēt to zveju, kura ir cilvēku vaļasprieks. Tas nepārprotami liecina par to, kādas ir Komisijas intereses.
Diane Dodds
Priekšsēdētāja kungs, viss, kas man un maniem vēlētājiem Ziemeļīrijā ir saistīts ar zvejniecības nozari un 27 gadus ilgo kopējo zivsaimniecības politiku, ir atspoguļots šā ziņojuma 138. punktā, apliecinot, ka vienīgā joma, kurā KZP ir guvusi uzlabojumu, ir tieši tā, kuru kontrolē dalībvalstis.
Mums vislielākais ieguvums būtu, ja KZP īstenošana tiktu pārtraukta, vai arī ja Apvienotā Karaliste no tās izstātos, jo tādējādi tā pati varētu uzņemties kontroli pār saviem ūdeņiem.
Diemžēl tas nav iespējams. KZP reforma nenovēršami radīs Ziemeļīrijas zvejniekiem citas problēmas papildus pēdējās trijās desmitgadēs jau novērotajam mūsu zivsaimniecības nozares pagrimumam, kā arī neatbildētajiem jautājumiem attiecībā uz to zivju krājumu stāvokli, no kura ir atkarīga mūsu nozares nākotne.
To pilnīgi apliecināja Zivsaimniecības padomes decembra sanāksmē piedzīvotā neveiksme un lēmumi attiecībā uz zvejas kvotām.
Kaut arī problēmas būs, es pilnīgi atbalstu referentes ziņojumā izvirzītos priekšlikumus attiecībā uz KZP reģionalizāciju. Es piekrītu viedoklim, ka KZP pamatā ir jābūt trim galvenajiem pamatprincipiem - vides, sociālajam un ekonomiskajam pamatprincipam -, tādēļ es ceru, ka mēs varēsim izstrādāt politiku, ar kuru būs iespējams novērst pašreizējās KZP postošās sekas.
Tomēr mani māc bažas, ka radikālās pārmaiņas, kuras tiek solītas šajā ziņojumā, varētu izrādīties vēl viena zaudēta iespēja mūsu zivsaimniecības nozarei un zivju krājumiem.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Priekšsēdētāja kungs, kas attiecas uz šo reformu, tad uz spēles ir likts pilnīgi viss. Ja mēs tagad nesaņemsim drosmi, tad mums vairs nebūs otras iespējas izveidot pareizu zivsaimniecības politiku un mēs būsim daļēji atbildīgi, ja tā cietīs neveiksmi.
KZP tiek kritizēta jau gadiem ilgi, un būtu nepieņemami, ja brīdī, kad mums ir dota pēdējā iespēja, izrādītos, ka šis Parlaments nespēj piedāvāt alternatīvus risinājumus tam, ko mēs jau tik daudzas reizes esam kritizējuši, jo īpaši neveiksmīgo krājumu saglabāšanas un pārvaldības sistēmu, par ko liecina bēdīgais krājumu stāvoklis un nozares lejupslīde.
Es nesaprotu nevēlēšanos ierosināt vērā ņemamas alternatīvas, kuras šajā Parlamentā tika apspriestas 1996. gadā, piemēram, nododamo kvotu sistēmu un uz zvejas intensitāti pamatotu pārvaldību, kuras būtu nodrošinājušas vērā ņemamus panākumus, kā arī palīdzētu saglabāt rūpnieciski vairāk attīstītās flotes.
Ziņojumā ir teikts, ka nav iespējams rast vienu, visām situācijām atbilstošu risinājumu, tomēr tajā vienlaikus tiek noliegta citu risinājumu iespējamība. Es nesaprotu pretrunas, kā arī to, ka tad, ja viens nevēlas izmantot kādu konkrētu instrumentu, vienīgais risinājums ir to neļaut izmantot nevienam.
Šādā veidā netiek nodrošināta vājāko aizsardzība un izpaužas to nozaru bailes, kuras kā vienīgo risinājumu redz nebeidzamas subsīdijas.
KZP ir arī jāgarantē globalizētās zivsaimniecības nozares produktu konkurētspēja. Šo produktu tirgus neapšaubāmi turpinās pieaugt, taču šķiet, ka tas pieaugs bez mums.
Eiropas Savienības politikas virzieniem ir jābūt saskaņotiem, un mums ir jānodrošina, lai tirdzniecības politika un noteikumi, piemēram, noteikumi par izcelsmi, kuri tiek atspoguļoti jaunajos ekonomisko partnerattiecību nolīgumos, nemazinātu Kopienas zivsaimniecības konkurētspēju un nebūtu vienīgi trešām valstīm veltīts žests, pretējā gadījumā cietīs mūsu zivsaimniecības nozare.
Priekšsēdētāja kungs, vienprātība ir laba lieta, ja tā spēj nodrošināt panākumus, bet diemžēl ne tajā gadījumā, ja mēs kļūstam bezpalīdzīgi, saskaroties ar problēmām, kuru mums tomēr ir pietiekami daudz.
Ulrike Rodust
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Sveiciens zvejniekiem un arī zvejniecēm šajā Parlamentā! Šodienas balsojums Eiropas Parlamentam būs īpaši nozīmīgs. Pirmo reizi pēc Lisabonas līguma ratifikācijas mums ir iespēja paust savu viedokli par kopējo zivsaimniecības politiku (KZP). Dažos turpmākajos gados būtiski palielināsies mūsu pilnvaras un atbildība. Šis ziņojums ir pieņemams, un es vēlētos pateikties Patrão Neves kundzei, kā arī Andrés Barea kungam par viņu veikto darbu.
Mums ir izdevies iekļaut šajā ziņojumā nozīmīgus, ar sociālās demokrātijas jomu saistītus jautājumus, piemēram, īpaša atbalsta nodrošināšanu maziem zivsaimniecības uzņēmumiem. Šīs nozares pārstāvji turpmāk tiks iesaistīti lēmumu pieņemšanas procesā. Šāds atbalsts ir īpaši jāpiešķir mazajiem ģimenes uzņēmumiem, jo to atrašanās piekrastes reģionos ne tikai nodrošina darbavietas, bet arī palielina tūristu interesi par šādiem reģioniem. Tomēr atsevišķas šā ziņojuma daļas vajadzētu uzlabot, tādēļ mēs esam iesnieguši savus grozījumus. Mēs, sociāldemokrāti, vēlamies darīt zināmu, ka galvenā problēma ir pārāk lielais zvejas jaudas pārpalikums. Tas ir fakts, ka ilgtspējīga vides attīstība ir zvejnieku ekonomiskās izdzīvošanas būtisks priekšnosacījums, tādēļ vides aizsardzībai ir jāpiešķir prioritāte.
Trešais svarīgais jautājums ir KZP ārpolitika un partnerattiecību nolīgumi ar trešām valstīm. Mēs vēlamies, lai tiktu svītrots 121. punkts, kurā pārāk liela uzmanība pievērsta Eiropas zivsaimniecības interesēm. Mums ir jāveicina nozares ilgtspējīga attīstība arī ārpus ES un jānodrošina cilvēktiesību un demokrātijas ievērošana visā pasaulē, kā arī jāpanāk, lai ienākumi no partnerattiecību nolīgumiem nenonāktu korumpētas diktatūras pārstāvju portfeļos.
Nobeigumā es vēlētos uzsvērt, ka Eiropas zivsaimniecības politika ir kā strīdus ābols, kurā lielā mērā dominē dalībvalstu intereses. Nav jābrīnās, ka šo interešu sadursme pēdējo nedēļu laikā ir izraisījusi spraigas debates dažādu politisko grupu starpā. Par laimi, mums ir izdevies panākt kompromisu, tomēr, ja runa ir par likumdošanas procesu, mums pret šo jautājumu ir jāizturas nopietnāk nekā līdz šim un jānāk klajā ar kopīgiem, Eiropas interesēm atbilstīgiem risinājumiem. Mazsvarīgās dalībvalstu problēmas mums ir jāatstāj Padomes kompetencē.
Pat the Cope Gallagher
Priekšsēdētāja kungs, vispirms ļaujiet man apsveikt komisāres kundzi ar pirmo uzstāšanos Parlamentā un novēlēt viņai veiksmi arī turpmākajā pilnvaru termiņa laikā. Ļaujiet man arī apsveikt mūsu kolēģi Neves kundzi ar sagatavoto ziņojumu.
(GA) Attiecībā uz jauno kopējo zivsaimniecības politiku ir jāizvirza konkrētāki un efektīvāki mērķi, kuru pamatā būtu ekoloģiskie, ekonomiskie un sociālie principi. Šai politikai ir jābūt pārdomātai, un, protams, šajā procesā ir jāpiedalās visām ieinteresētajām personām.
Mums ir jāpārvalda zivju krājumi ilgtspējīgā veidā. Tomēr vienlaikus ir svarīgi nodrošināt arī Eiropas zvejnieku ekonomisko dzīvotspēju.
Es īpaši esmu nobažījies par piekrastes un mazo piekrastes salu zvejniekiem. Šādām mazām zivsaimniecībām ir īpaši liela nozīme nomaļos reģionos, kur nav citu nodarbinātības iespēju, tādēļ es šorīt jutos aizkustināts, kad komisāre runāja tieši par šādām zivsaimniecībām.
Vairums šajos reģionos zvejojošo kuģu ir īsāki par 15 metriem, tādēļ noķerto zivju daudzums būtiski neietekmē zivju krājumus, un, protams, daudzas no šīm zivīm pieder pie kvotā neiekļautām sugām. Svarīgāk ir tas, ka daudziem nomaļo reģionu iedzīvotājiem nav citu nodarbinātības alternatīvu, tādēļ es esmu iesniedzis grozījumus, kuros aicinu Komisiju pievērst īpašu uzmanību tajos esošajām zvejniecības kopienām.
Reģionalizācija un RKP (reģionālo konsultatīvo padomju) izveide ir bijusi veiksmīga, tādēļ reģionālās pārvaldības iestādēm būtu jānodrošina panākumi, tostarp ieinteresēto personu atbildības palielināšanās, kā arī jaunās kopējās zivsaimniecības politikas izstrāde, kurā vairāk tiktu atspoguļotas vietējās intereses.
Pēc pagājušā gadā manā valstī rīkotā referenduma, kā arī kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā Eiropas Parlamentam ir lielāka likumdošanas atbildība. Komisāre to ir atzinusi, un es ceru uz veiksmīgu sadarbību ar viņu.
Nobeigumā es vēlos izteikt cerību, ka šā ziņojuma pamatnoteikumi tiks ņemti vērā turpmāko reformu īstenošanā.
Ian Hudghton
Priekšsēdētāja kungs, mūsu referente teica, ka KZP joprojām ir aktuālas sākotnējās problēmas. Es tam piekrītu, jo 27 gadu laikā gūtā pieredze Skotijā saistībā ar KZP ir izrādījusies slikta pieredze. Ja vēlamies izveidot efektīvu zivsaimniecības pārvaldības sistēmu, un, manuprāt, mēs visi to vēlamies, mums ir pilnīgi jāmaina pieeja.
Pārāk centralizētā un neelastīgā KZP ir cietusi neveiksmi, un mums ar to ir jāsamierinās, tomēr mums šajā ziņā kaut kas ir jādara. Turpretī Komisija uzskata, ka līdz šim 12 jūdžu zonas pārvaldība valstu līmenī kopumā ir bijusi veiksmīga, un tas jau par kaut ko liecina.
Es esmu iesniedzis grozījumus un ceru, ka kolēģi tos atbalstīs. Šo grozījumu mērķis ir panākt, lai tām Eiropas valstīm, kuras nodarbojas ar zveju, tiktu deleģētas reālas pilnvaras. Tādējādi tiktu veicināta sadarbība zvejojošo valstu un ieinteresēto personu starpā, pamatojoties uz loģisku jūras baseina sadalījumu, nodrošināti ilgtspējīgas pārvaldības pasākumi valstu un vietējā līmenī, kā arī atzītas un saglabātas no relatīvās stabilitātes principa izrietošās vēsturiskās tiesības un priekšrocības.
Es nelokāmi ticu, ka vislielākie ieguvēji zivju krājumu saglabāšanas gadījumā būs mūsu zvejniecības kopienas un zvejojošās valstis, jo tās ir izdevīgākā situācijā, lai pieņemtu reālus lēmumus attiecībā uz zivsaimniecības pārvaldības plāniem, kā arī tos īstenotu, izvēršot reģionālo sadarbību. KZP ir ne tikai negatīvi ietekmējusi zivsaimniecības nozari un zivju krājumu izlietojumu, bet arī būtiski palielinājusi sabiedrības negatīvo attieksmi pret ES kopumā, un tas ir ļoti būtiski. Ja mēs šo KZP reformu ...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Struan Stevenson
Priekšsēdētāja kungs, vispirms ļaujiet man apsveikt referenti Patrão Neves kundzi ar ļoti grūto darbu, kuru viņa ir veikusi, sagatavojot šo ziņojumu. Šodien mums ir dota iespēja veikt pārmaiņas un mainīt šīs politikas virzienu, jo, manuprāt, visi piekritīs, ka tā ir cietusi neveiksmi. Tomēr, lai šādas radikālas pārmaiņas dotu gaidītos rezultātus, mēs nedrīkstam atkārtot pagātnes kļūdas.
Mēs vairs nevēlamies mikropārvaldību no centra, hierarhiski organizētu regulējumu, kā arī "vienas mērauklas” pieeju politikai. Reformētajā KZP ir jāparedz izmetumu aizliegums, ieinteresēto personu līdzdalība krājumu ikdienas pārvaldībā, kā arī jānodrošina flotu jaudas atbilstība krājumu līmeņiem. Mūsu darba kārtības galvenajiem punktiem ir jābūt nozares ilgtspējīgai attīstībai un resursu saglabāšanai. Mums ir jāpārtrauc NNN zveja un jānodrošina pienācīgi iztikas līdzekļi visiem zivsaimniecības nozarē strādājošajiem. Ja mēs spēsim piešķirt patiesu nozīmi KZP pamatvērtībām, lai saglabātu darbavietas un zivju krājumus, tad patiesi tie būs vērā ņemami panākumi.
Anna Rosbach
(DA) Priekšsēdētāja kungs, mūsu zivsaimniecības politikas reforma bija vajadzīga jau sen, tomēr es būtu vēlējusies, lai tā ir daudz vērienīgāka, jo īpaši attiecībā uz mūsu jūrās esošo zivju krājumu saglabāšanu nākotnē. Es ļoti reti pilnīgi piekrītu Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas pārstāvjiem, bet šajā gadījumā tas tā ir. Faktiski viņu grozījumi ir nozīmīgi mūsu zivsaimniecības nozares attīstības veicināšanai, un tie ir izstrādāti ar lielu atbildības sajūtu.
Mans jautājums Padomei un Komisijai ir tāds, kas, iespējams, šeit esošajiem mūsu viesiem nepatiks, tomēr tam būs izšķiroša nozīme turpmākajā nozares attīstībā, proti, kā mēs varētu ieviest ES aizliegumu zvejot jebkādas zivis un čaulgliemjus to nārstošanas periodā? Visi zina, ka ikreiz, kad tiek nozvejota viena ar ikriem (citiem vārdiem sakot, zivju olām) pilna menca, faktiski mēs esam nozvejojuši visu šīs mencas nākamo paaudzi. Tas padara mencu krājumu stabilu saglabāšanu gandrīz neiespējamu, un šis ir tikai viens piemērs.
Es esmu gandarīta par to, ka jaunajā Zaļajā grāmatā ir pievērsta lielāka uzmanība piekrastes zvejai. Tas palīdzēs ne tikai saglabāt vidi, bet arī nodrošināt vietējiem iedzīvotājiem darbavietas. Labi ir arī tas, ka Zaļajā grāmatā ir paredzēts lielākā mērā pievērsties akvakultūras ilgtspējības nodrošināšanai, lai rosinātu mūs izvairīties no krājumu noplicināšanas trešo valstu piekrastes teritorijās. Mums ir arī jāpārtrauc zvejot eksotiskās un apdraudētās zivju sugas kaut vai tādēļ vien, ka suši ir kļuvis par modes lietu.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētāja kungs, mūsu partija uzskata, ka ikvienai dalībvalstij, kuras zvejniekiem ir piekļuve savas valsts ūdeņiem, ir jābūt atbildīgai par zivju krājumu saglabāšanu.
Tomēr mēs zinām, ka ar tādām problēmām kā pārzveja un nenodrošināta zivju krājumu ilgtspējība ir saskārusies ne tikai Eiropa, bet arī visa pasaule.
No iepriekš teiktā izriet, ka ir jāpārskata pašreizējā zivsaimniecības politika, kura pieļauj pārpalikumu un tādu zivju izmešanu jūrā, kas jau ir mirušas vai mirst no pārāk straujas pacelšanas virspusē radītā peldpūšļa bojājuma.
Šajā ziņā var palīdzēt jaunas tehnoloģijas. Piemēram, viens no maniem vēlētājiem Hallā, proti, bijušais zvejnieks Jeff Stockdale, ir izgudrojis revolucionāru slazdu, kurā zivis iepeld labprātīgi, lai izvairītos no plūdmaiņu ietekmes, savukārt mazās tajā neiekļūst, bet lielākās paspēj atbrīvoties pirms šis slazds tiek pacelts virspusē. Šāda slazda izmantošana ļautu izvairīties no kvotas pārsniegšanas.
Es izsaku atzinību par šo izgudrojumu un ierosinu Komisijai un visai pasaulei izvērtēt tā izmantošanas iespējamību.
Alain Cadec
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Atšķirībā no dažiem citiem es uzskatu, ka Eiropas Parlamenta ziņojums par Zaļo grāmatu ir pat ļoti nozīmīgs ieguldījums turpmākās kopējās zivsaimniecības politikas attīstībā. Tas ir vispusīgs ziņojums, kurā aplūkoti visi šīs politikas aspekti, jo īpaši resursu saglabāšana, globāla pieeja zivju krājumu pārvaldībai, kā arī decentralizēta pārvaldība. Tas viss man šķiet ļoti svarīgi un mērķtiecīgi.
Šodien es šajā Parlamentā vēlos paust gandarījumu visas Francijas vārdā par šo Parlamenta ieguldījumu, kuru mēs visi esam kopīgi izstrādājuši, kā arī pateikties Patrão Neves kundzei par viņas veikto darbu. Šajā ziņojumā ir uzsvērta nepieciešamība palielināt zinātnisko kompetenci zivsaimniecības jomā, lai pieņemtie lēmumi būtu neapstrīdami.
Jā, mums ir jāsaglabā resursi un jāveicina ilgtspējīga zvejniecība, bet mums ir arī jābūt piesardzīgiem, lai nelabvēlīgi neietekmētu profesiju, kuras saglabāšanu jau izsenis ir noteikusi atbilstība noteikumiem. Jā, mums ir jāattīsta tirgus ekonomika, tomēr tas nenozīmē, ka mums ir jāatsakās no organizētiem tiesiskā regulējuma līdzekļiem. Es īpaši atzinīgi vērtēju mūsu debašu rezultātā komitejā panāktos kompromisus.
Diemžēl tekstā nav tiešas atsauces uz individuālām nododamām tiesībām. Šāds pārvaldības veids nereti tiek uzskatīts par instrumentu, kura izmantošana atvieglo vides, ekonomisko un sociālo mērķu sasniegšanu konkrētajā nozarē, tomēr es tam nepiekrītu. Tāds Eiropas tirgus modelis, kurš paredzētu tiesības uz neregulētu ražošanu, mūsdienās nav vēlams, jo tas veicinātu nekontrolējamas spekulācijas un individuālo tiesību koncentrāciju.
Kaut arī ir ļoti svarīgi, lai tiktu ieviestas jaunas rūpnieciskās zvejas pārvaldības metodes, un šajā ziņā es piekrītu savai kolēģei Fraga Estévez kundzei, manuprāt, pārāk plaša šīs sistēmas piemērošana varētu apdraudēt pie mums tik izplatītās mazās zivsaimniecības.
Damanaki kundze, mēs uz jums paļaujamies.
Kriton Arsenis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, Martín Fragueiro kungs! Pašreizējā kopējā zivsaimniecības politika ir cietusi neveiksmi. Vairums zivju krājumu ir samazinājušies. 88 % no Kopienas krājumiem tiek izzvejoti, pārsniedzot maksimālos ilgtspējīgas ieguves apjomus. 30 % no šiem krājumiem nesasniedz drošas bioloģiskās robežas - tas nozīmē, ka tie var arī neatjaunoties. Kā tipisku piemēru var minēt Ziemeļjūras mencas, kuras tiek nozvejotas, pirms spēj radīt pēcnācējus, tādēļ reforma, kuru mēs pašreiz apspriežam, ir absolūti nepieciešama.
Zvejnieku aizsardzība ir atkarīga no loma aizsardzības. Ja vēlamies novērst Eiropas zivsaimniecības nozares sabrukumu, mums ir jāsamazina zvejas piepūle, kā arī Eiropas zvejas flote. Jaunās kopējās zivsaimniecības politikas pamatā ir jābūt ekoloģiskai pieejai, kura ir jāapvieno ar ilgtermiņa plānošanu, līdzdalības procedūrām un profilakses principa piemērošanu. Šāda ilgtermiņa pieeja attiecībā uz krājumu saglabāšanu ir jāpiemēro arī visos mūsu starptautiskajos nolīgumos zivsaimniecības jomā.
Es jūs aicinu pieņemt šos pamatprincipus, lai mēs varētu izveidot decentralizētu, uz līdzdalību pamatotu sistēmu, kurā lēmumi tiek pieņemti viszemākajā iespējamā līmenī, piedaloties zvejniekiem un ievērojot jūras ekosistēmas vajadzības.
Britta Reimers
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Šis ir tikai viens posms garajā ceļā uz kopējās zivsaimniecības politikas reformu. Es vēlētos pateikties referentei par viņas ziņojumu un mūsu koordinatoram par efektīvo darbu.
Es atbalstu fundamentālo kopējās zivsaimniecības politikas reformu, tomēr, ja mums to neizdosies īstenot, ir svarīgi saglabāt relatīvās stabilitātes principu. Turklāt es īpaši gribētu pievērst jūsu uzmanību rijīgo jūras kraukļu radītajām problēmām un pievienoties Parlamenta aicinājumam izstrādāt to populācijas pārvaldības plānu.
Zvejniecībai ir būtiska nozīme piekrastes reģionu ekonomiskajā attīstībā, kā arī kultūras dzīvē, tādēļ ir ļoti svarīgi, lai saistībā ar gaidāmo kopējās zivsaimniecības politikas reformu tiktu nodrošināts līdzsvars starp ekonomiku un vides aizsardzību.
Peter van Dalen
(NL) Priekšsēdētāja kungs, ilgtspējība gluži pamatoti ir Zaļās grāmatas galvenais jēdziens, jo tas ir attiecināms gan uz zivsaimniecības, gan vides attīstību nākotnē. Eiropas Komisija mērķus izvirzīja jau sen, diemžēl līdz šim tos nav izdevies sasniegt, tādēļ arvien lielāka kļūst nepieciešamība īstenot reformu.
Es atbalstu Komisijas priekšlikumu attiecībā uz reģionalizāciju. Zivsaimniecības nozares dalībniekiem ir jānodrošina lielāka rīcības brīvība, vienlaikus pievēršot uzmanību vides aspektiem. Pašreizējā politikā ir aiziets pārāk tālu un iedziļināšanās sīkumos ir pārspīlēta, tādēļ šī politika nav efektīva.
Problēma ir arī tā, ka pašlaik atbilstība kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem ir nepietiekama. Labie kļūst par sliktā upuriem. Es esmu lepns par holandiešu zvejniekiem, kuri kopā ar saviem dāņu partneriem ir vienīgie, kam nav problēmu ar nozvejas kvotām. Mums ir jāpanāk Eiropas zivsaimniecības nozares pārstāvju aktīvāka līdzdalība un lielāka atbildība saskaņā ar holandiešu modeli. Es esmu gandarīts, ka tas ir uzsvērts Zaļajā grāmatā, jo ir vienīgais veids, kā nodrošināt zivsaimniecības nozares ilgtspējību.
Bastiaan Belder
(NL) Pašreizējā zivsaimniecības politika nedarbojas pietiekami labi, tādēļ, lai uzlabotu situāciju, ir vajadzīgas būtiskas pārmaiņas. Eiropas Komisija ir iesākusi Zaļo grāmatu ar samērā neveiksmīgu formulējumu. Tas ir vērā ņemams fakts, un es to neapstrīdu, bet gluži pretēji.
Daži uzskata, ka galvenais KZP neveiksmju cēlonis ir nevis tas, ka šī politika ir nepareiza, bet gan tas, ka tās piemērošana un īstenošana ir nepietiekama. Ņemot vērā iepriekš teikto, var izdarīt būtiskus secinājumus. Politikai ir jābūt tādai, kuru ir iespējams īstenot, tādēļ es esmu gandarīts par Komisijas norādīto virzienu, proti, reģionalizāciju, kas paredz nozares dalībnieku lielāku līdzdalību, jo īpaši atbilstību politikas noteikumiem.
Ziņojumā par Zaļo grāmatu, kuru ir sagatavojusi mana portugāļu kolēģe deputāte, ir norāde uz būtiskām atšķirībām starp dažādām zvejas flotēm un zivsaimniecības uzņēmumiem, un tas ir pareizi. Mēs nevaram runāt vispārināti par jaudas pārpalikumu, pārzveju un nepietiekamu atbilstību noteikumiem. Reģionālajai, uz nozares specifiku orientētajai pieejai ir jābūt ļoti niansētai attiecīgajos jautājumos. Pagājušajā sestdienā es rīkoju diskusijas ar nozares pārstāvjiem, kuri mani informēja par to, ka zvejnieku un zinātnieku starpā izvēršas arvien veiksmīgāka sadarbība. Tas patiesi ir labs piemērs, kā gūt panākumus. Ja zvejnieki, piedalīsies politikas veidošanā, ieguldot savas zināšanas, tas būtiski veicinās efektīvas politikas izstrādi. Nobeigumā es vēlētos izteikt pateicību referentei par viņas izcilo ziņojumu.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Priekšsēdētāja kungs, arī es vēlos apsveikt komisāri Damanaki kundzi un izteikt pateicību Maria do Céu Patrão Neves kundzei par viņas izsmeļošo ziņojumu.
Svarīgākais jau ir pateikts. Es vēlētos pievērst jūsu uzmanību trim nozīmīgiem aspektiem. Pirmais ir pārzveja, kas ir neapstrīdams fakts. Būtībā, kā norādīja Arsenis kungs, tiek lēsts, ka pašlaik 88 % Eiropas jūrās esošo zivju krājumu apdraud pārzveja. Tas nozīmē, ka nozvejas līmenis pārsniedz zivju dabiskās atjaunošanās līmeni.
Regulāras pārzvejas dēļ Eiropas zvejnieku lomi kļūst arvien mazāki un viņi zaudē darbu. Tiek nozvejotas arvien mazākas zivis, bieži vien pat tādas, kuras vēl nav sasniegušas reproduktīvo vecumu.
Otrkārt, Eiropā nozvejoto zivju apjoms pēdējo 15 gadu laikā ir samazinājies par apmēram 25 %, savukārt zvejas piepūle un ar zveju saistītās izmaksas pieaug. Tomēr mēs nedrīkstam veikt liekus pasākumus, jo tie var radīt negatīvas sekas, ņemot vērā, ka saskaņā ar ekspertu viedokli, kaut arī ir konstatēta pārzveja, vēl ir pāragri spriest par krājumu noplicināšanu.
Mēs nedrīkstam aizmirst, ka dzīvotspējai ir trīs dimensijas, kuras ir uzsvērtas Neves kundzes ziņojumā, proti, sociālā, ekonomiskā un ekoloģiskā dimensija. Īstenojot zivsaimniecības politiku, kuras mērķis ir panākt dzīvotspējīgu attīstību, visu uzmanību nedrīkst veltīt tikai ar zivīm saistītiem jautājumiem, bet tā ir jākoncentrē arī uz cilvēku vajadzībām.
Zivis, cilvēki, jūras kraukļi un roņi ir vienas ekoloģiskās vides savstarpēji konkurējošas sistēmas.
Nobeigumā es vēlētos uzsvērt, ka es, tāpat kā daudzi citi mani kolēģi deputāti, uzskatu, ka zivsaimniecības nozarē vajadzētu veikt vairāk pētījumu. Tas nav tikai mans viedoklis vien, bet, kā teica Cadec kungs, realitāte, ar kuru esam saskārušies.
Catherine Trautmann
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Iesākumā es vēlos pateikties visiem referentiem par veiksmīgo sadarbību, lai paveiktu šo apjomīgo darbu, lai gan intereses bieži bija pretrunīgas.
Pirmkārt, mēs esam panākuši, ka Parlaments tagad var noteikt turpmākās kopējās zivsaimniecības politikas virzienu.
Otrkārt, mūsu uzdevums bija nodrošināt, lai šis teksts tiktu sagatavots, ietverot tajā zvejnieku izteiktos apsvērumus. Mums to ir izdevies panākt, jo noteikumi par individuālām nododamām kvotām ir atsaukti, savukārt punkts par atbalstu maza izmēra un piekrastes zvejai ir atstāts.
Treškārt, topošajam dokumentam ir jānodrošina uz līdzdalību pamatota augšupēja pieeja, kas paredz apspriešanos ar visiem nozares pārstāvjiem. Šajā dokumentā ir arī jāiekļauj Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupai nozīmīgi elementi, proti, konkrētās nozares cilvēciskā un sociālā dimensija apvienojumā ar ilgtspējīgas zvejas prakses veicināšanu un zivju krājumu saglabāšanu, ievērojot uz ekosistēmām pamatotu pieeju.
Es gribētu piebilst, ka, ja mēs vēlamies, lai kopējās zivsaimniecības politikas vērienīgā reforma nodrošinātu panākumus, tās īstenošanai ir jāatvēl mūsu izvirzītajiem mērķiem atbilstīgs budžets. Mūsu politiskā apņemšanās tiks vērtēta pēc tā, kādus līdzekļus būsim piešķīruši tās īstenošanai. Mēs ceram, ka Komisija ...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Martín Fragueiro kungs, Damanaki kundze! Mums ir vajadzīgi skaidri mērķi. Mums ir jābūt drosmīgiem un jāizvairās no jaunām neveiksmēm, tādēļ būtiska nozīme ir līdzdalībai.
Tieši zvejniecības un apstrādes jomas pārstāvji ir tie, kuri visvairāk vēlas, lai tiktu nodrošināta zivsaimniecības nozares ilgtspējība, tādēļ viņi ir jāiesaista reformas sagatavošanas procesā, kā arī tās īstenošanā, piemēram, pārskatot 2009. gada Kontroles regulu, kuru vajadzēja izstrādāt daudz atklātākā veidā. Lai sasniegtu reformas mērķus, ir jānodrošina nozares ilgtspējība un rentabilitāte, kā arī jāgarantē piedāvājums.
Citi būtiski principi ir reģionalizācija, atbildība, stabilitāte un tiesiskums. Reģionalizācija paredz katrai zvejas zonai un zvejas veidam raksturīgo īpašo iezīmju pārbaudi, piemērojot atšķirīgus nosacījumus maza izmēra un rūpnieciskai zvejai. Atbildība tiks nodrošināta, koncentrējoties uz paraugpraksi un līdzšinējiem centieniem mazināt zvejas jaudu. Stabilitāti ir iespējams panākt, izstrādājot un īstenojot ilgtermiņa pārvaldības plānus, pamatojoties uz arvien lielāku uzticību zinātniskajām darbībām, savukārt tiesiskumu - pārskatot zivsaimniecības produktu tirgus kopīgo organizāciju, kā arī izsakot piedāvājumus veikt pārbaudes un kontroles trešās valstīs, lai veicinātu ilgtspējīgu nozares darbību. Tiesiskums ir jānodrošina arī attiecībā uz zivsaimniecības nozarē strādājošajām sievietēm, par kurām vienmēr tiek aizmirsts, jo daudzās jomās zivsaimniecība bez viņu ieguldījuma nav iedomājama.
Oldřich Vlasák
(CS) Es atzinīgi vērtēju Zaļo grāmatu par kopējās zivsaimniecības politikas reformu. Es, tāpat kā Čehijas Republika Eiropas Savienības Ministru padomē, atbalstu centienus uzlabot, vienkāršot un padarīt efektīvāku tiesisko regulējumu šajā jomā. Īpaši atzinīgi ir vērtējami Komisijas centieni pieņemt daudzgadu pieeju attiecībā uz zivju krājumu saglabāšanas stratēģiju, kā arī vēlme rast kompromisu starp zvejniecību un vides aizsardzību.
Šo Zaļo grāmatu var uzskatīt par pirmo soli virzienā uz minētās nozares reformu. Es būtu vēl vairāk gandarīts, ja turpmākajos priekšlikumos lielāka uzmanība tiktu pievērsta akvakultūrai. Gan jūras, gan saldūdens akvakultūras atjaunošana veicinās piekrastes un lauku rajonu attīstību, kā arī sniegs labumu patērētājiem, nodrošinot tos ar ekoloģiski tīriem pārtikas produktiem. Raugoties no šāda viedokļa, es atbalstu visus ierosinātos grozījumus.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas piekrastes reģionos zvejniecībai ir liela nozīme, jo tā ir galvenā iespēja nodrošināt iedzīvotājiem iztikas līdzekļus un arī būtisks Eiropas iedzīvotāju pārtikas ieguves avots. Diemžēl ar šādu kopējo zivsaimniecības politiku tās pašreizējā formā nav iespējams atrisināt daudzas problēmas, piemēram, nekontrolētu zvejas vietu izmantošanu un zvejas jaudas pārpalikumu. Tādēļ ir ļoti svarīgi pilnīgi pārveidot jūrniecības politiku. Mēs esam šā procesa sākuma posmā, bet tam ir jānoslēdzas ar vērienīgām pašreizējās neefektīvās zivsaimniecības politikas pārmaiņām.
Paldies jums, Patrão Neves kundze, par jūsu vispusīgo ziņojumu, kurā ir paredzēti konkrēti šīs reformas īstenošanas pasākumi. Pirmais šāds pasākums ir zvejas jaudas pārpalikuma samazināšana. Tā ir būtiska problēma, kuru var atrisināt, ieviešot un uzraugot atbilstīgus tirgus mehānismus, proti, individuālo nododamo kvotu sistēmu (INK). Manuprāt, tas ir ekonomisks instruments, ar kuru var pielāgot flotes lielumu pieejamiem resursiem, kā arī nodrošināt zivsaimniecības nozares rentabilitāti. Otrs pasākums ir decentralizācija un plašāka ieinteresēto personu un padomdevēju iestāžu iesaistīšana procesā. Tās mērķis ir palielināt zvejnieku līdzdalību un izstrādāt sīku regulējumu, kas veicinātu zvejnieku un zveju reglamentējošo iestāžu savstarpēju uzticēšanos.
Minētajā Zaļajā grāmatā ir pareizi raksturota pašreizējā zivsaimniecības politika un uzsvērti tās daudzie trūkumi. Patrão Neves kundzes ziņojumā ir analizētas Eiropas zivsaimniecības nozares nelabvēlīgās situācijas novēršanas iespējas. Tomēr šos priekšlikumus vajadzētu apspriest plašāk. Ja tas nenotiks, mūsu Kopiena būs atbalstījusi citu reformas versiju, ar kuru netiks atrisinātas pašreizējās zivsaimniecības nozares problēmas.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Šī ir pirmā reize, kad mēs, pilnīgi apzinoties lielo atbildību, kuru paredz ar Lisabonas līgumu noteiktās Parlamenta paplašinātās pilnvaras, apspriežam kopējo zivsaimniecības politiku. Debates par Zaļo grāmatu ir ļoti spraigas, un es vēlos izteikt sirsnīgu pateicību referentiem par viņu veikto darbu.
Es vēlos uzsvērt vienu konkrētu ierosinātās reformas aspektu, kuram ir būtiska nozīme visas nozares turpmākajā attīstībā. Ir jāņem vērā tas, kā situācija ir mainījusies pēc Eiropas Savienības paplašināšanās 2004. un 2007. gadā, kā arī tas, kāda tā ir jaunajās dalībvalstīs. Veicot pētījumus, analīzi, kā arī pieņemot lēmumus saskaņā ar pašreizējo sistēmu, ir jāņem vērā jauno ūdensceļu īpašās iezīmes. Es vēlētos uzsvērt nepieciešamību pievērst īpašu uzmanību Melnajai jūrai un izveidot tās pārvaldīšanas struktūru. Mums ir jāņem vērā šajās piekrastes zonās dzīvojošo cilvēku intereses, kā arī ar ekoloģiju un zivsaimniecības nozari saistītās problēmas. Es to saku arī saistībā ar plānoto 2014.-2020. gada finanšu shēmu, kurā šai reformai ir jāparedz finansējums.
Manuprāt mums nevajadzētu atbalstīt priekšlikumu par flotes jaudas pārpalikuma mazināšanu, jo, ņemot vērā smago finanšu un ekonomikas krīzi, tam varētu būt nelabvēlīga ietekme uz zvejniecību.
Chris Davies
Priekšsēdētāja kungs, es ceru, ka komisāres kundze atzinīgi novērtēs rezultātus šā mēneša balsojumā par apdraudēto sugu sarakstā iekļauto zilo tunzivju zveju. Manuprāt, tas bija apliecinājums Parlamenta deputātu gribasspēkam, kā arī tam, ka balsojumā par šādu samērā radikālu reformu jūs varat paļauties uz ļoti daudziem.
Vakar daudzi deputāti apmeklēja manis organizēto semināru, kurā uzstājās Jūras uzraudzības padomes (MSC) pārstāvis. Man vienmēr šī organizācija ir patikusi. Tā tika izveidota pirms 10 gadiem, pamatojoties uz sadarbību starp nozares uzņēmumiem un vides aizsardzības organizācijām, kas, manuprāt, ir apsveicami. Sākumā viss noritēja ļoti lēni, bet tiek lēsts, ka līdz šā gada beigām aptuveni 10 % pasaules zivsaimniecības uzņēmumu būs MSC sertifikāts.
Manuprāt, tādējādi tiek vairota uzticība tiem mazumtirgotājiem, kuri atbalsta MSC sistēmu, kā arī radīta pārliecība patērētājos. Ilgtspējīga zivsaimniecības uzņēmumu sertifikācija ne tikai nodrošina šiem uzņēmumiem iespēju gūt lielāku peļņu, bet arī rada lepnuma sajūtu. Viņiem ir dokuments, kuru tie var parādīt savām ģimenēm un kopienām, turklāt ar to tiek apliecināts, ka smagais ikdienas darbs neapdraud zivju krājumus nākotnē.
Minētās organizācijas funkcijas ir papildinājums tam, ko dara Komisija, tādēļ es ceru, ka komisāres kundze savu pilnvaru termiņa laikā atbalstīs šo organizāciju, jo tā nosaka zelta standartu.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties referentei par viņas ļoti rūpīgi sagatavoto izsmeļošo ziņojumu.
Kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā Parlamentam būs jāīsteno vērienīgas reformas divās politikas jomās, proti, lauksaimniecībā un zivsaimniecībā. Problēmas tajās ir līdzīgas. Mēs visi vēlamies uzlabot šo nozaru darbību, tādēļ centīsimies, lai reformas nodrošinātu vislabākos iespējamos rezultātus.
Mani nedaudz uztrauc tas, ko savā paskaidrojošajā paziņojumā ir norādījusi arī referente, proti, ka 2002. gadā mums bija vislabākie nodomi, tomēr reforma cieta neveiksmi, jo netika atrisinātas zivsaimniecības nozares problēmas un nodrošināta atbilstība ilgtspējas kritērijiem.
Tomēr mani ir dziļi aizkustinājusi viņas ļoti praktiskā pieeja problēmām, proti, minētie trīs principi, kuriem mums vajadzētu pievērst uzmanību, proti, vides, sociālajam un ekonomiskajam principam, kā arī praksei, kas ir nepieciešama, lai nodrošinātu šo principu ievērošanu. Runa ir par vietēja un reģionāla līmeņa problēmām, kā arī cilvēkiem, kurus tās ietekmē. Man īpaši patika priekšlikums gūt lielāku peļņu, zvejojot mazāk. Ja mums to izdotos panākt, tad, iespējams, mēs varētu izmantot tādu pašu pieeju arī lauksamniecības nozarē.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Kā jau vairāki runātāji ir norādījuši, kopējās zivsaimniecības politikas mērķis, kuru par spīti mūsu centieniem mums līdz šim nav izdevies sasniegt, ir ekoloģiski ilgtspējīga, ekonomiski dzīvotspējīga un sabiedriski lietderīga zivsaimniecības nozares darbība. Komisijas Zaļajā grāmatā ir precīzi raksturota konkrētās nozares situācija, kā arī izklāstītas daudzas problēmas, tomēr, kas attiecas uz risinājumiem, tad to ir pārāk maz. Ziņojumā ir arī aplūkoti dažādi principi un kopīgi virzieni, kuri ir jāatspoguļo konkrētos pasākumos, lai iespējami drīz sasniegtu minēto mērķi.
Atzinīgi ir vērtējami referentes centieni ierosināt pasākumus, kā arī viņas vēlme rast kompromisus attiecībā uz vispretrunīgākajiem sākotnējā ziņojumā ietvertajiem jautājumiem. Komisijai tagad ir jāuzņemas liela atbildība, lai ierosinātu priekšlikumu konkrētam tiesību aktam, ar kuru būtu iespējams īstenot šajā ziņojumā izklāstītos principus. Esmu pārliecināts, ka ziņojums tiks pieņemts ar balsu vairākumu.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, kopējās zivsaimniecības politikas reforma lielā mērā ietekmēs visas Eiropas nākotni.
Zvejniecība ir piekrastes reģionu iedzīvotāju dzīvesveids un iztikas avots. Tā ir mūsu konservu ražošanas nozares un jūras pētniecības pamats. Tai ir liela nozīme drošas, kvalitatīvas pārtikas par saprātīgu cenu nodrošināšanā mūsu patērētājiem, kā arī ārējo attiecību un attīstības veicināšanā.
Reformai ir jābūt vērstai uz atbildīgas, ilgtspējīgas un konkurētspējīgas zivsaimniecības nozares attīstību, akcentējot sociālo dimensiju, piešķirot prioritāti ekosistēmai un integrējot šo politiku jūrniecības politikā.
Ir svarīgi nodrošināt krājumu saglabāšanu un atjaunošanu, kā arī pārskatīt relatīvās stabilitātes principu. Īstenojot pārvaldības politiku, kuras pamatā ir KPN un kvotas, ir jānodrošina, lai pārvaldības sistēma būtu vērsta uz zvejas piepūli. Vienlīdz svarīgi ir izvērst kontroli un novērst negodīgu konkurenci.
Ir jārod atšķirīga pieeja maza izmēra zvejas flotēm un no zvejniecības atkarīgām nozarēm, kā arī jāsniedz tām lielāks sociāli ekonomiskais atbalsts. Ar čaulgliemjiem saistītās darbības ir pilnīgi jāintegrē kopējā zivsaimniecības politikā.
Es atbalstu šo ziņojumu un apsveicu referenti un opozīcijas referentus ar panāktajiem kompromisiem. Es aicinu Komisiju un Padomes prezidentvalsti rūpīgi izskatīt šo ziņojumu.
Ole Christensen
(DA) Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, Eiropas kopējai zivsaimniecības politikai ir liela nozīme, tomēr svarīgi ir arī tas, lai šo politiku atbalstītu Eiropas iedzīvotāji un visas zivsaimniecības nozarē iesaistītās personas. Tādēļ nav citu iespēju, kā vienīgi izvērst reģionalizāciju, lai decentralizēti pieprasītu atbildību par atbilstības nodrošināšanu Eiropas sistēmai un mērķiem. Zivju izmetumi ir jāsamazina līdz minimumam, bet, lai to panāktu, ir jāmaina izmetumu politika. Ir jānovērš nelegāla zvejniecība, jo tā būtiski kaitē zvejniekiem, kuri ievēro likumus. Kontrolei dalībvalstīs ir jābūt stingrai un vienotai. Ir jāatbalsta piekrastes zvejniecība, piešķirot mazākajiem zvejas kuģiem īpašu statusu. Ik dienas dodoties jūrā un atgriežoties krastā, zvejniekiem ir iespēja pārdot svaigas zivis par labu cenu, vienlaikus nenodarot kaitējumu videi un zivju krājumiem. Es ceru, ka visi šie elementi tiks iekļauti reformas galīgajā variantā, jo tieši tas mums ir vajadzīgs.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Es vēlētos izteikt atzinību referentei par viņas komentāriem saistībā ar šo Zaļo grāmatu. Jaunajai stratēģijai ir jāveicina zivsaimniecības nozares attīstība vietējā līmenī, un es vēlos uzsvērt, ka nozīmīga tās daļa ir akvakultūra, jo veido ievērojamu resursu apjomu un nodrošina desmitiem tūkstošus darbavietu. Eiropai ir vajadzīga stabila, ilgtspējīga un kvalitatīva akvakultūra.
Es īpaši gribētu pievērst jūsu uzmanību čaulgliemju audzēšanas jomai. Tai ir noteikti īpaši ierobežojumi, kuriem būtu jārod pragmatiski un atbilstīgi risinājumi. Ar čaulgliemju audzēšanu parasti nodarbojas nelieli uzņēmumi, kurus šobrīd ir smagi skārusi krīze. Piesārņojuma un vides pārmaiņu dēļ šis ražošanas veids kļūst arvien nestabilāks un vieglāk ietekmējams. Ražotāji cer, ka Eiropa tiem sniegs pienācīgu atbalstu gan īstermiņā, piešķirot pagaidu finansējumu, lai viņi varētu turpināt pelnīt iztiku ar saviem ražojumiem, gan arī vidējā termiņā, piešķirot pārejas posma atbalstu, lai nodrošinātu sugām nepieciešamo bioloģiskās atjaunošanās laiku, kā arī ilgtermiņā ...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Luís Paulo Alves
(PT) Es vēlētos apsveikt referenti un Azoru salu zvejniekus, kuri šodien ir šeit. Es atzinīgi vērtēju šo ziņojumu, jo tajā ir paredzētas vērā ņemamas pašreizējās kopējās zivsaimniecības politikas pārmaiņas, kā arī izklāstīti īpaši attālākajiem reģioniem paredzēti pasākumi, piemēram, atšķirīga pieeja maza izmēra un rūpnieciskās zvejas flotēm, kā arī bioģeogrāfisko reģionu izveidošana. Uzskatu, ka pozitīvi ir vērtējami arī Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas veiktie grozījumi, jo tādējādi ir izdevies mainīt referentes sākotnējo nostāju attiecībā uz Azoru salu zvejniecības organizāciju ierosināto individuālo nododamo kvotu aizsardzību.
Mēs izvērtējām arī S&D grupas veiktos grozījumus, kuros tiek aizstāvēts relatīvās stabilitātes princips. Kas attiecas uz attālākajiem reģioniem, tad, mūsuprāt, turpmākajiem pasākumiem vajadzētu būt bioģeogrāfisko reģionu izveidošanai, izmantojot tos kā vēlamo pārvaldības modeli, ņemot vērā esošos resursus. Turklāt, lai saglabātu labus vides apstākļus jūras teritorijās un ievērotu piesardzības principu, ir atkārtoti jānovērtē attiecībā uz 100 jūras jūdzēm noteiktais ierobežojums ap salām, jo ir svarīgi atprasīt iepriekš noteikto 200 jūras jūdžu ierobežojumu, lai ...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
George Lyon
Priekšsēdētāja kungs, arī es sākumā vēlētos apsveikt referenti. Kopējā zivsaimniecības politika ir apšaubāma, tādēļ ar šo reformu mums ir iespēja sākt visu no sākuma. Manuprāt, lai tiktu atjaunota KZP uzticamība, vispirms ir svarīgi nodrošināt tās pamatelementa ilgtspēju. Ja nebūs zivju, tad šai nozarei nebūs nākotnes. Otrs KZP uzticamības priekšnosacījums ir mūsu zvejniecības kopienu un zvejnieku stabilitāte un prognozējamība. Treškārt, mums ir jāatrisina jaudas pārpalikuma problēma un, ceturtkārt, ir svarīgi atzīt līdzšinējos centienus. Mums ir vajadzīga tāda politika, kuru īstenojot būtu iespējams atrisināt arī izmetumu problēmu.
Ir būtiski, lai KZP reforma nodrošinātu nākotni mūsu zvejniecības kopienām un zvejniekiem. Man šķiet, ka KZP galvenie...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Raül Romeva i Rueda
(ES) Priekšsēdētāja kungs, arī es vēlos izmantot šo iespēju un uzsvērt tos punktus, kurus daži no mums uzskata par būtiskākajiem šodienas balsojumam izvirzītajā galīgajā ziņojumā.
Minētie punkti ietver: ļoti būtisko piesardzības principu; jaudas pārpalikuma samazinājumu, attiecībā uz kuru ir jārod tūlītējs risinājums; valsts subsīdiju politikas ierobežošanu, kā arī stingrāku kontroli un kriminālvajāšanu, lai sodītu tos, kuri apzināti izdara noziegumus un pārkāpumus un mudina tā rīkoties arī pārējos. Tomēr mums ir arī jāveicina zvejasrīku un zvejas ilgtspējība. Tas nozīmē, ka mums ir jāizstrādā definīcija terminam "maza izmēra zivsaimniecība”, jo nav šaubu, ka šajā jautājumu ir jāpanāk lielāka skaidrība.
Es vēlos uzsvērt arī sieviešu ieguldījumu un izteikt atzinību, jo viņas to ir pelnījušas par savu darbu. Mēs esam iesnieguši grozījumus arī attiecībā uz šo aspektu.
Nobeigumā es vēlētos uzsvērt to, ka, slēdzot zivsaimniecības nolīgumus ar trešām valstīm, piemēram, ar Maroku un Gvineju, ir jānodrošina lielāka saskaņotība un atbildība.
Werner Kuhn
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Pirmkārt, es gribētu novēlēt veiksmi komisārei Damanaki kundzei. Mēs ceram ar viņu sadarboties. Es vēlos arī pateikties Patrão Neves kundzei, kura ir veikusi izcilu darbu, vadot sarunas.
Ir svarīgi, lai tiktu pārstāvētas arī valstis ar maziem zivsaimniecības uzņēmumiem. Kā jau iepriekš tika minēts, relatīvās stabilitātes principa ievērošana Vācijai ir ļoti nozīmīga. Protams, mēs visi zinām, cik svarīgi ir saglabāt zivju krājumus un nodrošināt to ilgtspējību, lai garantētu mūsu zivsaimniecības nozares attīstību, tomēr mums vajadzētu apspriest ne tikai vides un ekonomiskos aspektus, bet, kā jau tika minēts iepriekš, izvērtēt arī atsevišķu sugu, piemēram, roņu un jūras kraukļu, pārmērīgas aizsardzības nepieciešamību.
Eiropas piekraste ir tūkstošiem kilometru gara, un daudzviet ir tradicionālās mazās zivsaimniecības. Tās ir daudzu ģimeņu vienīgais ienākumu avots. Arī tūrismam ir liela nozīme saistībā ar iepriekš minēto. Tas viss mums ir jāņem vērā. Manuprāt, Zaļā grāmata ir ļoti labs risinājums, kas mums ļaus virzīt lietas tālāk Komisijā...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Īstenojot kopējās zivsaimniecības politiku, ir jānodrošina saskaņa starp vides aizsardzības mērķiem, nozvejas apjomu, nodarbinātības jautājumiem un zvejnieku ģimeņu dzīves līmeni. Zvejas jauda ir jāpielāgo līdzekļu apjomam, kas tiek noteikts saskaņā ar jaunākajiem zinātniskajiem atzinumiem. Zvejas kvotu ilgtspējību varēs nodrošināt, sniedzot visdažādāko reģionu zvejniecības kopienām ilgtermiņa atbalstu gan investīciju veidā, gan arī palīdzot tās modernizēt un risināt sociālos jautājumus.
Īstenojot kopējo zivsaimniecības politiku, ir jāņem vērā dažādo reģionu un jūru īpašie apstākļi. Tādēļ ir jāpaplašina reģionālo to konsultatīvo padomju kompetence, kurām vajadzētu ciešāk sadarboties ar dalībvalstu zivsaimniecības pārvaldības iestādēm un Eiropas Komisiju. Turklāt ir jāstiprina zvejnieku organizācija un jāuzlabo zvejas produktu piegādes ķēde, sākot ar nozveju un beidzot ar pārdošanu, lai nodrošinātu kvalitatīvus, augstiem standartiem atbilstīgus produktus.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs, šo septiņu mēnešu laikā, kopš esmu Parlamenta deputāts, man nav nācies sastapt tik daudz dusmīgu zvejnieku un zvejnieču, cik to ir manā vēlēšanu apgabalā.
Tas liecina, ka ar kopējo zivsaimniecības politiku kaut kas nav kārtībā un ir vajadzīga reforma. Domāju, ka mēs visi apzināmies, cik svarīgi ir saglabāt zivju krājumus, bet mums ir arī jāaizsargā piekrastes kopienas, turklāt šo divu elementu aizsardzību ir iespējams savienot. Kādam ir jāaizstāv mazās zvejniecības kopienas.
Kā norādīja Brons kungs, ir jārada jaunas tehnoloģijas, jo īpaši tā, par kuras izplatīšanu viņš runāja. Tas būtu ļoti lietderīgi.
Visbeidzot uzmanība ir jāpievērš šīs nozares pētniecībai kopumā. Jaunākā tendence ir piešķirt lielu nozīmi pētījumiem vai jaunākām zinātnes atziņām. Kā teica Cadec kungs, pētījumu rezultātiem ir jābūt neapšaubāmiem, objektīviem un mūsdienīgiem.
Juan Carlos Martín Fragueiro
Priekšsēdētāja kungs, arī es vēlos pateikties Patrão Neves kundzei par viņas darbu.
Kas attiecas uz Padomē iepriekš notikušajām debatēm, jāsaka, ka ministrijas ir vienprātīgi atbalstījušas nepieciešamību veikt reformu, vienkāršot noteikumus, palielināt reģionu nozīmi un izveidot decentralizētu lēmumu pieņemšanas sistēmu, kā izņēmumu paredzot tos lēmumus, kuri attiecas uz stratēģiskajiem elementiem un principiem. Tās piekrīt, ka ir arī ļoti svarīgi samazināt izmetumus, jaudas pārpalikumu un pārzveju.
Konkrēti jautājumi, par kuriem ir izdevies panākt vienošanos, ir šādi: pašreizējo noteikumu saglabāšana attiecībā uz 12 jūras jūdžu zonu; resursu ilgtermiņa pārvaldība; zvejnieku lielāka līdzdalība; tirgus stimuli, piemēram, marķēšana un sertificēšana, lai veicinātu zvejnieku kopējos ieņēmumus zivsaimniecības nozarē; subsīdiju piešķiršana zvejas jaudas pārpalikuma samazināšanai tikai izņēmuma kārtā; pētniecības nozīme zivsaimniecības nozares attīstībā; akvakultūras integrācija; KZP integrēšana plašākā jūrniecības politikā; nepieciešamība saglabāt un paplašināt Eiropas Savienības darbības starptautiskā līmenī.
Līdz šim rīkotajās debatēs esam saskārušies ar atšķirīgu nostāju attiecībā uz šādiem aspektiem: relatīvo stabilitāti, pašreizējo KPN un kvotām, kā arī nododamām kvotām; piepūles ierobežojumu kā pārvaldības instrumentu; izmetumu mazināšanas metodēm, zvejas jaudas pārpalikumu un pārzveju; vispārēju finansējumu un tā piešķiršanu, kā arī atbalsta palielināšanu mazām zivsaimniecībām un piekrastes kopienām.
Kā jau es sākumā teicu, Padome vēl nav pieņēmusi nostāju un nav arī paredzējusi pieņemt oficiālus lēmumus līdz nākamam gadam, kamēr Komisija nebūs oficiāli iesniegusi savus tiesību aktu priekšlikumus.
Nobeigumā arī es vēlētos izteikt atzinību šeit esošajiem zivsaimniecības nozares pārstāvjiem.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties visiem deputātiem par izteikto viedokli. Ir ļoti iedvesmojoši dzirdēt tik daudz runu.
Visbiežāk minētais vārds bija "ilgtspējība”, kurš ir vispārējas vienošanās pamatā. Es nevarēšu atbildēt uz visiem izvirzītajiem jautājumiem, tomēr vēlos uzsvērt dažas prioritātes.
Prioritāte ir mazie zivsaimniecības uzņēmumi un piekrastes reģioni. Es gribētu jūs vēlreiz pārliecināt par to, ka ļoti nopietni izturēšos pret jūsu viedokli šajā jautājumā, kā arī informēt jūs, ka neesmu paredzējusi ieviest stingrākus pasākumus un noteikumus attiecībā uz makšķerēšanu.
Otra prioritāte ir reģionalizācija. Es ļoti vēlētos ar jums padziļināti apspriest to, ko mēs darām, lai īstenotu šo principu, jo šajā ziņā mums ir daudz, par ko runāt.
Spraigas diskusijas ar visdažādākajiem argumentiem izraisīja jautājums par nododamām zvejas tiesībām. Es nezinu, kāds būs balsojums, bet mēs nedrīkstam ignorēt šo jautājumu. Šo sistēmu pašlaik ievieš daudzas dalībvalstis, tādēļ es ierosinu to apspriest, piemēram, Zivsaimniecības komitejā. Tā kā dialogs vēl nav beidzies, mēs varētu sarīkot diskusijas par individuālām nododamām kvotām, jo es redzu, ka Fraga kundze ir šeit, un mums šajā jautājumā ir jāievieš lielāka skaidrība.
Es tikai vēl gribētu nosaukt dažas citas prioritātes, proti, līdzvērtīgus konkurences apstākļus citu valstu zvejniekiem Vidusjūrā un pārējos reģionos, lai nodrošinātu godīgu konkurenci mūsu zvejniekiem un zvejniecēm, kā arī izmetumu pakāpenisku samazinājumu un marķēšanu.
Šīs ir mūsu prioritātes. Nobeigumā es vēlētos uzsvērt, ka ir nepieciešama jauna zivsaimniecības nolīguma forma, kurā tiktu ietverts punkts par cilvēktiesībām. Paldies par jūsu ieguldījumu. Manuprāt, šīs nav dialoga beigas, bet sākums veiksmīgām savstarpējām debatēm.
Maria do Céu Patrão Neves
Es vēlētos pateikties visiem, kuri šodien šeit ieradās un sniegs savu atbalstu arī turpmāk šā procesa virzībā, jo, kā tikko teica komisāre, mums ir jāsasniedz izvirzītie mērķi.
Mums ir jābūt godīgiem un jāsaprot, ka visi nebūs apmierināti ar šo ziņojumu. Daudzi teiks, ka tajā nav pietiekami plaši atspoguļoti konkrēti aspekti, savukārt citi uzskatīs, ka tie paši vai arī citi aspekti ir izklāstīti pārāk plaši. Manuprāt, šobrīd būtu svarīgi uzsvērt, ka ar šo ziņojumu mums ir izdevies panākt vienprātību daudzos jautājumos un ka kopumā tas mums palīdzēs atbilstīgi reaģēt uz nozares vajadzībām un izpildīt izvirzītās prasības.
Tieši tāpat kā mēs intensīvi strādājām Fraga Estévez kundzes vadītajā Zivsaimniecības komitejā, es ceru, ka mēs šo darbu turpināsim, tikai daudz plašākā mērogā ar Padomi un Eiropas Komisiju, lai gūtu panākumus tiesību aktu priekšlikumu izstrādē, un arī šis darbs būs vienlīdz intensīvs.
Manuprāt, ja mēs turpināsim strādāt šādā veidā ar komandas gara izjūtu un sapratni par to, ka mums ir jāizvērtē visi, dažādiem plašās Eiropas reģioniem nozīmīgi jautājumi, kā arī ja centīsimies efektīvi reaģēt uz visām zivsaimniecības nozares vajadzībām lielajā ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā, tad būsim veikuši efektīvu darbu nozares labā. Ņemot vērā iepriekš minēto, mūsu pienākums ir izveidot nosacījumus, lai nodrošinātu zivsaimniecības nozares ilgtspēju un ilgtermiņa attīstību.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks šodien plkst. 11.30.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pats)
Vito Bonsignore  
Pirmkārt un galvenokārt, mēs apsveicam referenti Patrão Neves ar teicami paveikto darbu un pozitīvo balsojuma rezultātu.
Mēs ceram, ka Zaļā grāmata, ko komiteja drīzumā saņems, liecina par to, ka plenārsēdē drīz tiks saņemta Baltā grāmata. Eiropa vienmēr ir interesējusies par zivsaimniecības nozari. Tomēr mēs uzskatām, ka svarīgi ir veikt lielākas investīcijas zinātniskos pētījumos, jo īpaši zivsaimniecības nozarē, tostarp nākamās pamatprogrammas ietvaros. Mēs arī uzskatām, ka ir būtiski papildināt zināšanas noteikumu jomā, izmantojot lielāku kvotu sistēmas elastību un palielinot atbildību attiecībā uz kontroli un krājumiem.
Mēs arī vēlamies spēcīgākas partnerattiecības ar trešām valstīm, lai apkarotu nelegālu zvejniecību, un intensīvāku sadarbību ar Vidusjūras reģiona valstīm, lai mēs noteiktāk varētu regulēt zvejniecību, piemēram, Vidusjūrā, kas vienmēr ir bijusi dažādu civilizāciju un kultūru šūpulis.
Visbeidzot mēs piekrītam 23. punkta nosacījumiem par modernizāciju, jo īpaši nelielu flotu modernizāciju, lai gan mēs vēlētos saņemt vairāk informācijas par šo jautājumu. Attiecībā uz 62. un 63. punktu par šajā nozarē strādājošo darbinieku profesionālo kvalifikāciju mēs vēlētos saņemt papildu skaidrojumu, jo īpaši attiecībā uz sīkzveju, jo vairums no viņiem tiktu sodīti, ja noteikumi par flotu pārvaldību tiktu padarīti stingrāki.
Nessa Childers  
rakstiski. - Lai gan makšķerēšana veido tikai nelielu daļu no Eiropas zivsaimniecības nozares, tā ir būtisks ekonomisks un sociāls elements daudzās ES daļās, jo īpaši Īrijas austrumos. Makšķerēšanai Īrijas austrumu daļā ir ilgas un vērā ņemamas tradīcijas. Par to liecina daudzie īru kultūru raksturojošie attēli ar makšķernieku skatiem pie upēm, piemēram, Slaney, vai austrumu piekrastes krastiem. Šai labajai makšķerēšanas slavai ir arī svarīga ietekme uz tūrismu daudzās Īrijas daļās, gan pašā Īrijā, gan arī starptautiskā mērogā, turklāt Liffey upes (Kildare apgabals) pastāvīgo apmeklētāju skaitā ir arī slavenais Tiger Woods. Samazinoties zivju krājumiem, makšķerēšana piekrastēs arvien vairāk tiek kontrolēta un šie lomi tiek atskaitīti no komerciālās zivsaimniecības nozares kvotām.
Šie priekšlikumi varētu būtiski ietekmēt tūristu ieņēmumus no makšķerēšanas, kā arī negatīvi iespaidot kultūru daudzās Īrijas daļās. Tāpēc Parlamentam makšķerēšana visās tās formās ir jāatzīst par nozīmīgu zivsaimniecības nozares sastāvdaļu un saistībā ar reformēto kopējo zivsaimniecības politiku Baltajā grāmatā jāņem vērā tās ekonomiskās un sociālās priekšrocības.
Robert Dušek  
Ziņojumam par Zaļo grāmatu attiecībā uz kopējās zivsaimniecības politikas reformu ir mērķis ierosināt publiskas debates ES un dalībvalstu iestādēs. Zivsaimniecības politika, tieši tāpat kā kopējā lauksaimniecības politika, ir stratēģiska darba kārtība, kura tieši ietekmē visus ES iedzīvotājus un par kuru lēmumi jāpieņem atbilstīgi trim pamatprincipiem, proti, zvejas ekonomiskajai rentabilitātei, zivju krājumu saglabāšanai un uzturēšanai un pieņemama dzīves standarta uzturēšanai tām personām, kuras nodarbojas ar zvejniecību. Ja vien likumprojektā visi šie principi netiks līdzsvaroti, pastāv risks, ka piekrastes reģionos sāksies saimnieciskais pagrimums, atsevišķas zivju sugas tiks izzvejotas vai pārmērīgi pieaugs nelegālā zvejniecība. Ņemot vērā, ka 88 % zivju populācijas tiek zvejoti, pārsniedzot maksimālos ilgtspējīgas ieguves apjomus, un līdz 80 % kopējā loma tiek izmesti, ir jānosaka ierobežojumi, kas zivju populācijām ļautu atjaunoties, tādējādi nākotnē būtiski palielinot zivju lomus, vienlaikus saglabājot zivju resursu atjaunojamību. Referents pareizi norāda, ka, ienākot tirgū starpniekiem - mazumtirdzniecības veikalu ķēdēm -, tiek izjaukts līdzsvars starp ražotājiem un pircējiem un zivju cenas samazinās, un tas rada vēl lielāku risku zivsaimniecības nozarei. Iesniegtajā ziņojumā ir ņemti vērā visi trīs iepriekš minētie zvejniecības pamatprincipi un ir ierosināti specifiski risinājumi ilgtspējīgai attīstībai, un tāpēc tas ir labs sākums tam, lai zvejniecība mums visiem tiktu saglabāta.
Diogo Feio  
Es vēlos apsveikt Patrão Neves kundzi saistībā ar paveikto darbu un ziņojumu, par kuru tagad tika nobalsots. Zivsaimniecības tēma Portugālei ir acīmredzami jutīgs jautājums, jo mums ir vairākas zivsaimniecības kopienas, un šis ir arī katrā ziņā vitāls jautājums Demokrātiskā un sociālā centra Tautas partijai (CDS-PP).
Es uzskatu, ka mums ir nepieciešama jauna kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) regula, kas būtu efektīvāka un labāk piemērota situācijām attiecīgās teritorijās. Tāpēc es atbalstu nodomu pievērst uzmanību reģionalizēšanas un subsidiaritātes principiem, tādējādi piešķirot lielāku autonomiju dalībvalstīm un ļaujot lielāku elastību KZP. Tomēr, ņemot vērā, ka apkārtējās vides problēmas nopietni apdraud zvejniecības resursus, es uzskatu, ka jaunajā KZP ir ļoti svarīgi atļaut ekoloģiski ilgtspējīgu un ekonomiski dzīvotspējīgu zvejniecību. Mums nav vienaldzīgas tās problēmas, ar kurām saskaras zvejnieki, un mēs ierosinām ietvert jaunajā KZP atbilstošus pasākumus, lai aizsargātu to kopienu zvejas jaudu, kas atkarīgas no zvejniecības.
Es arī domāju, ka ir ļoti svarīgi, lai jaunajā KZP būtu garantēta zivju kvalitāte un pietiekams daudzums, lai cilvēkiem būtu iespēja uzturā daudz lietot zivju ēdienus, kas nodrošina līdzsvarotu uzturu un veicina veselīgu dzīves veidu.
Es ar interesi un īpašu uzmanību vērošu turpmāko KZP reformu un vienmēr aizstāvēšu Portugāles intereses šajā stratēģiskajā nozarē.
Alan Kelly  
rakstiski. - Praktiskā līmenī es atbalstu ierosinātos pasākumus jūras resursu aizsardzībai ilgtermiņā, gan ekoloģiskos, gan arī ekonomiskos nolūkos; zvejas tehnoloģiju modernizāciju un uzsvaru, kas tiek likts uz profesionālu iemaņu nepieciešamību šajā nozarē. Īpaši man patīk ierosinājums, ka jebkādas obligātas izmaiņas būtu jāievieš pakāpeniski un jāparedz sākotnējs pārejas posms, lai zvejniecības nozarei, jo īpaši individuāliem zvejniekiem, dotu pietiekami daudz laika, lai segtu papildu izdevumus šajā nozarē, kas jau tā atrodas sarežģītā situācijā. Tomēr, lai arī es atzīstu, ka šajā ziņojumā ir ieskicēta diferencēta pieeja, kas ir atbalstāma attiecībā uz dziļjūras zivsaimniecības nozarēm un mazāka izmēra zivsaimniecībām, ir skumji, ka vairāk izdevumu tiek piemērots tieši pēdējām. Zvejniecība nav tikai ekonomiska darbība, tā ir arī sociāla un kulturāla parādība, un nelielo zvejnieku dzīvesveids ir jāsaglabā. Viņu iztika līdz šim ir bijusi atkarīga no vēsturiskajām tiesībām vietējām kopienām nodarboties ar piekrastes zveju. Šajā sakarā mēs nedrīkstam aizmirst par ziņojumā sniegto solījumu, ka "jāgarantē (iedzīvotājiem, kuri nodarbojas ar zvejniecību) līdztiesīgs dzīves līmenis”.
James Nicholson  
rakstiski. - Tagad ir vispāratzīts, ka 2002. gadā veiktā kopējās zivsaimniecības politikas reforma ir nožēlojami izgāzusies un situācija zivsaimniecības nozarē drīzāk turpina pasliktināties, nevis uzlaboties. KZP ir kļuvusi par birokrātisku murgu, nomokot nozari ar pārmērīgu regulēšanu un mikropārvaldību, vienlaikus sasniedzot maz pozitīvu rezultātu. Nenovēršamā KZP reforma sniedz izdevību pavērst politiku jaunā virzienā, projām no pārmērīgas birokrātijas, un nodrošināt visus aspektus, kas tai būtu jānodrošina, - ekoloģiskus, sociālus un ekonomiskus. Par reformētās KZP galveno mērķi ir jāizvirza iespēja nodrošināt zvejniekiem nopelnīt pienācīgus iztikas līdzekļus, vienlaikus sasniedzot arī apkārtējās vides ilgtspējīgas attīstības mērķus. Ir sarežģīti formulēt kopējo zivsaimniecības politiku, kas vienlaicīgi saglabā darbavietas un zivju krājumus. Reformētajai KZP ir jāatsakās no centralizētās pārmērīgās regulēšanas no Briseles un tā vietā jāpievērš uzmanība idejām, piemēram, kā ieinteresētās puses vietējā līmenī ikdienā varētu organizēt krājumu pārvaldību.
Wojciech Michał Olejniczak  
Zaļajā grāmatā par kopējās zivsaimniecības politiku tiek apsūdzēta gan Eiropas Komisija, gan dalībvalstis. Pieredze liecina, ka ne visi Eiropas Savienībā īstenotie projekti un reformas ir veiksmīgi. Tāpēc mums ir jāizdara pareizie secinājumi gan attiecībā uz institucionālajiem, gan praktiskajiem risinājumiem.
Viena no 2002. gada reformas fundamentālajām kļūdām bija pārmērīgā centralizācija. Dažādu Eiropas Savienības reģionu daudzveidība un specifiskā daba liek mums veikt pasākumus, ņemot vērā vietējos apstākļus. Eiropas Komisija nedrīkst Baltijas jūru pielīdzināt Atlantijas okeānam vai Vidusjūrai. Zivsaimniecības politikas reģionalizācija ir jāveic līdztekus konkrētiem pasākumiem, kas attiecas uz sociāliem un ekonomiskiem jautājumiem. No to cilvēku viedokļa, kas dzīvo no zvejniecības atkarīgās teritorijās, svarīgākie pasākumi ir ekonomiskā un sociālā dažādošana un pārstrukturēšana, tostarp jaunu darbavietu radīšana ārpus zivsaimniecības nozares. Faktam, ka Baltijas zivsaimniecības nozarē nav iespējams palielināt nozveju un nodarbinātību, ir jārosina īstenot iepriekšminētos pasākumus. Tas atbilst sociālajām gaidām un vajadzībām.
Pētījuma rezultāti liecina, ka divas trešdaļas Eiropas zivju krājumu ir apdraudētas, tostarp ļoti labi pazīstamas sugas, piemēram, paltuss, plekstes un mencas. PDF veiktajās analīzēs ir atklāti pateikts, ka, ja netiks ieviestas konkrētas pārmaiņas, Vidusjūras tunču un daudzu citu sugu vaislas populācija izzudīs līdz 2012. gadam.
Sirpa Pietikäinen  
rakstiski. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Eiropas Savienības kopējās zivsaimniecības politika zvejniecību Kopienā un trešo valstu teritoriālajos ūdeņos ir kontrolējusi nu jau vairākas desmitgades.
Diemžēl šī ir viena no ES neveiksmīgākajām politikas jomām un ir novedusi pie situācijas, ko pamatotu iemeslu dēļ var nosaukt par krīzi. Situācija attiecībā uz zivju krājumiem ir ļoti satraucoša: divas trešdaļas ES komerciāli izmantojamo zivju krājumu ir strauji samazinājušies. Rentabilitātes samazināšanās un ļoti izsmeltie zivju krājumi nozīmē, ka zivsaimniecības nozare ir nonākusi lielās grūtībās. Pārmērīgas zvejas kvotas un nelegālā zvejniecība zivju krājumus iznīcina satraucošā tempā.
Šī krīze ir radusies tāpēc, ka ilgu laiku nevienam absolūti neinteresēja problēmas, kas uzkrājās saistībā ar pārmērīgu zveju un nelegālo zvejniecību. Turklāt destruktīvie zvejas paņēmieni arī izposta pārējo jūras vidi. Grunts tralēšana ir viens no kaitīgākajiem paņēmieniem.
Eiropas Savienībai zivju krājumu krīze ir jāuztver nopietni. Tai lielā mērā jāietekmē arī turpmākās darbības ārpolitikā, jo gandrīz trešdaļa Eiropas Savienībā tirgoto zivju tiek importēta no ārpuskopienas valstīm. Izšķirošs jaunās kopējās zivsaimniecības politikas elements būs panākt, lai nolīgumos ar zvejniecības partneriem tiktu garantēta ilgtspējība. Galvenajās reformās ir jāpievērš uzmanība zvejas kuģu jaudas pārpalikumam un efektīvākai uzraudzībai, lai pilnīgi likvidētu nelegālo zvejniecību.
Kā Komisija ierosināja Zaļajā grāmatā, zivsaimniecības politikas reformas pamatā vispirms ir jābūt ekosistēmas pieejas pieņemšanai un tad jāpiemēro piesardzības princips. Lielākā uzmanība politikā ir jāpievērš patiesi ilgtspējīgai visu zivju sugu zvejniecībai, un, lai to varētu īstenot, katrai valstij ir nepieciešama sava pārvaldības un aizsardzības stratēģija. Vajadzības gadījumā ES ir arī jābūt gatavai pieņemt risinājumus, lai nodrošinātu krājumu atjaunošanu, ieviešot pilnīgu aizliegumu nodarboties ar zvejniecību un zivju tirdzniecību.
Nuno Teixeira  
Zaļā grāmata par kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) reformu ir izdevība pārskatīt dažādos šīs Eiropas politikas aspektus (ekonomisko, sociālo un ekoloģisko), atkārtoti nosakot jaunas pieejas, lai atrisinātu problēmas, kas pastāv šajā nozarē. KZP reformā īpaša uzmanība pievērsta visattālākajiem reģioniem, kur zivsaimniecība ir ļoti svarīga vietējai attīstībai un cilvēku iespējai nopelnīt iztikas līdzekļus.
Ziņojumā par Zaļo grāmatu tiek pieprasītas reformas, kuras es atzīstu par nepieciešamām labākai šīs politikas īstenošanai reģionālā līmenī, jo īpaši zivsaimniecības pārvaldības decentralizācijai, lai ņemtu vērā katra reģiona konkrētās pazīmes un sekmētu nozares ilgtspējīgu attīstību, saglabājot sugas. Madeirā ir neatliekama vajadzība modernizēt kuģus un veicināt pasākumus zvejniecības ekonomiskās dzīvotspējas nodrošināšanai. Es atkārtošu, ka lielāka efektivitāte zivju resursu pārvaldībā un finanšu atbalsta stratēģija šīs nozares strādniekiem ir būtiskas prioritātes šajā reformā, un tās ir jāīsteno reģionālā līmenī.
Kopējās zivsaimniecības politikas reforma iezīmē jaunu posmu nozares attīstībā un aktīvāku visu ieinteresēto pušu līdzdalību valsts, reģionālā un nozares līmenī.
