Jautājumu laiks (jautājumi Komisijai) 
Priekšsēdētāja
. - Nākamais darba kārtības punkts ir jautājumu laiks (B6-0491/2008).
Komisijai ir iesniegti šādi jautājumi.
Pirmā daļa

Temats: Ārkārtas rīcības plāni MVU
Ņemot vērā pašreizējo finanšu un ekonomisko krīzi, kura Jean Claude Trichet skatījumā ir visnopietnākā krīze kopš Otrā pasaules kara, es vēlos pajautāt Komisijai par tās ārkārtas rīcības plāniem MVU.
Atveseļošanās pamatplānā, kas pieņemts 26. novembrī, ir paredzēts ietvert īstermiņa pasākumus, lai palīdzētu novērst lejupslīdi. Komisija raugās uz jaunu finansējumu un jaunu esošo līdzekļu izmantojumu. Tāpat tā grib palielināt to kapitālu, kas pieejams Eiropas Investīciju bankai, ES ilgtermiņa kreditēšanas iestādei. Šī banka jau ir apvienojusi aizdevumu paketi 30 miljardu eiro apmērā, lai palīdzētu mazajiem uzņēmumiem cīnīties par finansējuma saņemšanu. Šādas darbības ir ļoti atzinīgi vērtējamas, tomēr viena no nopietnākajām problēmām, ar ko MVU šajā posmā sastopas, ir nespēja atmaksāt aizdevumus. Vai Eiropas Komisija ir izstrādājusi ārkārtas rīcības plānus, kas paredzēti īpaši šīs konkrētās problēmas risināšanai?
Joaquín Almunia
Priekšsēdētājas kundze, Komisija priekšlikumā Mazās uzņēmējdarbības aktam ir pilnībā atzinusi problēmas, ar kurām sastopas mazie un vidējie uzņēmumi.
Attiecībā uz piekļuvi finansējumam, kas ir Zwiefka kunga jautājuma temats, Komisija kopā ar Eiropas Investīciju banku (EIB) ir paziņojusi par īpašiem pasākumiem, lai uzlabotu šo situāciju.
Protams, mēs piekrītam, ka vajag nodrošināt MVU īpašu palīdzību. Finanšu krīze ir būtiski ietekmējusi daudzās dalībvalstīs uzņēmumiem, jo īpaši MVU, pieejamos finansēšanas avotus. Kopienas iestādes un dalībvalstis savu kompetenču jomā ir veikušas konkrētus pasākumus, lai apkarotu šīs sekas.
Komisija ir ieviesusi pasākumus, lai stabilizētu finanšu sistēmu, kas palīdzēs bankām atkal sākt izsniegt kredītus saviem klientiem. Mēs arī esam atbalstījuši konkrētas izmaiņas grāmatvedības noteikumos, kā arī banku kapitāla atjaunošanas un banku depozītu garantiju shēmu ieviešanas paātrināšanu.
Turklāt, kā jūs zināt, 26. novembrī Komisija apstiprināja atveseļošanas plānu 200 miljardu eiro apmērā. Pagājušajā nedēļā Eiropadome atbalstīja un apstiprināja šo plānu. Kā teikts mūsu paziņojumā, šajos 200 miljardos eiro ir ietverti 30 miljardi eiro no ES budžeta vai no EIB finansēšanas darbībām, lai palīdzētu atdzīvināt ekonomiku.
Neatkarīgi no tā, vai tiks izmantoti budžeta resursi vai finansēšanas darbības, šie pasākumi skaidri ietver finansējumu un budžeta pozīcijas atbalstam, kas dos būtisku labumu MVU. Šis finansējums papildina to vienošanos, kas panākta neformālajā Ekonomikas un finanšu padomes sanāksmē, kura notika Nicā šā gada septembrī, lai EIB pastiprinātu un vienlaikus izvirzītu savas īpašās finansēšanas pozīcijas MVU.
Papildus EIB ir paziņojusi, ka tā nodrošinās MVU starpposma finansējumu, kas tehniski ir pazīstams kā mezzanine finansējums, izmantojot Eiropas Investīciju fondu, un tā kopējā vērtībā būs 1 miljards eiro.
Kā es iepriekš minēju, dažādu dalībvalstu plānos un atveseļošanas plānā, ko Eiropadome apstiprināja pagājušajā nedēļā, ekonomiski spēcīgākajās ES valstīs, proti, Apvienotajā Karalistē, Francijā, Vācijā un Spānijā, jau ir vairāki piemēri tam, ka šīs valstis ir ieviesušas īpašus finansēšanas pasākumus MVU, kuriem, kā mēs visi zinām, ir būtiska ietekme uz pārdošanas rādītājiem, nodarbinātību un ražotspējīgo struktūru visās mūsu valstīs.
Beidzot es vēlos pieminēt tos nolīgumus, ko Komisija ir pieņēmusi šajā īpašo ekonomisko grūtību laikā, izmantojot nosacījumus, kas noteikti Līgumā un ko nodrošina Līgums, lai ieviestu vajadzīgo elastību valsts atbalsta sistēmā. Arī tas dos labumu jo īpaši MVU. Piemērs tam ir vienošanās, ko mēs vakar pieņēmām, lai palielinātu de minimis noteikumu attiecībā uz valsts atbalstu.
Visbeidzot, janvārī notiks "konstruktīva dialoga” sanāksme, kurā piedalīsies Komisija, MVU, to pārstāvji un arī bankas, lai apmainītos viedokļiem par valsts atbalsta efektivitāti, pašreizējo situāciju un iespējamo vajadzību pastiprināt pēdējos mēnešos pieņemtos lēmumus.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, liels paldies par jūsu detalizētajiem paskaidrojumiem! Ņemot vērā, ka jūs minējāt Komisijas darbu un Eiropas Investīciju bankas apņemšanos, es vēlos jums pajautāt, vai, vispārīgi runājot, arī tās bankas, kas ir iesaistītas pašreizējā dialogā un kas saņem lielu atbalstu, ir iesaistījušās šajā politikā, kura nodrošina vairāk vai mazāk līdzsvarotu MVU sektora darbību? Vai arī šīs bankas ir uzņēmušās tādas pašas saistības?
Joaquín Almunia
Kas attiecas uz Zwiefka kunga jautājumu, mēs noteikti runāsim ar bankām. Tās arī savās bilancēs un finanšu pārskatos atklāj grūtības, ko tās piedzīvo.
Kā redzams, visi resursi, visi lēmumi un visi pasākumi, kas pieņemti gan Eiropas, gan dalībvalstu līmenī, kā arī likviditātes nodrošinājums un Eiropas Centrālās bankas, tāpat citu centrālo banku veiktais procentu likmes samazinājums - viss ir vērsts uz to, lai novērstu kredītu sabrukumu un veicinātu un izveidotu atbilstīgu sistēmu tāda kreditēšanas un finansēšanas apmēra atjaunošanai, kāds vajadzīgs ģimenēm un uzņēmumiem.
Mazo un vidējo uzņēmumu finansējums neapšaubāmi daudz vairāk nekā lielo uzņēmumu finansējums ir atkarīgs no banku izsniegtajiem kredītiem. Iemesls tam ir tāds, ka, par spīti pašreizējiem tirgus sarežģījumiem, lielie uzņēmumi var tieši laist apgrozībā savus vērtspapīrus vai parādzīmes un iegūt finansējumu no vērtspapīru tirgus vai fiksēta ienākuma tirgiem. MVU ir vajadzīgs tas avots, ko nodrošina bankas.
Mēs patiesi ceram, ka bankas un kredītu sistēma pozitīvi reaģēs uz šo palīdzības un atbalsta apmēru, kas ir nepieciešams pašlaik, bet kas būtu bijis neiedomājams vēl tikai pirms pāris mēnešiem.
Es uzskatu, ka atbildība ir jāuzņemas ne tikai mūsu valdībām, Eiropas iestādēm un centrālajām bankām, - un mēs to darām. Arī bankām ir atbildība, jo tām ir sniegts atbalsts kapitāla atjaunošanai, izmantojot valsts naudu vai depozītus, ko garantē ar sabiedrības līdzekļiem. Šīm bankām ir atbildība pret pārējo sabiedrību un it sevišķi pret MVU.
Mairead McGuinness
Komisāra kungs, es domāju, ka jūsu pēdējais komentārs bija ļoti atbilstīgs. Bankām ir jāsaprot, ka tām ir vajadzīgi MVU un ka iepriekš tās ir pelnījušas naudu ar MVU palīdzību.
Domāju, ka mans jautājums ir ļoti vienkāršs: vai tas darbosies? Iespējams, ka mēs tagad nezinām, vai tas darbojas, bet kad mēs to zināsim un kad mēs pateiksim, ka mums ir jādara vēl kaut kas cits? 30 miljardi eiro ir ievērojams skaitlis, bet Īrijas iestādēm vajadzēja bankām piešķirt 10 miljardus eiro, un daži neatkarīgi eksperti apgalvo, ka ir vajadzīgi 30 miljardi eiro, lai atjaunotu Īrijas banku kapitālu. Cerams, ka jūs to komentēsiet.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Es vēlos pajautāt, kāda ir procedūra, kas ļauj MVU Rumānijā piekļūt finansējumam no šī piešķirtā budžeta 30 miljardu eiro apmērā. Kādu procedūru dalībvalstis var piemērot, lai paātrinātu MVU piekļuvi šim finansējumam? Jūs runājāt par plānu Francijā, Apvienotajā Karalistē... Mans jautājums ir šāds: vai tā būs "kas pirmais brauc, tas pirmais maļ” procedūra, vai arī dalībvalstīm un tādējādi Rumānijas MVU ir iespēja saņemt tādu pašu finansējumu?
Joaquín Almunia
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, mums ir tirgus ekonomika, un es esmu pārliecināts, ka jūs, deputāti, tam piekrītat. Tirgus ekonomikā spēles noteikumi ir visiem zināmi.
Tādēļ es nedomāju, ka kāds uzskata, ka kredītu sistēma, finanšu sistēma vai ekonomiskā sistēma kopumā darbotos labāk tad, ja visus lēmumus, ko pieņēma uzņēmēji un tieši šajā gadījumā finanšu pakalpojumu sniedzēji, būtu pieņēmušas valstu ministrijas vai ja tie būtu pieņemti Briselē, vienā no daudzajām ēkām, kurās Eiropas iestādes veic savu darbu.
Tāpēc bankām ir jālemj par to, vai piešķirt kredītu vai arī nepiešķirt. Īstenība ir tāda, ka bankām, kad tās paļaujas uz valsts naudu un valsts garantijām, ir jāievēro arī virkne nosacījumu. Valsts atbalsta shēmas banku nozarei attiecībā uz šiem nosacījumiem ir atšķirīgas atkarībā no katras valsts apstākļiem, īpatnībām un tā instrumenta veida, ko izmanto attiecīgajā valstī.
No savas puses mēs Eiropas Komisijā esam apstiprinājuši katras dalībvalsts iesniegtās noguldījumu garantiju shēmas, lai nodrošinātu, ka tās atbilst noteikumiem par konkurenci un valsts atbalstu. Pašlaik mēs beidzam apstiprināt pašus pēdējos valstu kapitāla atjaunošanas plānus.
Komisija ir pieņēmusi un publicējusi dažus vispārējus standartus, paskaidrojot tos kritērijus, kurus mēs izmantojam šajos ārkārtas apstākļos, lai analizētu, vai šie plāni atbilst Līguma nosacījumiem. Mēs Komisijā visos gadījumos esam noteikuši sešu mēnešu termiņu, jo tad mums vajadzēs - un mēs gribēsim - pārliecināties par to, kas ir noticis šajos sešos mēnešos, kopš mēs sākotnēji apstiprinājām šos plānus.
Ja nodokļu maksātāju nauda, t.i., pilsoņu nauda, kas nodrošināta, izmantojot šīs atbalsta shēmas, būs izmantota atbilstīgi un sarežģītie ekonomiskie apstākļi joprojām ietekmēs finanšu tirgu darbību, tad mēs varēsim apstiprināt šo shēmu piemērošanas turpināšanu. Ja ekonomika būs uzlabojusies, kā mēs visi to ceram, vai ja nauda nebūs izmantota tam mērķim, kuram tā tikusi piešķirta, tad mēs rīkosimies atbilstīgi situācijai un pieņemsim vajadzīgos lēmumus.
Nodokļu maksātāju nauda tiek pakļauta riskam, lai uzlabotu finanšu shēmu un kredītu tirgu un shēmu darbību, un mēs neesam gatavi pieļaut, ka to izšķiež vai izmanto tā, ka netiek gūti pietiekami labi rezultāti.
Kas attiecas uz otro jautājumu, tad atbalsta programmās maziem un vidējiem uzņēmumiem Eiropas Investīciju banka darbojas, izmantojot starpniekus katrā dalībvalstī. Tādēļ ražotspējīgajām struktūrām, proti, MVU, kredītus un finanšu līdzekļus katrā dalībvalstī piešķir starpnieks vai starpnieki, pamatojoties uz tām atbalsta programmām, ko mēs esam izveidojuši. Šiem starpniekiem jeb finanšu aģentiem ir jānodrošina arī tā informācija, ko jūs pieminējāt.
Temats: Terorisma apkarošana
Teroristu 10 uzbrukumi Mumbajā pagājušajā nedēļā prasīja vismaz 188 cilvēku dzīvību un radīja ievainojumus vēl simtiem cilvēku. Kādus pasākumus Komisija veic, lai piespiestu Pakistānas valdību pārtraukt atbalstīt teroristu grupējumus tās teritorijā?
Temats: Eiropas Komisijas rīcība saistībā ar teroristu grupējumiem Pakistānā
Kādus pasākumus Komisija veic, lai piespiestu Pakistānas iestādes atturēties no teroristu grupējumu darbību atbalstīšanas un veicināšanas?
Ján Figeľ
Komisijas loceklis. - Es domāju, ka varu teikt, ka arī Komisiju šokēja nesenie notikumi Mumbajā, kurus ļoti skaidri un stingri 8. decembrī nosodīja arī Eiropas Savienības Padome.
Šajā saistībā Eiropas Savienība izteica cerību, ka Pakistāna pilnībā sadarbosies ar Indiju, kas sākusi izmeklēšanu, un ka abas valstis kopīgi strādās, lai sauktu vainīgos pie atbildības. Teroristu tīklu mērķis ir vājināt mieru un stabilitāti reģionā; nedrīkst pieļaut, ka viņiem tas izdodas. Tādēļ ES ir mudinājusi pastiprināt reģionālo sadarbību terorisma apkarošanā.
Dialogs un sadarbība ir pareizais ceļš, lai varētu risināt robus savstarpējā izpratnē un pieejā. Nav citas alternatīvas, kā strādāt ar Pakistānas pilsonisko valdību. Prezidents Zardari, kā jūs zināt, ir parādījis savu apņēmību panākt izlīgumu. Pakistānas iestādes ir veikušas arestus saistībā ar tās pilsoņu un organizāciju iespējamo iesaistīšanos uzbrukumos Mumbajā. Tas ir ļoti svarīgs solis.
Tagad ir vajadzīga Pakistānas valdības stingra apņemšanās apkarot teroristu tīklus, lai varētu novērst jaunus uzbrukumus. Komisija izskata iespēju uzsākt projektus, kuru mērķis būtu pastiprināt Pakistānas iespējas cīņā pret terorismu.
Nākamā gada janvārī ir plānota ES terorisma apkarošanas koordinatora Gilles de Kerchove un Komisijas pārstāvju kopīga vizīte. Tas ir viss, ko es varu pateikt, atbildot uz šiem abiem jautājumiem.
Ryszard Czarnecki
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisār, mēs ar Kuc kungu šos jautājumus uzrakstījām pirms trim nedēļām. Kā jūs pats apgalvojāt, pa šo laiku dažas lietas ir mainījušās. Tādēļ es vēlos, lai jūs novērtētu un komentētu Pakistānas valdības paziņojumu, kurā teikts, ka valdība nevar plānot to teroristu nodošanu Indijas iestādēm, kurus tā ir arestējusi. Vai šāds paziņojums varētu ietekmēt attiecības starp Deli, Islamabadu un Karači?
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Es gribētu papildināt savu jautājumu. Kā mēs varam novērst Pakistānas teritorijas izmantošanu Taliban kaujinieku apmācībām, kuriem pēc tam ir nozīmīga loma karadarbībā Afganistānā, kur ir izvietoti Eiropas un Amerikas bruņotie spēki?
Ján Figeľ
Komisijas loceklis. - Kā es jau sacīju, šis ir patiešām sarežģīts, jutīgs un svarīgs temats. Viens no veidiem, kā mēs varam palīdzēt, ir veicināt demokrātiju, tiesiskumu, terorisma apkarošanas politiku un sadarbību šajā reģionā un arī šajā konkrētajā valstī. Es domāju, ka pastāv iespēja. No vienas puses, mēs cenšamies palīdzēt veidot uzticēšanos, bet mēs arī cieši uzraugām procedūras un to, kādi pasākumi tiek veikti. Protams, tas, ko jūs teicāt par lēmumu neizdot apcietinātos, nozīmē, ka netiek ievērots tiesiskums, bet darīts tas, kas ir svarīgi attiecībā uz Pakistānas sistēmu pašā Pakistānā, lai likvidētu telpu terorismam vai nu šajā valstī, vai kaimiņos, kas tik traģiski ietekmēja šo situāciju Mumbajā, Indijā.
Es domāju, ka vispārējas sadarbības ziņā Eiropas Savienība kopīgi ar daudzām citām partnervalstīm var izveidot stiprākas saites ar tām valdībām, kuras patiesībā rīkojas drīzāk profilaktiski un vairāk rīko kopīgas informācijas akcijas pret tīkliem. Es ceru, ka bargie pasākumi pret teroristu tīklu pēdējās dienās būs labs piemērs, bet mums joprojām būs jāvēro, kā šis process Pakistānā turpināsies. Vismaz ar ierobežotām iespējām mēs esam tur. Mēs palielinājām finanšu līdzekļus sadarbībai ar Pakistānu nākamajam periodam, t.i., 2007.-2010. gadam. Šo finanšu līdzekļu apmērs ir 200 miljoni eiro. Daļa šo līdzekļu ir paredzēta, lai reāli stiprinātu tiesiskumu, demokrātiskās iestādes un iespēju rīkoties šajā virzienā.
Tas ir viss, ko es šobrīd varu pateikt. Visticamāk, ka janvārī pēc Komisijas pārstāvju un Padomes koordinatora vizītes šajā valstī mūsu rīcībā būs ne tikai vairāk informācijas, bet arī konkrēti rezultāti.
Temats: Ieguldījumi enerģētikas infrastruktūrās
Ekonomiskā un finanšu krīze ietekmē daudzas dalībvalstis. Katru nedēļu mēs dzirdam par jauniem pasākumiem, kas skar tūkstošiem darba ņēmēju dažādās dalībvalstīs. Ieguldījumi enerģētikas infrastruktūrās ir viens no veidiem, kā Eiropa var risināt ekonomisko krīzi. Šādas infrastruktūras būvniecībai (naftas un gāzes vadi vai infrastruktūra elektrības ražošanai un transportēšanai) ir nepieciešami apjomīgi ieguldījumi, un šie projekti ir īstenojami vidējā termiņā vai ilgtermiņā. Lai nodrošinātu pietiekamus ieguldījumus enerģētikas infrastruktūrā, dalībvalstīm ir vai nu jāsaņem lielāks TEN-T budžets, vai arī noteiktā laika periodā pieaugs to budžeta deficīts. Kādus pasākumus Komisija ir paredzējusi, lai šajā ekonomiskās un finanšu krīzes periodā atbalstītu dalībvalstis to centienos panākt ieguldījumu enerģētikas infrastruktūrā ievērojamu pieaugumu?
Joaquín Almunia
Komisijas loceklis. - (ES) Ţicău kundze, jūs jautājat par ieguldījumiem enerģētikas infrastruktūrā. Otrajā stratēģiskajā enerģētikas nozares pārskatā, ko pieņēmusi Komisija, ir uzsvērts, ka Eiropas Savienībai steidzami jāpalielina savi ieguldījumi enerģētikas infrastruktūrā, lai veicinātu mūsu enerģētikas politikas mērķu sasniegšanu, kuri ietver energoapgādes drošību, ilgtspēju un konkurētspēju. Arī Enerģētikas ministru padome savā sanāksmē pagājušajā nedēļā uzsvēra to, cik svarīgi ir palielināt mūsu ieguldījumus infrastruktūrā, nemaz nerunājot par enerģētikas un klimata pārmaiņu nolīgumu, ko Eiropadome apstiprināja pagājušajā nedēļas nogalē un ko jūs paši šodien pieņēmāt šajā Parlamentā.
Komisija uzstāj, un es domāju, ka mēs varam rēķināties arī ar Padomes un Parlamenta atbalstu, ka pašreizējai ekonomiskajai lejupslīdei nevajadzētu būt iemeslam, lai atliktu vai samazinātu ieguldījumus enerģētikas infrastruktūrā. Ieguldījumiem enerģētikā un jo sevišķi enerģētikas infrastruktūrā ir jāveicina darbavietu radīšana, jāvirza jauninājumi, jāstimulē jaunu darbību attīstība un jaunu tehnoloģiju izmantošana, kā arī jāveicina uzticēšanās ekonomikai. Tiem ir arī jānodrošina ieguvums tādā ziņā, ka ar šādiem ieguldījumiem mūsu ekonomika straujāk virzīsies uz to, lai kļūtu par ekonomiku ar zemu CO2 emisiju līmeni.
Ekonomikas atveseļošanas plānā, ko apstiprināja Komisija un atbalstīja Padome, mēs ierosinājām, lai turpmāk līdz 2010. gadam no Kopienas neizmantotajiem budžeta resursiem papildu 4 miljardi eiro tiktu mobilizēti Eiropas energotīkliem un saistītiem ieguldījumiem. Tas nozīmē, ka no tiem 5 miljardiem eiro, ko mēs savā plānā ierosinājām izmantot, 4 miljardi eiro tiks piešķirti šiem mērķiem.
Pagājušajā nedēļā Eiropadome apstiprināja būtiskos mūsu priekšlikuma punktus šajā jautājumā, lai gan mums vēl jāredz, kā budžeta iestādes - gan Padome, gan Parlaments - interpretēs tos vispārējos paziņojumus, kas ietverti Eiropas Padomes prezidentūras secinājumos.
Turklāt Eiropas Investīciju banka ir apņēmusies būtiski palielināt finanšu resursus līdz 6 miljardiem eiro gadā, lai finansētu ieguldījumus saistībā ar klimata pārmaiņām, drošību, energoapgādi un enerģētikas infrastruktūru. Tāpat tā ir paziņojusi par savu apņemšanos paātrināt pašreizējā kredītu garantijas instrumenta izmantošanu, palīdzot finansēt Eiropas tīklu projektus, lai veicinātu lielāku privātā sektora līdzdalību, kas ir būtiski. Mēs nevaram tikai no valsts līdzekļiem finansēt ieguldījumus tādā apmērā, kāds saskaņā ar dažādām aplēsēm ir vajadzīgs turpmāk līdz 2020. vai 2030. gadam.
Visbeidzot, ir kāds faktors, kurš, es ceru, būs nozīmīgs, kuru arī ir atbalstījusi Eiropadome un kurš bija iekļauts mūsu priekšlikumos. Tas ir lēmums izveidot 2020. gada Eiropas Fondu enerģētikai, klimata pārmaiņām un infrastruktūrai, kurš iesaistīs Eiropas Investīciju banku, valstu infrastruktūras finansēšanas aģentūras un citus iespējamos starpniekus, lai finansētu apjomīgākos projektus infrastruktūras jomā kopumā un enerģētikas infrastruktūrā jo īpaši.
Tādējādi jūs redzat, ka šajā jomā, uz ko attiecas jūsu jautājums, daudzi svarīgi lēmumi ir paziņoti pēdējās nedēļās vai arī tiek pašlaik īstenoti.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Liels paldies par atbildi! Es gribētu pieminēt to, ka ir būtiski svarīgi, lai tiktu veikti ieguldījumi energoapgādes tīklos. Ja mēs gribam veicināt neizsīkstošās enerģijas vai enerģijas, ko iegūst no neizsīkstošajiem enerģijas avotiem, izmantošanu, šīs enerģijas ražotājiem ir jābūt piekļuvei energoapgādes tīkliem, lai viņi varētu sasniegt galapatērētājus. Tādēļ es ceru, ka šie finanšu instrumenti pēc iespējas ātrāk kļūs spējīgi pārredzami darboties.
Joaquín Almunia
Priekšsēdētājas kundze, es atbildēšu ļoti īsi.
Es pilnībā piekrītu. Jau pieminētā Enerģētikas ministru padome, kuras sanāksme notika 8. un 9. decembrī, pieņēma direktīvu par atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanas veicināšanu. Es domāju, ka tas ir solis uz priekšu jūsu norādītajā virzienā.
Es pilnībā atbalstu gan jūsu priekšlikumu, gan arī tās prioritātes, kuras jūs esat izvirzījusi šajā jomā.
Temats: Migrantu bērnu izglītība
Nesenajā paziņojumā Komisija ierosināja, ka būtu jāveic apspriešanās jautājumā par migrantu bērnu izglītību, atsaucoties arī uz Eiropas migrējošo darba ņēmēju bērniem. Kādus finanšu mehānismus Komisija padarīs pieejamus dalībvalstīm, lai uzlabotu šādu bērnu dzimtās valodas apmācību, jo īpaši tad, ja attiecīgā valoda ir oficiāla ES valoda?
Ján Figeľ
Komisijas loceklis. - Es vēlos pateikties Marie Panayotopoulos-Cassiotou kundzei ne tikai par šo jautājumu, bet arī par viņas apņēmību veicināt labāku un ciešāku sadarbību izglītības jomā.
Par šo konkrēto jautājumu es varu pateikt to, ka Mūžizglītības programma ir ne tikai skaists nosaukums, bet arī ļoti spēcīgs instruments un galvenais instruments, kā Komisijai padarīt pieejamus ar izglītību saistītos finansējuma avotus. Visas šīs programmas īpašajos mērķos ir iekļauta arī valodu apmācība un valodu daudzveidības veicināšana.
Viens programmas virziens ar nosaukumus "Comenius” atbalsta starptautiskos projektus, kuru mērķis ir risināt migrantu bērnu īpašās vajadzības, to skaitā arī valodisko komponentu vai valodas apmācību. Tā dēvētā Valodu galvenā darbība sadaļā "Comenius” atbalsta ikvienas pasaules valodas, arī oficiālo ES valodu, mācīšanu. IKT galvenā darbība - otra "Comenius” daļa - atbalsta arī tādus projektus, kas paredzēti, lai attīstītu valodas mācīšanā izmantojamo informācijas un saziņas tehnoloģiju novatorisku pielietošanu, jo īpaši konkrētām izglītības vajadzībām un migrantu bērnu vajadzībām.
Galvenais finansējuma avots migrantu un citu mazāk priviliģētu iedzīvotāju grupu izglītības un apmācības atbalstam ir Eiropas Sociālais fonds. Par izglītības un apmācības īstenošanu galvenokārt atbildīgas ir valstu iestādes.
Visbeidzot, integrācijas politiku, arī izglītības un valodu apmācības jomā, atbalsta Eiropas Integrācijas fonds, kurš ir paredzēts tikko ieceļojušu trešo valstu pilsoņu atbalstam.
Diskusijas saistībā ar Zaļās grāmatas par migrāciju un mobilitāti publiskās apspriešanas rezultātiem tiks pabeigtas līdz gada beigām. Šīs diskusijas ir atklātas un atbilstīgas visām ieinteresētajām personām, un es vēlreiz aicinu piedalīties visus tos, kuri ir ieinteresēti. Pastāv jautājumi saistībā ar finansēšanas instrumentiem migrantu bērnu izglītībai. Šie jautājumi nākamgad Čehijas prezidentūras laikā tiks iekļauti politikas dokumentā atbildē uz Zaļo grāmatu.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Priekšsēdētājas kundze, es pateicos komisāram par šo atbildi. Es atzinīgi vērtēju to, ka diskusijas ir atklātas. Tas dod man iespēju publiski pateikt - Eiropas imigrantu bērnu dzimtā valoda ir Eiropas vērtība, kas jāsaglabā. Komisāra tautieši no Spānijas, Vācijas un citām Eiropas valstīm, uz kurām viņi emigrēja, kopā ar grieķiem gribēja, lai viņu bērni mācītos grieķu un spāņu valodu. Tādēļ arī jaunajiem imigrantiem no jaunajām Eiropas valstīm būtu jāsaglabā sava valoda, tāpat kā tas būtu jādara pirmo imigrantu nākamajai paaudzei. Eiropas Savienības oficiālās valodas ir tās bagātība, un tām ir jābūt prioritātei.
Ján Figeľ
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, sadarbības izglītības un profesionālās apmācības jomā mērķis ir atbalstīt kultūras daudzveidību, ko ārkārtīgi skaidri apliecina arī mūsu valodas. Lielisks secinājums un, manuprāt, ļoti jutīgs un Eiropas Savienības nākotnei politiski svarīgs secinājums tika pieņemts novembrī, kad 27 valstu ministri apliecināja savu apņēmību radīt tādus apstākļus, kuros jaunu cilvēku mobilitāte kļūtu drīzāk par likumu, nevis par izņēmumu.
Šodien resursu trūkuma dēļ mobilitāte ir samērā ierobežota, bet nākotnē tā varētu būt viens no lieliskākajiem instrumentiem, lai atbalstītu daudzveidību, atvērtību un saziņu vai dialogu starp kultūrām.
Es priecājos, ka atbalsts šai sadarbībai pieaug, it sevišķi Eiropas Parlamentā. Tādēļ es vēlos izteikt pateicību par jūsu izpratni un konsekvento atbalstu.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Jautājums no izglītības jomas saistībā ar migrāciju, taču šajā gadījumā saistībā ar migrāciju no jaunajām ES dalībvalstīm uz vecajām dalībvalstīm. Kā mēs zinām, dažas no jaunajām ES dalībvalstīm piedzīvo intelektuālā darbaspēka emigrācijas problēmu, piemēram, skolotāji, kas ir ieguvuši augstāko izglītību vienā valstī, pārceļas uz citu valsti, kurā viņi nestrādā savā iegūtajā profesijā, bet saņem lielāku algu. Kā Komisija raugās uz šo problēmu, un kādus pasākumus tā mums ierosinātu veikt?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Komisāra kungs, paldies par to informāciju, ko jūs sniedzāt. Tomēr es gribētu mazliet paplašināt šo tēmu saistībā ar tiem bērniem, kuri paliek mājās, kamēr viņu vecāki dodas strādāt uz ārzemēm. Šiem bērniem būtu labi iemācīties tās valsts valodu, kurā strādā viņu vecāki, un mums būtu labi rūpēties par nodarbinātību viņu valstī. Es runāju par tiem gadījumiem, kad bērni ir palikuši mājās ar saviem vecvecākiem. Es vēlos pieminēt arī to, ka ir svarīgi, lai tie bērni, kuri kopā ar savu ģimeni ir devušies uz citām valstīm, kurās viņu vecāki ir atraduši darbu, saņemtu atbalstu, kas palīdzētu viņiem vieglāk un ātrāk iemācīties attiecīgās valsts valodu, lai viņi varētu parādīt savas intelektuālās spējas un apgūt zināšanas mācību procesā.
Ján Figeľ
Priekšsēdētājas kundze, es varu vienīgi piekrist tikko teiktajam. Es sākšu ar otro jautājumu.
Eiropas Kopienas direktīva vai regula par migrējošo darba ņēmēju bērnu izglītību ir spēkā kopš 1977. gada, citiem vārdiem, vairāk nekā 30 gadus, tādēļ šis ir jautājums, kas attiecībā uz nākamo paaudžu izglītības nosacījumiem ietver visas dalībvalstis - vecas, jaunas, ne pārāk vecas un ne pārāk jaunas.
Patiesībā šajā direktīvā ir prasīts, lai dalībvalstis šiem bērniem nodrošinātu izglītību uzņēmējas valsts valodā, proti, šīs valsts oficiālajā valodā, un vienlaikus lai dalībvalstis atbalstītu izglītību dzimtajā valodā un izcelsmes valsts kultūras apgūšanu sadarbībā ar attiecīgo valsti. Tādējādi, no vienas puses, ir pienākums nodrošināt, bet, no otras puses, pienākums palīdzēt. Katrā ziņā migrantu bērnu jautājums ir iekļauts Zaļajā grāmatā jeb Zaļajā ziņojumā, tādēļ būs diskusijas, kā arī iespējami papildu pasākumi vai ieteikumi. Pašlaik mēs esam uzklausīšanas posmā, un pēc tā mēs varēsim konkrēti rīkoties - tas attiecas arī uz likumdošanu -, jo migrantu bērnu izglītošana ir ļoti svarīgs viņu adaptācijas un integrācijas komponents. Ir pierādījumi, ka daudzos gadījumos problēmas rodas tieši tāpēc, ka šāda izglītība ir zemas kvalitātes vai arī netiek nodrošināta vispār.
Ciktāl pirmais jautājums attiecas uz skolotāju un intelektuālā darbaspēka emigrāciju, vispirms, es uzskatu, ir svarīgi, lai Eiropas Savienība veltītu lielāku uzmanību skolotāju augstas kvalitātes izglītībai. Pirmo reizi tas notika pagājušajā gadā, un šis jautājums ir ļoti svarīgs, jo neatkarīgi no tā, kādas reformas vai modernizācija tiek apspriesta vai īstenota izglītības jomā, centrālais šī procesa komponents būs skolotāji, un skolotājiem ir jābūt šī procesa subjektam, nevis objektam. Protams, ka tādi temati kā mūžizglītība sākas ar skolotājiem. Skolotājiem pašiem pirmajiem ir jābūt mūžizglītības paraugam, lai to varētu nodot tālāk jaunākajai paaudzei. Jaunu tematu, jaunas pieredzes un jaunu tehnoloģiju apgūšana izglītības procesā ir ļoti svarīga. Uz skolotājiem attiecas arī sabiedrības novecošanās problēma. Daudzas Eiropas Savienības valstis aizvien vairāk saskaras to, ka trūkst skolotāju, un ir aplēsts, ka nākamajā desmitgadē skolotāju skaits samazināsies vairāk nekā par miljonu, jo daudzās valstīs vairāk nekā puse skolotāju ir vecāki par 50 gadiem.
Es pieskaros tikai šīs kopējās problēmas pašai virspusei, bet intelektuālā darbaspēka emigrācija ir saistīta ar to, cik lielā mērā mēs novērtējam intelektuālo eliti un cik daudz mēs ieguldīsim intelektuālajā īpašumā, talantā un iespēju radīšanā cilvēkiem drīzāk attīstīt savus dotumus mājās nekā doties prom, meklējot labākas iespējas. Tieši šī iemesla dēļ atbalsts būtu jānovirza, piemēram, ne tikai uz nozīmīgiem uzlabojumiem izglītības kvalitātē un pieejamībā, bet arī uz izglītības atbilstību. Šiem ir jābūt mērķiem nākamajam gadam, kurš ir pasludināts par Eiropas Kreativitātes un inovāciju gadu. Visai Eiropas Savienībai ir jāpieliek lielākas pūles, lai tā kļūtu pievilcīgāka augsti kvalificētām personām un lai drīzāk piesaistītu talantus, nevis vienkārši paustu nožēlu par talantīgu cilvēku izceļošanu. Un, protams, atsevišķu valstu ziņā ir pat tagad, pat krīzes dēļ, vairāk ieguldīt izglītībā, jo pat tādā laikā kā šis ieguldījumi izglītībā ir būtiski un izšķiroši, lai mēs izkļūtu no šīs krīzes labāk sagatavoti konkurencei, spējīgāki ieviest jauninājumus un vienkārši ar spēcīgāku cilvēkpotenciālu.
Nobeigumā es vēlos pateikt, ka nav iespējams panākt ilgtspējīgu nopietnu un uzticamu sadarbību izglītības jomā, neveltot īpašu uzmanību skolotājiem, kvalitatīvai skolotāju apmācībai un viņu nepārtrauktas izglītošanās atbalstam ne tikai viņu karjeras sākumā, bet arī visā tās laikā.
Temats: Baltā grāmata par sportu
Kādi Baltās grāmatas par sportu elementi ir ieviesti līdz šodienai, un kādas ir Komisijas turpmākās politikas prioritātes sporta jomā nākamajos mēnešos?
Ján Figeľ
Komisijas loceklis. - Es uzskatu, ka Baltā grāmata jau ir ļoti veiksmīgs Eiropas Savienības ieguldījums, sākot ar Komisiju un ļoti pozitīvu atspoguļojumu no Eiropas Parlamenta puses (Mavrommatis kungs šeit ir kā referents par Balto grāmatu), kā arī dalībvalstu ieguldījums. Es jums atgādinu, ka pagājušajā nedēļā Eiropadome pieņēma īpašus secinājumus par sportu - pirmo reizi kopš Nicas Padomes 2000. gada decembrī -, un es domāju, ka arī tas atspoguļo jauno situāciju.
Patiesībā gada laikā daudz kas ir noticis, un daudz kas vēl aizvien notiek šajā jomā. Piemēram, 38 no 53 darbībām, kas paredzētas tā dēvētajā Pierre de Coubertin rīcības plānā, ir vai nu sāktas, vai arī jau tiek īstenotas, bet dažas no tām ir jau sasniegtas vai pabeigtas: divas trešdaļas visu darbību. Tādējādi tas apliecina interesi un meklējumus darbību īstenošanai, un es par to priecājos. Protams, daļa īstenošanas ir atkarīga no Komisijas.
Šie apmierinošie rezultāti ir bijuši iespējami dalībvalstu apņēmības dēļ, taču vienlaikus tie ir arī, pateicoties sporta organizācijām.
Es domāju, ka Baltā grāmata ir arī ļāvusi vai palīdzējusi iekļaut sportu un ar sportu saistītos projektus esošajās ES programmās. Ar sportu saistītie projekti nesen ir saņēmuši atbalstu, piemēram, no Eiropas Reģionālās attīstības fonda, Eiropas Sociālā fonda, Mūžizglītības programmas, Sabiedrības veselības aizsardzības programmas un programmas "Jaunatne darbībā”, kā arī programmas "Eiropa pilsoņiem”.
Progress ir nodrošināts konkrētās jomās. Es gribu pieminēt dažas no šīm jomām. Pamatnostādnes par fiziskajām aktivitātēm, ko nesen pieņēma sporta ministri un nosūtīja veselības ministriem, cīņa pret dopingu, Eiropas kvalifikācijas sistēma mūžizglītībai un Eiropas kredīta sistēma profesionālajai izglītībai un apmācībai, kur sports ir viena no pirmajām jomām, ko izmanto kā izmēģinājumu jomu testēšanai. Vietēji apmācīti spēlētāji - es atgādinu, ka šāgada maijā mēs pieņēmām lēmumu par tā dēvētajiem pašmāju jeb vietēji apmācītiem spēlētājiem. Pētījums par brīvprātīgo darbu sporta jomā - ļoti svarīgs temats. Cīņa pret rasismu un ksenofobiju - daudzi pasākumi, arī Eiropas Parlamentā. Sports kā instruments ES ārējās attiecībās. Eiropas statistiskā metode sporta ekonomiskās ietekmes mērīšanai. Un vēl "Diskriminācijas uz nacionālās piederības pamata apkarošana”; ietekmes novērtējums attiecībā uz spēlētāju aģentiem, kura īstenošana ir sākta; konference par licencēšanas sistēmām futbolā. Mēs gatavojamies nākamajam ceturksnim un Eiropas sociālajam dialogam, kurš, es uzskatu, sākās 1. jūlijā Parīzē starp partneriem profesionālajā futbolā - UEFA, FIFPro, APFL un ECA. Daudz saīsinājumu, bet runa ir par darba devējiem un darba ņēmējiem un UEFA kā jumta organizāciju Eiropas futbolā.
Es priecājos, ka šis sociālais dialogs ir sācies. Tāpēc, kamēr šajā gadījumā nav iespējams sniegt detalizētu progresa ziņojumu par visām iepriekš minētajām darbībām, tagad var izdarīt pamatotu secinājumu, ka liela un nozīmīga šī rīcības plāna daļa jau ir ievērojami īstenota.
Pēdējais svarīgais, ko es gribu jums pateikt, ir tas, ka novembra beigās notika pirmais Eiropas sporta forums Biaricā, kuru organizēja Komisija un kurā tikās gan sporta pārstāvji - 300 dalībnieki no dažādām asociācijām un federācijām -, gan arī Komisijas un dalībvalstu pārstāvji. Pēc šīs tikšanās notika ministru konference. Es domāju, ka šis pasākums bija ļoti svarīgs, jo notika pirmo reizi, bet nākamajām prezidentūrām un nākamajai sanāksmei ir daudz uzdevumu attiecībā uz nepārtrauktību un atvērtību šajā jomā.
Es priecājos, ka šie sadarbības starp ieinteresētajām pusēm sporta jomā meklējumi tagad ir daudz redzamāki un auglīgāki.
Seán Ó Neachtain
- (GA) Priekšsēdētājas kundze, vai komisāra kungs varētu plašāk paskaidrot to, ko viņš teica par brīvprātīgo darbu sportā un par to, kā Komisija to veicinās?
Ján Figeľ
Manuprāt, brīvprātīgo darbs sportā ir viens no galvenajiem aspektiem vai darbībām, lai sports vispār funkcionētu, kā arī viens no galvenajiem sporta vispārējās organizatoriskās hierarhijas vai vismaz Eiropas sporta modeļa aspektiem. Ar to es gribu teikt, ka telpas un atbalsta izveide brīvprātīgo darbam sportā ir ļoti svarīgs priekšnoteikums.
Baltajā grāmatā mēs apsolījām veikt pētījumu par brīvprātīgo darbu sporta jomā. Tika izsludināts konkurss saistībā ar šo pētījumu, un tagad tas ir beidzies, tā ka pētījums sāksies 2009. gadā. Tas nozīmē, ka mēs varam gaidīt rezultātus šāgada beigās vai 2010. gada sākumā, un šajā analīzē ietilps brīvprātīgo darba sporta jomā sociālie, ekonomiskie un juridiskie aspekti, lai palīdzētu mums sagatavot ieteikumus nākamajam šī procesa posmam. Man ir prieks piebilst, ka saistībā ar programmu "Eiropas brīvprātīgo dienests jauniešiem” brīvprātīgo darba apmēri pieaug, un tas saņem lielu atbalstu arī šajā sēžu zālē. Ir arī plāns organizēt Eiropas Brīvprātīgo kustības gadu.
Manuprāt, brīvprātīgo darbs iegūst arī jaunu nozīmi saistībā ar to, ka tas tiek atzīts kā ikdienējas mācīšanās veids. Novembrī pirmo reizi vēsturē Padome pieņēma savu pirmo ieteikumu par jauniešu brīvprātīgo dienestu Eiropas Savienībā. Tā ir pirmā likumdošanas iniciatīva jaunatnes jomā, kopš vairāk nekā pirms 20 gadiem sākās šī sadarbība, un es priecājos, ka tā ir cieši saistīta arī ar brīvprātīgo darbu sportā.
Daudzi nesenie Eiropas Savienības projekti, jo īpaši tie, kurus uzņēmusies Komisija un Eiropas Parlaments, ir vērsti uz to, lai atbalstītu brīvprātīgo darbu starptautiskos sporta pasākumos. Tādēļ iepriekš minētais pētījums mums palīdzēs sagatavot nākamās darbības. Manuprāt, brīvprātīgā darba sektors ārkārtīgi aug gan kvalitatīvi, gan arī kvantitatīvi.
Manolis Mavrommatis
(EL) Priekšsēdētājas kundze, komisār, es vēlos vēlreiz jūs apsveikt saistībā ar Komisijas iniciatīvu iesniegt Parlamentam Balto grāmatu par sportu, un kā Eiropas Parlamenta referents es vēlos uzdot šādu papildjautājumu - kā mums vakar pastāstīja gan Nicolas Sarkozy, gan José Barroso, Reformu līgums, ja Īrija to apstiprinās, tiks piemērots līdz 2009. gada beigām, un tāpēc sports tagad ir Lisabonas līguma jeb Reformu līguma aktīvs aspekts un daļa. Mēs dzirdējām jūsu programmu. Es gribētu vērst uzmanību uz to, kāds finansējums un kāds budžets nākamgad un turpmākajos gados būs tieši sportam, ja mēs to šobrīd varam aprēķināt.
Avril Doyle
Es vēlos pajautāt komisāram, vai viņš varētu komentēt savu viedokli par sportu mūsu skolu mācību programmā, par pašreizējo bērnu aptaukošanās epidēmiju un nopietno saikni starp abiem šiem jautājumiem, tāpat arī es vēlos pajautāt, vai komisārs var norādīt, vai kāda dalībvalsts nebija pārstāvēta sporta forumā Biaricā novembrī.
Ján Figeľ
Manuprāt, jaunā vienošanās nodrošina iespēju ne tikai ES sporta politikai, bet arī ES sporta programmai, un es ticu, ka tās popularitāte un tuvums Eiropas Savienības pilsoņiem būs līdzīga Erasmus programmai, kura ir kļuvusi gan ļoti populāra, gan arī efektīva. Tas, ko mēs pēc divdesmit gadiem redzam kā Eiropas ceļu uz lielāku izglītības un kvalifikācijas atvērtību un atbilstību un Eiropas pievilcību, nav tikai personu pieaugošas mobilitātes jautājums, bet arī Boloņas process un virkne izglītības iespēju. Un tas ir ļoti svarīgi.
Sports ir ļoti nepieciešams un arī populārs, un tādēļ ikvienai programmai saistībā ar 149. pantu jābūt cieši saistītai ar izglītības telpu un darba kārtību un jauniešiem, jo pirmo reizi sports ir skaidri pievienots 149. pantam. Saskaņā ar šo pantu tiks izveidoti līdzīgi instrumenti un līdzīgi Ministru padomes veidojumi.
Es priecājos teikt, ka Komisija ir gatava piedalīties šī panta piemērošanas sagatavošanā, un Baltā grāmata ir lielisks priekšnoteikums jeb solis šajā virzienā, kas vienlaikus nepieņem priekšlaicīgus lēmumus, bet izvirza sportu vairāk sadarbības starp valstīm, kā arī starp Eiropas sporta organizācijām centrā.
Kas attiecas uz finansēm, sākums bieži ir diezgan pieticīgs un vienlaikus ļoti nepieciešams. Es ceru, ka īpaša budžeta sadaļa vai pozīcija, kuru Parlaments apstiprinājis nākamajam gadam un kuras apmērs ir 6 miljoni eiro, ar dažām darbībām vai sagatavošanās pasākumiem atbalstīs sporta programmas turpmāko periodu. Šodien man būtu pāragri runāt par ietekmi uz budžetu. Tā vietā es runāšu par sagatavošanas darbiem. Dažas idejas jau ir apstiprinātas Parlamentā.
Kas attiecas uz Biaricu vai izglītību un sportu, mans viedoklis ir tāds, ka Biarica bija panākums, un es jau minēju, ka tas bija pirmais forums. Vienlaikus divu nedēļu laikā tika sniegti Eiropadomes secinājumi, un tā nav ikdienišķa parādība, ka premjeri un prezidenti runā par sportu. Oficiālie secinājumi ir ļoti pamudinoši ne tikai saistībā ar forumu Biaricā, bet arī attiecībā uz turpmāko sadarbību un šīs sadarbības saturu.
Aptaukošanās un sports visiem ir ļoti saistīti, jo sports ir viena no visefektīvākajām pretindēm jeb ieročiem cīņā pret aptaukošanos. Eiropā diemžēl kopumā samazinās fiziskās izglītības apjoms, ja runa ir par stundu skaitu uz vienu skolēnu mācību gada laikā, un šī ir nelabvēlīga tendence, kas jāmaina. Vienlaikus ir jāuzlabo tā laika kvalitāte, kas tiek veltīts šim izglītības veidam, un es priecājos, ka mums pirmo reizi ir izdevies izstrādāt tā dēvēto pamatnostādņu kopumu fiziskajai izglītībai, kurš tika apstiprināts Biaricā. To sagatavoja eksperti, un es ceru, ka to apstiprinās, iespējams, īstenos, bet galvenokārt dalībvalstu līmenī apstiprinās un pieņems veselības ministri Veselības padomē. Tas tikai parāda, ka sportam ir vajadzīga horizontāla pieeja. Tam vajag lielāku koordināciju un saskaņošanu mūsu dažādajās politikas jomās, un Komisija ar jūsu palīdzību centīsies to panākt.
Christopher Beazley
Priekšsēdētājas kundze, par atbilstīgo darba kārtības punktu es vēlos tikai pateikt, Cappato kungam klātesot, ka es esmu ļoti vīlies par to, ka Eiropas Komisija tagad nesniedz atbildi uz 38. jautājumu. No jūsu dienestiem es saprotu, ka Cappato kungs saņems rakstisku atbildi, vai arī jūs plānojat vēlāk pievērsties 38. jautājumam?
Priekšsēdētāja
Beazley kungs, es tieši grasījos teikt, ka uz 38. jautājumu tiks sniegta rakstiska atbilde.
Arī es esmu vīlusies, ka mēs neesam nonākuši līdz šim jautājumam, bet jautājumu laiks vienmēr ir strukturēts tā, ka viena komisāra rīcībā ir 20 minūtes, un komisārs Figeľ kungs jau ir pārsniedzis šo laiku. Tādējādi mums tagad ir jāpāriet pie komisāra Almunia kunga.
Christopher Beazley
Vai tas būtu atbilstoši kārtībai, ja komisārs man nosūtītu savas atbildes Cappato kungam kopiju, jo mani interesē šis temats?
Jūs varētu iebilst, ka šis nav īstais laiks, lai apspriestu šo jautājumu. Olimpiskajās spēlēs nevajadzētu būt citiem karogiem kā vien olimpiskajam karogam. Ja tur būtu Eiropas karogs, mani tautieši un jūsu tautieši varētu iegūt dažas medaļas vairāk.
Priekšsēdētāja
Beazley kungs, es apzinos, ka mēs vēlamies turpināt noklausīties atbildes tiem, kuri ir iesnieguši jautājumus. Es esmu pārliecināta, ka Cappato kungs būs pietiekami atsaucīgs un nosūtīs jums savas atbildes kopiju.
Temats: Eiro un inflācija
Paturot prātā inflācijas spiedienu pasaules līmenī pagājušā gada laikā, kā reaģēja eirozona un kādas ir pašreizējās perspektīvas attiecībā uz šīs vienotās valūtas pirktspēju?
Joaquín Almunia
Priekšsēdētājas kundze, Medina Ortega kungs, jūs man jautājat par inflāciju eirozonā un tās sekām saistībā ar to, kā eirozona ir reaģējusi.
Pēdējos 15 mēnešos mēs neapšaubāmi esam piedzīvojuši divus acīmredzami pretrunīgus procesus, bet tie abi ir norisinājušies mūsu ekonomikā. No vienas puses, periodā līdz 2008. gada jūlijam eirozonas valstis, visas pārējās Eiropas valstis un daudzas citas valstis - gan rūpnieciski attīstītās valstis, gan arī jaunattīstības valstis - piedzīvoja smagu triecienu, ko radīja naftas, pārtikas un nepārtikas preču izejmateriālu cenu kāpums.
Šis pārsteidzošais kāpums sasniedza gandrīz USD 150 par naftas barelu, un kviešu, kukurūzas, rīsu un citu izejmateriālu cenas strauji pacēlās līdz ārkārtīgi augstam līmenim, izraisot acīmredzamas sociālas problēmas un palielinot cenu indeksus. Šī gada jūnijā un jūlijā cenu indeksa kāpums eirozonā bija apmēram 4 %.
Vasarā sākās nopietna ekonomiskās izaugsmes palēnināšanās - un tagad daudzos gadījumos lejupslīde -, kas lielākajās valstīs visā eirozonā, kā arī Amerikas Savienotajās Valstīs un Japānā radīja ārkārtīgi asu negatīvu triecienu pieprasījumam, kura samazināšanās ir vērojama arī tādās jaunattīstības valstīs kā Ķīna, Indija un citas. Tagad izejmateriālu cenas ir pazeminājušās tā, ka naftas barelam būtu jāmaksā aptuveni 43 vai 45 ASV dolārus, bet tādu pašu krasu cenu kritumu var redzēt arī saistībā ar daudzu citu izejmateriālu cenām. Kas attiecas uz cenu indeksu, tad šorīt Eurostat publicēja cenu indeksu novembrim, kurš rāda, ka salīdzinājumā ar iepriekšējā gada attiecīgo periodu inflācija eirozonā ir 2,1 %.
Paturot prātā, ka cenas ievērojami paaugstinājās šāgada pirmajā pusē, vidējā inflācija eirozonā 2008. gadā būs aptuveni 3 %. Es nevaru jums pateikt precīzu skaitli, bet mēs to precīzi noteiksim mēneša laikā. Tomēr kopumā mēs tagad varam pateikt, ka pirmo reizi, kopš eirozona kā tāda pastāv, proti, kopš 1999. gada, vidējā inflācija nākamajā gadā šajā 16 valstu zonā būs mazāka par 2 %, kas ir mazāk par to inflācijas robežu, ko Eiropas Centrālā banka ir noteikusi par atbilstošu cenu stabilitātei. Patiesi, mēs nevaram izslēgt iespēju, ka gada vidū, jūnijā vai jūlijā, gada inflācija naftas un izejmateriālu cenu krasa cenu kāpuma rezultātā var būt pat negatīva.
Tomēr tas nenozīmē, ka nav cenu veidošanas problēmu. Pat zemas inflācijas periodā, ko izraisījusi šī krīze un izejmateriālu cenu svārstības, joprojām ir mikroekonomiskas cenu veidošanas problēmas. Komisija tikko ir publicējusi paziņojumu par pārtikas cenām, kurā mēs analizējam tās darbības, ko mēs īstenojam, lai novērstu, ka mazumtirdzniecības tirgos, nosakot pārtikas cenas, ļaunprātīgi vai nepareizi tiek izmantota situācija. Kas attiecas uz iekšējā tirgus pārskatu, ir vesela virkne darbību, par kurām Komisija ir paziņojusi, lai uzraudzītu tos tirgus, kuros cenas nav veidotas atbilstīgi.
Tādējādi mēs darbojamies makroekonomiski tajās jomās, kas ir mūsu un Centrālās bankas kompetencē, un mēs darbojamies arī mikroekonomiski.
Visbeidzot, jūs pieminat arī ārējās pirktspējas aspektus. Eiro vērtība ir ievērojami cēlusies pret ASV dolāru un citām valūtām. Jūlijā spēkā esošais eiro maiņas kurss attiecībā pret pārējām mūsu partneru un konkurentu valūtām bija ārkārtīgi augsts, un bija vērojams pastāvošā eiro maiņas kursa skaidrs pārvērtējums. Šodien situācija ir atgriezusies vairāk vai mazāk normālā līmenī, kurš līdzinās tam, ko akadēmiskā vai analītiskā darbā varētu uzskatīt par eiro maiņas kursa līdzsvaru.
Manuel Medina Ortega
(ES) Paldies, komisāra kungs, par jūsu ļoti atbilstīgo, korekto un pilnīgo atbildi.
Man ir diezgan uzmanīgi jāformulē turpinājums savam jautājumam, jo procentu likmes noteikšana ir Eiropas Centrālās bankas, nevis Komisijas darbs, un šīs abas iestādes ir neatkarīgas viena no otras. Tomēr šķiet, ka inflācija un procentu likmes ir savstarpēji saistītas.
Daži cilvēki uzskata, ka Eiropas Centrālā banka paaugstināja procentu likmes tādā laikā, kad, iespējams, bija nevajadzīgi to darīt, tādējādi radot ievērojamas grūtības patērētājiem, bet tagad mēs redzam atšķirīgu procesu, proti, sava veida konkurenci saistībā ar procentu likmju samazinājumiem. Es domāju, ka Amerikas Savienotajās Valstīs likme ir 0,25 %, kas patiesībā ir nulle.
Vai Komisija veic kādu Eiropas Centrālās bankas lēmumu ietekmes uz inflāciju novērtējumu, un vai Komisija prognozē, kādas varētu būt šo lēmumu sekas nākotnē?
Joaquín Almunia
Priekšsēdētājas kundze, mūsu ziņojumā par eiro pirmajiem desmit gadiem - EMS 10 -, ar kuru man bija iespēja iepazīstināt šī Parlamenta deputātus un Parlamenta Ekonomikas un monetāro komiteju, ir ietverta inflācijas gaitas analīze un arī tie instrumenti, kas izmantoti monetārajā politikā.
Mēs ļoti rūpīgi veicām šo analīzi, lai nebūtu nekādu šaubu par mūsu cieņu pret Eiropas Centrālās bankas neatkarību. Tomēr es varu arī pateikt to, ka, aplūkojot eirozonas inflācijas rādītājus no 1999. līdz 2007. gadam, vidējā šīs zonas inflācija katru gadu gada beigās, kad ir iespējams aprēķināt visa gada vidējo rādītāju, vienmēr ir bijusi nedaudz virs ECB noteiktā cenu stabilitātes mērķa, lai gan ļoti tuvu tam.
Tāpēc, manuprāt, var teikt, ka ikgadējie rezultāti, kopš ir ieviests eiro un kopš ECB ir uzdota vadība pār monetāro politiku attiecībā uz eiro, ir bijuši izteikti pozitīvi un, protams, daudz labāki par tiem rezultātiem, kādus tagad izdevās sasniegt daudzām eirozonas valstīm, kurām ir pašām sava monetārā politika un savas centrālās bankas.
To iemeslu dēļ, kurus es izskaidroju savā pirmajā atbildē, šis pēdējais, 2008., gads ir bijis daudz sarežģītāks, jo viens pusgads bija radikāli atšķirīgs no otra. Gada pirmo pusi iezīmēja cenu kāpums, ko izraisīja ārējs, ārkārtīgi spēcīgs inflācijas šoks. Gada otrajā pusē cenas pazeminājās, ko izraisīja daudzi iemesli, bet galvenokārt ekonomiskās izaugsmes palēnināšanās un mūsu gadījumā lejupslīde, kurā mēs diemžēl grimstam.
Šādos apstākļos ir ļoti viegli kritizēt jebkuru centrālo banku neatkarīgi no tā, vai tā atrodas Frankfurtē, Vašingtonā, Londonā vai kādā citā pasaules galvaspilsētā. Katrā ziņā visā šīs krīzes laikā - kopš 2007. gada augusta - ir pierādījies, ka ECB analīzes ir pamatotas, lēmumu pieņemšana notiek līdzsvaroti un tās īstenotie politikas virzieni ir veiksmīgi.
Šī banka vadīja atbildes reakciju uz augsta riska hipotekāro kredītu krīzi 2007. gada augustā. Es uzskatu, ka tās darbības ir bijušas atbilstīgas tām pilnvarām, ko ECB piešķir Līgums, Padome, Eiropas Parlaments un Eiropas Savienība kopumā. Tieši tagad, es domāju, šī banka dara to, kas bankai būtu jādara, un galvenokārt tā ir likviditātes nodrošināšana un krīzes kreditēšanas jomā novēršana, kuru varētu izraisīt likviditātes trūkums, kas stāvokli varētu padarīt vēl ļaunāku.
Es nevaru pateikt, kāds būs turpmākais ECB lēmumu virziens. Trichet kungs, kurš regulāri uzstājas un ir Centrālās bankas prezidents, pats jums to var pateikt. Tomēr, daudzus gadus sekojot ECB paziņojumiem katra mēneša pirmās nedēļas ceturtdienā uzreiz pēc tās valdes sēdes, es domāju, ir diezgan viegli saprast ne tikai bankas pieņemtos lēmumus, bet arī orientāciju uz tirgu un veidu, kā tā analizē savu monetāro politiku nākamajiem mēnešiem bez šo lēmumu iepriekšējas paziņošanas.
Gay Mitchell
Es pievienojos komisāra izteiktajam apbrīnam par Eiropas Centrālās bankas veiktajām darbībām. Es uzskatu, ka tās ir bijušas ļoti saskaņotas un ļoti konkrētas. Bet man ir jautājums komisāram, neskatoties uz Centrālās bankas neatkarību, ko mēs visi šajā Parlamentā atbalstām un ko atbalsta komisārs. Inflācijas kontrolēšana eirozonā tajos 10 gados, kopš tā pastāv, ir palīdzējusi izveidot apmēram 16 miljonus darbavietu. Ņemot vērā to, ka inflācija ir tik ļoti samazinājusies, kādām, pēc komisāra domām, tagad ir jābūt Eiropas Centrālās bankas prioritātēm? Centrālās bankas neatkarība ir jāaizsargā, taču tas mums nekavē izteikt savu viedokli. Tādējādi, vai komisārs uzskata, ka ECB prioritātēm tagad būtu jāmainās, ņemot vērā, ka inflācijas līmenis ir tik zems un procentu likmes vairs nevar pazemināt inflāciju?
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētājas kundze, cik lielā mērā šai ziņā eirozonas valstis atšķiras no tām valstīm, kas nav eirozonā, un kurās nozarēs jūs prognozējat vislielāko inflāciju tuvākajā laikā?
Joaquín Almunia
Komisijas loceklis. - (ES) Mitchell kungs, cenu stabilitāte Līgumā ir noteikta kā galvenais uzdevums. Eiropas Centrālās bankas galvenais uzdevums ir saglabāt stabilas cenas. Kad šis galvenais uzdevums vai mērķis tiek sasniegts, tad uzdevums ir nodrošināt, lai monetārā politika tiktu saskaņota ar pārējiem ekonomiskās politikas mērķiem. Tas ir jānodrošina Eiropas Centrālajai bankai un pārējām Eiropas iestādēm.
Kā ECB definē cenu stabilitāti? Es uzskatu, ka banka to ļoti skaidri definēja 2003. gadā, ja es nekļūdos. Tas nozīmē, ka vidējā termiņā inflācija ir mazāka par 2 %, bet ļoti tuvu 2 %.
Visos šajos gados, no 1999. gada līdz šodienai, par 2 % mazākas inflācijas mērķa izpilde ir nozīmējusi cenšanos saglabāt zemu inflācijas līmeni. Nākamgad, ja prognozes būs pareizas, pirmo reizi cenu stabilitāte varētu tikt interpretēta kā cenšanās saglabāt inflāciju līdz 2 %, tos nepārsniedzot, jo, iespējams, situācija būs tāda, ka ne tikai ikmēneša inflācija, bet, visticamāk, pat inflācijas prognozes vidējam termiņam nokritīsies zem 2 % līmeņa.
Tomēr uzdevums joprojām būs tas pats. Protams, izmantotie instrumenti un šī mērķa īstenošanas metodes būs atšķirīgas, bet tas joprojām būs mērķis.
Otra jebkuras centrālās bankas un, protams, Eiropas Centrālās bankas darbības vai darbību kopuma joma ir likviditātes nodrošināšana. Šobrīd tas ir ārkārtīgi svarīgi.
Es uzskatu, ka ECB dara to, kas tai ir jādara, bet tā neslēpj to - ECB to saka diezgan atklāti -, ka tā nodrošina likviditāti no rītiem, taču parasti pirms veikala slēgšanas dienas beigās tā likviditāti nodrošina tās finanšu iestādes, kuras nav izmantojušas šo likviditāti saviem kredītu darījumiem. Tagad tas ir izraisījis debates - šajās dienās laikrakstos ir parādījušies ECB viceprezidenta Papademos kunga un dažu citu vadošo amatpersonu paziņojumi saistībā ar to, ka banka apspriež, kā tai būtu jāizmanto vajadzīgie instrumenti, lai nodrošinātu, ka likviditātes nodrošināšana ir reāla, nevis vienkārši riņķveida darbība, kas noslēdzas, katru pēcpusdienu atliekot naudu tajā vietā, no kuras tā tika paņemta no rīta.
Tagad es atbildēšu uz otro jautājumu - par atšķirībām. Dažās ES dalībvalstīs, kas nav eirozonā, inflācija ir augstāka nekā lielākajā daļā eirozonas valstu. Ja jūs ielūkosieties ziņojumā, kuru Eurostat šorīt izplatīja par inflāciju novembra beigās, tad jūs redzēsiet, ka lielākajā daļā ES valstu, kas nav eirozonā, ir augstāks inflācijas līmenis nekā tajā eirozonas valstī, kurā ir vislielākā inflācija.
Tādējādi patlaban lielāka inflācija ir ārpus eirozonas, lielā mērā tas ir tādēļ, ka ārpus eirozonas ir valstis, kuras piedzīvo strauju konverģences procesu un kurās ir lielāks inflācijas spiediens, ko rada enerģijas izmantošanas intensīvākas sekas, lielāka atkarība no ārvalstu enerģijas avotiem, kuru cenas ir cēlušās, vai Balassa-Samuelson efekts, lietojot tehnisku žargonu.
Salīdzinot nozares, nepārprotami lielāka inflācija ir vērojama pakalpojumu nozarē. Par spīti ļoti straujajam gada inflācijas kritumam pēdējos mēnešos, ir redzams, ka pakalpojumu nozarē inflācija diezgan nemainīgi ir palikusi 2,5-2,6 % līmenī. To iemeslu dēļ, kurus es iepriekš izklāstīju atbildē Medina Ortega kungam, inflācija pārtikas produktu nozarē, pārtikas pārstrādes produktu nozarē un rūpniecības preču nozarē ir svārstījusies daudz vairāk. Taču pakalpojumu nozarē inflācijas līmenis ir palicis augstāks par cenu stabilitātes mērķi, kuram ir jāsaglabājas zemākam par 2 %. Tomēr pat šajā gadījumā inflācijas līmenis ir tuvu 2 %.
Temats: Ekonomikas vadības organizācija Eiropas Savienībā
Regulas intensitātes un tās pilnībā saistošā rakstura dēļ pastāv asimetrija starp pilnīgu monetāro savienību un ekonomikas savienību, kas paliek nepilnīga.
Kādam, pēc Komisijas domām, būtu jābūt ES ekonomikas vadības organizācijas stratēģiskajam virzienam, lai samazinātu šo asimetriju?
Joaquin Almunia
Komisijas loceklis. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, Papastamkos kungs jautā par vadību eiro zonas valstīs.
Es tikko runāju par vadību Ekonomikas un monetārās savienības, Eiropas Centrālās bankas un Eiropas Centrālo banku sistēmas monetārajā pīlārā. Atklāti sakot, es domāju, ka tā darbojas ļoti labi. Es uzskatu, ka tas ir panākums.
Vadība citā pīlārā - Ekonomikas un monetārās savienības ekonomikas pīlārā - darbojas, taču tai vēl ir tāls ceļš ejams. Fiskālās un budžeta politikas koordinācija darbojas, un es domāju, ka pašlaik, kopš 2005. gada pārskata, Stabilitātes un izaugsmes pakts un budžeta koordinācija, kas ir netieši ietverta pakta īstenošanā, ir darbojusies ļoti labi.
Mēs tagad tiekam ļoti nopietni pārbaudīti, jo ekonomikas lejupslīdes un fiskālās stimulācijas pasākumu dēļ kopā ar paketēm finanšu sistēmas atbalstam, valstu finanses izjūt ārkārtīgu spiedienu, un Stabilitātes un izaugsmes pakts ir jāīsteno ļoti grūtā situācijā.
Pakts ir jāīsteno ar tam piemītošo elastīgumu, vienlaikus saglabājot tā noteikumus un izpildot tos, un tas būs lielākais pārbaudījums.
Ir arī otrs faktors, kas ir analizēts mūsu ziņojumā par Ekonomikas un monetārās savienības pirmajiem desmit gadiem. Skatoties tālāk par mūsu fiskālās un budžeta politikas koordināciju, es uzskatu, ka ir jāuzlabo mūsu makroekonomikas politikas koordinācija. Dažās valstīs ir makroekonomikas ļoti ievērojamas nelīdzsvarotības, arī Ungārijā un Latvijā, kur pašlaik ir lielas grūtības ar maksājumu bilancēm un ir vajadzīgs būtisks finanšu atbalsts no mums, no monetārā fonda. Tas norāda, ka ir bijušas kumulatīvas nelīdzsvarotības, ko mēs neesam spējuši laikus izlabot ar mūsu koordinācijas sistēmu.
Šīs valstis ir ārpus Ekonomikas un monetārās savienības un atrodas trešajā eiro ieviešanas posmā. Tomēr pat eiro zonā ir atšķirības tekošo kontu deficītos un darbaspēka vienību izmaksu novērtējumos. Manuprāt, tiem ir vajadzīga daudz efektīvāka koordinācija nekā mēs esam spējuši nodrošināt līdz šim, neraugoties uz Eiro grupas centieniem.
Es uzskatu, ka Eiro grupa strādājusi daudz labāk kopš Luksemburgas premjerministra Jean-Claude Juncker stāšanās priekšsēdētāja amatā 2005. gadā un stabilas prezidentūras izveidošanas. Tomēr vēl ir daudz jādara makroekonomikas politikas iekšējās koordinācijas vai noteiktu strukturālo reformu jomā, kas pārsniedz budžeta koordinācijas robežas, un noteikti ir daudz darba ārējās koordinācijas jomā.
Es uzskatu, ka eiro kā valūta mums un pārējai pasaulei ir pietiekami svarīga, lai mēs nevarētu atļauties greznību nenodrošināt, ka eiro intereses, pozīcijas un prioritātes eiro zonas valstīs tiek pārstāvētas daudzpusējos forumos un iestādēs saskanīgā, konsekventā un integrētā veidā.
Georgios Papastamkos
(EL) Priekšsēdētājas kundze, es pateicos komisāram par atbildi. Es atzinīgi vērtēju to, ka jūs minējāt, ka ekonomikas vadībai vēl ir stipri jāattīstās, un ka jūs apstiprinājāt asimetriju starp stingru monetāro pieeju un atbrīvotu, nepilnīgu, neideālu ekonomikas vadību. Es vēlētos jautāt komisāram:
liekot roku uz sirds, no jūsu pašreizējās pieredzes un ņemot vērā neseno finanšu krīzi un to, ka tā ir pārvērtusies par ekonomikas krīzi, kādus priekšlikumus jūs izvirzītu Eiropas Savienības ekonomikas vadības veicināšanai institucionālo pamatu ziņā, ja mums šodien vajadzētu pārskatīt Līgumu?
Joaquin Almunia
Komisijas loceklis. - (ES) Es domāju, ka varu atbildēt ļoti ātri, lai neatkārtotu dažus punktus, ko minēju iepriekšējā atbildē.
Manas idejas par to, kas jādara, ir atspoguļotas ziņojumā par Ekonomikas un monetārās savienības pirmajiem desmit gadiem un daudz politiskākajā paziņojumā, ko Komisija pieņēma pēc manas iniciatīvas un ko mēs apspriežam šeit Parlamentā un Padomē. Mums ir vajadzīga labāka fiskālās un budžeta politikas koordinācija ne tikai īstermiņā, bet arī vidējam un ilgākam termiņam; mums ir vajadzīga koordinācija - kas līdz šim ir bijusi ļoti vāja - par nefiskālo makroekonomikas politiku, lai uzlabotu eiro zonas valstu ekonomiku spēju pielāgoties un uzlabotu to valstu sagatavošanos, kas plāno pievienoties eiro zonai tuvākajos gados, jo piesakās arvien vairāk valstu. Mums ir vajadzīga koordinācija uz skaidras, precīzas stratēģijas pamata ar skaidrām prioritātēm un kopēju nostāju ārpus eiro zonas, kā arī vadība, kas turpinātu likt Eiro grupai darboties vēl efektīvāk tajā pašā virzienā, kurā mēs darbojamies Juncker kunga vadībā kopš 2005. gada 1. janvāra.
Armando França
(PT) Es ļoti augstu vērtēju jūsu viedokļus. Es gribētu uzzināt jūsu viedokli šādā jautājumā: manuprāt, ES ekonomikas un monetārā organizācija kļūs pilnīga tikai tad, kad tiks izveidota kopēja brīvības, drošības un tiesiskuma telpa. Citiem vārdiem sakot, mums ir vajadzīgi kopēji noteikumi, kas ir vienādi visiem, un mums ir vajadzīgas tiesas, kas piemēro šos noteikumus vienādi visā Savienībā. Tomēr mēs esam tālu no kopējas brīvības, drošības un jo īpaši tiesiskuma telpas izveidošanas. Mans jautājums ir šāds: ja jebkādu iemeslu dēļ Lisabonas līgums nestājas spēkā, ko gan mēs negribētu pieredzēt, vai jums šķiet, ka tas apdraudētu Eiropas integrācijas procesu, jo īpaši Ekonomikas un monetāro savienību?
Joaquin Almunia
Komisijas loceklis. - (ES) França kungs, manai atbildei ir jābūt īsai, bet jūsu jautājums ir ļoti interesants.
Juridiskā teksta nozīmē - Līguma burta nozīmē - man ir jāsaka, ka lielākā daļa no primāro tiesību aktu priekšrakstiem, kas ir vajadzīgi, lai Ekonomikas un monetārā savienība darbotos tā, kā mēs vēlamies, jau ir noteikumos kopš Māstrihtas līguma, un ir ietverti turpmākajos līgumos. Tagad tie ir ietverti Nicas līgumā, rīt tie būs iekļauti Lisabonas līgumā.
Lisabonas līgumā ir daži papildu uzlabojumi, taču kodols tam, kas ir vajadzīgs Ekonomikas un monetārajai savienībai Līguma nozīmē, ir tiesību aktos kopš Māstrihtas līguma.
Tomēr Lisabonas līguma stāšanās spēkā kopā ar tādiem lēmumiem, kas paredzēti Eiropas integrācijas veicināšanai, kā tie, kas pieņemti pagājušajā nedēļā Eiropadomē un šorīt šeit Parlamentā, rada nepieciešamo sistēmu ekonomikas un monetārajai integrācijai, lai virzītos uz priekšu vajadzīgajā virzienā. Pats Līguma teksts varētu noteikt, cik liels progress ir panākts Ekonomikas un monetārajā savienībā un vai tā virzās pareizā vai nepareizā virzienā.
Es uzskatu, ka Lisabonas līgums ir politisks mērķis un ka politisko līderu, dalībvalstu, Parlamenta un Komisijas parādītā politiskā griba virzīt uz priekšu Lisabonas līgumu par spīti vairāku nesekmīgu referendumu radītajām grūtībām, ir tas, kas Ekonomikas un monetārajai savienībai ir vajadzīgs politiskās telpas, politiskās vides nozīmē, lai virzītos pareizajā virzienā.
Gay Mitchell
Es neaizkavēšu procedūru. Es saprotu, ka ir grūtības, bet vakar vakarā jautājumu laiks Padomei tika atcelts.
Es strādāju komitejās, tāpat kā daudzi citi deputāti. Turpretim citi nepiedalās Parlamenta darbā ne komitejās, ne plenārsēdēs. Vienīgā iespēja parādīt savu līdzdalību ir uzstāšanās plenārsēdē.
Es zinu deputātus, kas nenāk uz Parlamentu, bet saņem savu algu. Tiem, kuri nāk, vajadzētu būt iespējai uzdot jautājumus komisāriem. Mans jautājums ir rindā pēc diviem jautājumiem. Varbūt ir pienācis laiks pāriet uz loteriju sistēmu, un katram komisāram tad būtu jāatbild uz četriem vai pieciem jautājumiem, bet uz pārējiem būtu jāatbild rakstiski. Taču pašreizējās sistēmas turpināšana tiešām nav pieņemama.
Paldies par iecietīgo attieksmi. Es tikai gribu, lai jautājums tiktu protokolēts, jo es uzskatu, ka sistēma ir ļoti negodīga.
Priekšsēdētāja
Mitchell kungs, man būtu jāsaka, ka darbs šeit šovakar ir licis man justies neērti. Ir problēmas, un mums ir jāatrod risinājums.
Varbūt es varētu sacīt Komisijas locekļu klātbūtnē, ka viņiem būtu jāsaprot, ka mums ir deputātu rinda, kas gaida uz atbildēm, un ka, lai gan mēs esam pateicīgi par detalizētām atbildēm, dažkārt mēs augstāk vērtētu ātrākas atbildes. Es nevēlos kritizēt, bet varbūt jūs varētu atzīmēt šo komentāru.
Temats: Farmaceitiskā ārstēšana - pārrobežu veselības aprūpe
Priekšlikuma direktīvai par pacienta tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē 14. pants attiecas uz to recepšu atzīšanu, kas izrakstītas citā dalībvalstī. Ņemot vērā, ka ne visas patentētās zāles tiek tirgotas visās dalībvalstīs, ka dažādās dalībvalstīs vienas un tās pašas patentētās zāles var tikt tirgotas atšķirīgā iesaiņojumā un ar atšķirīgu saturu, ka dažās dalībvalstīs patentētās zāles var tikt tirgotas tikai ar citu zīmolu kā vispārējais nosaukums un ka receptē minēto zāļu nosaukums var būt valodā, ko nepārzina ārsts vai farmaceits, kas sniedz veselības aprūpi, kāds ir Komisijas viedoklis par to, vai receptē izrakstītās zāles, kas netiek tirgotas konkrētajā dalībvalstī, var tikt aizstātas ar citām zālēm (oriģinālām vai vispārējām), ņemot vērā, ka šāda prakse ir aizliegta dažās dalībvalstīs?
Vai Komisija varētu sniegt sīkāku informāciju par noteikumiem, ko tā plāno pieņemt (saskaņā ar 14. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu), lai nodrošinātu, ka recepšu autentiskumu var pārbaudīt un izrakstītās zāles pareizi identificēt?
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, kā Komisija ir atkārtoti atzīmējusi un uzsvērusi, noteikums, kas aizliedz vienā dalībvalstī atzītiem farmaceitiem pieņemt personīgai lietošanai paredzētās receptes, ko izrakstījis ārsts, kas atzīts citā dalībvalstī, pārkāpj noteikumus, kas vajadzīgi sabiedrības veselības aizsardzībai, un tādēļ ir pretrunā ar Kopienas tiesību aktiem, jo īpaši Līguma 49. pantu. Tādējādi, ja zālēm ir tirdzniecības atļauja kādas dalībvalsts teritorijā saskaņā ar Direktīvas 2001/83 6. panta 1. punktu, šai dalībvalstij ir jānodrošina, ka receptes, ko izrakstījušas pilnvarotas personas citās dalībvalstīs, varētu tikt izmantotas tās teritorijā. Saskaņā ar Tiesas praksi jebkāds šādas atzīšanas ierobežojums nedrīkst radīt diskrimināciju, tam ir jābūt pamatotam un samērīgam.
Turklāt Komisija uzskata, ka sabiedrības veselības nolūkos būtu vēlams valstu tiesību aktos ieviest noteikumus, kas ļautu farmaceitiem atteikties izsniegt izrakstītās zāles, ja viņiem ir likumīgas un pamatotas šaubas par recepšu autentiskumu, un nepiemērot šos noteikumus zālēm, kurām ir vajadzīgas īpašas receptes, kā paredzēts Direktīvas 2001/83 71. panta 2. punktā.
Attiecībā uz ierosinātās direktīvas par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē 14. pantu - tas ir paredzēts, lai garantētu citā dalībvalstī oficiāli izsniegtu recepšu atzīšanu atbilstoši ierobežojumiem, ko jau minēju. Šī 14. panta 2. punkta nolūks ir veicināt citas dalībvalsts ārsta izrakstīto recepšu atzīšanu, apstiprinot pasākumus, kas palīdzētu farmaceitiem izsniegt zāles, pamatojoties uz citās dalībvalstīs izsniegtām receptēm, ja nav šaubu par receptes autentiskumu vai izrakstīto zāļu pareizu identifikāciju. Komisija nevar sīki aprakstīt saskaņā ar 14. pantu apstiprināto pasākumu detaļas, jo šos pasākumus, protams, noteiks dalībvalstu pārstāvju komiteja saskaņā ar regulatīvo procedūru, un tādēļ Komisija tagad nevar paredzēt, kurus pasākumus pieņems dalībvalstu pārstāvji. Līdzīgi Komisija vēlas uzsvērt, ka 14. panta 2. punkts vienkārši norāda uz pasākumiem, kas nodrošinās izrakstīto zāļu pareizu identifikāciju, un neiesaka nekādus noteikumus jebkādam īpašam risinājumam, lai sasniegtu šo mērķi.
Turklāt Komisija ir informēta par lietu, uz kuru atsaucas cienījamā Eiropas Parlamenta deputāte saistībā ar dažādo dalībvalstu īstenoto atšķirīgo politiku attiecībā uz iespējām aizvietot vienas zāles, kas varbūt tiek tirgotas kā patentētas, ar nepatentētām zālēm, bet šis jautājums ir viens no tiem, ko risina pašas dalībvalstis. Mēs kā Komisija nevaram piespiest dalībvalstis izlemt, vai farmaceiti drīkst aizvietot vienas zāles ar citām. Tā, protams, ir dalībvalstu kompetence.
Tādēļ es gribētu beigt savu uzstāšanos ar apgalvojumu, ka recepte, ko izrakstījis citā dalībvalstī atzīts ārsts, sniedz tādas pašas garantijas pacientiem, kā konkrētajā dalībvalstī atzīta ārsta izrakstīta recepte, un saskaņā ar Tiesas 7. marta spriedumu Schumacher lietā un lietā Komisija/Vācija 1990. gadā tas pats attiecas uz zālēm, kas pirktas aptiekā citā dalībvalstī.
Emmanouil Angelakas
(EL) Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlētos novēlēt komisārei panākumus viņas centienos izveidot tiesisku instrumentu par pārrobežu veselības aprūpi. Es vēlētos uzdot šādu jautājumu:
tā kā pacientiem, kas ceļo pa dalībvalstīm, vienmēr ir jābūt iespējai iegūt savas zāles, un tas ir īpaši svarīgi pacientiem ar tādām hroniskām slimībām kā sirds slimības, garīgās slimības vai citi šādi stāvokļi, vai jūs varbūt esat apsvēruši Eiropas Savienībā pieejamo patentēto zāļu datubāzes izveidošanu, lai ārsti varētu zināt, ka pacients, kas ceļo no dalībvalsts "A” uz dalībvalsti "B”, tur atradīs vajadzīgās zāles? Ja tas ir tā, kā jūs to iztēlojaties?
Androulla Vassiliou
Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos paziņot Parlamentam, ka EMEA - Eiropas zāļu aģentūra Londonā - pašlaik īsteno lielu projektu, kas ietver precīzu visu zāļu to sarakstu, kuras ir atļautas dažādās dalībvalstīs un kurās var būt tās pašas komponentes, lai farmaceits, kuram iesniegta recepte, zinātu, kuras zāles viņa dalībvalstī atbilst izrakstītajām zālēm, ja, protams, tās tiek tirgotas ar atšķirīgu nosaukumu dažādās dalībvalstīs. Es domāju, ka tas ir ļoti svarīgs projekts. Es nezinu, kad tieši tas tiks pabeigts, bet tas ir sagatavošanā.
Temats: Pārtikas produktu marķēšana
Nesenais pārtikas produktu skandāls Ķīnā vēlreiz apstiprināja vajadzību pēc pārtikas produktu labākas marķēšanas un to ražošanā izmantoto sastāvdaļu izcelsmes labākas izsekojamības. Saskaņā ar pašreizējiem Kopienas tiesību aktiem, kas regulē patērētāju informēšanu par pārtikas produktiem, dažas norādes ir obligātas, bet citas - fakultatīvas.
Vai produktu izcelsmes norāde kļūs obligāta?
Vai tiek plānotas izmaiņas dzīvnieku izcelsmes pārstrādāto produktu marķēšanā? Vai vajadzēs uzrādīt dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu izcelsmes vietu? Vai tas būs obligāti visām dalībvalstīm?
Vai tiek plānoti īpaši noteikumi pārstrādātiem dzīvnieku valsts produktiem no trešām valstīm?
Kādi noteikumi tiks ieviesti pārtikas produktu tālpārdošanai vai pārdošanai tiešsaistē?
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos paziņot, ka Eiropas Savienības tiesību aktu par pārtiku pamatprincips ir tāds, ka Kopienas tirgū var laist tikai drošu pārtiku un ka visai pārtikai un lopbarībai, kas laista Eiropas Savienības tirgū, ir jābūt drošai neatkarīgi no tās izcelsmes. Kopienas tiesību aktu sistēmā ir ieviesti daudzi pārtikas drošības pasākumi un tādi pasākumi, kas veicina nedrošu pārtikas produktu un lopbarības izņemšanu no tirdzniecības.
Saskaņā ar vispārīgo pārtikas regulu Eiropas Savienības teritorijā ir obligāta izsekojamība pārtikas uzņēmumiem visos pārtikas ķēdes līmeņos un posmos no importētājiem līdz mazumtirgotājiem. Attiecībā uz īpaši dzīvnieku izcelsmes produktiem, ietverot produktus no trešām valstīm, pārtikas tiesību akti papildus pastiprina dzīvnieku izcelsmes produktu izcelsmes izsekojamību, ko nosaka Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko ievieš šādas prasības:
pārtikas nozares uzņēmumos ir jābūt sistēmām un procedūrām, lai varētu identificēt citus pārtikas nozares uzņēmumus, no kuriem tie saņem un kuriem piegādā dzīvnieku izcelsmes produktus. Uz produktu iesaiņojuma ir jābūt arī veselības zīmei vai identifikācijas zīmei. Komisija neparedz nekādas izmaiņas izsekojamības noteikumos vai veselības vai identifikācijas zīmēs pārstrādātiem dzīvnieku izcelsmes produktiem.
Attiecībā uz visu pārtikas produktu obligāto izcelsmes vietas norādi kopumā ir jāuzsver, ka izcelsmes vietas norāde uz produktiem nav pārtikas drošības pasākums; tas ir instruments, ko pilsoņi izmanto, lai atpazītu katra produkta īpašības. Tomēr izcelsmes vietas norādījums tiek prasīts kā principa lieta tajos gadījumos, kad pastāv risks, ka patērētāji varētu tikt maldināti attiecībā uz produktu reālo izcelsmi, kā arī, piemērojot tādus īpašus noteikumus kā noteikumi par augļiem, dārzeņiem liellopu gaļu, vīnu, medu un zivīm. Šajos gadījumos izcelsmes norādīšana ir obligāta. Izcelsmes norādīšana tiek prasīta arī importētai putnu gaļai, un no 2010. gada 1. jūlija tā būs arī jānorāda uz fasētiem produktiem, kas marķēti kā bioloģiskie produkti. Šajos gadījumos izcelsmes norāde ir nepieciešama un obligāta.
Protams, Komisija apzinās, ka šis ir jautājums, kas prasa papildu debates, un mēs zinām, ka bieži vien pilsoņi vēlas zināt produktu izcelsmi. Tomēr tas nav pietiekams iemesls, lai padarītu izcelsmes norādi par obligātu, tieši tādēļ, ka mēs uzskatām, ka tas nav pārtikas drošības pasākums. Kā es paskaidroju, tas ir instruments pilsoņu informēšanai par īpašībām, kas saistītas ar produktu izcelsmi. Pārtikas marķēšana, protams, var būt drīzāk brīvprātīga, nevis obligāta - šādā gadījumā mums ir jāpilda zināmi kopēji noteikumi, lai tie būtu saskaņoti visās dalībvalstīs.
Tomēr Komisijas priekšlikums par pārtikas informāciju aptver visas metodes, ko izmanto pārtikas piegādē patērētājiem, arī tālpārdošanu. Mērķis ir paskaidrot, ka šādos gadījumos būtiskā obligātā informācija, piemēram, par sastāvdaļām un alergēniem pārtikas produktos, ir jāsniedz arī pircējam tālpārdošanā ne tikai produktu piegādāšanas laikā, bet jau no tā brīža, kad pircējs sāk pasūtīšanas procesu, viņam ir jāzina, kādas tieši ir sastāvdaļas, un vai produkti, ko viņš gatavojas pasūtīt, satur alergēnus vai kādas citas vielas.
Ioannis Gklavakis
(EL) Priekšsēdētājas kundze, es pateicos komisārei. Tomēr es gribētu paziņot turpmāko:
Eiropas Savienība ir veikusi visus zināmos pasākumus lauksaimniecības ražošanas un produktu tirdzniecības jomā savā teritorijā, kuru nolūks ir aizsargāt gan patērētājus, gan vidi. Vai šajā īpašajā jautājumā Komisija domā par garantētu pasākumu veikšanu attiecībā uz produktiem no trešām valstīm, lai tās pašas varētu nostiprināt marķēšanas noteikumus? Jo, lai gan marķējums, ko redzam Eiropas Savienības teritorijā, ir uzticams, man šķiet, ka trešo valstu marķējumam nevar uzticēties.
Ja jūs kaut ko nedarīsit šajā jautājumā, Eiropas lauksaimnieki, uz kuriem attiecas šie pasākumi, cietīs zaudējumus un izputēs, bet patērētājiem tiks piedāvāti apšaubāmas kvalitātes produkti no trešām valstīm, kas nozīmē, ka mēs nedarām neko, bet padarām Eiropu vājāku.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, atļaujiet man sacīt, ka mēs prasām, lai noteikumi, kas attiecas uz precēm, kuras ražotas Eiropas Savienībā, tiktu pieņemti arī valstīs, kas eksportē preces uz Eiropas Savienību. Turklāt es vēlētos atgādināt jums vēl ko: ja tas nedarbotos, mēs nevarētu aizliegt gaļas importu no Brazīlijas un mēs nevarētu apturēt piena un piena produktu importu no Ķīnas un tamlīdzīgi. Tieši tādēļ, ka mums ir šie drošības noteikumi, mēs varam justies droši, ka Eiropas Savienībā importētās preces ir tikpat drošas, kā Eiropas Savienībā ražotās preces.
Protams, mēs nedrīkstam ignorēt to, ka var būt krāpšana neatkarīgi no tā, vai šīs preces ir ražotas Eiropas Savienībā vai importētas. Piemēram, tika atklāta neliela Itālijas piena produktu partija, kas bija krāpnieciski importēta no Ķīnas, taču tas nenozīmē, ka mums nav piemērotu noteikumu. Tas vienkārši nozīmē, ka pilsoņi bieži atrod krāpnieciskus veidus, kā importēt šādas preces.
Jim Allister
Komisāre, es gribētu sacīt, ka pašreizējie pasākumi nedarbojas. To parāda nesenā pieredze manā vēlēšanu apgabalā. Nesen Īrijas salā bija panika saistībā ar dioksīna piesārņojumu lopbarībā Īrijas Republikā, kas ietekmēja produkcijas apriti visā Īrijā.
Manā vēlēšanu apgabalā Ziemeļīrijā, kur netika izmantota saindētā lopbarība, no veikalu plauktiem bija jāizņem visi cūkgaļas produkti. Kāpēc? Tāpēc, ka mēs nevarējām pienācīgi pierādīt, kura bija cūkgaļas produkcijas izcelsmes valsts.
Tas spilgti parāda, ka pašreizējie pasākumi nedarbojas. Mums nevajadzētu uzvelt visu vainu par kaitējumu mūsu vietējai cūkgaļas ražošanas nozarei tikai tādēļ, ka mēs nezinājām, no kurienes tieši nāca veikalu plauktos esošie cūkgaļas produkti. Tādēļ, ņemot vērā sacīto, vai jūs varētu izskatīt šos jautājumus un ziņot, ko no tā esat mācījušies?
Marian Harkin
Es īpaši vēlējos pajautāt komisārei par pārstrādātajiem produktiem no trešām valstīm, jo īpaši par cāļa gaļas filejām, kas pienāk vienu tonnu smagos sasaldētos blokos no Dienvidamerikas, tiek atsaldēti kādā no ES valstīm, varbūt tiem uzliek rīvmaizi vai mīklu un tad pārdod kā ES produktus. Kāds ir Komisijas viedoklis par to? Jūs sacījāt, ka izcelsmes valsts norāde uz marķējuma negarantē pārtikas drošību - jums ir taisnība - un ka tas ir vēl viens instruments, kā palīdzēt patērētājiem. Taču tas palīdz arī ražotājiem, jo tad patērētāji var salīdzināt viena veida produktus.
Jūs sacījāt, ka 2010. gadā būs prasība norādīt, kur visa sagatavotā pārtika tiek pārdota. Vai tas sevišķi nozīmē, ka restorānos, kur pārdod pārtikas produktus un tamlīdzīgi, būs jānorāda dzīvnieku izcelsmes produktu izcelsmes valsts?
Visbeidzot, komisāre, es vēlos jūs apsveikt par to, ka esat tik ļoti darbīga un novatoriska.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Vispirms, es domāju, ka jautājums par Īrijas krīzi ir pierādījums tam, ka mums darbojas labas sistēmas. Jūs nepiekritīsit, bet es domāju, ka, ja mums nebūtu labas sistēmas, Īrijas krīze paietu nepamanīta.
Īstenībā tieši tāpēc, ka mēs atklājām, ka ir ar dioksīnu saindēta gaļa - tirgotāju izsekojamības dēļ un tādēļ, ka bija iespējams izsekot, no kurienes viņi pērk un kam pārdod gaļu - mēs varējām nekavējoties izņemt gaļu no tirdzniecības tīkla.
(Saucieni no zāles)
Tas bija piesardzības pasākums, ko Īrijas valdība nolēma veikt. Izsekojamība ir iespējama, jo viņi saglabā dokumentāciju par to, kur pārdod savus produktus.
Jums ir savs viedoklis par to. Protams, esmu pārliecināta, ka mani dienesti izanalizēs Īrijas krīzi, jo tā ir izmaksājusi Eiropas Savienībai daudzus miljonus eiro, kā arī lielu summu Īrijas valdībai; tāpēc tas nevar palikt nepamanīts, un mēs to analizēsim.
Tomēr es uzskatu, un tas ir mans personīgais viedoklis, ka tieši izsekojamības noteikumu dēļ mēs varējām reāli risināt šo krīzi.
Priekšsēdētāja
Es neesmu pārliecināta, ka jūs atbildējāt uz Harkin kundzes jautājumu.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Tas, ko es sacīju par marķēšanu, attiecas uz importēto vistas gaļu. Kad vistas gaļa tika importēta, tai bija jābūt marķētai, un es īpaši uzsvēru, ka mājputnu gaļai ir vajadzīga obligāta marķēšana.
Tomēr, ja gaļa tiek atsaldēta un pārdota citā veidā, tai ir jāatbilst Eiropas Savienības noteikumiem. Tai nav jāatbilst izcelsmes valsts noteikumiem. Jebkuram gaļas ražotājam - vai tā būtu persona, kas ražo mājputnu gaļu, vai persona, kas ražo pārtikas produktus, ir jāpakļaujas mūsu ļoti stingrajiem pārtikas noteikumiem. Ja tas tā nav, attiecīgās personas ir krimināli atbildīgas.
Avril Doyle
Šodien tieši plkst. 12.00 es saņēmu vēstuli no mutisko jautājumu dienestiem, kurā bija teikts: "Jūsu jautājums ir viens no pirmajiem jautājumiem Komisijai. Parasti uz to tiks atbildēts mutiski. Ja jūs nebūsit klāt, jautājums zaudēs spēku, un jūs nesaņemsit atbildi”.
Tādēļ, ka es vēlējos saņemt atbildi, tāpat kā ikviens, kurš iesniedz jautājumu, es esmu šeit sēdējusi vienu stundu šajā dienā, kas varbūt ir viena no manas profesionālās darbības noslogotākajām parlamentārajām dienām. Šīs pēdējās stundas laikā man būtu vajadzējis būt trijās citās vietās.
Es nesūdzos jums, priekšsēdētājas kundze, jūs varat darboties tikai jums doto noteikumu ietvaros. Tomēr, ja jūs varētu ņemt vērā savā sarakstā, aprēķinot papildu jautājumu proporcionalitāti (un es saņemu vairāk nekā pienāktos), to laiku, ko konkrētie deputāti atrodas Parlamentā - nevis kā daži deputāti, kas var ienākt un nekavējoties saņemt papildinājumu, tikai tādēļ, ka jūs līdzsvarojat politiskās grupas vai citādi - es domāju, ka mēs visi būtu ļoti apmierināti, piekrītot jūsu aptuvenajam aprēķinam.
Pašreizējā situācijā jums ir jāveic neiespējamais. Lūdzu, atgriezieties Priekšsēdētāju konferencē un iepazīstieties ar jautājumu rindas veidošanas kārtību. Ja mēs nepaliekam Parlamentā - visu stundu manā gadījumā, jo tiku uzaicināta šeit mana jautājuma dēļ - mēs negūstam atbildi vispār, pat ne rakstisku atbildi. Ar to mēs esam neapmierināti. Paldies jums par pacietību!
Priekšsēdētāja
Es saprotu jūsu vilšanos, Doyle kundze, un, ticiet man, dienesti un es - mēs cenšamies darīt visu labāko, un es zinu, ka mums vajadzētu to darīt vēl labāk.
Pateicos jums visiem par pacietību un, tā kā šis ir pēdējais jautājumu laiks pirms Ziemassvētkiem, es vēlos novēlēt jums laimīgus Ziemassvētkus un Jauno gadu!
Uz jautājumiem, uz kuriem netika atbildēts laika trūkuma dēļ, sniegs rakstiskas atbildes (sk. pielikumu).
Jautājumu laiks tiek slēgts.
(Sēdi pārtrauca plkst. 19.55 un atsāka plkst. 21.05)
