Locul special pe care îl ocupă copiii în acțiunile externe ale Uniunii Europene (prezentare succintă)
Preşedintele
Următorul punct de pe ordinea de zi este o scurtă prezentare a raportului întocmit de doamna Kinnock, în numele Comisiei pentru dezvoltare, referitor la locul special pe care îl ocupă copiii în acţiunile externe ale Uniunii Europene.
Glenys Kinnock
raportor. -Domnule preşedinte, încă de la început trebuie să spun că salut comunicarea pregătită de Comisie. Consider că este atât cuprinzătoare, cât şi ambiţioasă.
În raportul meu, domnule comisar, recomand acţiunile practice, investiţiile şi procesele necesare pentru a se identifica acel loc special pe care trebuie să-l ocupe copiii în cadrul acţiunilor externe. Comunicarea şi concluziile Comisiei şi ale Consiliului privind acţiunile externe se vor baza pe dimensiunea externă a strategiei Uniunii Europene privind drepturile copilului. Consider că aceasta reprezintă o preocupare esenţială pentru Uniunea Europeană.
Domnule comisar, aştept cu nerăbdare să se întreprindă acţiuni care să fie la nivelul ambiţiei pe care o remarc. Trebuie să vedem că ceva concret vine în sprijinul retoricii. Aceasta înseamnă că resursele trebuie să fie disponibile şi, desigur - după cum cred cu tărie că veţi fi de acord - statele membre ale Uniunii Europene nu trebuie să revină asupra angajamentelor pe care şi le-au asumat, în scopul finanţării Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM). Ceea ce cunoaştem este că marea parte a celor două miliarde de copii din întreaga lume duc o luptă zilnică împotriva sărăciei şi vulnerabilităţii. După cum se ştie, 98% din copiii din lume, care sunt victime ale sărăciei extreme, trăiesc în ţările în curs de dezvoltare.
Mai mult, acum este clar că impactul crizei financiare va fi puternic resimţit de copii şi tineri, de exemplu, în momentul reducerii bugetelor pentru sănătate şi educaţie. De aceea, cred că este indicat să ne asumăm un angajament politic, la nivelul cel mai înalt, în numele copiilor şi cu participarea acestora. Uniunea Europeană trebuie să vadă în parteneriatul său cu ţările în curs de dezvoltare oportunitatea de a influenţa politica publică în vederea salvării vieţilor copiilor. Trebuie să se promoveze acţiuni prioritare pentru copii, atunci când Comisia Europeană negociază strategiile regionale şi tematice din documentele de strategie de ţară, atunci când se elaborează şi, apoi, când se revizuiesc.
Dacă există sprijin bugetar, inclusiv contracte ODM, trebuie şi este necesar să se includă obiective şi indicatori privind copiii. Salut intenţia Comisiei de a elabora planuri de acţiune parteneriale naţionale pentru copii. Trebuie să ne asigurăm că şi cei mai marginalizaţi copii - inclusiv copiii cu handicap şi orfanii - au acces echitabil la sănătate, bunăstare şi servicii juridice.
Consider că trebuie să se realizeze o formare mai aprofundată şi mai bună a personalului Comisiei - atât la Bruxelles, cât şi în delegaţii - în special în ceea ce priveşte modul în care gestionează participarea copiilor. Trebuie să se producă o schimbare radicală a gândirii în Uniunea Europeană în ceea ce priveşte modul în care asigurăm ascultarea copiilor şi participarea acestora, întrucât înţelegem că înşişi copiii dau viaţă valorilor consacrate de dreptul internaţional prin Convenţia privind drepturile copiilor, încheiată în 1989. Din experienţă, cunosc faptul că copiii - tinerii - au un nivel ridicat de înţelegere şi experienţă - pe care trebuie să le valorificăm - cu privire la modul de abordare a sărăciei şi degradării mediului.
Salut faptul că se recunoaște de către Comisie importanţa consultării în cadrul pregătirii strategiei Uniunii Europene privind drepturile copiilor. Mai înţeleg că acest lucru a fost planificat pentru prima jumătate a anului 2009. Domnule comisar, va fi Comisia în măsură să confirme momentul în care va începe acest proces? Am încredere că nu se va adopta nicio decizie conform căreia consultarea publicului - inclusiv a copiilor - să fie suspendată până la investirea unei noi Comisii şi a unui nou Parlament.
În final, spre a-l cita pe domnul Kofi Annan, "Nu există responsabilitate mai sacră decât aceea pe care omenirea o are faţă de copii. Nu există datorie mai importantă decât aceea de a asigura că drepturile acestora sunt respectate, că bunăstarea acestora este protejată şi că în viaţa lor nu există sentimentul fricii, precum şi faptul că aceştia cresc în pace.” Cred că suntem cu toţii de acord că acestea sunt obiective onorabile.
Janez Potočnik
membru al Comisiei. -Domnule preşedinte, este o plăcere să fiu astăzi aici şi să vorbesc despre copii şi despre raportul pe care îl veţi adopta în curând.
Permiteţi-mi să vorbesc câteva minute despre cum am ajuns unde ne aflăm azi şi despre ce se va întâmpla în viitor, precum şi despre participarea copiilor, care este cel mai probabil provocarea noastră majoră în ceea ce priveşte copiii.
Am făcut astăzi un pas important într-un lung proces care a început acum câţiva ani, la nivel intern, în cadrul Comisiei. Recunoaştem că Uniunea Europeană are nevoie de o strategie privind copiii. Avem nevoie de o strategie privind felul în care noi, Uniunea Europeană, ne vom pune în aplicare angajamentele. Noi şi restul lumii am semnat Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite privind drepturile copilului.
Primul pas a fost comunicarea Comisiei "Către o strategie europeană privind drepturile copilului” în 2006. Aceasta a fost urmată în 2008 de pachetul de comunicări privind copiii în acţiunile externe, care a conturat o abordare exhaustivă a copiilor la nivelul Uniunii Europene, folosindu-se toate instrumentele disponibile în cooperarea externă.
Permiteţi-mi să deviez puţin de la subiect, întrucât sunt convins că unii dintre dumneavoastră vor întreba: cum rămâne cu strategia Uniunii Europene privind drepturile copilului, care a fost anunţată în comunicarea menţionată anterior? Pot confirma că se pregăteşte de către Comisie o asemenea strategie, care va fi prezentată de următoarea Comisie.
În timpul preşedinţiei slovene din mai 2008, Consiliul a adoptat concluzii privind promovarea şi protecţia drepturilor copilului în acţiunile externe ale Uniunii Europene - dezvoltarea dimensiunilor umanitare.
Comisia pentru dezvoltare a demarat întocmirea unui raport. Suntem acum la sfârşitul acestui proces şi, mâine, veţi vota cu privire la acest excelent raport.
În plus, politica Uniunii Europene privind copiii se bazează pe două linii directoare ale UE - Liniile directoare privind copiii în conflictele armate şi Liniile directoare privind drepturile copilului - ambele fiind puse în aplicare în mai multe ţări prioritare şi țări pilot. Comisia salută raportul - care este o completare excelentă a comunicării noastre - concluziile Consiliului şi liniile directoare. Îl vom folosi, cu siguranță, în activitatea noastră legată de copii.
Permiteţi-mi să-mi direcţionez observaţiile finale spre ceea ce reprezintă, probabil, provocarea noastră cea mai importantă în prezent: participarea copiilor. Cum asigurăm implicarea copiilor în luarea deciziilor care îi privesc? Cum le asigurăm copiilor accesul la informaţii pertinente? Cum le asigurăm copiilor accesul egal pentru a-și exprima punctele de vedere? Trebuie să recunoaştem că, dintre toate aspectele cu care ne-am pus de acord în Convenţia privind drepturile copilului, aceasta ar putea fi provocarea majoră.
Trebuie să recunoaştem că încă suntem departe de a înfăptui ceva semnificativ în domeniul participării copiilor. În cadrul Comisiei, începem să reflectăm la modalitatea de concepere şi de punere în aplicare a unei participări adecvate a copiilor, care să nu fie doar un efort simbolic. Ar trebui să fie vorba despre o participare a copiilor relevantă, fundamentată şi informată. De asemenea, am asigurat o finanţare relevantă pentru participarea copiilor în cadrul programului tematic "Investiţia în oameni”.
De ce este dificil pentru noi, ca adulţi? În esenţă, fiindcă pune la îndoială ceea ce este fundamental pentru noi: modul în care ne comportăm.
Ce va face Comisia în cadrul acţiunilor sale externe pentru a promova această participare? Comisia va pune la dispoziţia delegaţiilor noastre instrumentele necesare pentru consultarea copiilor, iar aceste instrumente vor fi folosite nu doar de către delegaţiile noastre, ci şi de către ţările partenere. De asemenea, elaborăm un set de instrumente, împreună cu UNICEF, care nu ar trebui să abordeze doar participarea copiilor, ci şi protecţia generală a copiilor, reforma juridică şi stabilirea bugetului destinat copiilor.
Pe lângă acest set de instrumente, ne reformăm şi ne consolidăm colaborarea cu UNICEF, în general, pentru a putea să asigurăm un sprijin optim ţărilor partenere în eforturile lor de a garanta faptul că, la nivel naţional, copiii au un cuvânt de spus.
Cooperăm îndeaproape cu diferite ONG-uri pentru a învăţa de la acestea posibile formate, care implică adesea copiii şi asigură o participare folositoare a copiilor. Permiteţi-mi să fiu sincer: nu se va întâmpla mâine. Acesta este doar începutul unui proces lung.
Permiteţi-mi doar să fac o observaţie asupra raportului. Raportul pune accentul pe modul în care Comisia ar trebui să acorde atenţie participării copiilor, dar, stimaţi colegi, şi dumneavoastră trebuie să vă implicaţi şi vă pot asigura de entuziasmul cu care Comisia va coopera cu dumneavoastră pentru a face progrese în acest sens. Ar trebui să ne bazăm pe forţa colectivă a celor două instituţii pentru a promova acest important aspect.
Permiteţi-mi din nou să exprim aprecierea Comisiei pentru raport şi să subliniez că vom depune toate eforturile pentru a îndeplini aceste recomandări. Contăm pe sprijinul permanent al Parlamentului în acest domeniu.
Răspunzând la întrebarea doamnei Kinnock, sunt încântat să confirm că poziţia Comisiei nu s-a schimbat. Ideea de a rezerva anul 2009 pentru consultări a fost lansată în cadrul Comisiei şi lucrăm, în prezent, pentru a crea condiţiile favorabile unui proces de consultare cu copiii care să recurgă la toate instrumentele existente.
De asemenea, permiteţi-mi să evidenţiez dorinţa Comisiei de a asigura un proces de consultare care respectă pe deplin drepturile copilului.
În final, vă mulţumesc, doamnă Kinnock, pentru colaborarea fructuoasă pe care am întreţinut-o în legătură cu copiii şi problemele referitoare la copii, nu doar în privinţa acestui raport, ci şi de-a lungul anilor. Ştiu că am avut un discurs prea lung, dar niciodată nu poţi vorbi prea mult despre drepturile copiilor.
Preşedinte
Vă mulţumim, domnule comisar. Într-adevăr, discursul dumneavoastră a fost foarte interesant şi s-a referit la o problemă foarte importantă.
Declar încheiat acest punct de pe ordinea de zi.
Votul va avea loc joi, 19 februarie 2009.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
John Attard-Montalto  
în scris. - Este trist când trebuie să admitem că, în fiecare zi, peste 26 000 de copii sub vârsta de cinci ani mor în întreaga lume, în cea mai mare parte din cauze care pot fi preîntâmpinate.
Este tragic deoarece multe vieţi pot fi salvate prin măsuri corespunzătoare, medicale sau financiare, şi totuşi situaţia se agravează. O atenţie deosebită trebuie acordată celor mai vulnerabili şi mai excluşi din punct de vedere social copii, băieți și fete, inclusiv copiilor cu handicap, copiilor emigranţilor şi copiilor aparţinând minorităţilor.
Raportul este lăudabil. Singurele aspecte cu care nu sunt de acord sunt cele referitoare la avort.
Comisia pentru dezvoltare a adoptat acest raport din proprie iniţiativă [întocmit de Glenys Kinnock (PES, UK)] referitor la locul special pe care îl ocupă copiii în acţiunile externe ale Uniunii Europene, ca răspuns la comunicarea Comisiei referitoare la acest subiect. Comisia pentru dezvoltare a salutat comunicarea şi cele patru principii directoare ale Planului de acţiune al Comisiei privind drepturile copiilor în cadrul acţiunilor externe, care cuprind o abordare holistică şi coerentă cu privire la drepturile copiilor.
Fără a mai pierde timp, trebuie:
să realizăm o analiză minuţioasă a drepturilor copiilor;
să consolidăm reţelele existente pentru tineret şi copii ca platforme durabile pentru consultarea copiilor;
să asigurăm că acordurile internaţionale dintre Uniunea Europeană şi ţări terţe conţin o clauză obligatorie din punct de vedere juridic privind protecţia drepturilor copilului.
Daciana Octavia Sârbu  
în scris. - Este de datoria noastră, să ne asiguram că noi suntem cei care construim un viitor mai bun, nu doar pentru europeni, ci şi pentru cei din ţări în curs de dezvoltare.
Copiii sunt cei care reprezintă viitorul şi trebuie să ne asigurăm că drepturile lor sunt prezente şi respectate în ţări terţe care primesc finanţare europeană.
Este prioritar ca în relaţiile cu tari terţe, Uniunea Europeană să se asigure că dreptul la educaţie şi accesul copiilor la servicii medicale este asigurat.
Este adevărat că traversăm o perioadă de criză financiară, dar nu putem neglija faptul că la nivel mondial, la fiecare 3 secunde, un copil moare şi că, la fiecare minut, o femeie îşi găseşte sfârşitul dând naştere.
Având în vedere că jumătate din populaţia mondială este reprezentată de copii, este necesar să considerăm că drepturile copiilor sunt o prioritate a politicii de dezvoltare a Uniunii Europene.
Fiecare stat membru, în funcţie de posibilităţi, ar trebui să se implice în politicile de cooperare cu ţările în curs de dezvoltare, iar Comisia Europeană ar trebui să facă presiuni asupra ţărilor în curs de dezvoltare pentru transpunerea în legislaţia naţională a dispoziţiilor Convenţiei Naţiunilor Unite cu privire la drepturile copilului.
Anna Záborská  
Sunt încântată că am avut posibilitatea de a scrie un aviz privind acest raport în cadrul Comisiei pentru drepturile femeii. M-a interesat, în mod special, problema drepturilor copilului în contextul relaţiilor externe.
Avizul meu a fost aprobat în unanimitate. Înainte de toate, avizul arată că strategia externă a Uniunii Europene în ceea ce priveşte drepturile copilului ar trebui să se bazeze pe valorile şi principiile definite în Declaraţia universală a drepturilor omului, în special articolele 3, 16, 18, 23, 25, 26 şi 29. Acestea sunt deosebit de importante pentru bunăstarea indivizilor şi societăţii în ansamblul ei. Avizul meu subliniază că toate măsurile adoptate în favoarea drepturilor copilului ar trebui să acorde un loc prioritar părinţilor şi rudelor apropiate copilului.
Faptul că Parlamentul European a adoptat avizul meu evidenţiază importanţa protejării vieţii umane încă de la început şi a faptului de a oferi fiecărui copil o identitate proprie. Am reuşit să introduc menţiuni care denunţă ortogenia pe criterii de gen, care este tot mai frecventă în unele ţări. Avizul solicită Comisiei să insiste asupra importanţei necesităţii de a înregistra naşterea fiecărui copil din toate ţările terţe, în cadrul politicii de dezvoltare a Comisiei, şi de a subordona programele de asistenţă acestei condiţii.
Sprijin orice încercare de a promova ajutorul pentru dezvoltare. Cu toate acestea, insist ca organizaţiile umanitare şi organismele internaţionale care acordă asistenţă să garanteze că ajutorul şi fondurile alocate ajung efectiv la copiii pentru care au fost destinate, fără a fi irosite.
