Bilanţul Preşedinţiei belgiene a Consiliului (dezbatere) 
Preşedinte
Stimaţi colegi, permiteţi-mi să îl salut pe prim-ministrul Yves Leterme. Acum şase luni am avut prezentarea Preşedinţiei belgiene. Acum avem prezentarea realizărilor Preşedinţiei belgiene: legislaţia, Serviciul European de Acţiune Externă, supravegherea financiară, iniţiativa cetăţenilor, bugetul - vom discuta despre toate aceste puncte.
Îi urez bun venit şi preşedintelui Barroso, care este prezent aici, şi dvs. tuturor.
Următorul punct se referă la declaraţiile Consiliului şi Comisiei: Bilanţul Preşedinţiei belgiene a Consiliului.
Yves Leterme
Dle Preşedinte, dle Barroso, Excelenţe, doamnelor şi domnilor, deşi poate părea oarecum nepotrivit aici, în sala de plen a Parlamentului European, aş dori totuşi să încep discursul meu cu un citat dintr-un mare gânditor al Americii de Nord, Ralph Waldo Emerson, care a spus, citez:
preşedinte în exerciţiu al Consiliului. - "Nu mergeţi acolo unde vă duce drumul, mergeţi acolo unde nu există drum şi lăsaţi o urmă”.
preşedinte în exerciţiu al Consiliului. - (FR) -Cu alte cuvinte: "Nu mergeţi acolo unde vă duce drumul, ci mergeţi într-acolo unde nu există drum şi lăsaţi o urmă”.
Doamnelor şi domnilor, tocmai asta am făcut împreună cu dvs. în aceste ultime şase luni. Belgia, ţara mea, a fost invitată să îşi asume preşedinţia prin rotaţie a Uniunii Europene după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona.
Este adevărat că nu ne aventuram într-un teritoriu complet necunoscut, însă, chiar şi aşa, a fost necesar să se stabilească criteriile pentru noua funcţionare a Uniunii Europene în cadrul noului Tratat, cu noile instituţii cu care s-a echipat Uniunea Europeană. Deci, potrivit bunei tradiţii belgiene, tradiţia ţării mele, am făcut tot ce ne-a stat în putinţă pentru a permite instituţiilor să funcţioneze optim, pentru a crea precedente corespunzătoare.
Doamnelor şi domnilor, mă simt în măsură să vă spun că, astăzi, Uniunea Europeană, aşa cum a fost structurată în temeiul Tratatului de la Lisabona, funcţionează şi funcţionează bine. Uniunea s-a echipat cu un nou instrument de supraveghere a sectorului financiar, care ar trebui să împiedice, să sperăm, reapariţia unor crize precum cea din care încă luptăm să ieşim. Guvernanţa economică a avansat. S-a ajuns la un acord în privinţa bugetului pentru 2011 şi, cel mai important, în cele şase luni, s-au încheiat în total aproape patruzeci de acorduri cu caracter legislativ între Parlament şi Consiliu.
Doamnelor şi domnilor, hotărârea noastră de a respecta atât litera, cât şi spiritul Tratatului de la Lisabona a fost o alegere pentru viitorul Uniunii, o investiţie într-o cooperare europeană tot mai strânsă. Pentru a realiza acest lucru, în timpul acestei preşedinţii am urmărit două orientări majore.
În primul rând, nu am vrut să ne plasăm pe noi în prim plan. În schimb, am încorporat programul nostru, programul belgian cu cele cinci priorităţi ale sale, în agenda europeană, în programul Comisiei, în impulsul generat de către şefii de stat sau de guvern la nivelul Consiliului European, în programul troicii cu colegii noştri spanioli şi maghiari.
(NL) În al doilea rând, doamnelor şi domnilor, deoarece nu am dorit să impunem o agendă belgiană, am optat pentru ceea ce aş numi o preşedinţie incluzivă. Am încercat în mod eficient să cooperăm cât mai strâns posibil cu toate instituţiile europene, respectând litera şi spiritul Tratatului de la Lisabona şi jucând un rol care, de fapt, nu a fost decât unul de mediator.
Am cooperat cu toate părţile, în mod evident cu Parlamentul şi cu Comisia, însă şi cu noul preşedinte permanent al Consiliului, cu Înaltul Reprezentant şi, desigur, cu statele membre, însă consider că pot spune că, de-a lungul mandatului nostru, am acordat o atenţie deosebită colaborării constructive şi deschise cu Parlamentul, ale cărui atribuţii au fost consolidate în mod semnificativ în temeiul noilor reglementări.
S-ar cuveni astăzi puţină modestie, desigur, însă trebuie să spun că împreună cu dvs. am asigurat succesul acestei metode. Mai mult decât atât, doamnelor şi domnilor, astăzi, mai mult ca oricând, Uniunea reprezintă o interacţiune între instituţii şi statele membre. Cred că această metodă a funcţionat şi că poate continua să funcţioneze, pentru că a fost şi este axată pe rezultate şi nu pe construirea imaginii. Acest lucru se aplică preşedinţiei noastre, însă este la fel de valabil şi în cazul Parlamentului European, deşi dvs. sunteţi cei care trebuie să aprecieze asta.
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, aş dori, totuşi, să îmi exprim aici aprecierea şi recunoştinţa pentru cooperarea dvs., în numele guvernului belgian şi în numele colegilor mei, care au deţinut preşedinţia prin rotaţie. Cred că pot spune că majoritatea acordurilor încheiate au fost adoptate cu o majoritate foarte largă. Aceasta este o dovadă a calităţii dezbaterilor - iar acest lucru ar trebui să ofere o garanţie cetăţenilor europeni - şi a priorităţii incontestabile de care se bucură binele Europei, în raport cu interesele naţionale.
Cu toate acestea, doamnelor şi domnilor, aceste şase luni au luat sfârşit. Desigur, nu putem trăi în trecut. În următoarele luni şi în următorii ani, vom avea, de fapt, mai multe de făcut ca oricând, deoarece Uniunea noastră, societatea noastră, se confruntă cu provocări excepţional de mari. Aş dori să le menţionez acum pe scurt.
Prima provocare, evident, este reprezentată de continuitatea a ceea ce am început în ultimele şase luni, şi anume, guvernanţa economică. De la începutul acestor şase luni, am lucrat împreună pentru a lua măsurile necesare pentru a preveni o criză în zona euro. Cu toate acestea, contracararea simptomelor evidente până acum nu este suficientă. Ameninţările cu care se confruntă o serie de ţări din zona euro au arătat că o uniune monetară nu poate funcţiona pe cont propriu, fără o uniune economică, fără o mai mare convergenţă economică. Prin urmare, trebuie să continuăm cu hotărâre pe drumul unei mai mari coeziuni economice, al sporirii coeziunii politicilor fiscale, economice şi sociale ale statelor membre.
Guvernanţa economică necesită, de asemenea, monitorizarea riguroasă a politicilor bugetare şi structurale ale statelor membre ale Uniunii. Trebuie să utilizăm pe deplin semestrul european, care a fost stabilit cu acest scop. Revenirea la disciplina bugetară nu ar trebui să fie doar un obiectiv facultativ; trebuie să fie verificabil şi, dacă este necesar, executoriu la nivel european. Acesta nu ţine, evident, de disciplină de dragul disciplinei; finanţele publice solide reprezintă o necesitate absolută, dacă dorim să stabilim din nou o creştere durabilă, o creştere credibilă, care generează locuri de muncă pentru cetăţenii noştri. Aceste locuri de muncă sunt, desigur, esenţiale pentru menţinerea modelului nostru social european foarte specific, care merge mână în mână cu libertatea politică şi economică, cu solidaritatea socială şi cu responsabilitatea ecologică.
preşedinte în exerciţiu al Consiliului. - (DE) Uniunea trebuie să utilizeze noile instrumente pe care le introduce în scopul de a monitoriza pieţele financiare eficient. Aceste instrumente ar trebui să fie gata de utilizare până la sfârşitul acestui an. Este neapărat necesar, pentru a preveni orice noi deraieri ale pieţelor.
Convergenţa economică, monitorizarea opţiunilor naţionale de politică bugetară şi structurală, noile instrumente pentru monitorizarea pieţei financiare - toate acestea pot da impresia că aparatul Uniunii este pe cale să devină destul de greoi şi complicat. Desigur, este de aşteptat, de asemenea, ca monitorizarea mai atentă a deciziilor politice naţionale ale statelor membre să genereze discuţii şi să constituie surse de divergenţe. Totuşi, acestea nu ar trebui să ne descurajeze, deoarece fac parte din esenţa integrării europene.
Al doilea domeniu în care trebuie să facem acest lucru - în care noi trebuie să menţinem impulsul - este cel al rolului Uniunii în lume. Am făcut progrese în acest domeniu. Datorită pregătirii noastre concertate şi reprezentării unitare, ne-am consolidat poziţia în cadrul G20. În ultimele luni, Uniunea a început să îşi construiască propria reprezentare diplomatică în întreaga lume. Aceste mişcări sunt bune, însă trebuie consolidate.
Este adevărat că Uniunea Europeană vorbeşte cu o singură voce în privinţa majorităţii problemelor din lume, însă cuvintele nu sunt suficiente. Uniunea trebuie să dezvolte într-adevăr o poziţie mai fermă, trebuie să fie în măsură să acţioneze într-un mod decisiv şi să devină un pol real de influenţă şi de putere în această lume multipolară.
În al treilea rând, trebuie să abordăm perspectiva financiară a Uniunii. Este adevărat că acesta nu este un moment în care guvernele se pot gândi la creşteri consistente ale contribuţiilor lor la bugetul Uniunii, dar nici nu putem evita o dezbatere cu privire la perspectivele financiare pe termen lung.
S-au făcut promisiuni acestui Parlament că vor exista consultări privind filosofia finanţării viitoare a Uniunii şi privind modalităţile şi mijloacele de finanţare. Uniunea nu poate trăi de pe o zi pe alta: trebuie să aibă această perspectivă pe termen lung.
Nu în ultimul rând, vreau să spun că vom putea depăşi aceste provocări numai în cazul în care, mai mult decât oricând, vom avea încredere în noi înşine. Aş dori să îl citez pe gânditorul şi scriitorul francez André Frossard în ceea ce priveşte această provocare pentru anii următori. Îl voi cita în franceză, apoi voi traduce:
preşedinte în exerciţiu al Consiliului. - (FR) "L'Europe cherche, avec raison, à se donner une politique et une monnaie communes mais elle a surtout besoin d'une âme.”
"Europa doreşte pe bună dreptate să se doteze cu o politică şi o monedă comună, însă, mai presus de toate, ea are nevoie de un suflet.”
Chiar avem nevoie de un suflet, stimaţi colegi. Trebuie să avem încredere în noi înşine şi în ceea ce am realizat, şi să nu ne scuzăm pentru cine şi pentru ce suntem. Trebuie să ne amintim că înainte de a fi o piaţă, înainte de a fi o monedă, înainte de a fi un grup de instituţii, Uniunea Europeană - Uniunea noastră - a fost o viziune, un crez, un vis. A fost un vis de pace pe acest continent sfâşiat de atât de multe războaie.
Am auzit că a devenit un pic demodat să vorbeşti de pace generaţiilor Europei care nu au cunoscut niciodată războiul. Vă pot spune un singur lucru: "Uitaţi-vă în jur.” De exemplu, uitaţi-vă la refugiaţi, care vin la noi fugind de război, de conflicte armate, de tiranie. Aceşti refugiaţi cu siguranţă nu subapreciază eforturile care au condus la răspândirea păcii şi a securităţii pe aproape întregul continent. Iar aceşti refugiaţi - aceşti oameni - aspiră, cum aspiră atât de mulţi oameni din alte părţi ale lumii, la drepturile şi libertăţile pe care prea mulţi dintre cetăţenii noştri nu ştiu să le aprecieze.
Uniunea înseamnă pace, însă înseamnă în egală măsură libertate, democraţie, drepturi civile fundamentale şi stat de drept, atât pentru cetăţenii noştri, cât şi pentru imigranţii noştri. Credem în dreptul fiecărei persoane la demnitate umană, ceea ce înseamnă dreptul oamenilor de a trăi pe picioarele lor şi nu îngenunchiaţi, şi în dreptul de a gândi, de a vorbi şi de a-şi alege în mod liber cultul.
Într-o declaraţie mult citată, Jean Monnet a spus că nimic nu se face fără oameni, însă nimic nu durează fără instituţii. Sunt cuvinte la fel de adevărate astăzi ca atunci când au fost rostite, însă, pe de altă parte, este de asemenea adevărat că instituţiile îşi pierd din autoritate dacă nu sunt însufleţite de oameni cu convingeri puternice. Trebuie să ne amintim că cetăţenii noştri ne vor susţine numai dacă le oferim o viziune, dacă le oferim un vis.
În încheiere, îi doresc Ungariei tot succesul din lume, acum că a preluat ştafeta preşedinţiei. Sunt sigur că va ţine la înălţime torţa visului european de pace, a visului european al libertăţii, şi va urmări obiectivul unei Uniuni tot mai puternice.
(Aplauze)
José Manuel Barroso
Dle Preşedinte, dle Leterme, doamnelor şi domnilor, cu eficienţă şi concentrare, cu pragmatism şi spirit comunitar, Uniunea a făcut progrese importante în timpul Preşedinţiei belgiene, care merită admiraţia şi recunoaşterea noastră.
În numele Comisiei Europene, aş dori să îl felicit din inimă pe primul-ministru, dl Leterme, şi întreaga sa echipă guvernamentală, administraţia şi toţi belgienii care au făcut toate eforturile pentru a asigura succesul acestei preşedinţii.
A fost o preşedinţie bună, într-un moment delicat şi într-o perioadă de provocare pentru viitorul Uniunii Europene. Rareori au fost atât de importante provocările, iar dificultăţile crucial de depăşit. Pe parcursul acestor luni lungi de zgomot şi furie - dacă veţi ierta expresia - Preşedinţia belgiană a menţinut ferm cursul politicii europene. Acţiunea a fost întotdeauna integrată în sensul fundamental al existenţei Uniunii Europene, solidaritatea tuturor în interesul european general. Aceasta ne-a permis, de asemenea, să stabilim cea mai bună cale de urmat pentru a atinge obiectivele noastre principale: stabilitatea şi relansarea creşterii generatoare de locuri de muncă.
Au fost luni în care Europa încă trăia în ritmul frenetic al evoluţiei crizei financiare şi al datoriilor publice. Toţi ochii erau aţintiţi către viitorul zonei euro şi asupra determinării noastre de a-l apăra. Atunci când spunem că vom face tot posibilul pentru a apăra stabilitatea zonei euro în ansamblu, acestea nu trebuie să fie cuvinte goale. Nu este altceva decât expresia voinţei noastre politice de a apăra destinul nostru comun. Viitorul zonei euro şi viitorul Uniunii Europene sunt două feţe ale aceleiaşi monede. Ne dorim ca acest viitor să fie stabil şi prosper pentru noi şi pentru generaţiile viitoare. Acesta a fost întotdeauna şi rămâne sensul integrării europene şi al spiritului comunitar.
Reformele fundamentale la care ne-am angajat arată că suntem pe deplin conştienţi de provocarea cu care se confruntă Uniunea Europeană. Trebuie să ne adaptăm la noile realităţi politice, economice şi strategice ale unei lumi globalizate, care se schimbă rapid. Trebuie să realizăm această adaptare în timp ce ne reafirmăm valorile, apărându-ne interesele şi să ne consolidăm credibilitatea şi influenţa pe scena internaţională.
Deciziile de bază pe care le-am luat privind consolidarea guvernanţei economice europene şi abordarea dezechilibrelor macroeconomice se află în centrul acestui progres. Acestea nu sunt o opţiune, ci un imperativ. Sper că în această perioadă de şase luni Parlamentul European şi Consiliul vor adopta propunerile privind guvernanţa economică.
În mod fundamental, întrebarea nu este care dintre diferitele părţi politice interesate din Europa iese câştigătoare sau învinsă, ci dacă fiecare dintre noi este pregătit să coopereze, respectând întru totul prerogativele noastre reciproce. În esenţă, întrebarea este dacă Uniunea Europeană ca întreg iese câştigătoare sau învinsă. Răspunsul este clar: dacă nu consolidăm guvernanţa economică, vom fi învinşi toţi, atât în zona euro, cât şi în întreaga Uniune Europeană.
Dacă nu consolidăm guvernanţa economică, vom pierde bătălia pentru stabilitate, creştere economică şi ocupare a forţei de muncă în Europa. Dacă nu consolidăm guvernanţa economică, legăturile puternice de azi pot deveni legăturile slabe de mâine. Şi dacă nu consolidăm guvernanţa economică, ne vom pierde credibilitatea pe scena internaţională.
Deşi problemele legate de guvernanţă şi dezechilibrul macroeconomic sunt, de asemenea, probleme globale şi sunt discutate în special la G20, cum am putea rămâne credibili şi influenţi faţă de partenerii noştri internaţionali, dacă nu am fost capabili să le rezolvăm nici la nivelul UE? Fac această afirmaţie cântărindu-mi cu atenţie cuvintele: în esenţă, aceasta este o problemă existenţială pentru Uniunea Europeană. Acţionăm şi ne afirmăm ca o Uniune sau nu reuşim să acţionăm şi permitem să fim marginalizaţi. Problema este de fapt destinul nostru colectiv.
Din fericire, ne deplasăm către auto-afirmare. Aş dori, prin urmare, să felicit sincer Preşedinţia belgiană. Acordul obţinut la Consiliul ECOFIN din 17 septembrie a dus la crearea unor noi cicluri de guvernanţă economică, cunoscute sub numele de semestrul european. Primul pas a fost făcut săptămâna trecută, odată cu prezentarea analizei creşterii anuale elaborată de Comisia Europeană, în care este foarte clar că cele trei priorităţi asupra cărora trebuie să ne concentrăm eforturile sunt consolidarea stabilităţii macroeconomice - în special, prin consolidare fiscală riguroasă - reformele structurale şi creşterea generatoare de locuri de muncă.
Am înregistrat, de asemenea, succese notabile în domeniul supravegherii financiare, în special, prin adoptarea unei noi arhitecturi europene de supraveghere financiară, care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2011, cu înfiinţarea Comitetului european pentru riscuri sistemice şi a trei noi autorităţi de supraveghere financiară, care acoperă pieţele, băncile şi asigurările, respectiv.
În aceste şase luni, am reuşit, de asemenea, să obţinem acorduri cu privire la gestionarea fondurilor speculative şi a altor fonduri de investiţii alternative, precum şi a agenţiilor de rating. Pentru cetăţenii noştri, măsurile de austeritate nu reprezintă un concept vag, ci realitatea crudă a vieţii lor de zi cu zi. În toată Europa există multe griji şi preocupări, însă există şi mari speranţe că reformele, amânate de prea mult timp, vor fi finalizate în cele din urmă, că dimensiunea europeană va fi o parte integrantă a soluţiei şi că Europa îşi va apăra proiectele, valorile şi interesele în lume.
Prin urmare, este important să se răspândească cât mai mult posibil mesajul despre ceea ce întreprinde Uniunea, pentru a restabili o creştere durabilă, care poate crea locuri de muncă, şi pentru a construi o societate europeană mai echitabilă şi mai ecologică.
Aş dori, de asemenea, să indic şi alte realizări, în special în ceea ce priveşte politica externă şi relaţiile externe. O astfel de realizare este acordul de liber schimb semnat cu Coreea de Sud la 6 octombrie, care este pur şi simplu cel mai ambiţios acord comercial încheiat vreodată de Uniunea Europeană şi care trebuie să rămână un punct de reper pentru viitoarele noastre acorduri comerciale bilaterale.
Contrar aşteptărilor unor pesimişti, conferinţa de la Cancun a reuşit să arate şi unele progrese către multilateralism în lupta împotriva schimbărilor climatice. Aceasta a demonstrat, de asemenea, importanţa cooperării dintre preşedinţie şi Comisie, pentru a permite Europei să vorbească cu o voce coerentă şi sonoră pe scena internaţională.
În ceea ce priveşte rezultatele practice, aş dori să felicit şi acordul la care s-a ajuns în cele din urmă în timpul Preşedinţiei belgiene în domeniul transportului în dosarul Eurovinieta. Acest lucru este foarte important pentru cetăţenii noştri.
Aş dori, de asemenea, să aduc un omagiu Preşedinţiei belgiene pentru modul exemplar în care a permis inovaţiilor majore ale Tratatului de la Lisabona să fie respectate şi puse în aplicare. Şi-a utilizat toate abilităţile sale de negociere pentru un efect excepţional în timpul unei discuţii dificile cu privire la bugetul pe 2011 al Uniunii Europene în temeiul noilor reglementări bugetare ale Tratatului. Aceasta fost o reprezentare a spiritului european şi a culturii sale a compromisului la cel mai înalt nivel. Comisia este mândră de contribuţia sa la acest rezultat.
Mâine, respectându-mi angajamentele faţă de Parlament, voi avea o întâlnire iniţială cu Preşedintele Parlamentului European, dl Buzek, şi cu prim-ministrul Orban, care deţine preşedinţia prin rotaţie a Consiliului, pentru a discuta despre următorii paşi care trebuie făcuţi în privinţa problemelor bugetare.
2010 a fost adesea un an dificil şi uneori extrem de solicitant. În cele din urmă, totuşi, a fost foarte productiv. Sub preşedinţia a două ţări, Belgia, dar şi Spania, integrarea europeană a reuşit să meargă înainte în mod decisiv. Văd în aceasta puterea Uniunii noastre şi buna funcţionare a instituţiilor noastre. Acum depinde de a treia ţară din troică, Ungaria, să menţină acest impuls.
Deciziile importante pe care le-am luat pe parcursul anului trecut sunt dovada faptului că noi toţi, Parlamentul, Consiliul, Comisia şi statele membre ştim ce trebuie să facem pentru a asigura un viitor stabil şi prosper pentru Europa. Dacă ştim ce avem de făcut, trebuie să acţionăm acum. Am afirmat că avem voinţa necesară pentru a face acest lucru; acum trebuie să demonstrăm că suntem într-adevăr capabili de respectarea angajamentelor noastre politice fără a le dilua, fără a le atenua şi fără a ne permite să fim păcăliţi de semne înşelătoare de recuperare.
Trebuie să consolidăm acţiunile noastre, pentru a arăta că nu sunt o reacţie la presiunea crizei pe pieţe, ci mai degrabă reafirmarea puternică a voinţei noastre de a trăi împreună în această Uniune pentru pace, solidaritate şi libertate.
Jean-Luc Dehaene
Dle Preşedinte, Preşedinţia belgiană a primit laude pe bună dreptate din toate mediile. Dvs şi colegii dvs., dle prim-ministru, puteţi revendica o serie de realizări remarcabile. Mai degrabă decât să comentez realizările specifice, aş sublinia în special standardul de aur care l-aţi stabilit pentru preşedinţie. La urma urmei, Preşedinţia belgiană a Consiliului a fost prima care a deţinut această funcţie în întregime în noul cadru instituţional al Tratatului de la Lisabona. Acest lucru a fost în sine o provocare.
Tratatul a schimbat radical cadrul instituţional, după cum am arătat deja în raportul meu privind mandatul anterior. Astfel, Consiliul European şi Consiliul au devenit acum în mod clar două instituţii separate, fiecare cu propria preşedinţie. Un alt lucru nou este faptul că Tratatul foloseşte exact aceeaşi formulare pentru a descrie mandatul Consiliului şi cel al Parlamentului. Nu putem scăpa de impresia că unii membri ai Consiliului au avut unele dificultăţi de adaptare la noua relaţie dintre Parlament şi Consiliu. Acest lucru a fost evident în timpul dezbaterii bugetului.
Cu toate acestea, nu se poate spune acelaşi lucru despre Preşedinţia belgiană. Prin consultare cu Comisia şi Parlamentul, aceasta şi-a investit în principal eforturile în realizarea agendei legislative europene. Priorităţile europene au prevalat întotdeauna în acest demers. Acest lucru explică parţial şi succesul Preşedinţiei belgiene. În trecut, preşedinţiile au încercat de prea multe ori să îşi afirme priorităţile naţionale mai presus de cele ale agenţiilor europene. Nu este cazul aici şi, prin urmare, Europa a făcut reale progrese în timpul acestei preşedinţii. Dezbaterea dificilă a bugetului din timpul Preşedinţiei belgiene a stabilit, de asemenea, cursul pentru una dintre cele mai dificile provocări cu care se va confrunta Uniunea în anii următori, şi anume, stabilirea noului cadru financiar. Belgia a obţinut un angajament de la preşedinţiile anterioare că Parlamentul va fi implicat în dezbaterea privind acest cadru financiar multianual. La rândul său, Comisia s-a angajat să formuleze, în cadrul propunerii sale pentru planul multianual, propuneri pentru resursele proprii ale Uniunii, şi este esenţial să se facă acest lucru. Deci Parlamentul va garanta că atât Comisia, cât şi următoarele preşedinţii vor adera la aceste angajamente.
Hannes Swoboda
Dle Preşedinte, dle prim-ministru Leterme, stimaţi membri ai preşedinţiei în exerciţiu, dle Barroso, săptămâna aceasta avem posibilitatea de a compara două preşedinţii: cea care tocmai s-a încheiat şi cea care abia a început. Când vine vorba de Preşedinţia belgiană, trebuie să spun că a făcut o treabă excelentă - deci, îi mulţumim. A făcut acest lucru în ciuda condiţiilor dificile - situaţia politică de acasă nu este tocmai uşoară, desigur, Tratatul de la Lisabona este nou şi chiar relaţia cu Consiliul European nu este una prea uşoară. Cu toate acestea, Preşedinţia belgiană s-a concentrat clar asupra Europei. A vrut să ducă Europa mai departe.
Dimpotrivă, în cazul Preşedinţiei maghiare - până în prezent, în orice caz - am văzut o preşedinţie care acordă mai multă atenţie afacerilor sale interne, cu alte cuvinte, care este mai interesată de păstrarea puterii acasă, în special în legătură cu o foarte controversată lege a mass-media despre care vom discuta, de asemenea, mai târziu. Sper că dl Orban va analiza foarte atent modul în care a decurs Preşedinţia belgiană şi poate că va urma într-o anumită măsură cursul descris de aceasta.
Dle Leterme, aţi vorbit de guvernanţă economică. În această privinţă, pot susţine pe deplin ceea ce a avut de spus dl Barroso. Este o situaţie disjunctivă. Fie are loc o altă evoluţie care va genera o criză în Europa - şi nu numai în zona euro - fie are loc o încercare de a crea o guvernanţă economică eficientă bazată pe cooperare între toate statele membre, însă şi pe acţiuni ferme întreprinse de către Comisie. Ştiţi, dle Barroso, că aveţi sprijinul nostru deplin în această privinţă. Aţi realizat multe în acest domeniu, dle Leterme, însă trebuie să mergem mai departe acum şi trebuie să facem paşii următori.
Aţi afirmat că acest lucru ţine în primul rând de cooperarea fiscală şi socială. Asta mă duce la al doilea aspect în care Preşedinţia belgiană a excelat, şi anume, dimensiunea socială. Consider că toţi avem un interes - deşi probabil cu accente diferite - în dezvoltarea corespunzătoare a acestei dimensiuni sociale. Europa socială nu înseamnă că absolut toate lucrurile se fac în sfera socio-politică a Europei; mai degrabă înseamnă, de exemplu, lucrurile despre care aţi vorbit şi pe care le-aţi realizat în ceea ce priveşte lupta împotriva sărăciei. Este scandalos să vedem cum sărăcia este, de fapt, în creştere în Europa într-o anumită măsură. Acelaşi lucru se aplică la ceea ce aţi afirmat despre distribuţia din ce în ce mai disparată a veniturilor. În timpul preşedinţiei dvs., aţi clarificat că aceasta nu este numai o problemă socială; este şi una economică. Mai multă sărăcie şi inegalitate socială se traduc, de asemenea, printr-o pierdere a competitivităţii. Acest lucru s-a dovedit economic, financiar şi empiric. Lucrurile pe care le-aţi spus sunt foarte importante.
Importante sunt şi lucrurile pe care le-aţi afirmat despre Europa cetăţenilor. Aţi adus o contribuţie tangibilă, împreună cu dl Šefčovič şi cu deputaţii din acest Parlament, la instituirea iniţiativei cetăţenilor europeni. Acesta va fi un mare pas înainte în cazul în care este utilizat în mod corespunzător de către forţele pro-europene, pentru a aduce Europa mai aproape de cetăţeni.
Fireşte, dorim Belgiei toate cele bune pentru viitor, de asemenea. Nu este lipsit de importanţă modul în care se comportă actorii de pe scena politică. Sper că toate forţele politice din Belgia vor încerca să ajungă la un consens real. Este dificil să le spui oamenilor dintr-o regiune lovită de criză că pur şi simplu ar trebui să ajungă la un consens, că ar trebui să lucreze împreună în privinţa problemelor importante, atunci când acest lucru nu este posibil în Belgia - unul dintre centrele Uniunii Europene.
În această privinţă, vă doresc toate cele bune. Din multe puncte de vedere, reprezentaţi preşedinţia exemplară. Sper că celelalte preşedinţii viitoare vă vor urma exemplul.
(Aplauze)
(Vorbitorul a fost de acord să accepte o întrebare în cadrul procedurii "cartonaşului albastru” în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură)
Krisztina Morvai
Dle Preşedinte, aş dori să îl întreb pe dl Swoboda cum îndrăzneşte să critice Preşedinţia maghiară când aceasta abia a început. Nu ştie nimic despre aceasta. De ce nu îşi critică în schimb tovarăşii din Grupul Socialist, care trăgeau în propriul popor cu ocazia celei de-a 50-a aniversări a revoluţiei din 1956 şi care au aruncat în închisoare în mod arbitrar sute de oameni? Ar trebui să îi întrebe şi îi critice pe aceştia.
Hannes Swoboda
Dle Preşedinte, sunt familiarizat cu acest tip de argument, conform căruia dacă critici un guvern, critici poporul acestuia. Aşa era pe vremuri şi în propria mea ţară.
Să clarificăm lucrurile. Nu noi am început dezbaterea. Guvernul ungar a început-o cu această lege contestată, aşa cum am afirmat aici. Este o lege foarte contestată de mulţi cetăţeni maghiari care au suferit sub comunism şi în timpul regimului nazist. Aceştia se tem că libertatea lor de exprimare este în pericol. Acesta este lucrul care ar trebui să fie abordat.
Guy Verhofstadt
Dle Preşedinte, propun să dezbatem Preşedinţia maghiară mâine. Ar trebui să păstrăm chestiunile separate, altfel premierul Leterme va fi nevoit să comenteze cu privire la noua lege mass-media din Ungaria şi nu cred că este responsabilitatea sa.
Rolul Parlamentului, doamnelor şi domnilor, este să adopte şi să monitorizeze legislaţia, ceea ce înseamnă, aşadar, să critice atunci când lucrurile merg prost, atunci când lucrurile sunt într-o stare proastă, însă, de asemenea, să laude atunci când lucrurile ies bine. Am putea spune că Preşedinţia belgiană a fost bună, foarte bună şi că a fost un succes datorită eforturilor multor persoane: guvernul belgian, însă şi mulţi diplomaţi, reprezentantul permanent, adjunctul reprezentantului permanent şi toţi cei care au lucrat în fiecare zi pentru ca aceasta să devină un succes.
A fost un succes pe care nu l-a prevăzut nimeni deoarece, dle prim-ministru, toţi ne-am confruntat permanent cu următoarea întrebare din partea alegătorilor noştri: cum poate un guvern interimar să asigure o preşedinţie de succes? În opinia mea, aceasta a fost prima dată când am avut un guvern cu adevărat european, pentru că a fost un guvern care s-a ocupat doar cu afacerile europene şi cu problemele europene şi care nu a fost distras de afacerile propriilor naţiuni ale membrilor săi.
Aceasta este aproape o invitaţie pentru alte guverne, aceea de a fi guverne interimare atunci când preiau preşedinţia Uniunii Europene, astfel încât să se poată concentra asupra Europei timp de şase luni, în loc să-i facă loc cu greu, ocazional, printre alte probleme.
Consider că Preşedinţia belgiană a fost un succes mai ales datorită unui motiv (observaţi supravegherea financiară, fondurile speculative, agenţiile de rating): deoarece această preşedinţie a înţeles că în temeiul noului Tratat trebuie să lucrăm către "mai multă Europă” şi deoarece a insistat pentru "mai multă Europă” în cadrul Consiliului. Nu se poate spune acelaşi lucru despre toate preşedinţiile. Jean-Luc Dehaene are dreptate atunci când afirmă că există, într-adevăr, o serie de state membre care încă nu înţeleg că regulile de bază s-au schimbat.
Regulile de bază s-au schimbat, iar Preşedinţia belgiană este prima care a înţeles care este situaţia. Dacă am reuşit să avem un mecanism pentru supraveghere europeană prin care au fost atinse în cele din urmă obiectivele Parlamentului European, acest lucru se datorează faptului că Preşedinţia belgiană le-a spus colegilor noştri din cadrul Consiliului: "Nu va funcţiona, trebuie să fie o soluţie europeană”, spre deosebire de soluţia dezvoltată de către miniştrii de finanţe în decembrie 2009.
Aş spune acelaşi lucru despre brevetul european. Acesta chiar a fost un progres major, dle Preşedinte. V-aş invita pe dvs. şi pe toţi ceilalţi deputaţi să daţi undă verde foarte repede Parlamentului European pentru acest brevet, astfel încât, după peste 20 de ani, brevetul european să poată deveni în sfârşit realitate.
Isabelle Durant
Dle Preşedinte, după cum au afirmat şi alţii înaintea mea, este evident adevărat că până în prezent inginerii politici belgieni s-au dovedit a fi mai buni în afara frontierelor decât acasă. În orice caz, salut acest lucru şi vă felicit. Echipa belgiană a făcut o treabă bună şi este foarte bine.
Mai mult decât atât, sunt de părere că opoziţia pe care aţi întâmpinat-o în Consilii seamănă, de fapt, cu opoziţia pe care o întâlnim în dezbaterea belgiană: solidaritate, transferuri, toate aceste probleme legate de retragere sau contribuţii sunt lucruri cu care suntem foarte familiarizaţi în Belgia şi pe care le-aţi întâlnit în cadrul Consiliului.
În plus, dle Barroso, din moment ce v-aţi exprimat admiraţia şi recunoaşterea, poate că, la un moment dat în viitor, Uniunea Europeană ar putea da Belgiei un impuls în direcţia corectă sau o mică mână de ajutor. Din moment ce Belgia a ajutat Uniunea Europeană, poate că Uniunea Europeană ar putea ajuta Belgia să iasă din impasul federal.
În ceea ce priveşte restul, pentru a reveni la câteva probleme specifice, dle prim-ministru, în special la problema bugetului, există o responsabilitate mai mare la încheierea mandatului preşedinţiei decât la începerea acestuia. Prin urmare, în ceea ce priveşte bugetul, opinia mea este că ne-a lipsit fără îndoială îndrăzneala, deoarece nu am îmbrăţişat propunerea de convenţie pe care am fi putut să o încheiem cu privire la resursele financiare, însă problema propriilor resurse va fi o problemă centrală în lunile care urmează şi contez foarte mult pe Belgia - care îşi va recupera, dacă doriţi, libertatea de exprimare, întrucât aceasta nu mai reprezintă toate statele membre, ci vorbeşte pentru sine - pentru a ieşi din impas.
Al doilea aspect important este circumscripţia europeană. Este o temă care va ajunge în faţa Consiliului la un moment dat în viitor. Ştiu că în Belgia există unii care nu doresc o circumscripţie federală, însă consider că este necesară, şi poate tocmai pentru că nu o doresc în Belgia, Belgia o doreşte la nivel european. O circumscripţie europeană ar fi extrem de utilă în garantarea a ceea ce se numeşte "sufletul” Uniunii Europene, adică faptul că acolo, cetăţenii europeni pot, pur şi simplu, să se considere cetăţeni care pot vota pentru mai mult decât reprezentanţi naţionali. Consider că aceasta este o problemă foarte importantă.
Şi problema a treia, care a fost deja menţionată, este iniţiativa cetăţenilor. Şi aici mă bazez foarte mult pe Belgia pentru a accelera procesul de punere în aplicare. Este un instrument important pe lângă toate reformele guvernanţei economice şi sper ca Belgia să poată contribui, de asemenea, la derularea mai rapidă şi mai fermă a procesului.
Derk Jan Eppink
Dle Preşedinte, în ultimele şase luni Belgia s-a dovedit a fi o deţinătoare demnă a preşedinţiei. Nu ai crede că guvernul belgian în exerciţiu este pe punctul de a demisiona. Când mă uit la dosarele pe care sunt calificat să le evaluez, rezultatul este unul pozitiv. Un acord privind reglementarea capitalului de risc, un regulament privind supravegherea pieţelor financiare şi un buget pentru 2011. Sunt foarte familiarizat atât cu Belgia, cât şi cu Europa. Politica europeană este, ca să spunem aşa, o prelungire a politicii belgiene, cu un scop mai înalt. Aceasta implică găsirea de compromisuri prin conversaţii şi prânzuri lungi şi, dacă este necesar, un pic de măgulire blândă pentru a se obţine un rezultat.
Unii afirmă, prin urmare, că Belgia este Europa în miniatură. Exact aici se află pericolul pentru Europa acum, deoarece însuşi sistemul belgian nu mai poate funcţiona pe baza compromisurilor. Nici măcar nu există un succesor preconizat pentru dl Leterme. Dacă Belgia este viitorul Europei, atunci trebuie să ne întrebăm: de ce se apropie de sfârşit sistemul belgian? De ce se află într-o stare de dizolvare?
În opinia mea, explicaţia constă în faptul că Belgia a creat o economie de transfer pe care nu şi-o mai poate permite. În numele solidarităţii, am creat un flux de numerar din Flandra către Valonia şi Bruxelles, însă, dle Barroso, dacă solidaritatea este unilaterală, oamenii se înstrăinează unii de alţii şi acum asistăm exact la acest fenomen în Belgia.
În acest moment, suntem ocupaţi cu punerea în aplicare a unei economii de transfer în Europa. Faceţi acest lucru şi, drept urmare, moneda euro este deja utilizată în mod abuziv. Acum ne confruntăm cu solicitarea de a emite euroobligaţiuni. Dl Verhofstadt face acest apel în fiecare zi. De asemenea, priviţi Fondul european de urgenţă, care începe să semene cu un sistem Ponzi. În primul rând, a fost temporar, apoi a fost permanent, iar acum trebuie să pompăm în continuare din ce în ce mai mulţi bani în el. Una dintre victimele acestei situaţii va fi competitivitatea, deoarece investiţiile străine în Europa vor scădea. Cei care doresc să vadă Europa de mâine ar trebui să se uite la Belgia de azi! Atunci ne-am putea imagina Germania în rolul Flandrei afirmând: "Nu mai vrem să plătim pentru toată lumea.” Unii dintre dvs. vor râde, însă acest pericol este mai aproape decât credeţi. Acesta trebuie să fie un apel de trezire pentru noi toţi.
Dle Leterme, am avut întotdeauna un mare respect pentru dvs. Vă doresc mult succes în orice urmează să întreprindeţi, însă mă tem că Belgia vă va menţine în funcţia curentă pentru încă o perioadă.
Patrick Le Hyaric
în numele Grupului GUE/NGL. - (FR) Dle Preşedinte, dle Leterme, deşi recunosc întru totul că aţi preluat Preşedinţia Uniunii Europene în contextul foarte dificil al crizei, aţi dat de înţeles totuşi că veţi transforma problemele sociale într-una dintre priorităţile dvs. şi aţi anunţat o lege pentru protecţia serviciilor publice.
Nu aţi făcut nimic în acest sens. Nu numai că nu a existat nicio iniţiativă pentru protejarea serviciilor de interes general, însă astăzi, în cadrul Pactului de stabilitate consolidat, intrăm într-o spirală îngrijorătoare în care, pentru a reduce datoria statelor membre, vulturii pieţelor financiare şi agenţiile lor de rating forţează statele membre să îşi vândă bunurile publice, care sunt, totuşi, un atu pentru dreptate şi egalitate.
În ceea ce priveşte problemele sociale, toată vigilenţa Parlamentului a fost necesară pentru a nu permite creşterea timpului de lucru pentru conducătorii de camioane sau aşa-numitul proiect al "permisului unic” în versiunea extinsă, al directivei Bolkestein.
A fost Anul european al luptei împotriva sărăciei. Nu a scăzut deloc numărul persoanelor sărace din Uniunea Europeană; există din ce în ce mai multe! Şi trebuie să fie recunoscut faptul că măsurile anticriză sunt ineficiente, deoarece acestea disipează drepturile sociale.
Strategia adoptată presupune asigurarea continuă a creditorilor statelor membre care sunt puternic îndatorate din cauza unei reduceri a impozitării capitalului şi a unui declin al creşterii din cauza scăderii puterii de cumpărare şi a austerităţii - un cuvânt pe care l-am auzit menţionat pentru prima dată de dl Barroso. În acest scop, acum doriţi să verificaţi bugetele statelor membre a priori, în locul parlamentelor naţionale.
Aţi iniţiat clandestin o revizuire a tratatelor europene, despre care ne spuneaţi ieri că sunt inviolabile. Cu toate acestea, aţi refuzat în permanenţă să iniţiaţi o dezbatere privind înfiinţarea unui fond de dezvoltare socială şi de mediu finanţat printr-un impozit pe mişcările de capital şi armonizarea ascendentă a impozitării pe capital, privind crearea de bani de către Banca Centrală Europeană pentru răscumpărarea datoriei statelor membre, precum şi privind dezvoltarea de servicii publice care sunt cruciale pentru justiţie şi pentru progresul social.
La începutul preşedinţiei dvs., aţi spus, dle prim-ministru, că doriţi o preşedinţie sobră, iar acest lucru s-a realizat în mare parte. Însă, în timpul preşedinţiei dvs. trebuie recunoscut că pieţele financiare şi marii acţionari au fost mulţumiţi. Oamenii însă trăiesc din ce în ce mai mult în sărăcie.
Niki Tzavela
Dle Preşedinte, aş dori să încep prin a ura tuturor, în special Comisiei, Biroului şi tuturor deputaţilor, un an nou fericit, într-un an care pare a fi unul foarte dificil. În treacăt, aş dori să comentez provocarea aruncată de către preşedintele Comisiei, dl Barroso, care a spus că va fi necesar, prin guvernanţa economică mondială, să îl ajutăm să dovedească ce este Europa. Este o forţă economică, culturală şi poate o forţă politică unică. Din acest motiv, trebuie să sprijinim cu toţii Comisia, astfel încât Europa să fie în continuare o forţă majoră.
În ceea ce priveşte Preşedinţia belgiană, se admite în general că a fost o preşedinţie de mare succes. Aş dori să adaug două puncte la ceea ce s-a spus deja, care nu au fost menţionate aici şi care subliniază succesul Preşedinţiei belgiene. Mai întâi de toate, Belgia a funcţionat într-un mod absolut european; cu alte cuvinte, a urmat agenda Comisiei şi a Parlamentului European. Preşedinţiile adaugă, de obicei, probleme naţionale. Belgia a fost un bun exemplu, care demonstrează că noi suntem Europa şi că urmăm agenda stabilită de Comisie. Nu a avut ambiţia de a-şi adăuga propria agendă. Al doilea aspect lăudabil al Preşedinţiei belgiene a fost modelul pe care l-a aplicat; modelul dialogului şi cooperării tripartite între Consiliu, Parlamentul European şi Comisie. Felicitările mele colegilor mei deputaţi.
Philip Claeys
(NL) Dle Preşedinte, dle Leterme, aţi primit un număr considerabil de complimente cu privire la modul în care s-a derulat Preşedinţia belgiană şi este de înţeles. Comisia Europeană şi Parlamentul sunt uşuraţi că Preşedinţia belgiană s-a încheiat şi că nu s-au întâmplat accidente majore. Într-adevăr, o ţară artificială fără guvern, o ţară care nici măcar nu este capabilă să se auto-guverneze, cu greu poate fi un candidat recomandabil pentru preluarea preşedinţiei UE.
S-ar putea spune, desigur, că dvs. şi miniştrii aţi avut suficient timp pentru a vă ocupa de preşedinţie, dat fiind faptul că dvs. doar conduceaţi un guvern interimar. S-ar putea spune că aţi beneficiat de diplomaţi care şi-au făcut treaba bine şi că importanţa preşedinţiei prin rotaţie a scăzut de la Tratatul de la Lisabona.
Poate că toate acestea sunt adevărate, însă consider că decizia cea mai bună a fost aceea de a ţine seama de sfatul lui Vlaams Belang şi, în special, de a adopta o atitudine mai puţin categorică. Aţi fi putut face aceleaşi greşeli ca Preşedinţia belgiană anterioară, din anul 2001. Gândiţi-vă doar la eşuatul "summit al pralinelor” de la Bruxelles, la acumularea de gafe diplomatice şi la ceea ce a devenit cunoscut sub numele de Declaraţia de la Laeken, care în cele din urmă a condus la dezastrul Constituţiei europene.
Desigur, nu se poate spune că Preşedinţia belgiană a obţinut o victorie clară: în primul rând, a fost incidentul în care ministrul socialist al pensiilor, dl Daerden, a prezidat Consiliul de Miniştri în stare de ebrietate - faţa dlui comisar Andor spune multe; contribuabilul flamand şi contribuabilii neţi nu mai pot râde, ştiind că acest personaj este acum responsabil pentru pensiile lor.
În plus, au existat încercările disperate ale ministrului de externe, dl Vanackere, de a deschide un nou capitol în negocierile de aderare ale Turciei, cu orice preţ şi împotriva voinţei poporului, deşi Turcia nici nu ar trebui să fie luată în considerare pentru negociere.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Dle Preşedinte, nu am de gând să subliniez ceea ce s-a spus deja. Preşedinţia belgiană a fost excelentă. Aş dori să menţionez două lucruri: supravegherea financiară şi semestrul european. În privinţa acestora, aş dori să spun ce s-a făcut şi, cel mai important, ce trebuie făcut.
În ceea ce priveşte supravegherea financiară, în decursul a 48 de ore, ministrul, dl Reynders, a reuşit să pună în mişcare un dosar aflat în impas şi am reuşit să oferim Consiliului şi Comisiei ceea ce a cerut de la noi Comisia: autorităţi europene care puteau începe activitatea de la 1 ianuarie 2011, autorităţi puternice, cu adevărat europene şi cu influenţă.
Ceea ce a urmat nu este foarte liniştitor. Încă nu avem preşedinţi pentru autorităţi; avem un buget extraordinar de mic şi mi s-a spus că salariile celor care vor deţine funcţii în aceste autorităţi nu sunt strălucite. Acestea sunt, desigur, mult mai puţin strălucite decât bonusurile primite de bancherii din Londra.
Există două aspecte care încă trebuie abordate: reglementarea organismelor sistemice şi contribuţiile şi impozitele pe serviciile bancare.
În ceea ce priveşte reglementarea organismelor sistemice, dorim ca autoritatea europeană să fie responsabilă pentru supraveghere prin intermediul autorităţilor naţionale, care în acest caz ar putea acţiona ca agenţi şi ar fi supuse instrucţiunilor autorităţii europene. Alternativa nu ar avea sens.
În ceea ce priveşte impozitarea, cea mai recentă ofertă a comisarului Šemeta stabileşte toate taxele posibile pentru bănci. Parlamentul a adoptat deja două contribuţii: contribuţia la fondurile de garantare coordonate şi contribuţia la fondurile de stabilitate bancară. Aceasta este realitatea şi apoi vom putea discuta despre impozitul pe servicii bancare sau impozitele pe tranzacţiile bancare, deoarece, subliniez, restul este un dat.
În ceea ce priveşte semestrul european, singurul lucru pe care ni-l dorim este să ne coordonăm în toate privinţele: cu euroobligaţiunile, cu obligaţiunile pentru finanţarea proiectelor, cu mecanismul, etc.
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Kathleen Van Brempt
(NL) Dle Preşedinte, spun acelaşi lucru, cu riscul de a mă repeta. Sincer vorbind, am avut o dezbatere oarecum liniştită, dar o dezbatere cu care ne putem şi mândri, prin urmare mă alătur cu bucurie colegilor deputaţi care laudă Preşedinţia belgiană. Yves, echipa dvs., miniştrii dvs. şi corpul dvs. politic şi diplomatic au făcut un lucru fantastic. Am putut experimenta acest lucru în mod direct. Am avut bucuria şi plăcerea de a participa la două trialoguri pe tema mediului înconjurător şi - nu, nu trebuie să vi se urce la cap, deşi de data aceasta chiar veţi avea parte de un mic elogiu - aş dori să vă felicit pentru modul excelent în care preşedinţia şi-a îndeplinit sarcinile.
Totuşi, am un "dar” major şi unul minor de adăugat la aceste cuvinte elogioase. Primul meu "dar” se referă la politica socială. În opinia mea, am înregistrat progrese la o serie de dosare sociale. Totuşi, trebuie să fim sinceri şi să spunem că interesul european în acest sens nu este mare şi nu este vina Preşedinţiei belgiene, ci a Anului european de luptă împotriva sărăciei şi a excluziunii sociale. Nu am înregistrat niciun progres real în materie legislativă în ceea ce priveşte, de pildă, venitul minim european şi prin urmare mai sunt încă multe de făcut.
Cel de-al doilea "dar” se referă la rolul deţinut de Preşedinţia belgiană în perioada post-Lisabona. Am primit felicitări de la domnii Verhofstadt şi Dehaene, doi foşti prim-miniştri care cunosc în profunzime aspectele instituţionale. Există însă şi o latură negativă care a marcat rolul respectiv, în special lipsa de autoritate politică a Preşedinţiei belgiene în cazul unor dosare cu adevărat esenţiale. A existat o anumită lipsă de acţiune şi domnul Van Rompuy ar fi trebuit să preia iniţiativa în această problemă.
Mă refer la dezbaterea privind guvernanţa economică şi dezbaterea privind criza datoriei din Uniunea Europeană. Alţi şefi de guvern - ca să nu mai vorbim de doamna prim-ministru Merkel şi preşedintele Sarkozy - s-au angajat cu adevărat în aceste probleme. După părerea mea, acest lucru a determinat rezultatele limitate din ultimul Consiliul, printre altele din cauza crizei datoriei. În trecut, Preşedinţia belgiană şi-a asumat conducerea politică şi sper ca următorul guvern să-şi asume cu adevărat acea conducere a Uniunii Europene.
Chris Davies
Dle Preşedinte, redactăm legi împreună, însă mult prea adesea nu ştim cum sunt aplicate legile respective de statele membre. Aţi preluat iniţiativa pentru a afirma categoric că Parlamentul sprijină Comisia în dorinţa de a include tabelele de corespondenţă în întreaga legislaţie viitoare.
Preşedinţia belgiană s-a implicat şi ea, înaintând Consiliului un document în care promovează utilizarea tabelelor de corespondenţă, subliniind faptul că acestea contribuie la sporirea clarităţii şi a transparenţei, precum şi la o aplicare mai rapidă şi mai eficientă a legislaţiei Uniunii Europene. Consider că a început o perioadă de reflecţie asupra acestui aspect.
Dle prim-ministru, ne-aţi putea spune în observaţiile dvs. finale ce fel de răspuns aţi primit la acel document şi dacă guvernul belgian, în calitate de parte a troicii şi în cadrul Consiliului va continua să facă presiuni pentru includerea tabelelor de corespondenţă.
Bart Staes
(NL) Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, am la dispoziţie un minut pentru a saluta Preşedinţia belgiană. Echilibrul poate fi în general pozitiv, dar presupun că aş felicita pe toată lumea la fel. În opinia mea, dnii comisari Potočnik şi Hedegaard au avut, din fericire, o prezenţă puternică din punctul de vedere al conţinutului, atât la conferinţa importantă din Nagoya privind biodiversitatea, cât şi la conferinţa privind schimbările climatice din Cancun.
S-a spus, uneori cu titlu de glumă, că Preşedinţia belgiană a făcut treabă bună pentru că, având o groază de timp la dispoziţie, şi-a putut canaliza întreaga energie asupra preşedinţiei. De exemplu, domnul Verhofstadt a spus că a fost prima oară când Europa a avut un guvern cu normă întreagă. Sunt de acord cu această afirmaţie. Nu putem totuşi ignora faptul că în spatele echipelor respective au fost mulţi oameni, că au fost sprijinite de un serviciu diplomatic bine pregătit, bine informat, care şi-a utilizat talentul incredibil de negociere pentru a asigura succesul preşedinţiei.
Dle Leterme, mâine se va acorda premiul Golden Shoe în Belgia. Dacă ar fi să acord Golden Shoe Preşedinţiei belgiene, celui mai bun actor din Preşedinţia belgiană, atunci l-aş acorda fără îndoială personalului diplomatic belgian, oamenilor aşezaţi în spatele dvs., care au asigurat faptul că dvs., echipa dvs. şi guvernul regional au făcut o treabă cu adevărat excelentă.
Paweł Robert Kowal
(PL) Dle Preşedinte, este de la sine înţeles că doresc să mă alătur felicitărilor şi complimentelor cu privire la ceea ce s-a întâmplat în timpul Preşedinţiei belgiene. Totuşi, ascultând această dezbatere, au fost menţionate două aspecte destul de importante. Să fie adevărat că în timpul Preşedinţiei belgiene, toată lumea în Europa a uitat de interesele naţionale şi s-a axat doar pe interesele determinate de instituţiile de la Bruxelles şi susţinute de guvernul belgian? Deloc. Am fost martorii evenimentelor din Europa din ultimele şase luni şi este evident că simplul fapt că o preşedinţie nu face referire la interesele naţionale nu înseamnă că ele nu există.
Şi un al doilea lucru, care este poate cel mai important şi pus cel mai mult în discuţie în această dezbatere: nu ar fi indicat să opunem ceea ce numim obiective europene obiectivelor pe care le numim naţionale. La urma urmei, obiectivele naţionale despre care vorbim sunt idei care vin din anumite ţări. Aceasta este o contribuţie specifică fără de care Europa ar fi într-o situaţie mult mai gravă. Nu putem impune un standard în care aceste obiective, formulate în anumite state membre, dar pentru Europa, nu sunt tratate ca un atu, ci ca o problemă.
Rui Tavares
Dle Preşedinte, m-aş bucura să am atenţia dlui prim-ministru. Sunt aici, în stânga dvs., dle prim-ministru. Trebuie să am o discuţie sinceră cu dvs. Am un text în limba portugheză, dar voi improviza în limba engleză pentru că este limba pe care aţi utilizat-o, din punctul meu de vedere, în cea mai importantă parte a discursului dvs., atunci când aţi spus: "priviţi refugiaţii. Priviţi refugiaţii dacă aveţi impresia că războiul şi pacea nu sunt importante pentru Europa”. Vă adresaţi noilor generaţii.
Trebuie să recunosc că inima mi-a tresărit atunci când aţi spus acest lucru, deoarece sunt raportorul Parlamentului European pentru refugiaţi. În timpul preşedinţiei dvs., aţi fi putut face mai multe decât să vă uitaţi la refugiaţi. Aţi fi putut face ceva pentru a ajuta. Nu era greu. Consiliul ar fi putut finaliza procedura de codecizie pe care Parlamentul a început-o cu privire la reinstalarea refugiaţilor. Prin rolul care ne-a revenit nouă în cadrul codeciziei, am mărit suma alocată statelor membre pentru a reinstala refugiaţii; am stabilit categorii de priorităţi pentru persoanele violate, torturate şi pentru cele bolnave şi care aşteaptă în tabere să fie reinstalate. Consiliul nu a finalizat codecizia. Se pare că acest lucru a fost cauzat de articolul 290 şi actele delegate - prevăzute în Tratatul de la Lisabona.
Dvs. spuneţi: "priviţi refugiaţii”. Dar vă provoc să faceţi ce am făcut noi, mergeţi în tabăra al-Hol din Siria. Apoi spuneţi-le refugiaţilor să se uite la articolul 290, să se uite la actele delegate. Vor spune: "despre ce vorbiţi? Copiii mei nu se duc la şcoală; nu am paşaport; suntem blocaţi într-o tabără de refugiaţi; de ce vorbiţi despre o problemă instituţională minoră când aţi fi putut face ceva pentru a ne ajuta?” Acest lucru va păta imaginea Preşedinţiei belgiene. Îmi pare rău să spun acest lucru, o spun cu tristeţe.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Dle Preşedinte, aş dori să mă alătur laudelor aduse de colegii mei Preşedinţiei belgiene şi dvs., dle prim-ministru, deoarece, într-o perioadă în care modul în care a fost format cabinetul ţării dvs. cauza o îngrijorare profundă în rândul multor întreprinderi, aţi reuşit cu adevărat să puneţi în centrul acţiunilor dvs. spiritul european pentru a face această preşedinţie pe deplin funcţională.
În opinia mea, vă subapreciaţi atunci când vă definiţi drept "mediator”, deoarece aţi fost forţa motrice şi aţi reuşit să depăşiţi într-un mod creativ şi angajat toate disensiunile, inclusiv cele pe care le-aţi avut cu acest Parlament. Datorită dvs. avem acum o supraveghere europeană solidă, o directivă ce reglementează fondurile de investiţii alternative şi Eurovinieta, o altă monedă de negociere care s-a finalizat cu o concluzie clară a Consiliului.
Totuşi, din spiritul european care a prins viaţă aici, în Parlament, prin discursul dvs. reiese că gândiţi şi în perspectivă. Aş dori să subliniez un aspect din discursul dvs. Spuneţi pe bună dreptate că guvernanţa economică nu ar trebui să se limiteze doar la a trata simptomele, fără a face nimic cu privire la riscul încă existent, deoarece, deşi un Pact de stabilitate şi creştere solid ar putea foarte bine să devină realitate, este doar unul dintre pilonii guvernanţei economice.
Ceea ce dorim pentru cetăţenii noştri este ca noi să putem depăşi împreună această criză economică, pentru a reuşi să creăm iarăşi locuri de muncă pentru cetăţenii şi tinerii noştri şi, pentru a face acest lucru, avem nevoie de o supraveghere macroeconomică europeană solidă şi o Strategie europeană 2020 foarte puternică. Va fi oare semestrul european soluţia? Se vor angaja oare statele membre să concretizeze o guvernanţă economică şi în acest domeniu? Pentru ca toate acestea să devină o realitate, Parlamentul ar trebui să profite pe deplin de rolul său colegislativ în pachetul de guvernanţă, în pachetul legislativ.
Marc Tarabella
(FR) Dle Preşedinte, dle Leterme, în iulie anul trecut, când aţi prezentat programul Preşedinţiei belgiene, urându-vă bun-venit v-am spus în glumă că poate veţi fi aici şi în ianuarie pentru a ne prezenta rezultatul. Trebuie să spun că sperasem să mă înşel şi, fără a dori să vă jignesc, dle prim-ministru, ca toţi belgienii, aş fi dorit să-l am în faţa mea astăzi pe şeful de guvern ales legal la votarea din data de 13 iunie. Totuşi, a trebuit să asumaţi această preşedinţie şi vă felicit pe dvs. şi pe toţi miniştrii actualului guvern.
Acum, să lăsăm la o parte situaţia politică internă pentru a ne concentra asupra rezultatului Preşedinţiei belgiene.
Şi eu aş dori să citez un american celebru, care nu e filosof, ci jucător de tenis. Arthur Ashe a spus că "Un element important al succesului este încrederea de sine. Un element important al încrederii de sine este pregătirea”. Şi trebuie să recunoaştem, fără îndoială, că Preşedinţia belgiană s-a inspirat din acest lucru.
În ceea ce priveşte problemele cu care mă ocup aici, am observat un progres semnificativ: o cooperare mai strânsă în materie de divorţ, ordinul european de protecţie pentru victimele violenţei, viitoarea cooperare consolidată şi acordul referitor la Directiva privind întârzierea efectuării plăţilor, precum şi la etichetarea produselor alimentare sunt succese cu care Preşedinţia belgiană se poate mândri.
Acelaşi lucru este adevărat în cazul politicii agricole comune (PAC) după anul 2013. Deşi nu există încă un acord, principiul unei PAC solide alcătuite din doi piloni şi principiul simplificării au fost deja acceptate. În viitor, însă, agricultura are nevoie mai ales de un regulament care reuşeşte să conţină volatilitatea pieţelor în anumite limite. Totuşi, tot nu există încă un acord în acest sens şi am preocupări majore legate de viitoarele preşedinţii, şi anume Ungaria şi Polonia, deoarece regulamentul nu pare a fi una dintre priorităţile acestora.
În afara unei pregătiri temeinice, implicarea deplină a miniştrilor, eficienţa diplomaţilor şi a ofiţerilor belgieni, secretul Preşedinţiei belgiene, pe care l-aţi subliniat, a fost să nu impună o agendă proprie, ci să se angajeze la rezolvarea problemelor prioritare curente, la nivel european, depunând toate eforturile menite să conducă la o evoluţie a acestora, datorită pragmatismului şi culturii compromisului care ne caracterizează.
Sper ca preşedinţiile viitoare să înveţe din acest exemplu.
Anne E. Jensen
(DA) Dle Preşedinte, şi eu aş dori să mulţumesc Preşedinţiei belgiene pentru contribuţia sa, în special în cele două domenii pe care le cunosc cel mai bine: bugetul şi transporturile. Faptul că negocierile privind bugetul au intrat în colaps în prima rundă nu s-a datorat preşedinţiei şi, bineînţeles, în cele din urmă am găsit o soluţie cu privire la bugetul anului 2011. Aşadar, să sperăm că şi problema flexibilităţii şi a finanţării proiectului de energie de fuziune ITER se va clarifica în curând.
În domeniul transporturilor, Preşedinţia belgiană a găsit o soluţie la problema dificilă a Eurovinietei. Aş dori să mulţumesc Preşedinţiei belgiene în special pentru că sprijină ceva la care lucrez de mulţi ani, şi anume crearea unei reţele de zone sigure de odihnă în Europa pentru ca şoferii de camion care literalmente ţin Europa unită şi creează piaţa internă, să aibă condiţii bune şi sigure în care să lucreze. Aş dori ca guvernele tuturor celorlalte ţări să fie inspirate de viziunea pozitivă a guvernului belgian cu privire la acest aspect pentru a putea în sfârşit pune ceva în practică.
Mirosław Piotrowski
(PL) Dle Preşedinte, Belgia, care este una dintre cele şase state fondatoare ale Uniunii Europene, şi-a încheiat recent preşedinţia de şase luni. În ciuda dificultăţilor politice interne legate de imposibilitatea de a forma un guvern, belgienii sunt lăudaţi oficial pentru eficienţa şi succesul lor în atingerea aproape a tuturor priorităţilor pe care şi le stabiliseră în prealabil. Din acest motiv, aş dori să mă alătur celor care îi felicită, deoarece într-o perioadă de timp atât de scurtă şi ca parte a priorităţilor stabilite, s-au confruntat cu criza economică din Europa, au protejat mediul înconjurător al Europei, au construit o Uniune Europeană deschisă şi sigură, au construit un model social coerent în Uniunea Europeană şi au oferit fundamentele necesare pentru o politică externă comună a Uniunii Europene. Este rar în istorie ca, într-un interval atât de scurt, o ţară atât de mică să facă atât de multe în beneficiul Europei.
Mathieu Grosch
(DE) Dle Preşedinte, dle prim-ministru Leterme, acum şase luni, deputaţii din Parlament îşi puneau numeroase întrebări legate de Preşedinţia belgiană, şi mulţi dintre ei mai aveau încă îndoieli chiar şi după citirea programului.
Cu atât mai mare ne este, aşadar, satisfacţia astăzi, când vă mulţumim dvs. şi reprezentanţei permanente pentru munca şi pregătirea dvs. excelente. Este evident că succesul dvs. nu a fost unul uşor. Problemele politice interne din Belgia au fost deja menţionate şi domnul Verhofstadt a trebuit de asemenea să observe că nu există neapărat eficienţă la nivel naţional în Belgia sau la nivel european. Poate că aceasta este şi cheia succesului de mâine, - cu alte cuvinte, ca politicienii care sunt competenţi aici să trebuiască să obţină recunoaşterea necesară şi în Belgia.
Succesul dvs. nu a fost uşor, deoarece nici condiţiile externe nu erau cele mai bune. Şi, nu în ultimul rând - şi pot spune acest lucru vorbind în numele Grupului Partidului Popular European (Creştin Democrat) în ceea ce priveşte transportul - pentru că nu aţi ales deloc cele mai uşoare probleme de rezolvat. S-a menţionat, şi pentru noi a fost mai mult decât satisfăcător, că problema Eurovinietei, printre altele, s-a rezolvat. Aici nu este vorba doar de o chestiune de principiu. După părerea mea, este vorba despre noi surse de finanţare şi despre o mobilitate sigură, curată şi eficientă la nivel european. Trebuie să vedem dacă mâine vom fi capabili să ajustăm mai viguros acest domeniu - mobilitatea- la nivel european.
Locuind într-o zonă de frontieră, evident că sunt încântat şi de implementarea prevederilor privind siguranţa rutieră. Pentru noi, şi în fiecare regiune de frontieră, este inacceptabil ca numărul de înmatriculare să fie singurul factor care determină dacă o infracţiune gravă este sancţionată sau nu. V-aţi asumat această problemă delicată şi aţi făcut primul pas.
Drepturile pasagerilor din transportul cu autobuzul reprezintă un pas important, care întregeşte lista drepturilor acordate de Europa cetăţenilor săi pentru toate formele de transport. În timpul crizei cauzate de erupţia vulcanului, am observat cât de importantă este existenţa unui astfel de cadru european atât pentru afaceri, cât şi pentru pasageri. Sper că vom putea continua în acest mod.
În final, vă doresc dvs. şi Belgiei un singur lucru, şi anume, ca performanţa de care aţi dat dovadă la nivel european să se manifeste şi la nivel federal în Belgia, conform gândirii solide că cei care, precum dvs., au pretenţii, trebuie să vină şi cu soluţii.
Alejandro Cercas
(ES) Dle Preşedinte, dle Leterme, în numele membrilor Grupul Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European responsabili în domeniul ocupării forţei de muncă şi al afacerilor sociale, aş dori să mă alătur colegilor care felicită Preşedinţia belgiană pentru activitatea sa din ultimele şase luni.
Cum este posibil să mă alătur celor care vă felicită, în ciuda faptului că v-aţi referit foarte puţin la dimensiunea socială şi că Preşedinţia belgiana nu a înclinat prea mult balanţa în favoarea dimensiunii sociale?
Foarte simplu, dle Leterme, pentru că am avut privilegiul să lucrez cu miniştrii dvs., cu doamna Onkelinx şi doamna Milquet, şi sunt conştient de eforturile făcute de acestea şi de echipele lor pentru a înregistra progrese în agenda socială în circumstanţe atât de dificile şi în cadrul unui Consiliu care nu este deloc sensibil la Europa socială, cum este cel pe care îl avem din nefericire în prezent. În ciuda acestui fapt, au lucrat curajos, responsabil şi cu un spirit extrem de pro-european, pentru a se asigura că Parlamentul este auzit şi că europenii sunt auziţi în acest moment extrem de grav, în care este în joc viitorul Europei.
Mă alătur, prin urmare, celor care vă felicită, dle Leterme, şi sper ca, în viitor, să se adeverească ceea ce aţi spus referitor la provocări: că Europa îşi va găsi sufletul. Acel suflet trebuie să fie un suflet politic şi social, nu doar unul economic.
Aş dori să menţionez câteva aspecte care nu au fost soluţionate în timpul preşedinţiei dvs., care însă sper că vor fi abordate în acelaşi spirit pro-european şi umanist, pe care contez că îl veţi transmite Preşedinţiei maghiare, deoarece sunt multe în joc pentru viitorul Europei. Mă refer la problemele legate de politica europeană privind imigraţia, permisul unic, cele două directive privind lucrătorii temporari şi transferurile în cadrul întreprinderilor.
Stimate Preşedinte în exerciţiu al Consiliului, vă rog să le spuneţi colegilor dvs. să adopte o abordare pe termen lung. Nu poate exista un tratament inegal în cazul lucrătorilor care vin în Europa. Trebuie să existe egalitate de tratament, altfel vom deschide un vid care va avea consecinţe incalculabile pentru viitorul Uniunii. Este inacceptabil ca lucrătorii respectivi să ajungă în Europa în condiţii inegale în raport cu cei care lucrează deja aici, pentru că astfel vom distruge Europa.
Sper ca în următoarele şase luni Preşedinţia maghiară să vă asculte, sper că vă veţi putea redobândi libertatea de exprimare în Consiliu, Consiliu care sper că se va axa pe sufletul Europei, care poate fi doar un suflet umanist şi un suflet de progres.
Raffaele Baldassarre
(IT) Dle Preşedinte, dle Leterme, doamnelor şi domnilor, trebuie să spun că sunt încântat de faptul că am avut o preşedinţie care s-a dovedit capabilă să gestioneze agenda europeană într-un mod pragmatic şi eficient, în ciuda unei perioade dificile.
De la adoptarea în primă lectură a modificării directivei privind combaterea întârzierii efectuării plăţilor în administraţia publică, fundamentală pentru viitorul sistemului de întreprinderi, şi până la adoptarea pachetului de supraveghere financiară, Preşedinţia belgiană s-a dovedit a fi atât practică, cât şi dinamică.
Aş putea aduce şi alte exemple, dar prefer să trag concluzii despre ce poate fi învăţat de la o preşedinţie care şi-a finalizat mandatul în mod pozitiv. În primul rând, trebuie să existe un program de lucru realist; în al doilea rând, trebuie să existe capacitatea de a negocia dinamic şi de a ajunge la compromisuri; şi, în cele din urmă, trebuie să existe o implicare deplină a instituţiilor europene, începând cu Parlamentul, precum şi o abordare a problemelor de interes, care să nu fie dominată de constrângeri şi interese naţionale.
Sper ca această preşedinţie să servească drept exemplu pentru cele care îi urmează. Deocamdată totuşi o felicit cât mai sincer.
Pervenche Berès
(FR) Dle Preşedinte, dle prim-ministru, am lucrat foarte bine cu miniştrii dvs., Joëlle Milquet şi Laurette Onkelinx, pentru ca vocea Parlamentului European să poată fi auzită atunci când orientările privind ocuparea forţei de muncă au fost adoptate de Consiliu, unde poziţiile noastre au fost luate în considerare dar şi în ceea ce priveşte serviciile publice, rolul jucat de aceste servicii în inima modelului social european fiind reafirmat în timpul preşedinţiei dvs. Sper ca impulsul dat dialogului interinstituţional să poată continua atât în activitatea Comisiei, cât şi în activitatea noii preşedinţii.
Mai există un alt aspect la care am lucrat mult împreună, şi anume cum să ne asigurăm că guvernanţa economică menţionată de dvs. poate sta pe picioarele proprii, deoarece dacă tratează aspectul ocupării forţei de muncă drept echilibru, ne conduce spre dezastru. Şi mă îngrijorează să văd modul în care gestionează Comisia această chestiune în pachetul privind semestrul european, propunând statelor membre să reducă salariile vrând-nevrând sau să crească, practic orbeşte, vârsta de pensionare şi să reducă nivelul pensiilor. Nu acesta este spiritul în care guvernanţa economică poate asigura succesul problemei europene, succes pe care îl aşteaptă salariaţii şi cetăţenii noştri.
Morten Messerschmidt
(DA) Dle Preşedinte, aş dori să spun că Preşedinţia belgiană a fost un exemplu minunat şi incomparabil al modului în care funcţionează Uniunea Europeană. În ciuda faptului că ţara nu a avut un guvern, preşedinţia primeşte totuşi felicitări din toate părţile care alcătuiesc acest Parlament. Este poate descrierea modului în care funcţionează cel mai bine Uniunea Europeană cu adevărat - fără reprezentanţi aleşi şi, de fapt, complet fără oameni. În orice caz, cea mai mare decepţie, cea mai mare trădare a cetăţenilor europeni de la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona a devenit realitate în timpul Preşedinţiei belgiene, şi anume introducerea mecanismului de criză, devenit acum permanent.
Atunci când a trebuit să convingem cetăţenii europeni să-şi dea girul pentru Tratatul de la Lisabona, care a condus la un transfer de putere fără precedent către străinii de la Bruxelles, ni s-a promis că cel puţin un lucru nu avea să se întâmple: nu aveam să fim niciodată responsabili pentru datoriile celorlalţi. În timpul Preşedinţiei belgiene această promisiune a fost încălcată. Există acum un document care, începând din anul 2013, stabileşte că devenim pentru totdeauna responsabili pentru datoriile celorlalţi. Din păcate, aceasta este moştenirea Preşedinţiei belgiene.
Ivo Belet
(NL) Dle Preşedinte, dle Leterme, dnă Győri, atât dvs., cât şi serviciul dvs. diplomatic au demonstrat că putem avea succes, chiar în condiţii economice foarte dificile şi că putem aborda condiţiile respective într-un mod care face Europa mai puternică. Acest lucru este foarte important. Bineînţeles, sunt necesare compromisuri în acest sens, compromisuri dificile. Vom face astfel mereu obiectul criticilor, dar consider că, în această situaţie, regula de aur care spune că "mai binele este duşmanul binelui” este mai adevărată ca niciodată. Acest tip de compromis se justifică întotdeauna, dacă îţi permite să progresezi şi dacă este în avantajul prosperităţii şi bunăstării cetăţenilor noştri.
Dle Leterme, pentru că nu dispun decât de un minut, voi comenta doar pe scurt viitoarea Preşedinţie belgiană, care probabil va deţine mandatul undeva în jurul anului 2025. Veţi avea probabil 65 ani atunci şi eu voi fi cu un an mai în vârstă. Presupun că Europa va fi încă un jucător puternic pe scena lumii în acel moment dar pentru ca acest lucru să se întâmple, trebuie cu adevărat să menţinem impulsul ultimelor şase luni. În orice caz, vă doresc mult succes, atât aici, cât şi în Bruxelles.
Csaba Sándor Tabajdi
(FR) Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, stimaţi colegi belgieni, felicitări! Îmi scot pălăria în faţa dvs.! Ca ungur, voi fi foarte fericit dacă Preşedinţia maghiară va avea acelaşi succes.
(HU) Acum aş dori să continui în maghiară. În timpul Preşedinţiei belgiene, adâncirea crizei din zona euro a fost împiedicată cu succes. Pachetul de salvare pentru Irlanda a fost mobilizat în timp record. A fost pregătit un nou sistem de coordonare a politicii economice şi adoptarea a şase acte legislative privind guvernanţa economică se va înfăptui sub Preşedinţia maghiară. A fost stabilită supravegherea financiară şi a fost iniţiat Serviciul European de Acţiune Externă, la fel ca şi iniţiativa cetăţenilor. Nu pot decât să-mi exprim admiraţia deplină cu privire la progresul transpunerii practice a Tratatului de la Lisabona, deşi există nenumărate aspecte deschise pe care trebuie să le soluţionăm.
(FR) Încă o dată, felicitări colegilor mei belgieni. Sper că vom înregistra acelaşi succes în timpul Preşedinţiei maghiare.
Petru Constantin Luhan
Deşi au existat temeri legate de faptul că evoluţiile din planul politicii interne belgiene ar putea afecta prestaţia preşedinţiei rotative, mă bucur că Belgia a infirmat prognozele, gestionând de o manieră pragmatică şi eficientă dosarele europene. Astfel, o serie de problematici europene prin excelenţă au reprezentat dosarele fanion ale Preşedinţiei belgiene: lansarea Serviciului European de Acţiune Externă, creşterea economică şi consolidarea fiscală, adoptarea regulamentului privind iniţiativa cetăţenească europeană, lansarea punerii în aplicare a strategiei Europa 2020.
În ceea ce priveşte interesele României, abordarea Preşedinţiei belgiene a fost una corectă şi echilibrată. În două dosare de sensibilitate pentru România, Preşedinţia belgiană a ales opţiunile care au corespuns cel mai bine poziţiei argumentate a părţii române: discutarea problemei romilor din perspectiva incluziunii sociale şi gestionarea procedurală a trimiterii în parlamentul European a proiectului deciziei de aderare a României şi Bulgariei la Schengen.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Dle Preşedinte, aş dori să încep subliniind faptul că Belgia a preluat preşedinţia prin rotaţie într-o situaţie dificilă nu doar pe scena politică internă, ci şi, bineînţeles, la scară globală.
Prin urmare, nu pot atribui Belgiei toate eşecurile Uniunii. Dimpotrivă, aş dori să spun că Belgia a făcut un lucru excelent gestionând trialogul între Comisie, Consiliu şi Parlament.
Cu Belgia la cârmă, s-au înregistrat progrese în importantul domeniu al supravegherii şi reglementării sectorului bancar - cel puţin parţial. În luna octombrie, s-au încheiat negocierile privind reglementarea fondurilor speculative, a firmelor pe acţiuni şi a agenţiilor de rating.
M-aş putea gândi şi la alte câteva măsuri şi mai ambiţioase din acest domeniu, dar consider că Belgia a reuşit să coordoneze cel puţin lucrurile posibile şi să înregistreze cel puţin unele progrese.
Domeniul relaţiilor internaţionale a fost de asemenea extrem de important. Uniunea şi-a construit serviciul diplomatic şi Belgia şi-a demonstrat încă o dată calităţile de mediator înzestrat.
Aş dori să închei felicitând Belgia şi exprimându-mi atât mulţumirile pentru preşedinţie, cât şi speranţa că Ungaria va urma exemplul preşedinţiei dvs.
Mairead McGuinness
Dle Preşedinte, pot menţiona o problemă mai amplă? De Crăciun, John Bruton, fost lider al Irlandei şi preşedinte al Consiliului o dată, a spus că funcţionarea cu jumătate de normă a Consiliului European nu este deloc adecvată scopului acestuia, având în vedere amploarea crizei cu care se confruntă Europa. A sugerat ca aceste probleme majore să discutate într-un interval ceva mai îndelungat decât durata unui zbor la Bruxelles.
Spune că ne confruntăm cu o criză financiară - o criză a statului social într-o societate care îmbătrâneşte, o criză globalizării statelor naţionale şi posibil chiar o criză a eficienţei democraţiei europene. Spune că liderii trebuie să stea la masa negocierilor până când au ajuns la o înţelegere reciprocă deplină a tot ceea ce trebuie făcut: întreaga activitate, nu doar frânturi din aceasta. Doar o astfel de acţiune amplă le va da pieţelor o încredere durabilă. Poate că are dreptate şi ar trebui să discutăm acest lucru.
Oreste Rossi
(IT) Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, discursul dvs., dle Leterme, a conţinut câteva citate importante. Este păcat că, de fapt, veţi rămâne în memoria oamenilor în principal ca prim-ministru al unei ţări care, la 219 zile de la alegeri, nu era în stare să formeze un guvern.
Ştiţi, aveam o părere proastă despre dvs., care însă s-a schimbat fără îndoială în timp, deoarece în ziua instalării dvs. v-am întrebat, în calitatea dvs. specifică de preşedinte în exerciţiu, ce măsuri vor fi adoptate ca răspuns la acţiunile comise împotriva bisericii catolice în ţara dvs., ca răspuns la percheziţiile care au fost declarate nule şi neavenite, pe care eu le-am considerat foarte grave şi care au fost ulterior condamnate chiar de sistemul judiciar.
Nu mi-aţi răspuns. Nu mi-a plăcut acest lucru, deoarece consider că un preşedinte trebuie să reprezinte pe fiecare în parte. Un preşedinte ar trebui să răspundă la orice întrebare care i se adresează şi ar trebui să adopte o decizie curajoasă: să spună "sunt pentru” sau "sunt împotrivă” şi să explice de ce. Nu aţi făcut acest lucru.
Astăzi, pot spune că dvs. şi preşedinţia dvs. aţi făcut o treabă bună. Poate că dacă aţi fi fost mai apropiat de "nivelul” nostru încă de la început, am fi avut o relaţie mai bună.
Franz Obermayr
(DE) Dle Preşedinte, fără îndoială, Belgia a preluat preşedinţia într-o fază de tranziţie foarte dificilă, deoarece, pe de o parte, criza economică nu a fost încă depăşită, şi, pe de altă parte, Tratatul de la Lisabona nu a fost, bineînţeles, implementat pe deplin, iar adecvarea sa limitată la scopul prevăzut a devenit, de asemenea, evidentă.
În întreaga dezbatere despre pachetul de măsuri de salvare pentru moneda euro există, totuşi, un aspect semnificativ care nu trebuie uitat, legat de faptul că atât pachetul de măsuri de salvare pentru ţările din zona euro, cât şi împrumuturile pentru Grecia încalcă Tratatul de la Lisabona. Ambele măsuri sunt prin urmare lipsite de temeiul juridic necesară. De aici reiese un caz clar în care Uniunea Europeană şi-a depăşit competenţa, astfel că, în cele din urmă, o procedură adecvată de modificare a Tratatului devine indispensabilă.
După alţi candidaţi la pachetul de salvare - cum sunt Irlanda şi Portugalia - şi Spania este un copil problemă al zonei euro. De cealaltă parte, contribuabilii neţi cum sunt Germania şi Austria devin, până la urmă, vacile de muls ale Uniunii Europene. În mod evident, nu putem continua astfel. Belgia nu a fost cu adevărat capabilă să gestioneze aceste două provocări - recunoscute drept dificile - şi anume depăşirea crizei economice şi implementarea Tratatului de la Lisabona.
Andrzej Grzyb
(PL) Dle Preşedinte, au fost exprimate multe opinii favorabile cu privire la Preşedinţia belgiană, în special cu privire la eficienţa acesteia la negocieri şi la calmul său într-o perioadă dificilă de criză, la summitul G20, conferinţa de la Cancun şi dezbaterea privind bugetul. Revenirea pieţelor financiare la stabilitate şi stabilitatea economică au fost problemele dominante, dar trebuie spus că egoismul naţional s-a dezlănţuit în special cu privire la buget. Eficienţa belgienilor la negocieri trebuie felicitată, dar aceasta a fost, la urma urmei, cea de-a douăsprezecea preşedinţie a Belgiei. Prim-ministrul Leterme a spus că programul preşedinţiei a fost programul Consiliului şi al Comisiei, fără a exista ambiţia de a i se da vreun fel de prioritate naţională. Trebuie, totuşi, să permitem preşedinţiilor viitoare să-şi decidă propriile priorităţi. Mi se pare că aceasta este esenţa şi spiritul integrării de care vorbea Prim-ministrul Leterme. Ceea ce mă îngrijorează este criza care a marcat adoptarea bugetului pentru 2011 şi în special fundalul acestei probleme şi previziunile conform cărora în viitor noua perspectivă financiară nu va fi negociată uşor.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Dle Preşedinte, există cel puţin un domeniu important pentru Europa şi regiunea căreia îi aparţin - Euskadi, Ţara Bascilor - în care nu aţi făcut absolut nimic.
Tratatul de la Lisabona acordă Parlamentului competenţe cu privire la pescuit. Consiliul a blocat mai multe planuri pentru pescuitul de anşoa. La începutul preşedinţiei dvs., mi-am exprimat personal disponibilitatea de continua negocierile pentru a pune din nou în mişcare planuri importante, însă dvs. nu aţi făcut niciun efort în acest sens. Prin urmare nu vă pot felicita, deoarece practic Consiliul nu recunoaşte competenţele pe care Tratatul de la Lisabona le conferă Parlamentului.
Consider că aţi irosit o oportunitate de a soluţiona o problemă care a tot trenat de la Preşedinţia spaniolă. Nu aţi făcut nicio mişcare; sper, prin urmare, că viitoarea preşedinţie va fi capabilă să facă acest lucru.
Şi v-aş fi mulţumit şi dacă aţi fi acordat puţină atenţie discursului meu.
Edite Estrela
(PT) Dle Preşedinte, şi eu aş dori să felicit guvernul belgian pentru succesul preşedinţiei sale, în ciuda condiţiilor dificile în care a avut loc, şi care au fost menţionate aici. În plus, în ceea ce priveşte un domeniu pe care l-am urmărit îndeaproape, aş dori să o felicit pe dna Milquet şi să-i mulţumesc pentru angajamentul şi hotărârea de care a dat dovadă în pregătirea raportului referitor la Directiva privind concediul de maternitate, în ciuda lipsei aprobării Consiliului în acest sens. Sperăm că Preşedinţia maghiară va da importanţa cuvenită acestei probleme. Dl Leterme ne-a reamintit visul care a ghidat fondatorii proiectului european, care nu se limitează la piaţa unică, iar domnul Barroso a subliniat importanţa spiritului european. Consider că sunt aspecte importante în contextul actual, în care avem nevoie de mai multă unitate şi solidaritate pentru a ne confrunta cu provocările care ne aşteaptă.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Dle Preşedinte, Preşedinţia belgiană, sau mai exact ultimele două preşedinţii, s-au derulat într-o perioadă în care se implementa Tratatul de la Lisabona şi se modela o nouă ordine în cadrul Uniunii Europene. Ambele preşedinţii şi-au limitat abordarea naţională pentru a adânci cooperarea şi coordonarea în Uniunea Europeană. Această cale bună serveşte mai curând la consolidarea unei abordări comunitare, decât a uneia guvernamentale. Pe de altă parte, ar trebui să fim atenţi atunci când limităm rolul preşedinţiilor naţionale în crearea priorităţilor lor. Avem nevoie de un anumit echilibru. O realizare clară a Preşedinţiei belgiene este consolidarea guvernanţei economice. Agenţiile care supraveghează instituţiile financiare şi-au început activitatea. S-au realizat multe pentru ca disciplina bugetară să fie mai riguros respectată. Activităţile menite să încurajeze o reformă structurală au devenit principalul instrument de dezvoltare. În plus, impasul privind aprobarea bugetului Uniunii Europene pentru 2011 a fost în sfârşit depăşit. Am dori pur şi simplu să vă mulţumim.
Seán Kelly
Dle Preşedinte, trebuie să spun că este foarte încurajator să aud cum atât de mulţi deputaţi din întreg Parlamentul laudă pe bună dreptate Preşedinţia belgiană. M-am temut să nu fie cumva invers. Consider că unul dintre motivele pentru care Preşedinţia belgiană este un succes este faptul că a luat în considerare realităţile Tratatului de la Lisabona. În prezent, trebuie să existe un transfer fără probleme de la o preşedinţie la alta. Este ca o cursă cu ştafetă: cu cât transferul este mai eficient - şi mai discret - cu atât este mai bun, probabil. Belgienii au făcut acest lucru excepţional de bine şi au dat un exemplu celorlalte ţări cu privire la modul în care trebuie procedat în viitor.
Aş dori să le mulţumesc în special pentru activitatea cu privire la buget şi autorităţile bancare şi alte autorităţi înfiinţate. Dacă au succesul pe care sperăm să îl aibă, Preşedinţia belgiană se va bucura de un prestigiu şi mai mare în anii următori, atunci când vom privi înapoi la aceste decizii foarte importante.
Frédéric Daerden
(FR) Dle Preşedinte, mă alătur mesajelor practic unanime exprimate în această dimineaţă. Dle prim-ministru, Preşedinţia belgiană a fost o preşedinţie bună, deoarece a gestionat proiectul european într-un context naţional dificil, care totuşi nu a împiedicat-o să abordeze provocările cu care se confruntă Europa. Mă gândesc la adoptarea bugetului pentru anul 2011, care încă ne lasă un gust amar în anumite privinţe. Aţi evitat totuşi o confruntare instituţională care ar fi putut avea efecte negative.
În ceea ce priveşte dimensiunea socială, Preşedinţia belgiană s-a confruntat încă de la început cu prudenţa excesivă a anumitor persoane din cadrul Consiliului. Mă gândesc în special la ideea unei directive cadru privind venitul minim. În ciuda acestui context, Belgiei îi revine meritul unui progres real datorită spiritului de luptători al miniştrilor dvs. şi al miniştrilor noştri: raportul Consiliului EPSCO înainte de fiecare Consiliu European, menit să acţioneze ca o contrapondere necesară la Consiliul ECOFIN; concluziile privind serviciile sociale de interes general; pensiile, în special conferinţa privind pensiile de la Liège, care a subliniat necesitatea de a trata în comun problema adecvării şi durabilităţii pensiilor, pe care mă simt dator să o subliniez şi declaraţia EPSCO privind Anul european pentru combaterea sărăciei.
Felicitări încă o dată. Să sperăm că acest progres va continua cu preşedinţiile următoare.
Gay Mitchell
Dle Preşedinte, cu privire la respectarea Regulamentului de procedură, aş dori să vă solicit să realizaţi un sondaj să vedem cine este admis să ia cuvântul în cadrul procedurii "Catch-the-Eye” şi cine nu. Am impresia că distribuţia nu este echitabilă de la o perioadă de sesiune la alta. Aş dori să faceţi acest lucru deoarece unii dintre noi, care au şi alte atribuţii, nu pot sta în permanenţă aici în plen, în timp ce alte persoane pot face acest lucru.
Cred că trebuie ca deputaţii să aibă şanse egale de a interveni în dezbatere. Vă cer scuze pentru întârzierile provocate, dar aş dori să vă rog să realizaţi sondajul respectiv.
Preşedinte
Dle Mitchell, nu vreau să spun decât că am o listă şi o puteţi consulta. Aproape 20 persoane de pe listă au posibilitatea de a vorbi. Dacă doriţi, puteţi veni la mine în birou, vă pot arăta lista şi o putem explica.
Maroš Šefčovič
vicepreşedinte al Comisiei. - Dle Preşedinte, s-au exprimat multe elogii şi evaluări pozitive în Parlament în dimineaţa aceasta. În numele Comisiei, aş dori să spun că sunt meritate pe deplin. Cu acest spirit european, Preşedinţia belgiană a demonstrat în mod clar o eficienţă impresionantă şi o abordare extrem de cooperantă. Atunci când Preşedinţia belgiană aborda un aspect, ştiam cu toţii că avea să urmărească obiectivul european - şi doar obiectivul european - şi că avea să o facă în spirit de cooperare loială între instituţii. Buna cooperare a Preşedinţiei belgiene cu Parlamentul european şi legăturile sale foarte strânse cu Comisia au avut drept rezultat o listă categoric impresionantă de realizări.
Astăzi, putem spune că Tratatul de la Lisabona este pe deplin funcţional. Am reuşit să le oferim cetăţenilor noştri o nouă voce prin intermediul Iniţiativei cetăţenilor europeni şi am reuşit să ajungem la un acord privind reguli mai transparente şi eficiente pentru comitologie. Am lucrat la ambele aspecte cu dl secretarul de stat Olivier Chastel şi trebuie să spun că întotdeauna am fost impresionat de spiritul său de cooperare şi înaltul nivel de profesionalism.
Era nevoie de o abordare calmă şi constructivă pentru încheierea dezbaterii privind bugetul pentru anul 2011 şi pentru începutul noii guvernanţe economice în Europa. Chiar şi la discuţii complexe, prelungite pe teme precum divorţul, supravegherea financiară şi chiar brevetele, Preşedinţia belgiană a reuşit să obţină un progres clar.
Este foarte clar acum că trebuie să menţinem spiritul pozitiv şi eficienţa Preşedinţiei belgiene. În mod clar, economia, recuperarea din criză şi consolidarea fiscală rămân priorităţile principale pentru noi toţi. Am primit veşti bune săptămâna trecută, legate de vânzarea reuşită a obligaţiunilor portugheze, spaniole şi italiene şi am observat reduceri ale diferenţialelor pentru Belgia şi alte ţări. Dar este de asemenea foarte clar că trebuie să continuăm presiunea în ceea ce priveşte reformele structurale şi că trebuie să muncim chiar şi mai mult. Dacă nu dorim să avem o recuperare fără locuri de muncă, trebuie să analizăm modul în care putem reforma normele care guvernează piaţa muncii şi care ne-ar permite să eliminăm obstacolele pentru a obţine o mai mare rată de ocupare a forţei de muncă în Europa. În acelaşi timp, trebuie să protejăm persoanele vulnerabile din societatea noastră şi să reducem sărăcia. Doar aşa ne putem dezvolta economia socială de piaţă în Europa.
Multe vor depinde de modul în care vom începe semestrul european şi de cât de ambiţioşi vom fi împreună în programele noastre de reformă naţională, în eforturile noastre de consolidare şi în implementarea strategiei UE 2020. Preşedinţia belgiană a contribuit enorm la lansarea acestui nou proces de guvernanţă economică şi noi trebuie să continuăm acum munca excelentă începută de aceasta.
Dle prim-ministru, dle secretar de stat, aş dori să vă mulţumesc foarte mult pentru munca excelentă depusă. Aş dori, de asemenea, să le mulţumesc foarte mult tuturor diplomaţilor dvs. pentru crearea unei atmosfere pozitive, în care viitoarea preşedinţie să poată continua activitatea începută de dvs. cu atât de mult succes cu şase luni în urmă.
Yves Leterme
Dle Preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, acestea sunt ultimele mele cuvinte în numele Preşedinţiei belgiene, prin urmare nu voi vorbi mult. Sunt încântat să văd atât de multe persoane aici, dar ştiu că prezenţa dvs. aici este justificată şi de alte aspecte prezente pe agenda dvs.
(NL) Doamnelor şi domnilor, la rândul meu doresc să le mulţumesc tuturor celor care au oferit un feedback foarte constructiv, care va fi de nepreţuit în activitatea noastră viitoare. În ceea ce priveşte evaluarea pozitivă a Parlamentului European faţă de preşedinţia noastră, permiteţi-mi înainte de toate să spun că încerc să respect principiul calmului în cazul unei reacţii negative şi cel al modestiei în cazul unei reacţii pozitive, chiar dacă se dovedeşte a fi exagerată.
În încheiere, aş dori să subliniez trei elemente. Înainte de toate - şi acest lucru depăşeşte în mod evident competenţa Preşedinţiei belgiene - consider că este cu adevărat important să instituim cele mai bune practici cu privire la implementarea Tratatului de la Lisabona. Fiecare stat naţional care asumă vreme de şase luni preşedinţia prin rotaţie a Uniunii Europene ar trebui să menţină Europa ca prioritatea numărul unu pe agenda sa.
În al doilea rând, scopul gestionării preşedinţiei prin rotaţie nu este, poate, doar acela de a acţiona ca mediator, ci şi ca forţă motrice, după cum a spus cineva aici, pentru ca instituţiile noastre să-şi poată realiza activitatea. Ne-am luptat cu toţii mult pentru ratificarea Tratatului de la Lisabona. Ar fi absurd, bineînţeles, dacă nu am reuşi să gestionăm preşedinţia prin rotaţie respectând spiritul şi litera Tratatului de la Lisabona. În plus, consider că acesta este singura abordare care va justifica preşedinţia prin rotaţie în viitor şi care va permite viitoare modificări ale Tratatului sau ratificarea de noi acorduri. În al treilea rând: nimic nu este perfect şi mai mulţi deputaţi au subliniat pe bună dreptate câteva goluri. Aş dori să reiterez în special faptul că Europa ar trebui să fie mai ambiţioasă atunci când este vorba despre politica socială.
preşedinte în exerciţiu al Consiliului. (FR) Ceea ce s-a spus este într-adevăr corect. La nivel de politică socială, Uniunea trebuie să fie mai ambiţioasă în viitor, dar eu cred totuşi că Belgia şi-a jucat rolul cum trebuie. Preşedinţia belgiană a consolidat rolul politicilor de ocupare a forţei de muncă în strategia Europa 2020, s-a asigurat că aceste politici vor fi introduse în noua guvernanţă economică a Europei şi consider că a creat şi fundamentele pe care se va întemeia dimensiunea socială în strategia Europa 2020, încurajând nu doar lupta împotriva sărăciei, ci şi coeziunea socială. Ca răspuns la unele discursuri, cred că am introdus totuşi problema serviciilor de interes general pe agenda europeană. Totuşi, este adevărat că trebuie să facem mai multe şi să avansăm, în special la nivel legislativ.
După cum am spus mai devreme, preşedinţia noastră nu este perfectă şi consider, după cum a subliniat în mod corect domnul Tavares, că putem face mai multe decât în prezent în ceea ce priveşte politica pentru refugiaţii.
(NL) În încheiere, voi face două observaţii finale, deoarece mai există şi alte aspecte pe agendă. Aş dori să mă adresez mai ales deputaţilor belgieni din Parlamentul European în general, şi câtorva dintre aceştia în particular, în special doi dintre predecesorii mei.
În numele guvernului belgian, aş dori să spun că noi considerăm eforturile depuse în timpul Preşedinţiei belgiene ca un fel de salut faţă de activitatea dvs. de aici. Am făcut tot ce am putut, doamnelor şi domnilor, pentru a aplica în mod corect Tratatul de la Lisabona, ceea ce reprezintă tot un fel de salut pentru iniţiativele întreprinse de la cea de-a unsprezecea preşedinţie, care a supravegheat apariţia Tratatului de la Laeken, şi ulterior, în cadrul lucrărilor raportorilor, pentru a transmite spiritul Tratatului de la Laeken în Tratatul de la Lisabona.
S-a subliniat în mod corect că preşedinţia prin rotaţie se bazează în primul rând pe angajamentul şi realizările multor persoane din jurul politicienilor care trebuie să-şi asume răspunderea şi să stea în linia de bătaie. Vorbesc despre consilieri, diplomaţi, despre multe persoane care la urma urmei realizează cea mai importantă activitate.
Aş dori să-i comunic dlui Staes că, deşi Premiul Golden Shoe, care va fi acordat Belgiei mâine, a fost acordat întotdeauna unor oameni ca Lukaku şi Boussoufa, dacă ar fi onorată Preşedinţia belgiană, Golden Shoe ar fi acordat cu uşurinţă serviciului său diplomatic, o parte a acestuia fiind acum în spatele meu.
În final, permiteţi-mi să-i adresez câteva cuvinte dlui Tabajdi şi aş dori să o fac într-o maghiară cât mai corectă:
Preşedinte
Dle prim-ministru, datorită dvs., în ultimele şase luni, am dezvoltat noi modalităţi de cooperare la nivele diferite între cele două camere legislative ale Uniunii Europene: între Consiliu şi Parlamentul European. Preşedinţia dvs. este un mare succes. Toate cele bune ţării dvs. şi dvs. personal.
(Aplauze)
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Mara Bizzotto
31 decembrie 2010 a însemnat sfârşitul unei preşedinţii destul de incolore, pe care unele persoane au descris-o drept mediocră şi slabă. Doar la acest lucru ne puteam aştepta din partea guvernului belgian care practic nu a existat timp de opt luni. Politicienii belgieni nu a reuşit să formuleze un plan politic pentru propria ţară, care este victima unei crize instituţionale fără precedent. Nu văd cum ar fi putut conduce o entitate atât de complexă cum este Uniunea Europeană - ea însăşi fragilă şi şubredă astăzi - cu previziune şi viziune de viitor. Preşedinţia belgiană trebuia să aşeze Europa pe drumul redresării din criza economică şi financiară. Totuşi, ne aflăm încă o dată în situaţia de a ne lupta cu speculaţia care încă ameninţă chiar existenţa monedei unice. Preşedinţia belgiană s-a aflat în spatele deciziei de a accelera puternic procesul de extindere a graniţelor Uniunii Europene. După cum am observat în ultimii ani, aderarea ţărilor slabe din punct de vedere economic a complicat activitatea instituţiilor europene şi a slăbit întreaga Europă, care este acum mai puţin capabilă decât înainte să asume problemele interne ale oricăror alte noi state membre.
Andreas Mölzer
Belgia a deţinut Preşedinţia Uniunii Europene în ultimele şase luni şi aproape nimeni nu şi-a dat seama de acest lucru. Ţara a fost preocupată în principal - şi în plus, fără succes - de formarea unui nou guvern, iar disputele dintre flamanzi şi valoni au făcut ca ţara să nu fie capabilă de a adopta decizii politice. Prin urmare, nu a fost deloc surprinzător că sistemul politic al Uniunii Europene a avut frâu liber în dorinţa sa de a adânci centralizarea din Uniunea Europeană. Criza monedei euro a fost utilizată drept pretext pentru a crea planuri pentru guvernanţa economică europeană. Între timp, aşa-numitul "pachet de salvare permanent” pentru moneda euro nu este altceva decât un asalt împotriva contribuabililor neţi, care vor trebui să scoată şi mai mult din buzunare în viitor. Belgia ar trebui de fapt să fie privită drept un avertisment asupra riscurilor care există atunci când popoare cu performanţe economice diferite sunt încorsetate împreună. Belgia, unde disensiunile dintre flamanzi şi valoni sunt în mod evident ireconciliabile şi unde aparatul federal reprezintă un mecanism de redistribuire de la flamanzi la valoni, arată care ar putea fi soarta Uniunii Europene şi a zonei euro dacă vor continua să urmeze calea greşită actuală.
Sławomir Witold Nitras
Ca să rezumăm Preşedinţia belgiană, ar trebui în primul rând să-i apreciem rolul extrem de activ în conceperea sistemului european de stabilitate financiară. Toţi cei care au observat acel proces ştiu că este o operaţiune dificilă şi a fost realizată sub presiunea timpului. De aceea, aş dori să felicit sincer toate persoanele care au contribuit la realizarea proiectului. În acest sens, Preşedinţia belgiană a lăsat moştenire Preşedinţiei maghiară un lucru bine făcut. Ar trebui subliniat de asemenea faptul că belgienii au marcat direcţia viitoarelor preşedinţii în contextul intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona. Aş dori să-mi exprim speranţa că viitoarele preşedinţii, inclusiv cea poloneză, vor reuşi într-o mai mare măsură să îşi stabilească în mod clar propriile priorităţi, plasându-le în acelaşi timp în cadrul obiectivelor noastre comune, europene. Această metodă de lucru permite politicilor instituţiilor europene să fie planificate şi desfăşurate într-o măsură mai mare.
Wojciech Michał Olejniczak
Aş dori să încep felicitând Preşedinţia belgiană, care a demonstrat abilităţi excelente la cârma Consiliului European în ultimele şase luni. Meritul echipei belgiene este cu atât mai mare, dacă avem în vedere circumstanţele în care ţara a preluat preşedinţia. În primul rând, aceasta a fost prima preşedinţie care a funcţionat pe baza normelor introduse de Tratatul de la Lisabona şi, în al doilea rând, Uniunea Europeană şi statele membre individuale s-au aflat într-o poziţie financiară extrem de dificilă. În plus, Belgia a trebuit să soluţioneze probleme interne în timpul preşedinţiei sale. În ciuda faptului că a fost o perioadă atât de dificilă şi solicitantă, preşedinţia şi-a dovedit potenţialul de eficienţă, manifestând un stil cu adevărat european în punerea în aplicare a tuturor măsurilor. A lăsat problemele şi frământările interne la o parte şi s-a axat pe o direcţie de acţiune care a corespuns propunerilor Parlamentului European, Comisiei Europene şi Consiliului European şi, precum şi pe sprijinirea instituţiilor respective. Preşedinţia şi-a asumat rolul de mediator. În ceea ce priveşte îndeplinirea priorităţilor fixate de preşedinţie, măsurile axate pe combaterea crizei economice merită recunoaştere; mă gândesc aici, în principal, la munca asupra următorului cadru financiar multianual. Eurovinieta este încă o realizare semnificativă a Preşedinţiei belgiene. În final, aş dori să spun că Preşedinţia belgiană poate servi drept un bun exemplu pentru următoarele ţări care vor prelua Preşedinţia Consiliului European. Aş dori să le urez Preşedinţiei maghiare şi poloneze, care vor începe în a doua jumătate a anului 2011, acelaşi succes.
Jarosław Leszek Wałęsa
Aş vrea să mulţumesc Preşedinţiei belgiene. Activitatea sa, care tocmai s-a încheiat, poate servi drept model ţărilor care vor conduce activitatea Consiliului European în viitor. Este un subiect la care ţin foarte mult, având în vedere viitoarea Preşedinţie poloneză, care sper că se va înscrie pe acelaşi drum marcat cu atât de mult succes în timpul Preşedinţiei belgiene. Nu se întâmplă adesea ca o ţară care deţine preşedinţia să pună măsurile comunitare înaintea intereselor interne. În opinia mea, principalul succes al preşedinţiei în discuţie a fost implementarea sa consecventă a prevederilor Tratatului de la Lisabona, în special la nivelul Consiliului European, care a devenit o instituţie de sine stătătoare, cu un preşedinte permanent, şi la nivelul Consiliului Afaceri Externe, care este în prezent condus de Înaltul Reprezentativ. Nici combaterea crizei economice nu a fost lipsită de importanţă, iar monitorizarea sistematică şi moderarea din sectorul financiar vor face posibilă, în timp, restaurarea reputaţiei sale pătate. Acest lucru este deosebit de important într-un moment în care există atât de multă presiune pentru a extinde zona euro. În concluzie, sper sincer ca drumul trasat în timpul Preşedinţiei belgiene să servească drept standard de calitate pentru ţările care vor deţine preşedinţia în viitor. Binele comunitar să fie întotdeauna prioritatea noastră. Vă mulţumesc.
