Svinīgā sēde - Palestīniešu pašpārvalde
Priekšsēdētājs
Dāmas un kungi! Jūtos iepriecināts un aizkustināts par iespēju šodien šeit sveikt Palestīniešu pašpārvaldes prezidentu Mahmud Abbas. Sirsnīgi sveicam Eiropas Parlamentā, prezidenta kungs!
(Aplausi)
Mēs ielūdzām arī Izraēlas prezidentu Shimon Peres. Diemžēl paredzētā tikšanās nevarēja notikt sakarā ar Izraēlas valsts 60. gadadienas svinībām. Mēs ceram, ka prezidenta S. Peres vizīte notiks drīz.
Prezidenta kungs! Šis nav jūsu pirmais apmeklējums Eiropas Parlamentā. Sveicot jūs šeit, Strasbūrā, laikā, kas ir ļoti sarežģīts visiem Tuvajiem Austrumiem un jo īpaši jūsu ļaudīm - palestīniešiem, - es atceros mūsu pēdējo tikšanos Tuvajos Austrumos, kas notika gandrīz pirms diviem gadiem, 2007. gada maija beigās Gazā. Jūs pieņēmāt mani Palestīniešu pašpārvaldes oficiālajā mītnē. Es nekad neaizmirsīšu mūsu tikšanos, jo stāvoklis bija ārkārtīgi saspringts. Tajā laikā jūs vadījāt delikātas sarunas, kuru mērķis bija glābt nacionālās vienotības valdību, kuru jūs bijāt izveidojis ar enerģiju un apdomu. Diemžēl pēc desmit dienām šīm pūlēm pielika punktu apkaunojošs valsts apvērsums.
Šodien jūs esat ieradies tieši no Kairas, uz brīdi apstājoties Parīzē, lai tiktos ar Francijas prezidentu. Pirms dažām dienām Kairā notika daudzsološas sarunas par Palestīnas valdības un nacionālās saskaņas izveidi.
Ņemot vērā traģēdiju Gazas joslā, Eiropas Parlaments neuztvēra palestīniešu ciešanas vienaldzīgi. Eiropas Parlaments neklusēja. Mēs pieprasījām tūlītēju pamieru. Mēs nosodījām nesamērīgo reakciju, kas skāra ne tikai Hamas bruņotos spēkus, bet arī civiliedzīvotājus un starptautiskās humanitārās organizācijas. Mēs nolēmām nosodīt arī Hamas provokācijas un raķešu apšaudi, kas - un mēs to nosodām - joprojām bija vērsta pret Izraēlu, neraugoties uz pamieru. Tas ir jāizbeidz!
(Aplausi)
Dāmas un kungi! Es gribētu cildināt Apvienoto Nāciju Organizācijas Palīdzības un darba aģentūras (UNRWA) darbiniekus par viņu atdarināšanas cienīgo drosmi un pašuzupurēšanos, ar kādu viņi pildīja un turpina pildīt savu uzdevumu. Eiropas Parlamenta vārdā mēs sirsnīgi pateicamies šiem vīriešiem un sievietēm no Apvienoto Nāciju Organizācijas.
(Aplausi)
Mēs aicinām pēc iespējas ātrāk atsākt miera sarunas, jo esam pārliecināti, ka Izraēlas un palestīniešu konfliktu nevar atrisināt tikai militārā ceļā. Mums kā politiķiem tagad ir pienākums un atbildība darīt visu iespējamo, lai cilvēki Tuvajos Austrumos varētu mierīgi dzīvot līdzās. Izraēlas un Palestīnas miera priekšnoteikums ir palestīniešu iekšējais izlīgums. Eiropas Parlaments bez ierunām atbalsta notiekošās sarunas, ko galvenokārt vada Ēģipte, lai nogludinātu ceļu Palestīnas nacionālās saskaņas valdības izveidei. Tikai šāda valdība spēs nodrošināt Palestīnas iedzīvotāju vajadzīgo vienotību.
(Aplausi)
Mēs aicinām un ceram, ka šī valdība ievēros miera procesa fundamentālos pamatprincipus, atteiksies no vardarbības un ar atdevi iesaistīsies miera sarunās ar Izraēlu. Eiropas Savienība ir gatava strādāt kopā ar šādu valdību.
ASV jaunā prezidenta Barack Obama iesaistīšanās un George Mitchell iecelšana par īpašo sūtni Tuvajos Austrumos ir labvēlīgas zīmes. Eiropas Savienības apņēmība - un esmu iepriecināts, ka šodien kopā ar mums ir atbildīgā komisāre B. Ferrero-Waldner un viņas kolēģe - likt uz svariem visu politisko un ekonomisko ietekmi un arī daudzu arābu partneru politiskā griba norāda, ka miera procesa atjaunošanai un sekmīgam noslēgumam, pamatojoties uz Apvienoto Nāciju Organizācijas rezolūcijām un arābu miera iniciatīvu, vajadzētu izdoties.
Prezident Abbas kungs! Mēs pateicamies par jūsu apmeklējumu, un es to saku Eiropas Parlamenta vārdā, bet vēl vairāk savā personīgā vārdā. Mēs ļoti cienām un atzīstam jūsu veikumu vissarežģītākajos apstākļos. Mēs uzticamies jums, jo jūs esat samierināšanas, izlīguma un tātad arī miera cilvēks. Vēlam jums panākumus!
Tagad es aicinu jūs ieņemt vietu tribīnē un izteikt jūsu vēstījumu Eiropas Parlamentam. Sirsnīgi sveicam Eiropas Parlamentā, prezident Mahmud Abbas kungs!
(Aplausi)
Mahmoud Abbas
Palestīniešu pašpārvaldes prezidents (Tulkojuma no arābu valodas angļu valodā transkripcija). - Visžēlīgā Dieva vārdā! Jūsu ekselence Eiropas Parlamenta priekšsēdētāj Pöttering kungs, dāmas un kungi, Eiropas Parlamenta deputāti! Sākumā es gribu pateikties viņa ekselencei Pöttering kungam par man doto iespēju runāt šīs diženās asamblejas priekšā.
Esmu ieradies no Palestīnas, kur cilvēkiem liek ciest viena no ilgākajām militārajām okupācijām mūsdienu vēsturē. Palestīnu ir dziļi ievainojusi vardarbīga, nežēlīga un šaušalīga militārā agresija, agresija, kas vērsta uz bērnu, sieviešu un sirmgalvju dzīvībām, viņu mājām, iedzīvi, saimniecībām, rūpnīcām un skolām. Tā ir vērsta uz dzeramā ūdens, notekūdens un elektrības sistēmām, slimnīcām, iekārtām, ceļiem un tiltiem.
Jā, Izraēlas karš pirmkārt bija vērsts pret manas tautas iztikas līdzekļiem, tās infrastruktūru un Palestīnas valsts nākotni, kuras vārdā mēs esam ilgi pūlējušies un kuras izveidei mēs turpinām strādāt.
Kopā ar pārējo pasauli jūs redzējāt apdegušās un izsvaidītās bērnu mirstīgās atliekas. Jūs dzirdējāt vīru kliedzienus, sieviešu un bērnu vaimanas - viņi ir zaudējuši lielāko daļu ģimenes locekļu. Jā, jūs redzējāt māti, kuru nogalināja, viņai turot bērnus uz rokām. Jūs redzējāt tēvu, kurš raķešu uzbrukumā zaudēja piecu bērnu dzīvības, un meiteni Balousha, kura gulēja blakus māsām un pamodās, atskanot sprādzienam, kas nogalināja viņas visas, un simtiem bērnu, kuru mājas sabruka virs viņu galvām.
Jūs redzējāt arī Al-Fahura skolu, kuru Džabalijas iedzīvotāji uzskatīja par drošu vietu un aizveda turp bēgļus, un to, kā bumbas laupīja šo nevainīgo bēgļu dzīvības - bojā gāja vairāk nekā 40 cilvēku. Šiem cilvēkiem bija ģimenes, viņiem bija vārdi, viņiem bija pagātne, mērķi un cerības. Un vēl 100 cilvēku tika ievainoti.
Reizē ar šiem nevainīgajiem upuriem zaudēja vērtību arī cilvēka sirdsapziņa un Apvienoto Nāciju Organizācijas principi un pienākums sargāt starptautisko mieru un drošību. Jūs varbūt atceraties arī to, ka šis vājprātīgais karš pret mūsu miermīlīgajiem un dzīvespriecīgajiem Gazas ļaudīm nesaudzēja arī Apvienoto Nāciju Organizācijas skolas, klīnikas un medikamentu noliktavas.
Dāmas un kungi! Esmu ieradies pie jums no Palestīnas, nesot līdzi jautājumu kuru man uzdeva kāds zēns vārdā Luay, kurš bombardēšanas laikā zaudēja redzi. Viņš man jautāja, kurš atdos viņa acīm cerības gaismu, dzīves gaismu un viņa tautai - brīvības un miera gaismu.
Jā, dāmas un kungi, tie bija briesmīgi skati. Tās bija šī kara atskaņas, kas izraisīja vairāk nekā 1 400 mocekļu nāvi, vairāk nekā 5 000 ievainoto; vairums no viņiem bija nevainīgi civiliedzīvotāji, un liela daļa - sievietes, bērni un sirmgalvji. Aptuveni 500 ievainoto stāvoklis joprojām ir kritisks, viņi mirst katru dienu, un turklāt ir pilnīgi sagrautas vairāk nekā 4 000 mājas, ēkas un aptuveni 20 000 citu mājokļu.
Tas nozīmē, ka aptuveni 90 000 cilvēku ir kļuvuši par bezpajumtniekiem un tikuši pārcelti. Piedevām pie šiem plašajiem elektrības, ūdens apgādes un kanalizācijas sistēmas postījumiem, piedevām pie dzīvībai svarīgu iekārtu, publisko un privāto ēku sagraušanas Izraēlas armija ir atņēmusi Palestīnas tautas, simtiem tūkstošiem palestīniešu, sviedrus un asinis; cilvēki, kuri visu mūžu ir strādājuši, tagad ir zaudējuši sava darba augļus. Tā ir iznīcinājusi arī to, ko Palestīniešu pašpārvalde ir veidojusi vairāk nekā 15 gadus.
Liela daļa šīs infrastruktūras un daudzas no šīm ēkām bija tapušas, pateicoties jūsu valstu un citu draudzīgo valstu ieguldījumam.
Tāda ir kara seku ainava. Tas notiek reizē ar cita veida agresiju, kas vērsta pret mūsu laukiem, mūsu lauksaimniekiem un valsts ekonomiku, un kas ir ikdienišķa parādība Rietumkrastā.
Izraēla nav pārtraukusi izmitināšanu. Izmitināšanas politikas rezultātā tika turpināta atdalīšanas sienas būve, pastiprināti tiek bloķēti ceļi; pilsētas, ciematus, mazpilsētas un bēgļu nometnes Rietumkrastā un arī Jeruzalemē apņem kontrolpunkti un barjeras.
Tieši pretēji, izmitināšanas vietu piedāvājums pagājušajā gadā palielinājās septiņpadsmit reizes salīdzinājumā ar gadu pēc Anapolisas. Kontrolpunktu skaits ir palielinājies no 580 līdz 660.
Militārie iebrukumi nav pārtraukti tāpat kā ikdienas aresti un reizēm arī iedzīvotāju slepkavības; kolonistu terors un bruņotie iebrukumi, dedzinot mājas, kā tas notika Hebronā, Nablusā un citos apgabalos; kolonistu terora uzbrukumi lauksaimniekiem olīvu novākšanas laikā, ko mūsu tauta uzskata par miera un dzīvības simbolu un ne tikai par desmitiem tūkstošu palestīniešu ģimeņu iztikas līdzekli.
Izraēlas iebrukuma un agresijas traģiskā aina Rietumkrastā un Austrumu Jeruzalemē apstiprina mums un pasaulei, ka notiekošais ir agresija pret visu palestīniešu tautu, tās nākotni un likumīgajām nacionālajām tiesībām. Tā ir agresija un karš pret mierīgu nākotni un starptautiskajiem centieniem tās izveidošanai.
Šis netaisnīgais embargo pret mūsu iedzīvotājiem Gazā un karš pret to nebija nekas vairāk kā viena epizode nepārtrauktajā pasākumu virknē, kuru mērķis ir atdalīt Gazu no pārējās okupētās Palestīnas teritorijas un tādējādi sociāli atstumt Gazu un tās iedzīvotājus, neļaujot viņiem sasniegt galīgo mērķi: okupācijas beigas, brīvības un pašnoteikšanās tiesību iegūšana un neatkarīgas Palestīnas valsts izveide 1967. gadā okupētajā teritorijā ar galvaspilsētu Austrumu Jeruzalemi.
To apstiprina arvien pieaugošā izmitināšanas politika, neraugoties uz visiem centieniem un nolīgumiem, tajā skaitā George Mitchell 2001. gada ziņojumu; kā pēdējais bija Anapolisas nolīgums, kurā palestīniešiem tika apsolīta valsts izveide 2008. gada beigās. Taču Anapolisas nolīguma kulminācija bija postošais karš Gazā un izmitināšanas karš Rietumkrastā un Jeruzalemē.
Anapolisā pasaule paziņoja par vienpusēju un militāru risinājumu neveiksmi. Mēs paziņojām arī to, ka Izraēlai ir jāapņemas pārtraukt izmitināšanu, lai atvieglotu ceļu virzībā uz tādu politisku procesu, kas izbeigs okupāciju un īstenos divu valstu - Palestīnas valsts un Izraēlas valsts - risinājumu. Taču realitāte mums pierāda, ka Izraēlā joprojām valda militārs un koloniāls gars, kaut gan tās vadītāji runā par divu valstu risinājumu.
Mums nav jāizturas pret Izraēlu tā, it kā šī valsts stāvētu pāri atbildībai un starptautiskajiem tiesību aktiem. Mums ir jāizbeidz šāda prakse un jāliek Izraēlas vadītājiem atbildēt par starptautisko un humanitāro tiesību aktu pārkāpumiem.
(Aplausi)
Tajā pašā laikā mēs gribētu uzsvērt, ka sekmīgām palīdzības un atbalsta operācijām un arī mājas zaudējušo ģimeņu izmitināšanai ir vajadzīgs, lai tiktu atcelts embargo, atvērti kontrolpunkti un pārejas, kā arī ir jāpieprasa Izraēlai ievērot saistības, ko tā uzņēmās 2005. gada nolīgumā par pārvietošanos un robežu šķērsošanu; tas ļautu plūst palīdzībai, iekārtām un materiāliem, kas nepieciešami rekonstrukcijai un preču un cilvēku normālai mobilitātei. Tas attiecas uz visiem pārejas punktiem Gazā - ne tikai uz Rafahas pārejas punktu - un arī uz pārvietošanās brīvību Rietumkrastā un drošības koridoros starp Rietumkrastu un Gazu, lai uzsvērtu Palestīnas zemes un ekonomikas vienotību.
Šeit es gribētu uzteikt UNRWA par nepārtraukto darbu, palīdzot mūsu tautai par spīti visiem kavēkļiem un šķēršļiem Es aicinu jūsu organizāciju un citas organizācijas atbalstīt šīs aģentūras darbību visās jomās.
Nacionālā samierināšana un nacionālās samierināšanas valdības izveide ir viena no mūsu prioritātēm. Mēs esam atvēruši durvis šai samierināšanai, kas darīs galu nevienprātībai un apvērsumiem, un arī aicinājumiem atdalīt Gazu un Rietumkrastu. Es brīdināju neiekrist šajās lamatās, kurās mūs grib ievilināt Izraēla.
Tādēļ jūnija sākumā mēs prasījām beznosacījumu sarunas. Mēs pieņēmām Ēģiptes darba dokumentu. Mūsu durvis joprojām ir atvērtas, mēs neļausim šķelt mūsu tautu un tās ģeogrāfisko vienotību; mēs turpināsim dedzīgi cīnīties, lai novērstu jebkādus sadalīšanas mēģinājumus.
Mēs zinām reģionālo spēku nodomus un plānus, un tendences - atbalstīt un veicināt separātismu. Šie spēki kavē Ēģiptes risinājumu, kas izbeigs iekšējās nesaskaņās un šķelšanos. Šo risinājumu arābu līmenī atbalsta Arābu līga un Drošības padomes rezolūcija Nr. 1860, kuras veidošanā es piedalījos personīgi kopā ar arābu valstu un Eiropas ministriem.
Es gribētu uzsvērt, ka mēs turpināsim izvērst darbību, lai sasniegtu mūsu viscēlāko mērķi - atrast risinājumu arābu - palestīniešu lietā, jo status quo liek nākotnei grimt neziņā un upurē mūsu tautu kara, agresijas un ekstrēmisma politikai.
Tiklīdz mēs panāksim nacionālās samierināšanās valdības izveidi, kuras pamatā būs programma, ko atbalsta arābu valstu un starptautiskās puses, mēs varēsim pārraudzīt pārejas punktu un atjaunošanas darbus mūsu tautas labā un prezidenta un likumdošanas vēlēšanu sagatavošanu.
Es ceru, ka tas gūs jūsu atbalstu, un es ceru arī to, ka jūs mums palīdzēsit šīs vēlēšanas organizēt un novērosit tās, kā tas bija 1996. un 2006. gadā. Mēs ceram, ka varēsim paļauties uz jūsu atbalstu, lai tiktu atbrīvots Palestīnas Likumdošanas padomes priekšsēdētājs un visi parlamenta deputāti, kuri tika arestēti un joprojām atrodas ieslodzījumā Izraēlā.
(Aplausi)
Mūsu reģionā notiekošā konflikta cēlonis ir Izraēlas okupācija. Tas ir konflikts starp mūsu tautas cerībām un ilgām atbrīvoties no šīs okupācijas un Izraēlas mēģinājumiem sagraut šīs cerības un kavēt starptautiskos mēģinājumus izveidot Palestīnas valsti ar mierīgiem līdzekļiem.
Mūsu tauta lūkojas uz jums un uz visām mieru un taisnīgumu mīlošajām tautām un aicina: ir pienācis laiks, kad starptautiskajai sabiedrībai ir jāapzinās tiesiskā, politiskā un morālā atbildība, lai nodrošinātu mums atbilstīgu starptautisku aizsardzību un ļautu mums atbrīvoties no šīs okupācijas un dzīvot mierā un brīvībā. Šeit es vēlreiz gribētu uzsvērt mūsu lūgumu un jūsu lūgumu nosūtīt starptautiskos spēkus mūsu iedzīvotāju aizsardzībai.
Mēs esam dzirdējuši par starptautiskās sabiedrības un arābu valstu centieniem atjaunot Gazu. Ja tā tiešām ir, tad šie centieni ir jāizmanto pēc iespējas ātrāk, lai mūsu ļaudis atgūtu cerību un ticību, tomēr mēs prātojam, cik ilgi vēl Izraēlai būs brīvi atļauts postīt arābu iedzīvotāju īpašumus un infrastruktūru.
Tādēļ starptautiskajai sabiedrībai ir jānovērš pagātnes notikumu atkārtošanās un jāaicina Izraēla pārtraukt destruktīvo politiku. Es gribētu vēlreiz pateikties Eiropas Komisijai par palīdzību Palestīniešu pašpārvaldes organizāciju un iestāžu atjaunošanā. Es gribētu uzsvērt, ka šīs nopietnās un plašās sarunas nevar turpināt, pilnīgi nepārtraucot izmitināšanu - arī to, ko sauc par dabisko paplašināšanos - un visus izmitināšanas blokus, un visa veida embargo.
Es gribētu apstiprināt jums, ka neviena puse nevar neievērot Palestīnas valdības panākumus attiecībā uz miera, sabiedriskās kārtības un stabilitātes nostiprināšanu. Izraēlai ir jāievēro termiņi un jāizbeidz traucēt Palestīnas valdības darbu ar iebrukumiem un arestiem. Izraēlai ir jārespektē arī Palestīniešu pašpārvaldes tiesiskais un drošības statuss, turklāt ļaujot valdībai īstenot īpaši nozīmīgus ekonomiskos projektus un neaizbildinoties ar G zonām vai citiem piemēriem.
Mēs nevaram vairs ilgāk sarunāties par okupācijas izbeigšanu. Mums ir vajadzīga pilnīga okupācijas izbeigšana - tas ir, tās zemes, kas ir okupēta kopš 1967. gada 5. jūnija, kā norādīts ceļvedī. Mēs nevaram atgriezties pie sarunām par daļējiem un nenozīmīgiem jautājumiem, kamēr galvenais jautājums - okupācijas izbeigšana - paliek neatrisināts, un izmitināšana tiek pastiprināta, mēģinot nostiprināt un padziļināt Izraēlas okupāciju, turklāt ir arestēti 11 000 palestīniešu. Tas un tikai tas ļaus miera procesam atgūt mūsu tautas un visa reģiona iedzīvotāju uzticību.
Mums, dāmas un kungi, ir vajadzīga ne tikai Gazas atjaunošana, bet arī miera procesa atjaunošana. Tā ir mūsu kolektīvā atbildība. Eiropai, kura agrāk aizstāvēja - un joprojām aizstāv - drošības un taisnīguma principus mūsu reģionā un pasaulē, šodien vairāk nekā jebkad ir jāuzsver sava nozīmē plašajā un skaidrajā partnerībā ar prezidenta Barack Obama administrāciju, Četrinieku un starptautisko sabiedrību. Prezidenta Barack Obama ievēlēšana un viņa paziņotā nostāja, kā arī iniciatīva, ieceļot par īpašo sūtni George Mitchell, ir rosinoši notikumi, kas nogludinās ceļu sarunām un visam politiskajam procesam.
Es gribētu teikt pavisam godīgi, ka mūsu arābu lēmumus ir īstenot arābu miera iniciatīvu - arābu miera iniciatīvu, kura ir daļa no ceļveža un ir kļuvusi par islāma miera iniciatīvu, kurai pievienojušās 57 musulmaņu valstis. Šī iniciatīva ir pilnībā jāīsteno.
Kā jau iepriekš teicu, šī iniciatīva ir daļa no ceļveža, ko saskaņā ar rezolūciju Nr. 1515 pieņēma Drošības padome. Mēs nevaram izraudzīt un izvēlēties, un runāt par tās pamatiem, kas balstīti starptautiskajos tiesību aktos. Šī ir mūsu pēdējā iespēja panākt īstu un taisnīgu mieru mūsu reģionā. Visām pusēm, jo īpaši Izraēlai un četriniekam, ir dzirdami un godīgi jāizsakās par to.
Mums ir jānorāda, ka arābu miera iniciatīva ir kļuvusi arī par islāma iniciatīvu. Tā ir iniciatīva, kas aicina izveidot miera valsti. Tiklīdz Izraēla atkāpsies no visām okupētajām teritorijām, 57 arābu un musulmaņu valstis labprāt normalizēs attiecības ar Izraēlu. Šī ir vēsturiska iespēja, ko nedrīkst izniekot.
Dāmas un kungi! Nāves un posta ainas satricināja sirdsapziņu un jūtas miljoniem cilvēku visā pasaulē, tajā skaitā arī Eiropas draudzīgajās valstīs. Mūsu tauta augstu vērtē šo dzīvo cilvēcisko sirdsapziņu, taču mums ir jāuzsver, ka Palestīnas iedzīvotāji nezaudēs gribu iegūt brīvību un dzīvību. Viņi gaida jūsu atbalstu cīņā par tiesībām uz brīvību un neatkarību, lai varētu veidot savu nākotni un nodrošināt bērniem tiesības uz drošu dzīvi, attīstītu skolu un spožu nākotni viņu dzimtenē - šī dzimtene ir pelnījusi dzīvību un drošību.
Dāmas un kungi! Mūsu lielais palestīniešu dzejnieks Mahmoud Darwish, reiz teica: ,,Šī zeme ir dzīvošanas vērta.” Saistībā ar to šī lielā dzejnieka tautiešu vārdā es gribētu izteikt jums vissirsnīgāko pateicību par viņa piemiņa pasākumu organizēšanu. Šis dzejnieks ir palestīniešu patriotisma simbols. Viņš ir cilvēcības dzejnieks.
Un Mahmoud Darwish es saku: ,,Jūsu vēl neuzrakstīto poēmu par Gazas bērniem, viņu ciešanām un cerībām uzrakstīs kāds dzejnieks no to bērnu vidus, kuri atbalstīja jūsu drosmi tāpat kā jūs atbalstījāt viņu lietu un mazos sapņus,” Pateicos par klausīšanos.
(Ilgstoši aplausi)
Priekšsēdētājs
Prezident Abbas kungs! Es gribētu pateikties jums Eiropas Parlamenta vārdā par to, ka ieradāties Strasbūrā un uzrunājāt mūs. Tagad mums ir kopīgs uzdevums - strādāt mieram. Mēs šeit, Eiropas Savienībā un Eiropas Parlamentā, gribam būt godīgi miera mākleri. Mēs gribam, lai Izraēlas iedzīvotāji dzīvo drošās robežās, un mēs gribam, lai Palestīnas iedzīvotāji dzīvo drošās robežās. Mūsu sākumpunkts ir cilvēka cieņa. Palestīniešu meitenes skolā ir tikpat čaklas kā izraēliešu meitenes. Izraēlas zēniem patīk spēlēt futbolu tieši tāpat kā palestīniešu zēniem. Ir pienācis laiks mierīgai tāda veida līdzāspastāvēšanai, kāda ir pie mums šeit, Eiropā. Tas ir mūsu vēlējums visiem Tuvajiem Austrumiem.
Mēs vēlam jums, prezident Abbas kungs, panākumus jūsu centienos panākt mieru. Droša Palestīnas valsts un arī droša Izraēlas valsts - un šis komentārs ir adresēts Izraēlai - nedrīkst palikt nākotnes vīzija. Tai ir jākļūst par realitāti, un tam ir jānotiek mūsu dzīves laikā. Ja mēs tiešām gribēsim, lai tas piepildās, tas mēs to sasniegsim.
(Aplausi)
Prezidenta kungs, es vēlētos pateikt jums paldies. Ja apstākļi atļaus, mēs tiksimies vēlreiz 23. un 24. februārī. Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Parlamentārās asamblejas prezidijs lūdza mani apmeklēt Palestīnu un Izraēlu. Es vadīšu delegāciju, kura dosies uz Gazu un apmeklēs arī Izraēlas dienvidu apgabalus. Ja jūsu grafiks to atļaus - un es ceru, ka tas būs iespējams - mēs tiksimies Ramalahā. Es, protams, apmeklēšu arī Jeruzalemi.
Mēs gribam palīdzēt - un to saka gan mūsu sirds, gan mūsu prāts, - lai starp Izraēlu un Palestīnu, starp Palestīnu un Izraēlu un Tuvajos Austrumos būtu iespējams miers.
Prezident Abbas kungs! Mēs gribētu pateikties jums par jūsu lielo darbu un aicināt jūs turpināt virzību uz samierināšanu, kompromisu un mieru. Paldies jums par Eiropas Parlamenta apmeklējumu!
(Aplausi)
Urszula Gacek
- Priekšsēdētājas kundze! Pirms četriem mēnešiem Pakistānā tika nolaupīts kāds poļu inženieris. Viņa sagūstītāji no Taliban tur viņu ieslodzījumā un draud šodien sodīt ar nāvi, ja netiks izpildītas viņu prasības. Es aicinu Parlamentu atbalstīt Polijas un Pakistānas valdību centienus nodrošināt mana tautieša atbrīvošanu.
