Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B6-0231/2009).
Följande frågor har ställts till kommissionen:

Angående: Konkurrens och insyn i inkomstbeskattningen
Anser kommissionen att icke-transparenta system för inkomstbeskattning inom EU är förenliga med den fria konkurrensen, och vilka åtgärder tänker den vidta för att sätta stopp för sådana system i länder eller delar av länder i EU?
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Låt mig först påminna om att gemenskapslagstiftningen ger medlemsstaterna ett stort utrymme för att utarbeta egna system för direkt beskattning och anpassa dem till nationella mål och behov. Men under de senaste åren har medlemsstaterna nått gemensamma överenskommelser om hur man på olika sätt kan ta itu med utarmningen av beskattningsunderlaget och snedvridningar i fördelningen av investeringar. Därigenom erkänner medlemsstaterna att samarbete på EU-nivå är av avgörande betydelse och att rättvisa skattekonkurrensregler är centrala för att skydda skatteintäkterna.
När det gäller frågan om öppenhet och insyn som togs upp av en parlamentsledamot, vill jag påminna om att Europeiska kommissionen alldeles nyligen, den 28 april 2009, antog ett meddelande som identifierar åtgärder för att främja god förvaltningssed på skatteområdet, vilket ger öppenhet och insyn, informationsutbyte och lojal skattekonkurrens.
I meddelandet fastställs för det första hur god förvaltningssed på skatteområdet kan förbättras inom Europeiska unionen i syfte att förstärka argumentet för andra jurisdiktioner att följa efter. Den uppmanar medlemsstaterna att snabbt anta kommissionens förslag till direktiv om förvaltningssamarbete och ömsesidigt stöd vid indrivning av skattefordringar och beskattning av sparande. Medlemsstaterna bör även fortsättningsvis prioritera undanröjandet av skadliga företagsskatteregler. Mer specifikt innehåller kommissionens förslag om förvaltningssamarbete en bestämmelse enligt vilken banksekretess inte längre kan åberopas för att neka en begäran om information från en annan medlemsstat om medborgare som inte är bosatta i den aktuella medlemsstaten. Detta är helt i linje med den internationella överenskommelsen om informationsutbyte för beskattning.
För det andra, när det gäller att öka främjandet av god förvaltningssed utanför EU, föreslås det i meddelandet hur en ökad samstämmighet ska kunna garanteras inom EU och därmed även garantera att utvecklingen av ekonomiska relationer mellan EU och dess partnerländer åtföljs av en överenskommelse om principer för god förvaltning. Särskild vikt läggs vid att garantera bistånd till utvecklingsländer som är villiga att följa principen om god förvaltningssed.
I meddelandet föreslogs även hur man på olika sätt kan garantera ökad samordning mellan medlemsstaternas enskilda positioner i internationella skattesammanhang och de principer om god förvaltningssed som man kommit överens om. Det skulle särskilt inkludera i lämpliga fall samordnade insatser gentemot jurisdiktioner som vägrar att följa god förvaltningssed. I dag lade kommissionen fram meddelandet vid EU:s finansministrars möte i Ekofin-rådet, i syfte att få deras stöd för den föreslagna strategin inför det sista mötet i Ekofin-rådet under det tjeckiska ordförandeskapet i juni 2009.
Manuel Medina Ortega
(ES) Tack så mycket för ert svar, herr kommissionsledamot! Ni tog upp flera aspekter, bl.a. öppenheten. Det jag saknade i ert anförande var ett omnämnande av överenskommelserna nyligen inom G20 när det gäller bekämpningen av skatteparadis och s.k. icke samarbetsvilliga jurisdiktioner. Bidrar kommissionen till G20-förslaget eller har man helt hållit sig i utkanten av dessa förhandlingar?
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen är en fullvärdig medlem av G20 och deltar helt i denna process.
Jag har redan nämnt några av de åtgärder som kommissionen vill uppmuntra medlemsstaterna att vidta. Den är helt och hållet delaktig i G20-processen.
Hubert Pirker
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot! Jag är principiellt emot införandet av nya skatter. De drabbar framför allt medelklassen. De påverkar skapandet av välstånd och stimulerar inte investeringar.
Vi måste emellertid överväga skatter på kortsiktiga vinster. Har ni planer på att öronmärka skatter på kortsiktiga vinster från ”naken” blankning för skapandet av nya arbetstillfällen?
Avril Doyle
(EN) Kan kommissionsledamoten vänligen försäkra Europaparlamentet om att han är helt övertygad om att all direkt beskattning - inkomstskatt och bolagsskatt - bestämt ska förbli en av medlemsstaternas befogenheter? Vänligen bekräfta att detta är er åsikt.
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Det finns ett fördrag och det fördraget är väldigt tydligt. Vi vet att det kommer kanske att hållas en ny irländsk folkomröstning om Lissabonfördraget, men dessa artiklar är väldigt tydliga när det gäller hur befogenheterna ska fördelas i teorin och kommissionen har ingen avsikt att skriva ett nytt fördrag med förändrade befogenheter.
Det är delvis även ett svar på användningen av skattepolitiken för att skapa sysselsättning. Eftersom olika länder befinner sig i olika situationer skulle eventuellt ett gemensamt europeiskt beskattningsinstrument inte uppnå samma mål som i en enskild medlemsstat.
Beskattningsinstrument är ibland bra för att verkligen skapa stimulansåtgärder eller utveckla ekonomin, men det beror väldigt mycket på situationen i de enskilda medlemsstaterna.
Angående: EU:s jordbävningsstrategi - kommissionens reaktion i samband med den nyligen inträffade jordbävningskatastrofen i Italien
I november 2007 antog Europaparlamentet en resolution (P6_TA(2007)0507) om en integrerad EU-strategi för hantering av jordbävningar (förebyggande, reaktion och avhjälpande av skador), där konkreta åtgärder efterfrågas för civilskydd, förstärkning av byggnader (särskilt byggnader av historisk och kulturell betydelse), finansiering, forskning, information till allmänheten osv.
I mina frågor av den 10 januari 2008 till kommissionsledamoten med ansvar för miljö och av den 22 maj 2008 till kommissionens ordförande, påpekade jag dessutom att det finns ett trängande behov av att lägga fram ett särskilt meddelande uteslutande tillägnat den korrekta hanteringen av jordbävningar.
Anser kommissionen, i spåren av den tragiska jordbävning som nyligen ägde rum i Italien, att den har uttömt ämnet i samband med sitt skriftliga svar av den 22 juli 2008 och svaren från José Manuel Barroso och Stavros Dimas, eller kommer andra initiativ att tas för att skydda de europeiska medborgarna vid jordbävningar?
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! Kommissionen är fast besluten att hjälpa till att skydda människor mot jordbävningar. Skyddet måste ingå i en helhetsstrategi för hanteringen av situationer som kan uppstå till följd av olika risker. Kommissionen antog nyligen meddelandet ”En gemenskapsstrategi för förebyggande av katastrofer” som även berör jordbävningar. Detta meddelande bygger vidare på de åtgärder som kommissionen har vidtagit de senaste åren och ligger i linje med många av de rekommendationer som Europaparlamentet utfärdade i sin resolution 2007. Just denna åtgärd handlar framför allt om att sprida bästa praxis, utveckla gemensamma metoder för riskbedömning, kartläggning och utbildning, samt om informationsinsatser. Målet är samtidigt att öka sammanhållningen och synergieffekterna mellan redan befintliga förebyggande finansierings- och lagstiftningsåtgärder, för att på så sätt öka mervärdet av EU:s insatser. Kommissionen kommer att göra allt för att lindra effekterna av jordbävningar genom att uppmuntra medlemsstaterna att fullt ut införliva de gemensamma europeiska normerna för byggnader och offentliga arbeten, särskilt Eurokod 8, i sin nationella lagstiftning. Kommissionen inväntar med särskilt intresse Europaparlamentets synpunkter på den strategi som föreslås i meddelandet.
Nikolaos Vakalis
(EL) Fru talman! Förlåt mig, men frågan kvarstår. Jag förstår helt enkelt inte: varför vägrar kommissionen att i samband med jordbävningar göra det som gjordes i samband med översvämningar? Vari ligger skillnaden? Jag är faktiskt mycket överraskad över att denna debatt hålls efter katastrofen nyligen i Italien. När det gäller det senaste meddelandet som ni hänvisade till nämns där jordbävningar i förbigående tre gånger. Tror ni verkligen att tre hänvisningar till jordbävningar i ett meddelande räcker för att svara mot det enorma behovet i Europa av ett meddelande som helt ägnas jordbävningar? Jag vill ärligt talat ha ett svar.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! I vårt meddelande från februari 2009 presenteras en helhetsstrategi för det övergripande problemet, oavsett vilken risk som är orsaken. Vi anser att en sådan strategi är bäst. När det gäller översvämningar har vi ett meddelande om vattenbrist och torka. Det finns meddelanden om specifika risker och specifika problem, men vi anser att den helhetsstrategi som vi vill tillämpa är mest lämplig.
Vi inväntar parlamentets synpunkter och om det finns några tunga argument för att vi ska överge denna strategi kommer vi att ta ställning till dem. Jag måste emellertid säga att kommissionens meddelande i någon mån även kommer att bidra till att förebygga följderna av jordbävningar.
Meddelandet riktas till medlemsstaterna, som svartsjukt vakar på subsidiaritetsprincipen när det gäller befogenheterna på detta område, för att få dem att införliva EU:s byggnormer i sina nationella lagar, vare sig det gäller bestämmelserna i Eurokod 8 om nya byggnader eller bestämmelserna om förstärkning av gamla byggnader. Låt dem göra det, låt dem vidta en del andra nödvändiga åtgärder, t.ex. sörja för en strikt efterlevnad av byggnormerna, så att de kan förebygga de flesta av katastroferna.
Hubert Pirker
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot! Det finns en annan förkastningslinje som går tvärs igenom Slovenien och är förbunden med förkastningslinjen genom Apenninerna. Som ni kanske vet ligger kärnkraftverket i Krško på denna förkastningslinje. På vårt initiativ har där installerats flera larmanordningar. Vilka åtgärder tänker ni vidta efter den förödande jordbävningen i Italien för att garantera säkerheten i kärnkraftverket i Krško, som ligger på en förkastningslinje som är förbunden med den i Italien? Tror ni att ni i era försiktighetsåtgärder kan komma att gå så långt som till att stänga Krško?
Giorgos Dimitrakopoulos
(EL) Fru talman! Även jag är överraskad över kommissionens ståndpunkt här i dag. Vi respekterar visserligen svaret när det gäller subsidiaritetsprincipen och jag håller helt med om de konkreta kraven, men detta löser inte frågan om ett samlat politiskt förslag från Europeiska kommissionen som omfattar alla aspekter av katastrofer som orsakas av jordbävningar. Hubert Pirker tog upp en annan aspekt och vi kommer förstås att komma på fler. Frågan kvarstår alltså: om man bortser från subsidiaritetsprincipen och de konkreta åtgärder som nämndes av kommissionsledamoten, varför finns det inte något övergripande förslag från Europeiska kommissionen?
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! Som jag sa tidigare inväntar vi Europaparlamentets synpunkter på vårt meddelande om förebyggande av jordbävningar. Så snart vi har fått dem kommer vi att ta ställning till om den ena eller den andra strategin är bättre. Det finns i synnerhet särskilda bestämmelser om kärnkraftsanläggningar och dessutom Seveso II-direktivet för industrin.
Angående: Solenergi och den ekonomiska återhämtningsplanen
För att hantera de allvarliga utmaningar som EU står inför på energiområdet och det ekonomiska området har kommissionen i sitt återhämtningspaket föreslagit åtgärder som ska bidra till såväl den ekonomiska återhämtningen som de energipolitiska målen. En av de mest lovande förnybara energikällorna, solenergin, finns dock inte med på listan över de sektorer som kommer att kunna dra fördel av dessa åtgärder.
Den europeiska solenergiindustrin är dessutom världsledande på området, men för att kunna behålla denna position måste den inhemska marknaden utökas och forskning och utveckling främjas.
Skulle kommissionen kunna ange varför solenergisektorn undantagits från detta kraftfulla ekonomiska stöd i återhämtningsplanen? Vilka andra finansieringskällor finns tillgängliga för solenergi?
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Solenergi har inte undantagits från den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Den inkluderades aldrig av det skälet att vi hanterade de mest brådskande energibehoven. Det innebär att vi tittade på de frågor där krisen har fått de största konsekvenserna och där projekt inte kunde förverkligas.
Den första frågan gällde sammankoppling. All elproduktion, särskilt från nya energikällor, kan inte fungera om det finns nätproblem. Så vi hanterade skyndsamt elnäten och sammankopplingen mellan medlemsstaterna.
Därutöver hade vi gaskrisen, som tydligt visade att när det fattas fysisk infrastruktur kan det få en enorm effekt med störningar i gasförsörjningen. Detta är det enklaste sättet att bemöta frågan om säker gasförsörjning.
Vi hanterade även två andra frågor som jag tror definitivt skulle ha skjutits upp om det inte hade varit för kommissionens stöd. För det första havsbaserad vindkraft, som är ett ganska stort projekt eftersom det behöver kopplas samman med nätet på fastlandet. För det andra avskiljning och lagring av koldioxid, där vi verkligen behöver uppmuntra industrin att lägga fram ett fullskaligt projekt så fort som möjligt.
Därför har vi inte övervägt andra berättigade områden. Den var inte inkluderad, eftersom jag inte tror på den. Jag tror på solenergi men vi tog först itu med de mest akuta behoven.
Vilka källor finns tillgängliga för att stödja den ytterligare utvecklingen av solenergi? För det första finns det sjunde ramprogrammet. Vi har 2,35 miljarder euro för perioden 2007-2013. För det andra är det ett område där ni kan bidra med verktyget. Från och med nästa år har vi en möjlighet att tillhandahålla 300 miljoner utsläppsrätter för nya deltagare. Förnybara energiprojekt, som till exempel solenergi, är berättigade. Så om projekten finns är de mycket välkomna.
Vi kan även använda medel från Europeiska regionala utvecklingsfonden. Vi uppmuntrar till en större användning av samverkande energikällor, särskilt som vi utökade gränserna för hur mycket förnybar energi som kan användas i samband med bostäder och energieffektivitet. Den övergripande behörigheten för dessa åtgärder har alltså utökats.
I sommar eller i början av hösten kommer kommissionen dessutom att lägga fram ett nytt meddelande om finansiering av koldioxidsnål teknik. Vi kommer att försöka att noggrant utarbeta det så att denna teknik får stöd, inte bara från gemenskapens budget utan även från industrin och medlemsstaterna. På så sätt blir detta stöd riktat och vi kan snabbt med hjälp av den nya tekniska utvecklingen uppnå vårt mål på 20 procent förnybar energi till år 2020. Eventuellt kan vi vara ännu mer ambitiösa i detta avseende.
Så vi har inte uteslutit den. Det är bara det att vi har många områden som vi måste ta itu med och vi har riktat in oss på de mest akuta områdena där det krävs en omedelbar investering.
Avril Doyle
(EN) Tack, herr kommissionsledamot, för ett väldigt uttömmande svar. Jag har noga noterat vad ni har sagt.
Om något av projekten som har utsetts specifikt enligt den ekonomiska återhämtningsplanen inte hinner utnyttja sitt stöd före tidsfristen den 30 juni 2010, kommer ni då att ha vad jag kallar för en reservlista av projekt som är redo att inleda, så att pengarna faktiskt hamnar i denna sektor för energieffektivitet och lågenergi?
När det gäller solenergiområdet finns det till exempel stora projekt där byggandet redan kan påbörjas i slutet av 2009 och början av 2010, de har flera projekt som är redo att inledas. Kan vi ha en reservlista så att finansieringen ändå utnyttjas i händelse av att de projekt som för tillfället beviljats stöd inte kan utnyttja det?
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) När vi införde listan tittade vi på majoriteten av projekten och vi engagerade även medlemsstaterna, så i nuläget har jag ingen anledning att tro att vi inte kommer att kunna betala ut eller göra åtaganden för pengarna.
Om det skulle bli några förseningar, eller om några projekt inte är tillräckligt förberedda kommer vi att lämna en rapport i mars 2010. Om det finns en möjlighet att en del av pengarna är tillgängliga så lovade jag vid trepartsmötena att kommissionen vid behov skulle beakta utformandet av ett nödvändigt förslag. Men det är förhastat att lova det, eftersom det beror på hur väl vi kan göra åtaganden för pengarna och i dag finns det endast ett begränsat antal projekt där vi anser att de kommit tillräckligt långt för att kunna använda dessa pengar.
Angående: Kärnkraftverk
Enligt den sydösteuropeiska energigemenskapen överväger ett antal medlemsstater och ansökarländer i södra och östra Europa och i östra Medelhavsområdet att dels bygga ut befintliga kärnkraftverk, dels bygga nya anläggningar. Vilka åtgärder och initiativ planerar kommissionen för att redan från början sätta upp krav och begränsningar för dessa planer med tanke på markförhållandena, klimatet och möjligheterna att finansiera och genomföra projekten?
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Min kollega Stavros Dimas har redan svarat på en kompletterande fråga i detta ämne.
Kärnenergi inrättas helt enkelt på ett sätt som innebär att varje land har en tillsynsmyndighet för kärnsäkerhet, som bär hela ansvaret för genomförandet av kärnsäkerhetsåtgärderna. Samtidigt beslutar varje medlemsstat om de vill eller inte vill använda kärnenergi. Detta omfattas av Euratomfördraget och det finns väldigt tydliga ytterligare krav. De ytterligare kraven innebär att varje inlämnat projekt även ska analyseras av kommissionen och att kommissionen sedan utfärdar en rekommendation om vilka projekt som ska utvecklas. Vi gjorde det i fallet med Belene och även i Mochovce.
Det finns även en tydlig skyldighet om att kraven i miljökonsekvensbeskrivningarna ska uppfyllas enligt gemenskapslagstiftningen samt att de ytterligare kraven från FN/ECE:s Esbokonvention från 1991 om miljökonsekvensbeskrivningar i ett gränsöverskridande sammanhang också ska tillämpas.
Oavsett vilket projekt som föreslås diskriminerar vi inte mellan medlemsstaterna. Det finns tydliga krav som måste uppfyllas och varje projekt analyseras utifrån sina egna meriter, i enlighet med gemenskapens regelverk och miljölagstiftningen. Jag kan försäkra er om att denna process är så pass vattentät att inga tillstånd någonsin har utfärdats till att bygga ett kärnkraftverk såvida inte alla säkerhetskrav kunnat garanteras.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Fru talman! Jag vill med anledning av vad kommissionsledamoten sa om bedömningen av alla förslag fråga om en förhandsstudie kan göras på detta område, t.ex. inom ramen för samarbetet mellan EU och Medelhavsländerna och med hänsyn till områdets särskilda karaktär, så att det finns kriterier som alla länder redan från början måste beakta och följa i all projektering.
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) För det första utformar varje enskilt land sin egen lagstiftning, som fastställer hur ansökan ska gå till. Senare handlar och bygger processen väldigt mycket på den nationella lagstiftningen och lagstiftningen i Euratomfördraget. Resultatet blir att vi inte kan ha en regional strategi. Vi behöver se till den specifika situationen i varje enskild medlemsstat och samtidigt varje enskilt projekt.
Vi kan inte bara överväga en genomsnittlig situation i regionen och säga att denna region inte lämpar sig för användning av kärnenergi. Det skulle vara osant, eftersom man inte kan utveckla ett projekt som mer eller mindre kan användas överallt. Det handlar om kostnader, villkor och den tid som krävs. Därför kan vi inte använda oss av en regional strategi. Vi behöver verkligen se på varje enskilt konkret projekt, eftersom vi endast på det sättet kan garantera en fullständig säkerhet i det aktuella projektet.
Paul Rübig
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag gratulerar er till det kärnkraftspaket som ni just har lagt fram och som särskilt gäller nya kärnkraftsverk, samt till förslaget att Internationella atomenergiorganets standarder i framtiden ska vara bindande.
Jag vill gärna höra om ni tror att ni under kommande valperiod kan utarbeta ett förslag till en tillsynsmyndighet i EU eller uppgradera WENRA till ett organ som kan utfärda bindande standarder, och om vi även skulle kunna göra Internationella atomenergiorganets standarder obligatoriska för alla medlemsstater.
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Dessutom anser jag att vi med denna högnivågrupp av tillsynsmyndigheter för kärnkraft kan gå framåt med starkare normer. Detta är endast utgångspunkten, det var den minsta gemensamma nämnaren som vi kunde ha utvecklat.
På grund av frågans känsliga natur - politiskt och även ibland kulturellt - tvivlar jag samtidigt starkt på att den europeiska tillsynsmyndigheten skulle kunna spela den roll som krävs. Jag menar inte att den europeiska tillsynsmyndigheten inte skulle vara pålitlig utan att tillsynsmyndigheter måste hålla ett visst avstånd till kärnkraftsverken. Jag anser att det heltäckande ansvaret för säkerheten alltid ska ligga hos en nationell tillsynsmyndighet, eftersom det blir bäst så och det gör att debatten om huruvida den centrala tillsynsmyndigheten pressar på tillräckligt för kärnenergi och så vidare kan undvikas.
Det är bra att upprätta en gemenskapsram, men ansvaret måste förbli hos alla tillsynsmyndigheter som, vilket föreslås i kärnsäkerhetsdirektivet, ska åtnjuta fullständiga befogenheter och alla de nödvändiga instrumenten för att genomföra denna politik. Vi har väldigt bra tillsynsmyndigheter för kärnkraft i EU, så en organisatorisk omorganisering är inte nödvändig. Vi behöver bara stärka de bindande normerna, utifrån den nivå som vi befinner oss på i dag, och genom samarbete visa för världen att normerna kan bli fler inom kärnkraftsindustrin.
Angående: Främjande av hållbar energi i städer
I min hemstad Cork arbetar de lokala myndigheterna och företagen på att skapa riktlinjer för hållbar energi. Vad gör kommissionen för att stödja städer som Cork i deras ansträngningar att främja hållbar energi?
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Det gläder mig mycket att ni ställde denna fråga, eftersom jag är väldigt stolt över en av våra prestationer, nämligen borgmästaravtalet.
År 2008 stödde vi initiativet som innebär att EU:s städer ansluter sig till ett borgmästaravtal. Det innebär att städerna åtar sig i och med avtalet att minska sina koldioxidutsläpp med mer än 20 procent senast 2020. För detta ändamål ska de utforma en handlingsplan för hållbar energi. De har även inrättat en borgmästarförsamling för samordning och främjande. Vi stöder dessa åtgärder via det gemensamma forskningscentret, för att tillhandahålla en vetenskaplig bakgrund och tekniskt stöd för förberedelsen, genomförandet och utvärderingen av handlingsplanerna för hållbar energi. När det gäller mindre kommuner förhandlar kommissionen med andra nationella, regionala och lokala administrationer för att garantera deras stöd för de mindre städerna.
Ett avancerat system för god praxis, Benchmarks of Excellence (riktmärken för arbetet), kommer också att genomföras i år.
Vi har även skapat ett ekonomiskt stöd genom Europeiska investeringsbanken (EIB), där vi placerar bidragen. Vi använder även Europeiska investeringsbanken för att inrikta oss på hållbar utveckling i städerna. Europeiska investeringsbanken har redan varit inblandad i särskilda projekt, som till exempel i Barcelona, där förhandlingarna är långt framskridna.
Jag vet att staden Cork ännu inte har undertecknat borgmästaravtalet, så det är fortfarande upp till staden Cork att utnyttja denna möjlighet. Det är ett bra sätt att verkligen mobilisera medborgarna kring dessa initiativ.
Samtidigt finns det även andra instrument för hållbar utveckling och sammanhållningspolitiken ger ett viktigt stöd till städerna för att de ska kunna genomföra en hållbar energipolitik och vidta åtgärder. För perioden 2007-2013 kommer totalt 9 miljarder euro från sammanhållningsfonderna att investeras direkt i initiativ för hållbar energi i EU. Det södra och östra verksamhetsprogrammet, som inkluderar staden Cork kommer att investera 669 miljoner euro i regionen och bidra till att uppnå Lissabonmålen för tillväxt och sysselsättning.
Dessa sammanhållningsfonder kommer att ge direkt stöd till hållbara energiprojekt i regionen samt även bidra till att mobilisera ytterligare nationella investeringar. Finansieringen kan användas för att stimulera energieffektiviteten och produktionen av förnybar energi, utveckla effektiva energihanteringssystem och främja en ren och hållbar kollektivtrafik, särskilt i stadsområden.
Verksamhetsprogrammet inkluderar ”Gateway Challenge Fund”, som bygger på en integrerad hållbar utvecklingsstrategi för Cork.
Slutligen ändrades Europeiska regionala utvecklingsfonden nyligen för att ge alla medlemsstater möjligheten att använda regionala fonder för förbättringar av energieffektiviteten och integrationen av förnybar energi i befintliga bostäder. Det kan röra sig om så mycket som 4 procent av Europeiska regionala utvecklingsfondens totala utdelning.
Sammanfattningsvis anser jag att vi med borgmästaravtalet har skapat en ram för städer som delar ambitionen att utveckla hållbara modeller för sina medborgare. Bland borgmästaravtalets anhängare finns New York, Rochester och flera deltagare från andra länder utanför EU, så det erbjuder en hel del kunskap tack vare det uppdrag vi har.
När det gäller det ekonomiska stödet har vi i det här skedet inget program för energieffektivitet, men vi har strukturfonderna, vi har programmet Intelligent energi - Europa och vi har även Europeiska investeringsbanken. Vi använder alla dessa instrument för att stödja initiativen. Europeiska investeringsbanken är väldigt aktiv i denna process. I det här skedet är det dock inte så mycket en finansieringsfråga utan det handlar om bra projekt och en engagerad politik i städerna.
Det är svaret på er mycket viktiga fråga. Jag anser att städerna har alla möjligheter att visa vägen för en framtid med hållbar energi.
Brian Crowley
(EN) Jag vill tacka kommissionsledamot Andris Piebalgs för hans svar. Herr kommissionsledamot, ni har redan påpekat i ert svar att det finns en ekonomisk besparing med energieffektiviteten, men nu behöver vi gå vidare till nästa steg. I stället för att bara främja hållbarhet och energieffektivitet behöver vi använda fonderna för att skapa nya sätt att alstra energi för att göra städerna ännu mer självförsörjande, i stället för att importera bränsle eller bygga kärnkraftverk, som vi sa tidigare. Vi måste hitta smartare och bättre sätt, och kanske kan ni i framtiden inte bara vända er till Europeiska investeringsbanken utan även till kommissionen för nya idéer.
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Vi försöker bemöta denna begäran. I slutet av året planerar vi att utveckla en ny handlingsplan för energieffektivitet, som kommer att ta itu med detta. Vi utarbetar även ett meddelande om finansieringen av koldioxidsnåla energikällor.
Det är väldigt viktigt för aktörerna att ta initiativet och jag förväntar mig att städerna kommer att lägga fram förslag och sätta press på Europaparlamentets ledamöter och medlemsstaterna för att inrätta paneuropeiska instrument inom de berörda områdena.
Utan denna ”bottom-up”-strategi kommer vi att misslyckas med att utnyttja de möjligheter som finns. De europeiska städerna är så olika och det finns så många bra idéer att vi inte bara bör försöka att tillämpa en ”top-down”-strategi för varenda stad.
Jag anser att borgmästaravtalet kommer att ge en välbehövlig intellektuell insats och erfarenhet för de politiska åtgärder som vi behöver formulera för att skapa hållbara städer. Det handlar inte bara om besparingar. Det finns många frågor inblandade. Det handlar även om intelligenta nät, sammanslagning av förnybar energi och hållbara transporter - vätebussar och elfordon. Det finns många möjligheter.
Varenda stad kan skapa sitt eget program, eftersom anslutningen till borgmästaravtalet innebär en skyldighet att minska koldioxidutsläppen med mer än 20 procent. Det gäller inte bara med hjälp av energieffektivitet. Det skulle kunna vara ett helt annat politikområde. Det beror väldigt mycket på de lokala omständigheterna.
Talmannen
Med tanke på att vi har ont om tid kommer jag tyvärr inte att kunna tillåta den ytterligare kompletterande frågan. Jag beklagar, herr Rübig, men ni har redan fått ställa en fråga och kommissionsledamoten har gett oss väldigt uttömmande svar.
Angående: Den ekonomiska krisen och undvikandet av protektionism
Som vår kommissionsledamot med ansvar för handel har ni med rätta sagt att protektionism måste undvikas i hanteringen av den nuvarande ekonomiska krisen, eftersom det är allmänt erkänt att vi inte kommer ur konjunkturnedgången genom att begränsa handeln.
På vilket sätt arbetar kommissionen med att förhindra tilltagande tendenser till protektionism i sina internationella handelsförhandlingar? Har några framsteg uppnåtts med avseende på fullföljandet av Doha-rundan?
På vilket sätt kommer kommissionen därtill garantera att främjandet av fri handel inte går ut över EU:s utvecklingsprioriteringar, som grundläggande arbetsnormer och en hållbar miljö?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Sedan den ekonomiska krisens utbrott har Europeiska unionen intagit en bestämd hållning mot direkt protektionism, i överensstämmelse med dess åtaganden om rättvis och öppen handel.
Kommissionen övervakar intensivt de protektionistiska åtgärder som införts av EU:s viktigaste handelsparter för att kunna vidta lämpliga åtgärder. Dessutom stöder EU starkt Världshandelsorganisationens initiativ om att rapportera om handelsrelaterade utvecklingar under den ekonomiska och finansiella krisen.
Sedan inledningen på den nuvarande krisen har EU mer än någonsin engagerat sig i multilateralism, insyn och öppna marknader i enlighet med regler som i lika mån gynnar både industriländer och utvecklingsländer. EU har konsekvent argumenterat för att ett ambitiöst och balanserat resultat från Doha-rundan är ett av de viktigaste instrumenten för att undvika handelsprotektionism och stärka ekonomin.
Detta är också budskapet som förts fram av Världshandelsorganisationen under den senaste översynen av EU:s handelspolitik, där EU:s roll när det gällde att stärka det multilaterala handelssystemet fick beröm. Den nyckelroll som Doha-rundan skulle kunna spela i den nuvarande krisen erkändes också i den globala återhämtnings- och reformplanen från G20:s toppmöte den 2 april. G20-ledarna förnyade sitt åtagande i syfte att snabbt nå fram till resultat i Doha-rundan.
Slutligen går EU:s engagemang för ett öppet handelssystem hand i hand med dess åtaganden om hållbar utveckling, vilket är ett övergripande politiskt mål för Europeiska unionen, inklusive i samband med de olika handelspolitiska initiativen.
Hållbar utveckling och i synnerhet miljömässiga och sociala överväganden är viktiga komponenter i vår handelspolitik. Det kan man se genom antagandet av hållbara utvecklingsbestämmelser som inriktar sig på sysselsättnings- och miljönormer i våra bilaterala handelsavtal.
Claude Moraes
(EN) Tack, fru kommissionsledamot! Jag är medveten om att ni har tagit över för kommissionsledamot Catherine Ashton. Jag vill gratulera kommissionen och faktiskt ledamöterna här i parlamentet som är med i utskottet för internationell handel till att ha drivit linjen för att motverka protektionistiska tendenser.
Jag vill ställa en fråga om utvecklingsländerna och hur vi kan se till att öka eller underlätta handeln med och mellan utvecklingsländerna, till exempel via ökat handelsrelaterat stöd. Det är en viktig del som vi bör ta hänsyn till. Rent generellt har jag sett väldigt uppmuntrande verksamhet från kommissionen och Europaparlamentet i samband med protektionistiska tendenser, vilket skulle vara ett steg tillbaka.
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Rapporter från Världshandelsorganisationen och kommissionens egen övervakning visar att det inte finns någon överhängande risk för en allmän protektionistisk upptrappning. Ingen av de stora handelsnationerna har ännu tagit till allmänna restriktioner för handel och investeringar. Utvecklingen i vissa länder - till exempel i Ryssland, Indonesien och Argentina - kräver en noggrann övervakning, eftersom dessa länder har fram till i dag varit de största användarna av gränsåtgärder för att begränsa handeln. Generellt sett är de största målsektorerna jordbruks- och livsmedelsprodukter, järn- och stålindustrin samt metall-, fordons-, textil- och leksaksindustrin.
David Martin
(EN) Accepterar kommissionen att vi samtidigt som vi läxar upp och övervakar andra för att undvika risken för protektionism själva måste vara försiktiga och se till att när vi väl använder våra handelspolitiska skyddsinstrument verkligen använder dem för dess avsedda syften och inte i egenskap av protektionistiska åtgärder?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen gör allt som står i dess makt för att se till att denna övervakning är kraftfull på alla sätt, särskilt i den fråga som ni tog upp. Jag skulle kunna framföra meddelandet till kommissionsledamot Catherine Ashton för att få en mer specifik synpunkt och ett mer specifikt svar. Men än så länge finns det inga störande signaler.
Angående: Piratkopiering på Internet i Kanada
Piratkopieringen på Internet i Kanada hör till de mest omfattande i världen. Detta förvärras av allvarliga brister i lagstiftningen och brottsbekämpningen. Kanadas upphovsrättslag behöver omgående ses över för att bringas i linje med aktuella internationella standarder om skydd i Internetmiljön, till exempel standarderna i WIPO:s Internetfördrag från 1996 och EU:s upphovsrättsdirektiv (2001/29/EG). Ju längre situationen pågår, desto längre står europeiska rättsinnehavare - särskilt i kultursektorn (författare, kompositörer, artister, låtskrivare och musikproducenter) - utan de rättsliga medel som de behöver för att stoppa den storskaliga överträdelsen av deras rättigheter på Internet i Kanada. Fildelningen orsakar dem enorma förluster. Situationen är så allvarlig att rättsliga åtgärder måste vidtas nu, och inte efter det kommande handelstoppmötet mellan EU och Kanada i maj och påföljande bilaterala handelsförhandlingar.
Med hänsyn till ärendets brådskande natur, vad gör kommissionen för att se till att Kanada omedelbart ändrar denna lagstiftning?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen känner till frågorna som tagits upp i förhållande till skydd och uppföljning av Kanadas immateriella rättigheter. Vi är mycket bekymrade över att Kanadas föreslagna reform av dess upphovsrättslag knappt verkar prioriteras.
Rimligt skydd av immateriella rättigheter är centralt för den framtida överlevnaden av den kreativa industrin. Samtidigt som flera medlemsstater nu ivrigt håller på att diskutera hur immateriella rättigheter bättre ska kunna anpassas till Internet måste vi dock fortfarande uppmärksamma riskerna med piratkopiering på Internet från tredjeländer.
En av nyckelfrågorna gäller hur vi gör en rättvis avvägning mellan rättighetsinnehavarnas och konsumenternas intressen, samtidigt som vi respekterar bestämmelserna om dataskydd. Som ni minns var detta ett centralt diskussionsämne i kommissionens initiativ om kreativt innehåll på Internet som inleddes i samband med meddelandet av den 3 januari 2008.
Kommissionens oro har under en viss tid nu förmedlats till de kanadensiska myndigheterna. I och med att vi snart kommer att inleda förhandlingar om ett frihandelsavtal med Kanada får vi en ny möjlighet att få till stånd betydande förbättringar av skyddet av de immateriella rättigheterna i Kanada. Under tiden kommer kommissionen att ta upp frågan på högsta nivå med de kanadensiska myndigheterna. Den kommer även att begära att översynen av Kanadas upphovsrättslag inleds så fort som möjligt och helst under Europaparlamentets nuvarande sammanträdesperiod.
Seán Ó Neachtain
(GA) Fru talman! Jag tackar kommissionsledamoten för hennes svar, men vill samtidigt ställa en fråga: vilka förhoppningar har kommissionen om att det som görs i förhållande till Kanada kommer att lyckas och vilka direkta planer har kommissionen för att stoppa piratkopiering via Internet och denna praxis? Om vi inte kan stoppa det i ett land som Kanada, vad har vi då för chanser i andra fall?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Som jag sa kommer ett handelsavtal att tillhandahålla den rättsliga ram inom vilken vi kan ta itu med några av EU:s irritationsmoment och frågor när det gäller handeln med Kanada, som till exempel dess standarder för genomförandet av immateriella rättigheter och viss illojal konkurrens. Vi är optimistiska, eftersom vi kommer att inleda förhandlingarna om ett frihandelsavtal.
Angående: Frihandelsavtalet med Sydkorea
Kan kommissionen ge en översikt av det nuvarande läget i förhandlingarna om frihandelsavtalet mellan EU och Sydkorea med anledning av de senaste diskussionerna mellan kommissionen och Sydkoreas handelsministerium?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Förhandlingarna om ett frihandelsavtal med Sydkorea är de mest avancerade av EU:s pågående handelsförhandlingar. Efter två års förhandlingar har vi nu ett övergripande avtal inom räckhåll med EU:s fjärde största handelspartner utanför Europa.
Frihandelsavtalet med Sydkorea skulle skapa ett nytt marknadstillträde i många intresseområden för EU:s exportörer. Som ett belysande exempel: avtalet skulle snabbt få bort tullavgifter till ett värde av 1,6 miljarder euro till förmån för EU:s exportörer, det skulle erbjuda fasta bestämmelser om icke-tariffära hinder i prioriterade sektorer som exempelvis fordonsindustrin, läkemedels- eller konsumentelektroniksektorn. Avtalet skulle även tillhandahålla viktiga nya marknadstillträden inom tjänster av särskilt intresse för EU:s tjänsteleverantörer, erbjuda det mest långtgående paketet hittills för immateriella rättigheter, offentliga upphandlingar, hållbar utveckling och övriga regelfrågor och avtalet skulle förutse nya sätt att involvera det civila samhället i kontrollen av hur frihandelsavtalet genomförs, samt skydda våra känsliga områden med lämpliga åtgärder.
Frihandelsavtalet skulle även erbjuda en nyttig referenspunkt för övriga förhandlingar. Dessutom skulle slutandet av detta avtal nu visa ett åtagande från båda sidor om att öppna sina marknader som ett svar på den aktuella ekonomiska miljön.
I slutet av den åttonde förhandlingsrundan i mars 2009 gjorde båda sidor viktiga tekniska framsteg på den egna nivån men ett visst antal svåra frågor förblev olösta.
EU:s kommissionsledamot med ansvar för handel, Catherine Ashton, och Sydkoreas handelsminister Kim träffades därefter i London den 2 april 2009. Trots intensiva diskussioner gick det inte att komma överens om de resterande frågorna, som till exempel återbetalning av tullar och ursprungsregler.
Kommissionen håller för närvarande på att överlägga om hur den ska gå vidare.
David Martin
(EN) Tack för ert svar, fru kommissionsledamot. För det första håller jag helt med om att ett frihandelsavtal med Sydkorea skulle medföra enorma fördelar för både Europeiska unionen och Sydkorea samt skicka en positiv signal i fråga om vår beslutsamhet om att hålla marknaderna öppna. Misslyckandet med att uppnå detta avtal verkar nu dock bero mer på medlemsstaterna än vår förhandlingspartner.
Om det är så att vi inte kan uppnå ett avtal med Sydkorea, skulle då kommissionen acceptera att generaldirektoratet för handel packade ihop sina saker och reste hem när det gäller frihandelsavtal, eftersom om vi inte kan komma överens med Sydkorea kommer vi inte heller att kunna komma överens med Indien, Asean eller sluta övriga liknande avtal som vi förhandlar om?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Å andra sidan har medlemsstaterna nyligen bekräftat sitt intresse av att sluta ett långtgående och balanserat avtal med Sydkorea.
Som vanligt kommer kommissionen att försvara principerna oavsett vilket land vi förhandlar med.
Glyn Ford
(EN) Tack så mycket. Kanske kan kommissionsledamoten kommentera situationen med den tyska regeringen i denna fråga.
Liksom David Martin är jag en anhängare av frihandelsavtalet med Sydkorea. Vi måste dock vara noggranna med detaljer och timing. Det beräknas att 650 000 sydkoreanska bilar skulle kunna säljas i EU årligen. Medan det redan finns en del produktion i Östeuropa kommer det att innebära betydande volymer av nya importer.
De flesta undersökningar visar att de kommer att ersätta försäljningarna av japanska bilar tillverkade i EU, liksom de som tillverkas av Honda vid anläggningen i min valkrets i Swindon. Denna anläggning ligger just nu i malpåse och arbetarna hålls i beredskap. För att inte förvärra den nuvarande situationen här och på andra håll i EU, kan ni garantera att det kommer att finnas en ordentlig tidsförskjutning innan sådana importer blir tillåtna?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag förstår er oro över situationen i fordonsindustrin. Redan i början av förhandlingarna med Sydkorea investerade kommissionen avsevärda resurser för att få ett gott resultat för EU:s fordonsindustri. Europeiska bilexportörer kommer att gynnas av kombinationen av undanröjandet av sydkoreanska tullavgifter på bilar och det effektiva undanskaffandet av tekniska hinder. De största hindren kommer att undanröjas samma dag som avtalet träder i kraft.
Angående: Handelstvist mellan EU och USA om hormonbehandlat kött
Kan kommissionen upplysa mig om vad förhandlingarna som den för med de amerikanska myndigheterna resulterat i? Syftet med förhandlingarna är ju att slutgiltigt - efter beslutet om att tillfälligt återkalla - sätta stopp för de så kallade motåtgärderna, eller karusellåtgärderna, inom ramen för den transatlantiska handelstvisten om hormonbehandlat nötkött, samt att häva de motåtgärder som redan införts?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen förhandlar för närvarande med Förenta staterna och vi är mycket optimistiska om att en ömsesidigt godtagbar lösning kan dyka upp väldigt snart. Under de senaste veckorna har vi haft intensiva transatlantiska kontakter i denna fråga. EU:s kommissionsledamot med ansvar för handel, Catherine Ashton, och Förenta staternas handelsrepresentant Ron Kirk kom den 22 april överens om att fortsätta med samtalen i syfte att hitta en förhandlingslösning till den långdragna tvisten om hormonbehandlat kött.
De bekräftade sin önskan om att lösa denna svåra fråga som påverkar företag och konsumenter i både EU och Förenta staterna. I syfte att underlätta förhandlingarna för en lösning har kommissionsledamot Catherine Ashton och Förenta staternas handelsrepresentant Ron Kirk kommit överens om att vidtagandet av de så kallade karusellåtgärderna från Förenta staternas sida mot vissa produkter från EU skulle skjutas upp i ytterligare två veckor utöver den ursprungliga tidsfristen den 23 april.
Kommissionen har åtagit sig att göra sitt bästa för att hitta en positiv och varaktig lösning för denna fråga. Samtal pågår för närvarande med högre tjänstemän från båda sidor. Kommissionens slutliga mål i dessa förhandlingar är att slutgiltigt förhindra vidtagandet av karusellåtgärderna samt att häva de motåtgärder som redan införts. Vi är säkra på att en överenskommelse är inom räckhåll som till fullo kan garantera våra folkhälso- och konsumentskyddsmål i denna fråga.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru talman! I den behöriga kommissionsledamoten Catherine Ashtons frånvaro vill jag tacka kommissionsledamot Meglena Kuneva för hennes svar och be henne framföra mitt tack till Catherine Ashton för hennes medling och samråd med amerikanerna när det gäller avskaffandet av USA:s karusellåtgärder. Det rör sig om åtgärder som, om inte annat, går ett steg längre, går utanför ramarna för partnerskapet mellan USA och EU, två stora handelsaktörer som också spelar en ledande roll i Doha-rundans förhandlingar under WTO:s beskydd.
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr Papastamkos, jag framför gärna ert meddelande till kommissionsledamot Catherine Ashton och jag tror, utan att för den delen säga för mycket, att resultaten verkligen kommer att bli tillfredsställande.
Angående: Lufttrafikföretagens underlåtenhet att följa bestämmelserna i förordning nr 261/2004
Den 22 december 2008 meddelade EG-domstolen en dom i vilken det fastställs att lufttrafikföretag inte kan vägra att betala kompensation till passagerare då en flygning ställs in på grund av tekniska problem med flygplanet. En liknande dom avkunnades nyligen i ett ärende som anhängiggjorts vid en svensk domstol på uppdrag av ombudsmannen.
I vilken utsträckning beaktar kommissionen dessa domar som än en gång påvisar lufttrafikföretagens dåliga samarbetsvilja, den alltför vaga ordalydelsen i förordning nr 261/2004 om de ”extraordinära omständigheter” som berättigar att en flygning ställs in och kommissionens passivitet gentemot det oräkneliga antalet överträdelser av denna förordning som sker på passagerarnas bekostnad?
Antonio Tajani
kommissionens vice ordförande. - (IT) Fru talman, ärade ledamöter! Jag anser att vi först och främst måste göra klart att det inte är kommissionens uppgift att tolka EG-domstolens beslut. Besluten gäller frågor som nationella domstolar har hänskjutit till EG-domstolen för förhandsavgörande för att säkerställa en enhetlig tillämpning av gemenskapens lagstiftning.
Enligt villkoren i artikel 16 i förordning (EG) nr 261/2004 om passagerares rättigheter vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar är det medlemsstaternas ansvar att tillämpa förordningen och vidta rättsliga åtgärder mot flygbolag som inte följer dess bestämmelser. När de behöriga myndigheter som har utsetts av medlemsstaterna i enlighet med förordningen behandlar passagerares krav på kompensation måste de självklart ta hänsyn till EG-domstolens instruktioner. Kommissionens ansvar är att övervaka att förordningen tillämpas korrekt av behöriga myndigheter, särskilt i ljuset av relevanta beslut av EG-domstolen.
Det senaste mötet mellan kommissionen och behöriga nationella myndigheter hölls i början av december förra året, dvs. ett par veckor före EG-domstolens beslut. Kommissionen planerar att hålla ett nytt möte den 14:e denna månad. Under detta möte kommer EG-domstolens beslut nyligen i mål C-549/07 att gås igenom.
Nationella myndigheter kommer att få möjlighet att kommentera beslutet och framföra sina synpunkter på flygbolags agerande gentemot passagerare när flygningar ställs in i ljuset av detta prejudikat och även på de praktiska följderna av beslutet.
Giovanna Corda
(IT) Tack, herr kommissionsledamot, jag anser att denna fråga bör uppmärksammas. Om jag har förstått det hela rätt är det medlemsstaterna som ska hantera dessa frågor, men ni kan även se om något kan göras. Jag tackar därför för ert svar och vi ser fram emot att få se vad som sker härnäst.
Antonio Tajani
Tack för att ni talar på italienska. Jag vet att ni kommer från Italien, så tack än en gång. Kommissionen kommer naturligtvis att följa utvecklingen eftersom jag anser att passagerares rättigheter är en mycket viktig fråga för oss alla. Det är ett av mina mål som kommissionsledamot.
Detta gjorde jag klart redan när min utnämning godkändes av parlamentet. Jag kommer alltså att fortsätta att se till att en uppföljning görs för att kontrollera om medlemsstaterna respekterar passagerares rättigheter. Vi är alla - också Meglena Kuneva - fast beslutna att på alla områden försöka hävda medborgarnas rättigheter på ett effektivt sätt.
Glyn Ford
(EN) Jag ska fatta mig kort, eftersom jag vet att vi har ont om tid. Herr kommissionsledamot! Jag måste säga att i nuläget är genomförandet av de rättigheter vi har ärligt talat rena skämtet. Jag var nyligen i Amsterdam och såg hur KLM hanterade försenade passagerare genom att boka om dem vid en incheckningsautomat. Personalen nekade systematiskt passagerarna den ersättning och assistans som de hade rätt till, utan att fråga dem.
Kan vi få lite övervakning från kommissionens sida? Kan vi få lite folk som faktiskt befinner sig på flygplatserna och ser vad flygbolagen gör? Ärligt talat verkar det hela ha blivit ett skämt.
Antonio Tajani
Fru talman! Kommissionen tänker rapportera till parlamentet och rådet om hur förordning (EG) nr 261/2004 fungerar och vilka resultat den har lett till genom ett meddelande som ska antas under andra halvåret i år.
I detta dokument kommer en analys att göras av de fyra år då förordningen har varit i kraft och det kommer att föreslås eventuella andra åtgärder som kan vidtas för att minska antalet incidenter och stärka skyddet av passagerares rättigheter.
Alla flygplatser kommer därför att kontrolleras. Jag hoppas att kommissionens arbete ska leda till att situationen förbättras och ge medborgarna de svar de förväntar sig. Jag kan alltså försäkra er om mitt engagemang som kommissionsledamot. Jag har börjat och jag kommer att fortsätta och jag kan bekräfta mitt engagemang.
Angående: Privatiseringar av flygbolag i EU
Med tanke på den lyckade modell som användes vid utförsäljningen av Olympic Airways och överlåtelsen till en privat investerare vill jag fråga kommissionen: Skulle den här modellen kunna användas även för andra bolag med liknande problem?
Vilken är kommissionens bedömning av framtida privatiseringar av flygbolag i EU? I hur hög grad bidrar fusioner av flygbolag till att hantera krisen utan att skapa monopolsituationer och minska konkurrensen?
Antonio Tajani
kommissionens vice ordförande. - (IT) Fru talman, ärade ledamöter! Kommissionen delar den uppfattning som ni uttrycker i er fråga, dvs. att kommissionens beslut uppenbart ledde till den beordrade utförsäljningen av vissa av Olympic Airlines och Olympic Airways Services verksamheter. Det var verkligen lyckat ur ett konkurrens- och transportpolitiskt perspektiv.
Alitalia använde samma modell och den kan användas av alla problemtyngda flygbolag. Beslutet har därför lett till en ny flygbolagsmodell, till vad som borde bli framtidens flygbolag. Inga fler statliga bolag utan helt privatiserade bolag. Det är det arbetet som kommissionen har försökt stödja. Jag tror att målet om privatisering även delas av andra flygbolag - jag tänker här på Austrian Airlines, Malev och Czech Airlines.
Enligt fördraget måste kommissionen dock förhålla sig neutral till offentligt kontra privat bolagsägande. Kommissionen är positiv till samgåenden inom gemenskapens luftfartssektor som fortfarande anses vara alltför uppsplittrad, inte minst med tanke på den nuvarande krisen.
Samgåendena får emellertid inte leda till att konkurrensen begränsas så mycket att det påverkar den gemensamma marknadens effektiva funktion. Det är kommissionens eller den behöriga nationella myndighetens ansvar att kontrollera företagskoncentrationer som genomförs i detta syfte på grundval av relevanta gemenskapsförordningar och den berörda företagskoncentrationens omfattning.
Emmanouil Angelakas
(EL) Fru talman! Jag tackar kommissionsledamoten för hans kommentarer och svar. När kommissionsledamoten nu är här vill jag ta tillfället i akt att fråga honom om det har gjorts några utvärderingar i kommissionen av hur många arbetstillfällen som har försvunnit i europeiska flygbolag de senaste åtta månaderna sedan den ekonomiska krisen bröt ut och, i så fall, vilka åtgärder som ni anser kan vidtas för att vända denna utveckling?
Antonio Tajani
kommissionens vice ordförande. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag har inga konkreta uppgifter om arbetstillfällen som har försvunnit på grund av krisen, men jag är naturligtvis väl medveten om vad som händer inom luftfartssektorn.
Jag har ägnat all min kraft som kommissionsledamot med ansvar för transportfrågor åt att stödja detta transportsätt och det kommer inte som någon överraskning för mig att vi återigen diskuterar en fråga - ankomst- och avgångstider - som syftar till att förhindra att situationen inom luftfartssektorn förvärras ytterligare av denna kris. Detta handlar även om att försöka minska sysselsättningsförlusterna, dvs. att behålla sysselsättningen inom luftfartssektorn i EU.
Angående: Europamagistralen och bastunneln under Brennerpasset
Kan kommissionen ge en detaljerad tids- och finansieringspland för, dels sträckan Strasbourg-Wien på höghastighetsjärnvägen Europamagistralen, dels bastunneln under Brennerpasset, en huvuddel av sträckan Berlin-Rom? Hur långt har planeringen kommit och ger konjunkturprogrammet ytterligare möjligheter?
Antonio Tajani
Fru talman, herr Posselt! Som ni vet är järnvägssträckan Berlin-Palermo ett av de 30 prioriterade projekten inom de transeuropeiska transportnäten och bastunneln under Brennerpasset är den viktigaste länken i detta prioriterade projekt.
Kommissionen stöder detta nyckelinslag i ett prioriterat projekt som kommer att göra det möjligt att förbinda järnvägsnät på båda sidor av Alperna genom ett högkapacitets- och höghastighetsspår som främst är avsett för godstransporter. Projektet kommer alltså både att bidra till en effektivt fungerande inre marknad, till miljömålen och till den ekonomiska återhämtningen.
Kommissionen vill därför rent konkret infria medborgarnas förväntningar. Detta är ytterligare ett skäl till att vi påskyndade finansieringen i slutet av förra året så snart ett anslag om 786 miljoner euro till det prioriterade projektet nr 1 hade godkänts. Samordnaren Karel van Miert har övervakat projektet sedan 2005 och resultaten har, vad jag vet, varit positiva.
Vi har nu inlett en samrådsprocess med medlemsstaterna för att förlänga de europeiska samordnarnas mandat så att det täcker perioden 2009-2013. På så sätt kommer vi att göra det möjligt för dem att fortsätta sitt arbete, inte minst med att övervaka de prioriterade projekten. Den 22 mars 2009 lämnade de österrikiska myndigheterna in sitt fleråriga infrastrukturprogram, vilket omfattar finansieringen av bastunneln under Brennerpasset. Efter att ha gjort en miljökonsekvensbedömning beviljade de bygglov för projektet den 17 april 2009.
De italienska myndigheterna lämnade å sin sida in sitt bastunnelprojekt till den interministeriella ekonomiska progamplaneringsekommittén (CIPE) så att finansiering kunde godkännas i maj. Minister Altero Matteoli, som jag har talat med, bekräftar att den italienska staten är villig att driva detta och därför kommer att finansiera projektet, och jag tror att de österrikiska och italienska myndigheterna är helt överens i denna fråga.
Det prioriterade projektet nr 17 - höghastighetsspåret mellan Strasbourg och Wien som ingår i sträckan Paris-Strasbourg-Stuttgart-Wien-Bratislava - gör tillfredsställande framsteg i alla de deltagande medlemsstaterna: Frankrike, Tyskland, Österrike och Slovakien. Större delen av den 831 kilometer långa sträckan mellan Strasbourg och Wien - närmare bestämt avsnitten Strasbourg-Stuttgart och Linz-Wien - kommer att stå färdiga 2015. Avsnittet Stuttgart-Ulm, som är den största flaskhalsen, kommer att stå färdigt 2020.
Det relevanta finansieringsprotokollet undertecknades den 2 april i år. Det mest komplicerade avsnittet verkar i nuläget vara det gränsöverskridande avsnittet i Bayern mellan München och Salzburg. Den tyska regeringen gör just nu en översyn av sin fleråriga programplanering så vi måste vänta till årets slut innan vi kan börja diskutera detta mycket viktiga avsnitt. Avsnittet Strasbourg-Wien kommer att kosta 10 miljarder euro och det prioriterade projektet kommer sammanlagt att kosta 13,5 miljarder euro.
Jag tror att denna information kan vara till hjälp och täcker in allt det som Bernd Posselt efterlyste i sin fråga.
Bernd Posselt
(DE) Herr kommissionsledamot! Tack för ett mycket bra och utförligt svar och även för ert utmärkta arbete med dessa två viktiga projekt som korsar varandra i München. Jag har bara två korta kompletterande frågor:
För det första: det finns ett rykte beträffande bastunneln genom Brennerpasset att den kan komma att begränsas till persontransporter. Kan ni avfärda detta rykte?
För det andra: mycket görs i Österrike och Stuttgart när det gäller huvudsträckan från Strasbourg till Wien och Budapest. Vi har emellertid problemet med sidolinjen till München, spåret till Münchens flygplats och sträckan från München till Mühldorf, Freilassing och Salzburg, dvs. den kemiska triangeln och sträckan via Mühldorf. Jag vill gärna fästa er uppmärksamhet på just detta, eftersom framstegen här fortfarande går mycket långsamt.
Antonio Tajani
kommissionens vice ordförande. - (IT) Fru talman, ärade ledamöter! Vad gäller spåret mellan Berlin och Palermo kan jag försäkra er om att även om rykten oundvikligen leder till oro tycks det inte finnas någon som helst grund för dessa rykten.
Jag vill ge er några andra uppgifter eftersom ni är särskilt intresserad av avsnittet Strasburg-Wien. Den 31 mars offentliggjorde Europeiska kommissionen två förslagsinfordringar rörande de transeuropeiska transportnäten (TEN-T). Enligt dessa förslag kan avsnittet Strasburg-Wien komma att stödjas inom 2009 års program med upp till 140 miljoner euro för både studier och byggprojekt och från den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, i vilken 500 miljoner euro har öronmärkts för byggprojekt som inleds senast i slutet av 2010.
Det är naturligtvis upp till de nationella regeringarna att inkomma med samfinansieringsförslag som sedan prövas i konkurrens med förslag från andra medlemsstater. Om Tyskland tänker inkomma med ett förslag rörande det avsnitt som intresserar er mest kan man alltså göra det och kommissionen kommer noggrant att pröva förslaget.
När det gäller framstegen i projekt nr 17 har kommissionen beslutat att ge betydande stöd till olika projekt längs denna sträcka, närmare bestämt till de tre gränsöverskridande avsnitten och flaskhalsarna.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
