Icke-diskriminering grundad på kön och solidaritet mellan generationer (kortfattad redogörelse)
Talmannen
- Nästa punkt är en kortfattad redogörelse för ett betänkande av Anna Záborská, för utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män, om icke-diskriminering grundad på kön och solidaritet mellan generationer.
Anna Záborská
Tillåt mig att först varmt tacka alla ledamöter av mitt utskott för deras hjälp med mitt initiativbetänkande. Omröstningen i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män var resultatet av en mycket bred diskussion och överenskommelse.
Männen och kvinnorna som i dagsläget är engagerade i att skapa nätverk för solidaritet mellan generationer förtjänar ett erkännande. Deras beslutsamhet är ett viktigt bidrag till medlemsstaternas och EU:s välstånd, samt till allmännyttan. Tyvärr tas inte detta bidrag med i den nationella statistiken och de ekonomiska analyserna. Det är skälet till att män och kvinnor utsätts för dolda former av diskriminering. Kvinnor och män har rätt till att fritt välja en lämplig och bekväm sysselsättning. Det är samhällets skyldighet att garantera denna rätt till fritt val och att inte diskriminera mot någon sysselsättning endast av den anledningen att den inte placeras inom ramen för den formella arbetsmarknaden.
Det här är en kort sammanfattning av mitt initiativbetänkande om icke-diskriminering grundad på kön och solidaritet mellan generationer. Betänkandets ämne är centralt i diskussioner om EU:s framtid och sysselsättning i medlemsstaterna. Även om betänkandet är av relativt teknisk natur har det även en mänsklig dimension. Det berör oss alla på något sätt, eftersom vi alla lever i nätverk av större eller mindre familjer och sociala relationer som vi är personligt engagerade i. Att begränsa begreppet solidaritet mellan generationer till barnomsorg vore en feltolkning. Solidaritet mellan generationer handlar också om ansvar för våra föräldrar och äldre och vård av omsorgsbehövande personer.
Solidaritet mellan generationer innebär även att utbilda medborgarna om respekten för liv, mänsklig värdighet och miljöskydd. Det är i huvudsak en fråga om social rättvisa, vilken kommer att lägga grunden för det framtida EU och ser till dess invånares allmännytta. Personaladministratörer är överens om att mänskliga förmågor är jämförbara med högskoleutbildningar. Det är därför nödvändigt att ge solidariteten ett uttryckligt positivt värde.
EU måste skapa en ram för att uppnå det målet. Kvinnor är de som främst bidrar till solidaritet mellan generationerna och därmed genererar sociala relationer. Därför ägnas betänkandet till största delen åt kvinnorna. Ekonomer använder matematiska modeller för att framhäva värdet av hushållsarbete. Enligt redan äldre ekonomisk och demografisk forskning skulle kvinnors bidrag till BNP vara ännu högre om deras oavlönade arbete beaktades. Att bortse från detta faktum innebär att hålla fast vid gammalmodiga idéer. Vi måste se framåt för att skapa förutsättningar för att alla kvinnor och män ska kunna engagera sig i solidaritet mellan generationerna, oavsett deras sociala status.
Om EU menar allvar med sin politik för icke-diskriminering och jämställdhet, måste man agera. Min politiska grupp, gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokraterna, är stolt över att stödja en politik för icke-diskriminering där man eftersträvar allmännytta och respekterar mäns och kvinnors olika särdrag och kompletterande natur. Jag vill också gärna framhålla att detta betänkande grundas på omfattande samråd med ett stort antal kvinnliga icke-statliga organisationer. I mitt betänkande har jag också tagit hänsyn till åsikterna från tre av parlamentets tvärgrupper: ATD Quart Monde, tvärgruppen om familjefrågor och skydd av barn och tvärgruppen om omvårdande. Utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män antog betänkandet enhälligt. Mina damer och herrar, jag hoppas att ni låter oss fortsätta detta samarbete och därför röstar för vårt resolutionsförslag i morgon.
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag tycker att Anna Záborskás arbete är mycket viktigt eftersom det ämne som hon tar upp har stor betydelse för vårt samhälle.
Frågan om beroende kommer att bli allt viktigare i framtiden på grund av demografiskt åldrande, men även med tanke på jämställdheten mellan kvinnor och män då det fortfarande är främst kvinnor som tar hand om personer i beroendeställning.
Därför måste vi vidta åtgärder för att hjälpa kvinnor att komma in på eller stanna kvar på arbetsmarknaden genom att förbättra möjligheterna för familjeliv, särskilt för att främja en balans mellan arbetsliv och familjeliv.
När det gäller omhändertagande av personer i beroendeställning har kommissionen redan gjort följande. Ledighet för att ta hand om familjemedlemmar i beroendeställning kom att ingå i samrådet med arbetsmarknadens parter om att förena arbetsliv, privatliv och familjeliv. Kommissionen undersöker kvaliteten på tjänster för äldre personer i beroendeställning och skyddet mot dålig behandling, och även vilka åtgärder som skulle kunna vidtas på EU-nivå i samarbete med medlemsstaterna för att påskynda utvecklingen och moderniseringen av infrastruktur och tjänster.
EU:s sammanhållningspolitik kommer genom Europeiska socialfonden även fortsättningsvis att samfinansiera initiativ på nationell och lokal nivå. I den öppna samordningsmetoden på området för socialt skydd och social delaktighet prioriteras moderniseringen av pensionssystemen så att större hänsyn tas till nya arbetsformer, avbrott från förvärvsarbete och långvarigt omhändertagande av personer i beroendeställning.
Vi arbetar med detta och ser verkligen fram emot ett nära samarbete med parlamentets ledamöter. Vi vill gratulera parlamentet till den viktiga insatsen.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Herr talman! Jag vill påpeka att det i betänkandet som antogs med absolut majoritet i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män även finns ett alternativt förslag som lades fram av vissa ledamöter. I morgondagens omröstning måste vi välja mellan detta förslag och förslaget som lagts fram av utskottet. Det ena förslaget omintetgör det andra. Vi kan varken diskutera det alternativa förslaget i plenum eller höra de ledamöter som lade fram det, och inte heller uttrycka någon åsikt om det. Det är ett misskick i de nya reglerna som ni bör ha i åtanke.
Talmannen
- Ja, fru Panayotopoulos-Cassiotou, det jag sa tidigare till Avril Doyle gäller även här. Vi tillämpar artikel 45 som verkligen innebär en mycket snäv ram för vår talartid, eftersom endast föredragandena ges möjlighet att tala.
Vi följer talmanskonferensens beslut om att denna fråga ska hanteras enligt den särskilda regeln. Vår arbetsordning borde utan tvivel utvecklas för att tillåta ett större mått av flexibilitet och en bredare debatt, men som ni förstår är det inte min uppgift att ändra arbetsordningen här i kväll. Trots detta noterar jag naturligtvis er anmärkning.
Punkten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Corina Creţu  
Könsdiskriminering är tyvärr fortfarande en realitet, till och med i EU:s medlemsstater. Det gäller inte bara den privata sektorn, där män utgör nio tiondelar av styrelsemedlemmar och direktörer på större företag, utan även inom den offentliga sektorn där kvinnor också är underrepresenterade.
Lissabonstrategin har som målsättning att 60 procent av kvinnorna i arbetsför ålder ska ha sysselsättning. Bortsett från det får vi inte glömma att en av de största utmaningarna för EU på kortare och längre sikt är den demografiska situationen. EU:s genomsnittsålder ökar mer än på andra håll i världen samtidigt som befolkningsökningen ligger på endast 0,4 procent, vilket betyder att EU på samma gång måste hantera en åldrande befolkning och en krympande arbetsför befolkning.
Följaktligen får valet mellan en karriär och att bilda familj inte vara slutgiltigt eller obligatoriskt. Snarare måste det vara möjligt att kunna finna en jämvikt mellan dessa två aspekter av livet.
Daniel Petru Funeriu  
En av EU:s grundläggande värderingar är att undanröja alla former av diskriminering. Förutom att avskaffa diskriminering, även mellan män och kvinnor, har vi ett ansvar att tillämpa dynamiska åtgärder för att uppmuntra kvinnor att göra en yrkeskarriär. Ett av de områden där kvinnor är väldigt underrepresenterade är vetenskaplig forskning. Dessutom är de inte bara underrepresenterade i antal utan även i ledarskapshierarkin: ju högre upp i hierarkin, desto färre kvinnor.
På detta sätt berövas samhället på den kreativa potentialen hos en stor del av befolkningen. Den av naturen konkurrensbetonade forskningen och den geografiska rörlighet som forskningsarbete förutsätter, tillsammans med ett relativt sent inträde på arbetsmarknaden gör det svårt att kombinera den med familjelivet.
När vi ändå diskuterar detta ämne vill jag passa på att betona behovet av att inrätta en särskild jämställdhetspolitik för män och kvinnor inom den akademiska världen. I en sådan politik måste man ta hänsyn till god praxis på EU-nivå, som att underlätta för båda föräldrarna att göra karriär, uppmuntra högskolor och forskningsinstitut att investera i barnomsorg, och snabbspårstillträde till akademiska befattningar för kvinnor.
Zita Gurmai  
EU:s medlemsstater måste stödja demografisk förnyelse och införliva sina åtgärder i den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning i linje med politiken för jämställdhet mellan kvinnor och män. Om vi ska kunna skapa jämvikt i EU:s nationer måste det finnas solidariska relationer mellan generationerna, vilka är mer komplexa än någonsin: unga människor bor hemma hos sina föräldrar längre än tidigare, samtidigt som det blir vanligare att dessa föräldrar även tar hand om sina åldrande släktingar. Ansvaret för denna uppgift vilar i huvudsak på de yngre och medelålders generationerna och framför allt på kvinnorna. Av den anledningen tycks jämställdhet mellan kvinnor och män, det vill säga, lika möjligheter i vidare bemärkelse, vara den grundläggande förutsättningen för att åstadkomma nya former av solidaritet mellan generationerna.
Vad det gäller familjeåtaganden, med andra ord sammanjämkningen av arbets- och familjeliv, står det klart att jämställdhet mellan kvinnor och män är avgörande om europeiska familjer ska kunna få ny livskraft. Det är också mycket viktigt att garantera barnomsorg av lämplig kvalitet och kvantitet för dem som skulle vilja kombinera vård av barn med avlönat arbete. Den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet gör allt den kan för att se till att Barcelonaprocessens mål uppnås och noterar besviket att denna målsättning lyser med sin frånvaro i det tjeckiska ordförandeskapets program.
Anneli Jäätteenmäki  
skriftlig. - (EN) Tack herr ordförande!
Detta betänkande är viktigt eftersom man lyfter fram diskriminering på grund av kön och solidaritet mellan generationer, och manar till förändring!
Det har varit ganska uppenbart att kvinnor som väljer att ta ledigt för att ta hand om sitt nyfödda barn blir diskriminerade. Det är ofta svårt för dem att återgå till sitt arbete med samma möjligheter och de går ofta miste om befordringar, och förlorar såväl inkomst som socialt skydd.
Män och kvinnor som stannar hemma längre perioder för att ta hand om äldre personer eller småbarn förlorar ofta ekonomiskt på det eftersom de inte har någon inkomst och deras arbete inte räknas in i BNP trots att det är viktigt. Denna typ av arbete ignoreras ofta av politiska beslutsfattare och av samhället i stort. Man ser ned på dem som väljer att stanna hemma i stället för att arbeta eftersom de ”inte bidrar till samhället”.
EU bör främja en politik för att motverka denna diskriminerande inställning och ge människor som väljer att stanna hemma för att ta hand om en familjemedlem mer ledighet och bättre stöd. Denna politik bör finansieras med offentliga medel för att minska risken att arbetsgivare diskriminerar sina anställda!
Tack!
Siiri Oviir  
EU står inför enorma demografiska förändringar. Om EU vill bryta tendensen mot en befolkningsminskning måste man genom politik både på EU-nivå och i medlemsstaterna stödja familjer på alla sätt och vis och ge kvinnor och män möjligheten att kombinera familjeliv med arbete, dock på ett sätt som leder till att åtaganden i samband med hemmet och familjen delas upp rättvist mellan män och kvinnor.
Jag stöder helhjärtat det alternativa förslaget till resolution om icke-diskriminering grundad på kön och solidaritet mellan generationer, vilket är mer realistiskt än det föregående betänkandet.
Jag vill särskilt betona att målsättningen är att utforma en omvårdnadspolitik där könen jämställs. Bristande jämställdhet i omvårdnadssammanhang orsakas ofta av bristen på överkomliga, tillgängliga tjänster av hög kvalitet i medlemsstaterna. Kvinnor tvingas därigenom offra sina möjligheter att delta i det sociala, ekonomiska och politiska livet.
Dessa förhållanden leder till att bristen på jämställdhet i ansvarsfördelningen för hem och familj mellan män och kvinnor lever kvar och tvingar generellt kvinnor att välja en mer flexibel sysselsättningsform eller att sluta arbeta. Detta i sin tur påverkar deras karriär och den ständiga löneklyftan mellan män och kvinnor, samt rätten till pension.
Det tjeckiska ordförandeskapets rekommendation att göra vård av barn till ”ett fullgott alternativ till en yrkeskarriär” bekymrar mig. Jag är övertygad om att denna rekommendation, om den tillämpades, skulle leda till ett förevigande av den traditionella arbetsfördelningen mellan män och kvinnor en gång för alla.
De åtgärder som planeras inom ramen för Lissabonstrategin spelar en viktig roll för att skapa jämställdhet mellan kvinnor och män. Målet med åtgärderna, utöver att öka sysselsättningen, främja innovation och öka produktiviteten, måste även vara att avskaffa den könsdiskriminering som har utvecklats i EU under årens lopp.
Zita Pleštinská  
Omvårdnad har varit kvinnornas domän i århundraden. De idealiska mödrar som tillbringade sin ungdom med att ta hand om sina barn utgör i dag majoriteten av den äldre kvinnliga befolkningen. Det är denna barnavård och vård av hemmet som syns i deras pensioner. Många av dem erhåller inte en pension som står i proportion till det socialt värdefulla arbete som de uträttat under sitt aktiva liv och detta gör att de löper en större risk att drabbas av fattigdom. Det är också skälet till att unga kvinnor skjuter upp moderskapet och prioriterar sin yrkeskarriär.
I mina många anföranden i parlamentet har jag ständigt betonat att föräldrar som frivilligt väljer att uppfostra sina barn eller ta hand om äldre eller omsorgsbehövande familjemedlemmar inte får utsättas för diskriminering. Jag vet många familjer som har handikappade släktingar och sköter detta krävande arbete med stort mod trots de hinder de ideligen måste tackla.
I mitt anförande i dag skulle jag vilja lovorda förslagen från föredraganden Anna Záborská, som rekommenderar att inte bara traditionella former av förvärvsarbete ska erkännas, utan även de otaliga typer av oavlönat arbete som sköts av familjerna som en del av solidariteten mellan generationer. Detta arbete reflekteras i BNP om en familj anställer någon, men inte om en av föräldrarna utför arbetet.
Jag tror att betänkandet kommer att inspirera medlemsstaterna att vidta åtgärder för att förbättra familjepolitiken inom EU.
Rovana Plumb  
Vid en tidpunkt när Europa befinner sig mitt i en svår ekonomisk kris vars slutliga omfattning vi ännu inte kan uppskatta till fullo, är det bara att förvänta sig att födelsetalet påverkas negativt av osäkerheten på arbetsmarknaden. Många kvinnor väljer att inte skaffa barn eftersom de är livrädda för att eventuellt förlora sina arbeten och för minskade materiella tillgångar som skulle behövas för att vårda och uppfostra deras barn.
I detta sammanhang är det varje medlemsstats skyldighet att främja verksamheter som omfattar flera generationer. Till exempel ”generationsöverbryggande centra” där äldre betalas för att passa barn. Sådana centra drivs med framgång i vissa medlemsstater och gör det möjligt för kvinnor att snabbt återvända till sina arbeten medan äldre pensionärer kan få en ny sysselsättning.
Dushana Zdravkova  
EU:s befolkning har åldrats under de senaste årtiondena. Att hitta en jämvikt mellan privatlivet och yrkeslivet är en svår balansgång för kvinnor. Det är därför nu ännu viktigare att medlemsstaterna arbetar för ökade födelsetal och verkligen uppmärksammar familjerna. På detta område skulle EU kunna bidra indirekt och hjälpa medlemsstaterna modernisera sin politik. Att lyfta fram det ”osynliga arbetet” är enligt min mening ett av de viktigaste stegen man kan ta i rätt riktning.
Vi kan inte heller bortse från det faktum att fler och fler människor i aktiv ålder ser efter barn och nära äldre släktingar samtidigt, vilket försätter dem i en prekär situation. Det är därför viktigt att kommissionen kommer med konkreta initiativ för att validera de kunskaper som tillägnas genom att uppfostra barn, bistå omsorgsberoende personer och sköta ett hushåll, så att dessa kunskaper kan tillgodoräknas vid ett återinträde på arbetsmarknaden.
I dagsläget måste vi tänka på framtiden för alla de mödrar som ser efter barn, som är Europas framtid, och skydda dem från risken att erhålla små pensioner och hamna i en orättvis position i jämförelse med andra medborgare.
