Frågestund (frågor till rådet)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B6-0448/2006).
Följande frågor har ställts till rådet.
Talmannen

Angående: Det finländska ordförandeskapets åtgärder för barn och familjer
Vilka framsteg har det finländska ordförandeskapet gjort med att förbättra barns och familjers välfärd i Europeiska unionen?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Många av de beslut som EU fattar har direkt eller indirekt inverkan på barns liv. Exempel på detta är lagar om socialt skydd, arbetsmarknad, hälsa, rättvisa och jämlikhet mellan kvinnor och män. Harmoniseringen av familjepolitiken, arbete och familjeliv och arbetet för att främja och bevara goda arbetsvillkor är också avgörande för barns och familjers välfärd. Dessa och andra frågor fanns på dagordningen vid det informella mötet i början av juli med EU:s ministrar för sysselsättning, socialpolitik och hälso- och sjukvård.
Åtgärder som är effektiva och som vidtas så tidigt som möjligt för att undanröja fattigdom och social utestängning ökar välfärden för barn och barnfamiljer. Vid sitt möte i mars betonade Europeiska rådet behovet av åtgärder för att få slut på barnfattigdomen. Detta diskuterades också vid EU:s femte rundabordskonferens om fattigdom och social utestängning som hölls i mitten av oktober. Ämnet ingick också i de nationella strategirapporter om social trygghet och social integration som medlemsstaterna utarbetade för kommissionen i september.
Att förena arbete med familjeliv är en stor utmaning på en föränderlig arbetsmarknad. Barnens välfärd innebär att båda föräldrarna måste ta ansvar för familjens vardagsliv. Det finländska ordförandeskapet har tagit upp faderskap och mäns ökade deltagande i familjelivet till diskussion. Vid början av oktober anordnades en konferens kallad ”Män och jämställdhet” och i december antogs rådets slutsatser. Under det finländska ordförandeskapet lade kommissionen fram ett meddelande om barnens rättigheter. Detta diskuterades av olika arbetsgrupper i rådet och av den permanenta mellanstatliga gruppen L'Europe de l'enfance (”Barndomens Europa”), som består av höga tjänstemän med ansvar för barn- och familjepolitiken i medlemsstaterna.
Under det finländska ordförandeskapet har rådet arbetat hårt med förslaget om att inrätta Daphne III-programmet. Detta program skulle också kunna användas för att finansiera vissa av de åtgärder som nämns i meddelandet om barnens rättigheter. Syftet är att parlamentet och rådet ska fatta ett gemensamt beslut före utgången av detta år utifrån det politiska samförstånd som nåddes om detta vid rådets möte i december.
Låt mig slutligen nämna att Finland anordnade ett öppet seminarium om förskoleutbildning i slutet av november i Helsingfors. Därför är det riktigt att påstå att ministerrådet under det finländska ordförandeskapet har varit aktivt inom flera av de politikområden som är nära knutna till barns välfärd. Ordförandeskapet är självt också ansvarigt för flera viktiga initiativ i fråga om barn och familjer.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Herr talman! Jag vill tacka ministern för informationen och den ingående redogörelsen för alla åtgärder, både från rådet och från kommissionen. Jag litar på att nästa ordförandeskap kommer att fortsätta dessa åtgärder så att vi får resultat. Jag har ingen följdfråga.
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! I rådets arbete strävar vi efter kontinuitet inom alla politikområden. Det finländska ordförandeskapet har haft ett mycket nära samarbete inom olika politikområden med Tyskland, nästa ordförandeland, och jag är säker på att den goda politiken kommer att fortsätta och förstärkas även under de kommande ordförandeskapen.
Paul Rübig
(DE) Fru rådsordförande! Vi vet att de flesta arbetstagare är anställda i familjeföretag. Det finns planer på att främja familjeföretag. Har ni för avsikt att driva detta vidare, och anser ni att förslag också bör lämnas in i fråga om beskattningen av familjer?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! Skattelättnader kan också användas för att underlätta kombinationen av arbete och familjeliv, men som parlamentsledamoten säkert vet är harmoniseringen av beskattning på EU-nivå fortfarande ganska begränsad. Ändå är det viktigt att den familjevänliga aspekten är ett av kriterierna när vi diskuterar dessa frågor.
Manuel Medina Ortega
(ES) Fru talman! Barnens välfärd i EU står fortfarande inför vissa svårigheter, men de har i stort sett lösts. Men vad händer med barn som befinner sig i EU och som inte är EU-medborgare? Det finns internationell lagstiftning om skyldigheten att skydda dessa barn, men i vissa områden har antalet invandrarbarn ökat eftersom de inte kan skickas tillbaka till sina ursprungsländer, och de regionala eller lokala myndigheterna måste ta ansvar för dem.
Har rådet övervägt möjligheten att vidta åtgärder i fråga om invandrarbarn i EU?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! Frågan om integration i samband med invandringspolitiken är ett viktigt område som också direkt påverkar invandrarbarn. För de familjer som de aktiva integrationsåtgärderna riktar sig till måste barnens levnadsvillkor och deras integrering i ett nytt europeiskt hemland vara ett bättre och mer fruktbart alternativ. Som jag sa i mitt första svar har kommissionen lagt fram ett meddelande om att främja barns rättigheter i EU och det handlar faktiskt också om andra medborgare än dem som är födda i EU. Dessutom är EU:s omfattande handlingsprogram för att bekämpa den sociala utestängningen ett försök att till exempel förbättra informationsutbytet för att förhindra social utestängning.
Talmannen

Angående: Strategier för invandringen
Vilka strategier kommer rådet, med hänsyn till de omfattande migrationsströmmarna i världen samt de demografiska problemen och problemen med befolkningens åldrande i Europeiska unionens länder, att tillämpa för att reglera invandringen till Europa under den närmaste framtiden?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Haagprogrammet för stärkt frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen, som godkändes i november 2004, och rådets och kommissionens handlingsplan 2005 för detta, skapar båda en ram för att utveckla en EU-politik för laglig invandring. I Haagprogrammet erkänns redan den avgörande roll som laglig invandring spelar för att till exempel förstärka EU:s ekonomiska utveckling. Samtidigt konstateras i programmet att det är medlemsstaterna som är behöriga att besluta om antalet lagliga invandrare. Med detta i åtanke har kommissionen för avsikt att lägga fram flera förslag till rättsakter i enlighet med det handlingsprogram för laglig invandring som antogs i januari 2006.
Det första av dessa är ett förslag till ett allmänt ramdirektiv vars främsta syfte skulle vara att garantera gemensamma rättigheter för alla tredjelandsmedborgare som redan arbetar lagligt i en medlemsstat men som ännu inte har permanent uppehållstillstånd i EU. Dessutom kommer kommissionen att lägga fram fyra separata förslag till direktiv med hänvisning till de grupper av arbetstagare som medlemsstaterna i allmänhet behöver. Dessa förslag gäller kraven för invandring och bosättning av högutbildade arbetstagare, säsongsarbetare och anställda praktikanter, förfarandena för att reglera invandring av personal som tillfälligt sänts ut av sitt företag till ett annat land samt tillfälliga bosättningar och vistelser i ett land.
En annan prioriterad fråga är bättre tillgång till information om olika aspekter av invandringen, utbyte av information och effektivare spridning av information. Nya instrument är tänkta att utvecklas för detta under de närmaste åren. Det kommer sammanlagt att bli fem instrument, varav det första är ”Europeiska året för arbetstagares rörlighet” detta år, som nästa år ska följas av ”Europeiska året för lika möjligheter för alla”. Det andra instrumentet är EU:s invandringsportal som ska upprättas i slutet av nästa år. Det tredje instrumentet är det interaktiva informationssystemet om medlemsstaternas åtgärder i asyl- och invandringsfrågor. Det fjärde instrumentet är det europeiska migrationsnätverket och det femte handlar om vidareutvecklingen av portal för yrkesutövares rörlighet och EURES-nätverket, eftersom de anses kunna bidra till hanteringen av ekonomisk invandring.
När det gäller integrationen av tredjelandsmedborgare i värdländernas samhällen, något som vi talade om i samband med den föregående frågan, bistår EU medlemsstaternas integrationspolitik genom ekonomiska instrument, bland annat förberedande åtgärder för integreringen av tredjelandsmedborgare. Ett solidaritetsinstrument inrättades nyligen inom ramen för budgetramen 2007-2013, nämligen Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedborgare, som kommer att ge ny näring åt medlemsstaternas integrationspolitik. Syftet med fonden handlar om de utmaningar som uppstår i samband med integration. Fonden kompletterar därmed åtgärder som vidtas inom ramen för Europeiska socialfonden. Dessa syften bygger på de gemensamma grundläggande principer för integration som antogs av rådet i november 2004.
Manuel Medina Ortega
(ES) Herr talman! De frågor som kommit upp i detta ärende visar vilket stort intresse som finns för invandringsfrågorna bland oss som är företrädare för EU:s befolkning. Jag vill särskilt tacka det finländska ordförandeskapet för den vikt det har lagt vid dessa frågor.
Min följdfråga lyder som följer: Anser ordförandeskapet att invandringen nu är en gemenskapsfråga och att den i enlighet med subsidiaritetsprincipen inte kan ligga kvar i medlemsstaternas händer utan måste ligga i EU:s händer? Mer konkret anser rådets tjänstgörande ordförande inte att detta är en lämplig tidpunkt för att tillämpa övergångsklausulen?
När det gäller föregående fråga handlade den inte om invandrarbarn som befinner sig i EU tillsammans med sina familjer, utan snarare om invandrarbarn som anländer ensamma till EU. Ingen tar hand om dem och regeringarna vet inte vad de ska göra.
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! När vi före frågestunden diskuterade dagordningen för Europeiska rådets möte denna vecka, gjorde vi mycket klart att EU:s stats- och regeringschefer också skulle diskutera EU:s invandringspolitik under veckan. I den meningen håller detta på att i mycket högre grad bli en gemenskapsfråga, eftersom vi anser att det skulle vara väldigt bra att ha gemensamma riktlinjer och grundläggande principer för invandringspolitiken. Men som jag sa i mitt första anförande kommer medlemsstaterna till exempel att diskutera den lagliga invandringens storlek och hur många människor de vill ta in ur sin egen synvinkel. När det gäller den övergångsklausul som parlamentsledamoten hänvisar till, beskrev jag nyligen i en diskussion i detalj hur hårt ordförandeskapet har arbetat för att effektivisera beslutsfattandet i rättsliga och inrikes frågor men utan att lyckas med detta.
DanutBudreikait
(LT) Fru talman! Ni nämnde tidigare att ett direktiv håller på att utarbetas för att främja och reglera invandringen av högt kvalificerade specialister. Vi har här i Europaparlamentet en utvecklingspolitik som syftar till att förbättra livet i de länder som människor utvandrar ifrån. Strider inte dessa politikområden och synvinklar mot varandra? Vi kommer att bjuda in kvalificerade invandrare till våra länder, låter dem inte skapa välstånd i sina egna länder, utan använder dem i stället till vår fördel.
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! Först av allt bör vi komma ihåg att kommissionen ensam är behörig att lägga fram lagstiftningsförslag, så rådet kommer inte att arbeta med detta direktiv. Kommissionen kommer att utarbeta förslaget, men kommissionen har ännu inte hänskjutit det till de lagstiftande organen. Frågan om utbildade arbetstagares status är just den typ av fråga där det behövs en mycket övergripande strategi för EU:s invandringspolitik. Å ena sidan vill EU i viss omfattning rekrytera högutbildade människor från utvecklingsländer för sina egna behov. Å andra sidan måste vi också erkänna att det skadar utvecklingsländernas egen utveckling om kompetenta människor lämnar dessa länder. Alltså är det viktigt att dessa mycket känsliga frågor diskuteras på EU-nivå och att de också diskuteras med våra partner. Detta skedde vid de två konferenser som har hållits mellan EU och Afrika det senaste halvåret, där dessa frågor, som är mycket multilaterala till sin karaktär, togs upp.
Derek Roland Clark
(EN) Herr talman! Jag har ingen följdfråga. Jag ville bara göra er uppmärksam på att jag är närvarande för min egen fråga som ni redan lagt fram.
Reinhard Rack
(DE) Fru rådsordförande! Anser ni att det är bra om EU:s medlemsstater ensidigt ger så många som en miljon personer medborgarskap under en kort period och därmed skapar ett prejudikat för andra? Är detta ett av de ämnen som Europeiska rådet kan och kommer att diskutera under de kommande dagarna?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! Det är inte helt klart vad parlamentsledamoten hänvisade till exakt, men som jag har nämnt i denna diskussion ligger regleringen av antalet invandrare i medlemsstaternas händer. Eftersom principen om fri rörlighet inom EU innebär att en medlemsstats invandringspolitik också påverkar andra länder, är det viktigt att vi kan inleda ett närmare samarbete inom detta område. Vi borde verkligen komma ihåg att vi måste ta hänsyn till de invandrares ställning som redan har bott i EU under lång tid och som därför har relationer och rötter där de bor nu.
Talmannen

Angående: Rådets planer för Europeiska året för lika möjligheter för alla (2007) och Europeiska året för interkulturell dialog (2008)
Vilka planer har rådet utarbetat för att väcka intresset för Europeiska året för lika möjligheter för alla (2007) och Europeiska året för interkulturell dialog (2008)?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! Europaparlamentets och rådets beslut att utnämna 2007 till Europeiska året för lika möjligheter för alla godkändes i maj. Kommissionen har till uppgift att se till att alla former av diskriminering enligt artikel 13 i fördraget ska tas upp och behandlas opartiskt. Alla intressenter ska delta i dessa åtgärder.
Syftet enligt artikel 2 är för det första att öka medvetenheten om rätten till jämlikhet och icke-diskriminering, för det andra att få dem som har drabbats av diskriminering att i större utsträckning delta i samhället, för det tredje att öka respekten för mångfald och jämlikhet och, för det fjärde, att främja sammanhållningen genom att undanröja stereotyper, fördomar och våld.
För att uppnå målen för Europeiska året för lika möjligheter för all ska de åtgärder som vidtas omfatta olika möten och evenemang, information, reklam- och utbildningskampanjer samt undersökningar och studier på gemenskapsnivå eller nationell nivå. Varje medlemsstat har ansvar för vad den anordnar under kommande månaderna. För att betona vikten av Europeiska året för lika möjligheter för alla kommer det kommande tyska ordförandeskapet att hålla en öppningskonferens i Berlin.
När det gäller Europeiska året för interkulturell dialog vill jag säga att kommissionen lade fram ett förslag till beslut om detta inför Europaparlamentet och rådet förra året. I motiveringen i förslaget till beslut anges att hänsyn ska tas till erfarenheterna av de projekt som organiseras nästa år, dvs. Europeiska året för lika möjligheter, under Europeiska året för interkulturell dialog. Rådets gemensamma ståndpunkt om beslutet antogs i mitten av november och överlämnades till Europaparlamentet.
I förslaget till beslut anges att den prioriterade uppgiften för medlemsstaterna och kommissionen är att genomföra de planerade projekten och evenemangen. I förslaget anges att särskild uppmärksamhet bör ägnas samarbetet med Europaparlamentet. Syftet är att uppmuntra det civila samhället och aktörerna på EU-nivå samt på nationell och lokal nivå och att inleda utbyte av både erfarenheter och bästa metoder. Huvudmålgruppen bör vara ungdomar. Utmaningen är att föra in den interkulturella dialogen i skolor och högskolor, på arbetsplatser, fritids-, kultur- och idrottscenter och organisationer i det civila samhället.
Richard Corbett 
suppleant för frågeställaren. - (EN) Jag vill tacka den tjänstgörande ordföranden för det uttömmande svaret och undrar vilka planer som finns på att säkerställa samverkan mellan de två olika åren, 2007 och 2008, för att få ett helhetsperspektiv och se till att de gagnar varandra och interagerar, istället för att organiseras separat.
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! Som jag sa omfattar besluten och förslagen om att inrätta Europeiska året för interkulturell dialog principen om att erfarenheterna och lärdomarna av Europeiska året om lika möjligheter nästa år och de evenemang som hålls i samband med det ska utnyttjas i organisationen inför påföljande år. Det är naturligtvis viktigt att allt som sker nästa år granskas ingående och att man försöker förbättra saker och ting för att se till att Europeiska året för interkulturell dialog blir så lyckat som möjligt redan från början.
Talmannen

Angående: Strategin för att bekämpa terrorism
I november 2005 antog Europeiska rådet en strategi för att bekämpa terrorism. Trots upprepade påstötningar har varken denna strategi eller handlingsplanerna för att bekämpa terrorism varit föremål för samråd med Europaparlamentet. I den aktuella strategin finns det dock ett avsnitt om demokratiskt ansvarsutkrävande, där det fastställs att det ska anordnas en politisk högnivådialog om terrorismbekämpning, och att rådet, Europaparlamentet och kommissionen en gång under varje ordförandeskap ska delta i denna dialog för att säkerställa det interinstitutionella styret.
Ordföranden för Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor fick i sista stund en inbjudan om att delta i mötet i maj 2006 inom ramen för högnivådialogen. Anser rådets ordförandeskap att man därmed har uppfyllt sitt åtagande om en riktig dialog, ett verkligt demokratiskt ansvarsutkrävande och ett effektivt interinstitutionellt styre på det här området, som är mycket viktigt för EU:s verksamhet?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Ordförandeskapet anser fortfarande att högnivådialogmötet med rådet, Europaparlamentet och kommissionen om kampen mot terrorismen bidrar till att främja öppenhet och ansvarstagande i strategin för att bekämpa terrorism i EU. Mötet den 10 maj, under det italienska ordförandeskapet, var det senaste beviset på detta engagemang.
När det gäller påståendet att inbjudan sändes i sista minuten vill ordförandeskapet påpeka att Europaparlamentets talman fick en officiell inbjudan den 10 april 2006. Ordförandeskapet har ingen möjlighet att gissa varför det tog så lång tid att sända en inbjudan till ordföranden för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, men det gläder oss att utskottets ordförande ändå kunde delta.
Under sitt ordförandeskap har Finland försökt uppfylla sina åtaganden och följa strategin att anordna detta högnivåmöte, men möjliga datum förkastades hela tiden av någon av partierna eller på grund av något allvarligt problem innan inbjudningarna kunde sändas ut. Det finländska ordförandeskapet beklagar att det trots alla ansträngningar inte kunde anordna detta möte. Vi hoppas att de kommande ordförandeskapen kommer att bli mer lyckosamma eftersom vi måste ha regelbunden kontakt med Europaparlamentet när det gäller denna viktiga fråga.
Sarah Ludford
(EN) Jag tackar ministern men faktum är att det andra mötet aldrig ägde rum, så man måste ifrågasätta prioriteringen. Att utskottets ordförande bara är närvarande vid ett möte ett år är verkligen inte speciellt imponerande.
Vi i parlamentet var inte delaktiga i upprättandet av den här strategin mot terrorism eller i de åtgärder som planerades, trots vår upprepade önskan. Ni förde diskussioner och vi hade en debatt tidigare i eftermiddags om det automatiska identifieringssystemet (ATS), som ni kände till i september 2005 men som ni inte nämnde för oss. Om det verkligen finns ett åtagande att hålla oss informerade om all viktig utveckling inom kampen mot terrorism, varför kände vi inte till det? Varför är vi inte delaktiga i alla diskussioner med Förenta staterna rörande säkerhet och integritet? Jag stöder inte ert åtagande för den här dialogen.
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! Som jag sa arbetade vi hårt för att anordna denna högnivådialog, men tyvärr gick det inte att lösa i fråga om tidplanen. Jag är säker på att de som befinner sig här i parlamentet förstår att sådana saker kan inträffa i dagens värld. Om det gjordes några misslyckade försök att samla alla viktiga parter runt samma bord, visar detta bara att ett halvår är mycket kort tid.
När det gäller diskussionen tidigare om USA:s alternativa handelssystem, hänvisades det, som jag nämnde - och som jag förstår saken - till detta i september 2005 i dokument som också sändes till Europaparlamentet, men detta har aldrig tidigare varit en så viktig fråga.
Jörg Leichtfried
(DE) Hur viktig terrorismbekämpningen än är får man intrycket - vilket ett chockerande exempel från Förenta staterna visar särskilt klart - att denna slags politik används för att begränsa demokratiska friheter, rentav nästan upphäva dem, och för att begränsa tryckfriheten. Vad har det finländska ordförandeskapet gjort på EU-nivå för att hindra att utvecklingen går i den riktningen här också, med hänsyn till att vi till slut varken kommer att ha ett demokratiskt EU eller något EU alls?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman! Mänskliga rättigheter och uppgiftsskydd har alltid haft avgörande betydelse i alla diskussioner när EU:s politik om bekämpning av terrorism har utformats och genomförts. Här i detta parlament har jag ofta uttryckt rådets ståndpunkt att mänskliga rättigheter och våra skyldigheter enligt internationella avtal måste respekteras, också när anti-terroriståtgärder vidtas. Detta är faktiskt också grunden för bekämpningen av terrorism i EU. Vi måste komma ihåg att samhället i EU i hög grad bygger på individens frihet. Vi måste vara ytterst noggranna med att vi, när vi försvarar och skyddar detta samhälle och dess sätt att leva, inte på samma gång vidtar åtgärder som i själva verket undergräver detta samhälle som bygger på individens frihet.
Talmannen
Eftersom frågeställaren är frånvarande utgår fråga nr 5.

Angående: Litauens framtidsutsikter när det gäller energi
Bland EU:s nya medlemsstater är Litauen en av dem vars energileveranser är mest beroende av Ryssland som använder detta beroende i politiska syften. Litauen täcker sina egna behov enbart när det gäller elektricitet som till 80 procent kommer från kärnkraftverket Ignalina vilket enligt planerna ska stängas 2009.
I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1364/2006/EG om riktlinjer för transeuropeiska energinät föreskrivs att det ska byggas en förbindelse mellan Polen och Litauen (Elk-Alytus). Staden Elk i Polen har dock varken utvecklade infrastrukturer för energi eller högspänningsledning för elektricitet som förbinder staden med Västeuropas energinät. Denna förbindelse löser inte problemet med Litauens anslutning till EU:s energisystem. Ett nytt kärnkraftverk kan inte byggas i Litauen före 2014. Avsaknaden av en gemensam energipolitik för EU och gemensamma energinät (elektricitet, gas) samt bristen på solidaritet mellan EU:s medlemsländer utgör för Litauen en lika stor fara som att bli isolerad från energileverantörer.
I en bilaga till akten om anslutning till Europeiska unionen undertecknade Litauen protokoll nr 4 om kärnkraftverket Ignalina. Landet åtog sig där att slutgiltigt stänga del I av kraftverket senast 2005 och del 2 under 2009. Utan att detta åtagande påverkas är dock den skyddsklausul som avses i artikel 37 i anslutningsakten tillämplig fram till den 31 december 2012 om energileveranserna i Litauen råkar ut för störningar. Inför denna osäkra situation, skulle Litauen kunna göra gällande artikel 37 i anslutningsakten för att förlänga verksamheten vid kraftverket Ignalina, så länge som säkerhetsnormerna tillåter detta och fram till dess att landets energiproblem har fått sin lösning?
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Ledamoten hänvisar till tillämpningen av den allmänna skyddsklausulen i artikel 37 i anslutningsakten. Rådet vill uppmärksamma ledamoten på det svar som gavs på hennes muntliga fråga H-0815 i år. Hon måste säkert ha förstått att det är upp till kommissionen att på en motiverad begäran från en medlemsstat besluta om sådana skyddsåtgärder som den anser är nödvändiga för att svara på en medlemsstats begäran.
Låt mig här säga att förra veckan upprättades en elkabelförbindelse mellan Estland och Finland som kommer att knyta samman elnät i Baltikum och Norden och alltså även förbättra energisäkerheten i Litauen. Detta kommer också att vara ett viktigt framsteg i utvecklingen av europeiska nät.
DanutBudreikait
- (LT) Herr talman! I artikel 4 i anslutningsfördraget fastställs ett gemensamt försvarsvillkor fram till den 1 december 2012. Samtidigt föreskrivs i artikel 37.1 i anslutningsfördraget försvarsåtgärder i händelse av energisvårigheter inom en treårsperiod från anslutningsdatumet. Det skulle för Litauens del innebära fram till den 1 maj 2007. Kanske ministern skulle kunna förklara hur det är möjligt att förena dessa båda normativa rättsakter och hur de skulle kunna tillämpas i praktiken? Jag skulle vilja ha ett skriftligt svar.
Paula Lehtomäki
Herr talman! Dessa skyddsklausuler kan tillämpas om en medlemsstat begär det, om det anses vara berättigat och om kommissionen anser att skyddsåtgärder är nödvändiga. Men jag upprepar att det är kommissionen som ska besluta om skyddsåtgärder för en medlemsstat.
Justas Vincas Paleckis
- (LT) Jag vill fråga ministern om byggandet av kärnkraftverk.
Som vi vet beslutar varje EU-stat själv om den behöver bygga nya kärnkraftverk. Finland gör det, och med framgång. Med tanke på att kärnkraftverken blir alltmer pålitliga för varje år och att vetenskapen och tekniken når allt högre nivåer, är det inte dags att denna fråga även omprövas på EU-nivå och att en mer positiv attityd till kärnenergin kommer till uttryck?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Denna fråga hänger i grunden ihop med den gemensamma europeiska energidebatten. Det finska ordförandeskapet anser, - en åsikt som helt delas av rådet, - att beslut om metoder att framställa energi nu och i framtiden är medlemsstaternas ansvar. Det är också så det går till idag. När vi talar om kärnkraft har vi medlemsstater där man för närvarande bygger ytterligare kärnkraftverk, medlemsstater som skär ner sin kapacitet och allt däremellan. Det är ändå mycket viktigt med tanke på de europeiska energimarknaderna och energisäkerheten i Europa att vi kan skapa och upprätta en infrastruktur som förbinder de europeiska energinäten, trots att vi fortfarande praktiskt taget befinner oss i början.
Paul Rübig
(DE) Vad kan rådet göra för att få farliga kärnkraftverk att stängas genom domstolsbeslut? Vilka förslag kan ni i rådet lägga fram i framtiden för den europeiska allmänhetens säkerhet?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Anslutningsfördraget är kopplat till förordningar om vissa kärnkraftsenheter och på EU-nivå har man också särskilt beaktat säkerheten när det gäller energiproduktionen.
Ändå är det de nationella myndigheternas sak att se till att dessa säkerhetsbestämmelser verkligen genomförs. Detta är emellertid en ytterst viktig sak som förtjänar uppmärksamhet.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Jag skulle vilja ställa en fråga angående fråga nr 6.
Talmannen
Enligt arbetsordningen är bara två följdfrågor tillåtna per fråga. Men vid detta tillfälle ska jag ge er ordet.
Laima Liucija Andrikien
(EN)Fru rådsordförande! Min fråga rör Litauens framtida energiutsikter. Litauen planerar byggandet av ett nytt kärnkraftverk i Ignalina. Det kommer att vara ett gemensamt projekt som involverar Polen, Estland, Lettland och Litauen. De länderna kommer inte att ha möjlighet att genomföra detta tidigare än 2015. I enlighet med våra tidigare överenskommelser måste vi stänga en av våra reaktorer 2009 och Litauen kommer att drabbas av energibrist. Tror ni, som representant för ordförandeskapet, att det är möjligt att förlänga livslängden för Ignalinas andra reaktor till 2015?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Såvitt jag kommer ihåg ska kärnkraftverket i Ignalina stängas 2009, och vissa skyddsklausuler hör samman med tidsfristen. Låt mig säga detta för tredje gången: Besluten om skyddsklausulerna fattas av kommissionen när en berättigad begäran har inkommit, och därför har jag ingen befogenhet att bedöma användningen av en sådan. Om vi syftar på ett nytt kärnkraftverk vill jag nämna att det är en mycket långsiktig process som inte möjliggör någon lösning av kortsiktiga problem. Därför är byggandet av energinät, det vill säga infrastruktur, i olika riktningar ett mycket viktigt framsteg för att öka energisäkerheten, och det gäller även dessa medlemsstater.
Talmannen

Angående: COP12
I ljuset av COP12 (det tolfte partsmötet för FN:s ramkonvention om klimatförändringar), slutsatserna från rådets (miljö) möte den 23 oktober 2006 och slutsatserna från rådets (jordbruk och fiske) möte den 24-25 oktober 2006 undrar jag om rådet håller med om att stoppad skogsavverkning måste tas med i samtliga uppgörelser efter 2012?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Skogsavverkningen är en av de betydelsefullaste faktorerna när det gäller problemet med de globala klimatförändringarna, eftersom den står för omkring 20 procent av alla utsläpp av växthusgaser som har skapats av människan, således omkring en femtedel av de utsläpp som beror på mänsklig aktivitet. För att nå den grundläggande målsättningen med FN:s klimatfördrag har EU som mål att den totala medeltemperaturhöjningen av jordens yta inte får uppgå till mer än två grader över temperaturen under den förindustriella tidsåldern. För att nå detta mål krävs en avsevärd minskning av de totala volymerna enligt allmänna men differentierade ansvarsområden och möjligheter.
Eftersom skövlingen av de tropiska skogarna har stor betydelse för de totala utsläppen har eller kan utvecklingsländerna få en nyckelroll för att lindra klimatförändringarna, så att man kan stoppa utsläpp som orsakas av skogsavverkning och stimulera en hållbar skogsvård. Sådana åtgärder skulle också hjälpa dessa länder att anpassa sig till klimatförändringen och ge andra stora fördelar. EU betonar därför vikten av att undersöka olika alternativ för hur utsläppen från skogsavverkning ska kunna stoppas och i synnerhet att utnyttja samverkan med åtgärder som har vidtagits i andra sammanhang.
Avril Doyle
(EN) Jag vill tacka rådsordföranden för svaret. Jag fick inget ”ja” eller ”nej” på min fråga, däremot en mycket intressant sammanfattning av klimatförändringens problematik - som jag håller med om, men jag är redan medveten om detta.
Min fråga var huruvida rådet håller med om att stoppad skogsavverkning ska ingå i alla uppgörelser efter 2012 - med andra ord under den andra åtagandeperioden om vi fortfarande pratar om Kyotoavtalet. Är det rådets åsikt att stoppad skogsavverkning kommer att utgöra en del av våra verktyg och mekanismer för att minska koldioxidutsläppen?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Rådet har ingen slutgiltig ståndpunkt i denna fråga, och därför kan jag inte besvara den. Ändå hänvisar jag till skogsavverkningen och arbetar för att sätta stopp för den, något som EU också gör till exempel i samband med utvecklingssamarbetet. Eftersom även denna fråga diskuterades vid klimatförändringskonferensen i Nairobi är det uppenbart att man inser betydelsen och vikten av stoppad skogsavverkning.
Talmannen

Angående: Kommissionens sammansättning
När tänker rådet fatta beslut i enlighet med artikel 4.3 i det till Nicefördraget bifogade protokollet om utvidgningen av Europeiska unionen?
Har några förberedelser inletts i detta avseende?
Paula Lehtomäki
Herr talman, mina damer och herrar! Rådet har ännu inte inlett några förberedelser i detta avseende. Det kommer att i god tid fatta det beslut som behövs enligt de skyldigheter som gäller i det till Nicefördraget bifogade protokollet om utvidgningen av Europeiska unionen. För närvarande är det emellertid omöjligt att säga exakt när detta kommer att ske. Låt mig bara säga att om det förhandlade konstitutionsfördraget träder i kraft kommer det att bidra till att lösa frågan.
Richard Corbett
(EN) Tack för det svaret, som visar att oavsett om det sker med hjälp av de nuvarande fördragen, som ändrats i Nice, eller med hjälp av konstitutionsfördraget så måste rådet sätta igång med att utarbeta ett nytt system för kommissionens sammansättning, som troligtvis kan komma att vara skiftande. Om så är fallet, och om detta ska träda i kraft i tid för nästa kommission, vore det väl en god idé att påbörja arbetet så snart som möjligt?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Det är ganska svårt att säga att det vore bättre att börja snart, men vi måste komma ihåg att alla dessa frågor hänger ihop. Det gäller hela institutionspaketet, vilket i sin tur hör samman med konstitutionsfördraget som innefattar kommissionens sammansättning. Jag upprepar att rådet ännu inte har inlett några förberedelser.
Talmannen
Fråga nr 9 har dragits tillbaka.

Angående: Kosovos ställning
Hur vill Finlands ordförandeskap förklara att frågan om Kosovos ställning inte kunnat klarläggas före utgången av året, trots de förhoppningar som FN:s mycket skicklige chefsförhandlare Ahtisaari hyst i ärendet, och hur ser ordförandeskapet på möjligheterna till framgång nästa år?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Sedan början av året har FN:s särskilda sändebud Martti Ahtisaari lett samtal mellan parterna och huvudsakligen använt en nedifrån och upp-strategi. I juli organiserade Martti Ahtisaari det första mötet på hög nivå mellan Belgrad och Pristina i Wien. Presidenterna och premiärministrarna från båda sidor var närvarande. Vid mötet uttryckte Belgrad och Pristina helt motsatta uppfattningar om Kosovos ställning.
EU har fortfarande det strategiska målet att hitta en snabb och varaktig lösning på situationen i Kosovo, utan att äventyra den serbiska demokratin och den allmänna stabiliteten i regionen. När vi fick meddelande om att det serbiska parlamentsvalet skulle hållas den 21 januari 2007 sa Martti Ahtisaari att han skulle lägga fram ett förslag till parterna omedelbart efter valet, eftersom han inte ville att lösningen av Kosovos ställning skulle bli en valfråga i Serbiens kommande val.
EU fortsätter att helhjärtat stödja Martti Ahtisaari, både hans ansträngningar som ledare av den politiska beslutsprocessen när det gäller Kosovos ställning och hans senaste åtgärder för att nå en heltäckande lösning. Det ligger i EU:s intresse att processen får ett gynnsamt resultat. Det är viktigt att den blir framgångsrik, eftersom det skulle innebära goda framtidsutsikter både för invånarna i Kosovo och för den allmänna stabiliteten i regionen. EU förbereder sig nu för sin framtida närvaro i Kosovo som en del av ett internationellt civilt uppdrag. EU:s förberedelser för rättssäkerheten och en polisiär verksamhet pågår också.
Bernd Posselt
(DE) Som ni vet har befolkningen i Kosovo gått igenom mycket och är därför naturligtvis orolig över de fortsatta senareläggandena. Anser ni att detta är det sista senareläggandet och att den slutgiltiga rapporten verkligen kommer att läggas fram i februari eller mars?
Vad kan ni säga om de farhågor som har väckts på grund av planerna på en delning av Kosovo eller de territoriella anspråk på Kosovo som ingår i den nya serbiska konstitutionen?
Paula Lehtomäki
Herr talman! FN:s särskilda sändebud Martti Ahtisaari har klargjort för rådet att han inte har för avsikt att uppskjuta sitt förslag om en lösning när valet i januari är över. Emellertid vill jag ännu inte förutspå något om innehållet i hans förslag till lösning när det gäller Kosovos ställning.
Talmannen

Angående: Sena aborter på abortkliniken Ginemedex i Barcelona
Känner rådet till det danska reportaget om abortkliniken Ginemedex i Barcelona som utför sena aborter fram till den trettionde graviditetsveckan, något som har lett till internationell upprördhet och avsky över denna flagranta kränkning av mänskligt liv?
Kan rådet bekräfta att medborgare från andra EU-medlemsstater utnyttjat denna klinik för aborter fram till den trettionde graviditetsveckan och att straffrätten i dessa länder därmed kringgås?
Har rådet uppmärksammat detta kringgående av medlemsstaternas straffrätt och denna kränkning av mänskligt liv och är rådet bekymrad över detta?
Vilka ansträngningar kommer rådet att göra för att uppnå en överenskommelse mellan medlemsstaterna för att hantera medlemsstaternas straffrätt så att det kan undvikas att personers rätt till fri rörlighet underminerar livsdugliga fosters rättigheter?
Paula Lehtomäki
Herr talman! Rådet har aldrig diskuterat detta, eftersom det inte ligger inom dess behörighetsområde. EU-fördragen har inte gett gemenskapen eller Europeiska unionen behörighet att reglera i abortfrågan. Medlemsstaterna har således behörighet att reglera i denna fråga och att inom sitt territorium säkerställa efterlevnaden av sin lagstiftning. EU kan inte ingripa på områden som inte ligger inom dess behörighet när omständigheterna på grund av skillnader i medlemsstaternas lagstiftning är otillfredsställande.
Bastiaan Belder
(NL) Herr talman! Jag förstår fullständigt att det handlar om vem som har makt över vad, men det måste sägas att detta är en gränsöverskridande fråga, och därför är jag förvånad över att den inte alls har diskuterats i rådet. Om vi talar om europeiska värden - något som också ofta har behandlats i nyheterna - och då tänker vi också på frågan om den fria rörligheten för personer, har vi förvisso ett europeiskt problem om vi tar hänsyn till att nederländska läkare var inblandade i denna verksamhet. Kort sagt vill jag än en gång fråga er hur detta rör den fria rörligheten för personer, och om vi inte har att göra med ett europeiskt problem av gränsöverskridande natur.
Paula Lehtomäki
Herr talman! Jag vill bara säga att den fria rörligheten för personer är ett av EU:s grundläggande bekymmer. Rörligheten för tjänster har också länge varit fastställd, och om det pågår olagliga verksamheter i medlemsstaterna är det deras ansvar och plikt att övervaka dem och ingripa. I detta fall är det ovedersägligen klart att stora skillnader mellan lagstiftningen i medlemsstaterna leder till mycket olika rutiner i Europa.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden är avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 19.00 och återupptogs kl. 21.00.)
