Revízia rokovacieho poriadku týkajúca sa petičného postupu (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je správa pána Onestu v mene Výboru pre ústavné veci o revízii rokovacieho poriadku týkajúcej sa petičného postupu.
Gérard Onesta
Vážený pán predsedajúci, po takej veľkej porcii torty, ktorou bola správa pána Corbetta, neviem, či nie je toto len čerešnička; je to skôr koláč ku káve, ktorý vám naservírujú rovnako ako účet.
Budem hovoriť o petíciách. V minulosti sme zistili, že rokovací poriadok nám vo svojom znení spôsobil zopár problémov, keďže niektoré články sa niekedy dali len ťažko interpretovať alebo dokonca z politického hľadiska uviazli na mŕtvom bode, pokiaľ ide o prípustnosť rôznych častí textu. Z tohto dôvodu sme sa pokúsili urobiť v ňom poriadok, objasniť ho a dať mu ucelený tvar, čo však nie je žiaden revolučný krok.
V prvom rade chceme zlepšiť identifikáciu predkladateľov petícií, keďže v súčasnosti, keď dostaneme pol tony petícií, nie je jasné, kto je kontaktnou osobou. Z tohto dôvodu chceme požiadať predkladateľov petícií, aby špecifikovali, kto je ich prípadný vodca, inak použijeme prvé meno na prvej strane.
Zriadili sme právo odstúpiť od petície. Hovoríme občanom, že môžu predložiť petíciu, ale taktiež sa môžu vzdať tohto práva a požiadať, aby sa ich meno vymazalo zo zoznamu signatárov.
Viete, že Parlament môže dostať korešpondenciu v jazykoch menšín, ako napríklad v galícijskom, baskickom, katalánskom a tak ďalej, ak ich uznajú členské štáty. Rozhodli sme sa taktiež rozšíriť toto právo na petície. Ak dostaneme korešpondenciu v jazykoch, ktoré predsedníctvo uzná za jazyky písomnej komunikácie s občanmi, taktiež odpovieme v týchto jazykoch.
Skutočná reforma však tkvie v oblasti prípustnosti. Až doposiaľ sa museli členovia Výboru pre petície niekedy veľmi snažiť, aby zistili, či sa určitý dokument skutočne týka európskych právnych predpisov alebo nie. Koniec koncov, odkedy Európa zasahuje do všetkých oblastí, ľudia prenikli aj zadnými vrátkami. Z tohto dôvodu sme sa pokúsili tento problém zjednodušiť a poskytli sme určitý stimul prípustnosti.
Ak štvrtina členov Výboru pre petície považuje text za prípustný, bude sa považovať za prípustný, keďže v žiadnom prípade neobmedzíme zásadné právo občanov, právo, ktoré je v každom prípade založené na primárnom práve. V prípade vyhlásenia neprípustnosti sa dokonca pokúsime odporučiť možné prostriedky nápravy.
Z dôvodu transparentnosti sa meno predkladateľa petície a obsah petície uverejnia v našich registroch, ale ak predkladateľ petície požiada o anonymitu z dôvodu ochrany súkromia, budeme ju môcť poskytnúť. To isté sa týka aj požiadavky na dôvernosť počas diskusií.
Samozrejme majú predkladatelia petícií zachované právo hovoriť, ktoré im udelí podľa vlastného uváženia predseda výboru.
Pokiaľ ide o právo na ďalšiu činnosť, rozšírili sme ho, alebo skôr objasnili, po istú mieru, keďže v minulosti mohol Výbor pre petície vydať iniciatívnu správu prakticky o všetkom. Nevieme, prečo by mal mať tento výbor viac práv než iné výbory. Toto právo sa určite zachová, ak zo strany konferencie predsedov nebudú žiadne námietky.
Elektronický register ostane zachovaný. V prípade potreby sa budú vykonávať vyšetrovacie návštevy priamo na mieste s cieľom potvrdiť fakty alebo nájsť riešenie. Je to úloha sprostredkovateľa; do istej miery je táto úloha niečo nové, čo sme sa rozhodli zaviesť a čo bude prospešné pre Parlament.
Ak bude treba, požiadame o pomoc Komisiu, ktorá je dnes večer zastúpená na najvyššej úrovni, aby objasnila uplatnenie práva Spoločenstva a prípadne nám poskytla informácie. Zhromaždené informácie budú samozrejme poskytnuté Komisii, Rade a predkladateľovi petície.
Čo však v prípade ratifikácie Lisabonskej zmluvy? Viete, že táto zmluva poskytne nový typ petície; okrem petícií predkladaných Európskemu parlamentu, ktoré existujú už dlho, to budú petície predkladané Európskej komisii s minimálne jedným miliónom podpisov.
Jednoducho sme sa rozhodli, že v prípade ratifikácie Lisabonskej zmluvy by sme postupovali nasledovne: ak by sa príslušná záležitosť vyskytovala v petícii, ktorú Komisii predkladá milión občanov, v Parlamente by sme skontrolovali, či riešime rovnakú záležitosť a či by petícia predložená Komisii mohla alebo nemohla ovplyvniť našu prácu, v tomto prípade by sme jednoducho informovali predkladateľov petície.
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, myslím, že som viac menej zhodnotil situáciu. Nie je to žiadna revolúcia, je to len pár vysvetlení a opatrení proti prípadnej nefunkčnosti.
Richard Corbett
v mene skupiny PSE. - Vážený pán predsedajúci, naša skupina s radosťou vyjadruje podporu správe pána Onestu, ktorý nielen nedávno, ale aj dnes, robí vynikajúcu prácu v skúmaní tejto záležitosti. Je trochu zvláštne, že konferencia predsedov čakala tak dlho, kým uviedla túto správu do programu nášho pléna.
Ale skutočnosť, že tak dlho čakala a uviedla ju do nášho programu v tej istej dobe ako moju správu znamená, že medzi nimi existuje určitý styčný bod, ktorý spomenula pani Frassoniová v našej predošlej rozprave. Je to vec spolupráce medzi Výborom pre petície a výborom zodpovedným za príslušnú oblasť. Každý súhlasí, že musia spolupracovať a spojiť sily, ale je tu jeden problém, ktorý by sme mohli nazvať rozhodujúcim faktorom: kto bude mať posledné slovo, ak sa nezhodnú?
Obidve strany sa dajú pochopiť. Členovia Výboru pre petície dostávali petície, skúmali ich, mohli viesť vypočutia, mohli vykonať návštevu, niekedy našli niečo, čo bolo zrejme nesprávne v právnych predpisoch, ktorými sa zaoberal príslušný výbor, a majú preto pocit, že vec detailne poznajú, takže by mali mať posledné slovo, ak príslušný výbor nesúhlasí. Na druhej strane možno pochopiť aj príslušný výbor. Prečo by sa mal náhle objaviť ďalší výbor zodpovedný za príslušnú oblasť len preto, že niekto poslal petíciu tomuto výboru? Obidve strany sa dajú pochopiť.
Snažil som sa vyriešiť spor medzi týmito dvoma stranami a povedal som, že samozrejme by mali úzko spolupracovať, ale nakoniec si musí Výbor pre petície vypočuť názory príslušného výboru. Ak chce, nemusí súhlasiť s názormi príslušného výboru, je to prípustné, ale cena, ktorú za to zaplatí, je právo príslušného výboru predložiť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy v pléne.
Myslím si, že je to rozumné quid pro quo. Nerozumiem, prečo pani Frassoniová predtým povedala, že sa tým zruší Výbor pre petície. Skutočne nechápem, ako mohla dospieť k takému záveru. Členovia Výboru pre petície v našej skupine mi samozrejme povedali, že sú spokojní s týmto kompromisom, ktorý je podľa mňa realizovateľným kompromisom. Je to kompromis. Ak ste extrémista na jednej alebo druhej strane tohto sporu, nebudete spokojní, ale myslím si, že je to realizovateľný kompromis. Veľmi dobre sa hodí k vynikajúcej správe pána Onestu a myslím si, že celý tento balík bude fungovať.
Jo Leinen
(DE) Vážený pán predsedajúci, pán Onesta povedal, že jeho správa nie je revolučná, je to však dôležitá reforma, ktorá posilní práva občanov, ako aj Výboru pre petície. Petičné právo je právo dané občanom a niekoľko jeho zlepšení povzbudí aj občanov, aby sa so svojimi otázkami obrátili na Parlament. Taktiež si myslím, že pokiaľ ide o prípustnosť petície, nie je to predseda výboru, kto by mal rozhodnúť. Hoci ja sám som predsedom výboru, súhlasím, že ak si štvrtina členov myslí, že by sa o petícii malo diskutovať, potom sa o nej diskutovať musí.
Chcel by som opraviť pána Onestu: iniciatíva európskych občanov nie je petícia - je to aliud. Je to vlastne petícia európskeho národa, je to iný druh práva. Nie je adresovaná Parlamentu, ale Komisii, a nemali by sme ich zamieňať. Zástupcovia občianskej spoločnosti kladú na to veľký dôraz.
Toto bude zrejme posledná správa, ktorú pán Onesta predstaví v Parlamente. Ako podpredsedovi aj členovi nášho výboru by som mu chcel čo najúprimnejšie poďakovať za jeho prácu, ktorá bola po mnohých stránkach vynikajúca. Spomenul by som taktiež Agoru, parlamentné fórum s občianskou spoločnosťou, ktoré tvorí dejiny a je naozaj dôležitým nástrojom. Z tohto dôvodu podporujeme správu pána Onestu a chceli by sme vám ešte raz poďakovať za konštruktívnu spoluprácu.
(potlesk)
Predsedajúci
Musím opraviť pána Leinena z toho dôvodu, že pán Onesta sa zaoberal politikou v oblasti nehnuteľností, takže nám zanechá množstvo trvalej práce popri práci spojenej s politickou iniciatívou.
Costas Botopoulos
(FR) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, chcel by som sa taktiež poďakovať pánovi Onestovi za jeho prácu a prítomnosť v Parlamente. Chcel by som povedať niekoľko pripomienok k jeho poslednej správe. Som presvedčený, ako aj pani Frassiniová, že právo na predkladanie petícií je dôležité právo, ale musím povedať, že Výbor pre petície je dosť zvláštny výbor; je dôležitý, zaujímavý, ale zvláštny. Tento minisúd, kde sa diskutuje o všetkom a o ničom, je naozaj dôležitý, ale aj zaujímavý, a odlišuje sa od toho, čo robíme.
V krátkosti by som sa chcel vrátiť k trom bodom. Po prvé, jazyky menšín. Súhlasím, ale to nesmie otvoriť bránu jazykom, ktoré sa v Parlamente nepoužívajú úplne legálne. Po druhé, prípustnosť. Plne súhlasím a je dobre, že je snaha skôr pripustiť než odmietnuť petície. A nakoniec by som chcel povedať, že súhlasím s naším predsedom pánom Leinenom. Právo na občiansku iniciatívu nemá vlastne nič spoločné s petičným právom, ktoré je demokratickým, ústavným právom týkajúcim sa Parlamentu a tieto dve veci by sa nemali zamieňať.
Chcel som však dostať slovo najmä preto, aby som pánovi Onestovi poďakoval za jeho prácu.
Predsedajúci
Ospravedlňujem sa váženému pánovi poslancovi, lebo som bol upozornený, že nesprávne vyslovujem jeho priezvisko, správne má byť Botòpoulos a nie Botopoùlos, ešte raz sa ospravedlňujem.
Monica Frassoni
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, aj ja by som chcela poďakovať pánovi Onestovi v mene Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie. Predtým sme boli obidvaja na večierku a čoskoro sa tam vrátime, aby sme sa poďakovali a ukončili oslavy.
V tejto súvislosti by som samozrejme chcela povedať, že podporujeme túto správu, ale že taktiež považujeme záležitosť vzťahu s primárnym výborom za chúlostivý problém v reforme pána Corbetta a pri tejto príležitosti by som chcela povedať niečo pánovi Botopoulosovi: Výbor pre petície nie je zvláštny výbor, je to výbor, ktorý má veľmi špecifickú úlohu a zaoberá sa petíciami, ktoré sa väčšinou týkajú uplatňovania práva Spoločenstva, týkajú sa porušení smerníc a právnych predpisov, ktoré nemajú vždy jednoznačný jasný vzťah s primárnym výborom.
Zašla by som ešte ďalej a chcela by som povedať, že ktokoľvek, kto mal aspoň čosi spoločné s prácou Výboru pre petície, vie, že tento výbor je v našom Parlamente popoluškou. Taktiež vie, že primárny výbor nereaguje na požiadavky Výboru pre petície; v žiadnom prípade ho nemožno donútiť, aby reagoval na všetko, čo Výbor pre petície povie, urobí alebo navrhne.
Mám obavy: moje obavy vyplývajú zo skutočnosti, že Výbor pre petície, ktorý sa - síce nie vždy, ale často - zaoberá uplatňovaním smerníc Spoločenstva, musí z nejakých dôvodov čakať na povolenie výborov zodpovedných za tvorbu predpisov, ktoré sa preto musia zaoberať niečím iným, a v jednoduchom prípade kontroly uplatňovania musí taktiež požiadať o povolenie konferenciu predsedov, čo, opakujem, nemá nič spoločné s legislatívnou funkciou parlamentných výborov.
Z tohto dôvodu vyjadrujem svoje znepokojenie nad reformou navrhovanou pánom Corbettom o petíciách, hoci v plnej miere súhlasím s tým, čo povedal pán Onesta, a ďakujem pán podpredseda, že ste mi pružne poskytli čas.
Predsedajúci
Bol to galantný krok, keďže išlo o posledný prejav tohto večera s výnimkou odpovede nášho spravodajcu pána Onestu, ktorá bude teraz nasledovať.
Gérard Onesta
Vážený pán predsedajúci, pokúsim sa odpovedať kolegom. Pán Leinen, máte úplnú pravdu: bolo to prerieknutie. Postupy sú úplne odlišné, pokiaľ ide o interpeláciu v Komisii na základe ustanovení prípadnej budúcej Lisabonskej zmluvy, a interpeláciu v Parlamente prostredníctvom postupu predkladania petícií.
Avšak v hypotetickom prípade, keby sa tieto dva typy interpelácie, líšiace sa miestom podania a formou, týkali identickej záležitosti, sme sa rozhodli, že predkladatelia petícií by mali byť informovaní, aby posúdili, či je alebo nie je vhodné pokračovať v našich vyšetrovaniach. Jednoducho sme sa v tomto prípade rozhodli posilniť koordináciu. Snažím sa vysvetľovať krok za krokom, vy ste však mali právo opýtať sa na tento lingvistický problém.
V oblasti lingvistiky sa budem pohybovať aj naďalej pri odpovedi na otázku pána Botopoulosa. Zrejme tu už nie je žiadna otázka, ktorú by sme pridali do tejto už beztak nesmierne zložitej babylonskej veže: len sa pozrite na to množstvo tlmočníkov, ktorí sú tu dnes večer. Je nám jasné, že predsedníctvo Európskeho parlamentu rozhoduje o tom, že petície a korešpondencia s predkladateľmi petícií bude vypracovaná v iných jazykoch používaných v členských štátoch. Tieto jazyky preto musia byť uznané v štáte a štát musí o to požiadať. V súčasnosti sa to týka len štyroch jazykov. Ak by som chcel zajtra písať vo volapüku, imaginárnom jazyku, samozrejme by to neuznal žiaden štát a ani Parlament, ani predsedníctvo by neodpovedali v tomto jazyku; toto všetko je jasne špecifikované.
Pokiaľ ide o otázky konfliktu medzi výbormi, na ktoré nás upozornil pán Corbett, chcel by som zdôrazniť, že v mojej správe sa uvádza v súlade s článkom 46 a prílohou VI, že Výbor pre petície už môže požiadať o stanovisko iného výboru, ktorý má "osobitnú právomoc pre danú oblasť". Poviete, že v tomto prípade by stále mohol vzniknúť konflikt. V tomto prípade využijeme arbitra, keďže Výbor pre petície nebude môcť vydať vlastné správy alebo sa postaviť proti iniciatívnej správe zodpovedného výboru, pokiaľ to konferencia predsedov neumožní. Máme systém pridelenia, a síce konferenciu predsedov, ktorá rozhodne, či podnikne kroky Výbor pre petície alebo gestorský výbor, ak tieto výbory nebudú schopné dosiahnuť dohodu. Z tohto dôvodu sme vykonali opatrenia s cieľom zabezpečiť každý prípad.
Vážený pán predsedajúci, myslím si, že týmto vysvetlením môžeme skončiť. Takmer 20 rokov som čakal na právo hovoriť šesť minút v rokovacej sále, ale vystupovať pred takým obecenstvom, ako je toto, bola skutočne radosť.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční v stredu 6. mája 2009.
