Efectele crizei economice și financiare mondiale asupra țărilor în curs de dezvoltare și a cooperării pentru dezvoltare (prezentare succintă)
Preşedintele
Următorul punct este o scurtă prezentare a raportului elaborat de Enrique Guerrero Salom, în numele Comisiei pentru dezvoltare, referitor la efectele crizei financiare şi economice mondiale asupra ţărilor în curs de dezvoltare şi asupra cooperării pentru dezvoltare -
Enrique Guerrero Salom
Dle preşedinte, dle comisar, criza financiară şi economică produce cele mai amare şi severe efecte asupra ţărilor emergente şi în curs de dezvoltare, în special cele cu venituri mai mici. Această criză a încetinit creşterea economică susţinută care a avut loc în multe din aceste ţări în ultimii zece ani: o creştere economică ce a creat locuri de muncă, a dus la consolidarea conturilor publice ale acestora, a făcut posibilă reducerea datoriei externe a acestora, a încurajat extinderea activităţii lor comerciale şi, în plus, le-a ajutat să obţină mai mult ajutor oficial pentru dezvoltare.
În anii anteriori crizei aceste ţări au suferit deja, cu toate acestea: în primul rând, criza alimentară, care a pus în pericol supravieţuirea a sute de milioane de persoane; apoi, criza de energie, care a folosit multe din resursele celor care nu au produs petrol sau gaze naturale; în cele din urmă, criza climatică, ale căror efecte asupra recoltelor şi a infrastructurii afectează, mai presus de toate, cele mai sărace ţări.
Criza financiară s-a adăugat la această situaţie fragilă în care s-au găsit aceste ţări. După cum însăşi Comisia Europeană subliniază, după ce a afectat ţările în curs de dezvoltare şi ţările emergente, al treilea val al crizei financiare a afectat ţările cele mai sărace, transformând această criză, în principiu una de natură economică, într-o criză de dezvoltare, socială şi umanitară.
Practic, au fost afectate toate domeniile de activitate din aceste ţări. A fost afectată creşterea economică care, în 2009, va fi mult mai mică decât în anii precedenţi. A scăzut comerţul, ceea ce va afecta în mod negativ contul curent al acestor ţări. Nivelul investiţiilor străine şi al accesului acestor ţări la finanţare internaţională este unul scăzut, şi se observă o reacţie protecţionistă în creştere în ţările dezvoltate.
Pe de altă parte, au fost reduse de asemenea, plăţile către emigranţi şi asistenţa oficială pentru dezvoltare. Drept rezultat, sute de milioane de oameni au fost adăugaţi pe lista celor mai săraci şi sute de mii de copii vor muri la o vârstă mai fragedă pe continente precum Africa.
În faţa acestei realităţi, vocea europeană trebuie să se facă auzită solicitându-ne să menţinem angajamentele asumate de asistenţă oficială pentru dezvoltare; prin solicitarea unor noi surse de resurse suplimentare pentru a ajuta aceste ţări; prin impunerea unor taxe şi impozite mai lejere pentru emigranţi; prin încercarea de a face faţă încercărilor de protecţionism şi prin sprijinul acordat Rundei de dezvoltare de la Doha; prin impunerea de măsuri împotriva paradisurilor şi a evaziunii fiscale; şi de asemenea lucrând la un moratoriu pentru datorii sau anulare a creanţelor pentru cele mai sărace ţări.
În calitate de raportor pentru acest raport, am vrut să ajung la un consens cât mai larg posibil şi am fost de acord, în cadrul negocierii, cu modificările din partea tuturor grupurilor parlamentare, dar sunt încă dispus să fac un amendament oral la punctul 34 din acest raport mâine, pentru a adăuga mai multe voturi. Acest lucru ar reprezenta o autoritate suplimentară pentru ceva ce eu consider vital: ca vocea europeană ar trebui să fie unită şi puternică în ceea ce priveşte ajutoarele pentru ţările în curs de dezvoltare.
John Dalli
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, aş dori în primul rând să felicit pe raportor pentru acest raport foarte cuprinzător.
După cum a subliniat pe bună dreptate, în acest raport, ţările în curs de dezvoltare au fost afectate de criză mult mai greu decât se anticipase iniţial. De fapt, acestea au fost lovite prin mai multe canale de transmisie, cum ar fi preţurile volatile ale materiilor prime, venituri în scădere din export şi câştiguri din turism, precum şi fluxurile de capital în scădere şi transferurile de bani. O caracteristică comună este creşterea nevoilor de finanţare ale multor ţări.
Multe ţări în curs de dezvoltare au fost adesea obligate să taie cheltuielile sociale (în special cele legate de nutriţie, sănătate şi educaţie), dând naştere la grave consecinţe sociale şi politice şi punând în pericol nu numai realizarea ODM până în 2015, dar, de asemenea, subminând progresele anterioare observate în ultimii ani. În ciuda unor prime semne ale redresării mondiale, ţările în curs de dezvoltare, în special din Africa sub-sahariană, vor rămâne cu siguranţă în urmă.
Uniunea Europeană a demonstrat calităţi de conducere şi unitate printr-un răspuns comun al UE la criza încadrată în răspunsul global, şi anume în cadrul Organizaţiei Naţiunilor Unite, G20 şi G8. Am acţionat rapid şi eficient în transpunerea promisiunilor în angajamente concrete pentru a ajuta ţările în curs de dezvoltare să facă faţă crizei.
În primăvara anului trecut, Uniunea Europeană a adoptat un set de măsuri cuprinzătoare, oportune, specifice şi coordonate pentru a atenua impactul uman al crizei, a stimula creşterea economică în ţările în curs de dezvoltare şi a proteja pe cele mai vulnerabile.
Răspunsul UE cuprinde nu numai reacţia comunitară, ci şi răspunsul statelor membre ale UE (răspunsurile lor bilaterale respective, precum şi contribuţia lor la resursele instituţiilor financiare internaţionale, aşa cum s-a solicitat de către G20). În plus, colaborarea strânsă cu Banca Mondială şi FMI ne-a permis să asigurăm coerenţa analizelor noastre respective şi complementaritatea ajutorului nostru.
După cum s-a subliniat în raport, Comisia a înfiinţat şi pune în aplicare, în prezent, un mecanism ad hoc foarte concret şi pe termen scurt, numit Vulnerabilitate FLEX, care să sprijine ţările cele mai vulnerabile, cu capacitate de rezistenţă slabă, cu scopul de a le permite acestora să menţină prioritatea cheltuielilor, în special în sectoarele sociale.
Alte măsuri includ realocări ca urmare a revizuirilor ad-hoc de ţară şi a revizuirii intermediare avansate a celui de-al 10-lea Fond european de dezvoltare, care este în prezent în curs de desfăşurare, sprijin în cadrul instrumentului tradiţional FLEX, anticipând ajutor acolo unde este posibil, etc.
Asistenţa oficială pentru dezvoltare (AOD) a jucat şi va continua să joace un rol esenţial în sprijinirea eforturilor partenerilor noştri pentru a face faţă crizei. În acest context, Comisia salută sprijinul dumneavoastră pentru a îndemna statele membre să-şi păstreze angajamentul de a atinge până în 2015 ţinta de 0,7 % AOD/VNB. Alţi donatori ar trebui să aibă obiective la fel de ambiţioase pentru creşterea AOD, şi trebuie să facem apel la întreaga comunitate a donatorilor de a-şi respecta angajamentele în ceea ce priveşte volumul şi eficienţa ajutorului.
La 21 aprilie, Comisia îşi va publica pachetul anual de dezvoltare de primăvară cu propunerile pentru statelor membre. Anul acesta, accentul se va pune pe acţiunile care rămân necesare pentru atingerea ODM. Pachetul va adopta o abordare globală şi va defini un plan de acţiune pentru un progres accelerat către Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului. Acesta va oferi, de asemenea, o oportunitate de a realiza o contribuţie ambiţioasă din partea UE la apropiata Revizuire ONU la nivel înalt a ODM din septembrie. Procedând astfel, UE va rămâne credibilă în ceea ce priveşte angajamentele asumate şi va continua să joace un rol important în dezvoltarea internaţională.
Elena Băsescu
Criza economico-financiară a afectat foarte puternic şi Moldova, ţară în curs de dezvoltare. Economia acestei ţări a scăzut anul trecut cu 9 % conform estimărilor FMI, iar rata şomajului a depăşit 6 %. Este necesară stimularea investiţiilor directe.
Precizez că Moldova a angajat pentru un an nouă consilieri europeni de rang înalt ce vor asista principalele ministere de la Chişinău.
Având în vedere faptul că vorbim aceeaşi limbă, vecinii noştri de peste Prut pot beneficia de expertiza României în absolut toate domeniile.
Este necesară reducerea costurilor transferurilor de bani pe care emigranţii le fac din ţările în care muncesc. Angajamentul liderilor G8 de reducere a acestora de la 10 % la 5 % în următorii cinci ani este un prim pas în acest sens.
Doresc să salut astăzi acordarea sprijinului financiar record Moldovei în valoare de 2,6 miliarde de dolari în perioada 2011 - 2013. Acordul a fost obţinut astăzi de premierul Vlad Filat la Bruxelles, în cadrul Conferinţei donatorilor.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Dle preşedinte, deşi epicentrul crizei nu este localizat în ţările aflate în curs de dezvoltare, acestea sunt cele care au fost afectate în mod serios şi profund de valul imens al acesteia.
Criza creditelor, incertitudinea cauzată de ciclul de depresie şi prăbuşirea comerţului internaţional, fluxurile de investiţii şi transferurile de bani de la muncitorii emigranţi au fost principalele canale de propagare a unei crize precedată de o mare volatilitate a preţurilor la produsele de bază şi a produselor alimentare, şi generate în situaţii de dezechilibre masive la nivel mondial.
Un răspuns concertat la criză trebuie să ia în considerare ţările în curs de dezvoltare iar agenda acestora trebuie să fie o componentă esenţială a cooperării economice globale.
Prin intermediul Comisiei pentru afaceri economice şi monetare, am solicitat ca Fondul Monetar Internaţional să ia în considerare povara pe care criza a cauzat-o asupra finanţelor publice din ţărilor în curs de dezvoltare în raportul ce trebuie pregătit pentru următoarea reuniune G20, iar Comisia să emită o comunicare pentru a evalua modul în care o taxă asupra tranzacţiilor financiare ar putea contribui la atingerea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului, corecta dezechilibrele globale şi promova dezvoltarea durabilă.
Mă bucur că dl Guerrero a preluat aceste propuneri şi îl felicit pentru raportul său extraordinar.
Olle Schmidt
(SV) Dle preşedinte, doresc să mulţumesc raportorului pentru acest raport important.
Convingerea mea este că cea mai potrivită cale de a combate această criză este printr-un comerţ şi o globalizare mai libere, şi nu printr-o politică de protecţionism. Prin urmare, Europa trebuie să îşi păstreze pieţele deschise pentru a combate recesiunea, stimula creşterea economică, atât în Europa cât şi la nivel mondial şi pentru a combate astfel sărăcia.
În câteva zile se va reuni în Tenerife Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE. Colegii mei din ţările ACP au întotdeauna tendinţa de a evidenţia problemele pe care le provoacă produsele agricole subvenţionate de UE pe pieţele lor. Acestea au nevoie de comerţ, dar politica noastră contracarează crearea unor pieţe sănătoase pentru produsele agricole din ţările în curs de dezvoltare.
UE a dat dovadă de spirit de conducere spune comisarul, dar putem face mult de atât. Este o chestiune de comerţ echitabil, domnule comisar.
João Ferreira
(PT) Crizele alimentară, energetică, climatică, financiară, economică şi socială menţionate în raport, nu sunt altceva decât expresii diferite ale aceleiaşi crize structurale de lungă durată, timp de decenii. În unele regiuni, cum ar fi Africa sub-sahariană, bogăţie pe cap de locuitor a diferit în mod continuu de cea a altor regiuni din lume în ultimele decenii. În ciuda diferenţelor care există la ora actuală, ţările în curs de dezvoltare tind să aibă anumite caracteristici în comun: dependenţa de exportul a câtorva materii prime, o lipsă a unei diversităţi economice, un puternic accent pe agricultura, industriile extractive sau de energie şi turism, precum şi un câmp puternic de capital străin.
Un model progresiv de export şi de liberalizare a comerţului a fost impus acestor ţări, în caz de nevoie, prin recurgerea la şantaj. Aşa cum se arată prin procesul de negociere pentru acordurile de parteneriat economic, acest lucru duce la exacerbarea dependenţei acestor ţări, zădărnicind orice posibilă dezvoltare indigenă. Totuşi, cea care continuă să fie principala sursă scurgere a resurselor din ţările în curs de dezvoltare este datoria externă. Deşi achitată de mai multe ori, deoarece este în continuă creştere, datoria a ajuns la o sumă colosală şi auto-perpetuează supraexploatarea acestor ţări, menţinând astfel tendinţa relaţiilor sale cu ţările din emisfera de nord. Anularea datoriilor este pur şi simplu o chestiune juridică.
Preşedinte
Respectarea timpilor de vorbire este, de asemenea, o chestiune de echitate.
Andreas Mölzer
(DE) După cum ştim, cea mai mare criză financiară şi economică din 1930 şi până acum nu a lovit doar Europa cu putere. Ţările în curs de dezvoltare suferă deosebit de grav din cauza efectelor crizei şi sunt cel mai puţin capabile să facă ceva în acest sens. Speculaţiile lipsite de responsabilitate, lăcomia pentru profituri rapide, care sunt complet independente de economia reală, în special în ţările anglo-saxone, precum şi un sistem financiar comun au adus lumea în pragul colapsului financiar.
O altă cauză a crizei este un concept al globalizării, care a făcut din dereglementarea totală cea mai importantă prioritate. Ţările din Europa se adâncesc singure tot mai mult în datorii pentru a-şi relansa economiile. Cu toate acestea, în multe cazuri, este imposibil pentru ţările în curs de dezvoltare să facă acest lucru din cauza situaţiei lor financiare precare. Prin urmare, acestea trebuie să aibă posibilitatea de a-şi proteja mai eficient propriile economii naţionale împotriva mărfurilor importate care sunt vândute la preţuri de dumping şi care distrug pieţele locale şi vieţile populaţiei autohtone.
Trebuie să dăm ţărilor în curs de dezvoltare şansa de a ieşi din criză pe propriile lor puteri. Ajutorul pentru dezvoltare tradiţională poate fi, probabil, considerat a fi eşuat în mare măsură în scopul său. În cele din urmă, trebuie să abordăm rădăcina problemei şi să impunem reglementări stricte pe pieţele financiare, să interzicem practicile speculative şi să introducem rapid un impozit pe tranzacţiile financiare.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc joi, 25 martie 2010.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Vilija Blinkevičiūt 
UE are datoria de a ajuta ţările în curs de dezvoltare să depăşească dificultăţi legate de criza economică globală şi de sărăcie, pe care le-au experimentat dar nu din vina lor.
Este foarte important ca, pentru punerea în aplicare a reformei de cooperare internaţională pentru dezvoltare, Comisia Europeană să depună eforturi şi ca, împreună cu Consiliul, să îmbunătăţească coordonarea cooperării pentru dezvoltare bilaterală şi multilaterală, deoarece deficienţele din acest domeniu reprezintă principalul factor care ar putea submina eficacitatea asistenţei pentru dezvoltare.
Ţările în curs de dezvoltare au nevoie de ajutor pentru a reduce sărăcia şi izolarea, măsuri care contribuie la dezvoltare şi măsuri necesare pentru a ieşi din criză, în special în această perioadă dificilă.
Vom fi în măsură să punem în aplicare angajamentele generale adoptate, în general, printr-o mai bună coordonare şi acţiune administrată mai eficient şi transparent, străduindu-se să ofere un acord la scară largă între furnizorii principali de ajutor, ţările partenere, instituţiile financiare şi societatea civilă.
Prin implementarea acestor acţiuni, Uniunea Europeană trebuie să fie lider şi să acţioneze mai ferm. În acest scop, toate instituţiile Uniunii Europene trebuie să îşi asume angajamente mai mari iar în această privinţă, Parlamentul şi-a exprimat opinia, în mod clar.
Sebastian Valentin Bodu  
în scris. - Ţările în curs de dezvoltare au sfârşit ca principale victime ale crizei financiare, în ciuda previziunilor iniţiale care susţineau că statele dezvoltate vor fi cele mai afectate. Teoria potrivit căreia statele în curs de dezvoltare sunt insuficient racordate economiei mondiale pentru a fi serios afectate de criza de pe pieţele financiare a fost infirmată de realitate. Asistăm la adâncirea în criză a multor state în curs de dezvoltare, cu rate ale şomajului fără precedent, o creştere exponenţială a datoriei publice şi a deficitelor bugetare. Asta în timp ce state dezvoltate, care nu au resimţit foarte puternic criza sau au avut la îndemână instrumente eficiente de reducere a impactului acesteia, au trecut pe creştere economică, chiar dacă timidă. Criza economică afectează deja în mod direct populaţia iar șomajul creşte în statele în curs de dezvoltare. Eforturile de redresare economică ale statelor care continuă să simtă efectele crizei ar putea afecta întregi categorii sociale, însă masurile de redresare nu pot fi decât dureroase. Programele UE de finanțare sunt cele mai complete si complexe intre ajutoarele financiare existente pe plan mondial iar Statele Membre afectate trebuie sa beneficieze cat mai corect de banii alocați pentru situații de restrângere a activității economice cu efecte sociale.
Proinsias De Rossa  
în scris. - Criza mondială financiară şi economică a lovit ţările dezvoltate atât de mult încât acum ne luptăm cu o criză socială şi de şomaj. Dar în ţările mai puţin dezvoltate, astfel de probleme, pentru care nu sunt ele responsabile, sunt agravate de consecinţele crizelor alimentare şi climatice, cu implicaţii dramatice pentru a şasea parte din populaţia lumii care suferă de foame. Fiind cel mai mare donator de ajutor combinat, statele membre ale UE trebuie să îndeplinească angajamentele de asistenţă oficială pentru dezvoltare (ODA), să-şi îmbunătăţească eficienţa şi coordonarea ajutorului şi de a consolida eforturile lor de a atinge de Obiectivele de dezvoltare ale Mileniului până în 2015. Amploarea pagubelor provocate de speculaţii în sectorul financiar subliniază importanţa măsurilor preventive, cum ar fi impozitarea tranzacţiilor financiare şi se justifică având în vedere compensaţiile din partea sectorului pentru costurile de criză. Deoarece paradisurile fiscale şi firmele off-shore privează ţările în curs de dezvoltare de multiple sume obţinute prin intermediul AOD, lipsa de acţiune în acest domeniu este inacceptabilă.
Siiri Oviir  
Deşi astăzi putem vorbi despre o ameliorare a crizei economice şi financiare, în unele state membre ale UE, trebuie să recunoaştem că pentru ţările în curs de dezvoltare, această criză, cu toate efectele sale pline de cruzime, este încă în plină desfăşurare. Fără îndoială, noi ar trebui să considerăm dezvoltarea economică ca fiind fraza-cheie pentru rezolvarea actualei crize globale. Cu toate acestea, în timp ce acţionăm la revitalizarea economiei noastre, nu trebuie să uităm că o continuare a crizei în ţările în curs de dezvoltare împiedică, de asemenea, creşterea economică mondială în mod semnificativ şi, prin urmare, împiedică şi dezvoltarea noastră. Cred că statele membre ale Uniunii Europene trebuie să continue să acorde ajutor pentru reducerea sărăciei şi a excluziunii în ţările în curs de dezvoltare, adaptând în continuu acest lucru la noi circumstanţe şi condiţii. Având în vedere efectele grave ale crizei mondiale asupra ţărilor în curs de dezvoltare, în special, îi sprijin pe cei care spun că, în ciuda crizei, toate statele membre ale UE ar putea creşte ajutorul lor colectiv de dezvoltare cu 0,7 % din VNB-ul lor până în 2015. Este important să se ia măsuri pentru a promova dezvoltarea şi a ne scoate din criză astăzi - în 2010. Prin urmare, îi sprijin pe cei care spun că, în situaţia actuală, ţările foarte dezvoltate atât în interiorul cât şi în afara UE ar trebui să ia măsuri pentru a reforma cooperarea internaţională pentru dezvoltare. Nu putem permite ca o lipsă de intervenţie din partea noastră să anuleze realizările anterioare în zonele de sărăcie şi excluziune, şi nu putem permite să apară o situaţie în care, în locul celor o sută de milioane de oameni care trăiesc în sărăcie extremă, să avem un miliard de oameni într-o astfel de poziţie.
