Zaključki konference Združenih narodov o rasizmu (Durban II - Ženeva) (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka so izjave Sveta in Komisije o zaključkih konference Združenih narodov o rasizmu (Durban II - Ženeva).
Jan Kohout
predsednik Sveta. - Gospa predsednica, najprej bi se vam rad zahvalil za to priložnost, da povzamem Durbansko pregledno konferenco, za katero vem, da so jo pozorno spremljali številni poslanci, ki so danes prisotni.
Pripravljalni proces pred konferenco je bil še posebej zapleten, saj je imelo veliko število držav resne pomisleke glede procesa v luči tega, kar se je zgodilo leta 2001. Zaradi njihovih pomislekov, da bo konferenca izkoriščena kot platforma za izražanje sovraštva in nestrpnosti v najskrajnejši obliki, so se številne države članice, vključno z mojo, odločile, da se konference ne bodo udeležile. Ti pomisleki so bili potrjeni s posredovanjem ene izmed članic ZN na samem začetku konference. Ne samo, da je bilo to za nas popolnoma nesprejemljivo, ampak je bilo tudi popolnoma v nasprotju s samim duhom in namenom konference.
Žal, čeprav se temu verjetno ni dalo izogniti, je ta incident in posledičen odhod vseh držav članic, kot tudi drugih članic ZN prišel na naslovnice poročil, ter zasenčil soglasno sprejetje sklepnega dokumenta. Istočasno menim, da je treba poudariti zelo konstruktiven in soliden prispevek EU v celotni pripravljalni fazi konference. To še posebej drži v zvezi s pripravo osnutka sklepnega dokumenta, pri čemer je EU odigrala ključno vlogo. Kljub tem motnjam, ki sem jih omenil, predstavlja dejstvo, da končni sklepni dokument konference upošteva vse rdeče niti EU, znaten dosežek.
Sklepni dokument v celoti upošteva obstoječ okvir človekovih pravic, predvsem v zvezi s svobodo izražanja in je v skladu s številnimi našimi zahtevami, kot je potreba po vsakršnem izogibanju sklicevanja na obrekovanje religij in izogibanju vsakršnega izpostavljanja Izraela. Poleg tega je bil v besedilu ohranjen odstavek o spominu na holokavst.
Sedaj moramo razmisliti o vplivih konference same in sklepnega dokumenta na EU. Predvsem bomo morali opredeliti, kako bomo podprli izvajanje zavez, ki so bile dane. Svet še naprej ostaja zelo zaskrbljen zaradi pojava rasizma in ksenofobije, za katera menimo, da danes spadata med dva najpomembnejša izziva za človekove pravice.
Vem, da tudi Parlament v celoti deli te skrbi in da ste bili v zelo veliko pomoč pri pripravi večjega dela zakonodajne podlage in praktičnih ukrepov, ki so pomagali v boju proti tej nadlogi. Boj proti rasizmu in ksenofobiji je stalen proces, ki zahteva tako politično voljo, ko tudi praktične ukrepe, tudi na področju izobraževanja. Prav tako nenehno obstaja potreba po poglobitvi dialoga, medsebojnega razumevanja in spodbujanja strpnosti.
Čeprav obstajajo znaki, da protidiskriminacijska zakonodaja EU pozitivno vpliva, je žal celoten globalni proces v boju proti tem pojavom še vedno počasen. Dejansko je trend v številnih državah celo negativen. Bili smo priča primerom, ko je trenutna gospodarska kriza začela podžigati rasno nestrpnost in ksenofobijo po vsem svetu. Zaradi gospodarske krize so močne protirasistične politike pomembnejše kot kadarkoli poprej. Tako znotraj Evrope kot tudi širše se soočamo z občutnim povečanjem nasilnih napadov, usmerjenih proti migrantom, beguncem in prosilcem za azil, kot tudi proti manjšinam, kot je romska manjšina.
EU ima strog pravni red glede boja proti rasizmu in ksenofobiji. Oba pojava sta neskladna z načeli, na katerih je bila ustanovljena EU. EU je vedno znova zavrnila in obsodila vse oblike rasizma in bo to počela tudi v prihodnje. EU se bo, znotraj pristojnosti, ki so ji bile podeljene s pogodbami, še naprej borila proti rasizmu in ksenofobiji, tako znotraj Unije, kot tudi v kontekstu našega zunanjega delovanja.
Interno smo sprejeli zakonodajo, ki posredno in neposredno prepoveduje diskriminacijo na podlagi rase ali narodnosti, diskriminacijo pri delu, izobraževanju in v zvezi z dostopom do blaga in storitev. Zakonodaja prav tako prepoveduje diskriminacijo iz drugih razlogov, vključno z vero, starostjo, spolno usmerjenostjo in invalidnostjo, predvsem na delovnem mestu. EU je prav tako sprejela zakonodajo o prepovedi sovražnega govora na TV programih, prav tako pa je tudi inkriminirala "javno spodbujanje k nasilju ali sovraštvu, uperjenemu proti skupini oseb ali članu takšne skupine, opredeljene s sklicevanjem na barvo, raso, vero, izvor, nacionalno ali etnično pripadnost". Prav tako je v skladu z istim delom zakonodaje kaznivo dejanje javno opravičevanje, zanikanje ali grobo zmanjševanje pomena zločinov genocida, zločinov proti človečnosti in vojnih zločinov.
EU navzven redno izpostavlja vprašanja rasizma in ksenofobije v svojih dvostranskih pogovorih in pogovorih o človekovih pravicah s tretjimi državami, kot sta Rusija in Kitajska. Prav tako smo zagotovili, da sta rasizem in ksenofobija vključena v naše strategije sodelovanja, kot so akcijski načrti v okviru evropske sosedske politike. Veliko se dogaja tudi v različnih večstranskih forumih. Znotraj okvira OVSE države članice usklajujejo svoje delo, da bi tako zagotovile upoštevanje in izvajanje zavez, ki jih je na tem področju dalo 56 držav, ki sodelujejo v OVSE. Tako je tudi znotraj Sveta Evrope in znotraj širšega okvira ZN.
Ti primeri dokazujejo našo skupinsko zavezanost delu, povezanemu s tem vprašanjem, tako interno, kot tudi širše s partnerji po svetu. Durbanska pregledna konferenca je bila del teh širših prizadevanj. Ni bilo enostavno in očitno je izkrivljeno s strani tistih, ki so skušali prikrojiti rezultate konference za svoje ozke politične namene. Kljub temu pa bi morali pozdraviti dejstvo, da je dejansko pritegnilo pozornost tako na nenehno potrebo po boju proti rasizmu in ksenofobiji, kot tudi na zavezo, ki jo imamo in ki jo delimo s številnimi drugimi, da bi odpravili to nadlogo.
Jacques Barrot
podpredsednik Komisije. - (FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, veseli me, da lahko sodelujem v tej razpravi. Evropska komisija je pozorno spremljala priprave na durbansko konferenco in iskanje skupnega stališča Evropske unije pri sodelovanju na tej konferenci.
V zvezi s tem smo upoštevali poziv Parlamenta - vašega Parlamenta -, ki je naložil Evropski uniji, naj aktivno sodeluje pri pregledu Durbanske konference v okviru resolucije o napredku Sveta Združenih narodov za človekove pravice - predvsem pa vloge Unije - resolucije, ki je bila sprejeta 19. januarja.
Kot veste, se je pet držav članic odločilo, da ne bo sodelovalo na tej konferenci. Komisija se je odločila potrditi svojo udeležbo kot opazovalka, saj deli poglede večine držav članic, da so bile rdeče niti Evropske unije ohranjene v dokumentu konference.
Končni sprejeti dokument, ki je rezultat kompromisa, ni idealno besedilo, vendar ta dokument ne vsebuje nobenega obrekovanja antisemitske narave, nobenega obrekovanja nobene specifične države ali regije v svetu ali vere.
Sporazumno sprejetje končnega dokumenta 182 držav članic Združenih narodov potrjuje zavezanost mednarodne skupnosti pri boju proti rasizmu in diskriminaciji. To je odgovor na obžalovanja vredne poskuse nekaterih, da bi vplivali na konferenco za antisemitske namene, na poskuse, na katere se je Evropska komisija strogo odzvala.
Kakor koli že, dogodki na pregledni konferenci na noben način ne zmanjšujejo dolgoročne zavezanosti Komisije k temu, da bo storila vse, kar je v njeni moči, v boju proti manifestacijam rasizma in ksenofobije v vseh oblikah. Komisija je še naprej odločena slediti svojim politikam v boju proti rasizmu, ksenofobiji in antisemitizmu - tako znotraj, kot tudi izven Evropske unije - ob upoštevanju vseh pristojnosti, ki so ji bile podeljene v skladu s Pogodbami.
Gospa predsednica, gospe in gospode, povedati moram, da bom osebno podrobno spremljal izvajanje okvirnega sklepa o rasizmu in ksenofobiji s strani držav članic. Osebno bom spremljal prenose tega okvirnega sklepa in poudariti moram, da bomo od sedaj dalje lahko tudi z Agencijo za temeljne pravice spremljali vse te pojave, ki od nas zahtevajo večjo odločnost.
Res lahko upamo, da naslednje konference Združenih narodov o rasizmu ne bodo več zaznamovali nesprejemljivi govori, ki resnično spodbujajo k sovraštvu in rasizmu. Glede na to velja tudi povedati, da nam končni kompromis, dosežen na konferenci, vliva upanje za svetlejšo prihodnost.
Charles Tannock
v imenu skupine PPE-DE. - Gospa predsednica, iranski predsednik Ahmadinejad je pred kratkim na konferenci ZN o rasizmu v Ženevi izjavil, da je Izrael rasistična država. Najraje bi ga odpravili kot populističnega demagoga, ki se poteguje za publiciteto, vendar pa je v preteklosti sramotno pozval k izbrisu Izraela z zemljevida in Izrael bi bil nedvomno prva tarča jedrskega orožja, ki si ga ta zelo želi izdelati. Zato moramo na njegovo posredovanje gledati v luči njegove neizprosne sovražnosti do judovske države, ki je po mojem mnenju povsem upravičeno zaveznica in močna partnerica EU.
V zvezi z obtožbo glede rasizma je težko najti etnično bolj raznoliko in manj rasistično državo, kot je Izrael, kar vključuje tudi Arabce, Armence, Druze in druge manjšine v družbi. Še vedno se dobro spominjam zračnega prevoza etiopskih Judov v Izrael v osemdesetih letih prejšnjega stoletja.
Izrael seveda še vedno ohranja odprto politiko priseljevanja glede na svoj status domovine Judov po svetu, vendar pa bi morali razmisliti tudi o položaju izraelskih Arabcev v družbi. Uživajo demokratične pravice in življenjski standard, ki ga le redke arabske države zagotavljajo svojim državljanom. Menim, da Ahmadinejad dejansko skuša odvrniti pozornost od groznih in odvratnih podatkov o človekovih pravicah v Islamski republiki Iran.
V Iranu novinarje, ki si drznejo kritizirati režim, zaprejo, v Izraelu pa imajo svoboden tisk. V Iranu so prešuštniki, homoseksualci in mladoletni usmrčeni, vključno s kamenjanjem do smrti, medtem ko v Izraelu zakon v celoti ščiti lezbijke in homoseksualce. V Iranu so manjšine, kot so kristjani in Baha redno preganjani, v Izraelu pa so manjšine cenjene, njihove pravice za zaščitne.
Kljub vsem tem dokazom bi številni poslanci v tem Parlamentu še vedno raje kritizirali našo demokratično zaveznico Izrael, kot pa obtožili barbarski in morebitno katastrofalen režim v Teheranu.
Izrael se mora zavedati, da ima prijatelje v tem Parlamentu, prijatelje, kot sem jaz, ki cenim človekove pravice in zavračam fanatizem. Po mojem mnenju je sramotno, da so države članice EU poslale delegacije v Durban II, saj so se dobro zavedale, da bo prisoten predsednik Ahmadinejad in izrazil te nezaslišane pripombe.
Ana Maria Gomes
v imenu skupine PSE. - (PT) Nekateri menijo, da je bila durbanska pregledna konferenca uspešna. Končni dokument upošteva pet rdečih niti, ki jih je določila Evropska unija in odraža resničen globalni konsenz, v nasprotju s prejšnjimi različicami, ki so pripeljale do obsežne in intenzivne razprave.
Žal pa ne gre za dokument, ki bi se zapisal v spomin tistih, ki so z vsega sveta prišli, da bi se udeležili razprav v Ženevi. Predvsem se bodo spominjali globoke razdvojenosti, ki jo je povzročila konferenca, posvečena vprašanju splošnega poziva in sicer boju proti rasizmu, ki je pritegnil svetovno pozornost.
Evropa je še enkrat pokazala krhkost Evropske unije o vprašanjih, ki politično najbolj razdvajajo, čemur smo vsekakor bili priča na tej konferenci.
Nič ne bi imelo večjega simboličnega pomena, kot skupinski odhod vseh držav EU iz konferenčne dvorane, kar bi bil odziv na provokativne in nesprejemljive predloge, ki jih je podal iranski predsednik, ki kljub spremembi tona v Washingtonu vztrajno potiska svojo državo v smeri trčenja z zahodom. Žal nekatere evropske države niso bile niti prisotne v konferenčni dvorani, da bi izrazile svoje nezadovoljstvo nad govorom, katerega izključni namen je bil, kot je izpostavil generalni sekretar ZN, obtoževati, razdvajati in celo hujskati.
Unija pomeni moč, Evropska unija pa je s svojo razdvojeno držo pokazala na svojo nemoč. Boj proti rasizmu in proti spodbujanju k sovraštvu, ki ga izraža predsednik Ahmadinejad in drugi, si zasluži kaj boljšega.
Sophia in 't Veld
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, najprej želim podati splošno pripombo. Države niso rasistične: rasisti so ljudje. Prepričana sem, ja je v Iranu veliko ljudi, ki ne delijo pogledov s svojim predsednikom, prav tako pa menim, da je šlo za zamujeno priložnost, ko je bila Evropa šibka, tiha, razdvojena in odsotna ter ni spregovorila v imenu tistih ljudi v Iranu in da je prepustila govorniški oder takšnim, kot je gospod Ahmadinejad, da so spregovorili v svojem jeziku rasizma.
Osebno sem nasprotovala bojkotu konference, vendar menim, da je še slabše, da ni bilo nobene evropske strategije. Zakaj je bila Evropa razdeljena? Zakaj? Želim, da mi Svet pojasni - v zvezi s tem sem predložila tudi spremembo k poročilu gospoda Obiols i Germà, o katerem bomo razpravljali kasneje - zakaj ni bilo evropske strategije? Zakaj se 27 evropskih držav ne more dogovoriti o strategiji? Če in ko bo začela veljati Lizbonska pogodba, kar je podprl Svet, potem se bo moralo 27 članic močneje potruditi za skupno strategijo.
Glede vprašanja o obrekovanju vere sem zelo zaskrbljena, da lahko organ ZN sprejme resolucijo, ki poziva k popolni prepovedi obrekovanja religij ali žaljenja religij. Razumem, da je na koncu vse skupaj razvodenelo v končni resoluciji, vseeno pa menim, da je zaskrbljujoče, da lahko ZN kaj takšnega sploh pripravijo. Prav tako se mi zdi ironično dejstvo, da je tudi v tem Parlamentu zelo težko kritizirati - ne žaliti, ampak kritizirati - vere, predvsem pa eno izmed glavnih evropskih ver, zato sva skupaj z mojim kolegom Cappatom predložila spremembo k poročilu gospoda Obiols i Germà, v katerem kritizirava Vatikan za njegovo stališče glede kondomov v boju proti AIDSu. Še enkrat želim pozvati Svet, naj pojasni, kaj je bilo narejenega glede priprave evropske strategije.
Laima Liucija Andrikien
Gospa predsednica, še enkrat želim poudariti, da je bil sklepni dokument durbanske pregledne konference sprejet na podlagi konsenza. Čeprav besedilo ni idealno in predstavlja izid zapletenih pogajanj, je po mojem razumevanju v zvezi z novim stališčem pomembno nadaljevati z razpravo o novem dokumentu in o pogostokrat spornih vprašanjih, kot so rasna diskriminacija, ksenofobija, stigmatizacija in postavljanje stereotipov za ljudi glede na njihovo vero ali prepričanje.
Sodelovati bi morali v nadaljnji razpravi na miren način, vendar z močnim odzivom na nesprejemljive izjave in poskuse izrabe durbanskega procesa za izražanje rasistične ideologije. Trdno sem prepričana, da se lahko brez močnega stališča Evropske unije o varstvu človekovih pravic ter boju proti rasizmu in ksenofobiji, durbanski proces obrne v napačno smer.
Hélène Flautre
(FR) Gospa predsednica, žalostno je, da žrtve rasizma in diskriminacije niso bile v ospredju durbanske konference. Razlog za to je seveda škandalozna ugrabitev konference iranskega predsednika, ki je bila - pri tem moram izraziti svoje razočaranje - past, v katero so se ujele številne države članice EU. To je problem.
Osebno se želim zahvaliti državam članicam Evropske unije, ki so kljub temu dale zavezo in so še naprej zavezane; imamo zaključke, ki so v celoti častni, čeprav niso popolni. Prav tako želim, da predsedstvo spregovori o prizadevanjih, ki so jih oziroma jih niso vložile države članice, s katerimi bi bilo mogoče zagotoviti, da Evropska unija na tej konferenci ne bi bila videti neorganizirana, kar je še posebej zaničevanja vredno.
Jan Kohout
predsednik Sveta. - Gospa predsednica, tudi EU je bila polno vključena v priprave na konferenco in je aktivno prispevala k pripravi sklepnega dokumenta, da bi bil čim bolj uravnotežen, ter da bi zagotovila, da ta dokument upošteva obstoječe norme človekovih pravic, predvsem v zvezi s svobodo izražanja.
EU je prav tako uspelo zagotoviti, da v besedilu ni bil izpostavljen Izrael. Ravno zaradi poenotenih prizadevanj EU smo na koncu dobili besedilo, ki upošteva naše rdeče niti, ne glede na dejstvo, da so se nekatere države članice EU odločile, da ne bodo sodelovale po lastnih zmožnostih.
Prav tako bi rad dodal, da države, ki se niso udeležile konference, Evropski uniji niso preprečile, da spregovori na konferenci. Predsedstvo je nadaljevalo z notranjim usklajevanjem udeležbe EU, vključno s pripravo dveh izjav v imenu vseh držav članic EU, ki ju je posredovala Švedska, ki bo naslednja prevzela predsedstvo. Končna izjava je bila posredovana v imenu 22 držav.
EU bo po Durbanu analizirala, kako bo v prihodnje podpirala durbansko agendo. Dejstvo, da se je pet držav članic od 27 na koncu odločilo, da ne bodo sodelovale na konferenci nikakor ne vpliva na zavezo EU glede boja proti rasizmu in diskriminaciji v prihodnje. Imamo stabilen pravni red glede teh vprašanj, na katerem bomo še naprej gradili. Kot je že bilo izpostavljeno - na to gledam, kot na neko vrsto kritike - na koncu priprav na konferenco nismo bili sposobni najti skupnega izhodišča. Nikoli ni bilo nobenega skupnega izhodišča, torej pred konferenco tudi ni bilo stališča EU. S konsenzom je bilo odločeno, da obstajajo nacionalna stališča, torej so delegacije zapustile dvorano po lastni presoji.
Ponavljam, da so ministri razpravljali o tem vprašanju na zadnjem zasedanju in da se bomo iz tega veliko naučili. Sedaj bomo morali premisliti in se vrniti, saj se EU na tej konferenci ni odločila za "pogumno" pot. To je treba pripomniti.
Jacques Barrot
podpredsednik Komisije. - (FR) Zahvaljujem se za vse vaše govore. Prejšnji ponedeljek je komisarka Ferrero-Waldner prejela pismo od gospe Pillay, visoke komisarke Združenih narodov za človekove pravice, ki je bilo poslano tudi vsem zunanjim ministrom Unije.
V tem pismu je gospa Pillay ponovila, kar je že povedala 8. oktobra v Barceloni na konferenci o zaščiti aktivistov za človekove pravice, pri organizaciji katere je sodeloval tudi Evropski parlament. Gospa Pillay meni, da je zelo pomembno povrniti določeno enotnost v zvezi z varstvom in spodbujanjem človekovih pravic v svetu, predvsem z vidika boja proti rasizmu. Vse države članice Združenih narodov poziva, da se pridružijo izvajanju programa Združenih narodov za boj proti rasizmu, predvsem v obliki, kot je opredeljen v sklepnem dokumentu durbanske konference.
Menim, da mora Evropska unija premisliti o odzivu na to povabilo. Kakor koli že, Evropska unija je sprejela politiko aktivnega boja proti rasizmu. Unija mora še naprej ostati pozorna in zavezana, tako da bodo lahko mednarodna prizadevanja v zvezi s tem vprašanjem še naprej vidno učinkovita. Moje stališče se ujema s tukaj izraženim stališčem: Evropa bi s strategijo, ki ne deluje na neorganiziran način, vsekakor lahko izkoristila to priložnost in enotno izrazila svoje nasprotovanje nesprejemljivim izjavam. Naj nam to služi kot lekcija. Hvaležen sem za izjavo predsedstva, da nam mora to biti lekcija in da - upam, da okrepljeni z ratifikacijo Lizbonske pogodbe - moramo poskrbeti za učinkovitejšo zunanjo politiko o človekovih pravicah Evropske unije, s tem pa tudi učinkovitejšo evropsko delovanje v mnogostranskih organih. V zvezi s tem vprašanjem se lahko le strinjam z govori mnogih poslancev, ki sem jim zahvaljujem. Še enkrat, to nas mora spodbuditi k razmisleku, da bi lahko v prihodnje pripravili učinkovitejše strategije.
Predsednica
Razprava se je zaključila.
