ELi uus tegevuskava Afganistani ja Pakistani jaoks (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused ELi uue Afganistani ja Pakistani tegevuskava kohta.
Cecilia Malmström
nõukogu eesistuja. - (SV) Austatud juhataja! Afganistani ja Pakistani probleemid teevad loomulikult kogu maailmale muret. Vägivaldne äärmuslus levib ka piirkonnast välja. Afganistanis kasvatatud ja toodetud uimastid leiavad tee Euroopa tänavatele. Üks liikumapanevaid jõude meie kohustuse taga on vajadus vältida seda, et Afganistan ja Pakistan muutuks terroristliku tegevuse ja organiseeritud kuritegevuse varjupaigaks. Samal ajal tahame loomulikult aidata Afganistani ja Pakistani inimestele elamiseks paremaid riike luua.
Afganistanile on palju tähelepanu pööratud. Paljudel meie riikidest on riigis sõjasalgad ja suur arv tsiviiltöötajaid. Afganistani olukorra muutmine on suur väljakutse. Ka Pakistanil on tõsiseid väljakutseid. Afganistani konfliktile ei ole lahendust, kui me ei mõista Pakistani olukorda, ja vastupidi.
On vaja üldist algatust. Me kõik peame rohkem ja paremini tegema. Juunis palus nõukogu oma sekretariaadil ja komisjonil esitada konkreetsed soovitused ja poliitilised prioriteedid piirkonnas meie kohustuste tugevdamiseks ja võimendamiseks. Tulemuseks oli Euroopa Liidu tegevuskava Euroopa Liidu Afganistanis ja Pakistanis tegutsemise tugevdamiseks. See võeti vastu oktoobris. Minu arust on see tegevuskava hea vahend. Põhiline strateegia on juba paigas. Tegevuskava võimaldab meil praegu kasutatavaid vahendeid oma poliitiliste eesmärkide täitmiseks kasutada.
Kava põhineb meie praegusel kohustusel ja sätestab mitmesugused prioriteedid. Need on valdkonnad, milles meie arvates Euroopa Liidu meetmed kõige tõhusamad olla võivad. Sellega tugevdame oma pühendumist ja esitame ühise vastuse Afganistani ja Pakistani väljakutsetele. See saadab piirkonnale ka sõnumi, et oleme valmis kursil püsima. Piirkondlik perspektiiv on tähtis, mistõttu pööratakse tegevuskavas suurt rõhku eriti just piirkondlikule koostööle.
Afganistanil on ees otsustav ajajärk. Ei ole vaja rohkem valimisprotsessi arutada. See on selja taha jäetud. See jättis nii mõndagi soovida ja loodame, et see ei kordu. Usun, et see on ka Afganistani inimeste arvamus. Euroopa Liit on valmis toetama tööd, mida tuleb teha - muuhulgas - Euroopa Liidu valimisvaatlejate soovituste põhjal. Loodame, et uus valitsus on varsti paigas. See tähendab võimalust leppida Afganistani valitsuse ja rahvusvahelise kogukonnaga kokku uues päevakorras ja uues leppes. President Karzai tegi oma avakõnes avalduse uue alguse kohta. Loodame, et varsti Londonis korraldatav konverents annab mõningast hoogu juurde.
Euroopa Liit ootab president Karzailt ja tema valitsuselt suurt pühendumust ja juhtimisoskust. Viis aastat ilma muudatusteta ei ole variant. Nüüd tuleb keskenduda tagamisele, et Afganistan võtab järk-järgult rohkem vastutust ja et rahvusvaheline kogukond võtab toetava rolli. Selle all ei mõtle ma riigist väljumist. Järgmisel aastal on Afganistanis märksa rohkem rahvusvahelist personali. USA saadab 68 000 juba riigis viibivale töötajale lisaks veel 30 000. Teised NATO riigid ja liitlased lubavad lisaks 38 000 seal viibivale töötajale veel vähemalt 7000 saata.
Ka kodanikualgatused peavad sellele sõjalisele kohustusele vastama. Afganistanist ei saa sõjalisi jõude kestvalt ära viia enne, kui stabiilsuse jaoks on tsiviilraamistik paika pandud. Tõhusad riigiasutused, paremad valitsusvormid, juurdepääs elementaarsele heaolule, õigusnorm ja funktsioneeriv tsiviilriik on vähemalt sama tähtsad kui tugev julgeolek. Keegi ei kahtleks selles. Teiseks peavad hea valitsemistava ja areng käsikäes käima. Võtame Afganistani ees pikaajalise kohustuse. Ent afgaanid peavad tagama, et elatustaset parandab nende endi valitsus, mitte rahvusvahelised organisatsioonid. See on ainus viis, kuidas rahvas saab taastada usalduse oma juhtide vastu. Rahvusvaheline kogukond on kohal. Peame tegema rohkem ja paremini. Peame toetama käimasolevat protsessi - afganiseerumise protsessi, mis on riigi jaoks väga tähtis.
See on meie tegevuskava tuum. Tugevdame Euroopa Liidu pingutusi afgaanide suutlikkuse parandamisel ning teeme koostööd valitsusega, et edendada tõhusaid riigiasutusi, mida saab nii kohalikul kui ka piirkondlikul tasandil vastutavaks pidada. Pöörame suurt tähelepanu õigusnormi põhimõttele, heale valitsemistavale, võitlusele korruptsiooni vastu ja inimõiguste olukorra parandamisele. Põllumajandus ja maaelu arendus on Euroopa jaoks edasised prioriteetsed valdkonnad. On väga tähtis, et maapiirkondades elavate afgaanide elatustaset tõstetaks. Samuti oleme valmis toetama afgaanide juhitavat endiste võitlejate rehabiliteerimisprotsessi. Neile, kes on minevikus konfliktides osalenud, tuleb pakkuda muid võimalusi. Valimissüsteemi toetamine on samuti loomulikult päevakorras eesrinnas.
Tahaksin öelda mõne sõna ka Pakistani kohta. Pakistan on riik, mis on viimaste aastate jooksul läbinud suured muutused. 2008. aasta valimised seadsid uuesti üles demokraatia ja tsiviilkorra. Üleminek demokraatiale on olnud muljetavaldav. Ent demokraatia on praegu hapras ja ebastabiilses olukorras. Samal ajal on Pakistani Taliban saanud tõeliseks ohuks riigi rahule ja stabiilsusele. Ilma järgmiste enesetapurünnakute kohta meediaraportite esitamiseta möödub vaevu nädal. Eelmisel nädalal tapeti sõjaliste rühmituste rünnakutes üle 400 inimese.
Euroopa Liit tahab aidata toetada Pakistani tsiviilasutusi. On väga tähtis järgida Michael Gahleri, meie 2008. aasta valimisvaatleja soovitusi. Need annavad elementaarse raamistiku tulevaseks demokraatiaks, valimisreformiks ja asutuste loomiseks. Pakistani valitsus teab, et seda tuleb teha. See peab meile näitama kätte valdkonnad, milles soovib tegutseda. Euroopa Liit arendab Pakistaniga strateegilist partnerlust, mis tulenes 2009. aasta juuni edukast erikohtumisest. Tahame tugevdada demokraatiat ja saavutada stabiilsuse. Seetõttu töötamegi tsiviilriigi, terrorismivastase võitluse ja kaubandusega. Loomulikult on selle keskseks elemendiks funktsioneeriv valitsus, mis võtab vastutuse oma inimeste eest ja näitab üles vajalikku juhtimisoskust, et riiki edasi viia.
Partnerluses Pakistani valitsusega toetab Euroopa Liit riigi demokraatlike asutuste ja struktuuride tugevdamist. Seda tehakse ka majandusarengu ja kaubanduse kaudu. Tervitame tõsiasja, et Pakistan võtab oma julgeoleku eest suuremat vastutust. Eeldame, et riik võtaks sama lähenemise kõigi terrorismi vormide suhtes, kaasa arvatud sõjaväelaste suhtes, kes kasutavad Pakistani territooriumit Afganistanis rünnakute korraldamiseks. Valitsuse pingutused Pakistani Talibani vastu on positiivne liigutus. Samal ajal tuleb tsiviilisikuid kaitsta ja rahvusvahelisest seadusest kinni pidada. Valitsus peaks mõjutatud piirkondades tähelepanu pöörama ka vajadusele humanitaarabi ja ülesehitamise järele.
Peame oma Afganistani ja Pakistani tegevustes edasisi samme tegema. Euroopa Liit võtab juba piirkonna väljakutsete suhtes suure kohustuse ja see jätkub. Mõlemas riigis on palju saavutatud - nii Afganistani ja Pakistani pingutuste kui ka rahvusvahelise kogukonna abil. Strateegiad ja dokumendid ise ei paranda olukorda. Nüüd on aeg need koos meie Afganistani ja Pakistani partneritega tegevusse rakendada.
Catherine Ashton
komisjoni määratud asepresident. - Lubage mul alustada Afganistaniga. Oleme siin oma suhetes tähtsas punktis. Meie tulevane toetus peab aitama luua valitsuse, mis reageerib Afganistani inimeste vajadustele ja muredele. Kuna olukord on muutlik, peame sellega tööd tegema ja seda mõjutama. Selleks ongi mõeldud kõik need rahvusvahelised konverentsid, mis algavad järgmisel kuul Londonis toimuva konverentsiga.
Oleme valmis rohkem ressursse rakendama. Komisjon suurendab oma arenguabi kolmandiku võrra, 200 miljoni euroni. Vajame neid lisaressursse, et korrata seda edu, nagu näiteks elementaarse tervishoiusüsteemi laiendamist 80% afgaanidele - kaasa arvatud hulga paremat ravi naistele ja tüdrukutele - ja hiljutist edusammu provintside moonivabaks muutmisel. Meie liikmesriigid on samuti võtnud kohustuseks aidata meie politseikoolitusprogrammidel hoog sisse saada.
Ent see kõik on vaid algus. Peame seda tegema osana Euroopa Liidu ühtsest panusest koordineeritud rahvusvahelise reaktsiooni raames. See reaktsioon peab panema afgaanid koos ÜROga selle keskmes töötama.
Oktoobris nõukogu kinnitatud tegevuskava annab meile võimaluse seda teha. See saadab koos USA pingutuste ja NATO julgeolekuoperatsioonidega piirkonda ja rahvusvahelisse kogukonda meie kohustuse kohta tugeva sõnumi. Loomulikult sobitab see kokku ka president Karzai sätestatud prioriteedid, eriti parema juhtimistava ja korruptsioonivastasuse valdkonnas.
Kava kinnitab, et asetame põhisektorid, nagu õigusnorm ja põllumajandus, meie tegevuste keskmesse.
Aitame juba valitsusel parandada Kabuli valitsejate oskusi. Nüüd hakkame neid oskusi provintsides laiali jagama, et aidata Afganistani inimestel oma asjadega hakkama saada ja tagada, et valitsus pakub neile teenuseid, ja et seda nähakse neile teenuseid pakkumas.
Kava saadab välja sõnumi, et toetame nende mässajate integratsiooni, kes on valmis reageerima president Karzai kutsele tema valitsusega koostööd teha.
Euroopa valimisvaatlusmissioon esitab täna Kabulis samuti oma raporti ning tahaksin avaldada tänu härra Bermanile ja tema meeskonnale äärmiselt keerulistes tingimustes hästi tehtud töö eest. Tagame järeltegevused, kuna on selge, et valitsuse ja poliitilise süsteemi usaldusväärsus sõltub valimissüsteemi suuremast ümberkorraldamisest.
Ning Afganistani kohta viimaseks, ent mis on võib-olla kõige tähtsam, korraldame oma sealseid struktuure. Liikmesriigid ühtlustavad poliitikaid ressurssidega, et end toetada, ja loodan Euroopa Liidu eriesindaja ja Euroopa Liidu delegatsiooni juhi ametikohad võimalikult kiirelt üheks ühendada. See aitab meil luua ühtse lähenemise, mis võib mujal eeskujuks olla.
Pakistani osas on meie peamine mure ja huvi see, et Pakistan peaks olema stabiilne demokraatia, mis on vaba terrorismist ja suudab ühineda oma naabritega ühiste ohtude vastases kaitses.
Tegevuskava rõhutab seda ja põhineb olemasolevatel kohustustel, mis juunikuisel Euroopa Liidu ja Pakistani tippkohtumisel vastu võeti, kaasa arvatud humanitaarabi, taastustööd, abi politseile ja kohtusüsteemile ning demokraatlike asutuste ja kodanikuühiskonna tugevdamine inimõiguste parandamiseks, ja ka kokkulepped kaubanduse ja sotsiaalmajandusliku arengu osas. Jätkame 2008. aasta valimisvaatlusmissiooni soovituste rakendamise toetamist.
Komisjon toetab 2013. aastani tegevuskava märkimisväärse rahalise abiga summas veidi alla 500 miljoni euro pluss 100 miljoni eurone taastuvenergia laen Euroopa Investeerimispangalt ja ka kohustused süvendada meie kaubandus- ja poliitilisi suhteid. Tegevuskavas nähakse ette ka intensiivsem dialoog kõigi nende teemade üle ja Hispaania eesistumise raames tuleks järgmisel aastal teine tippkohtumine korraldada.
Tegevuskavas tehakse ka selgeks, et Euroopa Liit kasutab oma teadmisi piirkondliku integratsiooni kohta Afganistanis, Pakistanis ja nende naaberriikides majandussuhetele hoo sisse andmiseks, eriti Indiaga. Praegustele pingetele ei ole olemas mingit üleöö lahendust, ent peame usaldamatuse ületamiseks kusagilt alustama. Sellise kaubandus- ja investeerimisalase piirkondliku koostöö võimalikud eelised paneksid kõik selle, mida meie kui Euroopa Liit teha suudame, väga väiksena näima.
Kokkuvõttes on Afganistani ja Pakistani kava rakendamine meie tulevikus nendes riikides tegutsemise juures keskne. See on liikmesriikide ja ELi asutuste ühine püüe ja esimene taoline, mis edu korral võib aidata vormida rahvusvahelist tsiviilreaktsiooni kriiside suhtes, mida on siiamaani enamasti sõjalises mõttes defineeritud.
Tegevuskavas võetakse suur kohustus mitte ainult Afganistani ja Pakistani ees, vaid ka kogu Lõuna- ja Kesk-Aasia ees. Ent peame pakkuma rohkemat kui vaid ideed: vajame õigeid inimesi ja õigeid oskusi ning need vajavad kindlust, et toimida. Vastuvõtjariigi valitsuste poolt peab olema tugevam poliitiline koostöö ja annetajate vahel suurem ühtsus, kaasa arvatud liikmesriikidesiseselt.
Lõuna-Aasia seisab iga päev silmitsi ekstreemsustega, olgu siis Helmandi sõjatandril või Peshawari, Lahore ja Rawalpindi tänavatel. Me ei tegele sellega ainult sõjalise tegevuse kaudu, vaid aitame ka luua kindlat ja ohutut keskkonda, mis on vaba äärmuslikkust toitvatest pingetest ja ebavõrdsustest.
Euroopal on meie kogemusest palju pakkuda. Tegevuskava näeb meile ette võimaluse kasutada seda kogemust teiste aitamiseks ning loodan, et parlament toetab seda.
Ioannis Kasoulides
fraktsiooni PPE nimel. - Lugupeetud juhataja! Afganistanis oli eesmärk võidelda Talibaniga, kes pakkus al-Qaedale ohutut varjupaika. Afganistan ei ole enam ohutu varjupaik, ent Talibani mässajaid ei ole alistatud, kuna tõestati, et võitu ei saa saavutada vaid sõjaliste vahenditega ja et liigne lootmine sõjalisele võimule, mis mässajaid tapab, ei olnud tõhus.
Strateegia muudatus on mõeldud rahva kaitsmiseks, Afganistani julgeolekualase suutlikkuse loomiseks, hea valitsemistava soodustamiseks kesksel ja eriti just kohalikul tasandil, ning arengu soodustamiseks. Selles kontekstis tuleb julgustada afgaanide juhitavat lepitusprotsessi nende Talibani kihtide jaoks, kes eritingimuste tõttu valele poolele sattusid.
Euroopa Liidu tegevuskava tegeleb kõigi nende väljakutsetega ning Euroopa Liit võib mittesõjalistes valdkondades suurt rolli mängida. Ent oleksin eeldanud hulga suuremat rõhku narkootikumide teemale - te mainisite seda, minister - ning karmimaid hoiatussõnu korruptsiooni ja halva valitsemistava kohta.
Mis puutub Pakistani: "Jah” tegevuskavale! Mõlemad juhtumid on omavahel ühendatud ning nende edu sõltub üksteise edust. Pakistan peaks olema valmis pädevalt võitlema Afganistanist mässajate sissevooluga. Kokkuvõttes on tarvis diplomaatiat vältimaks seda, et India ja Pakistani vaheline usaldamatus muutub üldise edu teel takistuseks.
Roberto Gualtieri
fraktsiooni S&D nimel. - (IT) Austatud juhataja, minister, kõrge esindaja, head kolleegid! Selle aruteluga üritab Euroopa Parlament anda oma panuse arutelusse Euroopa rolli üle piirkonnas, mis on kogu planeedi ohutuse ja stabiilsuse jaoks väga tähtis.
President Obama välja kuulutatud uus sõjaline strateegia, mis on veelgi selgemalt sätestatud järgnevas ISAFi riikide välisministrite avalduses, on sidunud uute vägede saatmise põhieesmärgiga kaitsta rahvast ja tugevdada julgeolekujõudude ja Afganistani asutuste suutlikkust. See teretulnud muudatus arvestab tavapärase sõjalise pingutuse mõttetust, ütleksin, et isegi ebatulemuslikkust, keskendudes täielikult Talibani partisanitegevuse allasurumisele.
Ent tagamaks, et see uus kurss on tõhus ja annab hoogu üleminekule ohutu, jõuka, stabiilse ja seega teistest sõltumatu Afganistani suunas, on väga selge, et rahvusvahelise kogukonna sekkumise sõjalise mõõtmega peavad kaasnema ka suuremad kohustused tsiviil- ja poliitilisel rindel. Ühest küljest peame edendama majandusarengut ja tugevdama asutusi, valitsemist ja õigusnormi ning teisest küljest peame soodustama sisemise lepituse protsessi ja aitama Pakistanis olukorda stabiliseerida.
Selles seisnebki Euroopa Liidu koht ja roll. Euroopa on juba mõnda aega piirkonnas väga pühendunud olnud: 1 miljard eurot aastas Afganistanis, 300 miljonit eurot Pakistanis, EUPOLi missioon, mis teeb personaliprobleemidest hoolimata hindamatut tööd, rahvusvaheline vaatlusmissioon ja loomulikult ka üksikute liikmesriikide pühendumine ISAFi missioonile.
Euroopa võime piirkonnas midagi olulist ära teha näib sellegipoolest olevat madal, arvestades kasutatavaid inim- ja finantsressursse. Sellel põhjusel peame tugevdama oma ettevõtmist ehk teisisõnu Euroopa valitsemist ning muutma selle tsiviilstrateegia ja poliitilise ettevõtmise vaatenurgast järjepidevamaks ja tõhusamaks. Sellest vaatenurgast on tegevuskava oluline samm edasi ning Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Liidus toetab seda ja nõuab selle kindlat rakendamist.
Samal ajal mõtleme, kas kavas sätestatud eesmärgid vajavad ka ad hoc meetmete tuvastamist ja mõtlemist Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika EUPOLi missiooni vahendite eesmärkide laiendamisele ja vahendite kindlustamisele. Euroopa Parlament on valmis Euroopa Liidu tegevustele kõigil nendel rinnetel toetust pakkuma.
Pino Arlacchi
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Oleme siin selleks, et tegeleda Euroopa Liidu Afganistani ja Pakistani tegevuskavaga. Parlamendi välisasjade komisjon andis mulle võimaluse olla uue Afganistani strateegia raportöör.
Me vajame uut strateegiat - või äkki vajame lihtsalt mingit strateegiat üldse - tsiviilpoolel, sest praeguseni ei ole Euroopa Liidu sekkumine selles riigis piisavalt ühtsust saavutanud ja on avaldanud vist väga piiratud mõju. Cathrine Ashton! Ma kardan, et ma ei saa jagada teie algset avaldust Afganistani kohta, sest see on liiga üldine, liiga bürokraatlik, liiga fokuseerimata - nagu ka praegune tegevuskava. Arvan, et parlament peab vaeva nägema, et muuta see strateegia tugevamaks ja ühtsemaks.
Panen kõik vajalikud teabeosakesed kokku. Eelkõige pean ütlema, et on raske saada isegi kõige elementaarsemaid andmeid selle kohta, kui palju EL Afganistanis pärast 2001. aasta okupatsiooni kulutas, kuhu ELi abi jõudis ja kui palju sellest on ära selgitatav. Me teame, et seal kulutatakse igal aastal peaaegu 1 miljard eurot, mis on suur summa. Afganistani SKP on vaid 6,9 miljardit eurot. Seega moodustab meie tsiviilabi üle 20 protsendi Afganistani aastasest SKPst - see on summa, mis võib õigesti kasutatuna riigi saatust muuta.
Teiseks algab minu püüe Afganistanile uut strateegiat koostada üritusega tuvastada seda, mis on olnud ja peaks olema Euroopa Liidu huvi piirkonnas. Keskendan osa oma raportist oopiumimooni likvideerimisele alternatiivse arengustrateegia kaudu.
Jean Lambert
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Austatud juhataja! Minu arvates võib selles tegevuskavas teatud asju heaks kiita, ent nagu minu kolleegid õigesti välja tõid, on ka mitmeid küsimusi, millele ei ole vastatud.
Minu meelest, kui seda vaatame, vaatame seda alati olemasoleva probleemi vaatenurgast ja kaldume mõnikord alahindama nii Afganistani kui ka Pakistani inimeste igapäevaelu, millesse kuuluvad näiteks paljud surmad, hesaaride kavandatud tapmine, Pakistani teatud osades rünnakud tütarlaste koolidele, politseile ja paljule muule.
Afganistani politseid kirjeldati meile hiljuti põhimõtteliselt kui Talibani kahuriliha. Ma arvan, et paljud meist mõtlevad ikka veel, mida me sinna minnes saavutada lootsime. Rahvusvahelise reaktsiooni osas kiidan heaks voliniku jutu koostöö kiirendamise kohta ja eriti just India mainimise. Piirkondlik lähenemine on tähtis ning ootan huviga teavet selle kohta, kuidas hakkame tegelema teiste tõeliste pingekolletega, nagu Kashmir, mis Afganistani saadiku kohaselt tekitab probleemi kõigest, mida inimesed piirkonnas teha üritavad.
Peame eriti ka just Pakistanis vaatama, millist tõhusat tuge me pakume tuhandete ümberasustatud isikute osas, ning õppima oma koostöö puudumisest nendega, kes minevikus Pakistani ja Afganistani piiridele ümber asustati, et vaakum täidetakse. Seega peame tõesti pöörama tähelepanu haridusele ja nende inimeste vajaduste täitmisele, kes samuti nende ümberasustatud inimeste eest hoolitsevad.
Charles Tannock
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Me ei saa lubada NATO-ISAFi sõjalisel missioonil Afganistanis läbi kukkuda. Piisava poliitilise tahtmise, õige sõjalise varustuse ja rohkemaarvuliste vägede kohalolekuga kõigist liikmesriikidest saab NATO Talibani alistada ning loomulikult peab sellega kaasnema ka südamete ja meelte võitmise kampaania. Ent naaberriik Pakistan võib muutuda katastroofiks - tuumarelvariik, mida painavad islami radikaliseerumine, korruptsioon ja nõrk juhtimine, ent sellegipoolest peame seda riiki strateegilistel põhjustel aitama.
Aga näiteks Pakistani ISA elemente on juba ammu süüdistatud Afganistani Talibani salajases toetamises ning alles nüüd saadakse vastumeelselt aru sellise lähenemise riigisisestest ohtudest. Pakistani poolt kujutatav oht Indiale üle Kashmiri, eriti terroristide varjamisega, on ohuks ka kogu piirkonnale.
Kui Pakistan saab ELi riikidelt terroristliku jihadi vastaste mässutõrjeoperatsioonide jaoks jätkuvalt sõjalist abi ning ka ELi majandusabi, peab see andma kindla garantii, et sellist abi ei suunata selle tavapäraste jõudude tugevdamisele India piiril.
Kokkuvõtteks on Pakistani ja Afganistani ebastabiilsus suureks kontrastiks meie demokraatliku liitlase ja partneri India stabiilsuse ja mõõdukuse kõrval, mis väärib ELi täielikku toetust.
Willy Meyer
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (ES) Lugupeetud juhataja, austatud asepresident! Minu fraktsioon ei ole kunagi toetanud eelmise Ameerika Ühendriikide presidendi George Bushi strateegiat seoses Afganistaniga. Me ei toetanud seda kunagi ning aja jooksul selgus, et tegime õigesti.
Afganistanil on praegu korrumpeerunud ja seadusevastane valitsus. Seal on süütuid ohvreid ning naiste olukord ei ole üldse muutunud. Seega oleks olnud loogiline muuta strateegiaid ning meil on kahju, et president Obama otsustas sõjalise lahenduse kasuks ning kavatseb sinna täiendavad 30 000 sõdurit saata. Minu arvates ei peaks Euroopa Liit sellist tegevusliini järgima, sest see võib Afganistanis uue 21. sajandi Vietnami tekitada.
Afganistanis on ajalugu näidanud, et sõjalist lahendust ei saa olla. Oluline on koostööd suurendada ja kõiki püüdlusi diplomaatilise lahenduse leidmiseks intensiivistada. Konfliktitsoonis endas ja ka geostrateegilises mõttes peame valima rahvusvahelisest seadusest kinnipidamise Afganistani sisemiste lahenduste kaudu.
Nicole Sinclaire
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! Paar nädalat tagasi kohtusin mõnede Afganistanist naasvate Ühendkuningriigi salkadega ja kuulsin taas sama juttu, et nad on väga kehvasti varustatud. Aga Ühendkuningriik maksab sellesse korrumpeerunud asutusse 45 miljonit naela päevas. Osa sellest rahast võiks kulutada hulga paremini, relvastades meie vägesid Afganistanis, vägesid, mis tegelikult Afganistani politseijõude treenivad jne.
See on üsnagi õige, nagu mõned teist öelnud on. See on maailma jaoks tähtis piirkond ning tähtis piirkond, milles peame võib-olla edusamme tegema.
Mul on probleem meie välisasjade kõrge esindaja Cathy "süüdistage kedagi teist” Ashtoni kogemuste puudusega, sest kaalul on kahtlemata üsna palju raha. Vajame kedagi kogenumat. Tal ei ole välisasjades mingeid kogemusi; ta ei ole olnud välisminister ja ma ei usu, et ta isegi osalise tööajaga reisibüroos töötanud on. No kuulge! See on delikaatne töö, töö, mille eesmärk on asju paremuse poole muuta, ja ta ei ole selleks lihtsalt piisavalt kogenud.
Andrew Henry William Brons
Lugupeetud juhataja! Esialgu näivad nõukogu otsused Afganistani kohta olevat teretulnud kontrast Ühendriikide ja Ühendkuningriigi sõjakale suhtumisele. Lähemalt vaadates on see tegelikult segu nende meetodite naiivsusest ja keerukusest. Nõukogu on täiesti naiivne oma ürituses istutada lääne demokraatia õrn alge Afganistani hõimupettuse vaenulikku mulda. Ühiskonna vertikaalsed jaotamised ja hõimulojaalsuse domineerimine isikliku arvamuse üle muudaks selle võimatuks. See tahab korruptsiooni kaotada, ent ei mõista lihtsalt, et objektiivse arvamuse ja finants- ja ressurssidega seotud otsuste bürokraatlikust mudelist ei peetaks nagunii mingil juhul kinni. Seda mitte seetõttu, et afgaanid on haiglaselt ebaausad, vaid kuna Afganistani hõimuühiskond peab oma perekonna ja hõimu eest hoolitsemist endastmõistetavaks vooruseks.
Nõukogu tahaks anda vastulöögi oopiumimoonide tootmisele. Ent Talibani eemaldamine valitsusest ei olnud parim viis selle tootmise vähendamiseks. Talibani valitsus vähendas seda 90%, ent Afganistani vallutamisest saadik on Afganistan taas maailma juhtiv oopiumitootja. Raportis öeldakse, et "Afganistani kindlusetusega ei saa tegeleda vaid sõjaliste vahendite abil”. See saab tähendada ainult seda, et sõjalisel tegevusel on põhjendatud roll. Minu arvates ei ole. Oleme 19. sajandil ja 20. sajandi algul Afganistani vastu kolm ebaõnnestunud sõda pidanud. Oleksime juba tõesti pidanud oma õppetunni saama.
Taliban surub naisi alla, põlgab demokraatiat ja tapab Briti sõdureid: see on läbi ja lõhki ebameeldiv organisatsioon. Ent me võime selle brittide ja liitlassõdurite tapmise homme lõpetada, viies oma väed riigist välja. See on mõrvarlik ja mõttetu sõda, mida lihtsalt ei ole võimalik võita.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Austatud juhataja! Rahvusvahelisel kogukonnal, mitte ainult Ameerika Ühendriikidel, on Afganistanis probleem. President Obamal läks kolm kuud, et koostada ülemaailmne strateegia vastuseks kindral McChrystali murettekitavale raportile.
On hästi teada, et uus strateegia hõlmab sõjalise kohalolu lühiajalist tugevdamist, 2011. aastal sõjaliste vägede väljaviimist, Afganistani jõududele julgeolekuaspektide progressiivset siirdamist, paremat koordineeritust tsiviil- ja sõjaliste pingutuste vahel ning keskendumist suurtele linnadele.
Nüüd, Catherine Ashton, on suur väljakutse selgesti esitada ja tuvastada Euroopa reaktsioon - peamiselt Londoni konverentsil. Oma avalduses viitasite kahele märksõnale. Ütlesite, et meie reaktsioon peab olema kooskõlas teiste rahvusvaheliste organitega ja et me toetame koordineerimist ÜROga. Ütlesite ka seda, et meie reaktsioon peab olema ühtlane.
Mul on selles suhtes kaks kommentaari, Catherine Ashton. 2005. aastal oli mul au juhtida parlamendi valimisvaatlusmissiooni ja võimalus kohtuda rahvusvahelise julgeolekuabi missiooni (ISAF) juhi kindralleitnant Grazianoga, kelle teenistusaeg Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni ajutistes relvajõududes Liibanonis (UNIFIL) on lõppemas. Praegused 44 ISAFi riiki (28 neist on NATO liikmed) moodustavad ühtlase jõu, mis ei anna praegustes mässutõrjeoperatsioonides tõhusat vastust.
Teine väga tähtis aspekt, Catherine Ashton, on see, et sõda ei saa võita - ja praegu on Afganistanis sõda käimas - ilma tsiviilelanikkonna toetuseta, rahvusvahelise koalitsiooni toetuseta. Minu arvates, Catherine Ashton, peaks üks Euroopa Liidu põhieesmärke olema koondada oma pingutused, mis hõlmavad miljardit eurot Euroopa Liidu raha, tagamisele, et tsiviilelanikkond on meie poolel.
Richard Howitt
Austatud juhataja! Lubage mul täna alustada, meenutades kapral Adam Drane'i (23) Royal Anglian rügemendist, Bury St. Edmundsist minu valimispiirkonnas, kes hukkus Helmandi provintsis 7. detsembril - ta oli sajas Briti relvajõudude liige, kes sel aastal tapeti.
Meie mõtted peaksid olema Adami perega ja kõigi nende Euroopa, Afganistani ja Pakistani peredega, kes sellist kaotust on pidanud kannatama.
Selliste ohverduste juures on meil siin täiskogul kohustus tagada, et teeme kõik oma võimuses, et Afganistanis rahu ja jõukust edendada. Kui tahame uusi Lissaboni muudatusi ja korralikku ühist ELi välispoliitikat tõsiselt võtta, ei ole pakilisemat kohta, kus end tõestada, kui Afganistani liiv. Seda esiteks üksikute liikmesriikide tegevuste sobiva rivistuse tagamiseks selle uue strateegia taga ning teiseks kõrge esindaja Ashtoni täna antud lubaduse tervitamiseks, et Afganistanis on kohe uue aasta algul olemas austusväärne uus kahel toolil istuv esindaja. See on nii tõhusama lepingu kohaselt toimiva ELi lakmuskatse kui ka meie tulevase Afganistani kohta tehtava otsuse märkija.
Kokkuvõttes peavad liikmesriigid sellele lisaks tagama, et EUPOL värbab lubatud 400 ohvitseri. See on väga vajalik tagamaks, et Afganistani enda õiguskaitseorganid oma tööd korralikult teeksid.
Charles Goerens
(FR) Austatud juhataja! Tahaksin selle kohe selgeks teha, et ma ei poolda üldse kommentaare, mida Nicole Sinclaire just Catherine Ashtoni suhtes tegi.
Lugupeetud juhataja! Üks neljast Afganistani lapsest ei ela viienda eluaastani. See on riik, mida iseloomustavad sotsiaalsed ja tervishoiu puudujäägid, millele saab lisada ka demokraatia ja eelkõige julgeoleku puudujäägid. Pakistaniga vastasseisu tõenäosus annab Talibanile põhjuse mobiliseeruda ja rõhutab vajadust tegeleda Afganistani probleemidega piirkondlikust perspektiivist. Peaksime sellele lisama tõsiasja, et suutmatus olukorrast ainult sõjaliste meetmetega jagu saada määrab Euroopa Liidule, millel on lai valik vahendeid, erilise rolli.
NATO, mis vastutab peamiselt sõjalise aspekti eest, on Afganistani väljakutse osas oma piire saavutamas. Euroopa Liidu humanitaartegevus, selle koostöö- ja arenguvahendid ning tõhusam diplomaatia ei taga tingimata edu, aga ilma selle toetuseta oleks NATO tegevus määratud läbikukkumisele.
Kõigi nende elementide uus kombinatsioon toob loodetavasti Afganistani kodanikele kaasa paljulubavamad väljavaated. Kuigi Euroopa Liidu vastutus praeguses olukorras on suur, on Afganistani - ikka veel liiga korrumpeerunud, lõhestatud ja korrastamata - vastutus tohutu suur.
Ärgem unustagem, et Afganistanile pakutav partnerlus saab edukas olla vaid siis, kui riigi ülesehitamist toetab piisav arv kodanikke! Kuigi see on väga suur ülesanne, ei anna see põhjust end lõdvaks lasta ja jätta neid riike igasuguste fundamentalistide saagiks.
Nicole Kiil-Nielsen
(FR) Austatud juhataja! Jah, peame välja saama Afganistani lõksust, millesse George Bushi poliitika tõttu kukkusime. Ent küsimus ei ole selles, millal, vaid kuidas Afganistanist välja saame.
Kui rahvusvahelise kogukonna tehtud arvukaid vigu küsimuse alla ei seata, on meil oht kaotada täielikult Afganistani rahva usaldus ja tugi Talibani kasuks. Humanitaarabi ja arenguabi militariseerimine peab lõppema, sest see tekitab inimestes segadust ja umbusaldust valitsusväliste organisatsioonide vastu.
Peame rohkem lootma tekkivale kodanikuühiskonnale ja Afganistani reformistidele. Miks on Euroopa Afganistanis? Sest Ameerika Ühendriigid käskisid? Või, et päästa seda riiki kultuurivaenulikkusest ja vägivallast? Peame tugevdama kõige tõhusamaid Afganistani struktuure, seadma prioriteediks avalikesse teenustesse investeerimise - haridusse, tervishoidu ja transporti - ning toetama kohalike võimude head valitsemistava, sest nende riikide kultuur nõuab, et mõtleksime rahvusriigi tähtsusele. Euroopa peaks toetama näiteks Habiba Sarabit, Bamiyani provintsi kuberneri. Tema ametissemääramine on esmakordne juhtum selles riigis, kuhu, nagu mäletame, läksime 2001. aastal, et naisi aidata.
Geoffrey Van Orden
Austatud juhataja! ELi Afganistani ja Pakistani tegevuskava lugedes võite ette kujutada, et kogu olukord sõltus sellest, mida teeb Euroopa Liit.
Usun, et Euroopa Liit võiks anda kasuliku ja praktilise panuse, ent see tuleb seada laiema rahvusvahelise pingutuse konteksti ja peaks keskenduma mõnedele konkreetsetele tegevustele selles, milles Euroopa Liidu kaasatus võiks tõelist väärtust lisada. See on Euroopa Liidu seisukoha võtmiseks liiga tõsine. Üle tosina lehekülje pikkusest dokumendist leidsin ainult neli lühikest viidet Ühendriikidele ning, mis võib-olla veelgi tähtsam, ainult ühe viite NATOle, ja kõigi püüdluste edukuse juures ongi ju keskseks NATO ISAFi missioon.
Ilma julgeoleku ja stabiilsuseta ei ole võimalik tagada head valitsemistava ega sisukat ülesehitus- ja arenguprogrammi.
Tsiviilaspektist on Euroopa riigid ja Euroopa Liit ise Afganistani 2001. aastast saadik 8 miljardit eurot pumbanud, ent see suur summa ei näi olevat erilist muudatust kaasa toonud. Kas meil on üldse aimu, kui palju sellest on valedesse kohtadesse suunatud?
Afganistani ja Pakistani jaoks peab olemas olema põhjalik rahvusvaheline kava, ent tahaksin näha, kus Euroopa Liidu panus sellesse laiemasse rahvusvahelisse kohustusse mahub.
Cornelia Ernst
(DE) Austatud juhataja! Täna pärast kaheksat aastat teame põhimõtteliselt kõik, et eelmine sõjalisel jõul põhinev Afganistani strateegia kukkus läbi. Tasakaalutus sõjaliste operatsioonide vahel ühest küljest ja tsiviileesmärkideks puudulikud ressursid teisest küljest takistavad otseselt Afganistani elutingimuste paranemist.
Seega on Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsiooni kõige tähtsam sõnum see, et vajame radikaalset strateegiamuutust. Vajame radikaalset strateegiamuutust, mis kaugeneb sõjalisest ja liigub eelkõige inimkesksema strateegia suunas. Nelikümmend protsenti afgaanidest on töötud ja üle poole neist elab täielikus vaesuses ilma igasuguse tervishoiu või piisava hariduseta. Keskenduda tuleb sotsiaalküsimusele ning seda nõukogult, komisjonilt ja kõigilt siin hõlmatud tegijatelt ootangi.
See tähendab loomulikult ka hea valitsemistava suurendamist, põllumajanduse tugevdamist ja endiste Talibani võitlejate integreerimist. Ent ütlen seda teile siiralt: kui läheme selle tegemise suunas vaid poolele teele ja loodame taas sõjalisele jõule, rikume oma võimalused. Aeg on otsa saamas!
Philippe Juvin
(FR) Austatud juhataja! Minu arvates peame püüdma nende väga keeruliste teemade osas mõned lihtsad ideed leida.
Minu esimene küsimus on lihtne: miks me Afganistani läksime? Läksime sinna ühe eesmärgiga: rahvusvahelise terrorismi tugibaasi al-Qaeda treeninglaagrite likvideerimiseks, mis ähvardasid meid ja ohustasid piirkonna stabiilsust. Praegu ei ole neid laagreid enam olemas.
Minu teine tähelepanek on see, et kahjuks, meeldib see meile või mitte, peetakse läänest Afganistani toodud vägesid järjest rohkem okupatsioonijõududeks, mitte enam sõbralikeks jõududeks. See on suur igapäevane probleem, mida peame meeles pidama. Kutsun kõiki, kes teile midagi muud ütlevad, üles minema ja vaatama, mis selles riigis toimub.
Kolmas punkt on see, et julgeolekuolukord on märkimisväärselt halvenenud. 2004. aastal oli võimalik Kabulis ringi jalutada. Praegu on Kabul üks suur kaevikutega ümbritsetud laager. Seega, kui me ei õpi midagi sealsete tegevuste ning kokkuvõttes ainult vanade meetodite rakendamise läbikukkumisest, seisavad meil taas ees sellised läbikukkumised.
Mis on selle kõige tagajärjed? Tegelikult usun, et tuleb tunnustada seda, et oleme al-Qaeda likvideerinud - see on tõeline leid - ja et peame eemale tõmbuma. Kas saame kohe täna eemale tõmbuda? Ei, sest kui seda teeksime, tekitaks see kindlasti kaose ja tooks võib-olla tagasi need laagrid, mille vastu võitleme. Meie lahkumine peab seega tulema koos mõningate tingimustega.
Esiteks, nagu kõik ütlevad, peame afgaanidele võtmed üle andma; peame tagama, et konflikt on Afganistani konflikt. Teiseks tuleb kõigi mässajatega luua dialoog, ning pange tähele, et ma ei öelnud Talibaniga, sest sõna "Taliban” on väga piirav. Kolmandaks tuleb aktsepteerida sotsiaalset tasandit, mis ei ole ideaalne. Ärgem mõelgem, et meie Euroopa kriteeriumid on kriteeriumid, mida tuleb Afganistanile kohandada! Peame seda aktsepteerima.
Austatud juhataja! Alati on raskem sõjalist operatsiooni lõpetada kui alustada, ja et seda lõpetada, peame meeles pidama esialgset eesmärki: tagada, et al-Qaeda laagrid likvideeritakse. Seda on praeguseks tehtud.
Ana Gomes
(PT) Nõukogu ütleb, et Afganistani ja Pakistani olukord mõjutab otseselt Euroopat. See on tegelikult peamine sõnum, mida Euroopa kodanikele ausalt ja julgelt edastama peame. Selles suhtes tervitan Euroopa Liidu uut Afganistani ja Pakistani tegevuskava, mis hõlmab investeerimist suurde suutlikkuse arendamise programmi Afganistani valitsuse kõigil tasanditel.
Selle tegevuskava tõhus rakendamine kui vahend Afganistanis Euroopa püüdluste ühtlustamiseks on ainus viis panustamaks riigi loomisse, mis on vajalik sõja ja vaegarengu lõpetamiseks. Euroopa ei saa afgaane hüljata ja see ei ole seal sellepärast, et ameeriklased niimoodi otsustasid. Rahvusvahelist sõjalist ja tsiviilkohalolekut on jätkuvalt tarvis veel palju aastaid.
Kokkuvõttes mõistan tugevalt hukka Prantsuse valitsuse otsuse repatrieerida jõuga afgaanid, kes oma riigi sõja eest põgenenud on.
Reinhard Bütikofer
(DE) Austatud juhataja! Kui on üks asi, mida me tõesti selles Afganistani kibedas reaalsuses ei vaja, on need nõudlikud sõnavõtud. Ma vaatan seda öeldes teie poole, paruness Ashton. Te rääkisite sellest, et liikmesriike kohustatakse politseiväljaõppe missiooniks EUPOL. Kas see on tõesti nii? Kui jah, siis kuidas saab olla, et meil ei ole ikka veel olemas isegi mitte 400 politseiametnikku? See on segu nurjatusest ja absurdsusest. Kas oleme oma ütlustes ausad?
Juba kaks aastat tagasi väideti European Security Review's, et politseiinstruktorite väike arv seab Euroopa pühendumuse ehtsuse küsimuse alla. Miks ei rahasta me koolitatud politseiohvitsere, et vältida nende liitumist Talibani sõjapealikega? See ei maksaks palju ning oleks väga tõhus. Paruness Ashton! Mulle on mulje jäänud, et Euroopa on täis kõlavat juttu, ent on lausa häbiväärne, kui väikesed ja puudulikud on selle tegevused.
Michael Gahler
(DE) Austatud juhataja! Siin valitud pealkiri "Uus tegevuskava Afganistani ja Pakistani jaoks” on sobiv. Ent see, mis siin esitati, näib mulle olevat pigem kaks eri tegevuskava, mis üksteise järel esitati.
Toetan põhimõtteliselt seda, mida mõlema riigi kohta öeldi. Afganistanis oleme loodetavasti mineviku vigadest õppinud ja kohandame oma poliitikaid ja struktuure vastavalt. Mis puutub Pakistani, siis on mul hea meel, et uut poliitikat nähakse järeltegevusena minu valimisvaatluse raportile. Riikides, kus viisime läbi valimisvaatlusmissioone, usun, et on ainult õige, et ühendame soovitused oma konkreetsetesse poliitikatesse nende riikide suhtes.
Vastusena nõukogu ja komisjoni arutelule tahaksin, et nende kahe riigi ühist strateegiat selgemalt selgitataks, sest peame näiteks tunnistama, et meil on selles piirkonnas tuhandekilomeetrine piir, mida ei saa kummaltki poolt korralikult kontrollida, samas kui meie ühel pool piiri korraldatavad poliitikad avaldavad otsest mõju teisele poolele. Seega, milliseid struktuure tahame tegelikult üles seada? Kuidas tahame luua dialoogi Afganistani ja Pakistani valitsuste vahel? Kuidas saame tagada, et sealsed kohalikud inimesed meie poliitikaid aktsepteerivad? Need on küsimused, millele ikka veel vastuseid vajame, ja loodan, et saame need.
Ioan Mircea Paşcu
Austatud juhataja! Eelmise aasta oktoobris vastu võetud Afganistani ja Pakistani tegevuskava on iseenesest hea dokument. Selle eesmärk on luua tingimused rahvusvaheliselt kogukonnalt, kaasa arvatud Euroopa Liidult, vastutuse tagasitoomiseks Afganistani, nii et Euroopa Liit jääb tugirolli. Sama on ette nähtud USA jaoks julgeolekusektoris. Loodetakse, et täiendavad 30 000 USA sõdurit loovad olukorra, milles saaks vastutuse Afganistani jõududele üle anda 2011. aastaks, kui algab USA vägede väljaviimine.
Isegi kui nii ELil kui ka USAl on sarnased eesmärgid, nimelt Afganistanile tingimuste loomine võtmaks vastutust oma asjade eest, on ajagraafikud nende eesmärkide saavutamiseks siiski erinevad. 2011. aastaks tuleb saavutada piisav julgeolek. Riigi loomisega läheb kindlasti kauem.
Küsimus on siis järgmine: eeldades, et piisavat julgeolekut 2011. aastaks ei saavutata või et see pärast USA eemaletõmbumist taas halveneb, kas Euroopa Liit, mis on juba hõlmatud riigi ülesehitamisse, on valmis üle võtma ka julgeoleku tagamise ülesannet? Ma arvan, et mitte - ja siis on meil probleem.
Francisco José Millán Mon
(ES) Austatud juhataja! Mul on hea meel, et eesistujariik Rootsi on läbi tegevuskava tugevdanud Euroopa Liidu pühendumist Afganistani stabiilsusele ja arengule. Loomulikult tahaksin Afganistaniga seoses rohkem teada selle kava rahastamisest.
Teine väga tähtis moment Afganistani jaoks on jaanuaris korraldatav Londoni konverents. Sellel konverentsil kuuleme Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide konkreetseid tõotusi. Peaksime ka uuelt Afganistani valitsuselt kuulma paljude kohustuste kohta, mis see peab võtma sellistes valdkondades nagu korruptsiooni ja narkokaubanduse vastu võitlemine. Mulle teevad üsnagi muret tänases ajakirjanduses esitatud raportid eilse president Karzai kõne kohta korruptsiooni teemal.
Head kolleegid! President Obama otsus suurendada oma sõjaväekontingenti 30 000 sõdurini on väga hiljutine. Lühidalt on Afganistan eriti olulises etapis ning Ameerika Ühendriigid ja Euroopa peavad väga koordineeritult tööd tegema.
Afganistanis ei ole kaalul ainult afgaanide jõukus ja vabadus, vaid ka piirkonna ja sellise tähtsa riigi nagu Pakistan stabiilsus. Meie endi julgeolek on kaalul, arvestades al-Qaeda jätkuvalt kujutatavat ohtu, nagu juba öeldi.
NATO usaldusväärsus ja selle usaldusväärsus, mida meie lääneks nimetame, sõltub suurel määral Afganistanis saavutatavast. Me ei tohi läbi kukkuda. Edu saavutamiseks aga, nagu juba öeldud, vajame oma kodanike toetust. See toetus sõltub läbipaistvusest ja selgusest. Peame selgitama, et meie Afganistani kaasmaalased on suures ohus, ent peame rõhutama ka sealse missiooni tähtsust ja seda, et ebaõnnestumine ei saa olla variant. Nagu ütlesin, on kaalul palju tähtsaid tegureid.
Elmar Brok
(DE) Austatud juhataja! Ükskord ütles üks afgaanist sõber mulle, et on hea, et lääs Afganistani tungis, aga pidage meeles, et Afganistani ajaloos muutusid kõik, kes jäid sinna kauemaks kui aasta, okupeerijaiks, isegi kui nad olid eelnevalt sinna vabastajatena läinud. See oli 2001. Aastal. Nüüd on 2009. aasta ja täpselt see ongi juhtunud.
Taliban valitseb faktiliselt 80% riigist ja USA sõjaline juhtimine ning ka Euroopa kaitseministrid ütlevad, et seda sõda ei saa sõjaliste vahendite abil võita. Mis siis on eesmärk? Riiki, mis ei ole kontrolli all, ei saa keskselt demokraatiaks või millekski muuks muuta, kui sellel riigil ei ole kunagi olnud tsentraalset valitsust. Teiste sõnadega: kas ei oleks mõttekam keskenduda al-Qaedale ja terrorismile ning siis sealt lahkuda? Neile küsimustele tuleb vastused leida.
Vajame vastuseid ka küsimustele, mis Geoffrey Van Orden täiesti õigustatult tõstatas seoses selle tegevuskava ühendamisega üldise strateegilise eesmärgiga, Londoni konverentsiga, president Obama Afganistani kavaga ja nii edasi. Kas need asjad on üksteisega kokkusobivad? Seega on väga õige ja vajalik siin Afganistani ja Pakistani suhtes kombineeritud lähenemine võtta ja hõlmata ka see, mida kokkuvõttes Indiaga seoses öeldi.
Mis kõige tähtsam, peame rahvusvahelistel arengutel silma peal hoidma. Kui välismaine sõjaline surve jätab riiki koolitatud sõdurid ja politseiohvitserid, kellel ei ole oma eesmärki, ei ole ma kunagi teadnud, et need sõdurid ja politseiohvitserid hülgaksid siis kodusõja ideoloogia, millel on tõepoolest eesmärk. See võidab alati! Ka ajalugu näitab seda, mistõttu tunnen suurt muret, et sellel, mida siin teeme, võib järjepidevusest puudu tulla. Peaksime tõesti kaaluma seda, milline kava võimaldaks meil väesalgad mõistlikult riigist välja saada ja samal ajal lõpetada terrorism.
Lara Comi
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Afganistani julgeolekuolukord muutus hiljuti täieliku kontrolli puudumise tõttu hulga halvemaks. Paljudes piirkondades riigis valitsevad hõimueeskirjad ja seega mitte enam riigisisene õigus. Kindlusetusetunne on hoolimata ISAFi jõudude kestvast kohustusest ja jälgimistegevusest levinud ka peamistesse linnadesse.
Kuna terrorismivastane võitlus on tihedalt seotud riigis läbiviidavate tegevustega, on selge, et Ühendriigid, liitlasriigid ja NATO ei saa riigist lahkuda. Meie jätkuv kohalolu ja edu saavutamine Afganistanis sõltuvad suurel määral poliitilisest ja sõjalisest lähenemisest, mida jagatakse rahvusvahelisel tasandil ja mis on suunatud piirkondlikule lähenemisele nii Afganistanis kui ka Pakistanis.
Selles suhtes on uus Euroopa Liidu tegevuskava oluline samm julgeoleku tugevdamisel ja suutlikkuse arendamise delikaatses protsessis seoses demokraatlike asutuste, inimõiguste ja piirkonna sotsiaalmajandusliku arenguga.
Janusz Wladyslaw Zemke
(PL) Austatud juhataja! Minu arvates liigub Euroopa Liidu tegevuskava õiges suunas, sest meie abi peab puudutama kahte valdkonda. Esimene on julgeoleku suurendamine. Teine on inimeste elutingimuste parandamine. Võib öelda, et esimese valdkonna edusammud -julgeolekus - avaldavad positiivset mõju inimeste elutingimustele, samas kui teise valdkonna edusammud - inimeste elutingimuse parandamises - soodustavad julgeoleku parandamist.
Minu arvates peaksime aga pidevalt uurima oma abi tõhususe kohta. Minu arust oleks hulga tõhusam, kui võiksime loota Kesk-Aasiat ümbritsevate riikide toetusele. Catherine Ashton ja Cecilia Malmström! Tahaksin eriti julgustada Euroopa Liitu Venemaa ja Tadžikistaniga kontakti looma, sest need riigid võivad väga kasulikud olla, eriti seoses logistika ja inimestele tarvete transportimisega.
Sajjad Karim
Lugupeetud juhataja! Praegu on terroristide pommirünnakud nii Afganistanis kui ka Pakistanis igapäevased nähtused. Rünnatakse koole, kaubanduskeskusi, linnakeskusi ja isegi sõjalisi peakortereid.
Pakistani sõjaväelased suudavad edukalt Afganistanist Pakistani sisseimbujaid tagasi tõrjuda, ent pean endalt küsima: kust need terroristid jätkuvalt oma relvi saavad? On liiga lihtsameelne väita, et see on Pakistani riigi siseküsimus. See on sellest hulga keerukam.
Minister Malmström tõstatas piirkondliku koostöö küsimuse täie õigusega. Kõrge esindaja, kas oma uue välisasjade rolli kaudu kõneleme Pakistani naabritega ja julgustame neid tegema kõike oma võimuses, et Pakistani sellest raskest ajast läbi aidata?
Samuti on õige, et kui Pakistani ja India vahel on jätkuvalt suur usaldamatus - ja ma pooldan väga nende kahe riigi kokkutoomist -, teeme väga vähe edusamme. Kuni Kashmiri põhiteemaga ei tegeleta, kardan, et me ei tee erilisi edusamme.
Ivo Vajgl
(SL) Minu arvates on Afganistani tegevuskava mõttekas vaid siis, kui see rõhutab meie Euroopa poliitikat ehk Euroopa lähenemist Afganistanile. Oleme seal juba sügavalt asjasse segatud ja ei saa lihtsalt kaasa minna oma suuremate liitlaste otsustega, kes üllatavad meid mõnede oma strateegiliste otsustega.
Minu arvates on selle tegevuskava juures oluline see, et see seab kodanikualgatused selgelt esikohale. Peaksime sõjalise võidu mõtted juba ükskord maha matma. Me ei saa võita territooriumil, mille rahvas peab kõiki meid, kes seal aitamas oleme, okupeerijateks, ja Talibani nn vabadusvõitlejateks.
Tahaksin ühineda nendega teist, kes on rõhutanud vajadust piirkondliku lahenduse järele ja vajadust Afganistaniga piirneva piirkonna riikide suurema hõlmamise järele. Nende vastu on inimestel suurem usaldus.
Arnaud Danjean
(FR) Austatud juhataja! Afganistani tegevuskava kohta on palju öeldud. Mis puutub minusse, siis kahetsen, et täna meile tehtud esitlused ei pööranud veidi rohkem rõhku seosele EUPOLi missiooni ja NATO Afganistani missiooni vahel. See on missioon, mille peame ellu viima. Kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed probleemid, millega see silmitsi seisab, on peamiselt põhjustatud seosest NATOga, ja et tõhus olla, peame need võimalikult kiiresti lahendama. Oleksin tahtnud selle kohta rohkem kuulda.
Minu küsimus on seotud Pakistaniga, mille krooniline ebastabiilsus on, nagu me kõik teame, üks tegur kogu piirkonna ja ka Afganistani kriisis. Näen tegevuskavas, et koostöö Pakistaniga on ette nähtud terrorismivastase võitluse ja julgeoleku valdkonnas. Selles riigis, nagu me teame, on Kashmiris ja Afganistanis tegutsevate radikaalsete islamiliikumiste vahel suur ideoloogiline ja mõnikord ka struktuuriline ning organisatsiooniline seos. Tahtsin olla kindel, et ettenähtava abi meetodeid, loomust ja ajagraafikut korralikult hinnataks, et vältida selle seosega äärmiselt halbade ja ohtlike mõjude kaasnemist.
Corina Creţu
(RO) Juba üle kaheksa aasta on meie riigid raisanud inimelusid, energiat ja suuri summasid riigis, mida on laostanud sõda ning kus kaks impeeriumi - Briti ja Nõukogude impeeriumid - olid juba kukutatud. Kahjuks on Talibani mõjukuse poliitiline ja sõjaline kindlustamine, riiki laastav vaesus, naiste olukord, oopiumikaubandus ja laialtlevinud korruptsioon kõik elu tõsiasjad, mis näitavad praegu Afganistanis korraldatavate toimingute läbikukkumist.
Usun, et Euroopa Liidu strateegia peab pareerima kasvavat kaose ja vägivalla võimalust, tugevdades sõjalist kohalolu ja muutes seda tõhusamaks ning kiirendades ka Afganistani ülesehitamise, arendamise ja demokratiseerimise püüdlusi. Suurem arenguabi Afganistanile tähendab põhimõtteliselt meie endi julgeolekusse investeerimist. Seetõttu peamegi iga hinna eest üritama seda läbikukkunud riiki vee peal hoida ja tagada selle kodanikele minimaalne füüsilise ja materiaalse julgeoleku tase.
Piotr Borys
(PL) Lugupeetud juhataja! Afganistanis valitsev olukord on täna kõige tähtsamaks probleemiks, millega rahvusvahelistel asutustel ja nüüd, pärast Lissaboni lepingu jõustumist, eelkõige Euroopa Liidul silmitsi tuleb seista. Seda raskust ei ole võimalik ületada ilma kolme elemendita meie strateegias. Esiteks, väga auahne kaheaastase sõjalise missiooni edu, mille tulemuseks peab olema al-Qaeda alistamine ja Talibani juhtkonna osaline vastuvõtt valitsuse poolele. Teiseks, stabiilsus Pakistanis ja kogu piirkonnas, sealhulgas Indias - see on siis teiseks võtmepunktiks -, ning kolmandaks tuleb meil üles ehitada kodanikuühiskond. Kolmkümmend aastat sõjategevust on väga suur probleem. Tegemist on harimatu ühiskonnaga - üle 90% rahvast ei oska lugeda. Sellega seoses on vaja suures osas sotsiaalabi, et üles ehitada heade valitsemistavade ja sotsiaalhoolekandega õigusriiki.
Ma tahan öelda, et Afganistanis koolis käivate laste arv on tõusnud 700 000-lt 7 000 000-le, ning sellega seoses on Catherine Ashtoni üheks tähtsaimaks probleemiks eelkõige vajadus tõhusa finantsabi järele, et Afganistanis kodanikuühiskond üles ehitada.
Martin Ehrenhauser
(DE) Lugupeetud juhataja! Ehk lubate mul Iraani delegatsiooni liikmena ühe lühikese kommentaari teha. Mõne aja eest toimus Brüsselis arutelu, milles osalesid Euroopa Parlament ja Iraani suursaadik Brüsselis. Kui me küsisime, miks on Iraani presidendi ametisse astumisest alates surmanuhtluste arv Iraanis neljakordistunud, tõi ta põhjuseks Iraani ja Afganistani piirialal uimastikaubanduse suurenemise. Ma tahtsin teile seda väidet mainida sellepärast, et koos korruptsiooniga tuleks selles tegevuskavas ehk ka sellele probleemile rohkem tähelepanu pöörata.
Cecilia Malmström
nõukogu eesistuja. - (SV) Lugupeetud juhataja! Nõukogu on siiralt tänulik selle tohutu pühendumuse eest, mida Euroopa Parlament selle küsimuse suhtes üles näitab. Ma vastan mõnele teie küsimusele.
Ioannis Kasoulides, piirkondlik aspekt on tegevuskava lähtekohaks. See on täiesti keskne punkt. Väga suurt rõhku pannakse headele valitsemistavadele, korruptsioonivastasele võitlusele ja õigusriigi põhimõtetele, mis on kõik ka ELi aluseks. Nendes valdkondades vajavad Afganistan ja Pakistan veel väga kaua meie toetust. Ioannis Kasoulides ei eksi, kui ütleb, et me ei ole uimastiprobleemile piisavalt tähelepanu pööranud. Me toetame tehtavaid jõupingutusi, näiteks UNIDOCi koostööd ja tehnilist abi. See peab jätkuma. Kõige tähtsam on muidugi toetada Afganistani valitsuse püüdlusi suurema heaolu ja tulusa sotsiaalse juhtimise saavutamiseks.
Pino Arlacchile ütleksin ma, et me nõustume väitega, nagu ei oleks siiani tehtud jõupingutused piisavalt kooskõlastatud. See on ELi jaoks probleem ning sellepärast ongi tähtis see kava just praegu koostada. Ka eesistujariik Rootsi on sügisel kõvasti vaeva näinud hankimaks teavet, mille kohta teiegi küsisite - kes mida ja kui palju teeb -, ning saada terviklikku ülevaadet toimuva kohta. Nüüd on meil pilt selgem ja ootame väga teie raportit, mis on meile abiks nii selle töö jätkamisel kui ka teie ja väliskomisjoniga koostööd tehes.
Arnaud Danjeanile ütleksin ma, et EUPOL on meie koostöös väga tähtis element ning Afganistani valitsuse jaoks seoses tsiviilpolitsei tööga kõige tähtsam element. On selge, et seal on väga tugev juhtkond. EUPOLi väärtusi tunnustavad kõik osapooled - Afganistan, USA ja teised. Me oleme suurendanud tööjõudu 280 rahvusvahelise töötaja võrra. Meil on kahju, et liikmesriikidel ei ole olnud võimalik pakkuda meile vajaminevat 400 töötajat ning me kutsume praegu üles täiendavaid panuseid tegema, sest me soovime, et liikmesriigid oleksid siia kaasatud.
Praeguses olukorras suunab EUPOL oma tegevuse kuude strateegilisse valdkonda, millele on meie arvates võimalik lisaväärtust anda: politseiteave, kuritegevuse uurimine, politsei juhtimisstruktuur, politsei ja süüdistajate ühendused, korruptsioonivastane võitlus ning samuti inimõigused ja võrdõiguslikkus. Need on Afganistani prioriteedid. NATO hakkab nüüd oma väljaõppemissioonide kaudu politseiõppes osalema ning loomulikult tuleb meil selles valdkonnas oma koostööd tugevdada.
Lõpetuseks sooviksin ma öelda, et see tegevuskava on äärmiselt tähtis võimaldamaks ELil oma ressursse paremini ja rohkem kooskõlastatult kasutada. Nüüd tuleb meil kõikide nende heade ideede rakendamisele keskenduda. Me saame seda teha piirkondliku aspekti ning Afganistani ja Pakistani valitsuste võetud vastutuse abil ja keskendudes meie poliitilistele prioriteetidele, õigusriigi põhimõtetele, demokraatiale ja inimõigustele.
EL on vaid üks partner. See on küll väga tähtis partner, kuid selles piirkonnas on ka teisi partnereid ning loomulikult tuleb meil nendega koostööd teha. Me ootame väga Londoni konverentsi, kus me loodame kuulda president Karzai plaanidest, ning samuti ootame me väga, et saaksime pärast seda oma toetust suurendada.
ELi toetus on pikaajaline ja lakkamatu ning peab olema püsiv. Selline peab olema märguanne, mida me välja saadame. See saab olema aeganõudev. Me peame olema realistlikud. Meil seisab ees tohutult palju tööd. Seepärast peabki EL olema pühendunud. Meil tuleb edastada signaal, et meie toetus on pikaajaline - vähemalt naiste ja laste pärast, nagu paljud parlamendiliikmed on maininud.
Catherine Ashton
komisjoni määratud asepresident. - Lugupeetud juhataja! Kui lubate, siis ma tooksin välja mõned põhipunktid, mida auväärsed parlamendiliikmed on esile tõstnud.
Nõustudes eesistujaga uimastiprobleemide osas, tuleb meil välja töötada kõikehaarav vastus, mis ühendaks tõesti selle maaelu arengu aspektid sotsiaalküsimustega ja loomulikult õigusriigi põhimõtetega. Väga tähtis on tegeleda sellega kõikidest eri vaatenurkadest.
Ma nõustun sellega, mida auväärsed parlamendiliikmed tsiviilprobleemide tähtsuse kohta rääkisid. Tegelikult oleme olulisi edusamme teinud. Mitmed parlamendiliikmed olid selle pärast mures. Ma toon ühe näite: 2002. aastal oli tervishoiuteenustele juurdepääs elanikkonnast umbes 7%, 2009. aastal on see aga 85%. Ma võin tuua ka teisi näiteid, kuid see on üks, mille puhul me saame minu arvates selgelt näidata, mida me teeme ja kui tõhus on meie tegevus reaalselt olnud. Samuti nõustun ma Jean Lamberti ja teiste parlamendiliikmetega, kes ütlesid, et haridus on kõige tähtsamaks aluseks meie tegevuses seoses laste toetamisega ja muidugi ka täiskasvanute erialase väljaõppega.
Fondid - mul on hea meel öelda, et need on väga hästi korraldatud fondid. Neid hallatakse ÜRO või Maailmapanga kaudu ning ma arvan, et auväärsed parlamendiliikmed saavad hetkeolukorda kirjeldava raporti. Minu käes on viimane, 2009. aasta juuli raport. Nendele, kes ei ole seda näinud, saame me kindlasti selle anda. Siin on väga selgelt näidatud, kuhu raha läheb, mille peale täpselt kulutatakse ja mida me loodame sellega saavutada. Kuid ma olen nõus, et me peame tegutsema veelgi tõhusamalt. See on alati võimalik. Minu rolli üheks väljakutseks on luua terviklik pilt kohapeal toimuvast, muuta tegevus veelgi ladusamaks ja tõhusamaks. Mitmed kolleegid on maininud, et me peame EUPOLi suhtes tagama kohustuste täitmise.
Mainiti, et peame töötama NATOga käsikäes. Mul on olnud juba üks kohtumine NATO peasekretäriga ning ma osalesin kohtumisel kindral McChrystali ja Richard Holbrookiga ning riigisekretär Clintoniga, et rääkida Afganistanist. Me oleme oma dialoogis kohalike tähtsate ja võtmerolli kandvate partneritega juba Londoni konverentsini jõudnud.
Loomulikult on äärmiselt tähtis ka regionaalsete aspektide kohta käiv jutt Tegevuskava raames tahame me selle piirkondliku koostöö koondada. Selles osas toimub juba tegevus - väga praktiline tegevus, eriti just raudteeühenduse, kaubanduskoostöö jne rajamiseks. Kuid ma olen täiesti nõus, et selles osas tuleks rohkemgi ära teha.
28. jaanuaril toimuv Londoni konverents on järgmiseks oluliseks verstapostiks ning tõstatab küsimusi julgeoleku, valitsemistavade ning sotsiaalse, majandusliku ja regionaalse arengu kohta, mis on kõik väga tähtsad küsimused. Mina olen välja selgitanud hariduse, tervishoiu, majandusliku arengu, kaubanduse, õiguse ja inimõigustega seotud probleemid, mis kõik käivad teemade alla, millega mul palju kogemusi on.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Charalampos Angourakis  
kirjalikult. - (EL) ELi uus tegevuskava Afganistani ja Pakistani jaoks on loodud, et rakendada ELi strateegilist ambitsiooni omada Afganistanis, Pakistanis ja kogu piirkonnas veelgi enam aktiivse imperialisti rolli. Pakistanis edendab see vabakaubanduslepingut, mis võimaldab Euroopat ühendavatele Lõuna-Aasia monopolidele suuremat läbitungi. Afganistanis püüab see veelgi rohkem oma kohalolekut stabiliseerida, eraldiseisvalt nii EUPOLi järelevalvemissiooniga Afganistanis, kui ka Euroopa sandarmeeriajõudude moodustamisega NATOs. Imperialistlik võitlus saagijagamise pärast muutub teravamaks hoolimata koostööstrateegiast USA ja NATOga. EL püüab aastas 1 miljardi euro väärtuse rahapaki ja eri nn arengukavade abil Euroopa kapitali positsiooni tugevdada, rüüstates okupeeritud riiki ja võttes endale hea platvormi kogu piirkonnas rahvaste ja rikkuse ärakasutamiseks. Samal ajal üritab n-ö demokraatia ekspordi poliitika demokraatia toetust ka imperialistliku okupeerimise struktuurile laiendada. Rahvad ei saa nn paremat imperialisti valida. Nad peavad välja astuma ja võitlema kõikide imperialistide plaanide vastu, et saada lahti okupatsiooni ikkest Afganistanis ja kogu piirkonnas.
Elena Băsescu  
kirjalikult. - (RO) Afganistani ja Pakistani mõjutavad probleemid ei piirdu üksnes nende riikidega. Tegelikult mõjutavad need meid kõiki. Afganistanis käivitatud missioon tuleb lõpule viia. Seda silmas pidades arutab Rumeenia avalikult võimalust suurendada oma osalust selles riigis, sealhulgas abivägesid sõjaväeväljaõppe ning meditsiinilise ja institutsioonilise toetuse jaoks. Hetkel on Afganistanis 1020 Rumeenia sõdurit, kelle osalust rahu ja stabiilsuse tagamisel hindavad kõik meie liitlased. Me peame olema kaasatud mitte üksnes sõjalisel rindel, vaid aitama ka tugevdada Afganistani riigi institutsioone, pakkudes juhtimistavasid kohalikul ja piirkondlikul tasandil, võideldes korruptsiooni ja uimastiäri vastu, õpetades välja politseinikke ning pakkudes tehnilist abi põllumajanduse arendamiseks. Selles suhtes sooviksin ma ära mainida Catherine Ashtoni avalduse rahaliste vahendite suurendamise kohta, mida Euroopa Komisjon Afganistani arengu jaoks eraldab. Euroopa Liidu tegevused Afganistanis ja Pakistanis peavad olema kooskõlastatud. Mõlemas riigis valitsevad olukorrad on tihedalt seotud ning ühe riigi edukus sõltub teisest. Euroopa Liit peab jätkama oma partnerlust Pakistaniga ning aitama seda riiki võitluses ekstremismi ja terrorismi vastu, aga ka kaubandussuhetes ja inimõiguste edendamises.
Ricardo Cortés Lastra  
kirjalikult. - (ES) Tagatud peab olema piisav rahvusvaheline kohalolek, et aidata saavutada rahu ja julgeoleku põhitingimusi eesmärgil võimaldada riigi valitsuse tegutsemisvõimet parandada, õigusriigi põhimõtteid tugevdada, korruptsiooni vastu võidelda ja inimõigusi tagada.
Kui ma räägin valitsusest, siis ma pean silmas ka kohalikku kodanikele lähemal olevat tasandit ning valitsemistavasid selle laiemas tähenduses, sealhulgas ka kõiki sidusrühmi Afganistanis. Riigi areng ning põllumajanduse, infrastruktuuri ja kaubandusvõrgu areng vajab hädasti rahulikku ja stabiilset kliimat ning eelkõige kodanike kaitset, võideldes karistamatuse ja õigusliku ebakindluse vastu, mis neid otseselt mõjutab.
Sellegipoolest ei tohi tähelepanuta jätta igapäevaseid edasilükkamatuid probleeme, millega kodanikel silmitsi tuleb seista. Need probleemid ei seisne üksnes julgeolekus, vaid on seotud toidu, tervise ja haridusega. Afganistan jääb püsima ning teeb seda tänu Afganistani enda inimeste tugevusele ja jõupingutustele. Meil tuleb siiski neile abikäsi ulatada ning kindlasti ei tohi me seda enneaegselt tagasi võtta, kui nad seda kõige rohkem vajavad.
Jaromír Kohlíček  
kirjalikult. - (CS) Kui maailmas on olemas ilmekas näide ELi suutmatuse kohta võtta sõltumatu seisukoht USA põhjustatud probleemi suhtes, siis on selleks praegune õnnetu olukord Afganistanis: purunenud infrastruktuur, mitmed väga väikse hariduse omandamise võimalusega põlvkonnad, keskaegsed tingimused soolise võrdõiguslikkuse suhtes ning ülemaailmne standard täieliku korruptsiooni osas. Tegemist on olukorraga, mis koos enam kui 70%ga maailma oopiumi toodangust ning terrorirühmituste suurema aktiivsusega näitab ülevõtva võimu täielikku võimetust. Üldtuntud näited ülekohtu kohta, isegi valitud esindajate vastu, koos USA valitsusasutuste ebaseaduslike tavadega on loonud ebastabiilse keskkonna. Pidevad viited nõukogude okupatsiooni all inimõiguste mittetagamisele on tulutud katsed praeguse kaose ja anarhia varjamiseks. Kuna Pakistanis on üle kahe miljoni pagulase ja riikidevaheline piir on katkendlik, siis on seal suurepärased eeltingimused relvastatud rühmituste sissetungimiseks riigi lõuna- ja idapoolsetele aladele. Putštu hõimud on elanud pikka aega mõlemal pool piiri ning praeguses kaoses on keeruline välja selgitada, kes kust tuleb. Euroopa Parlamendi 2008. aasta resolutsioonis on seda olukorda täpselt kirjeldatud, kuid tuleb öelda, et optimistlikud väited on kohatud. Praeguses olukorras sõjalise kohaloleku tugevdamine ning rahaliste ressursside ja ekspertide rühmade jätkuv kohalesaatmine on täiesti mõttetu. Viimase aasta jooksul on olukord seal märgatavalt halvenenud ning Euroopa Komisjoni optimistlikud väited ei põhine Afganistanis praegu valitseval reaalsel olukorral.
Krzysztof Lisek  
kirjalikult. - (PL) On hädavajalik, et me võtaksime kasutusele meetmeid Afganistanis valitseva olukorra parandamiseks. Eriti tähtsateks meetmeteks on politseinike, sõjaväelaste, õigussüsteemis töötavate inimeste ning õpetajate väljaõpe, aga samuti uimastite tootmise ja nendega kaubitsemise vastu võitlemine. See võimaldab Afganistanis sotsiaalsüsteemi stabiliseerida. Kahtlemata on vaja suurendada sõjaväe- ja politseikontingenti ning mitmekordistada jõupingutusi Pakistaniga piirnevatel aladel, et hoida ära kahe riigi vahelist relvade ja uimastite voolu. Juba praegu tasub mõelda, mis suunas Afganistani majandus peaks tulevikus arenema, et inimesed saaksid loobuda moonide kasvatamisest ja oopiumiga kaubitsemisest. Ühesõnaga, sõjaväelise ja politseilise tegevusega peaksid kaasnema ka tsiviilmeetmed: toetus Afganistani riigistruktuuride rajamisel ning arenguabi.
