Contractele de achiziţii publice în domeniile apărării şi securităţii (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dl Lambsdorff, în numele Comisiei pentru piaţa internă şi protecţia consumatorilor, referitor la propunerea de directivă a Parlamentului European şi a Consiliului privind coordonarea procedurilor de atribuire a anumitor contracte de achiziţii publice de lucrări, de bunuri şi de servicii în domeniile apărării şi securităţii - C6-0467/2007 -.
Alexander Graf Lambsdorff
Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, în lumea întreagă există în prezent 13 misiuni UE care contribuie la promovarea păcii şi stabilităţii. Nouă misiuni şi-au încetat deja activitatea. În multe din aceste operaţiuni, forţele armate din statele membre, care adesea includ ofiţeri de poliţie, intervin în medii dificile. În acelaşi timp, ştim cu toţii că există în continuare multe zone de conflict, fiind mai probabil ca solicitările pentru intervenţii europene pe plan internaţional să crească, nu să se reducă; din nefericire, ştim şi că noi, europenii, rareori ne aflăm într-o situaţie care să ne permită desfăşurarea misiunilor aşa cum ar trebui de fapt, adică având la dispoziţie echipamente optime şi în condiţii de interoperabilitate şi redizlocare strategică. Trebuie să obţinem toate acestea; este o datorie faţă de soldaţii şi agenţii noştri de poliţie care participă la operaţiuni în lumea întreagă. Totuşi, acest obiectiv este încă departe de a fi realizat.
Unul dintre motive ar fi piaţa fragmentată a echipamentelor de apărare. Cele 27 de state membre sunt angajate în 89 de programe de cercetare, unele din acestea chiar identice. În SUA există doar 29. Cooperarea dintre statele membre este insuficientă în ceea ce priveşte dezvoltarea de produse. Sunt preferaţi aşa-numiţii furnizori tradiţionali în locul celor netradiţionali, dar poate mai eficienţi, şi dorim ca acest lucru să se schimbe.
Bunuri şi servicii în valoare de circa 91 de miliarde EUR sunt achiziţionate anual pe piaţa europeană a echipamentelor de apărare. Din acestea, în medie, doar 13% sunt oferite spre licitaţie la nivel european. În partea de jos a clasamentului, în cazul acesta, aş putea adăuga, se află Germania, cu doar circa 2%. Rezultatul este că piaţa internă a produselor din domeniul apărării nu funcţionează. Multe inovaţii importante din această industrie de înaltă tehnologie nu se pot folosi, forţele armate nu dispun de cele mai performante echipamente, iar banii contribuabililor sunt risipiţi. Ca urmare, produsele inovatoare din domeniul apărării devin din ce în ce mai scumpe, în timp ce bugetul apărării rămâne acelaşi sau chiar este redus. În această situaţie, se vede clar că nu este vorba despre majorarea cheltuielilor pentru armament, ci despre cheltuirea mai înţeleaptă a fondurilor existente. Aceasta este soluţia. Este datoria noastră faţă de contribuabili.
Aşadar, într-un raport din 2005, acest Parlament a invitat Comisia să prezinte o directivă privind acest sector. Comisia a prezentat o astfel de directivă, de comun acord cu Parlamentul şi Consiliul. A fost important pentru noi, dar şi pentru mine, ca raportor, că preşedintele Sarkozy a menţionat explicit piaţa europeană a echipamentelor de apărare în discursul domniei dale despre priorităţile preşedinţiei franceze. Prin aceasta, a devenit clar că Parlamentul, Consiliul şi Comisia vor colabora în acest sens, unindu-şi eforturile. Acordul în primă lectură este rezultatul acestei voinţe politice comune. Mâine, sperăm că împreună vom stabili bazele unui nou cadru juridic european, care va asigura o reală deschidere a pieţei şi o mai mare transparenţă şi concurenţă în ceea ce priveşte achiziţionarea.
De asemenea, trebuie să privim această directivă în context. În luna decembrie, am adoptat cu succes Directiva privind transferul produselor din domeniul apărării în interiorul Comunităţii. Directiva supusă dezbaterii astăzi este al doilea element esenţial al pachetului legislativ privind echipamentele de apărare europene. Deşi cele două directive sunt teoretic independente, în practică se completează reciproc. Acesta este un alt motiv pentru care mâine este foarte importantă finalizarea pachetului legislativ privind echipamentele de apărare. În mod evident, acesta nu va revoluţiona piaţa peste noapte, însă este un pas important în direcţia cea bună, contribuind la un progres substanţial al politicii europene în domeniile securităţii şi apărării.
Aş dori să le mulţumesc sincer colegilor mei, raportorii alternativi Charlotte Cederschiöld, Barbara Weiler şi Gisela Kallenbach, pentru cooperarea acestora loială, uneori critică, dar întotdeauna constructivă. De asemenea, doresc să adresez mulţumiri Consiliului şi Comisiei. Toţi cei implicaţi au dat dovadă de o îmbinare uimitoare de voinţă politică, profesionalism şi disponibilitate de compromis.
Cu toţii avem faţă de cetăţeni datoria de a adopta politici constructive pentru Europa. Sper că mâine vom îndeplini această obligaţie, în sfera competenţei noastre, prin adoptarea acestui pachet. Ca o paranteză, ar fi trebuit ca această dezbatere să aibă loc la Bruxelles, nu la Strasbourg. Vă mulţumesc.
Charlie McCreevy
membru al Comisiei. -Domnule preşedinte, mai întâi, aş dori să prezint scuze pentru vocea mea slabă, datorită unei răceli foarte puternice.
Sunteţi pe punctul de a vota propunerea de directivă privind achiziţionarea de echipamente din domeniile apărării şi securităţii, depusă de către Comisie în decembrie 2007, ca parte integrantă a pachetului de măsuri în domeniul apărării. Această propunere este un important pas înainte pentru stabilirea unei pieţe comune europene a apărării, ceea ce reprezintă o contribuţie la politica de securitate şi apărare a Uniunii. Cu alte cuvinte, această directivă este un instrument politic extrem de important, care va contribui la consolidarea capacităţilor de apărare ale Europei, la eficientizarea cheltuielilor publice şi la întărirea securităţii cetăţenilor noştri.
Procesul de negociere asupra propunerii a beneficiat de o strânsă cooperare între Parlament, Consiliu şi Comisie. Aşadar, aş dori să îi adresez calde mulţumiri raportorului, dl Lambsdorff, pentru activitatea sa intensă şi eficientă în vederea realizării acestui acord cu Consiliul în primă lectură. Aş dori să le mulţumesc şi raportorilor alternativi pentru cooperarea lor constructivă. De asemenea, aş dori să felicit atât preşedinţia franceză, cât şi pe cea slovenă, pentru felul în care au coordonat cu succes negocierile în Consiliu. În cele din urmă, aş dori să mulţumesc preşedinţiei cehe pentru angajamentul de a finaliza acest dosar.
Comisia salută textul pe care îl dezbatem acum. Noua directivă este adaptată achiziţiilor din domeniile apărării şi securităţii. Acesta va oferi autorităţilor contractante flexibilitatea necesară pentru negocierea contractelor care sunt adesea deosebit de complexe şi delicate. De asemenea, le va permite să invoce clauze specifice de securitate pentru a proteja informaţii clasificate şi să asigure securitatea aprovizionării. Directiva devine astfel un instrument de care statele membre se pot folosi pentru achiziţiile publice în domeniul apărării fără a-şi pune în pericol interesele de securitate.
Noua directivă se va aplica şi în cazul achiziţiilor sensibile în domeniul securităţii nemilitare. Această abordare este în concordanţă cu mediul strategic actual, în care ameninţările transnaţionale şi noile tehnologii au estompat limita dintre securitatea militară şi nemilitară, internă şi externă. Achiziţiile publice nu pot trece cu vederea aceste evoluţii: în situaţiile în care, de exemplu, echipamentele pentru forţele de poliţie au caracteristici similare celor din domeniul apărării, este logic să se aplice aceleaşi reguli de achiziţie.
Toate acestea vor aduce avantaje importante: noua directivă va permite statelor membre să limiteze recurgerea la derogarea prevăzută de articolul 296 din Tratatul CE la cazuri excepţionale. Astfel, principiile pieţei interne se vor aplica, cel puţin, unor părţi importante din pieţele de apărare şi securitate din Europa. Norme corecte şi transparente privind achiziţiile se vor aplica în întreaga Uniune, permiţând companiilor să liciteze mai uşor în alte state membre. Industriile europene vor beneficia de o piaţă "internă” mult mai amplă, cu campanii de producţie mai lungi şi economii de scară. La rândul său, acest lucru va diminua costurile, conducând la reducerea preţurilor.
În cele din urmă, vom obţine o mai mare deschidere a pieţelor, în beneficiul tuturor: industriile vor deveni mai competitive, forţele armate vor valorifica mai bine fondurile, iar contribuabilii vor beneficia de o eficienţă sporită în cheltuielile publice. Acesta este, de asemenea, rezultatul activităţii şi efortului dumneavoastră. Aşadar, permiteţi-mi să vă mulţumesc şi să vă felicit încă o dată.
Charlotte Cederschiöld
Domnule preşedinte, o piaţă europeană a produselor din domeniul apărării nu se poate crea peste noapte; totuşi, raportorul a stabilit o cooperare bazată pe încredere, care ne-a permis, împreună cu Consiliul, şi în special cu Comisia, să facem un prim pas foarte important. De acum, produsele din domeniul apărării vor respecta în mod clar regulile de bază ale pieţei interne, ceea ce ar trebui să contribuie la reducerea preţurilor. Odată cu sporirea deschiderii pieţei, sporeşte şi competitivitatea europeană şi eficienţa producţiei de echipamente.
Guvernul francez merită, de asemenea, aprecieri pozitive pentru rolul său constructiv, însă raportorul, dl Lambsdorff, a fost, desigur, cel mai important contribuitor. As dori să adresez mulţumiri, de asemenea, industriei apărării pentru contribuţia valoroasă care a sporit flexibilitatea. Multe elemente din Directiva din 2004 privind achiziţiile au fost menţinute. În acelaşi timp, sunt respectate interesele de securitate naţională şi condiţiile speciale de aprovizionare şi protecţia informaţiilor, de exemplu. Aplicarea articolului 296 este în continuare prevăzută de actuala legislaţie, însă abuzul este limitat. Şi acest lucru ar trebui apreciat de industrie, care, desigur, va continua să îşi exercite influenţa asupra aplicării directivei, precum şi asupra dezvoltării de noi practici.
În Parlament, suntem mulţumiţi de modul în care Consiliul a venit în întâmpinarea propunerii noastre referitoare la valorile limită şi transparenţa, pentru a da doar câteva exemple din numeroasele succese ale Parlamentului European, ale Comisiei pentru piaţa internă şi protecţia consumatorilor şi ale raportorului. Personal, sunt mulţumită că a fost posibilă rezolvarea aspectelor celor mai controversate referitoare la legislaţia CE în vigoare. Dacă Parlamentul, după cum sper şi cred, va acorda un sprijin larg acestui raport, atunci se va face un pas important şi logic în direcţia cea bună.
Sincere mulţumiri tuturor colegilor deputaţi şi altor părţi interesate care au contribuit la acest proces constructiv şi entuziasmant.
Barbara Weiler
Domnule preşedinte, domnule comisar, doamnelor şi domnilor, la sfârşitul anului trecut au apărut în presă unele titluri remarcabile, afirmând că "lumea se reînarmează”, "comerţul cu arme înfloreşte”, "industria echipamentelor pentru apărare - preţuri ridicate, lipsă de concurenţă”, discutând şi despre cazuri de corupţie în Germania şi în alte ţări ale Uniunii Europene. Noi, social-democraţii, suntem absolut împotriva acestui fel de cursă pentru înarmare, a acestei creşteri a fluxului de armament, precum şi a atitudinii laissez-faire faţă de corupţie. Suntem de acord cu colegii noştri naţionali asupra acestui aspect.
Obiectivele pachetului legislativ, cu aceste două directive privind transferul şi achiziţia pe care le dezbatem astăzi, vor garanta că nu este vorba doar de competitivitate, ci şi de stoparea cheltuirii ineficiente a banilor contribuabililor pentru producerea de echipamente de apărare şi de prevenirea corupţiei. Aceste motive sunt suficient de întemeiate pentru ca social-democraţii să accepte rezultatul.
Va exista un cadru juridic european de atribuire a contractelor de achiziţii publice de bunuri şi servicii în domeniile apărării şi securităţii, va exista o cooperare mai strânsă între statele membre, altfel spus, nu vor mai fi suprapuneri inutile, companiile de arme nu vor putea înşela statele, iar în ansamblu va exista mai multă concurenţă şi mai puţine excepţii în temeiul articolului 296.
Pentru noi, deputaţii, pentru toate grupurile, cred, a fost important să introducem Directiva privind căile de atac, adică directiva pregătită de dl Fruteau. Pentru Consiliu, nu a fost chiar atât de limpede. Pentru noi a fost important să se prevadă sancţiuni în caz de corupţie, mergând până la excluderea din contracte. Cred că este o noutate pentru această industrie, care a fost răsfăţată până acum.
Totuşi, a fost, de asemenea, important pentru noi ca rezultatele să fie viabile în toate cele 27 de state membre. Chiar dacă numai şase sau şapte dintre acestea produc arme pe cont propriu, iar alte câteva participă la comerţ, este important ca toate cele 27 de state să ne urmeze. Am reuşit să atingem acest obiectiv. Nu sunt sigură dacă totul va merge precum ne imaginăm şi, prin urmare, am introdus menţiunea că Parlamentul doreşte să aibă în continuare un anumit control. Dorim să fim informaţi, nu doar în mod automat de către Comisie, ci să primim informaţii despre rezultatele şi transpunerea acestui pachet de directive.
În viitor, când piaţa internă europeană va fi şi mai consolidată, dobândind puteri europene, după cum are în vedere dl Sarkozy, atunci, Parlamentul European, în calitate de instituţie aleasă a Europei, va trebui să se implice în desfăşurarea unui veritabil control, care există deja în parlamentele naţionale, însă nu şi în Parlamentul European. În orice caz, aceasta este o sarcină pentru viitor. În Germania, de exemplu, am avut de suferit datorită producerii de echipamente de apărare şi creşterii preţurilor. Proiectul nostru, Eurofighter, este extraordinar de scump, poate chiar cel mai scump, şi sunt convinsă că fiecare stat membru are experienţe similare.
În cele din urmă, nu simt nevoia să adresez mulţumiri. Cooperarea a fost constructivă şi rezultatele sunt, mai presus de toate, semnificative. Cu toate acestea, aş dori să afirm deschis că procedura parlamentară a fost intolerabilă. Parlamentul nu ar trebui să aibă ca obiect de activitate ajungerea la compromisuri cu Consiliul şi Comisia în primă lectură. De aceea, această procedură trebuie să fie o excepţie absolută în viitor. De fapt, ea nu a fost necesară pentru acest pachet legislativ. Ar trebui să ne apărăm opiniile şi, imediat după vot, să eliminăm acest tip de procedură pentru activitatea neparlamentară.
Cristian Silviu Buşoi
în numele Grupului ALDE. - Domnule preşedinte, aş dori, mai întâi, să-l felicit pe colegul meu, dl Lambsdorff, pentru raportul său excelent. Ştiu că s-a dedicat acestui proiect foarte important. Cred că este crucial să se creeze o piaţă comună a armamentului şi să se stabilească un cadru juridic în acest sens pentru a dezvolta în continuare politica europeană de securitate şi apărare (PESA).
De asemenea, consider că este o realizare importantă faptul că principiile tratatului, în special transparenţa, nediscriminarea şi deschiderea, vor fi aplicate pe piaţa securităţii şi apărării; după cum s-a afirmat deja, acest lucru va avea ca rezultat îmbunătăţirea eficienţei cheltuielilor în domeniul apărării.
Propunerea Comisiei, precum şi raportul dlui Lambsdorff au reuşit să stabilească un set de norme privind contractele de achiziţii în domeniile securităţii şi apărării, care permit funcţionarea corespunzătoare a pieţei comune de armament.
Aş dori să menţionez cel puţin două îmbunătăţiri importante atât pentru furnizori, cât şi pentru autorităţile contractante, având ca scop protejarea securităţii UE şi a statelor membre. În primul rând, prevederile referitoare la securitatea aprovizionării, şi anume furnizarea de informaţii despre ofertanţi şi subcontractanţi către autorităţile contractante şi asumarea de angajamente de către ofertanţi cu privire la securitatea aprovizionării. Pe de altă parte, ofertanţii sunt, de asemenea, protejaţi prin introducerea procedurii de revizuire, care garantează corectitudinea procesului de atribuire şi absenţa discriminării.
Propunerea sporeşte transparenţa în procedura de lucru, iar statele membre nu ar trebui să aibă rezerve în această privinţă, deoarece interesele acestora de securitate sunt protejate, în special prin menţinerea derogărilor de la dezvăluirea de informaţii atunci când interesele de securitate sunt în joc.
În concluzie, aş dori să subliniez faptul că este foarte important pentru noi să existe o piaţă comună europeană în domeniul apărării. În acelaşi timp, când discutăm acest aspect - piaţa europeană comună în domeniul apărării - sau dacă discutăm aspecte mai delicate, precum compensările din viitor, ar trebui să luăm în considerare interesele strategice şi situaţia concretă a fiecărui stat membru.
Mieczysław Edmund Janowski
Domnule preşedinte, domnule comisar, domnul Lambsdorff a realizat un raport excelent. Felicitări. Cheltuirea banilor publici a creat întotdeauna controverse, mai ales în cazul achiziţionării de armament pentru forţele armate sau de apărare. Este vorba de mari sume de bani şi trebuie să alegem fabricanţii şi furnizorii de servicii cei mai buni, mai degrabă decât soluţia cea mai ieftină. Avem nevoie de calitate superioară la preţuri rezonabile.
De asemenea, trebuie să luăm în considerare meticulozitatea acestei activităţi şi calitatea materialelor folosite, precum şi probleme specifice, ca de exemplu confidenţialitatea, chiar menţinerea secretului, mai ales cu privire la chestiuni esenţiale. Aceste aspecte sunt, de asemenea, legate de problemele compensării şi asigurării unui randament al investiţiilor. Cred că va trebui să revenim asupra acestei teme. Consider că poziţia prezentată în propunerea de directivă este corectă. În opinia mea, soluţiile propuse vor spori eficienţa sistemului european de licitaţii publice în domeniul apărării. Merită să primească avizul nostru favorabil.
Gisela Kallenbach
Domnule preşedinte, aş dori să îi mulţumesc raportorului pentru cooperarea sa constructivă, deoarece datorită criticilor justificate asupra procedurii în primă lectură, cooperarea a fost, în realitate, condiţia prealabilă pentru ca vocea Parlamentului să fie clar auzită în trialog.
Decizia noastră de astăzi se bazează pe un compromis privind un obiect al comerţului pentru care piaţa anterioară a fost limitată la doar câteva state membre. A fost o experienţă cu adevărat interesantă pentru mine să observ susţinătorii înfocaţi ai pieţei interne şi ai concurenţei ridicând brusc obstacole pentru a putea utiliza în continuare mecanismele naţionale de luare a deciziilor şi de izolare. Nu au reuşit, ceea ce este un lucru pozitiv.
Care a fost motivul? Acest lucru s-a datorat faptului că o concurenţă mai puternică în comerţul cu echipamente de apărare va avea ca rezultat o îndepărtare de dictarea preţurilor şi posibilitatea ca banii publici destinaţi acestui scop să fie limitaţi şi folosiţi mai eficient. Acelaşi lucru este valabil şi pentru reducerea corupţiei. Este o datorie faţă de cetăţeni. De asemenea, în mod evident, se vor aplica condiţiile clare de licitare, ceea ce va genera o mai mare transparenţă cu privire la atribuirea de contracte, oferind în sfârşit IMM-urilor o şansă reală de a intra pe piaţă. Ba mai mult, toate portiţele posibile pentru evitarea procesului de licitare au fost limitate şi orice devieri avute în vedere trebuie să fie stabilite în prealabil împreună cu Comisia. Trocul, care s-a practicat pe scară largă, deşi până acum a fost interzis prin lege, nu a fost autorizat de această directivă. În cele din urmă, căile de atac se pot folosi acum pentru prima oară.
Sperasem că le vom putea europeniza şi mai mult, prin reducerea valorilor limită şi obţinerea unei mai mari transparenţe, însă acesta este deja un pas important în direcţia cea bună şi aştept cu nerăbdare transpunerea acestor măsuri.
Tobias Pflüger
Domnule preşedinte, această directivă face parte din pachetul legislativ din domeniul apărării, al cărui context este, citez, "strategia pentru o industrie europeană de apărare mai puternică şi mai competitivă”. Principala linie directoare, ca în multe alte cazuri, este liberalizarea pieţei şi pentru produsele din domeniul apărării, adică arme, iar cu armele se ucide şi se poartă războaie. Scopul acestei directive este îmbunătăţirea eficienţei şi competitivităţii industriei de armament în UE. Dl Swoboda a vorbit clar în dezbaterea anterioară, afirmând că este nevoie de ameliorarea condiţiilor iniţiale pentru industria europeană de armament, având în vedere concurenţa, mai ales cea din Statele Unite.
În 2005, statele membre ale UE au devenit, împreună, pentru prima oară, primul exportator de arme din lume. Din totalul exporturilor, 70% provin din cele patru mari naţiuni: Franţa, Germania, Marea Britanie şi Italia. Principalii importatori sunt statele din Orientul Mijlociu. Preocuparea noastră nu ar trebui să fie eficientizarea industriei armelor, ci mai degrabă dezarmarea, şi, spre deosebire de industria de armament, pentru aceasta nu există nicio directivă. Este foarte clar despre ce este vorba de fapt.
Andreas Schwab
(DE) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, aş dori să adresez, de asemenea, sincere mulţumiri raportorului din partea Comisiei pentru piaţa internă şi protecţia consumatorilor, dar şi Subcomisiei pentru securitate şi apărare, preşedintelui acesteia şi autorului avizului privind raportul Lambsdorff, prietenului meu Karl von Wogau.
Nu este vorba aici despre exporturile de arme către state din afara pieţei interne europene, ci doar despre modul în care vânzarea şi comerţul cu arme în interiorul acestei pieţe, adică în cele 27 de state membre ale Uniunii Europene, pot deveni mai eficiente din punct de vedere al costurilor şi performanţei. Consider că este foarte binevenit faptul că Parlamentul a adoptat o poziţie comună în acest sens, deoarece, ca urmare, cetăţenii vor fi cei care vor face economii substanţiale într-o piaţă cu o cifră anuală de 70 de miliarde EUR şi, prin urmare, pot primi un fel de dividend al păcii.
Acest proiect - este o dezamăgire că astăzi sunt prezenţi atât de puţini reprezentanţi din Consiliu - şi această decizie sunt extrem de binevenite, având în vedere discuţiile extrem de dificile dintre statele membre în trecut. Oricât de mult aş fi de acord cu opinia privind dificultăţile întâlnite în trialog, cum au menţionat social-democraţii, trebuie să spun că într-o zi vom realiza prin aceasta un obiectiv de referinţă în politica europeană de apărare. Sunt şi mai dezamăgit că atât de puţini colegi deputaţi sunt prezenţi pentru această decizie.
Astăzi dimineaţă am celebrat 10 ani de la adoptarea euro. Sper că peste câţiva ani vom sărbători şi această zi ca fiind un moment de referinţă în cooperarea europeană dintre statele membre în domeniul apărării şi al politicii externe şi de securitate, pentru că în viitor, în principiu, va exista situaţia în care, indiferent de condiţiile pe care le stabilim în propriul stat membru, acestea să se aplice automat în toate celelalte state membre. Acest lucru presupune o mare doză de încredere pe care statele membre încep să fie dispuse să o acorde. Sunt foarte recunoscător pentru aceasta.
Totuşi, aş dori să mulţumesc şi Comisiei, care a lucrat cu multă energie la această directivă, depăşind opoziţia statelor membre şi încercând să ajute Parlamentul în mod constructiv să găsească o cale de ieşire din subramurile încâlcite ale legislaţiei privind achiziţiile publice. Aceste aspecte pozitive au fost deja menţionate, inclusiv îmbunătăţirile care vor fi aduse legislaţiei achiziţiilor, şi nu este cazul să repet aceste lucruri.
Cu această a doua parte a pachetului pentru crearea unei veritabile pieţe interne europene a produselor din domeniul apărării, am atins cu adevărat un obiectiv de referinţă în această direcţie. Aceasta consolidează, de asemenea, capacitatea autonomă a Uniunii Europene de a reacţiona la crizele internaţionale, dl von Wogau dedicându-se în mod special acestui proiect în cadrul Subcomisiei pentru securitate şi apărare. Dacă este posibilă, după cum s-a descris, o operaţiune autonomă a Uniunii Europene în Africa, sub conducerea unui general irlandez, având un vicecomandant polonez şi fiind alcătuită din trupe provenind din 15 state membre, atunci lucrul acesta demonstrează cât de departe a ajuns Uniunea Europeană în construirea forţei de apărare europene. Trebuie să continuăm în această direcţie. Vă mulţumesc mult.
Joel Hasse Ferreira
(PT) Domnule preşedinte, în primul rând, aş dori să adresez mulţumiri raportorului, dl Lambsdorff şi raportorilor alternativi, în special dnei Weiler.
Stimaţi colegi, consider că este esenţial progresul pe calea integrării pieţelor naţionale de apărare şi chiar pe calea coordonării strategice a producţiei acestora. Trebuie să avansăm, ţinând seama de precauţiile şi elementele specifice necesare, către aplicarea regulilor esenţiale ale pieţei interne în industriile de apărare, sporind transparenţa în organizarea proceselor de licitare şi atribuire a contractelor la nivelul statelor membre ale Uniunii Europene. Însă, în acelaşi timp, trebuie să contribuim la crearea condiţiilor care să permită creşterea competitivităţii echipamentelor şi produselor europene pe pieţele mondiale.
Domnule comisar McCreevy, mi se pare important că prin această directivă se poate garanta o îmbunătăţire a cadrului juridic referitor la contractele publice în domeniile apărării şi securităţii. Trebuie să se continue procesul de construire a pieţei interne, respectându-se totodată drepturile şi interesele statelor membre, în special în domeniul securităţii; mă refer, în special, la acele state în care se fabrică armament, muniţii şi echipamente de apărare şi securitate, precum ţara mea.
Domnule preşedinte, aş sublinia, de asemenea, prevederile care permit simplificarea accesului pe această piaţă a întreprinderilor mici şi mijlocii, în mod specific prin îmbunătăţirea regulilor de subcontractare. Evidenţiez, în egală măsură, perspectiva unui impact mai amplu şi mai profund asupra sistemului industrial, pentru a crea o adevărată piaţă europeană a industriilor de apărare. Acest lucru ar putea contribui la consolidarea cercetării şi dezvoltării, nu numai în aceste industrii, ci şi într-un ansamblu de industrii europene care depind de dezvoltarea acestora.
În încheiere, cred că s-ar putea menţiona legătura evidentă dintre industriile de apărare şi politicile externe ale Uniunii. În orice caz, ca replică la un discurs anterior, aş dori să citez un dicton clasic roman: "dacă doriţi pace, pregătiţi-vă pentru război”. În Uniunea Europeană, care este aproape o superputere pacifistă, aceste industrii sunt denumite "industrii de apărare”, nu "industrii de război”, fiindcă dorim pacea, nu războiul. Este un motiv în plus pentru care avem nevoie de aceste industrii de apărare.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Domnule preşedinte, Statele Unite cheltuiesc circa 500 de miliarde USD pentru apărare. Uniunea Europeană cheltuieşte puţin peste 200 de miliarde în acelaşi domeniu. Însă, întrebarea este dacă, în schimbul acestor 200 de miliarde, capacităţile militare ale Uniunii Europene reflectă cu adevărat această investiţie, precum în cazul Statelor Unite. Când am fost ministru al apărării, la o întâlnire cu reprezentanţi ai industriei, le-am spus că eram ministrul responsabil de apărarea naţională, nu de apărarea industrială. Cred că tipul de directivă despre care discutăm astăzi, şi pentru care doresc să îi adresez mulţumirile şi recunoştinţa mea dlui Lambsdorff, va conduce la folosirea mult mai atentă şi mai rezonabilă a marilor sume de bani cheltuite pentru apărare, iar capacităţile militare ale Uniunii Europene vor reflecta nivelul cheltuielilor pentru apărare.
Angelika Beer
(DE) Domnule preşedinte, stimaţi colegi, aş dori să subliniez încă o dată că discutăm despre un pachet de măsuri: rezoluţia din decembrie şi dezbaterea de astăzi. Doar atunci când sunt privite împreună, regulamentul privind transferul produselor din domeniul apărării în interiorul Comunităţii şi directiva privind achiziţiile, acestea capătă sens.
Am elaborat avizul Comisiei pentru afaceri externe. Obiectivul nostru politic central a fost ca, odată cu armonizarea industriei europene de armament şi liberalizarea acesteia în interiorul UE, să se aplice măsuri de control mai dure cu privire la problema exporturilor în afara UE. Dacă tot se vor menţiona aspectele negative, atunci ar trebui menţionate şi cele pozitive. La ultima sa întâlnire de la sfârşitul anului trecut, Consiliul, sub preşedinţia franceză, a adoptat un cod de conduită ca instrument juridic cu caracter obligatoriu. Este un lucru pozitiv pe care Parlamentul l-a solicitat în repetate rânduri.
Prin urmare, aş dori să subliniez încă o dată că această armonizare pe care o considerăm justă - şi nu numai armonizarea, ci şi dezvoltarea unui mecanism de sancţionare care să fie folosit dacă directiva nu va fi respectată - se află acum sub controlul statelor şi al Parlamentului. Vom urmări cu mare interes nu doar armonizarea, ci şi acest proces.
Jacques Toubon
(FR) Domnule preşedinte, aş dori să sprijin aceeaşi poziţie exprimată de dl Schwab acum câteva clipe. Aş spune că adoptarea acestei directive, astăzi, este o decizie importantă pe care o datorăm eforturilor remarcabile ale raportorului nostru, dl Lambsdorff, ale raportorului alternativ, Charlotte Cederschiöld, căreia îi mulţumesc, şi, bineînţeles, ale preşedinţiei franceze care, la sfârşitul anului trecut, a depus eforturi considerabile pentru a se ajunge la un compromis.
De fapt, astăzi asistăm la finalizarea unui ciclu extraordinar de rapid, cu o durată de câteva luni, cuprinzând atât directiva privind piaţa internă a produselor de apărare, adoptată în decembrie, Codul de conduită în materie de exporturi, care a devenit lege în acelaşi moment, cât şi această directivă care presupune concilierea articolului 296 din tratat cu normele comune privind contractele publice. De fapt, tot acest pachet legislativ, ca să spunem aşa, ne angajează în ceea ce voi numi "comunitarizarea” economiei apărării. Aceasta ar putea părea o ameninţare la adresa preocupării pentru suveranitate sau chiar a caracteristicilor politicii de apărare. În realitate, se traduce printr-o dorinţă de integrare a suveranităţilor statale.
De altfel, acelaşi lucru se va constata în materie de justiţie. Pe întreaga durată a preşedinţiei franceze, încă din timpul preşedinţiilor portugheze şi slovene, s-au realizat progrese deosebite într-un domeniu în care, de asemenea, suveranităţile naţionale doreau să împiedice orice acord sau cooperare.
De fapt, stimaţi colegi, adoptarea unui astfel de text, în opinia mea, contribuie la epuizarea dezbaterii ideologice asupra naturii şi formei proiectului european. Este un spaţiu şi o putere care va fi din ce în ce mai recunoscută în materie de apărare şi politică externă.
Geoffrey Van Orden
Domnule preşedinte, noi, conservatorii britanici, suntem, în general, susţinători puternici ai pieţelor deschise, însă, după cum au confirmat unii colegi, efectul fundamental al acestui raport este mai degrabă consolidarea PESA şi a integrării UE, nu beneficiile economice. În mod cert, nu are nicio legătură cu consolidarea capacităţilor de apărare.
Constat că ar putea exista unele beneficii marginale prin facilitarea accesului Marii Britanii pe pieţele altor state europene în materie de achiziţii în domeniul apărării. Însă pentru alţii, accesul pe piaţa britanică, având cele mai mari cheltuieli pentru apărare, este mult mai avantajos şi, apropo, Marea Britanie are deja cea mai deschisă piaţă de achiziţii pentru apărare din Europa.
Un motiv de preocupare este faptul că, în conformitate cu normele propuse, un guvern sau o companie care a realizat investiţii majore în cercetarea şi dezvoltarea din domeniul apărării nu îşi mai poate recupera investiţia în faza dezvoltării şi a producţiei. Contractele de dezvoltare vor fi deschise concurenţei europene, ceea ce va priva guvernul naţional de mijloacele de protejare a proprietăţii intelectuale şi a oportunităţilor de locuri de muncă sau exporturi. Cercetarea şi dezvoltarea vor stagna.
Mai există şi alte motive de preocupare, însă trebuie să spun că acest raport nu este neapărat necesar din punct de vedere al apărării, al industriei sau, desigur, al economiei.
Ioan Mircea Paşcu
Domnule preşedinte, directiva privind achiziţiile în domeniul apărării este un pas important atât spre PEEA, cât şi spre PESA. Recunosc dificultăţile reconcilierii principiilor pieţei libere cu inevitabila discreţie aferentă contractelor de apărare şi a normelor comune referitoare la atribuirea contractelor publice cu practicile specifice privind contractele de apărare.
Acest set foarte complex de reglementări trebuie, desigur, să treacă testul practicii, deoarece asocierea forţată a unor elemente adverse precum transparenţa şi confidenţialitatea, caracterul comun şi individualitatea, va necesita monitorizarea constantă şi hotărârea de a sancţiona orice încercare individuală de a favoriza un element faţă de altul, într-un efort continuu de a menţine un echilibru între aceste patru elemente.
Funcţionarea corespunzătoare va fi atât o funcţie, cât şi o reflectare a hotărârii organismelor UE de a arbitra această piaţă europeană recent creată şi a adevăratei voinţe a susţinătorilor apărării naţionale şi a statelor membre din spatele acestora de a respecta şi de a juca conform noilor reguli.
În ceea ce priveşte compensarea, pentru ţări precum România, aceasta este, cel puţin pentru moment, un mecanism important care asigură supravieţuirea industriei noastre de apărare.
Marian-Jean Marinescu
Unitatea şi securitatea europeană au fost puse în această perioadă din nou în pericol, având în vedere atât criza economică financiară, cât şi criza energetică. S-a demonstrat din nou că numai prin unitate şi prin solidaritate se poate face faţă cu succes problemelor majore din lumea contemporană.
Introducerea de reguli comune şi transparente pentru achiziţiile de pe piaţa produselor destinate securităţii şi apărării reprezintă un pas important în întărirea politicii europene pentru securitate. Este şi o modalitate specifică economiei de piaţă pentru ca industria europeană de profil să facă faţă cu succes competiţiei cu marii actori internaţionali, în special cu Statele Unite.
Este nevoie de crearea cât mai rapidă a unui regim comunitar solid privitor la securitatea informaţiei şi trebuie instituit un control adecvat al exporturilor de produse şi echipamente din domeniul securităţii şi apărării către ţările terţe. Ratificarea şi intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona va permite instituirea cooperării structurate permanente în domeniul politicii de securitate, esenţială pentru viitorul Uniunii.
Bogusław Rogalski
(PL) Încă din anii '90, a fost clar că fragmentarea pieţelor europene de apărare a avut consecinţe economice negative. În ultimii 20 de ani, cheltuielile în domeniul apărării au fost reduse, generând scăderi ale cifrei de afaceri şi ale angajărilor, precum şi reduceri ale investiţiilor în domeniul cercetării şi al noilor tehnologii militare.
În prezent, chiar şi marile state membre au dificultăţi de finanţare a noilor sisteme de apărare. Ar trebui să fie creată o bază europeană tehnologică şi industrială pentru a dezvolta capacităţile fundamentale de apărare ale statelor membre. Primul pas este crucial pentru a înfrunta dificultăţile globale în domeniul apărării.
De asemenea, este importantă armonizarea cadrului juridic european, care va permite statelor membre să aplice dispoziţiile comunitare fără a aduce atingere propriilor interese de apărare. Nu ar trebui să uităm un element important, şi anume introducerea unei proceduri de control, care ar avea ca scop garantarea protecţiei juridice eficiente a ofertanţilor, ar spori transparenţa şi ar preveni discriminarea în timpul procesului de achiziţie.
Emmanouil Angelakas
(EL) Domnule preşedinte, aş dori să îi felicit, la rândul meu, pe raportorul principal, domnul Lambsdorff şi pe raportorii alternativi pentru importanta muncă realizată.
Principala caracteristică a pieţei europene este fragmentarea care domină la nivel naţional. Exporturile de produse din sectoarele apărării şi securităţii sunt supuse sistemelor naţionale de acordare a licenţelor, care diferă în ceea ce priveşte procedura, scopul şi termenele limită.
Această nouă legislaţie promovează transparenţa şi pune bazele creării pieţei deschise unice europene a echipamentelor de apărare, care este, de asemenea, un factor important în consolidarea politicii europene de securitate şi apărare.
Un alt aspect important este existenţa prevederilor esenţiale cu privire la securitatea aprovizionării şi a informaţiei. Invocarea articolului 296 din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene a fost, de asemenea, clarificată, fiind acum limitată la derogările prevăzute în tratat, precum a solicitat Curtea Europeană de Justiţie.
În încheiere, aş dori să subliniez că este importantă existenţa aranjamentelor flexibile care consolidează rolul întreprinderilor mici şi mijlocii, care, în unele state membre, formează un sector în care sunt angajaţi mii de lucrători.
Nickolay Mladenov
Domnule preşedinte, aş dori, de asemenea, să îl felicit pe dl Lambsdorff pentru raportul excelent pe care l-a realizat şi, bineînţeles, pe raportorii alternativi, în special pe dna Cederschiöld, însă v-aş ruga să-mi permiteţi să subliniez o observaţie a dlui Toubon: contribuţia extraordinară a preşedinţiei franceze la realizarea acordului asupra acestei directive.
Sper că atunci când vom reveni la aceasta, peste câţiva ani, vom realiza că n-ar fi trebuit să ne fie teamă să vorbim despre o piaţă europeană a echipamentelor de apărare datorită unei pieţe europene comune. Este în interesul comun de apărare a Europei şi în interesul comun al Europei să existe mai multă concurenţă.
Permiteţi-mi să evidenţiez un aspect al acestei directive de maximă importanţă pentru multe state membre. Este vorba despre textul privind subcontractarea. Sunt foarte mulţumit că acordurile la care s-a ajuns cu Consiliul şi Comisia asupra textului privind subcontractarea au reflectat în mare măsură ceea ce a susţinut Parlamentul, şi anume o mai mare transparenţă în ceea ce priveşte subcontractarea; în al doilea rând, apreciez faptul că nu există discriminare pe criterii naţionale în procesul de selecţionare a subcontractanţilor şi, în cele din urmă, că autorităţile naţionale pot permite contractanţilor să subcontracteze până la 30% din contractele acestora.
Aceasta este în interesul unificării industriilor noastre la nivel european.
Charlie McCreevy
membru al Comisiei. -Domnule preşedinte, aş dori să le mulţumesc tuturor participanţilor la dezbatere. În mod evident, acest text este un compromis şi, ca urmare, nu poate cuprinde toate sugestiile formulate în vederea îmbunătăţirii sale. Totuşi, în acelaşi timp, Parlamentul are multe motive de satisfacţie.
În primul rând, Parlamentul a invitat Comisia să propună această directivă în rezoluţia sa din 17 noiembrie 2005 în Cartea Verde privind achiziţiile publice în domeniul apărării. Aşadar, este în mare măsură, propunerea Parlamentului.
În al doilea rând, şi chiar mai important, textul actual a beneficiat enorm de contribuţiile dumneavoastră pe parcursul procedurii. Un număr foarte mare de amendamente din raportul Comisiei pentru piaţa internă şi protecţia consumatorilor au fost incluse, în special cu privire la sferă de aplicare, dispoziţii referitoare la căile de atac şi transparenţă.
Comisia poate accepta toate aceste amendamente şi, prin urmare, sprijină textul. Suntem convinşi că această directivă va face o diferenţă şi va contribui la o veritabilă piaţă europeană a apărării. Să recunoaştem, cu doar cinci ani în urmă, ideea creării acestei pieţe cu instrumentele comunitare era o simplă ficţiune pentru mulţi dintre noi, însă astăzi a devenit realitate. Ar trebui să nu ratăm această oportunitate.
Alexander Graf Lambsdorff
Doamnă preşedintă, doresc să îl atenţionez pe colegul meu, dl Van Orden, că nu este susţinut decât de extrema stângă germană. Domnului Pflüger, de stânga, doresc să îi spun că va înţelege mai bine problema dacă va arunca o privire pe legislaţie. Nu este vorba despre exporturi, ci despre piaţa internă europeană.
De altfel, este corect ceea ce a spus dna Weiler. Dumneaei a declarat că aceste produse sunt scumpe pentru că nu există concurenţă. Da, când nu există concurenţă, produsele sunt scumpe. Sperăm că vom asigura o concurenţă mai mare pe piaţa internă europeană. Cu siguranţă acest lucru nu va ieftini produsele, dar cel puţin va face ca preţul lor să fie unul mai rezonabil. Aceasta este o şansă importantă, o şansă de a deschide noi pieţe pentru industrie şi o şansă de a pătrunde şi pe aceste pieţe pentru întreprinderile mijlocii. Totuşi - iar acest lucru este destul de important - este vorba şi o şansă de transparenţă şi, deci, de o şansă pentru numeroase organizaţii non-guvernamentale şi pentru societatea civilă, care va putea supraveghea mai bine modul de structurare a pieţei şi evenimentele din cadrul acesteia.
Doresc să le mulţumesc în mod expres domnilor Mladenov şi Toubon pentru faptul că au amintit eforturile deosebite depuse pentru realizarea acestui proiect. În esenţă, acest proiect priveşte cel de-al doilea pilon, respectiv consolidarea politicii europene de securitate şi apărare, folosind un instrument al primului pilon, în speţă o directivă privind piaţa internă. Fără minunata activitate a preşedinţiei franceze, care a fost un mediator între statele membre - o sarcină extrem de dificilă - demersul nu ar fi reuşit niciodată.
Trebuie să extindem aceste oportunităţi. Va fi o şansă pentru Europa politică. Va fi o şansă pentru Politica Externă şi de Securitate Comună şi o şansă pentru o Europă a valorilor şi a păcii. Este o şansă de care trebuie să profităm.
Tobias Pflüger
(DE) Doamnă preşedintă, doresc să formulez o cerere în temeiul articolului 145 din Regulamentul de procedură. Dacă cineva emite remarci ce privesc personal un vorbitor, acesta poate răspunde pe scurt.
Vă veţi putea da seama relativ rapid de cine sunt extremiştii în această situaţie, dacă ne uităm la esenţa problemei. Este vorba despre un extremism al pieţei, evident în acest domeniu. Am spus că o industrie de apărare mai eficientă la nivelul Uniunii Europene ar avea, desigur, un impact asupra exporturilor de arme. Nimeni nu poate nega acest lucru. Cine sugerează altceva are o fixaţie asupra Uniunii Europene.
Preşedintele
Dezbaterea s-a încheiat.
Votul va avea loc mâine.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Bogdan Golik  
Doresc să subliniez importanţa propunerii de directivă a Parlamentului European şi a Consiliului privind coordonarea procedurilor de atribuire a anumitor contracte de achiziţii publice de lucrări, de bunuri şi de servicii în domeniile apărării şi securităţii, pe care o susţin întru totul.
Directiva deschide drumul către asigurarea de criterii transparente pentru achiziţiile publice din domeniul securităţii şi apărării, fără discriminări împotriva ofertanţilor din alte state membre UE, garantând totodată şi securitatea acestor ţări. Din acest motiv este atât de important să se poată invoca acea clauză din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene care stipulează că se acceptă nerespectarea prevederilor sale dacă acest lucru este necesar pentru a proteja interesele esenţiale ale unui stat membru al UE.
Producţia comună, cumpărările comune şi achiziţiile publice vor creşte şansele de succes ale Politicii Europene de Securitate şi Apărare, în special având în vedere echipamentele mai avansate şi, deci, mai costisitoare. Propunerea de directivă, pe care o susţin, reprezintă un pas pozitiv în direcţia deschiderii pieţelor statelor membre ale UE şi a reducerii rivalităţii din sector între ţările ce ar putea utiliza soluţii comune şi rentabile.
În acelaşi timp, doresc să-mi exprim rezervele în legătură cu prioritatea standardelor examinate pe parcursul procesului de elaborare a specificaţiilor tehnice pentru achiziţia echipamentelor de apărare. Ministerele de apărare trebuie să fie responsabile pentru stabilirea priorităţilor de punere în aplicare.
În plus, am observat că din această propunere lipseşte orice referinţă către Codul de bune practici în lanţul de aprovizionare al Agenţiei Europene de Apărare, cod aplicat de furnizori. Prin urmare, nu este clar dacă acest criteriu trebuie luat în continuare în calcul la selectarea furnizorilor.
Dushana Zdravkova  
Consider cu tărie că apărarea şi securitatea sunt extrem de importante pentru fiecare stat membru, însă sunt prioritare în faţa tuturor celorlalte domenii din punct de vedere al interesului fiecărui cetăţean al Uniunii Europene, precum şi al industriei de apărare din Europa.
Nu mai e nevoie să menţionez că se va aplica în continuare opţiunea de derogare de la această directivă. Din acest motiv, este indispensabil ca statele membre să îşi îmbunătăţească legislaţia privind achiziţiile publice în domeniul securităţii naţionale. De asemenea, ele trebuie să profite de posibilitatea prevăzută la articolul 296 din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, cu condiţia exclusivă de a garanta un nivel similar de transparenţă, răspundere, concentrare pe rezultate şi eficienţă, inclusiv un mecanism adecvat pentru soluţionarea disputelor.
Doresc să menţionez că o directivă, indiferent cât de cuprinzătoare şi specifică este, nu poate înlocui necesitatea ca industria de apărare a UE şi, în general, industria sa de securitate să aibă o viziune clară. Lipsa oricărei viziuni şi strategii nu poate fi compensată prin reguli şi excepţii care vor determina ţările să "trişeze" pentru a-şi proteja interesele private, comerţul en-gros sau en-detail, în funcţie de dimensiunile industriei lor de apărare. Din acest motiv trebuie concepută o strategie în acest domeniu, care să menţină principiile europene.
