Euroopa Ülemkogu ettevalmistamine (29.-30. oktoober 2009) (arutelu) 
President
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused Euroopa Ülemkogu ettevalmistamise kohta.
Cecilia Malmström
nõukogu eesistuja. - (SV) Austatud president! Järgmisel nädalal toimub Euroopa Ülemkogu kohtumine. Meil on terviklik päevakord, mille paljud teemad mõjutavad meie kõigi heaolu. Arutame kliimamuutuste vastu võitlemise küsimusi, seda, kuidas EL rahandus- ja majanduskriisist välja viia, energiajulgeoleku edendamist ning ebaseadusliku sisserände probleemi lahendamist.
Euroopa Liitu aitab kõige paremini küsimuste lahendamiseks ette valmistada see, kui meil on Lissaboni lepingu osas selgus. Lissaboni leping tuleb jõustada nii ruttu kui võimalik, et saaksime lisaks muudele küsimustele jätkata tööd uue komisjoni ametisse nimetamiseks. Sellepärast arutab Euroopa Ülemkogu ka neid küsimusi.
Ma alustan küsimustest, mille vastu on minu teada Euroopa Parlamendis väga suur huvi. Järgmise nädala lõpus üritavad riigipead ja valitsusjuhid saada selgust Lissaboni lepingu ratifitseerimise ja selle protsessi jätkumise osas. Iirimaa ülekaalukas poolthääl ja Poola presidendi allkiri on andnud sellele tööle uue jõu, kuid nagu te kõik teate, ei saa leping jõustuda enne, kui kõik liikmesriigid on selle ratifitseerinud - 27st 26 on seda teinud, kuid me ootame ikka veel Tšehhi Vabariigi järel. Tšehhi alamkoda ja senat kiitsid lepingu heaks, mille järel 17 senati liiget esitas põhiseaduskohtule taotluse vaadata üle Lissaboni lepingu ja Tšehhi põhiseaduse kokkusobivus.
Loomulikult peame me austama Tšehhi Vabariigis toimuvat demokraatlikku arengut. 27. oktoobril, ehk teisisõnu järgmisel nädalal, peab põhiseaduskohus sellel teema avaliku istungi. Me usume, et kohus teeb seejärel oma otsuse kiiresti, kuid see kuupäev ei ole ikka veel paigas. Nagu teate, olid president Klausil lepingule allakirjutamiseks ka teatavad eeltingimused. Me ootame ja üritame täpselt kindlaks teha, mis need nõudmised ja tingimused olla võivad. Euroopa Ülemkogu arutelu sõltub seega suuresti sellest, mis toimub Tšehhi Vabariigis. Tšehhi põhiseaduskohtu avaldus ja järgnev menetlus on otsustava tähtsusega, et teada saada, millal Lissaboni leping jõustuda saab.
Arutame Euroopa Ülemkogul ka ettevalmistusi, mida siiani on tehtud, tagamaks et lepingu jõustumine toimuks võimalikult ladusalt. Sellega seoses esitab eesistujariik raporti, milles kirjeldatakse olukorda kõigis neis küsimustes. Raportis esitame liikmesriikide seisukohad nt seoses Euroopa välisteenistusega - arutame täna pärastlõunal seda - teenistuse raamide, selle õigusliku staatuse, personali ja rahastamisega. Olen tutvunud Elmar Broki raportiga, mille põhiseaduskomisjon esmaspäeval vastu võttis. Nagu ütlesin, arutame seda põhjalikumalt pärastlõunal.
Ma võin juba nüüd öelda järgmise nädala kohtumisega seoses, et sellest raportist saab suunis kõrgele esindajale, mille alusel ta saab lepingu jõustumisel kohe väga kiiresti esitada ametliku ettepaneku selle kohta, kuidas Euroopa välisteenistus toimima hakkab. Nõukogu peaks suutma selle ettepaneku väga kiiresti vastu võtta, loodetavasti mõne järgneva kuu jooksul. Me oleme Euroopa Parlamendiga arutanud paljusid kõnealuseid küsimusi ja loodame, et arutelud tulevatel nädalatel jätkuvad.
Kliimamuutused on Euroopa Ülemkogu kohtumise põhiteema. Meie eesmärk on, et ülemkogul võetaks vastu asjakohased otsused, sealhulgas rahastamise küsimusega seoses, et EL saaks jätkuvalt kanda vajalikku juhtivat rolli ja seeläbi panustada Kopenhaageni kohtumise edusse.
Eilsel Ecofini kohtumisel toimus rahastamise teemal pikk ja aktiivne arutelu. Eesistujariik andis kokkuleppele jõudmiseks endast parima, kuid otsustas lõpuks, et selles asjas peab otsuse langetama Euroopa Ülemkogu. Edasiminemiseks on mõnedes liikmesriikides vaja arutelu jätkamist. On äärmiselt tähtis jõuda kokkuleppele, et see protsess jätkuda saaks. Rahvusvaheliste läbirääkimiste praeguses etapis oleme me vägagi teadlikud meie ees seisvatest raskustest. Seega võib EL, saavutades rahastamise küsimuses kokkuleppe, aidata meil läbirääkimistega tublisti edasi liikuda.
Euroopa Ülemkogu kohtumine toimub sobival ajal, kohe enne ÜRO Valitsustevahelise Kliimamuutuste Nõukogu läbirääkimiste istungit Barcelonas ja G20 rahandusministrite kohtumist St Andrewsis. Me jõuame Kopenhaagenis kokkuleppele ainult siis, kui kõik osapooled tegutsevad. Just praegu kohtuvad ELi keskkonnaministrid, et arutada kliimamuutustega seoses tehtud järeldusi. Eesmärk on luua terviklik pilt ELi seisukohtadest praegu läbiräägitavates küsimustes.
Keskkonnanõukogu järelduste oluline osa on anda selgust ELi pikaajalise heitkoguste vähendamise strateegia osas ja jõuda kokkuleppele, mis võib meil aidata täita meie otsust tõsta võrreldes 1990. aasta tasemega heitkoguste vähendamise eesmärki 20-lt 30%ni. Keskkonnanõukogu järeldustes käsitletakse ka otsuse tegemist seoses ELi läbirääkimistel tehtud ettepanekuga rahvusvahelise lennu- ja meretranspordi heitkoguste vähendamiseks, ELi arenguriikide meetmete strateegia väljaarendamiseks seoses investeeringute mõõtmise, raporteerimise ja verifitseerimise ning sektormehhanismide rolliga, ja arendatakse edasi ELi strateegiat metsade raadamise ja nende seisundi halvenemise vastu võitlemiseks eesmärgiga kiirendada läbirääkimisi.
Euroopa Ülemkogul hinnatakse ka ELi uue finantsturgude järelevalve raamistiku loomisel tehtud edusamme. Nagu teate, jõudsid riigipead ja valitsusjuhid juunis väga ambitsioonikale kokkuleppele luua spetsiaalne asutus, mis vastutab ELi rahandussüsteemi makrojärelevalve eest, ja kolm panganduse, kindlustuse ja väärtpaberiturgude Euroopa järelevalveasutust. Septembri lõpus esitas komisjon oma õigusloomega seotud ettepanekute paketi. See on üks eesistujariigi absoluutsetest tipp-prioriteetidest ja me oleme paika pannud ambitsioonika ajakava. Meie eesmärk on saavutada kokkulepe kogu paketi kohta aasta lõpuks.
Seega on mul väga hea meel, et Ecofini nõukogu suutis eile astuda olulise sammu edasi ja saavutada laiapõhjalise poliitilise kokkuleppe uue makro-järelevalve asutuse loomiseks, ootamata arutelu riikide parlamentides. Rahandusministrid palusid samuti eesistujariik Rootsit jätkata dialoogi Euroopa Parlamendiga. Meil on selle dialoogiga väga head kogemused ning meie arust toimib see hästi.
Praegu on tähtis kasutada võimalust, et tegemistega nii kiiresti kui võimalik edasi liikuda. Me peame näitama, et anname tulevaste kriiside vältimiseks endast parima ning toetame jagatud vastutust sellega, et tagame meie tarbijate ja investorite usalduse taastumise rahandussüsteemi vastu.
Sooviksin samuti öelda paar sõna tööhõive kohta Euroopas - tean, et seda küsimust arutatakse Euroopa Ülemkogul. Oleme viimasel ajal näinud ettevaatlikke märke majanduse paranemisest. Arvatakse siiski, et olukord tööturul muutub veelgi hullemaks ja me siiski vajame stimuleerivaid ja toetavaid meetmeid.
Üks küsimustest, mida on oluline Euroopa Ülemkogul esile tõsta, on see, kuidas suudame hakkama saada kriisi tagajärgedega, pidades samal ajal kinni meie pikaajalisest eesmärgist suurendada tööjõupakkumist. Kõrge tööhõive tase on vajalik jätkusuutlikuks riigi rahanduseks. Kõrge tööhõive tase on ka vajalik majanduskasvu, inimeste heaolu ja sotsiaalselt ühtekuuluvama Euroopa huvides.
Sellega seoses tahaksin teile ka meenutada, mida me seoses väljumisstrateegiaga rääkinud oleme. Rahandusministrid on kinnitanud, et taastumine on reaalne, ehkki habras. Seega on oluline jätkata ekspansiivse rahanduspoliitikaga. Nõukogu kohtumisel toimunud läbirääkimiste põhjal jõuti kokkuleppele formuleerida strateegia kooskõlas Göteborgi mitteametlikul rahandusministrite kohtumisel arutatud põhimõtetega.
Sooviksin rääkida ka energiajulgeolekust. Kooskõlas 2009. aasta juunikuu järeldustega hindab Euroopa Ülemkogu järgmisel nädalal, mida on saavutatud energia infrastruktuuri (vastastikune sidumine) ja kriisimehhanismidega seoses. Oleme valmistanud ette aruande alates jaanuarist saavutatud edu kohta. Euroopa Ülemkogu võtab raportit arvesse.
Euroopa Ülemkogu võtab vastu ka ELi Läänemere piirkonna strateegia. Sellel teemal toimus parlamendi septembri istungjärgul väga tulemuslik arutelu. Riigipead ja valitsusjuhid kinnitavad eesistujariigi järeldused, mille üldasjade ja välissuhete nõukogu võtab vastu esmaspäeval. See strateegia moodustab tervikliku raamistiku meie ees seisvate väljakutsetega tegelemiseks ning ELi-ülesele majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele kaasaaitamiseks. Ma olen veendunud, et see strateegia inspireerib teisi ELi-siseseid makropiirkondi ja tugevdab seega Euroopa integratsiooni. ELi Doonau piirkonna strateegia on juba kuju võtmas ning saab esitamisvalmiks Ungari eesistumise ajaks 2011. aastal.
Eesistujariik Rootsi saab ülima rahuloluga esitleda selle initsiatiivi tulemust, mis algatati loomulikult siin, Euroopa Parlamendis. Me loodame, et Euroopa Ülemkogu suudab ärgitada kõiki olulisi tegutsejaid aega viitmata strateegiat ellu viima hakata. See on hädavajalik, juhul kui tahame leida lahendust tõsistele keskkonnaprobleemidele ning saavutada strateegia seatud eesmärgid.
Euroopa Ülemkogu annab samuti hinnangu edusammudele, mida on tehtud Vahemereriikide sisserände olukorraga seotud järelduste elluviimisel. Ülemkogu tervitab lühikese ajaga võetud meetmeid - näiteks Malta pilootprojekti käivitamine - nagu ka Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti loomisel tehtud edusamme. Märgitakse ka, et EL ja Türgi on uuesti algatanud sisserändealased kõnelused.
Me loodame, et Euroopa Ülemkogul kutsutakse liikmesriike üles solidaarselt tegema edasisi jõupingutusi hetkeolukorra lahendamiseks Vahemere piirkonnas ja töö jätkamiseks pikaajaliste lahenduste leidmiseks. Samuti ootame, et ülemkogul rõhutataks vajadust suurendada jõupingutusi rakendamaks ELi globaalset lähenemisviisi rändele. Ülemkogul palutakse tungivalt tugevdada Frontexit ja viia sisse Frontexi mereoperatsioonide ühtsed reeglid.
Lõpetuseks toimub ka arutelu välissuhete üle. Juunis palus üldasjade ja välissuhete nõukogu vaadata üle, kuidas suurendada ELi osalust Afganistanis ja Pakistanis. Esialgset projekti arutati septembris Gymnichi mitteametlikul kohtumisel ja praegu arutavad liikmesriigid töörühmades detailset ettepanekut. Järgmisel nädalal toimuval välisministrite kohtumisel võtab EL vastu kava meie kohaloleku suurendamiseks Afganistanis ja Pakistanis. Kavas keskendutakse mõlema riigi ja nende institutsioonide suutlikkuse tõstmisele. On ülioluline, et seda kava oleks võimalik kohe ellu viia.
Vajame ulatuslikke rahvusvahelisi meetmeid, kui tahame muuta Afganistanis ja Pakistanis arengute kulgu. Üksnes sõjaliste lahendustega ei ole kunagi võimalik jätkusuutlikku lahendust saavutada. Ilma julgeoleku ja kontrollita ei ole majandusprogressi. Samuti on vaja investeerida demokraatlike institutsioonide loomisesse ja tsiviilühiskonna tugevdamisesse. Mõlemas riigis mängib EL sellega seoses üliolulist rolli. On olemas ühised probleemid ja piirkondlikud eripärad ning loomulikult ei läheneta mõlemale riigile ühtemoodi. Me arutame seda järgmisel nädalal Euroopa Ülemkogul ja loomulikult olen valmis kuulama ära täiskogu saadikute kõik kommentaarid ja küsimused.
(Aplaus)
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austatud president! Olen üldiselt nõus sellega, mida Cecilia Malmström Euroopa Ülemkogu nimel öelnud on. Lubage mul esile tõsta kahte põhiküsimust: ühest küljest Lissaboni leping ja institutsioonilised küsimused ning teiselt poolt kliimamuutused ja Kopenhaageni kohtumise väljavaated.
Esiteks arvan ma, et Euroopa Ülemkogu peaks suutma vastu võtta Lissaboni lepingu jõustamiseks lõplikud otsused. Oleme juba pikka aega olnud teadlikud sellest, et uue lepingu ratifitseerimine ei ole kerge. On olnud palju tagasilööke ja nii mõnedki pettumused, kuid alati on selle lepingu puhul ülekaalukalt võideldud demokraatliku ja tõhusa Euroopa eest. Olen veendunud, et see käib ka viimase takistuse ületamise kohta, milleks on Lissaboni lepingu jõustamine nüüd, kus Iiri rahvas on sellele oma kindla toetuse andnud.
Ratifitseerimisprotsessi lõpuleviimisega Poolas võime nüüd öelda, et kõik liikmesriigid on Lissaboni lepingu demokraatlikult heaks kiitnud. Vaja on veel oodata ära ratifitseerimisprotsessi lõpuleviimine Tšehhi Vabariigis. Loomulikult peame me austama Tšehhi Vabariigis praegu toimuvat põhiseaduslikku menetlust, nagu ka peame vastama demokraatlikult väljendatud tahtele see leping jõustada. Tšehhi parlament demonstreeris selgelt oma demokraatlikku tahet ja ma loodan, et täielikku ratifitseerimist ei takistata kunstlike takistuste ja kunstlike viivitustega.
Olen juba sellele parlamendile rõhutanud, kui oluline on Euroopa Komisjoni ametisse nimetamisel viivitusi vältida. Me peame siiski tegema kõik, mis saame, et meil oleks Lissaboni leppele vastav Euroopa Komisjon, kuna praegu on Euroopas kriitilised ajad. Me peame suutma suunata positiivselt päevakorda, mida see parlament toetas, kui valis mind uueks ametiajaks presidendiks. Selleks, et seda saavutada ja et institutsioonid saaksid nõuetekohaselt tegutseda, on meil kindlasti vaja ratifitseerida Lissaboni leping, kui tahame, et meil oleks tugev, ühtne ja tõhus Euroopa Liit. Nii et ma tahan teha veel kord selgeks, et Euroopa Ülemkogu peab täitma oma kohustusi ning tunnustama kiireloomulisust ja et kui Euroopa institutsioonid ei saa korralikult toimida, siis toob see Euroopale kaasa reaalseid kulusid.
Samal ajal on praegu õige aeg jõuliselt rakendamisega seotud tööga edasi minna, et olla valmis lepingu jõustumiseks. Ma tean, et parlament on nimetatud tööle täielikult pühendunud. Mul on hea meel teha teiega koostööd, et tagada, et lepingust tulenev kasu saaks reaalsuseks nii kiiresti kui võimalik. Parlament on juba paljudes valdkondades tööd alustanud ja teinud suure panuse, selgitades oma ideid sellistes valdkondades nagu Euroopa kodanike initsiatiiv. Tean, et täna pärastlõunal toimub arutelu Elmar Broki Euroopa välisteenistust (EEAS) käsitleva raporti üle. Raport on üles ehitatud väga õigele alusele, mis tagab, et nagu muudki lepinguga ette nähtud uuendused, muudab teenistus meie ühenduse süsteemi tugevamaks ja paremini toimivaks.
Ma tean, et algusest peale on väljendatud kahtlust, et EEAS on mingi valitsustevaheline organ, mis ei haaku Euroopa Liidu süsteemiga, kuid teenistus peaks Euroopa Liidu süsteemis kindlalt kanda kinnitama. Kindlasti peaks see tegema väga tihedat koostööd kõikide institutsioonidega, eelkõige komisjoniga. Teenistuse ettevalmistatud otsused võtab vastu komisjon või nõukogu, kui tegemist on ÜVJP küsimustega. Olen tegelikult veendunud, et teenistuse edukus sõltub sellest, mis tagab, et Euroopa Liidu tegevus välisasjades on rohkem kui tema institutsiooniliste osade summa. Kui ta suudab suurendada parlamendi demokraatlikkust, nõukogu kontakte riikide administratsioonidega ning komisjoni asjatundlikkust ja Euroopa visiooni, siis võib sellest teenistusest tõepoolest saada võimas vahend, mille abil Euroopa Liidul on võimalik saavutada maailmaareenil oma eesmärke. Euroopa õigustikuga loodud välisteenistus, mille aluseks on ühenduse meetod, on Euroopa jaoks tugev teenistus ning suurepärane vahend, mille abil ühendatud Euroopa saab maailmas oma mõju suurendada.
Samal ajal peab Euroopa Ülemkogu poliitilise tegevuskavaga aktiivselt edasi liikuma. Ei tohi kaotada hoogu, millega reageerisime majanduskriisile, eelkõige mõjule, mis sellel on olnud tööhõivele. Me peame jätkama G20 tippkohtumisel kokkulepitud tööd. Peame tegema kõik, mis saame, et Euroopa Komisjoni esitatud finantsjärelevalvealased ettepanekud jõustuksid nii ruttu kui võimalik. Peame aktiivselt oma energiajulgeoleku kavaga edasi minema.
Ülemkogu ees seisev kõige olulisem poliitiline küsimus on Kopenhaageni kohtumine. Eurooplaste jaoks on esmatähtis Kopenhaageni kohtumise edukus, mis on ka kogu maailma ees seisev otsustava tähtsusega ülesanne. Kopenhaageni kliimakonverentsini ei jää enam 50 päevagi. Läbirääkimiste tulemused on visad tulema. Jälle kord peab Euroopa Liit võtma juhirolli ja hoidma hoogu üleval. Meie teatavaks tehtud sihid on inspireerinud teisi kiiremini tegutsema, kuid me kõik teame, et reaalseks ülemaailmse tegutsemise elustamiseks peame veelgi kaugemale minema. Meil on vaja arenguriike konkreetsete rahandusalaste ideedega abistada, nii nagu Euroopa Komisjon eelmisel kuul välja pakkus. Hinnanguliselt vajavad arenguriigid 2020. aastaks igal aastal lisaks 100 miljardit eurot. Suure osa sellest peaks saama kaetud riigisiseste vahenditega, nimelt suurtest arenevatest - kuid tärkava majandusega - riikidest ja CO2 turu arvelt, kuid vaja on ka ulatuslikku rahvusvahelist riiklikku rahastamist, kuhu Euroopa Liit peab andma oma õiglase osa.
Kopenhaageni päevakord ei puuduta ainult kliimamuutusi. See on loomulikult peaeesmärk, kuid kliimaga on seotud ka areng ja me ei tohiks seda väga tähtsat mõõdet unustada. See on ülisuur kohustus, eriti ajal, mil riikide eelarved on niigi surve all, kuid me teame kõik, et mida kauem me ootame, seda kõrgemad on kulud. Euroopa Ülemkogu ees seisev ülesanne on jällegi leida loomingulised lahendused, näidata, et Euroopa Liit seisab kliimamuutuste vastu ühise jõuna.
Esiteks tuleb Kopenhaagenis näidata, et heitkoguste vähendamise motivatsioon ei ole kadunud. Teiseks tuleb seal näidata, et me oleme valmis abistama neid, kes on selleks sammuks valmis. See oleks parim viis luua eeldused aktiivse Euroopa tekkeks, mille Lissaboni lepe kaasa toob - liikuda otsustavalt edasi tegevuskavaga, mis näitab, et Euroopa Liit toob oma kodanikele konkreetset kasu.
Ambitsioonika tegevuskava jaoks on meil vaja tõhusat institutsioonilist raamistikku, ja ma tulen tagasi oma esimese punkti juurde. Lissaboni leping on laienenud Euroopa esimene leping. Praegune põlvkond, eriti meie sõbrad Kesk- ja Ida-Euroopas mäletavad hästi aega, kui Euroopa oli jagunenud, kuid meie ei ole siin igavesti. Institutsioonid jäävad ja seega on meil vaja institutsioone laienenud Euroopale. Lissaboni leping on leping 21. sajandi Euroopale, millel on tugevad institutsioonid, mis suudavad saavutada konkreetseid tulemusi 27st ja tulevikus suuremast arvust liikmetest koosnevas Euroopas. Pelgalt institutsioonidest siiski ei piisa. Vajame tugevat poliitilist tahet oma eesmärkide saavutamiseks ja ma loodan, et selle kuu lõpus näitab Euroopa Ülemkogu seda tahet, et saavutada Kopenhaagenis tugev, ambitsioonikas tulemus.
(Aplaus)
Joseph Daul
fraktsiooni PPE nimel. - (FR) Austatud president, head kolleegid! Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon loodab, et järgmise Euroopa Ülemkoguga lõpeb pikaks veninud ebakindluse periood Euroopa institutsioonide osas ning et see annab vajaliku hoo uue komisjoni ja püsiva nõukogu eesistuja ja Lissaboni lepingus ettenähtud kõrge esindaja ametisse nimetamiseks.
Eelkõige peab nõukogu võtma meetmed, mis on vajalikud majanduskasvu taastumise kiirendamiseks ning Euroopale parima positsiooni kujundamiseks, et luua töökohti, kuna kriis jääb kestma seni, kuni ei teki uuesti sotsiaalne ühtekuuluvus.
Esiteks, mis puutub institutsioonidesse, siis tahaksin kõigile meenutada, et Poola presidendi otsus lepe allkirjastada tähendab, et peale ühe erandi on kõik riigid teinud tee vabaks, et Euroopa saaks lõpuks ilma aega raiskamata edasi liikuda.
27. oktoobril, kaks päeva enne Euroopa Ülemkogu, uurib Tšehhi põhiseaduskohus lepingu kokkusobivust riigi põhiseadusega. Loomulikult me austame seda otsust, olgu see milline tahes.
Teisest küljest taunib meie fraktsioon seda, et hoolimata Tšehhi parlamendi poolt Lissaboni lepingu vastuvõtmisest, on Tšehhi president lagedale tulnud uue ettekäändega, miks allakirjutamisega venitada, ja me kõik teame, et tegu on vaid ettekäändega. Minu arust on kahetsusväärne, et teised riigid on tema jälgedes hakanud astuma ning nõuavad omakorda kinnitusi lepingu selle või teise aspekti kohta. Me ei tohi järele anda kiusatusele avada Pandora laegas ning ma õnnitlen eesistujariiki, kes on selle selgelt välja öelnud.
PPE fraktsioon loodab, et Euroopa Ülemkogu näitab selgelt, et Euroopa Liit ei nõustu venitamistaktikaga. Lepingut on vahetult või kaudselt toetanud kõik eurooplased ja nüüd peame edasi liikuma. Igaüks meist teab, et seni, kuni Euroopa avalikke arutelusid monopoliseerib institutsioonide teema ja Euroopal puuduvad vahendid, mis on vajalikud otsuste demokraatlikuks ja tõhusaks langetamiseks, ei ole võimalik reaalseid poliitilisi, majanduslikke ja ökoloogilisi küsimusi vajaliku kiiruse ja tõsidusega lahendada. Tunneme seda kõik praegu. Oleme patiseisus.
Parlamendil peab tulevaste volinike ärakuulamisega jätkama nii kiiresti kui võimalik ja võimaluse korral otsustama aasta lõpuks kõigi komisjoni ja nõukogu vabade ametikohtade täitmise.
PPE fraktsioon loodab samuti saada Euroopa Ülemkogult selgeid suuniseid majanduspoliitika kohta, järelduste tegemist Pittsburghi G20 kohtumise kohta, mille tulemused olid segatud, ja juba praegu näeme ajakirjandusest, et arvatakse, et seal ei toimunudki midagi.
Euroopa peab tegema kõik, mis saab, et võimaldada ettevõtetel saavutada taas piisav aktiivsus, et võtta tööle inimesi, kuid ka investeerida uuringutesse. Euroopa peab samuti tegema kõik võimaliku, et luua õiglane ärikeskkond.
Lõpetuseks, kliima osas ootan ma Euroopa Ülemkogult strateegiat, mis vastab olukorrale, s.t olukorrale, kus meie partnerid täidavad senivõetud kohustusi loiult, kui Kopenhaageni konverentsini on jäänud vähem kui kaks kuud. Esitan ühetimõistetava küsimuse: millist survet avaldame Ameerika Ühendriikidele, Hiinale ja kõigile tärkava majandusega riikidele? Mõõdukat ja viisakat survet või maksimaalset survet? Võin end õnnitleda palju tahan selle eest, et Euroopa on selles küsimuses olnud teerajaja, kuid ta ei saa olla ainus, kes teeb jõupingutusi võitlemaks globaalse soojenemise vastu.
Kopenhaageni tippkohtumiseni on ainult 50 päeva, mida pole palju, kuid seda on piisavalt, kui me teame, kuidas olla veenev. Seega palun teil, austatud president, rääkida meile, kuidas kavatsete neid 50 päeva ära kasutada.
Austatud president, head kolleegid! Euroopa Ülemkogu oktoobri istung on otsustava tähtsusega hetk, mis näitab meile, kas Euroopa on teadlik, et majanduse ja sotsiaalküsimuste vallas on vaja kiiresti tegutseda ning institutsioonidevahelistest tülidest tuleb üle saada. Minu fraktsioon PPE apelleerib iga ELi 27 liikmesriigi vastutustundele.
(Aplaus)
Hannes Swoboda
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Austatud president, Cecilia Malmström, José Manuel Barroso! Enne institutsiooniliste küsimuste juurde asumist tahaksin teha väikese märkuse Kopenhaageni kohta.
Teil on absoluutselt õigus, Cecilia Malmström, ja José Manuel Barroso omakorda kinnitas seda, et üks olulisematest otsustest, mille peame langetame, on seotud Kopenhaageniga. Meil on vaja siduvaid eesmärke, mitte üldisi avaldusi. Selle saavutamine ei ole lihtne, sest ameeriklased ei ole veel oma õigusaktide koostamise protsessiga lõpule jõudnud. Järgmisel aastal peame võtma vastu ka mõned Kopenhaageni konverentsile järgnevad otsused. Protsessi lõpuks peavad siiski siduvad eesmärgid paigas olema. See on absoluutselt hädavajalik.
Teiseks, selles osas, mis puudutab finantsturge ja majandusolukorda, siis praegu makstavad preemiad on nii pöörased kui ka provokatiivsed. Eriti puudutab see Ühendriike, kuid nii saab see olema ka Euroopas. Tegu ei ole keskse probleemiga, kuid see näitab, kuidas paljud juhid ikka veel ei mõista, mida finantsturgude uus regulatsioon tähendab ja missugune on nende vastutus elanikkonna ees tervikuna. Cecilia Malmström! Ma möönan, et teil on õigus, et just tööhõivepoliitika peab olema prioriteetne. Asi ei ole ainult majanduse taastamise kavaga sisseviidud stiimulite säilitamises. On ka vaja rakendada uusi meetmeid, et tööhõivet soodustada.
Eile vastas komisjoni president Stephen Hughesi taotlusele jaatavalt. Mul on väga hea meel, et oleme jõudnud üksmeelele vähemalt selles osas, et järgnevatel aastatel peab tööhõivepoliitika olema meie tegevuse keskmes.
Nüüd tahaksin öelda paar sõna Lissaboni lepingu kohta. Esiteks, mis puutub president Klausi allkirja puudumist, siis ma eeldan, et põhiseaduskomisjoni otsus on positiivne. Ma leian, et Beneši dekreetide säärane kasutamine on vastuvõetamatu, et see küsimus võidakse võib-olla uuesti tõstatada ja et allkirjastamine venib. Tahaksin oma Tšehhi kaassaadikutele meenutada, et enne teie liitumist koostasime raporti Beneši dekreetide kohta - Cecilia Malmström, teie mäletate seda, sest tollal kuulusite te meie ridadesse -, milles analüüsisime, kas Beneši dekreedid võivad saada takistuseks Tšehhi Vabariiki liitumisele. Enamuse arvamus oli tollal, et ei seda ei juhtu. Praegu pole dekreetide mõju teistsugune, kuid küll oli neil mõju nende koostamise ajal. Kui me ütleme, et Beneši dekreedid ei olnud takistuseks Tšehhi Vabariigi liitumisele, siis tähendab see seda, et on vastuvõetamatu neid nüüd kasutada selleks, et mitte allkirjastada Lissaboni lepingut. Me peame oma arvamuse selles osas selgeks tegema.
Lissaboni lepingul on kaks põhieesmärki: ühest küljest suurendada demokraatiat Euroopas, sealhulgas parlamentaarset demokraatiat, eriti Euroopa Parlamendi osas.
(Vastuhüüded)
te ei taha seda, sest te ei poolda suuremat demokraatiat - ja, teisest küljest, suurendada tõhusust. Cecilia Malmström! Praegu on teie väga oluliseks ülesandeks tagada järgnevate nädalate jooksul, et institutsioonide ja ametissenimetamistega seotud küsimused ei jääks teele ette. Eile ütles härra Barroso õigesti, et vajame nõukogu eesistujat, kelle üle meil puuduks mõjuvõim, kuid kes suudaks komisjoniga - ja siinkohal lisaksin, et ka parlamendiga - head koostööd teha ja kes usuks, et otsuste langetamise keskmes on ühenduse meetod. See on väga tähtis! Meil ei ole vaja nõukogu eesistujat, kes on edev, suudab kõiki pimestada ja üritab meile kotti pähe tõmmata. Meil on vaja nõukogu eesistujat, kes suudab meiega tõhusalt koostööd teha.
Loomulikult on meil vaja välisteenistust, mitte ainult presidendi mainitud põhjustel ja et tõhusate õigusnormide abil ühtsus ja ühine välispoliitika tagada, vaid ka parlamentaarse kontrolli huvides. Ei ole vastuvõetav, kui Lissaboni lepingust kaovad järsku punktid, mille eesmärk on tagada suurem parlamentaarne kontroll, ja mille tulemusena on see kontroll väiksem, juhul kui välisteenistus peaks loodama absoluutselt sõltumatuna.
Tean, et tuleb leida kompromiss. Te peate siiski teadma, et meie - koos raportöör Elmar Brokiga - nõustume täielikult komisjoni presidendiga selles osas, et on vaja selget struktuuri. Meie jaoks on jällegi otsustavaks teguriks parlamentaarne kontroll, sealhulgas kontroll välisteenistuse ja kõrge esindaja koostatud välispoliitika üle, kuigi tunnustame loomulikult nõukogu rolli. Kuna te olite kunagi osa meist ja olete selle eest välisasjade komisjonis võidelnud, näeme teis selles osas oma võitluskaaslast. Ma loodan, et suudame Lissaboni lepingut rakendada viisil, nagu see oli kavatsetud, et luua rohkem demokraatiat, parlamentaarset kontrolli ja tõhusamat välispoliitikat.
(Aplaus)
Zoltįn Balczó
(HU) Hannes Swoboda! Te mainisite, et liitumise ajal kinnitati Tšehhi Vabariigile, et Beneši dekreetide pärast ei ole vaja muret tunda, kuna need on kehtetud. Olete te teadlik sellest, et nende dekreetide tõsised tagajärjed on siiani kehtivad? Seega, kui lähtume õigusriigi põhimõttest ja usume, et sellest põhimõttest juhindub kogu Euroopa, siis selles osas on Tšehhi Vabariigil ikka veel nii sudeedisakslaste kui ka ungarlaste osas lahendamata küsimusi.
President
Hannes Swoboda! Kas te kommenteeriksite seda?
Hannes Swoboda
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Austatud president! Ma olen selle küsimusega sügavalt seotud, kuna Austrias elab palju sudeedisakslasi ja ma tunnistan nende õigusi, raskusi ja muresid. Me peame siiski mineviku kummitused ära unustama ja tulevikku vaatama. Tulevik ei ole seotud Beneši dekreetidega. Tulevik on seotud vaba Euroopaga, vabade kodanikega, kelle õigused põhinevad põhiõiguste hartal. Selline on minu nägemus Euroopast.
Guy Verhofstadt
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud president! "Rong on liikunud nii kiiresti ja nii kaugele, et ma kardan, et seda ei ole võimalik peatada ega tagasi pöörata”. Tsiteerisin president Klausi ja arvatavasti on see ainus kord, kui ma olen temaga nõus, et rong on tõesti liikunud nii kiiresti ja nii kaugele, et seda ei ole võimalik peatada ega tagasi pöörata.
Tegu on väga olulise president Klausi tsitaadiga, sest tundub, et ilmselt on ta aktsepteerinud tõsiasja, et Lissaboni lepingu jõustamist ei viivita enam miski. Minu arust on normaalne, et kui 27 liikmesriiki on selle ratifitseerinud ja heaks kiitnud, siis peaksime nüüd saama ka tema allkirja.
Ma arvan, et tema suhtumise muutumist võib seletada üksnes meie kõigi kindlameelsusega minna kogu protsessiga edasi, nii nagu Lissaboni lepingus ette nähtud, ja me peame lähipäevadel ja -nädalatel jätkuvalt nii toimima. Ma loodan, et tegu on päevade ja mitte nädalatega! Teiste sõnadega, minu arvates on parim viis president Klausi allkirja kindlustamiseks ja lepingu lõplikuks ratifitseerimiseks lihtsalt, Cecilia Malmström, minna edasi kogu protsessi ja rakendamisega. Ta väidab, et rong on liikunud nii kiiresti, et selle peatamine on võimatu. Seepärast peate te rongiga edasi liikuma.
Selles osas on hädavajalik, et nõukogu kiirendaks uue komisjoni ametisse nimetamiste menetlust ja esitaks võimalikult kiiresti nõukogu eesistuja ja kõrge esindaja kandidaadid. Ma kordan, et see on parim viis näidata president Klausile, et tal on õigus, et rong liigub iga päevaga aina kiiremini ja tal pole muud valikut, kui lepingule alla kirjutada. Kui teie jääte ootele, jääb temagi. Kui te liigute edasi, siis kirjutab ta alla. See on minu arvamus.
Minu teine punkt puudutab välisteenistust. Ma loodan, et nõukogu jõuab selles osas kokkuleppele, kuid mitte lihtsalt ükskõik millisele kokkuleppele. Me peaksime vältima dubleerimist. Ma kardan, et oleme loomas kahte paralleelset struktuuri. Üks on komisjoni ja liidu delegatsioonid, nagu on uues lepingus ja mis koosneb praegu rohkem kui 6000 inimesest, kohalik kaader kaasa arvatud, kes töötavad komisjoni ja komisjoni presidendi heaks. Teine on uus välisteenistus, kus on mitu tuhat inimest kõrge esindaja heaks töötamas.
Kogu selle protsessi lõpuks on absoluutselt selge ja vajalik, et meil oleks ainult üks välisasjadega tegelev struktuur ja mitte paralleelstruktuur, mille ühel pool on komisjoni delegatsioonid ja teisel pool välisteenistused. Ma loodan, et me jõuame nõukogus kokkuleppele, kuid ma loodan ka, et see kokkulepe on väga selge selles osas, et komisjoni struktuure ei dubleerita nii, et komisjoni delegatsioonid on ühel pool ja välisteenistus teisel pool.
Rebecca Harms
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Austatud president, Cecilia Malmström, José Manuel Barroso! Tšehhi Vabariigi teemal sooviksin kõigepealt öelda, et mulle tundub, et president Klaus on väga halb kaotaja ja tema teod meenutavad teatavat poliitilist häbematust. Ma tahaksin teil paluda väga-väga tungivalt mitte reageerida halvale kaotajale, kes ilmselt ei austa isegi Tšehhi seadusi, sest ta ei austa põhiseaduslikku enamust, kes hääletas Tšehhi Vabariigis lepingu poolt, ja kes eirab Tšehhi Vabariigi õigusakte, nõudes Tšehhi Vabariigi loobumist põhiõiguste harta kehtivusest. Minu arust oleks sellega mindud seoses Tšehhi pahandustegijatega üks samm liiga kaugele. Tšehhi Vabariigi kodanikud, kes on nii palju teinud Euroopa taasühendamiseks pärast seda, kui sakslased sealt pagesid, väärivad paremat. See on kõik, mis mul president Klausile öelda on.
(Aplaus)
Kliimamuutuste teemal, José Manuel Barroso, te olete harva mind kuulnud nõustuvat nii suures osas, nagu ma täna seda teen.
Ma olen väga, väga entusiastlik asjaolu üle, et te kordasite siin seda, kui oluline on eurooplastele võtta selge kohustus panustada teatav summa arenguriikide kliimakaitse meetmete rahvusvahelisse fondi.
Eile lugesin häbiga, et Luksemburgi läbirääkimistel osalenud Saksa rahandusminister võrdles neid pokkerimänguga. Ta ütles, et pokkerimängus ei näita keegi teistele, mis kaardid tal käes on. Ent Kopenhaageniks valmistumine ei ole kindlasti mitte pokkerimäng. Nagu proua Merkel ja teised Euroopa Liidu juhtivad poliitikud on korduvalt öelnud, on tegemist suurima väljakutsega. See on kõige suurem väljakutse, mis seisab siin planeedil koos elava inimeste kogukonna ees. Usun, et sellesse peab suhtuma tõsiselt.
Pärast 2020. aastat on vaja 100 miljardit eurot, et aidata arengumaadel täita kliimakaitsega seotud kohustusi, mis neile siis kehtima hakkavad, ja viia ellu oma kohandamismeetmeid.
See tähendaks näiteks Saksamaale 3 miljardit eurot alates 2020. aastast. Võrreldes sellega, mida me praegu majandusabipakettidena või finantssektori päästmiseks välja käime, on see köömes. Mul on häbi, et läbikukkumine Kopenhaagenis ja see kohutav piinlik pokkerimäng on vastuvõetavad. Eile Luxembourgis demonstreeritud Euroopa Liidu läbirääkimiste viis näitab, et tegu ei ole taganttõukava jõuga. Euroopa Liit ei ole võtnud juhi rolli maailma kliimakaitses. Ta on hoopis üks edasimineku teel seisvatest suurimatest takistustest. Peate mõistma, et kõiki täna Luxembourgis ja järgmisel nädalal Brüsselis peetavaid läbirääkimisi jälgib kogu maailm.
Ma saan vaid kutsuda José Manuel Barrosot tungivalt üles veel kord tagama, et komisjon ei kalduks kursilt. Selle rahvusvahelise fondi rahastamine peab olema läbipaistvam. Oleme sellest kaks aastat, alates Balist, rääkinud. Cecilia Malmström! Ma usun, et rootslased on läbirääkimistel õigel teel. Peate jääma järjekindlaks ja austama parlamendi keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni hääletuse tulemust. Eesmärk on 2020. aastaks vähendada 30% CO2 heitkoguseid. Kui me oma sihtmärke alandame, siis ei saavuta me kunagi kahekraadist eesmärki.
Mul on väga suur probleem nõukogu eesistujariik Rootsi usaldamisega. Ma usun, et te peaksite lõpuks veenma oma riiklikku ettevõtet Vattenfall, et nad loobuksid järjepidevalt ja piiramatult investeerimast kivisöesse kogu Euroopas, loobuma investeerimast põhiliselt sinna, kus sertifikaatide ostmine ei ole vajalik. Vattenfalli strateegia see osa töötab teie hea maine vastu, mis saadab teid maailma kliimaläbirääkimisteks ettevalmistamisel. Samuti paluksin teil tagada, et Vattenfall loobuks Saksa Föderatiivse Vabariigi vastu algatatud kohtumenetlusest Saksa keskkonnaseaduse muutmiseks Vattenfalli kivisöel töötavate elektrijaamade kasuks. Ma usun, et õnnetuseks on teil väike aga kiiresti kasvav plekk teie muidu nii plekitul mainel. Peaksite tegema kõik, et enne Kopenhaagenisse minemist oleksid teil asjad korras.
President
Kolleegid! Palun pidage kinni teile eraldatud ajalimiidist. Teie sõnavõtud on väga tähtsad, kuid sellegipoolest on mul veel üks sinise kaardi küsimuse avaldus. Ma ei kavatse nõustuda kõikide siniste kaartidega, sest me peame oma aruteluga edasi minema. Hetke pärast on veel üks taotlus; kui tegu on kodukorra artikli 149 lõike 8 kohase taotlusega, siis olen ma sellega nõus.
Timothy Kirkhope
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud president! Kas võiksin kõigepealt õnnitleda Rootsi valitsust eesistujariigiks saamise puhul üldiselt ja eelkõige selle puhul, kuidas olete üritanud edendada väga olulist kliimamuutuste küsimust ja lahendada meie ees seisvat majandus- ja rahanduskriisi. Ma arvan, et Fredrik Reinfeldt ja tema valitsus väärivad meie tänu selle eest, kuidas nad seda on teinud, kuid nagu paljude eesistumiste puhul, on nad pidanud alluma paljudele sisemistele institutsioonilistele kõrvalekaldumistele - sedapuhku on need seotud Lissaboni lepinguga.
Institutsiooniline teoloogia ei ole Euroopa kodanike prioriteet. Mida me vajame, on loomulikult Lissaboni tegevuskava, mitte Lissaboni leping.
Lissaboni tegevuskaval on õilis eesmärk: luua maailma kõige dünaamilisem ja teadmistepõhisem majandus, mis oleks võimeline jätkusuutlikuks majanduskasvuks, tagaks suurema sotsiaalse ühtekuuluvuse ja keskkonna austamise 2010. aastaks.
See oleks pidanud reaalselt muutma miljonite inimeste elu ja tagama meie majandusele tulevikus kindla baasi, kuid nagu Fredrik Reinfeldt ise möönis, Lissaboni tegevuskava on läbi kukkunud.
Miks ei suuda me kunagi tegelikkuses saavutada tulemusi, mis on meie kodanikele olulised? Laekeni deklaratsiooni kiiduväärt eesmärke ei viidud tookord ellu ja nüüd seisab taas Lissaboni tegevuskava ees samasugune eesmärgi- ja saavutuspuudus.
Austatud president! Oleme nii lähedal ja samas nii kaugel ning jällegi peavad liikmesriikide majandust puudutavad algatused olema mõistetavad tavalisele inimesele. Töökohtade loomine ei peaks tähendama endisele peaministrile nõukogu eesistuja ametikoha loomist ega maailmaränduritest fanaatikutele välisasjade kõrge esindaja koha loomist.
Need kaks ametikohta ei aita sugugi ühtegi kitsikuses väikese ja keskmise suuruse ettevõtet meie riikides. Nad ei too leevendust kriisile, mille all kannatavad praegu miljonid perekonnad.
Ning institutsioonilised muudatused ei aita kaasa kliimamuutustele. Meie maailma ähvardavatele suurimatele ohtudele tuleb vastu astuda ning vaja on leida praktilised ja elluviidavad lahendused. Tuhandeid lehekülgi katva tekstiga, millest enamik on meie kodanikele arusaamiseks liiga keerukas, me lihtsalt raiskame puid, mida me peaksime kaitsma.
Avaldame maailma kogukonnale survet, et me ühineksime meie planeedi päästmiseks meie tulevastele põlvkondadele ja mitte neile, kes ei jaga täielikult mõnede inimeste entusiasmi Euroopa institutsioonide osas.
Vaatamata kõigele sellele loodan ma, et Rootsi eesistumine suudab talle jäänud aja jooksul ja tõesti tippkohtumise ajaks keskendada kõigi Euroopa juhtide tähelepanu inimeste põhiprobleemidele - need on majandust, Euroopat ja tõepoolest ka kliimamuutusi puudutavad küsimused, millele nad keskendusid oma eesistumise perioodi alguses. Soovin neile kõike head järelejäänud ajal ja tänan neid seni tehtud töö eest!
Lothar Bisky
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud president, Cecilia Malmström, José Manuel Barroso! Viimasel kolmel kuul on palju spekuleeritud personaliküsimuste ja Lissaboni lepingu võimaliku jõustumise üle, mille minu fraktsiooni on kolmel heal põhjusel tagasi lükanud.
Öeldes lihtsustatult, kõigepealt me tahame, et sotsiaalset Euroopat eelistataks radikaalsele turuorientatsioonile. Teiseks tahame me sõjalise võimsuse arendamise asemel relvitustamist ja kolmandaks eelistame suuremat vahetut demokraatiat eliidist koosnevale Euroopale.
Me peaksime lõpuks hakkama tegelema konkreetsete sisuliste küsimustega. Ajal kui me vaidleme nimede ja ametikohtade üle, kaotab aina rohkem inimesi töö. Pangad loomulikult päästeti. Samal ajal kutsub José Manuel Barroso meid üles lõpetama majanduse taastamise kavad ruttu - eile seati tähtajaks 2011. aasta - ja kiiresti vähendama liikmesriikide eelarvepuudujääke. See tähendab palkade ja pensionide vähendamist, avalike teenuste ja sotsiaalkindlustusvahendite kärpimist, käibemaksu tõstmist ja kollektiivlepingute sõlmimata jätmist. Üks näide selle kohta on Saksamaa äripindade puhastustöötajate streik, mis kestab kolmandat päeva.
Need probleemid mõjutavad Euroopa inimesi ja nende küsimustega peaks nõukogu tegelema. Selle asemel on keskendutud Lissaboni lepingu täiendamisele, et Tšehhi president sellele oma allkirja annaks. Kui see on tõesti nii lihtne, kui see praktikas tundub olevat, siis palun valitsusjuhtidel hoolikamalt mõelda Lissaboni lepingu sotsiaalse progressi klauslile. See oleks palju asjakohasem.
Parlamendi ametiaja alguses tehti mitmeid positiivseid ettepanekuid sotsiaalsema Euroopa poliitika kohta. Need ei puudutanud ainult sotsiaalse progressi klauslit. Need olid rohkem seotud Euroopa uue majanduse taastamise kavaga, et luua ja säilitada töökohti, suurendada investeeringuid ja jätkusuutlikku keskkonna kasvu.
Kutsuti üles sõlmima Euroopa tööhõive pakt paremate ja rohkemate töökohtade loomiseks, võrdse töötasu tagamiseks, töötajate õiguste suurendamiseks ja töötingimuste parandamiseks. Arutleti liikmesriikide vahel solidaarsuse suurendamist ning sotsiaalkindlustus- ja pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse tagamist.
Ma ei ole veel näinud ühtegi strateegiat liikmesriikide või komisjoni poliitikas, mis võiks meid viia nende eesmärkide saavutamise suunas. Loomulikult peab nõukogu arutama uue komisjoni ametisse nimetamisi ja Lissaboni lepingu võimalikku muutmist. Siiski tuleb keskenduda minu mainitud probleemidele ja nende lahendamisele. Sellest sõltub minu fraktsiooni hääletamine volinike kolleegiumi suhtes.
Nigel Farage
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud president! José Manuel Barroso ütles täna hommikul, et kõik liikmesriigid on lepingu demokraatlikult ratifitseerinud. See ei ole tõsi. Briti inimesed ei ole saanud oma sõna öelda, ehkki neile seda lubati, ja kuni meil ei ole antud küsimuses referendumit toimunud, keeldun ma selle lepingu seaduslikkust tunnistamast.
(Vastuhüüded)
Praegu on kõigi pilgud president Klausil ja sellel, mida ta järgmisel nädalal teeb või ei tee, ja see on huvitav. Ma tean, et te kõik vihkate president Klausi, sest ta usub rahvuslikku demokraatiasse.
(Vastuhüüded)
Kuid see, mida ta teeb, on Tšehhi rahvuslike huvide eest seismine ja nende kaitsmine. Ta kardab sakslaste nõudeid sudeetide varale ning olles kuulnud Saksa poliitikuid sellel teemal arutlevat, arvan ma, et tema hirm on täiesti õigustatud.
Nii et, president Klaus, pidage vastu! Kui te ei saa, mida tahate, siis ärge alla kirjutage! Kui nad annavad teile, mida te tahate, siis tuleb leping uuesti 25 liikmesriigis ratifitseerida, mis tähendab, et britid saavad referendumi, ja ma olen kindel, et demokraatidena tahate te kõik näha Briti referendumit lepingu osas. Mina küll tahan.
Ja ma olen mõelnud, kas pärast tippkohtumist saame me tõesti endale uue Euroopa imperaatori? Kas selleks saab Tony Blair koos oma keisrinna Cherie'ga? Noh, ma jõudsin järeldusele, et ma tahan Tony Blairi. Palun kindlasti valida Tony Blair, mees, kes mitte millegi eest andis ära kaks miljardit naela Briti tagasimaksest; mees, kes lubas meile põhiseaduse referendumit ja seejärel keeldus seda meile andmast.
On täiesti selge, et selles Euroopa Liidus on tasu oma rahva reetmise eest tõepoolest kõrge. Nii et palun valige Tony Blair! Sellega viite Briti inimesteni teadvusse kohale tõsiasja, et selles Euroopa Liidus ei ole olulised valitud esindajad, vaid kõrged ametid saavad endale inimesed, kes loobuvad oma riigi demokraatiast Euroopa Liidu kasuks. Palun, palun andke meile Tony Blair esimese Euroopa presidendina!
Diane Dodds
Austatud president! On pettumust äratav, - kuid mitte ootamatu - et nõukogu ja komisjon on otsustanud Lissaboni lepingu läbi suruda. Ma tean, et see ei ole siinsel täiskogul populaarne, kuid ma usun siiralt, et Ühendkuningriigis peaks toimuma lepingu üle referendum. Ma ei saa aru, miks nii konservatiivid kui ka leiboristid ei taha seda lubada.
Täna hommikul tahaksin siiski juhtida teie tähelepanu, minister, eelkõige finantskriisile, mis jätkuvalt Euroopat vaevab. Eile õhtul osutas Inglise panga president Mervyn King sellele, et Ühendkuningriigis on pankadele laenatud ligi triljon naela. Tõepoolest, ta osutas sellele, et mitte kunagi pole nii vähesed nii palju raha nii paljudele inimestele võlgu olnud ja seda nii vähese reaalse reformiga. Mervyn King läks kaugemale, osutades, et pankade reguleerimisest ei piisa, vaid et panganduskriisi südames on moraalne dilemma, kuna rahandus- ja pangandusasutused teadsid, et nad on põrumiseks liiga suured ja et maksumaksja, olgu ta siis Ühendkuningriigist või mujalt Euroopast, peab nad alati välja aitama, hoolimata sellest, mis kriisiga tegu. See on väga tõsine süüdistus, minister, ja see tuleb pangandusmaailma enda juhtfiguurilt. Tuleb leida tahe see moraalne dilemma nõukogu kohtumistel lahendada ja antud täiskogu sooviks teada, missugune see tahe on ja kuidas seda ellu viiakse.
Cecilia Malmström
nõukogu eesistuja. - (SV) Austatud president! Tänan teid võimaluse eest teha praegu mõned märkused, ehkki ma jään siia loomulikult arutelu lõpuni.
Ma tahaksin kõigepealt vastata Guy Verhofstadtile. Ei, ma arvan samuti, et rongi kinni pidada ei ole võimalik. Ma loodan, et rong jõuab jaama väga-väga varsti. Ma võin kinnitada nii härra Verhofstadtile kui ka austatud saadikutele, et eesistujariik Rootsi on olnud väga tihedas kontaktis Tšehhi Vabariigiga ja me loodame õige pea anda täpsema ja kindlama vastuse küsimusele, mis lepingust saab ja kuna. Nagu teiegi, tahame me, et asjad asetuksid paika nii kiiresti kui võimalik, seda nii täitmist ootavate ametikohtade kui ka Euroopa parlamendile ärakuulamiseks esitatava volinike nimekirja osas. Tippkohtumise ajal võtame me vastu kõik vajalikud otsused, mida on võimalik võtta. On tehtud kõik ettevalmistused Lissaboni lepingu jõustumiseks kohe, kui kõik on selle ratifitseerinud.
Ma sooviksin samuti väljendada oma tänu kõikide fraktsioonide saadikute tohutule toetusele, mida nad on näidanud eesistujariigi tipp-prioriteedi osas, s.o jõuda Kopenhaagenis kokkuleppele. See on ääretult tähtis. Euroopa õlul lasub tohutu vastutus lahendada rahastamise küsimus, et näidata, et kanname oma osa globaalsest vastutusest ja suudame saata välja asjakohased signaalid.
Joseph Daul! Meil on teiste tegutsejatega väga jõulised kontaktid. Vaid mõne nädala pärast on meil tippkohtumine Venemaa ja Hiinaga, samuti USAga, ning loomulikult on aruteludes nende riikidega esikohal kliima ja energiaga seotud küsimused. Samuti toimuvad töögruppide kohtumised ja kümne päeva pärast ka Barcelona tippkohtumine. Lisaks kohtuvad St Andrewsis rahandusministrid, nii et on palju võimalusi nendel teemadel rääkida. Ma ei ole seniste tulemustega rahul, kuid olen täiesti optimistlik selles osas, et Kopenhaagenis suudame kokkuleppele jõuda. Inimesed kogu maailmas ootavad meilt seda.
Ma usun samuti, et on väga hea, kui EL suudab näidata finantskriisi lahendamisega seoses tulemusi. Kuigi praegu on näha mõningaid positiivseid märke, ei tohi me siiski unustada, et meil peavad paika saama uued järelevalveorganid, et olla paremini ettevalmistunud sarnaste kriiside vältimiseks tulevikus ja et suudaksime need õigel ajal ära tunda. Seega loodan ma, et jälgimissüsteemid ja makrojärelevalve asutus luuakse nii ruttu kui võimalik.
Institutsioonilised küsimused on ääretult olulised. On oluline, et Euroopa Liit suudaks langetada otsuseid ja teeks seda demokraatlikult ja tõhusalt. Selles osas on Lissaboni leping oluline instrument. Samal ajal ei võida Euroopa Liit iialgi oma kodanike usaldust, juhul kui me spetsiifilistes küsimustes tulemusi ei saavuta. Inimesed kogu maailmas, mitte ainult Euroopa Liidus, on mures majanduskriisi ja keskkonnaküsimuste lahendamise pärast. Kui suudame edasi liikuda ja saavutada tippkohtumisel ja hiljem sügisel tulemusi, siis usun, et see loob väga hea aluse suuremale legitiimsusele ja usaldusele Euroopa institutsioonide vastu.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - (FR) Austatud president! Minu arvates esitasid Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni esimees Joseph Daul ja Rebecca Harms väga olulisi küsimusi.
Kuidas saame me tagada edu Kopenhaagenis, eriti kui teised partnerid samamoodi ei pinguta? Tegelikult on raskusi, sest mõnedes arenguriikides puudub selgelt soov võtta konkreetne kohustus heitkoguseid vähendada. Arenguriikide suurimad majandused ei soovi samuti sobitada oma riiklikke leevenduskavasid globaalse kokkuleppega ning hetkel puudub ka usutav finantsplaan.
Niisiis, mida sellisel juhul teha?
Esiteks, ma usun, et praegu pole aeg Euroopal oma ambitsioone alla suruda. See annaks negatiivsele elemendile ettekäände mitte pingutada. Järelikult on meie ülesanne olla jätkuvalt ambitsioonikas ja juhtrollis, kuid samal ajal, ja siinkohal vastan konkreetselt Joseph Daulile, anda teada, et meie pakkumine, eriti meie finantspakkumine, on tingimuslik. Oleme valmis aitama riike, kes teevad ehtsaid jõupingutusi heitkoguste vähendamiseks. Seega on oluline teha tingimuslik finantspakkumine, kuid meie ambitsioonide allasurumine oleks viga.
Ma usun edu võimalikkusse Kopenhaagenis. On ka positiivseid külgi. Ameerika Ühendriigid on taas liitunud läbirääkimistega. Tuletan meelde, et mõned aastad tagasi ei osalenud Ameerika Ühendriigid tegelikult protsessis, kuid praegu on nad läbirääkimistega seotud. Tuletan meelde ka seda, et Austraalia ja Jaapan on teada andnud ambitsioonikatest eesmärkidest - hetkel küll loomulikult mitte siduvalt, vaid poliitilisel tasandil. Isegi Hiina, Mehhiko, Brasiilia ja Lõuna-Korea on teatanud ambitsioonikatest riiklikest kavadest, kuid ei ole veel nõus nende sobitamisega globaalse kokkuleppega.
Seega rõhutagem positiivseid külgi ja loogem selline dünaamika ja ma loodan, et selle kuu lõpus toimuv Euroopa Ülemkogu ei anna laskemoona skeptikutele ja Cassandratele, kes juba praegu räägivad varuplaani vajadusest. Ma olen juba öelnud, et varuplaani ei ole, kuna varuplaneeti ei ole. Mida me tegema peame, on keskenduda ja kasutada ära Kopenhaageni pakutavat ajaloolist võimalust.
komisjoni president. - Minu viimane punkt on väljendada oma üllatust. Ma ei oleks iialgi arvanud, et antud parlamendi Briti saadik seaks kahtluse alla sellise suurepärase institutsiooni nagu Briti parlament. Briti parlament oli ja on Britannia üks suuremaid panuseid tsivilisatsiooni.
(Aplaus)
Teeme selle selgeks. Briti valitsus pidas lepingu üle läbirääkimisi. Briti valitsus kirjutas lepingule alla. Briti parlament - ülemkogu ja alamkoda - kiitis lepingu heaks. Tema Majesteet kuninganna ratifitseeris lepingu. Ühendkuningriigi ratifitseerimisdokumendid on hoiul Roomas.
Seega on Ühendkuningriik ratifitseerinud Lissaboni lepingu ja ma loodan, et kõik - eelkõige Briti saadikud - austavad Briti demokraatlikku korda.
(Aplaus)
Othmar Karas
(DE) Austatud president, head kolleegid! Nigel Farage lahkub nüüd. Ma loodan, et kedagi siin kogul ei vihasta see, mida ta meie kohta mõista andis. Vihkamine on vastuolus Euroopa eetosega ning Euroopa Liidu Ühenduse suurimad vaenlased on egoism, protektsionism ja natsionalism.
Teiseks ma loodan, et siin saalis ei ole kedagi, kes vastandaks parlamentaarset demokraatiat kodanikele ja kes näeks lõhet meie ja meie kui kodanike esindajate töö vahel, nagu ta mõista andis.
Oleme kõik tippkohtumise eel näinud sädemeid lendamas ja me ootame põhiseaduskohtult otsustavat, vabastavat lahendust. Me ootame, et nõukogu täidaks oma kohustuse Euroopa ees, et ta ei laseks end ühel isikul pantvangis hoida ja võtaks vastu vajalikud otsused personali, institutsioonide, ajakava, sisu ja rahaliste vahendite kohta.
Ent ma kutsun valitsusi ka üles volinike valimisel ja ametisse nimetamisel mitte lähtuma madalaimast ühisest nimetajast, vaid leidma parima lahenduse ühendusele, mille osaks me kõik oleme. Ma kutsun valitsusi üles volinike valimisel mitte mängima vanu tuttavaid parteipoliitilisi mänge, vaid lähtuma valimisprotsessis ühisest vastutusest Euroopa ees. Ma kutsun komisjoni presidenti üles kehtestama volinikele ja liikmesriikidele ambitsioonikad nõuded.
Minu teine punkt puudutab finantsturgude järelevalvet. Ma tervitan makrojärelevalve ettepanekuid, kuid need ei ole läinud piisavalt kaugele. Me vajame ka mikrojärelevalvet ja minu arust vastab komisjoni ettepanek madalaimale ühisele nimetajale, miinimumile. Me peame minema kaugemale. Me peame asutama Euroopa finantsturgude järelevalveasutuse, millel on sarnaselt Euroopa Keskpangaga volitused vajalike meetmete võtmiseks.
(President katkestas sõnavõtja)
Jo Leinen
(DE) Austatud president! Vaclav Klausi nõue täiendada põhiõiguste hartat on nii meelevaldne kui ka üleliigne. Sellele on siiski lihtne vastu väita, sest harta viitab ainult ELi õigusele ja kehtib tuleviku suhtes. Seega peaks nõukogu vajadusel esinema poliitilise avaldusega. Siis peaks mõne nädala jooksul toimuma lepingu ratifitseerimine, mida me oleme oodanud üheksa aastat.
Euroopa Ülemkogu peab tegema vajalikud ettevalmistused, kuid ei tohiks teha järeldusi kiirustades. See käib ka Euroopa välisteenistuse kohta. Teenistuse kontseptsiooni kohta ettepaneku tegemise eest vastutab kõrge esindaja, mitte nõukogu bürokraatia. Ma palun seega nõukogu presidentuuril tagada, et teenistus ei oleks ühes suunas kaldu, vaid sobituks ühenduse süsteemiga, nagu José Manuel Barroso on öelnud.
See leping annab meile ühise energiapoliitika ja ühise kliimakaitsepoliitika õigusliku aluse. Ma saan ainult loota, et pilved hajuvad enne Kopenhaagenit, sest me ei tohi jätta neid küsimusi kuni konverentsini lahtiseks. Keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjon on esitanud selgeid nõudmisi, sealhulgas ka rahastamisega seotuid. Ma loodan, et järgmise nädala tippkohtumisel jõutakse rahastamise kontseptsiooni osas kokkuleppele. Lisaks on meil vaja ELi sees koormat jagada. Saksamaa ja teised riigid peavad andma teed, sest vajame õiglast kokkulepet nii ELis kui ka ELi ja kogu maailma arenguriikide vahel.
Marielle De Sarnez
(FR) Austatud president! Tahaksin esitada kolm küsimust.
Esiteks, kliimamuutuste küsimus. Igaüks näeb, et Euroopa Liidul on eriline kohustus Kopenhaagenis maailma riike juhtida. Selleks peame olema nõudlikud ja ambitsioonikad oma eesmärkide osas, kuid me peame ka tunnistama võlga, mis meil arenguriikide ees on. Kõik riigid peavad olema nõus andma kohase rahalise panuse. Kui me ei suuda solidaarsust üles näidata, siis see ei toimi.
Minu teine punkt käsitleb sisserännet. Ilmselt on hea parandada Frontexi tööd, kuid kui me tahame ka tegelikult Lõuna-Euroopa riike aidata, siis peame liikuma varjupaigaõiguse harmoneerimise suunas, vaatama uuesti läbi Dublini konventsiooni ning, mis peamine, panema lõpuks aluse tõelisele sisserändepoliitikale. Ma usun, et ainult nii on võimalik seda küsimust rahulikult ja vastutustundlikult lahendada.
Lõpetuseks, kolmas küsimus on välispoliitika. Nõukogu läheb välisteenistuse küsimusega edasi. Väga hea! Arvatavasti saame endale kõrge esindaja. Väga hea! Siiski oleks veelgi parem rääkida ühel häälel, vähemalt maailma raputavate konfliktide osas. Eelkõige pean ma silmas Afganistani, kuhu saadetud Euroopa sõdurite arv on peaaegu sama suur kui USA sõdurite arv.
3. novembril toimub ELi-USA tippkohtumine ja eurooplastel lasub eriline vastutus. Nad peavad tegema ettepaneku strateegia kohta, mis ei ole ainult sõjalise sisuga. Kui meie seda ei tee, ei tee seda keegi!
Gerald Häfner
(DE) Austatud president, head kolleegid! Lissaboni leping on teoks saamas ja nüüd on aeg tulevikku vaadata. Me peame Euroopa sotsiaalsemaks, keskkonnasõbralikumaks ja demokraatlikumaks muutma. Eelkõige nendes valdkondades on joonele jõudmiseks palju teha.
Ma sooviksin, et Euroopas ei peaks kodanikud end pelgalt vaatlejateks või Euroopa Ühenduse objektideks, vaid subjektideks. Ma sooviksin näha Euroopat, kus inimesed tunnetavad, et Euroopa on tema kodanike jaoks, kuid selle saavutamiseks on vaja palju teha.
Ma ütlesin, et Lissaboni leping on teoks saamas, kuid just selles osas on võimalik kergelt kursilt kalduda.
Ma olen pettunud, et ratifitseerimisprotsessi lõpuleviimise eelõhtul on suurenenud Euroopa eetose ja Euroopa õiguse häbitud rikkumised. Ühe Euroopa riigi president proovib nõuda oma rahvalt, oma riigilt ja kogu Euroopalt lunaraha. Nüüd selgitab ta järsku, et tema riigi suhtes ei peaks põhiõiguste harta kehtima. Kui see, mis ma eile teada sain, on tõsi, siis on talle seda isegi lubatud. See oleks tõesti ennekuulmatu ja mul oleks hea meel, kui olukorda selgitatakse ning kinnitatakse, et mingeid selliseid lubadusi pole antud. Vastasel juhul tundub, et oleme naasmas keskaega, kui despootidest valitsejad andsid oma alamatele vaid selliseid õigusi, mis neile sobisid. Kuid me ei ela keskajas, me elame Euroopas ja Euroopa aluseks on seadused ja demokraatia.
Tšehhi parlament ja senat on juba hääletanud lepingu poolt ilma selliseid nõudmisi esitamata. Loomulikult talitasid nad nii heal põhjusel, sest nad soovivad, et põhiõiguste harta Tšehhi Vabariigis kehtiks. See on nimetatud lepingu südames ja me ei tohiks lubada, et keegi rebiks südame lepingust välja, omamata selleks head põhjust.
Põhiõigused on kõigi kodanike võõrandamatud õigused, mille teostamist ei tohiks võimaldada ainult valitutele. Euroopa aluseks on seadused, demokraatia. Euroopa ei ole turg. See tähendab, et peame ära hoidma, et põhiõiguse hartaga seoses tehakse selliseid kohutavaid tehinguid ja mitte mingil juhul ei tohi me seda lubada ega kahtluse alla seada. Ei tohi lasta seda läbiräägitavaks muuta ega Euroopal turuplatsiks muutuda.
Need sündmused näitavad, kui tähtis on meie jaoks suurendada Euroopas demokraatiat.
(President katkestas sõnavõtja)
Oldřich Vlasák
(CS) Austatud president, minister, volinik, head kolleegid! Ma sooviksin vastata eelmisele sõnavõtule. On ilmselge, et Euroopa Ülemkogu järjekordsel kohtumisel domineerivad institutsioonilised ning Lissaboni lepingu ratifitseerimisega seotud küsimused. ELi edasise arenguga seotud aruteludes peaksime me minu arvates üksteise suhtes vaoshoituks jääma, kuid austama samal ajal rahulikult eri liikmesriikide sõltumatuid otsustusmehhanisme ja nende põhiseaduslikke instantse.
Nüüd läheksin ma oma teema juurde tagasi. Isiklikult arvan, et makroregionaalne strateegia ei ole sugugi vähem tähtis aruteluteema ülemkogu päevakorras. Austatud president, head kolleegid! Juba eelmises parlamendis sai kokku lepitud, et Läänemereregioon sobib pilootprojektiks, mille eesmärk on ellu viia ELi makroregiooni strateegia. Seega on mul hea meel, et see konkreetne nõukogu otsus tõenäoliselt ratifitseeritakse.
Samal ajal usun ma, et on tulnud aeg hakata mõtlema selle pilootstrateegia kordamisele. Kui selles kontekstis heita pilk Euroopa kaardile, siis näeme, et suurimad erinevused, olgu need siis majanduslikud, sotsiaalsed või kultuurilised, on ikka veel endise sotsialistliku bloki ja Lääne-Euroopa kapitalistlike riikide vahel. Neid erinevusi tunnetab hästi ka siin parlamendis. Kakskümmend aastat pärast Berliini müüri langemist räägime me ikka veel vanadest ja uutest liikmesriikidest. Kakskümmend aastat pärast sametrevolutsiooni kohaldame me ikka veel erandeid inimeste vabale liikumisele, kasutades töötajate vaba liikumise suhtes üleminekuperioode. Need on täiesti ilmsed takistused, mis tuleb süstemaatiliselt välja juurida...
(President katkestas sõnavõtja)
Georgios Toussas
(EL) Austatud president! Nõukogu ja komisjoni avaldused seoses läheneva Euroopa Ülemkogu tippkohtumisega annavad märku Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide valitsuste rohujuurevastasest poliitikast, uuest rünnakust töölisklassi vastu. Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide valitsuste, olgu nad siis parem- või vasakpoolsed, peamine eesmärk on kaitsta monopolide jätkuvat kasumite teenimist, milleks nihutatakse kogu Euroopa Liidus kapitalistliku majanduskriisi koorem töölisklassile.
Samal ajal kui Euroopa Liit on toetanud monopolistlikke peemoteid sadade miljardite eurodega, ja välistatud pole ka uus rahastamisvoor, siis eelistatakse uues faasis kapitalistlike ümberstruktureerimiste kiirendamist, mida planeeritakse Lissaboni strateegia raamistikus. Töötajatevastase rünnaku epitsentris on kaheksatunnise tööpäeva ja kollektiivlepingute kaotamine ning turvalise paindlikkuse ja ajutiste ning vähetasustatud töökohtade üldistatud rakendamine kohalike töölepingute ja internatuuride tugevdamise teel. Sotsiaalkindlustus-, tervishoiu-, heaolu- ja haridussüsteemid heidetakse Prokrustese sängi, tehakse laiaulatuslikke muudatusi tööliste kahjuks, sillutades edasi teed monopolistlikele ärigrupeeringute läbitungiks neis kapitalismile rikkust teenivatest sektorites. Samal ajal on massilised koondamised, mis eelmisel aastal puudutasid rohkem kui viit ja poolt miljonit inimest, töövõtjate terror ja töö pingestamine loonud töökohtadel keskaegsed tingimused. Tüüpiline näide on pikka aega kestnud kuritegu France Telecomi töötajate vastu, kus vastuvõetamatute töötingimuste tõttu ja orjanduse süvenemise tõttu on tõugatud 25 inimest enesetapule.
William
Austatud president! Nagu härra Bisky enne ütles, on tööpuudus liikmesriikide jaoks suurim probleem. Noorte töötuse osakaal on Prantsusmaal 24%, Itaalias 25% ja Hispaanias 39%.
Sellest hoolimata on kindel, et Euroopa Ülemkogu kohtumine saab massilise töötuse olukorras nõretuma kolossaalsest triumfeerimisest. Selline triumf on kohatu ja maitsetu, kuid see saab juhtuma, sest eliit arvab, et on oma Lissaboni lepingu kätte saanud.
Kogu liikumine selle teie Euroopa superriigi suunas on toimunud salatsedes ja manipuleerides ning Lissaboni lepingu puhul oli manipuleerimine nõnda häbitu ja jultunud, et leping ei ole demokraatlikult seaduslik. Sellel on tagajärjed. Tsiteerides: "Praegu helistavad nad kellasid; peagi väänavad nad oma käsi”.
Csanįd Szegedi
(HU) Austatud president, Cecilia Malmström, head kolleegid! Igasugune arutelu Lissaboni lepingu allkirjastamise teemal on liigne, kuni me ei tee omavahel selgeks, mis on meie põhiväärtused.
Lubage mul esitada mõned näited Euroopa suurima hääleõigusest ilma jäetud vähemuse kohta, milleks on Ungari kogukond, kes elab Karpaatia basseini ümbruses.
Näiteks, kas te teadsite, et siiamaani ei ole päevakorras ühes Euroopa Liidu liikmesriigis asuva kahemiljonilise Ungari kogukonna territoriaalne enesemääramine, kuigi me kõik teame, et territoriaalne autonoomia on Euroopa õiguse instituut? Kas teadsite, et samas riigis, Rumeenias, ei ole kümnel tuhande csángó-ungarlasel siiamaani võimalik järgida oma religioosseid tavasid ega saada emakeeles haridust?
Siis on meil veel riik, mis on minust noorem, Slovakkia, mille slovaki keele seaduse kohta võib õigustatult öelda, et see on Euroopale häbiks. Kõige tipuks on olemas põlastusväärseid poliitikuid, kes kasutavad läbirääkimiste alusena ebainimlikke Beneši dekreete. Missuguses diktaatorlikus, rassistlikus Euroopas me siis elame, kui Beneši dekreete võib pidada läbirääkimiste aluseks? Meil on küllalt meile pealesurutud diktatuuridest, mis juhtub alati demokraatia maski all.
Meie, Jobbiku parteisse kuuluvad Euroopa Parlamendi liikmed tahaksime elada Euroopas, kus pole Beneši dekreete, slovaki keele seadust ega Lissaboni lepingut. Kus ühtegi ungarlast ei kiusataks taga tema etnilise päritolu ja emakeele pärast. Sooviksin küsida Hannes Swobodalt siis seda: kui ta väidab, et Beneši dekreedid ei kehti, siis millal said ohvrid kompensatsiooni?
Marian-Jean Marinescu
(RO) Parlamendis on mitmed sõnavõtjad, kes arutelu teemast olenemata räägivad alati samast asjast ja teevad seda sageli sobimatul viisil.
Euroopa Ülemkogu kohtumise esimene prioriteet peab ilmselt olema lahenduse leidmine, et Tšehhi Vabariik saaks viia Lissaboni lepingu ratifitseerimise menetluse lõpule. Lahendus peab siiski kõigi teiste liikmesriikide suhtes olema õiglane.
Samal ajal ei tohi unustada praegust majanduskriisi, mis ikka veel kestab ja millele peame samuti viivitamata lahendused leidma. Majandus- ja rahanduskriis koos eelmisel aastal vastu võetud spetsiaalsete finantsmeetmetega on viinud murettekitavalt tasakaalust välja enamiku Euroopa Liidu liikmesriikide riiklikud finantsid. Praegu on komisjoni vaateväljas 27 liikmesriigist 17, kus puudujääk on ülemäärane, ja hinnanguliselt on veel kolm liikmesriiki peagi samas olukorras.
Majanduslikule võimsusele vaatamata on liikmesriigid kinnitatud summasid ületanud, kuna kriisi tõttu on eelarvetulud järsult langenud ja riiklikud kulutused planeerituga võrreldes järsult kasvanud. Majanduse taastumiseks lähitulevikus on tegelikult olemas selged tingimused, mistõttu saame algatada arutelu finantsergutite vähendamiseks teatavates valdkondades.
Me peame siiski arvestama iga liikmesriigi konkreetset olukorda eraldi ning Euroopa institutsioonid peavad tunnistama, et praegu veel ei ole me jõudnud punkti, kus kõikides majandussektorites saaks loobuda riigi toetusest. Liikmesriigid peavad kokku leppima taastamisstrateegia jätkamises ning seda toetavates sobivates vahendites, muuhulgas kiirendama struktuurireforme, mis keskmises perspektiivis võivad fiskaaldefitsiiti vähendada ning loomulikult aidata kaasa majanduse taastumisele.
Kui liikmesriigid ei juhi taastamisjärgset perioodi õigesti, siis võib see Euroopa Liidu siseturu tasakaalust välja viia. Seega tuleb teha otsus riikliku toetuse poolt ja selle jätkuva andmise poolt iga riigi kohta eraldi.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Austatud president! Nõustun Marian-Jean Marinescuga selles, et peagi kokkutulev ülemkogu peaks leidma lahendused kahele küsimusele. Esiteks Lissaboni lepingu ratifitseerimise lõpuleviimine ja teiseks majandus- ja finantskriisi uued lahendamisviisid. Me kogeme praegu sügavaimat kriisi Euroopa majanduse ajaloos. See kriis lööb põhjalikult segi inimeste väljavaated, sissetulekud, pensionid ja töökohad ning me peaksime seda endale teadvustama.
Euroopa Liidu taastumine algas väga hästi. Peaksime selle eest komisjoni tänama. Komisjon ja Euroopa Keskpank tegutsesid isegi nii kiiresti, et Ameerika Ühendriigid järgisid Euroopa eeskuju. Siis hakkasid asjad kummaliselt aeglustuma ja inimesed kriisi lõppemisest rääkima. Ent tegelikult on kriis alles ees, sest Euroopa Liidu kohal ripub neljateraline giljotiin kasvava töötuse, rahvuslike majanduste võlgade, vananeva elanikkonna ja metsa-, auto- ning muude tööstuste tohutute struktuuriliste muutuste näol.
Tegelikult on selle majanduskriisiga seoses vaid üks hea asi. See on, et probleemide lahendamiseks on vaja poliitikat. Mis puutub uude finantsarhitektuuri, siis on komisjon selles osas jäänud üsna ükskõikseks. Loodetavasti suudab parlamendi loodud finantskriisi töörühm pakkuda uusi suuniseid. Eesmärk peab olema finantsturgude regulatsioon. Kasvu ja tööhõive takistamiseks ei tohi siiski lubada ülereguleerimist.
Silvana Koch-Mehrin
(DE) Austatud president, Cecilia Malmström, José Manuel Barroso, Margot Wallström! Ma arvan, Cecilia Malmström, et teil on vaja arutada nii paljude teemade üle, et te eelistaksite, et järgmise nädala tippkohtumine kestaks kaks nädalat ja mitte kaks päeva. Arutatavad teemad on Euroopa kodanike jaoks tõeliselt tähtsad, nagu näiteks majanduskriis ja sellest väljatulemise viisid, uute töökohtade loomise võimaluste rõhutamine, ja loomulikult Afganistan. Need teemad pole uued. Kuid seekord on teistmoodi see, et kõike on võimalik arutada sellest perspektiivist, et EL hakkab tõepoolest toimima tõhusamalt ja et meil saab olema uus leping.
See on erutav väljavaade ja seega peaksite nüüd tegutsema kiiresti, et rakendada Euroopa finantsturgude suhtes ühtset järelevalvesüsteemi, et seada sisse ühine välispoliitika ning valmistada ette Kopenhaageni tippkohtumine. Peaksite samuti kiiresti selgeks tegema ELi tulevase juhtimisstruktuuri ja lõpetama eneseimetlemise. Ei ole tarvis oma naba vahtida, vaid vajame rohkem raporteid Euroopa Liidu edusammudest. Seetõttu soovin teile edu, õnne ja kõiki vajaminevaid volitusi!
Oriol Junqueras Vies
(IT) Austatud president, head kolleegid! Ma sooviksin osutada sellele, et mul ei ole võimalik võtta sõna katalaani keeles, kuna see pole veel ametlik keel, ehkki seda räägib kümme miljonit Euroopa kodanikku. Seetõttu võtan täna sõna itaalia keeles.
Soome valitsus tunnustas hiljuti kõigi kodanike õigust Interneti lairibaühendusele kui universaalteenusele. Tegelikult on selle teenuse puhul tegu majandusarengu, sotsiaalse õigluse ja territoriaalse tasakaalu komponendiga, sest see tagab juurdepääsu teabele, hoides nõnda ära digitaalse lõhe tekkimise. Samamoodi on taskukohane lairibajuurdepääs elutähtis teadmistepõhise majanduse arendamiseks vastavalt Lissaboni tegevuskavale.
Kas järgmisel Euroopa Ülemkogul võetakse vastu meetmed, mis tagaksid, et Euroopa Liit tervikuna on maailmale eeskujuks ka selles valdkonnas?
Martin Callanan
Austatud president! Euroopa Ülemkogul arutletakse paljude tähtsate küsimuste üle, kuid minu vaatevinklist on üks olulisemaid küsimusi seotud Lissaboni lepingu tulevikuga.
Mitmed sõnavõtjad on sellel arutelul rääkinud ilmselt ilma igasuguse irooniata sellest, kuidas Lissaboni leping ELi institutsioonide demokraatiat ja aruandekohustust suurendab, unustades ära, et nad olid teadlikult võtnud seisukoha, et lepingu enda areng peab toimuma ilma demokraatia ja aruandekohustuseta. Valitsusjuhtide vahel toimus aktiivne kokkumäng vältimaks lepingu referendumile panemist, juhuks kui rahvas peaks käituma piisavalt ebamugavalt ja ütleks tõepoolest välja, et ei taha tegelikult seda lepingut.
Kuulasin enne suure huviga José Manuel Barroso kommentaare. Lubage mul talle selgitada, miks Ühendkuningriigi rahvas selles küsimuses nii vihane on. 2005. aasta Ühendkuningriigi üldvalimistel lubasid kõik kolm peamist suuremat poliitilist parteid oma manifestides korraldada toonase Euroopa põhiseaduse kohta referendum. Hiljem sai sellest Lissaboni leping, mis on põhimõtteliselt sama dokument. Alamkoja hääletusel taganes kaks nendest parteidest oma lubadustest ja keelas rahvale referendumi, nii et küsimus on elementaarsest usaldusest ja poliitilisest vastutusest. Rahvas tahab referendumit, mida talle lubati. Kui seda lubadust poleks antud, siis oleksid José Manuel Barroso kommentaarid tõele vastanud ning parlament oleks Ühendkuningriigis läbiviinud tavapärase ratifitseerimise protsessi.
Ma toetasin José Manuel Barrosot tema tagasivalimises, kuid me ei vaja tema loenguid usaldusest ja poliitilisest vastutusest, kui ta samaaegselt toetab neid, kes keelavad oma rahvale referendumit. Niisiis, lühidalt, see on põhjus, miks Ühendkuningriigi rahval on seoses nimetatud referendumiga nii tugevad emotsioonid. Nad vaatavad üle mere Iirimaa poole ja näevad, et Iiri inimestel on palutud selle dokumendi üle hääletada kaks korda, samal ajal kui meie ei saanud seda kordagi teha. Ei saa ühest küljest argumenteerida, et lepinguga suureneb ELis demokraatia ja aruandekohustus, ning samal ajal keelduda andmast ELi valijatele sõnaõigust selle dokumendi suhtes.
Mario Borghezio
(IT) Austatud president, head kolleegid! Ka mina sooviksin rõhutada mõnda punkti, mida tuleb Lissaboni lepingu võimaliku jõustumise ning ma ütleksin, et eelkõige Saksa põhiseaduskohtu hiljutise otsuse väga olulise mõju valguses edasi arendada.
Eriti tahaksin keskenduda demokraatliku järjepidevuse puudumisele kahe põhjuse tõttu: suurima elanikkonnaga riikide ebapiisav esindatus Euroopa Parlamendis ja ka eri Euroopa institutsioonides ning rahvuslike parlamentide arvestamata jätmine seoses suveräänse võimu teostamisega Euroopa Liidu tasandil.
Ma tahaksin ära mainida Lissaboni lepingu veel ühte minu arust olulist puudust, milleks on see, et selles põhimõtteliselt eiratakse piirkondlike parlamentide rolli. Kui praeguses Lissaboni lepingus ei ole rahvuslike parlamentidega eriti arvestatud, siis subsidiaarsuse põhimõttele antakse seal küll surmahoop.
Just oma autoriteedi ja mõju tõttu oleks Saksa põhiseaduskohtu otsus pidanud ja peaks tekitama siin täiskogul üldise juriidilise ja poliitilise arutelu konkreetselt just nende ohtude ja riskide üle, mida selle lepinguga sisse viidud Euroopa Liidu föderaliseerimise protsess põhjustada võib.
Ma sooviksin samuti mainida riigita rahvaste õigusi alates Padaaniast Bretagne'ini, Corsicast Valle d'Aostani. On olemas kümneid riigita rahvaid, keda peaks mainima, kui me ei taha unustada asjaolu, et meie liidu asutajad tahtsid ehitada rahvuste Euroopat, mitte föderaalset Euroopat või suurimate huvide Euroopat.
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! Tahaksin seoses ebaseadusliku sisserändega Euroopa Liitu osutada sellele, et viimasel aastal on see oluliselt ja väga tõsiselt kasvanud. Komisjoni andmetel on registreeritud ebaseaduslike sisserändajate arv tõusnud umbes 63% võrra.
2008. aastal sisestati EURODAKi andmebaasi 62 000 kinnipeetud ebaseadusliku sisserändaja sõrmejäljed. Me ei oska isegi arvata, kui palju on neid sisserändajaid, kes ei ole vahele jäänud.
Austria, kust mina pärit olen, geograafiline asukoht on teinud sellest eriti populaarse sihtkoha, millel on olnud katastroofilised tagajärjed. Näiteks, 64 kinnipeetud kurdist ilmus 58 hiljuti vastuvõtukeskusesse ja esitas kohe varjupaigataotluse, mis toob kaasa pikaleveniva menetluse.
Koorem, mida pidevalt kasvav ebaseaduslike sisserändajate - ma tahaksin siinkohal rõhutada sõna ebaseaduslik - arv kaasa toob, on muutumas ELi kodanikele väljakannatamatuks. Kui me seda probleemi kiiresti ei lahenda, siis ei peaks meid süvenev skeptitsism ELi suhtes ning meie kodanike ükskõiksus üllatama. Seega palun Euroopa Ülemkogul seda teemat 29. ja 30. novembril käsitleda.
Elmar Brok
(DE) Austatud juhataja, Margot Wallström, Cecilia Malmström, head kolleegid! Lissaboni leping peab nüüd jõustuma ning seda tuleb kiiresti rakendada. Rohkem kui kümme aastat institutsioonide vahel toimunud aruteludest piisab. Nüüd lõpuks vajame me neid instrumente, et aidata Euroopa kodanikke. Eelkõige selles majanduskriisis peame me midagi tegema oma kodanike heaks, et võidelda töötuse ja muude selliste probleemidega. Sellepärast on vaja kiiresti need arutelud lõpetada.
Sellepärast ma palun president Klausil teha kõigis 27 riigis ratifitseeritud lepingule tee vabaks. Tšehhi Vabariigis andis põhiseaduskohus kahel korral lepingule jaatava vastuse ja ta teeb seda ka kolmandat korda. On samuti täiesti selge, et põhiõiguste harta on kehtiv ainult Euroopa õiguse kontekstis. Maaomandiga seotud õigusnormid on üksnes siseriiklike asutuste pädevuses. Ühenduse õigusaktid ei muuda kehtetuks enne neid kehtinud õigusakte. Kui need kolm kaitsemeedet on paigas, siis pole tal põhjust muretseda. Kui vaja, siis tuleb seda Euroopa Ülemkogul vastava avalduse tegemisega veel kord selgitada.
Sellega seoses tahaksin teha veel ühe märkuse. Lepingu rakendamisel tuleb kinni pidada põhiseaduse eelnõu ja põhiseaduse konvendi kolmest põhimõttest: tõhusus, läbipaistvus ja demokraatia. Siinkohal tahaksin eelkõige mainida välisteenistust, sest sellel teemal toimub täna pärastlõunal jälle arutelu. Tõhususe saavutamiseks ei tohi ohverdada läbipaistvust, demokraatiat ja eelkõige ühenduse põhimõtet. On vaja sisse seada vajalikud kaitsemeetmed. Võib öelda, et komisjonil on osalt sui generis iseloom, kuid siin on võimalik igasugustel teemadel arutada. Sellepärast, Cecilia Malmström, tahaksin teid paluda, et teie valitsus loobuks praegustest kavadest ja ei koostaks järgmisel nädalal toimuval Euroopa Ülemkogul välisteenistuse kohta suuniseid, millega kitsendaksime läbirääkimiste ulatust, vaid langetaks selle asemel lõpliku otsuse selles küsimuses koos uue kõrge esindajaga, nii et meil oleks läbirääkimisteks olemas ühtne ja õiglane alus.
William
Elmar Brok! Mainisite kümme aastat kestnud arutelusid Lissaboni lepingu teemal. Kas te ei ole mõelnud, et kümme aastat kestnud arutelude jooksul teie ja teie kolleegid lihtsalt ei suutnud veenda piisaval hulgal inimesi ja seetõttu olite teie ja teie kolleegid sunnitud lepingu läbisurumiseks asuma jultunud manipulatsioonide teele, millele ma ennist viitasin?
Elmar Brok
(DE) Ma sooviksin oma kaasparlamendiliikmele öelda, et Nice'i lepingu, Euroopa põhiseaduse lepingu ja Lissaboni lepingu tulemusel sisseviidavatel institutsioonilistel muudatustel on alati olnud Euroopa inimeste ja enamiku Euroopa riikide laialdane toetus. Alati on olnud üksikuid riike, kes on teinud teistsuguseid otsuseid, osaliselt sisepoliitilistel põhjustel. Praegu on otsus tehtud 27 riigi parlamendis - ja parlament ei ole demokraatia alam vorm - või referendumil, nagu Iirimaal. Selle tulemusel on ülisuur enamus Lissaboni lepingu poolt, sealhulgas ka teie enda rahva enamus.
Libor Rouček
(CS) Ma tahaksin enne Euroopa Ülemkogu kohtumist teha mõned märkused Lissaboni lepingu ratifitseerimise kohta minu kodumaal Tšehhi Vabariigis. Tšehhid on andnud Lissaboni lepingule parlamendi mõlemas kojas oma valitud esindajate kaudu selgelt jaatava vastuse. Kõik avaliku arvamuse küsitlused viitavad sellele, et tahetakse, et president Klaus kirjutaks lepingule viivitamata alla. Tšehhid tahavad ka seda, et neile oleks Euroopas tagatud samad inim-, kodaniku- ja sotsiaalõigused, mis teistelegi eurooplastele. Sellel põhjusel on nad andnud ka põhiõiguste hartale selge jaatava vastuse. President Klaus on tuntud kui pikka aega hartale vastuseisja, eriti selle sotsiaalklauslite osas. Nüüd üritab ta nn sudeedi ohu ettekäändel ajapuudusel rääkida Tšehhi Vabariigile välja hartast loobumise võimalus.
Euroopa Liit ei pea selle autu mänguga kaasa minema. Tšehhide enamus tahab hartat tervikuna, ka selle sotsiaalosa. On kurb, kahetsusväärne ja Tšehhi presidendi rolli puudusi esile toov, et 65 aastat pärast Teise maailmasõja lõppemist tirib ta mängu sudeedisakslased. Nii tšehhid kui ka sudeedisakslased on kogenud piisavalt õudusi ja kannatusi sõja ja ümberasustamise tõttu. Ma usun kindlalt, et nii tšehhid kui ka sudeedisakslased on sellest traagilisest kogemusest õppinud ja et tšehhid, sakslased ja sudeedisakslased tahavad elada koos, ehitada koos üles uus ühendatud Euroopa ja teha seda rahus ja koostöös.
Fiona Hall
Austatud juhataja! Eesistujariik Rootsi ja komisjon on mõlemad osutanud ELi ja arenguriikide vahel kliimamuutuste alaste meetmete rahastamise kokkuleppe saavutamise olulisusele. Olen sellega nõus. Kuid komisjoni esitatud ettepanek on kui mustkunstniku trikk suitsu ja peeglitega ning arenguriikidel on igati õigus seda kahtluse alla seada.
Just äsja ütles José Manuel Barroso, et tärkava majandusega riikide süsinikuturu arvelt kaetakse suurem osa kliimamuutuste leevendamise ja kohandamise kuludest, mis on hinnanguliselt 100 miljardit eurot aastas.
Kuid ei ole kindlust selles osas, et rahvusvaheliselt süsinikuturult suunatakse aastas 38 miljardit eurot finantsvoona arenguriikidele. Me näeme, kui kõikuv on süsiniku hind olnud ELi heitkogustega kauplemise süsteemis (EU ETS) ja kui kaua võtab aega korraliku süsinikuturu teke.
Lisaks tehakse põhiline viga sellega, et eeldatakse, et tärkava majandusega riigid ja arenguriigid on rõõmuga nõus ise oma energiatõhususe meetmeid rahastama. See on absurdne. Meie endi liikmesriikides takistab energiatõhusust see, et puuduvad ettemakstud rahastamise mehhanismid, kuid sellegipoolest eeldame, et arenguriigid leiavad sellise raha. Meil on vaja lisaks rahalisi vahendeid.
Andreas Mölzer
(DE) Austatud juhataja! Tahaksin eesseisva ülemkogu kohtumisega seoses teha kolm märkust. Esiteks, minu arvates on iirlaste jaatav vastus peamiselt finantskriisi tulemus, samal ajal, kui eelmisel aastal päästeti maksumaksjate rahaga pankasid. Nüüd teenivad pankurid jälle rekordilisi tasusid. ELi hinnatakse kahtlemata selle järgi, kuidas see suudab lõpetada miljardite eurode ulatuses maksumaksja raha kadumise sellesse põhjatusse auku.
Teiseks, Lissaboni lepingu tulemusel täituvad ELi tippametikohad uute nägudega. Nende erialane kvalifikatsioon on ilmselgelt teisejärgulise tähtsusega, sest kandidaatide enamuse moodustavad läbikukkunud poliitikud, kes oma riigis võimuaparaadist välja hääletati. Kes siis ELi nüüd esindab? Nõukogu eesistuja, kõrge esindaja või komisjoni president? Kaos saab olema vältimatu.
Minu kolmas märkus, austatud juhataja, on järgmine. Kui Tšehhi Vabariigi president Vaclav Klaus kirjutab alla Lissaboni lepingule tingimusel, et lisatakse joonealune märkus, mis kinnitab Beneši dekreetide kehtivust ehk teisisõnu dekreetide, mis on rahvusvahelise õiguse ja inimõigustega vastuolus, kehtivust, siis saab olema kahte liiki põhiõigusi: sakslaste ja sudeedisakslaste ning kõigi teiste õigused. Sellel ei tohi lasta juhtuda!
Jacek Saryusz-Wolski
Austatud juhataja! Lissaboni lepingu jõustumise lähenemisega seoses ootame me, et oktoobri Euroopa Ülemkogu teeks edusamme ühes prioriteetses küsimuses - Euroopa välisteenistuse küsimuses. Euroopa Parlament on järjekindlalt kutsunud üles looma tõeliselt ühist Euroopa diplomaatiat. Välisteenistusel on potentsiaali tagada meie välistegevuse ühtsus ja järjepidevus, mis on eriti vajalik, kui liit peab tegutsema ühel häälel ja tõhusalt reageerima välispoliitilistele väljakutsetele nagu energiajulgeolek.
Euroopa välisteenistuse loomisega tekkiva võimaluse ärakasutamiseks ootame, et nõukogu võtaks arvesse sellel nädalal põhiseaduskomisjonis Euroopa Parlamendi vastu võetud seisukohta ja eelkõige järgmist.
Tugevaks välispoliitikaks on vaja anda Euroopa diplomaatia uuele juhile võimalus kasutada asjakohaseid vahendeid, mille abil meie välispoliitikat tugevdada.
Välisteenistuse aluseks peaks olema ühenduse meetod ning komisjon ja Euroopa Parlament peavad selgelt olema kaasatud. Kõrge esindaja pädevus peab olema laialdane, sealhulgas hõlmama selliseid ühise välis- ja julgeolekupoliitika elemente nagu laienemine, naabruspoliitika, kaubandus ja areng.
Tugeva ühise välispoliitika eeltingimus on demokraatlik legitiimsus, mida saab tagada ainult Euroopa Parlamendi jõulise kaasamisega. Kaasamine peaks toimuma kahes etapis: parlamendiga ex ante konsulteerimine teenistuse loomise ajal ning parlamendiga ex ante konsulteerimine välispoliitiliste eesmärkide seadmisel. Kui kõrge esindaja ja teenistus on paigas, siis peaks Euroopa Parlament saama ulatuslikud volitused, et osaleda aktiivselt ELi välispoliitika ja -teenistuse kontrollis.
Elluviimise etapis ei tohiks lahjendada Lissaboni lepingul põhinevaid välispoliitilisi sätteid. Uue teenistuse demokraatlik legitiimsus sõltub samuti selle koosseisust. Arvesse tuleks võtta liidu geograafilist tasakaalu. Kõigi liikmesriikide õiglane esindatus ELi institutsioonides on üks aluspõhimõtetest ning välisteenistus ei tohi olla siin erandiks.
Pervenche Berès
(FR) Austatud juhataja, nõukogu eesistuja! Rohkem kui neli kuud pärast ametisoleva Euroopa Parlamendi valimisi, kutsute te kokku Euroopa Ülemkogu ajal, kui Euroopa Liit on otsustusvõimetu, kui komisjon endiselt tegeleb igapäevaküsimustega.
Kui me ei taha Euroopa kodanikke täiesti meeleheitele ajada, siis minu arust võiks Euroopa Ülemkogu anda kaks sõnumit. Esiteks see, et aasta pärast seda, kui kõik Euroopa riigid näitasid üles solidaarsust pankade suhtes, tuleb Euroopas algatada arutelu finantstehingute maksu kehtestamise üle või selle üle, missugune oleks pankade panus liikmesriikide eelarvetesse, millega nad demonstreeriksid vastutasuks oma solidaarsust.
Cecilia Malmström! Komisjoni president teatas meile eile Euroopa Komisjoni nimel, et ta toetab eelarvet sellel kujul, mis see täna on, ja et nüüd, kus aasta on möödunud taastamiskavast, ei lisata sinna midagi uut. Ent viimase aasta jooksul on tööhõive ja laenude rindel olukord tublisti halvemaks muutunud. Meile täna esitatud eelarvest ei saa rahastada isegi aasta tagasi koostatud taastamiskava teist osa. Nii et nõuanne Euroopa Ülemkogule selle kohta, kuidas tegutseda, on: finantstehingute maksustamine, liikmesriikide eelarvetega seoses pankade solidaarsus ja tõeline taastamiskava, nii nagu see eelmisel aastal algatati, isegi kui me seda tollal kritiseerisime, pidades seda ebapiisavaks.
Marian Harkin
Austatud juhataja! Kõigepealt on mul hea meel näha siin oma endist kolleegi Cecilia Malmströmi, eriti pärast iirlaste veenvat jaatavat vastust Lissaboni lepingule, peale mida kirjutas demokraatlikult valitud Poola president sellele alla. Ma arvan, et need kaks heakskiitu võimaldavad loodetavasti eesistujariik Rootsil juhatada Lissaboni lepingu lõpliku ratifitseerimise protsessi.
Enamik Euroopa kodanikest on huvitatud lepinguga seotud üksikasjadest siiski märksa rohkem sellest, mida EL teeb praeguse majanduskriisiga toime tulekuks. Ma ütleksin oma euroskeptikutest sõpradele: "On aeg sellest üle saada”. Enne Iiri jaatavat vastust hääletas 27 miljonit ELi kodanikku poolt, vastu oli 24 miljonit. See on demokraatlik legitiimsus.
Nii et tegeleme reaalse maailmaga. Selles kontekstis tahaksin rääkida mikrokrediidirahastust "Progress”, mis annab töötutele võimaluse alustada ettevõtlusega. Rahastu annab mikrokrediiti 100 miljoni euro ulatuses ja seda võidakse suurendada veel 500 miljoni eurot. Kuid ma ütlen komisjonile ja nõukogule: see ei ole kaugeltki piisav! See on ELi jaoks reaalne võimalus reageerida oma kodanike vajadustele, kuid meil on vaja suuremaid investeeringuid.
Wim van de Camp
(NL) Austatud juhataja! On tore, et Euroopa Liit kümbleb Iiri referendumi edu järellainetuses. Me peaksime samuti tänama saatust, et Lissaboni lepingu suunas on astutud oluline samm. Loomulikult teeb meile kõigile muret Tšehhi Vabariik. Ootame selle kohta kohtu otsust, kuid palun jääge president Klausiga suheldes kannatlikuks ja mõistlikuks. Kui me teda ründame, siis võib see segada edasiliikumist.
Kopenhaageni konverentsi edu on üks lootuse allikatest ja mitte ainult Euroopa, vaid kogu maailma jaoks. Jätkusuutlikkus on tehnoloogilise arengu allikas. Majanduskriisist võivad aidata välja tulla märkimisväärsed tehnoloogilised arengud Euroopas, näiteks CO2 hoidmisega seoses.
See toob mu kolmanda punkti juurde: majanduskriis. Me tahame kodanike Euroopat. Tööhõivele tuleb pöörata rohkem tähelepanu ja nõukogu plaanid on selles osas head. Ent paljudele kodanikele jäävad need plaanid kaugeks, sest üldiselt ei ole nad neist teadlikud. Pangandusasutuste järelevalve on samuti väga tähtis ja ma loodan, et ka selles osas toimub järgmisel nädalal edasiminek.
Lõpetuseks, varjupaiga küsimuse käsitlemine. Ma toetan otsustavalt eesistujariik Rootsi kavatsusi, kuid käegakatsutavaid tulemusi ei ole olnud, ka mitte nõukogu arutluste tulemusel. Eelmisel nädalal kaevati kodanikevabaduste ning justiits- ja siseasjade komisjoni koosolekul, et komisjon, nõukogu ja parlament saavutavad liiga vähe käegakatsutavaid tulemusi.
Gianluca Susta
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Ma usun, et sellel täiskogul on aeg lõpetada lõputud arutelud Lissaboni lepingu teemal, mille tunnistajateks me täna ikka veel oleme.
Ma usun, et me peame austama selle parlamendi soove, nende 27 või 26 suurepärase Euroopa riigi, kes selle lepingu on eri vormis kuid demokraatlikult ratifitseerinud, soove, ja seega tuleb samuti tagasi lükata solvangud, mida nimetatud lepingu ja selle demokraatliku sisu kohta tehakse. Samuti usun ma, et kuu lõpus toimuv ülemkogu kohtumine on märkimisväärne võimalus kinnitada uuesti vajadust taaselustada idee Euroopast pärast Lissaboni ja taaselustada majandus ning samuti tagada, et Euroopa ei anna üliolulises kliimamuutuste küsimuses järele. Sellest vaatevinklist usun ma, et ei eesistuja hiljuti väljaöeldu ega ka täna siinkuuldu ole piisav.
Euroopa pärast Lissaboni ei suuda tõlgendada uue lepingu jõulist sisu ning on läbi kukkumas Lissaboni tegevuskavaga ettenähtu täitmisega. Seega, kui meie, 500 miljonit eurooplast, tahame endiselt olla maailma suurim majandusjõud, jõud, mis teeb ettevalmistusi saamaks rahvusvahelisel areenil peamiseks poliitiliseks teguriks, siis soovitan komisjonil tungivalt kasutada oma volitusi ja teha ettepanek Euroopa õigusaktide kehtestamiseks põhivaldkondades, milleks on majandus, majanduse ja tööturu taastamine, ning ma palun tungivalt nõukogu, et pealkirjade loetelude asemel kujundaksite te reaalse poliitika, mis aitaks majandusraskustest üle saada.
See on minu arust see, mis meil puudu on. Meil ei ole tugevat majanduse taastamise kava, me ei tegutse põhivaldkondades, nagu näiteks eurovõlakirjade infrastruktuuri poliitika taaselustamine, ning meil puudub kõrgetasemeline Euroopa lähenemisviis. Seda me ootame kuu lõpus toimuvalt Euroopa Ülemkogult.
Johannes Cornelis van Baalen
Austatud juhataja! Majanduskriisi vastu võidelda on ülitähtis ja see tähendab ühtlasi ka väikese ja keskmise suurusega ettevõtete abistamist. Me peame end siduma Stoiberi komisjoni tulemustega ja ma tahan nii komisjonilt kui ka nõukogult kuulda, kas nad on end selle protsessiga sidunud ja millised on edaspidised plaanid, sest meil on vaja lahti saada bürokraatiast.
Teine küsimus, mille üle ma tahaksin arutleda, on Ankara protokoll. Türgi välisminister ütles avalikus intervjuus Haagis, et Türgi ei kavatse Ankara protokolli ei ratifitseerida ega rakendada. Selle avaldusega esines ta autoriseeritud intervjuus ajalehele de Volkskrant 7. oktoobril 2009. Mida me kavatseme ette võtta? Me ei saa, nagu volinik Rehn välisasjade komisjonis ütles, temalt seda uuesti paluda. 1. november on tähtpäev. Mida me ette võtame?
Gunnar Hökmark
(SV) Austatud juhataja, volinik! On tore teid siin näha. Enne Euroopa Ülemkogu tippkohtumist tahaksin mainida kahte asja. Esimene küsimus, mille tahaksin tõstatada, puudutab kliimat. Minu arvates on oluline minna läbirääkimistele eesmärgiga, et parim lahendus on selline, et kõik võtavad ühiselt endale kohustused. Ma ütlen seda, kuna aruteludes räägime me teinekord nii, nagu oleks tegu parima lahenduse vormistamisega kas siin, Euroopas või mingis muus konkreetses riigis. Kuid sellest ei piisa, kui me ei suuda kaasata Hiinat, Indiat ja paljusid teisi riike, kes praegu ühiste kliimakohustustega pole liitunud. See tähendab, et esikohale tuleb seada pragmaatilisus ja tulemused. Seda laadi lahenduse aluseks peab olema ka kõigi riikide valmisolek kohustusi võtta. Ei tohi juhtuda nii, et maailma teistes osades võetud kohustused ja aetav poliitika baseeruks jätkuvatel investeeringutel Euroopast. Selle asemel peavad need põhinema usaldusväärsel majandusel ja kasvul ning uute võimaluste usaldusväärsel arendamisel ja seda kõike Euroopa ja teiste rikaste riikide abiga.
Minu teine märkus puudutab finantsturgusid. Minu arvates on oluline rõhutada, et finantsturgude stabiilsuseks on vaja peaasjalikult stabiilset makromajandust, teiste sõnadega, stabiilseid riiklikke finantse. See tähendab, et arutelu selle üle, kuidas saada üle suurtest eelarvepuudujääkidest, on palju olulisem sellest, missugust finantsturu regulatsiooni me igas riigis rakendame. Ent tõsi on ka see, et stabiilse finantsturu saavutamiseks peab toimuma stabiilne kasv, tuleb stabiilselt investeerida ja luua uusi töökohti. See tähendab, et kui me teeme finantsturu kohta seadusi, siis peavad õigusaktid sisaldama paremat järelevalvet, riigiüleseid meetmeid ja läbipaistvust, ja mitte niivõrd teiste riikide investeeringute ja kasvu õigusakte. See ohustaks meie endi majandust ja finantsturgusid.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Austatud juhataja! Iiri referendumi positiivne tulemus teeb Lissaboni lepingu jõustumise usutavamaks ja toob selle meile lähemale kui kunagi varem. See on hea uudis, sest see tähendab, et viimaks ometi saame me endale tegutsemisvõimelised institutsioonid. Esiteks suudavad nad aidata meil kriisist väljuda ja lahendada selle sotsiaalsed tagajärjed, nimelt luua uusi töökohti. Kuid lisaks sellele peaksid päevakorras olema ka kliimamuutuste, energia ja õiglase kaubanduse reeglitega seotud küsimused.
Tippkohtumine annab ka võimaluse anda otsustav avalöök, mis on vajalik uue komisjoni koosseisu kindlaksmääramiseks, ja me juba kuulsime president Barroso ennustusi selle kohta, millised on valimiskriteeriumid.
Tahaksin rõhutada kahe asjaolu olulisust. Esiteks arvan ma, olles sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni Euroopa Parlamendis liige, et komisjoni koosseis peaks olema tasakaalus. Fraktsioon S&D on maininud, kui oluline on, et kõrge esindaja oleks sellest poliitilisest perekonnast, kuid kahtlust pole ka selles, et on vaja tagada sooline tasakaal.
Teisest küljest on fraktsioon samuti maininud portfellide jaotust ja osutanud asjaolule, mis on oluline mulle kui juristile, kes on pühendunud vabadusele, ja kui kodanikuvabaduste ning justiits- ja siseasjade komisjoni esimehele, mis on seotud justiits- ja siseasjade peadirektoraadi jagamisega kaheks direktoraadiks, millest üks tegeleb justiitsküsimuste ja põhiõigustega ning teine julgeolekuküsimustega.
Ma arvan, et see lahendus ei ole õige. Õige lahendusega ei allutata justiitsküsimused julgeolekuga seotud küsimustele ega vastandata neid, vaid pigem asutatakse justiits- ja põhiõiguste peadirektoraat, teiseks siseasjade peadirektoraat ja veel kolmas peadirektoraat, mis ei seo julgeolekut sisserändega, vaid hoopis lahutab need küsimused, luues sellega julgeoleku peadirektoraadi ja lisaks sisserände, varjupaiga ja pagulaste peadirektoraadi, mille pädevusse jäävad ka põhiõigused.
Brian Crowley
Austatud juhataja! Kui rääkida meie tippkohtumise teemalistest aruteludest ning heita pilk ajaloos viimasele kümnele aastale, siis näete, et selle täiskogu parlamendiliikmed, nõukogu liikmed ja ka volinikud on esitanud palju sarnaseid mõtteid, plaane ja ettepanekuid, ning kui eelmine aasta mulle midagi tõestas, siis seda, et kui liit tegutseb üheskoos solidaarselt, suurte kavade ja suurte ambitsioonidega, siis suudab ta maailma liigutada. Võib-olla on aeg teha suuremaid plaane ja võtta võimsamaid ambitsioone selle kohta, kuidas edasi liikuda.
Paljud on kõnelnud töötuse katkust, mis on viimase mõne kuu jooksul tabanud nii paljusid inimesi, ja on öelnud, et nüüd on aeg tegutseda tõsiselt, et kõrvaldada ettevõtete ja neid rajanud ettevõtjate teel olevad takistused.
Kas ma tohin öelda, et rääkides solidaarsusest, siis ei tähenda see suurte vastandamist väikestele, ning üks minu kartustest seisneb selles, et uus G20 võib avaldada negatiivset mõju väikese ja keskmise suurusega riikidele, mis nendel uutel turgudel on tekkimas.
Lõpetuseks midagi eesistujale: Rootsi eesistumise ajal võiksite nõukogu päevakorda lisada ka autoriõiguste tähtaja pikendamise küsimuse.
Tunne Kelam
Austatud juhataja! Nüüd, kus Lissaboni leping on kohe jõustumas, on ajalooline võimalus keskenduda kõigepealt Euroopa ühisele tulevikule ja ühisele hüvele. Ma kardan, et praegu ei ole parim aeg kasutada neid loetud hetki selleks, et edendada rahvuslikke huvisid ja mängida teiste partnerite närvidel.
Euroopa ees seisvaid globaalseid väljakutseid ei saa lahendada ilma tõhusate ühiste institutsioonide ega poliitikata. Kuid praegu vajab Euroopa rohkem kui kunagi varem kaugelenägelikkust, moraalset pühendumist ja ühiste Euroopa väärtuste tajumist, mis inspireerisid meie asutajaid purustama ajaloo ja rahvusliku egoismi nõiaringi. Sellepärast on vaja Euroopa edasiminekut ja usaldusväärsust maailmas ja mitte ilmtingimata häid asjaajajaid, vaid tõelisi riigimehi, tugevaid demokraatlikke juhte, kellel on nägemus ja volitused muuta ka Euroopat.
Seega on meil selgelt vaja võtta kohustus Euroopa ühiste institutsioonide ees ning see praktikas ellu viia. Meil ei ole vaja mitte üksnes ühist välis- ja julgeolekupoliitikat koos välisteenistusega, vaid ka ühist energiapoliitikat. Euroopa Ülemkogul kiidetakse heaks ka Läänemere strateegia. Ma sooviksin veel kord tänada komisjoni ja eesistujariik Rootsit selle arutluse alla võtmise eest. Ülemkogu ülesanne on see nüüd aega raiskamata ellu viia. Ma loodan, et Läänemere strateegiale pööratakse tähelepanu, mida see väärib, ka Hispaania ja Belgia eesistumise ajal. Ma toetan minister Malmströmi mõtet, et Läänemere strateegiat võib käsitleda kui teiste Euroopa makropiirkondade pilootprojekti mudelit. Sellegipoolest ei võeta ühtegi ELi strateegiat tõsiselt, kui puuduvad piisavad vahendid selle elluviimiseks. Olemasolev eelarverida vajab raha ja usutavust.
Edite Estrela
(PT) Tahaksin lühidalt rõhutada kolme punkti. Esimene puudutab Lissaboni lepingut: pärast Iiri jaatavat vastust ja seda, kui Poola president lepingule alla kirjutas, oodatakse Tšehhi põhiseaduskohtu otsust ning president Klaus peab tegema, mis vaja, ja lepingule alla kirjutama. Nõukogu ei tohi Tšehhi Vabariigi presidendi väljapressimisele järele anda. Lissaboni leping on Euroopa institutsioonide paremaks toimimiseks hädavajalik ja sellega kaasnevad täiendavad hüved, nagu Euroopa Parlamendi volituste ja kodanike õiguste tugevdamine. Sellepärast on hädavajalik, et Lissaboni leping ruttu jõustuks. Nõukogu ja komisjon peaksid andma president Klausile tähtaja, mille jooksul ta peaks hakkama käituma Euroopa Liitu kuuluva demokraatliku riigi presidendina. Ei saa hetkeski taluda mõtet, et mõne juhi kapriisid kaaluvad rohkem enamuse tahtest.
Mu teine märkus puudutab Kopenhaageni konverentsi. Head kolleegid! Maailmal on vaja kliimamuutustega võitlemiseks globaalset kokkulepet. Nii arenenud kui ka arenguriigid peavad peatama planeedi ülekuumenemise ja seega peavad nad jõud ühendama ja langetama julge otsuse. Kopenhaagen on meie suur võimalus vältida katastroofi, nagu ütlevad teadlased. Finantskriisile tuginemine Kopenhaageni plaanide edasilükkamiseks või ahendamiseks ei ole argument ja selliseid üritusi ei tohi võtta tõsiselt. Kui tahame planeeti päästa, peavad meil olema ambitsioonid.
Gay Mitchell
Austatud juhataja! Ühe põlvkonna jooksul saab Euroopa Liidu elanikkond olema umbes 6% maailma elanikkonnast. Me ei ole sellest tähisest kaugel ja seega ei ole meil lihtsalt võimalik jätkata Euroopa Ülemkogu eesistumise vahetumisega rotatsiooni korras iga kuue kuu järel, nõnda et liidu välisasjades võtab meil sõna kuni viis erinevat isikut. Kuid sellesama põlvkonna jooksul suureneb maailma elanikkond umbes kahe miljardi inimese võrra. Üheksakümne protsendi ulatuses toimub kasv seal, kus on praegu arengumaailm, kus igal aastal sureb 11 miljonit last, neist umbes viis miljonit ravimite puuduse tõttu, mis niinimetatud Läänes on olnud kättesaadavad rohkem kui 30 aastat.
Selles kontekstis ei ole ainult oluline see, et Euroopa oleks siseasjade korraldamiseks hästi üles ehitatud. Oluline on ka see, et me oleksime valmis toime tulema selliste olukordadega arengumaailmas ja seega tahaksin argumenteerida tugeva, sõltumatu, eraldi arenguabi voliniku poolt, kellel on oma selge eelarve ja volitused ning kes annab sellele kogule aru meie arengukomisjoni kaudu.
On elutähtis, et sellel kõrgel esindajal, välisministril või ükskõik kuidas te tahate teda kutsuda, oleks kuhjaga tegevust, suur tööpõld, kuid meie erilist tähelepanu nõuab ja peabki nõudma üks kindel küsimus. Ma tahaksin tungivalt soovitada, et me mitte ainult ei säilitaks arenguvoliniku ametikoha, vaid et see portfell läheks kellelegi, kes on ülesande kõrgusel ja täis meelekindlust tagamaks, et meie naabreid, kes on vaid päevatee kaugusel Euroopa Liidust, koheldataks austusega ja seda nii omakasupüüdlikel kui ka omakasupüüdmatutel põhjustel.
Monika Flašķkovį Beňová
(SK) Peagi toimuva ülemkogu kohtumise tähtsaim küsimus on Lissaboni lepingu ratifitseerimine lõpetada ja leping ellu viia.
Lissaboni lepinguga sissejuhatatud protsess tugevdab liitu nii seesmiselt kui ka globaalses kontekstis. Liidu positsiooni tugevdamine on tihedalt seotud koostöö tugevdamisega praeguse kolmanda samba valdkonnas. Liit saab olema avatum, tõhusam ja demokraatlikum. Põhiõiguste ja vabaduste ning samuti Euroopa terviklikkuse ja julgeoleku tagamine saab olema peamiseks väljakutseks ja prioriteediks. Need eesmärgid saavutatakse olemasolevate inimõiguste ja kodanikuvabaduste kaitse alaste seaduste ja aktide täieliku toetuse, tõhusa elluviimise ja piisava austamise teel.
Stockholmi programmis rõhutatakse nende õiguste kaitset, eelkõige justiitsküsimuste ja julgeoleku valdkonnas. Me peame eelistama mehhanisme, mis võimaldavad kodanikele juurdepääsu kohtutele, et nad saaksid oma õigusi ja seaduslikke huvisid teostada üle kogu liidu. Meie strateegia peab sisaldama ka politsei koostöö ja õiguste kasutamise tugevdamist ning julgeoleku suurendamist Euroopas. Liikmesriikides süveneva ekstremismi vastu võitlemiseks tuleb välja töötada sisejulgeolekustrateegia, mis elimineeriks vastutustundetute poliitikute tekitatud pinged ja pakuks konkreetseid lahendusi sellistele tundlikele küsimustele nagu sisseränne, varjupaigapoliitika või Roma inimeste ja rahvusvähemustega seotud probleemid, ja seda sellisel viisil, et paremäärmuslased ei saaks neid küsimusi ära kasutada.
Nõuetekohaselt korraldatud sisserändest võidavad kõik asjaosalised. Euroopa vajab paindlikku sisserändepoliitikat, mis vastab erinevate ELi liikmesriikide ühiskonna ja tööturu vajadustele.
Ent selleks, et tagada usutav sisserände- ja varjupaigapoliitika, mis oleks pikas perspektiivis jätkusuutlik, peame me siiski pöörama suurt tähelepanu ebaseadusliku sisserände probleemile, mis teeb meie kodanikud tõsiselt murelikuks.
Mario Mauro
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Peate olema julged, julged, julged - seda tahaksin teile soovitada ülemkogu kohtumise eel ja seetõttu, et kui arutame uute volinike, Euroopa Liidu välisministri ja Euroopa Ülemkogu presidendi - ehk siis inimeste, kes koos president Barroso ja teiste volinikega hakkavad lähitulevikus vastutama Euroopa poliitika eest - ametisse nimetamist, siis on ainult üks otsustamise viis ja see on Euroopa kodanike parimate võimalike huvide arvesse võtmine.
Seega tuleb valida inimesed, kelles on sügavust nii poliitiku kui ka inimesena, kes oma riigi ja Euroopa poliitikat ajades on esiplaanile seadnud ühised huvid. Sellel alusel peame edaspidigi lahendama olulisi küsimusi, nagu näiteks neid, mis on seotud kliimamuutustega, võib-olla uurima lähemalt erinevate majanduste vajadusi ja majanduskriisi, kasutades selleks julgeid algatusi, nagu eurovõlakirjad, mille me peaksime samuti lisama järgmise nõukogu kohtumise päevakorda.
Lõpetuseks tahaksin korrata püha isa paavst Benedictus XVI mõne päeva eest öeldut - mulle meeldiks väga, kui seda võetaks arvesse ka järgmisel Euroopa Ülemkogul -, sest need sõnad kutsuvad tagasi kohusele, mis on kõikidele kodanikele ja poliitikutele ühine, nimelt on palve otsida ühtsuses ja koosluses tõde, et otsustava tiivalöögiga hakata uuesti ehitama midagi tähtsat enda ja tulevaste põlvede jaoks.
Progress ja tsivilisatsioon sünnivad ühtsusest ja Euroopa oli suurepärane, kui ta võttis üle kristluse põhiväärtused ja muutis need rahvaste kultuuripärandiks ja identiteediks. Seetõttu usun ma, et on selge, mis tee me peame valima, et tulla toime otsustava väljakutsega, milleks on taastada Euroopa koht üleilmse jõuna.
Zuzana Roithová
(CS) Austatud juhataja! Võtmeküsimuseks on Lissaboni leping. Tšehhi põhiseaduskohtu praktika on järjepidev ja ma usun, et kohus ei leia järgmisel nädalal, et leping ei ole kooskõlas Tšehhi põhiseadusega. Ent ma kahtlen, kas president lõpetab vastuseisu. Kuid Tšehhi Vabariik ei ole presidendivõimuga riik ja valitsus võib volitusi ületanud presidendi kohtusse kaevata. On teada, et Vaclav Klaus on keeldunud ühte advokaati kohtunikuks nimetamast vaid sellel põhjusel, et kaotas talle kunagi kohtuvaidluse, samuti ei tunnista ta kõrgema halduskohtu otsuseid. Lisaks nimetatud advokaadile on meie presidendi kapriiside kütkeis 500 miljonit Euroopa kodanikku. Tekitatud kahju on märkimisväärne. Kriisi olukorras viibib uue komisjoni koosseisu nimetamine, parlamendil puuduvad volitused eelarve küsimuse lahendamiseks, riikide parlamendid ei saa vahepealse aja jooksul näidata ei kollast ega punast kaarti ning nad ei saa kasutada uusi volitusi epideemiate, energiakriiside ja organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemisel ega rakendada uusi tsiviilkaitse ja humanitaarabi põhimõtteid.
Eksisteerib võimalus, et harta lükatakse tagasi - kõik see tähtsuse kaotanud Beneši dekreetide tõttu. See on lihtsalt absurdne, mitte ainult ajastuse tõttu, vaid ka seetõttu, et puudub igasugune juriidiline alus. Lissaboni lepingu artiklis 345 on sõnaselgelt sätestatud, et leping ei kohaldu liikmesriikide omandiküsimustele. Hartaga ei looda uusi juriidilise võimalusi, mis oleksid suuremad või kõrgemalseisvamad nendest, mis Tšehhi Vabariigis omandivaidluste suhtes kehtivad. Lisaks ei puuduta kohtuotsuste täitmise määrus nr 44 rohkem kui 50 aasta vanuseid omandivaidlusi. Tšehhi ajakirjandus on sellegipoolest kahtlustustest pungil. Mis Tšehhi Vabariigis tegelikult toimub? On selge, et järgmised presidendivalimised Tšehhi Vabariigis kulgevad halastamatu võitluse tähe all ja praeguse teatritegemisega üritab Vaclav Klaus jätta endast muljet kui võimsast juhist, kes suudab terve ELi üksinda põlvili suruda ja kaitsta tšehhide vara välismaalaste eest. Ma kiidan heaks, et EL ei avaldanud Tšehhi Vabariigile mingit survet ja kutsun üles säilitama kannatust, kuni meie enda presidendi põhjustatud demokraatia puudujääk leiab kodus lahenduse, piisava ajavaruga enne Ühendkuningriigi valimisi. Kokkuvõtteks kutsun veel kord nõukogu seisma Tšehhi Vabariigi eest seoses Kanada ühepoolse viisanõude kehtestamisega Tšehhi kodanikele ning võtma vastu otsuse ühiste sanktsioonide kohta.
Georgios Papastamkos
(EL) Austatud juhataja! Keskendun oma sõnavõtus kolmele küsimusele. Esimene küsimus: majanduskriis. Kriis tabas valimatult kõiki majandussüsteeme, nii tugevaid kui ka vähem tugevaid. Kui tõlgendame EMÜ kümneaastast kogemust majanduskriisi valguses, siis on selge, et majanduspoliitikat on vaja europaniseerida. Selge on ka, et majandusriske on vaja europaniseerida. Usaldus on hea, kontroll on veelgi parem.
Teine küsimus: kliimamuutused. Euroopa Liit on õigustatult ülemaailmse keskkonnadiplomaatia esirinnas. Ma nõustun täielikult komisjoni presidendi José Manuel Barrosoga, et Kopenhaageni tippkohtumise eel ei ole meil varuplaani. Ökoloogiline võlg koormab meid kõiki ilma eranditeta. Ma toetan globaalse kliimapanga loomist, mis kasutab heitmepanga rahalisi vahendeid, et rahastada arenguriikides keskkonnasõbralike arendusstandardite loomist.
Kolmas küsimus: sisseränne. On ilmne, et peame ühise sisserändepoliitika kiiremini vastu võtma. Kuid sisserändel on ka välispoliitilised aspektid. Peame võimalikult kiiresti seadma sisse tõhusad välispoliitilised suhted kolmandate riikidega, sest meie riikidele on tõsine surve, eelkõige Lõuna-Euroopas. Ma soovin selgelt välja öelda, et Türgi suhtumine on provokatiivne. Mul oli hea meel, kui eesistujariik Rootsi sellele osutas. Euroopa Liidu sõnum Türgile - ja teistele riikidele - tuleb edasi anda valjult, selgelt ja tõhusalt. See raamistik on osa ühenduse õigustikust ja kõik peavad seda austama.
Peter Liese
(DE) Austatud juhataja! Cecilia Malmström ja José Manuel Barroso käsitlesid kliimamuutuste teemat ja ettevalmistumist Kopenhaageniks. Ma nõustun nendega, kes ütlevad, et ülemkogu peab tegema mõned ambitsioonikad järeldused. Ma siiski ei soovitaks, arutades rahastamise küsimust ja seda, kes peab vähendamise eest vastutama, piirduda ainult tööstusega, mille suhtes on alates 2005. aastast kehtinud heitkogustega kauplemise süsteem.
Meil on koorma jagamiseks vaja kaasata rohkem tööstusi. Heitkogustega kauplemise süsteemiga ei ole veel kaetud rohkem kui 50% heitkogustest. Eesmärkide saavutamiseks ja rahastamise tagamiseks on meil vaja rohkem tööstusi, kes võtaksid endale vastutuse. Ma räägin õhu- ja mereveondusest. Nõukogu ja komisjoni senine tegevus on mulle pettumust valmistanud. Pittsburghi tippkohtumiseks ettevalmistumise ajal ei lisatud seda teemat nõukogu järeldustesse.
Kui me tahame Kopenhaagenis edu saavutada, siis on hädavajalik kiiremini tegutseda. Keskkonna, rahvatervise ja toiduohutuse komisjon tegi seda esmaspäeval. Ma paluksin nõukogul ja komisjonil seda küsimust põhjalikumalt uurida.
Teiseks tahaksin ma öelda, et ma tean, et arutelud saavad olema väga mitteametlikud, kuid ülemkogu peab arutama ka uue komisjoni koosseisu. Tahaksin teha tagasihoidliku ettepaneku. Ajaloolistel põhjustel on farmaatsiaalaste õigusaktide üle järelevalvet teostanud tööstuse peadirektoraat ja tööstusvolinik. Loomulikult on farmaatsiaalased õigusaktid tööstusega seotud küsimus, kuid nad on ka tervishoiuga seotud küsimus. Kõigis liikmesriikides, Euroopa Parlamendis, isegi USAs kuulub see valdkond tervishoiupoliitika alla. Seega on võib-olla praegu aeg selles valdkonnas muutusi ette võtta. Palun laske komisjoni presidendil seda küsimust uurida!
Vytautas Landsbergis
Austatud juhataja! President Barroso ütles eile oma kenas vastuses härra Farage'ile, et ELis peab nõukogu eesistujaks olema tõeline eurooplane. Olen kindel, et te mõlemad ja paljud veel paljud siin jagate seda arvamust. Kas meil on vaja sellesse ametisse kedagi sellist, kes oleks tõeline nn gazpromlane, nagu Gerhard Schröder, Paavo Lipponen jne? Või olete ehk arvamusel, et need omadused sobivad kenasti kokku, et hea nn gazpromlane on parim eurooplane, eriti kui ta hääletab sõbralike ja äraostetavate suhete poolt? Siis võiksime ELi praegust arengut kiirendada, et sellest saaks GL - Gazpromi Liit - ja vältida nõnda olukorda, kus Venemaa ignoreerib täielikult ELi, kuid teeb samas kõik, et seda lõhestada. Mida arvab eesistujariik nn gazpromlastest?
Mirosław Piotrowski
(PL) Austatud juhataja! Lissaboni lepingut ei ole veel ratifitseeritud ja see on ikka alles poliitilise dokumendi eelnõu. See tähendab, et ühehäälsuse põhimõte on meile Euroopa Liidus jätkuvalt siduv. Iga riigil on õigus teatada oma reservatsioonidest. Tšehhi Vabariigi president Vaclav Klaus tegutseb kehtestatud reeglite raamistikus. Presidendile surve avaldamine ei mõjuta tegelikult ainult teda isiklikult, vaid ka mitmeid miljoneid kodanikke Euroopa riikides, kes on väljendanud oma tõsiseid kahtlusi selle dokumendi suhtes. Peatselt toimuval Euroopa Ülemkogul peaksid Euroopa Liidu liikmesriikide juhid sügavalt järele mõtlema, kas on mõistlik eirata teadlikult enda esindatavate kodanike tahet ja mis on selle tagajärjed.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Euroopa Ülemkogu kutsutakse üles võtma vastu Läänemere piirkonna strateegiat. Ma arvan, et see on hea mudel Euroopa Liidu Doonau piirkonna strateegia loomiseks tulevikus.
Doonau piirkonnas on kümme riiki, millest kuus on Euroopa Liidu liikmesriigid, mille elanikkond kokku on 200 miljonit inimest. Siia sisse on arvatud 75 miljonit inimest, kes elavad Doonauga külgnevatel aladel. Sellepärast arvan, et seda mudelit on oluline kasutada ka Doonau strateegias, mis vajab lähiaastateks tegevuskava ja tegevusprogrammi.
Rääkides Euroopa Ülemkogu programmist, siis ma arvan, et on äärmiselt oluline, et me võtaksime Euroopa tasandil vastu finantsaktid, mis on vajalikud ökoloogiliselt tõhusa majanduse arendamiseks. Räägin siinkohal energiatõhususest seoses ehitistega ja eelkõige säästliku transpordiga.
Jean-Pierre Audy
(FR) Austatud juhataja, minister, Euroopa Komisjoni asepresident! Minu küsimus on seotud Lissaboni lepingu kohaldamisega, eriti Iiri rahvale antud lubadusega, et iga riigi kohta saab olema üks volinik.
2008. aasta detsembris jõuti kokkuleppele, et Euroopa Ülemkogu võtab asjakohased õiguslikud meetmed, et meil oleks üks volinik riigi kohta. Cecilia Malmström! Mis on need õiguslikud meetmed? Levitatakse teavet, et Horvaatia liitumislepinguga muudetakse Lissaboni lepingut, või on olemas muud asjakohased õiguslikud meetmed? Kas saaksite meile selle kohta infot anda? Kuidas te näete ette Euroopa Parlamendi liikmete arvu suurendamist 18 võrra, kuna järgmise Lissaboni lepinguga oleks järgmise Euroopa Parlamendi koosseisus 18 liiget rohkem?
Ilda Figueiredo
(PT) Austatud juhataja! Peagi kokkusaava ülemkogu jaoks peaks olema absoluutselt prioriteetne muuta liberaalset poliitikat, mis on viinud ränga majandus- ja sotsiaalkriisini. Praegu on aeg kindlalt vastu astuda vaesusele, mida kogeb umbkaudu 80 miljonit Euroopa Liidu kodanikku, sealhulgas rohkem kui 30 miljonit töötajat, kelle palgast piisab vaevu vaid nende ja nende perede ellujäämiseks ning kes ei suuda vaesusest välja rabeleda. Praegu oleks aeg pühenduda ränga tööpuuduse leevendamisele, mis on endiselt tõusujoonel ja jõuab järgmisel aasta 30 miljonini, kui me kohe asjakohaseid meetmeid ei võta.
Seega on ülemkogu peamine väljakutse murda Lissaboni strateegia ja stabiilsuspakti neoliberaalne poliitika. Asemele peaks tulema reaalne edasimineku ja sotsiaalse arengu programm, mis edendab kvaliteetseid avalikke teenuseid, toetab tootmist ning mikro-, väike- ja keskmise suurusega ettevõtteid, väärtustab töötajaid ja loob juurde õigustega töökohti, sealhulgas naistele ja noortele.
Enikõ Gyõri
(HU) Kallid kolleegid! Liikvel on kuulujutud, et ringlemas on idee, kuidas Tšehhi Vabariigi presidenti Klausi pardale saada, milleks tuleks Beneši dekreedid Lissaboni lepingusse mingil moel hiljem lisada. On kolm põhjust, miks ma tahaksin hoiatada sellise juriidilise hookuspookuse ja absurdsuse eest. Esiteks usun ma, et sellega looksime ohtliku pretsedendi, mille alusel iga põhiseaduse asjatundja võib leida, et lepingut võib tagantjärgi muuta, ja nagu teame, on see ohtlik, sest juba on Slovakkia valitsus öelnud, et kui Klausile on see lubatud, siis miks mitte ka neile. Sellepärast looks see minu arvates ohtliku pretsedendi.
Teiseks on väär viidata Iiri Vabariigile kui eeskujule. Iirlaste taotlus oli algusest peale Lissaboni lepingus olemas ja nad ei olnud vastu millelegi, mida seal ei sisaldunud. Seega ei olnud nende taotlusel õiguslikke takistusi. Kolmandaks jäeti Beneši 143 dekreedist 13 dekreediga ungarlased ja sakslased hääleõigusest ilma. Usun, et Euroopa Liit ei saa lubada viidet sellisele dokumendile.
Rachida Dati
(FR) Austatud juhataja! Tahaksin jätkata oma eilses sõnavõtus esitatud argumendiga seoses Kopenhaageni tippkohtumiseks ettevalmistamisega ning seejärel peatuda eilsel Ecofini kohtumisel, mis ei olnud väga edukas.
Küsisin teilt, missugune vastutus on meil kui tööstusriikidel käituda kliimamuutustega võideldes viisil, mida arenguriigid saaksid järgida.
Kopenhaagenis ei saa me käituda otsekui oleks meil kõigil samad võimalused - see tähendaks, et me kõik alustaksime samast kohast, et lõpuks jõuda eikuhugi. Seega, et veenda meie arenevaid partnereid meiega liituma, peame me loomulikult lahendama neile antava abiga seotud küsimused ning mitte jääma ootama Kopenhaageni tippkohtumise tulemusi.
Arvestades kliimamuutuste olulisust, peavad järgmisel Euroopa Ülemkogul 27 liikmesriiki kindlasti jõudma kokkuleppele, mis on Euroopa Liidu seisukoht seoses arenguriikidele antava abiga.
Nagu mainisin, eile ei suutnud rahandusministrite nõukogu Ecofin jõuda selles küsimuses ühisele seisukohale. Kuid me teame, et see küsimus on absoluutselt keskse tähtsusega. Euroopa Komisjon oli oma ettepanekud juba esitanud ning ma väga loodan, et suudame haarata initsiatiivi ja kaasata oma partnerid, et saavutaksime sellise ülemaailmse solidaarsuse taseme, mis on vajalik kliimamuutuste probleemi lahendamiseks.
Charles Goerens
(FR) Austatud juhataja! Minu küsimus on suunatud nõukogu eesistujale. Te teate, et Euroopa Ülemkogu tulevase eesistujaga seoses on kesksel kohal küsimus sellest, kas valitav isik kavatseb igas olukorras eelistada ühenduse meetodit. Kas teie arvates peaks selle kriteeriumi tegema eeltingimuseks nõukogu eesistuja nimetamisel?
Viimasel ajal oleme aeg-ajalt olnud tunnistajaks valitsustevahelisele lõhele. Ma arvan, et on aeg sellele perioodile hüvasti öelda ja naasta Euroopa integratsiooniprotsessi algusesse ning jääda truuks Robert Schumani ja Jean Monnet' pärandile.
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja, head kolleegid! Me räägime majandus- ja finantskriisist alati jutumärkides. Miks ei viita me struktuurilisele kriisile? Kõik sai alguse puhtast panganduskriisist, mis hõlmas ka investeerimispanku. See on vaid üks majandusharu, kuid tulemusena kannatas kogu maailma majandus.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Kallid kolleegid! Kopenhaageni konverents on peagi päral ja me ei ole eelmise aasta konverentsiga võrreldes peaaegu üldse edasi liikunud. Me oleksime pidanud tublisti rohkem saavutama ja tegutsema märksa meelekindlamalt. Leiame end võitluses, mitte ainult rahastamisega seoses, vaid ka ainult siis, kui küsimuses on individuaalsete riikide heitkoguste vähendamise eesmärgid.
Tööstusriikide roll peab selles osas olema rohkem nähtav ja meil on vaja saata selge sõnum Ameerika Ühendriikidele. Ameerika Ühendriikidega seoses on üks komplikatsioonidest see, et teame, et detsembriks ei ole nad suutnud vastu võttu isegi vajalikke siseriiklikke õigusakte. Ma arvan, et me peame selgelt väljendama oma ootust, et president Obama täidaks ühe oma olulisematest valimiseelsetest lubadustest, s.o, et Ameerika roll kliimamuutuste ohjamisel saab olema ennetav. Samamoodi peaksime me selgelt väljendama oma ootust, et president Obama kasutaks ära oma kohalviibimist, et viia konverents eduka lõpptulemuseni.
Jaromír Kohlíček
(CS) Austatud nõukogu eesistuja, volinik, kallid kolleegid! Kahtlemata on Euroopa Ülemkogu tähtis organ ja seega peaks just tema otsustama põhiküsimused. Põhiküsimus on anda tööd, mis tagaks inimestele normaalse elustandardi. Minus tekitavad hämmastust üksteisele järgnevad mõttetud sõnavõtud, millest kumab läbi teadmiste puudumine ja kus segatakse kokku veider supp revanšismist ja äärmuslikust liberaalsusest. Euroopa Ülemkogu peaks sellised väljaütlused sedamaid tagasi lükkama, andes samal ajal selge signaali, et selle peamine eesmärk on tööstus jälle käima lükata ja kriitiline olukord põllumajanduses lahendada. Kui selle asemel lepib ta kärbetega sotsiaalvaldkonnas, leevendades samal ajal pankade ja kõige jõukamate olukorda, siis ei ole lootust positiivsele impulsile, eriti kui surutakse peale abstraktseid finantsstabiilsuse kriteeriumeid. Lõpetuseks tahaksin öelda kõigile neile, kes meeleheitlikult seisavad vastu Lissaboni lepingu referendumil ratifitseerimisele: ajage asjad oma kodus korda ja kui te ei suuda oma rahvale selgeks teha, miks see leping hea on, siis ärge kippuge teisi õpetama!
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Austatud juhataja! Ma tahaksin mainida väljakutseid, mis on meie ees ja millele me peame leidma lahendused vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal. Nimelt tuleb luua sobiv ühine sisserännu- ja varjupaigapoliitika; meie välispiiride tõhus kontroll; tõhus integratsiooni- ja tagasisaatmispoliitika, usaldatav ja usaldusväärne Eurojust; Euroopa Parlamendi kontrolli all ühendust teeniv Europol; edasiminek tsiviil- ja kriminaalõiguse harmoneerimisega; tõhusad usaldusel ja võrdusel põhinevad Atlandi-ülesed suhted, eelkõige Ameerika Ühendriikidega; SWIFT-andmete küsimuse õiglane lahendus; tõhus andmekaitsepoliitika; euro rahatähtede parem kaitsmine võltsimise vastu ja põhiõiguste harta aktiivne edendamine.
Robert Goebbels
(FR) Austatud juhataja! Mul on väga lihtne küsimus. Meil on äsja ametisse nimetatud uue komisjoni president, kuid kuna saame me uue komisjoni? Praegusel raskel ajal on võimatu töötada komisjoniga, mille pooled liikmed pakivad juba oma asju. Euroopas on vaja uut hoogu - meil on ruttu vaja uut komisjoni.
Seįn Kelly
Austatud juhataja! Hiljuti Iirimaal toimunud referendum andis ühe hea õppetunni, nimelt et hea suhtekampaania muudab kõik. 2008. aasta juunis hääletasid iirlased Lissaboni lepingu vastu. Pisut rohkem kui aasta hiljem hääletasid nad kahekolmandikulise enamusega poolt. Kas vahepealsel ajal mõjutas Euroopa Liit nende elu märksa rohkem? Ei! Kuid teises raundis müüsid pooldajad Euroopa Liidu sõnumit palju paremini.
Ma arvan, et eriti just nüüd, kui Lissaboni leping on teoks saamas, on tähtis, et uute volitustega tehakse palju head tööd. Kuid komisjon peab samuti kasutama sobivat PR-strateegiat, et kodanikud seda head tööd teadvustaksid.
Petru Constantin Luhan
(RO) Austatud juhataja! Minu nimi on Luhan, mitte Luman. Ma tervitan soojalt seda, et poliitilised fraktsioonid toetavad ratifitseerimisprotsessi edendamist.
Selleks et tagada Euroopa Liidu tõhus toimimine, on meil vaja Lissaboni lepingut ja seda, et see jõustuks nii ruttu kui võimalik.
Hetkel on Tšehhi Vabariik ainus liikmesriik, kes ei ole lepingut ikka veel ratifitseerinud. Nagu Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon on juba öelnud, kutsume president Klausi üles käituma vastutustundlikult ja ratifitseerima lepingu Euroopa Ülemkogu toimumise ajaks oktoobri lõpus. Vastasel juhul me takerdume sellesse institutsioonilisse arutelusse ning ei saa keskenduda tavakodanike ees seisvatele reaalsetele probleemidele, nagu majandus- ja finantskriis, töötus ja sotsiaalne kaasatus. Samuti ei suuda me kinnistada kuvandit Euroopa Liidust kui tõelisest üleilmsest tegijast.
Ma usun, et me oleme selle lepingu väärtuste üle arutanud nii pikalt, et selle arutelu taaselustamisel ei ole mõtet. Mis meid praegu huvitab, on see, et järgmisel Euroopa Ülemkogul oleks meil võimalik kinnitada, et ratifitseerimise protsess on lõpule viidud kõigis liikmesriikides, et saaksime edasi minna järgmise etapiga, milleks on komisjoni kolleegiumi loomine.
Cecilia Malmström
nõukogu eesistuja. - (SV) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Tänan teid küsimuste ja märkuste eest! Me räägime sageli kodanike Euroopast, inimeste Euroopast, ja siis tõlgendame seda vastavalt meie endi poliitilistele eesmärkidele. Selles ei ole tegelikult midagi halba, kuid kui me küsime kodanikelt: "Mida te Euroopalt tahate?”, siis vastavad kõikide Euroopa riikide kodanikud: "Me tahame Euroopas koostööd, mis põhineks paljudel väärtustel, ja mis lahendaks meie ühised probleemid: majanduskriis, töötus, kliimaküsimused, rahvusvaheline kuritegevus, sisserände probleem jne”.
Selleks oleme me siia tulnud. Paljusid neid küsimusi arutatakse kümne päeva pärast tippkohtumisel. Loomulikult ei suuda me kõigile neile lahendust leida, kuid loodetavasti suudame astuda mõned olulised sammud õiges suunas ning seega luua rohkem nn kodanike Euroopat. Me peame oma otsused langetama viisil, mis on demokraatlik, avatud ja võimaldab läbipaistvust.
Meil kõigil võib olla erinev arvamus Lissaboni lepingust. Eesistujariik Rootsi ja nõukogu ning usun, et ka selle koja enamuse arvamus on, et Lissaboni leping viib Euroopa kodanikele lähemale. Me hakkame otsuseid langetama tõhusamalt ja demokraatlikumalt ning samuti me suurendame Euroopa Liidu tugevust ja kaalukust rahvusvahelistes suhetes. Seega on tähtis, et leping paika saaks, ja ma garanteerin, et anname endast kõik, et tagada selle teokssaamine nii ruttu kui võimalik.
Tšehhi presidendiga seoses ei ole ikka veel lahendust. Ma olen kuulnud siin mõningaid spekulatsioone, kuid lahendust sellegipoolest ei ole. Meil käivad intensiivsed läbirääkimised meie Praha sõpradega ja ma loodan, et väga, väga varsti saame teile esitada ettepaneku selle küsimuse lahendamiseks. Ma tahaksin osutada, et enne edasiminemist peame me loomulikult ära ootama Tšehhi põhiseaduskohtu otsuse.
Vahepeal aga jätkuvad ettevalmistused seoses parlamendi kaasotsustamise ja Euroopa välisteenistusega, mida me arutame täna pärastlõunal. Ma tulen tagasi Lissaboni lepingu kohta avaldatud eri arvamuste ja sellega seotud muude küsimuste juurde. Meil on olnud väga konstruktiivne koostöö teie presidendi Jerzy Buzeki ja tema kolleegidega selles osas, kuidas parlament, nõukogu ja komisjon saavad koostööd teha pärast seda, kui uued reeglid on paigas.
On esitatud mõned küsimused Afganistani kohta. Jah, Marielle de Sarnez! Me loodame, et suudame aruteludes edasi minna, et jõuda ühisele Euroopa seisukohale Afganistani kohta, mis võtab arvesse nii Euroopa Liidu sõjalist kohalolekut selles riigis kui ka suuremat toetust tsiviilühiskonnale ja demokraatliku riigi ülesehitamise protsessile. Praegu toimuvad intensiivsed arutelud selle üle, kuidas me saame toetada 7. novembril toimuvaid valimisi. Sinna on vähe aega. Nii lühikese ajaga on raske Euroopast valimiste jälgijaid saata, kuid me anname loomulikult endast parima, et seda saavutada.
Ühine varjupaiga- ja sisserändepoliitika on Euroopa Liidu pikaajaline eesmärk, mida me toetame. Me ei saavuta seda aasta lõpuks, osaliselt seetõttu, et kõigepealt on vaja Lissaboni lepingu jõustumist. Kuid nõustun teiega, et see on tähtis. Vahepeal töötame Stockholmi programmiga ja üks küsimustest, mida me sellega seoses arutame, on seotud sisserändega. Tegu on loomulikult väga keerukate küsimustega, mis puudutavad kolmandaid riike, kaubandust, abi ja võimalust luua raamistik, milles on võimalik seaduslik sisseränne ka Euroopasse. Samuti puudutavad need solidaarsust ja vastuvõtusüsteeme. Komisjon esitab raporti selles osas tehtud edusammudest. Edasised otsused võtame vastu detsembris.
Johannes Cornelis van Baalen! Ankara protokolli küsimus on oluline. Me oleme oma Türgi sõpradele sageli öelnud, et nad peavad Ankara protokolli ratifitseerima ja ellu viima. Sellel tippkohtumisel seda küsimust ei arutata, kuid hiljem sügisel arutame me laienemist ja võimalik, et otsus võetakse vastu detsembris. Seega tulen ma kindlasti selle küsimuse juurde tagasi.
Mis puutub volinike arvu, siis loomulikult on Euroopa Ülemkogu otsustanud, et igal riigil saab olema üks volinik. Kehtiva lepingu kohaselt on seda võimalik muuta 2014. aastal. Kohe kui leping on jõustunud, on meil aega vaadata üle juriidilised kohandused, mis võivad olla vajalikud, tagamaks igale riigile voliniku säilimise, ja nii me toimime. Meil on käimas läbirääkimised eri õigusorganitega, et me teaksime, kas lepingu edasine muutmine on vajalik või piisab Euroopa Ülemkogu ühehäälsest otsusest.
Sama kehtib ka 18 uue Euroopa Parlamendi liikme kohta. Kohe kui leping on paigas, hakkame me seda ette valmistama. Mitmed riigid on juba teinud ettevalmistusi, et kõnealused parlamendiliikmed ruttu siia saata. Jean-Pierre Audy! Mõnes riigis on siseriiklik hääletussüsteem natuke keerulisem. Seega võib minna rohkem aega. Ma loodan, et ettevalmistustega tehakse algust nii pea kui võimalik. Mul on väga hea meel, et Euroopa Liit on lubanud neil saadikutel jääda vaatlejaks seni, kuni nad ootavad ametlikult Euroopa Parlamendi liikmeks saamist. Me anname koos saabuva Hispaania eesistumisega oma parima, et tagada, et see toimub nii kiiresti ja sujuvalt kui võimalik.
Lõpetuseks tahaksin väljendada oma tänu mitte ainult selle arutelu eest, vaid ka selle ääretult suure toetuse eest, mida täiskogu eesistujale andnud seoses kliima küsimusega on. Me anname endast parima, et Euroopa Ülemkogul saaks otsustada Euroopa-poolse rahastamise küsimuse, arvestades nii Euroopa panust kui ka meie panust arenguriikidele, millega meil on võimalik saata välja tugev signaal ning anda hoogu juurde rahvusvahelistele läbirääkimistele, et need oleksid Kopenhaagenis võimalikult edukad. Meie põlvkonna ees seisev kõige tõsisem ja tähtsam ülesanne on võtta asjakohaseid, konkreetseid meetmeid, et võidelda ülemaailmse soojenemise vastu ja kehtestada ülemaailmne määrus. Ma olen väga tänulik toetuse ja pühendumuse eest, mida Euroopa Parlament selles osas on üles näidanud.
Margot Wallström
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja! Kõigepealt tänan teid selle elava ja huvitava arutelu eest! Lissaboni lepingu rakendamise pakilisust on selgelt tunda nii siin täiskogul kui ka selles arutelus. Te mõistate, et nagu parlament, ootab ka komisjon kannatamatult uue lepingu jõustumist.
Me kõik teame, et kinnitamise poliitiline protsess on praeguseks kõigis liikmesriikides lõppenud. Loomulikult peab iga liikmesriik ratifitseerimise protsessi lõpule viima ning selles osas peavad nad järgima oma siseriiklikku korda, kuid on ka selge, et ükski liikmesriik ei tegutse vaakumis. Nende otsused ja viivitused mõjutavad meid kõiki.
Loomulikult me loodame, et Tšehhi Vabariigil on peagi võimalik leping ratifitseerida. Ma tahaksin samuti meenutada teile kõigile, et lojaalne koostöö on üks Euroopa Liidu põhimõtetest ja -tunnusjoontest. Ma arvan, et on eluliselt tähtis, et liikmesriigid saaksid võetud kohustuste osas üksteist usaldada.
Kas ma tohin ka teha märkuse selle kohta, et paljud parlamendiliikmed on rääkinud erinevusest või lõhest ühelt poolt reaalsuse - milles valitseb töötus ja majanduskriis - ja teiselt poolt Lissaboni lepingu teksti vahel, kuid Lissaboni lepingu teksti kogu mõte on tegutseda kontekstis ja võimaldada paremini võtta vastu tõhusaid otsuseid sisserände- ja varjupaigapoliitika, energiajulgeoleku jms kohta. See on kogu mõte ja me peame teksti ja reaalsust siduma, mitte lahutama, kuid loodetavasti lõpeb institutsiooniliste küsimuste igavene arutelu peagi ning meil on võimalik kasutada uusi tõhusaid vahendeid.
Komisjon tegutseb praegu aktiivselt, et valmistuda lepingu rakendamiseks kohe, kui leping jõustub. Tean, et täna pärastlõunal toimub eraldi arutelu välisteenistuse üle. Seega ei ole praegu aeg seda küsimust põhjalikult arutada. Kuid ma ütleksin, et siin on meie ees tõeline väljakutse.
On väljakutse viia kokku eri välispoliitikas tegutsejad ning üldiseks eesmärgiks peab olema sünergia saavutamine. Teataval määral on vaja loomingulist mõtlemist, kuid samal ajal on vaja jälgida institutsioonidevahelist tasakaalu.
Samuti peab teenistus olema täiel määral aruandekohustuslik antud täiskogu - Euroopa Parlamendi - ees. Ma olen veendunud, et välisteenistuse loomine on tulemusrikas, juhul kui nõukogu, parlament ja komisjon teevad tihedat koostööd. Samuti peame me austama tõsiasja, et ettepaneku teevad kõrge esindaja ja komisjoni asepresident koostöös komisjoniga.
Rääkides ühest teisest tähtsast küsimusest, Euroopa kodanikuinitsiatiivist, siis kavatseb komisjon novembri keskel välja anda rohelise raamatu. Me kavatseme pidada laialdasi konsultatsioone kodanike, tsiviilühiskonna ja kõigi asjaosalistega, et esitada õigusloomega seotud ettepanekud kohe pärast Lissaboni lepingu jõustumist.
Majandus- ja finantskriisi tagajärjed on nõukogu päevakorras kesksel kohal. Seda konkreetset teemat puudutati arutelu ajal sageli. Ma olen nõus nendega, kes ütlesid, et ei ole põhjust enesega rahul olla. On tõsi, et kriisipoliitika tulemusena on ilmnenud esimesed viljad - finantsturud on hakanud konsolideeruma -, kuid täielikust taastumisest oleme me veel kaugel ning töötuse tagajärjed on praegu ja ka edaspidi väga rängad. Tuleb jätkuvalt teha poliitilisi jõupingutusi, et toetada aktiivset tööturupoliitikat.
Komisjon jääb loomulikult - ja ma ütlen seda vastuseks mõnedele arutelu ajal tõstatatud küsimustele - oma eelarveettepanekule kindlaks. Me loodame, et ka parlament kinnitab oma häälega meie ambitsioone. Nagu president Barroso eile infotunnis ütles, ei ole praeguseks piisavalt tehtud.
Tööhõive olukord on selline, et me peame kõik rohkem tegutsema nii Euroopa kui ka riikide tasandil. Tööpuudus on täna meie probleem number üks ja me loodame, et võime arvestada sellega, et Euroopa Parlament jätkab tööd selle küsimusega ning avaldab survet ka nõukogule, ja sellega, et riiklikul tasandil kinnitatakse meie ettepanek lihtsustada struktuurifondide haldamist, sest sellest oleks tõepoolest abi.
Üks tõstatatud küsimustest puudutas halduskoormust. Sellel neljapäeval võtab komisjon vastu kaugeleulatuva teatise halduskoormuse vähendamise kohta. Teatises sedastatakse, mida on praeguseks saavutatud ja mida on veel vaja teha. Samuti rajaneb see Stoiberi töörühma olulisel tööl. Vastavalt raportile on pilt väga hea ning esitatud on ettepanek selle kohta, kuidas vähendada halduskoormust. Kahjuks ei ole suurema osa nende ettepanekute kohta nõukogu veel otsust teinud, nii et jällegi on meie lootused sellel, et Euroopa Parlament aitab meil avaldada survet liikmesriikidele, et saaksime neis küsimustes tegelikult edasi liikuda.
Tahaksin öelda ka mõne sõna finantsturu järelevalve kohta, mis on viimastel kuudel loomulikult pidevalt komisjoni päevakorras olnud. ELi tasandil tuleb luua uus järelevalveraamistik ning meil on hea meel, et on toimunud teatav edasiminek. Nõukogus nõustutakse valdavalt komisjoni ettepanekuga luua Süsteemsete Riskide Nõukogu teostamaks makrotasandi usaldatavusjärelevalvet. Me loodame, et parlament annab sellele oma toetuse. Palju rohkem on vaja pingutada mikrotasandi usaldatavusjärelevalve asutustega seoses ning jällegi arvestame me nii nõukogu kui ka parlamendi sooviga jõuda võimalikult ruttu ambitsioonikale ja tõhusale lahendusele.
Lõpetuseks lubage mul öelda mõned sõnad teemal, mis on samuti eesistujariik Rootsi päevakorra tipus, nimelt kliimamuutused, sest Kopenhaageni konverentsini on vaid loetud nädalad. Ma arvan, et mitmed teist on rääkinud tuumküsimusest, mis määrab kordamineku või läbikukkumise. Ma nimetaksin seda kliimaõiguseks, sest tegu on arenenud ja arenevate riikide vaheliste suhetega ning sooviga esitada usutav ettepanek nii leevendamis- kui ka kohandamismeetmete rahastamiseks ning ka viisiga, kuidas näitame oma tahet olla teerajajaks.
Komisjon on ainsana esitanud rahastamise ettepaneku. Paljud on seda kritiseerinud, et see on ebapiisav. Ma olen kindel, et see ei ole piisav, kuid see oli esimene samm ja loodetavasti sunnib see ka teisi pingutama ning tegema oma ettepanekud, mille üle me saaksime Kopenhaagenis läbi rääkida. Loomulikult tegutseme ka edaspidi täie aktiivsusega ning ei loobu oma ambitsioonidest, vaid julgustame kõiki teisi asjaosalisi ja partnereid osalema täies ulatuses ja meiega koos laua taha istuma - sealhulgas esimest korda USA -, et me saaksime oma kodanike mured lahendada.
Ma kinnitan teile, et me ei kavatse oma ambitsioonidest loobuda, vaid tagame, et Kopenhaagenis töötame suure osa ajast ennetavalt.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Gerard Batten  
kirjalikult. - Spekuleeritakse palavalt, et Tony Blairist võib saada esimene Euroopa Liidu president vastavalt Lissaboni lepingule / Euroopa põhiseadusele. Üle-euroopalisele petitsioonile on tema kandidatuuri vastu peaaegu kolmkümmend kaheksa tuhat inimest oma allkirja andnud. Põhjus on lihtne. Suurbritannia peaministrina näitas Tony Blair end valetaja ja fantaseerijana. Mõistatuslikul kombel õnnestus tal oma suhteliselt tagasihoidliku peaministri palgaga saada multimiljonäriks. Praegu alamkojas lokkavas saadikute kulude skandaalis on seletamatult kadunuks osutunud ainult ühe parlamendiliikme kuludokumendid. Need on Tony Blairi omad. Ma jagan nende tundepöörangut, kes on vastu Tony Blairi presidendiks valimisele. Kuid kes olekski tegelikult Tony Blairist parem presidendikandidaat liidule, mis on rajatud pettusele, valedele ja korruptsioonile? Tony Blair viis Suurbritannia hävingu äärele. Tal võib õnnestuda teha sama ELiga. EL ja Tony Blair väärivad teineteist.
Ivo Belet  
kirjalikult. - (NL) Austatud juhataja! Me eeldame, et saabuva Euroopa Ülemkogu päevakorras on ka majanduskriisi küsimused, eelkõige Opeli olukord. Opeli omandamine ja sellega seoses lubatud massiline riigiabi on Euroopa jaoks rohkem kui eksperiment. Küsimus on Euroopa Komisjoni usaldusväärsusest, kes peab tagama, et ei antaks ebaseaduslikku riigiabi. On vastuvõetamatu, et sulgetakse toimivad kasumlikud tehased, sellepärast et riik, kus nad asuvad, ei suuda anda nii palju riigiabi kui mõni muu - rikkam ja võimsam - liikmesriik.
Me peame ka Opeli juhtumist õppima, et ei ole veel liiga hilja koordineeritud Euroopa strateegia loomiseks autotööstusele. CARS 21 oli ja on kiiduväärt plaan, kuid see ei ole kaugeltki piisav. Euroopa peab koostama jõulise tulevikukava, mis kiirendaks otsustavalt säästliku elektriauto väljatöötamist. Selleks tuleb Euroopa autotootjad tuua ühe laua ümber ning suunata selleks seitsmenda raamprogrammi vahendid. On aeg loobuda kaitsepositsioonist ning saata positiivne signaal Euroopa suurima majandusharu töötajatele.
Maria Da Graēa Carvalho  
kirjalikult. - (PT) Järgmise Euroopa Ülemkogu üks põhieesmärkidest on tagada detsembris Kopenhaagenis toimuva ÜRO kliimakonverentsi tulemuslikkus.
Ülemkogu järeldused ELi Kopenhaageni konverentsil võetava seisukoha kohta on üliolulised tagamaks, et EL räägib ühel häälel. On oluline jääda ambitsioonikale läbirääkimispositsioonile. EL peaks näitama oma ühtsust ja andma eeskuju juhtimisest, eelkõige aidates arengumaid, kes peaksid alates 2020. aastast kulutama igal aastal 100 miljardit USA dollarit aastas, et kohanduda kliimamuutuste mõjule ja vähendada oma heitkoguseid.
Kopenhaagenis kokkuleppe saavutamiseks on ülioluline arenguriikide, eelkõige vähim arenenud riikide rahastamise struktuuri loomine, nagu ka rahastamise allikate ja summade kindlaksmääramine.
Selle kokkuleppega on võimalik jõustada protokoll, mis alates 1. jaanuarist 2013 asendab Kyoto protokolli, ja see tagab tõhusa kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise, jättes samaks Euroopa tööstuse konkurentsivõime globaalsel turul.
András Gyürk Gyürk
, kirjalikult. - (HU) Me loodame, et hiljemalt Euroopa Ülemkogu viimaseks, oktoobris toimuvaks istungiks on kaotatud viimased takistused Lissaboni lepingu jõustamiseks. See leping võib paljuski inspireerida Euroopa Liitu kasutama tõhusamat otsustusprotsessi. Tahaksin ühte näidet rõhutada: energiajulgeolek. Üks edasimineku tundemärkidest on see, et erinevalt varasemast on EÜ lepingus energiapoliitikale pühendatud eraldi peatükk. Arvestades viimaste aastate sündmusi, usun ma, et selles uues peatükis antakse ELi energiapoliitikale suunised. Eesmärgid, mida toetada, on energiatõhususe arendamine, taastuvate energiaallikate kasutamine ja võrkude vastastikune sidumine. Uue liikmesriigi Euroopa Parlamendi liikmena on mul eriti hea meel, et uues energiapeatükis sisaldub ka solidaarsuse kontseptsioon. Ent Lissaboni leping ei anna meile mingil juhul valmislahendusi, eelkõige energiapoliitikaga seoses. Uue peatüki lisamine mõjub pigem hoiatusena: Euroopa peab kiiresti midagi ette võtma, et vähendada oma sõltuvust ja tutvustada oma keskkonnavaateid.
Lissaboni leping ei anna ise mingit garantiid, ainult võimaluse. Liikmesriikidele on see võimalus tugevdada ühise energiapoliitika aluseid ning samal ajal kaitsta omaenda huvisid. Tulevikus ei ole ilma liikmesriikide poliitilise kindlameelsuse ja koostööta võimalik alternatiivsete edastusteede arendamine, võrkude vastastikune sidumine ning isegi välisostude vastu kaitsmine.
Iosif Matula  
kirjalikult. - (RO) Kogu Euroopa mandril on tunda iirlaste Lissaboni lepingu heakskiitmise mõju. Selle lepingu eesmärk on ilmselt lihtsustada otsustusprotsessi pärast ELi laienemist ida suunas. Sellel taustal toetab meie Iiri partnerite sõnum Euroopa kodanike vahelist solidaarsust. Samuti räägime me Euroopa Ülemkogust, mis viimaseid kordi toimub ELi pöörduva eesistumise süsteemi kohaselt. See asjaolu on seda märkimisväärsem seetõttu, et on vaja järgmisteks aastateks valida inimesed võtmekohtadele. See küsimus on ellu kutsunud elavaid vaidlusi, kus on puudutatud lõputul arvul poliitiliselt tundlikke teemasid. Minu arust on meie ülesanne lahendada küsimus nii, et hetkeliselt tuntav uhkus ei varjutaks selgete põhimõtete rakendamist. Meie kohus on pakkuda Euroopa Liidule järjepidevust, tõhusust, pikas perspektiivis tulevikku ja kõikide piirkondade tasakaalustatud arengut, et liit saaks seista vastu globaalse poliitilise maastiku väljakutsetele, räägime me siis majanduskriisist, kliimamuutustest, meie ühisest identiteedist vms. Euroopa Liit suudab saavutada tõelise tugevuse, mida ta väärib, ainult juhul, kui me oleme globaalsel tasandil samal lainel ja kui meid tunnustatakse üksusena, mis tegutseb ühiselt.
(Istung katkestati mõneks minutiks)
