Селското стопанство като сектор от стратегическо значение за продоволствената сигурност (кратко представяне) 
Председател
Следващата точка е докладът на г-жа Sârbu - от името на комисията по земеделие и развитие на селските райони, относно признаване на селското стопанство за сектор от стратегическо значение за продоволствената сигурност.
Daciana Octavia Sârbu
Г-н председател, за мен е чест да Ви представя доклада си, който разглежда стратегическото значение на селското стопанство при осигуряването на продоволствената сигурност на Европейския съюз. Селското стопанство е пренебрегвана тема в обсъжданията относно стратегията на Европейския съюз и бъдещето. Този доклад ще покаже, че Европа не е постигнала продоволствена сигурност, че селскостопански производители и цели селски райони са застрашени от изчезване и че съществува вероятност новите предизвикателства, като например изменението на климата, да дестабилизират вече намаляващите хранителни запаси не само в Европа, но и по света.
В контекста на необходимостта от увеличаване на производството на храни с най-малко 70% до 2050 г., за да се отговори на търсенето в световен мащаб от страна на населението, продоволствената сигурност трябва да бъде ключова тема в провежданите разисквания както на световно, така и на европейско равнище. Европейският съюз трябва да отговори ясно на тези предизвикателства и този доклад е нашият опит да предложим днес редица специални действия.
Най-напред ние се нуждаем от силна обща селскостопанска политика, която има за цел да гарантира продоволствена сигурност за възможно най-много граждани на ЕС и също така да подпомогне осигуряването на световната продоволствена сигурност в контекста на ограничените ресурси и въздействието от изменението на климата. Ние не можем да говорим за продоволствена сигурност, ако не разгледаме два съществени въпроса, а именно: променливостта на пазара и цените и намаляването на хранителните запаси.
Относно променливостта на цените, аз призовах Комисията, като част от новата ОСП да предостави по-важна роля на инструментите за пазарна интервенция и да приеме по-строги мерки за ограничаване на спекулацията на селскостопанските пазари. Днес световните хранителни запаси са много по-ограничени, отколкото в миналото. Според оценките те могат да покрият световното търсене на хранителни стоки само за месец и половина. Ето защо счетох, че създаването на глобална система за хранителни запаси, която включва резервни запаси за намаляване на глада и запаси, които да се използват за регулиране на цените на селскостопанските пазари, която попада под международна егида и е подкрепена от експертния опит на съществуващи институции като ООН или ФАО, ще има благоприятно въздействие. Считам, че Европейският съюз трябва да предприеме това действие и поради тази причина отправих искане към Европейската комисия да поеме тази роля.
Друг важен въпрос, засегнат в доклада, е положението, в което се намират младите селскостопански производители. Ако ние разглеждаме бъдещето на европейското селско стопанство, трябва да съсредоточим повече вниманието си върху младите селскостопански производители. Само 7% от селскостопанските стопани в Европа са на възраст под 35 години. Ето защо отправих искане към Комисията да предостави мерки за тяхното насърчаване.
От друга страна, подчертах необходимостта да се опази разнообразието в европейското селско стопанство. В това отношение посочих, че традиционните селскостопански практики, семейните земеделски стопанства, дребномащабното селско стопанство и биологичното селско стопанство могат да имат ценен принос за продоволствената сигурност. Също така призовах за развитието на програми на равнище ЕС за подкрепа на тези форми на селско стопанство. Не трябва да забравяме обаче, че в Европейския съюз все още съществуват бедност и глад и че тази зима милиони европейци са поискали храна от ЕС. Следователно по време на настоящата икономическа криза е от изключително значение да се използва финансиране от ЕС за запазване на програмата на ЕС "Хранителна помощ за най-нуждаещите се лица в Европейския съюз".
Накрая бих искала да благодаря на докладчиците в сянка и на другите колеги от комисията по земеделие и развитие на селските райони за тяхното добро сътрудничество и принос за изготвянето на този доклад, както и на секретариата на комисията по земеделие и развитие на селските райони. Надявам се, че утре заедно ще приемем доклад, който отговаря на очакванията на европейските граждани.
Mairead McGuinness
(EN) Г-н председател, бих искала да благодаря на нашия докладчик, г-жа Sârbu, за отличната работа, която е свършила във връзка с този доклад и за нейното сътрудничество с всички докладчици в сянка. Това е продължение на работата, която аз извърших по време на предишния ми мандат, относно ролята на общата селскостопанска политика и световната продоволствена сигурност.
Изразявам съжаление, че разискваме този доклад точно преди полунощ. Може би в последния момент Европа и светът ще се събудят и ще осъзнаят колко несигурни сме ние, когато става въпрос за производство на храни.
Докладът се приема изключително добре по време на цялостното разискване относно този въпрос и в контекста на разискването във връзка с реформата на общата селскостопанска политика.
Имах някои опасения, но считам, че те са отразени в окончателния текст. Идеята, че една форма на система на производство е по-добра от друга, че биологично, дребномащабно, местно земеделско стопанство е по-добро, не е добър довод. Нуждаем се от всички системи за производство, които могат да допринесат за продоволствената ни сигурност. Действително трябва да разгледаме нестабилността на пазара и спекулата и мисля, че все още не разполагаме с всички отговори.
Единственият ключов проблем в селското стопанство е ниският доход на земеделските стопани. Младите земеделски стопани не биха работили за малко пари и ние трябва да разгледаме проблема с ниските доходи, ако искаме сигурност на снабдяването с храни.
Miroslav Mikolášik
(SK) Г-н председател, в резултат от постоянното нарастване на населението ние сме задължени да приемем по-интензивен подход във връзка с въпроса за продоволствената сигурност и с достъпа до адекватен, здравословен и питателен режим на хранене.
За да се осигури продоволствена сигурност, е от съществено значение да се увеличи прозрачността и справедливостта на настоящата хранителна верига, за да можем да осигурим справедливо равнище на възвръщаемост за земеделските стопани с печалба и контрол на цените и жизнеспособен селскостопански сектор.
По мое мнение е от изключително значение да приложим решителна политика по отношение на развитието на селските райони, посредством която можем да поддържаме жизнеспособността на селските райони в Европа и да насърчаваме конкурентоспособността на селското стопанство, да подкрепяме иновациите и в крайна сметка заетостта.
Селското стопанство е изключително важно, по-конкретно в необлагодетелстваните райони и следователно е необходимо да бъдат приети мерки за стимулиране на подкрепата на селското стопанство в селските райони, на привличането на повече млади хора в селското стопанство и на подпомагането за намаляване на регионалните различия и за осигуряване на устойчиво развитие.
Luís Paulo Alves
(PT) Г-н председател, бих искал да изкажа своите искрени благодарности на моята колега, г-жа Sârbu, за отлично свършената работа във връзка с доклада. Силно препоръчвам на Комисията да го вземе предвид, по-конкретно в тези аспекти, в които сложното измерение на въпросите в областта на селското стопанство, които се простират извън тесните рамки на самото селско стопанство, изисква включване на други области, като конкуренция на вътрешния пазар и финансово регулиране, и заслужава внимание на равнища извън това на ЕС, като на равнище Г-20 или на равнище Световна търговска организация (СТО).
Съществените въпроси във връзка със селското стопанство, земеделските стопани и снабдяването с достатъчно добри и качествени храни на хората в Европа и останалата част от света могат действително да се решат, ако се разгледат от всички страни. Амбициозните цели на реформата на общата селскостопанска политика могат да бъдат постигнати единствено ако реформите се разпрострат отвъд тесните рамки на селското стопанство и ако също така целите бъдат взети предвид в действието, изисквано в други области на политиката и в другите органи на световно равнище.
Този доклад прави това очевидно ясно и му свалям шапка за това.
Janusz Wojciechowski
(PL) Г-н председател, аз също така бих искал да поздравя г-жа Sârbu за отличния доклад, който считам за един от най-важните за този парламентарен мандат.
В света броят на хората нараства, докато площта на наличната обработваема земя намалява. Храната във все по-голяма степен става стратегически продукт. Докато суровият нефт може да бъде заменен от слънчева или ядрена енергия, няма нищо, което да може да замени произвежданата от планетата ни храна. В Европейския съюз понякога се държим така, сякаш непрекъснато се борим с проблема със свръхпроизводство на храни. Цялата селскостопанска политика на Европейския съюз през последните години беше основана на начини за ограничаване и намаляване на селскостопанското производство. Днес вече можем да разберем, че предстои време, когато ще има недостиг на храни. Много е добре, че този сигнал, под формата на доклада на г-жа Sârbu, дойде от Парламента, който казва, че положението се е променило и също така че политиката на Европейския съюз в областта на селското стопанство трябва да се промени. Ние трябва да уважаваме селското стопанство - то е гаранция за продоволствената ни сигурност.
Peter Jahr
(DE) Г-н председател, както в ежедневието, така и в политиката, важи следното: ние не оценяваме напълно това, което имаме. По този начин е очевидно също така, че в Европейския съюз имаме излишък на храни и, разбира се, винаги разполагаме с изобилие за купуване. Ако компенсираме износа на фуражи, в Европейския съюз имаме 88% самозадоволяване. Това означава, че в Европейския съюз трябва също така да полагаме усилия, за да гарантираме, че поддържаме този процент на самозадоволяване със селскостопански и хранителни продукти.
Ето защо изразявам своята благодарност към докладчика, г-жа Sârbu, за това, че отново постави този проблем в центъра на вниманието. В Европейския съюз също се нуждаем от обща селскостопанска политика, която може да снабди гражданите ни с достатъчно храна. С оглед на увеличението на световното население, въздействията от изменението на климата и увеличението на цените на енергията е ясно, че земеделските стопани в Европа няма да бъдат в състояние да управляват това сами в бъдеще. Поради това ние също се нуждаем от стратегическа координация в световен мащаб.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Г-н председател, сигурността на снабдяването с храни в ЕС ще бъде едно от най-сериозните предизвикателства пред политиката за сигурност през предстоящите десетилетия. Тук е същественият елемент от доклада на г-жа Sârbu, който подчертава факта, че след едно или две десетилетия храната и прясната вода ще бъдат стратегически продукти, каквито днес са нефтът и природният газ. Изборът на момент за доклада е много случаен, тъй като понастоящем са в ход обсъждания относно бъдещето на общата селскостопанска политика, бюджетът след 2014 г. се планира и мнозина горят от желание да намалят бюджета на общата селскостопанска политика. Много е важно общата селскостопанска политика да разполага със съответни ресурси в бъдеще и за да се гарантира, че това е така, финансовите министри и политиците трябва да са убедени, че селското стопанство в Европейския съюз произвежда на само храна, но също и обществени блага, включително обществени екологични блага, които ние няма да можем да гарантираме или да произвеждаме без селското стопанство.
Krisztina Morvai
(HU) Г-н председател, когато говорим за въпроса за продоволствената сигурност, аз съм обезпокоена от факта, че докладът разглежда държавите от ЕС като интегрирана единица. Положението в новите държави-членки се различава напълно от това в по-старите. Например нека ви задам един въпрос във връзка с Унгария: как е възможно да говорим за детски глад в държава с изключителни селскостопански ресурси? Деца, както и възрастни, гладуват в центъра на Европейския съюз. Другият ми въпрос: как е възможно селското ни стопанство да претърпи подобен неадекватен обрат, да произвеждаме селскостопански суровини на обширни площи в промишлен мащаб, преди всичко, простете ми за израза - по колониален начин, само за да ги преработим в чужбина, където се реализират печалби, след което да ги върнем в Унгария, където се продават на високи цени? Тук има нещо изначално нередно.
Seán Kelly
(GA) Г-н председател, както други оратори, аз искам да изкажа своята благодарност на докладчика, г-жа Sârbu, за нейната добра работа по тази тема.
(EN) За четири минути г-жа Sârbu обхвана множество въпроси. Няма да разглеждам всички неща, които тя посочи, но бих искал да повторя две точки. Първо, съществува необходимост от добре финансирана ОСП. Надявам се, че този Парламент ще играе ключова роля, за да гарантира, че ОСП по никакъв начин не е компрометирана или намалена. Второ, ние трябва да гарантираме, че младите хора са насърчени да се занимават със земеделие като препитание.
Освен това е налице политика за насърчаване на отглеждането на енергийни култури на добра селскостопанска земя. С оглед на факта, че можем да се изправим пред недостиг на храна в света, чието население се увеличава с 80 милиона на година, следва ли да преосмислим тази политика? Ограбваме ли Питър, за да платим на Пол, или може би ограбваме и Пол, и Питър и в крайна сметка нямаме нищо? Това е въпросът, който бих искал да задам.
Csanád Szegedi
(HU) Г-н председател, госпожи и господа, от доклада става ясно, че нещата в селското стопанство не могат да продължат по същия начин. Ние, или по-скоро големите предприятия, не можем да продължим да транспортираме селскостопански продукти от единия край на света до другия. Разбира се, можем да продължим без каквато и да е убедителна логика. Ябълки, чушки, домати и месни продукти се внасят в Европа, включително в Унгария, но не основно от Испания или Нидерландия, а от Китай и Бразилия. Определено можем да продължим в тази насока, но продуктите трябва да бъдат натоварени на транспортно оборудване като кораби, на които те пътуват със седмици или месеци. Тези продукти трябва да бъдат поддържани свежи с различни консерванти, които са токсични, ако се консумират в големи количества. Сега хората купуват тези продукти в големите търговски вериги, след което се чудят откъде идват всички тези болести, ракови заболявания и тумори. Разбира се, е очевидно, че те са причинени от оцветители и изкуствени добавки. Трябва да добавя, че вместо да подкрепяме мултинационалните компании, ние трябва да подкрепяме малките собственици, за да могат да бъдат спасителите на Европа в развиваща се продоволствена криза.
João Ferreira
(PT) Г-н председател, признаването на селското стопанство за сектор от стратегическо значение за продоволствената сигурност, за което става въпрос в този доклад, е неделима част от признаването и насърчаването на концепцията за продоволствен суверенитет. Колкото е по-голяма продоволствената зависимост и продоволствената несигурност на държава, толкова е по-трудно да се гарантира достатъчното снабдяване с храни на населението по отношение както на количеството, така и на качеството.
Продоволственият суверенитет е най-добрата застраховка срещу нестабилност на цените на хранителните продукти, въпрос, който отново се появи драматично в реда на работа. Тази нестабилност по принцип е възникнала в резултат на финансови спекулации, извършени с хранителни продукти, област, в която спекулантите - инвестиционни фондове, хедж фондове, пенсионни фондове и големи банкови институции, са съсредоточили голяма част от вниманието си, като другите спекулативни балони или са се изчерпали, или са се спукали.
Единственият начин да се спре тази спекулация е да се премахнат инструментите, които я правят жизнеспособна, а именно някои финансови продукти като извънборсови деривати.
За съжаление мерките, които Европейският съюз е приел в тази област, далеч не са в състояние да спрат тази застрашителна вълна на спекулация и нейните нечовешки последици - както се признава в скорошен доклад на ООН, изготвен от специален докладчик по правото на прехрана.
Lívia Járóka
(EN) Г-н председател, обсъждаме най-бедните сред бедните - европейските роми, и заедно с новото унгарско председателство всички ние разглеждаме Европейската стратегия за ромите.
Сред междусекторните въпроси, които засягат най-бедните сред бедните, селското стопанство се разглежда много рядко, именно поради факта, че най-бедните сред бедните в Европа не са собственици на земя. Не говорим само за продоволствена сигурност, а за осигуряване на храна на масата. Както един от колегите вече каза, този въпрос е основен за ЕС днес. Считам, че селскостопанският сектор и работата на Комисията по тези документи трябва да бъдат в съответствие с всички проекти на ЕС за микрорегионално развитие, които са свързани с борба с бедността и с осигуряване на храна за бъдещите поколения.
Кристалина Георгиева
Г-н председател, Комисията силно приветства този навременен доклад, тъй като цените на храните се увеличават рязко, главно поради непостоянните метеорологични условия и природни бедствия, но също така и поради увеличението на цените на енергията, които оказват въздействие върху стойността на храните.
Ето защо аз бих искала да благодаря на докладчика, г-жа Sârbu, и на членовете на комисията по земеделие и развитие на селските райони за техните усилия.
Продоволствената сигурност е основна за почти един милиард души по света, които все още страдат от глад, но също така е от значение за уязвимите групи население в Европа. За тях общата селскостопанска политика действително има значение. Понякога критикуваната ОСП е успяла да предостави на гражданите на ЕС храни на достъпни цени и е осигурила продоволствена сигурност в Европа. Това трябва да продължи. Продоволствената сигурност е определена като основен въпрос в съобщението относно общата селскостопанска политика към 2020 г., което беше прието от Комисията на 18 ноември.
Докладът, който г-жа Sârbu ни представи, подчертава въпроса за прекомерна нестабилност на цените, който е тясно свързан с продоволствената сигурност поради въздействието, което има върху земеделските стопани и върху потребителите.
Комисията е изцяло съгласна, че въпросът с прекомерната нестабилност на цените трябва да се реши. Ние заедно трябва да потърсим по-добро регулиране, надзор и прозрачност, за да разгледаме въпросите, свързани с пазара, и това изисква не само по-добро финансово регулиране, но също така значително подобрена прозрачност на пазара.
Докладът препоръчва създаването на глобална система за храни. Това не е лесно. Имаме опит от миналото с обединения на стокопроизводителите. Те доказаха, че не са успешни и следователно този въпрос несъмнено изисква по-подробно разискване. Също така изисква анализ на опита, който сме придобили, например на опита от Инструмента за продоволствена помощ на стойност 1 милиард евро, приет от Комисията през 2008 г., и също така от работата, която Комисията предприема в тясно сътрудничество с Организацията на ООН по прехраната и земеделието (ФАО) и Световната програма по прехраната на ООН, за да гарантира, че изобилни запаси се позиционират предварително, за да се смекчи рязкото увеличение на цените на храните.
Всички тези усилия могат да бъдат развити, когато Г-20 разгледа внимателно въпроса с хранителните запаси и вие можете да сте сигурни, че Европейската комисия ще участва активно в тези разисквания през предстоящите седмици.
Докладът отправя призив, повторен от много от вас тук тази вечер, за силна селскостопанска политика и политика за развитие на селските райони в Европа, която може да гарантира продоволствена сигурност за всички, с подкрепата на изследванията и иновациите, за да се посрещне предизвикателството на по-голямо производство с малкото ресурси, с които разполагаме и ще разполагаме.
Комисията е изцяло съгласна с това. Няма по-подходящ инструмент за изпълнението на тези цели от силна обща селскостопанска политика, която може да гарантира икономическата и екологична конкурентоспособност на селското стопанство и, както някои от вас посочиха, да привлече младите хора в селскостопанския сектор на Европа.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе във вторник, 18 януари 2011 г.
Писмени изявления (член 149)
Sergio Berlato
Продоволствената сигурност е политически приоритет както на европейско, така и на световно равнище. Глобализацията на хранителната верига означава, че постоянно се появяват нови предизвикателства и понякога рискове за здравето и интересите на потребителите.
Едно от основните предизвикателства, пред което Европа ще трябва да се изправи, е изготвянето на селскостопански и продоволствени реформи, за да се задоволят потребностите на световното население. Според актуалната статистика световното население непрекъснато нараства и се счита, че до 2050 г. то ще се увеличи с около 40% и ще доведе до увеличение на търсенето на храни, което се очаква да се удвои спрямо текущите изисквания.
За да се справят с нарастващото увеличение на световното търсене на селскостопански и хранителни продукти, държавите-членки и Съюзът ще трябва да гарантират сигурност на снабдяването с храни. За да се постигне тази цел, ЕС ще трябва да осигури продоволствена сигурност, като има предвид специалните характеристики на хранителните продукти и същевременно осигурява правилно функциониране на вътрешния пазар.
Накрая, бих искал да помоля Комисията да разгледа всички възможни мерки за подобряване на обучението за млади хора на работното място и да създаде работни места за лицата, завършили в областта на продоволствената сигурност, с основната цел за принос към заетостта в селскостопанския сектор.
Zuzana Brzobohatá
Редно е да се подчертае значението на продоволствената сигурност за гражданите на ЕС, тъй като тя е тяхно основно право. Следователно ЕС трябва да се стреми да гарантира, че всички граждани на ЕС имат финансов и физически достъп до здравословна и питателна храна, която им позволява да водят активен и здравословен живот. Ние трябва да осъществяваме строг контрол на съответствието на селскостопанското и хранително производство с най-високите стандарти за безопасност и качество на храните, както и за тяхната екологична устойчивост. Въпреки това при тези обстоятелства е необходимо също така да се посочи определената нужда от подобно качество и стандарти за безопасност по отношение на внесените от трети държави храни, за да се защити конкурентоспособността на европейските селскостопански производители. Бих искала също така да подкрепя мерките, които ще мотивират селскостопанските производители да подобрят енергийната ефективност, тъй като разходите за енергия са ключов фактор за рентабилността на земеделските дейности. По мое мнение най-важният аспект на целия доклад е силният призив към Комисията да гарантира, в обществен интерес и в сътрудничество с държавите-членки, обществен достъп до информация за резултатите от извършвания контрол върху безопасността на храните, по-специално чрез бързия обмен на тази информация между държавите-членки. Не можем просто да позволим друг неуспех, като продажбата на месо, съдържащо следи от диоксин, както се случва сега в Германия, а на другите държави-членки е предоставена недостатъчна и закъсняла информация за възникналото положение.
Nessa Childers
Тъй като започваме да разглеждаме какъв ще бъде окончателният състав на ОСП след 2013 г., темите за продоволствената сигурност, продоволствения недостиг и устойчивостта все повече излизат на преден план. Почти всеки в тази парламентарна зала и всеки, който ще бъде включен в изготвянето на законопроекта, ще признае това. Бумът на биогоривото преди няколко години заедно със световната продоволствена криза през 2009 г. ни показа колко оскъден ресурс започва да става храната. Като такава визията ни трябва да се стесни: продоволствената устойчивост и нуждите на тези, които нямат автоматичен достъп до храна, трябва да бъдат поставени на първо място; практиките за селскостопанско производство и иновациите следва да бъдат ориентирани към повече храна и правилните култури; и тъй като изготвяме новия законопроект за ОСП, в крайна сметка следва да гарантираме, че новата ОСП ще работи за Европа без въглеродни емисии и към Европа, която не изостря настоящия проблем с въглеродните емисии.
Robert Dušek
Ние считаме сигурността на снабдяването с храни за едно от основните права на човека. В днешния свят има 900 милиона души, които страдат от хроничен глад поради крайна бедност. Световното население се очаква да надхвърли 9 милиарда до 2050 г., а глобалното производство на храни ще се увеличи с най-малко 70%. Селското стопанство трябва, от една страна, да насърчи производството, а от друга, да се справи с високите разходи за енергия, все по-намаляващата площ на незамърсена земя и последиците от изменението на климата. Трябва да разгледаме нестабилността и колебанията на цените, причинени от спекулации на стоковите пазари и намаляващите хранителни запаси. Бъдещата сигурност на снабдяването с основни стоки изисква силна обща селскостопанска политика (ОСП). ОСП трябва да подобри продоволствената сигурност чрез насърчаване на производителността и чрез подкрепата на екологично устойчиво производство на храни, както и на традиционно селско стопанство, малки земеделски производители, биологични стопанства и местно и регионално разпределяне на храни. Тези селскостопански модели допринасят за продоволствената сигурност, тъй като използват методи и доказани в продължение на поколения процедури в отделните региони на ЕС. Селското стопанство е най-стратегическата политика на ЕС, успехът на която ще помогне да се осигури оцеляването на населението на Европа във време на продоволствена криза. За да бъде ОСП способна да се бори с въздействията от изменението на климата, поддържането на цените на храните и увеличаването на снабдяването със здравословни храни, е от съществено значение нейният бюджет да бъде запазен най-малко на съществуващото равнище.
Sandra Kalniete
в писмена форма. - (LV) Европейското селско стопанство е един от най-важните стратегически сектори, тъй като предоставя снабдяване с храни на 500 милиона души. За да може европейската селскостопанска политика да осъществи своята най-важна задача, а именно да предостави на населението на Европа здравословни и качествени храни, като същевременно осигурява съответни приходи за селскостопанските производители, тя трябва да бъде конкурентоспособна на световния пазар и трябва да бъде гарантирана справедлива конкуренция на вътрешния пазар на Европа. Следователно това, което ние трябва да постигнем с реформата на ОСП, са еднакви условия за всички селскостопански производители в Европа. Държавите-членки на ЕС не са се натъкнали на проблеми във връзка с продоволствената сигурност. Въпреки това в бъдеще ще съществуват подобни рискове и ние трябва да реагираме съответно, преди те да се случат. Трябва да имаме предвид, че селскостопанските производители вече работят за минимален доход, или дори на загуба, и това има неблагоприятно въздействие върху способността им да поддържат производството. Също така е факт, че природните бедствия оказват въздействие върху цените на храните в магазините и следователно върху степента, в която храните са на разположение на хората. Трябва да признаем стратегическото значение на селското стопанство в Европейския съюз и действително да бъдем в състояние да гарантираме, че в бъдеще европейците няма да претърпят продоволствен недостиг в резултат на неуспеха на политиците и правителствата на ЕС да забележат навреме рисковете и да ги предотвратят. Признаването на селското стопанство като сектор от стратегическо значение за продоволствената сигурност е важна стъпка напред към избягване на въпроси във връзка с продоволствената сигурност в бъдеще.
Elisabeth Köstinger
Докладът по собствена инициатива признава факта, че селското стопанство е от стратегическо значение за световната продоволствена сигурност. Поглед в бъдещето показва колко е неотложна необходимостта от действие. Експертите оценяват, че до 2050 г. търсенето на храна ще се удвои. Селското стопанство трябва да бъде в положение, в което да може да отговори на огромните нужди на нарастващото население за безопасна и адекватна храна. В същото време пречките в резултат на ограниченията на природните ресурси, високите цени на енергията и изменението на климата трябва да бъдат преодолени. Аз подкрепих доклада, който ясно показва, че продоволствената сигурност е основно опасение на Европейския съюз и изисква координация на отделните области на политиката. Единствено ако областите на селскостопанската политика, политиката за развитие, търговската, финансовата и енергийната политики, както и на научноизследователската дейност, работят заедно, може да се постигне подобрение. Осигуряването на доходите на селскостопанските производители и адекватното снабдяване с качествена храна трябва да бъдат ключови цели на общата селскостопанска политика. Значителното колебание на пазарните цени в селскостопанския сектор е в резултат на лоша реколта, спекулации и концентрация на търговията, а това са значителни коефициенти на несигурност. Интервенциите и запасяването са кризисни механизми, които ще спрат злоупотребите и спекулативните сделки на пазара. Важно е тези механизми за интервенция на пазара да играят основна роля в бъдещата обща селскостопанска политика. Друга важна точка е препоръката за развитие на глобална система за хранителни запаси и резервни запаси.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Европа се нуждае от обща селскостопанска политика, която ще гарантира развитие, а не застой, на европейското селско стопанство. Селскостопанската политика трябва да отговори на европейските и световни предизвикателства, по-специално като имаме предвид факта, че съгласно Организацията на ООН по прехраната и земеделието, производството на храни трябва да се увеличи с най-малко 70%, за да отговори на нуждите на световното население, което до 2050 г. се очаква да надхвърли 9 милиарда. Тогава може да се види, че общата селскостопанска политика трябва да увеличи продоволствената сигурност чрез повишаване на ефективността, като същевременно насърчава политиката за екологично устойчиви храни. Бих искала да посоча, че разпоредбите в тази област трябва да бъдат прозрачни. Оценявам инициативите, които препоръчват насърчаване на разнообразието в селското стопанство и употребата на традиционно и екологично селско стопанство. Освен това е важно да се гарантира, че младите земеделски стопани имат достъп до земя и кредитиране, за да изпълнят целите на ОСП, като иновации, модернизация, подобряване на конкурентоспособността и освен всичко модерно селско стопанство.
Véronique Mathieu
Връзката между европейската обща селскостопанска политика и световната продоволствена сигурност е важна тема, която трябва да бъде взета предвид по време на изготвянето на проекта за ОСП след 2013 г. Действително приоритетите на ОСП трябва да бъдат разгледани не само на фона на стремежа ни към съвременно общество, но също така и на фона на ограниченията, които ще ни бъдат наложени в световен мащаб в бъдеще. Съгласно Организацията на ООН по прехраната и земеделието производството на храни трябва да се увеличи с най-малко 70%, за да може да отговори на нуждите на световното население. Европа трябва да вземе предвид световната продоволствена сигурност и трябва да увеличи производството си с оглед на ограничаването на вноса. Освен това аз подкрепям предложението за преразглеждане на финансовото ни законодателство с цел борба срещу нестабилността на цените, която е причинена основно от спекула. За да бъде ефективно обаче, това преразглеждане трябва да се извърши едновременно на международно равнище. Доволна съм, че един от приоритетите на френското председателство на Г-20 в тази област е борбата срещу нестабилността на цените на храните и основните стоки.
Iosif Matula
Увеличението на световното търсене на храни в резултат на нарастващото население на планетата очевидно оказва въздействие върху естествените хранителни ресурси и води до нови разпоредби и предпазни мерки в областта на продоволствената сигурност. Приоритетна задача на ЕС е да гарантира на държавите-членки правото на продоволствена сигурност и да подпомогне развиващите се страни при постигането на достатъчно равнище на продоволствена сигурност. Считам, че е важно да се насърчи производството и продажбата на традиционни местни храни. Могат да се извлекат много ползи от регионалните хранителни продукти: по-ниски разходи за транспорт и по-нисък риск от разваляне на храните. Има много региони със значителен селскостопански потенциал, който е останал неразработен в резултат на социалния или икономически дисбаланс на фона на нарастващото застаряване на населението в селските райони или на индустриализирането. Действително големи площи обработваема земя не се използват ефективно. Регионалните органи могат да играят ключова роля в продоволствената сигурност чрез подкрепа на капацитета за селскостопанска дейност в регионите, в които той е налице. ЕС е един от световните лидери в областта на научните изследвания и иновации, включително в селскостопанския сектор. Непрекъснатото увеличение на населението в градовете поставя ново предизвикателство: колко приоритетно е развитието на селско стопанство в града с оглед на осигуряването на продоволствена сигурност чрез използване на различни модели, като вертикално селско стопанство в града?
Tiziano Motti
Аз подкрепям подхода, предложен с резолюцията, приета днес в тази парламентарна зала: безопасността на храните е основно право на човека и се постига, когато всички хора по всяко време разполагат с физически и икономически достъп до подходяща, безопасна и питателна храна. В Европейския съюз около 80 милиона души все още живеят под прага на бедността и много от тях получават помощ чрез програми за продоволствена помощ. Подходящата диета, разбира се, е ключов фактор за здравето ни и все още съществуват твърде много съмнения, повдигани от част от научната общност, по отношение на генетично модифицираните организми. Поради тази причина аз съм против отвореността на текста към ГМО, по-конкретно в частта, която предвижда разширяване на процеса на одобрение за внос на генетично модифицирани храни от трети държави в Европейския съюз. По съображения за съгласуваност не считам, че можем да забраним на земеделските стопани да използват техника, която ние после толерираме в производството на внос. Въпреки това аз действително подкрепям мерките за насърчаване на младите земеделски стопани, които понастоящем са само 7% от общия брой, като премии за установяване, субсидиране на лихвените проценти по кредити и други стимули, които са били приложени от държавите-членки чрез техните бюджети за селско развитие, бидейки убедени, че европейското селскостопанско производство може да поддържа текущите високи равнища на качество и безопасност.
Rareş-Lucian Niculescu
Приветствам доклада относно признаването на селското стопанство като стратегически сектор в рамките на продоволствената сигурност. Въпреки това аз също бих искал да изразя своята тревога, че Парламентът реши да отдели толкова малко време за неговото разискване. Този въпрос е особено актуален в настоящия момент, когато ние сме осъзнали до каква степен продоволствената криза може да окаже въздействие върху стабилността на държавите. Една от причините за въстанието в Тунис беше увеличението на цените на храните. Алжир, Индия и Бангладеш са също държави, където увеличението на цените на храните доведе до сериозно напрежение. Увеличеното отглеждане на култури за биогорива, финансовите спекулации, производителите, които бързо преминават към по-рентабилни култури, и не на последно място промяната на хранителните навици на гражданите в много държави са също нови въпроси, които са тясно свързани с темата на днешния доклад.
Бих искал да направя един последен коментар. В индекс, създаден от японска банка, показващ уязвимостта на повишаването на цените на храните, четири от четиридесетте най-уязвими държави са държави-членки на Европейския съюз, заедно с друга държава, която скоро ще стане членка на ЕС, и три държави са непосредствени съседки на ЕС. Този индекс е интересен и трябва да ни подтикне към размисъл.
Pavel Poc
Ако разгледаме селското стопанство като стратегическа област, тогава основна предпоставка за осигуряване на сигурност на снабдяването с храни е Европейският съюз да бъде самозадоволен, най-малко по отношение на производството на основни храни и фуражи. Зависимостта на ЕС от вноса на селскостопански продукти води до увеличение на цените на храните и подкопава преките производители на ЕС в маркетинговата верига. Съгласно Организацията на ООН по прехраната и земеделието търсенето на храни и фуражи може да се увеличи със 70% до 2015 г. Следователно ще бъде необходимо да се използват всички налични форми на селско стопанство и да се предостави значителна подкрепа за финансови инвестиции за научноизследователска дейност в тази област. Ефективното използване на традиционните сортове култури, специфични за определени райони също изисква по-голяма подкрепа и обществен интерес. Например оценката на въздействието върху околната среда от производството на храни и транспортните разстояния се разбират лесно от потребителя. Текущите нива на загуба до 50% от общата производствена верига и непропорционалното нарастване на товарния транспорт не са фактори, които са в съответствие с осигуряването на сигурност на снабдяването с храни. Не можем да се преструваме, че осигуряваме продоволствена сигурност и защитаваме околната среда, като същевременно толерираме зависимостта от продукти, отгледани на друг континент и внесени от хиляди километри. Подобни практики имат огромно въздействие върху околната среда и същевременно задължават развиващите се страни да внасят почти всички необходими хранителни продукти, което ги прави зависими, разрушава икономиките им, води до обедняване на техните жители и разрушава околната им среда.
