Az Európai Unió sportminiszterei által 2008 novemberében Biarritzban tett nyilatkozat nyomon követése (vita) 
Elnök
- A következő napirendi pont az Európai Unió sportminiszterei által 2008 novemberében Biarritzban tett nyilatkozat nyomon követéséről szóló, Katerina Batzeli és Doris Pack által, a Kulturális és Oktatási Bizottság nevében a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés vitája - B6-0223/2009).
Katerina Batzeli
, szerző. - (EL) Elnök úr, biztos úr, a sportminiszterek 2008. novemberi, biarritzi nem hivatalos tanácsa volt az első nemzetközi szintű együttműködésben megvalósuló valódi, európai sportfórum.
Ez lényeges és fontos első lépés volt. Az olyan elveket, mint a szubszidiaritás, az autonómia és az önszabályozás, a sportban nemzeti és regionális szinten is széles körben alkalmazzák. Nem nyújtanak azonban választ arra az alapvető kérdésre, hogy a sportnak végül is van-e társadalmi szerepe, vagy csak tisztán kereskedelmi dimenziója van, amely a sporttevékenységet elkerülhetetlenül belső piaci termékké alakítja.
Napjainkban a sport kereskedelmivé válásának megerősödése és az a tény, hogy a sport nyitott a tisztán kereskedelmi ágazatok, például a tömegtájékoztatási eszközökön keresztül történő reklámozás felé, tisztán gazdasági jellemzőkkel ruházzák fel a sportot. Az Európai Közösségek Bíróságához már több alkalommal folyamodtak konkrét esetekben, hogy mondja ki, hogy egy sporttevékenység tisztán társadalmi hatással járó szolgáltatás, vagy ellenkezőleg, gazdasági aspektusai is vannak, ami azzal jár, hogy általános gazdasági érdekű szolgáltatás.
Még akkor is, ha a sport sajátos társadalmi szerepe nem biztosítja a közösségi jogi rendelkezések alóli általános mentességét, továbbra is elismernek, és lehetővé tesznek korlátozásokat, feltéve, hogy ezeket a mentességeket a sport társadalmi szerepe önmagában szavatolja.
Biztos úr, van néhány olyan kérdés, amelyet bizottságunk is feltett:
először is, a szervezetek önállósága vonatkozásában ugyanaz a kérdés; a sportegyesületek és -szövetségek önállóságát meg kell őrizni. Vannak azonban olyan egyértelmű esetek, amelyekben az önszabályozás nem biztosít egyenlő elbánást valamennyi érdekelt fél számára;
másodszor, a Bizottságnak sürgősen biztosítania kell számunkra a sportban az általános gazdasági érdekű szolgáltatás fogalmának meghatározására vonatkozó kérdéssel kapcsolatos szükséges iránymutatást és azokat a feltételeket, amelyekkel a belső piaci szabadságokat és a versenyszabályokat alkalmazzák, valamint
harmadszor, egy olyan kérdés, amely talán a szóbeli választ igénylő kérdésben lehet, hogy nem szerepel, de amely nagy jelentőségű, nemzetközi szinten felmerült kérdés, nevezetesen, hogy a sportversenyek finanszírozása érdekében hogyan kell kezelni az állami és magán rádió- és televízióállomások jogait. Az új technológiákat és a telekommunikációt használó, számos új magánszolgáltató piaci megjelenése volt az, amely sok sportszövetséget arra csábított, hogy ezeket a jogokat kedvezményesen értékesítse.
Ezen a ponton azonban hangsúlyozni kell, hogy pontosan a sport társadalmi szerepe miatt hiba lenne támogatni egy olyan rendszert, amelyből hiányzik az egyesületek közötti szolidaritás, és amelyben a gazdasági verseny erősödik. A kollektív tárgyalást, amely kérdéssel Mavrommatis úr szintén foglalkozik jelentésében, a sportágazat számára legkívánatosabb és legmegfelelőbb megoldásként támogatni kell.
Bármely megoldásnak, biztos úr, tiszteletben kell tartania nemcsak a piac jogi eljárását, hanem a sport közcélú szerepét is, valamint azt a tényt, hogy a sport társadalmi áru, amelynek a társadalom minden része számára hozzáférhetőnek kell lennie. A sportegyesületek szerepe és szerveződésük módja fontos szerepet játszik abban, hogy hogyan tárgyalnak az Európai Bizottsággal, a Kulturális és Oktatási Bizottsággal és az Európai Parlamenttel.
Ján Figeľ
a Bizottság tagja. - Elnök úr, üdvözlöm az uniós sportminiszterek múlt novemberi biarritzi nyilatkozatát. A sportminiszterek fontos szerepet játszanak a sportról folyó politikai vita lépésről lépésre történő előrevitelében, és a sportról szóló párbeszéd struktúráinak erősítésében, amint azt 2007-ben fehér könyvünk ajánlotta. A sportról szóló fehér könyv végrehajtása jól halad.
A sportról szóló legutóbbi, decemberi európai tanácsi nyilatkozat szintén fontos előrelépés, amely a Nemzetközi Olimpiai Bizottsággal folytatott párbeszéd erősítésére, valamint a sportmozgalom prioritásként történő kezelésére szólít fel.
A Bizottság politikai oldalról gyorsan lépett a két felhívás követése érdekében. A sportban folyó párbeszéd azonban továbbra is kihívást jelentő feladat, tekintettel a sport sokféleségére és a sportstruktúrák összetettségére.
Januárban Lausanne-ban a NOB elnökével, Jacques Rogge úrral és nemzetközi sportszövetségek képviselőivel találkoztam. A találkozó megerősítette, hogy a sportszervezetek valóban felhagynak azzal, hogy a sportra vonatkozóan ragaszkodjanak a "közösségi vívmányok” alóli általános mentességekhez - "csoportmentességek” -, és készek arra, hogy témáról témára haladva foglalkozzanak a jogi következményekkel járó, sporttal kapcsolatos kérdésekkel. Úgy gondolom, hogy ez megfelelő módja annak, hogy az uniós jogszabályok sportra történő alkalmazása terén világosabb helyzetet érjünk el, a fehér könyvben meghatározott iránymutatáson túl.
A csapatsportokkal is véleményt cserélünk. Szolgálataim a múlt héten találkoztak a fő nemzetközi és európai csapatsport-szövetségekkel, hogy tárgyaljanak a sportolók szabad mozgásáról és a sport terén a megkülönböztetés-mentességi aspektusokról. E megbeszéléseket további magas szintű tárgyalások összehívásával júniusban szeretném folytatni.
Végül, megfelelő előrehaladást sikerült elérni az uniós társadalmi párbeszéd struktúráinak felállításával a sportban. A futballal kezdődött, és úgy gondolom, más területeken is folytatódni fog.
A párbeszéd keretének formája nem lehet egy egyszerű, formális, a sportmozgalommal kialakított konzultációs keret. Figyelembe véve a sport sajátos szervezetét, a párbeszédnek tekintetbe kell vennie a sport különböző szintjeit.
Elkötelezett vagyok a sportban részt vevő valamennyi szereplővel folytatott konstruktív partnerség iránt, amely figyelembe veszi a sport önállóságát, a szubszidiaritás elvét, valamint a nemzeti és uniós jogi kereteket. Úgy gondolom, ez döntő fontosságú a sportra vonatkozó jövőbeni uniós politikai keret kialakítása szempontjából, amelyet - a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatos fejlemények előzetes megítélése nélkül - elképzelhető, hogy a következő év elején végre kell hajtani.
Ebben az esetben is szeretnék köszönetet mondani az Európai Parlamentnek, és különösen a Kulturális és Oktatási Bizottságnak támogatásáért. Önök is elfogadták az előkészítő intézkedésre vonatkozó meghatározott költségvetési tételt vagy költségvetést, amelynek végrehajtását hamarosan megkezdjük. Ez fontos lehetőség, és segíteni fog bennünket abban, hogy kialakítsuk a további lépesekre vonatkozó elképzeléseink.
Manolis Mavrommatis
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a sportról szóló fehér könyv előadójaként lehetőségem nyílt arra, hogy az uniós tagállamok sportminisztereinek biarritzi találkozóján ismertethessem az Európai Parlament álláspontját.
A fehér könyv hangsúlyozza, hogy szükség van a sport önállóságának és sajátosságának tiszteletben tartására. Az európai sportról szóló politikai vita gyakran nagy jelentőséget tulajdonít az úgynevezett "európai sportmodellnek”. Az európai sportban érdekelt felekkel a sportról szóló fehér könyvre vonatkozó megbeszélések során a Bizottság és az Európai Parlament megállapodott abban, hogy bármi is történjen, a sport sajátosságát meg kell védeni. Az európai sport sajátosságának két megközelítése létezik:
először is, a sporttevékenységek és a sportolás szabályainak sajátossága, valamint
másodszor, a sport struktúrájának sajátossága.
Ami a második sajátosságot illeti, az Európai Unió elismeri a sportszervezetek és a képviseleti struktúrák, például a profi bajnokságokat szervező szervezetek önállóságát.
A tökéletesebb és hatékonyabb koordináció elérése érdekében azonban európai szintű minimumszabályozásra van szükség. Így mind a Bizottság, mind pedig az európai sportban érdekelt felek meg vannak győződve arról, hogy a hatékony és eredményes gazdálkodás elveinek tiszteletben tartása és a közösségi jognak való megfelelés keretében önálló önszabályozáson keresztül a kihívások többsége kezelhető.
Általánosságban szólva, az Európai Unió különösen körültekintő, ha a sporttal kapcsolatos kérdések megközelítéséről és szabályozásáról van szó, feltéve, hogy azok összhangban vannak az európai joggal.
Emine Bozkurt
Elnök úr, a Parlament keményen dolgozott a sportról szóló fehér könyvön, és minden lehetséges módon támogatta az Európai Bizottsághoz intézett kérést, hogy a sportra vonatkozó európai jogszabályok alkalmazására dolgozzon ki világos iránymutatást. Nemcsak a Parlament, hanem sportszervezetek Európa-szerte is egyértelműségre szólítottak fel. Embertelen, hogy a sötétben hagyják őket, mert a dolgok állnak, időről időre a bíróságoknak kell dönteni az európai jogszabályok alkalmazásáról. Az európai sportminiszterek Biarritzban megismételték a Bizottsághoz intézett kérést.
Itt az ideje, hogy magától a Bizottságtól halljuk, hogy elkezdte-e már kidolgozni ezen iránymutatásokat. Meg tudja-e mondani, hogy ezek mikor állnak rendelkezésre? Kész-e arra, hogy az érdekelt felek, többek között a sportvilág és az Európai Parlament képviselőinek bevonásával konferenciát rendezzen e folyamat elindítása vagy felgyorsítása, valamint az európai sportszervezetek felé az egyértelműség lehető leggyorsabb fokozása érdekében?
Ez átvezet egy másik, szorosan kapcsolódó pontra. A tapasztalat azt mutatta, hogy jelenleg a sportban a párbeszédre kevés mechanizmus, vagy nem jó mechanizmusok léteznek. A legvilágosabb példa a Doppingellenes Világszervezet (WADA) módosított Doppingellenes Szabályzatáról szóló vita. Reménytelenül ragaszkodnak kezelhetetlen szabályokhoz, és az európai intézményekkel és magukkal a sportemberekkel egyáltalán nincs tér a valódi párbeszédre, hogy olyan megoldásokat keressenek, amelyek olyan doppingellenes politika létrehozásának lehetőségét rejtik, amely hatékony és tiszteletben tartja a sportemberek polgári jogait és magánéletét. Sokat beszélek sportemberekkel és érdekelt szervezetekkel, és arról panaszkodnak, hogy hiányzik a konzultáció, és hogy a WADA és a Nemzetközi Olimpiai Bizottság követelményeket határoznak meg, de ők maguk sem kívánják azokat bevinni. A WADA válasza az UEFA és a FIFA tegnapi javaslatára önmagában is jelzi, hogy a nyitott magatartás teljesen kizárt.
A doppingellenes politika vonatkozásában az Európai Bizottság milyen mértékben vállalta fel, hogy konzultációt hoz létre az európai sportemberek polgári jogainak védelméről, és úgy gondolja-e, hogy a sportra vonatkozóan létre kell hozni egy konzultációs keretet - mind általánosságban, mind pedig az ilyen jellegű kérdésben? A Bizottság is azon a véleményen van-e, hogy ennek a konzultációnak a dolog természetéből adódóan kölcsönösnek kell lennie?
Zdzisław Zbigniew Podkański
Elnök úr, az Európai Unió sportminiszterei által 2008 novemberében biarritzi ülésükön tett nyilatkozatot követően a további lépésekről szóló szóbeli választ igénylő kérdés indokolt. A társadalom dinamikus változását a sport változása kíséri. A mai sportban egyre növekvő számú probléma megválaszolatlan marad, és a munkáltatók nem reagálnak. A sportban sajátos válságot élünk. Többek között a dopping és a fiatalokkal való kereskedés növekszik.
A sportemberekkel, különösen a fiatalokkal való olyan bánásmód, mintha forgalmazandó áruk lennének, elveszi tőlük azt a lehetőséget, hogy a sporton kívül felnőttként folytassák karrierjüket. A miniszterek helyesen hívtak fel arra, hogy a fiatal női és férfi sportolók számára kettős oktatási és sport tantervhez való hozzáférést kell biztosítani, valamint arra, hogy erőfeszítéseket kell tenni a megfelelő eszközök és struktúrák gyarapodásának biztosításához. A fiatal sportolók közötti versenyre vonatkozó javasolt tökéletesítések jók, de nem eredményezhetik más sportolók kizárását, akiknek a teljesítménye jobb.
Ezért számos fenyegetés és kétely merül fel. A fenyegetések globális jellegűek, és így a Közösség által, konzultációs keretrendszer formájában biztosított ésszerű koordináció elfogadható, mindaddig, amíg nem kötelező. Továbbra is fennáll azonban a részletekre vonatkozó kérdés. A szóbeli választ igénylő kérdés második részére vonatkozóan azt lehet mondani, hogy mindent egybevetve, az intézményi koordináció úgy tűnik, kiszorítja a nemzeti kormányokat. Nem engedhetünk ennek a csábításnak.
Ivo Belet
- (NL) Elnök úr, az UEFA elnöke, Michel Platini az Európai Parlamentnek a közelmúltban kiváló javaslatot nyújtott be a futballban a fiatalokkal való kereskedés veszélyének megakadályozására. Egyértelmű kapcsolat áll fenn a Batzeli asszony által előterjesztett kérdéssel. Az UEFA javaslata világos: véget kell vetni a fiatal játékosok, a 18 év alatti gyermekek nemzetközi átigazolásának. Természetesen ez kényes kérdés, mivel sokan úgy tekintik, mint az európai mozgás szabadságának megsértését.
Az a kérdés, hogy ebben az esetben milyen érdek és milyen elv részesül előnyben. A válasz, mindannyian egyetértünk, megfelelő képzés a fiatalok és a gyermekek számára mind az iskolákban, mind pedig a sportegyesületekben. A fiatal gyerekekkel való kereskedés, néha Európa egyik részéből a másikba, családjukkal vagy családjuk nélkül, nem eredményezhet kiegyensúlyozott nevelést. Ennélfogva biztos úrhoz szóló kérdésem a következő: szándékában áll-e ezen UEFA-javaslat megvédése, és Ön is úgy gondolja-e, hogy a kérdésről rövid időn belül párbeszédet kell kezdeni az érdekelt felekkel - játékosokkal, egyesületekkel, ligákkal és szövetségekkel?
Van egy második kérdésem is: ez a "hat plusz öt” szabályt érinti, amelynek szintén az a célja, hogy védje a fiatal játékosokat, és arra ösztönözze az egyesületeket, hogy többet fektessenek be saját ifjúságuk képzésébe. Az Európai Ügyek Német Intézete (INEA), egy kutatóintézet, a közelmúltban a FIFA kérésére tanulmányt készített erről, és megállapította, hogy a hat plusz öt szabály elfogadható és az európai jogszabályokkal összeegyeztethető. Figel' biztos úr, Önnek mi a véleménye erről? Szeretnénk továbbá, Önökért, az Európai Unióért, párbeszédet kezdeni erről a sportot irányító szervekkel, figyelembe véve a futball sajátos jellegét, amelyben mindannyian egyetértünk, és természetesen előretekintve a Lisszaboni Szerződésre.
Christopher Heaton-Harris
- Elnök úr, nagyon köszönöm a biztos úr nyitó-nyilatkozatát. Amit mindenki kér, az a jogbiztonság.
Ennek alapján van néhány kérdésem, és van egy másik is a Lisszaboni Szerződés alapján is, amennyiben ratifikálják. Jó konzervatív euroszkeptikusként azt kell mondanom, hogy remélem, hogy soha nem fogják.
De azon gondolkoztam éppen, hogy ez mit jelent majd - ha ratifikálják - a sportszervezetek és az irányítószervek számára? Számos ilyen irányítószerv úgy gondolja, hogy konkrétan el fogja ismerni sajátosságukat, a sport sajátosságát. Tehát, biztos úr, meg tudná mondani nekünk, hogy az új Szerződésben szereplő ezen elismerés hogyan fogja segíteni a sportot? Biztosítanak majd mentességeket a sport számára bizonyos szempontokból, például a munkajog vagy más jogszabályok szempontjából, amelyeket valójában el akarnak érni?
A jogbiztonság alapján számos kérdés van, amelyben a Bizottságnak kellene és a Bizottság tudna most segíteni a sportszervezeteknek. Kell-e, hogy a tengerentúli cégek óriási pénzeket fektessenek az Európán belüli sportegyesületekbe? Nincs ezzel problémám. Valójában ezt úgy tekintem, mint közvetlen belső befektetést, és ezért nagyon pozitív dolognak tartom. Sportszervezetek és számos irányítószerv azonban úgy gondolja, hogy ez rossz dolog. Tehát, mi az Ön értelmezése azzal kapcsolatban, hogy a sportszervezetek tiltják ezt a gyakorlatot?
Ahogy képviselőtársam, Belet úr említette, az UEFA most azt javasolja, hogy tiltsák meg a 18 év alattiak határokon átnyúló átigazolását. Az európai jog munkavállalóként ismeri el a legalább 16 éves munkavállalót, tehát mi történik, ha egy 17 éves kifogásolja, hogy a jelenlegi helyzetben, amelyben most vagyunk nem tudott átigazolni egy hazáján kívüli nagy egyesületbe?
Hazai-nevelésű játékosok; "hat plusz öt” a FIFA-val: mi ennek a két pontnak a tisztázása? A futballt mindig nagyon érdeklik ezek a kérdések és úgy tűnik, hogy vezeti a menetrendet. Ezek a kérdések azonban valójában érintik a póló- és a rögbi uniót és az asztalitenisz-játékosokat is - minden sportot érintenek.
Szélesebb körű sportot akarunk? A Bizottság ténylegesen nyit egy fórumot, ahol a sportágazat megjelenhet, és nyíltan beszélhet a Bizottsággal bizonyos problémáiról, és rendszeresen választ kap ezekre a kérdésekre - a Lisszaboni Szerződéssel vagy anélkül?
Elnök
- Biztos úr, Öné a szó - ne felejtse el, hogy számos kérdés merült fel, de a szóbeli választ igénylő kérdésben valójában mindössze kettő.
Ján Figeľ
a Bizottság tagja. - Elnök úr, ez igaz. Általában a kérdések könnyebbek, mint a válaszok, és általában több kérdés van, mint válasz, de úgy gondolom, hogy közösen több és jobb választ találhatunk.
Az együttműködésről van szó, nemcsak a Parlament és a Bizottság között, hanem különösen a sportegyesületek, szövetségek világával, a tagállamokkal és az érdekelt felekkel folyatott együttműködésről. Ha felelősen és fogékonyan viselkednek, akkor összeülnek, és olyan megoldásokat keresnek, amelyek elfogadhatók és összeegyeztethetők a jogszabályokkal. Másrészt kiigazítjuk és megváltoztatjuk a jogszabályokat, akár nemzeti, akár európai szinten. Tehát így járunk el. Szeretném fenntartani ezt a megközelítést.
Úgy gondolom, hogy 2007 óta sok változás történt. Nem akarom magamat ismételni, vagy ismét azt ajánlani, hogy olvassák el a fehér könyvet. Van egy rövidebb változat és van egy mellékletekkel kiegészülő változat. Első alkalommal próbáltuk meg összefogni a sporttal kapcsolatos valamennyi eset leírását és minden határozatot, amelyből egyfajta térkép készült, amely megmutatja, hogy a sport hogyan kapcsolódik az Európai Közösség jogszabályaihoz és politikáihoz. Javaslatot tettünk - és ezt Biarritzban bemutattam - a testnevelésre vonatkozó iránymutatásra, amely társadalmainkban és különösen az iskolákban segíthet a testnevelés-oktatás mennyiségének, intenzitásának és minőségének előmozdításában. Az iránymutatást az egészségügyi miniszterek tanácsa fogadja el. Nem rendelkezünk sportminiszterek tanácsával, de a fő oka ennek valójában az, hogy ez a kérdés a közegészségüggyel függ össze.
Nem lehet mindenre vonatkozó, egyetlen nagy iránymutatásunk. Azt mondtam, hogy a konkrét kérdésekkel inkább témáról témára haladva foglalkozunk, és nem esetről esetre. Remélem, legközelebb foglalkozhatunk az engedélyezéssel - engedélyezési politikáinkra vonatkozóan hogyan alakítsunk ki a vonatkozó elveket. Természetesen az UEFA-nak vagy partnereinek konkrét felelőssége van ebben, de tudunk segíteni. Érdekünkben áll az olyan elvek előmozdítása, mint az önszabályozás, az átláthatóság és a fenntarthatóság, és számos más fontos módon járulhatunk hozzá az engedélyezés javításához.
Támogatni fogjuk a doppingellenes konferenciát. Ez óriási lehetőséget nyújt arra, hogy jóval többet mondjunk erről, de ellenzem egy másik ügynökség vagy egy európai WADA létrehozását. Nyilvánosan azt is mondtam, hogy ott van a NADAS, az országaink nemzeti doppingellenes ügynökségei közötti európai együttműködési hálózat, függetlenül attól, hogy állami vagy magánügynökségekről van szó. Európának aktívabbnak és egységesebbnek kell lennie. A WADA működéséből le lehet vonni a tanulságokat, és ezt gyorsan meg kell tenni. Vannak viták. Beszéltünk Bozkurt asszonnyal erről a magatartási kódexről. Ma láttam a televízióban Sepp Blattert és John Faheyt, a WADA elnökét, akik arról vitáztak, hogy a doppingellenes szabályozás és a futball-bajnokságok hogyan járhatnak kéz a kézben a magatartási kódex elfogadása után, és ezzel probléma van.
Tehát a doppingellenes szabályozás esetében úgy gondolom, hogy szorosabb belső együttműködésre van szükségünk, hogy hitelesebbé tegyük Európát. Rendelkezésünkre áll az Európa Tanács, van erről egy egyezményünk. Számos oka van annak, hogy miért van szükségünk arra, hogy koherensebb módon hozzájáruljunk a doppingellenes szabályozás világához, vagy ahhoz a világhoz, amely hatékonyabban küzd a dopping ellen. Azt mondták, hogy a párbeszéd nem könnyű ezen a területen - ez alatt a terület alatt nemcsak a doppingellenes szabályozást, hanem általában a sporttal kapcsolatos kérdéseket értem. Igaz, hogy néha nehéz, épp nemzetközi és európai szinten, vagy a különböző sportágak vagy szegmensek között, de biztosíthatom Önöket, hogy a párbeszéd kultúrája, valamint párbeszédre való nyitottság és készség növekvő.
Részt vettem az Európai Olimpiai Bizottság brüsszeli irodájának megnyitóján, amely nagyon közel van a Schuman térhez és a Bizottsághoz, a Tanácshoz és a Parlamenthez. Ez az Európai Olimpiai Bizottság és a NOB európai intézményekben való állandó jelenlétét jelenti, amelynek célja a párbeszéd és az együttműködés. Ez elárul valamit ennek jelentőségéről és a megoldások keresésében a párbeszéd alapján történő munkára való kölcsönös készségről.
A nemzetközi átigazolásokkal kapcsolatban én is a fiatalok védelme, valamint a képzés és oktatás támogatása mellett vagyok. 2001-ben a nemzetközi átigazolásokról határozatokat, illetve megállapodásokat fogadtunk el. Általában a körülbelül 18 éves kor a szint, de Európában különleges rendelkezés vonatkozik a 16 és 18 éves kor közötti időszakra. Hacsak komoly vagy nagyon kritikus problémák nem merülnek fel, nem kell változtatnunk, hanem inkább elő kell mozdítanunk a jobb és több képzést, valamint a tehetségekkel való munkát Európában.
Például, ezért támogattuk a hazai-nevelésű játékos szerepét, mert ez főként ezt a fajta bánásmódot támogatja. Természetesen ez nem egy abszolút szabály, de a különleges rendelkezéseket érinti. Előnyben részesítjük, illetve támogatjuk az egyedi jellemzőket, bizonyos szabályok szerint. Azt mondtuk, hogy öt év múlva visszatérünk erre a határozatra, hogy megnézzük ennek az új szabálynak a tényleges - nemcsak elméleti - hatását. "Hat plusz öt”, a jelenlegi állás szerint, ez egyszerűen nem összeegyeztethető az uniós jogszabályokkal, ahogy egy tanulmány kimutatta. Beszéltünk velük és olvastuk a dokumentumokat, de semmi új nincs benne. Lényegében nem mondhatjuk, hogy egyetértünk a tanulmánnyal.
Meg kell azonban mondanunk, hogy a párbeszéd - különösen a biarritzi és a lausanne-i közelmúltbeli események után - valós és nagyon konkrét az Európai Bizottság és partnerei között, beleértve a FIFA-t is. E konkrét kérdésben, a "hat plusz öt” kérdésében tovább folytatjuk. Még akkor is, ha a FIFA azt állítja, hogy nincs indok a sürgős megközelítésre, inkább nagyon konkrét és hiteles válaszokra van szükség. Nem akarnak formális vitát. Megállapodtunk, hogy nagyobb teret adunk a szakértelemnek és a gyakoribb véleménycserének. Úgy gondolom, hogy ez nagyon hasznos.
A Lisszaboni Szerződésről és a sajátosság elismeréséről: két külön záradék szerepel az Európai Unióról szóló szerződés 149. cikkében az oktatásról, a fiatalokról és a sportról. A cikk a kompetenciaszintre is vonatkozik. Ez csak egy támogató intézkedés, így az Unió nem dönthet, csak támogathatja a tagállamokat a sportolók integritásának előmozdításában. Hasznos lehetne egy Sporttanács létrehozása, mint ahogy az oktatás és az ifjúság esetében, amely talán a bővített formátum lesz. Segíthetne az első uniós sportpolitika és sportprogram kidolgozásában, de ez nem jelentene szerkezetváltozást vagy általános mentességet. A témánkénti sajátosságnak, amely valós és nem jelenti a változatlanságot, a rendszerrel vagy az Európai Bírósággal szemben védhetőnek kell lennie.
Véleményem kizárólag a Bizottság véleményét tükrözi. Véleményünk nem végleges vélemény, ha az uniós jogszabályok magyarázatára kerül sor. Különösen ezen a területen számos kérdés összekapcsolódik. Támogatni szeretnénk a megnövelt jogbiztonságot, amiért elindítottuk a folyamatot. Rendelkezésre áll a fehér könyv, és a Pierre de Coubertin cselekvési terv segít abban, hogy a fehér könyv olvashatóbb és konkrétabb legyen, de ez egy folyamat. A Szerződéssel még ennél többet is segíthetünk, de anélkül csak azon szinten maradunk, amelyet eddig elértünk.
Beszéltem a 18 éves kor alatti átigazolásokról. Ezzel kapcsolatban a FIFA nagyon jó határozatot hozott, nemcsak az átigazolásokról, hanem a kiskorúak támogatásáról és védelméről a sportban - a futballban -, és úgy gondolom, hogy ez a helyes megközelítés. Tehát bizonyos területeken az UEFA mutat jó példát, például a hazai-nevelésű játékosok vonatkozásában, bizonyos területeken pedig a FIFA mutat jó példát, például a fiatalok védelme vonatkozásában. Úgy gondolom, hogy mindkettőt segíthetjük, és fontos, hogy a futball világán belül ez is összeegyeztethető.
Végül, de nem utolsósorban - és elnézést hogy hosszan válaszoltam - a sportról szóló fórummal kapcsolatban, amelyet Heaton-Harris úr említett, ezt már valójában létrehoztuk. Biarritzban miniszteri konferenciát tartottunk a fő partnerekkel, de azt megelőzően került sor egy fórumra, amelyen a sport különböző területeiről 200 érdekelt vett részt. Ez egy nagyon pozitív, kommunikatív és nyitott fórum volt, amelyet szeretnénk folytatni. Úgy gondolom, hogy a svéd elnökség, vagy különösen a svéd elnökség alatt egy másik ilyen fórumot rendezhetünk, amelyen az elért előrehaladásról gondolkozhatnánk, és kötelezettséget vállalhatnánk a továbblépésre.
Itt voltam, amikor elkezdtem válaszolni a kérdésekre - együtt dolgozni átlátható, rendszeres és hiteles módon. Ha ez így történik, Európa vezető terület, ahol a sport védelmet és támogatást élvez, és ahol a negatív jelenségek, például a dopping, a korrupció, az erőszak és a rasszizmus ellen harcolunk a sportban. Arra szeretném felhívni Önöket, hogy legyen közös ez a megközelítés, mert nincs ennél jobb. Semmit sem akarunk kényszeríteni, inkább javasolni, védeni és támogatni. Ez a válaszom.
Elnök
- A vitát lezárom.
