Gennemsigtighed i finansielle anliggender (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af José Javier Pomés Ruiz for Budgetkontroludvalget om gennemsigtighed i finansielle anliggender.
José Javier Pomés Ruiz
Hr. formand! Europa-Parlamentet har altid ønsket at stå i spidsen for en gennemsigtig politik i forbindelse med vores regnskaber, EU's regnskaber. Sådan var det også dengang, Kommissionen under ledelse af hr. Santer på grund af problemer som følge af dårlig forvaltning blev tvunget til at indgive sin afskedsbegæring.
Siden da må vi erkende, at tingene er blevet meget bedre. Europa-Parlamentet har tilskyndet til en gennemsigtighedspolitik, og Kommissionen har bakket op om Parlamentet. Et resultat af Barroso-Kommissionens interesse heri er, at der endda er blevet nedsat et viceformandskab, der skal gennemføre denne målsætning, og som her er repræsenteret ved næstformand Siim Kallas, som jeg byder velkommen.
Borgerne skal vide, hvad vi gør med de meget få penge, de betaler til EU, knapt 1 %. Vi har brug for bedre kontrol med fællesskabsmidlerne ved hjælp af synlighed. Synlighed er ikke kun en plakat, vi kan se på et rådhus eller ved et anlægsarbejde, der er finansieret med regionalfondene eller samhørighedsfonden. Vi skal nå endnu videre, så man kan se, hvor dette lille pengebeløb, som de europæiske skatteborgere betror os via medlemsstaterne, havner.
Det er et gennemsigtighedsinitiativ, som Europa-Parlamentet støtter helhjertet, og nærværende initiativbetænkning tjener to formål. For det første siger den, at vi skal gå lidt længere. I teksten tillader vi os at sige, at gennemsigtigheden skal komme til udtryk i en offentlig sortlistning, i at få at vide, hvilke kandidater der er blevet accepteret og udelukket ved licitationerne, og i, at OLAF skal have en kodeks, der tilgodeser uskyldsformodningen, hvilket ikke har været tilfældet i ret mange sager. Inden for EU har Europa-Parlamentet med andre ord allerede sine egne fagetiske regler. Vi er ikke embedsmænd, vi er politikere. Vi skal også være gennemsigtige, og det er vi allerede.
Derfor anmoder jeg i ændringsforslag 2 til afsnit 22 om, at den listning, der foreslås i gennemsigtighedsinitiativet, bliver fjernet. Ikke kun fordi Parlamentet allerede har truffet beslutninger om vores finansielle interesser, om missionerne, om rejserne, men især fordi vi mener, at der skal være en regulering for hele EU. Europa-Parlamentet har sin egen regulering, der skal forbedres, og måske skal vi gå endnu videre.
Der er også et andet ændringsforslag, hvor jeg fjerner medlemmerne af Europa-Parlamentet fra gruppen af personer, der beklæder offentlige hverv. Vi er ikke embedsmænd, vi er politikere. I nogle nationale lovgivninger kunne denne sammenblanding medføre visse problemer.
Gennem denne idé om at øge gennemsigtigheden, hvilket vi støtter, ønsker vi også at gøre opmærksom på, at medlemsstaterne deltager i forvaltningen af 80 % af fondene, og vi opfordrer derfor endnu en gang medlemsstaterne til er fremlægge nationale revisionserklæringer. Det er vigtigt, og det haster, hvilket vi gerne vil understrege endnu en gang. Vi taler også om, at indkasseringen af fællesskabsfondene bør medtages i det initiativ, som kommissær Kallas har forelagt. Den kan ikke udelades, for når vores penge anvendes dårligt, skal vi vide, hvor de er, hvordan de indkasseres, og hvornår de indkasseres.
Vi har opnået store forbedringer af gennemsigtigheden, hr. kommissær, men Parlamentet bestræber sig på, at vi når endnu længere.
Siim Kallas
Hr. formand! Jeg er meget glad for at være her i dag for på Kommissionens vegne at tale om det vigtige spørgsmål om gennemsigtighed. Jeg takker hr. Pomés Ruiz for denne initiativbetænkning og Budgetkontroludvalget for dets værdifulde bidrag.
I betænkningen behandles fem centrale emner. For det første indeholder betænkningen retningslinjer for offentliggørelse af oplysninger om modtagere af EU-midler gennem tilskud og kontrakter. Vi arbejder på at gennemføre bestemmelserne i den reviderede finansforordning om gennemsigtighed. Disse bestemmelser blev inddraget som følge af Parlamentets indsats og trådte i kraft i maj 2007.
Hvad angår direkte forvaltning, åbnede Kommissionen sidste år et websted med en enkelt portal, der giver adgang til alle relevante steder i de forskellige generaldirektorater. Selv om vi opdaterer disse steder løbende, er portalen stadig et temmelig forvirrende og kompliceret indgangssted. Kommissionens tjenestegrene er i gang med at forbedre det.
Hvad angår delt forvaltning, er det Kommissionens opgave at "udarbejde de fælles standarder for disse oplysninger og aftale dem med medlemsstaterne inden april 2008". Dette er et citat fra hr. Jørgensens udkast til betænkning om decharge. Medlemsstaterne forbliver ansvarlige for oplysningerne. Kommissionen påtager sig ansvaret for de standarder, der finder anvendelse, og for at kontrollere, at medlemsstaterne respekterer finansforordningens bestemmelser.
Det andet emne i hr. Pomés Ruiz' betænkning er spørgsmålet om indkassering. Jeg sagde klart og tydeligt i Budgetkontroludvalget i januar 2008, at Kommissionen indtil videre ikke har kunnet give Parlamentet et samlet overblik over alle vores indkasseringstiltag. Jeg gav et skøn over indkasseringerne i 2006 og meddelte, at vores egne systemer ville blive forbedret, så ABAC-regnskabssystemet i år indeholder mere detaljerede og fuldstændige oplysninger om indkasseringer. Vi drøfter fremgangsmåden med Den Europæiske Revisionsret.
Oplysninger om indkasseringer ville være ufuldstændige uden pålidelige oplysninger fra medlemsstaterne. På landbrugsområdet ser det godt ud. I morgen vedtager Kommissionen en handlingsplan med henblik på at styrke vores tilsynsrolle i forbindelse med strukturfondene, hvor bl.a. dette spørgsmål behandles.
Det tredje emne i betænkningen vedrører erklæringen om økonomiske interesser og navnlig resultaterne af en uvildig sammenlignende undersøgelse, der blev indledt i juli 2006 i forbindelse med det europæiske åbenhedsinitiativ og offentliggjort i 2007.
Konklusionen på undersøgelsen var, at de fleste af de europæiske institutioner reguleres mere intensivt end institutioner på nationalt plan. Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank har de mest omfattende etiske regler af alle EU's institutioner.
I undersøgelsen bemærkes det, at Kommissionen har et forholdsvis veludviklet system til underretning om interessekonflikter, mens det foreslås, at det overvejes at udvide mandatet for vores etiske komité på ad hoc-basis til at omfatte en bredere rådgivende funktion. Jeg opfordrer Dem til at læse undersøgelsen og drage de konklusioner, som De mener er relevante for Europa-Parlamentet.
Det fjerde spørgsmål, som hr. Pomés Ruiz rejser, vedrører sammensætningen af ekspertgrupper, der rådgiver Kommissionen. Jeg vil gerne takke hr. Pomés Ruiz for anerkendelsen af værdien af det arbejde, der allerede er udført. Vi vil undersøge Deres anbefalinger om yderligere forbedringer.
Det femte og sidste centrale emne drejer sig om forvaltningsprincipper inden for institutionerne. Fredag den 15. februar var sidste frist for medlemsstaternes indsendelse af "årlige oversigter". Ved middagstid i dag havde vi modtaget 22 svar fra medlemsstaterne. Vi vurderer disse rapporters overholdelse af forpligtelserne under finansforordningen, og vi underretter Dem, så snart vi har et klart billede af dette, også hvad angår rapporternes kvalitet.
Til sidst vil jeg sige, at vi tager gennemsigtighed meget alvorligt, og at det europæiske åbenhedsinitiativ har ført til positive resultater på mange af de punkter, der nævnes i betænkningen.
(Bifald)
Ingeborg Gräßle
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Gennemsigtighedsinitiativet er nok Barrosokommissionens største succes.
Hr. kommissær! Jeg takker Dem for Deres indlæg, og takker Dem også, fordi De har stillet en harmonisering af offentliggørelsen af støttemodtagere i udsigt. Det var sidste år et af de helt store stridspunkter mellem Parlamentet og Kommissionen. De skal vide, at Parlamentet og PPE-Gruppen altid står ved Deres side, når det gælder gennemsigtighed. Vi vil nemlig vide, om vi gennem støttemodtagerne - modtagerne af pengene - når vores politiske mål. For os handler det om at nå de politiske mål, ikke om noget som helst andet. Men det kræver, at vi får mere viden end hidtil.
De arbejder med nye etiske regler. Vi mener, at organerne har brug for disse regler, og kommissærerne selv har jo også brug for en ny adfærdskodeks. Men for at forebygge misforståelser vil jeg endnu en gang minde om, at det ikke er op til Kommissionen at opstille regler for Parlamentet. Vi laver selv vores regler. Vi er ikke embedsmænd, i modsætning til medlemmerne af andre EU-organer, selv om sproglig unøjagtighed nogle gange kan give det indtryk.
Vi har stillet forslag om ændring af nr. 22, og det beder jeg om støtte til. Vi vil erstatte listen med en henvisning til de hidtidige regler. Lister kan være udmærkede, men vi vil bevidst lade det stå åbent, om vi skal bruge så mange kriterier eller evt. flere eller færre.
Vi er ikke tilfredse med - og det er en del af betænkningen - punktet vedrørende opkrævning af uretmæssigt udbetalte midler. Det bliver nok det vigtigste punkt i år, og også det centrale diskussionspunkt mellem Parlamentet og Kommissionen. Her går det nemlig alt andet end gennemsigtigt for sig. Jeg vil indtrængende bede Dem om virkelig at tage fat på dette problem. Opkrævning må ikke afhænge af så mange tilfældigheder som hidtil.
Vi glæder os over handlingsplanen for strukturfondene i denne uge. Den mangler imidlertid stadig at blive forsynet med troværdighed - for Parlamentet og også for Kommissionens decharge.
Vores ordfører Javier Pomés Ruiz har fremlagt en god og interessant betænkning. Jeg er sikker på, at vi med denne betænkning som udtryk for Parlamentets holdning også kan hjælpe Kommissionen på den videre vej.
Dan Jørgensen
for PSE-Gruppen. - Hr. formand! Der er ikke nogen tvivl om, at når man i den europæiske offentlighed har talt meget om, at der findes et demokratisk underskud i EU, så skyldes det ikke mindst, at der ikke har været åbenhed nok. Det skyldes måske specielt, at der har været for lidt åbenhed omkring, hvordan de midler, som EU forvalter - altså de midler, som EU betaler til de enkelte lande til gode, velmenende projekter - bliver brugt. Og det er et problem! Det er heldigvis nu et problem, som der bliver gjort op med. Det er heldigvis nu et problem, som Kommissionen langt om længe anerkender og rent faktisk gør noget for at løse, og det fortjener Kommissionen stor ros for. De, hr. Kallas, fortjener personligt stor ros for den kæmpemæssige indsats, De har gjort i den forbindelse. Der er selvfølgelig nogle forhold, der skal bringes på plads. Det er derfor, hr. Pomés Ruiz har skrevet en betænkning. Jeg støtter hans rapport, som sætter fingeren på mange kritikpunkter, som selvfølgelig skal takles. Det er klart, at de data, der foreligger, skal være sammenlignelige osv., men det er småting, for nu har vi taget den vigtige principielle beslutning om, at der selvfølgelig skal være åbenhed.
En anden meget vigtig beslutning, som Kommissionen også fortjener ros for, er beslutningen om, at man vil skabe større åbenhed omkring de såkaldte ekspertgrupper. Det går simpelthen ikke, at man i et såkaldt demokratisk system har mennesker siddende, som man ikke kender navnet på. Der er alle mulige demokratiske argumenter for, hvorfor man ikke kan bære sig sådan ad, og ud fra et finansielt perspektiv går det naturligvis heller ikke. Jeg kunne godt tænke mig, hr. kommissær, at De kunne bekræfte en udtalelse, De fremsatte i den nyligt overståede høring i Budgetkontroludvalget i forbindelse med decharge. Her forsikrede De os om, at dette selvfølgelig også kommer til at gælde for de grupper, der hører under komitologiproceduren. Der findes jo mange forskellige typer ekspertgrupper. Nogle af de vigtigste grupper er faktisk dem, der hører under komitologiproceduren. Og dette tilsagn gav De flere gange i Budgetkontroludvalget. Kunne De ikke gentage det her foran hele forsamlingen?
Janusz Wojciechowski
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske hr. Pomés Ruiz med den meget gode betænkning fra UEN-Gruppen. Jeg støtter betænkningen i sin helhed. Gennemsigtighed skal være grundlaget for EU's virke. Jeg værdsætter for det første især betænkningens dele om bedre information om modtagerne af EU-midler, en mere gennemskuelig information på Kommissionens hjemmesider, hvilket er meget vigtigt. På den anden side er de dele, der fremhæver vigtigheden af offentliggørelse af og information om de økonomiske interesser af ansatte i EU-institutionerne, ligeledes meget vigtige.
EU-borgerne skal have sikkerhed for, at de personer, der disponerer over EU-midlerne og overvåger fordelingen af dem, handler objektivt og ikke i deres egne interesse. Det er rigtig godt, at dette spørgsmål behandles så omfattende i betænkningen.
Bart Staes
Hr. formand, hr. kommissær! Denne forhandling er egentlig en opvarmning til dechargeproceduren, som i øjeblikket finder sted i Budgetkontroludvalget, og til den ekstraordinære høring, som vi har af kommissærerne Špidla og Hübner i næste uge. Et vigtigt emne i denne forhandling er punkt 41 i hr. Pomés Ruiz' betænkning, hvori Kommissionen anmodes om at støtte offentliggørelsen af nationale revisionserklæringer. Hr. kommissær, hvis De lover at støtte dette, vil den kamp, som vi fører under dechargeproceduren, ikke være Europa-Parlamentets kamp mod Kommissionen, men en fælles kamp, nemlig Kommissionens og Parlamentets kamp mod medlemsstaterne. Dette er den bedste strategi, også for Kommissionens interne samhørighed. Gennemsigtighed sikrer absolut troværdighed og ansvar. Det er alle enige om. Et af aspekterne ved dette er faktisk offentliggørelse af information om de endelige modtagere af støtte fra EU-midler.
Det er ifølge finansforordningen obligatorisk, at der gives oplysninger herom, men disse oplysninger skal gøres tilgængelige og være pålidelige, og de skal være egnede til yderligere undersøgelse. Med al respekt, hr. kommissær, der gøres forsøg på det på Deres websted, men der er stadig lang vej endnu. Nogle private initiativer gør det faktisk bedre.
Denne betænkning af hr. Pomés Ruiz beskriver også helt tydeligt, hvad der skal forbedres, nemlig udformningen, indholdet og systematiseringen af oplysningerne. Budgetkontroludvalget anmoder om, at dette afsluttes inden 2009. Jeg ønsker at stille et ændringsforslag om, at dette fremskyndes med et år. Hvis det lykkes os, kan den nye Kommission og det nye Parlament i 2009 begynde på en frisk. Jeg beder medlemmerne om at støtte dette ændringsforslag.
Hr. kommissær, jeg har endnu et spørgsmål til Dem. Hvordan er situationen, hvad angår Deres tilsagn, som er beskrevet i punkt 34, om at offentliggøre navnene på alle medlemmer af formelle og uformelle grupper fra 2008? I den forbindelse tilslutter jeg mig også Dan Jørgensens spørgsmål.
Til sidst har jeg også et spørgsmål til Dem, hr. formand. Hvornår vil Parlamentets Præsidium beslutte sig for fuld gennemsigtighed og offentliggøre navnene på alle medlemmer af Parlamentets frivillige pensionsfond? Disse mennesker er nemlig også modtagere af betydelige europæiske midler. Jeg vil bede Dem om at viderebringe dette budskab til Præsidiet.
Formanden
Med hensyn til hr. Staes' spørgsmål er det naturligvis blevet drøftet i Præsidiet, og der vil blive fundet en løsning.
Esko Seppänen
for GUE/NGL-Gruppen. - (FI) Hr. formand, hr. kommissær! Hr. Pomés Ruiz' betænkning er omfattende. Der er redegjort grundigt for de problematiske områder, som afventer de nødvendige foranstaltninger. I den forbindelse vil jeg sige til Kommissionens næstformand hr. Kallas, at der i hans embedsperiode generelt er sket store forbedringer med hensyn til EU's åbenhed og gennemsigtighed, og han var været overordentligt aktiv på dette område. Et bevis herpå er de mange nye databaser på internettet, men problemet, som også nævnes i betænkningen, er, at søgeprocedurerne stadig er utilfredsstillende, og det skal der rettes op på, bl.a. ved at materialet om søgemaskinerne standardiseres. Hvis der ikke er nogen ordentlig søgeprocedure, er der med andre ord fare for, at der indhentes en masse oplysninger, men at selve mængden af dem skader kvaliteten.
Spørgsmålet om sortlisten over konstaterede tilfælde af svig skal overvejes. I princippet går vores gruppe ind for denne liste, men vi må især sørge for, at beskyttelsen af personoplysninger er sikret, og at ingen bliver sortlistet på denne måde uden grund eller på grund af procedurefejl.
Så er der spørgsmålet om det rådgivende udvalg for standarder i den offentlige forvaltning. For medlemmerne af Europa-Parlamentet, som er direkte valgt af befolkningen, er det naturligvis godt at have en procedure, der adskiller sig fra proceduren for tjenestemænd, som fru Grässle allerede har sagt. Proceduren for valgte medlemmer skal imidlertid være mindst lige så streng, for der er ingen grund til at mene, at der skal slækkes på de etiske krav for parlamentsmedlemmernes vedkommende. I mange lande har offentligheden kendskab til de penge, der anvendes til finansiering af valg af medlemmer af Europa-Parlamentet, og Parlamentet bør muligvis bevæge sig i den retning, så nationale erklæringer om finansiering af valg og om kandidaternes kampagnevirksomhed og dennes finansieringen kan findes i Parlamentets databaser, hvorved disse oplysninger også bliver synlige på EU-plan.
Til sidst vil jeg sige, at politiske partier og stiftelser på europæisk plan ikke kan undtages fra den generelle forpligtelse til at oplyse om økonomiske interesser og finansieringskilder.
(Bifald)
Nils Lundgren
Hr. formand! Det er sjældent, at jeg kan bifalde de betænkninger, der bliver forelagt her, men den her er en undtagelse.
Det, som ordføreren har argumenteret for, er større gennemsigtighed, og det støtter jeg fuldt ud. Men jeg vil gerne minde Parlamentet om, at så længe vi har sådan noget som landbrugspolitikken og strukturfondene, vil vores kontrolopgave være uoverkommelig. Vi er tvunget til hele tiden at indføre nye regler, mere overvågning, og vi ender med et fuldstændig urimeligt bureaukrati.
Løsningen er som bekendt at lade de rigere lande i EU give penge til de fattigere lande uden nærmere at diskutere, hvad de skal bruges til. Så vil det meste af kontrolproceduren falde bort, og det må være det langsigtede mål. Det burde ikke være nødvendigt, at vi tæller køer og braklagte marker og den slags. Vi bør koncentrere os om det, der er årsagen til EU's eksistens, nemlig det indre marked.
Esther De Lange
(NL) Hr. formand! Også jeg vil takke ordføreren for hans fortræffelige betænkning. Jeg vil først komme ind på to punkter, inden jeg retter en opfordring til Rådet og Kommissionen.
Mit første punkt er, at vi er nødt til at offentliggøre, hvem der modtager finansiel støtte fra EU. Det gælder i særdeleshed for landbrugssektoren. Vi bør dog behandle sådanne oplysninger omhyggeligt og ærligt. Vi kan ikke acceptere, at nogle medlemsstater opfylder kravet om åbenhed, mens andre ikke gør det. På Kommissionens websted står der links til 14 nationale websteder om dem, der modtager landbrugsstøtte, hvilket betyder, at der mangler 13. Måske kan Kommissionen forklare hvorfor. Er disse oplysninger ikke elektronisk til rådighed, eller har disse medlemsstater endnu ikke givet oplysningerne?
Endvidere bør Kommissionen tænke over beskyttelse af disse modtagere, som der offentliggøres detaljer om, f.eks. beskyttelse mod radikale dyreaktivister, et problem, som flere medlemsstater, inklusive min egen, i øjeblikket kæmper med.
Endelig forholder det sig således, at oplysningerne er vanskelige at sammenligne med hinanden, og derfor er der behov for mere styring fra Kommissionens side. Jeg har forstået på kommissæren, at han i morgen tager initiativ hertil, hvad angår strukturfondene, og det er jeg glad for.
Mit andet punkt vedrører institutionernes årlige aktivitetsrapporter, hvor der er foretaget en betydelig forbedring, men de udgør også et følsomt emne.
Nu kommer jeg til min opfordring, som har at gøre med den kendsgerning, at 80 % af midlerne i Europa ikke forvaltes centralt, men af medlemsstaterne eller sammen med medlemsstaterne. Vi kan i én uendelighed forbedre og skærpe gennemsigtigheden og kontrollen, men så længe medlemsstaterne ikke påtager sig et ansvar ved hjælp af nationale revisionserklæringer, vil det stadig være svært at sikre en effektiv kontrol. Der skal to til en tango.
På europæisk plan kan vi danse den mest virtuose, lidenskabelige dans, når det gælder budgetkontrol, men så længe medlemsstaterne ikke danser med, bliver det aldrig en præstation, der vinder præmier. Jeg opfordrer derfor medlemsstaterne til at påtage sig et ansvar, og jeg opfordrer Kommissionen til at støtte denne proces med de nationale revisionserklæringer, som en god dirigent, eller som en danselærer, det må De selv om, hr. kommissær. Vi vil gerne regne med Deres støtte.
Paulo Casaca
- (PT) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske vores ordfører og hr. Kallas for dette initiativ, men i samme åndedrag vil jeg gerne sige til hr. Kallas, at jeg ville være meget gladere, hvis han havde truffet de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at Kommissionen overholdt reglerne i finansforordningen, der trådte i kraft den 1. januar 2007, især vedrørende udpegelse af de endelige modtagere af midler fra de forskellige fællesskabsfonde.
Det er meget bekymrende, at Kommissionens svar på, hvorvidt IMG er blevet lovligt og behørigt udpeget som en international organisation, er helt utilstrækkeligt. Jeg vil gerne vide, hr. kommissær, om Kommissionen udover denne nye internationale organisation også har besluttet at mødes med andre, så vi kan finde ud af, hvem der har adgang til fællesskabsfondene uden at være nødt til at skulle igennem en offentlig licitation.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Hr. formand! Fordelingen af midlerne fra de forskellige budgetposter fremkalder altid mange følelser og diskussioner. Det er ikke spor mærkeligt, at de personer, der har modtaget penge, er meget glade, samt at de personer, der ikke har modtaget nogen penge på trods af de bedste intentioner, er kritiske. Når en enhed desuden modtager tilskud fra en regering, og tilskuddet fratages af en anden regering, hvilket har været tilfældet i en meget omtalt sag for nylig i Polen, giver det anledning til megen diskussion.
På hvilket grundlag tildeles midlerne, hvilke procedurer er gældende, og er faktiske forhold den bestemmende faktor, eller udgøres den af ordinær politik? Vi skal derfor ikke blot tage vare på procedurernes klarhed og gennemsigtighed, men også gøre det muligt for offentligheden at bedømme arbejdet forbundet med tilskuddenes tildeling. Dette er i overensstemmelse med hr. Pomés Ruiz' betænkning. Offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af EU-midler er en grundlæggende betingelse for, at Kommissionens og regeringernes intentioner er gennemsigtige. Hvorfor er der så nogen lande, der modsætter sig denne offentliggørelse? Holder de noget skjult? Det vedrører ligeledes offentliggørelse af informationer om eksperter og personer, der beklæder offentlige hverv i EU-institutionerne. Det vil være meget gavnligt for vores EU at skabe et fælles etisk område.
Alexander Stubb
(EN) Hr. formand! Jeg vil indlede med at lykønske ordføreren, hr. Pomés Ruiz. Det gør jeg ikke bare, fordi han står ved siden af mig og sparker mig over skinnebenet, men fordi jeg synes, at hans betænkning er fremragende.
Jeg vil sige tre ting. For det første mener jeg, at målet med denne betænkning i bund og grund er at forbedre gennemsigtigheden og kontrollerne. Det gør man normalt på tre måder. Den første er at have gennemsigtighed i dokumentationen, og det er der hjemmel for i EF-traktatens artikel 255. For det andet gennemsigtighed i finansielle anliggender, som denne betænkning omhandler, og for det tredje naturligvis gennemsigtighed i forbindelse med møder.
Det triste ved denne debat er - ikke så meget i, men uden for Parlamentet - at mange euroskeptikere bruger gennemsigtighed meget populistisk ved, at de på den ene side kræver gennemsigtighed, og når de får den, begynder de at angribe folk for den. På det punkt synes jeg, at denne debat er lidt trist, og jeg mener, at vi, når vi forbedrer gennemsigtigheden, bør være ærlige og redelige omkring det.
Det andet, jeg vil nævne, er nationale erklæringer. Jeg tilslutter mig det, som fru De Lange sagde om dem. Det bør vi altid understrege. Jeg synes, at hr. Kallas gør en udmærket indsats. Kommissionen gør en god indsats. Men 80 % af samtlige midler bliver faktisk brugt i medlemsstaterne. Det er der, der kræves lidt mere af de økonomiske erklæringer. Jeg er sikker på, at hr. Mulder ville have været enig med mig, hvis han havde været til stede.
Min sidste bemærkning vedrører betænkningens berømte, eller måske berygtede, punkt 22. Jeg forstår grunden til det, men jeg synes ikke, at vi skal smide barnet ud med badevandet. Derfor anbefaler jeg, at vi lader punkt 22 udgå, så vi alle sammen uden betænkeligheder kan stemme for betænkningen, for det at være imod gennemsigtighed svarer jo lidt til at være imod fred og moderskab.
Inés Ayala Sender
- (ES) Hr. formand! Jeg vil gerne tilslutte mig lykønskningerne af ordføreren, der har udarbejdet en meget interessant betænkning, og jeg vil naturligvis også gerne rose Kommissionen, der er repræsenteret ved dens næstformand, hr. Kallas, for dens bestræbelser og for dens gode dialog og samarbejde med Parlamentet.
I denne forbindelse vil jeg blot tilføje et par kommentarer til det, der allerede er blevet sagt, og som jeg er enig i langt hen ad vejen, og sige, at ud over behovet for information og gennemsigtighed, er det vigtigt, at der er nem og troværdig adgang hertil, som gør det muligt at foretage sammenligninger. Informationen skal være organiseret og klassificeret, og den skal have praktisk nytteværdi, ikke kun for de største eksperter, men for offentligheden i almindelighed.
I forbindelse med midlerne under delt forvaltning har jeg en særlig interesse i, ud over det, der allerede er blevet sagt, at lægge pres på medlemsstaterne i denne henseende, og i særdeleshed at forsøge at finde instrumenter, der forbedrer situationen for de internationale organisationer, som ofte er uigennemsigtige.
Jeg glæder mig naturligvis meget over idéen om at skabe et fælles etisk område. Jeg synes, at det er en luksus, som Kommissionen har råd til, og som den endda kan eksportere eller foreslå i forbindelse med visse forhandlinger på globalt niveau som bedste praksis. Derfor glæder jeg mig særligt over den undersøgelse, som Kommissionen er i gang med om disse fagetiske regler og standarder, som senere kan finde anvendelse på de enkelte institutioner.
Endelig anerkender og takker jeg ordføreren for at have accepteret min anmodning i forbindelse med en fagetisk kodeks for OLAF, som der efter min mening er et yderst presserende behov for, for én ting er de ansvarlige og de skyldige, og en anden ting er de uskyldige, som vi skal beskytte på alle måder.
Ville Itälä
(FI) Hr. formand! Jeg vil indlede med at tilslutte mig dem, som har lykønsket og takket hr. Pomés Ruiz for en strålende betænkning. Samtidig vil jeg benytte lejligheden til at takke kommissær Kallas, som gennem årene har arbejdet meget hårdt for at fremme disse spørgsmål.
Tanken bag denne betænkning er sådan, at næsten ingen kan være uenig i dens mål. Enhver form for åbenhed og gennemsigtighed, hvad angår misbrug af EU-midler, kan kun være positiv. Generelt skal brug af bevillinger finansieret gennem skatteindtægter være åben. Skatteyderne skal altid have præcise og relevante oplysninger om, hvad deres penge bliver brugt til. Offentligheden skal altid kunne få at vide, hvem der bruger pengene på hvad, og hvor meget der bliver brugt.
Vi skal især overholde princippet om ret til aktindsigt og gennemsigtighed, når disse midler bliver misbrugt. Efter min opfattelse vil offentliggørelsen af en sortliste over svigagtig brug af EU-midler også forebygge misbrug og dermed fremme åbenhed og gennemsigtighed i brugen af EU-midler. Denne form for overvågning vanskeliggøres naturligvis af, at systemerne i de enkelte lande varierer meget.
Jeg mener, at betænkningen er et stort fremskridt, og at vi skal indgå et kompromis, så betænkningen bliver vedtaget og ikke forkastes på grund af småting.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand! Jeg synes, denne debat er rigtig god. Jeg vil imidlertid gerne advare mod misbrug af gennemsigtighed. Nogle populister misbruger - selv om de ikke er til stede i salen i dag - denne debat i offentligheden, men skelner ikke mellem privatsfæren og det, som er hensigtsmæssigt og godt i offentligheden.
Vi må ikke glemme denne debat om privacy. Vi ved, at databeskyttelse også er berettiget. At finde et afbalanceret forhold på dette felt er det rigtige svar fra Europa-Parlamentet for fremtiden.
Jens-Peter Bonde
Hr. formand! Det er jo en fornøjelse at overvære debatten i dag. Når jeg tænker nogle år tilbage i tiden, var der nogle få idioter, der krævede åbenhed, men nu består Parlamentet af lutter idioter, der insisterer på åbenhed omkring regnskabsaflæggelse. Og vi har en kommissær, som vi ikke skal kritisere, men rose, også for hans personlige indsats for at få de træge dele af Kommissionen med på åbenhedsreformer.
Nu er jeg jo imidlertid ikke valgt til at rose - jeg er valgt til at få tornene frem i debatten. Derfor vil jeg gerne spørge hr. Kallas, om der til næste år findes undtagelser fra landbrugsområdet, hvor der ikke vil være fuld regnskabsaflæggelse på internettet, og hvor vi ikke vil kunne se, hvem det er, der modtager hvad, og tilsvarende på de andre områder. Vil der være undtagelser, eller vil det være enhver udgift, der vil blive redegjort for på internettet? Og hvad angår arbejdsgrupperne: Vil det være alle eksperterne, som får navnene frem?
Og så til sidst: Når vi nu er nået så langt med åbenheden, var det så ikke også en god idé at sende en undskyldning til heltene Dorte Schmidt-Brown, Hans-Martin Tillack, Marta Andreasen og alle dem, der har fået skældud gennem årerne, men som var årsagen til, at De, hr. Kallas, kunne få så stor succes med Deres reformer?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Klarhed og gennemskuelighed er grundlæggende principper for samfundslivet. Vi, parlamentsmedlemmer, får netop en særlig funktion i denne forbindelse. Det er os, der møder vælgerne, og vi må forklare dem den eksisterende situation i EU og dets administration. Vi kan ikke sige: "Det er ikke os, der har gjort det - det er Kommissionen." En europæisk borger kræver at få svar fra netop parlamentsmedlemmerne. Vi udbygger alt for ofte procedurer under påskud af at skabe gennemsigtighed, vi opstiller for mange krav til modtagerne, vi kræver dokumenter, der ofte er unødvendige. Når vi skaber gennemsigtighed, skal vi fastsætte og fordele. Jeg vil gerne gentage, at vi skal fordele medlemsstaternes og EU's roller og opgaver.
Zbigniew Zaleski
(EN) Hr. formand! Jeg har to bemærkninger. Hvis vi for det første ønsker at følge Lissabonstrategien, må vi vide, hvem på det videnskabelige område, der får pengene og til hvad. Er det virkelig de bedste, eller skelnes der mellem de mere privilegerede vestlige lande og de andre, nye lande? Som akademiker vil jeg sige, at der skal være mere retfærdighed og jævnbyrdighed.
Min anden bemærkning er, at jeg mener, at vi, når vi - temmelig rundhåndet - giver penge til tredjelande, til underudviklede og mindre privilegerede lande, skal have tilbagemeldinger om, hvordan pengene bliver brugt, navnlig i forbindelse med bløde programmer til fremme af demokratisering og lignende, som ikke fremkalder håndgribelige ting, men ændrer holdninger, eller programmer til fremme af iværksætterkultur. Vi ved ikke ret meget om, hvordan de penge bliver brugt i Afrika og i alle AVS-landene. Jeg mener virkelig, at vi må have flere oplysninger om det.
Alexander Stubb
(EN) Hr. formand! Jeg erklærer mig uenig med tre talere. For det første hr. Seppänen. Jeg lykønsker ham med hans tale, for den var meget moderat, og han bevæger sig langsomt - næsten - mod den proeuropæiske lejr.
For det andet hr. Bonde: Den måde, hvorpå han taler om gennemsigtighed, får mig til at tro, at han er føderalist. Så i den forstand mener jeg, at han også bevæger sig i den helt rigtige retning - selv om hans krav om offentliggørelse af navnene på alle medlemmer af komitologiudvalg måske er lidt for langt ude!
Min sidste bemærkning vedrører hr. Rübig. Jeg er helt enig med ham i, at den form for populisme fra den euroskeptiske side, som vi ser i de østrigske medier, ganske enkelt er afskyelig, og jeg håber virkelig ikke, at vi kommer til at se mere af den slags.
Jeg har endnu et spørgsmål til ordføreren, hr. Pomés Ruiz: Hvis han skulle tage én ting ud af betænkningen, hvilken skulle det så være?
Siim Kallas
Hr. formand! Jeg takker medlemmerne mange gange for deres støtte til denne indsats for gennemsigtighed, som er blevet en fælles indsats. I alle spørgsmål har Kommissionen altid følt, at den havde stærk støtte fra Parlamentet.
Jeg har to bemærkninger. Den første vedrører de oplysninger, der står til rådighed om slutmodtagere. Jeg mener, at der er sket en utrolig ændring. Da vi sammen med nogle medlemmer af Europa-Parlamentet indledte drøftelserne om dette i begyndelsen af 2004, var der ikke det store håb om, at det ville blive gennemført. Men den politiske beslutning er truffet, og 2009 er sidste frist for offentliggørelse af oplysninger om slutmodtagerne i 2008.
Den politiske beslutning er altså truffet. Det er et stort fremskridt. Nu skal de tekniske problemer løses. Det er slet ikke let, for der er nu udstukket retningslinjer for, hvilken form disse oplysninger om slutmodtagere skal have. Mange af Dem rejste naturligvis spørgsmålet om velfungerende søgemaskiner, og det er heller ikke nogen let opgave. Vi skal selvfølgelig have en portal, som giver adgang til oplysninger i medlemsstaterne og adgang til oplysninger om slutmodtagerne.
Jeg forudser en masse tekniske problemer, men disse tekniske problemer - intet et perfekt, og alt tager lidt tid - bør naturligvis ikke svække betydningen af denne store ændring.
Hvad angår de berømte nationale erklæringer, vil jeg gentage, at situationen har ændret sig fuldstændig i løbet af disse tre år. Da jeg første gang mødte op i Rådet for at drøfte disse ting, var de helt udelukket. I dag findes der årlige oversigter - vi har indtil videre allerede modtaget 22 og måske endnu flere. Vi vil vurdere kvaliteten sammen, og der vil helt bestemt være en forbedring.
Det er altså opfattelsen, at vi har problemer med delt forvaltning, og vi skal også dele oplysninger om arbejdet - hvordan vi forvalter strukturfondene. Den opfattelse er også blevet langt mere udbredt i medlemsstaterne. Vi vil også forsøge at gennemføre idéen om mere omfattende nationale erklæringer med specifikt indhold. De ved lige så godt som jeg, at der er visse medlemsstater, som stadig er meget skeptiske over for dette større engagement, men vi har allerede en vis grad af engagement.
Det er noget helt andet med de internationale midler. Spørgsmålet om, hvordan disse oplysninger skal stilles til rådighed, bliver formentlig også drøftet i Budgetkontroludvalget. Vi er imidlertid partnere i internationale aftaler og forvalter dem ikke direkte. Der skal stilles oplysninger til rådighed om det, vi forvalter direkte, men vi er partnere i meget store internationale sammenhænge. Det er lidt anderledes.
Hvad angår ekspertgrupper, vil jeg gentage det, jeg sagde i Budgetkontroludvalget, nemlig at vi har pligt til at offentliggøre listen over faste eksperter. Det er et spørgsmål om definition: Hvilken form for eksperter skal med på listen. Det er et åbent spørgsmål, og nogle eksperter, som udfører visse fortrolige opgaver med at vurdere projekter og personer, bør nok ikke være så gennemsigtige. Der er visse nuancer. Men forpligtelsen består, og jeg har fået oplyst, at vi er klar til at offentliggøre en lang liste over faste eksperter. Så er der spørgsmålet om alle de nationale eksperter, som medlemsstaterne sender, og som deltager i visse organer, hvis navne bliver fremsendt senere, ikke i forvejen, men der er i det mindste en forpligtelse til, at det ikke må være nogen stor hemmelighed, hvem der rådgiver os.
Min sidste bemærkning som svar på et spørgsmål, der blev rejst, er, at Kommissionen ikke har planer om at foreslå, hvordan Parlamentet skal håndtere sine egne regler, og hvad erklæringerne om økonomiske interesser skal indeholde. Jeg kan kun sige to ting: Dette etiske rum er et fælles rum, for hvis noget sker i én institution, har det omgående indvirkning på andre institutioner. Vi skal naturligvis løse alle disse problemer med sund fornuft og ikke gå alt for vidt og i unødvendige enkeltheder, men kun behandle relevante spørgsmål for at undgå en reel interessekonflikt.
José Javier Pomés Ruiz
Hr. formand! De kan være tilfreds med hr. Kallas, fordi han forstår, at gennemsigtighedsinitiativet er et meget værdsat initiativ, som hele Parlamentet bakker op om, og fordi han har kunnet konstatere den opbakning, han kan finde her.
Vi ønsker at gå endnu længere med gennemsigtigheden, hr. Kallas, og vi har allerede i betænkningen foreslået Dem nogle punkter, hvor vi kan gå endnu længere, nemlig med hensyn til indkasseringerne, eksperterne eller uskyldsformodningen. Jeg beder Dem dog om, at dette sker inden for fornuftens rammer uden at tage hensyn til visse dele af sensationspressens popularisme, som ser ud til at hellige sig det at tjene penge ved hjælp af popularistiske overdrivelser af seriøse emner i EU. Jeg takker Inés Ayala for hendes forslag om, at OLAF også tager sig af disse sager, ligesom jeg gerne vil takke hr. Jørgensen, Paulo Casaca, hr. Bösch, der er til stede her, og mine kolleger Ingeborg Grässle, Alex Stubb m.fl.
Jeg vil gerne sige til Dem, at også Alex Stubb spurgte mig, hvad der ville blive fjernet, og jeg ville f.eks. fjerne omtalen af ægtefællernes aktiviteter. Jeg erindrer, at det største problem i EU ikke skyldtes en ægtefælde, men noget tilsvarende, og jeg tænker på sagen om fru Edith Cresson. Hermed ønsker jeg at sige, at vi ikke skal sætte sådanne begrænsninger for os selv, og at vi skal gøre, hvad der er fornuftigt, og ikke, hvad der er ufornuftigt. Parlamentsmedlemmerne har naturligvis også ret til et familieliv og privatliv.
Jeg vil gerne tilføje, at vi skal blive ved med at være et eksempel til efterfølgelse for medlemsstaterne med hensyn til, hvordan EU bruger midlerne på en stadig bedre og mere effektiv måde, med færre administrative omkostninger og meget mere effektivt end nogle medlemsstater. I forbindelse med denne indledende mission, som vi alle er enige i, er der mange medlemsstater - dem, der nægter at forklare, hvordan de bruger de 80 % af fællesskabsmidlerne, og bagefter ser ud til at glæde sig, når vi afviser at godkende EU's regnskab - der på denne måde retfærdiggør at give færre penge til de fælles midler og herved begrænser EU's aktivitet, og som misbruger vores anklager om, at det er medlemsstaterne, der ikke bruger midlerne ordentligt, og så bruger de dette argument til at nægte at give Parlamentet mere end 1 %.
Tak, hr. formand, og held og lykke til hr. Kallas i forbindelse med at nå dette mål, der bakkes så varmt op af Parlamentet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Véronique Mathieu  
I hr. Ruiz' betænkning gives der med rette udtryk for det synspunkt, at der stadig er meget at gøre, før vi opnår gennemsigtighed i de finansielle anliggender. Af en analyse af GD Budgets aktivitetsrapport for 2006 fremgår rent faktisk, hvad der endnu skal gøres for at sikre gennemsigtighed i EU's regnskaber. En undersøgelse af de midler, der er bevilget til den fælles landbrugspolitik, viser eksempelvis, at de instrumenter, som Kommissionen har til rådighed, ikke altid gør det muligt at garantere nøjagtigheden af de oplysninger, som medlemsstaterne indberetter.
Hvis vi skal undgå fortidens budgetmæssige glidebane, er Kommissionen nødt til at forbedre kvaliteten af de oplysninger, der formidles til offentligheden, vedrørende modtagerne af fællesskabsmidler, og straks gøre dette ved at iværksætte en række konkrete tiltag: rationalisering af offentliggjorte oplysninger om modtagerne af fællesskabsmidler, oprettelse af en generel søgemaskine, offentliggørelse af en sortliste over bedragere mv. Med henblik på at sikre en streng, effektiv og gennemsigtig kontrol med bevillingen af fællesskabsmidler til medlemsstaterne bør Kommissionen i fremtiden påtage sig det politiske ansvar for de oplysninger, som den offentliggør.
