Særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU's fjernområder (ændring af forordning (EF) nr. 247/2006) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Alves om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 247/2006 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU's fjernområder - C7-0255/2009 -.
Luís Paulo Alves
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Tillad mig at pege på det faktum, at vi forhandler om den første betænkning fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, som er underlagt den almindelige lovgivningsprocedure som fastlagt i Lissabontraktaten. Det er et historisk øjeblik, og hvis Parlamentet stemmer sådan, som jeg foreslår, vil det give denne nye periode med delt myndighed over landbruget i EU den bedst mulige start.
Det gør det netop ved at lovgive i fællesskab med sine fjernområder i et praktisk eksempel på viljen til at bygge en Union, som styrkes af samhørighed, i en ånd af aktiv solidaritet, i respekt for de forskellige deles egenart og forskelligheder, som den eneste mulige måde at bygge vores fælles europæiske projekt på.
Det gør det også ved at indføre grundlæggende forordninger for at gøre sukkersektoren på Azorerne - og jeg glæder mig især over dette, eftersom det er min hjemegn - mere bæredygtig, da den er hundredvis af år gammel. Endvidere bidrager det til en sund diversificering af landbruget i en region, der, som vi ved, yder et uerstatteligt bidrag til Portugals mælkesektor. Vi må konsolidere den og gøre den bæredygtig.
Jeg vil gerne takke kommissær Cioloş og Kommissionens højtstående embedsmænd, som vi samarbejdede og forhandlede med, for den åbenhed og fleksibilitet, de udviste. Det spanske formandskab har gjort alt for, at vores fælles ønske om at nå til en aftale ved førstebehandlingen skulle blive virkelighed. Jeg vil naturligvis også gerne rette en tak til vores skyggeordførere i de andre politiske grupper, samt til de fremragende embedsmænd i sekretariatet i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, hvis samarbejde gjorde det muligt at opnå et i mine øjne meget positivt resultat.
Jeg vil også gerne understrege det afgørende bidrag fra Azorernes landbrugsforening såvel som fra regionalregeringen og Republikkens regering; de var stærkt involveret og spillede en afgørende rolle i at finde en løsning for Azorernes sukkerindustri.
Forslaget til Rådets forordning blev indgivet den 2. oktober til Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, på et tidspunkt, hvor der ikke var nogen udsigter til, at Lissabontraktaten skulle træde i kraft, idet den fortsat afventede medlemsstaternes ratificering. I denne forbindelse var Kommissionens og Rådets oprindelige tanke, at forslaget skulle vedtages ved hjælp af den forenklede procedure uden nogen ændringsforslag, så det kunne træde i kraft fra 1. januar 2010.
Med Lissabontraktatens ikrafttræden og trods den kendsgerning, at holdningen om, at forslaget skulle fortsætte med at følge den forenklede procedure, på det tidspunkt var fremherskende i de andre politiske grupper og i Rådet - fordi de troede, at forslaget ikke behøvede ændringsforslag og ville træde i kraft i en fart - forstår Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet og jeg, at Parlamentet var nødt til at give udtryk for sin holdning på det tidspunkt i overensstemmelse med Lissabontraktaten og påtage sig sin rolle som medlovgiver.
Vi gjorde det på rette tidspunkt, for resultatet er nye muligheder, først med bidraget fra Regionaludviklingsudvalget og udtalelsen fra hr. Teixeira - som jeg i øvrigt gerne vil lykønske og takke for den hjælp, han konstant har ydet gennem hele processen - og så med min betænkning, der indfører de nye muligheder for sukkerindustrien på Azorerne såvel som bidraget og støtten fra mine kolleger i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter.
Endelig vil jeg gerne i dette første indlæg sige, at det ikke lykkedes os at få de ændringsforslag, som blev stillet af Regionaludviklingsudvalget og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, og som jeg støttede, godkendt i den aftale, som blev opnået ved et trepartsmøde. Det var altafgørende at opnå en aftale ved førstebehandling og således værne om de forbedringer, der allerede er opnået, og om behovet for hurtig ikrafttræden for ikke at kompromittere dens tilbagevirkende kraft fra januar i år. Da Kommissionen allerede planlægger en revision af Poseiforordningen, vil vi imidlertid sikkert snart få en ny lejlighed til at forhandle om dem.
Formanden
Vi har ændret navnet på skærmen, som De har set. Omtalte kommissær var desværre ikke i stand til at være her til tiden, hvilket jeg finder beklageligt, da der ikke er nogen askesky for øjeblikket, og da klokken allerede er 11.00.
Måske kunne Kommissionen på et tidspunkt drøfte det faktum, at de ansvarlige kommissærer bør være her. Det er også et emne for rammeaftalen. Jeg er sikker på, at fru Malmström vil være en fantastisk repræsentant.
Cecilia Malmström
Fru formand! Tak for Deres forståelse. Jeg vil gerne undskylde på vegne af min kollega, hr. Cioloş, som er forsinket, og som forsøger at nå frem så hurtigt som muligt for at tale med Dem. Han har bedt mig takke ordføreren, hr. Alves, og Parlamentets skyggeordførere for det fremragende resultat, som er opnået med vedtagelsen af dette forslag.
Vedtagelsen er vigtig, fordi det er den første betænkning om landbrug og udvikling af landdistrikterne, der er vedtaget gennem den almindelige lovgivningsprocedure efter Lissabontraktatens ikrafttræden. Der er etableret et udmærket samarbejde mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen i løbet af disse måneder, og det har skabt betingelserne for en hurtig vedtagelse ved førstebehandling af dette forslag.
Med denne første erfaring med den almindelige lovgivningsprocedure har min kollega, kommissær Cioloş, og hans tjenestegrene lært en masse, og dette har skabt fremragende præcedens for fremtidige resultater. Vedtagelsen af denne forordning er meget vigtig for fjernområderne, da den fastlægger tekniske forenklinger og også fastlægger undtagelsesbestemmelser til fordel for flere sektorer, nemlig mælkesektoren på De Kanariske Øer, Madeira og Réunion, sukkersektoren for Azorerne og vinsektoren for Madeira og Azorerne.
Hvad Azorerne angår, mener jeg, at de nuværende omstændigheder berettiger til en ekstra og fælles indsats fra os alle - offentligheden, regionale regeringer, nationale regeringer og EU - for at fremme en diversificering af landbrugsaktiviteterne i denne region. Diversificeringen må absolut være en af hovedprioriteterne for fjernområderne, som traktaten har tilkendt en særlig status på grund af deres specifikke handikap. Diversificeringen må give mulighed for en lokal udvikling, som vil skabe stabilitet og velfærd i disse regioner. Derfor kan jeg efter forsikringerne fra de portugisiske myndigheder, som forpligtede sig til at støtte sukkerroesektoren på Azorerne, give mit samtykke til udvidelsen af en undtagelsesbestemmelse, som allerede tidligere er fastlagt til fordel for sukkerindustrien på Azorerne.
Jeg vil lytte til Deres kommentarer til betænkningen, og jeg vil forsøge efter bedste evne at besvare Deres spørgsmål på vegne af min kollega.
Nuno Teixeira
Hr. formand, fru kommissær! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske ordføreren, min kollega hr. Alves, med hans arbejde og især den evne, han har udvist til at indlemme de forskellige bidrag, han har modtaget, hvilket kun er tegn på respekt for de forskellige omfattede fjernområders interesser.
I min egenskab af ordfører for udtalelsen fra Regionaludviklingsudvalget glæder jeg mig over den kendsgerning, at alle ændringsforslagene blev godkendt fuldt ud af ordføreren, og at Regionaludviklingsudvalget stemte for dem alle. Dette er forslag, som tager objektivt sigte på at forbedre og korrigere utilstrækkelige og anakronistiske aspekter af den gældende forordning. Ud af disse aspekter vil jeg understrege den kendsgerning, at de maksimale mængder til eksport og forsendelse af et hvilket som helst forarbejdet produkt, som har modtaget Poseistøtte, for indeværende udregnes på grundlag af gennemsnittet af 1989-1991.
Under forudsætning af at betænkningen vedtages, håber jeg, at Kommissionen og Rådet vil være i stand til at læse Parlamentets holdning og ikke bruge en eventuel kommende gennemgang af Poseiordningens forordninger som undskyldning for ikke at godkende Parlamentets holdninger og ændringsforslagene, som er af største betydning for de berørte regioner.
Maria do Céu Patrão Neves
Hr. formand! På grund af deres permanente naturlige handikap har fjernområderne behov for, at EU ser nærmere på, hvilke betingelser der vil være de bedste for gennemførelsen af deres økonomiske aktiviteter.
Hvad angår regioner som Azorerne, som er stærkt afhængige af landbruget, er der behov for særlig opmærksomhed på denne sektor. Det er i den forbindelse, vi glæder os over denne betænkning om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU's fjernområder. Den version, der blev stemt om i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, var ganske tilfredsstillende; den version, som er resultatet af trepartsmødet, straffer ubønhørligt arbejdsvilkårene i sukkersektoren, hvis eksportstøtte nærmer sig det rent symbolske.
I en tid, hvor diversificeringen af landbruget vinder accept som en måde at minimere sektorens tilbagevendende kriser på, er det beklageligt, at denne betænkning ikke giver udtryk for den tillid og opmuntring, som sukkerroeproduktionen og den tilknyttede industri i São Miguel havde brug for.
Vasilica Viorica Dăncilă
Hr. formand! Jeg vil først og fremmest gerne lykønske ordføreren med de nævnte målsætninger for landbruget i fjernområderne. Landbrugsstøtteordningen for EU's fjernområder er en vigtig mekanisme for at opretholde landbruget og bevare landområderne.
Jeg støtter den nuværende gennemgang af afgrænsningerne af disse områder for at fjerne alle uoverensstemmelser i deres afgrænsning. Jeg mener, at anvendelsen af ens kriterier vil forenkle gennemførelsen af betalingsordningen for fjernområder på EU-niveau, give større gennemsigtighed og sikre ens behandling af dem, der nyder godt af disse støtteordninger. Vi ved alle, hvilken central rolle landbruget spiller i den lokale økonomi.
I denne henseende tror jeg, det er hensigtsmæssigt at etablere foranstaltninger i EU's fjernområder, som sigter mod at fremme landbrugssektorens konkurrenceevne og diversificering. Jeg støtter og er helt enig i de grundlæggende målsætninger i fjernområdernes ordning, som jeg anser for relevant, og som har vist sig at være et effektivt instrument til at opretholde landbruget i disse områder.
Riikka Manner
for ALDE-Gruppen. - (FI) Hr. formand! For det første ønsker jeg at takke og lykønske ordføreren, hr. Alves, med hans fremragende resultat med denne betænkning. Vores gruppe støtter fuldt ud dette kompromis, fordi det er yderst vigtigt og indlysende, at den økonomiske og sociale udvikling i EU's fjernområder i stort omfang bestemmes af deres randplacering, vanskelige klima og geografi og økonomisk afhængighed af et begrænset udvalg af varer og tjenesteydelser. Det er yderst vigtigt, særligt nu i disse krisetider, at vi fokuserer på en afbalanceret udvikling af Europas regioner og på at opnå regional og social samhørighed.
Vi og EU må sikre, at vi er selvforsynende på landbrugsområdet overalt i Europa. Dette er altafgørende for sikkerhed og biologisk mangfoldighed. De foreslåede foranstaltninger i denne betænkning bør nu omsættes til egentlig handling og derved skabe permanente og frem for alt langsigtede resultater overalt i Europa, også i Europas randområder.
James Nicholson
Hr. formand! Først og fremmest vil jeg også gerne lykønske ordføreren for en fantastisk indsats. Min gruppe kunne også støtte trepartsaftalen, og jeg synes, de har fundet frem til et godt kompromis.
Jeg mener, at Europas fjernområder, hvor det er muligt, bør få den nødvendige støtte, de har behov for for at kompensere for deres placering og de vanskeligheder, det medfører. Disse regioner har permanente handikap, og det er vi nødt til at anerkende. Den økonomiske krise og krisen i mælkesektoren har ramt disse regioner hårdere end det meste af det øvrige Europa, og det er derfor, disse regioner fortjener særlig opmærksomhed.
Jeg er særlig lydhør over for situationen på Azorerne, hvor mælkesektoren er temmelig vigtig og har haft alvorlige vanskeligheder. At give Azorerne tilladelse til at eksportere relativt små mængder sukker til EU må nødvendigvis være en god beslutning for denne specifikke regions økonomiske fremtid.
João Ferreira
Hr. formand! At retfærdiggøre forlængelsen af reeksporten af sukker ved hjælp af de modeller, som nu foreslås, med en gradvis afskaffelse af ordningen med mælkekvoter, er farligt og uacceptabelt. Denne afskaffelse - som vi har kæmpet imod og vil fortsætte med at kæmpe imod for at støtte mælkeproducenternes kamp - vil få meget alvorlige konsekvenser for en produktionssektor, som er grundlæggende for Azorernes økonomi. I modsætning til det, der antydes, vil det ikke være muligt at afbøde disse konsekvenser ved hjælp af de foreslåede foranstaltninger for sukkerforarbejdningsindustrien. Så meget desto mere som der også foreslås en gradvis afskaffelse af denne. Hvad vil der være tilbage, når disse fem år er omme?
På den anden side er det vigtigt at tage højde for, at processen med at omstille vinproduktion er betydelig forsinket, ikke mindst i Madeiras tilfælde, og ligefrem kunne blive bragt i fare, hvis incitamenterne ikke styrkes. De begrænsninger og den bundethed, der berører fjernområderne, er permanente. Derfor må den praktiske virkning af anerkendelsen af disse regioners særlige karakteristika være et sæt permanente støtteforanstaltninger, ikke usammenhængende og tidsbegrænsede foranstaltninger. Det er vigtigt at opretholde EU-støtten til landbrugssektoren i fjernområderne og i desto højere grad med det nuværende socioøkonomiske klima.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Hr. formand, fru kommissær! Vi har at gøre med en enkel, men yderst vigtig reform for fjernområderne. Dette gælder især i en tid, hvor krisen berører alle, men berører disse områder på en grundlæggende måde, da de har permanente strukturelle handikap, som betyder, at de har behov for disse ændringer.
Jeg vil tale om De Kanariske Øer. Hvad De Kanariske Øer angår, vedrører den vigtigste ændring forsyninger af mælkeprodukter til industriel forarbejdning. Vi taler om skummetmælkspulver med vegetabilsk fedt, hvilket er et traditionelt produkt til de lokale forbrugere, der er blevet solgt på De Kanariske Øer i mere end 40 år. Efter en stor indsats og trods mange vanskeligheder blev der etableret en lokal industri, som skaber beskæftigelse og åbenbar merværdi. Jeg vil gerne understrege dette, fordi det at støtte en lille industri, som skaber arbejdspladser, på nuværende tidspunkt og især på vores øer, som har en ekstremt høj arbejdsløshed, ikke kun er en nødvendighed, det er en forpligtelse.
Forslaget er at opretholde forsyningen af dette produkt, som anvendes til lokalt forbrug i små mængder på 800 t om året. Dette ville udelukke foranstaltningens midlertidige natur, som er af liden betydning i den globale sammenhæng, og derfor give stabilitet til denne industri.
Som jeg sagde før, har fjernområderne betydelige handikap, men de skal betragtes som en mulighed for Europa. De forskellige associeringsaftaler, der udarbejdes og forhandles om for øjeblikket, som f.eks. frihandelsaftalen med Colombia og Peru og andre, der indledes forhandlinger om, som f.eks. Mercosur, er en klar trussel for vores landbrugssektor. Jeg tænker på adskillige produkter som tomater, bananer og husdyrsektoren.
Jeg har sagt dette mange gange: Disse aftaler må opnå en balance, hvor alle afstår lidt, så vi alle vinder. Et produkt eller en specifik sektor må imidlertid ikke på nogen måde blive tvunget til at betale prisen for aftalerne.
Endelig vil jeg gerne lykønske ordføreren, hr. Alves, og takke Kommissionen og Rådet, som sammen med Parlamentet har haft held til at nå frem til en aftale på dette første trepartsmøde om landbrug.
Patrice Tirolien
(FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Da denne betænkning blev forelagt Regionaludviklingsudvalget, lykkedes det mig at introducere tanken om en udvidelse af den undtagelsesbestemmelse, der tillod produktion af rekonstitueret mælk på Martinique og Guadeloupe, efter eksemplet med den bæredygtige vækstmodel, som viste sit værd på Madeira.
Desværre var der ingen konsensus om denne holdning på det sidste trepartsmøde. Dette er beklageligt af to grunde. For det første, hvad substansen angår, ville mælkeproduktion i de franske oversøiske departementer give adskillige muligheder, som man ikke kan undgå at få øje på, nemlig en styrkelse af kvægindustrien, selvforsyning med en basisfødevare og skabelse af arbejdspladser. For det andet, hvad indholdet angår, var Parlamentet som helhed ude af stand til at nå til en beslutning om mit forslag, da det ville vedtage betænkningen ved førstebehandlingen gennem en uformel procedure, som jeg er imod.
Men uanset hvad, vil vores arbejde med denne Poseiforordning fortsætte meget snart under midtvejsevalueringen af forordningen. Der vil jeg endnu en gang kræve en undtagelsesbestemmelse for de andre franske oversøiske departementer.
Albert Deß
(DE) Hr. formand, fru kommissær! Jeg glæder mig over, at betænkningen om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU's fjernområder er blevet drøftet så venskabeligt i Parlamentet.
Under sidste valgperiode var jeg skyggeordfører for en reform af sukkermarkedet. Dengang besøgte Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter øen Réunion, hvor jeg besøgte et lille landbrug, som dyrker sukkerrør. Uden vores støtte kunne dette lille landbrug ikke eksistere. Som en fra det kontinentale fastland observerede jeg også, at disse bønder i EU's fjernområder faktisk står over for nogle særlige omstændigheder.
Vi er nødt til gennem visse regler om undtagelsesbestemmelser at sikre, at vi tilbyder disse bønder i alle disse EU-områder nogle perspektiver for fremtiden, og sikre, at de er i stand til at garantere fødevaresikkerhed - i hvert fald for de fleste - i disse områder. Det er op til os alle at hjælpe med til at sikre, at landbruget - inklusive gennem disse regler om undtagelsesbestemmelser - har perspektiver for fremtiden, og at forsyningssikkerheden for lokalbefolkningen sikres. Den måde, betænkningen nu er skitseret på, yder gode betingelser for at opnå disse mål. Min dybfølte tak til alle dem, der har været involveret.
Giovanni La Via
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Fjernområderne er kendetegnet ved særlige socioøkonomiske og strukturelle karakteristika, som afgøres af deres afstand fra markederne, deres isolation, deres lille areal, deres topografi, deres vanskelige klima og deres økonomiske afhængighed af visse produkter. Der er tre særlig vigtige landbrugssektorer, nemlig sukkerroer, mælkeprodukter og vinproduktion.
Det økonomiske system i disse områder afhænger af, at hver af ovennævnte sektorers produktionssystemer fungerer korrekt, men det vil kræve en masse arbejde at genoprette de balancer, som har svigtet over tid, og at sikre de undtagelsesbestemmelser, som er nødvendige for at anvende de rette markedsinstrumenter.
Det er med stor bekymring, vi hører om de igangværende forhandlinger med Mercosurlandene. Hvis disse ikke bakkes op af hensigtsmæssige kompensationsforanstaltninger, kunne denne aftale i høj grad true ikke kun fjernområderne, men også mange sektorer inden for europæisk landbrug.
Elie Hoarau
(FR) Hr. formand! Jeg må sige, at kompromiset om sukker, som det blev forhandlet frem på trepartsmødet, ikke når op på siden af det, vi havde foreslået i Regionaludviklingsudvalget og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, og dette beklager jeg dybt.
Hvad Réunion angår, er denne betænkning imidlertid vigtig for bønderne, som afventer en hurtig gennemførelse af undtagelsesbestemmelsen for mælk. For dem vil den sikre industriens bæredygtighed. Jeg ville imidlertid have foretrukket at beholde de beskyttelsesordninger, der blev anbefalet i udvalget.
Fortsat vedrørende mælk er jeg enig med vores kollega, hr. Tirolien. Vi ville gerne have set, at der var blevet gennemført en undersøgelse for Martinique og Guadeloupe for at bevare en industri i disse områder. Disse spørgsmål vil imidlertid uden tvivl være tilbage på bordet under Poseiforhandlingerne, og vi vil få muligheden for at snakke om dem igen.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Vi har i årevis observeret et fænomen, der synes at efterlade EU magtesløs, nemlig at en kolossal procentdel af landbrug går fallit, hvilket underminerer EU-staternes selvforsyning. Dem, der er værst ramt af dette, er tydeligvis dem i ugunstigt stillede områder som fjernområderne, men også bønder i bjergområder, som vi har i Østrig.
Dette er desværre en konsekvens af den fælles landbrugspolitik, en politik, som har været genstand for mange års kritik, som konstant bliver reformeret og dog alligevel ikke fungerer ordentligt. Vi er imidlertid nået til et vendepunkt. I krisesituationer - hvad enten de er skabt af den faldende euro eller ganske enkelt af det faktum, at en vulkan på Island har lammet lufttrafikken og hermed forsyningen af letfordærvelige varer - må medlemsstaterne sætte deres lid til sig selv. Det så vi for ganske nylig, sidste gang Rusland slukkede for gassen.
Når tingene bliver vanskelige, afhænger alt af, at et land er selvforsynende, og det er vi nødt til at bevare inden for EU, i de lande og regioner, som har ugunstigt stillede områder, og i fjernområderne. Efter min mening kan det kun gøres, hvis landbruget til en vis grad gennationaliseres.
Diogo Feio
(PT) Hr. formand! I denne forhandling om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU's fjernområder vil jeg gerne begynde med at komplimentere ordføreren og alle, som har arbejdet med dette spørgsmål. Jeg vil også gerne sige, at ændringsforslagene, som ofte er tekniske og specifikke, ikke fører til markante ændringer.
At henlede opmærksomheden på spørgsmålet om sukker og sukkerproduktion på Azorerne er imidlertid også at henlede opmærksomheden på et dybereliggende problem. Fjernområderne, som f.eks. Azorerne, som jeg for nylig havde lejlighed til at besøge, er meget stærkt knyttet til landbrugssektoren. Særligt på Azorerne er spørgsmålet om mælkekvoter meget vigtigt. Mælkeproduktionen, og hvordan den reguleres, er overordentlig relevant for hundredvis af producenter og mange af de mennesker, der lever på Azorerne, og af netop den grund vil jeg lige nu, her i Parlamentet, henlede opmærksomhed på behovet for, at vi finder løsninger, som tager hensyn til disse områders særlige situation.
Diane Dodds
(EN) Hr. formand! Jeg er glad for at se en betænkning om hjælp til landbruget i Europas fjernområder. Der er ingen tvivl om, at geografisk placering, afstand til markeder og andre sådanne faktorer skaber mange vanskeligheder. Den økonomiske krise har også haft en virkning. Prissvingningerne har været meget markante og haft en ødelæggende, og absolut destabiliserende, virkning på landbruget, ikke kun i fjernområderne, men i alle egne af Europa. Jeg vil imidlertid bare stile en helt bestemt pointe til Kommissionen i dag, og det er, at Kommissionen må være forsigtig med sine egne handlingsplaner for ikke at forfordele de europæiske bønder og den europæiske landbrugsindustri.
I Nordirland er mælke- og oksekødsindustrien blevet stærkt påvirket af import. Dette har resulteret i prissvingninger og store økonomiske tab for bønderne. I sidste uge deltog jeg i landbrugsshowet Royal Agricultural Show i Nordirland. Dette er det største show af sin slags i provinsen, og den ene bonde efter den anden gav udtryk for meget alvorlige bekymringer over Kommissionens holdning med genoptagelsen af handelsforhandlingerne med Mercosur. Kommissionen og vi i Parlamentet skal vel være meget forsigtige med ikke at ofre Europas industri for at opnå såkaldte "vindinger" på andre områder.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Jeg byder forslag om at hjælpe fjernregionerne velkommen. For det første er landbruget primært en industri, som sætter mad på bordet - uden hvilken vi alle ville dø - men desuden ville disse regioner uden landbrug også dø, både økonomisk og ved sandsynligvis at blive ribbet for folk. Så jeg byder ethvert forslag om at hjælpe dem velkommen.
Jeg vil også slutte mig til dem, der udtrykte bekymring om Mercosurforslagene. Disse kunne gøre en kolossal skade på fjernområderne og såmænd på alle områder.
Jeg tror, at det er på tide, at EU bliver stærkere og mere retfærdig over for sine egne bønder. Det har aldrig været meningen, at vi skulle spille politimand over for bønderne i Unionen og god fe over for bønderne i resten af verden. Det er det, der foregår her: Vi ville få mindre strenge regler, mindre gennemsigtighed og mindre oplysningspligt for mad, der kommer ind i EU, end for mad, der produceres i EU, og det ville være uretfærdigt over for fjernområderne og over for alle regioner.
Dacian Cioloş
Hr. formand! Idet jeg undskylder, at jeg kommer for sent, må jeg sige, at jeg er meget glad for at være med ved denne forhandling, da det er den første for mit vedkommende, og da den vedrører den første fælles beslutning på landbrugsområdet. Jeg vil gerne endnu en gang takke hr. Alves og Parlamentets tjenestegrene for deres meget effektive samarbejde med Kommissionen og Rådet om at nå frem til denne beslutning.
Vi ønskede en hurtig beslutning, så foranstaltningerne i denne betænkning kan anvendes hurtigt i de berørte regioner. Nogle foranstaltninger vil endog blive anvendt med tilbagevirkende kraft. Derfor - og dette er også et svar til hr. Tirolien - har vi ikke foreslået øvrige ændringer. Som det gælder visse andre forslag, ville vi faktisk have behov for yderligere analyser og begrundelser for at fastslå, hvordan de skulle indføres. Vi foretrak at handle hurtigt, og jeg har ført flere drøftelser med hr. Alves om dette emne. Det glæder mig derfor, at forslaget møder så stor opbakning, og jeg håber, at vi kan få et lige så godt samarbejde med Parlamentet om andre emner i fremtiden. Det er jeg faktisk sikker på, at vi kan.
Som kommissær for landbrug kan jeg i øvrigt forsikre alle talere om, at forhandlingerne med Mercosur er blevet nævnt flere gange. Som ved drøftelserne i Kommissionen vedrørende genåbningen af disse forhandlinger kan jeg garantere, at jeg vil holde skarpt øje med, at disse forhandlinger videreføres i europæisk landbrugs interesse. Vi må naturligvis se disse forhandlinger i et bredere perspektiv og ikke begrænse dem til landbrugsområdet, men jeg kan forsikre Dem om, at jeg ved disse forhandlinger i de kommende måneder og år vil sikre, at den europæiske landbrugsmodel, som er baseret på kvalitet, diversitet og effektiv arealanvendelse, fastholdes enten i kraft af resultaterne af disse forhandlinger eller gennem de foranstaltninger, som vil blive truffet på baggrund af disse forhandlinger.
Man har også spurgt, hvorfor vi skulle anvende degressivitet og ikke gå ud fra kvantitet ligesom i forhold til Azorerne, hvad angår sukker. I dette tilfælde enedes vi specifikt med de portugisiske myndigheder og de lokale myndigheder på Azorerne om at indføre et økonomisk redskab, som gør det muligt for den pågældende sektor at klare sig i konkurrencen ved hjælp af økonomiske investeringer. Jeg er meget glad for den opbakning, som jeg har bemærket, og den portugisiske regerings forpligtelse til at understøtte sektoren i disse bestræbelser, og jeg håber, at vi på denne måde kan give producenterne på Azorerne et alternativ.
Hr. Mölzer anførte, at den fælles landbrugspolitik ikke er solid nok, at den ikke virker tilfredsstillende, og at der er behov for renationalisering. Jeg vil gerne bede Dem om at se på, hvor høj landmændenes indkomst er i dag, hvor stor en del af denne indkomst der udgøres af støtte fra den fælles landbrugspolitik, og spørge Dem selv, hvordan landmændene skulle klare sig i dag, hvis vi ikke havde denne politik. Det betyder ikke, at den fælles landbrugspolitik ikke skal tilpasses. Den skal i vid udstrækning tilpasses for at tage hensyn til netop de forandringer, som europæisk landbrug oplever. Jeg kan forsikre Dem om, at vi ved reformen af den fælles landbrugspolitik i 2013 vil gøre alt, hvad vi kan, for at tage mere hensyn til den aktuelle situation. Her er vi naturligvis begrænset af de ressourcer, som Rådet og Parlamentet stiller til rådighed for denne politik. Jeg håber, at disse ressourcer vil ligge på samme niveau som de ambitioner, som europæerne har i forhold til landbruget. Jeg mener ikke, at renationalisering er en holdbar løsning, da medlemsstaterne i mine øjne ikke ville have de fornødne midler til at sikre anvendelsen af specifikke foranstaltninger i disse fjernområder, hvis vi ikke havde den fælles landbrugspolitik og en fællesskabstilgang.
Jeg vil derfor gerne afslutningsvis udtrykke mit håb om, at vi ved omarbejdningen af POSEI-forordningen kan gøre fremskridt i forhold til nogle af de punkter, som er blevet rejst i dag, og at vi generelt ved alle beslutninger vedrørende den fælles landbrugspolitik kan samarbejde lige så effektivt som ved denne forordning.
Luís Paulo Alves
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! I dette sidste indlæg vil jeg gerne understrege vigtigheden af at ajourføre forordning (EF) nr. 247/2006. Den udvikling, der har fundet sted siden dens vedtagelse i 2006 - dels i lovgivningen og anvendelsen af den og dels i den generelle situation - har gjort det nødvendigt at foretage ændringer, så den ajourførte udgave fortsat kan udgøre et vigtigt redskab ved vedtagelsen af visse dele af EU's landbrugspolitik, som vedrører de særlige forhold i fjernområderne som fastsat i artikel 349 og 107 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Lad mig kort opsummere de forbedringer, som vi har opnået. På De Kanariske Øer vil man midlertidigt forlænge den undtagelse, der tillader mælkebaserede præparater, som anses for at være "et traditionelt produkt for de lokale forbrugere". På Réunion vil det nu være muligt at producere UHT-mælk på basis af mælkepulver, der ligger under Verdenshandelsorganisationens grænseværdier, og forpligtelsen til at fastsætte niveauet for tilsat mælkepulver fjernes også. På Madeira forlænges en lignende undtagelse på samme grundlag, ligesom vin, der er fremstillet på basis af hybriddruesorter fra direkte producenter, må konsumeres i regionen. På Azorerne genindføres og udvides undtagelsen vedrørende reeksport af sukker, både hvad angår mængde og tidsbegrænsning. Området nyder desuden godt af de bestemmelser, som jeg nævnte vedrørende vin på Madeira.
Disse foranstaltninger gennemføres med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2010. De udgør ingen hindring for fri konkurrence på det indre marked, men de yder et vigtigt bidrag til økonomien i disse regioner, hvis naturlige skrøbelighed gør dem mere sårbare i en tid med dyb krise. Til slut vil jeg gerne nævne, at vedtagelsen af denne betænkning ikke blot rummer muligheder for diversificerede landbrugsaktiviteter, men også betyder, at forbuddet mod reeksport af visse produkter er ophævet. Det er også vigtigt at huske på, at vi takket være vedtagelsen af betænkningen yder et vigtigt bidrag i forhold til at omstrukturere og fastholde adskillige jobs på Azorerne og i forhold til at fremme den tekniske knowhow, der knytter sig til aktiviteter i den agroindustrielle sukkersektor, i en tid med meget alvorlig økonomisk krise.
Formanden
Det glæder mig at kunne oplyse hr. Alves og den øvrige forsamling om, at der om 8 til 10 dage afholdes en stor konference om regionerne i den yderste periferi under ledelse af det spanske formandskab. Parlamentets formand har udpeget mig til at tale sammen med Durão Barroso, Rodríguez Zapatero og regeringslederen på De Kanariske Øer ved åbningen af konferencen.
Jeg vil helt sikkert bruge resultaterne af denne forhandling og hr. Alves' betænkning som inspirationskilder til den tale, som jeg skal holde ved den lejlighed.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Daciana Octavia Sârbu  
EU's øsamfund og regioner i den yderste periferi oplever en række problemer i øjeblikket. Derfor er der behov for specifikke foranstaltninger for at fremme deres sociale og økonomiske udvikling i fremtiden. Jeg glæder mig over de yderligere foranstaltninger, som Parlamentet og Kommissionen har foreslået for at forbedre situationen for landbruget i regionerne i den yderste periferi, navnlig på baggrund af de problemer, som Azorerne og Madeira står over for.
Mælk er Azorernes primære landbrugsprodukt. I betragtning af, at en række EU-medlemsstater for nylig har oplevet en mælkekrise, er det imidlertid nødvendigt at ændre disse øers landbrugsmæssige profil. På dette punkt er jeg enig med ordføreren i, at produktion af sukkerroer er det bedste alternativ til mælkeproduktion, hvad angår både økonomisk effektivitet og miljøbeskyttelse. Jeg vil gerne understrege, at vi fortsat skal opmuntre til at sende så store mængder sukkerroer som muligt til Europa.
Jeg vil gerne afslutningsvis understrege, at den finansielle ramme efter 2013 i lyset af den aktuelle økonomiske krise primært skal baseres på solidaritet og fortsat sigte mod at opnå en høj standard, hvad angår territorial og social samhørighed.
Formanden
(Mødet udsat kl. 11.35 og genoptaget kl. 12.05)
