Politisk strategi for 2009 (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Kommissionen om politisk strategi for 2009.
José Manuel Barroso
formand for Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Det glæder mig meget at præsentere Kommissionens årlige politiske strategi for 2009, der fastlægger de vigtigste politiske prioriteter, som Kommissionen har under overvejelse for næste år.
Som De ved, er formålet med den årlige politiske strategi at indlede en dialog med andre institutioner, især Parlamentet, om, hvad der bør prioriteres næste år. Denne dialog er afgørende for at sikre en ordentlig forberedelse af Kommissionens arbejdsprogram for 2009.
2009 bliver et særligt år, et overgangsår af stor betydning kendetegnet ved, er jeg sikker på, den nye europæiske traktat Lissabontraktaten, som sandsynligvis vil træde i kraft. 2009 bliver også rent symbolsk meget betydningsfuldt, fordi vi får mulighed for fejre 20 års fredsmarch siden Berlinmurens fald. Det er således en meget vigtig lejlighed til at fejre friheden og Europas genforening.
Det bliver også året, hvor der skal vælges et nyt Europa-Parlament og en ny Kommission, så det, vi foretager os i de første seks måneder af 2009, kommer til at præge stemningen til valget til Europa-Parlamentet. Den gnidningsløse gennemførelse af Lissabontraktaten vil sikre en Europæisk Union, der er klar til at give sig i kast med fremtidens udfordringer. Jeg håber og forventer, at vi vil se, at der bliver lagt sidste hånd på værket i verdens mest ambitiøse system til at klare klimaændringerne og fremme energisikkerheden. Og det er især vigtigt, at vi gør det senest i første halvdel af 2009, således at EU kan være klar til at yde et afgørende bidrag til de globale forhandlinger på konferencen i København i slutningen af året.
Men først lidt om 2008. På grund af de institutionelle ændringer, der vil ske, og især slutningen af lovgivningsperioden har Kommissionen gjort alt for at sikre, at de nye lovforslag, der er omfattet af arbejdsprogrammet for 2008, bliver berammet til vedtagelse af Kollegiet før slutningen af 2008. Der forventes at være 35 lovgivningsinitiativer i arbejdsprogrammet. Vi vil arbejde hårdt for at forsøge at minimere dem, der sandsynligvis vil komme i de sidste måneder af året, som f.eks. rammedirektivet om forbrugernes kontraktmæssige rettigheder, revision af direktivet om energibeskatning og direktiverne om betingelserne for indrejse og ophold af sæsonarbejdere og praktikanter. Vi vil også gøre alt for at sikre, at disse forslag stilles i henhold til den forudsete tidsplan for at gøre dette muligt.
Jeg håber meget, at Parlamentet vil være i stand til at komme med sin førstebehandlingsudtalelse om alle forslag fra Kommissionens arbejdsprogram før slutningen af denne lovgivningsperiode.
Jeg vil gerne understrege, at hvad Kommissionen angår, er vi helt og holdent på vej til at aflevere alle de strategiske initiativer, som vi har meddelt, og som følge heraf gentage vores rekordpræstation med en gennemførelsesrate på 96 %, som vi opnåede i 2007. Det er den højeste gennemførelsesrate nogensinde i Kommissionens arbejde.
Med hensyn til 2009 vil Kommissionen holde fast ved sin ambition om at levere et Europa med resultater, give borgerne konkrete fordele. Vi vil koncentrere os om at afslutte det, der er sat i gang siden starten af vores mandat, og gøre alt for at opnå de strategiske målsætninger, der blev defineret i 2005, og tage fat på de udfordringer, der ligger forude. Dette vil naturligvis kræve et tæt samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen.
Reformtraktatens ikrafttræden kræver også, at Kommissionen stiller en række forslag til styrkelse af dens bestemmelser, og jeg vil her fremhæve de forslag, der vil føre til større demokrati for og større deltagelse af borgerne i Europa, som f.eks. borgerinitiativet. Vi ser frem til drøftelserne med Parlamentet i de kommende uger og måneder om, hvordan vi bedst kan komme videre med disse forslag i de første måneder af næste år.
De vigtigste politiske prioriteter, som Kommissionen forestiller sig for næste år, er bygget op omkring fem søjler. For det første vil fremme af vedvarende vækst og jobskabelse fortsat være kernen i vores dagsorden og i den fornyede Lissabonstrategi. Vi vil også forfølge gennemførelsen af innovationsstrategien, udvidelsen af det europæiske forskningsrum og opfølgningen af undersøgelsen af det indre marked. I denne sammenhæng ser jeg frem til vedtagelsen ved andenbehandling af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi - et af flagskibsaktionerne - senere i dag, og jeg vil gerne lykønske Parlamentet med det fortrinlige arbejde, det har udført for at realisere dette.
Betydelige kræfter vil blive sat ind på at fremme overgangen til lavemission og ressourceeffektiv økonomi. Mødet i København vil være et betydningsfuldt møde til opnåelse af en global aftale om klimaændringer for perioden efter 2012. Europa må gøde jorden godt og bibeholde sin rolle som pioner inden for klimaændringer. Arbejdet med, hvordan man hjælper med til tilpasningen til virkningen af klimaændringerne, skal forfølges.
I en globaliseringsæra bør vi stræbe efter at virkeliggøre den fælles indvandringspolitik. Arbejdet på dette område skal fremskyndes, således at meddelelser om indvandring fremlægges i juni 2008. Vi vil også fokusere på at levere politikker af direkte interesse for borgerne gennem et fælles retssystem, så vi udformer et europæisk svar på kemiske, biologiske og radiologiske trusler, den europæiske sundhedsstrategi og gennem en mere energisk håndhævelse af fødevare- og produktsikkerhedsreglerne.
Den reviderede og moderniserede sociale dagsorden vil også være en rettesnor for vores handlinger i en omfattende metode, der skal sætte europæerne i stand til at virkeliggøre deres potentiale og drage fordel af globaliseringen, og vil dække mobilitet, integration, uddannelse og ikkediskrimination. Nøglebegreberne for denne sociale dagsorden vil være adgang, muligheder og solidaritet.
Endelig vil vi forfølge vores mål med at befæste Europas rolle som global partner. Udvidelsesforhandlingerne vil fortsætte, og associerings- og stabiliseringsprocessen for Vestbalkan vil blive udviklet yderligere. Vi vil gennemføre naboskabspolitikken og iværksætte operationelle partnerskaber med afrikanske lande i henhold til den fælles EU-Afrika-strategi.
Lissabontraktatens ikrafttræden vil højne Unionens eksterne profil. Når denne nye ramme skal omsættes til handling, vil en stor opgave for Kommissionen blive at hjælpe med at oprette Tjenesten for EU's Optræden Udadtil - alt dette i 2009, hvis alle tidsplaner respekteres, hvilket vi håber.
2009 bliver også et vigtigt år med hensyn til at gøde jorden for fremtidig finansiering af EU's politikker. Resultaterne af høringen, som nu er undervejs om budgetredegørelsen, vil hjælpe os med at gøde jorden for den næste flerårige finansielle ramme, som vil blive fremsat af den næste Kommission.
Som tidligere år foreslår ÅPS kommunikationsprioriteter for 2009. I perioden op til valget til Europa-Parlamentet vil Kommissionen forsøge at maksimere sit arbejde i partnerskab med de andre institutioner og hjælpe med at sætte gang i en livlig debat om europæiske politikker. Den årlige politiske strategi er kun begyndelsen til den proces, der fører til vedtagelsen af Kommissionens lovgivnings- og arbejdsmæssige program i oktober.
Kommissionen ser frem til en regelmæssig dialog med Parlamentet om de prioriteter, der skal fremmes i 2009. Jeg kan forstå, at Parlamentet har i sinde at vedtage en parlamentsbeslutning om Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram i september, et par uger før vi vedtager arbejdsprogrammet for 2009. Denne parlamentsbeslutning vil være en opfølgning på sammendraget af resultaterne af vores regelmæssige dialog. Det skulle give os en velfunderet, politisk opbakket tilkendegivelse af, hvilke forpligtelser og politikker Parlamentet finder, at Kommissionen bør fokusere på i 2009, i god tid til at udfærdige det arbejdsprogram, der fokuserer på europæisk værditilvækst, idet der fuldt ud tages hensyn til nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet.
Derfor er mit budskab til Dem i dag, at jeg ser meget frem til denne mulighed for at arbejde sammen med Dem om dette meget vigtige program for 2009. Lad os arbejde sammen for at holde trit med planen for 2009, således at EU fortsat leverer konkrete resultater til gavn for vores borgere.
(Bifald)
Hartmut Nassauer
Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, mine damer og herrer! Kommissionen udarbejder sit lovgivningsprogram for 2009 ud fra sine strategiske prioriteringer - velstand, solidaritet, frihed, sikkerhed og et stærkere Europa i verden - helt korrekt og med vores støtte, og ud fra dette prioriteringer for 2009 - bæredygtig vækst, arbejdspladser i globaliseringens tidsalder og et ressourceeffektivt økonomisk område med lave CO2-emissioner. Det er overskrifterne for det lovgivningsmæssige arbejde i 2009, og, hr. kommissionsformand, jeg kan love Dem PPE-DE-Gruppens klare støtte til det.
Hvis nu nogle supplerende bemærkninger fra min side skulle blive opfattet som kritik hos Dem, så ville det bero på en oversættelsesbetinget misforståelse. Jeg vil frem for alt gerne opmuntre Dem. Til hvad? For det første er næste år den nye traktats år. Og for det andet er det valgår, hvor borgerne vil tale til os. I Deres indledning sagde De, med hensyn til den nye traktat, at hvis de nationale ratificeringsprocesser bliver afsluttet, kan Lissabontraktaten også træde i kraft i 2009.
Hr. formand, hvorfor så distanceret? Hvorfor står der ikke: Kommissionen vil med al kraft og al overbevisning arbejde for denne nye traktat, hvis vogter den er, ligesom den er de eksisterende traktaters vogter? Vis flaget, hr. formand! Gå i spidsen!
Det andet punkt er, at der er bud efter borgerne til næste år, og borgerne er ikke interesserede i alle detaljerne i lovgivningen, men i de store træk, i holdningen. Her er fjernelse af bureaukrati virkelig et punkt, hvor De kan vinde borgernes tilslutning. Sørg derfor for, at en ny subsidiaritetskultur bliver synlig! Brug ikke hele 2009 på at undersøge hele EU's acquis, men send et signal før valget til næste år. Også det har De vores støtte til.
(Bifald)
Hannes Swoboda
Hr. formand! Hr. Nassauer! Så svag er vores kommissionsformand ikke, han kan nok holde til lidt kritik. Men når jeg hører Deres tale og læser Deres interviews, hr. kommissionsformand, så tror jeg, at vi også i 2009 vil udvikle det sociale og økologiske Europa yderligere i en globaliseret verden.
De ved, at det sociale ligger os særligt på sinde, og De ved også, at vi f.eks. var meget berørt af EF-Domstolens afgørelse i forbindelse med Lavalsagen. Vi håber, at vi i fællesskab - Parlamentet og De fra Kommissionen - kan arbejde for, at borgerne ikke skal have den oplevelse, at de hårdt tilkæmpede sociale resultater bliver ødelagt at en forkert kvantitetskonkurrence. Vi går ind for kvalitetskonkurrencen i Europa, som Europa naturligvis skal føre under hensyntagen til miljøaspektet. Men det sociale element er centralt for os som socialdemokrater.
Med hensyn til miljøet takker jeg Kommissionen for dens forslag, som er meget progressive. Vi går ligesom Kommissionen ind for en bæredygtig udvikling af kontinentet, men bæredygtigheden omfatter efter vores opfattelse også Europa som industriområde, et industriområde, som skal tilpasse sig, og som skal opfylde økologiske mål, hvor der er brug for påbud og incitamenter. Vi skal i fællesskab arbejde for, at industrien og erhvervslivet af hensyn til produktionen også fremover spiller en stor rolle på dette kontinent - til gavn for arbejdspladserne - for de økologiske mål kan sagtens forenes med Europa som industriområde. Det er også en opgave, som vi skal løse i fællesskab.
Vi kan kun løse denne opgave, hvis vi også får de andre partnere - USA, Kina og Indien - til også at overtage sådanne økologiske mål. Og vi kan kun løse den, hvis vi også når ud til vores naboer, hvis vi fører fælles politik med vores naboer. De ved, at vi ikke er helt tilfredse med nogle af de strategier, der er udarbejdet.
F.eks. har vi med hensyn til Balkan for nylig foreslået, at der parallelt med Lissabonprocessen også skal køre en såkaldt Ljubljanaproces med Slovenien som formand, så den økonomiske og sociale udvikling i denne region bliver fremmet, for det had og de konflikter, der er i området, kan kun overvindes, hvis der også finder en sund økonomisk og social udvikling sted på Balkan.
Hvad Middelhavsunionen angår - som i øjeblikket er på alles læber, også udenrigsministrenes - ønsker vi en klar holdning fra Kommissionen. De har allerede antydet det, hr. kommissionsformand, men De må præcisere det igen og igen, at der ikke kan være tale om nogen union, som ikke omfatter hele EU. Det skal være et fællesskab, som ikke går tværs gennem EU, men som omfatter EU inklusive Middelhavslandene.
Man skal sikkert overveje noget lignende med hensyn til Sortehavsregionen, og her venter vi på initiativer fra Kommissionens side. For det handler jo ikke kun om vores naboer mod syd, men også om vores naboer mod øst. Her kan vi heller ikke tilbyde nye medlemskaber på kort sigt, det er ikke muligt. Men vi kan tilbyde at udvikle et styrket samarbejde sammen med disse lande, og her forventer vi flere initiativer fra Kommissionens side, end dem der findes i de papirer, der foreligger indtil nu.
Hr. kommissionsformand! Som De var inde på, er det også valgår. Det er valgår, og det er forhåbentlig også det år, hvor reformtraktaten træder i kraft. Vi forventer ikke, at Kommissionen skal blande sig i de politiske diskussioner i valgåret, men vi forventer en klar vision fra Kommissionen for, hvordan Europa skal fungere i fremtiden som et økologisk og socialt Europa. Vi forventer af Kommissionen, at den gør det klart, at den har en stærk stemme, også over for vores partnere. Vi kan nemlig kun håndhæve vores borgeres interesser, hvis vi taler med en stærk stemme i forhold til USA og Kina og de øvrige lande.
Det vil vi også have i valgåret: En stærk Kommission med visioner for morgendagens Europa!
Diana Wallis
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Jeg tror, jeg bør komplimentere på min gruppes vegne for den politiske strategi, som kommissionsformand Barroso har fremsat for det, som han selv har sagt vil blive et vigtigt og udfordrende år. Kommissionen har udarbejdet en strategi, som har et godt politisk, økonomisk og styringsmæssigt indhold, og den har undgået det, vi i mit land sommetider kalder "ultimitis".
Vi skal selvfølgelig i nogen grad koncentrere os om svaghederne, men efter at have hørt hr. Nassauer vil jeg muligvis kalde dem forskelle i punkter, der skal lægges vægt på, snarere end svagheder, hvis jeg må sige det på den måde. Der er bestemt et problem med at slå bro over mandatkløften. Hvis jeg ser på området for det indre marked, er spørgsmål som det europæiske patent, patientmobilitet og projektet om selskabsretten for private europæiske selskaber alle spørgsmål, der vil gå igennem. Kommissionsformand Barroso har måske nævnt et eller to af dem, men vi må sikre os, at de glider igennem i næste mandat, fordi de alle er væsentlige dele af det indre marked. I den henseende ville jeg måske mere have forventet at se et tema dukke op om behovet for, hvad jeg ville kalde økonomisk sikkerhed for vores borgere i en verden, hvor vi ved, at der er økonomisk turbulens i øjeblikket, og hvor mennesker er usikre på fremtiden - måske mere et tema, hvad det angår.
Det er selvfølgelig også året for gennemførelsen af traktaten, og mens vi kan hilse velkommen, og det gør jeg, til koncentrationen i dokumentet om gennemførelsestemaet - og jeg tror, at idéen om at arbejde med medlemsstaterne i fremtiden for at sikre gennemførelse af love generelt på en meget mere koordineret måde er fortrinlig - ville jeg have foretrukket at se noget i dokumentet om den lovgivning, der vil være så central for vores borgere, borgerinitiativet, men kommissionsformand Barroso tog ordet ud af munden på mig ved at nævne det i formiddag, så det er godt. Men det er centralt, og vi skal sikre os, at Kommissionen fremlægger den lovgivning, der skal tage sig af det. Forholdet til de nationale parlamenter bør måske også tages under overvejelse.
Derefter vil jeg kort spørge med hensyn til eksterne forbindelser: Kan vi få nogle yderligere forhandlinger med hensyn til eksterne forbindelser, energi og klimaændringer - alle disse spørgsmål? Vi ved, at Kommissionen drøfter dem. De har høj prioritet, ikke kun et sted som Nordpolen, men også andre steder på jordkloden.
Brian Crowley
for UEN-Gruppen. - (GA) Hr. formand, hr. næstformand i Kommissionen! Jeg støtter fuldt ud Kommissionens politiske arbejdsprogram for det kommende år. Dette program søger at udvikle Europas økonomiske og politiske anliggender. Dette politiske arbejdsprogram promoverer Europa og prioriterer det europæiske folks interesser. Jeg støtter meget programmets første politik, fremme af beskæftigelse og udvikling i EU.
(EN) Da vi går ind i året for ratificeringen af traktaten, fastholder vi, der støtter ratificeringen af denne traktat ved en folkeafstemning i Irland, det synspunkt, at Europa skal være mere effektivt, at det er nødvendigt, at vi anerkender, at de traktater, der gjaldt for seks, 10 eller 15 lande, ikke længere gælder for en Europæisk Union med 27 lande. Vi ønsker især at understrege nødvendigheden af mere innovation, forskning og teknologi hen imod dannelsen af den dynamiske nye økonomi for Europa i det 21. århundrede.
Jeg er især glad for, at formanden for Kommissionen og de andre kommissærer ikke inkluderede alt i den årlige politiske strategi for 2009. Det ville være så let at sige, at vi skal udføre så mange ting, men i stedet har den fokuseret på de vigtigste nøgleområder, som f.eks. klimaændringer, som allerede er blevet nævnt, og spørgsmålet om Europa som verdenspartner og verdensaktør - især når vi ser på de risici og farer rundt omkring i verden, som vi står over for i dag, ikke blot i Mellemøsten, ikke blot på Vestbalkan, ikke blot i Afrika, men selv i Sydamerika, hvor vi gennem de sidste uger har set, hvor hurtigt konflikter kan opstå. Det, der i virkeligheden er brug for, er EU som stabiliserende faktor i international sammenhæng.
Endelig skal EU fuldt ud opretholde den krævede handlingsplan med hensyn til bekæmpelse af illegal narkotikaimport, menneskehandel og især forringelsen af respekten for det enkelte menneskeliv. Jeg kan garantere for, at vi og mit parti Fianna Fáil i Irland vil føre en stærk kampagne for at garantere en ratificering af traktaten af hensyn til Europas fremtidige udvikling.
Eva Lichtenberger
Hr. formand, ærede Kommission, mine damer og herrer! I forbindelse med den årlige strategi kan man vælge mellem to veje. Den første vej er maksimal klarhed og stor overensstemmelse mellem erklæringer og finansielle handlinger. Det ville navnlig være passende i et valgår, for man lover jo - jeg citerer: "at sætte borgeren på førstepladsen". Borgerne har krav på klarhed.
Kommissionen har imidlertid desværre snarere valgt den anden mulige vej, nemlig at tale i så generelle vendinger som muligt for at dække over modstand. I første omgang er konteksten jo interessant. Vi må forvente en gennemførelse af Lissabontraktaten. Vi har et valgår, og vi har et år, hvor Europa i vid udstrækning allerede har lagt sig fast også internationalt, hvad klimabeskyttelsen angår. Desværre er ordene indtil videre blevet fulgt af alt for få gerninger, og det er heller ikke tilstrækkeligt klart formuleret i strategien.
Når man er så tøvende med de konkrete tiltag, f.eks. emissionsgrænserne for personbiler, så står Europas troværdighed på spil, og det kan vi i længden ikke tillade os internationalt i debatterne med vores partnere om klimabeskyttelsen. Dette er et negativt eksempel, hvor man har bøjet sig for de store lobbyer, ligesom ved gennemførelsen af emissionshandelssystemet inden for luftfarten, hvor man også har tøvet og ikke er gået energisk nok frem, og hvor det derfor ikke vil lykkes at sætte de nødvendige foranstaltninger i gang for at reducere luftfartens skadelige indvirkning på klimaet tilstrækkeligt effektivt.
Der er også modstrid mellem de ambitiøse mål og den faktiske finansiering af forskningen. Når man på den ene side taler om de nye energikilder, men på den anden side stadig giver broderparten af forskningsmidlerne til atomenergien, så kan denne modsætning ikke løses, og så kan vi heller ikke forvente en fremtidsorienteret løsning, fordi der ikke er nogen muligheder for at investere virkelig målrettet.
I denne strategi savner jeg en klar forpligtelse til at gennemføre fællesskabets lovgivning i medlemsstaterne. Det er der alt for få mekanismer til og alt for lidt opmærksomhed på. Tværtimod udvikler man nye planer, før de gamle er gennemført. Jeg kan som eksempel nævne energihandlingsplanen.
Hvis borgerne er så vigtige for os, som De med rette understreger, så må bl.a. borgernes klager og den nye mulighed for folkeafstemning stå i centrum for vores opmærksomhed i Parlamentet.
Helmuth Markov
Hr. formand, hr. formand for Kommissionen! Der foreligger endnu ikke noget konkret arbejdsprogram for 2009, som man kan tage stilling til. Det fremgår imidlertid af Kommissionens strategiske planlægning, at der ikke skal forventes store strategiske ændringer til næste år.
Man kan læse, at Kommissionen vil forbedre sit kommunikationsarbejde, formidle Europa, oplyse borgerne om Lissabontraktaten. Mon ikke en folkeafstemning om reformtraktaten ville være den rigtige måde at inddrage borgerne i denne proces på? Tror De virkelig, at valgdeltagelsen vil stige, hvis De bare bliver ved med at forklare, hvor fantastisk den hidtidige politik fungerer, og at man bare skal fortsætte med de eksisterende koncepter?
Det, som mange mennesker i virkeligheden oplever, er mindre social sikkerhed, stagnerende lønninger, alvorlig begrænsning af arbejdstagernes rettigheder, stigende priser for elementære tjenesteydelser i den offentlige trafik, inden for sundhedsvæsenet og energi- og vandforsyningen, inden for uddannelse og børnepasning. Det sker alt sammen, samtidig med at de store virksomheders profitter vokser, som oven i købet truer med at flytte virksomhederne. Kommissionen taler om, hvor vigtigt det er med livslang læring for beskæftigelsesevnen, hvor vigtig flexicurity er - men når jeg ser Kommissionens lovgivningsforslag, undrer jeg mig ofte over, hvor security gemmer sig.
Kommissionen skriver om, at det er nødvendigt at styrke konkurrenceevnen, og her mener man især dem, som er stærke i forvejen, og som skal befris for byrder, dvs. et samfundsmæssigt ansvar. Kommissionen kalder det forvaltningsbyrder. Men hvis man vil have sociale, økologiske og forbrugerbeskyttelsesmæssige standarder, så skal de vedtages og gennemføres! Intetsteds i Deres strategi finder jeg den tanke, at hele konceptet for Lissabonstrategien, konceptet om liberalisering og privatisering, på mange punkter ganske enkelt ikke fungerer til gavn for de fleste mennesker, især ikke inden for de offentlige tjenesteydelser.
Inden for udenrigspolitikken og udenrigshandelen understreges Europas vigtige rolle i verden for fred, sikkerhed og stabilitet, og man taler om at prioritere multilateralisme og partnerskab. I Deres papir står der: Doha er fortsat en af de vigtigste prioriteter. Men der står ikke noget om, hvordan EU vil bidrage til, at udviklingsrunden får et positivt udfald. Tværtimod satser man på de kendte regionale og bilaterale frihandelsaftaler, som ikke rigtig skrider frem, fordi de simpelthen ikke svarer til udviklingslandenes og de nyindustrialiserede landes behov.
Hertil kommer, at udenrigshandelsstrategien Global Europe er en ren strategi for udenrigshandelsstøtte til europæiske koncerner, som ikke kerer sig om en regional og bæredygtig økonomisk, social og økologisk udvikling i partnerlandene. Der står ikke et ord om små og mellemstore virksomheder! Og så undrer det Dem, at stater som Kina svarer igen med dumpingtiltag? De ville jo sågar svække de i vidt omfang utilstrækkelige antidumpinginstrumenter yderligere!
Kommissionen taler om at forbedre indsats- og krisehåndteringsevnen i tredjelande. I tråd med dette vil jeg spørge Dem, om ikke det ville være langt mere hensigtsmæssigt at bekæmpe de sociale og økonomiske årsager til kriser og konflikter.
De må ændre Deres strategi, så vi vinder borgerne for EU!
Godfrey Bloom
for IND/DEM-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Jeg holder meget af at komme her på reguleringsfabrikken. Det er så interessant. Jeg har lige set overskrifterne igennem under Kommissionens årlige politiske strategi, og den starter med "vækst og jobskabelse". For at være ærlig så ville det her sted være meget bedre tjent med at tale om vækst og jobskabelse, hvis mindst 1 % af Parlamentet havde haft en eller anden form for erfaring med handel.
Jeg er forretningsmand, og jeg forstår vækst, og jeg forstår jobskabelse. Jo mere man regulerer, jo mere man lovgiver, jo mindre chance er der desværre for at skabe vækst og job, hvilket er årsagen til, at BNP-væksten i Europa ligefrem er alvorlig og giver opsving i resten af verden - Kina, Indien, subkontinentet. Vi bliver endog slået af Nordamerika. Jeg vil derfor foreslå, at hvis vi ønsker vækst og jobskabelse, forsvinder vi ud af folks hoveder og lader dem komme i gang uden indblanding herfra.
Bæredygtigt Europa? Det er fascinerede, ikke? Vi taler om det globale fodaftryk, vi taler om al den slags vrøvl til trods for, at kloden faktisk ikke er blevet opvarmet i 10 år - videnskaben kastes ud af vinduet. Hvis nogen vil se alvorligt på global videnskab og global opvarmning og klimaændringer, vil de se, at de mest velinformerede, ikkepolitiske videnskabsfolk betragter det som en kendsgerning, at vi faktisk senest i 2050 får en koldere planet, ikke en varmere. Men det passer os ikke, vel? Fordi vi kan lide at beskatte, og vi kan lide at regulere.
Så ser vi på styret migration. Jamen kære! Som englænder kan jeg sige jer: styret migration? Der er kommet 1 million mennesker til vores lille overbefolkede ø det sidste år. Det kunne være rart, hvis det her sted bare for én gangs skyld kunne være realistisk!
Frank Vanhecke
(NL) Hr. formand! Efter min mening går det helt galt allerede fra den allerførste begyndelse i Kommissionens redegørelse om den politiske strategi for 2009. Den indeholder nemlig grundtanken, jeg citerer: "Borgerne i højsædet". Det er at føje spot til skade, som man siger. Kommissionen sætter jo ingen steder de europæiske borgere i højsædet, og den respekterer dem ingen steder.
Hvad er Kommissionen? Kommissionen er, når alt kommer til alt, ikke meget mere end en instans med politisk udnævnte tjenestemænd med en yderst begrænset demokratisk legitimitet, og Kommissionen hører med til den lille kreds af europæiske mandariner, som tror, de ved bedre end borgerne, og som mener, det vil være bedre, og såkaldt i almenvellets interesse, hvis de beslutter alt selv, hen over hovederne på de såkaldte respekterede borgere.
Det er det demokratiske underskud, som alle taler om, men som ingen gør noget ved. Hvis borgerne virkelig var i højsædet, ville Kommissionen insistere på, at disse borgere blev hørt, i hvert fald når det gælder de vigtigste sager, som i øjeblikket drøftes. Hvornår får borgerne lov at sige deres mening om denne camouflerede, nye europæiske forfatning? Borgerne i Nederlandene og Frankrig har for ikke så længe siden sagt deres mening om den, men disse borgere sætter Kommissionen åbenbart ikke i højsædet.
Hvornår får de europæiske borgere lov til at sige deres mening om den katastrofale indvandringspolitik, som de europæiske mandariner presser ned over hovedet på dem? Hvornår får de europæiske borgere lov til selv at beslutte, og hvornår respekteres deres mening om vitale sager såsom det i mange henseender islamiske og i alle henseender ikkeeuropæiske land Tyrkiets potentielle tiltrædelse af EU? EU sætter kun borgerne i højsædet, når de skal betale skat til de europæiske mandariner og til den politik, som disse privilegerede presser ned over hovedet på dem. Lad dem så i det mindste have mod til at sige, at Europa aldrig bliver et demokratisk Europa!
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Hr. formand! EU's optræden udadtil i 2009 vil blive kendetegnet af to afgørende forhold. For det første får vi med den nye traktats ikrafttræden en ny institutionel ramme, hvor Parlamentet, hr. kommissionsformand, ønsker at spille den rolle, der tilkommer det, og på den anden side bør Tjenesten for EU's Optræden Udadtil efter vores opfattelse placeres under Kommissionen, så den ikke bliver "ædt op" af Rådet.
Derudover er Kommissionens prioriteringer korrekte, dvs. udvidelsen, forbindelserne med Rusland om grundlaget for respekten af menneskerettighederne og energiforsyningssikkerheden, associerings- og stabiliseringspolitikken på Balkan med hensyn til Kosovo, naboskabspolitikken, Barcelonaprocessen og Middelhavsunionen, som EU's franske formandskab vil præsentere.
Der er også situationen i Centralasien med konflikterne i Iran, Irak, Afghanistan og Pakistan. Vi skal se på udviklingen i forbindelserne med Kina, Indien og de asiatiske lande, der fremlægges korrekt i Kommissionens forslag. Dertil kommer situationen i Mellemøsten, hvor Europa-Parlamentet ubetinget har støttet Kommissionens forslag på Pariskonferencen.
Vi har desuden de strategiske partnerskaber med landene i Afrika, Caribien og Stillehavsområdet, og sidst men ikke mindst, forbindelserne med Latinamerika, hvor vi håber, at der på Limatopmødet bliver truffet konklusioner med datoer for gennemførelse af associeringsaftalerne med Mercosur, Det Andinske Samfund og Mellemamerika.
Hr. kommissionsformand! Vi har brug for en seriøs, gennemførlig og effektiv optræden udadtil for EU, der skal tale med én stemme i de internationale organisationer. Vi kan ikke tillade os at være et Internationalt Røde Kors, der begrænser sig til at udstede checks, når der opstår store kriser. EU skal have tyngde på den internationale arena som en global aktør svarende til dens økonomiske, handelsmæssige, finansielle og industrielle vægt. Til dette projekt kan De regne med vores opbakning.
Catherine Guy-Quint
- (FR) Hr. formand, hr. kommissær! Så står vi endelig ved lanceringen af proceduren for fastlæggelse af de politiske prioriteter for 2009. Det er et vigtigt skridt, for der kommer mange ændringer - en ny mandatperiode, gennemførelse af traktaten - og det er endvidere en ny måde for Parlamentet at reagere på Kommissionens årlige politiske strategi på, idet vi har valgt at lade de politiske grupper tale i stedet for Budgetudvalget.
De Europæiske Socialdemokraters Gruppes politiske valg er klare, og de er allerede blevet fremført. De gælder det sociale Europa. De gælder et Europa, som er for at gøre bekæmpelsen af klimaændringer til en prioritet. De gælder et Europa, som er for fælles eksterne handlinger. Når jeg ser, at Kommissionen ønsker at få øget EU's bidrag til sikkerhed og stabilitet på den internationale scene, undrer jeg mig over, hvor vi skal få pengene fra? Hvordan skal vi få dette fromme ønske til at gå i opfyldelse? Hvis vi fortsætter ad samme vej, vil Rådet som hvert år sætte os i en uudholdelig situation, hvor vi skal vælge, hvilket område af verden vi vil ofre.
En fjerde prioritet for os er borgerne. Kommissionen siger, at borgerne skal sættes i første række i 2009. Det er på høje tid, for vores politiske projekt kan ikke fortsætte med at være så langt fra befolkningen. Vi skal derfor forbedre alle vores udvekslinger, alle oplysninger og al kommunikation, men med hvilke midler? En ting er klar: Der er ikke nok budgetmidler! De disponible margener er allerede afsat, og vi i Budgetudvalget ved den dag i dag ikke, hvordan disse prioriteter skal finansieres. Vi vil ikke ofre de gamle prioriteter for at gennemføre nye. Hvad vil De gøre? Det haster meget at få Europa ud af dets budgetmæssige og administrative rod. Den politiske verden udvikler sig meget hurtigt, og vi i Europa kommer med idéer, men vi har aldrig været i stand til på pragmatisk vis at tilpasse de ressourcer, der er brug for for at få dem ført ud i livet, efter de politiske forventninger, der bestemt er Parlamentets forventninger, men også borgernes forventninger.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Hr. formand! Inden året er omme, får vi to rapporter fra Kommissionen om fri bevægelighed: den ene om arbejdskraftens frie bevægelighed - og jeg formoder, at Kommissionen sandsynligvis vil råde medlemsstaterne til at ophæve overgangsordningerne, der finder anvendelse på arbejdstagere fra nye medlemsstater - og den anden om gennemførelsen af direktivet om borgernes frie bevægelighed, og vi kan komme til at opleve, at et antal medlemsstater bliver sendt til Domstolen i den henseende.
Al den frygt, der styrede de overgangsbestemmelser, der blev indført med udvidelsen i 2004, begynder nu at brede sig. Der er ikke længere økonomisk sikkerhed eller demografisk begrundelse for at beholde arbejdsrestriktionerne i endnu fem år. Tværtimod er et frit europæisk arbejdsmarked, hvad der er brug for for at præsentere Europa som model, som partner og som ledende i verden. Vi regulerer adgangen til vores arbejdsmarked for tredjelandsstatsborgere. Det er fair nok, og det påskønnes meget. Men lad os først ordne vores eget område. Lad os få en sammenhængende og fælles politik om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for EU.
Hvis vi skal være tro mod de grundlæggende frihedsrettigheder, som er indarbejdet i traktaterne, og hvis vi mener det alvorligt med Lissabonstrategien, er det tid at sætte handling bag ordene.
Til sidst vil jeg gerne tilføje, at denne Kommission fra starten fik grønt lys til at tage fat på borgernes grundlæggende rettigheder, og jeg så frem til at se noget helt specielt om disse spørgsmål i planen for næste år.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Hr. formand! 2009 er et år, der byder på større perspektiver for Europa som følge af den vedtagne Lissabontraktat. Det er ligeledes et år, der byder på håb om en udvidet integration i Europa som følge af det nye valg til Europa-Parlamentet.
Vi vil fejre 20-årsdagen for Berlinmurens fald, som hr. Barroso gjorde opmærksom på. Jeg vil her gerne minde om, at muren brød sammen i Warszawa. Femårsdagen for de tidligere kommunistiske staters tiltrædelse af EU bliver også fejret. Denne tiltrædelse har ikke altid foregået fair. Polske landmænd skal fortsat kæmpe med landmænd fra det gamle EU på ulige vilkår.
På trods af dette tror jeg på, at 2009 vil udviske forskellene mellem vores lande, i hvert fald på det psykologiske plan, samt at det vil forøge enhedsfølelsen og EU's handlekraft.
Jens-Peter Bonde
(EN) Hr. formand! Jeg vil bruge min tale til at foreslå en reform af den måde, hvorpå vi behandler årsprogrammerne. Indtil nu har de valgte medlemmer i de nationale parlamenter og i Europa-Parlamentet ikke haft noget at skulle have sagt. Årsprogrammet sættes i gang og vedtages af de ikkevalgte i Kommissionen. Medlemsstaterne koordinerer deres prioriteter gennem de skiftende formandskabers arbejdsprogrammer. Vi drøfter begge, vi ændrer ikke noget. Vi repræsenterer ikke vores vælgere i den meget vigtige funktion med at sætte dagsordenen.
I stedet burde vi stille krav om et fælles arbejdsprogram for alle institutioner næste år. Kommissionen kunne udarbejde et detaljeret forslag med bilag af alle lovforslag, som de har i sinde at stille, inklusive deres retsgrundlag. Dernæst burde de nationale parlamenter behandle det i sektorudvalg til en førstebehandling, derefter i deres europæiske udvalg og til sidst i deres plenarforsamlinger.
De nationale parlamenter burde mødes i COSAC og formelt vedtage arbejdsprogrammet. Parlamentet burde have sine egne behandlinger, og på den måde ville EU være styret nedefra og opefter og ikke omvendt. Det ville blive dirigeret af valgte repræsentanter for vores befolkninger i stedet for at blive styret af embedsmænd og lobbyister bag lukkede døre.
Når programmet er vedtaget, kunne de nationale parlamenter begynde behandlingen af de konkrete forslag til "nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet" og tage beslutning om retsgrundlaget. Derefter kunne de europæiske institutioner tage over, og alle love kunne vedtages - både i Rådet med støtte af 75 % af medlemsstaterne og i Parlamentet med normalt flertal. På den måde ville Europa været et demokrati i stedet for en blanding af Machiavellis og Mussolinis idéer, som vi bygger på i dag.
Luca Romagnoli
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! De vigtigste handlinger, der er planlagt for 2009, kan hovedsageligt støttes med hensyn til vækst og jobskabelse indeholdt i Lissabonstrategien. Der er bestemt punkter under det indre marked og konkurrence, som jeg går ind for. Der er også værdifulde punkter under overskriften med et bæredygtigt Europa.
Den fælles visumpolitik burde desværre fuldstændig afvises, fordi den efter min mening bortset fra at være antinational er fuldstændig uden for dette parlaments mandat, og hvad vores hensigter burde være. Jeg er også total modstander af, at udvidelsen skal inkludere Kroatien og Tyrkiet, samt af den del, der omhandler Kosovo, med hensyn til hvilket jeg allerede har haft mulighed for at kritisere, at man lod hånt om international ret, da dets uafhængighed af en suveræn stat blev anerkendt. Derfor stemmer jeg imod den politiske strategi.
László Surján
(HU) Hr. formand, formand for Kommissionen! Vi hilste Kommissionens politiske strategi velkommen i håbet om, at den også ville træde i kraft. Der er én mulig hindring for det: finanspolitisk stramning. Dette kan gøre det vanskeligt at foretage nye tiltag. Medlemsstaternes vilje til at deltage er faldet til under 1 % med det resultat, at midler til nye idéer næsten udelukkende skal komme fra omfordeling af nuværende ressourcer. Lad os imidlertid ikke gøre det uden at se nøje på de igangværende programmer. Lad os undersøge, hvor vi får mere værdi for pengene, og hvor vi får mindre. Vi må ikke give lobbyistgrupper lov til at bestemme på vores vegne.
Som en del af Parlamentets reform er der ved at opstå et slags nyt samarbejde mellem de særlige udvalg og Budgetudvalget. Et kendetegn ved det er, at den logiske begrundelse for og nytten af udgifterne til de enkelte programmer kan blotlægges mere detaljeret end tidligere. Selv om det kan være en tung beslutning, er det smartere at afslutte nogle programmer eller slet ikke at starte dem snarere end at underfinansiere dem. Utilstrækkelig investering er et meningsløst spild af penge. Kommissionen, Rådet og Parlamentet skal handle i fællesskab for at sikre, at kun programmer, som har tilstrækkelige midler og giver gedigne resultater, skal have lov at løbe. Parlamentet ser frem til dette års politiske strategi i forventning om en fælles indsats af denne slags.
Véronique De Keyser
(FR) Hr. formand! Der er blevet sagt meget om udenrigsanliggenderne i Kommissionens meddelelse, og ikke desto mindre lever den ikke helt op til mine forventninger. Det er rigtigt, at heading 4 er underfinansieret. Ja, vi bliver desværre nødt til at betale mere til Palæstina og Kosovo. Men det er en konstatering, ikke en strategi.
Jeg kunne f.eks. godt tænke mig at vide, hvilke politiske betingelser der er nødvendige for, at støtten er effektiv. Ikke blot synlig, men effektiv. Hvordan kan vi bruge de finansielle instrumenter til at gøre Europa til en uomgængelig soft power, der bidrager med en demokratisk model, og som ikke blot er en pengekasse? Og hvordan skal vi bruge konditionaliteten?
Ingen af disse ellers meget vigtige spørgsmål er blevet taget op. Et eksempel, og det er ikke det eneste, er, at vi aldrig har betalt så mange penge til Palæstina, og ikke desto mindre har Gazabefolkningen siden 1967 aldrig været så fattig som nu, og den tiltagende vold fortsætter i Mellemøsten, hvor vi bliver ved med at genopbygge det, der er blevet ødelagt.
Hvad kan vi lære af det? Så længe der ikke er fuld overensstemmelse mellem den europæiske udenrigspolitik og dens finansielle instrumenter, hvor sidstnævnte tjener førstnævnte og ikke omvendt, vil Europa aldrig blive den global player, det gerne vil være, og i denne forbindelse mener jeg ganske enkelt, at Kommissionens meddelelse mangler ambitioner.
Ingeborg Gräßle
(DE) Hr. formand, hr. formand for Rådet, mine damer og herrer! Jeg går ud fra, at i dag er sidste gang vi diskuterer den politiske strategi i denne form, for med Lissabontraktaten får vi en ny model. Det er i hvert fald Parlamentets plan, og jeg glæder mig allerede til denne nye model, som vil give os mulighed for at inddrage Rådet i denne meget vigtige debat.
Derfor vil jeg tillade mig for sidste gang også at komme med et par bemærkninger fra Budgetkontroludvalgets synsvinkel og et par supplerende idéer, som nu at blive i hr. Nassauers stil. Vi har i øjeblikket nogle store diskussioner med Kommissionen om beskyttelse af Fællesskabets økonomiske interesser, og Kommissionen har lovet at gøre sig store anstrengelser på dette område. Vi så gerne, at disse store anstrengelser - som vi er taknemmelige for, og som vi har brug for - ville finde vej til det årlige program. Det fortjener det arbejde, som De har lovet at gå i gang med, også.
Vi har brug for nye metoder for opkrævning af uretmæssigt udbetalte penge, og har også brug for en styrkelse af samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Alt dette er et imponerende program fra Barrosokommissionen. Derfor ville vi anbefale, at det også kom med i Kommissionens årlige program. Det fortjener det, og det ville også overbevise os om, at De mener det lige så alvorligt, som De siger nu.
Alain Hutchinson
- (FR) Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, fru kommissær! For så vidt angår EU i verden, deler De Europæiske Socialdemokraters Gruppe Kommissionens ønske om at fortsætte det arbejde, der blev indledt i 2006, med henblik på at forbedre effektiviteten af den måde, det samarbejder på. Jeg skal i denne forbindelse minde om, at der fortsat er mange åbne spørgsmål, hvad enten det drejer sig om selve definitionen af udviklingen, overensstemmelsen mellem de forskellige EU-politikker, koordinationen mellem donorerne og aktionernes komplementaritet.
For så vidt angår de økonomiske partnerskabsaftaler, vil jeg gerne minde om, at vi, de europæiske socialdemokrater, mener, det er vigtigt først og fremmest at se dem ud fra et udviklingssynspunkt, med andre ord ud fra deres evne til at forbedre livet for befolkningen i AVS-landene mærkbart. Det er afgørende, at Kommissionens 2009-strategi er fuldstændig klar på dette punkt. Det synes ike helt at være tilfældet for øjeblikket.
Vi ved i øvrigt alle, at der bliver brug for yderligere midler til at finansiere ledsageforanstaltningerne, som har til formål at kompensere for de økonomiske partnerskabsaftalers annoncerede negative indvirkning på - det burde ikke være nødvendigt at sige det - verdens fattigste lande. Vi håber, at Kommissionen vil sige, hvor disse midler skal komme fra.
Derudover beklager vi, at Kommissionens dokument ikke indeholder specifikke forslag om gennemførelsen af millenniumudviklingsmålene inden 2015. Er det på grund af manglende ambitioner inden for dette område, eller fordi 2009 vil markere et radikalt skift i den europæiske udviklingspolitiks paradigme?
I bilaget henvises der i Kommissionens notat ligeledes til iværksættelsen af den første handlingsplan i den fælles strategi for forholdet mellem EU og Afrika. Det glæder vi os over, og vi håber især, at Kommissionen virkelig gør alt, hvad den kan, for, at de første handlinger, der udføres inden for rammerne af denne nye strategi, lever op til de legitime forventninger hos de mange millioner afrikanske mænd og kvinder, der berøres direkte af denne strategis succes.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Hr. formand! Som PPE-DE-Gruppens koordinator for regionalpolitik har jeg høje forventninger til 2009. Hvorfor? Fordi gennemførelsen af disse nye programmer i alle regioner og i alle medlemsstater nu har været undervejs siden 2007. Hvad viser sig så? For det første viser det sig, at der er tale om en ny samhørighed, at pengene i højere grad end tidligere anvendes i regioner og byer, til Lissabonstrategien, til vækst og beskæftigelse. For det andet viser det sig, at vi præsterer mere, hvad angår innovation, mens også investeringerne i forskning og innovation er mere end fordoblet.
I sidste uge bekendtgjorde to kommissærer, fru Hübner og hr. Potočnik, i Ljubljana særdeles gode tal, hvad det angår. Der er altså tale om en stille revolution, når det gælder anvendelsen af disse penge, og det må bekendtgøres. Her er der en chance for kraftigt at forbedre kommunikationen. Vi skal kommunikere bedre med borgerne i 2009, som også er et valgår, og det kan gøres i form af disse i tusindvis af projekter, som skal gennemføres på forskellige områder inden for økonomi og økologi. Hvis Unionen ikke vælger netop regionalpolitikken, denne nye samhørighedspolitik, som spydspids, når det gælder kommunikation med borgerne, ville det være at forpasse lejligheden.
Göran Färm
(SV) Hr. formand! Som svensk medlem med en baggrund i fagforeningsbevægelsen vil jeg gerne starte med at bifalde det, som Hannes Swoboda sagde: Hvis vi skal undgå, at kritikken fra Lavaldommen vender sig mod traktaten, skal Kommissionen gøre det klart, at et frit marked for tjenesteydelser absolut ikke er en trussel mod fagforeningsbevægelsens ret til at skride til handling over for social dumping. Det var blot det, jeg gerne ville understrege, da det er relevant i denne sammenhæng.
Når det drejer sig om den politiske strategi for 2009, står det klart, at vi må begynde en seriøs drøftelse af midtvejsevalueringen af langtidsbudgettet. På nogle områder tror jeg imidlertid ikke, vi kan vente. Vi må tage fat på en ændring af prioriteterne med det samme i budgettet for 2009.
Jeg tænker især på to områder. Det første er klimaet. Som budgetordfører i Udvalget om Industri, Forskning og Energi tror jeg ikke, det er tilstrækkeligt at anerkende, at klimaet er en politisk prioritet. Anerkendelsen skal også have indvirkning på budgetprioriteterne. Vi må vise, at vi faktisk er villige til at yde konkrete europæiske bidrag, selv om de koster penge. Det kan betyde at tage fat på konkrete situationer, når det drejer sig om moderne energi og miljømæssig teknologi. Det kan betyde en ændring af brugen af strukturfonde eller det syvende rammeprogram, men der er meget, der skal gøres.
Det andet område, jeg vil nævne, er Vestbalkan, især Kosovo. På baggrund af den nye situation må vi ganske enkelt udvikle en langsigtet strategi for vores arbejde på Vestbalkan. Det er urimeligt med en så stram budgetmodel, at de snævreste budgetmargener netop er i de områder, hvor behovet er størst.
Lutz Goepel
(DE) Hr. formand! På landbrugsområdet planlægger Kommissionen at indføre sundhedstjekket i 2009. Som ordfører for initiativbetænkningen går jeg ud fra, at Kommissionen med afstemningen i morgen vil få et meget klarere billede af Parlamentets holdning til denne sag, og jeg forventer, at der vil blive taget højde for denne holdning i det lovgivningsmæssige forslag, som vi forventer vil komme i maj.
Det glæder mig, at Kommissionen gør en særlig indsats for at fremme kvalitetskonceptet i landbrugsproduktionen, navnlig med sin bekræftelse, den såkaldte grønbog for 2009. Vi mener, at den merværdi, man opnår med høje kvalitetsstandarder, vil blive et stadig vigtigere udgangspunkt for vores landmænd, også i lyset af den voksende konkurrence fra importerede varer.
Jeg har også taget til efterretning, at Kommissionen vil stille nye forslag vedrørende fødevaresikkerhed, dyrebeskyttelse og sundhed samt bedre kontrol og bedre regler. Jeg appellerer til Kommissionen om at være fornuftig. Det går ikke an, at vores landmænd bliver konfronteret med flere forordninger, hvis ikke import fra tredjelande er underkastet disse forordninger.
I 2009 vil Kommissionen fremlægge en række forslag om reduktion af forvaltningsbyrden, som ikke vil ændre på de politiske mål eller niveauet i de eksisterende bestemmelser. Jeg håber meget, at dette kommer til at gælde for vores landmænd, især med hensyn til cross compliance-reglerne.
Efter min mening mangler der et vigtigt emne i den årlige politiske strategi, nemlig spørgsmålet om fødevareforsyning. Kommissionen har ofte bruge ordet, men vores borgere skal have et sikkert løfte om, hvordan de kan udforme deres fremtidige forsyning.
Carmen Fraga Estévez
- (ES) Hr. formand! Som koordinator for PPE-DE-Gruppen i Fiskeriudvalget vil jeg gerne komme med et par kommentarer om den fælles fiskeripolitik.
For det første kan man, for så vidt angår de centrale aktioner, der er planlagt for 2009, og som fremgår af punkt 2 i bilaget om bæredygtig udvikling, konstatere, at fiskeripolitikken er indarbejdet i den samlede søfartspolitik, hvilket vores gruppe ikke er enig i, for selv om det er korrekt, at der er visse aspekter af den fælles fiskeripolitik, der indgår i søfartspolitikken, så er der f.eks. andre, der indgår i transportpolitikken, men det betyder ikke, at den er underlagt eller henlagt til denne overskrift.
For det andet er vi ikke, for så vidt angår ændringerne vedrørende tildelingen af finansielle midler, i særdeleshed med hensyn til udgiftsområde 2 "Bevaring og forvaltning af naturressourcer", enige i, at de seks millioner euro, der er nødvendige for at finansiere den forberedende aktion i forbindelse med søfartspolitikken, skal tages fra det allerede reducerede budget for den fælles fiskeripolitik, især fordi vi på nuværende tidspunkt i budgetåret ikke kan vide, hvor stort omfanget af de ikke udnyttede bevillinger bliver, og som muligvis bliver gjort tilgængelige til andre formål.
John Bowis
(EN) Hr. formand! Lad mig til en forandring give Kommissionen to løfter fra Parlamentet. Det ene er, at vi vil arbejde med om klimapakken for at få en effektiv og gennemførlig pakke på plads, så hurtigt vi kan. Det andet er, at vi vil arbejde for så hurtigt som muligt at få den nye kommissær for sundhed på plads, og lad mig i den forbindelse bede næstformanden om at sende vores bedste ønsker til hr. Kyprianou og takke ham for det, han har opnået i tiden sammen med os.
For det tredje vil jeg gerne have lov at sige, at der er bemærkelsesværdigt lidt om sundhed heri. Der tales godt nok om medicinsk udstyr og andre foranstaltninger. Jeg vil imidlertid gerne se de andre foranstaltninger, herunder det sundhedsløfte på tværs af grænserne, for hvis vi ikke får det på plads hurtigt, vil domstolene fortsætte med at udøve politik for os på dette område, og det er vores job som politikere. Vær derfor venlig at sikre, at det kommer igennem så hurtigt som det kærkomne forslag, som jeg ved kommer om mental sundhed.
Maria Martens
(NL) Hr. formand! Jeg taler her som koordinator for PPE-DE-Gruppen på Udviklingsudvalgets vegne. Jeg vil gerne give udvalget en kompliment, fordi det i sine aktiviteter fortsat agter at fokusere på de almene strategiske målsætninger såsom velfærd, solidaritet og sikkerhed. Jeg beklager imidlertid, at der ikke lægges ret stor vægt på udviklingssamarbejde og bekæmpelse af fattigdom, som jo også er meget vigtige aspekter for et stærkt og velstående Europa.
I 2007 fastlagde vi for første gang i historien en fælles EU-Afrikastrategi, hvilket var en milepæl. Gennemførelsen af de otte tematiske partnerskaber er imidlertid endnu ikke begyndt. Vi ser frem til konkrete fremskridt på dette område.
Til sidst kan jeg ikke lade være med at sige, at kommissærer stadig oftere blander sig i nationale politiske kampagner. Dette begyndte med kommissæren for udviklingssamarbejde. Jeg er bekymret over det lederskabsvakuum, som dermed opstår på væsentlige europæiske politiske områder. Jeg vil gerne spørge Kommissionen, om den er rede til at opstille regler, således at embedet som kommissær efter valget udøves uden afbrydelse for at deltage i nationale valgkampagner.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på den kendsgerning, at det årlige politikstrategidokument er larmende tavst om et af de mest vitale spørgsmål om Europas fremtid: ekstern energisikkerhedspolitik. Parlamentet vedtog med et overvældende flertal betænkningen om behovet for en omgående energiforsyningssikkerhedspolitik. Siden da er situationen blevet forværret, og vi ser en større afhængighed sammen med manglende fremskridt til afhjælpning heraf. F.eks. er der nogle, der mener, at Nabuccoprojektet - EU's diversificeringsflagskib, som i 2007 af Det Europæiske Råd blev karakteriseret som et af de mest kritiske projekter af europæisk interesse - er alvorligt truet, hvis ikke dødt.
Europa har brug for en fælles energisikkerhedspolitik nu. Dette bør afspejles i Kommissionens politiske strategi for 2009. Det gør det ikke, og det beklager jeg dybt. Hele strategien må ikke være kortsigtet.
Othmar Karas
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Prioriteringer i 2009: Prioriteringer er troværdige, hvis vi også kan henvise til, hvordan vi har behandlet fortidens prioriteringer seriøst, effektivt og forståeligt for borgerne. Derfor vil jeg netop i valgåret 2009 gerne bede Dem om at gøre status over, hvad der konkret er blevet gennemført af de sidste års prioriteringer og hvordan, og udvikle en strategi for kommunikation med borgerne om dette.
For det andet er fjernelse af bureaukrati en permanent prioritering, som også skaber tillid hos borgerne - også hos de små og mellemstore virksomheder. Jeg savner Small Business Act. Jeg beder Dem skabe tillid, så vi også kan øge valgdeltagelsen ved valget til Europa-Parlamentet i 2009. Det bør også være en politisk prioritering!
(Bifald)
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Jeg hilser denne redegørelse velkommen. Men jeg vil især gerne henlede opmærksomheden - og jeg vil gerne have nogle svar - på side 18 og en af nøgleaktionerne med hensyn til "Den øvrige verden": "I givet fald gennemføres Dohaudviklingsaftalen."
Min bekymring er, at man har travlt med at slå en handel af, men at smerten kun vil være på landbrugets side af aftalen, og at der ikke vil være nogen fordel for Europa med hensyn til markedsadgang for ikkelandbrugsvarer eller -tjenester. Jeg vil gerne have nogle oplysninger, fordi jeg tror, at der bliver holdt noget skjult for os i denne sag. Borgerne i min valgkreds stod hele weekenden uden for min dør og udtrykte deres bekymring over 70 % toldnedsættelse på kød og mælk, hvilket vil reducere landbruget og dumpe den fælles landbrugspolitik, som er dyrebar for os her i Parlamentet.
Dette spørgsmål indgår som en del af diskussionen om Lissabontraktaten i Irland. Jeg ville ønske, det ikke var tilfældet, men jeg ville gerne have nogle bindende svar fra næstformanden i Kommissionen, således at jeg kan forsikre mine vælgere om, at de ikke vil blive svigtet.
Luís Queiró
(PT) Hr. formand! Der er alle tegn på, at 2009 vil blive mulighedernes år. Et af de mest positive resultater ved at finde vej ud af det institutionelle dødvande er muligheden for at rette vores energi mod andre emner, der vil sætte os i stand til at koncentrere os mere om politikkerne.
Vi har i adskillige år drøftet globalisering, klimaændringer, manglende sikkerhed ved vores grænser og ustabilitet i nabolandene. I årtier har vi tænkt på udfordringen ved fremkomsten af nye økonomier og på Afrikas nye rolle i verden. Det er vigtigt at fremsætte teorier om væsentlige udfordringer og passende svar, men Europa kan ikke blot være tilskuer, om end en interaktiv tilskuer, mens forandringerne finder sted. Europa skal spille en aktiv rolle, bidrage til reformer, være en katalysator for udvikling.
De forskellige politiske prioriteter, der nævnes af Kommissionen, fru næstformand, inkluderer kommunikation. Der findes ikke en bedre kommunikationspolitik end at bekræfte de opnåede resultater. Europas betydning og relevans for dets borgere skal opfattes, føles og anerkendes. På den måde vinder vi deres tillid, borgernes tillid, og giver vores borgere det, der kræves af os.
Katalin Lévai
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på to ting. Den første vedrører styrkelsen af de nye former for samarbejde. På den ene side er det nødvendigt at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne og EU og på den anden at forstærke samarbejdet mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen, og i denne sammenhæng må vi fremlægge positive eksempler, der repræsenterer virkelige resultater.
Det andet vigtige spørgsmål i denne sammenhæng er altid et nøglespørgsmål, for så vidt angår De Europæiske Socialdemokrater, nemlig spørgsmålet om et socialt Europa, med andre ord sikring af velfærd, solidaritet og sikkerhed, som vi ganske enkelt er tilbøjelige til at henvise til som "det sociale Europa", og gennemførelse af Lissabonmålene så hurtigt som muligt. I denne henseende vil jeg gerne understrege, at kvindernes situation ikke har fået meget opmærksomhed i dette program, selv om det i hovedparten af medlemsstaterne er kvinderne, hvis sociale sikkerhed er begrænset, og udbredelsen af usikre former for ansættelsesforhold er i vækst. Jeg vil derfor gerne have, at disse to områder får særlig opmærksomhed i 2009.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand! Jeg vil gerne bidrage til diskussionen ved at understrege, at der i forbindelse med alle politikkerne burde være et mere klart defineret sted til små og mellemstore virksomheder, som er rygraden i Europas beskæftigelsesstabilitet. Der er stadig meget, der skal gøres, især i nye medlemsstaters parlamenter, hvor begrebet fleksibilitet og sikkerhed - et fleksibelt arbejdsmarked - stadig skal bringes til udførelse, således at virksomheder bedre kan reagere på nye udfordringer og være i stand til at tilbyde et større antal nye stillinger.
Desuden burde vores motto være at give prioritet til de små, men når det drejer sig om enkelte direktiver og forordninger, mangler Kommissionens analyse af deres konsekvenser for små virksomheder. På den anden side får vi normalt konsekvensanalyser udarbejdet af overnationale virksomheder. Jeg hilser den foreslåede lov om små virksomheder velkommen, og jeg har tillid til, at vi kommer videre end til idéstadiet, således at vi i de europæiske valg vil være i stand til at sige til de europæiske borgere, at vi har opfyldt vores mål om at opnå et mere effektivt og sikkert økonomisk område.
DanutBudreikait
- (LT) Hr. formand! I 2009 vil sammensætningen af både Parlamentet og Kommissionen ændre sig, ikke desto mindre opretholdes arbejdets kontinuitet. Jeg vil gerne understrege vigtigheden af den fælles energipolitik. Siden 2006 har vi drøftet spørgsmålet om EU's fælles energipolitik, og Parlamentet har skitseret omfanget af den eksterne energipolitik.
Denne politik er på nuværende tidspunkt af stor betydning for vores bestræbelser på at fremskaffe gas fra forskellige kilder, og da det er hovedemnet i forskellige drøftelser, ligesom det er tilfældet med nye energikilder, Nordpolen osv., vil det også være relevant fremover. EU bør ikke være den sidste, der opdager og udnytter nye energikilder, som det ofte er tilfældet.
Margot Wallström
næstformand i Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle medlemmerne for deres deltagelse i forhandlingen. Jeg tror, at dette sammen med beslutningen, som De skal vedtage, og dialogen med udvalgene og de respektive kommissærer vil udgøre et meget godt politisk bidrag til arbejdsprogrammet for næste år. Det er det, jeg altid har argumenteret for: en mere politisk holdning til ÅPS.
Jeg vil gerne kommentere nogle spørgsmål, der er rejst her, og som jeg synes er meget vigtige.
Først med hensyn til Lissabontraktaten: Som De ved, er Kommissionen fuldt ud engageret i denne nye Lissabontraktat, vi er fuldt ud engagerede i dens gennemførelse, og vi tilrettelægger - foregriber ikke, men tilrettelægger - tingene således, at den er klar til gennemførelse i begyndelsen af næste år. Vi fokuserer f.eks. på borgerinitiativet, som flere talere har nævnt, gennemførelsen af de nye bestemmelser for arbejdet med de nationale parlamenter, tiltrædelsen af den europæiske menneskerettighedskonvention og også den fælles udenrigstjeneste, blot for at nævne nogle få sager, der skal forberedes godt uden fremskyndelse. Det er en balance, vi skal finde. Jeg håber ikke, der er tvivl om vores forpligtelse med hensyn til Lissabontraktaten.
Vi engagerer os også - og dette er meget vigtigt - i kommunikations- og oplysningsaktiviteterne vedrørende denne nye traktat, fordi uanset ratificeringsmetoden har vi en demokratisk forpligtelse til at søge kontakt med borgerne ved at holde dem informeret, ved at lytte og også forklare, hvad vi gør, og vedrørende indholdet af denne nye traktat.
Med hensyn til den politiske dagsorden og balancen mellem sociale og økonomiske dagsordener, som også blev nævnt af flere talere, mener jeg, at dette er en meget vigtig debat, og det er præcis disse spørgsmål, vi skal drøfte med udvalgene. Det, der lægges vægt på og prioriteres, er naturligvis forskelligt, alt efter hvilken side man tihører i Parlamentet. Jeg mener, dette skal behandles i beslutningen, hvilket vi ser frem til. Resultaterne vil fremgå af lovgivnings- og arbejdsprogrammet til efteråret. Jeg mener, det er det, vi først og fremmest skal fokusere vores opmærksomhed på i denne politiske debat.
Jeg vil også gerne kommentere et spørgsmål, der blev rejst af hr. Bonde. Jeg er bange for, at jeg ikke forstår, hvad han siger, for vi har i nogen tid sendt vores dokumenter og forslag til de nationale parlamenter. Dette har været en meget god praksis og er blevet påskønnet meget af de nationale parlamenter. Vi har lært meget af det, og det har øget forståelsen på nationalt niveau af, hvad der foregår i europæisk sammenhæng i de europæiske institutioner. Dette er også en god fremgangsmåde med hensyn til, hvad der vil komme i den nye traktat. Ikke blot det, vi har også engageret os i en dialog med de nationale parlamenter om den årlige politiske strategi og om vores arbejdsprogram, og vi er blevet bedt om at komme og forklare og svare på spørgsmål, som de nationale parlamentarikere har haft om vores planer og arbejdsprogram. Jeg synes, dette har været en stor hjælp for os. Vi har lært af det, og de nationale parlamenter har haft mulighed for at blive bedre forankrede og bedre til at forklare, hvad der sker i europæisk sammenhæng. Jeg håber derfor virkelig, at dette vil være en god erfaring for os. At engagere de nationale parlamenter i dette er ikke lobbyisme, det er snarere at udforme den europæiske dagsorden. Jeg vil tro, at dette betyder mere demokrati.
Endelig med hensyn til finansiering: De får denne drøftelse særskilt, fordi dette er en del af problemet - vi har allerede en finansiel ramme indtil 2013, og vi står alle over for begrænsningerne af de finansielle rammer. Efter 2009 har vi ingen yderligere menneskelige ressourcer, så vi vil sørge for at sige til Dem, at De ikke må bede os om foretage os en masse nye ting, fordi vi ikke har arbejdskraft til at tage os af det. Vi må erkende, at vi fører denne forhandling om den finansielle ramme særskilt.
Jeg vil også gerne sige til fru Gräßle, at hvad angår strukturfonde, har Kommissionen for nylig vedtaget en ambitiøs handlingsplan for at sikre integriteten af de penge, der bruges på dette område. Sammen med medlemsstaterne, der, som De ved, bruger pengene der, hvor det foregår, agter Kommissionen at foretage alle de nødvendige kontroller for at sikre, at alle de euro, der bruges, går til et godt formål. Vi vil regelmæssigt rapportere om dette til Budgetkontroludvalget. Dette er vores klare mål med kontrollen af de penge, vi bruger.
Lad mig til slut sige, at vi sammen kan fokusere på kommunikationsprioriteterne, fordi 2009 også vil blive et meget vigtigt år til at sikre, at vi har en livlig debat før valget i 2009. Som De ved, fokuserer kommunikationsprioriteterne for 2009 på Lissabontraktaten. I første kapitel af denne årlige politiske strategi er loven om små virksomheder nævnt. Dette er en del af Lissabonstrategien og vores gennemgang af Lissabonstrategien: også at fokusere på nøjagtig de ting, som De har nævnt. Jeg mener bestemt, de er vigtige.
Vi får resultater ud af Lissabontraktaten. Vi kommer til at reformere budgettet, vi vil fokusere på vækst og jobskabelse, og vi får energi- og klimaændringer. Dette vil være en ledetråd i mange af vores kommunikationsprioriteter, og vi håber på en livlig forhandling om denne europæiske politik.
Lad mig til sidst også henlede Deres opmærksomhed på forslaget om en interinstitutionel aftale om kommunikation. Vi håber, dette vil give en langt bedre ramme for vores samarbejde på dette område, så tak endnu en gang for denne forhandling. Vi får en opfølgning på alt dette og også på de detaljer, De har nævnt, og som jeg tror mere hører hjemme i dialogen mellem udvalgene og kommissærerne.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted ved et senere møde.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Małgorzata Handzlik  
skriftlig. - (PL) Jeg har med stor interesse gennemanalyseret Kommissionens strategi for 2009. Eftersom problemstillinger forbundet med små og mellemstore virksomheder og den økonomiske integrationskontekst ligger mig særlig på hjerte, vil jeg gerne omtale et par væsentlige problemstillinger i strategien.
Vi har behov for en ny tankegang om SMV-sektoren i Europa. Sektoren skal atter prioriteres, og den skal sikres adgang til passende udviklingsmuligheder. Jeg er meget tilfreds med at kunne læse i det omtalte dokument, at Kommissionen fortsat opfatter det som en prioritetsopgave at fjerne de unødvendige barrierer, der virker hæmmende for SMV'erne. Det er også vigtigt, at man forpligter sig til fortsat at arbejde med det europæiske charter om små virksomheder. Takket være chartret håber jeg, at vi lærer at sætte disse små enheders interesser i første række og først senere forsøger at placere enhederne i en global kontekst.
Det er meget vigtigt at promovere og støtte innovationsstrategier samt at værdsætte betydningen af og behovet for samarbejde mellem forsknings- og forretningsmiljøet. Delen, hvori der tales om EU-borgernes prioriterede rolle, er lige så vigtig. Borgerne behandles som forbrugere. Det er helt sikkert nødvendigt at forbedre oplysningerne til og kommunikationen med samfundet. Når jeg har kontakt med vælgerne, møder jeg en generel mangel på viden om EU's funktion, samt om hvilke fordele alle borgere har af EU. Det er vigtigt at give klar besked til borgerne om temaer, der ligger dem nær. EU skal være tæt på, venlig og forståelig for alle vores borgere, hvad enten der er tale om forretningsdrivende, forbrugere eller begge dele.
