G20 valstu augstākā līmeņa sanāksmes rezultāti (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par G20 augstākā līmeņa sanāksmes rezultātiem.
Olivier Chastel
Padomes priekšsēdētājs. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, godātie deputāti! Padomes prezidentūrai un Eiropas Parlamentam jau ir bijusi iespēja apspriest G20 samitu 2010. gada 20. oktobrī, laikā, kad mēs bijām G20 ministru sanāksmes priekšvakarā un gaidījām, kā attīstīsies notikumi Seulā.
Kā eiropieši mēs bijām labi sagatavojušies šīm sanāksmēm gan ministru līmenī, gan valstu vai valdību vadītāju līmenī. Mēs sapratām, ka kohēzijas trūkums starp eiropiešiem liktu ātri zaudēt Eiropas Savienības uzticamību starptautiskā līmenī. Jāatzīst, ka Seulas samits saņēma pretrunīgu reakciju no visas pasaules. Es uzskatu, ka mums jāturpina būt optimistiskiem par spīti visam, pat ja rezultāti nav tik iespaidīgi, kā cerējām.
Pirms Seulas samita mēs bijām pārliecināti, ka sarežģītākais un vissvarīgākais pārbaudījums būs saglabāt mūsu virzību. Mums nevajadzētu pieļaut kļūdu, domājot, ka mums vairs nav vajadzīga starptautiskā sadarbība, ar atrunu, ka mēs vairs neesam tik kritiskā situācijā, kādā bijām pirms 18 mēnešiem vai pat pirms sešiem mēnešiem. Mēs joprojām uzskatām, ka politiskie vadītāji ir atbildīgi par lēmumu pieņemšanu. Viņi ir atbildīgi, un tā patiešām ir politikas būtība. Tomēr es domāju, ka viņiem ir arī vēl svarīgāks pienākums: nodrošināt, ka lēmumi nepaliek uz papīra, bet tiem ir konkrēti rezultāti, un tie tiek pilnībā īstenoti.
Seulas samits apliecināja, ka nopietna problēma G20 samitam un tāpēc mums visiem ir saprast, kā mums vajadzētu turpināt un patiešām paātrināt īstenošanu. Mums ir jāpārvērš labie nodomi praktiskos rezultātos, un tas ir svarīgi vismaz divu iemeslu dēļ. Pirmkārt, tirgi nav apmierināti ar paziņojumiem vien. Tajos novēro izmaiņas, kuras notiek divu dienu, desmit dienu un trīsdesmit dienu laikā pēc samita, kad plašsaziņas līdzekļi ir devušies mājās. Eiropas ekonomikas stāvoklis ir jāizprot kopumā, tas ir ne tikai divu dienu samitā panāktā progresa rezultāts. Progresu, pēc kā mēs tiecamies, var panākt tikai ar nepārtrauktu ikdienas darbu, un kā Eiropas Parlamenta deputātiem jums tas ir zināms labāk nekā jebkuram citam.
Otrais iemesls ir tikpat svarīgs kā pirmais un tieši attiecas uz jums visiem. Manuprāt, Parlaments un valstu parlamenti var veikt pārbaudes uzdevumu, bet arī nodrošināt politiskus stimulus Eiropas un starptautiskajām ekonomikas programmām, pārliecinoties, ka mums ir pareiza īstenošana starp vienu samitu un nākamo un ka G20 ir ne tikai virkne sanāksmju, bet tas arvien vairāk kļūst par procesu.
Pēc būtības Eiropas Savienības ieguldījums spēcīgā, ilgstošā, līdzsvarotā izaugsmē tagad ir skaidrs, un tā pamatu veido vairāki principi: fiskālās konsolidācijas plāni, kuru mērķis ir ilgtspējīga, diferencēta izaugsme; strukturālo reformu stratēģija "Eiropa 2020”, kas nepieciešama, lai jo īpaši saglabātu darba vietu radīšanu; finanšu sektora un tirgu reformu programma un, visbeidzot, ekonomikas pārvaldības stiprināšana Eiropas Savienībā. Vēlētos piebilst, ka Eiropas Savienība ir ļoti ieinteresēta salīdzinošā novērtējuma procesā saistībā ar G20. Kā eiropieši mēs pie tā esam pieraduši un zinām, cik lietderīgs var būt šāda veida pasākums. Ir skaidrs, ka ikvienam ir jāveic savi pienākumi un jāparāda jauna griba sniegt ieguldījumu izaugsmē.
Vēlreiz un manu iepriekšējo piezīmju garā es gribētu teikt, ka cīņā pret protekcionismu nevar uzvarēt tieši, bet tikai ik dienas uzturot vajadzīgo pasaules modrības līmeni.
Citādi es vēlētos atzīmēt trīs būtiskus notikumus pēdējā mēneša laikā. Pirmais ir Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) reforma, jo ES skaidri parādīja, ka ir gatava paveikt savu darba daļu, lai jaunajā SVF varētu labāk pārstāvēt jauno starptautiskās ekonomikas realitāti un līdz ar to lai strauji augošās ekonomikas varētu paust savu viedokli un tām būtu lielāka nozīme. Mēs vienojāmies samazināt mūsu klātbūtni SVF izpildkomitejā un ievērojami piekāpāmies akciju ziņā. Manuprāt, mēs saglabājām pašu dārgāko mūsu sirdij, un starptautiskā sabiedrība kopumā ir guvusi labumu.
Otrais notikums ir saistīts ar Bāzeles III vienošanos. Manuprāt, attiecībā uz banku kapitāla prasībām mēs ejam pareizajā virzienā, un, protams, ir ļoti svarīgi, lai visas attiecīgās dalībvalstis saglabātu savu apņemšanos īstenot Bāzeli III. Protams, šis īstenošanas jautājums paliks gan ES, gan G20 politiskajā darba kārtībā.
Ņemot vērā to, kas noticis pēdējo nedēļu laikā saistībā ar tā saukto valūtas karu, manuprāt, Eiropas Savienība ir paveikusi labu darbu un ir spējusi aizstāvēt izsvērtu viedokli, proti, ka valūtas maiņas kursam būtu jāatspoguļo ekonomikas pamatrādītāji un ka mums nav nepieciešams izmantot konkurējošu devalvāciju.
Visbeidzot, kopš Seulas samita Francija ir uzņēmusies G20 samita prezidentūras pienākumu, un, manuprāt, tā ir unikāla iespēja eiropiešiem un Eiropas Savienībai kā tādai. Būs ļoti svarīgi, lai mēs kopā strādātu saskaņoti tā, lai nodrošinātu, ka visu nākamo gadu - un ņemot vērā Kannu G20 samitu 2011. gada novembrī, kā arī pēc tam - G20 samits būtu samērojams ar tā radītajām cerībām.
Mūs gaida patiess uzdevums parādīt, ka krīzes pārvarēšanai izveidotais forums spēj sniegt arī vajadzīgo ieguldījumu un stimulu, lai sasniegtu tādus vidēja termiņa mērķus kā spēcīgāku, noturīgāku un līdzsvarotāku globālo izaugsmi; skaidrus, godīgus noteikumus attiecībā uz starptautisko finanšu tirgu; un starptautiskās organizācijas, kas vairāk atbilst mūsdienu pasaulei un kas vairāk spēj palīdzēt valstu valdībām un Eiropas iestādēm risināt globalizācijas jautājumus. Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, G20 samita uzdevums turpmākajos gados ir parādīt, ka globalizācijas process ir ne tikai ekonomisks, bet arī patiešām galvenokārt politisks.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, pirms šomēnes notikušā Seulas samita bija bažas, ka pēc tam, kad mazināsies tās krīzes radītais spiediens, kas sapulcēja kopā G20 valstis, G20 samits nespēs izpildīt savu lomu kā galvenais forums pasaules ekonomikas koordinācijai. Pēc šā mēneša Seulas samita es varu jūs pārliecināt, ka šis negatīvais scenārijs neapstiprinājās. Mēs redzējām G20 samitu pārejam no krīzes režīma uz stabilāku pieeju globālajai pārvaldībai.
Neraugoties uz sarežģītajiem apspriežamajiem jautājumiem un to, ka par dažiem citiem jautājumiem, piemēram, nodokļu piemērošanu finanšu sektoram, netika panākta vienošanās, G20 samits atkal sniedza svarīgu vēstījumu par globālo apņemšanos; tika panākts reāls un stabils progress, risinot globālas ekonomiskas problēmas. Es zinu, ka rezultāti tika saņemti ar zināmu skepticismu, jo nebija iespaidīga pēdējā "lielā sasnieguma” pēdējā brīdī, ka būtu lieliski iederējies vakara ziņās. Taču skeptiķi nespēj saprast to, ka G20 process pats par sevi ir iespaidīgas ziņas; tas nav, piemēram, mūsu eiropeiskais, vairāk integrētais process, kurā ikviens pie apaļā galda pieder kopīgai sarunu un kompromisu kultūrai.
G20 samitā piedalās Eiropas Savienība un dažas tās dalībvalstis, kā arī tādas atšķirīgas valstis kā ASV un Ķīna, Krievija, Brazīlija un Japāna, Argentīna, Saūda Arābija, Koreja, Dienvidāfrika. Tieši tas, ka tās ir iesaistītas kopīgā procesā, risinot globālās nelīdzsvarotības jautājumus un vienojoties, piemēram, par finanšu noteikumiem, būtu jāatzīst par milzīgu progresu, kas pirms dažiem gadiem vienkārši nebūtu bijis iespējams, un Seulas samits bija nozīmīgs turpmākais solis šajā procesā un jaunas programmas sākums, nevis vienreizējs iespaidīgs notikums.
Tātad, jā, tas bija veiksmīgs, un, manuprāt, Eiropas Savienība, ko pārstāvēju es un Eiropadomes priekšsēdētājs, var būt apmierināta ar sanāksmes secinājumiem. Patiesībā mēs devām nozīmīgu ieguldījumu arī finanšu ministru līmenī, kurā Eiropas Savienību pārstāvēja šā reģiona atbildīgais komisārs Olli Rehn. Kopumā secinājumi atspoguļo Eiropas Savienības pirms Seulas noteiktās prioritātes, un Eiropas Savienībai vajadzētu lepoties ar tās ļoti svarīgo ieguldījumu šajā procesā.
Atļaujiet man uzsvērt dažus galvenos sasniegumus: pirmkārt un galvenokārt, Eiropas Savienība šajā samitā vēlējās panākt vienotās rīcības progresu, lai veicinātu globālo izaugsmi un nodarbinātību, kā arī rast atbildes tam, kā risināt globālo nelīdzsvarotību un valūtu spriedzi. Mēs visi apzinājāmies, ka atrast savstarpēji saskaņotu veidu, kā risināt globālo nelīdzsvarotību, būs cīņa kalnup, bet G20 pēc garām un grūtām sarunām izvēlējās sadarbības risinājumu, pieņemot mehānismu un grafiku, kas apvieno mūsu valstis, lai risinātu šo jautājumu.
G20 partneri ir apņēmušies samazināt pārmērīgu nestabilitāti un saglabāt norēķinu konta svārstības ilgtspējīgā līmenī. Nenovērtējiet par zemu tā nozīmi. G20 diskusija par to, kā risināt nelīdzsvarotību, parādīja, ka ES ir līknes priekšgalā. Mūsu domāšanas rezultāti attiecībā uz Eiropas Savienības iekšējo nelīdzsvarotību iedvesmoja G20 vadītājus kā labākais veids, kā risināt globālo nelīdzsvarotību. Mūsu metode, ņemot vērā rādītājus, novērtēt makroekonomiskās svārstības un to pamatcēloņus, ir jaunā G20 mehānisma pamatā. Tas tiks izveidots 2011. gada vidū ar pirmo novērtējumu pirms nākamā samita 2011. gada novembrī.
Mūsu uzmanības centrā tagad, cik vien iespējams, būs šā mehānisma stiprināšana, nodrošinot tā pareizu piemērošanu G20 Francijas prezidentūras laikā 2011. gadā. Tātad secinājumi bija svarīgi, bet es piekrītu, ka tagad mums ir jāraugās, kā tie tiks īstenoti.
Otrais sasniegums attiecas uz valūtu kursiem. Izaugsmes līdzsvarošanai nebūs panākumu, ja netiks kliedēta valūtas spriedze. Atkal Eiropas Savienība palīdzēja izstrādāt G20 vienošanos par sadarbības risinājumiem. Mēs esam vienojušies par virzību uz vairāk tirgus noteiktām valūtas maiņas kursu sistēmām, kuras atspoguļo pamatā esošos ekonomikas pamatrādītājus. Mēs vienojāmies arī atturēties no novērtējumu salīdzināšanas un būt piesardzīgi attiecībā uz valūtas kursu pārmērīgu nestabilitāti un neprognozējamām svārstībām.
Šis risinājums paredz Francijas prezidentūras politisko virzību G20 samitā, kurā apspriedīs visaptverošu starptautiskās monetārās sistēmas reformu. Esmu gandarīts arī par to, ka G20 samits apstiprināja vēsturisko SVF reformu. Mēs patiešām esam pārspējuši Pitsburgas cerības par kvotu maiņu un jaunietekmes ekonomiku pārstāvību. Pateicoties ES dalībvalstu atvērtajai un apvienotajai pieejai, mūsu būtiskās koncesijas un spēja dalīt atbildību nozīmē, ka fondam tagad ir nepieciešamā leģitimitāte, lai uzņemtos turpmākos grūtos uzdevumus, jo īpaši vēršoties pret nelīdzsvarotību un valūtu kursu spriedzi. Jaunietekmes ekonomikām tagad ir jāpierāda, ka apmaiņā pret līdzdalības pieaugumu, tās ir gatavas uzņemties lielāku atbildību pasaules ekonomikas pārvaldībā.
Ceturtais samita sasniegums bija globālās finanšu pārvaldes reformas tempu saglabāšana, ar skaidru koncentrēšanos uz īstenošanu. Mēs atzinīgi vērtējam Bāzeles III reformas apstiprināšanu un to, ka G20 turpinās darbu pie sistēmiski nozīmīgām finanšu iestādēm. G20 finanšu reformas centieni turpināsies tādās jomās kā makrouzraudzības politikas pamatnostādnes, paralēlās bankas, atvasināto preču instrumentu tirgi un tirgus integritāte un efektivitāte.
Eiropas Savienība ir vadošā daudzos no šiem jautājumiem, un mūsu iekšējais darbs iekļausies G20 procesā. Tagad ir svarīgi nodrošināt stingru un konsekventu visu šo saistību īstenošanu saskaņā ar pieņemto grafiku, lai nodrošinātu vispārējus līdzvērtīgus konkurences apstākļus. Mēs esam saņēmuši spēcīgus apliecinājumus no Amerikas Savienotajām Valstīm, ka tās atbalsta mūsu apņemšanos šajā jomā. Seulas samitā no jauna tika aktivizēta darbība, lai noslēgtu Dohas sarunu kārtu, un atkārtoti apliecināta G20 apņemšanās apkarot visu veidu protekcionismu.
Sasniegums, par kuru esmu personīgi gandarīts, ir tas, ka ar Seulas attīstības konsensu, kas savstarpēji savienoja attīstību, tirdzniecību un investīcijas, mēs esam stingri iekļāvuši attīstību G20 darba kārtībā. Šī jaunā, uz izaugsmi vērstā pieeja papildinās pašreizējos uz līdzekļu devējiem vērstos pasākumus un Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmu. Tā sekmēs mūsu centienus sasniegt tūkstošgades attīstības mērķus, kas pilnībā saskan ar Komisijas neseno priekšlikumu tās Zaļajā grāmatā par turpmāko attīstības politiku. Šī Zaļā grāmata tagad ir atvērta apspriešanai, un es ceru uz šā Parlamenta ieguldījumu.
Visbeidzot, es ļoti atzinīgi vērtēju G20 apņemšanos attiecībā uz G20 pretkorupcijas rīcības plānu, darba turpināšanu ar enerģiju saistītos jautājumos un netaupīt pūles, lai sarunās Kankūnā par klimata pārmaiņām panāktu līdzsvarotu un veiksmīgu iznākumu.
(FR) Priekšsēdētāja kungs, godātie deputāti! Arvien pieaugošā uzņēmumu pārstāvju un arodbiedrību izrādītā interese ir skaidrs pierādījums tam, ka G20 process tagad ir izveidojies par galveno pasaules ekonomikas koordinācijas forumu. Arī es piedalījos G20 uzņēmējdarbības samitā, kur uzsvēru uzņēmumu sociālās atbildības nozīmi. Es arī sveicu arodbiedrību delegācijas no Eiropas, Ziemeļamerikas un Dienvidamerikas, kā arī Āzijas. Es piekritu šīm delegācijām no Eiropas Arodbiedrību konfederācijas (ETUC), ka nodarbinātībai ir jābūt prioritārai, un uzsvēru to, ka tieši Eiropa ierosināja, ka nodarbinātība un sociālā dimensija būtu jāiekļauj secinājumos.
Kopš Seulas samita mēs esam sākuši pievērst uzmanību nākamajai G20 prezidentūrai un Kannu samitam 2011. gada novembrī. Mums vajadzētu gūt maksimālu labumu no šīs iespējas, ka viena no mūsu dalībvalstīm ir vadībā. Mums ir nekavējoties jāizstrādā mūsu nostāja un aktīvi jāpalīdz, lai saskaņoti izveidotu G20 programmu.
Komisija ir gatava sniegt atbalstu pilnīgi visām Francijas prezidentūras prioritātēm. Viena no tām ir Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) reforma, par kuru mums būs nepieciešams izveidot vairākus konsekventus priekšlikumus, jo īpaši, lai uzlabotu valūtas kursu stabilitāti un samazinātu to nepastāvību.
Vēl viena prioritāte attiecas uz izejvielu cenu nepastāvību. Tuvākajos mēnešos Komisija veiks visu izejvielu primāro tirgu novērtējumu.
Mums vajadzētu uzlūkot Francijas prezidentūru kā unikālu iespēju Eiropai izvirzīties pasaules G20 darba kārtībā. Ja mēs turpināsim strādāt kopā G20 līmenī, Eiropa nostiprinās savu pozīciju pasaules ekonomikas un finanšu diskusiju centrā un tai būs galvenā nozīme, veidojot mūsu reakciju uz globālām problēmām.
Jean-Paul Gauzès
Priekšsēdētāja kungs, kā saprotu, man ir viena minūte, ja man ir pareizi teikts.
Beļģijas prezidentūras priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi! Vispirms es gribētu teikt, ministr, cik augsti es vērtēju jūsu pārliecinošo novērtējumu attiecībā uz pēdējo G20 un atbalstu jūsu turpmākos priekšlikumus.
Manuprāt, patiešām jāsaka, ka rezultāti ir samērā vāji, lai gan tika apstiprināta Bāzeles III un SVF reforma. Tāpat kā Komisijas priekšsēdētājs, mēs varam tikai cerēt, ka Seulas samits paver ceļu Francijas prezidentūras vērienīgo priekšlikumu īstenošanai, kurus pamato neatliekamas vajadzības un pašreizējie grūtie apstākļi. Eiropas Savienībai būs jābūt konsekventai, ja tā vēlas iegūt ietekmi, kuru ir pelnījusi.
Konkrēti rezultāti ir būtiski, un es piekrītu, Komisijas priekšsēdētāj, jūsu teiktajam, ka mūsu līdzpilsoņi gaida rīcību, nevis tikai vārdus vai paziņojumus. Ekonomikas un finanšu globalizācija liek mums panākt patiesu progresu noteikumu starptautiskajā saskaņošanā. Tirgi reaģē daudz ātrāk, nekā politiķi. Eiropa nedrīkst būt naiva, un tai ir jānodrošina, ka pastāv savstarpīgums.
Udo Bullmann
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! R. Harms kundze savā runā šorīt izvirzīja jautājumu, kāpēc dzirkstele no samita vairs netiek nodota iedzīvotājiem un kāpēc no samita diskusijām neizstaro jauna drosme un jauna pārliecība. Klausoties jūs, Barroso kungs, šorīt un arī tikko tagad, un jūs, Van Rompuy kungs, vai arī Padomi, es sapratu, kāpēc dzirkstele netiek tālāk. Dzirkstele netiek pat līdz šai sēžu zālei - paskatieties sev apkārt. Protams, ir svarīgi, lai šeit būtu vairāk deputātu. Kāpēc viņu šeit nav? Tas nav pareizi. Tomēr šeit patiešām tik un tā nav nekā jauna, ko dzirdēt. Jūs stāstāt mums lietas, kas vairākas reizes jau ir izklāstītas avīzēs, un jūs nesniedzat atbildes uz ļoti konkrētiem jautājumiem, kas ir tikuši uzdoti. Kas notiek attiecībā uz finanšu darījumu nodokli? M. Schulz to ir jautājis vairākas reizes. Kur ir atbilde? Tas nav G20 augstākā līmeņa sanāksmes Seulā darba kārtībā. Es gribētu paskaidrojumu.
Es gribētu zināt arī, kāpēc Eiropadome, Beļģijas prezidentūra, teica, ka to atbalsta, bet kāpēc Eiropadome savos pēdējos trīs samitos vienkārši apgalvoja, ka iesaka priekšizpēti pasaules līmenī, bet ne Eiropas līmenī. Kāpēc tad ne? Vai Padome neredz strupceļu, kurā jūs virzāt šo jautājumu? Es jums jautāšu vēlreiz, Barroso kungs: kad A. Šemeta ņems vērā Parlamenta šā gada sākumā izteikto prasību, proti, ka mēs vēlamies priekšizpēti arī Eiropai? Ja jūs iesniegsiet atzinumu par šo tematu, šī sēžu zāle faktiski būs pilna, un mēs jūs uzklausīsim. Tomēr neizvairieties vairs no šā jautājuma. Attiecībā uz Eiropu vien mēs runājam par EUR 200 miljardiem gadā. Pajautājiet Budžeta komitejas deputātiem, par cik triviālām, nelielām summām tie pašlaik strīdas ar Padomi. Ar iniciatīvu mēs panāktu progresu. Mums ir jāiedveš dzīvība mūsu darbībā, tad dzirkstele atkal tiks nodota tālāk. To mēs gaidām no jums.
Marielle De Sarnez
Priekšsēdētāja kungs, mums varētu būt jebkāds skaits samitu un sanāksmju, bet, ja Eiropa nepieņems kopīgu ofensīvu pieeju, tai nebūs teikšanas, un nākamais G20 samits būs vienkārši neizšķirts starp Ķīnu un Amerikas Savienotajām Valstīm, kurā mēs neizbēgami būsim zaudētāji. Tomēr jautājumu netrūkst.
Lai gan eiro zonai ir savas grūtības, kas prasa spēcīgu iekšēju reakciju, starptautiskā monetārā sistēma pārdzīvo ļoti kritisku periodu, kas padara mūsu grūtības lielākas un rada Eiropai konkurenci, kas ir tikpat destabilizējoša, cik netaisnīga. Tas ir pirmais punkts. Eiropas iedzīvotājiem vajadzētu iesniegt G20 plānus saistībā ar jaunu pasaules monetāro kārtību, kas pamatojas uz norēķinu vienību, kuras pamatā ir valūtu grozs, tostarp dolārs, eiro un juaņa.
Tāpat mums būs jāpārskata arī jautājums par finanšu noteikumiem. Apņemšanās cīnīties pret nodokļu paradīzēm joprojām praksē netiek īstenota, un kredītvērtējuma aģentūru darbība vēl aizvien netiek kontrolēta. Tas ir vēl jo vairāk nožēlojami, jo ir arī citas problēmas, piemēram, preču tirgu noteikumi: fosilā kurināmā, minerālvielu un lauksaimniecības produktu tirgos. Šajā ziņā es jums piedāvāju ierosinājumu. Manuprāt, šajā jautājumā Eiropai ir jāierosina izveidot pasaules preču organizāciju.
Patiesi, pasaules ekonomikā pastāv reāls risks saistībā ar trūkumiem, kurus rada dažas ražotājas valstis, un šeit es domāju Ķīnu. Turklāt spekulācija ar lauksaimniecības precēm ir dziļi amorāla, jo papildus klimata pārmaiņu draudiem tā pievieno bada risku jaunattīstības valstīm.
Visos šajos galvenajos jautājumos, kas nepārprotami attiecas uz globālo līdzsvaru, esmu pārliecināta par vienu. Manuprāt, Francijas prezidentūra būs patiešām lietderīga tikai tad, ja tā no paša sākuma atradīsies Eiropas sistēmā.
Patrick Le Hyaric
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Pasaules krīzes mērogs un sociālās un vides intereses prasa mērķtiecīgu Eiropas Savienības rīcību G20 samitā, pamatojoties uz nodomu deklarācijām par starptautisko finanšu regulējumu.
Pirmkārt, Pasaules Tirdzniecības organizācijas sarunas nedrīkst pārvērst pasauli par kapitālisma džungļiem, bet tām ir jāpiemēro tirdzniecības sistēmai sociālie, vides un darbavietu radīšanas standarti. Tām, pārtraucot pašreizējo taupības politiku, ir jāizbeidz bezdarba posts, kas pašlaik skar vairāk nekā 250 miljonus cilvēku uz planētas.
No pretējā skatu punkta ir jāslēdz nodokļu paradīzes un jāizveido mehānisms, lai uzliktu nodokli kapitāla apritei; ir jāizveido starptautiskais fonds, lai stabilizētu patēriņa preču cenas, sākot ar lauksaimniecības preču cenām; ir rūpīgi jāpārskata starptautiskā monetārā sistēma, piešķirot jaunu nozīmi Starptautiskajam Valūtas fondam nodarbinātības un cilvēces ilgtspējīgas attīstības jomās un izveidojot vispārēju pasaules valūtu, lai apstrīdētu dolāra varu.
Tāpat ir jāpārtrauc šī skandalozā situācija, kurā kredītvērtējuma aģentūras ir tiesneši savā prāvā vienīgi par labu bankām. Iedzīvotājiem ir jābūt iespējai izteikt savu viedokli visos jautājumos, kuri viņus skar.
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, G20 samita rezultātu paziņojumi bija svarīgi, par to nevar būt šaubu; tomēr otrajā lasījumā dažos punktos tiek izvirzīti svarīgi jautājumi.
Precīzāk sakot, divdesmit attīstītās valstis nosūtīja stingru brīdinājumu visām valstīm, kas piemēro nesaskaņotu ekonomikas politiku, un tas viss notiek laikā, kad viena ekonomikas politika tiek piemērota Amerikas Savienotajās Valstīs ar kvantitatīvo atvieglojumu, cita tiek piemērota Eiropas Savienības dalībvalstīs, pašlaik izvēloties taupību, un vēl cita tiek piemērota Ķīnā, kas ir izvēlējusies uzturēt pazeminātu savas valūtas kursu.
Tāpēc es cenšos saprast: kāda ir šāda paziņojuma jēga un kam tas galu galā ir paredzēts? Man ir ļoti grūti noticēt, ka šis ziņojums ir adresēts valstīm ar mazu nozīmi pasaules ekonomikā. Tomēr, ja G20 ir sniegusi šādu paziņojumu savā labā, tad mums tiešām ir jāapsver, ka pastāv ļoti nopietns politiskās sazvērestības jautājums laikā, kad ekonomikā ir nepieciešama tūlītēja reakcija.
Charles Goerens
(FR) Priekšsēdētāja kungs, mans jautājums sākotnēji bija adresēts J. M. Barroso, bet, tā kā viņa šeit nav, es vēlētos to uzdot Beļģijas prezidentūrai.
Mūsdienās ir iespējams nodarboties ar preču dempingu, nepārkāpjot Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) antidempinga noteikumus. Patiesi, ar valūtu, kuras maiņas kurss ir pastāvīgi pazemināts, var panākt tādu pašu rezultātu. Pat tad, ja mēs sāksim risināt, kaut arī bikli, konkurējošas valūtas devalvācijas jautājumu, vēl ir jautājums par to, kas ir pieņemams Eiropas Savienībai.
Mans jautājums Beļģijas prezidentūrai ir šāds: ja G20 samitā neizdosies izbeigt valūtas aprites traucējumus, vai uzskatāt, ka PTO sarunas varētu sākties bez domstarpībām?
Nikolaos Salavrakos
(EL) Priekšsēdētāja kungs, G20 samits novembrī, manuprāt, nepanāca būtiskus rezultātus. Tas vēlreiz pierādīja, ka ASV atrodas izcilā pozīcijā un ka Ķīna mēģina nodrošināt sev vietu starptautiskā līmenī.
Kā mums visiem zināms, pasaules ekonomikas krīze, kas sākās 2007. gadā, izcēlās, kad investīciju bankas Apvienotajā Karalistē vienu pēc otras skāra likviditātes problēmas. Kā mēs redzējām - un kā visai pasaulei ir zināms - ASV administrācija bija spiesta drukāt vairāk naudas, USD 700 miljardus pirmajā posmā un vēl USD 600 miljardus pavisam nesen otrajā posmā.
Pretēji šādai ASV reakcijai uz monetārajām problēmām Eiropa kopumā un jo īpaši eiro zona palika uzticīga budžeta disciplīnas principam, stingri kontrolētai monetārajai politikai, tādējādi dodot iespēju tirgos spēlēt spekulatīvas spēles uz mazāk stabilo Eiropas ekonomiku kopumā un jo īpaši uz eiro zonas rēķina.
Es ierosinu apsvērt jautājumu par jaunas naudas emisiju Eiropā vai nu banknošu veidā, vai eiroobligāciju veidā.
Michel Dantin
(FR) Priekšsēdētāja kungs, mūsu līdzpilsoņi saista cerības ar mums, viņiem ir cerības attiecībā uz Eiropu pasaules līmeņa pārvaldības jautājumā. Mums ir jābūt proaktīvam spēkam, mums ir jābūt izšķirošam spēkam. Vairāki runātāji šorīt atzīmēja, ka G20 samita Francijas prezidentūra varētu būt iespēja Eiropai. Es noteikti atbalstu šo viedokli, un, manuprāt, prezidentvalstij pašai būtu regulāri jāinformē mūsu Parlaments par G20 darba panākumiem. Es saprotu, ka Francijas Republikas prezidents būtu gatavs ierasties un uzrunāt mūs. Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, jums vajadzētu viņu uzaicināt to darīt.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, G20 noteikti ir ļoti īpašs veidojums, kur visi lēmumi būtu jāpieņem pēc vienprātības principa. Taču, kā mūsu Komisijas priekšsēdētājs un Beļģijas prezidentūras priekšsēdētājs uzsvēra, process turpinās, un es aplūkošu tikai vienu no jautājumiem, proti, finanšu nozares aplikšanu ar nodokļiem.
Pat tad, ja nav bijis "liela atklājuma”, tika nolemts turpināt darbu pie inovatīva finansējuma Francijas prezidentūras vadībā. Eiropas Savienība ir gatava atbalstīt darbu G20 samitā, lai izpētītu un izstrādātu finanšu darījumu nodokli pasaules līmenī. Kā jau teicu, G20 darbojas pēc vienprātības principa, un daudzi G20 partneri pašlaik neatbalsta mūsu viedokli šajā jautājumā, bet mēs turpināsim strādāt, lai panāktu vienprātību.
Tikmēr mums ir jāstrādā pie citiem veidiem, lai nodrošinātu finanšu nozares atbilstīgu ieguldījumu, izmantojot tādus pasākumus kā finansiālās darbības nodoklis. Komisija 2010. gada 7. oktobrī izklāstīja savu viedokli šajā jautājumā, un tā centīsies sasniegt šādus mērķus. Pirmkārt, mums ir jānodrošina, ka finanšu nozare sniedz pienācīgu ieguldījumu valsts finansēs. Tas ir īpaši svarīgi, ņemot vērā atbalstu, ko tā ir saņēmusi krīzes laikā. Otrkārt, mums ir jāpārliecinās, ka jebkurš nodoklis, kuru mēs izvirzām, sniedz patiesus ieguvumus un ka tas veidos būtiskus ienākumus, neapdraudot ES konkurētspēju. Treškārt, mums ir jānodrošina, ka dažādo valstu finanšu nozares nodokļu dažādība nerada jaunus šķēršļus vienotajam tirgum.
Pamatojoties uz to, Komisija ir izstrādājusi divpusējo pieeju finanšu sektora aplikšanai ar nodokļiem. Finanšu darbību nodoklis šķiet vislabākais veids, kā risināt šo jautājumu Eiropas Savienībā. Apliekot ar nodokli ienākumus un algas finanšu nozarē, varētu nodrošināt, ka tā tiek taisnīgi aplikta ar nodokli, kā arī ģenerē tik ļoti nepieciešamos ieņēmumus. Turklāt finanšu darbību nodoklis varētu būt mazāk pakļauts ES konkurētspējas riskiem, kurus varētu izraisīt citi nodokļu instrumenti, ja tie tiktu ieviesti vienpusēji.
Finanšu darījumu nodoklis būtu jāveicina pasaules līmenī. Starptautisko darījumu nodoklis globalizētajā finanšu sektorā ir labākais veids, kā finansēt starptautiskos mērķus tādās jomās kā atbalsts attīstībai un klimata pārmaiņas. Ar pareizu nodokļa izvēli un tā pienācīgu īstenošanu mēs varētu iegūt svarīgu, jaunu ienākumu avotu, vienlaikus saglabājot mūsu konkurētspēju.
Komisijas mērķis ir turpināt darbu pie šīm iespējām, lai nāktu klajā ar politikas iniciatīvām 2011. gadā. Pirmais solis būs finanšu nozares aplikšanas ar nodokļiem ietekmes novērtējums attiecībā uz mūsu izvirzītajām idejām. Šajā ziņā mēs ņemsim vērā arī dalībvalstu analīzi. Pirms jebkādu priekšlikumu ieviešanas būs svarīgi veikt jaunā regulējuma, iespējamo banku nodevu un nodokļu kumulatīvās ietekmes uz finanšu sektora iestādēm novērtējumu.
No savas puses es arī gribētu teikt ko ļoti svarīgu: G20 samits savā darba kārtībā ļoti pārliecinoši iekļāva attīstības politikas mērķus. Manuprāt, tā ir laba zīme, ka G20 process ar pienācīgu apņēmību no Eiropas Savienības puses varētu sniegt ieguvumus iedzīvotāju interesēs.
Olivier Chastel
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Noslēdzot šīs debates, es gribētu sākt, vispārīgos vilcienos vēlreiz sakot, ka G20 sanāksmes priekšvakarā mēs patiešām ļoti skaidri sapratām to, ka Eiropas Savienībai daudzos jautājumos bija svarīgi panākt apmierinošu iznākumu un ka mums bija jāstrādā, lai nodrošinātu to, ka G20 turpina būt, pirmkārt un galvenokārt, uzticams un leģitīms forums, kas spēj radīt konkrētus rezultātus, kā es tikko jau teicu, un dot saskaņotu politisku impulsu globalizācijai tā, lai tieši Eiropas Savienības balss kļūtu dzirdama šajā kontekstā. Manuprāt, neizskaistinot grūtības - un daudzi no jums ir minējuši šīs grūtības - Eiropas Savienība ir izpildījusi savas saistības un kā apmierinošu var vērtēt to Eiropas iestāžu un Eiropas Savienības valstu darbu, kuras piedalās šajās G20 diskusijās.
Seula bija piektais samits divos gados, kurā tika apspriestas daudzas kolektīvās saistības. Daudzām no tām ir bijuši pozitīvi rezultāti attiecībā uz ekonomisko izaugsmi un pasaules finanšu stabilitāti, lai gan šis darbs viennozīmīgi ne tuvu nav galā.
Eiropas Savienībā, un ņemot vērā to, ko Komisija tikko mums stāstīja par banku nodevām un finanšu darījumu nodokli, 29. oktobra Eiropadomes secinājumi skaidri norāda, ka darbs pie šiem diviem jautājumiem būtu jāturpina gan Eiropas Savienības iekšējos, gan starptautiskos jautājumos. Jautājumā par nodevām arvien pieaug vienprātība attiecībā uz šādu nodevu pamatu un nozīmi. Tomēr joprojām nav vienprātības vai nu par mērķi, vai ieņēmumu izmantošanu.
Tikmēr dalībvalstis ir valstu sistēmu izveides procesā, kuras viena no otras ievērojami atšķiras. Tāpēc īstermiņā mums būs jāievieš obligātais saskaņošanas līmenis un vidējā termiņā jāvirzās uz rezolūciju regulējumu, kas daudz lielākā mērā saskaņo krīzes lēmumu pasākumus, jo īpaši pamatojoties uz Komisijas likumdošanas priekšlikumiem. Pamatojoties uz to, oktobra Eiropadome secināja, ka pašreizējās dažādās nodevu sistēmas ir jāsaskaņo lielākā mērā, un ECOFIN padome tika aicināta atgriezties decembra Eiropadomē ar secinājumiem.
Visbeidzot, attiecībā uz Komisijas tikko minēto finanšu darījumu nodokli Eiropadome aicināja Padomi un līdz ar to ECOFIN izskatīt veidus, kā mēs šodien varētu apsvērt dažādās iespējas, lai novērstu nodokļu paradīzes un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, un ECOFIN padome uzdeva Padomes augsta līmeņa darba grupai finanšu jautājumos izskatīt šos sarežģītos jautājumus.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Ioan Mircea Paşcu
rakstiski. - Mūsu starptautiskā iestāžu ekonomiskā un finansiālā struktūra - skaitot no kara beigām - patlaban atrodas zem stipra spiediena. Lielās izmaiņas starptautiskajā sistēmā un pasaules krīze noslogo to līdz iespēju robežai, liekot pielāgoties jaunajiem apstākļiem. Turklāt jaunās iestādes, piemēram, G20 samits, tiek veidotas, lai reaģētu uz tiem. Tomēr tas būtībā ir starpvaldību organisms, kura lēmumi, kas skar mūs visus, jāīsteno valsts līmenī. Tādēļ ir svarīgi, lai tā lēmumos būtu ņemtas vērā ne tikai tā locekļu, bet arī mūsu visu intereses.
Šajā ziņā ir iedvesmojoši redzēt, ka Seulas samits uzsvēra sadarbību starp dalībniekiem, kas garantēja lēmumu izpildi, un ka bija norāde par lēmumu panākt būtiskas strukturālas izmaiņas un izaugsmes veicināšanu, veidojot darba vietas, nezaudējot no redzesloka jaunattīstības valstu vajadzības. Cerēsim, ka ES kā tāda gūs labumu no iestādes lēmumiem, kurā piedalās tikai daži tās locekļi, un ka iegūs arī tie, kas ir ārpus eiro zonas.
