Jauna daudzgadu finanšu shēma (DFS) konkurētspējīgai, ilgtspējīgai un iekļaujošai Eiropai (debašu turpinājums) 
Priekšsēdētājs
Tagad mēs turpināsim debates par Salvador Garriga Polledo ziņojumu par jaunu daudzgadu finanšu shēmu (DFS) konkurētspējīgai, ilgtspējīgai un iekļaujošai Eiropai.
François Alfonsi
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Garriga Polledo kunga ziņojums - es viņam pateicos un izsaku atzinību par šo darbu - ir vērienīgs kopsavilkums ar skatu nākotnē.
Šajā ziņojumā tiek aicināts piešķirt vairāk resursu, lai Eiropas Savienība varētu veiksmīgāk īstenot savus Lisabonas līgumā noteiktos mērķus. Tajā tiek pārliecinoši izvirzīts jautājums par pašu resursiem un tādējādi arī par to, vai mūsu iestādei ir politiskā brīvība īstenot savas politiskās pilnvaras, proti, balsot par savu budžetu. Ziņojumā tiek ierosināts paplašināt un izvērst kopējo politiku, jo īpaši kohēzijas politiku, kura ir ievērojami veicinājusi Eiropas Savienības sadarbības un nāciju savstarpējas sapratnes modeļa izveidi un kura to varētu darīt arī turpmāk.
Ja mēs paklausīsim Eiropas Parlamentu, turpmākā daudzgadu finanšu shēma sniegs iespēju sākt jaunu kohēzijas politikas posmu, jo tiks izveidota starpposma kategorija reģioniem. Tāpēc mēs ierosinām jaunus priekšlikumus šā fonda darbībai, nostiprinot vienlīdzīgas iespējas visām ES teritorijām neatkarīgi no to līdzšinējiem ekonomiskajiem panākumiem, to trūkumiem salīdzinājumā ar attīstītākiem reģioniem un pašreizējās ekonomikas krīzes vai arī jebkādas citas turpmākās krīzes iespējamās ietekmes uz šīm teritorijām.
Dažādo Eiropas Savienības teritoriju kohēzija ir svarīgākais stratēģiskais mērķis, no kura ir atkarīga visas ES nākotne. Ierosinātie priekšlikumi ir solis pareizajā virzienā, un, tos īstenojot, mēs radīsim stabilu pamatu nākotnei.
Priekšsēdētāja kungs, izdarīt izvēli balsojumā par Garriga kunga ziņojumu būs vienkārši - tā būs izvēle par labu turpmākai Eiropas attīstībai, un to izdarīs cilvēki, kuri, neraugoties uz politisko uzskatu atšķirību, tic Eiropas nākotnei.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs, laikā, kad euro zona piedzīvo nopietnu ekonomikas krīzi, kuru izraisījusi neoliberāla politika, nepietiekama solidaritāte un ekonomiskās un sociālās kohēzijas trūkums, ir nepieņemami neatbalstīt jaunu virzienu un pārmaiņas Eiropas Savienības politikā un finanšu resursos.
Viens no svarīgākajiem uzdevumiem šīs ekonomikas un sociālās krīzes laikā ir izstrādāt tādu jauno daudzgadu finanšu shēmu, kurā tiek ievērojami palielināts ES ekonomiskās un sociālās kohēzijas budžets, neraugoties uz to, ka obligātās valstu iemaksas ir samazinātas līdz ne vairāk kā 10 % no iesniegtā projekta izmaksām, jo īpaši attiecībā uz valstīm, kuras piedzīvo vislielākās finanšu grūtības. Turklāt šai shēmai ir jābūt vērstai arī uz ieguldījumiem, publiskajiem pakalpojumiem, atbalstu ražošanai, tādu darbavietu izveidei, kurās tiek ievērotas visas tiesības, kā arī nabadzības, sociālās nevienlīdzības un visu veidu diskriminācijas, jo īpaši dzimuma diskriminācijas, izskaušanai. Papildus tam ir arī jāveicina miers, sadarbība un attīstības palīdzība, un arī ievērojami jāsamazina izdevumi par militāro jomu un aizjūras pārstāvību.
Visu minēto iemeslu dēļ mēs uzskatām, ka šajā ziņojumā ne tuvu netiek runāts par to, kas ir vajadzīgs, lai Eiropai un tās iedzīvotājiem nodrošinātu labāku un taisnīgāku nākotni.
Priekšsēdētājs
Dāmas un kungi, jūs sapratīsiet, ka, sākot vadīt šo sēdi, es dalīšos skumjās un apjukumā par to, ka pirms pāris stundām 87 gadu vecumā mūžībā aizgāja Jorge Semprún.
Jorge Semprún mēs atcerēsimies kā cilvēku, kurš piedzīvoja ieslodzījumu Buhenvaldes koncentrācijas un iznīcināšanas nometnē un kurš cīnījās pret nacistu spēkiem Francijā un ģenerāļa F. Franco diktatūru manā dzimtenē Spānijā.
Mēs pieminam arī izcilu politisko rakstnieku, kurš sadarbojās ar mums Eiropas Grāmatu balvas programmā, un pārliecinātu proeiropeisku politiķi.
Mūžībā ir aizgājis mans kolēģis un draugs, un es lūgšu priekšsēdētājam J. Buzek nosūtīt viņa ģimenei un Spānijas valdībai patiesas līdzjūtības un atbalsta apliecinājumu, kuram, esmu pārliecināts, pievienosies visi klātesošie.
(Aplausi)
Lorenzo Fontana
(IT) Priekšsēdētāja kungs, nav šaubu par to, ka mēs piedzīvojam vienu no izšķirošākajiem brīžiem Eiropas Savienības ekonomikas vēsturē. Tāpēc ļoti svarīga loma noteikti ir komitejai, kuru mums izdevās izveidot šā gada laikā.
Mums nav aizspriedumu pret budžeta palielināšanu, taču mēs uzskatām, ka ir jāmeklē iespējas izdevumus samazināt. Pats par sevi saprotams, ka Eiropas budžets ir jāsamazina, jo diemžēl Eiropas finansējums ne vienmēr tiek izmantots pienācīgi. Patiesībā varbūt tieši šā finansējuma tērēšanas veids ir iemesls tam, ka tik daudzi Eiropas Savienības iedzīvotāji sāk apšaubīt ES lietderību.
Lai to ilustrētu, vēlamies pievērst jūsu uzmanību dažādajiem paplašināšanās politikai novirzītajiem līdzekļiem - reizēm mēs nemaz nezinām, kur šī nauda nonāk. Ko lai saka par prātam neaptveramajām integrācijai atvēlētajām summām un tās minimālajiem panākumiem? Turklāt atsevišķiem reģioniem, kuri ir pelnījuši atbalstu, nemaz neizdodas šo finansējumu saņemt un tas tiek piešķirts citiem reģioniem, kuri šos līdzekļus neizmanto, izmanto nepietiekami vai arī novirza ne pārāk likumīgiem mērķiem.
Mēs lūdzam pievērst šim jautājumam maksimālu uzmanību un īstenot pasākumus, tostarp stingrus pasākumus, kuri palīdzētu atjaunot uzticību Eiropai.
Frank Vanhecke
(NL) Priekšsēdētāja kungs, izskatās, ka man nāksies aprobežoties ar dažiem svarīgiem komentāriem.
Pirmkārt, lai gan ziņojums ir ļoti apjomīgs, es tajā nevaru atrast nevienu vērā ņemamu priekšlikumu par to, kā panākt strukturālus ietaupījumus, piemēram, likvidējot tādas, manuprāt, pilnīgi nevajadzīgas Eiropas iestādes kā Ekonomikas un sociālo lietu komiteja, Reģionu komiteja un daudzas citas visdažādākās Eiropas aģentūras. Ziņojumā arī ne reizi nav mēģināts pajautāt, vai nebūtu prātīgāk, ja Eiropa aprobežotos ar dažiem rūpīgi definētiem pamatuzdevumiem. Gluži otrādi.
Otrkārt, es šausmās nodrebu, ieraugot atkārtotus ierosinājumus par to, ka ES būtu jānosaka savi nodokļi vai jāemitē Eiropas valdību obligācijas, kuras agrāk vai vēlāk kādam nāksies atmaksāt. Šajā ziņojumā izteiktais pieņēmums par to, ka šāda veida pasākumi nepalielinās iedzīvotāju kopējo nodokļu slogu, protams, ir salti meli un visļaunākā krāpšana. Turklāt šādi vēl vairāk tiktu ierobežotas dalībvalstīm atlikušās minimālās iespējas uzraudzīt un kontrolēt Eiropas iestāžu tērēšanas māniju.
Šie ir svarīgākie iemesli, kuru dēļ es nekādā gadījumā nevaru atbalstīt šo ziņojumu.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Savienības pašreizējām problēmām ir vajadzīgs stingrs un pastāvīgs ES līmeņa risinājums. Uz šīm problēmām tiek reaģēts ar 2020. gada stratēģiju - instrumentu, kura mērķis ir nodrošināt Eiropas atlabšanu un panākumus. Šodien apspriestajā ziņojumā tiek aicināts jaunās DFS izstrādē galveno uzsvaru likt uz 2020. gada stratēģiju, kā arī pārmaiņām, kuras izriet no Lisabonas līgumā noteiktajām kompetences un politikas jomām.
Laikā, kad daudzas dalībvalstis ir spiestas īstenot smagas fiskālās korekcijas, ES budžetam, no kura 95 % tiek izmantoti ieguldījumiem, ir jānodrošina ļoti augsta Eiropas pievienotā vērtība. Ziņojumā tiek aicināts turpināt divus ārkārtīgi svarīgus Eiropas politikas virzienus - kopējo lauksaimniecības politiku un kohēzijas politiku -, saglabājot vismaz to pašreizējo mērogu. Šīm politikas jomām ir jāpiemēro jauni finansējuma piešķiršanas kritēriji, kuri nodrošinātu pienācīgu resursu izmantošanu, lai varētu panākt maksimālu efektivitāti un konverģences un kohēzijas kritēriju īstenošanu.
Ir jāuzlabo transporta un enerģētikas politika. Ir jāpanāk progress visās Eiropas politikas jomās, gan Eiropas, gan dalībvalstu līmenī finansējot pētniecību un izstrādi. Septiņus gadus ilgais periods, ierosinātā jaunā struktūra un lielāka elastība radīs papildu drošību, īstenojot mainīgās prioritātes un pielāgojoties tām. Lai nodrošinātu stabilitāti, ir jāpārveido ES budžeta resursu sistēma, aizstājot pašreizējās valstu iemaksas ar Eiropas resursiem.
Eiropadome nesen apstiprināja vērienīgus ES attīstības mērķus. Tai ir arī jāatbalsta ziņojumā ierosinātais minimālais priekšnosacījums šo mērķu īstenošanai, proti, budžeta pieaugums par 5 %. Nākamās DFS īstenošanas periodā ir vajadzīga tāda ekonomikas pārvaldības sistēma, kura var garantēt Eiropas politikas īstenošanai vajadzīgo finansiālo stabilitāti. Visbeidzot, es gribu izteikt atzinību referentam Salvador Garriga.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Priekšsēdētāja kungs, savas runas sākumā vēlos izteikt atzinību par darbu, ko paveicis referents un visa Īpašā komiteja politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem ilgtspējīgai Eiropas Savienībai pēc 2013. gada (SURE komiteja). Vislielākā uzslava ir jāizsaka par viņu apņēmību pagājušā gada laikā panākt Parlamenta vairākuma vienošanos un atbalstu tāda veida ziņojumam, par kādu mēs šodien debatējam. Šis ziņojums ir ceļvedis, kurš Eiropas Savienībai ir jāievēro, ja vēlamies īstenot mūsu pašu izvirzītos politiskos, ekonomiskos un sociālos mērķus un ja vēlamies pārvarēt grūtības, kuras piedzīvosim turpmāko gadu laikā. Tās ir norādes, kuras jāņem vērā, lai izkļūtu no krīzes un nodrošinātu inteliģentu, ilgtspējīgu un integrētu izaugsmi, kā paredzēts stratēģijā "Eiropa 2020”.
Ja mēs esam vienisprātis par to, ka Eiropas Savienība ir kas vairāk par 27 dalībvalstu kopumu, ja mēs atbalstām augstu kvalitāti un atbildīgu lauksaimniecību, ja mēs vēlamies sasniegt Tūkstošgades attīstības mērķus, ja gribam palīdzēt mūsu Vidusjūras reģiona kaimiņiem ieviest demokrātiju, ja vēlamies turpināt ieguldīt pētniecībā un inovācijā, ja gribam turpināt cīnīties pret klimata pārmaiņām un ieguldīt izglītībā, apmācībā un Erasmus programmas stipendijās, ja mēs joprojām uzskatām, ka kohēzijas politika ir instruments, ar kuru veicināt ilgtspējīgu attīstību un mūsu dalībvalstu solidaritāti, un ja mēs joprojām atbalstām, piemēram, Eiropas komunikāciju un transporta tīklus, īsāk sakot, ja mēs joprojām vēlamies "vairāk Eiropas”, mums ir jāaicina palielināt Eiropas Savienības budžetu.
Tāpēc mēs šajā ziņojumā brīdinām, ka bez pietiekami lieliem resursiem mums neizdosies īstenot mūsu izvirzītos mērķus. Mēs zinām, ka atsevišķas Padomes locekles neatbalsta budžeta palielināšanu, mēs to redzam arī šeit. Taču tās neatbalstīja šādu rīcību arī ekonomikas uzplaukuma laikā. Pašlaik tās apgalvo, ka iemesls ir krīze, taču tās gribēja samazināt finansējumu arī tad, kad tika apspriesta pašreizējā finanšu perspektīva. Tādēļ, ja Padome neatbalstīs budžeta palielināšanu, mēs to aicināsim mūs informēt, no kuru mērķu īstenošanas tā vēlas atteikties.
Šis ziņojums nav tikai izklāsts par politiku, kuru vēlamies ievērot. Mēs arī parādām, kā šādu politiku finansēt, un ierosinām diskusiju par pašu resursiem. Šīs diskusijas mērķis ir pielikt punktu maldinošajām debatēm par neto maksātājām dalībvalstīm, un tajā tiek meklētas iespējas sagādāt tādu finansējumu, kurš nav atkarīgs no iemaksām, kurā netiek paredzēti izņēmumi un kurš tiek sadalīts taisnīgi. Mēs esam ierosinājuši vairākus veidus, kā to panākt, taču es dodu priekšroku konkrētam priekšlikumam, un komisārs Lewandowski ļoti labi zina, kurš tas ir. Es runāju par finanšu darījumu nodokli jeb nodokli, kurš daudzās mūsu valstīs ir pazīstams kā Robina Huda nodoklis. Ar šādu nodokli būtu iespējams nopelnīt no 200 līdz 300 miljardiem euro. Šāds nodoklis sodītu spekulantus un piespiestu norēķināties visus tos, kuri ir guvuši peļņu, riskējot ar mūsu naudu. Šis nodoklis palielinātu pārredzamību un samazinātu finansiālās spekulācijas, un, pats galvenais, neietekmētu iedzīvotājus, jo par savām pārmērībām nāktos maksāt tiem, kuri ir tieši atbildīgi par krīzes izraisīšanu.
Mēs jums patiešām lūdzam tikai vienu - skatieties plašāk. Lūdzu, skatieties plašāk, lai nodrošinātu Eiropas projekta turpmāku darbību un novērstu strupceļu, jo uz spēles ir likta mūsu nākotne.
Alexander Alvaro
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es piedzimu Eiropas Savienībā 1975. gadā, un tā ir veidojusi manu politisko dzīvi kopš manas dzimšanas Tāpēc man vēl mazāk gribas apslāpēt jūsu degsmi šajā jautājumā.
Kad tiek runāts par resursu palielināšanu, diskusija ir jāvirza uz apsvērumiem par to pareizu izmantošanu. Lai gan ziņojumā tiek mēģināts panākt lielāko iespējamo Parlamenta atbalstu, es uzskatu, ka tā pašreizējā veidolā izvirzītie uzdevumi un mērķi nav pietiekami vērienīgi.
Lauksaimniecības un strukturālais budžets tiek saglabāts nemainīgs. Taču tiek meklēts lielāks finansējums pētniecībai un izstrādei. Vienīgā Parlamenta un ziņojuma reakcija uz situāciju ir prasība pēc lielāka finansējuma, lai gan nav skaidrības, kur šo naudu iegūt. Mēs dzirdam runas par ES pašu resursiem, taču nav definēts, kas ar šiem resursiem tiek domāts.
Ja cilvēki patiešām gribētu īstenot strukturālas reformas, tie būtu ņēmuši vērā, piemēram, David Cameron ierosinājumu, gājuši pie Padomes un teikuši, ka finansējums tiks iesaldēts, taču mēs pieprasām, lai neizmantotie resursi tiktu pārnesti uz nākamo finanšu gadu un mēs varētu tos izmantot dzīvotspējīgiem projektiem un ietaupīt līdzekļus.
ES turpmāko dzīvotspēju nedrīkst mērīt zīmēs aiz komata. Tāpēc es esmu pamatīgi vīlies šajā ziņojumā.
Derk Jan Eppink
Priekšsēdētāja kungs, šorīt Daul kungs atskrēja uz šo sēdi runāt par nepieciešamību palielināt ES budžetu, taču bija skrējis tik ātri, ka viņam aptrūkās elpas un nācās pārtraukt runāšanu. Tas ļoti labi raksturo debates par daudzgadu budžetu.
ES budžeta apjoms ir aptuveni 1 % no ES IKP. Komisija un Parlaments saka - "ar to nepietiek, mums vajag vairāk naudas”. Taču ES nespēj iztērēt jau pieejamos līdzekļus, joprojām nav izmantoti vairāki miljardi no reģionālās kohēzijas finansējuma. Daļu naudas nākas atdot atpakaļ dalībvalstīm. Kāpēc jums vajag vairāk naudas, ja nespējat iztērēt to, kura jums jau ir?
Vēl šajā Parlamentā ir vairāki "Pavlovi”, proti, Schulz kungs, Daul kungs, Verhofstadt kungs - neviena no viņiem šobrīd nav klāt, viņi ir izvēlējušies aizbēgt, nevis debatēt un domāt par to, kā budžetā panākt uzsvaru uz kvalitāti, ne kvantitāti, piemēram, piešķirot reģionālo un kohēzijas fondu atbalstu tikai nabadzīgākajām dalībvalstīm, tādā veidā ietaupot 30 % no šo fondu līdzekļiem un ieguldot tos inovācijā un uz nākotni vērstā politikā. Taču esmu pārliecināts, ka mūsu Pavlovi šogad atkal skries pret ES Padomes ķieģeļu sienu.
Isabelle Durant
(FR) Priekšsēdētāja kungs, kā jau tika teikts, ir skaidrs, ka dažādu gan līdzīgu, gan atšķirīgu, taču visos gadījumos krīzes pastiprinātu iemeslu dēļ situācija dalībvalstu budžeta jomā ir sarežģīta. Ar budžetu saistītā situācija ir jārisina ikvienā ES dalībvalstī neatkarīgi no tā, kāds ir tās valdības vairākums.
Mums ir divas iespējas. Viens no variantiem ir rīkoties vienatnē, mēģinot salāgot izdevumus ar ieņēmumiem, atsevišķos gadījumos, spriežot pēc tā, ko esmu dzirdējusi, kā visu problēmu risinājumus izmantojot taupības pasākumus, ievērojami samazinot publiskos izdevumus un sociālos pabalstus un tādā veidā vēl vairāk pasliktinot iedzīvotāju situāciju.
Es atbalstu otro variantu, proti, ierosinājumu apvienot mūsu centienus budžeta jomā, ievērot budžeta solidaritāti, nodrošināt pašu resursus, jo īpaši piemērojot finanšu darījumu nodokli. Tie ir mūsu mērķi saistībā ar budžeta papildināmību, par kuru vēlamies vienoties šajā sanāksmes tipa konferencē. Šādu priekšlikumu mēs samierināšanas procedūras laikā izteicām Padomei un esam to esam atkārtojuši šajā ziņojumā.
Mums - Eiropas Savienībai, valstu parlamentiem un valdībām - ir kopīgi jāstrādā, lai atrastu veidu, kā saskaņot mūsu izdevumus un pieeju budžetam. Mēs nevaram gan paturēt kūku, gan to apēst - mēs nevaram samazināt budžetu un vienlaicīgi ieguldīt infrastruktūrā. Nav iespējams ieguldīt mazāk, bet saņemt vairāk. Manuprāt, gan pašlaik, gan arī turpmāk labākais veids, kā atjaunot Eiropas uzticamību, ir izmantot šo sanāksmju tipa modeli valdību, Eiropas Savienības, valstu parlamentu un Eiropas Parlamenta dialogā.
Cornelis de Jong
(NL) Priekšsēdētāja kungs, šis ir ļoti slikts ziņojums, un tas ir nekavējoties jānoraida. Ierosināt, ka Eiropas Savienībai ir jātērē vēl vairāk naudas laikā, kad ikvienas valsts iedzīvotāji piedzīvo ārkārtīgi nepatīkamus taupības pasākumus, ir vārdos neaprakstāms neprāts. Šādi rīkoties brīdī, kad visam ir jānotiek pilnīgi citādāk, ir nepiedodami - vairs nekādas naudas izšķiešanas, nekāda finansējuma velosipēdu celiņiem un pankūknīcām tādās valstīs kā Nīderlande. Mums ir jāliek uzsvars uz struktūrfondu līdzekļu piešķiršanu nabadzīgākajām valstīm un tikai Eiropas mēroga inovatīviem projektiem, kuri nāks par labu arī pārējām dalībvalstīm.
Saskaņā ar ziņojumu visam ir jāpaliek tāpat kā līdz šim - tiek pieprasīts lielāks Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai finansējums, netiek ierosinātas struktūrfondu reformas un nav sniegts neviens konkrēts ieteikums par to, kā palielināt efektivitāti. Šim Parlamentam, jo īpaši Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupai un Eiropas Tautas partijas grupai (Kristīgajiem demokrātiem), vajadzētu kaunēties par sevi. Kamēr Nīderlandē, nota bene, M. Rutte valdība ignorē slimniekus un cilvēkus ar īpašām vajadzībām, tikmēr tās politiķu grupa Eiropas Parlamentā grib piepildīt maku. Taupības paraugi mājās un milzīgi šķērdētāji Briselē. Tas ir prātam neaptverami!
Claudio Morganti
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Gribu uzsvērt vairākus šā svarīgā ziņojuma aspektus un sākšu ar Eiropas Savienības ieņēmumu sistēmu.
Ir skaidrs, ka līdzšinējais mehānisms ir pārāk nekonsekvents, un pazīstamākā nekonsekvence ir Apvienotās Karalistes atlaides mehānisms. Kopš tās piemērošanas ir ieviestas arī daudzas citas atlaides un kompensācijas instrumenti, padarot ES ieņēmumu mehānismu pilnīgi netaisnīgu un absolūti nepārredzamu.
Pašlaik būtu labāk pāriet uz tiešo ieņēmumu sistēmu, kuras pamatā būtu tikai dalībvalstu iekšzemes kopprodukts, vai arī izmantot kopēju un vienotu ieņēmumu gūšanas metodi, piemēram, pievienotās vērtības nodokli. Protams, mēs nedrīkstam radīt papildu slogu Eiropas iedzīvotājiem, un Eiropa arī nedrīkst pārņemt dalībvalstu nodokļu politiku, kurai jāsaglabā neatkarība un pilnīga suverenitāte.
Ziņojumā ir izvirzītas vairākas prioritātes - dažas ir svarīgas, citas ne tik ļoti, taču jebkurā gadījumā visas izmaksā ļoti dārgi. Mēs varam palielināt resursu apjomu, izmantojot tādus instrumentus kā projektu obligācijas un eiroobligācijas, taču tās jāpārvalda ārkārtīgi uzmanīgi, lai novērstu risku radīt jaunus parādus, kas būtu ļoti bīstami.
Mēs, Eiropas Parlamenta deputāti, varam nekavējoties palīdzēt uzlabot Eiropas Savienības finansiālo stāvokli. Mums beidzot ir jāizvēlas viena Parlamenta darbavieta. Tas palīdzētu ik gadu ietaupīt vairākus desmitus miljonu euro. Šī nav demagoģija, bet vienkārša...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Diane Dodds
Priekšsēdētāja kungs, tas, kā Verhofstadt kungs ņirgājās par Apvienotās Karalistes valdību, daloties savos apsvērumos par to, kādēļ Lielbritānijai vajadzētu uzticēt ES vēl vairāk naudas un varas, bija vēl viens apliecinājums acīmredzamajam nicinājumam, kuru pret Apvienoto Karalisti, tās valdību un iedzīvotājiem izjūt daži šā Parlamenta deputāti. Taču Verhofstadt kungs nepieminēja, ka Apvienotajai Karalistei ir citas iespējas, kā ietaupīt. Uzņēmumi, kuriem nācās iztērēt GBP 30 miljonus, lai nodrošinātu atbilstību ES regulām, varēja ietaupīt šos līdzekļus, atgūstot Eiropas pārņemto kontroli. Apvienotās Karalistes zvejnieki ļoti priecātos par GBP 3,3 miljardiem - tā ir nozvejas vērtība, kuru viņi zaudēja, kad ES atļāva citām valstīm zvejot Apvienotās Karalistes teritoriālajos ūdeņos.
Komisār, jūs apgalvojat, ka Eiropas budžets nav valsts budžeta kopija. Tomēr tajā nedrīkst ignorēt ES iedzīvotāju reālo situāciju. Pašlaik Apvienotās Karalistes iemaksa ir GBP 6,4 miljardi, un, ja tiks likvidēta atlaide, šī summa pieaugs līdz GBP 10 miljardiem. To ir iespējams samaksāt tikai palielinot nodokļus, samazinot pakalpojumu skaitu, slēdzot skolas...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mums sev ir jāuzdod pieci jautājumi.
Pirmkārt, cik liels budžets ir vajadzīgs 2020. gada izaugsmes un nodarbinātības stratēģijas īstenošanai?
Otrkārt, cik liels budžets ir vajadzīgs monetārajai savienībai?
Treškārt, kādas ir mūsu iespējas ietaupīt?
Ceturtkārt, kāds budžets ir vajadzīgs Eiropas Savienotajām Valstīm?
Piektkārt, kādai jābūt stratēģijas "Eiropa 2020” lomai? Vai mēs vispār vēlamies to īstenot?
Mēs, Eiropas Parlaments, uztveram savus pienākumus nopietni. Mēs runājam atklātu valodu. Austrijā ir izteiciens - nav naudas, nav mūzikas. Mēs vēlamies sasniegt savus mērķus, veikt savus pienākumus, risināt problēmas un turēt savus solījumus. Mēs nevaram nodrošināt vairāk funkciju, lielāku konkurētspēju, ilgtspējīgāku izaugsmi, vairāk darbavietu, vairāk pētījumu un lielāku integrāciju, ja mums ir mazāk naudas, ja netiek pārskatīta finanšu nozare un novērtēta pašreizējo līdzekļu izmaksāšana, kā arī nav pieejami pašu resursi.
"Vairāk Eiropas” nodrošinās dalībvalstīm arī iespēju ietaupīt līdzekļus. "Vairāk Eiropas” nodrošinās arī lielāku efektivitāti, un tā ir mūsu reakcija uz globalizāciju, nākotni un valstu parādiem.
Ko mēs gribam? Mēs negribam iesaldēt budžetu. Ikviens, kurš centīsies iesaldēt budžetu, kaitēs Eiropai un samazinās mūsu spēju veikt mūsu pienākumus pret iedzīvotājiem. Mēs vēlamies ieviest darījumu nodevu, kas mums nodrošinātu pašu resursus, tādā veidā pieņemot grūtības un īstenojot Līgumu, nevis iebāžot galvas smiltīs. Tāda ir mūsu stratēģija. Turpināsim iesākto darbu un nobalsosim par šo ziņojumu!
Ivailo Kalfin
(BG) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Galvenais Salvador Garriga ziņojuma temats ir politika, nevis finanses. Es gribu pateikties viņam un Jutta Haug, kā arī visiem komitejas locekļiem par to, ka visa gada laikā viņi strādāja tieši ar šādu pārliecību. Finansiālie resursi ir tikai līdzeklis mērķu sasniegšanai. Galvenā nozīme ir politikai, un uz to arī jāliek uzsvars, apspriežot nākamo finanšu shēmu.
Mēs visi zinām, ka ikvienā Eiropas Savienības dalībvalstī tiek samazināts budžets. Tas turpināsies arī nākamajos gados. Šie budžeta samazinājumi ir daļa no centieniem izkļūt no krīzes. Tomēr mēs nedrīkstam aizmirst, ka krīzes novēršanas stratēģijai ir arī Eiropas aspekti - ekonomikas attīstības plāns, finanšu tirgu darbības noteikumi, ar kuriem novērst šīs krīzes atkārtojumu, pašlaik apspriestie pasākumi par Eiropas Savienības ekonomikas pārvaldību un ES pasākumi, kuri tikai palielina valstu pasākumu efektivitāti. Tāpēc valstu pasākumi, kuri ir domāti krīzes un tās radīto seku pārvarēšanai, nedrīkst sadurties ar Eiropas pasākumiem.
Dalība Eiropas Savienībā nodrošina pievienoto vērtību. Pievienotā vērtība un solidaritāte nav tukši vārdi. Paskaidrot Nīderlandes nodokļu maksātājiem, ka tiek palielinātas to iemaksas Eiropas Savienībā, nav tas pats, kas paskaidrot Bulgārijas vai Polijas lauksaimniekiem, ka viņi saņems trīsreiz mazākas subsīdijas un ka viņiem nāksies konkurēt tajā pašā tirgū, kurā līdz šim. Tā kā Grieķija pirms dažiem gadiem maksāja Eiropas finanšu sistēmā milzīgas naudas summas, nav viegli apsūdzēt Grieķijas nodokļu maksātājus, kuri patlaban piedzīvo ārkārtīgi grūtus laikus.
Solidaritātei ir specifiski aspekti. Šie aspekti ir saistīti arī ar Eiropas Savienības izvirzītajām turpmāko gadu prioritātēm. Ja zinātnes, enerģētikas, transporta, ekonomikas pārvaldības vai digitālo tehnoloģiju nozares nesaņems kopējas Eiropas politikas atbalstu, tām neizdosies gūt ievērojamus panākumus.
Protams, mums ir jādomā arī par to, kā mainīt pašreizējo Eiropas budžetu. Tajā ir rezerves, un ir jāpieprasa iespēja tās izmantot. Tomēr es jums minēšu vienu piemēru. Šīs rezerves nedrīkst nodrošināt, iekļaujot kohēzijas politikā visas ar energoefektivitāti, transportu u. c. saistītās politikas jomas un mērķus. Samazinot pašreizējo programmu resursus, mums neizdosies novērst vajadzību pēc jauniem resursiem, ja mēs vēlēsimies izvirzīt jaunus Eiropas Savienības mērķus, ja vēlēsimies, lai Eiropas integrācija nodrošinātu patiesu pievienoto vērtību, tostarp arī nodokļu maksātājiem, kuri ļoti pamatoti skaita katru Eiropas budžetam atvēlēto peniju.
Tāpēc mums jāskatās uz Eiropas budžetu kā uz vienotas sistēmas daļu - gan saistībā ar ekonomikas pārvaldību, gan vienoto valūtu. Ar prasīto minimālo 5 % pieaugumu nepietiks, lai atrisinātu visas minētās problēmas. Tāpēc mums ir jāuzdod jautājumi arī par Eiropas projektu obligācijām, eiroobligācijām un citiem finansējuma avotiem.
Marit Paulsen
(SV) Priekšsēdētāja kungs, pēc visiem šajā Parlamentā pavadītajiem gadiem man jāteic, ka rezultāti, kurus ir panākusi Īpašā komiteja politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem ilgtspējīgai Eiropas Savienībai pēc 2013. gada, ir vispatīkamākie un pamanāmākie, īsi sakot, šī komiteja strādā visiepriecinošāk, tā darbojas patiešām lieliski. Tā dara visu, kas ir vajadzīgs un nāk par labu Eiropas nākotnei.
Tomēr mani ļoti uztrauc tas, ko mēs neizdarījām, proti, mēs neizvirzījām prioritātes. Mēs esam iekļāvuši programmā visas jaunās problēmas, taču esam tajā paturējuši arī visas vecās grūtības. Iespējams, ka atrisināt gan jaunās, gan vecās problēmas nebūs iespējams. Mums bija jāizvirza prioritātes. Mūsu attieksmei pret prioritāšu izvirzīšanu bija jābūt daudz stingrākai, un visvairāk mani šajā situācijā uztrauc tas, ka mēs atstājām prioritāšu noteikšanu Padomes ziņā. Dāmas un kungi, tas nenāks par labu nākotnei.
Martin Callanan
Priekšsēdētāja kungs, sabiedrība un Eiropas smagi strādājošie nodokļu maksātāji, kuri patiesībā pelna to naudu, kuru tik daudzi klātesošie ļoti vēlas tērēt, grib, lai Eiropa uzņemtos mazāk pienākumu un veiktu tos kvalitatīvāk. Viņi vēlas, lai Eiropas budžets tiktu samazināts un lai tajā ņemtu vērā to, ka mēs, patīk mums tas vai ne, dzīvojam taupības laikmetā. Viņi grib, lai Eiropa pievērstos ļoti nedaudzām jomām, kurās tā patiešām var nodrošināt pievienoto vērtību, un pārējos pasākumus atstātu dalībvalstu ziņā. Diemžēl šajā ziņojumā nekas no tā netiek piedāvāts.
Runāsim skaidru valodu - ierosinājums palielināt budžetu par 5 % ir pilnīgi nepieņemams, un tikpat nepieņemama ir arī ideja par tā dēvētajiem pašu resursiem, tas ir tikai ES mēģinājums sagrābt varu. Budžets ir jāmodernizē, finansējums ir jāpārdala un jāpiešķir tām programmām, kuras patiešām nodrošina ieguvumus, nevis piesedz pagātnē pieļautās kļūdas. Ar euro zonas glābšanas finansēšanu ir jānodarbojas tām valstīm, kuras šai zonai gribēja pievienoties. Nedrīkst piespiest šajā pasākumā piedalīties tos, kuri brīdināja, ka tāda rīcība ir nepareiza.
Komitejai bija iespēja iekļaut daudzus no šiem konstruktīvajiem un nākotnei noderīgajiem priekšlikumiem, taču tā tos noraidīja. Komiteja nav izdarījusi neko no minētā, un Parlamentam šis ziņojums ir jānoraida.
László Surján
(HU) Priekšsēdētāja kungs, mums iesniegtais ziņojums, iespējams, ir svarīgākais ziņojums šajā laika periodā. Eiropas Parlaments ir pirmā iestāde, kura izklāsta savus uzskatus par turpmākajiem septiņiem gadiem, un vienlaicīgi tā arī ņem vērā Komisijas tiesības iesniegt priekšlikumus. Tomēr šī ir vienīgā iespēja novērst skandālu par mūsu piekrišanas tiesībām, kuru dēļ mums ir pienākums noraidīt Padomes priekšlikumu. Pateicoties šim ziņojumam, visi mūsu partneri zina, ko vēlas Eiropas Parlaments, un var, ciktāl iespējams, ņemt vērā mūsu vēlmes.
Es gribu ieteikt saviem cienījamajiem kolēģiem pirms klajas kritizēšanas izlasīt divus dokumentus - Lisabonas līgumu un šo ziņojumu. Atbalsts pašu resursiem ir ne vairāk ne mazāk kā paredzēts Lisabonas līgumā. Manuprāt, vēstījums par to, ka ir nedaudz jāpalielina Eiropas budžets, ir ļoti svarīgs. Šis pieaugums būs neliels arī tādēļ, ka šos 5 % ietekmēs inflācija, tāpēc mēs nerunājam par milzīgu palielinājumu. Runa nav par to, ka ir jāpalielina izdevumi lauksaimniecības vai kohēzijas jomā, bet gan par to, ka šo finansējumu nedrīkst samazināt.
Horvātu un ungāru izcelsmes rakstnieks Miklós Zrínyi, kurš dzīvoja 17. gadsimta pirmajā pusē, ir teicis - toreiz attiecībā uz turkiem - "Nedariet pāri ungāriem!”. Atsaucoties uz viņa vārdiem, es teikšu - nedariet pāri lauksaimniecības politikai un nedariet pāri kohēzijas politikai, jo tie, kuri nodara pāri šīm politikas jomām, dara pāri ne tikai ungāriem, rumāņiem un slovākiem, bet pilnīgi visām Eiropas nācijām. Jo mazāks ir vēlētāju atbalsts politiķim, jo vairāk viņš domā par iedzīvotājiem. Manuprāt, arī mēs, kurus atbalsta lielāks politiskais spēks, pārstāvam iedzīvotāju intereses, un tieši tāpēc mēs sakām - nedariet pāri lauksaimniecības politikai un kohēzijai!
Derek Vaughan
Priekšsēdētāja kungs, es gribu pateikties referentam un komitejas priekšsēdētājam par šā ziņojuma izstrādē ieguldīto darbu. Šodienas debates par šo dokumentu liecina, ka Padomē notiks cīņa par vairākiem jautājumiem, tostarp kopējo budžeta palielinājumu, AK atlaidi un pašu resursiem. Atklāti sakot, izņemot jautājumu par AK atlaidi, attiecībā uz kuru AK deputāti būs mazākumā, manuprāt, Parlaments ir mēģinājis panākt kompromisus.
Tik garā, sarežģītā un svarīgā ziņojumā kā šis kompromisi ir gandrīz neizbēgami, taču dažus no tiem es vērtēju atzinīgi. Es atbalstu kompromisu par nākamās finanšu perspektīvas ilgumu un struktūru. Es atbalstu arī kompromisu par kohēzijas politiku. Manuprāt, ja mēs vēlamies pēc 2013. gada ES nodrošināt darbavietas un izaugsmi, kohēzijas politikai ir ļoti liela nozīme. Tāpēc turpmāk mums ir vajadzīgs pienācīgs kohēzijas politikas finansējums un tam ir jābūt vismaz pašreizējā līmenī, ja ne lielākam.
Lai nākamā finanšu perspektīva būtu lietderīga iedzīvotājiem, tajā jāliek uzsvars uz darbavietām un izaugsmi. Tāpēc papildus spēcīgai kohēzijas politikai mums ir vajadzīga vienlīdz spēcīga politika pētniecības un izstrādes finansēšanai mūsu universitātēs un MVU. Tas nozīmē, ka ir vajadzīgs pienācīgs astotās pamatprogrammas finansējums. Mums ir arī jāiegulda Eiropas Savienības infrastruktūrā, piemēram, transportā, enerģētikā un daudzu lauku reģionu platjoslas tīkla uzlabošanā, turklāt mēs nedrīkstam atstāt novārtā arī pašus lauku reģionus.
Lai mūsu politika nodrošinātu darbavietas un izaugsmi, mums ir vajadzīgi attiecīgi mehānismi. Mums ir vajadzīgi arī partneri.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Riikka Manner
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Vispirms es gribu izteikt atzinību referentam par izcilu ziņojumu un par viņa nevainojamo darbu Īpašajā komitejā politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem ilgtspējīgai Eiropas Savienībai pēc 2013. gada. Viens no galvenajiem turpmāko finanšu shēmu uzdevumiem ir izveidot instrumentus, ar kuriem praksē īstenot ES 2020. gada stratēģiju. Ziņojumā tiek atzīts, ka šis mērķis nav sasniedzams bez spēcīgas un stabilas kohēzijas un lauksaimniecības politikas un pietiekama to budžeta. Taču, piemēram, kohēzijas politika nav vienīgais praktiskais instruments, kas palīdzēs mums attīstīt inovācijas jomu un nodrošināt darbavietas un izaugsmi. Mums ir vajadzīgas reformas, taču mēs tās varam īstenot arī šajās politikas jomās.
Tāpēc, komisāra kungs, es jūs aicinu nodrošināt, lai, ņemot vērā Parlamenta nostāju, gan reģionālās, gan lauksaimniecības politikas budžets nākamajā finanšu periodā tiktu saglabāts pašreizējā līmenī. Esmu arī gandarīts par to, ka ziņojumā tiek ņemti vērā arī tie reģioni, kuros ir īpaši smaga situācija, piemēram, mazapdzīvotās teritorijas ziemeļu reģionā. Arī tiem nākamajā finanšu periodā būs vajadzīgs papildu budžets.
Peter van Dalen
(NL) Priekšsēdētāja kungs, svarīgākais ar Eiropu saistītais vārds ir "uzticamība”. Visām Eiropas iestādēm un jo īpaši Eiropas Parlamentam ir jāatgūst iedzīvotāju uzticība. Kā to izdarīt?
Pirmkārt, vajag nevis vairāk Eiropas vai vairāk naudas Eiropai, bet gan labāku Eiropu, tādu Eiropu, kura nodrošina pievienoto vērtību un neiejaucas tādās jomās kā sports vai tūrisms, ar kurām dalībvalstis var lieliski tikt galā pašas.
Otrkārt, kohēzijas finansējums ir jāatvēl patiešām nabadzīgajiem Eiropas reģioniem. Puse finansējuma joprojām tiek piešķirta tādām bagātajām dalībvalstīm kā Vācija un Francija. Tas ir nepieņemami. Ja mums izdosies to novērst, mēs varēsim ierobežot nevajadzīgo naudas izšķērdēšanu un vienlaicīgi arī gūt peļņu.
Treškārt, ir vajadzīgi ieguldījumi tālredzīgā lauksaimniecībā un rūpniecībā. S. Polledo ziņojums ir neveiksmīgs. Tajā pilnīgi viss un pat vairāk ir samaisīts vienā katlā un tiek gaidīts, ka iedzīvotāji šo brūvējumu akceptēs. Labu apetīti, taču esiet uzmanīgi - neaizrijieties.
José Manuel Fernandes
(PT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es gribu izteikt atzinību referentam par lielisko darbu, kura rezultāts ir ziņojums, kas varētu kļūt par labu sākumpunktu daudzgadu finanšu shēmas (DFS) izstrādei un ir pārbaudījums Komisijai un Padomei.
Šis ziņojums ir vērienīgs, taču vienlaikus arī saprātīgs. Es ceru, ka visas iestādes ir izdarījušas pareizos secinājumus par finanšu, ekonomikas un sociālo krīzi, kuras tvēriens pamazām kļūst vaļīgāks. Man ir skaidrs viens - tikai vienotai Eiropai, kura būs solidāra un nodrošinās spēcīgu, saskaņotu un konverģentu ekonomikas pārvaldību, izdosies veiksmīgi atrisināt mūsu gaidāmās politiskās grūtības.
Mums ir vajadzīga integrētāka un labāka Eiropa. Mums ir jādod priekšroka Kopienas, nevis starpvaldību metodei. Mums ir jāpalielina budžets.
Ir apstiprināta stratēģija "Eiropa 2020”. Tai ir skaidras prioritātes un izmērāmi mērķi. Tā būs mūsu ceļvedis nākamajām finanšu perspektīvām. Tomēr šai stratēģijai būs rezultāti tikai tad, ja mums būs tās pasākumiem un mērķiem atbilstošs budžets. Tāpēc DFS ir vajadzīgs tāds finansējums, kas atbilst stratēģijas "Eiropa 2020” mērogam un saistībām. Solidaritātes principa izpausme ir arī kohēzijas politika. Kohēzijai ir jābūt ekonomiskai, sociālai un teritoriālai un jāstimulē nabadzīgāko reģionu attīstība.
Tāpēc, manuprāt, ir svarīgi saglabāt gan kohēzijas politikas, gan kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) finansējumu vismaz pašreizējā līmenī. Ir būtiski arī panākt progresu attiecībā uz DFS, no kuras finansējuma vairāk nekā 80 % nenodrošina dalībvalstu budžeti.
Kinga Göncz
(HU) Priekšsēdētāja kungs, krīzes dēļ mums ir jāpārskata gan valstu, gan Eiropas Savienības budžeta efektivitāte un jāizvērtē, kā šie budžeti palīdz īstenot mūsu mērķus un cik lielu pievienoto vērtību - Eiropas pievienoto vērtību - tie nodrošina. Es gribu izteikties par jomu, kura šodien vēl nav pieminēta, proti, sadarbību tiesiskuma jomā un iekšlietās, kurā saskaņā ar Lisabonas līgumu dalībvalstu pilnvaras tika uzticētas Eiropas Savienībai. Mūsu vēlmi panākt šajā jomā ievērojamus uzlabojumus ir jāatspoguļo arī nākamajā budžeta periodā.
Mums noteikti ir jānodrošina finansējums Stokholmas programmai, kura ir diezgan vērienīga programma. Eiropas Savienībai ir vajadzīgi labi izglītoti imigranti, kuri tajā nonāk likumīgi, kā arī vienota un pienācīgi finansēta migrācijas politika. Notikumi Ziemeļāfrikā vēlreiz ir apliecinājuši vienotas Eiropas imigrācijas politikas nozīmi un arī to, ka ir vajadzīga Eiropas solidaritāte un pienācīgi finansēta integrācija.
Turklāt pēdējo mēnešu laikā ir kļuvis skaidrs tas, ka ir vajadzīgi resursi, lai nodrošinātu arī mūsu kopējo vērtību aizsardzību, nediskrimināciju un cilvēktiesību ievērošanu, ka ir jāvienkāršo resursu izlietojums ārkārtas situāciju pārvarēšanā un ka mums ir vajadzīgi pašu resursi, lai nākamajā finanšu periodā Eiropa kļūtu labāka, spēcīgāka un visaptverošāka.
James Elles
Priekšsēdētāja kungs, es izsaku atzinību referentam par padarīto darbu. Darba apjoms, kas tika ieguldīts mēģinājumā panāk vienprātību, bija milzīgs. Esmu gatavs atbalstīt grozījumus trīs jomās.
Pirmkārt, ilgtermiņā mums ir vajadzīga piecu gadu finanšu perspektīva. Ja laikposmam līdz 2020. gadam tiek sagatavota septiņu gadu dimensija, mums par obligātu nosacījumu ir jānosaka nākamās shēmas izstrāde piecus gadus ilgam periodam.
Otrkārt, nav pietiekami izpētīts tas, kā mēs iegūstam apliecinājumus par izdevumiem. Tie, kuri uzskata, ka Eiropai ir vajadzīgs lielāks finansējums, argumentētu pārliecinošāk, ja ar nelokāmu pārliecību varētu pastāstīt, kur šī nauda tiek iztērēta.
Mans pēdējais, taču ne mazāk svarīgais komentārs ir atbilde Verhofstadt kungam - nebūtu saprātīgi izcelt kādu konkrētu dalībvalsti, ja neto iemaksas budžetā veic vairākas dalībvalstis. Es ļoti nopietni iesaku ierobežot dalībvalstu neto iemaksas līdz konkrētiem procentiem no IKP, jo, ja padomājam par nākotni, manuprāt, ir neiespējami saņemt dalībvalstu atbalstu neto iemaksu divkāršošanai laikā, kad tiek īstenoti stingri taupības pasākumi.
Markus Pieper
(DE) Priekšsēdētāja kungs, iemesls budžeta palielināšanai par 5 % ir izdevumi par Eiropas Ārējās darbības dienesta darbību, robežu aizsardzību, terorisma apkarošanu, attīstības palīdzības pieaugumu, kā arī atbalstu pētniecībai un starptautiskajai infrastruktūrai. Kopumā šī Parlamenta prasība ir pilnīgi pamatota. Tomēr ar Garriga Polledo kunga ziņojumu Parlaments zaudē iespēju saņemt atbalstu. Mēs iegūtu lielāku uzticību, ja norādītu, kurās jomās Eiropa varētu strādāt efektīvāk un kurās jomās varētu ietaupīt līdzekļus.
Tas noteikti attiecas uz daudzajām aģentūrām, kuru autonomā darbība izmaksā ārkārtīgi dārgi, un lauksaimniecības jomu, kurā atsevišķas dalībvalstis joprojām nav ieviesušas tirgum atbilstošāku vienotu maksājumu shēmu par zemes platību akros. Kā referents par struktūrpolitikas nākotni es ieteiktu to attiecināt arī uz kohēzijas politiku. Par laimi daudziem reģioniem ir izdevies pārsniegt noteikto ierobežojumu attiecībā uz maksimālo finansējumu 75 % apmērā. Tomēr, ja daudzu Eiropas reģionu nabadzība ir mazinājusies, var samazināt arī izdevumus par Eiropas solidaritāti. Ietaupītos līdzekļus varētu veiksmīgi ieguldīt Eiropas pievienotajā vērtībā, piemēram, pierobežu reģionos nodrošinot inteliģentu struktūrfondu un starptautisko tīklu saikni. Pašlaik par to notiek apspriedes Reģionālās attīstības komitejā, kurā tiek apspriests arī Garriga Polledo kunga ziņojumā izteiktais priekšlikums ieviest starpposma kategoriju reģioniem, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir no 75 % līdz 90 % no ES IKP. Krehl kundze laikam sapņoja, apgalvojot, ka mēs jau esam panākuši kompromisu Reģionālās attīstības komitejā.
Es nedomāju, ka Īpašā komiteja politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem ilgtspējīgai Eiropas Savienībai pēc 2013. gada ir īstā iestāde, kurai būtu jāizsaka ieteikumi par šo starpposma kategoriju. Norādot, ka īpašs atbalsts ir vajadzīgs arī turīgākajiem reģioniem, mēs pārāk vienkāršojam situāciju. Es to uztveru kā aicinājumu šķērdēt līdzekļus. Mēs atsakāmies no izmēģinātās un pārbaudītās pakāpeniskās atbalsta sniegšanas un pārtraukšanas sistēmas, taču nepiedāvājam citu stimulu. Mēs garantējam pastāvīgas subsīdijas visiem reģioniem, kuru ekonomikas rādītājs gandrīz atbilst vidējam. Eiropas reģionālajā politikā šādai sistēmai nav nākotnes. Tāpēc mums ir jāizslēdz no ziņojuma 73. punkts. Visādi citādi ziņojums ir pieņemams.
(Runātājs piekrita atbildēt uz jautājumu, kas uzdots, paceļot zilo kartīti, saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Elisabeth Schroedter
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Pieper kungs, esmu pārsteigta, dzirdot jūs sakām, ka Krehl kundze sapņo. Reģionālās attīstības komitejas balsojumā ar starpposmu kategoriju saistītie mērķi tika atbalstīti ar lielu balsu pārsvaru. Esmu pārliecināta, ka mēs arī šeit saņemsim vairākuma atbalstu, jo vairums Parlamenta deputātu atbalsta reģionu solidaritāti. Tāpēc mums šī starpposma kategorija ir vajadzīga. Es gribu dzirdēt, kāpēc jūs šo balsu vairākumu nodēvējat par sapni.
Priekšsēdētājs
Pieper kungs, vai jūs varat paskaidrot, kāpēc jūs to uzskatāt par sapni?
Markus Pieper
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Schroedter kundze, tā ir jūsu izpratne par jautājumu. Reģionālās attīstības komitejā izskatītais priekšlikums ir citādāks nekā priekšlikums Garriga Polledo kunga ziņojumā. Tas, pirmkārt.
Otrkārt, politiskajās grupās joprojām pastāv ievērojama un nopietna pretestība starpposma kategorijas ieviešanai. Jūs to ļoti labi zināt. Tāpēc jūsu jautājums mani pārsteidz. Manuprāt, apgalvojot, ka kompromisi ir panākti un ka tie ir viennozīmīgi, jūs sapņojat. Jebkurā gadījumā sagatavot jautājumu plenārsesijas debatēm ir Reģionālās attīstības komitejas uzdevums. Mani ļoti pārsteidz jūsu ārkārtīgi optimistiskais viedoklis par to, ka mūsu darbs ir pabeigts.
Estelle Grelier
(FR) Priekšsēdētāja kungs, debatēs par Eiropas Savienības finanšu perspektīvu tiek izvirzīti jautājumi par Eiropas projektu, tā darbības jomu un mērķiem.
Šis ziņojums ir vērtējams atzinīgi, jo tajā mēģināts mobilizēt ES budžeta resursus, lai varētu īstenot stratēģiju "Eiropa 2020”. Tāpēc tas neatbilst dalībvalstu vairākuma šaurajam skatījumam.
Tā kā dalībvalstis vērtē Eiropu pēc tām noteiktajām finansiālajām iemaksām, kuras dalībvalstis grib samazināt, un finanšu atdeves, kuru tās vēlas palielināt, šajā ziņojumā tiek aicināts atbalstīt spēcīgu un integrētu Kopienas politiku - gan jau iedibinātās politikas jomas, gan jaunās Lisabonas līgumā paredzētās kompetences jomas.
Tāpēc šim Parlamenta patstāvīgajam ziņojumam jākļūst par pamatu turpmākajām diskusijām, lai arī, manuprāt, tas nav pietiekami vienprātīgs un piesardzīgs. Taisnība, ka Eiropas budžeta palielinājums par 5 % būtu efektīvāks par dalībvalstu budžeta plāniem 2012. gadam. Tomēr izšķirīgais faktors - un visticamāk arī klupšanas akmens - būs spēja vienoties par summu, ar kuru būtu iespējams īstenot ziņojumā aprakstīto politiku.
Mēs apzināmies, kādas ir taupības politikas ēnas puses, to, kā tās ietekmē nodarbinātību un dzen izmisumā arvien vairāk iedzīvotāju. Mūsu pienākums ir finansēt pretciklisku politiku, jo īpaši, izveidojot spēcīgu kohēzijas politiku, Pieper kungs, kura visos Eiropas reģionos veicinātu publiskos ieguldījumus un nodarbinātību. Gribu uzsvērt, ka starpposmu kategorija ir vajadzīga tāpēc, lai nodrošinātu, ka struktūrfondu līdzekļu sadalē tiek pienācīgi ņemta vērā reģionu ekonomikas un sociālā situācija.
Visbeidzot ļaujiet man pateikt, ka mums ir jāievieš finanšu spekulāciju nodoklis, kurš arī palielinātu mūsu iedzīvotāju atbalstu pienācīgi finansētai Eiropai.
Gunnar Hökmark
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribu izteikt atzinību referentam par mūsu gaidāmo problēmu izklāstu. Arī es atbalstu nepārprotamo ziņojumā pausto aicinājumu ievērojami palielināt pētnieciskās un zinātniskās darbības apjomu, jo tā ir viena no mums vajadzīgajām prioritātēm.
Es gribētu teikt - es to saku Komisijai -, ka politikā un vadībā svarīgākais ir prioritātes. Ja nav prioritāšu, nav arī vadības. Vienmēr būs uzdevumi un problēmas, kas būs svarīgākas par citām. Tas attiecas arī uz Eiropas Savienības un tās dalībvalstu budžetu. Mums ir jāturpina palielināt pētnieciskās un zinātniskās darbības apjoms, taču mums arī jāpiešķir tām lielāka nozīme reģionālajā finansējumā. Mums ir jāņem vērā lauksaimniecības tirgu attīstība un jāsamazina mūsu izdevumi šajā jomā.
Tomēr neaizmirsīsim, ka mums ir jāizvirza prioritātes visos līmeņos - gan attiecībā uz Eiropas Savienību, gan dalībvalstīm. Jāteic, ka man nepatīk ne uzbrukums Eiropas Savienībai, ne Briselei, taču man arī nepatīk uzbrukums dalībvalstīm, jo tā savu nozīmi zaudē mūsu ieguldījumi tādās dalībvalstu jomās kā veselības aprūpe, sociālais nodrošinājums, pensijas un izglītība. Šis nav ES un dalībvalstu interešu konflikts. Tā ir pastāvīga cīņa par vadību un prioritātēm. Ja mēs neuzdrošināsimies izvirzīt prioritātes, mēs nevarēsim nodrošināt vadību.
Man jāteic, ka, ja mēs nevaram saprast to, cik smagā situācijā pašlaik ir mūsu dalībvalstis, mēs nespējam izprast iedzīvotāju reālo situāciju. Mums ir jāizvirza prioritātes, nevis jārisina problēmas, vienkārši palielinot budžetu. Tāpēc es lūdzu Komisāru parādīt vadītāja spējas, būt drosmīgam un atcerēties, ka pētniecība, zinātne, infrastruktūra...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Andrea Cozzolino
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mēs grasāmies balsot par ļoti svarīgu stratēģisko dokumentu, kas nodrošina stabilu atskaites punktu finanšu perspektīvām par laikposmu pēc 2013. gada. Tā pirmā prasība ir saskaņot mērķus ar instrumentiem, kā arī jauno lomu, kas jāuzņemas Eiropas iestādēm - ņemot vērā Lisabonas līgumu un recesiju -, ar resursiem, kurus mēs kopīgi nolemsim ieguldīt.
Šāda saskaņotība ietver arī nopietnu reakciju uz sabiedrības, ES politikas mērķauditorijas, kā arī Eiropas sociālo grupu un nozaru pieprasījumu veicināt inovāciju. To pašu mēs darījām arī attiecībā uz kohēziju, kurai ir ļoti liela nozīme, domājot par to, kādu Eiropas Savienību mēs vēlamies redzēt turpmākajos gados. Pieredze liecina, ka kohēzija pašlaik ir ļoti svarīgs Eiropas projekta pastāvēšanas priekšnoteikums un instruments, kas ir būtisks ikvienam un kas ir jāsaglabā, jāaizsargā un jāatjauno.
Šajā jomā īpaši liela nozīme ir centieniem ieviest reģionu starpposma kategoriju, galvenokārt tāpēc, ka vairākus gadus ilgusī recesija, no kuras sākam atkopties, daudzos reģionos ir pastiprinājusi iekšējo šķelšanos, tādējādi radot vēl lielāku vajadzību nodrošināt efektīvu un pienācīgu atbalstu mazāk attīstītajiem Eiropas reģioniem, novērst naudas izšķērdēšanu un padarīt attīstības politiku skaidrāku un koncentrētāku.
Tomēr es uzskatu, ka, lai varētu sākt jaunu Eiropas kohēzijas politikas posmu un ar to nodrošināt līdzsvarotāku un ilgtspējīgāku attīstību, kādu turpmākajos gados vēlamies panākt Eiropā, mums ir jāīsteno tādi uzdevumi kā starpposma kategoriju izveide un drošības klauzulas ieviešana.
Frank Engel
(FR) Priekšsēdētāja kungs, 500 miljoni Eiropas Savienības iedzīvotāju patlaban veido 8 % no pasaules iedzīvotāju skaita.
Līdz 2050. gadam šis skaitlis būs 5 % vai 6 %. Savukārt 2100. gadā mēs veidosim 3 % no pasaules iedzīvotājiem. Šis eiropiešu pūlis turpina - galvenokārt uz valstu budžeta rēķina - uzturēt 2000 vēstniecību, 27 armijas, 50 apvienotos spēkus un citas iestādes. Man šķiet, ka Ķīna patlaban algo papildu ministru vietniekus, lai spētu uzņemt visus varenos Eiropas ministrus, kuri ierodas lūgt Pekinai pakalpojumus un slēgt divpusējus nolīgumus. Pasaules mērogā tas viss sāk izskatīties smieklīgi.
Iedalīt 8 % pasaules iedzīvotāju 30 dažādās budžeta politikās ir neprāts. Būtībā tā ir pilnīga suverenitāte. Eiropa pārvalda 2,5 % jeb vienu četrdesmito daļu no Eiropas kopējiem budžeta izdevumiem. Dalībvalstu iemaksas ir viena četrdesmitā daļa no to valsts izdevumiem. Tomēr izskatās, ka pat šāda summa ir pārāk liela.
Parunāsim par pašu resursiem, kaut gan varbūt labāk to darīt citā reizē. Beigsim tielēties par šiem 2,5 % no publiskajiem izdevumiem, ar kuriem mums ir jāuztur viss 2020. gada stratēģijas īstenošanai vajadzīgais mehānisms un jāīsteno visi mūsu Lisabonas līgumā noteiktie pienākumi. Ne jau mēs izstrādājām šo stratēģiju un kompetenču jomas, to izdarīja dalībvalstis. Ņemot vērā šo situāciju, Garriga Polledo kunga ziņojums ir ļoti pieticīgs. Tomēr tieši dalībvalstis vēlas mūs vēl vairāk ierobežot un pasludina šo ziņojumu par vērienīgu. Minēto iemeslu dēļ Parlamentam šis ziņojums ir jāpieņem.
Frédéric Daerden
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Šis ziņojums ir ļoti svarīgs Eiropas projekta nākotnei, kurā ir vajadzīga solidaritāte un vērienīgi mērķi, jo īpaši, ņemot vērā budžeta krīzi, kuru patlaban piedzīvo dalībvalstis.
Ar pārmērīgi liberālu nostāju valstu un valdību vadītāju vairākums Padomē izvēlas turpināt skarbi samazināt budžetus un upurēt ieguldījumus svarīgākajās tālredzīgajās politikas jomās, kuras finansē Eiropas budžets. Neatkarīgi no tā, ko apgalvo citi deputāti, budžeta iesaldēšana iedragās izaugsmi. Šajā vienprātības ziņojumā ieteiktais budžeta palielinājums par vismaz 5 % ir minimālā summa, ar kuru mēs varam risināt problēmas un turpināt kopīgi strādāt.
Lai nodrošinātu Eiropas solidaritāti, ir jāfinansē arī 2020. gada stratēģija, jo īpaši tās sociālie mērķi, tostarp nabadzības apkarošana. Ziņojums mani ir pārliecinājis arī par to, ka Eiropas solidaritāte ir jānostiprina, izveidojot reģionu starpposma kategoriju, lai nodrošinātu taisnīgu kohēzijas politikas finansējuma sadalījumu visā Eiropā.
Visbeidzot, vēl viens piemērs ir Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds, kas nodrošina patiesu solidaritāti Eiropas darba ņēmējiem. Ziņojumā tiek atzīta šā fonda lielā nozīme. Daudzgadu finanšu shēmas budžets ir jāpalielina. To nevajadzētu uztvert kā sloga radīšanu dalībvalstīm, jo Eiropas budžets nodrošina pievienoto vērtību un turpmāk tajā tiks iekļauti arī ienākumi no finanšu darījumu nodokļa.
Marietta Giannakou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, jaunajā daudzgadu finanšu shēmā laikposmam no 2013. līdz 2020. gadam ir atspoguļotas Lisabonas līgumā noteiktās jaunās kompetences jomas un nostiprinātā Eiropas Savienības politika. Es izsaku atzinību referentam Garriga kungam par šo saskaņoto ziņojumu, kurā ir izklāstītas prioritātes citādākai Eiropai nekā mēs pazīstam.
Ņemot vērā nopietnās iekšējās problēmas, ar kurām saskaras ES un tās iedzīvotāji, kā arī paturot prātā ES pieaugušo starptautisko lomu, mēs saprotam, ka par politikas galveno mērķi jāizvirza pašreizējās sociālās, ekonomiskās un teritoriālās nevienlīdzības samazināšana. Pārdomāta un veiksmīga kohēzijas politika per se nodrošina Eiropas pievienoto vērtību, un tā noteikti būs izdevīga pilnīgi visām ES dalībvalstīm.
Jaunās programmas un jaunās septiņu gadu shēmas pamatu veido ES 2020. gada stratēģijā paredzētie pasākumi, un šo dokumentu uzdevums ir palīdzēt Eiropai atgūties no krīzes, veicinot inteliģentu, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Tiek izvirzītas tādas politiskās prioritātes un mērķi kā nodarbinātības veicināšana, inovācijas, pētniecības un izaugsmes nostiprināšana, rīcība klimata pārmaiņu jomā, izglītības līmeņa uzlabošana, sociālās integrācijas nodrošināšana un nabadzības apkarošana, kā arī imigrācijas politika un resursu aizsardzība, lai garantētu robežu drošību un novērstu to nelikumīgu šķērsošanu.
ES budžets ir galvenais dalībvalstu solidaritātes mehānisms un arī spēcīgs instruments tādu reformu īstenošanai, kuras palīdzētu piesaistīt papildu privātos un publiskos resursus ieguldījumiem, kuri savukārt ievērojami palielinātu ES līdzekļu panākto ietekmi. Ja mēs vēlamies nodrošināt Eiropas rīcībspēju gan attiecībā uz iedzīvotājiem, gan pārējo pasauli, Eiropas budžets ir jāpalielina un jābalsta uz pašu resursiem. ES budžets ir instruments, ar kuru panākt visaptverošu un integrētu attīstību laikā, kad dalībvalstis vienas pašas nevar...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Sophie Auconie
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mēdz teikt, ka nauda ir kara dzinējspēks. Taču mums jāatceras, ka nauda ir arī stūrakmens tādam miera projektam kā Eiropas Savienība. Ja Eiropa patiešām vēlas īstenot Līgumos paredzēto politiku, tostarp ar Lisabonas līgumu ieviesto jauno politiku, tai ir vajadzīgs finansējums, ar kuru šos mērķus īstenot.
Tāpēc es atbalstu ideju par pašu resursiem un finanšu darījumu nodokli. Taču Eiropas budžeta palielinājums ir jāpapildina ar ievērojamiem ietaupījumiem, optimizējot mūsu izdevumus. Piemēram, mēs varam izstrādāt kopēju ārlietu un drošības politiku, lai nodrošinātu Eiropai lielāku ietekmi pasaules mērogā un vienlaicīgi arī maksimāli efektīvi izmantotu valstu līdzekļus.
Garriga Polledo kunga ziņojumā tiek piedāvāti svarīgi un gandrīz pilnīgi pārstrādāti risinājumi - tajā tiek ieteikta ļoti spēcīga Eiropas Savienības politiskā un finanšu shēma. Turklāt pienācīga nozīme ir piešķirta divām svarīgākajām ES politikas jomām. Runājot par kopējo lauksaimniecības politiku (KLP), kurai ir izšķirīga nozīme, lai garantētu pārtikas nekaitīgumu un pašpietiekamu pārtikas nodrošinājumu, ziņojumā tiek aicināts atjaunot KLP budžetu. Savukārt attiecībā uz kohēzijas politiku, kura nodrošina finansējumu reģionālajai solidaritātei un reģionu ekonomikas attīstības veicināšanai, ziņojumā tiek ierosināts papildināt tās mērķus, izveidojot reģionu starpposma kategoriju, lai reģioni ar vienādu attīstības līmeni varētu saņemt...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Danuta Maria Hübner
Priekšsēdētāja kungs, gribu pateikt pāris vārdu par vajadzību ieviest pašu resursu reformu. Es uzskatu, ka uz IKP balstītu ieņēmumu dominance padara lēmumu par ES budžetu pārāk politisku un mazāk vērstu uz efektivitāti. Šī sistēma dod pamatu prasībām iesaldēt vai samazināt ES resursus. IKP dominances dēļ rodas apsvērumi, kuri tika izteikti sarunās par 2011. gada budžetu, proti, ja dalībvalstīm krīzes dēļ nākas samazināt savu budžetu, tas pats ir jādara arī ar ES budžetu.
Tomēr mēs nevaram garantēt, ka papildu pašu resursi, kuri samazinātu atkarību no IKP, revolucionāri mainītu ES spēju finansēt izaugsmi un strukturālas pārmaiņas. Vienmēr pastāv risks, ka koalīcija, kura pieņem lēmumu par budžetu Padomē, pieņems tādu pašu lēmumu arī Eiropas Parlamentā.
Ja mums rūp Eiropas Savienība, mums ir jāpārtrauc darīt to, ko no mums sagaida finanšu ministri, un jāsāk darīt to, ko gaida mūsu iedzīvotāji. Dalībvalstu politiķiem, atgriežoties mājās no Briseles, vajadzētu lepoties nevis ar to, ka valdība veiks mazākas iemaksas ES budžetā, bet gan, piemēram, ar to, ka ES palīdzēs mazajiem uzņēmumiem finansēt inovatīvus projektus.
Pats par sevi saprotams, ka ES izdevumu finansēšanas procesam ir jābūt pilnīgi pārredzamam. To būtu vienkāršāk panākt, ja nodoklis būtu tikai viens, taču ieņēmumu sistēmu var veidot arī vairāki nodokļi, kas atbilst tādiem kritērijiem kā pārredzamība, taisnīgums, pamanāmība, efektivitāte un pietiekami liela saskaņotība.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Vispirms es izteikšu referentam atzinību par nevainojamo darbu. Es atzinīgi vērtēju to, ka šajā ziņojumā izvirzītās prioritātes atbilst ES 2020. gada stratēģijai un par Eiropas politikas vadlīniju tiek atzīta izaugsme. Mums vajag "vairāk Eiropas” un labāku Eiropu.
Tāpēc mums jāveicina atbalsts tām jomām, kuras visvairāk veicina konkurētspēju, piemēram, pētniecībai, inovācijai un enerģētikai. Tāpēc mums arī ievērojami jāpalielina zinātnes un inovācijas finansējums, lai visā Eiropā veicinātu zinātnisko izcilību. Lai varētu īstenot izvirzīto mērķi un ieguldīt 3 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) zinātnē, ir jānostiprina arī Eiropas zinātnes finansēšanas sistēma.
Jaunajam budžetam jāveicina arī lielāka energoefektivitāte un jāatbalsta jaunas infrastruktūras, jo īpaši enerģētikas infrastruktūras, būvniecība, tādā veidā radot vajadzīgos priekšnosacījumus Eiropas rūpniecības konkurētspējai. Ir jāpalielina rūpniecības un jo īpaši mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) nozīme, tā palīdzot nostiprināt Eiropas līderpozīcijas globalizētajā pasaulē.
Barbara Matera
(IT) Priekšsēdētāja kungs, gribu izteikt atzinību referentam Garriga Polledo kungam par nevainojamo visa gada laikā paveikto darbu, kas ir guvis plašu politisko atbalstu. Es atzinīgi vērtēju šajā ziņojumā pausto vēstījumu - mēs varam izkļūt no krīzes, padarot ES par spēcīgu globālo procesu dalībnieci.
Turpmākā finanšu shēma atspoguļo stratēģijas "Eiropa 2020” mērķus un ir stingri balstīta uz Lisabonas līgumu. Tomēr, lai ES prioritātes būtu uzticamas, ir vajadzīgs pienācīgs finansējums. ES turpmākajam budžetam ir jānodrošina jaunas iespējas enerģētikas un transporta infrastruktūras attīstībai, ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē, mācību un jaunatnes politikā, vienlaicīgi saglabājot politikas galveno pīlāru - kohēzijas un lauksaimniecības politikas - pašreizējo finansējuma apjomu.
Eiropas intereses un lielie projekti atduras pret dalībvalstu budžeta ierobežojumiem, tāpēc galvenais veids, kā palielināt konkurenci un izaugsmi, ir plašāk iesaistīt privāto sektoru, izmantojot projektu obligācijas vai valsts un privātās partnerības.
Mani un pārējo Itālijas deputātu delegāciju satrauc priekšlikumi iekļaut reģionālajā politikā tā dēvētās starpposma kategorijas, jo tās var apdraudēt ES vājākos reģionus. Nobeigumā vēlos norādīt, ka vienīgais veids, kā nodrošināt ES nākotni un attīstību, ir izveidot tikai uz pašu resursiem balstītu ES finansējuma sistēmu.
Ingeborg Gräßle
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Kopā ar DFS tiks prezentēti arī reformētie civildienesta noteikumi. Jautājums par to, kā notiek ES darba administrēšana, ir ļoti īsi aplūkots Garriga Polledo kunga ziņojuma 125. un 126. punktā. Komisār, es aicinu jūs attiecībā uz jaunajiem civildienesta noteikumiem būt mērķtiecīgam. Galu galā šeit apspriestais jautājums par to, ko mēs darām, ir vismaz tikpat svarīgs kā jautājums par to, kā mēs to darām.
Jautājums ir par to, kā Eiropas Komisija piedalīsies visu šeit aprakstīto 2020. gada programmas punktu īstenošanā. Es gribētu, lai Komisija izvēlētos aktīvāku lomu, nevis deleģētu visus pienākumus citiem. Tāpēc, īstenojot civildienesta noteikumu reformu, ir svarīgi izveidot vakances jauno pienākumu pildīšanai, lai šajā procesā varētu iesaistīties arī Komisija. Mums ir ārkārtīgi daudz brīvdienu. Komisijas amatpersonām ir līdz 13 nedēļām ilgs apmaksātais atvaļinājums. Komisāra kungs, es iesaku atcelt dažas no šīm brīvdienām un tādējādi papildināt budžetu, lai mēs patiešām varētu sasniegt mērķus, kurus vēlamies īstenot. Es arī gribu lūgt mums nodrošināt ES 2020. gada stratēģiju ES darbības administrēšanai. Lai to izdarītu, būs jārīkojas ne tikai jums, bet arī visai komisāru kolēģijai un Komisijas priekšsēdētājam.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
(PL) Priekšsēdētāja kungs, gribu izteikt atzinību Garriga Polledo kungam par nevainojami izstrādāto ziņojumu par daudzgadu finanšu shēmu. Ziņojums guva ļoti lielu atbalstu Īpašajā komitejā politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem ilgtspējīgai Eiropas Savienībai pēc 2013. gada. Ceru, ka tas kļūs par galveno pamatu pavisam drīz gaidāmajās sarunās par jauno Eiropas Savienības daudzgadu budžetu.
Esmu ļoti gandarīta par to, ka EP deputāti nolēma atbalstīt manis iesniegto grozījumu par jaunatnes politikas nostiprināšanu. Laikā, kad jaunie eiropieši ir kļuvuši par vieniem no lielākajiem ekonomikas krīzes upuriem, mums ir jāatbalsta katra jauniešu situācijas uzlabošanas iniciatīva un jo īpaši tādas iniciatīvas, kuru mērķis ir palielināt izglītības pieejamību un uzlabot jauniešu profesionālo situāciju. Tāpēc tādas programmas kā "Jaunatne darbībā” un "Mūžizglītība”, kuras nodrošina lielu efektivitāti un ļoti zemas izmaksas par katru labumguvēju, turpmākajās daudzgadu finanšu shēmās ir jāsaglabā kā atsevišķi elementi un ir pelnījušas arī ievērojami lielāku finansējumu.
Es arī vēlos atbalstīt priekšlikumu saglabāt augstu kohēzijas politikas finansējuma līmeni. Lai gan kohēzijas politikai ir izšķirīga nozīme, lai īstenotu stratēģijas "Eiropa 2020” mērķus, tās galvenais uzdevums ir stiprināt Eiropas integrāciju un solidaritāti, samazinot sociālās, ekonomiskās un teritoriālās atšķirības, kuras diemžēl joprojām pastāv Eiropas Savienībā.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Priekšsēdētāja kungs, referents savu runu sāka ar ļoti svarīgu teikumu, sakot, ka mums ir jāapvieno Eiropas Savienības tradicionālā politika ar mūsu jaunajām prioritātēm. Ne vienu, ne otru nav iespējams īstenot atsevišķi. Saistībā ar to es gribu paust atbalstu ziņojumā izklāstītajam redzējumam par kopējo lauksaimniecības politiku.
Ļaujiet man jums atgādināt dažas svarīgas idejas, no kurām svarīgākā ir KLP budžeta apjoma saglabāšana nākamajā finanšu plānošanas periodā. Eiropas lauksaimniecības politikas tradicionālā loma un tās jaunie mērķi, kurus vēlamies īstenot, pilnībā pamato šā finansējuma apjoma nemainīšanu.
Otrkārt, vajadzība saglabāt uz diviem pīlāriem balstīto KLP sistēmu, vienlaicīgi atbalstot arī otrajā pīlārā ietilpstošos lauku reģionus, ir cieši saistīta ar stratēģijas "Eiropa 2020” mērķiem.
Visbeidzot, ir jāveic KLP reforma, izvirzot par tās mērķi efektīvāku budžeta izmantošanu, un viens no veidiem, kā to panākt, ir taisnīgs maksājumu sadalījums.
Zigmantas Balčytis
(LT) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribu pateikties visiem referentiem par milzīgo padarīto darbu. Šodien Parlamentam ir skaidra nostāja par to, ko no nākamā finanšu plānošanas perioda gaidām mēs un mūsu iedzīvotāji. Mēs visi saprotam, ka mums nāksies būtiski mainīt pašreizējās politikas virzienu, un tas ir skaidri atspoguļots stratēģijā "Eiropa 2020”. Mums ir jāizveido drošs vienotais Eiropas enerģijas tirgus un transporta tīkli, kas savieno visu Eiropu, kā arī jānovērš atšķirības, kuras joprojām pastāv starp dažādiem Eiropas Savienības reģioniem. Mums ir pilnīgi jāpārskata kopējā lauksaimniecības politika, kurai jāgarantē taisnīga un vienota tiešo maksājumu sistēma, kā arī jāpārskata rīcība citās jomās, bez kurām mums neizdosies izveidot konkurētspējīgu un spēcīgu Eiropu. Protams, lai to izdarītu, būs vajadzīgi nopietni ieguldījumi, jo īpaši pētniecībā. Tāpēc ir jāmeklē jauni finanšu instrumenti, piemēram, jāievieš finanšu darījumu nodoklis u. c. Es uzskatu, ka...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Jan Mulder
(NL) Priekšsēdētāja kungs, viens no svarīgākajiem jautājumiem, kas radies šajās debatēs ir šāds: "Kas īsti ir Eiropas pievienotā vērtība”? Es ceru, ka šā mēneša beigās Komisija, iesniedzot savus priekšlikumus, sniegs saprotamu izskaidrojumu par to, kāpēc atsevišķas budžeta kategorijas nodrošina nepārprotamu pievienoto vērtību. Manuprāt, tieši to mums vajadzētu zināt, citādi mēs nevarēsim pamatot savu balsojumu.
Otrkārt, diskusijas par pašu resursiem spēcīgi ietekmēs arī šīs debates. Viens no darvas pilieniem debatēs ir 1984. gadā pieņemtais lēmums par AK korekciju. Kāpēc tas tik ilgi ir bijis spēkā? Manuprāt, ir vai nu jālikvidē Lielbritānijas valdībai piešķirtā atlaide, vai arī jāpiemēro tāda pati atlaide arī citām valstīm, kuru situācija ir līdzīga tam, ko 1984. gadā piedzīvoja Lielbritānija. Es ceru, ka šis jautājums tiks pienācīgi aplūkots Komisijas priekšlikumos.
Raul Romeva i Rueda
(ES) Priekšsēdētāja kungs, šī apsēstība ar uzsvaru tikai uz samazināmo budžeta apjomu, nevis pārdomām par to, kā vai kurās jomās līdzekļus samazināt, un vēl mazākām pārdomām par to, kā palielināt ieņēmumus, sāk radīt bažas.
Pirmkārt, ciktāl runa ir par dalībvalstu ekonomisko pilnvaru ierobežošanu, "vairāk Eiropas” nozīmē labāku Eiropu.
Otrkārt, mums, protams, ir arī jāpārskata izdevumi. Tomēr mums ir rūpīgi jāpārdomā, kurās jomās to darīt. Viens no priekšlikumiem ir samazināt izdevumus militārajā jomā, bet otrs - izvēlēties no divām Eiropas Parlamenta mītnēm vienu. Mūsuprāt, šie ir svarīgākie ierosinājumi.
Treškārt, visvairāk mani uztrauc tas, ka redzēju, manuprāt, uztraucošu Lewandowski kunga smaidu, kad tika runāts par finanšu darījumu nodokli.
Mani tas uztrauca, un gribu viņam pajautāt, kāpēc ir tik slikti un neizdevīgi prasīt, lai par krīzi maksātu tie, kuri ieguva bagātību spekulējot, nevis cilvēki, kuri krīzē ir vainojami vismazāk, un nerīkoties tā, kā vakar izdarījāt jūs, aicinot Spāniju ierobežot sociālos izdevumus, samazinot finansējumu tādai jomai kā...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Alfreds Rubiks
(LV) Es gribētu kolēģiem atgādināt vienu lietu - apstiprinot budžetu, mums jāatceras, ka Eiropas iedzīvotāju vidū arvien pieaug skeptiska attieksme pret to, ko mēs šeit darām. Šinī sakarā man liekas, ka budžets nav pietiekami saskaņots ar tiem vērienīgajiem mērķiem, kas ir iekļauti programmā "ES 2020”. Un vēl viens jautājums: Jūs, komisāra kungs, esat solījis Latvijas zemniekiem izlīdzināt tiešos maksājumus ar šo budžetu. Nu, ja viņš tāds, kāds ir, tiks apstiprināts, tad Jums savu solījumu būs grūti izpildīt. Es gribu, lai viss tas, par ko mēs runājam, ko mēs spriežam, atbilst arī mūsu vēlētāju interesēm.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētāja kungs, man šķita, ka situācija ES vairs nevar kļūt sliktāka, taču tad es izlasīju šo ziņojumu. Ziņojums sākas ar pamatīgu pašapmānu: "eiropieši vēl nekad nav bijuši tik prasīgi pret ES”. Patiesībā arvien vairāk britu pieprasa, lai mēs izstātos no ES. Iespējams, tieši to viņi arī domā. Ziņojumā tiek pilnīgi noraidīta ideja par budžeta iesaldēšanu pēc 2013. gada un uzstāts, ka, pat palielinot budžetu par 5 %, iespējas īstenot ES mērķus būtu ļoti ierobežotas. Nu ko, mums jābūt pateicīgiem arī par sīku žēlastību.
Ziņojuma 166. punkta vidū ir ieslēpts aicinājums izbeigt atlaižu mehānismu darbību. Pateicoties šim mehānismam, Apvienotās Karalistes neto iemaksa ES ir tikai nepieņemami liela, nevis prātam neaptverama. Pietiekami slikti ir uzstāt uz to, ka Apvienotajai Karalistei ir jāatdod tās sūri grūti pelnītā nauda, taču 169. punktā tiek ierosināts piešķirt ES tiesības iekasēt savus nodokļus bez mūsu piekrišanas un kontroles. Tas ir vienkārši nepieņemami.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, mēs esam panākuši būtisku vienprātību. Iesniegtajā ziņojumā ir paredzēts gan vajadzīgais turpinājums iesāktajam, gan arī ierosinātas gaidītās pārmaiņas. ES politikai ir raksturīga stabilitāte, tāpēc tiek ierosināts saglabāt pašreizējo kohēzijas un kopējās lauksaimniecības politikas budžeta apjomu.
Nodrošinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus attīstības jomā, tiek ievērojami nostiprināts kopējais tirgus, kas nodrošina priekšrocības visām ES dalībvalstīm. Kopējā lauksaimniecības politika nodrošina ieguvumus ikvienam ES patērētājam. Nevajadzētu aizmirst, ka, neraugoties uz atbalstu, ko lauksaimnieki saņem no Eiropas budžeta, to ienākumi ir ļoti zemi. Jaunie pienākumi, kuri lauksaimniecības nozarē ir jāievēro attiecībā uz vidi, klimatu, dzīvnieku labturību un nereālajām PTO sarunām, lauksaimniekiem rada papildu izmaksas. Kurš tās segs? Mēs sagaidām arī tādas izmaiņas kā lielāks finansējums ilgtspējīgai un inteliģentai attīstībai, kā arī uzsvars uz inovāciju, zinātnisko pētniecību un izglītību.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Georgios Stavrakakis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Parlaments šodien gan Eiropas Komisijai, gan Eiropas Savienības premjerministriem pauž skaidru nostāju par budžetu laikposmam līdz 2020. gadam, kurš atbilst tā pienākumiem un tam, ko gaida sabiedrība.
Nostāja attiecībā uz kohēzijas politiku ir skaidra. Mēs atbalstām kohēzijas politiku ar pietiekami lielu finansējumu, lai būtu iespējams nopietni veicināt attīstību, jaunu darbavietu izveidi un inovāciju. Mēs atbalstām neatkarīgu kohēzijas politiku. Mēs atbalstām saskaņošanu visos politikas izstrādes līmeņos, sākot ar stratēģisko plānošanu un beidzot ar īstenošanu. Mēs atbalstām reģionu starpposma kategoriju izveidi. Mēs atbalstām īpašos pasākumus Eiropas salu un kalnu reģioniem.
Taču šajā ziņojumā ir arī divi nepārprotami un svarīgi iebildumi. Mēs neatbalstām mēģinājumus iedalīt šo politiku dažādās nozarēs, un, visbeidzot, mēs neatbalstām ar Stabilitātes un izaugsmes paktu saistītas sankcijas.
Priekšsēdētājs
Ar šo runu tiek noslēgta brīvā mikrofona procedūra, un es izsaku atvainošanos tiem 11 vai 12 deputātiem, kuri bija iekļauti sarakstā un nevarēja uzstāties, taču šīm runām patiešām vairs nav laika.
Janusz Lewandowski
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, es jau esmu izmantojis savu uzstāšanās laiku, tāpēc izteikšu tikai divas īsas piebildes.
Pirmkārt, patlaban, kad visā pasaulē tiek ievērota taupība, nevarētu teikt, ka Eiropas bezdeficīta budžetā valstu finansējums ir ticis izmantots nesaprātīgi. Turklāt šis budžets var palīdzēt nodrošināt darbavietas un izaugsmi, jo tā galvenā būtība ir ieguldījumi. Ar to Eiropas budžets atšķiras no valstu budžetiem, kuru galvenais uzdevums ir sociālie maksājumi.
Otrkārt, runājot par Eiropas lauksaimniekiem dotajiem solījumiem, ir iespējama pakāpeniska konverģence. Vienoto likmi patlaban izmaksāt nav iespējams, un es domāju, ka tuvāko gadu laikā tas nemainīsies.
Visbeidzot, Komisijas vārdā es sagaidu, ka Parlamenta balsojumā būs vērojama plaša vienprātība, tādējādi paužot stingru un ietekmīgu Eiropas Parlamenta nostāju.
Priekšsēdētājs
Debašu nobeigumā uzstāsies referents Garriga Polledo kungs, kuram es no sirds pateicos par lielisko darbu pie šā temata.
Salvador Garriga Polledo
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribu pateikties dalībvalstu deputātu delegācijām, kuras, kā noprotu, pretojas spiedienam dalībvalstīs, un nobalsos par šo ziņojumu.
Man šķiet, ka šo debašu temats ir nevis budžeta apjoms, bet gan Kopienas metodes dominance, un, manuprāt, tie, kuri šajās debatēs lika uzsvaru uz centieniem samazināt ES budžetu, kļūdījās. Viņi vēlas jaunas prioritātes un mazāku budžetu. Mana atbilde ir šāda - šāda virziena izvēle beigsies ar mazāku budžetu un mazāku prioritāšu skaitu.
Es patiešām nesaprotu, ka viņi var sēdēt šajā amfiteātrī un aizstāvēt starpvaldību pieeju. Ļaujiet to darīt Padomei, jums vajadzētu aizstāvēt Eiropas Savienību, tās politiku, prioritātes, pienākumus un pienācīgu budžetu.
Mēs nevis vēlamies par 5 % palielināt Eiropas publiskos izdevumus, bet gan meklējam veidu, kā atvieglot dalībvalstu budžeta slogu un piesaistīt konkrētus starptautiskos ieguldījumus ES budžetam, kurā tos varēs izmantot daudz efektīvāk. Tā ir Eiropas pievienotā vērtība, par kuru šogad Politikas uzdevumu (SURE) komitejā vienojās visas šā Parlamenta grupas.
Manuprāt, šis ziņojums noteikti ir tālejošs - tas ir vērienīgs priekšlikums, kurā dalībvalstīm tiek prasīts pieņemt svarīgus lēmumus, un mēs lūdzam tās risināt ziņojumā norādītās problēmas.
Es vēlos izteikt atzinību par priekšlikuma un debašu konstruktīvismu. Manuprāt, abi ir pietiekami dinamiski un pilnīgi atspoguļo daudzos Eiropas Parlamentu vienojošos viedokļus. Es domāju, ka šīs debates neatkarīgi no to rezultāta ir bagātinājušas mūsu, Eiropas Parlamenta, nostāju un ievērojami palielinājušas mūsu politisko nozīmi.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks šodien plkst. 12.00.
(Sēde uz neilgu brīdi tika pārtraukta)
Rakstiskas deklarācijas (149. pants)
Elena Băsescu
Pašreizējās krīzes un dramatisko publisko izdevumu ierobežojumu dēļ dalībvalstīm kļūst arvien grūtāk panākt ekonomikas izaugsmi. Vēlos uzsvērt, ka ES ir jāreaģē uz demogrāfiskajām problēmām. Darbspējīgo iedzīvotāju skaita samazināšanās un pensionēto cilvēku skaita pieaugums apgrūtinās sociālās aizsardzības sistēmu darbību.
Es atbalstu uzskatu par to, ka ar visiem Eiropas Savienības piešķirtā finansējuma veidiem ir jāpalīdz uzlabot Eiropas vides vispārējo stāvokli. Tāpēc visos līmeņos ir jāanalizē ES līdzekļu izlietojuma pozitīvā un negatīvā ietekme uz klimatu un vidi. Ar Eiropas līmeņa ieguldījumiem ir iespējams panākt daudz lielākus ietaupījumus dalībvalstu līmenī, jo īpaši tādās jomās, kurās ES neapšaubāmi nodrošina lielāku pievienoto vērtību nekā valstu budžeti.
Zuzana Brzobohatá
Pastāvīgās debates par nākamo plānošanas periodu liecina, ka šoreiz mums būs jāliek lielāks uzsvars uz vispusīgāku pieeju šim svarīgākajam ES politikas ekonomiskajam instrumentam. Pasaules finanšu krīze un spēcīgais konkurences spiediens, kuru rada tādas "tīģerekonomikas” valstis kā Ķīna un Indija, parāda, ka mums nāksies nodrošināt daudzgadu finanšu shēmas (DFS) atbilstību galvenajiem 2020. gada programmas mērķiem. Manuprāt, referenta ideja apvienot visas ar 2020. gada programmu saistītās politikas jomas vienā DFS kategorijā ir ļoti atbalstāma. Referents diezgan pamatoti ierosina noteikt par juridiski saistošu pienākumu plānošanas perioda vidū pārskatīt atsevišķu jomu ierobežojumus. Interesanta ir arī ideja saskaņot DFS īstenošanas grafiku ar ES iestāžu politiskajiem cikliem, tādā veidā palielinot demokrātisko kontroli un pārskatatbildību. Referenta uzskats par to, ka mums jāapsver ES ieņēmumu reforma, nenoliedzami ir pareizs. Pilnīgi pareizi būtu arī pakāpeniski pāriet uz ES pašu resursu sistēmu, aizstājot pašreizējo dalībvalstu iemaksu sistēmu, jo tā izraisa ES un dalībvalstu finanšu salīdzināšanu, tādējādi radot iedzīvotājiem nepareizu priekšstatu par dalības ES lietderību, kas ir pilnīgi nepamatoti, ņemot vērā pašreizējo dalībvalstu ekonomiku un politiku savstarpējo saistību.
Alain Cadec
rakstiski. - (FR) Garriga Polledo kunga ziņojumā ir noteiktas Eiropas Parlamenta politiskās prioritātes attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmu laikposmam pēc 2013. gada gan tiesību aktu, gan budžeta jomā. Manu uzmanību īpaši piesaistīja divi elementi - pirmkārt, tas, ka par politisko prioritāti tiek izvirzīta kohēzija izaugsmei un nodarbinātībai. Es pilnīgi atbalstu reģionu starpposma kategorijas izveidi. Tā attiektos uz visiem tiem reģioniem, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir no 75 % līdz 90 % no ES IKP. Šāda kategorija palīdzētu nodrošināt lielāku līdzsvaru starp reģioniem. Priekšlikumā tiek aicināts īstenot praksē Līguma par Eiropas Savienības darbību 174. pantā noteikto teritoriālās kohēzijas principu. Attiecībā uz finanšu perspektīvām es atbalstu finanšu darījumu nodokļa ieviešanu, ar kuru Eiropas Savienība varētu sev nodrošināt pašu resursus.
Proinsias De Rossa
rakstiski. - Es gribu pievērst jūsu uzmanību šajā ziņojumā izteiktajam priekšlikumam par finanšu darījumu nodokli (FDN). Finanšu darījumu nodoklis varētu vienlaicīgi atrisināt divus problemātiskus jautājumus - to, kā finansēt arvien pieaugošo pieprasījumu pēc jaunas ES politikas, un to, kā panākt, lai finanšu nozare palīdzētu pārvarēt ekonomikas krīzi, kuras rašanos tā veicināja. No nodokļa gūtie ieņēmumi varētu samazināt iemaksas, kuras ES dalībvalstis patlaban veic ES budžetā. Vienlaicīgi tie arī palīdzētu mierīgi izstrādāt politiku Eiropas ekonomikas nākotnes nodrošināšanai. Mums būtu pieejami resursi ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē, klimata pārmaiņu apkarošanā un ES reģionu solidaritātes veidošanā. Eiropai ir jārāda priekšzīme pārējai pasaulei, ieviešot šo nodokli savā teritorijā un aicinot uz šādu rīcību arī citas pasaules valstis. Es aicinu Eiropas Komisiju savlaicīgi reaģēt uz šo ziņojumu un ievērot šā demokrātiski ievēlētā Parlamenta prasību īstenot attiecīgos pasākumus.
João Ferreira
Apskatīsim pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu (DFS). ES paplašināšanās, uzņemot 12 jaunas dalībvalstis, kuru vidējais attīstības līmenis kopumā ir zemāks nekā 15 "vecajām” dalībvalstīm, radīja nenoliedzamas vajadzības un prasības saistībā ar ekonomiskās un sociālās kohēzijas principa ievērošanu. Taču tā vietā struktūrfondu finansējums no 0,42 % tika relatīvi samazināts līdz 0,37 % no ES nacionālā kopienākuma (NKI). Citiem vārdiem sakot, finansējums tika relatīvi samazināts laikā, kad šie līdzekļi bija visvairāk vajadzīgi. Rezultāti ir ļoti skaidri - solītās konverģences vietā pastāv acīmredzamas atšķirības, kuras saasina ekonomikas un sociālās krīzes radītās sekas un tādu instrumentu kā vienotais tirgus darbība un izveide, kas vieniem nāk par labu, bet citiem nodara nopietnu kaitējumu. Tāda ir DFS, kura patlaban tiek izmantota kā pamats debatēm par 2013.-2020. gada finanšu perspektīvu un kuru būtībā tiek piedāvāts nemainīt. Lai ES budžets ievērojami pārsniegtu 1 % no ES NKI, nepietiks, ja to palielinās par 5 %. Es atkārtoju - tiek apdraudēts solījums ievērot kohēzijas principu. Situāciju vēl vairāk pasliktina tas, ka pieejamie resursi patlaban tiek novirzīti arī citiem, tiesa, Līgumos paredzētiem mērķiem, tostarp militārajai jomai un intervencei aizjūras teritorijās, tādā veidā vēl vairāk apgrūtinot šā principa īstenošanu.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
rakstiski. - (PL) Lai gan ekonomikas krīzes laikā bija pamats ES izdevumu iesaldēšanai, šodien, apspriežot daudzgadu finanšu shēmu, mēs nedrīkstam izmantot tādus pašus argumentus kā pirms diviem gadiem. Tā vietā mums ir jāuzdod sev jautājumi par noteicošajiem ES darbības principiem turpmākajos septiņos gados - vai ES būs solidāra savienība, kura pildīs savus pienākumus un saskaņā ar Lisabonas līgumu veidos inovatīvu ekonomiku un kopēju ārlietu politiku, vai arī turpmāk tā būs savienība, kura apzināti iekļaus Līgumā vērienīgus mērķus, taču visi zinās, ka šāda rīcība ir tikai acu apmāns? Es nelokāmi atbalstu pirmo variantu un piekrītu arī referenta uzskatam par to, ka nākamās daudzgadu finanšu shēmas finansējumam ir jābūt par 5 % lielākam nekā 2013. gadā. Šādas pārmaiņas mums sniegtu lielākas iespējas sasniegt Līgumā izvirzītos vērienīgos mērķus, pie tam, tā kā pašreizējais inflācijas līmenis patlaban ir 3,2 %, izdevumu palielināšana par 5 % patiesībā būtu pavisam neliels pieaugums. Turklāt šis nenozīmīgais ES budžeta palielinājums nāks par labu nabadzīgākajiem reģioniem, kuriem ES atbalsts visvairāk palīdz pārvarēt atšķirības attīstības jomā. Es ceru, ka nākamā prezidentūra, kuru vadīs Polija, par savu prioritāti izvirzīs tādu neto maksātājvalstu kā Vācija, Francija un Apvienotā Karaliste nostājas saskaņošanu ar Parlamenta nostāju, kā noteikts vērienīgajā Garriga Polledo kunga ziņojumā.
Jiří Havel
Agrāk EP deputātiem bija tikai ierobežotas iespējas ietekmēt sarunas par ES daudzgadu finanšu shēmu (DFS). Taču ar Lisabonas līgumu ieviestās būtiskās pārmaiņas attiecas tieši uz ilgtermiņa plāniem budžetam, kurus Padomei būs no jauna jāsagatavo pēc Eiropas Parlamenta apstiprinājuma saņemšanas. Tāpēc tika izveidota Īpašā komiteja politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem ilgtspējīgai Eiropas Savienībai pēc 2013. gada (SURE), kura, pirms tiek sāktas sarunas par nākamo DFS laikposmam pēc 2013. gada, savā ziņojumā ir noteikusi Eiropas Parlamenta politiskās prioritātes. Salvador Garriga Polledo ziņojumā tiek skaidri norādīts, ka, ja ES joprojām vēlas strādāt pie stratēģijas "Eiropa 2020” vērienīgo mērķu sasniegšanas, tai būs jānodrošina pienācīgs finansējums ES politikas īstenošanai. Ja ES pēc 2013. gada nebūs pietiekami daudz jaunu resursu, tā nespēs īstenot ne pašreizējās politiskās prioritātes, ne arī jaunos no Eiropas 2020. gada stratēģijas izrietošos pienākumus un mērķus. Ņemot vērā ES tradicionālo pašu resursu nepietiekamību, SURE komitejā tika sākta diskusija par jauniem pašu resursiem ES budžetā. Mums ir lieliska iespēja ar nākamo finanšu shēmu parādīt Eiropas iedzīvotājiem, ka ES spēj domāt un rīkoties to ilgtermiņa interesēs un efektīvi nodrošināt iekšējo kohēziju un stabilu izaugsmi. Tāpēc es pilnīgi piekrītu referenta prioritārajai nostājai par to, ka kopējās lauksaimniecības politikai un kohēzijas politikai paredzētais finansējums nākamajā periodā nedrīkst būt zemāks nekā pašreizējā finanšu shēmā.
Edit Herczog
Astoņu komiteju atbalstītā priekšlikuma projektā vispirms tiek izklāstītas problēmas, kuru risināšana ir jāparedz arī jaunajā daudzgadu finanšu shēmā. Pašreizējā krīze Eiropai ir pēdējais brīdinājums par to, ka ir jāpielāgojas pārmaiņām pasaules kārtībā. Līdzīgi kā visos pārmaiņu laikos arī jaunajā kārtībā būs gan ieguvēji, gan zaudētāji. Eiropa noteikti neatradīsies starp zaudētājiem. Jean Monnet savulaik izteica šādu brīdinājumu: "Eiropa nekad nav pastāvējusi. Eiropa kādam ir jāizveido.” Eiropas Savienības dibinātājs šo integrāciju uzskatīja nevis par vienreizēju pasākumu, bet gan pastāvīgu darbu. Tāpēc mums ir jāizvērtē gaidāmā situācija un konkrētie apstākļi un jānosaka, kas mums jādara, lai nodrošinātu turpmāku Eiropas pastāvēšanu un neļautu tai kļūt par zaudētāju. Pagājušajā gadā Komisija iesniedza stratēģiju "Eiropa 2020”, kurā ir izvirzīti tādi mērķi kā atkopšanās no krīzes un Eiropas ekonomikas sagatavošana nākamajai desmitgadei. Trīs galvenās jomas, kuras veicina ekonomisko izaugsmi, ir zināšanas, inovācija un izglītība jeb "inteliģenta izaugsme”, kuras centrā ir digitāla sabiedrība, ilgtspējīga attīstība, kura veicina efektīvu enerģijas patēriņu un nodrošina konkurētspēju, kā arī iekļaujoša izaugsme, kura palielina līdzdalību darba tirgū. Jaunā Eiropas Savienības daudzgadu finanšu shēma ir jāizstrādā Kopienas līmenī, un valstu attīstības programmas ir savstarpēji jāpielāgo, lai, radot vajadzīgo sinerģiju, ar tām varētu nodrošināt optimālu stratēģijas "Eiropa 2020” īstenošanu.
Anneli Jäätteenmäki
Ekonomiski grūtos laikos cilvēki vairāk kā citkārt no ES gaida konkrētus rezultātus. Mums ir vajadzīgi labāki un vienkāršāki tiesību akti, kuri atbilst eiropiešu interesēm. Regulas ir jāsaīsina. Nav nekāda iemesla izstrādāt Eiropas tiesību aktus, ja pēc tiem nav reālas vajadzības. Ar turpmāko ES budžetu ir jāvar efektīvāk risināt sabiedrības ikdienas problēmas. Budžetam ir jāveicina izaugsme un jaunu darbavietu izveide, taču, pats svarīgākais, tam ir jānodrošina Eiropas pievienotā vērtība.
Šā mēneša beigās Komisijai ir jāpublicē tās priekšlikumi ES budžetam pēc 2014. gada. Ekonomikas krīzes dēļ ES dalībvalstīm ir nācies pieņemt smagus lēmumus par saviem budžetiem. Krīzes laikos nevajadzētu palielināt arī ES budžetu. Gluži pretēji, to vajadzētu samazināt.
Es ceru, ka laika gaitā mums izdosies atbrīvoties no daudzām ar ES saistītām muļķībām. Parlamenta ikmēneša pārbraucieni starp Briseli un Strasbūru Eiropas nodokļu maksātājiem izmaksā veselus EUR 200 miljonus gadā. Šo naudu ir iespējams izmantot lietderīgāk. Vajadzētu arī likvidēt dažādās atlaides, kuras tiek piešķirtas Apvienotajai Karalistei, Zviedrijai, Austrijai, Nīderlandei un Vācijai. Šogad, pateicoties korekcijas mehānismam, par kuru tika panākta vienošanās 1984. gadā, Apvienotā Karaliste vien saņems aptuveni EUR 3 miljardus lielu atlaidi.
Ir pienācis laiks ES un tās budžeta reformai. Eiropas nodokļu maksātāju līdzekļi ir jāizmanto efektīvāk un ar tiem jānodrošina Eiropas pievienotā vērtība dalībvalstīm. Administrācijas, birokrātijas un nevajadzīgu ES tiesību aktu apjoma palielināšana to neveicina.
Filip Kaczmarek
rakstiski. - (PL) Jaunā daudzgadu finanšu shēma ir ārkārtīgi nozīmīga, jo no tās lielā mērā būs atkarīga Eiropas Savienības nākotne. Debates par finanšu perspektīvu ir sarežģītas, jo daudzas dalībvalstis izjūt ekonomikas krīzes radītās sekas. To nevēlēšanās palielināt ES budžetu ir diezgan saprotama. Tomēr finanšu skeptiķiem ir jāsaprot, cik lielas priekšrocības dalībvalstu ekonomikai nodrošina kopējais tirgus. Eiropas integrācijai ir labvēlīga un stimulējoša ietekme uz ekonomiku. Turklāt Eiropas Parlaments gribētu, lai jaunās finanšu shēmas struktūra veicinātu sociālo integrāciju un lielāku konkurētspēju. No Es budžeta tiek finansēti tādi pasākumi, kuri ir ārkārtīgi svarīgi visu dalībvalstu iedzīvotājiem. Tas nav abstrakts pieņēmums. Kohēzijas politika un kopējā lauksaimniecības politika ietekmē vairāku miljonu iedzīvotāju ikdienas dzīvi. Nav šaubu par to, ka vairākus ES veiktos pienākumus neuzņemtos neviena cita iestāde. Tādi mērķi kā lielāks sociālās, ekonomiskās un infrastruktūras kohēzijas līmenis un vienlīdzīgas iespējas lauksaimniecības nozarē ir pelnījuši mūsu atbalstu, un ir vērts izdot Eiropas līdzekļus par to īstenošanu. Eiropas Savienība nespēs īstenot vairāk pasākumu lielākā skaitā dalībvalstu, ja tai būs mazāks budžets. Tas nav iespējams, un tāpēc mums ir vajadzīgs lielāks un vērienīgāks budžets.
Jarosław Kalinowski
rakstiski. - (PL) Referents ziņojumā raksta - lai dalībvalstis spētu risināt turpmākās problēmas, tām ļoti vajag Eiropas Savienības palīdzību. Stratēģijā "Eiropa 2020” tiek norādītas attiecīgās jomas, kurās jāliek uzsvars uz ES palīdzību, izklāstot prioritātes un redzējumu par spēcīgu, stabilu un modernu Eiropu - tādu Eiropu, kura būs guvusi mācību no nesenajām ekonomikas problēmām un nodrošinās saviem iedzīvotājiem darbavietas, energoapgādes drošību un veselīgu pārtiku. Budžeta plānos ir jāņem vērā svarīgākie ar ilgtspējīgu attīstību saistītie mērķi, vienlaicīgi nodrošinot arī elastību un uzsvaru uz konkrētiem pasākumiem. Nez vai man ir jāpiemin tas, ka līdzekļi ir jāizmanto pārredzami un pamatoti. Sabiedrības atbalsts un izpratne patlaban ir neatņemama ES politikas daļa un tās darbības pamats.
Tunne Kelam
rakstiski. - Lai sasniegtu 2020. gadam izvirzītos mērķus, ir vajadzīga Eiropas pieeja. Taču ir jāsaprot arī tas, ka ar mazāku finansējumu nav iespējams nodrošināt "vairāk Eiropas”. Dalībvalstu vēlme iesaldēt resursus nav ilgtspējīgs risinājums. Ja dalībvalstis ir apstiprinājušas stratēģiskās viseiropas ilgtermiņa politiskās saistības, nedrīkst liegt finansējumu to īstenošanai. Šāda rīcība tikai mazinās ES uzticamību miljoniem iedzīvotāju acīs. Attiecībā uz praksi ir vajadzīga daudz labāka programmu saskaņotība, liekot uzsvaru uz to papildināmību. Saglabājot pašreizējo resursu apjomu, būs neiespējami finansēt jaunās prioritātes - pētniecību un izstrādi, inovāciju, kā arī enerģētikas un transporta tīklus. Svarīgākais ES iekšējais uzdevums ir panākt, lai nākamajā finanšu shēmā tiktu saskaņotas iepriekšējās ES 15 un jaunās ES 12 vajadzības. Gan veco programmu turpināšana, gan jauno programmu izstrāde ir jāveic ļoti uzmanīgi. Ar apņemšanos ievērot ES vienlīdzības un solidaritātes principus vajadzētu pielikt punktu atšķirīgo standartu pastāvēšanai, kā arī aizspriedumiem lēmumu pieņemšanā. ES var gūt panākumus tikai tad, ja visām tās dalībvalstīm tiek piemēroti vienādi standarti. Īstā finanšu perspektīvā ir jāskatās arī tālāk par septiņiem gadiem. Tomēr es atbalstu korekciju ieviešanu ar elastīgiem mehānismiem.
Lena Kolarska-Bobińska
rakstiski. - (PL) Eiropas Savienības nabadzīgākie reģioni patlaban strauji attīstās, un viens no šīs attīstības iemesliem ir Eiropas finansējums. Lai gan ir uzbūvēti un saremontēti daudzi ceļi, kā arī ierīkots Interneta savienojums, joprojām ir ļoti daudz vajadzību, jo starp šiem reģioniem un visattīstītākajiem reģioniem pastāv milzīgas atšķirības. Kad mēs pievienojāmies Eiropas Savienībai, pastāvēja bažas, ka Polija un jaunās dalībvalstis nespēs pienācīgi izmantot iespējas, ko tām nodrošina dalība Eiropas Savienībā, un ka Eiropas finansējums tiks izmantots nepārdomāti. Tika paustas bažas arī par korupciju, jo, kur ir iespējas - vai ļoti daudz naudas -, tur uzrodas zagļi. Tomēr novērtējumi liecina, ka Eiropas finansējums Polijā ir izmantots saprātīgi un nav tērēts negodīgām darbībām. Tāpēc, ņemot vērā atšķirības, kuras mēģinām novērst, un arī ES turpmākos mērķus, mēs nedrīkstam samazināt ne ES budžetu, ne kohēzijas politikas finansējumu. Pat ja Eiropas Parlaments nobalsos par Eiropas budžeta palielināšanu - un es ceru, ka tā notiks -, patlaban ir būtiski pārliecināt atsevišķas dalībvalstis par to, ka Parlamenta politisko nostāju ir vērts atbalstīt.
Jan Kozłowski
rakstiski. - (PL) Es vēlos sirsnīgi pateikties Garriga Polledo kungam par tik vispusīga ziņojuma izstrādi un milzīgo darbu, ko viņš ieguldīja kompromisa grozījumu sagatavošanā. Es piekrītu referentam par to, ka jaunajā daudzgadu finanšu shēmā kohēzijas politikai, kura ir apliecinājusi savu efektivitāti, ir jāparedz tās nozīmei atbilstoša vieta. Tomēr mums ir jācenšas nodrošināt lielāku atsevišķu fondu darbības saskaņotību un papildināmību, kā arī procedūru vienkāršību. Fondu uzraudzības un pārvaldes sistēmu pārmaiņas, kuru mērķis ir palielināt fondu intervences efektivitāti, ir jābalsta uz rūpīgu to pašreizējās darbības analīzi. Es arī atbalstu uzskatu par to, ka neizlietotie līdzekļi ir jāsaglabā kohēzijas politikai paredzētajā budžetā, nevis jāatdod dalībvalstīm, un, manuprāt, mums ir arī rūpīgi jāizanalizē iespējamās sekas, ko radītu Eiropas Attīstības fonda iekļaušana ES budžetā, jo īpaši saistībā ar ES pienākumiem pret trešām valstīm.
Vladimír Maňka
Eiropa piedzīvo krīzi. Salīdzinot ar pirmskrīzes periodu, pašpārvaldes reģionu nodokļu iztrūkums pārsniedz 20 % no budžeta apjoma, un šāda situācija nav ilgtspējīga. Arī pašvaldību ieņēmumu kritums ir ļoti līdzīgs. Tās nevar finansēt savu galveno pienākumu izpildi, atlaiž darbiniekus un ieslīgst parādos.
Šādā situācijā mums nevajadzētu brīnīties, ka tās nesaprot, kāpēc Eiropas Parlaments prasa vairāk resursu.
Tomēr, ja dalībvalstis saskaņotu savu politiku un finansējumu prioritārajās jomās, tās gūtu labākus rezultātus un to ietaupītie līdzekļi pārsniegtu summu, par kuru mēs vēlamies palielināt kopējo ES budžetu. Tāpēc mūsu šodien apspriestā alternatīva ir labākais rīcības variants.
Mums par to ir jārīko plašākas apspriedes un debates ne tikai ar Eiropas Parlamentu, bet jo īpaši ar ministriem Padomē, valstu parlamentu deputātiem, kā arī reģionu pārstāvjiem, lai viņi saprastu, ka kopējs risinājums ne vien nodrošinās labākos rezultātus iedzīvotājiem, bet arī palīdzēs ietaupīt valstu budžetu līdzekļus.
Andreas Mölzer
Kopš euro glābšanas programma piedzīvoja fiasko, neto maksātājvalstīm nākas ne tikai veikt iemaksas ES budžetā, izmantojot milzīgu resursu pārdales mehānismu, bet arī ieguldīt divkārt vai trīskārt lielākus līdzekļus. Turpmāko gadu laikā šajos glābšanas mehānismos tiks ieguldīta īsta skaidrā nauda, nevis garantijas. Šo mehānismu darbību nāksies finansēt no neto maksātājvalstu budžetiem jeb, citiem vārdiem sakot, no smagi strādājošo Vācijas, Francijas, Itālijas, Nīderlandes un Austrijas iedzīvotāju kabatām. Šo valstu iedzīvotāji jau tagad piedzīvo pirmos sāpīgos līdzekļu samazinājumus. ES ekonomiski spēcīgo dalībvalstu iedzīvotāji ir nikni - vismaz tikpat nikni kā demonstranti Atēnās -, jo viņiem nākas savilkt ciešāk jostu Portugāles, Itālijas, Īrijas un Grieķijas (PIIGS) dēļ. Pieprasīt budžeta palielinājumu šajā sarežģītajā situācijā ir prātam neaptverami un skandalozi. Mums nevajag uzpūstu ES budžetu, kurš, iespējams, ir desmitkārt lielāks nekā vajadzīgs. Mums nevajag ES nodokļu maksātāju finansētu budžetu, kurā ir zudusi jebkāda sapratne par nepieciešamību taupīt. Mums nevajag vēl uzpūtīgāku Briseles birokrātiju, kura atņem neto maksātājvalstīm pēdējo kreklu. Tā vietā mums ir pastāvīgi jāizmanto ikviena iespēja ietaupīt. Lauksaimniecības subsīdijas, kas ir plašākais un visstrīdīgākais budžeta faktors, atkal ir jāuztic dalībvalstīm. Tas mazinātu spiedienu uz ES budžetu, turklāt dalībvalstis uz savai lauksaimniecības nozarei raksturīgajām iezīmēm var reaģēt labāk. Ja milzīgās nodokļos samaksātās summas patiešām nonāktu pie mazo un vidējo lauku saimniecību īpašniekiem, nevis lielajiem zemes īpašniekiem, lauksaimniecības fabrikām, lielajiem uzņēmumiem, monarhiem un golfa klubiem, varbūt būtu iespējams apturēt lauksaimniecības pagrimumu.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
rakstiski. - (FR) Garriga Polledo kunga ziņojuma pieņemšana ir svarīgs Parlamenta solis - tas ir skaidrs, pragmatisks un reālistisks paziņojums par Eiropas Parlamenta budžeta mērķiem laikposmam pēc 2013. gada. Pirmkārt, tas attiecas uz kohēzijas politiku, kura ir reģionālās attīstības stūrakmens. Es uzskatu, ka mums ir jāsaglabā kohēzijas politikas budžets un jāizveido taisnīgs atbalsta modelis visiem reģioniem ar starpposma ienākumiem, lai turpmākie ES ieguldījumi reģionos būtu pārredzami un godīgi. Budžeta palielināšana par 5 % ir saprātīgs risinājums. Ar to netiek apliecināta Eiropas izšķērdība, kā apgalvo eiroskeptiķi, bet gan godīgi atzīts, ka, nenodrošinot līdzekļus kopīgai Eiropas veidošanai, mēs kļūsim izolēti un bezspēcīgi. Tāpēc, lai mēs varētu finansēt pasākumus, kuri izriet no Lisabonas līgumā noteiktajām jaunajām ES kompetences jomām, es atbalstu prasību izskatīt jautājumu par pašu resursiem un jauniem Kopienas ienākumu veidiem, lai atvieglotu uz dalībvalstu budžetiem izdarīto spiedienu un likvidētu "taisnīgas peļņas principu”, kurš ir ekonomiski nepareizs un politiski nekorekts.
Theodor Dumitru Stolojan
Eiropas Parlaments pirmoreiz iepazīstina Eiropas Komisiju un Padomi ar savu redzējumu par Eiropas Savienības prioritātēm laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam. Tagad ir Eiropas Komisijas kārta savos likumdošanas priekšlikumos ņemt vērā Eiropas Parlamenta viedokli. Vēlos īpaši uzsvērt, ka arī nākamajā periodā par prioritātēm ir jānosaka konkurētspējīgas lauksaimniecības nozares attīstība un ekonomiskā un sociālā kohēzija. EP deputāti ir pievērsuši pienācīgu uzmanību arī Eiropas centieniem pētniecības jomā. Viss Eiropas Parlamenta redzējums ir stingri balstīts uz stratēģiju "Eiropa 2020”.
Csaba Sándor Tabajdi
Izstrādājot nākamā budžeta stratēģiju, vispirms ir jājautā, vai mēs gribam vairāk vai mazāk Eiropas. Manuprāt, Parlaments jau ir paudis savu nostāju šajā jautājumā. Akceptējot vērienīgos stratēģijas "Eiropa 2020” mērķus, mēs jau esam apliecinājuši, ka mums vajag "vairāk Eiropas”. Tagad mums ir skaļi un skaidri jāpaziņo, ka šos mērķus ir iespējams sasniegt, tikai paredzot pietiekamus resursus to īstenošanai. Laikā, kad daudzas dalībvalstis nomoka "Vidusjūras dilemma” - valstij ir vajadzīga fiskālā ekspansija, lai stimulētu izaugsmi, taču tas nav iespējams, jo valsts parādu dēļ nenovēršami nāksies īstenot nebeidzamus taupības pasākumus -, mēs nedrīkstam reaģēt, samazinot vai apstiprinot pašreizējo ES budžetu, kura pamatmērķis ir attīstība. Mēs to nedrīkstam darīt, jo, šādi rīkojoties, mēs atņemtu atpalikušajiem reģioniem vienīgo iespēju panākt ekonomikas izaugsmi.
Rafał Trzaskowski
rakstiski. - (PL) Ziņojumā ierosināto reģionu starpposma kategoriju izveide nozīmētu, ka salīdzinoši turīgie nabadzīgo dalībvalstu reģioni turpinātu saņemt atbalstu un varētu pakāpeniski sagatavoties brīdim, kad papildu finansējuma piešķiršana tiks pilnīgi pārtraukta. Iespēja izveidot šādu reģionu grupu neapšaubāmi ir ļoti atzinīgi vērtējams ieguvums galvenajiem kohēzijas politikas finansējuma saņēmējiem, kuriem ir jānodarbojas ar ilgtermiņa plānošanu. Pieņemot šo priekšlikumu, Parlaments šodien paustu ļoti svarīgu nostāju debatēs par kohēzijas politikas turpmāko veidolu.
Zbigniew Ziobro
rakstiski. - (PL) Galliga Polledo kunga ziņojumā ļoti liela uzmanība tiek pievērsta Eiropas 2020. gada programmai. Manuprāt, paredzot ievērojamas naudas summas šās programmas mērķu īstenošanai, var tikt samazināts finansējums tādām programmām, kurām ir liela loma Eiropas kohēzijas un attīstības jomā, piemēram, Kohēzijas fondam. Fonda darbības rezultāti liecina, ka tas ir bijis līdz šim efektīvākais instruments, ar kuru īstenot Līgumā par Eiropas Savienību un Lisabonas līgumā paredzētos mērķus. Tāpēc ir svarīgi palielināt tā finansējumu. Daudzas Eiropas valstis ir nopietni ietekmējusi ekonomikas krīze, un Kohēzijas fonds patlaban ir to dzinējspēks, kas palīdz savlaicīgi cīnīties pret bezdarbu un mobilizēt reģionus. No otras puses, ir svarīgi, lai ES nodrošinātu finansiālo atbalstu enerģētikas projektiem un inovācijai. Abas investīcijas jomas ir priekšnoteikums straujai Eiropas Savienības izaugsmei. Patlaban divas trešdaļas enerģijas resursu tiek importētas no valstīm, kuras atrodas ārpus ES, galvenokārt Krievijas. Līdz ar to notiek apjomīga kapitāla aizplūšana ārpus mūsu robežām, tāpēc mums ir jāparedz lielāks finansējums ieguldījumiem infrastruktūrā, tostarp Nabucco gāzesvadā, kas ir svarīgākais energoapgādes dažādošanas projekts. Šāda rīcība palīdzētu dažādot energoapgādi un tādējādi arī samazināt cenas. Ziņojumā arī nav skaidru pamatnostādņu par slānekļa gāzes izpētes atbalstīšanu tuvākajā nākotnē. ES nedrīkst aizmirst to, ka gudri ieguldījumi enerģijas avotos šodien nodrošina kapitālietaupījumus rītdien.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es tikai gribu informēt, ka nestrādā mana galda - Nr. 759 - mikrofons. Es jau vakar lūdzu to salabot. Man ir vajadzīgi tehniķa pakalpojumi. Paldies!
Priekšsēdētājs
Kolēģi, kā jūs zināt, ugunsgrēka mācību trauksmes dēļ vakar tika atlikta balsošana un balsojumu skaidrojumi, tāpēc tie notiks šodien balsošanas laikā. Tie ir iekļauti darba kārtībā tādā secībā, kāda ir norādīta jūsu balsošanas sarakstos.
