Convenţia asupra viitoarei cooperări multilaterale în zonele de pescuit din Atlanticul de Nord-Vest - Sistemul de control şi executare aplicabil în zona reglementată de Convenţia privind viitoarea cooperare multilaterală pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (dezbatere) 
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă dezbaterea comună privind următoarele:
recomandarea dlui Jarosław Leszek Wałęsa, în numele Comisiei pentru pescuit, referitoare la propunerea de decizie a Consiliului privind aprobarea, în numele Uniunii Europene, a modificării la Convenţia asupra viitoarei cooperări multilaterale în zonele de pescuit din Atlanticul de Nord-Vest (11076/2010 - C7-0181/2010 - 2010/0042(NLE)) şi
raportul dnei Carmen Fraga Estévez, în numele Comisiei pentru pescuit, referitor la propunerea de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului de stabilire a unui sistem de control şi executare aplicabil în zona reglementată de Convenţia privind viitoarea cooperare multilaterală pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est - C7-0009/2009 -.
(Preşedintele a subliniat faptul că vorbitorii sunt rugaţi să respecte cu stricteţe timpul care le-a fost alocat)
Jarosław Leszek Wałęsa
Convenţia pe care am onoarea să o prezint a fost semnată în 1978, la Ottawa şi a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1979. Organizaţia de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest, pe scurt NAFO, a fost creată în cadrul convenţiei în scopul de a sprijini conservarea şi utilizarea optimă a stocurilor de peşte, precum şi cooperarea internaţională. Părţile contractante au adoptat amendamente la aceasta cu ocazia reuniunilor anuale NAFO din 2007 şi 2008. Acest document introduce modificări fundamentale la convenţie, scopul principal fiind alinierea conţinutului la alte convenţii de la nivel regional şi la instrumentele internaţionale şi de a încorpora concepte moderne de gestionare a activităţilor de pescuit. Structura organizaţiei a fost actualizată, a fost introdusă o divizare clară a responsabilităţilor părţilor contractante, ale statelor de pavilion şi ale statelor port, s-a creat un proces mai coerent de luare a deciziilor, sistemul de contribuţii la bugetul NAFO a fost reformat şi s-a asigurat un mecanism de soluţionare a litigiilor care ar putea exista între părţile contractante.
În lumina drepturilor de pescuit acordate Uniunii Europene în cadrul convenţiei, ratificarea modificărilor propuse este în interesul Uniunii Europene. În consecinţă, ar trebui să fim de acord cu ratificarea modificărilor la convenţie. Spunând acestea, aş dori să evidenţiez, în mod clar şi precis, câteva probleme care s-au ivit în această perioadă, în decursul ratificării. În primul rând, părţile contractante au adoptat modificări în cadrul unei reuniuni anuale a NAFO din 2007, producându-se o versiune în limba engleză. În 2008, s-a produs o versiune în limba franceză, însă documentul COM, reprezentând propunerea Comisiei privind transpunerea în dreptul comunitar, este datat din 8 martie 2010. Aceasta înseamnă că elaborarea documentului a durat mai mult de doi ani. O astfel de întârziere este inacceptabilă şi nu trebuie repetată în viitor. Procesele decizionale rapide sunt o condiţie necesară pentru funcţionarea eficientă a Uniunii. Trei instituţii, Comisia, Consiliul şi Parlamentul, trebuie să găsească o soluţie pentru a evita întârzierea procedurii şi pentru a atinge unul dintre scopurile principale ale Tratatului de la Lisabona, şi anume simplificarea şi accelerarea procesului decizional. Actualul caz prezentat spre ratificare demonstrează că ceva încă nu funcţionează aşa cum trebuie şi că este nevoie de acţiune urgentă pentru a rectifica situaţia. În al doilea rând, aş dori să vă reamintesc că Tratatul de la Lisabona a intrat în vigoare în decembrie 2009. În contextul acestor drepturi recent obţinute, Comisia pentru pescuit şi Parlamentul European ar trebui să fie reprezentate în mod corespunzător în cadrul oricăror negocieri ulterioare cu privire la viitoare convenţii internaţionale. În 2007 şi 2008, Parlamentul European nu a fost reprezentat, din motive evidente. Instituţia noastră este însă dispusă să ratifice acordul în cadrul competenţelor sale, dar, în acelaşi timp, Consiliului şi Comisiei ar trebui să li se aducă aminte de noile cerinţe procedurale şi de necesitatea de respectare a noilor competenţe ale Parlamentului European.
Carmen Fraga Estévez
Dle preşedinte, permiteţi-mi să-mi exprim recunoştinţa faţă de Consiliu şi Comisie pentru încheierea în primă lectură a acestui acord excelent şi aş dori să le mulţumesc în mod special serviciilor juridice ale tuturor celor trei instituţii pentru cooperarea lor şi pentru ajutorul oferit în vederea rezolvării problemelor ivite din noua procedură a comitetului în conformitate cu Tratatul de la Lisabona.
Cred că am ajuns la un compromis bun, mai ales fiindcă reprezintă un progres semnificativ în comparaţie cu situaţia actuală, deşi, cum se întâmplă cu toate compromisurile, a trebuit cu toţii să facem concesii şi să fim flexibili într-o sarcină deosebit de complexă, având în vedere că propunerea Comisiei a ajuns înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. Aceasta însemna că, în acelaşi timp, trebuia să fie adaptată noii situaţii, în special articolelor 290 şi 291 din tratat, referitoare la actele delegate şi actele de punere în aplicare.
Având în vedere că aceasta este o transpunere în legislaţia comunitară a unor recomandări făcute de o organizaţie regională de pescuit, în acest caz, Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC), dar care vor fi urmate de mulţi alţii, obiectivul Parlamentului a fost acela de a stabili un mecanism care ar permite efectuarea cât mai rapidă a transpunerilor, evitând ca întârzierile birocratice interne să ne împiedice să răspundem în mod corect obligaţiilor noastre internaţionale, aşa cum s-a întâmplat până acum.
Prin urmare, noua formulare a articolului 48, în urma compromisului atins cu Consiliul privind amendamentele ulterioare la acest regulament, îi va permite Comisiei să respecte obligaţiile impuse de NEAFC şi să se adapteze noilor recomandări care pot apărea în viitor, prin delegarea de competenţe.
Este adevărat că cei din Comisie şi-au dorit ca revizuirea tuturor articolelor din propunere să fie posibilă prin intermediul actelor delegate, iar compromisul acceptă că acesta va fi cazul pentru majoritatea articolelor, cu excepţia unor domenii precum înregistrarea capturilor, transbordările, inspecţiile sau monitorizarea infracţiunilor: cu alte cuvinte, chestiuni legate de supraveghere şi control, care vor rămâne în afara cadrului procedurii legislative ordinare.
În orice caz, dnă comisar, Parlamentul se angajează să modifice această procedură în cazul în care se demonstrează că includerea acestor aspecte în domeniul de aplicare a procedurii legislative ordinare ar putea periclita respectarea obligaţiilor Uniunii Europene şi în special a obligaţiilor Comisiei, ca parte contractantă la organizaţia regională pentru pescuit.
De aceea considerăm că acest compromis reprezintă un progres semnificativ, nu numai referitor la această propunere specifică, dar şi în vederea punerii fundaţiilor pentru discuţiile viitoare dintre Consiliu, Comisie şi Parlament pe tema politicii pentru pescuit.
Maria Damanaki
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, Comisia îndeamnă Parlamentul să-şi dea consimţământul în vederea aprobării amendamentelor la Convenţia asupra viitoarei cooperări multilaterale în zonele de pescuit din Atlanticul de Nord-Vest, cunoscută colectiv sub numele de Convenţia NAFO.
Aş dori să-i mulţumesc dlui Wałęsa pentru munca pe care a depus-o la acest raport.
Acest amendament revizuieşte convenţia pentru a o armoniza mai mult cu alte convenţii regionale şi instrumente internaţionale. Încorporează concepte moderne de gestionare a activităţilor de pescuit; face mai eficientă structura Organizaţiei de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO) şi introduce o definiţie clară a responsabilităţilor părţilor contractante, statelor de pavilion şi statelor port, precum şi un proces decizional mai coerent.
Modernizează formula privind contribuţia bugetară a NAFO şi asigură un mecanism de soluţionare a litigiilor dintre părţile contractante.
Acest amendament cuprinzător va ajuta UE să-şi îndeplinească obligaţiile internaţionale cu privire la pescuitul durabil şi, în plus, obiectivele tratatului. Ratificarea rapidă a amendamentului este în interesul UE şi, de aceea, o recomand Camerei.
Aş trece acum la cel de-al doilea raport, referitor la sistemul de control şi executare aplicabil în zona reglementată de Convenţia asupra viitoarei cooperări multilaterale în zonele de pescuit din Atlanticul de Nord-Est.
Aş dori să-i mulţumesc dnei Fraga Estévez pentru munca pe care a depus-o la acest report. Mă bucur să văd susţinerea atât de fermă din partea Comisiei pentru pescuit privind conţinutul acestei propuneri importante.
Punerea în aplicare a sistemului de control şi executare al Comisiei pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) este, într-adevăr, o măsură esenţială, menită să ne ajute să gestionăm resursele piscicole în regiunea atlantică şi să scăpăm de pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat (INN).
Trebuie însă să subliniez faptul că noi, cei din Comisie, nu suntem complet mulţumiţi de pachetul convenit între Parlament şi Consiliu în cadrul trialogului acestora cu Comisia.
Sunt, într-adevăr, dezamăgită de anumite rezultate, în special privind articolul 48, referitor la procedura prin care se fac amendamente la regulament.
Comisia a căutat mai multe competenţe delegate suficiente pentru transpunerea viitoarelor amendamente la sistem. Să vă explic de ce - şi aş dori să fiţi atenţi, pentru că vom avea aceleaşi probleme în viitor.
După cum ştiţi, Uniunea Europeană trebuie să pună complet în aplicare acest sistem, deoarece aceasta este obligaţia noastră internaţională în cadrul Convenţiei NEAF. În temeiul acestei convenţii, amendamentele devin în general obligatorii pentru noi la 80 de zile după adoptare. Avem aşadar 80 de zile pentru a le pune în aplicare. Sunt de-a dreptul îngrijorată, deoarece competenţele limitate delegate Comisiei de către colegiuitori ar putea să împiedice transpunerea la timp a amendamentelor în legislaţia comunitară. Aceasta este realitatea şi acesta este un răspuns la preocupările dlui Wałęsa legate de orar.
Deşi consolidarea înţelegerii nu va fi responsabilitatea mea, aş dori să fiţi conştienţi de problemă.
Până la urmă, trebuie să evităm transpunerea măsurilor NEAFC într-o versiune modernă a mitului lui Sisif. După cum stau lucrurile, măsurile adoptate anul trecut de NEAFC vor fi fost transpuse până la adoptarea finală a pachetului, însă luna viitoare, NEAFC va adopta mai mult decât sigur amendamente noi care vor necesita să fie transpuse în mod eficient în legislaţia UE la începutul anului 2011.
Prin urmare, vom avea nevoie de mai mult timp.
Aşadar, Comisia consideră că acest regulament nu prejudiciază nicio viitoare poziţie a instituţiei în ceea ce priveşte utilizarea articolelor 290 şi 291 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene pentru transpunerea măsurilor Organizaţiei regionale pentru gestionarea pescuitului.
Comisia îşi rezervă, de asemenea, dreptul de a propune amendamente la regulament, sporind numărul de măsuri care ar trebui adoptate prin intermediul actelor delegate sau de punere în aplicare.
Vom proceda astfel în cazul în care transpunerea prin intermediul procedurii legislative ordinare va duce la întârzieri care ne-ar compromite datoria de a respecta obligaţiile internaţionale.
Între timp, aş dori să le mulţumesc din nou dnei Fraga Estévez şi dlui Wałęsa pentru rapoartele dumnealor şi Comisiei pentru pescuit pentru munca depusă în aceste chestiuni importante.
Alain Cadec
Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, voi vorbi în principal despre raportul dnei Fraga Estévez. Este un raport asupra căruia ne exprimăm astăzi opinia şi care este de o importanţă capitală pentru consolidarea controalelor în Atlanticul de Nord-Est şi pentru rolul de colegiuitor al Parlamentului European în chestiunile privind politica comună în domeniul pescuitului.
Într-adevăr, una dintre priorităţile Comisiei parlamentare pentru pescuit este aceea de a combate pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat, care afectează în mod direct pescarii noştri şi industriile europene de pescuit. Aceştia sunt, de fapt, victime ale concurenţei neloiale a unei industrii subterane a pescuitului. Proprietarii ilegali de nave exploatează echipajele prost plătite şi vând produsele din peşte la preţuri foarte mici. Nerespectarea dreptului maritim, a convenţiilor Organizaţiei Mondiale a Muncii şi a Regulamentului privind pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat de la 1 ianuarie 2010 antrenează costuri cu forţa de muncă care nu mai sunt competitive pentru proprietarii europeni de nave. Dorim armonizarea ascendentă a regulamentelor şi condiţiilor de muncă aplicabile pescuitului practicat de către ţări terţe în Uniunea Europeană.
Pescarii europeni respectă, de asemenea, norme stricte de gestionare şi control care permit conservarea resurselor şi dezvoltarea durabilă a pescuitului european, însă aceste norme nu trebuie să-i penalizeze pe pescarii noştri în raport cu cei care nu le respectă. Solicit, prin urmare, consolidarea controalelor şi aplicarea corectă a sancţiunilor împotriva acestui pescuit ilegal.
În acest context, o felicit pe preşedinta noastră pentru raportul întocmit, care evidenţiază faptul că sistemul de control adoptat de Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) trebuie transpus fără întârziere în legislaţia comunitară; mai exact, salut introducerea programului de promovare a respectării normelor de către navele care aparţin părţilor necontractante. Acest raport clarifică, de asemenea, domeniul de aplicare a articolului 290 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene cu privire la actele delegate.
Salut adăugarea într-o anexă a celor trei declaraţii stabilind condiţiile de punere în aplicare a actelor delegate, care permit monitorizarea competenţelor de punere în aplicare ale Comisiei şi menţinerea echilibrului instituţional.
Aş sublinia faptul că Parlamentul, în calitate de legislator, trebuie să fie complet liber în ceea ce priveşte delegarea.
Ulrike Rodust
Dle preşedinte, dnă comisar Damanaki, doamnelor şi domnilor, mă bucur că putem adopta un regulament care reprezintă încă un mic progres către obiectivul nostru comun al pescuitului durabil. Organizaţiile regionale de pescuit sunt instituţii deosebit de importante pentru o bună gestionare în întreaga lume. Din păcate, negocierile sunt adesea dificile, iar progresul este mult prea încet pentru persoane nerăbdătoare ca mine. De aceea, trebuie să facem tot ceea ce putem pentru a consolida organizaţiile regionale de pescuit.
Voi comenta acum în detaliu rezultatul raportului NEAFC. Consider că noul regulament de control al statelor port din NEAFC şi noile măsuri de prevenire a pescuitului ilegal sunt foarte binevenite. Cu toate acestea, am fost nevoiţi să purtăm negocieri intense cu Consiliul şi Comisia referitor la chestiuni care par foarte tehnice la prima vedere, dar care sunt importante pentru munca noastră în viitor. Cred că am găsit un compromis acceptabil pentru toate părţile în ceea ce priveşte actele delegate.
Am reuşit, de asemenea, să încheiem un acord privind modul în care viitoarele decizii ale NEAFC vor fi transpuse în legislaţia comunitară. Însă nemulţumirea Comisiei în legătură cu rezultatele obţinute aici nu este un secret. Pot să înţeleg acest lucru. Nu putem permite ca punerea în aplicare de către Uniunea Europeană a deciziilor NEAFC să dureze ani de zile. În acest sens, Consiliul şi Parlamentul trebuie să demonstreze împreună că, atunci când este nevoie, suntem capabili să încheiem rapid o procedură de codecizie.
În final, aş dori să spun câteva cuvinte despre un subiect foarte actual: disputa cu Islanda privind pescuitul de macrou. Avem deja NEAFC, care guvernează apele internaţionale din Atlanticul de Nord-Est. Însă în cazul speciilor migratoare cum este macroul, avem nevoie şi de un acord care să fie valabil în apele teritoriale. După cum ştiţi, acesta este încă un subiect sensibil. Consider că este foarte regretabil că, în ciuda cooperării în general bune, există atât de multe conflicte în această privinţă. Ce-ar fi dacă le-am acorda organizaţiilor regionale pentru pescuit competenţe pentru apele teritoriale - cel puţin pentru speciile migratoare? Sigur că ar fi un pas radical, însă, fără îndoială, ar fi demn de luat în considerare.
Britta Reimers
Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, Convenţia asupra viitoarei cooperări multilaterale în zonele de pescuit din Atlanticul de Nord-Vest a stabilit o organizaţie foarte importantă: Organizaţia de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO). Obiectivul său este conservarea şi utilizarea optimă a resurselor de pescuit în Atlanticul de Nord-Vest. Convenţia a fost apoi modificată şi adaptată la alte convenţii regionale. S-au încorporat concepte moderne precum gestionarea stocurilor. Cred că este important ca structura organizaţională să fie eficientizată şi ca obligaţiile părţilor contractante să fie clar definite. Un alt aspect pozitiv este faptul că există posibilitatea de a rezolva conflicte prin intermediul unei proceduri de soluţionare a litigiilor. Posibilităţile de pescuit pe care Uniunea Europeană le are în cadrul convenţiei sunt de mare interes pentru UE. Parlamentul ar trebui să-şi acorde aprobarea în temeiul noilor competenţe care i-au fost atribuite prin Tratatul de la Lisabona.
În calitate de raportoare alternativă din partea Grupului Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa, recomand raportul dlui Wałesa Parlamentului.
Isabella Lövin
în numele Grupului Verts/ALE. - Dle preşedinte, aş dori să le mulţumesc raportorilor, dna Fraga Estévez şi dl Wałęsa, pentru rapoartele pe care le-am discutat astăzi.
Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) este o organizaţie regională de gestionare a pescuitului - sau ORGP - foarte importantă pentru Europa şi pentru ecosistemele Atlanticului de Nord. Evaluarea independentă a activităţii NEAFC a fost în general pozitivă, lucru care nu a fost întotdeauna valabil în cazul ORGP-urilor. Deşi NEAFC are rezultate mai bune decât alte ORGP-uri, statutul principalelor stocuri piscicole din zona convenţiei se află într-un punct critic. Rezultatele nu pot fi evaluate în cazul aspectelor economice şi sociale, ceea ce creează mari incertitudini legate de realizarea obiectivului de utilizare optimă al convenţiei. Cu toate acestea, îmbunătăţirile în ceea ce priveşte monitorizarea sistemelor de supraveghere şi control şi aplicarea listelor negre pentru navele care practică pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat şi a măsurilor statelor port sunt realizări importante.
Un alt rezultat al evaluării a fost înfiinţarea unui mecanism de soluţionare a litigiilor, însă Uniunii Europene i-a luat mult prea mult timp să-l transpună pe acesta în legislaţie. Aceste măsuri au fost adoptate de NEAFC încă din 2006 şi au intrat în vigoare doar acum. UE trebuie să fie mai bine pregătită pentru a răspunde noilor progrese şi să se ridice la nivelul responsabilităţilor internaţionale.
Combaterea pescuitului ilegal este din ce în ce mai importantă. În anumite cazuri, 30 % din captură este ilegală. La o scară globală, 11 până la 26 de milioane de tone de peşte, estimate la valoarea de 23 de miliarde USD, sunt descărcate în mod ilegal în fiecare an. Această cantitate reprezintă echivalentul a aproximativ o cincime din captura declarată la nivel mondial. Pescuitul ilegal subminează mai ales, dar nu numai, gestionarea pescuitului durabil în largul mării şi în apele costiere ale ţărilor în curs de dezvoltare. Acesta are, în plus, consecinţe ecologice, sociale şi economice substanţiale.
Regulamentul de control şi regulamentele privind pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat intrate în vigoare sunt instrumente importante pentru UE. În zona Convenţiei pentru conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii (CCAMLR), operatorii INN s-au dovedit a fi receptivi la măsurile de gestionare menite să reducă pescuitul INN prin modificarea locurilor de pescuit, porturilor, debarcărilor şi a statelor de pavilion. Această capacitate de adaptare a dat naştere unei concurenţe acerbe la nivel naţional şi internaţional între operatorii INN şi organismele de gestionare a pescuitului. Mecanismele de asigurare a conformităţii într-o organizaţie regională de gestionare a pescuitului (ORGP) poate determina navele care practică pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat să schimbe locurile de pescuit. Operatorii navelor INN îşi schimbă acum în mod repetat pavilionul ("flag hopping”). Acesta este un fenomen pe care UE trebuie să-l abordeze.
UE trebuie să treacă mai departe. Cooperarea dintre ORGP-uri este esenţială, însă ar trebui, de asemenea, să luăm iniţiativa de a elabora un registru global al navelor de pescuit, inclusiv al tuturor navelor auxiliare, care să arate în mod clar care sunt proprietarii reali ai unei nave. UE trebuie să-şi asume o mai mare responsabilitate în abordarea la nivel mondial a pescuitului ilegal, nedeclarat şi nereglementat.
Marek Józef Gróbarczyk
Pentru început, aş dori să-i felicit pe raportori pentru rapoartele lor extrem de semnificative şi importante şi în special pentru rapoartele de reglementare a controalelor. Având în vedere faptul că există zone marine aparţinând Uniunii Europene care nu sunt verificate sau care sunt complet ignorate de controale, ar trebui să se realizeze o inspecţie a tuturor apelor de pescuit din Uniunea Europeană.
Cu toate acestea, în contextul controalelor, trebuie să se sublinieze că nu există un sistem uniform de distribuire a cotelor sau de declarare a capturilor de către fiecare stat membru. Analizele care au fost prezentate demonstrează că nici măcar Comisia nu dispune de expertiza necesară în acest domeniu şi că avizele prezentate de către reprezentanţii Comisiei au fost, în repetate rânduri, contradictorii. În acelaşi timp, agenţiile regionale de consultanţă nu beneficiază nici ele de expertiza necesară. Merită să le aducem tuturor aminte de situaţia tragică a populaţiei de heringi din vestul Mării Baltice. Au existat investigaţii ale motivelor care, începând cu 2004, au dus la criză. Însă, până acum, nu s-a găsit nicio explicaţie rezonabilă. Faptul că problema supraproducţiei de făină de peşte şi de ulei de peşte a fost omisă este de neînţeles.
Ar trebui luată în considerare şi chestiunea legată de Agenţia pentru Controlul Pescuitului de la Vigo care, în anumite cazuri, a prezentat rapoarte de inspecţie în mod subiectiv, de exemplu în cazul zonei de est a Mării Baltice. Controlarea unităţilor de pescuit industrial este, de asemenea, un subiect controversat. Cu toate acestea, o chestiune fundamentală o reprezintă la ora actuală construirea conductei de nord, în cazul căreia pescarii trebuie să-şi ceară drepturile cuvenite şi să-şi solicite din nou, pe cont propriu, beneficiile pierdute. Toate acestea ne obligă să realizăm o analiză mai detaliată, care ar trebui să fie încorporată într-o viitoare politică comună pentru pescuit, iar fiecare raport ar trebui să respecte această politică.
Diane Dodds
Dle preşedinte, dnă comisar Damanaki, aveţi într-adevăr o săptămână aglomerată, având în vedere că ne-am întâlnit deja şi în Comisia pentru pescuit. Aş dori, în primul rând, să le mulţumesc raportorilor pentru aceste rapoarte şi să reiterez preocuparea pe care mulţi colegi au exprimat-o în această seară cu privire la întârzierile înregistrate în ceea ce priveşte rezolvarea acestor chestiuni.
Însă doresc neapărat să profit de această ocazie de a vorbi în Parlament pentru a aborda acordurile pentru pescuit într-un mod mai general şi pentru a sublinia necesitatea cooperării tuturor părţilor la aceste acorduri. Acest aspect a fost evidenţiat de dna comisar atunci când a indicat faptul că acordurile necesită exercitarea responsabilităţii tuturor părţilor implicate.
Să ne imaginăm acum că tocmai am investit mai multe milioane de lire sterline într-o fabrică nouă, de ultimă oră, care produce anual un produs de înaltă calitate dintr-o resursă regenerabilă şi durabilă, la cele mai înalte standarde recunoscute la nivel internaţional. Apoi, vecinul nostru ia decizia de a anula respectivul acord internaţional şi de a declara în mod unilateral că va extinde masiv partea sa de resurse naturale de care depinde afacerea noastră. Este exact ceea ce s-a întâmplat cu macroul şi în particular cu o familie de pescari din Irlanda de Nord.
Mă refer, bineînţeles, la Acordul statelor de coastă dintre UE, Norvegia, Islanda şi Insulele Feroe. Dnă comisar, v-am auzit deja părerea şi apreciem poziţia puternică pe care aţi adoptat-o cu privire la acest subiect. Dorim să recunoaştem eforturile dvs. în numele acestor pescari, însă dorim, de asemenea, să îndemnăm Parlamentul şi Comisia să vă susţină în timp ce continuaţi să negociaţi o soluţie pentru ceea ce devine o situaţie extrem de dificilă şi încărcată.
Seán Kelly
Dle preşedinte, avem trei vorbitori din Irlanda în această seară: dl Dodds, care a luat cuvântul; Pat the Cope, care va vorbi pe scurt, şi eu. Împreună reprezentăm aproape întreaga comunitate de pescari a insulei irlandeze. Timp de ani de zile, pescuitul a fost foarte important pentru ţara noastră. Avem comunităţi costiere minunate, care depind de pescuit, însă, după cum am spus aici mai devreme, nu am întâlnit la niciun grup de oameni mai multă dezamăgire decât la pescari. Aceasta este o consecinţă a cotelor, a pescuitului ilegal, a lipsei de trasabilitate şi în special a reglementărilor caracterizate prin exces de zel, a penalităţilor draconice şi a importurilor de peşte de calitate îndoielnică şi origine dubioasă.
Din fericire, raportorii au abordat câteva dintre aceste chestiuni în această seară. Salut în mod special propunerea Convenţiei privind pescuitul în Atlanticul de Nord-Est de interzicere a descărcării de peşte congelat în porturile europene fără acordul statului de pavilion al navei străine. Acesta este un subiect foarte important şi sper că se va pune în aplicare cu acelaşi elan cu care punem în aplicare propriile reglementări care ne afectează propriile comunităţi de pescuit.
Raportorii au subliniat importanţa menţinerii de către Parlament a prerogativei de monitorizare a viitoarelor modificări la convenţie, însă la fel de importantă este şi cooperarea strânsă dintre Comisie şi Parlament, în vederea obţinerii celor mai bune rezultate pentru comunităţile noastre costiere, care sunt, în mare, comunităţile noastre de pescuit.
În final, nu ar trebui să ratăm această ocazie de a lua în considerare toate posibilităţile pe care le avem la dispoziţie pentru a dezvolta acvacultura. În Uniunea Europeană există mult prea multe importuri de peşte pe care l-am putea, de fapt, produce noi înşine. Fără îndoială, există un potenţial considerabil de dezvoltare a acvaculturii în aceste vremuri de criză economică.
Josefa Andrés Barea
(ES) Dle preşedinte, aş dori să-i mulţumesc dnei Damanaki pentru prezenţa dumneaei aici şi să-i felicit pe raportori, dl Wałesa şi dna Fraga.
Raportul dnei Fraga a rezultat din recomandările privind regimul de control adoptat de către Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) în 2006, deşi convenţia a fost adoptată în 1982 şi redefineşte normele de aplicare şi control pentru navele din zonele acoperite de convenţie. Raportul dnei Fraga reprezintă cadrul legal inclus în propunerea unui regulament de aplicare a măsurilor la nivel european.
Principalele modificări sunt: promovarea respectării normelor de către navele aflate în afara zonei contractante, un nou sistem de control, interzicerea debarcărilor de peşte congelat al cărei legalitate nu poate fi dovedită, rearmonizarea cu alte convenţii, măsuri de gestionare a pescuitului şi noi măsuri de combatere a pescuitului ilegal.
Aş dori să subliniez un lucru pe care alte state membre l-au menţionat deja. Raportul dnei Fraga menţionează că recomandarea privind regimul de control a fost adoptată în 2006, deşi convenţia a fost semnată în 1982, în urmă cu 28 de ani, în timp ce convenţia la care se face referire în raportul dlui Wałesa a fost adoptată în 1978, şi cred că acesta a spus că a fost transpusă în 1989. Cu alte cuvinte, aş dori să-mi exprim dezacordul faţă de metoda utilizată de Comisie pentru a transpune recomandările organizaţiilor regionale pentru pescuit.
Monitorizarea pescuitului ilegal prin intermediul capturilor totale admisibile şi a cotelor nu este suficientă - trebuie, de asemenea, să abordăm vidul juridic care s-ar putea crea prin netranspunerea legislaţiei.
Nu ajunge să transpunem recomandările altor regulamente, deoarece astfel se pierde din claritate şi din credibilitate. Mai mult, procedura legislativă ordinară şi echilibrul instituţional sunt puse sub semnul întrebării. Măsurile adoptate în organizaţiile regionale trebuie să fie încorporate în mod eficient şi rapid. Parlamentul a subliniat de multe ori faptul că organizaţiile regionale şi acordurile acestora au prioritate.
Nerespectarea dreptului comunitar în contextul transpunerii deciziilor luate de organizaţiile regionale este în detrimentul Parlamentului şi, bineînţeles, compromite natura Tratatului de la Lisabona.
Dna comisar a afirmat că vor exista acorduri noi. De aceea, cerem, pe scurt, ca cei din Comisie să acţioneze rapid şi dinamic în transpunerea legală a acestora. Să nu lăsăm vidul juridic să adăpostească ilegalitatea în domeniul pescuitului.
Pat the Cope Gallagher
Dle preşedinte, în primul rând, aş dori să-i felicit pe ambii raportori pentru raporturile lor şi să mă refer în special la raportul dnei Carmen Fraga Estévez, care s-a dovedit a fi unul necontroversat, având în vedere că toate părţile au fost de acord cu compromisul. Raportul doreşte să asigure conservarea pe termen lung şi utilizarea optimă a resurselor piscicole în zona Atlanticului de Nord-Est, oferind avantaje ecologice şi sociale durabile.
Aş dori să profit de această ocazie pentru a ridica problema actualei dispute privind macroul, deoarece părţi ale stocurilor sunt pescuite în zona Atlanticului de Nord-Est. Este important ca această dispută să fie rezolvată cât se poate de repede, pentru că pescuitul excesiv al stocului de macrou va avea un impact devastator asupra viitoarelor capturi. Este vital ca stocul să fie pescuit într-o manieră durabilă şi toate părţile ar trebui să se angajeze în acest sens. Am înţeles că dezbaterile recente din Londra nu au dus la niciun rezultat, dar că vor fi reluate săptămâna viitoare. Le doresc succes şi sper că bunul-simţ va prima. Dnă comisar, înţeleg că dvs. veţi evalua situaţia după dezbaterile din 26 octombrie şi apreciez poziţia fermă pe care aţi hotărât să o adoptaţi. Trebuie să garantaţi că acest stoc gestionat în comun va rămâne sănătos în viitor. În final, nu ne putem permite să repetăm greşelile din trecut în ceea ce priveşte putasul. Nu putem decima acest stoc sănătos de macrou.
Ian Hudghton
Dle preşedinte, în sprijinul rapoartelor care fac obiectul dezbaterilor, trebuie, de asemenea, să profit de ocazie pentru a face câteva comentarii mai generale cu privire la acordurile internaţionale şi multinaţionale în domeniul pescuitului.
Dacă acordurile dintre naţiunile care practică pescuitul vor fi încheiate cu succes, trebuie să existe stimulente clare pentru ca toate părţile să respecte măsurile de conservare care ar putea fi impuse din când în când.
De asemenea, trebuie să existe încredere în recomandările ştiinţifice care stau la baza planurilor de conservare şi gestionare. Din punctul de vedere al Scoţiei, propria mea naţiune care practică pescuitul, politica comună din domeniul pescuitului, acordul internaţional al UE, nu a fost un mare succes.
Aşa-numitul plan de refacere a rezervelor de cod cauzează de fapt înlăturarea de peşte foarte bun şi impune o combinaţie aproape imposibilă a restricţiilor în ceea ce priveşte cotele şi zilele pe mare. Actuala dispută privind macroul - peştele cel mai valoros al Scoţiei - despre care am auzit de la alţi vorbitori, are implicaţii pentru toate negocierile internaţionale.
Dacă dorim să mai existe vreo speranţă a unor acorduri de succes între naţiunile care practică pescuitul, atunci nu putem avea o situaţie în care stocurile să fie ameninţate de o cursă de capturare a tuturor peştilor disponibili, pe o bază unilaterală.
O rog pe dna comisar să-şi continue eforturile de a încerca să găsească o soluţie la această dispută. Ştiu că, în urma vizitei recente pe care a făcut-o, este la curent cu poziţia puternică a Scoţiei cu privire la acest subiect, dar fac apel la dna comisar să reţină că trebuie să garantăm că beneficiem de recomandări ştiinţifice robuste în tot ceea ce încercăm să facem, că avem reguli raţionale, realizabile în planurile de gestionare - ceea ce ar fi o noutate în cadrul PCP - şi că avem, mai presus de toate, stimulente pentru cei care fac obiectul acestor planuri, şi anume comunităţile de pescari.
Daciana Octavia Sârbu
Pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat distruge comunităţile din zonele de coastă, are un impact devastator asupra ecosistemelor marine şi reprezintă o ameninţare la adresa resurselor alimentare. De aceea salut acest acord cu Consiliul şi consider că am făcut un pas în plus către implementarea recomandărilor Comisiei pentru pescuitul în Atlanticul de Nord-Est.
Întărirea măsurilor de control şi ancorarea lor într-o legislaţie solidă sunt măsuri esenţiale pentru a ne îndeplini obligaţiile asumate prin tratat şi pentru a proteja resursele acum profund supraexploatate din Atlantic. În ciuda acestor progrese, însă, domeniul de aplicare al acestui regulament nu permite abordarea completă a problemelor legate de pescuitul ilegal, nedeclarat şi nereglementat.
Ştim cu toţii că mii de vase arborează steagurile unor state care nu au voinţă sau capacitate de a aplica legislaţia internaţională. Nu doar stocurile de peşte şi mediul marin au de suferit. Condiţiile de muncă la bordul multora din aceste vase amintesc, pur şi simplu, de sclavie.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Convenţiile asupra viitoarei cooperări multilaterale în zonele de pescuit din Atlanticul de Nord-Vest şi Nord-Est necesită adaptarea la actualele provocări, de aceea sunt necesare amendamentele la regulamente. Modificările propuse se referă la: în primul rând, exploatarea optimă a stocurilor de peşte; în al doilea rând, metoda corectă pentru gestionarea pescuitului şi metode corespunzătoare de pescuit şi, în al treilea şi în ultimul rând, prevenirea pescuitului ilegal.
Aceste modificări vor promova dezvoltarea de durată şi durabilă a pescuitului, însă monitorizarea constantă a procesului de epuizare a stocurilor de peşte şi a proceselor de repopulare este esenţială pentru evaluarea situaţiei şi pentru luarea unor decizii adecvate în acest domeniu.
Elie Hoarau
(FR) Dle preşedinte, în cadrul negocierilor privind acordurile Organizaţiei de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO), şeful delegaţiei UE a pledat pentru retrocedarea cotei de pescuit a codului francez pescarilor din Saint Pierre şi Miquelon. Această retrocedare nu apare în acordul NAFO.
În numele pescarilor din Saint Pierre şi Miquelon, solicit confirmarea retrocedării şi formalizarea acestei retrocedări. Cred că aceasta poate lua forma unei simple scrisori o dată ce acordurile NAFO vor fi fost ratificate în mod definitiv. Poate dna comisar să ne dea câteva detalii în această privinţă?
João Ferreira
(PT) Dle preşedinte, dnă comisar, cooperarea multilaterală privind pescuitul în apele internaţionale este necesară pentru a asigura durabilitatea acestuia şi conservarea pe termen mediu şi lung a stocurilor de peşte. Măsurile de conservare şi gestionarea resurselor la nivelul organizaţiilor regionale de pescuit ar trebui, bineînţeles, să fie definite împreună cu anumite măsuri care să garanteze conformitatea efectivă.
De aceea, suntem pentru reducerea decalajelor în sistemul de monitorizare, în special în ceea ce priveşte activităţile de pescuit ilegal, nedeclarat şi nereglementat. Astăzi, monitorizarea activităţilor de pescuit supune statele membre la mai multe exigenţe, fie în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) sau în cadrul cooperării multilaterale, după cum demonstrează acum transpunerea propusă.
Acest fapt nu ar trebui ignorat de către Comisie. Dobândirea, dezvoltarea şi modernizarea măsurilor de control pot necesita eforturi financiare considerabile. Prin urmare, va fi important să luăm în considerare resursele financiare alocate activităţilor de monitorizare în cadrul instrumentelor legislative disponibile, în special în cadrul regulamentului privind măsurile financiare ale PCP şi mai ales prin revizuirea ratei maxime de cofinanţare în acest domeniu, care, la ora actuală, este de 50 %.
Franz Obermayr
(DE) Dle preşedinte, la conferinţa anuală a NAFO s-au făcut modificări la Convenţia de la Ottawa din data de 1 ianuarie 1979. Este important să nu pierdem din vedere consideraţiile fundamentale: utilizarea optimă şi gestionarea raţională a resurselor piscicole. Aceasta trebuie să se bazeze pe un concept durabil şi ecologic dacă dorim să garantăm că pescuitul va continua să asigure o sursă de hrană pentru generaţiile viitoare.
Prin acorduri se doreşte, în primul rând, prezervarea micilor întreprinderi locale de pescuit cu structurile lor familiale şi protejarea acestora de o competiţie care practică metode ilegale, precum şi de flotele de mari dimensiuni care jefuiesc mările folosind echipament electronic şi plase de pescuit în adâncime. Pe scurt, dorim o industrie a pescuitului, dar nu sub această formă care periclitează structurile de mici dimensiuni, structurile locale prin acţiunile sale negative. Trebuie să garantăm durabilitatea pentru generaţiile viitoare, protejând-o şi asigurând-o pe cale contractuală.
Maria Damanaki
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, aş dori să le mulţumesc încă o dată celor doi raportori pentru munca excelentă pe care au depus-o şi aş dori, de asemenea, să le mulţumesc tuturor deputaţilor pentru observaţiile lor. Înţeleg că acestea sunt rapoarte foarte importante. Aceste amendamente ar ameliora în mod considerabil situaţia, în special în ceea ce priveşte controlul şi poziţia pe care am adoptat-o vizavi de problema pescuitului ilegal.
Sunt de acord cu toată lumea că problema pescuitului ilegal trebuie să fie abordată, deoarece distruge durabilitatea stocurilor. De asemenea, reprezintă un pericol grav pentru comunităţile noastre costiere, pentru că, dacă durabilitatea stocurilor se prăbuşeşte, comunităţile noastre costiere nu vor avea niciun viitor. Securizarea acestor regimuri de control este foarte importantă. Rapoartele şi amendamentele referitoare la aceste regimuri ne pot ajuta mult.
Aş dori să mai subliniez că înţeleg că avem nevoie de mai multe resurse - şi poate de mai multă finanţare - pentru a asigura că aceste norme vor fi puse în aplicare în mod corespunzător. Nu este uşor să trecem peste această criză, dar vom face tot ceea ce putem.
Aş dori să mă concentrez puţin mai mult asupra procesului de codecizie dintre Parlament, Consiliu şi Comisie în contextul realizării de amendamente la aceste decizii ale ORGP-urilor şi al transpunerii acestora în legislaţia noastră. Sunt de acord cu dvs. că aceste organizaţii regionale de gestionare a pescuitului sunt foarte importante pentru politicile noastre şi că este necesar să le intensificăm activitatea pentru a putea aborda pescuitul ilegal la nivel internaţional. De asemenea, sunt de acord cu faptul că durabilitatea pescuitului ar fi mult mai sigură dacă vom putea securiza punerea în aplicare a principiilor noastre la nivel internaţional.
Salut foarte mult şi propunerile referitoare la modul în care putem intensifica cooperarea, precum şi propunerea de a crea un registru internaţional al navelor de pescuit, însă trebuie să facem mulţi paşi pentru a ajunge la această etapă.
Dacă ne dorim într-adevăr să intensificăm cooperarea internaţională, trebuie să progresăm şi să punem în aplicare rapid deciziile luate în cadrul acestor organizaţii. De aceea solicită Comisia mai multe competenţe delegate în acest domeniu. Respectăm procesul de codecizie, înţelegem că acum suntem într-un mediu nou şi înţelegem că Parlamentul şi Consiliul vor hotărî asupra competenţelor pe care ni le puteţi oferi în cadrul mandatului de delegaţie. Cu toate acestea, aş dori să subliniez că aceasta nu este doar problema Comisiei: reputaţia internaţională a UE este în joc dacă întârziem transpunerea deciziilor acestor organizaţii regionale în legislaţia noastră. Acesta este motivul pentru care insistăm să avem un echilibru mai bun în această privinţă.
Sunt de acord cu dvs. că avem nevoie de un echilibru între cele trei instituţii, dar avem nevoie de un echilibru mai bun şi sunt pregătită să iau parte la discuţii specifice cu Parlamentul referitor la modul în care aceste măsuri luate de ORGP-uri pot fi transpuse mai eficient în dreptul comunitar.
Jarosław Leszek Wałęsa
Aş dori să le mulţumesc tuturor pentru dezbaterea de astăzi. Văd că suntem de acord. Modificările care au fost introduse în convenţii prin intermediul revizuirilor sunt absolut esenţiale. Aş dori să-i mulţumesc dnei Fraga Estévez pentru prezidarea comisiei noastre, însă, în primul rând, aş dori să-i mulţumesc dnei comisar. A fost o adevărată plăcere să lucrez cu dvs. Vă mulţumesc pentru vorbele şi încurajările dvs., deoarece observ că înţelegeţi dinamica în schimbare a funcţionării instituţiilor europene. În ciuda faptului că, în calitate de Parlament European, nu putem decât să fim de acord cu ratificarea amendamentelor la convenţii, am speranţa că, de acum înainte, cooperarea şi negocierile vor decurge în mod corespunzător şi vor fi rapide, transparente şi eficiente. Vă mulţumesc pentru cuvintele dvs., dnă comisar, şi contez pe o continuare a bunei colaborări în viitor.
Carmen Fraga Estévez
Dle preşedinte, aş dori să-i spun dnei comisar că sunt de părere că exemplul oferit de cel mai recent regulament privind Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC), pe care îl vom adopta mâine, nu este unul bun, deoarece ceea ce s-a întâmplat este exact ceea ce dorim să evităm.
Comisia a prezentat propunerea târziu şi procedura s-a schimbat, deoarece am trecut de la procedura de consultare la procedura legislativă ordinară, iar propunerea în ansamblul său a fost modificată în conformitate cu procedura legislativă ordinară. Este exact ceea ce evităm prin acest compromis. Prin noua formulare a articolului 48 din regulament, care este articolul care prevede în viitor modificarea regulamentului în vederea transpunerii diverselor recomandări NEAFC în dreptul comunitar, în majoritatea articolelor, am delegat competenţe Comisiei Europene. Am menţinut procedura legislativă ordinară doar în câteva zone, ceea ce a reprezentat compromisul cu Consiliul.
Prin urmare, s-a făcut un progres semnificativ pentru a garanta că acest lucru va funcţiona în viitor, dar, cu toate acestea, dnă comisar, mi-am luat aici un angajament public că, în cazul în care, în viitor, nu va funcţiona în mod adecvat şi ne va împiedica de la a ne îndeplini obligaţiile, Parlamentul va fi dispus să revizuiască procedura. Sunt de părere că am depus un efort destul de mare şi cred că, pentru început, acesta este un pas considerabil. Suntem convinşi de faptul că aceste noi competenţe, care i-au fost conferite de Comisie si Parlament, vor fi folosite corespunzător de către Comisie.
Vă mulţumesc, dle preşedinte, dnă comisar. Sunt convinsă că toate acestea vor funcţiona mult mai bine decât au funcţionat în trecut. Bineînţeles că dvs., dnă comisar, veţi fi cea care va dispune de instrumentele care să asigure că aşa vor sta lucrurile.
Preşedintele
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc marţi, 19 octombrie 2010, la ora 12.30.
(Şedinţa a fost suspendată pentru câteva minute)
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Luis Manuel Capoulas Santos
În calitate de deputat portughez şi având în vedere că Portugalia este o ţară cu o tradiţie îndelungată de pescuit şi interese specifice în Organizaţia de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO), salut amendamentele la textul convenţiei, deoarece urmăreşte să ofere condiţii de funcţionare mai bune pentru această organizaţie regională de gestionare a pescuitului (ORGP).
Restructurarea promovată prin concentrarea puterii decizionale într-un nou organism unic, alături de noul proces de soluţionare a litigiilor, va accelera procesul decizional intern. Noile definiţii au introdus orientări mai clare privind obligaţiile şi drepturile diferitelor părţi, conferind mai mare transparenţă activităţii de pescuit din această zonă.
Alături de NAFO, UE ar trebui să fie ghidată de o atitudine proactivă în colaborare cu celelalte părţi contractante şi ar trebui să încerce să păstreze relaţii bune cu Canada, continuând în acelaşi timp dialogul şi consensul cu celelalte părţi contractante ale organizaţiei, şi chiar între statele membre individuale care au interese în această ORGP.
În pofida rolului esenţial jucat de parteneriatele ştiinţifice, care reprezintă baza deciziilor care permit gestionarea durabilă a resurselor marine şi care s-au dovedit a fi reuşite pentru anumite specii de peşte, aceste decizii trebuie analizate cu atenţie. Scopul acestora trebuie să fie să obţină un echilibru, iar acest lucru poate fi durabil numai dacă se are în vedere impactul socio-economic.
