Prijatie zmien a doplnení zmluvy (rozprava) 
Predseda
Ďalším bodom programu je vyhlásenie Komisie o prijatí zmien a doplnení zmluvy.
Chcel by som vás upozorniť, že počas tejto rozpravy nebude možné klásť otázky z pléna. Všetci si však veľmi dobre uvedomujeme, že ide o mimoriadne dôležitú rozpravu, preto jej prikladáme veľký význam.
José Manuel Barroso
Európska komisia dnes vyjadrila priaznivé stanovisko týkajúce sa rozhodnutia decembrového zasadnutia Európskej rady pristúpiť k obmedzenej zmene a doplneniu článku 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
Ako viete, cieľom je umožniť členským štátom eurozóny vytvorenie stáleho mechanizmu na zabezpečenie finančnej stability eurozóny ako celku. Tento európsky stabilizačný mechanizmus nahradí v roku 2013 súčasné dočasné stabilizačné nástroje, čiže európsky fond finančnej stability a európsky mechanizmus finančnej stability, o ktorých všetci vieme, aké sú užitočné.
Hovoríme tu o rozhodnutí, ktoré je nevyhnutné na potvrdenie nášho odhodlania chrániť našu spoločnú menu a zaručiť finančnú stabilitu pri hospodárskej nerovnováhe v niektorých členských štátoch, nerovnováhe, ktorú musíme odstrániť. Ide o mechanizmus, ktorý je potrebný na doplnenie rámca zmluvy.
Je to tak, pretože, ako som na poslednom zasadnutí Európskej rady sám zdôraznil, každá iniciatíva vrátane iniciatív, ktoré sa týkajú konkurencieschopnosti a zbližovania európskeho hospodárstva, vravím konkurencieschopnosti a zbližovania, pretože tu ide aj o zbližovanie našich hospodárstiev, každá iniciatíva, ako som povedal, musí rešpektovať zmluvu a tiež zásady a pravidlá, ktoré boli ustanovené pre Úniu a jej inštitúcie.
Komisia preto vyvinie všetko úsilie, legislatívne či iné, na zaručenie súdržnosti medzi budúcim stabilizačným mechanizmom a hospodárskym riadením, ktoré Únia vykonáva v rámci eurozóny.
Rešpektovanie zmluvy je, samozrejme, veľmi dôležité a mňa uspokojilo, že Európska rada to na svojom zasadnutí 4. februára výslovne uznala. Mechanizmy na posilnenie konkurencieschopnosti a zbližovania európskeho hospodárstva, ktoré sa vzťahujú na všetkých 27 členských štátov, nielen na 17 súčasných členov eurozóny, budú vytvorené pri riadnom rešpektovaní zmlúv, čiže pri rešpektovaní právomocí Únie a jej inštitúcií a najmä právomocí Parlamentu a Komisie. Stanovisko, ktoré Komisia práve prijala, sa o tom výslovne zmieňuje.
Dnes hovoríme o niečom, čo je otázkou všeobecného európskeho záujmu. Je zrejmé, že ochrana eura nie je len v záujme členských štátov eurozóny. Práve z tohto dôvodu sa členské štáty, ktoré nepatria do eurozóny, môžu podieľať, ak chcú, na činnosti spojenej so zavedením stáleho mechanizmu. V prípade potreby sa budú tiež môcť rozhodnúť pre účasť na úkonoch, ktoré sa budú vykonávať v rámci tohto budúceho mechanizmu, tak ako to niektorí urobili už v rámci súčasných dočasných mechanizmov.
Dnes hovoríme aj o našej celkovej reakcii na krízu, pričom zavedenie budúceho európskeho stabilizačného mechanizmu je jedným z jej kľúčových prvkov. V tejto veci musíme napredovať primerane a rýchlo.
Naliehavosť neznamená unáhlenosť, a preto sa určite nevylučuje čas na spoločné zvažovanie. Rozhodnutia, ktoré budeme v nadchádzajúcich týždňoch prijímať s cieľom zohľadniť poučenia z krízy, sú zásadnými rozhodnutiami pre našu spoločnú budúcnosť. Preto musíme mať veľmi jasno v tom, ktorým smerom sa chceme vydať.
Všetci sa zhodneme na tom, že musíme nastúpiť na vlak reforiem, aby sme zachovali finančnú stabilitu, zvýšili konkurencieschopnosť a zbližovanie našich hospodárstiev a využili plný potenciál trvalo udržateľného rastu, ktorý vytvára pracovné miesta.
Teraz ešte treba určiť trať, po ktorej má tento vlak ísť, a ja sa domnievam, že na napredovanie tohto európskeho vlaku sú najlepšími koľajami koľaje EÚ. K odpovedi na túto otázku výrazne prispeje to, akým spôsobom zavedieme európsky stabilizačný mechanizmus.
Pokiaľ ide o postup, Komisia sa domnieva, že boli splnené podmienky na použitie zjednodušenej revízie zmluvy podľa článku 48 ods. 6 Zmluvy o Európskej únii.
Viem, že mnohých z vás udivuje výrazný medzivládny charakter tohto stáleho mechanizmu. Aj my by sme dali prednosť rýchlejšiemu pokroku s väčším ukotvením v systéme Únie. Musíme však uznať, že týmto novým krokom sa nezmenšujú súčasné právomoci Únie a jej inštitúcií. Zvyšuje sa ním naša spoločná schopnosť reagovať na určité problémy, o ktorých sa v zmluve výslovne neuvažovalo.
Chcel by som tu zdôrazniť niektoré podstatné body, ktoré boli zdôraznené v stanovisku Komisie. Myslím si, že tieto body nám pomôžu smerovať k Únii, ktorá preukazuje viac solidarity, k zodpovednejšej, jednotnejšej a silnejšej Únii.
Prvým aspektom je solidarita. Hovoríme tu o základnej hodnote Európskej únie a v tejto otázke chcem byť veľmi presný. Počas diskusií o návrhu obmedzenej zmeny a doplnenia zmluvy Komisia povedala, že táto zmena nespôsobí nijakú ujmu mechanizmom solidarity, ktoré ustanovuje článok 122 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v prípade závažných ťažkostí alebo hrozby závažných ťažkostí v niektorom členskom štáte. Článok 122 sa preto v rozpore s názormi niektorých ľudí vôbec nezmení.
Solidarita v Únii znamená tiež zodpovednosť. V Európe by nemohla existovať solidarita bez zodpovednosti a, samozrejme, ani zodpovednosť bez solidarity. Platí to najmä pre finančnú solidaritu a zodpovednosť a v tom spočíva celý zmysel prechodných mechanizmov stability. V tom bude spočívať aj zmysel stáleho mechanizmu, ktorého podmienky budú veľmi prísne. Povedzme si to veľmi jasne: všetky členské štáty musia rešpektovať zodpovednú finančnú politiku.
Solidaritu a zodpovednosť v rámci Európskej únie možno posilniť len prostredníctvom väčšej koordinácie a lepšieho dohľadu. To je základné poučenie, ktoré sme si vzali z krízy. Hospodárske riadenie, ktoré Únia vykonáva v rámci eurozóny, tak bude predstavovať základ, na ktorom bude musieť nevyhnutne spočívať budúci stabilizačný mechanizmus.
Európske hospodárske riadenie budeme musieť posilniť. To znamená, že ho budeme musieť rozšíriť a prehĺbiť s cieľom zaručiť stabilitu eurozóny a stabilitu Európskej únie ako celku. Rozšírenie hospodárskeho riadenia sa nebude týkať len rozpočtových politík, ale aj hospodárskych politík a štrukturálnych reforiem. To je celý cieľ európskeho semestra, na ktorom sme sa dohodli.
Tento proces sa začal predstavením ročného prieskumu rastu, ktorý pripravila Komisia. Z tohto dokumentu jasne vyplýva, že súčasné politiky sú nedostatočné. V reakcii na súčasné problémy musíme urobiť viac. Musíme robiť viac spoločne a nesmieme sa rozdeliť. Musíme robiť viac, aby sme dosiahli väčšie zblíženie a nie väčšie rozdiely.
Pokiaľ ide o prehĺbenie hospodárskeho riadenia, je to základný cieľ balíka šiestich návrhov, ktoré predložila Komisia. Viem, že v tejto veci sa budeme môcť spoľahnúť na dôraznú podporu Parlamentu, za ktorú vám ďakujem. Môžem vás ubezpečiť, že Komisia podporí a napomôže tento proces až po jeho dokončenie, aby sa naše ciele mohli uskutočniť.
Ide presne o ten balík reforiem, ku ktorému bude patriť budúci európsky stabilizačný mechanizmus a v bezprostrednejšej budúcnosti aj posilnenie európskeho fondu finančnej stability. Som presvedčený, že náš prístup je správny a že každý v ňom zohráva svoju úlohu. Komisia svoju úlohu naplní a chce sa aktívne podieľať najmä na činnosti spojenej so zavedením budúceho európskeho stabilizačného mechanizmu.
Teraz nestačí mať správny prístup, musíme ho aj uplatňovať. Myslím si, že sa nám podarí náš prístup uplatňovať, keď budeme všetci rešpektovať niekoľko jednoduchých a jasných pravidiel správania. Mám na mysli demokratickú legitimitu založenú na kontrole Európskeho parlamentu. Mám na mysli aj silu, ktorú získavame zo stálych inštitúcií, ktoré konajú transparentne a sú spoločnými inštitúciami pre 27 členských štátov, čo tiež zaručuje súdržnosť v rámci celej Únie.
Mám zároveň na mysli zásadu rovnosti členských štátov v zmluve a zásadu spravodlivej hospodárskej súťaže, podľa ktorej opatrenia, o ktorých rozhodujú členské štáty, nemôžu postihovať, meniť ani obmedzovať účinnosť spolupráce, ktorá sa uskutočňuje na úrovni Európskej únie.
Budeme sa obozretne uisťovať, že sa žiadny vozeň neodpojí, pretože potom by hrozilo vykoľajenie celého vlaku. Musíme viac investovať do dôvery medzi členskými štátmi a medzi členskými štátmi a európskymi inštitúciami.
Sme Únia a musíme konať ako Únia, aby sme sa vymanili z krízy a aby sme vybudovali pevné základy pre konkurencieschopnejšiu, prosperujúcejšiu, stabilnejšiu a inkluzívnejšiu Európu. Naše kroky sa musia niesť v tomto duchu. V tomto duchu Komisia konala a bude aj naďalej konať. Myslím si, že môžem povedať, že sa v tom môžeme spoľahnúť na vašu podporu.
Elmar Brok
Plne si uvedomujeme, že v zmluve potrebujeme ustanovenie na dosiahnutie právnej istoty. V našej krajine sa to považuje za ústavnú nevyhnutnosť, a preto diskutujeme o potrebe zmeny a doplnenia zmluvy s cieľom zaručiť dlhodobú stabilitu eura.
Existuje mnoho ďalších možností zahŕňajúcich rozsiahlejšie úpravy zmluvy, ktorými by sa dosiahlo úplné začlenenie do politiky Spoločenstva. Alternatívou by mohlo byť použitie iného znenia na inom mieste príslušného článku. Na druhej strane potom, samozrejme, existuje riziko, že by sa už nemohol použiť zjednodušený postup, čo by znamenalo, že sa musia uskutočniť referendá. Preto by sme nedokázali dosiahnuť rozhodnutie včas, čo by spôsobilo problémy, ktoré by ovplyvnili finančné trhy.
Treba však vysvetliť, že menová únia je právomocou Spoločenstva. Musíme zabezpečiť, aby túto právomoc neohrozil ani stabilizačný mechanizmus, ani pakt konkurencieschopnosti.
Zmluva má nedostatky, ktoré sa, žiaľ, dajú vyriešiť len prostredníctvom medzivládneho prístupu vzhľadom na okolnosti, ktoré už boli opísané. Máme však príklady členských štátov, ktoré sa dohodli na spoločných predpisoch, napríklad v rámci postupu posilnenej spolupráce, ale s využitím inštitúcií Európskej únie na vykonanie potrebnej činnosti. To by malo byť možné aj v tejto súvislosti a týka sa to najmä Komisie. Bolo by nesprávne vytvoriť paralelné štruktúry, ktoré by sa čoraz viac vzďaľovali a tým by zabránili tomu, aby Spoločenstvo zostalo z dlhodobého hľadiska súdržným celkom. Tomu musíme za každú cenu zabrániť. Keď nebudeme v nadchádzajúcich týždňoch reagovať zodpovedne a správne, mohli by sme byť svedkami vzniku rozdelenia.
Treba tiež jasne povedať, že metóda Spoločenstva a medzivládna metóda nemajú rovnakú dôležitosť. Medzivládna metóda je len pomôckou, ktorá sa má použiť, keď metóda Spoločenstva nie je k dispozícii z dôvodov vyplývajúcich zo zmluvy. Musíme preto zabezpečiť, aby v prípade možných zmien a doplnení zmluvy bolo možné previesť príslušnú vec do politiky Spoločenstva bez väčších problémov, tak ako sme to v minulosti urobili so Schengenom a v ďalších prípadoch.
To si vyžaduje radikálne riešenie, ktoré zároveň zabezpečí aj jasné právne štruktúry, aby krajiny, ktoré nie sú zapojené, mali istotu, že sa zapoja, keď splnia podmienky. Musí sa tiež zaručiť rovnaké postavenie malých krajín, pretože vieme, že štruktúry Spoločenstva nezabezpečujú len súdržnosť, ale aj dlhodobú rozhodovaciu schopnosť. Musíme ešte zistiť, aký zložitý bude medzivládny prístup v prípade paktu konkurencieschopnosti.
Sú tu tri oblasti. Prvou je Pakt stability a rastu, ktorý zahŕňa bežné právne predpisy a metódu Spoločenstva. Je tu tiež zmena zmluvy, ktorá so sebou nesie riziko štiepenia, a pakt konkurencieschopnosti, o ktorom určite ešte treba diskutovať. Parlament musí dokázať, že je zodpovedný, a to isté musíme urobiť aj v našom poslaneckom klube. Vieme akými dôležitými dátumami sú 24. marec a nasledujúci pondelok. Myslím si, že nepracujeme na ideálnom riešení, ale keď budeme konať zodpovedne, ďalšie inštitúcie a najmä Rada by mali urobiť to isté.
Podľa nášho názoru by sme mali medzivládny prístup prijať ako prechodné riešenie. Týka sa to právomocí inštitúcií a najmä Komisie v tejto otázke. Rada by mala byť v najbližších dňoch k dispozícii na diskusie. To znamená, že sme pripravení o tejto otázke diskutovať, aby sme prekonali problémy, ktoré v Parlamente máme, pretože malé krajiny a krajiny mimo eurozóny majú pocit, že sú v nevýhode vzhľadom na konkrétny postup, akým vznikol pakt konkurencieschopnosti. To všetko sťažuje našu prácu. Rád by som pomohol zabezpečiť, aby v potrebnom termíne bola väčšina za tento plán. Dúfam, že Rada nám dá počas našich diskusií možnosť zostaviť túto väčšinu.
Roberto Gualtieri
Budúcnosť Európskej únie sa nachádza na križovatke. Po opakovanom odkladaní z našej viny je už každému jasné, že Európa potrebuje skutočné hospodárske riadenie, ktoré musí byť osobitne prísne pre krajiny, ktoré prijali euro.
Vítame preto vytvorenie stáleho stabilizačného mechanizmu, ktorý považujeme za kľúčový pre budovanie skutočného hospodárskeho riadenia v Európe, dokonca aj keď budeme naďalej živiť právne a politické výhrady týkajúce sa prijatého postupu, ktorý považujeme za rizikový a ktorý v plnej miere nevyužíva nástroje ustanovené v zmluve. Rád počujem, že aj vy máte rovnaké výhrady.
V každom prípade sa teraz sústredíme na inú otázku: Ako bude nový mechanizmus vlastne fungovať? Prispeje k posilneniu hospodárskeho riadenia Európskej únie alebo bude krokom k novému (a nevyhnutne svojvoľnému) "medzivládnemu prístupu", pričom toto smerovanie sa uplatnilo aj v nešťastnom znení francúzsko-nemeckého paktu konkurencieschopnosti? Akým smerom sa vlastne vydáva tento vlak? Kto ho bude riadiť?
Návrh zmeny a doplnenia článku 136 na jednej strane skutočne ustanovuje medzivládny mechanizmus, ktorý je úplne oddelený od Únie a jej inštitúcií, pričom v stanovisku Komisie si, naopak, môžeme prečítať, že tento mechanizmus sa bude musieť opierať o hospodárske riadenie, ktoré vykonáva Únia, a že Komisia prijme všetky opatrenia na zabezpečenie súdržnosti medzi stabilizačným mechanizmom a týmto hospodárskym riadením.
Oceňujeme tieto zámery, ale keďže v návrhu na zmenu a doplnenie článku 136 o tom niet ani zmienky, domnievame sa, že nastal čas jasne určiť, ako bude tento mechanizmus fungovať. Aký postup sa prijme na zavedenie tohto mechanizmu? Aká bude úloha Komisie pri jeho riadení a pri určovaní podmienok jeho uplatňovania? Aké bude zloženie sekretariátu? Čo si Rada myslí o tom, čo pán Barroso práve povedal o platnosti súčasných mimoriadnych mechanizmov solidarity? Bude tam mať Európsky parlament nejakú úlohu?
Som presvedčený o tom, že iba prepracované znenie pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu k článku 136 alebo jasné vyhlásenie Európskej rady o týchto otázkach umožní Parlamentu prijať stanovisko v súlade s očakávaným časovým plánom Európskej rady.
(Rečník prijal otázku podľa postupu zdvihnutia modrej karty v súlade s článkom 149 ods. 8.)
William
Rád by som sa pána Gualtieriho opýtal, či si uvedomuje, že medzivládna spolupráca by bola pre národy Európy a pre nezamestnaných v Európe omnoho lepšou cestou ako európsky superštát, ktorý zjavne obhajuje. Uvedomuje si to?
Roberto Gualtieri
(IT) Som horlivým zástancom rešpektovania Európskej únie a právomocí, ktoré jej určili zmluvy a ktoré, podľa môjho názoru, zároveň predstavujú najlepší spôsob vykonávania našej úlohy priamych zástupcov občanov Európskej únie.
Guy Verhofstadt
Domnievam sa, že s vyhláseniami pána Barrosa o zmene a doplnení zmluvy môžeme byť spokojní. Teraz je, samozrejme, na nás, aby sme vypracovali naše stanovisko, a musíme to urobiť do 24. marca, pretože vtedy sa koná dôležité zasadnutie Rady. Dokážeme získať väčšinu v prospech zjednodušeného postupu? Uvidíme. Domnievam sa, že ešte stále treba splniť niekoľko podmienok.
Prvou podmienkou, ktorá mi prichádza na um, je, že sa musíme pokúsiť zabezpečiť, aby mechanizmus v čo najväčšej miere riadila Komisia. Mám pre to niekoľko dobrých argumentov. Určite ste si všimli, že európsky finančný stabilizačný mechanizmus (EFSM), ktorý spravuje Komisia, uvoľnil 6. januára na trh dlhopisy v objeme päť miliárd EUR na päť rokov. Európsky nástroj finančnej stability, ktorý je medzivládnym nástrojom, urobil to isté 25. januára, pričom tiež išlo o päť miliárd EUR a takisto na päť rokov.
Dlhopisy, ktoré spravuje Komisia, boli vydané s úrokovou sadzbou 2,5 % a dlhopisy spravované medzivládnym systémom boli uvedené na trh s úrokovou sadzbou 2,89 %. To znamená, že mechanizmus EFSM, ktorý je riadený podľa metódy Spoločenstva, vydáva dlhopisy s nižšími úrokovými sadzbami ako medzivládny systém. Chcel som na to upozorniť, pretože je dôležité ukázať, že metóda Spoločenstva má omnoho lepšie výsledky ako medzivládny systém.
Po druhé, myslím si, že si tiež musíme položiť otázku, či môžeme zmenu a doplnenie článku 136 použiť na posilnenie balíka hospodárskeho riadenia, o ktorom sa v súčasnosti diskutuje. Pani Wortmannová-Koolová a ďalší spravodajcovia predložili šesť návrhov. Pri týchto šiestich návrhoch však stále potrebujeme zelenú od Rady, aby Komisia mohla iniciovať príslušné postupy. Tento problém sa dá vyriešiť aj prostredníctvom článku 136. Mohli by sme povedať, že keď sa uplatní článok 136, čiže stály krízový mechanizmus, Komisia bude môcť automaticky iniciovať tento postup a Rada to nebude môcť zablokovať obrátenou kvalifikovanou väčšinou. Aspekt pokút tak bude skutočne automatický. To je druhá poznámka, ku ktorej sa v našom stanovisku zrejme budeme musieť vrátiť, čo som povedal aj obom spravodajcom nášho výboru pánovi Brokovi a pánovi Gualtierimu.
Chcel by som uviesť tretiu a poslednú poznámku. Pán Brok a pán Gualtieri, ako spravodajcovia sa musíte pokúsiť získať vyhlásenia a ubezpečenia Rady nielen o súčasnom balíku, ale o všetkých záležitostiach, ktoré boli ohlásené v posledných dňoch. Ide o pakt konkurencieschopnosti, medzivládnu metódu, o množstvo krajín, ktoré sú proti tomu, atď. Rada je v súčasnosti v tejto otázke skutočne rozdelená. Domnievam sa, že musíme získať ubezpečenie Rady, že použije metódu Spoločenstva aj v tomto druhom balíku hospodárskeho riadenia. Prečo? Pretože medzivládna metóda nefunguje. Predstavte si na chvíľu, že pravidlá hospodárskej súťaže v Európskej únii by riadila Rada. Koľkokrát by boli udelené pokuty podnikom porušujúcim pravidlá hospodárskej súťaže? Spoločnosť či súkromný podnik by nikdy nedostali pokutu za to, že porušili pravidlá hospodárskej súťaže v Európskej únii. To isté platí pre tieto pravidlá, a preto žiadam oboch spravodajcov, aby sa pokúsili získať ubezpečenie, že aj v druhom balíku hospodárskeho riadenia sa použije metóda Spoločenstva.
Rebecca Harms
Domnievam sa, že je jasné, že Európsky parlament chápe, prečo sa zmena a doplnenie zmluvy uskutočňuje na základe zjednodušeného postupu. Zaoberáme sa naliehavou situáciou. Je však tiež zrejmé, že podľa názoru Európskeho parlamentu nie je správne, aby postup, ktorým sa krízový mechanizmus uvádza do platnosti, v budúcnosti viedol k ukončeniu metódy Spoločenstva a k čo i len čiastočnému vylúčeniu Európskeho parlamentu a Komisie.
Chcela by som tiež vysvetliť náš veľmi kritický postoj k rozširovaniu medzivládneho prístupu. Domnievam sa, že v tejto chvíli čoraz menej európskych občanov chápe, aké rozhodnutia sa v jednotlivých situáciách prijímajú. Nemci boli postavení proti Grékom a Gréci proti Nemcom. Íri sú presvedčení, že na ich úkor sa zachraňujú nemecké banky. Toto nepochopenie situácie vyplýva z toho, že Rada je ako tajomná komnata a že rozhodnutia sa prijímajú až v poslednej chvíli.
V tejto oblasti potrebujeme väčšiu transparentnosť. Inak prídeme o dôveru občanov skôr, ako si vôbec dokážeme predstaviť. Preto ak chcete, aby sme sa v tomto bode podriadili zjednodušenému postupu, mali by ste byť pripravení posilniť úlohu Parlamentu ako zástupcu občanov v Rade a Komisii, tak ako to všetci sľúbili pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy. Túto zmluvu a otázku väčšej demokracie v Európe ste nepodporili len vy, pán Barroso, ale aj tí, ktorí boli pri moci v členských štátoch. Teraz by som to rada videla v praxi.
Stačí sa pozrieť na to, čo sa teraz deje v Grécku. Existuje plán privatizácie pláží, aby sa mohol splatiť grécky dlh. To je koniec doterajšieho riešenia krízy. Úplné sústredenie sa na politiku úsporných opatrení, ktorú dôrazne presadzuje Nemecko, dotlačí krajiny s rozpočtovým deficitom na pokraj katastrofy. Musíme vyhodnotiť, čo sa deje. Musíme diskutovať o štruktúre tejto krízovej politiky a údajnej politiky solidarity. Ako inak môžeme zabezpečiť, aby všade v Európe jasne pochopili, čo ešte treba v tejto kríze urobiť?
Na tomto mieste by som chcela povedať ešte jednu vec. Som presvedčená, že by sme mali byť pripravení preukázať solidaritu s ostatnými krajinami Európy. Finančné prostriedky, ktoré máme v súčasnosti k dispozícii, nie sú dostatočné. Dnes bolo v Bruseli prijaté rozhodnutie zabezpečiť väčšiu likviditu. Čoskoro o tom budeme musieť znovu hovoriť, rovnako ako o európskych dlhopisoch. Pán Verhofstadt to správne odôvodnil. Budeme však tiež musieť diskutovať o tom, ako má v budúcnosti vyzerať naša politika príjmov.
Ospravedlňujem sa za prekročenie časového limitu. Na túto rozpravu však rozhodne potrebujeme viac času, aby sme mohli dospieť k záveru a nezaujímali len defenzívny prístup.
(Predseda prerušil rečníčku.)
Ashley Fox
v mene skupiny ECR. - Podporujem túto zmenu zmluvy a podporuje ju aj naša skupina, pretože chceme vidieť stabilitu v rámci eurozóny. Hoci Spojené kráľovstvo nie je členom eurozóny a dúfam, že ani nikdy nebude, máme absolútny záujem na jej úspechu. Obchod s krajinami eurozóny predstavuje polovicu obchodu Spojeného kráľovstva. Londýnska štvrť City je finančným centrom Európy. Británia preto želá eurozóne všetko dobré a dúfame, že navrhovaný stabilizačný mechanizmus zabezpečí krátkodobú a strednodobú podporu.
Dúfam, že Parlament bude konať zodpovedne a schváli zmenu, ktorú navrhla Rada. Na to, aby euro prežilo a prosperovalo z dlhodobého hľadiska, je však potrebná radikálnejšia zmena. Pán Barroso, môžete mať toľko dohľadu a dozoru, koľko len chcete, toľko hospodárskeho riadenia, koľko sa vám páči, no ak majú v eurozóne zostať krajiny ako Grécko, Írsko a Portugalsko, v zásade musia byť oveľa konkurencieschopnejšie, také konkurencieschopné ako Nemecko, a vaša Komisia by mala sústrediť svoje úsilie práve na to.
Lothar Bisky
Lisabonská zmluva existuje len krátko. Teraz sa však bude meniť druhýkrát len za niekoľko mesiacov pre niečo, čo je údajne naliehavé. Zmena a doplnenie zmluvy sa preto neuskutoční v súlade s demokratickým procesom, ktorý ustanovuje Lisabonská zmluva. Namiesto toho sa o nej rozhodne prostredníctvom zrýchleného postupu.
Videli sme, ako sa tento postup použil s cieľom umožniť, aby sa v otázke záchranných balíkov pre banky v hodnote miliárd eur obišiel Parlament. Teraz je Rada opäť pod časovým tlakom a mnoho vedúcich predstaviteľov vlád chce, aby sa na zavedenie novej zmeny a doplnenia zmluvy použil vraj vyskúšaný a overený zrýchlený postup. Konfederatívna skupina Európskej zjednotenej ľavice - Nordická zelená ľavica je proti tomuto prístupu, ktorý akoby sa stával štandardným procesom, a žiada, aby sa zmeny a doplnenia zmluvy riadili s použitím riadneho postupu vrátane konventu, ktorý ustanovuje Lisabonská zmluva.
William  Dartmouth
v mene skupiny EFD. - Možno by som mohol začať od nuly. Začalo sa to prostou a jednoduchou colnou úniou, potom prišla politická únia, hoci bez riadneho demokratického súhlasu, potom menová únia, nuž, ako sa to vezme, pretože desať členských štátov malo dosť rozumu, aby zostalo mimo, ale to, čo máme teraz, je dlhová únia, a to dlhová únia, ktorá prosto nefunguje.
Pozrime sa na úrokovú sadzbu nemeckého bundu. Keby menová únia fungovala, všetci členovia menovej únie, všetky krajiny eurozóny, by si mohli požičiavať peniaze s rovnakou sadzbou, s rovnakou sadzbou ako kľúčový ukazovateľ nemecký bund, ale vôbec to tak nie je. Portugalsko v súčasnosti platí o 4,8 % viac, Írsko o 5,9 % viac a Grécko o 8,25 % viac. Presne ako povedal pán Gualtieri, ide o rozhodujúci moment.
Neočakávam, že predseda poslaneckého klubu PPE či predseda skupiny S&D, ktorý počas môjho vystúpenia krútil hlavou, pochopia rozhodujúci význam tejto situácie, ale som presvedčený, že čoskoro budú musieť. Váš problém, a je to najmä váš problém, by sa lepšie vyriešil prostredníctvom medzivládnej spolupráce. Hospodárske riadenie je pasca a navyše nemá žiadny mandát. Vo vašom úsilí vybudovať toto krehké a márne impérium sa nikto nikdy nezmienil, ba dokonca zrejme vôbec neuvažuje o ťažko skúšaných daňových poplatníkoch národných štátov.
Ešte raz by som vám chcel pripomenúť, že máme 27 členských štátov, z ktorých 11 je čistých prispievateľov a 16 sú príjemcovia, pričom medzi prispievateľmi a príjemcami je priepasť veľkosti zlomu San Andreas. Mám pocit, že najmä nemecký daňový poplatník už nebude túto nákladnú frašku znášať príliš dlho.
William Jennings Bryan v roku 1896 v slávnej reči o bimetalizme povedal: "Nemali by ste ľudstvo ukrižovať na zlatom kríži." Ja vám a najmä predsedovi Komisie, ktorý má výkonnú právomoc, dnes ešte naliehavejšie hovorím: nemali by ste daňových poplatníkov Spojeného kráľovstva a ostatnej Európy ukrižovať na kríži jednotnej meny.
Bruno Gollnisch
(FR) Najprv by som sa chcel vyjadriť k škandálu, ktorým je takzvaný "zjednodušený", v skutočnosti však vierolomný postup na zmenu a doplnenie zmluvy.
Neexistuje žiadna skutočná diskusia a ako zvyčajne ani žiadne priame konzultácie s obyvateľmi. Tu však nejde o neškodnú tému. Ide tu o zmenu európskeho fondu finančnej stability na stály nástroj. Ale azda tento fond predstavuje aj niečo iné okrem možnosti vytvorenia európskeho dlhu, ktorý napokon prevezmú členské štáty, ktoré sú už beztak dosť zadlžené, pričom by sa mohlo stať, že by museli tento európsky dlh splatiť skôr ako svoje vlastné dlhy? Táto hospodárska politika istým spôsobom pripomína Sapeura Camembera, hlavnú postavu z jednej vtipnej francúzskej knihy. Ide o vojaka, ktorý dostal rozkaz zasypať jamu na kasárenskom dvore a aby ju zasypal, vykopal hneď vedľa nej takú istú jamu.
Výmenou za účasť Nemecka nám dovolia pakt, ktorý nazvali paktom konkurencieschopnosti, pričom podľa nóty generálneho sekretariátu francúzskej vlády pre európske záležitosti podrobnosti tohto paktu nemali byť známe. V skutočnosti sú až pridobre známe. Bude to liek, ktorý bude obsahovať skutočné úsporné opatrenia, dohľad a vyššiu normalizáciu rozpočtových politík.
Ide o rozšírenie konvergencie, citujem, na všetky politiky, ktoré majú dosah na konkurencieschopnosť, dokonca aj keď v zásade patria do vnútroštátnych právomocí. Skrátka, všetky tie nemecké politiky, o ktorých pán Sarkozy toľko sníva, sa prenesú na celú eurozónu. To je úplne neprijateľné, rovnako ako alternatíva jednotného trhu pre európsky štátny dlh a s tým súvisiace zvýšenie európskeho rozpočtu a zavedenie osobitnej dane na jeho financovanie. Musíme urobiť niečo iné.
José Manuel Barroso
Predovšetkým by som sa vám rád poďakoval za vaše vystúpenia a osobitne by som sa chcel poďakovať spravodajcom pánovi Brokovi a pánovi Gualtierimu za poznámky týkajúce sa významu metódy Spoločenstva, ako aj za ostražitosť v súvislosti s možným posunom k medzivládnemu prístupu. Za túto ostražitosť im môžem iba poďakovať.
Urobme si v tomto konkrétnom prípade úplne jasno. Komisia túto revíziu podporila, pretože sa domnievame, že jej cieľom je reagovať na problém spojený s právomocou, ktorá nebola ustanovená zmluvou. Zmluva neustanovila stály stabilizačný mechanizmus. Členské štáty sa preto jednomyseľne rozhodli vytvoriť mechanizmus, a to na medzivládnom základe. Bolo to jednomyseľné rozhodnutie členských štátov.
Nebudem vôbec tajiť, pretože som to veľmi jasne povedal, že pôjdem so všetkými, ktorí chcú v tejto veci napredovať rýchlejšie. Medzivládny krok môže predstavovať pokrok, radšej by sme však napredovali rýchlejším medzivládnym tempom. Vieme však, že niektoré veľké kroky v dejinách európskej integrácie, ktoré posunuli Európu dopredu, napríklad Schengen či oblasť slobody a spravodlivosti, sa začali medzivládnymi iniciatívami. Otázka politickej zodpovednosti preto znela takto: Máme či nemáme podporiť niečo, čo síce nie je úplne v súlade s našimi preferenciami, čiže s metódou Spoločenstva, ale predstavuje posilnenie našej spoločnej schopnosti reagovať na problémy, ktoré neboli výslovne ustanovené v zmluve? Našou odpoveďou na túto otázku je, že áno. Myslím si, že to máme podporiť. Preto je stanovisko Komisie v súvislosti s touto reformou zmluvy priaznivé.
Chcel by som vám však veľmi otvorene povedať, že Komisia uprednostňuje prístup Spoločenstva. Zhodou okolností ide o diskusiu, ktorú sme mali počas prípravy tohto rozhodnutia. Niektorí chceli - a dokonca aj navrhli - zmenu a doplnenie článku 122, čím by sa zrušila právomoc, ktorá existovala od čias Rímskych zmlúv. Bol som osobne proti tomu. Preto si myslím, že sa dá povedať, že teraz môžeme túto novú právomoc spoločne rozvíjať, dokonca aj keď, prísne vzaté, nevzniká podľa metódy Spoločenstva. Zároveň však v našom stanovisku veľmi jasne hovoríme, citujem: "Komisia prijme všetky iniciatívy, legislatívne alebo iné, na zabezpečenie súdržnosti medzi týmto budúcim mechanizmom a správou ekonomických záležitostí Únie najmä v eurozóne, a to so zreteľom na právomoci udelené Únii a jej inštitúciám na základe zmluvy." To je absolútne jasné stanovisko a rád by som vás o tomto zámere informoval.
Počas rozpravy niektorí hovorili napríklad o rozpore či rozdieloch medzi jedným členským štátom a ostatnými, medzi Spojeným kráľovstvom a eurozónou. Zvyčajne nerád takto rozlišujem, určité rozdiely však existujú, pričom hlavný rozdiel zhodou okolností spočíva v tom, že dlh eurozóny je omnoho nižší ako dlh Spojeného kráľovstva. Dlh Spojeného kráľovstva je omnoho vyšší ako dlh eurozóny ako celku. Preto problém, ktorý existuje v eurozóne, ako už niektorí z vás vlastne zdôraznili, je v skutočnosti problémom relatívnej konkurencieschopnosti. Preto sa teraz snažíme nájsť riešenie pre konkurencieschopnosť a zbližovanie - zdôrazňujem zbližovanie - v Únii.
Aj keď niektorí ľudia nesúhlasia, smerujme v eurozóne a v Únii k väčšiemu zbližovaniu tých, ktorí chcú napredovať, pretože viac riadenia v Európskej únii už nežiadajú len federalisti či zástancovia integrácie. Takéto riadenie požadujú aj trhy a to musíme vypočuť. Trhy dnes Európu nežiadajú len o to, aby rozhodne bránila eurozónu, ale aj o to, aby zabezpečila prehľadnejší systém riadenia. Okrem toho je pravda, že prístup Spoločenstva zvyčajne poskytuje väčšiu záruku ako prístup, ktorý až príliš často záleží na dobrej vôli vedúcich predstaviteľov.
(potlesk)
V tomto smere teraz pracujeme na ďalších projektoch, konkrétne na projekte v oblasti konkurencieschopnosti a zbližovania, ale to bude na inú rozpravu niekedy inokedy. V každom prípade sa domnievam, že Komisia v tejto veci prijala správnu pozíciu. Vyjadrila jasné stanovisko v prospech tejto obmedzenej revízie zmluvy, pričom každého požiadala, aby pozornejšie vnímal potrebu zabrániť vytvoreniu mechanizmov, ktoré by mohli viesť k vzniku rozdielov, o čom sa zmienil napríklad pán Brok, pretože Úniu ako celok môžu garantovať práve inštitúcie Spoločenstva, pretože Komisia prijíma opatrenia pre eurozónu, ako aj pre tie členské štáty, ktoré v eurozóne nie sú.
Preto pozorne sledujme toto hľadisko. Keď nás teraz motivuje potreba reagovať na naliehavé problémy, nevytvárajme otázky, ktoré by nám v budúcnosti mohli priniesť vážnejšie problémy. Garantujme dôslednejšie riadenie a zároveň garantujme Úniu ako celok v duchu, ktorý, samozrejme, musí byť duchom Únie: v duchu solidarity a zodpovednosti.
Manfred Weber
(DE) Potreba zmeny a doplnenia zmluvy, ako aj inštitucionálna diskusia, ktorá v súčasnosti prebieha, dokazujú, že sotva po viac ako roku od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy už nedokážeme riešiť problémy, ktoré nám prináša svet, prostredníctvom zmluvy v jej súčasnom znení. Presne na to poukazuje dnešná rozprava. Na druhej strane, keď hovoríme o súčasnej zmluve, dozvedáme sa, že rozsiahlejšia diskusia o zmluve je nepredstaviteľná a zbytočná vzhľadom na situáciu v členských štátoch a najmä v Spojenom kráľovstve a Českej republike. To je konflikt, v ktorom sa v súčasnosti nachádzame. Potrebujeme viac, ale od členských štátov to nedostaneme. Odpoveď musí dať Európsky parlament.
Keď počúvame, čo dnes hovoria občania, je zrejmé, že si uvedomujú, že teraz treba zaviesť zmeny zmluvy. Kladú si takéto otázky: Ako v blízkej budúcnosti dostať trhy pod kontrolu? Preto potrebujeme silnú Európu.
Musíme si však položiť ešte dôležitejšiu otázku, ktorá znie: Čo dobrého vlastne prináša náš európsky projekt? Po celé desaťročia zodpovedal za udržanie mieru a za skoncovanie s vojnou na našom kontinente. Dnes dopoludnia som bol hostiteľom skupiny návštevníkov z jednej školy. Pre mladých ľudí už vojna, chvalabohu, nie je zásadným problémom. Nedokážu si predstaviť, čo je vojna zač. V našich diskusiách sa teraz zaoberáme hrozbou globalizácie a vysvetľujeme, že Európu potrebujeme na to, aby udržala zlo globalizácie pod kontrolou, ale to je negatívny argument. Keď si chceme získať nielen mysle, ale aj srdcia ľudí, musíme urobiť ďalší krok v otázke, čo dobrého prináša európsky projekt. Musíme hovoriť o obrazoch a musíme si klásť otázku, aké sú úspechy Európy a aká je jej úloha.
Keď sa zídu mocné krajiny sveta vrátane Ameriky, Japonska, Európy, Brazílie, Indie a tak ďalej, kto zdvihne ruku a opýta sa, či venujeme dostatočnú pozornosť sociálnym otázkam? Čína to nebude. Budeme to musieť urobiť sami. Kto zdvihne ruku a povie: Musíme myslieť na otázky životného prostredia? Američania to nebudú. Túto otázku budeme musieť zdôrazniť my. Kto povie: Chceme zachovať mier na celom svete a zabezpečiť, aby konflikty neprechádzali do vojen? Budeme to musieť urobiť my s našou historickou skúsenosťou.
Keď sa pozrieme na Tunisko, je zrejmé, že ľudia tam chcú rovnaký model, ako máme v Európe. Máme veľmi príťažlivý spôsob života. Preto keď diskutujeme o otázkach zmluvy, keď hovoríme o spôsobe fungovania nášho kontinentu a o našej úlohe, musíme sledovať celkový obraz, aby sme pre náš projekt získali nielen mysle, ale aj srdcia ľudí. Vtedy sa nám podarí dosiahnuť jeho akceptovanie na vnútroštátnej úrovni.
(Rečník prijal otázku podľa postupu zdvihnutia modrej karty v súlade s článkom 149 ods. 8.)
Proinsias De Rossa
Rád by som sa poďakoval pánovi Weberovi za to, že prijal moju otázku, na ktorú by azda mohol odpovedať aj pán predseda Barroso, pretože je určená v prvom rade jemu.
Podporujem zámer v pozadí tejto zmeny zmluvy. Tak ako ostatných, aj mňa znepokojuje príslušný mechanizmus. Ale zjednodušený postup ustanovuje, že všetky národné parlamenty, všetkých 27 národných parlamentov musí s prijatím tejto zmeny zmluvy aspoň súhlasiť.
Národné parlamenty majú šesť mesiacov na to, aby sa rozhodli, čo urobia. Hovoríme o prijatí rozhodnutia v marci, rozhodnutia Rady, ktoré bolo prijaté v decembri. Ako je to vôbec možné? Určite musia čakať do júna, aby prijali toto rozhodnutie?
Manfred Weber
(DE) Na druhej strane je dôležité, aby členské štáty mali zmluvy pod kontrolou, preto sa zmena a doplnenie musí uskutočniť na tejto úrovni. Na druhej strane stojíme pred otázkou, ktorá je prítomná v mnohých otázkach, ktorých som sa snažil dotknúť. Uvažujeme o tejto veci dostatočne, venujeme jej dosť času a máme dosť času na to, aby sme o nej podrobne diskutovali? Alebo sú očakávania ľudí také vysoké a tlak globálnych problémov taký veľký, že musíme byť rýchlejší a musíme rýchlejšie konať? Z tohto dôvodu nepovažujem otázku času za problém, musíme však poskytnúť odpovede. Na to sa musíme sústrediť.
Predseda
Ďalším rečníkom na zozname je pán Martin Schulz, od ktorého som dostal list. Ak existujú nejaké nedorozumenia v súvislosti s poradím na zozname, môžem ich vysvetliť po našej rozprave.
Martin Schulz
(DE) Vážený pán predseda, ide o list adresovaný vám osobne a nie plénu.
Zmeny a doplnenia zmluvy sú vždy zložité, dokonca aj tie zjednodušené. Z predmetu našej diskusie vyplýva, že sa nachádzame v mimoriadne zložitej situácii. Termín "zjednodušený postup" zakrýva skutočnosť, že takýto postup môže zlyhať. Môže zlyhať tu alebo aj kdekoľvek inde. Dozvedeli sme sa, že keď zlyhá, ocitneme sa vo veľmi zložitej situácii. Preto si musíme znovu položiť otázku, čo môžeme urobiť pre to, aby nezlyhal. Pravda je, že nás počúvajú. To, či zlyhá len postup ratifikácie alebo aj projekt eura ako celok, bude závisieť od odhodlania vedúcich predstaviteľov vlád prijať súdržné a jednotné opatrenie. V tejto súvislosti už bolo prednesené množstvo hodnotných poznámok.
Chcel by som uviesť ešte tri body, ktoré majú zásadný význam. Dnes, rok po začiatku tejto vážnej krízy, by som sa vás chcel opýtať, aká je vonkajšia hodnota našej meny. Odpoveď na túto otázku je 1,35 USD. Pri zavedení eura to bolo 1,17 USD. Teraz je to 1,35 USD. Hodnota medzinárodnej meny je založená na jej vonkajšej hodnote. Za posledný rok bola vonkajšia hodnota eura veľmi stabilná. Vnútorná štruktúra eura však stabilná vôbec nie je. Dôvodom je mimoriadne nejednoznačný postoj a dvojitý meter vedúcich predstaviteľov štátov a vlád.
Problém nespočíva v tom, že Európa nedokáž konať súdržne. Veď nástroje sú k dispozícii. Problém spočíva v tom, že Európa sa nedokáže dohodnúť na súdržnom postupe. Keď hovoríme, že Európa sa nedokáže dohodnúť, mali by sme tiež dodať, že nie tí, ktorí sme tu. Silnú menovú oblasť schopnú prijímať vonkajšie opatrenia nevytvoril Európsky parlament či Komisia, ale vlády zvrchovaných členských štátov, ktoré však nie sú ochotné vytvoriť samostatné vnútorné nástroje potrebné na zavedenie pevnej hospodárskej a sociálnej politiky a pevnej vládnej politiky súbežne s pevnou menou. To je kľúčový bod.
Po druhé, všetko, čo sa v Európe deje, sa uskutočňuje v kontexte zmlúv. Keď sa však niečo deje v rámci zmlúv a my nechceme svojvoľne vytvoriť niečo mimo zmlúv, pretože niektorí o tom uvažujú, Európskemu parlamentu je jasné, že v centre tohto diania musí stáť ústredná inštitúcia zmluvného rámca, čiže Komisia. Demokratickú legitimitu našich opatrení na európskej úrovni v priamom vzťahu k Európskemu parlamentu určuje Komisia. Preto ste správne vysvetlili to, o čom sa zmienili aj spravodajcovia páni Brok a Gualtieri.
V rámci svojej tretej poznámky chcem upozorniť na riziko, ktoré spočíva v tom, že Európa je silná, keď koná súdržne ako najväčšia hospodárska oblasť na svete s 500 miliónmi obyvateľov, keď sa však nechá rozdeliť na 27 jednotlivých častí, stáva sa nedôležitou. Žiaľ, jasne sa to ukázalo počas udalostí na druhom brehu Stredozemného mora. Ak Európa nezaujme súdržný postoj, nezostane jej žiadna úloha. Ak zaujme súdržný postoj, potom sa so svojím sociálnym a hospodárskym modelom stane motorom celosvetového hospodárstva a vplyvným partnerom na medzinárodnej politickej scéne.
Otázka, o ktorej v rámci tohto zjednodušeného postupu diskutujeme, sa týka toho, či má Európa budúcnosť alebo či sa rozpadne na jednotlivé štáty a upadne do bezvýznamnosti a nepodstatnosti. Diskutujeme presne o tom.
Ivo Strejček
(CS) Bez ohľadu na náš vzťah k jednotnej mene euru som presvedčený, že je v záujme každého, kto žije v EÚ, aby sa euro a eurozóna stabilne rozvíjali, či už ho používame, alebo nie, pretože naše hospodárstva sú nesmierne prepojené.
Keď však pán predseda Barroso opisoval európsky stabilizačný mechanizmus, používal výrazy ako lepší dohľad, rozšírenie hospodárskej koordinácie, koordinácia rozpočtových politík a harmonizácia sociálnych politík. Dámy a páni, otvára sa tým cesta k vytvoreniu fiškálnej únie a z dejín hospodárstva vyplýva, že fiškálna únia nikdy dlho nevydrží bez vytvorenia politickej únie. Drobná zmena, o ktorej dnes diskutujeme, je preto obrovskou zmenou pre jednotlivé členské štáty EÚ. Európska únia sa politicky mení pre budúcnosť. Pán Weber povedal, že európski občania si želajú silnejšiu Európu. To tu po celý čas vieme. Opýtajme sa ich, pretože európski občania celé desaťročia len akceptujú a nerozhodujú o tom, čo sa deje v európskych inštitúciách.
Joe Higgins
Navrhuje sa nový stabilizačný mechanizmus. V írskej predvolebnej kampani strany, ktoré pravdepodobne vytvoria novú vládu, sľubujú nové rokovania o zmene súčasného plánu úsporných opatrení EÚ a Medzinárodného menového fondu (MMF) s cieľom znížiť jeho prísnosť. To je však len špekulácia a je nespravodlivé a nedemokratické od Írov žiadať, aby hlasovali za zahmlené dohady.
Chcel som pána Barrosa ako predsedu Komisie požiadať, aby nezasahoval do írskej predvolebnej kampane, ale aby potvrdil demokratické právo obyvateľov Írska na faktické informácie a pravdu.
Pán komisár Rehn včera povedal, že nové rokovania o dohode EÚ a MMF sú zrejme možné, mám však štyri konkrétne otázky. Po prvé, sú nové rokovania možné okamžite po nástupe novej írskej vlády do funkcie a pred zavedením nového mechanizmu v roku 2013? Po druhé, znamenalo by to zásadné zníženie brutálnej výšky účtovaných úrokov? Po tretie, boli by finanční špekulanti nútení prevziať vlastné straty namiesto obetovania obyvateľov Írska? Po štvrté, uvedomuje si pán komisár, že našu krízu v Írsku vyriešia iba opätovné rokovania, ktoré obmedzia škrty a zabezpečia zásadné verejné investície v oblasti zamestnanosti, ale že ďalšie škrty a úsporné opatrenia našu spoločnosť zničia?
Nicole Sinclaire
Nuž, opäť je to tu. Neúspešný politický projekt eura nás priviedol k zmene a doplneniu Lisabonskej zmluvy dvakrát počas jej krátkej existencie. Mali by sme mať, samozrejme, na pamäti, že Lisabonská zmluva bola pretlačená prostredníctvom írskeho referenda. Íri povedali nie, ale boli oklamaní. Povedalo sa im, že ich hospodárstvo bude chránené, ale bolo to zavádzanie, a keď sa teraz Európska únia stretáva s problémom, neobzrie sa späť a neopýta sa, kde urobila chybu. Nie, chcete ďalšiu integráciu a chcete, aby malé štáty ešte viac trpeli. Chcete ich pokutovať, keď sa dostanú do ďalších problémov, čo im zasa prinesie ďalšie problémy a ešte viac ich podriadi vášmu európskemu impériu.
Pánovi Barrosovi chcem povedať: áno, Spojené kráľovstvo možno má problém s dlhom, tomu však nepomôže, že musíme zachraňovať krajiny eurozóny, napríklad Írsko, keď sme si na to najprv museli požičať peniaze.
Kay Swinburne
K zmene zmluvy by sme nemali pristupovať ľahkovážne najmä vzhľadom na to, že Lisabonská zmluva si vyžiadala množstvo práce a rokovaní. Parlament a Rada preto musia k zmene a doplneniu zmluvy pristupovať veľmi zdržanlivo. Táto zmena je potrebná na ochranu slabších hospodárstiev eurozóny. Musí sa však zohľadniť aj postavenie tých členských štátov, ktoré nie sú súčasťou eurozóny.
Táto zmena zmluvy nevyrieši neschopnosť členských štátov dodržiavať dohody v rámci Paktu stability a rastu. Nevyrieši základné problémy spojené s obrovským verejným deficitom a nezvýši ani konkurencieschopnosť EÚ na svetovej scéne. Je to len provizórne opatrenie, ktoré nám má poskytnúť viac času na opravu jednotlivých domov eurozóny a nášho spoločného domu.
Každý členský štát EÚ musí preskúmať svoje verejné výdavky a daňové politiky a vypracovať realistické programy na oživenie našich hospodárstiev. Jeden, hoci potrebný riadok textu, ktorý pridáme do medzinárodnej dohody, nenahradí skutočnú reformu a obozretnosť. Musí preto vzniknúť skutočná stratégia pre celosvetovú konkurencieschopnosť.
Maroš Šefčovič
podpredseda Komisie. - Rád by som poďakoval všetkým účastníkom rozpravy a poslancom Európskeho parlamentu za jasnú podporu prístupu Spoločenstva, silnej Európskej únie a primeranej úlohy v budúcom mechanizme, o ktorom dnes diskutujeme.
Naše stanovisko bolo veľmi jasné v tom zmysle, že plne podporujeme vytvorenie európskeho stabilizačného mechanizmu a vnímame ho ako veľmi dôležitú súčasť v mozaike silnejšej a hospodársky prosperujúcejšej Európy. Pracujeme na zvýšenom dohľade nad finančnými trhmi a lepšom hospodárskom riadení, pričom v tejto súvislosti sme predložili šesť legislatívnych návrhov. Prvý európsky semester sme začali naším ročným prieskumom rastu a to by mal byť posledný diel skladačky.
Domnievam sa tiež, že týmto a našou dnešnou rozpravou, a pevne verím, že aj priaznivým marcovým rozhodnutím, vysielame veľmi jasné signály všetkým tým, ktorí stavajú na porážku eura. Ak staviate na porážku eura, o svoje peniaze prídete. To je veľmi dôležitý signál, ktorý treba vyslať.
Rozhodnutie o tejto otázke bude preto absolútne kľúčové, viem však, že pre Parlament je tiež veľmi dôležité, aby sme plne rešpektovali právomoci Únie, aby sme plne rešpektovali výsady a úlohu inštitúcií Únie. Samozrejme, Komisia určite dohliadne na to, aby sa európske právne predpisy vždy rešpektovali.
V našom stanovisku sme uviedli, že Komisia je pri tvorbe týchto mechanizmov tiež pripravená využiť svoje odborné znalosti, pretože, podľa môjho názoru, by mali byť plne v súlade so zlepšeným hospodárskym riadením, najmä pokiaľ ide o koordináciu a dohľad nad hospodárskymi a finančnými politikami členských štátov a najmä členských štátov eurozóny.
Niektorí z vás vyjadrili obavu, že by sme nemali vytvárať dvojstupňovú Európu. Myslím si, že stanovisko Komisie je aj v tejto veci veľmi jasné. Hoci primárna zodpovednosť za euro zostáva na členských štátoch eurozóny, je úplne jasné, že každý budúci mechanizmus spolupráce musí byť otvorený pre ostatných a že všetka naša činnosť na zvýšenie konkurencieschopnosti a zbližovania sa musí týkať všetkých 27 členských štátov.
Som preto presvedčený, že proces, ktorým prechádzame a v ktorom mali finančné trhy podiel aj na urýchlení našej integrácie, na urýchlení našej spolupráce v oblasti hospodárskeho riadenia, treba veľmi privítať, pretože našu Úniu rozhodne posilňuje.
Rád by som osobitne poďakoval obom spravodajcom, pánovi Brokovi a pánovi Gualtierimu, za ich úzku spoluprácu, za myšlienky, ktoré predložili, a za priebežné konzultácie s Komisiou. Som presvedčený, že ich dobrá práca povedie k správe, ktorú Parlament schváli včas, ešte pred prijatím rozhodnutia Európskej rady.
Moja posledná poznámka je určená pánovi Higginsovi z Írska. Veľmi správne upozornil na citát pána komisára Rehna, že dohoda bola uzavretá s Írskom - nie s vládou, ale s Írskom ako krajinou. Samozrejme, očakávame, že každá ďalšia vláda bude túto dohodu rešpektovať. Teraz je úplne jasné a úplne zrejmé, že Komisia má veľké pochopenie pre súčasné ťažkosti, ktoré Írsko postihli, a urobí všetko, čo je v jej silách, aby podporila rýchly návrat írskeho rastu.
Európske inštitúcie - Európska únia, Komisia, či Európska centrálna banka, ba aj Medzinárodný menový fond - veľkým dielom prispeli k stabilizácii situácie v Írsku. Som si istý, že všetci spoločne urobíme všetko, čo je v našich silách, aby sa aj do Írska vrátili rast a prosperita.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Ilda Figueiredo
Táto rozprava ukázala, že Európska komisia je odhodlaná ďalej ísť tou istou cestou, ktorou sa vydala, keď nedemokratickým spôsobom dosiahla schválenie Lisabonskej zmluvy. Treba mať na pamäti, že po odmietnutí takzvanej európskej ústavy občanmi Francúzska a Holandska vedúci predstavitelia Európskej únie robili všetko, čo mohli, aby zabránili ďalším referendám. Dokonca po prvom odmietnutí v Írsku vyvinuli všetok tlak, aby po uplynutí istého času dosiahli uskutočnenie nového referenda.
A hľa, len pár mesiacov po nadobudnutí platnosti novej zmluvy sa opäť pokúšajú veci meniť rýchlo a bez akejkoľvek verejnej diskusie, pretože sa boja reakcií občanov rôznych členských štátov Európskej únie, najmä tých, ktoré trpia dôsledkami rozširujúcich sa neoliberálnych politík.
Teraz sa chcú uchýliť k takzvanému "zjednodušenému postupu", aby zakryli skutočnosť, že vlastne menia dôležitú vec spojenú s konštitucionalizáciou, s cieľom zmeniť európsky fond finančnej stability na stály fond s neprípustnými podmienkami, ktoré obsahuje takzvaný pakt konkurencieschopnosti, a so závažnými dôsledkami pre sociálne politiky: devalváciou miezd a dôchodkov a zvyšovaním veku odchodu do dôchodku.
