Kvindedrab i Mexico og Mellemamerika
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Raül Romeva i Rueda for Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling om kvindedrabene i Mellemamerika og Mexico og EU's rolle i bekæmpelsen af dette fænomen (Α6-0338/2007).
Raül Romeva i Rueda  
Fru formand! Selv om drab på kvinder er et globalt problem, er der områder i verden, som på grund af fænomenets store udbredelse og kompleksitet er blevet paradigmatiske eksempler.
Disse områder afspejler til stor beklagelse samtidig mange af de problemer, som i forskellig grad påvirker samfund, der er styret af sociale mønstre, som bygger på en patriarkalsk kultur. Det er eksempelvis tilfældet med Mexico og landene i Centralamerika.
Rent faktisk var det i Mexico, at begrebet kvindedrab begyndte at tage form, navnlig da det særlige statsadvokatur, som skal efterforske og retsforfølge sager om kvindedrab i Republikken Mexico, og hvis formand er kongresmedlem Marcela Lagarde, definerede begrebet som, og jeg citerer, "summen af alle forbrydelser mod menneskeheden i form af kriminelle handlinger, bortførelser og forsvindinger, hvor ofrene er piger og kvinder, med baggrund i et institutionelt sammenbrud".
Kort sagt er der tale om, at retsstaten er brudt sammen, hvilket fremmer straffrihed. Selv om begrebet er under udvikling, foretrækker nogle brugen af ordet "kvindedrab" som kontrast til ordet "manddrab".
Jeg vil gerne bede om stilhed i salen.
ordfører. - (ES) Tak, fru formand! Jeg vil fortsætte.
Det, jeg netop sagde, var, at selv om der er tale om et begreb i konstant udvikling, føler nogle rent faktisk, at det er nødvendigt at tale om kvindedrab som kontrast til manddrab, og det er sigende, at det, som dette begreb fremhæver, er eksistensen af et af de mest foruroligende fænomener i vores tid, nemlig drab på kvinder, som sker, alene fordi der er tale om kvinder.
I løbet af de seneste to år har Parlamentet arbejdet meget med dette emne, og det bliver en milepæl i denne proces, når plenarforsamlingen i morgen, den 11. oktober, vedtager denne betænkning om drab på kvinder i Mexico og Centralamerika og EUs rolle i bekæmpelsen af dette fænomen.
Betænkningen er også resultatet af en lang og intensiv dialog med alle berørte sektorer, og den omfatter talrige kompromiser mellem de politiske grupper. Jeg vil i øvrigt gerne benytte lejligheden til at takke alle skyggeordførerne for deres støtte og oplyse Dem om, at til stede her i dag er også Marjo Searle og Arsène Van Nierop, mødrene til henholdsvis Brenda og Hester, som begge blev myrdet i Mexico.
Med vedtagelsen af denne betænkning vil Parlamentet være på linje med andre institutioner, som allerede har givet udtryk for deres holdning til spørgsmålet. Det har bl.a. Europarådet, FN og forskellige parlamenter og regeringer over hele verden allerede gjort. Betænkningens indhold vil være et betydeligt fremskridt både i forhold til at definere problemet og i forhold til de forskellige parter, der tager ansvar i kampen for at udrydde det.
Et af de principper, der er udsprunget af betænkningen, er som udgangspunkt for enhver analyse at anerkende de mange årsager til og former for denne type forbrydelse.
Der er ingen tvivl om, at eksempelvis det meget medieomtalte tilfælde med Ciudad Juárez - hvor over 400 kvinder er blevet myrdet siden 1993 - i høj grad skyldes, at der er tale om en grænseby med de typiske problemer, der kendetegner et sådant område. Der er imidlertid også mange faktorer, som kræver, at indsatsen koncentreres, og at der indføres offentlige helhedsstrategier.
Disse strategier omfatter forebyggelse, investering i uddannelse for at skabe lighed og ændre den patriarkalske kultur, forbedringer af dataindsamlingen og de kriminaltekniske undersøgelser, fremme og fremskyndelse af anmeldelsen af forbrydelser, uddannelse af politi, dommere, anklagere og læger i denne type forbrydelse, overvågning af lokale forretninger og multinationale selskaber i området, som i mange tilfælde underlægger de kvindelige ansatte utrolig ringe vilkår, indførelse af lovgivningsreformer og gennemførelse af bestemmelser på de relevante samfundsniveauer, og endelig skal der lægges særlig vægt på at støtte ofrene og deres familier.
Med hensyn til det sidste punkt vil jeg imidlertid med dyb beklagelse gøre opmærksom på, at ofrene i mange tilfælde betragtes med foragt og endog kriminaliseres, og deres familier forfølges og beskyldes endog for at skade en bys eller lands gode omdømme, alene fordi de ønsker at skabe opmærksomhed omkring problemet, og fordi de ønsker at kræve - og kræver - retfærdighed.
De, der har hovedansvaret for at gennemføre alle de foreslåede foranstaltninger, er naturligvis de statslige institutioner i de berørte lande, som i dette tilfælde jo er Mexico og landene i Centralamerika.
I lyset af at EU har en associeringsaftale med Mexico, som desuden indeholder en klausul om demokrati og overholdelse af menneskerettighederne, og at en tilsvarende aftale endvidere er under forhandling med den centralamerikanske region, er det imidlertid fuldt forsvarligt, at de europæiske institutioner tager parti og påtager sig specifikke forpligtelser i forhold til dette problem.
Ingen bør opfatte dette som EU's indgriben i et andet lands interne anliggender, navnlig i betragtning af at selv om der er gjort store fremskridt, hvilket også anerkendes i betænkningen, kræver problemets omfang især ud fra et lovgivningsmæssigt synspunkt en større indsats og et større engagement fra hele verden, særligt Europa.
Kort sagt håber jeg, at vi efter alle disse måneder er blevet tilstrækkeligt enige til, at denne beslutning i morgen under afstemningen vil blive vedtaget med et flertal i Parlamentet, og at vi omsider kan sende et klart og konkret budskab om vigtigheden af at bekæmpe vold mod kvinder, særligt i de pågældende regioner.
Benita Ferrero-Waldner
Fru formand! Som kvinde og som medlem af Kommissionen vil jeg først og fremmest gerne takke Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling for at forsvare kvinder i Europa, men også i resten af verden.
Den betænkning, som blev forelagt i dag, bør bestemt ses i lyset af den globale bekæmpelse af kønsrelateret vold. Det er sådan, vi opfatter den, og jeg takker ordføreren, hr. Romeva i Rueda, mange gange for hans ord.
Kvindedrab er et tragisk fænomen, som omfatter et mere generelt problem, nemlig vold mod kvinder, som vi skal bekæmpe på alle niveauer: lokalt, men også globalt. Jeg vil gerne tale med Dem om, hvad vi som Kommission gør for at bekæmpe problemet med kønsrelateret vold generelt, men også specifikt, og for at fremme bekæmpelsen gennem vores eksterne politik i Mexico og i Centralamerika.
Tillad mig også at sige nogle få ord om mit seneste besøg i regionen, for jeg var der så sent som i sidste uge (men ikke i Mexico). Jeg besøgte Panama, El Salvador, Honduras og Nicaragua. Jeg havde allerede været i Mexico, og jeg vil med stor sandsynligvis tage dertil næste år.
Jeg kan fortælle Dem, at Kommissionen går forrest i kampen for at forebygge vold mod kvinder. Lad mig minde Dem om, at Kommissionen den 8. marts 2006 offentliggjorde en såkaldt "køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd", hvor udryddelsen af alle former for kønsrelateret vold var et prioriteret mål.
I marts i år vedtog vi en meddelelse om ligestilling mellem kønnene i udviklingssamarbejdet, hvori det anførtes, at kønsrelateret vold i alle dets afskygninger er en overtrædelse af kvinders menneskerettigheder og i høj grad er en alvorlig hindring for at skabe ligestilling, udvikling og fred.
Kommissionen støtter også uddannelsesprojekter og oplysningsinitiativer, som har til formål at engagere alle unge i programmer, der er rettet mod at ændre deres adfærd i forhold til vold mod piger og kvinder.
Som sagt var jeg netop i bl.a. El Salvador, og her besøgte jeg et program, der kaldes "Pro Jóvenes", og som er rettet mod piger og drenge - men i sær piger - der enten allerede har været med i gadebander, de såkaldte Maras, eller som er i risiko for det, og målet for programmet er at forhindre dette. Jeg var yderst imponeret over dette program.
Det nye europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder indeholder også en bred vifte af aktiviteter på ligestillingsområdet.
Med hensyn til situationen i Mexico vil jeg gerne påpege, at forbindelserne mellem EU og Mexico bygger på vores globale aftale fra 1997, hvor menneskerettighederne i artikel 1 beskrives som et grundlæggende element i forbindelserne mellem EU og Mexico. Netop på dette grundlag har begge parter i den forløbne tid etableret, hvad jeg anser for at være et frugtbart samarbejde på menneskerettigheds- og retsområdet, et samarbejde, som efterfølgende er foregået via vores forskellige kommissionsprogrammer, der gennemføres af de mexicanske føderale myndigheder, og via projekter, som gennemføres af ikkestatslige aktører og ngo'er. De mexicanske myndigheder holder os også underrettet om kønsrelateret vold i Mexico. Vi har således erfaret, at en række sager er blevet opklaret, og at mange andre er under efterforskning.
Min seneste personlige samtale med den nye mexicanske udenrigsminister - der som bekendt også er kvinde - var i Santo Domingo, hvor vi bl.a. talte om kvindedrab, og hvor jeg fik nogle relevante oplysninger om, hvad den mexicanske regering foretager sig på området. Der er desuden oprettet en stilling som særlig menneskerettighedsrådgiver, der varetages af endnu kvinde, som i høj grad også arbejder med dette problem.
Ser vi på Centralamerika som region, er det land, hvor problemet er alvorligst, Guatemala. Vores strategi har været at tage fat på problemet både i vores dialog med myndighederne og gennem en række aktiviteter vedrørende vold mod kvinder. Det betyder bl.a., at der indføjes ligestillingsaspekter i alle samarbejdsprogrammerne.
Kommissionen stod i marts sidste år bag en vigtig oplysningskampagne, der var målrettet unge og beslutningstagerne, og som drejede sig om, hvordan volden mod kvinder kan stoppes. I samme periode bifaldt vi oprettelsen af en national kommission om kvindedrab, hvis medlemmer var regeringsembedsmænd og embedsmænd fra retsvæsenet og også fra Kongressen - personer fra i alt 18 statslige institutioner.
For nylig konstaterede vi desuden, at der var blevet nedsat en international kommission mod straffrihed i Guatemala, hvilket vi også kraftigt støtter. Som led i dette kommissionsprogram, der støtter retsvæsenet, er en særlig del tilegnet kvindedrab og navnlig aktiviteter, der forestås af centret CEPROM. Præsidentkontoret, som vi har indgået en samarbejdsaftale med, er den ansvarlige myndighed.
Lad mig også nævne vores støtte til det forberedende arbejde med revisionen af loven mod kvindedrab, som i øjeblikket er under behandling i Kongressen, og som sigter mod en revision af straffeloven.
Lad mig til sidst sige, at jeg under denne rejse til Centralamerika oplevede en meget venskabelig og proeuropæisk indstilling i forhold til dette spørgsmål. Jeg blev utrolig positivt overrasket over interessen for at forbedre den regionale integration og samarbejdsånden hen imod de kommende forhandlinger om en associeringsaftale. Jeg må sige, at det var meget vigtigt at se, at selv interessen i Panama var langt større, end jeg havde forventet Jeg ser frem til muligheden for, at der bliver plads til alle i denne region.
Det første budskab, som jeg overbragte, var betydningen af at opnå fremskridt i forhandlingerne, som omsider indledes under San José-processen i Costa Rica. Det er vigtigt, fordi der naturligvis vil blive skabt en politisk dialog, blive udviklet et samarbejdsprogram, og desuden vil frihandelsforhandlinger komme på tale. Det bliver imidlertid et kompakt program.
Den sociale samhørighed vil være blandt de vigtigste spørgsmål i hele Latinamerika, herunder Centralamerika, og dér har dette program også yderst stor betydning.
Vold blandt unge og vold mod kvinder er problemer, som, vi mener, skal omfattes af programmet, fordi vi alle skal gøre vores yderste for at nedbringe volden i samfundet.
Anna Záborská
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Vi kan ikke ignorere, at der finder kvindedrab sted i Centralamerika. I mange af verdens regioner yder kvinder et vigtigt bidrag til samfundsmæssige strukturer, der i høj grad er menneskeheden værdig. Takket være deres kvindelige intuition beriger de vores forståelse af verden. De er med til at gøre de menneskelige relationer mere ærlige og ægte.
Det er tid til at fordømme og indføre hårde straffe mod alle former for vold begået mod kvinder, ikke kun i Centralamerika, men også i flere europæiske lande. I den forbindelse kunne kvinders deltagelse i forvaltningen af materiel bistand og hjælp til ofrene for denne type vold have afgørende betydning.
Hvis EU-medlemsstaterne kan bruge deres erfaring til at løse problemer, bør vi ikke undlade at bidrage med vores ekspertise. Derfor er jeg fortsat overbevist om, at der kan sikres et effektivt bilateralt samarbejde mellem medlemsstaterne og landene i Centralamerika.
Jeg kan berette om en stor indfølingsevne under arbejdet i Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling. Jeg takker ordføreren, hr. Romeva, for hans politiske sans og samarbejdsvilje. Vi har efter fælles overenskomst fremsat nogle ændringsforslag. Hvis disse ændringsforslag vedtages, kan vi glæde os over et arbejde, der kan forbedre kvinders situation og dermed hele det centralamerikanske samfund.
Edite Estrela
Fru formand! Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren for hans fremragende stykke arbejde, for den løbende dialog med skyggeordførerne og for hans åbenhed og modtagelighed over for de forslag, han blev præsenteret for. Mange personer tog del i denne proces, og jeg synes, at den er ret eksemplarisk.
Den Socialdemokratiske Gruppe vil derfor støtte indholdet i betænkningen og de fremsatte ændringsforslag. Vi ved, at når der opstår problemer, er det uanset problemets art altid kvinderne, der lider mest, og det gælder over hele verden, i Europa, Amerika, Asien, Afrika, alle steder. Fattigdom og social udstødelse er kvinders lod. Det gælder også vold, psykologisk og fysisk vold og grov vold med døden til følge. Betænkningen vedrører denne type grov vold, som er årsag til mange kvinders død i centralamerikanske lande og i Mexico.
Jeg havde lejlighed til at besøge Guatemala sammen med ordføreren og EU's delegation til Centralamerika og høre de utrolige beretninger og rapporter fra mange ngo'ers repræsentanter. Vi ved, at der begås mange kvindedrab i Guatemala og i Ciudad Juárez. Kvindedrab kan ikke, hvilket også nævnes i betænkningen, alene forklares med et generelt voldeligt miljø. Der skal tages højde for sammenhængen og for den forskelsbehandling, som kvinder stadig er udsat for, og det er ganske tragisk, at mange drab går ustraffet hen. Desuden er der sagen, der også henvises til i betænkningen, om to nederlandske kvinder, som også blev ofre for kvindedrab.
Selv om der således er sket visse fremskridt og er truffet visse foranstaltninger, er det ikke tilstrækkeligt. Vi er nødt til at gå meget længere, og vi er frem for alt nødt til at skabe effektive beskyttelsesforanstaltninger for vidner og ofre, så gerningsmændene kan blive straffet, og Parlamentets missioner til disse lande kan altid sætte dette emne på dagsordenen.
Marios Matsakis
Fru formand! Volden mod kvinder i Mexico og Centralamerika er i de seneste år steget dramatisk, og tusindvis af kvinder er blevet ofre for vold med døden til følge, vold, som i mange tilfælde har været ekstremt grov og ofte omfattet seksuelle overgreb og tortur.
Selv om gerningsmændene til disse frygtelige forbrydelser i mange tilfælde er sindssyge personer, er organiseret kriminalitet ganske ofte indblandet, og meget ofte også menneskehandel, prostitution og narkotika.
Det er meget sørgeligt, at retsstaten i Mexico og i de centralamerikanske lande i visse tilfælde har meget ringe kår, enten på grund af egentlige organisatoriske mangler i politi- og retsvæsenet eller på grund af korruption og straffrihed.
Vi skal takke ordføreren, hr. Romeva i Rueda, for at have sørget for, at denne betænkning er vægtig nok til at sende det nødvendige budskab ikke kun til regeringerne i de pågældende lande, men også til verden som helhed, om det fuldstændigt uhørt høje antal kvindedrab i førnævnte lande.
Det lille antal ændringsforslag - som i øvrigt har ordførerens fulde støtte - er nyttige og gør betænkningen mere komplet. Min gruppe støtter fuldt ud samtlige ændringsforslag.
Det er håbet, at denne betænkning vil blive vedtaget af Parlamentet med meget stort flertal for at sende et meget klart signal til alle involverede om, at problemet med drab på kvinder i Centralamerika - og så sandelig også i andre dele af verden - er en sag, som bør have vores fulde opmærksomhed, og som kræver, at der træffes meget drastiske og effektive afhjælpende foranstaltninger.
Eva Lichtenberger
Fru formand! Som medlem af Mexicodelegationen vil jeg gerne sende en særlig tak til Udvalget om Kvinders Rettigheder og specifikt til ordføreren for at have taget fat på dette problem, som også har indgået i mange af drøftelserne med vores kolleger i Mexico. Jeg håber på et meget bredt flertal i morgen, som kan være udtryk for enighed, og som understreger den alvor, hvormed vi har behandlet dette problem.
I lyset af de frygtelige tal, rapporteringerne om chikane af vidner og advokater, dødstrusler og trusler om tortur samt chikane af familier, situationer, som på ingen måde kan accepteres, er det EU's pligt at ytre sin mening, og det er også EU's pligt at påpege dette fænomens særegenhed. Der er tale om en yderst dramatisk udvikling i et globalt fænomen, der vedrører behandlingen af kvinder, og som hurtigt skal bringes til ophør i det 21. århundrede.
Problemet skal i høj grad løses på mindelig vis i samarbejde med vores kolleger i de berørte lande, for der kan kun ske en positiv udvikling i et samfund, når kvinderne kan leve uden frygt og vold, og når de trusler, der fremsættes mod dem, og som de udsættes for, fordi de er kvinder, retsforfølges på behørig vis.
Jeg bifalder derfor alle de positive foranstaltninger, som vedtages her. Vi har behov for vidnebeskyttelse, vi har behov for et bedre retssystem, vi har behov for uddannelse. Derefter vil vi - mener jeg - være i stand til at støtte kvinder i Mexico og Latinamerika og opnå et beskyttelsesniveau for dem, som vi kan acceptere.
Eva-Britt Svensson
Fru formand! Jeg vil gerne takke ordføreren mange gange for hans fremragende arbejde. Jeg påskønner hans engagement og den indsigt, som han har på området, og jeg vil gerne med det samme sige, at vores gruppe fuldt ud støtter denne betænkning.
Den form for kvindedrab, som vi drøfter her, er blevet mere udbredt, især i områder, hvor virksomheder investerer i underleverandørfabrikker, og hvor kvinder er fuldstændig afhængige af mænd - socialt, økonomisk, på alle områder. De unge kvinder, der er ansat på disse samlefabrikker, risikerer ikke kun at blive ofre for den øgede vold, de arbejder også under yderst nedværdigende forhold, som forstærker billedet af kvinder som mindreværdige personer, der kan myrdes, tortureres, bortføres osv. Jeg bemærker mig de foranstaltninger, som Kommissionen nævnte, men jeg så gerne, at EU lagde endnu større pres på disse lande. Vi skal vise, at det er helt uacceptabelt at undertegne aftaler om overholdelse af menneskerettighederne, mens der stadig foregår drab. Vi bør kunne suspendere handelsaftaler, indtil vi kan se, at de krav, som vi med rette har fastsat, overholdes, indtil eksempelvis regeringerne i de pågældende lande investerer tilstrækkeligt mange ressourcer i at finde gerningsmændene og stille dem for retten. Denne omfattende brutalitet mod kvinder har nu stået på i næsten 10 år, og i stedet for at være blevet mindre er den faktisk blevet mere udbredt. Det er derfor på høje tid at gribe til handling.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Fru formand! Jeg vil også gerne takke ordføreren for hans arbejde og i særdeleshed for hans beredvillighed til at give udtryk for Parlamentets faste og urokkelige engagement i det alvorlige og presserende problem med vold mod kvinder.
Jeg glæder mig over, at betænkningen efter at have været i udvalg er blevet mere objektiv, mindre formynderisk og har fået det rette perspektiv, eftersom vold mod kvinder desværre ikke er begrænset til én region, ét land eller ét kontinent, men er et globalt og universelt problem. Det bør vi tage i betragtning i Parlamentets fremtidige arbejde.
Desværre forekommer problemet også i EU, om end nok under andre omstændigheder. Jeg vil gerne kort sige, at i mit land er statistikkerne katastrofale: Der er indbragt 166.000 sager for retten, 48.000 personer blev sidste år tilbageholdt (en hvert 12. minut), og knap 70 kvinder er blevet myrdet - den seneste i går. Hendes samlever skar halsen over på hende.
Jeg mener, at disse forfærdelige statistikker bør få os til at tænke grundigt over Parlamentets rolle. Jeg opfatter ikke Parlamentet som en domstol, der straffer og spiller klog, men som en institution med sine egne effektive strategier for at finde løsninger, der kan udrydde dette fænomen ved mindelig aftale med vores partnere og på grundlag af dialog, samarbejde og bedste praksis.
Problemet er meget fremtrædende i Mexico, som er nævnt i betænkningen. Det er et land, hvor vold for det første er meget udbredt - vold, som EU-borgere har været ofre for, og hvis familier vi føler med. Vi må imidlertid også anerkende, at det et er samfund, som kæmper, som ikke er tilfreds med situationen, og som modigt slås for at overvinde dette problem ved at mobilisere de statslige myndigheder, de føderale myndigheder og de lokale myndigheder og hele samfundet og alle de politiske partier, og derfor anerkendes de opnåede fremskridt i betænkningen.
Det er vigtigt, og det vil jeg slutte af med, at anmode Kommissionen om hurtigt og på ambitiøs vis at færdiggøre handlingsplanen for menneskerettigheder. Til allersidst vil jeg sige, at vold mod kvinder er et problem, der drejer sig om overgreb, fejhed, intolerance og frem for alt frygt og magtesløshed, frygt for at acceptere andres vilje og især frygt for med fredelige midler at gøre vilje og fornuft gældende på grundlag af argumenter, med fredelige midler, ikke med vold.
Zita Gurmai
(HU) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke hr. Romeva for hans betænkning, hvori der tages stilling til et stort problem. Det glæder mig meget som kollega, at han tager kvinders situation så alvorligt.
Vold mod kvinder er en overtrædelse af menneskerettighederne, som forhindrer kvinder i at udøve deres grundlæggende rettigheder. Det er derfor en af de største globale barrierer for ligestilling mellem mænd og kvinder i samfundet. Fænomenet forekommer i forskellig udstrækning, men det forekommer over hele verden, og derfor bør der gribes ind mod det på globalt plan i overensstemmelse med verdenserklæringen om menneskerettigheder.
Landene selv, i dette tilfælde Mexico, er ansvarlige for at respektere og sørge for deres borgeres frihed og sikkerhed og skal derfor garantere de instrumenter, der er nødvendige for at forhindre, kaste lys over og straffe vold mod kvinder, selv når volden finder sted inden for familien.
Jeg mener, at det er meget positivt, at Mexico har taget retlige skridt for at skabe lighed mellem mænd og kvinder. Bekæmpelsen af vold mod kvinder kan dog ikke begrænses alene til anvendelsen af retlige instrumenter, da der er tale om et komplekst fænomen, som kræver en kompleks løsning, der består af juridiske, administrative, forebyggende og rådgivende elementer, støtte til ofre, dialog, overvågningsopgaver og forpligtelser for den pågældende stat.
EU - som ved flere lejligheder har forpligtet sig til at sikre ligestilling i verden, og som har udarbejdet en køreplan for ligestilling for perioden 2006-2010, offentliggjort af Kommissionen, og som kommissæren henviser til som en af sine vigtigste prioriteter sammen med bekæmpelsen af vold mod kvinder - kan ikke forholde sig tavs, når sådanne grusomheder finder sted.
Ved etableringen af eksterne forbindelser skal fremskridt på menneskerettighedsområdet og kvinders ligestilling overvejes som vigtige kriterier. Betænkningen er fremragende, og jeg anbefaler at stemme for den.
Ilda Figueiredo
(PT) Fru formand! Vi kan ikke forholde os neutrale, når der begås vold mod kvinder et givet sted i verden og i særdeleshed i vores egne lande. Vi retter derfor særlig stor opmærksomhed mod dette alvorlige problem i Mexico og visse lande i Centralamerika, hvor der fortsat begås kvindedrab, som ikke alene kan forklares med et generelt voldeligt miljø. Vi ved, at det også er nødvendigt at tage højde for forskelsbehandling i lokalsamfundet og i økonomisk sammenhæng, hvor kvinder er ugunstigt stillet, særligt de indfødte kvinder, som lever i stor fattigdom og økonomisk afhængighed. Desuden er der problemet med kriminelle bander.
Også her erklærer vi derfor vores solidaritet med de kvinder, som er ofre for sådan vold, og opfordrer samtidig til, at der værnes om kvinders rettigheder, og at deres værdighed respekteres. Vi støtter naturligvis vores kollega hr. Romevas betænkning.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Fru formand! Først vil jeg også gerne lykønske ordføreren med denne betænkning. Jeg vil gerne fremhæve nogle få punkter i den og også pege på et aspekt, som, jeg mener, muligvis mangler.
For at vinde kampen mod drab på kvinder og mod straffrihed er vi nødt til at gribe fænomenet an på flere fronter. På kort sigt skal vi udrydde al forskelsbehandling i lovgivningen, gøre det lettere at anmelde kriminalitet, fremme beskyttelsesforanstaltninger for ofre, vidner og familiemedlemmer og forbedre rets- og fængselsvæsenet.
I den forbindelse er jeg enig i, at der er behov for, at EU tilbyder disse lande sit fulde samarbejde for at afhjælpe vanskelighederne med og forsinkelserne i gennemførelsen af kvinders rettigheder i lovgivningen, for at tilskynde ratificeringen af internationale aftaler om beskyttelse af menneskerettigheder og for at støtte revisionen og ajourføringen af den nationale lovgivning på området. Jeg støtter således ændringsforslaget fra Obiols-Estrela i overensstemmelse hermed.
En forbedring af situationen på lang sigt kræver, at vi fremmer værdidannelsen gennem ligestilling mellem mænd og kvinder, oplysningskampagner og bevidstgørelsesaktiviteter fra barndommen i skolerne for at skabe en social samvittighed, der kan stoppe volden mod kvinder og myndighedernes stigmatisering af ofrene.
Måske er det, jeg savner, en mere specifik henvisning til spørgsmålet om uddannelse. Jeg mener, at den indsats, vi yder i den retning, kun i ringe grad vil fjerne denne skamplet på samfundet, der ikke har noget at gøre i det 21. århundredes samfund.
Benita Ferrero-Waldner
Fru formand! Mange tak for denne yderst vigtige forhandling og endnu en gang særlig tak til ordføreren.
Som jeg sagde for lidt siden betragter jeg som kvinde og som kommissær for eksterne forbindelser og den europæiske naboskabspolitik naturligvis dette emne som yderst vigtigt, og det er fuldstændig korrekt at sige - hvilket jeg netop gjorde i starten - at dette er et generelt problem, et problem, som desværre påvirker os alle i alle lande. Det gælder også EU, men problemet er naturligvis langt mere udbredt i fattige lande, lande uden ordentlige socioøkonomiske forhold, lande, som navnlig mangler et effektivt politivæsen - hvilket betyder, at vanskelighederne starter allerede på opklaringsstadiet - og i de fleste tilfælde også et effektivt retsvæsen. Det er trods alt også vigtigt. Vi er desuden opmærksomme på, at mange af de lande, der er blevet nævnt her, såsom Centralamerika og Mexico, sammen med mange andre, fortsat er plaget af korruption, og at mafiaorganisationer i visse tilfælde arbejder sammen med højtstående personer inden for retsvæsenet, hvilket betyder, at opklaringsprocenten stadig er meget ringe.
Jeg er enig i meget af det, der er blevet sagt i dag - først retlige foranstaltninger og dernæst gennemførelsesforanstaltninger. Desuden kan jeg gentage, at Kommissionen allerede har iværksat programmer og arbejder med disse problemer. Der skal imidlertid og naturligvis også tages højde for tidsfaktoren. Desværre er dette fænomen ikke et, der kan udryddes fra den ene dag til den anden. Det kan kun gradvist bringes under kontrol i takt med den socioøkonomiske udvikling. Desværre er det et problem, som vi alle vil skulle beskæftige os med i nogen tid endnu.
Der skal naturligvis træffes forebyggende foranstaltninger. Jeg har netop fremhævet eksemplet med "Pro Jóvenes", da det er et virkelig interessant program. Hvis De nogensinde tager tilbage til El Salvador - eller Guatemala, men i særdeleshed El Salvador - vil jeg anbefale, at De selv kigger på programmet. Det er i det mindste en lille god nyhed.
Jeg kan kun bekræfte, at vi naturligvis fortsætter vores programmer, og vi vil også fortsætte vores ganske kritiske dialog med Mexico, men jeg indrømmer gerne, som hr. Salafranca Sánchez-Neyra sagde, at Mexico er nødt til selv at være parat til at tackle dette problem og gøre noget ved årsagen. Det forholder sig sådan, at når en forbrydelse opklares for sent, er det meget vanskeligt at fastslå alle aspekter af begivenheden. Derfor er det også meget vigtigt at trække på alle relevante moderne politiktekniske efterforskningsmetoder, eftersom opklaring er den første faktor og retsforfølgelse den anden, og så er spørgsmålet om almindelig ligestilling i samfundet naturligvis også afgørende.
Jeg kan blot forsikre Dem om, at jeg helt bestemt er på Deres side i dette spørgsmål.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen torsdag den 11. oktober 2007.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Zita Pleštinská  
Den 8. marts 2007 på kvindernes internationale kampdag indledte Parlamentets Udvalg om Kvinders Rettigheder og Ligestilling sin kampagne for afskaffelse af vold mod kvinder.
Betænkningen om kvindedrab i Mexico og Centralamerika er en del af dette overordnede initiativ, hvis mål er at afskaffe vold mod kvinder i hele verden. Det er navnlig i disse lande, at antallet af sager om vold med døden til følge er steget markant i de seneste år.
Ifølge de officielle mexicanske statistikker blev 6.000 piger og kvinder dræbt mellem 1999 og 2006. De mest foruroligende statistikker kommer hovedsageligt fra lande, hvor de økonomiske uligheder er dybt rodfæstet i samfundet, og navnlig hvor kvinder traditionelt er økonomisk afhængige af mænd: lande som Guatemala, El Salvador, Honduras - det tredjefattigste land i Sydamerika - og Nicaragua.
Kvindedrabene i Ciudad Juárez og Guatemala er særligt foruroligende, og derfor bifalder jeg dagens forhandling. Jeg mener, at kun gennem en grundig analyse af disse problemer, som bør foretages inden EU-LAC-topmødet 2008 i Lima, vil vi være i stand til at vurdere de vedtagne foranstaltninger, herunder de mexicanske myndigheders erfaring, hvilket vil bidrage til bekæmpelsen af vold mod kvinder både i EU og Sydamerika.
Vi skal skærpe vores indsats for at beskytte kvinder mod alle former for vold.
Richard Seeber  
Problemet med kvindedrab og straffrihed for gerningsmændene i Mexico og Centralamerika er trods en massiv indsats ikke blevet mindre. Regeringerne i Mexico og de centralamerikanske lande bør derfor fortsat øge deres bestræbelser på at forebygge og opklare kvindedrab og andre sager om vold mod kvinder.
I den forbindelse vil jeg gerne bede regeringerne i de centralamerikanske lande om at styrke deres overvågning af det sociale ansvar, som udvises af underleverandørvirksomhederne, de såkaldte maquiladora. Desuden bør de europæiske principper om lige muligheder og lige rettigheder for mænd og kvinder i højere grad præge EU's proaktive menneskerettighedspolitik.
Jeg opfordrer således Kommissionen til at fremsætte et forslag til, hvordan de forskellige europæiske initiativer til bekæmpelse af kvindedrab på bedre vis kan koordineres med de lokale myndigheder og institutioner i fremtiden. Alle de tilgængelige udenrigspolitiske instrumenter skal anvendes. I den forbindelse vil jeg gerne bede Kommissionen og medlemsstaterne om at fremme aktiviteter, der kan kontrollere overholdelsen af klausulerne om demokrati og menneskerettigheder i eksisterende aftaler og aftaler, der er under forhandling.
Under forhandlingen af associeringsaftalen med landene i Centralamerika bør der foretages en vurdering af indvirkningen på ligestillingen mellem kønnene som led i vurderingen af indvirkningen på den bæredygtige udvikling. Den europæiske menneskerettighedspolitik, og særligt kvinders rettigheder, må på ingen måde tilsidesættes på grund af økonomiske og geopolitiske interesser.
