Situationen i Belarus (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om situationen i Belarus.
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke mine venner her i Parlamentet, som jeg har haft lejlighed til at mødes med. Jeg ved, at De alle er yderst bekymrede over situationen i Belarus, som det fremgår af den beslutning, som De vedtog i maj, og af vores nylige meningsudveksling den 16. september i Udenrigsudvalget i forlængelse af mødet i Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser).
Vi forklarede dengang, at Rådet nøje ville overvåge parlamentsvalget i Belarus, som fandt sted den 28. september. Valgresultatet er ikke opløftende. Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder har ganske vist påpeget enkelte positive fremskridt, men valgprocessen opfyldte ikke OSCE's krav til demokratiske valg. Vi må konstatere, at ingen medlemmer af oppositionen vil få en plads i parlamentet.
I formandskabets erklæring, som blev offentliggjort den 30. september, gav vi udtryk for vores bekymringer i forhold til demokrati og menneskerettigheder. Vi opfordrer fortsat de belarussiske myndigheder til at samarbejde fuldt ud med Kontoret for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder for at sikre overholdelsen af de internationale demokratiske standarder.
Rådet vil arbejde videre med en strategi for Belarus. Der er bred enighed blandt medlemsstaterne om, at de foranstaltninger, der træffes, skal afspejle regeringens indsats i sommers og i særdeleshed løsladelsen af de sidste tilbageværende politiske fanger. Vi må også tage højde for den geopolitiske situation, som konflikten i Georgien har skabt. Vi skal sørge for, at de positive signaler, som vi har kunnet observere for nylig, bl.a. oppositionens fredelige demonstration efter offentliggørelsen af valgresultatet, som fandt sted uden sikkerhedsstyrkernes indgriben, fortsætter. Vi skal også garantere systemkritikeres sikkerhed og frie bevægelighed.
Rådet drøfter i øjeblikket en mulig genoptagelse af den politiske dialog og en mulig ophævelse af visumsanktionerne. Det er naturligvis selektivt, og der er tale om igangværende forhandlinger. Den belarussiske udenrigsminister, Sergei Martynov, er inviteret til et trojkamøde i forbindelse med Rådets møde den 13. oktober i Luxembourg. Vi vil gennemgå situationen sammen med ham. Det vil give os mulighed for på ny at fremføre vores ønske om at fremme demokrati og menneskerettigheder.
Til sidst vil jeg gerne endnu engang takke hr. Protasiewicz samt hr. Milinkevich og hr. Kozulin, som sidder i tilhørerlogen, og forsikre dem om, at EU stadig er åben over for gradvist at øge samarbejdet med Belarus, at styrke båndene med regeringen og det belarussiske folk og fortsat er opsat på at hjælpe det belarussiske civilsamfund.
Charlie McCreevy
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! I denne forhandling taler jeg på vegne af min kollega fru Ferrero-Waldner.
Situationen i Belarus er under stadig forandring, og der er behov for en målrettet og strategisk indsats fra EU's side. Lige nu står vi over for en meget kompliceret situation.
For det første var vi tydeligvis skuffede over parlamentsvalget den 28. september og den måde, som det blev afholdt på. Valget levede ikke op til de internationale standarder eller til vores forventninger. Det er vi alle enige om, og jeg vil ikke dvæle ved det.
På den anden side skete der visse fremskridt inden valget i form af løsladelsen af politiske fanger og også i forbindelse med valget, hvor Belarus samarbejdede med OSCE/ODIHR og organisationens observatører forud for valget. Løsladelsen af de tilbageværende politiske fanger blev betragtet som et vigtigt skridt ikke kun af os, men også af oppositionen. Det har dæmpet frygten i civilsamfundet, hvor fængsling på politisk grundlag ikke længere betragtes som en del af hverdagen, selv om truslen stadig er der.
Selv om vi dengang bifaldt løsladelsen af de politiske fanger, reagerede vi ikke på håndgribelig vis med positive foranstaltninger, om end valget var lige rundt om hjørnet. Nu bør vi imidlertid ikke udsætte vores reaktion længere. Ligesom løsladelsen af de politiske fanger var et afgørende skridt, skal vi også anerkende de belarussiske myndigheders samarbejde med OSCE-observatørerne og det forhold, at alle kandidater havde adgang til medierne - om end i begrænset omfang. Det var vigtige fremskridt sammenlignet med præsidentvalget i 2006.
Hvordan sikrer vi, at disse fremskridt fastholdes og styrkes? Hvordan sikrer vi, at der heller ikke fremover vil være politiske fanger i Belarus? Hvordan sikrer vi, at OSCE/ODIHR kan fortsætte sit samarbejde med de belarussiske myndigheder indtil offentliggørelsen af organisationens endelige rapport om valget om to måneder og senere kan følge op på rapporten? Hvad kan der gøres for at forhindre en skærpelse af reglerne på medieområdet og sikre ngo'er større retssikkerhed i deres arbejde?
Jeg er her for at høre Parlamentets synspunkter.
Det er vores opfattelse, at en umiddelbar og realistisk genoptagelse af den politiske dialog med myndighederne bør være vores reaktion over for Belarus i dag. Det er vigtigt, at vi har en dialog på det relevante niveau, så vi kan være sikre på, at vores budskab når igennem.
Jeg vil gerne tilføje, at generelt og uanset, hvad vores konkrete reaktion bliver, skal vores strategi være "trinvis og proportional". Disse to principper skal være retningsgivende for vores reaktion over for Belarus og gøre os i stand til at fremme den demokratiske udvikling, som vi alle håber på.
I mellemtiden vil Kommissionen stille al sin ekspertise til rådighed for at styrke kontakten med de belarussiske myndigheder i sektorer af fælles interesse, f.eks. energi, miljø, told og transport. Kontakten har vist sig at være værdifuld, idet den har styrket udviklingen af netværk mellem personer og mellem myndigheder.
Samtidig vil vi holde stædigt fast ved vores støtte til civilsamfundet og hjælpe belarussiske ngo'er, støtte udviklingen af en uafhængig presse og eksiluniversitetet European Humanities University i Vilnius. Jeg lover at fastholde vores indsats og styrke vores forbindelser med civilsamfundet.
Afslutningsvis vil jeg sige, at Belarus, som er et land i hjertet af Europa med grænse til tre EU-medlemsstater, står over for et historisk valg: Enten tager landet de nødvendige skridt mod demokrati og egentlig uafhængighed, eller også overgiver det sig til stagnation og stigende afhængighed af et enkelt land.
Det er fortsat vores ønske at byde Belarus velkommen som fuldgyldig partner i vores europæiske naboskabspolitik og i det kommende østlige partnerskab. Jeg anmoder derfor om Deres støtte, så vi kan finde frem til den rette tilgang, som på dette afgørende tidspunkt for stabiliteten på vores kontinent kan tilskynde Belarus til at gøre reelle fremskridt mod demokrati og respekt for menneskerettigheder.
Charles Tannock
for PPE-DE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Når en siddende præsident vinder alle pladser i parlamentet, kan vi vist godt antage, at noget er galt. End ikke Robert Mugabe i Zimbabwe har formået at gøre rent bord ligesom præsident Aleksandr Lukasjenko gjorde i sidste måned i Belarus.
Jeg sætter ikke spørgsmålstegn ved Lukasjenkos udbredte popularitet i et land, som i høj grad blev isoleret efter Sovjetunionens fald. Hans jerngreb om magten har imidlertid gjort landet til en international paria.
Der er ingen fornuft i, at EU bifalder, at Europas sidste diktator befinder sig lige uden for vores egen gadedør. Vi bør ikke desto mindre altid forsøge på én gang at udfordre og søge dialog med Belarus. Den nylige løsladelse af politiske fanger giver os således en mulighed. Om Lukasjenkos skridt er en åbning til Vesten står hen i det uvisse, men vi bør være parate til at reagere med vores egne initiativer og anerkende og belønne Belarus på relevant vis.
Vi bør ikke udelukke muligheden for, at Lukasjenko afpresser regeringen i Kreml, hvilket hidtil har været afgørende for hans jerngreb om den politiske magt. Hvis det rent faktisk er tilfældet, bør EU ikke tøve med at bruge både gulerod og pisk, og derfor glæder udenrigsminister Sergei Martynovs foreståede besøg mig.
Belarus har meget at vinde gennem tættere bånd til EU, ikke mindst vil den udbredte fattigdom, som skyldes en stagnerende økonomi, til dels kunne afhjælpes. Det forholder sig ikke desto mindre sådan, at Belarus stadig ikke er medlem af Europarådet. Ratificeringen af landets partnerskabs- og samarbejdsaftale med EU står fortsat i stampe. Belarus er stadig et land, hvor menneskerettigheder regelmæssigt krænkes, systemkritik ikke tolereres, og en fri presse er en fjern utopi.
Når vi begynder at bruge guleroden, skal vi sørge for stadig at have pisken i den anden hånd. Personligt håber jeg ikke desto mindre, at Belarus, såfremt landet ikke genforenes med Rusland, sådan som nogle i Kreml gerne så, en dag vil indtage sin retmæssige plads i den europæiske familie af frie nationer.
Jan Marinus Wiersma
for PSE-Gruppen. - (NL) Fru formand! For det første er vi også utilfredse med resultatet af valget i Belarus, og vi er enige i OSCE/ODIHR's konklusioner om, at valget ikke levede op til vores europæiske standarder. Derfor er der absolut ingen grund til at ændre EU's politik over for Belarus på nuværende tidspunkt.
Vi er enige i, at det er fornuftigt at se på, om vi kan indlede en dialog med de belarussiske myndigheder på et uformelt grundlag om en eventuel opfølgning, sådan som også det franske formandskab har foreslået. Opfølgende foranstaltninger skal hovedsageligt komme fra deres side. Hvis Belarus er parat til at indlede en dialog med EU om muligheden for at fremme friheden i det belarussiske samfund og skabe større albuerum, inklusive for oppositionen, vil EU kunne reagere. Indtil da kan jeg ikke støtte en ophævelse af de nuværende sanktioner mod en række ledende skikkelser i landet, som har forbud mod at rejse ind i EU. Der har været flere opmuntrende tegn i løbet af de seneste måneder - de er allerede blevet nævnt af mine kolleger her i Parlamentet - som bestemt giver anledning til at se på, om der kan skabes fremskridt gennem en dialog med landet.
For det andet, hvis udenrigsminister Sergei Martynov inviteres til forhandlinger i Luxembourg, foreslår jeg, at Rådet også kontakter oppositionen. Der er to fremtrædende repræsentanter for oppositionen til stede her i dag - hr. Kazulin og hr. Milinkevich. Hvorfor har Rådet ikke ligeledes inviteret dem med til forhandlingerne?
Til sidst vil jeg gerne sige, at hvis der indledes en dialog med Belarus om mulige reformer, mener vi, at det er vigtigt, at oppositionen inddrages. Der er et fortilfælde. For ca. syv år siden var der en uformel dialog i selve Belarus, delvist i regi af Europa-Parlamentet, som blev kaldt den parlamentariske trojka om Belarus. Såfremt de belarussiske myndigheder er parate til det, ville det være muligt at genoptage dialogen gennem en form for trojka med Europa-Parlamentet, OSCE og Europarådet. Uanset hvad vi gør i Europa, uanset hvilke forhandlinger vi afholder, bør oppositionen inddrages.
Janusz Onyszkiewicz
for ALDE-Gruppen. - (PL) Fru formand! Forløbet og også resultatet af valget i Belarus viser klart, at selv om Aleksandr Lukasjenko giver udtryk for, at han ønsker at udvikle forbindelserne med EU, forestiller han sig, at dialogen kan indledes og føres på hans betingelser og uden indrømmelser fra hans side. Vi må imidlertid være opmærksomme på, at en forbedring af forbindelserne med EU ikke kun er i Belarus' objektive interesse, men også i Lukasjenkos egen interesse. Det konstante pres fra Rusland for at overtage kontrollen med vigtige sektorer i den belarussiske økonomi kan gøre landet så afhængigt af Rusland, at Lukasjenkos greb om Belarus vil blive alvorligt svækket. En mulig udvej vil være at inddrage vestlige virksomheder i et privatiseringsprogram, som er blevet nødvendigt på grund af den belarussiske økonomis dårlige forfatning. Det er den eneste måde, hvorpå Belarus kan undgå at blive købt ud af politisk kontrolleret russisk kapital.
Dialogen skal derfor iværksættes, om ikke andet så for at sikre juridiske og politiske vilkår i Belarus, som vil fremme europæiske investeringer i landet. Denne dialog må imidlertid ikke give regimet mulighed for at opnå troværdighed eller blive legitimeret. Den skal derfor ledsages af tiltag fra Belarus' side, som måske ikke i voldsom grad, men i det mindste synligt og tydeligt vil vise, i hvilken retning ændringerne af det politiske system går. I mellemtiden bør enhver dialog med repræsentanter for de belarussiske myndigheder, uanset hvor den finder sted, opvejes af møder på samme niveau mellem EU-politikere og de vigtigste repræsentanter for oppositionen.
Elisabeth Schroedter
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Fru formand, hr. kommissær, hr. formand for Rådet, mine damer og herrer! På vegne af Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance vil jeg gerne byde velkommen til de fremtrædende politikere Aleksandr Milinkevich og Aleksandr Kozulin, som følger vores forhandling her i Parlamentet i dag og efterfølgende vil kunne rapportere om den i deres eget land.
Det er stadig et problem, at information om vores arbejde her i Parlamentet for landet Belarus er nødt til at gå denne vej, fordi der ikke er andre muligheder. Det er et signal om, at der stadig ikke er skabt de grundlæggende forudsætninger for demokratisk udvikling i Belarus. Meningsfrihed og informationsfrihed er afgørende for demokratiet.
I sommer afgav præsident Jusjtjenko et offentligt løfte om at afholde frie, demokratiske og retfærdige valg i landet, og han brød dette løfte. En valgkamp, hvor oppositionen nægtes enhver mulighed for at præsentere sine kandidater over hele landet, og hvor kravene ændres så drastisk, at selv en velorganiseret opposition ikke er i stand til at få indvalgt så meget som én kandidat, er ikke et retfærdigt, demokratisk valg. Derfor er vores beslutning meget klar på det punkt.
Vi skal fastholde kravet om en ophævelse af visumforbuddet og kravet om, at der gennem et nyt finansielt instrument kan bevilges midler til støtte for oppositionen og personer, der gør en indsats for at skabe demokrati.
Konrad Szymański
for UEN-Gruppen. - (PL) Fru formand! Strategien med hurtigt at åbne døren for Belarus er dårligt udformet, og den gennemføres på amatøragtig vis. EU og visse medlemsstater er begyndt at udsende erklæringer om at ville styrke forbindelserne, endnu inden Lukasjenkos regime har taget nogen varige skridt mod frihed. Vores strategi bygger alene på tillid. Det bør lære os at være mere omhyggelige i fremover.
Vi kan naturligvis åbne op over for Belarus, men først når regeringen i Minsk tager konkrete skridt til fordel for frihed, f.eks. ved at indlede en politisk dialog gennem en oppositionsvenlig fjernsynskanal eller avis og ved at gøre det muligt at bevilge EU-støtte til et parlament, der i det mindste er delvist frit og omfatter medlemmer af oppositionen, som folket og ikke Lukasjenko har opstillet. Det er den eneste taktik - noget for noget - som kan opretholde vores troværdighed og skabe mulighed for en demokratisering af Belarus.
Erik Meijer
for GUE/NGL-Gruppen. - (NL) Fru formand! Hvis alle partier har en fair chance for at vinde mandater ved et valg i Belarus, er der alle chancer for, at den siddende præsident Aleksandr Lukasjenkos parti vinder flest. Han er meget velanset hos dem, som lægger større vægt på social sikkerhed end på individuelle frihedsrettigheder, og som sætter pris på, at omvæltningerne i Belarus slet ikke er lige så kraftige som i en række andre tidligere sovjetrepublikker. På den anden side vækker han afsky blandt dem, som er imod hans ønske om forening med Rusland. De er knyttet til det selvstændige belarussiske sprog, som var årsagen til landets grundlæggelse for knap 90 år siden. Mange intellektuelle, som vender sig mere mod Polen, Litauen og EU, har forladt landet.
Der skal sættes en stopper for vold mod demonstranter og fængsling af politiske modstandere og alle andre forsøg på at tage livet af oppositionspartier. En valglov, der gør det let at udelukke hele oppositionen fra parlamentet, er en dårlig valglov. Vi skal ikke søge konfrontation med landet, men snarere gøre, hvad vi kan for at støtte dets demokratisering.
Der er for nylig sket visse forbedringer af situationen i Belarus i forhold til de seneste år. Politiske fanger er blevet løsladt, og regeringen søger at tilnærme sig EU. Regeringen meddelte også, at parlamentsvalget denne gang ville være retfærdigt - men det, der efterfølgende skete, var noget ganske andet. Belarus har stadig dødsstraf, og medierne er ikke uafhængige, hvilket er i strid med loven. I den kommende tid bør den frie bevægelighed mellem EU og Belarus styrkes, og både regeringen og ngo'er bør deltage i dialogen.
Bastiaan Belder
for IND/DEM-Gruppen. - (NL) Fru formand! Mange belarussiske borgere håber på en forbedring af forbindelserne med EU, som kan skabe en positiv reformdynamik i deres eget land. Jeg støtter fuldt ud dette ønske. Derfor bør alle de europæiske institutioner - uden at det påvirker deres egen politiske troværdighed og i henhold til strenge betingelser (se beslutningens punkt 10) - også gradvist søge at styrke forbindelserne med regeringen i Minsk.
I den henseende mener jeg, at et vigtigt, konkret skridt vil være at tilpasse - dvs. sænke (se beslutningens punkt 13) - prisen på visum til EU for belarussere. I øjeblikket betaler ukrainere 60 EUR og russere 35 EUR. Jeg vil gerne høre, hvad Rådet og Kommissionen mener om dette forslag.
Noget, som jeg fandt mærkværdig i beslutningen - som jeg i øvrigt agter at støtte - var punkt 7 og 8. Her opfordrer vi til, at der afholdes egentlige demokratiske valg, og at menneskerettighederne overholdes, men opfordringen er kun rettet mod den belarussiske regering. Vi bør også rette den mod parlamentet, da det er vores naturlige forhandlingspartner.
Jacek Protasiewicz
(PL) Fru formand! OSCE-missionen har allerede kommenteret det valg, der fandt sted i Belarus. Det var hverken gennemsigtigt, retfærdigt eller demokratisk. Dog er det et faktum, at de politiske fanger, i det mindste de vigtigste, er blevet løsladt. Årsagerne til, at de blev fængslet, er der imidlertid ikke gjort noget ved. Vi har ikke fuld sikkerhed for, at de, der midlertidigt er blevet løsladt, eller andre personer ikke vil blive arresteret i Belarus i en nær fremtid. Vi skal sørge for, at der sættes ind over for årsagerne og ikke kun konsekvenserne. I forbindelse med denne forhandling er det også værd at minde om, at i Belarus er 14 andre personers frihed begrænset, fordi de enten er idømt husarrest eller tvangsarbejde for at have deltaget i aktiviteter til støtte for menneskerettigheder og frihedsrettigheder.
Vores beslutning er meget afbalanceret. På den ene side giver vi udtryk for tilfredshed med løsladelsen af fangerne, og på den anden side opfattes forløbet og resultatet af valget som utilfredsstillende. Samtidig tilslutter Parlamentet sig i punkt 12 den trinvise politik i de fremtidige forhandlinger med Belarus og henstiller til, at der overvejes en delvis ophævelse af sanktionerne i højst seks måneder på betingelse af, at der foretages nogle meget radikale ændringer, som kan forbedre situationen og frem for alt mediefriheden i Belarus. Det er et godt skridt, og jeg er varm fortaler for det. Samtidig vil jeg gerne opfordre det franske formandskab og Tjekkiet, som varetager formandskabet i første halvår næste år, om at sørge for, at når der afholdes officielle møder med repræsentanter for de belarussiske myndigheder, skal der også findes tid til at afholde møder med repræsentanter for oppositionen. Vi skal også finde viljen til at nedbringe visumomkostningerne for belarussere, for ellers vil vi ikke bringe dette land tættere på Europa.
Som polak vil jeg gerne give udtryk for min påskønnelse af, at Parlamentet besluttede at nævne, at de belarussiske myndigheder har indført restriktioner over for det polske mindretals aktiviteter i Belarus, og at der findes en lovligt valgt forsamling af polakker under ledelse af Angelika Borys.
Justas Vincas Paleckis
(EN) Fru formand! Beslutningen om situationen i Belarus viser, hvad Bruxelles og Minsk kunne gøre for at sætte skub i tingene og forbedre de indbyrdes forbindelser.
Jeg støtter hr. Wiersmas tilgang, som også afspejler holdningen hos den belarussiske opposition, repræsenteret ved Aleksandr V. Kazulin og Aleksandr Milinkevich. EU's politik med at straffe Belarus og belarusserne for regimets handlinger, medførte ikke de forventede resultater. Det er nødvendigt at åbne alle døre for mellemfolkelig kontakt og fjerne visumbarrierer, som strider mod almindelig sund fornuft.
Såfremt regeringen i Minsk vitterlig er villig til at forbedre samarbejdet med EU, burde det skabe gunstigere betingelser for at indlede fælles forhandlinger, ikke kun om eksterne, men også om interne forhold. Der kunne indledes forhandlinger om politiske, økonomiske, sociale og menneskeretlige spørgsmål under inddragelse af alle politiske partier, oppositionen, ngo'er og fagforeninger.
Jeanine Hennis-Plasschaert
(NL) Fru formand, hr. formand for Rådet! For blot et par uger siden mente De, at det var for tidligt at invitere den belarussiske udenrigsminister, Sergei Martynov, til Paris. Nu mener De tydeligvis, at tiden er inde. Selv efter Deres redegørelse har jeg oprigtig talt stadig vanskeligt ved at forstå den præcise baggrund for dette retningsskifte. Som alle her allerede har nævnt, opfyldte valget den 28. september trods alt på ingen måde de standarder, som vi alle er vant til, og som De også selv lagde stor vægt på. Et møde på dette niveau og i disse rammer - uformelt eller på anden vis - synes at være en belønning til regimet. Men en belønning for hvad?
Her til formiddag havde også jeg den fornøjelse endnu engang at udveksle synspunkter med hr. Milinkevich og hr. Kazulin. Den belarussiske opposition står sammen og er givetvis stærkere end nogensinde. Denne opposition skal derfor have mulighed for at nå ud til det belarussiske folk, og det belarussiske folk skal have mulighed for selv at opleve de europæiske frihedsrettigheder. Det er uacceptabelt, at et visum til EU stadig skal koste 60 euro, når den gennemsnitlige månedsløn i Belarus er sølle 250 EUR. Hvor mange gange endnu skal vi bede om dette?
Jeg bestrider ikke det nyttige eller nødvendige i en vis form for dialog. Det står imidlertid klart, at hr. Lukasjenkos fine løfter ofte er tomme løfter, og at den ønskede dialog derfor skal være velbegrundet og også meget målrettet. Jeg har følgende spørgsmål: Hvordan ser Rådets præcise køreplan ud? Det vil jeg meget gerne vide mere om.
Jeg vil slutte af med et spørgsmål, som hr. Wiersma også var inde på. Er formanden for Rådet villig til også at mødes med hr. Milinkevich og hr. Kazulin næste mandag - enten før, under eller efter samtalen med hr. Martynov? Det er op til Dem at afgøre, men der er ingen tvivl om, at det ville være det eneste passende signal at sende under de nuværende omstændigheder.
(EN) Jeg er desværre nødt til at forlade salen et øjeblik. Jeg underskylder ulejligheden, men jeg vil gerne bede om et klart svar.
Wojciech Roszkowski
(PL) Fru formand! I disse dage afgøres Belarus' skæbne, et land med 10 mio. europæiske indbyggere. Vi kan ikke bare se på, at det sker. Diktatorer som Lukasjenko giver kun efter for pres. Spørgsmålet er blot, hvis pres han vil give efter for. Eftersom Rusland er i besiddelse af den økonomiske nøgle til belarussisk uafhængighed, kan dette afhængighedsforhold i sidste ende betyde, at Belarus mister sin suverænitet. Pres fra EU kan have en effektiv virkning, hvis Lukasjenko har noget at miste, og EU har noget at tilbyde. Det så ud til, at han var villig til at skabe forandringer, men det seneste valg kan dårligt beskrives som andet end en farce. Diktatorens frygt og stædighed kan føre til, at Belarus mister suverænitet.
Lukasjenko behøver ikke at tabe noget på en demokratisering af Belarus, hvis han nyder stor opbakning i befolkningen. Der skal imidlertid være tale om reelle skridt mod demokrati, ikke kun et komediespil, som den belarussiske opposition betaler prisen for. Trods risikoen for mørke udsigter kan EU ikke acceptere denne pris. Lad os imidlertid ikke afbryde dialogen, hvis landets uafhængighed kommer i fare. Som hr. Milinkevich sagde i dag, afhænger demokratiets fremtid i dette land af, hvorvidt det kan fastholde sin uafhængighed.
Árpád Duka-Zólyomi
(HU) Fru formand! Selv om det belarussiske parlamentsvalg, som blev observeret af OSCE, ikke opfyldte betingelserne for et retfærdigt og frit valg, vil ministrene på Rådets møde i næste uge med al sandsynlighed give grønt lys for en politisk dialog. Lukasjenko har ikke gjort noget ekstraordinært. Efter krigen i Georgien blev tre politiske fanger løsladt. Det opfyldte EU's eneste krav for at indlede en dialog. Det er klart, at efter krigen i Georgien havde Vesten brug for ethvert lille skridt, der kunne være med til at opveje Ruslands voksende indflydelse i de tidligere sovjetrepublikker. Men hvis selv Lukasjenko formåede at opnå en dialog efter hans hoved, hvilken form for dialog kan vi da forvente med Rusland?
EU må indlede en dialog på grundlag af et tidligere vedtaget benchmarksystem, ellers kan EU kun blive taberen i denne dialog. Lukasjenko vil udnytte dialogen til at styrke sin nationale autoritet og holde Rusland i ave, ikke til at indføre en gradvis politisk liberalisering. Samtidig kunne EU miste sit bedste våben i øst, sit image. Det er op til os at afgøre.
Adrian Severin
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne advare imod en politik, som synes at belønne de belarussiske ledere som kompensation for upopulære beslutninger fra russisk hold.
Det er ganske enkelt naivt at tro, at vi på denne måde kan skabe splid mellem Moskva og Minsk eller ændre præsident Lukasjenkos politiske indstilling.
Vi bør heller ikke prise løsladelsen af fanger, som i første omgang slet ikke burde have været arresteret. EU skal dog helt klart undgå, at Belarus isoleres, og indlede en dialog med landets ledelse. I den henseende må EU sammensætte en motiverende pakke, der kan overbevise regimet og de almindelige mennesker, som troskyldigt støtter det, om, at EU kan være med til at forbedre den belarussiske befolknings levevilkår.
På den anden side bør enhver åbning være gradvis, betinget, gensidig og primært fokusere på at gavne samfundet og ikke lederne.
Hr. Lukasjenko har udtalt, at en opposition er en positiv ting i ethvert land, men ikke en opposition, der nyder 100 % opbakning fra udlandet. Problemet er, at oppositionen i Belarus ikke kunne overleve, fordi den blev nedkæmpet af regimet. Derfor må vi ikke overlade den demokratiske opposition til sig selv.
Marian Harkin
(EN) Hr. formand! Visumspørgsmålet er meget vigtigt for alle belarussere, men jeg vil gerne fremhæve en bestemt situation i den forbindelse.
Gennem Chernobyl Children's Project International, som er grundlagt af Adi Roche i Irland, kommer der hvert år ca. 1 000 børn fra Belarus til Irland for i nogle få uger at få hvile, rekreation og i visse tilfælde lægelig behandling. I alt har 17 000 børn været i Irland, siden velgørenhedsprojektet startede.
Desværre er børnenes indrejsetilladelse til Irland blevet trukket tilbage, og det har gjort alle de involverede meget fortvivlede: børnene, deres værtsfamilier og utrolig mange andre. Det er et virkelig godt projekt, og alle nyder godt af det.
Der arbejdes på en mellemstatslig aftale, og jeg håber, at den snart vil ligge klar, men i mellemtiden ved jeg, at Irland søger dispensation fra forbuddet.
Jeg vil gerne bede Kommissionen og Rådet om, eventuelt i forbindelse med den uformelle dialog, at gøre alt, hvad de kan for at sikre, at dette yderst nyttige projekt kan fortsætte. Jeg ved, at det blot er en lille brik i det samlede billede, men det vil gøre en positiv forskel i utrolig mange menneskers liv.
Jana Hybášková
(CS) Hr. formand! Vi var i gang med at skitsere udenrigspolitikken, og vi drøftede den sydlige dimension og den østlige dimension. Den 21. august mindedes de tjekkiske og slovakiske medlemmer af Udenrigsudvalget 40-året for den sovjetiske hærs invasion af Tjekkoslovakiet ved at drøfte situationen i Georgien. Den østlige dimension er blevet en realitet. Vi kan ikke løbe fra det, og derfor er vi nødt til at handle. Politik er ikke et show. Politik er en sammenhæng, og vi har sammenhængen. Derfor skal vi støtte Belarus fuldt ud på dets vej til Europa. Jeg bakker således fuldt op om forslaget til beslutning i dets nuværende form. Vi må ikke isolere Belarus, men vi må heller ikke kalde det et demokrati. Vi skal opfordre Belarus til at afskaffe dødsstraffen, lade studerende vende tilbage til universiteterne, lade militærnægtere vende tilbage uden at straffe dem og give ngo'er mulighed for at blive registreret. Hvad med os? Hvad skal vi gøre? Vi skal vise, at vi overholder Københavnskriterierne. Vi skal handle som Europa.
Józef Pinior
(PL) Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne byde Aleksandr Milinkevich og Aleksandr Kozulin, som repræsenterer den belarussiske opposition, velkommen til Europa-Parlamentet her i dag. Det er på nuværende tidspunkt meget svært at fastlægge EU's politik over for Belarus. På den ene side har vi at gøre med en autoritær stat, mens vi på den anden side ser tegn på en vis udvikling og visse systemforandringer i en kompliceret international situation. EU's politik bør på nuværende tidspunkt dog udelukkende have fokus på den belarussiske befolkning. Spørgsmålet er, hvem sanktionerne vil gå hårdest ud over. Lukasjenkos regime eller befolkningen i Belarus? Det er et spørgsmål, som vi er nødt til selv at besvare i de forskellige EU-institutioner. Der er ingen tvivl om, at vi på nuværende tidspunkt skal afprøve en politik, der vil klarlægge vores mål og kan skabe nyttige resultater som følge af EU's tiltag over for Belarus.
Jas Gawronski
(EN) Hr. formand! Vi modtager i øjeblikket modstridende signaler fra regeringen i Minsk, og det er i sig selv en form for fremskridt i forhold til tidligere. Det nylige parlamentsvalg bestyrkede imidlertid den almindelige vestlige opfattelse af Belarus som en form for bananrepublik. På den anden side er den nylige løsladelse af systemkritikere en glædelig udvikling. Hvis det er et forsøg fra Lukasjenkos side på at række hånden ud til Vesten, bør vi belønne hans indsats med vores forbeholdne støtte. Vi må imidlertid ikke tro, at der foreligger en misforståelse med hensyn til de udbredte krænkelser af menneskerettighederne og de politiske frihedsrettigheder i Belarus. Vi bør have fokus på befolkningen og civilsamfundet, hvis sag Parlamentet har en fornem og vigtig tradition for at støtte, hvilket blev fremhævet i Ingrid Betancourts tale tidligere i dag.
Den belarussiske befolkning længes efter at indtage sin plads i det nye Europa. Belarusserne skal vide, at vi bekymrer os for dem og ikke vil glemme dem.
Libor Rouček
(CS) Hr. formand! Der har fundet flere vigtige forandringer sted i Belarus inden for de seneste få uger. Den vigtigste var løsladelsen af politiske fanger: Aleksandr Kozulin, som er til stede her i dag, Siarhei Parsyukevich og Andrei Kim. Imidlertid levede parlamentsvalget desværre ikke op til de internationale demokratiske standarder. Hvad betyder det i forhold til os? Min holdning er, at EU bør yde langt større støtte til udviklingen af det belarussiske civilsamfund, demokratikonceptet og menneske- og borgerrettigheder end hidtil. Jeg mener også, at vi bør overveje at øge vores finansielle støtte til eksempelvis uafhængige medier, ngo'er og uafhængige fagforeninger. En nedsættelse eller direkte afskaffelse af visumgebyret for belarussiske statsborgere, særligt unge og studerende, bør indgå i denne støtte til det belarussiske civilsamfund. Som vi allerede har hørt, koster et visum 60 euro, hvilket svarer til en hel ugeløn for en almindelig belarusser. Det burde vi tænke lidt over.
Colm Burke
(EN) Hr. formand! Jeg beder Rådet og Kommissionen om på det kraftigste at opfordre de belarussiske myndigheder til at indstille deres praksis med at udstede udrejsevisum til deres borgere, særligt børn og studerende. Hvor der oftest er krav om visum for at rejse ind i et land, har man i Belarus behov for et visum for at rejse ud af landet.
Jeg drøftede spørgsmålet om det internationale rejseforbud for børn fra dette land med den belarussiske oppositionsleder Aleksandr Milinkevich under PPE-DE-Gruppens møde her til morgen. Han fortalte vores gruppe, at det belarussiske regime har indført dette rejseforbud, fordi det ikke ønsker, at børn skal se, hvordan andre lever.
I min valgkreds i Sydirland er der blevet rejst omkring 70 mio. euro, som er blevet anvendt på barnepleje og forbedringer af forholdene på børnehjem. Min kollega fru Harkin har allerede omtalt dette forbud her i aften. Jeg kan nu forstå, at den bilaterale aftale mellem Irland og Belarus ikke vil være klar før til maj eller juni. Derfor tilslutter jeg mig hendes opfordring til, at Irland undtages fra forbuddet, så børn kan rejse på juleferie og få den hjælp og støtte, som de har behov for.
Zita Pleštinská
(SK) Hr. formand, hr. Milinkevich, hr. Kozulin! Det glæder mig meget, at De er til stede i forbindelse med dagens forhandling om Deres land, Belarus. For mig repræsenterer De Belarus' udsigt til en dag at blive et frit og demokratisk land.
Det uretfærdige valg i oktober i Belarus styrkede endnu engang hr. Lukasjenkos totalitære regime. Ikke en eneste af de 110 pladser i det belarussiske parlaments underhus blev vundet af oppositionen. Selv om politiske fanger blev løsladt i august, vil de når som helst kunne befinde sig bag tremmer igen.
Ved at foretage små forbedringer af valgprocessen forsøger hr. Lukasjenko at overbevise os om, at EU ikke længere har grund til at isolere Belarus. Selv om gode forbindelser med regeringen i Minsk ville være til gavn for begge parter, skal EU kræve mere end blot kosmetiske ændringer til forbedring af demokratiet. EU skal kræve frie medier i Belarus og kræve, at alle demokratiske kræfter får mulighed for at deltage i ledelsen af landet.
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand! Det franske formandskab er meget opmærksomt på alle EU's naboer mod øst: Georgien og Ukraine, hvor topmødet den 9. september markerede et helt nyt kapitel i forbindelserne mellem EU og Ukraine, og Moldova, hvor jeg var for to dage siden for at drøfte de fremtidige forbindelser mellem EU og Moldova i form af en ny og mere ambitiøs aftale end den nuværende partnerskabs- og samarbejdsaftale. Så det er i det lys, at vi holder nøje øje med udviklingen i Belarus.
Ligesom De er jeg ked af, at regimet ikke brugte valget den 28. september som en lejlighed til at signalere fremskridt i retning af demokratiske standarder. Samtidig glæder EU sig over de få positive fremskridt, især løsladelsen af politiske fanger. Der afholdes en forhandling mellem udenrigsministrene i Luxembourg på mandag om stort set de samme emner, som talerne har fremhævet under denne forhandling. Vores budskab er, at EU er parat til at give sig, hvis myndighederne i Minsk gør en indsats. Vi har behov for en gradvis tilgang - med andre ord vil sanktionerne ikke blive ophævet fra den ene dag til den anden - og en tilgang, hvortil der er knyttet betingelser, forstået på den måde, at EU vil reagere på positive signaler fra regimet, og endelig en tilgang, der har fokus på civilsamfundets trivsel, som hr. Severin sagde.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at børn og studerende naturligvis kan opnå visum. Det afhænger af ambassaden, men det er tilladt i henhold til Schengensystemet. Vi er nødt til at lægge pres på myndighederne i Minsk for at sikre, at sådanne visa udstedes, også selv om EU ikke har ansvaret for det. Jeg vil også gerne påpege, at der er særlige fordele for unge og børn, som bor tæt på den belarussiske grænse.
EU vil fastholde sin støtte til oppositionen. Jeg har personligt lige haft et møde med hr. Milinkevich, hr. Kozulin og hr. Protasiewicz, og Parlamentet kan være stolt af at have tildelt Sakharovprisen til hr. Milinkevich. Jeg mener, at denne gestus er en hyldest til Parlamentet. Som vi allerede har sagt, er det afgørende, at en repræsentant fra en medlemsstat mødes med oppositionen, hvis vedkommende tager til Minsk. Vi har således ikke mistet håbet om, at regimet vil udvikle sig i retning af større frihed, så Belarus ikke kommer til at stå alene over for Rusland.
Charlie McCreevy
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt vi er parate til at mødes med oppositionen på mandag i forbindelse med mødet i Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser), er det et interessant forslag. Vi vil se på det, og jeg vil viderebringe medlemmernes synspunkter til fru Ferrero-Waldner. Det er imidlertid op til formandskabet at udvide invitationen. Hvis mødet med oppositionen finder sted, vil kommissærerne naturligvis være parate til at deltage.
Vedrørende spørgsmålet om EU's bistand til Belarus er bistanden rettet mod at støtte civilsamfundet og efterkomme befolkningens behov. De samlede ressourcer under det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument på 20 mio. EUR for perioden 2007-2010 skal bruges til at tage hånd om befolkningens behov og fremme demokratiseringen i bred forstand. Midler fra det tematiske program for ikkestatslige aktører og lokale myndigheder og Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder skal støtte demokratiseringen og civilsamfundet i mere snæver forstand.
Vi forudser, at tiltagene vil øge ngo'ernes kapacitet, særligt på menneskerettighedsområdet og i forhold til uafhængige medier. Der blev stillet et spørgsmål vedrørende forbuddet mod, at forældreløse Chernobylbørn rejser til og opholder sig i en EU-medlemsstat. Kommissionen har sammen med lederne af missionerne i Minsk rejst spørgsmålet om forældreløse Chernobylbørn over for myndighederne, og det vil vi blive ved med i det omfang, det er nødvendigt. Desuden vil Kommissionen fortsat støtte afhjælpningen af Chernobylkatastrofen.
Afslutningsvis vil jeg sige, at denne livlige forhandling viser, at der er stor interesse for situationen i Belarus på dette afgørende tidspunkt. Tiden er uden tvivl inde til at træffe nogle strategiske valg om, hvad vores tilgang over for Belarus bør være på dette kritiske tidspunkt. Jeg har med interesse lyttet til Deres synspunkter, og jeg kan forstå, at nogle af Dem mener, at en begrænset og forholdsmæssig ophævelse af sanktionerne kunne bruges som et positivt middel til at presse på for demokratiske fremskridt.
Vi afventer nu Parlamentets beslutnings om situationen i Belarus, som vedtages i morgen, og vi vil tage behørigt hensyn til Deres holdning i vores beslutning, som bliver truffet inden længe.
Formanden
Jeg har modtaget seks beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Alessandro Battilocchio  
skriftlig. - (IT) Resultatet af valget i Belarus taler for sig selv. Resultatet blev mere eller mindre som forventet. Oppositionen endte med at blive knust af præsident Lukasjenkos magtfulde maskineri, som effektivt forhindrede valget i at blive afholdt korrekt.
Det forekommer mig, at Europa atter vender det døve øre til. Påstande om valgsvindel, trusler, vold og chikane er foreløbig gået upåagtet hen på trods af, at internationale observatører har bekræftet de klare overtrædelser, som er lysår fra de demokratiske standarder.
Jeg forventer, at EU taler et klarere og mere direkte sprog og træffer de nødvendige politiske og diplomatiske foranstaltninger. Lad os undgå de sædvanlige proklamationer, fine resolutioner og hensigtserklæringer. Det ville blot være hyklerisk og symbolsk for et Europa, der ikke er i stand til at give udtryk for en autoritativ og resolut holdning.
Adam Bielan  
skriftlig. - (PL) Hr. Lukasjenko har endnu engang "overgået" EU, som har været så naiv ikke fra starten at stille krav til regimet. Lukasjenko har vist sig at være en mere dreven politiker, end EU troede. Valget og det, der skete under valgkampen, viste, at EU's strategi var dårligt tilrettelagt. Det må få EU til at forstå naiviteten i sin østlige politik. Til at starte med skal EU kræve, at regeringen i Minsk iværksætter specifikke tiltag, som beskytter borgernes frihedsrettigheder, såfremt åbningen over for Belarus skal fortsætte.
Det er uhyre vigtigt, at Vesten betragter valget som en farce, for der var ikke tale om et frit valg. Hvis valget anerkendes, kan Lukasjenko fortsætte sin legen kispus med Vesten og være sikker på at vinde. Medierne er stadig ikke frie, og der er ikke foreningsfrihed. Flere politiske aktivisters død er endnu ikke opklaret her 10 år senere. Løsladelsen af politiske fanger ændrer grundlæggende ikke noget. Efter valget vil forfølgelserne blive genoptaget.
Indtil videre har Donald Tusks regering ikke formået at vise noget som helst i retning af en østlig politik. Der har ikke været specifikke forhandlinger med Rusland, Georgien er blevet pacificeret, Ukraine bevæger sig fortsat væk fra Europa, og Belarus har behandlet vores udsending som om, han ikke eksisterede. Jeg tror, at det ville være værd at finde ud af, hvem der står bag denne skandaløse østlige politik.
Janusz Lewandowski  
skriftlig. - (PL) EU analyserer og tilpasser sin egen politik over for Belarus. Den sanktions- og isolationspolitik, som vi indtil videre har ført, har ikke skabt de forventede resultater. Den har ikke formået at ændre myndighedernes undertrykkende karakter. Den russiske offensiv i Georgien, som er et signal om, at Kreml ønsker at forfølge sine imperialistiske ambitioner, var et nyt eksempel. Det blev helt sikkert bemærket i Minsk og i andre lande, som Rusland mener at have indflydelse på. Et forsøg på at drage fordel af denne nye situation gennem EU-diplomati forekommer at være fornuftigt, såfremt der tages højde for risikoen ved at være i dialog med en diktator, og det sker i overensstemmelse med den belarussiske opposition. Et andet eksempel var parlamentsvalget, som var en test af præsident Lukasjenkos gode vilje.
"Gulerod og pisk"diplomatiet har ikke været en succes, men det udelukker ikke en revision af politikken over for Belarus i forhold til den måde, som situationen i landet udvikler sig på. Formålet er stadig det samme - at tilnærme dette europæiske land demokrati, markedsøkonomi og menneskerettigheder. Jeg er overbevist om, at opretholdelsen af belarussisk uafhængighed er en nødvendig betingelse, eftersom det kun er derigennem, at udsigterne til demokratisering af landet kan blive en realitet. Det alternative scenario - demokratisering af et land, der er blevet opslugt af det russiske herredømme - er en historisk illusion.
Marianne Mikko  
Belarus er ofte blevet beskrevet som "Europas sidste diktatur", og det er det stadig i dag. Parlamentsvalget den 28. september var en lakmusprøve. Det var en fin gestus fra præsident Lukasjenkos side at løslade politiske fanger forud for valget. Alligevel står det klart, at oppositionen ikke vil komme i parlamentet på kort sigt. OSCE's vurdering af valget er korrekt.
Et af de vigtigste aspekter i forhold til at styrke det belarussiske civilsamfund er EU's visumpolitik. Civilsamfundet skal så vidt muligt inddrages i demokratiseringen af Belarus. For at kunne være aktive borgere har befolkningen behov for et større verdensbillede og muligheden for at rejse ud af et totalitært land.
Belarusserne har behov for visum for at kunne rejse. Det er kompliceret og tidskrævende at opnå et Schengenvisum. Visumprocedurerne skal forenkles. Befolkningen bør ikke straffes. Ved at gøre folks bevægelighed til en omstændelig proces begrænser vi belarussernes mulighed for at få del i EU's værdier og kultur. Det er ikke vores hensigt at straffe det belarussiske civilsamfund.
Det er på høje tid, at der skabes forandring. Så meget fortjener den belarussiske befolkning, og det er vores opgave som europæere at hjælpe dem.
Athanasios Pafilis  
skriftlig. - (EL) Med uhyre frækhed og uden så meget som at henvise til skyggen af bevis har de politiske partier, der støtter og tjener EU, undertegnet en fælles beslutning, der fordømmer den belarussiske regering på grund af valget den 28. september. Den beslutning, som parlamentets venstrefløj har foreslået gennem Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre, er mere af samme skuffe. Det er helt tydeligt, at EU og de græske partier, der er slået ind på den "ensrettede europæiske vej" (Nyt Demokrati (ND), de græske socialdemokrater (PASOK), Koalitionen af det radikale venstre (SYRIZA)/Synaspismos og det ortodokse folkeparti (LAOS)), sympatiserer med imperialismens repræsentanter, som slutter op om den såkaldte opposition - lakajen for NATO, Aleksandr Milinkevich. Denne opposition fik "overraskende" 6 % af stemmerne ved det seneste præsidentvalg og formåede ikke at vinde et enkelt mandat ved det nylige parlamentsvalg.
Valgresultatet burde få alle europæiske og amerikanske imperialisters kritik til at forstumme, for belarusserne støtter deres regerings politik imod NATO og EU. Det er det, der er så irriterende og demoraliserende for de politiske partier, som har valgt den "ensrettede europæiske vej". Denne gang kan de ikke bruge løsladelsen af "politiske fanger" eller kandidaternes ulige adgang til presseomtale som undskyldning. Nu, hvor de anerkender, at der var lige adgang til pressen, har de den frækhed egenmægtigt at påstå, at det nye parlament har en "tvivlsom demokratisk legitimitet".
Det græske kommunistpartis medlemmer af Europa-Parlamentet fordømmer disse uacceptable beslutninger og udtrykker sin solidaritet med den belarussiske befolkning i deres kamp mod imperialistisk overherredømme.
Toomas Savi  
skriftlig. - (EN) Det nylige valg i Belarus kan beskrives som alt andet end frit og retfærdigt. Stalins velkendte princip om, at det ikke er vigtigt, hvem der får stemmerne, men hvem der tæller stemmerne, respekteres stadig i meget høj grad i Belarus. Stemmerne blev primært talt uden for observatørernes synsfelt, og derfor var bl.a. OSCE's valgobservationsmission tvunget til ikke at anerkende valget.
Lukasjenkos skinhellighed under hans seneste bejlen til Vesten er ikke til at tage fejl af. Han afgav løfter om valgets karakter, som han ikke var i stand til at holde - talrige valgobservatørers rettigheder blev overtrådt, idet de blev frataget retten til at overvære valgprocedurerne i deres helhed. Vi bør ikke se igennem fingre med dette alvorlige brud på idealet for demokratiske valg. Ingen EU-sanktioner bør ophæves, før der er klare tegn på, at en ændring af styret er gået i gang.
Andrzej Jan Szejna  
skriftlig. - (PL) Formålet med Rådets og Kommissionens holdning og Parlamentets beslutning om situationen i Belarus er at evaluere resultatet af parlamentsvalget den 28. september og dets betydning for EU's forbindelser med Belarus.
EU befinder sig i en kompliceret international situation. På den ene side er der ingen tvivl om, at Belarus ikke har formået at leve op til sine demokratiske forpligtelser, men på den anden side ser vi en gradvis om end langsom "opløsning" af de autoritære principper.
I forbindelse med valget var det muligt at observere visse positive forhold, som pegede i retning af en demokratisering, f.eks. løsladelsen af politiske fanger, anmodningen om uafhængige OSCE-observatørers tilstedeværelse og en forbedring af vilkårene for valgobservatørerne. De belarussiske myndigheder opfyldte imidlertid ikke alle deres forpligtelser. De burde bekræfte deres ønske om at ville forbedre samarbejdet med EU og skabe bedre vilkår for en dialog med EU. De burde i videre udstrækning tage konkrete skridt mod demokrati og respekt for menneskerettighederne og retsstatsprincippet.
Jeg støtter fuldt ud Kommissionens og Rådets opfordring til at revidere og eventuelt ophæve nogle af de restriktioner, der er indført over for Belarus. Vi må ikke stå i vejen for udviklingen af et civilsamfund. EU's sanktioner - særligt med hensyn til visumprocedurerne og de omkostninger, der er forbundet med at opnå visum - rammer almindelige mennesker, ikke de statslige myndigheder.
