SWIFT (dezbatere)
Preşedinte
Următorul punct se referă la declaraţiile Consiliului şi ale Comisiei privind Societatea de Telecomunicaţii Financiare Interbancare Globale (SWIFT).
Diego López Garrido
Dle preşedinte, dnă Malmström, doamnelor şi domnilor, luna trecută, la 24 martie, Comisia a adoptat o recomandare a Consiliului de a autoriza deschiderea negocierilor între Uniunea Europeană şi Statele Unite ale Americii în vederea unui acord prin intermediul căruia datele de mesagerie financiară să fie puse la dispoziţia Departamentului Trezoreriei SUA pentru a combate şi preveni terorismul şi finanţarea acestuia.
Recomandarea a fost depusă urgent raportorului şi anumitor deputaţi ai Parlamentului European şi a fost înaintată Consiliului Uniunii Europene.
Consiliul Uniunii Europene rămâne convins de necesitatea unui acord precum acesta şi, prin urmare, susţine integral recomandarea Comisiei de a negocia un acord privind Programul de urmărire a finanţării activităţilor teroriste (TFTP). Proiectul de mandat al Comisarului a fost cercetat îndeaproape în cadrul Coreper şi, în principiu, această recomandare a Comisiei va fi supusă votului în cadrul următoarei reuniuni a Consiliului şi vom vota în favoarea acesteia, luând în considerare poziţia Parlamentului, desigur, şi opiniile care se vor exprima privind acest subiect în această Cameră astăzi.
Consiliul convine cu Parlamentul că viitorul acord, cunoscut sub denumirea de acord SWIFT, trebuie să includă garanţiile şi protecţiile adecvate. Prin urmare, este de acord cu punctul de vedere al Parlamentului, şi anume că în toate situaţiile este esenţială conformarea cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special cu articolul 8 al acesteia, cu Tratatul de la Lisabona şi cu Convenţia europeană privind drepturile omului. În plus, există principii fundamentale care trebuie respectate atunci când se transferă datele cu caracter personal, cum ar fi dreptul la informare a persoanei ale cărei date sunt procesate sau dreptul de a modifica sau şterge astfel de date în cazul în care acestea sunt incorecte.
Toate drepturile referitoare la protecţia datelor trebuie garantate fără discriminare; cu alte cuvinte, cetăţenii Uniunii Europene trebuie trataţi în acelaşi mod ca şi cetăţenii Statelor Unite ale Americii.
Considerăm că există posibilitatea unui acord privind durata acordului care urmează a fi semnat cu Statele Unite ale Americii, care sper să fie de aproximativ cinci ani.
În ceea ce priveşte schimbul de date cu ţările terţe, noi înţelegem că, atunci când autorităţile americane au motive să creadă că există date care pot ajuta autorităţile din alte ţări la condamnarea crimelor teroriste, astfel de date ar trebui utilizate. Aceasta cu atât mai mult cu cât este exact ceea ce permite legislaţia europeană. Conform legislaţiei europene, în condiţii similare în care un stat membru a obţinut date de la alte state membre, acele date pot fi transferate statelor terţe în scopul combaterii terorismului.
Şi mai este şi subiectul transferurilor colective de date şi nu în toate situaţiile referitoare la o ipoteză specifică, fapt care trebuie menţinut din motive tehnice şi din motive de eficienţă, de asemenea, întrucât deseori este important să avem un anumit volum de date din care să tragem concluzii atunci când condamnăm terorismul. Astfel de transferuri de date trebuie, desigur, să fie cât mai specifice şi mai restricţionate posibil şi trebuie să existe întotdeauna un obiectiv foarte clar: condamnarea anumitor crime teroriste, fapt care reprezintă obiectivul ce justifică existenţa unui astfel de acord.
Prin urmare, avem un proiect de mandat detaliat din partea Comisiei. Consider că este un proiect bun, un proiect care protejează drepturile fundamentale ale oamenilor, care ia în considerare eficienţa acestor acorduri şi se bazează pe reciprocitate şi pe proporţionalitate în colectarea de date. Acesta se bazează, cu siguranţă, pe monitorizarea rezultatelor eficienţei acestor acorduri - astfel cum se face referire în recomandarea Comisiei - nu în ultimul rând de către Parlament, care este pe deplin implicat în toate aceste negocieri.
Parlamentul consideră în mod corect că trebuie să se implice la rândul lui în acest acord şi, prin urmare, suntem de acord că ar trebui să i se furnizeze informaţii adecvate şi că Comisia, în calitate de negociator al acestui acord, ar trebui să transmită informaţiile fiecărei etape din cadrul negocierilor.
De asemenea, Consiliul înţelege că Parlamentul ar trebui să aibă acces mai facil la părţile confidenţiale ale acordurilor internaţionale, astfel încât să-şi poată efectua evaluarea în cazurile în care are dreptul de aprobare. Mai mult, trebuie să menţionez faptul că, în declaraţia sa din 9 februarie 2010, Consiliul a promis să negocieze un acord interinstituţional cu Parlamentul privind acest subiect. În numele Consiliului, sunt încântat să confirm astăzi acea promisiune.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Dle preşedinte, colectarea datelor TFTP este importantă în combaterea terorismului. Ştim că datele TFTP au fost utile pentru prevenirea atacurilor teroriste din Europa, de exemplu a atacului cu bombe lichide de pe aeroportul Heathrow din 2006. Prin urmare, TFTP este important nu doar pentru Statele Unite ale Americii, dar şi pentru Europa.
Recent, am avut o întrevedere cu secretarul de stat SUA Napolitano şi am abordat această problemă. Aceştia sunt pe deplin conştienţi de necesitatea reformării acordului provizoriu pe care l-am avut, dar sunt preocupaţi şi de o serie de indicii referitoare la terorişti cunoscuţi, care nu mai sunt valabile. Aşadar, trebuie să abordăm lacuna de securitate, dar să o facem într-un mod care să asigure respectarea integrală a drepturilor fundamentale şi un nivel suficient de protecţie a datelor.
De aceea, în urma ultimei noastre discuţii pe această temă, Comisia a demarat prompt lucrările la un nou mandat pentru un nou acord TFTP între UE şi SUA. Cred că mandatul este ambiţios, dar realist. Acesta creează un echilibru pentru menţinerea securităţii noastre colective, abordând în acelaşi timp drepturile fundamentale şi protecţia datelor, pe baza rezoluţiilor din septembrie, anul trecut şi din februarie, anul acesta ale Parlamentului.
Aş dori să-i mulţumesc raportorului, dna Hennis-Plasschaert, pentru cooperarea foarte constructivă pe care am avut-o. Comisia a încercat să se asocieze cu domnia sa şi cu co-raportorii şi raportorii alternativi în această problemă. De asemenea, îi sunt recunoscătoare Preşedinţiei pentru activitatea sa în încercarea de a obţine aprobarea Consiliului.
Am încercat să luăm în considerare preocupările exprimate în cadrul rezoluţiilor Parlamentului European. Informaţiile vor fi procesate doar în scopul combaterii terorismului. O solicitare trebuie să se bazeze pe autorizarea judiciară. Părţile terţe nu vor primi date colective. Va exista reciprocitate. Va exista metoda PUSH pentru efectuarea transferului, datele SEPA vor fi excluse şi vom aborda şi problema despăgubirilor judiciare pe o bază nediscriminatorie. Mă voi asigura că Comisia va informa integral şi imediat Parlamentul pe tot parcursul procesului de negocieri. Ne propunem să semnăm acest acord înainte de sfârşitul lunii iunie, astfel încât Parlamentul să poată vota referitor la acesta în iulie.
În ceea ce priveşte problema transferului "colectiv” de date, ştiu că acesta reprezintă o mare preocupare a Parlamentului European, dar ştiu şi că înţelegeţi faptul că, fără transferurile colective, nu va exista niciun TFTP. Cu toate acestea, protecţiile juridice obligatorii vor asigura că nu se accesează absolut nicio o informaţie decât în cazul în care există un motiv obiectiv verificat de a crede că o persoană identificată este un terorist, un terorist suspectat, sau că finanţează terorismul şi că acele transferuri sunt anonime. Transferul colectiv de informaţii este, desigur, sensibil şi, în cursul negocierilor, ne vom strădui pentru a obţine reduceri ulterioare ale volumului de date. Dar trebuie să fim şi realişti. Probabil că nu vom vedea o reducere masivă a ceea ce reprezintă deja solicitări care au un anumit scop.
Reciprocitatea reprezintă o parte a mandatului. Acordul prevăzut va impune o obligaţie legală Trezoreriei SUA de a comunica indicii omologilor lor UE şi de a permite autorităţilor UE să întreprindă cercetări TFTP împotriva suspecţilor terorişti cunoscuţi din UE. În cazul în care UE va dezvolta un lucru similar - un TFTP UE - americanii vor trebui, de asemenea, să ne ajute. Comisia este dispusă să participe la aceste discuţii cu statele membre.
Mandatul solicită o perioadă de reţinere de cinci ani pentru datele neextrase. Cred că pentru acest lucru există o serie de justificări, având în vedere că cinci ani reprezintă şi perioada pentru datele tranzacţiilor financiare ale băncilor care fac obiectul legislaţiei UE împotriva spălării de bani, dar sunt pregătită să ascult opiniile Parlamentului privind această problemă şi să o prezint Consiliului până la sfârşitul săptămânii.
În concluzie, cred că proiectul de mandat reprezintă o îmbunătăţire cu adevărat substanţială. Acesta ia în considerare preocupările Parlamentului ridicate în rezoluţiile dvs. Acesta ia în considerare solicitarea raportorului pentru o dublă abordare care poate duce la un TFTP UE, chiar dacă acest lucru este, desigur, ceva ce trebuie discutat intern în cadrul UE. Acest lucru nu face parte din negocieri. Acesta ia în considerare relaţia între UE şi SUA în acest domeniu în calitate de parteneri egali, fapt care este, desigur, scopul pe termen lung în această privinţă.
Simon Busuttil
în numele Grupului PPE. - Dle preşedinte, primul lucru care trebuie afirmat este că acest Parlament doreşte un acord. Desigur, acest Parlament nu doreşte un acord cu orice preţ, iar diavolul se ascunde în detalii. Acesta va fi astăzi subiectul discuţiilor de aici.
După votul din februarie, am învăţat două lecţii clare. Prima lecţie este că Parlamentul European are noi competenţe, are competenţe clare; are un cuvânt de spus şi doreşte să-şi exercite aceste competenţe. Va face acest lucru într-un mod constructiv şi responsabil, dar îşi va exercita competenţele. Cea de-a doua lecţie pe care am învăţat-o a fost că primul acord nu a fost suficient de bun şi acesta trebuie îmbunătăţit.
Salut din toată inima disponibilitatea Comisiei de a prezenta un mandat, la fel cum a procedat cât mai rapid după votul din februarie, şi sunt şi nerăbdător să văd acest mandat aprobat de Consiliul de miniştri cât mai curând posibil. După cum am spus, Parlamentul European doreşte un acord şi noi am prezentat detaliile a ceea ce ne dorim de la această rezoluţie care s-a bucurat de susţinerea puternică a acestei Camere şi, cu siguranţă, de cea a grupurilor conducătoare din această Cameră.
Dnă Comisar, datele colective reprezintă o problemă pentru noi şi ştiţi foarte bine că ceea ce ne dorim pentru datele colective necesită o regândire, nu doar din partea omologilor noştri din SUA, ci şi din partea noastră. Ce anume ne dorim aici, în Europa? Ne dorim propriul TFTP european, şi cum vom ajunge să-l obţinem? În mod clar, datele colective reprezintă o problemă, şi anume o problemă care nu poate fi ocolită. Aceasta trebuie tratată.
Săptămâna viitoare, când o delegaţie din acest Parlament va merge în SUA, ne vom confrunta cu aceste detalii în cadrul discuţiilor cu omologii noştri în Congresul SUA
Săptămâna viitoare, o delegaţie din Parlamentul European se va deplasa în SUA şi vom discuta această problemă cu omologii noştri din Congres, dar şi cu autorităţile americane. Suntem nerăbdători să facem acest lucru într-o manieră constructivă. Vrem să mergem acolo pentru a demonstra autorităţilor americane că suntem serioşi. Ne dorim un acord, dar avem anumite preocupări pe care dorim să le abordăm.
Birgit Sippel
Dle preşedinte, aş dori să-i contrazic pe antevorbitorii mei într-un singur punct: nu sunt interesată să obţinem un acord cât mai curând cu putinţă, ci mai degrabă unul cât mai bun cu putinţă. Calitatea trebuie să prevaleze înaintea calendarului. Aş dori să mai fac încă o remarcă preliminară. Parlamentul European a mai respins odată un acord şi unul dintre multe alte motive referitoare la conţinut a fost lipsa participării Parlamentului European.
Având în vedere evenimentele curente din această săptămână, am decis să nu adoptăm nicio decizie aici în Parlament. În plus, mai există decizia de a solicita Consiliului să-şi amâne, de asemenea, deciziile până când vom putea adopta deciziile noastre. Sunt destul de surprinsă acum că există deputaţi în Parlamentul European care, în mod clar, nu-şi iau propriile decizii în serios, dar care consideră că: ei bine, în ciuda acestui lucru, Consiliul poate pur şi simplu să decidă. Nu cred că ne putem trata propriile decizii în acest mod. Încă susţin faptul că Consiliul ar trebui să-şi amâne decizia până după 6 mai, dată la care vom fi decis deja. Sunt sigură că nu există dezavantaje ale acestui lucru şi că SUA va fi înţelegătoare.
În ceea ce priveşte proiectul de mandat în sine, sunt în favoarea faptului că Comisia s-a angajat satisfacerii cerinţelor noastre. Cu toate acestea, aş dori să afirm în mod clar că încă avem nevoie de modificări substanţiale la acest mandat de negociere. Acestea sunt necesare în cazul în care o majoritate a Parlamentului European va vota în favoarea unui nou acord. Din punctul meu de vedere, mandatul actual nu este suficient de ambiţios pentru a obţine acest lucru. Problema transferurilor colective de date rămâne nerezolvată. Dacă autorităţile americane ne spun că în fiecare lună este vorba despre detaliile specifice a cinci până la zece persoane, atunci transferul a milioane de date referitoare la cetăţenii europeni este cu siguranţă disproporţionat pentru acest scop.
Printre altele, aş dori să reafirm în faţa Comisiei şi a Consiliului că, deşi se afirmă în mod constant faptul că acest acord va fi extrem de semnificativ în calitate de mijloc suplimentar de combatere a terorismului, dovada acestui lucru nu este atât de clară pe cât ni se spune. Reţinerea pe o perioadă lungă de timp a informaţiilor în SUA continuă, de asemenea, să fie o problemă. Mandatul nu oferă o soluţie nici în acest punct. Avem nevoie de o autoritate judiciară pe teren european, care să verifice nu doar legalitatea aplicaţiilor americane, ci şi extragerea datelor, indiferent de locul în care va avea loc aceasta. Transmiterea informaţiilorcătre ţările terţe trebuie reglementată prin directive clare. Avem nevoie de un mandat ambiţios, care să includă cerinţele noastre. Doar atunci vom putea obţine un rezultat bun care să ne satisfacă cerinţele, luând în considerare protecţia datelor, precum şi lupta împotriva terorii.
În final, am o altă întrebare specifică pentru Consiliu şi Comisie. Cum intenţionaţi să vă asiguraţi că doar datele solicitate în mod specific vor fi extrase şi transmise? Cum va funcţiona acest lucru? În Statele Unite ale Americii? Sau există alte propuneri?
Jeanine Hennis-Plasschaert
în numele Grupului ALDE. - Dle preşedinte, şi eu salut din toată inima dezbaterea de astăzi în care Parlamentul îşi va determina aşteptările în ceea ce priveşte directivele de negociere. Faptul că Parlamentul nu va vota în această săptămână privind rezoluţia sa este un eveniment foarte nefericit, dar nu ar trebui, şi repet, nu ar trebui să inhibe Consiliul să meargă înainte cu adoptarea, aşa cum s-a programat. Opiniile Parlamentului se prezintă chiar în acest moment şi nu este niciun secret faptul că Consiliul şi Comisia sunt pe deplin conştiente de rezoluţie şi de conţinutul său. În această privinţă, pot doar să spun că apreciez noul spirit de cooperare demonstrat atât de Consiliu, cât şi de Comisie, de se angaja alături de această Cameră.
Acum, ca urmare a directivei de negociere, acordul prevăzut între SUA şi UE este de a asigura drepturi pe o bază egală, indiferent de naţionalitatea oricărei persoane pentru care se procesează datele în conformitate cu acordul. Acum, întrebarea mea este, ce înseamnă acest lucru? Care sunt aceste drepturi specifice în acest caz referitoare la, de exemplu, acces, rectificare, ştergere, compensare sau despăgubire? Vă rog să mă luminaţi în acest aspect. Mai mult, aş dori să subliniez, la fel cum au făcut-o şi colegii mei, că principiul proporţionalităţii şi al necesităţii reprezintă cheia acordului respectiv. Faptul că, şi repet, faptul că profilurile cu informaţii financiare nu sunt capabile, indiferent din ce motiv, să cerceteze conţinutul mesajelor care duc la transferul colectiv de date nu poate fi rectificat ulterior prin mecanisme de supraveghere şi control, întrucât au fost deja compromise principiile de bază ale legislaţiei de protecţie a datelor.
Sincer, am anumite îndoieli legate de rezolvarea acestei probleme pe baza directivelor actuale de negociere. Mai mult, este important să ştim că acordul privind asistenţa juridică reciprocă nu reprezintă o bază adecvată pentru solicitările de obţinere datelor în scopul TFTP. Până la urmă, acordul privind asistenţa juridică reciprocă nu se aplică transferurilor bancare între ţările terţe şi ar solicita identificarea anterioară a unei bănci anume, în timp ce TFCP se bazează pe cercetările transferurilor de fonduri. Prin urmare, este crucial, şi aş dori să subliniez acest lucru, este crucial ca negocierile să se concentreze asupra găsirii unei soluţii pentru a le face compatibile pe acestea. Putem, desigur, să insistăm asupra unei reproiectări a TFTP, dar, sincer, acest lucru nu se află, până la urmă, în mâinile noastre şi, prin urmare, pot doar să îndemn Consiliul şi Comisia, la fel cum a procedat şi dl Busutill, să abordeze urgent deciziile politice fundamentale.
Mă aştept, atât din partea Consiliului, cât şi din partea Comisiei, la un angajament clar şi obligatoriu din punct de vedere juridic de a întreprinde tot ceea ce este necesar în vederea introducerii eficiente a soluţiei europene durabile, legale privind extracţia de date pe teren european. Permiteţi-mi să subliniez încă o dată faptul că transferul şi stocarea colectivă a datelor de către o putere străină, chiar dacă îi vizează pe cei mai buni prieteni ai noştri, sunt şi rămân prin definiţie disproporţionate. Acestea marchează o îndepărtare uriaşă faţă de practica şi legislaţia comunitară. Statul de drept este de o importanţă crucială şi, în acest context, Parlamentul trebuie să fie extrem de atent în evaluarea acordurilor preconizate, cum ar fi cel pe care-l discutăm astăzi.
Susţin, la fel ca şi alţii, o Uniune Europeană puternic axată spre exterior, care să fie capabilă să acţioneze umăr la umăr, în calitate de partener egal, cu SUA. În acest cadru, pot doar să subliniez încă o dată că UE este cea care trebuie să stabilească principiile privind modul în care Europa va coopera cu SUA în scopul de a combate terorismul, inclusiv aplicarea legislaţiei şi utilizarea datelor colectate în scop comercial. Obiectivul ar trebui să fie înţelegerea acestui lucru, iar cerinţele legale europene pentru procesarea corectă, proporţională şi legală a datelor cu caracter personal sunt extrem de importante şi trebuie menţinute întotdeauna. Acum depinde de Consiliu şi de Comisie să concretizeze cât mai curând acest lucru şi să negocieze un acord care îndeplineşte toate aşteptările UE şi ale SUA.
Jan Philipp Albrecht
Dle preşedinte, aş dori să-i mulţumesc preşedinţiei şi dvs., dnă Comisar Malmström, pentru afirmaţiile dvs. Preşedinţia a afirmat în mod corect că în acordul TFTP privind schimbul de date bancare SWIFT este vorba despre principii. Este vorba despre principiile constituţionale fundamentale, despre protecţia intimităţii - articolul 8 al Cartei drepturilor fundamentale şi articolul 8 al Convenţiei europene privind drepturile omului. Cu toate acestea, este vorba şi despre protecţie juridică eficientă şi proceduri corecte - articolele 6 şi 13 ale Convenţiei europene pentru drepturile omului. Este vorba despre o proporţionalitate reală din punct de vedere constituţional şi juridic, şi subliniez, din punct de vedere constituţional şi juridic, deoarece nu este vorba pur şi simplu despre a avea impresia că există proporţionalitate; avem nevoie de probe clare ale necesităţii pentru o măsură şi ale caracterului adecvat al unei măsuri şi, în fine, de proba proporţionalităţii în sine.
Aici, trebuie să clarific încă o dată ceea ce au afirmat în mod repetat alţi experţi şi chiar autorităţi de cercetare. Din punctul meu de vedere, nu se poate dovedi că transferul în masă, fără suspiciuni iniţiale concrete, al datelor cu caracter personal este, de fapt, adecvat şi că nu avem mijloace mult mai puţin intensive de intervenţie care ar satisface urmărirea acestor scopuri. Fără o decizie anterioară într-un caz individual pe baza suspiciunilor existente, orice acces la datele bancare ale cetăţenilor europeni este disproporţionat. Prin urmare, trebuie să ne asigurăm că nu există transferuri colective de date.
În caz contrar, acest acord ar reprezenta o încălcare a tratatelor europene şi internaţionale existente şi acesta este un lucru pe care curţile supreme europene l-au făcut clar în sentinţele lor de până acum - în special, Curtea Constituţională Federală Germană în martie - când a fost vorba despre reţinerea datelor. Prin urmare, Parlamentul nu poate şi nu ar trebui să facă niciun compromis privind poziţiile sale anterioare, dar trebuie să asigure compatibilitatea cu legislaţia comunitară în cursul negocierilor şi după negocieri, dacă va fi necesar chiar şi prin prezentarea mandatului şi a rezultatelor negocierilor înaintea Curţii europene de justiţie.
Prin urmare, solicit Comisiei şi Consiliului să prezinte în mod clar Statelor Unite ale Americii condiţiile Parlamentului şi să furnizeze proba clară necesară a proporţionalităţii. În caz contrar, Parlamentul nu va putea conveni asupra unui acord TFTP.
Charles Tannock
în numele Grupului ECR. - Dle preşedinte, Grupul ECR a susţinut acordul original al Consiliului privind SWIFT cu SUA şi Programul de urmărire a finanţării activităţilor teroriste pentru transferul datelor de mesagerie financiară, care, desigur, este supus anumitor garanţii. În acel moment, am repudiat anti-americanismul, atât latent, cât şi deschis, care le caracterizează pe anumite persoane din această Cameră.
America poartă sarcina unei poveri extrem de disproporţionate la nivel global pentru asigurarea libertăţii noastre, a tuturor. Dorim să vedem că UE face mai multe, nu mai puţine, pentru a susţine guvernarea de principiu a Americii în lupta împotriva terorismului. Prin urmare, am văzut în acordul SWIFT un instrument vital pentru facilitarea excizării cancerului finanţării teroriste şi pentru protejarea cetăţenilor de pe ambele coaste ale Atlanticului. Cu toate acestea, deşi m-am întristat să văd că acordul a fost refuzat, nu am fost, de fapt, surprins.
Fără îndoială, Parlamentul şi-a folosit toate forţele, nerăbdător să-şi afişeze noile competenţe conferite de Tratatul de la Lisabona, dar refuzarea temporară a acordului SWIFT până la prezentarea propunerii actuale mai bune din partea Comisiei ar putea fi, până la urmă, un lucru bun, servind drept apel de deşteptare pentru administraţia preşedintelui Obama care, la fel ca şi predecesorii săi, pare să aibă o înţelegere sumară a UE şi a instituţiilor sale, în special a Parlamentului.
Se pare că, în rândul diplomaţilor americani, există o apreciere scăzută a competenţelor şi influenţei sporite ale deputaţilor Parlamentului European. Scrisoarea trimisă de secretarul Clinton preşedintelui Buzek, care ridică preocupări în ceea ce priveşte SWIFT, a ajuns teribil de târziu. Mai mult, mulţi deputaţi ai acestei Camere au considerat-o, în cel mai bun caz, naivă şi, în cel mai rău caz, arogantă, deoarece ignora realitatea modului în care funcţionează Parlamentul nostru prin intermediul grupurilor sale politice.
Statele Unite ale Americii menţin o prezenţă militantă aproape invizibilă în cadrul Parlamentului. Comparaţi această prezenţă cu cea a ţărilor mici precum Israel, Taiwan şi Columbia, fără a mai menţiona giganţii precum India şi China, care investesc resurse diplomatice substanţiale în consolidarea relaţiilor cu această Cameră. Drept urmare, aceştia intră în competiţie mai presus de nivelul lor în sfera diplomatică de la nivel UE, în timp ce America nu reuşeşte să fie la înălţimea potenţialului său. Este extraordinar faptul că ambasada bilaterală a SUA în Belgia este de două ori mai mare decât delegaţia sa din Uniunea Europeană.
Cu toate acestea, mă încurajează foarte mult faptul că noul ambasador american la UE, William Kennard, pare să aprecieze importanţa deputaţilor Parlamentului, iar acum aceasta este redată la Washington. Sper că timpul petrecut la Bruxelles coincide cu un salt în timp în ceea ce priveşte relaţiile Americii cu deputaţii parlamentari, iar vizita anunţată a vicepreşedintelui Biden reprezintă un început excelent, deoarece nimeni nu doreşte mai mult decât mine să vadă consolidarea parteneriatului transatlantic.
Următorul obstacol, desigur, va fi obţinerea unui nou acord privind SWIFT în această Cameră, dar şi unul privind registrul cu numele pasagerilor (PNR), care, din punctul meu de vedere, se va dovedi la fel de controversat.
Marie-Christine Vergiat
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, încă o dată, discutăm mandatul Comisiei şi al Consiliului referitor la proiectul SWIFT. Proiectul de mandat care ne-a fost prezentat astăzi cu siguranţă că ia în considerare o serie de cerinţe ale Parlamentului European din rezoluţia sa din septembrie 2009, dar multe puncte rămân incomplete.
Aşa se întâmplă când vine vorba despre perioada de timp în care se stochează datele şi posibilităţile pentru cetăţenii noştri europeni de a înainta un apel. Legea americană privind confidenţialitatea (US Privacy Act) încă îi discriminează pe cetăţenii non-SUA: chiar şi funcţionarii Comisiei recunosc acest lucru. Mai mult, ni se comunică în mod repetat că SWIFT nu poate procesa datele pe bază individuală deoarece nu are capacităţile necesare, în special capacităţi tehnice, pentru a proceda astfel.
Prin urmare, încă există o problemă uriaşă în ceea ce priveşte proporţionalitatea transferurilor efectuate. La fel cum ne-aţi comunicat chiar dvs, dnă comisar, încă mai există preocupări referitoare la aceste transferuri colective de date. Regret, dar, în ceea ce mă priveşte, nu cred în modul în care autorităţile americane operează în acest domeniu. Suspiciunea întemeiată nu poate fi suficientă. Pagubele provocate de Statele Unite ale Americii în lupta împotriva terorismului sunt bine cunoscute.
Aşa cum a afirmat dna Sippel, calitatea trebuie să aibă întâietate în faţa cantităţii. Da, o autoritate europeană ar trebui să poată deţine controlul asupra datelor care se vor transfera. Încă mai aşteptăm garanţii în acest domeniu pentru a proteja drepturile cetăţenilor noştri şi ale tuturor celor care locuiesc în Europa.
Salutăm progresul care s-a înregistrat până acum, dar acesta nu este încă suficient. Da, cetăţenii noştri au un drept la securitate, dar au un drept la securitate în toate domeniile. În vremuri în care mulţi dintre cetăţenii noştri devin din ce în ce mai conştienţi de protejarea intimităţii şi a datelor cu caracter personal - lucruri care sunt menţionate în cadrul multor discursuri din această Cameră - avem datoria de a continua să vă avertizăm şi să vă comunicăm, în deplină cunoştinţă de cauză, că, pentru noi, principiile necesităţii şi proporţionalităţii încă nu se respectă.
Mario Borghezio
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, îmi permiteţi să mă folosesc de această şansă pentru a sublinia legitimitatea concluziei domniilor voastre referitoare la faptul că Parlamentul European nu trebuie să uite nici rolul şi nici importanţa limbii italiene, a utilizării limbii italiene, fapt care a contribuit atât de mult la cultura europeană.
Revenind la subiectul în discuţie, trebuie să spunem că, în final, după acel punct mort urmărit cu fermitate de Parlamentul European, care, cu această ocazie, a părut să nu aprecieze complet nevoia urgentă, dramatică de a nu submina în niciun mod, din niciun motiv, o cerinţă fundamentală a Vestului şi a Europei, aceea de se apăra împotriva terorismului.
Desigur, este complet adevărat că trebuie să existe un echilibru, o proporţionalitate, că drepturile cetăţenilor şi drepturile la intimitate nu trebuie sacrificate fără măsură şi că orice posibilitate pentru cetăţeni de a înainta un apel, fie el administrativ sau juridic, împotriva oricărei decizii luate pe baza sistemului SWIFT trebuie, desigur, garantată - la fel cum o garantează această formulare nouă a Comisiei, care a acceptat multe dintre cele mai interesante puncte prezentate de Parlamentul European.
Prin urmare, liniile directoare ale mandatului de negociere adoptat de Comisie privind SWIFT ar trebui, din punctul meu de vedere, privite în esenţă drept sănătoase în ceea ce priveşte asigurarea, repet, a cooperării eficiente şi necesare cu autorităţile americane privind urmărirea tranzacţiilor financiare pentru combaterea şi prevenirea ameninţării teroriste - acest lucru, desigur, fiind de interes bilateral, întrucât şi Europa trebuie să-şi amintească că trebuie să se apere împotriva terorismului; am fost martori la prea multe acte de terorism evidente şi, de asemenea, extrem de grave - şi asigurarea controlului democratic al fluxului de date încredinţat Parlamentului European, care este astfel cea mai fiabilă formă de protecţie care poate exista pentru datele cu caracter personal ale cetăţenilor europeni şi protejarea dreptului lor de a se afirma în cadrul tuturor forumurilor adecvate. De asemenea, mandatul ia în considerare multe dintre sugestiile oferite de deputaţii europeni, iar acest lucru vorbeşte despre importanţa Parlamentului European şi despre noul rol garantat acestuia prin intermediul Tratatului.
Mai mult, trebuie să ne amintim că acordul prevede reciprocitate din partea Statelor Unite ale Americii în cazul în care Uniunea Europeană reuşeşte să lanseze un program european de urmărire a finanţării activităţilor teroriste.
Europa trebuie să treacă la acţiune - în orice caz, nu trebuie să rămână mereu în urmă - trebuie să treacă la acţiune şi trebuie să furnizeze ea însăşi informaţii şi indicaţii vitale. În ceea ce priveşte sistemul PNR, care se va discuta mai târziu, se aplică aceeaşi logică: este absolut crucială o măsură de recunoaştere a pasagerului, încă o dată, în scopul combaterii terorismului.
Ernst Strasser
(DE) Dle preşedinte, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, noi cei din Grupul Partidului Popular European (Creştini Democraţi) ne dorim un acord. Ne dorim un bun parteneriat cu prietenii noştri americani, mai presus de toate, în domeniul securităţii. Dorim un acord bun şi dorim acest acord cât mai curând. Ar trebui să accentuăm că aceasta este o perioadă de timp care reflectă spiritul Lisabonei astfel cum rareori s-a mai întâmplat. După rezoluţia Parlamentului de la jumătatea lui septembrie, după deciziile Consiliului de la sfârşitul lunii noiembrie, după discuţiile din ianuarie/februarie şi după poziţia clară a Parlamentului din februarie, ne aflăm acum într-o situaţie care este un bun exemplu de cooperare între Comisie, Consiliu şi Parlament. Aş dori să vă mulţumesc cu adevărat dvs., dnă comisar, şi, de asemenea, şi Consiliului pentru acest nou început, care a fost iniţiat în principal de dvs. şi de dna comisar Reding. Acesta este un exemplu a ceea ce-şi doresc cetăţenii europeni în termeni de domeniu de acţiune, al modului în care cetăţenii europeni doresc să ne vadă conlucrând la găsirea soluţiilor - nu doar cetăţenii europeni, dar, mai presus de toate, cei care ne urmăresc şi ne ascultă astăzi aici, în această Cameră. Aici aş dori în special să-i salut pe prietenii noştri din regiunea Rinului şi Hunsrück şi pe prietenii noştri din Austria care se află astăzi aici.
Noi cei din grupul nostru nu căutăm probleme, ci luptăm pentru soluţii. Ar trebui să subliniez că s-a găsit o întreagă gamă de propuneri excelente pentru soluţii, pe care le-am prezentat în rezoluţia din septembrie, în privinţa datelor colective, a ţărilor terţe, a duratei, a terminabilităţii sau a altor aspecte. Acestea sunt aspectele pe care trebuie să le negociem acum.
Sunt mai degrabă surprins de colegii noştri din Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană şi din Grupul Confederal al Stângii Unite Europene - Stânga Verde Nordică care, în acel moment, s-au abţinut de la votarea în favoarea rezoluţiei şi au refuzat să contribuie, dar care solicită acum această rezoluţie. Prin urmare, vă invit la bord. Ajutaţi-ne să negociem şi împreună vom obţine un rezultat bun. Aşa cum s-a considerat aici, ar trebui, în viitor, să muncim pentru a ne asigura că accelerăm dezvoltarea TFTP şi aţi afirmat acelaşi lucru în declaraţiile dvs. Da, vom avea nevoie de aceste instrumente şi ar trebui să păstrăm calendarul aşa cum l-aţi conceput, astfel încât să putem discuta rezultatele negocierilor dvs. aici în Parlament înainte de sfârşitul verii şi să sperăm că vom ajunge şi la anumite decizii.
Cred că modul în care aţi purtat discuţiile, inclusiv privind planul dvs de acţiune pe care aş dori să-l susţin din toată inima, poate continua pe această linie privind chestiunile referitoare la acordul datelor, Registrul cu numele pasagerilor (PNR), Sistemul Schengen pentru informaţii (SIS) şi alte probleme.
Kinga Göncz
(HU) Aş dori să reamintesc faptul că, în ciuda aşteptărilor negative anterioare care au precedat votul negativ al Parlamentului, au existat, de fapt, şi evoluţii pozitive şi se pare că între Uniunea Europeană şi Statele Unite ale Americii va exista un acord care va depăşi aşteptările; dacă totul decurge bine, acesta va fi semnat până în vară. Din acel moment, ne-a devenit în primul rând clar că SUA este mult mai deschisă decât am crezut iniţial acestor rezerve şi găsirii soluţiilor constructive pentru rezervele europene.
Cred că am aflat cu toţii că cooperarea este mai bună şi dialogul între Consiliu şi Parlament este mai strâns, şi cred că este important, de asemenea, că dna comisar Cecilia Malmström informează în mod regulat Comisia pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne, raportorii şi raportorii alternativi referitor la evoluţii. Cred că aceasta este cheia pentru a ne asigura că acordurile bune vor continua într-adevăr să fie încheiate în viitor. Cred că este important să afirmăm acest lucru, înainte de trece mai departe.
Şi eu aş dori să spun ceea ce au subliniat câteva persoane, şi anume că Parlamentul este implicat, iar Grupul Alianţei Progresive a Socialiştilor şi Democraţilor este şi el implicat în mod foarte serios în securizarea unui acord cât mai curând posibil şi în asigurarea faptului că acesta este un acord bun, cu alte cuvinte, unul care ia în considerare interesele cetăţenilor europeni, inclusiv interesele lor privind protecţia datelor. Ştim şi suntem conştienţi de responsabilitatea existentă, întrucât acesta este un element foarte important în combaterea terorismului, chiar dacă nu este singurul şi cel mai important element, dar acest aspect al schimbului de date speciale este foarte important. Ni se pare că mandatul în starea sa actuală prevede soluţii la multe dintre probleme, dar lasă multe alte probleme fără nicio soluţie. Şi totuşi, nu există nicio soluţie la probleme cum ar fi cele menţionate anterior de colegii noştri şi care vor face obiectul discuţiilor ulterioare de astăzi. Cred că aceste două săptămâni, pe care le avem la dispoziţie datorită amânării votului din cauza problemelor cu zborurile, ne prezintă o oportunitate; o oportunitate de a găsi soluţii la probleme extraordinare şi de a găsi răspuns la acele întrebări şi rezerve ale Parlamentului la care nu am găsit încă răspunsuri reconfortante. Ar fi bine dacă Consiliul nu ar ajunge la o decizie înainte ca Parlamentul să fi avut şansa să voteze, întrucât acest lucru ar provoca probleme suplimentare în viitorul apropiat.
Sarah Ludford
Dle preşedinte, în mod clar Comisia a ascultat. Proiectul de mandat este, într-adevăr, o îmbunătăţire clară faţă de acordurile anterioare, deşi colegii mei au subliniat aspecte care ne preocupă în continuare. Nu voi repeta acele preocupări, în afară de a-i mulţumi colegei mele, dna Hennis-Plasschaert, pentru tot efortul depus pentru Parlament.
Doresc să spun câte ceva privind procesul şi contextul. Cred că progresul recent reprezintă un tribut adus lucrurilor pe care le putem realiza atunci când partenerii se tratează reciproc cu respect şi se ascultă reciproc, tratează obiecţiile cu seriozitate şi încearcă din greu să unifice perspectivele. La fel ca şi Comisia, cred de fapt că autorităţile americane au făcut acel efort de angajare şi înţelegere. Aş dori să-i mulţumesc ambasadorului Bill Kennard în această privinţă. Domnia sa a înţeles foarte bine modul de funcţionare al Parlamentului European, probabil mai bine decât o serie dintre statele noastre membre.
Acum avem nevoie ca Consiliul să depună acelaşi efort şi să adopte un mandat progresiv. Ultima dată, Consiliul a fost cel care nu a reuşit să ne prezinte o ofertă serioasă de îmbunătăţire care să satisfacă preocupările deputaţilor europeni, fapt care ne-a forţat să refuzăm acordul interimar.
În ultimul deceniu - şi acesta este punctul privind contextul - autorităţile din SUA şi din UE au progresat într-o manieră reactivă, chiar involuntară, la ameninţările de securitate reale sau la cele percepute ca atare. Uneori, guvernele s-au făcut chiar vinovate de gesturi sau de politici cu mesaje codate destinate obţinerii titlurilor din presă sau etichetării oponenţilor drept indulgenţi faţă de crimă sau terorism. Nu putem continua astfel şi sunt nerăbdătoare să avem un nou început în care să ne bazăm deciziile, în special cele referitoare la stocarea şi transferul de date, pe principiile noastre fundamentale ale proporţionalităţii, necesităţii şi procesării juridice. Avem nevoie de un audit al tuturor schemelor şi proiectelor care s-au acumulat într-o manieră neplanificată. Sunt încurajată de faptul că - după cum am înţeles - dna comisar Malmström intenţionează să facă acest lucru astfel încât să putem avea o viziune clară a lacunelor, a duplicărilor şi a măsurilor extrem de intruzive şi să ajungem la un cadru raţional şi eficient care să nu ne reteze libertăţile civile.
Judith Sargentini
(NL) Dle preşedinte, rezoluţie sau nu, cred că Consiliul ne-a auzit tare şi clar ultima dată şi ştie prea bine ce are de făcut. Acest Parlament este preocupat de drepturile fundamentale şi de protejarea intimităţii cetăţenilor şi protecţia datelor. Acestea sunt drepturi fundamentale şi o analiză simplă cost-beneficiu este inadecvată atunci când vorbim despre acestea. Motivele oferite pentru solicitarea datelor colective - şi anume că este imposibil din punct de vedere tehnic ca lucrurile să fie făcute cu mai multă precizie - mi se par a fi un argument ciudat. Nu cred nici măcar pentru un minut că acest lucru este imposibil din punct de vedere tehnic; după părerea mea, este mai mult o chestiune de bani şi de costuri. Aşa cum spus, atunci când vine vorba despre drepturi fundamentale, lucrurile nu se reduc pur şi simplu la costuri.
În plus, este important ca Europa să demonstreze acum că este un partener egal în negocieri, spre deosebire de unul care stă confortabil sau aşteaptă ca Statele Unite să stabilească regulile. Parlamentul le-a oferit Consiliului şi Comisiei putere şi câmp liber de acţiune în vederea abordării serioase a acestui rol de acum înainte şi, în această privinţă, aş ruga Comisia şi Consiliul să ia în considerare Convenţia europeană pentru apărarea drepturilor omului şi a libertăţilor civile care este acum în vigoare. Şi aceasta va trebui inclusă în mandatul dvs, precum şi rezultatul negocierilor dvs. Sper că veţi reveni cu rezultatele corecte, sper că veţi utiliza puterea şi autoritatea pe care vi le-am oferit ultima oară şi aştept să văd lucrurile pe care trebuie să le demonstraţi la reîntoarcerea dvs.
Marek Henryk Migalski
(PL) Dle preşedinte, Statele Unite ale Americii reprezintă singura superputere mondială din zilele noastre. Este o superputere absolută şi multidimensională - culturală, militară şi economică. Suntem norocoşi că această superputere este prietenoasă cu noi şi că se bazează pe aceleaşi valori şi fundamente pe care s-a construit şi Uniunea Europeană.
Prin urmare, ar trebui să apreciem acest lucru şi să susţinem Statele Unite ale Americii în nobila cauză de luptă împotriva terorismului, deoarece Europa de Vest, în special, a fost protejată de comunism timp de decenii de către SUA. Doar datorită SUA, Europa liberă a fost liberă timp de 40 de ani. Astăzi, Statele Unite ale Americii oferă sprijin puternic întregii lumi libere, astfel încât lumea să fie eliberată de terorism. O comparaţie între Statele Unite ale Americii şi Uniunea Europeană a eforturilor depuse, a cheltuielilor financiare şi a tehnologiei dedicate luptei împotriva terorismului este jenantă pentru statele europene şi pentru Uniunea Europeană.
Prin urmare, dacă putem face ceva pentru a ajuta SUA în lupta împotriva terorismului - şi astfel văd eu acest acord - nu ar trebui să ezităm. Desigur, ar trebui să respectăm principiile despre care vorbim, dar acest lucru reprezintă, după părerea mea, o problemă de cooperare între Consiliu, Comisie şi Parlament. Ceea ce ni se cere astăzi este o expresie a voinţei politice de a se angaja într-un astfel de acord. Cred că o astfel de voinţă politică ar trebui să fie prezentă aici. Statele Unite ale Americii ar trebui să adere la un acord de tratat cu Uniunea Europeană care va fi atât prietenos, cât şi bazat pe un parteneriat.
Eva-Britt Svensson
(SV) Dle preşedinte, aş dori să le mulţumesc Comisiei şi Consiliului pentru progresul pe care l-au făcut din februarie, când Parlamentul a făcut doar ceea ce era corect - cu alte cuvinte, a respins acordul SWIFT. Parlamentul are acum mai multe ocazii de a face cereri în ceea ce priveşte conţinutul acordului. O Comisie inteligentă şi un Consiliu inteligent ar fi înţelepţi să fie atenţi la cererile şi obiecţiile făcute de Parlament în februarie. Acestea vizează libertăţile şi drepturile noastre civile, iar acestea reprezintă baza statului de drept.
De aceea nu putem permite fără restricţii transmisiunile de date în masă. Un astfel de acord amestecă cetăţenii inocenţi cu cei care ar putea fi vinovaţi. Putem permite transferurile de date doar acolo unde există motive puternice de a suspecta persoana respectivă ca fiind implicată într-un delict. Se susţine că există probleme tehnice inerente acestui lucru. Dacă acesta este cazul, atunci trebuie să ne întrebăm dacă nu cumva legislaţia noastră ar trebui decisă de tehnologie sau de libertăţile şi drepturile noastre civile fundamentale. Pentru mine, răspunsul este evident: legislaţia noastră trebuie să se bazeze pe drepturile noastre.
Jaroslav Paška
(SK) În februarie, am refuzat să ratificăm un acord privind procesarea şi transmiterea datelor conţinute în rapoartele financiare în scopul monitorizării terorismului de către un program al Trezoreriei SUA. Motivele refuzului au fost enumerate clar şi acestea includ, în special:
încălcarea principiilor fundamentale ale legislaţiei de protecţie a datelor pentru un număr mare de cetăţeni şi subiecţi ai Uniunii Europene (până la 90 de milioane de unităţi de date pe lună),
absenţa protecţiei cetăţenilor UE împotriva abuzului datelor lor furnizate în temeiul acestui acord Statelor Unite ale Americii şi ţărilor terţe, şi
absenţa reciprocităţii adevărate, întrucât cealaltă parte a acordului nu s-a angajat să furnizeze informaţii de calitate şi domeniu similare Uniunii Europene.
Multe dintre aceste defecte pot fi eliminate în cadrul noului acord, dar principiul curent al unui transfer cuprinzător al tuturor datelor din Uniunea Europeană către SUA, acolo unde SUA procesează, evaluează şi stochează toate registrele operaţiunilor financiare comunitare fără nicio restricţie, sub pretextul cercetării legăturilor cu terorismul, nu este utilizabil.
Acest principiu trebuie modificat. Operaţiunile financiare ale băncilor europene ar trebui procesate doar în temeiul normelor europene şi pe teren european. Prietenilor noştri din SUA le vom preda doar acele unităţi care sunt cu adevărat legate de terorism.
Carlos Coelho
(PT) Dle preşedinte, dle López Garrido, dnă comisar, doamnelor şi domnilor, în această Cameră am susţinut acordul încheiat între Uniunea Europeană şi Statele Unite ale Americii privind asistenţa judiciară reciprocă. Am procedat astfel deoarece consider cooperarea transatlantică ca fiind foarte importantă în general, şi în special în domeniul libertăţii, al securităţii şi al justiţiei.
În cadrul sesiunii plenare din 11 februarie, am votat împotriva acordului provizoriu privind transferul datelor financiare, încheiat între Uniunea Europeană şi SUA. Am procedat astfel în numele prerogativelor Parlamentului, dar şi deoarece acordul era inacceptabil. În cadrul acelei dezbateri, am solicitat respectarea principiilor necesităţii şi proporţionalităţii, precum şi a celui al integrităţii şi securităţii datelor financiare europene.
Mă bucur să observ în acest moment noua atitudine a Comisiei şi a Consiliului faţă de cooperarea cu Parlamentul. Cred că, împreună, vom reuşi să stabilim principiile de bază care ar trebui să orienteze şi să faciliteze cooperarea viitoare dintre Uniunea Europeană şi Statele Unite ale Americii în lupta împotriva terorismului. Sper că preocupările exprimate de Parlament în cadrul rezoluţiei sale din septembrie 2009 vor fi luate în considerare în mod corespunzător în cadrul acestui nou acord.
Reiterez faptul că trebuie să existe un respect absolut pentru principiile necesităţii, proporţionalităţii şi reciprocităţii. Subliniez faptul că trebuie să existe garanţii de bază în vederea garantării faptului că astfel de date vor fi reţinute doar atâta timp cât este necesar, după care ar trebui să fie distruse.
Reiterez cererea referitoare la faptul că apelurile legale trebuie să fie posibile şi că trebuie stabilite garanţii adecvate în ceea ce priveşte orice transfer de detalii personale ţărilor terţe. Mai presus de toate, trebuie dovedit faptul că astfel de date sunt utile în prevenirea actelor de terorism sau pentru incriminarea teroriştilor.
În afara acestui cadru, nu va fi posibilă obţinerea consimţământului nostru. Parlamentul European îşi va menţine poziţiile pe care le-a adoptat întotdeauna.
Emine Bozkurt
(NL) Dle preşedinte, dnă comisar, dle López Garrido, proiectul de mandat propus de Comisia Europeană reprezintă un pas în direcţia corectă. Lupta împotriva terorismului reprezintă prioritatea noastră. Prin urmare, este important să elaborăm cât mai curând posibil un acord privind schimbul de date financiare cu SUA, dar nu cu orice preţ. În februarie, marea majoritate dintre noi am spus "nu” unui acord interimar cu Statele Unite ale Americii; "nu” excluderii Parlamentului European, organismul care reprezintă 500 de milioane de cetăţeni. Cetăţenii nu doresc ca detaliile lor bancare să fie transferate pur şi simplu Statelor Unite ale Americii fără garantarea fermă a drepturilor lor. Dorim un acord cu garanţii ferme de protejare a drepturilor cetăţenilor noştri europeni. Dacă acestea nu sunt oferite în temeiul prezentului mandat de negociere, vor fi prea puţine diferenţe faţă de starea lucrurilor din februarie. Avem nevoie de motive foarte bune dacă vom spune "da” de această dată. Consiliul şi Comisia trebuie să informeze Parlamentul European în mod cuprinzător şi direct. Este bine că s-au luat în considerare obiecţiile Parlamentului privind garanţiile drepturilor şi libertăţilor fundamentale referitoare la protecţia datelor cu caracter personal. Acestea vor fi criteriile pentru a determina dacă datele se vor transfera sau nu, împreună cu criteriile referitoare la faptul că datele trebuie să fie legate de lupta împotriva terorismului.
Acestea sunt promisiuni frumoase, dar sunt curioasă de modul în care Consiliul şi Comisia vor proteja aceste garanţii în practică. Principiile proporţionalităţii şi eficienţei sunt vitale. De asemenea, vor face Statele Unite ale Americii acelaşi lucru pentru noi?
Aş saluta o declaraţie completă, detaliată a drepturilor de care s-ar bucura cetăţenii noştri în temeiul viitorului acord. Consiliul şi Comisia propun să însărcinăm un organism european cu examinarea cererilor venite din partea SUA. Către Consiliu şi Comisie, ce formă credeţi că va lua acest tip de organism public UE? Va fi o autoritate judiciară, iar cetăţenii noştri vor avea posibilitatea procedurilor penale care le sunt garantate în Europa? Mi-ar plăcea să aud răspunsurile dvs.
Alexander Alvaro
(DE) Dle preşedinte, vă mulţumesc dnă comisar Malmström. Mandatul de negociere prezentat aici demonstrează, mai presus de toate, faptul că Comisia şi Parlamentul au adoptat, din nou, aceeaşi poziţie şi că, în sfârşit, cooperarea a debutat bine. Faptul că Parlamentul European a respins acordul în februarie - şi adresez acest lucru tuturor celor care au descris această decizie ca pe o dorinţă de a-şi arăta muşchii - nu are nimic de-a face cu a-şi arăta muşchii; este vorba despre asumarea responsabilităţii. Asumarea responsabilităţii pentru drepturile celor pe care-i reprezentăm, şi anume cetăţenii Europei. Negocierile în curs de desfăşurare privind noul acord referitor la transferul datelor bancare răspund, mai presus de toate, întrebării cruciale referitoare la poziţia Parlamentului şi a Uniunii Europene privind respectul. Respectul între parteneri, respectul pentru cetăţeni şi respectul pentru legislaţia europeană.
Am putut strecura o mulţime de lucruri care sunt importante pentru noi în cadrul acestui mandat de negociere. Rezoluţia pe care o vom adopta în mai reflectă foarte mult acele lucruri care vizează în mod specific protecţia cetăţenilor noştri, atât a datelor lor, cât şi a soluţiilor lor judiciare, inclusiv protecţia extrateritorială, în special atunci când drepturile lor pot fi încălcate extrateritorial.
Am discutat mult referitor la transferul datelor în masă, aşa-numitele transferuri colective de date. Ceea ce trebuie să clarificăm este faptul că, în mandatul finalizat, trebuie să stabilim modul şi momentul în care această problemă va fi rezolvată. În caz contrar, va fi foarte dificil să reprezentăm totul în lumina celor formulate până acum. Rezoluţia Parlamentului European subliniază acest lucru în două paragrafe, mandatul de negociere într-unul singur. Sunt convins că Comisia va rezolva această problemă într-o manieră raţională.
Ryszard Czarnecki
(PL) Dezbaterea noastră are loc chiar cu două zile înainte de reuniunea miniştrilor celor 27 de state membre ale Uniunii Europene privind acelaşi subiect. Prin urmare, şi permiteţi-mi să fiu direct, poziţia noastră este o potenţială formă de presiune politică. Discutăm această problemă într-o perioadă în care este în joc soarta mandatului de negociere discutat cu SUA. Avem doar două luni şi o săptămână pentru începerea negocierilor cu Washington-ul. Comisia Europeană nu este foarte flexibilă în acest domeniu. Nu s-a propus - cu cel mai mare respect pentru dna Malmström - o singură poziţie similară dar alternativă. Cu toate acestea, acţionarea pe baza principiului "totul sau nimic” nu este doar irelevantă şi neconformă cu spiritul Uniunii Europene, dar reprezintă şi un drum fără capăt, o fundătură. Sunt în favoarea unei cooperări strânse cu SUA şi a schimbului de date, dar diavolul se ascunde în detalii. Deşi nu sunt un entuziast al Cartei pentru drepturile fundamentale, aş dori totuşi să întreb dacă este adevărat că acest mandat nu respectă prevederile Cartei. Ce vom face atunci când datele privind pasagerii pe care le transferăm Statelor Unite ale Americii, şi sunt în favoarea acestui lucru, vor fi utilizate în scopuri neautorizate?
John Bufton
Dle preşedinte, mi se pare şocant faptul că Comisia încă insistă să transmită informaţiile financiare sensibile a milioane de cetăţeni europeni inocenţi, inclusiv ale celor din Marea Britanie, în ciuda respingerii propunerii din partea Parlamentului şi a Comisiei pentru libertăţi civile. Problema aici nu este modul în care putem administra mai bine SWIFT, ci că nu ar trebui să existe niciun acord SWIFT.
M-aş opune integral acestui tip de încălcare de către propriul meu guvern şi sunt ferm împotriva predării de către UE Americii a informaţiilor cu caracter personal ale alegătorilor ei. Transmiterea unor astfel de informaţii reprezintă primul pas care ne conduce la un Frate mai mare al Europei. Conform normelor curente, SUA poate reţine datele pentru o perioadă de 90 de ani, care este mai lungă decât perioada medie de viaţă, şi, deşi autorităţile americane spun că datele neutilizate se şterg după cinci ani, guvernul SUA a fost deja acuzat de predarea datelor marilor companii americane, nu pentru abordarea terorismului, ci mai degrabă pentru interese economice ulterioare.
Parlamentul European a exclus aceste propuneri dăunătoare, dar Comisiei nu-i place să bată în retragere şi Consiliul European a semnat anul trecut un acord interimar fără aprobarea Parlamentului, cu o zi înainte ca Tratatul de la Lisabona să-l poată interzice în temeiul procedurii de codecizie.
La 11 februarie, Parlamentul European a respins încă o dată acordul interimar şi, cu o săptămână înainte de acest lucru, Comisia pentru libertăţi civile a Parlamentului respinsese acordul. Urmărirea perseverentă a acestui acord dezgustător demonstrează doar dispreţul dvs. pentru democraţie şi pentru libertăţile oamenilor, inclusiv pentru cei din ţara mea, Ţara Galilor, şi restul Regatului Unit.
Monika Hohlmeier
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, spre deosebire de antevorbitorul meu, aş dori să-mi exprim mulţumirile atât faţă de dna comisar Malmström, cât şi faţă de dna comisar Reding pentru eforturile lor intense de a se ocupa de problemele ridicate de Parlament, cât şi de problemele pe care le observăm şi le-am observat în domeniul securităţii şi confidenţialităţii datelor, în vederea negocierii cu Statele Unite ale Americii.
De asemenea, sunt recunoscătoare pentru faptul că problemele cheie - menţionate şi de colegii mei deputaţi - au fost deja analizate sau luate în considerare în cadrul mandatului şi pentru faptul că acest lucru include, în special, şi problemele din domeniul verificării, cât şi din cel al reciprocităţii. În ceea ce priveşte ştergerea datelor, consider, de asemenea, că este foarte important să putem renegocia perioada de cinci ani, întrucât nu este acceptabil să păstrăm datele pentru o perioadă atât de lungă de timp.
De asemenea, consider că este important să discutăm în final chestiunea penalităţilor în cazurile de extragere deliberată către destinaţii greşite, în împrejurări sensibile, deoarece astfel s-ar împiedica extragerea anumitor lucruri pe care nu dorim să le vedem extrase. Atenţia ar trebui să cadă doar pe terorism.
Pentru mine, ceea ce este, de asemenea, important, este ideea că trebuie să abordăm propriul nostru TFTP şi că, pe termen lung, nu putem transfera date colective, adică volume uriaşe de date către Statele Unite ale Americii. Acest lucru nu are nimic de-a face cu neîncrederea, ci cu faptul că, pe termen lung, dorim să ne asumăm propria noastră responsabilitate în cadrul Europei, pe picior egal, iar apoi să schimbăm datele specifice extrase cu singurul scop de a combate terorismul şi, în final, să menţinem reciprocitatea reală.
În acest context, aş dori să rog din nou Comisia să indice modul în care este văzut subiectul propriului nostru TFTP în cadrul Comisiei şi în cadrul discuţiei comune cu Consiliul.
Tanja Fajon
(SL) Terorismul rămâne una dintre principalele ameninţări la adresa securităţii Uniunii Europene şi trebuie să începem negocierile cu SUA privind transferul datelor bancare cât mai curând posibil, dar nu cu orice preţ. Un nou acord trebuie să furnizeze o mai mare protecţie a datelor cu caracter personal ale cetăţenilor europeni. Avem nevoie de un acord mai bun, unul care să ia în considerare drepturile omului şi care abordează problema transferării loturilor de date a milioane de cetăţeni europeni. Viitorul acord trebuie să fie şi unul reciproc, ceea ce înseamnă că autorităţile americane ar trebui să furnizeze date similare privind tranzacţiile financiare în cazul în care Uniunea Europeană va îşi va elabora în viitor propriul program de urmărire a tranzacţiilor financiare. Mă bucur să aud că Comisia este de acord cu acest lucru.
Noul acord trebuie să asigure garanţii mai stricte pentru transferul datelor către ţările terţe. Le vom permite SUA să transfere informaţiile către orice altă ţară sau vom stabili criterii clare în această privinţă? Este imperativ să avem cele mai adecvate garanţii. De asemenea, ar fi adecvat ca fiecare ţară care furnizează date să-şi dea consimţământul pentru transferurile acestora către ţările terţe, astfel încât să putem stabili un sistem care să solicite consimţământul ţărilor care furnizează date. Prin urmare, mă întreb dacă putem elabora anumite instrumente care ne-ar permite să refuzăm transferul de informaţii către ţările terţe în cazul în care acestea nu reuşesc să furnizeze motive suficient de specifice pentru obţinerea unor astfel de date.
Întrucât Uniunea Europeană nu are propriul său sistem de urmărire a tranzacţiilor financiare, securitatea noastră depinde de SUA. Cu toate acestea, ce putem cere în schimbul lor? Trebuie să ne asigurăm şi că viitorul acord cu SUA poate fi încheiat urgent în cazul în care nu se îndeplineşte vreunul dintre angajamente. Trebuie să-i convingem pe cetăţenii noştri că transferul datelor bancare este un proces sensibil, deoarece suntem din ce în ce mai preocupaţi de măsura în care permitem invadarea intimităţii noastre în lupta împotriva terorismului.
Cecilia Wikström
(SV) Dle preşedinte, de la sfârşitul celui de-al Doilea Război Mondial, pentru noi, liberalii, a fost important să subliniem legăturile transatlantice între SUA şi Europa şi să accentuăm cooperarea noastră în diverse domenii. Cu toate acestea, ca în toate parteneriatele, pot apărea complicaţii şi dificultăţi, pe care trebuie să le depăşim. Una dintre cele mai problematice complicaţii a fost problema dreptului legitim al oamenilor la intimitate.
Cred că, pe măsură ce trece timpul, va deveni foarte clar că Parlamentul a făcut ceea ce trebuia când a respins acordul temporar SWIFT. UE trebuie să fie caracterizată prin democraţie şi transparenţă; noi, reprezentanţii aleşi din această Cameră, reprezentăm o parte importantă a acestui lucru. Procedurile din jurul SWIFT au lăsat mult de dorit în această privinţă. Parlamentul a afirmat destul de clar cererile noastre în vederea aprobării unui nou acord permanent. Criteriile sunt enumerate în cadrul rezoluţiei cu care ne confruntăm şi pe care o dezbatem astăzi şi, imediat ce aceste cerinţe sunt îndeplinite, aştept cu nerăbdare un nou vot.
Mai rămâne un conflict de interese între securitate, pe de o parte, şi dreptul la intimitate, pe de altă parte. Haideţi să lăsăm trecutul în urmă şi să muncim cu încredere pentru scopul nostru central, din care un nou acord SWIFT permanent reprezintă o parte importantă: şi anume securitatea, protecţia şi intimitatea cetăţenilor europeni.
Sylvie Guillaume
(FR) Noi vom fi de acord - nu poate exista nicio ambiguitate privind această problemă - că lupta împotriva terorismului este o luptă comună în care Uniunea Europeană trebuie să joace un rol complet.
Cu toate acestea, este crucial pentru noi deputaţii europeni să ne asigurăm că se respectă drepturile cetăţenilor europeni şi, în special, dreptul la protecţia datelor cu caracter personal. Consider că este necesar să subliniez acest punct, iar acest mesaj se adresează nu doar reprezentanţilor Consiliului şi ai Comisiei prezenţi în această Cameră, ci şi autorităţilor americane, cu care trebuie negociat un nou acord.
Mai specific, doresc să subliniez un punct care figurează printre exigenţele esenţiale ale Parlamentului European, şi anume problema reţinerii datelor de către autorităţile SUA. Din punctul meu de vedere, planurile curente sunt disproporţionate. De aceea, trebuie adresate o serie de întrebări. De ce să se reţină datele pe o perioadă atât de lungă de timp - cinci ani - date care, conform părţilor implicate, nu se utilizează? Nu este posibil să reducem reţinerea lor la o perioadă mai rezonabilă de timp? În ceea ce priveşte datele selectate, de această dată, nu se menţionează în mandat nicio perioadă de retenţie. Acordul anterior stipula o perioadă maximă de 90 de ani. Nu ar fi o idee bună să ne decidem asupra unei perioade adecvate de retenţie care să fie proporţională cu utilizarea acestor date, de exemplu, referitoare la durata unei investigaţii anume sau a unui proces anume? Există un scop de utilizare a datelor altul decât cel al combaterii terorismului, şi care este acesta? În ultimul rând, am putea lua în considerare reţinerea acestor date în Europa mai degrabă decât în SUA?
Aş dori un răspuns la aceste întrebări din partea Consiliului şi a Comisiei. Acest punct este, de fapt, crucial, iar Parlamentul European nu va tergiversa soluţionarea problemei. Prin urmare, este extrem de important pentru Consiliu să ia în considerare în mod specific acest lucru atunci când va adopta mandatul de negociere al Comisiei.
Nathalie Griesbeck
(FR) Dle preşedinte, dnă Comisar, doamnelor şi domnilor, Parlamentul European a făcut un pas foarte important acum două luni când a respins acest acord interimar.
Fără a mai reveni la această problemă, întrucât sunt cel de-al 27-lea vorbitor din această după-amiază, aş dori să subliniez doar faptul că o serie de persoane au descris foarte poetic această fază a democraţiei europene ca fiind prima zi din existenţa Parlamentului European în temeiul Tratatului de la Lisabona. Într-adevăr, nu a fost doar o victorie istorică în termeni de respect pentru intimitatea şi libertăţile cetăţenilor Europei şi nu numai, dar a fost şi un punct de răscruce pentru competenţele Parlamentului European şi, în acelaşi timp, un moment minunat de curaj şi îndrăzneală din partea raportoarei, dna Hennis Plasschaert, căreia ar trebui să îi adresăm omagii în special pentru determinarea domniei sale la doar câteva săptămâni de la o dată importantă pentru dânsa.
Nu are rost să menţionăm elementele adiacente care ne fac interdependenţi atunci când vine vorba despre contraterorism, securitate şi echilibrul care trebuie găsit în domeniul libertăţilor individuale. Astfel, drept parte a noului mandat de negociere, va trebui să ajungem la un acord corect şi echilibrat care respectă drepturile şi care este înconjurat de garanţii care ilustrează ceea ce reprezintă în final, pentru mine şi în ochii multora dintre cetăţenii noştri, substanţa şi puterea Uniunii Europene, şi anume protejarea cetăţenilor europeni. Întrucât voinţa noastră politică trebuie să se conformeze cu legislaţia şi cu expresia prin intermediul canalelor legale, nu voi reveni asupra elementelor de reciprocitate şi proporţionalitate. Cu toate acestea, sper că se vor aplica norme juridice mai stricte privind transferurile colective de date, într-o manieră foarte vigilentă şi exigentă, ca o problemă separată de stocare şi dreptul la rectificare, modificare şi ştergere a datelor şi de dreptul de a face apel în instanţă. Depinde de noi să cooperăm pentru a ajunge, împreună, la acest echilibru între cerinţele de securitate şi cele de libertate.
Ioan Enciu
Uniunea Europeană recunoaşte importanţa deosebită a schimbului de informaţii la nivel mondial în lupta împotriva terorismului. Deputaţii Grupului Social şi Democrat din Parlamentul European sprijină orice acţiune care poate să ducă la prevenirea şi stoparea terorismului. Deputaţii au fost aleşi în mod democratic să reprezinte interesele cetăţenilor europeni şi nu pot face niciun rabat de la faptul că trebuie să le protejeze drepturile înscrise în tratate şi convenţii. Sunt câteva subiecte peste care nu putem trece, ca de exemplu protecţia datelor personale, protecţia juridică, cantitatea transferului de date, proporţionalitatea, reciprocitatea sau implicarea permanentă a Parlamentului European în procesul de monitorizare.
Consider că desemnarea unei autorităţi europene pentru preluarea, autorizarea şi transferul datelor SWIFT ar fi o soluţie prin care Uniunea Europeană ar avea garanţia că aceste date vor fi folosite numai în scopul luptei antiteroriste şi că ele aparţin numai suspecţilor identificaţi deja, iar cetăţenii europeni vor avea către cine să conteste abuzurile. Solicităm Comisiei să prezinte, cel puţin anual, rapoarte asupra derulării acordului în discuţie. În opinia mea, aceasta va fi o garanţie că procesul se derulează conform acordului aprobat şi că vom fi în măsură să eliminăm la timp orice deficienţe.
În vederea unei mai bune înţelegeri reciproce a punctelor divergente propun declanşarea imediată a unor întâlniri de informare la nivelul grupurilor politice ale Parlamentului European, sau chiar la nivelul delegaţiilor naţionale, împreună cu reprezentanţii SUA acreditaţi la nivelul Uniunii Europene sau al statelor membre.
Charles Goerens
(FR) Dle preşedinte, proba puterii la care s-a angajat Parlamentul nostru cu Comisia şi cu Consiliul privind proiectul de acord SWIFT poate fi un lucru bun, cu condiţia ca colectarea şi transferul datelor referitoare la tranzacţiile bancare să fie utilizate exclusiv în scopuri de combatere a terorismului. Aproape fiecare a menţionat acest fapt evident până acum, dar experienţa arată că, atunci când vine vorba de utilizarea datelor cu caracter personal, nimic nu este mai puţin sigur. Un terorist suspectat care este cunoscut de serviciile de informaţii americane nu este neapărat cunoscut de omologii lor europeni, aşa cum demonstrează răspunsul Comisiei la una dintre întrebările mele.
Poziţia mea privind orice acord nou referitor la această problemă va depinde de relevanţa colectării datelor cu caracter personal, de furnizarea acelor date organismelor de control şi securitate şi de respectarea principiului reciprocităţii în ceea ce priveşte informaţiile deţinute de autorităţi. Prin urmare, consider că este înţelept să reflectăm la cel mai bun mod de aplicare a acestor condiţii. Depinde de Parlament să facem din acest lucru unul dintre prerogativele sale.
Proinsias De Rossa
Dle preşedinte, salut această dezbatere anterior luării în considerare formale din partea Consiliului a mandatului propus de Comisie. De asemenea, salut acceptarea de către Comisie a multor dintre preocupările exprimate de acest Parlament atunci când am respins acordul interimar ca fiind inadecvat.
Cu regret, din cauza unor circumstanţe care nu depind de noi, nu putem adopta o poziţie parlamentară privind proiectul de mandat. Vom vota la 6 mai şi solicit urgent Consiliului să nu semneze un acord înainte de acea dată. Acest consimţământ al Parlamentului este o cerinţă a tratatului, aşa cum este conformitatea cu Carta drepturilor fundamentale în cadrul oricărui acord pe care-l semnează Consiliul. Este extrem de important să reţinem că o întârziere scurtă va fi mai puţin dăunătoare relaţiilor între UE şi SUA decât o a doua respingere a unui proiect de acord.
Eu, ca mulţi alţii, am preocupări permanente referitoare la transferul colectiv al datelor şi, într-adevăr, la controlul acelor date imediat ce acestea nu se mai află sub controlul nostru. Nu sunt mulţumit că ceea ce s-a propus până acum se îndreaptă, de fapt, în direcţia acelor preocupări. Doresc o cooperare mai strânsă între Uniunea Europeană şi Statele Unite ale Americii, dar acea cooperare trebuie să se bazeze pe respectul reciproc pentru drepturile cetăţenilor.
Cristian Dan Preda
Aşa cum se ştie, aşa cum s-a afirmat şi astăzi, combaterea terorismului este o cauză comună în Europa. Anti-americanismul nu este o cauză comună în Europa şi, din acest motiv, spre deosebire de ceea ce spunea una dintre colegele mele înainte, nu cred că un moment care a exprimat prin excelenţă anti-americanismul ar putea fi considerat un moment fondator al Parlamentului nostru. Pentru că, în general, cred că sentimentele faţă de Statele Unite nu trebuie să blocheze acordul asupra combaterii terorismului.
Aş vrea, de altfel, să vorbesc despre încredere în relaţia cu Statele Unite. Avem, Uniunea Europeană şi Statele Unite, inamici comuni, care nu ezită să profite de pe urma oricărei fisuri, de pe urma oricărei dovezi a lipsei de încredere în această relaţie. Datele prezentate de SWIFT nu pot folosi altui scop în afara celui de luptă împotriva terorismului. Sunt exceptate, desigur, situaţiile în care alte fapte extrem de grave - traficul de stupefiante, spionajul - sunt asociate cu terorismul. Să avem încredere în partenerii noştri americani.
Richard Seeber
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, cred că există câteva lucruri dincolo de dispută, cum ar fi parteneriatul transatlantic - deoarece reprezintă cu adevărat fundaţia politicii noastre externe - lupta comună împotriva terorismului şi, de asemenea, cooperarea cu instituţiile UE. Cu toate acestea, rămâne şi faptul că, prin Tratatul de la Lisabona, am dobândit noi fundamente şi, în calitate de Parlament European, avem drepturi noi şi aceste drepturi trebuie, mai presus de toate, să fie exercitate pentru protejarea cetăţenilor noştri. Unul dintre drepturi reprezintă protejarea drepturilor fundamentale ale cetăţenilor noştri, dar şi protejarea vieţii şi a intimităţii. Prin urmare, suntem în favoarea transferului datelor specifice. Cu toate acestea, transferul datelor în masă este cu siguranţă exagerat. Noul acord trebuie să reasigure echilibrul între aceste drepturi fundamentale, dar şi reciprocitatea, proporţionalitatea şi un nivel minim ale securităţii datelor.
Aş dori, de asemenea, să întreb reprezentantul Consiliului, preşedinţia, unde se aflau în această dimineaţă când am dezbătut descărcarea de gestiune pentru bugetul anului 2008 - unul dintre cele mai importante capitole. Din păcate, Preşedinţia Consiliului a ieşit în evidenţă prin absenţa sa.
Andrew Henry William Brons
Dle preşedinte, una dintre întrebările de importanţă crucială este dacă datele colective - care reprezintă informaţiile tuturor - ar trebui predate sau dacă datele ar trebui limitate la identificarea indivizilor.
Există, desigur, o poziţie intermediară. Grupurile de populaţie asociate cu terorismul într-un moment anume ar putea fi vizate. De exemplu, dacă pescarii din Orkney au devenit brusc radicali şi au început să omoare oameni şi nu doar peşte, atunci ar putea fi vizaţi. Dacă profesorii de facultate îmbătrâniţi, cu exces de greutate, pensionaţi ar ceda oboselii şi ar comite infracţiuni teroriste împotriva studenţilor lor, mai degrabă decât să-i plictisească de moarte cu monotoniile lor, atunci aceştia - sau mai degrabă ar trebui să spun noi - ar trebui să fie vizaţi, de asemenea.
Vizarea este privită cu dezgust şi condamnată drept discriminatorie. Eu aş spune că este de bun simţ. Totuşi, trebuie să existe o distrugere din timp a datelor care aparţin membrilor inocenţi ai acelor grupuri vizate.
Zuzana Roithová
(CS) Dle preşedinte, detectarea fluxurilor financiare ale reţelelor teroriste reprezintă un instrument eficient în lupta împotriva terorismului. În februarie, extrema stângă a respins un acord provizoriu fără a propune nici măcar un alt cadru adecvat pentru unităţi de securitate şi complicând astfel munca poliţiei şi a justiţiei. Acum trebuie să ne unim forţele pentru a adopta un nou acord definitiv. Aplaud faptul că Consiliul şi Comisia comunică astăzi în mod deschis şi, prin urmare, aş dori să o întreb pe dna comisar dacă este necesară transmiterea a 90 de milioane de unităţi de date în fiecare lună, deoarece am îndoieli referitor la acest lucru şi aş dori să o mai întreb cum vor face apel cetăţenii noştri la autorităţile americane în cazul eventualelor abuzuri de date şi cine va monitoriza datele transmise guvernului american. Din punctul meu de vedere, ar trebui probabil să fie un organism judiciar independent, bazat pe tratatele internaţionale privind asistenţa juridică reciprocă, şi nu Europol, ale cărui decizii nu pot fi evaluate şi care nici nu va avea competenţele adecvate, decât dacă îi vom modifica statutul. Prioritatea o reprezintă lupta împotriva terorismului, dar nu putem ocoli Carta drepturilor fundamentale, care ar trebui să garanteze protecţia datelor cu caracter personal. Accesul deschis la evaluarea judiciară în cazurile de contencios ar trebui, din punctul meu de vedere, să fie o garanţie sigură.
Angelika Werthmann
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, dezbaterea de astăzi arată că drepturile civile şi lupta împotriva terorismului nu sunt întotdeauna uşor de împăcat. Acordul SWIFT care se discută aici astăzi subliniază problema protejării drepturilor noastre civile şi, în acelaşi timp, investeşte în securitatea întregii noastre comunităţi.
Proiectul de mandat al Comisiei prevede în continuare transferul unităţilor mari de date între SUA şi UE. Perioadele de retenţie sunt încă prea lungi şi, nu în ultimul rând, am două întrebări. Există un termen pentru acest acord bilateral? Dacă da, care este perioada de valabilitate a acordului şi în ce interval de timp se vor şterge definitiv datele?
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Dle preşedinte, lupta împotriva terorismului este importantă, iar UE trebuie să facă parte din aceasta. Cu toate acestea, nu putem face acest lucru încălcând drepturile omului. Respectarea drepturilor omului reprezintă una dintre cele mai importante valori europene şi ar trebui să fie un factor unificator şi în cadrul cooperării transatlantice.
Este important ca cooperarea transatlantică să funcţioneze, dar trebuie să funcţioneze reciproc şi cu un sentiment de respect reciproc. Schimbările aduse datelor trebuie să aibă loc individual şi doresc să accentuez faptul că nu putem călca în picioare drepturile omului în numele luptei împotriva terorismului. Dacă se întâmplă acest lucru, atunci vom fi ajutat teroriştii.
Mariya Nedelcheva
(FR) Dle preşedinte, dle López Garrido, dnă Malmström, doresc să-i felicit pe autorii propunerii unei rezoluţii privind încheierea acordului între Statele Unite ale Americii şi Uniunea Europeană în ceea ce priveşte transferul datelor financiare pentru combaterea terorismului. Această rezoluţie reiterează, într-un mod echilibrat, nu doar cerinţele în termeni de securitate, dar şi garanţiile faptului că cetăţenii europeni vor fi protejaţi şi că drepturile lor fundamentale vor fi respectate.
Astfel, consider că numirea unei autorităţi judiciare publice europene, responsabilă cu primirea cererilor emise de Departamentul Trezoreriei SUA, este cheia abordării echilibrate pe care o căutăm. Într-adevăr, aceasta va ajuta la depăşirea multor obstacole aduse principiilor necesităţii şi proporţionalităţii care au apărut, în special, în cazul transferurilor colective de date.
De asemenea, ar pava drumul pentru introducerea adevăratei reciprocităţi; cu alte cuvinte, ar fi posibil pentru autorităţile europene şi autorităţile competente ale statelor membre să obţină datele financiare stocate pe teritoriul SUA. Este în joc credibilitatea noastră. Acordul SWIFT este un fel de test democratic pe care suntem obligaţi să-l trecem pentru binele cetăţenilor noştri.
Diego López Garrido
Dle preşedinte, aş dori să încep prin a-i comunica dnei Seeber că, de fapt, am fost prezent în această dimineaţă la dezbaterea la care s-a referit. Chiar dacă nu am fost invitat oficial, dvs., doamnelor şi domnilor, m-aţi rugat să vin şi am venit: am fost prezent şi am luat cuvântul în cadrul acelei dezbateri. Probabil că domnia sa nu a fost prezentă, la fel cum nu este prezentă nici acum în această sesiune şi a părăsit Camera.
Ei bine, am dorit să spun că dezbaterea pe care am purtat-o a fost, din punctul meu de vedere, extrem de constructivă. Cred că aceasta arată că există un adevărat spirit de cooperare de ambele părţi, în rândul tuturor părţilor implicate: Parlamentul, Comisia şi Consiliul. Raportoarea, dna Hennis Plasschaert, a recunoscut spiritul de cooperare pe care l-a putut vedea în cadrul Consiliului - fapt pentru care îi sunt recunoscător - şi în cadrul Comisiei. Sunt recunoscător că a afirmat acest lucru atât de public.
Într-adevăr, nu există nicio îndoială că atât mandatul pe care l-a prezentat Comisia prin intermediul dnei Malmström, cât şi mandatul pe care-l va aproba Consiliul vor lua foarte mult în considerare şi vor găsi inspiraţie în preocupările şi poziţiile exprimate în discursurile dvs. şi în cadrul propunerii sau proiectului de propunere de rezoluţie prezentat de raportoare.
Am observat că există o serie de probleme care vă privesc în mod special şi doresc să vă asigur că acele probleme şi preocupări pe care le-aţi menţionat vor face parte din directivele de negociere pe care le va aproba Consiliul. Negocierile vor fi conduse de către Comisie şi vor avea drept rezultat un document pe care Consiliul şi Parlamentul vor trebui să-l semneze. Primul articol al acelor directive de negociere va fi problema care ne-a fost supusă atenţiei în mod repetat în această după-amiază: transferul colectiv de date.
Dl Albrecht, dl Busutill, dna Sippel, dna Sargentini, dna Svensson, dl Paška, dl De Rossa şi câţiva alţii care au ridicat această problemă. Aş dori să vă comunic că nu putem, desigur, accepta un transfer colectiv făcut la întâmplare, indiferent de motivul pentru care poate fi solicitat. Nu este vorba despre acest lucru. Este vorba doar despre prevenirea, investigarea şi condamnarea crimelor teroriste şi a finanţării teroriste şi, mai mult, cu obiective individuale în ceea ce priveşte o anumită persoană, acolo unde există motive pentru a considera că această persoană are o reţea sau relaţii cu terorismul sau cu finanţarea acestuia. Prin urmare, nu vorbim despre astfel de transferuri de date; obiectivul şi subiectul impun limite foarte clare pentru acest transfer de date.
În plus, va exista o autoritate europeană prin intermediul căreia se vor solicita datele, iar apoi va exista o inspecţie, efectuată în principal de Comisie, privind utilizarea datelor respective şi privind funcţionarea acordului care urmează a fi semnat. Prin urmare, eu cred că există un mecanism stabilit care este perfect capabil să răspundă preocupărilor care au fost ridicate aici cu privire la această problemă.
Perioada de retenţie pentru aceste date a fost, de asemenea, menţionată. Perioada de retenţie a datelor a fost stabilită la cinci ani, deoarece este necesară, în mod evident, retenţia datelor pentru o perioadă minimă de timp, din motive de eficienţă. Totuşi, trebuie clarificat faptul că perioada trebuie să fie cât mai scurtă posibil şi nu mai lungă decât este necesar pentru obţinerea obiectivului. Obiectivul - necesitatea reţinerii datelor - trebuie să fie întotdeauna bine definit; în caz contrar, nu ar avea sens. Datele trebuie reţinute întodeauna cu un obiectiv şi în relaţie cu o persoană anume.
De asemenea, v-aţi arătat preocupaţi în ceea ce priveşte drepturile oamenilor de avea acces la, de a fi informaţi despre şi de a-şi corecta datele. Dl Coelho, de exemplu, care nu se află aici în acest moment, a exprimat acest lucru în detaliu. Vă pot spune că directivele de negociere coincid cu proiectul de mandat elaborat de dna Malmström, în sensul că acele drepturi vor fi asigurate. Dreptul la informare, acces şi corectare va fi şi trebuie să fie asigurat în cadrul acordului care se va semna.
Principiile necesităţii şi proporţionalităţii vor fi asigurate în directivele de negociere şi în cadrul acordului care va fi semnat în final. Posibilitatea efectuării unui apel - apel administrativ şi judiciar - va fi asigurată fără discriminare pe baza naţionalităţii sau din orice alt motiv. Prin urmare, referitor la preocupările ridicate de deputaţi, inclusiv de dna Bozkurt şi dna Vergiat, toate acestea vor fi asigurate. În plus, va exista reciprocitate absolută. Acesta este unul dintre subiectele care au fost cel mai mult scoase în evidenţă în cadrul dezbaterii anterioare, de care ne aducem aminte cu toţii. Va exista reciprocitate absolută în ceea ce priveşte Statele Unite ale Americii. Aceasta este o altă caracteristică a directivelor de negociere pe care le va aproba Consiliul şi care coincid cu cele afirmate aici şi cu proiectul de rezoluţie propus de dna Hennis Plasschaert.
Aş dori să subliniez faptul că Consiliul este pe deplin angajat în aprobarea unui mandat care protejează drepturile fundamentale ale cetăţenilor europeni şi care aplică şi este pe deplin dedicat şi în conformitate cu Carta europeană a drepturilor fundamentale - care face parte din Tratatul de la Lisabona - şi Convenţia Europeană pentru drepturile omului, pe care UE îşi propune să le semneze în următoarele luni, ca unul dintre scopurile care marchează începutul acestei noi etape politice a Uniunii.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Dnă preşedintă, cred că aceasta a fost într-adevăr o dezbatere foarte constructivă. Am ascultat cu atenţie şi vom ţine cont în mod corespunzător de toate afirmaţiile făcute. Consiliul a răspuns la destul de multe dintre întrebările adresate, iar eu voi adăuga numai câteva lucruri, deoarece este important să obţinem cât mai multă claritate.
Va exista o echipă de evaluatori a UE. Aceştia vor avea dreptul să analizeze eşantioane aleatorii pentru a se asigura că datele au fost culese conform acordului. Trebuie să existe o convingere rezonabilă că cercetarea vizează un terorist sau o persoană care finanţează terorismul. De asemenea, trebuie să ne amintim că fiecare căutare a datelor TFTP este verificată de un inspector SWIFT şi de o autoritate judiciară independentă înainte de transmiterea acestora. Echipa de evaluatori a UE va avea acces şi la aceste informaţii.
Acordul va asigura faptul că cetăţenii UE au acces la drepturi administrative şi judiciare nediscriminatorii. Desigur, modul în care se va specifica acest lucru face parte din negocieri, aşa că nu pot oferi mai multe precizări. Însă acest lucru reprezintă - aşa cum a afirmat şi Consiliul - o parte foarte importantă a negocierilor. Va trebui să găsim o soluţie pentru acest lucru şi în ceea ce priveşte rectificarea şi accesul.
Datele nu vor fi transferate unor ţări terţe - numai analiza pistelor relevante, însă nu şi ansamblul datelor - iar acest lucru se va efectua numai în scopul combaterii terorismului. Întreaga chestiune se va face numai în scopul combaterii terorismului. Acordul se va asigura şi că resortisanţii UE, prin intermediul autorităţilor de protecţie a datelor lor, au dreptul să ştie că s-au respectat în mod corespunzător drepturile persoanei vizate. Solicitările de utilizare a datelor sunt deja vizate atunci când este vorba despre datele colective. Trebuie să existe un terorist suspectat care să fie cercetat. Astfel că numai o parte din datele SWIFT vor fi transferate şi numai o proporţie foarte mică din acestea va fi accesată. Restul informaţiilor vor rămâne anonime.
Vom încerca să reducem şi să explorăm posibilitatea reducerii şi reglării fine a definiţiei pentru a reduce în continuare volumul, însă există deja norme obligatorii din punct de vedere juridic care ar împiedica orice acces la acele date, cu excepţia cazului în care există o suspiciune rezonabilă. Echipa de evaluatori a UE va verifica un eşantion reprezentativ - aşa cum am mai spus - iar dacă se încalcă în orice mod acordul, acesta poate fi întrerupt imediat de către Uniunea Europeană.
Aşadar cred că putem acţiona rapid şi că putem obţine un acord bun. Există problema diferenţei de nivel de securitate pe care trebuie să o luăm în considerare dar, desigur, există multe alte întrebări care necesită un răspuns în ceea ce priveşte protecţia datelor şi alte probleme pe care le-aţi ridicat. Americanii au avut o atitudine deschisă până în acest moment. Aceştia sunt pregătiţi să lucreze cu noi cât mai curând posibil, dar şi să fie creativi şi să găsească răspunsuri la întrebările noastre. Ştiu că o echipă din cadrul Parlamentului European se va deplasa săptămâna viitoare şi va putea să adreseze întrebări şi sperăm că va avea mai multe răspunsuri atunci.
Cealaltă cale paralelă este, desigur, dacă ar trebui să avem altă soluţie la nivel european, dacă ar trebui să avem un TFTP UE sau să creăm o nouă autoritate. Aceasta este o discuţie foarte importantă. Aceasta trebuie cercetată în profunzime în Europa. Desigur, acest lucru nu face parte din negociere. Trebuie să ne asigurăm că, în cazul în care se întâmplă acest lucru, americanii îşi vor oferi sprijinul şi că va exista reciprocitate, dar trebuie să găsim o soluţie. Comisia este dispusă să participe, să fie inovatoare şi să elaboreze propuneri, dar statele membre sunt cele care vor decide acest lucru. Ştiu că Parlamentul European este foarte activ şi sunt nerăbdătoare să port aceste discuţii cu dvs. Aceasta este, aşadar, o discuţie paralelă.
Tot în paralel, există activitatea colegei mele, dna vicepreşedintă Viviane Reding, care începe să elaboreze deja un mandat pentru un acord privind protecţia datelor pe termen lung pentru toate acordurile pe care le deţinem cu SUA. Desigur, acest lucru trebuie să-şi găsească locul în imaginea de ansamblu.
În fine, vulcanul din Islanda este, desigur, un lucru care a creat o mulţime de probleme de deplasare pentru mulţi oameni din întreaga lume şi care vă împiedică să vă exprimaţi votul. Regret profund acest lucru, dar puteţi fi siguri că - Preşedinţia se află aici, eu sunt aici, serviciile noastre se află aici - am luat în considerare dezbaterea în mod corespunzător. Am văzut proiectul de rezoluţie şi am văzut că este semnat de patru grupuri politice. Vom comunica acest lucru miniştrilor.
Dacă amânăm decizia în Consiliu, vom pierde două săptămâni importante de negocieri. Am afirmat mai devreme că americanii au bunăvoinţă. Aceştia sunt constructivi şi doresc să se angajeze în această privinţă, dar nu va fi uşor. Va fi o negociere dificilă şi avem nevoie de timp. Dorim să finalizăm acest lucru cât mai curând posibil, dar şi cât mai bine. Dacă dorim ca Parlamentul European să poată vota această chestiune înainte de vacanţa de vară, trebuie să luăm o decizie astfel încât să putem începe negocierile cât mai curând posibil. Aşa că vă rog să fiţi înţelegători. Doresc să reasigur atât Preşedinţia, cât şi Comisia, că am ascultat extrem de atent opiniile dvs. şi, aşa cum a afirmat şi Preşedinţia, vom ţine cont de dezbaterea de aici şi o vom comunica miniştrilor vineri.
Preşedintă
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc în cursul primei perioade de sesiune din mai.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Marian-Jean Marinescu  
Salut noul mandat SWIFT pentru acordul între UE şi SUA ca parte a Programului de urmărire a finanţărilor în scopuri teroriste, în special întrucât Consiliul şi Comisia şi-au învăţat lecţia din trecut şi au inclus cererile stringente ale Parlamentului în negocieri, şi anume că ar trebui aplicate standarde mai ridicate în domeniul protecţiei datelor. Cu toate acestea, acest transfer al datelor de mesagerie financiară din partea UE către SUA trebuie negociat ferm cu autorităţile americane. Nu trebuie efectuate transferuri colective de date şi trebuie să insistăm asupra resurselor tehnice care pot facilita transferul datelor individuale care vizează numai persoanele suspecte. Sper că acest acord nu va provoca în viitor nicio surpriză Uniunii Europene şi că se va clarifica înainte de semnarea acordului faptul că UE are dreptul să obţină informaţii din bazele de date SUA şi că nu există nicio posibilitate de transfer al datelor către ţări terţe. Mai mult, acest transfer trebuie să garanteze protecţia şi dreptul cetăţenilor, în special în ceea ce priveşte accesarea şi modificarea datelor lor, astfel cum se stipulează în legislaţia naţională şi europeană. Şi nu în ultimul rând, trebuie clarificat faptul că cetăţenii europeni au dreptul să depună o plângere când datele lor personale sunt utilizate ilegal.
