Situaţia din Yemen (dezbatere)
Preşedinta
Şedinţa se reia.
Următorul punct pe ordinea de zi este declaraţia Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate/vicepreşedintei Comisiei cu privire la situaţia din Yemen.
Catherine Ashton
Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate/vicepreşedintă a Comisiei. - Doamnă preşedintă, cunoaştem motivul pentru care Yemen se află pe ordinea noastră de zi. Urmele autorului tentativei de atentat cu bombă de la bordul avionului cu destinaţia Detroit ne-au purtat din Statele Unite în Europa, în Africa şi Yemen. Astfel, ni s-a reamintit încă o dată că propria noastră securitate se află în pericol dacă nu ajutăm ţări precum Yemen, care se confruntă cu numeroase dificultăţi în acelaşi timp.
Terorismul constituie obiectivul imediat, însă este doar una dintr-o serie de provocări interconectate. Partea de nord este afectată de instabilitate, alimentată de conflictul armat cu rebelii Houthi. Există un conflict pe tema drepturilor asupra pământului şi a apei şi vechi tensiuni cu regiunea de sud, care s-a simţit marginalizată de la unificarea din 1991. Până în prezent, guvernul a reuşit să menţină stabilitatea generală însă, întrucât veniturile petroliere au scăzut, statul are dificultăţi în a menţine controlul asupra unor părţi ale teritoriului naţional.
La acestea, se pot adăuga pirateria din Golful Aden, contrabanda, migraţia şi traficul de persoane din Cornul Africii, iar acum, o intensificare a terorismului jihadist. În Yemen, există o creştere substanţială a populaţiei şi o populaţie tânără din ce în ce mai nemulţumită. Încă nu s-a reuşit atingerea unui consens politic intern cuprinzător cu privire la direcţia care trebuie adoptată.
În această situaţie, un lucru este clar: nimeni nu îşi poate permite existenţa unei zone de cvasi-anarhie care se întinde din Cornul Africii până în Afganistan. Noi înşine am avea de plătit.
În ultimele 18 luni, Uniunea Europeană a plasat Yemenul în centrul strategiei sale privind combaterea terorismului şi al abordării cuprinzătoare privind construcţia şi dezvoltarea statală. Consiliul a adoptat concluzii detaliate cu privire la Yemen în luna octombrie. În prezent, încercăm să raliem toţi actorii noştri cheie în jurul acestei strategii. Prin urmare, iniţiativa Regatului Unit de a organiza săptămâna viitoare o întâlnire la nivel înalt cu Yemenul pe tema Yemenului este cât se poate de oportună.
Un punct-cheie al întâlnirii va fi securitatea. În prezent se lucrează la pregătirea unui pachet substanţial pentru a sprijini eforturile guvernelor în următoarele domenii: formare şi echipament pentru organele de aplicare a legii, un cadru juridic şi un sistem de justiţie penală mai bune, activitatea de combatere a radicalizării şi de prevenire a conflictelor. Acest pachet se va adăuga la cele 11 milioane de euro alocate în ultimii doi ani în cadrul programului de dezvoltare al Comisiei şi destinate formării poliţiei şi sistemului de justiţie pentru minori.
Stabilirea organizaţiei Al-Qaeda în Yemen este simptomul unor probleme mai adânci. Legătura dintre dificultăţile economice, politice, sociale şi de securitate este esenţială. De aceea avem nevoie de o abordare cuprinzătoare. De asemenea, este indispensabil ca statul yemenit să îşi dezvolte capacitatea de a răspunde nevoilor cetăţenilor din întreaga ţară. UE va propune creşterea cu o treime a fondurilor pentru dezvoltare prevăzute pentru perioada 2011-13. ECHO va continua să acorde ajutor umanitar în 2010. Noi semnalăm în permanenţă guvernului problemele legate de accesul la numeroasele persoane strămutate.
Cu toate acestea, niciun ajutor nu poate înlocui angajamentul şi acţiunile guvernului însuşi. Angajamentul declarat al preşedintelui Saleh privind încurajarea dialogului naţional în rândul tuturor actorilor implicaţi poate contribui la clădirea unui nou consens la nivel naţional, cu condiţia ca toţi actorii să fie incluşi şi interesele lor să fie luate în considerare. Comunitatea internaţională ar trebui să acorde un sprijin susţinut acestui dialog. Este singura soluţie durabilă.
Nu în ultimul rând, actorii regionali-cheie trebuie să se implice în efortul comun de a colabora cu Yemen - principalul actor din regiune fiind Arabia Saudită. Întâlnirea de la Londra oferă o ocazie nepreţuită de a include Arabia Saudită, Statele Unite şi alte state într-un dialog internaţional semnificativ cu şi despre Yemen. Aştept cu nerăbdare dezbaterile.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
După atentatul de proporţii pe care talibanii l-au comis ieri în Afganistan, unde, să nu uităm, avem 100 000 de trupe care luptă pentru libertate, şi după atacul terorist eşuat de la Detroit din ziua de Crăciun, consider, doamnă baroneasă, că este cazul să ne întrebăm dacă terorismul este mai puternic acum decât atunci când s-a comis atentatul la adresa libertăţii prin distrugerea barbară a turnurilor gemene de la New York.
Tocmai am avut o dezbatere pe tema Iranului şi putem observa ce se petrece în Afganistan, în Pakistan, în Orientul Mijlociu, în Somalia şi chiar în inima propriului nostru continent prin atacurile de la Madrid şi de la Londra. Întrebarea pe care trebuie să ne-o punem - pentru că trebuie să încercăm cu toţii să tragem nişte concluzii din aceste evenimente - este dacă procedăm bine.
Este adevărat că există un nou factor, doamnă preşedintă, şi anume acela că acum avem armate fără inamici vizibili şi inamici care nu au armate. Însă preşedintele Obama a luat măsuri rapide în urma atentatului eşuat de la Detroit, iar generalul Petraeus a efectuat a treia sa vizită în Yemen într-un interval de timp foarte scurt. Putem observa că Statele Unite au mobilizat un pachet de ajutor economic substanţial şi au pus la punct o politică ce dă rezultate.
Tocmai ne-aţi vorbit, doamnă baroneasă Ashton, despre măsurile concrete pe care Uniunea Europeană intenţionează să le pună în aplicare şi aţi menţionat nişte sume care se adaugă la cele 11 milioane de euro. Suma cheltuită de Statele Unite a crescut de la 67 milioane USD în 2009 la 167 milioane USD în 2010.
Din acest motiv, doamnă baroneasă Ashton, întrebarea mea este următoarea: consideraţi că, atunci când avem a face cu terorismul, noţiunile de politică externă, securitate, apărare, cooperare şi ajutor pentru dezvoltare, comerţ - şi aş include chiar şi cultura sau civilizaţia - toate se îmbină şi că trebuie să realizăm că, atunci când ne confruntăm cu pericole şi ameninţări care ne afectează pe toţi în mod egal, reacţia ar trebui, de asemenea, să fie partajată de noi toţi în mod egal?
Aţi vorbit despre coordonarea cu Statele Unite. Ne-aţi putea spune în ce termeni se derulează această cooperare, care este atât de importantă şi de necesară?
David-Maria Sassoli
Doamnă preşedintă, doamnă Înalt Reprezentant, doamnelor şi domnilor, grupul nostru este foarte îngrijorat cu privire la situaţia din Yemen, deoarece acolo există o ameninţare mondială: încercarea eşuată de a arunca în aer un avion al Statelor Unite, ameninţarea la adresa ambasadelor străine şi intensificarea atacurilor Al-Qaedei, cel mai recent având loc în Afganistan, trebuie luate foarte în serios.
Din nefericire, situaţia internă a Yemenului nu este una favorabilă şi trebuie să reţinem faptul că aceasta este una dintre cele mai sărace ţări din lume, confruntându-se cu o mare lipsă de apă, cu un şomaj ridicat şi având o economie care depinde în mare măsură de veniturile din petrol şi gaze, care se estimează că vor fi epuizate în următorii 10 ani.
Prin urmare, consider esenţială intervenţia Uniunii Europene sub forma unei colaborări strânse între Comisia Europeană, în ceea ce priveşte ajutorul umanitar şi dezvoltarea, şi Înaltul Reprezentant pentru afaceri externe, în ceea ce priveşte securitatea comună, colaborarea cu forţele de poliţie şi autorităţile de control al frontierelor.
Trebuie, de asemenea, să menţionez preocuparea noastră cu privire la măsurile represive luate împotriva opoziţiei politice din această ţară, a jurnaliştilor şi a apărătorilor drepturilor omului, despre care organizaţiile umanitare care activează în Yemen vorbesc de multă vreme. Doamnă baroneasă Ashton, consider, aşadar, că este prioritar să asigurăm accesul organizaţiilor umanitare pe teritoriul Yemenului şi desfăşurarea activităţii acestora în condiţii de securitate deplină.
De asemenea, sper într-un efort al Uniunii Europene pentru a asigura că Yemenul îşi respectă angajamentele luate în 2006 la conferinţa internaţională a donatorilor, şi anume: intensificarea procesului de reformă politică şi economică, dezvoltarea democraţiei şi creşterea condiţiilor de trai ale populaţiei.
De la atacurile din 11 septembrie, ne-am dat seama că asigurarea securităţii zonelor de risc depinde de cât de mult suntem dispuşi să mizăm pe condiţiile mai bune de trai. Doamnă baroneasă Ashton, democraţia începe de aici, de la capacitatea de a elimina prăpastia care separă ţările bogate de ţările cele mai sărace.
Holger Krahmer
Doamnă preşedintă, mi se pare un pic simptomatic pentru UE în general, dar şi pentru Parlament în special, că purtăm dezbateri în mod automat cu privire la unele situaţii din anumite ţări care nu sunt deloc o noutate. Din nefericire, se întâmplă foarte des ca evenimente subite să ne facă să lansăm aici în Parlament valuri de solicitări politice care uneori mi se par cam dubioase. Consider că nu creăm o impresie bună dacă un atac cu bombă eşuat asupra unui avion ne determină să purtăm doar o dezbatere generală cu privire la Yemen. Ar trebui să afirmăm clar că ar fi indicat să luăm în considerare o strategie privind modul de abordare a acestei situaţii.
De asemenea, cred că situaţia din Yemen necesită o analiză precisă, axată în special pe faptul că vorbim de un stat eşuat în care există regiuni întinse pe care guvernul nu le are sub control. Ar trebui să analizăm noi înşine care sunt riscurile pe care acest lucru le implică pentru Europa. Riscurile par să fie determinate de faptul că aici sunt antrenaţi terorişti şi par să fie legate şi de coasta yemenită, unde este clar că au loc acţiuni de piraterie. Noi - şi eventual şi doamna baroneasă Ashton - trebuie să luăm în calcul ceea ce putem face pentru a combate aceste riscuri. Din punctul meu de vedere, principala întrebare ar putea fi: cum putem sprijini guvernul yemenit pentru a recăpăta controlul asupra ţării şi, astfel, a ţine în frâu aceste riscuri? Desigur, trebuie să fie purtate şi toate celelalte dezbateri privind construcţia pe termen lung a ţării, însă nu cred că are sens sau că vom fi luaţi în serios dacă, în acest moment în Parlament, avansăm un catalog de cereri cu privire la toate chestiunile politice - de la libertatea mass-media la drepturile femeilor. În acest mod nu ne vom atinge scopul în Yemen, astfel că, în schimb, ar trebui să luăm în calcul ce ajutor concret putem oferi în actuala situaţie pentru a rezolva o problemă urgentă.
Franziska Katharina Brantner
în numele Grupului Verts/ALE. - Voi continua cele afirmate de antevorbitorul meu. Cu siguranţă, criza din Yemen nu este nouă: starea de lucruri se deteriorează de câteva decenii, iar agravarea situaţiei politice a fost clar precizată în revizuirea intermediară a Comisiei.
Consider că trebuie să ne concentrăm asupra contextului politic: vechiul conflict din regiunea nordică dintre guvern şi rebelii Houthi, tulburările din sud, pe care le-aţi menţionat - iar acum, conflictul din nord se extinde în regiune, implicând Arabia Saudită şi Iranul.
Prin urmare, întrebarea este: ce trebuie să facem în mod concret? Tocmai am auzit lansarea unor solicitări ca, prin Instrumentul de stabilitate, să se organizeze o misiune în cadrul politicii de securitate şi de apărare comune (PSAC) pentru a finanţa formarea mai multor persoane, însă consider că această abordare nu este suficientă - cel puţin, nu este un răspuns de criză, dacă nu acceptăm conceptul de criză permanentă.
Cred că ar trebui să susţinem o mai mare implicare a Consiliului de Cooperare al Golfului în Yemen, nu doar a Arabiei Saudite. Această organizaţie trebuie să reunească diferitele partide yemenite, guvernul, opoziţia, separatiştii din sud, rebelii Houthi şi actorii regionali într-un proces de pace şi cred că acest demers ar trebui să fie sprijinit şi finanţat de Instrumentul de stabilitate, de exemplu; aceasta cred că ar trebui să fie menirea Instrumentului de stabilitate.
Cred că ar fi inutil să organizăm o nouă misiune PSAC şi o nouă sesiune de formare în cadrul Instrumentului de stabilitate fără a avea un proces politic care să fie orientat către un rezultat. Vă îndemn să utilizaţi Instrumentul de stabilitate mai mult ca pe un instrument politic de alertă rapidă pentru a determina avansarea procesului politic şi pentru a sprijini şi a finanţa acest proces. Din punctul meu de vedere, acesta ar fi un lucru care ar merita osteneala.
Aş dori să adaug încă un lucru: dumneavoastră aţi adus în discuţie egalitatea de gen, menţionată deja, şi cred că ar trebui să facem investiţii masive în acest domeniu. Creşterea populaţiei reprezintă una dintre principalele îngrijorări ale ţărilor respective şi, după cum ştim cu toţii, nu vom rezolva această problemă până ce nu va exista planificarea familială, ceea ce înseamnă garantarea drepturilor femeilor.
Ştiu că nu veţi insista pentru principalele drepturi ale femeilor, însă cred că egalitatea de gen şi, în special, planificarea familială sunt indispensabile dacă analizăm acum ce trebuie făcut pentru a ajuta societatea yemenită.
Adam Bielan
Doamnă preşedintă, privirile întregii lumi s-au fost îndreptat recent asupra Yemenului, după ce activiştii Al-Qaeda au revendicat ceea ce, din fericire, a fost o tentativă eşuată de a arunca în aer un avion de linie american în ziua de Crăciun. Cu toate acestea, ştim cu toţii de mult timp că starea de securitate din ce în ce mai precară din această ţară permite grupărilor teroriste să se refugieze aici pentru a putea planifica şi organiza alte operaţiuni. Terorismul s-a extins în regiune cu mulţi ani înainte de 11 septembrie, o zi pe care ne-o amintim cu toţii. Trebuie doar să ne aducem aminte de atacul Al-Qaeda asupra navei de război americane USS Cole de la 12 octombrie 2000.
Yemen este o ţară extrem de importantă, în special datorită poziţiei sale geografice. Nu trebuie uitat că 3,5 milioane de barili de petrol brut, ceea ce înseamnă 4% din producţia mondială, sunt transportate în fiecare zi prin Strâmtoarea Bab-el-Mandeb, cu o lăţime de 26,5 kilometri, dintre Yemen şi Djibouti. În acelaşi timp, este o ţară cu o situaţie internă foarte complicată. În afară de Al-Qaeda, care se dezvoltă nestingherită în această ţară, există o serioasă rebeliune şiită în Provincia Saada din nordul ţării şi un val de violenţe stârnite de mişcările separatiste din sud. Dacă la acestea adăugăm efectele negative ale crizei alimentare mondiale de acum doi ani, recenta criză financiară, rezervele tot mai reduse de petrol brut ale ţării, care generează trei sferturi din veniturile sale şi, în sfârşit, o lipsă din ce în ce mai acută a apei, avem imaginea unei ţări îngenuncheate, fiind ţinta ideală pentru Al-Qaeda, care, având în vedere problemele sale din Afganistan, se află în căutarea unei noi baze.
Prin urmare, în afară de acţiunile militare, care, într-o formă sau alta, ar părea inevitabile, dată fiind pasivitatea şi neputinţa autorităţilor locale, comunitatea internaţională, inclusiv Uniunea Europeană - iar aici fac apel la doamna Ashton - trebuie în primul rând să fie activă în procesul de reconstrucţie a instituţiilor de stat.
Sabine Lösing
Doamnă preşedintă, mass-media mobilizează deja mulţimea pentru un al treilea front în războiul împotriva terorismului. Totuşi, în acest moment, opţiunile strategice ale SUA şi ale statelor membre UE în Yemen şi în regiunea Cornului Africii nu sunt cu adevărat deschise. De fapt, elitele conducătoare aflate în jurul preşedintelui Saleh discriminează cu brutalitate şi recurg la acţiuni de reprimare a populaţiei şiite din nordul ţării şi duc un război împotriva mişcării separatiste din sud, în regiunea fostei Republici Democrate Populare Yemen, ceea ce provoacă multă suferinţă populaţiei de acolo. Nu există nicio legătură reală şi demonstrabilă între populaţia şiită şi Al-Qaeda, iar această idee serveşte astfel doar guvernului corupt şi de facto autocrat, jucând rolul unui paravan în spatele căruia să poată fi obţinut un ajutor militar masiv.
Sprijinirea acestui guvern pentru sporirea numărului de forţe de securitate ar trebui evitată - acest lucru nu face decât să toarne gaz pe foc. Orice ajutor oferit trebuie să fie în folosul tuturor regiunilor, indiferent de orientarea religioasă, etnică sau politică a acestora. Trebuie iniţiat şi promovat un proces de reconciliere care să includă ONU şi toţi actorii locali, inclusiv în statele vecine, precum Iran. Nu trebuie să acordăm guvernului un sprijin unilateral împotriva rebelilor. Operaţiunea Atalanta nu ar trebui continuată şi extinsă, şi în niciun caz pe teritoriul continental yemenit, deoarece acest lucru nu ar face decât să slujească intereselor geostrategice ale ţărilor occidentale industrializate.
Ar trebui să ne concentrăm toate eforturile pentru a asigura că UE nu va adopta şi ea strategia complet greşită a SUA de intensificare a conflictelor din Yemen.
Fiorello Provera
Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, Yemenul este mai degrabă o ţară cu o stabilitate precară decât, aşa cum o numea cineva, o nouă frontieră a terorismului.
Lipsa de control al guvernului central asupra teritoriului şi permeabilitatea graniţelor permit creşterea traficului ilegal, a migraţiei necontrolate, a pirateriei şi a activităţilor teroriste. Răspunsul la noile provocări ale Al-Qaedei în Yemen nu ar trebui totuşi să constea doar în presiuni militare, ci şi în sprijinirea autorităţilor locale pentru a dobândi un control sporit asupra teritoriului. Repet: autorităţile locale, nu doar guvernul.
Cu toate acestea, stabilitatea Yemenului ar trebui să fie creată în perspectiva transferării controlului asupra ţării la nivel naţional şi regional, fără a impune soluţii externe sau prefabricate care adesea nu se potrivesc cu situaţia de la faţa locului şi sunt destinate eşecului. Aceasta ar facilita consolidarea angajamentului Consiliului de Cooperare al Golfului, a cărui contribuţie financiară la proiectele locale ar fi esenţială. Uniunea Europeană ar trebui să colaboreze cu partenerii săi - Yemen, G8 şi ţările din Golf - oferind contribuţii financiare şi pentru dezvoltare susţinute de guvernul yemenit.
În concluzie, politicile care, deşi excelente, sunt concepute pe termen lung, ar trebui să fie însoţite de un sprijin solid şi imediat pentru securitatea şi controlul asupra teritoriului, fără de care riscăm să asistăm la un eşec al statului yemenit şi la o creştere considerabilă a terorismului în regiune.
Andreas Mölzer
(DE) Doamnă preşedintă, este bine ştiut faptul că Yemen este în prezent un focar al extremiştilor islamici, o ţară afectată de sărăcie, cu o securitate ineficientă şi un număr considerabil de arme, care este zguduită de conflicte şi suferă de o lipsă acută de apă. Este o ţară în care guvernul pare că nu controlează pe deplin nici măcar capitala.
Astfel, Yemen a devenit un obiectiv al luptei împotriva terorismului, fiind, aşadar, o nouă ţară în care prezenţa islamiştilor radicali constituie o consecinţă nefericită a eşecurilor din trecut ale politicii americane. Acest lucru trebuie avut în vedere foarte clar în cadrul dezbaterii, alături de survolările întreprinse de CIA, închisorile secrete şi consecinţele dezastruoase ale campaniilor pe care SUA le-au dus până în prezent în Orientul Mijlociu.
În opinia mea, ar fi naiv să punem semnul egal între terorism şi sărăcie, la fel cum ar fi iresponsabil să permitem politicii americane să dicteze acţiunile noastre şi să avem convingerea că doar o creştere a asistenţei militare acordate Yemenului ar putea rezolva problemele de aici. Preşedintele dictatorial colectează bucuros milioanele acordate de Occident sub forma asistenţei militare, însă în trecut a apelat în repetate rânduri la islamişti pentru a reduce definitiv la tăcere adversarii regimului.
Desigur, nu putem să stăm cu mâinile în sân şi să privim cum această ţară este transformată dintr-un refugiu al jihadiştilor, ceea ce a fost până în prezent, în baza operaţională şi de antrenament a acestora. De asemenea, există o nevoie clară de a discuta modalitatea de îmbunătăţire a ajutorului pentru dezvoltare, fie doar şi pentru a scoate din ecuaţie o parte a recruţilor jihadişti.
În sfârşit, UE nu trebuie să permită să i se impună rolul de casier al Statelor Unite. În schimb, Uniunea trebuie să îşi asume rolul unui negociator imparţial pentru a facilita dialogul şi a pregăti calea pentru o soluţie politică pe termen lung.
Laima Liucija Andrikien
Doamnă preşedintă, vreau să fac un scurt comentariu şi să îi adresez două întrebări baronesei Ashton. Se pare că UE se confruntă acum cu o dilemă. Pe de o parte, trebuie să susţinem acţiuni mai viguroase împotriva teroriştilor care periclitează în mod direct securitatea cetăţenilor europeni. Diverse grupuri de extremişti islamici din Yemen au fost mai active ca niciodată, iar Al-Qaeda vede Yemenul ca una dintre cele mai importante zone pentru planificarea de atacuri asupra unor ţinte occidentale şi pentru antrenarea soldaţilor şi a potenţialilor autori de atentate sinucigaşe.
Operaţiunea eşuată împotriva avionului Northwest Airlines este exemplul cel mai recent al ameninţării cu care ne confruntăm. Pe de altă parte, trebuie ştiut faptul că autorităţile yemenite au fost acuzate în mai multe rânduri de tortură, tratamente inumane şi execuţii extrajudiciare de către diverse organizaţii pentru drepturile omului. Arestările arbitrare ale cetăţenilor şi percheziţiile de locuinţe sunt larg răspândite, iar nevoia de combatere a terorismului a fost menţionată ca fiind principala scuză pentru aceste acţiuni ilegale.
Doamnă baroneasă Ashton, în acest context, făcând referire la concluziile Consiliului cu privire la Yemen, ce tip de sprijin oferă UE Yemenului în ceea ce priveşte combaterea terorismului? În plus, UE consideră că nu există nicio soluţie militară la criza din zonă. În acelaşi timp, Washingtonul a semnat acordul privind o mai strânsă cooperare militară cu autorităţile yemenite. Prin urmare, aş aprecia dacă ne-aţi spune părerea dumneavoastră şi poziţia Uniunii Europene cu privire la decizia americanilor de a se implica mai activ în Yemen pentru a lupta împotriva teroriştilor, în special prin semnarea acordului privind informaţiile şi instruirea militară.
Richard Howitt
Doamnă preşedintă, salut dezbaterea de astăzi care precedă Consiliul Afaceri Externe de săptămâna viitoare şi conferinţa de la Londra convocată de Gordon Brown.
Poate că atenţia noastră a fost generată de tentativa de atentat cu bombă asupra avionului de linie. Astăzi, solicit îndreptarea atenţiei internaţionale asupra eforturilor de eliberare a inginerului britanic Anthony S. şi a încă cinci ostatici europeni, care lucrau la un spital local din Yemen şi care sunt răpiţi din luna iunie a anului trecut.
Însă activitatea noastră viitoare ar trebui să recunoască necesităţile interne, nu doar pe cele externe, în ceea ce priveşte Yemenul. Pentru a combate un nivel de malnutriţie care îl depăşeşte pe cel al unor ţări subsahariene, precum Nigerul, şi încălcările drepturilor omului, după cum tocmai a afirmat doamna Andrikienė, într-o ţară care se situează pe locul 11 în lume în ceea ce priveşte numărul de execuţii, incluzând copiii. Astfel încât noi, comunitatea internaţională, să nu aşteptăm ca teroriştii să se mute într-o ţară înainte de a începe să abordăm chestiunile legate de capacitate, guvernanţă şi dezvoltare în statele fragile ale lumii.
Salut anunţul de astăzi al Înaltului Reprezentant cu privire la asistenţă şi îi solicit ca întâlnirile de săptămâna viitoare să vizeze angajamentele reale sub formă de bani pentru sprijinirea Yemenului, din partea tuturor participanţilor, într-un moment în care apelul consolidat al ONU pentru această ţară a atras mai puţin de 1% din fondurile necesare. Asemenea doamnei Brantner, solicit ca întâlnirile să aibă ca obiectiv încetarea focului şi, eventual, o conferinţă de pace, în urma ultimelor lupte cu rebelii Houthi din nord şi asigurarea accesului organizaţiilor umanitare în regiune. Pentru a asigura că veniturile din petrol ale ţării sunt investite în dezvoltarea economică şi socială în beneficiul populaţiei ţării. Europa ar trebui să coopereze pentru a găsi soluţii durabile pentru prizonierii yemeniţi, care alcătuiesc cel mai numeros contingent rămas în închisoarea Guantánamo Bay.
Însă sper că Înaltul Reprezentant va studia posibilitatea derulării unui proiect PSAC între UE şi Consiliul de Cooperare al Golfului pentru instruirea în domeniul securităţii în Yemen, domeniu în care eforturile noastre sunt esenţiale în atât de multe ţări.
În sfârşit, poate că teroriştii de tipul lui Bin Laden provin din satul Al-Rubat din Yemen, însă absenţa implicării la nivel internaţional este cea care a permis prea multor tineri din această ţară să se radicalizeze în numele său. Acum, comunitatea internaţională trebuie să se implice.
Charles Goerens
(FR) Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, este suficient să se producă o tentativă de atentat pentru a înlătura orice urmă de banalitate din afirmarea dreptului la siguranţă al concetăţenilor noştri. Mai mult, protecţia societăţilor noastre ne obligă să căutăm în permanenţă un echilibru între securitate şi libertate.
Dreptul la protecţie, în special împotriva unui atac terorist, este prevăzut la articolul 188 litera (R) din Tratatul de la Lisabona şi, mai precis, la articolul 4, care autorizează Uniunea Europeană şi statele sale membre să acţioneze într-o manieră eficientă. Acelaşi alineat stipulează clar că Consiliul European trebuie să evalueze în mod regulat ameninţările cu care se confruntă Uniunea Europeană. Aş dori să îi solicit doamnei Ashton să îmi precizeze dacă şi în ce măsură Uniunea Europeană şi statele sale membre au acţionat în conformitate cu această dispoziţie.
În opinia dumneaei, cooperarea din cadrul Uniunii Europene îi poate permite să susţină că erorile serviciului de informaţii american, care au apărut la lumină în cazul recentului atentat eşuat asupra zborului 253 de la Amsterdam la Detroit, nu s-ar fi putut produce în Uniunea Europeană?
În această dezbatere, o întrebare este absolut esenţială: numele teroristului suspectat era cunoscut de serviciile de informaţii europene, de toate serviciile de informaţii europene? Dacă nu, ce concluzii intenţionează să tragă dumneaei? La ora actuală, consideră dumneaei că nivelul de coordonare şi de schimb de informaţii între serviciile de informaţii este suficient de bun pentru a exclude acest gen de eroare în Uniunea Europeană?
Consideră doamna Înalt Reprezentant ca fiind suficientă capacitatea serviciilor de informaţii ale statelor membre de a coopera în spiritul solidarităţii prevăzut la articolul 188 litera (R)?
Într-adevăr, cetăţenii au dreptul de a pretinde o monitorizare ireproşabilă a ameninţării teroriste. Aceştia ar înţelege cu greu cum, pe de o parte, Uniunea Europeană continuă să trimită din ce în ce mai multe date cu caracter personal de tip SWIFT în Statele Unite şi cum, pe de altă parte, aceeaşi Uniune Europeană prezintă lacune la nivelul prevenirii şi al informaţiilor.
Geoffrey Van Orden
Doamnă preşedintă, din nefericire, Yemen a căpătat cu mult timp în urmă caracteristicile unui focar terorist căruia nu i-a fost acordată suficientă atenţie de-a lungul anilor. Conflictele, anarhia şi corupţia sunt adânc înrădăcinate.
Apropo, este demn de reamintit faptul că motivul pentru care trupele britanice au intervenit în Yemen la începutul secolului 19 a fost acela de a pune capăt pirateriei din Golful Aden, iar aceste trupe au fost foarte eficiente timp de mai bine de un secol. Desigur, în ultimii ani, Yemenul s-a dezvoltat ca un focar al teroriştilor în care au avut loc acte de terorism, dar a şi exportat terorismul în alte ţări. Grupările de terorişti sunt experte în exploatarea posibilităţilor oferite de statele eşuate. Trebuie să contribuim la contracararea acestor practici.
În clipa de faţă, Regatul Unit oferă asistenţă în mod disproporţionat. Sper că conferinţa de la Londra va încuraja alte ţări să facă mai mult, inclusiv Uniunea Europeană, şi, sunt de acord, alte state regionale.
Desigur, nu putem spera să punem capăt terorismului oriunde s-ar dezvolta acesta, ceea ce înseamnă că trebuie să îmbunătăţim securitatea propriilor noastre ţări şi să exercităm un control mai eficient asupra propriilor noastre frontiere. Mă îndoiesc că UE este motivată în mod corespunzător în ceea ce priveşte această chestiune, aşa că fiecare dintre ţările noastre trebuie să facă ordine în propria ogradă.
Charalampos Angourakis
(EL) Doamnă preşedintă, populaţia Yemenului este victima conflictelor şi a intervenţiei imperialiste. În opinia mea, puterile imperialiste instigă la conflicte interne etnice, rasiale şi religioase în această ţară. De ani de zile, acestea recurg în mod frecvent la forţa militară. Subminează rezolvarea paşnică a diferendelor, astfel încât să poată controla rezervele energetice şi canalele de transport al energiei din regiune.
Evenimentele din această ţară au fost întotdeauna rezultatul opţiunilor imperialiste ale politicii NATO şi al politicii de sprijinire a regimului profund reacţionar şi antipopular din această ţară. Având în vedere creşterea substanţială a ajutorului financiar şi militar acordat de Statele Unite sub pretextul luptei împotriva Al-Qaedei, alături de clasificarea Yemenului ca ţară care adăposteşte terorişti, bombardarea unor regiuni ale ţării de către forţele saudite cu ajutorul SUA şi prezenţa trupelor străine, este posibil ca intervenţia imperialistă militară deschisă să fie sporită. Acest lucru se observă clar din noul acces de isterie iscat în urma tentativei de atac terorist asupra avionului Delta. Eu cred că popoarele vor riposta prin intensificarea luptei împotriva măsurilor represive şi a intervenţiilor imperialiste întreprinse împotriva lor.
Andrew Henry William Brons
Doamnă preşedintă, aşa cum ar fi spus fictiva doamnă Bracknell, a comite o greşeală gravă în lumea musulmană este o întâmplare nefericită, însă a comite două astfel de greşeli seamănă a neglijenţă.
A comite trei greşeli sau mai multe este un indiciu al prostiei, al nebuniei sau al unui comportament dăunător deliberat. Yemen este acum denumit noul Afganistan. Trupele SUA sunt deja desfăşurate acolo în calitate de consultanţi. Cât va dura până când SUA şi aliaţii lor, inclusiv Regatul Unit, vor desfăşura trupe terestre în această ţară împotriva Al-Qaedei?
Ce ar trebui să facă Occidentul de fapt pentru a evita acest pericol? În primul rând, ar trebui să pună capăt războaielor din ţările musulmane care ucid trupele occidentale, curmă vieţile civililor şi radicalizează tinerii musulmani în ţara lor de origine sau în străinătate. Ar trebui să aducă trupele acasă pentru a lucra în domeniul securităţii interne în vederea protejării populaţiilor şi a infrastructurilor noastre.
Ar trebui să adopte o politică neutră autentică faţă de Orientul Mijlociu şi să abandoneze politica partizană a SUA şi ar trebui să stăvilească emigrarea din ţările musulmane şi să îi convingă pe musulmanii radicali din Occident că ar fi mult mai fericiţi locuind în mijlocul coreligionarilor lor.
Angelika Niebler
(DE) Doamnă preşedintă, doamnă baroneasă Ashton, doamnelor şi domnilor, condiţiile de trai ale populaţiei, precum şi situaţia politică şi economică generală, s-au deteriorat considerabil în Yemen. Noi, europenii, trebuie să facem, aşadar, tot posibilul pentru a stabiliza în sfârşit această ţară.
Doamnă Înalt Reprezentant, aş vrea să vă rog să împiedicaţi Yemenul să devină un al doilea Afganistan. Trebuie să facem tot ce ne stă în putinţă pentru a combate terorismul internaţional. Totuşi, nu vom putea face acest lucru decât dacă vom susţine şi un proces de pace în Yemen. Trebuie să instaurăm pacea în regiune şi trebuie să sprijinim eforturile de stabilire a păcii depuse de guvernul de aici. De asemenea, am putea reaminti guvernului yemenit că trebuie să asigure că nu există niciun fel de discriminare în Yemen - numai atunci va putea fi instaurată pacea. Pacea necesită structuri democratice care susţin drepturile minorităţilor. Aceasta este calea noastră europeană, care poate diferi de alte căi. Vă solicit ca, în noua dumneavoastră poziţie, să nu precupeţiţi niciun efort pentru a merge pe această cale europeană alături de noi.
Fără stabilitate politică, Yemenul nu are nicio şansă. Cu ajutorul stabilităţii politice, economia locală se poate redresa, apoi va putea fi construită o economie, iar populaţiei i se vor putea oferi perspective. Vă solicit să depuneţi eforturi susţinute în acest sens. De asemenea, vă solicit să faceţi uz de influenţa dumneavoastră pentru a asigura că trupele auxiliare din această ţară pot oferi asistenţă umanitară. Există peste 130 000 de refugiaţi din Somalia în Yemen. Situaţia de la faţa locului este cumplită. Îmi pun toate speranţele în dumneavoastră, doamnă baroneasă Ashton, aşteptând să faceţi uz de influenţa dumneavoastră în această ţară. Vă rog, de asemenea, să susţineţi cauza celor şase ostatici, a cetăţenilor europeni - un britanic şi cinci germani - care sunt reţinuţi în Yemen. Poate că veţi contribui, de asemenea, la eliberarea acestora. Vă mulţumesc.
Zigmantas Balčytis
(LT) Sunt de acord cu Comisia şi cu colegii mei deputaţi care au afirmat că situaţia din Yemen este tensionată. Ţara este epuizată şi sărăcită din cauza războaielor partizane interminabile şi a luptelor separatiştilor, iar populaţia suferă din cauza sărăciei extreme. Această instabilitate economică şi politică a provocat deja îngrijorări în ţările vecine din Peninsula Arabică şi constituie un pericol nu numai pentru securitatea regională, ci şi pentru cea mondială. Veştile privind recenta intensificare a activităţilor grupărilor teroriste sunt îngrijorătoare. Să ne aducem aminte şi de tentativa eşuată de a arunca în aer un avion care se îndrepta către SUA, precum şi de ameninţările proferate la adresa ambasadelor din Yemen. SUA au anunţat deja că vor acorda o atenţie specială situaţiei din această ţară. Prin urmare, consider că, atunci când aplicăm o politică externă comună, este datoria Parlamentului European, a Comisiei Europene şi a altor instituţii, în special în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, să adopte măsuri comune şi coordonate alături de comunitatea internaţională.
Ivo Vajgl
(SL) Voi vorbi în limba slovenă, aşa că vă rog să ascultaţi interpretarea. Yemen este o ţară afectată de conflicte religioase şi tribale şi de greşelile din trecut ale politicilor coloniale şi ale politicilor SUA. După cum au afirmat câţiva dintre colegii noştri deputaţi, avem de-a face aici în primul rând cu Orientul Apropiat şi Mijlociu, o regiune instabilă în care abundă problemele nerezolvate şi, în al doilea rând, desigur, cu mama tuturor conflictelor - conflictul israelo-palestinian.
Yemenul este reprezentativ pentru toate aceste probleme şi nu ar trebui să ne amăgim crezând că avem de-a face cu o problemă locală. Yemen se confruntă cu un război civil, cu bastioane Al-Qaeda, cu servicii de informaţii deficitare, cu o securitate ineficientă şi cu forţe militare armate. La ce ne putem aştepta de la conferinţa de la Londra?
Doamnă Înalt Reprezentant, în opinia mea, lucrul cel mai greu va fi acela de a formula o abordare cuprinzătoare, însă trebuie să facem exact acest lucru. Doar astfel se vor rezolva problemele Yemenului. Avem nevoie de o abordare economică şi privind dezvoltarea şi trebuie să acordăm Yemenului tipul de asistenţă care o va ajuta să îşi clădească statul şi capacităţile administrative.
Cu toate acestea, sunt de părere că al doilea raport, pe care v-aş ruga, doamnă Ashton, să îl prezentaţi, se referă la faptul că nu trebuie să ne amăgim crezând - nimeni nu trebuie să se amăgească crezând - că este vorba de o simplă chestiune sau o simplă problemă care poate fi rezolvată prin mijloace militare. Mă tem că există numeroase indicii, în special în mass-media internaţională, potrivit cărora ne pregătim pentru un nou front, pentru un nou conflict armat. Acesta ar putea fi cel mai rău lucru care s-ar putea întâmpla în Yemen şi care probabil ar deteriora şi mai mult relaţiile din întreaga regiune. Am tras suficiente învăţăminte din aventurile militare la care am fost martori, de la Orientul Apropiat şi Mijlociu la Afganistan şi alte câteva zone.
Struan Stevenson
Doamnă preşedintă, mai devreme am discutat despre situaţia drepturilor omului, care se înrăutăţeşte tot mai mult, şi despre regimul fascist brutal din Iran. În cadrul acelei dezbateri, am auzit cum mullahii au exportat terorismul în Palestina şi Liban şi cum îşi exportă acum marca abjectă a terorii în Yemen.
La sfârşitul lunii octombrie, oficialii yemeniţi au raportat că au interceptat un vas încărcat cu arme din Iran. Aceştia au arestat cinci instructori iranieni. Armele şi instructorii se aflau în drum spre rebelii Houthi.
În trecut, Iranul ducea cu măiestrie războaie prin intermediari; a făcut acest lucru atât în Palestina, cât şi în Liban. Acum doreşte să instige la un conflict regional dus de intermediari împotriva Arabiei Saudite dominate de sunniţi. Aş dori să îi spun doamnei baronese Ashton că, dacă va trata Iranul într-o manieră hotărâtă, va elimina o mare parte din cancerul malign care ameninţă Orientul Mijlociu.
Cristiana Muscardini
(IT) Doamnă preşedintă, doamnă Înalt Reprezentant, doamnelor şi domnilor, grava criză politică, economică şi socială din Yemen este legată de prezenţa operaţională a Al-Qaedei pe teritoriul său şi a viziunii jihadiste care o motivează.
Yemen este una dintre cele mai sărace ţări din lume, iar gestionarea conflictelor interne este foarte dificilă din cauza originilor religioase ale conflictului dintre minorităţile şiită şi sunnită. După cum se subliniază în propunerea de rezoluţie, ajutorul, cooperarea şi sprijinul pentru punerea în aplicare a programelor de asistenţă socială sunt vitale. Cu toate acestea, ar trebui să scoatem în evidenţă riscurile la care Occidentul este, de asemenea, expus dacă problemele de securitate nu sunt contracarate clar şi cu determinare.
Motivele care îi determină pe terorişti să facă instrucţie militară şi să se antreneze pentru acte de martiriu sunt produsul ideologiei jihadiste, care devine din ce în ce mai răspândită şi care se instalează şi pe continentul african, parţial din cauza indiferenţei şi a superficialităţii cu care comunitatea internaţională a tratat sau, mai degrabă, nu a tratat Al-Qaeda şi celulele sale din Somalia şi Sudan, precum şi din Yemen.
Ar trebui să ne amintim relaţia cauză-efect dintre prezenţa teroristă în Yemen şi numărul actelor comise pentru destabilizarea Somaliei, care este un pion controlat de forţele Al-Qaeda din Yemen. La rândul lor, acestea nu depind atât de wahhabiţii din Arabia Saudită cât de ayatollahii iranieni, de la care primesc arme şi bani. Sprijinul acordat Yemenului nu poate fi separat de chestiunea securităţii.
Arnaud Danjean
(FR) Doamnă preşedintă, doamnă Ashton, aţi subliniat în mod just faptul că, în ceea ce priveşte prioritatea securităţii din Yemen, important este să se pună capăt conflictelor interne care există în această ţară. Nu trebuie să confundăm cauzele şi consecinţele şi, fără a minimaliza riscul terorist, principalul motiv al instabilităţii din Yemen nu este terorismul. Terorismul se dezvoltă ca urmare a instabilităţii cauzate de conflictele interne. Din acest punct de vedere, prioritatea Uniunii Europene ar trebui să fie încurajarea şi sprijinirea eforturilor care se fac în prezent pentru demararea unui dialog naţional în Yemen cu preşedintele Saleh.
La nivel regional - după cum tocmai ni s-a reamintit - există legături cu criza din Somalia şi cu cea din Cornul Africii. Există fluxuri migratoare considerabile, dar se constată şi un trafic de arme şi deplasări ale luptătorilor jihadişti între Yemen şi Somalia. În această privinţă, aş dori să ştiu în ce stadiu se află Uniunea Europeană în ceea ce priveşte consolidarea capacităţilor de supraveghere maritimă, care privesc şi Yemenul.
Filip Kaczmarek
(PL) Doamnă preşedintă, Yemenul este cea mai săracă ţară din lumea arabă. Am fost în Yemen nu cu mult timp în urmă şi am constatat personal acest lucru. Nu încape îndoială că sărăcia este sursa sau cel puţin un factor care intensifică unele dintre numeroasele probleme cu care se confruntă această ţară.
Din nefericire, într-o lume mondializată, problemele Yemenului devin şi problemele noastre. Conflictele interne menţionate în proiectul de rezoluţie şi în această dezbatere ar trebui să fie rezolvate prin mijloace politice, iar părţile implicate în aceste conflicte ar trebui să respecte drepturile omului şi dreptul internaţional umanitar. Uniunea Europeană ar trebui să depună eforturi pentru a preveni agravarea actualei crize. Ajutorul pentru dezvoltare pe care îl oferim, dacă va fi eficient şi cheltuit în mod chibzuit, poate contribui la stabilizarea politică, economică şi socială.
Cu toate acestea, catastrofa nu este departe. A fost menţionat deficitul de apă, precum şi rezervele de petrol brut aflate în scădere, însă există şi problema abuzului de khat practicat de 90% dintre yemeniţi, această plantă narcotică halucinogenă ajungând să înlocuiască alte culturi. De exemplu, înainte Yemenul exporta cafea, dar acum nu mai poate face acest lucru, deoarece în locul acesteia este cultivată această plantă narcotică.
Guvernul yemenit şi comunitatea internaţională nu trebuie să adopte doar măsuri provizorii, întrucât se confruntă cu probleme structurale, şi chiar dacă putem împiedica activităţile Al-Qaeda în Yemen, problemele vor reveni dacă nu vom elimina cauzele.
Marietta Giannakou
(EL) Doamnă preşedintă, după cum am auzit deja şi după cum conştientizăm cu toţii, situaţia din Yemen este drastică din punct de vedere social şi economic şi din punctul de vedere al coeziunii sociale. Ţara duce lipsă de apă, rezervele de petrol sunt aproape epuizate, iar locuitorii cultivă droguri.
Afganistanul se găsea în exact aceeaşi situaţie în urmă cu 26 de ani când, în această sală - adică în vechea sală a Parlamentului European - am inclus în cadrul dezbaterii raportul privind narcoticele asupra viitorului Afganistanului. Dacă nu va avea loc imediat o intervenţie în vederea dezvoltării şi dacă Organizaţiei Naţiunilor Unite nu i se va permite o prezenţă constantă la toate nivelurile, Yemenul se va trezi cu siguranţă în aceeaşi situaţie ca Afganistanul de astăzi, cu probleme nerezolvate.
Nu există multe modalităţi de combatere a terorismului, iar calea adoptată de Occident în mod sigur nu se numără printre ele. Singurul mod de a ajuta această ţară să nu devină un avanpost al Al-Qaedei este ca aceasta să ajungă la un acord cu toate ţările arabe, nu doar cu Arabia Saudită şi, desigur, trebuie să ajutăm această ţară să se îndepărteze de filozofia tribală şi de conflictele civile şi să caute să respecte drepturile democratice.
Cristian Dan Preda
Atentatul ratat din 25 decembrie asupra zborului Amsterdam - Detroit a fost de fapt doar un fapt revelator; el a adus în atenţia comunităţii internaţionale gravitatea situaţiei din Yemen pentru că, aşa cum se ştie, în această ţară se derulează nu unul, ci trei conflicte. Pe lângă combaterea mişcării separatiste din sud, este vorba despre reactivarea conflictului din provincia Saada în nord prin ofensiva lansată acum aproape jumătate de an de către forţele guvernamentale împotriva rebelilor şiiţi al-Huthi şi despre atacurile aeriene conduse împotriva bazelor Al-Qaeda.
Situaţia umanitară, aşa cum a menţionat şi secretarul general al Naţiunilor Unite pe 5 ianuarie, este foarte îngrijorătoare şi riscă să se agraveze şi mai mult dacă niciunul din aceste conflicte nu este stopat. În perspectiva conferinţei internaţionale de săptămâna viitoare de la Londra, cred că Uniunea Europeană trebuie să promoveze un răspuns coordonat pentru a asigura stabilitatea acestei ţări, care ar contribui şi la securitatea internaţională.
Drumul către un Yemen unificat, stabil şi democratic, trece, în opinia mea, prin elaborarea unui plan coerent pentru sporirea susţinerii militare, dar şi economice, combaterea terorismului trebuind să fie dublată de măsuri clare în favoarea unei dezvoltări economice a acestei ţări. Vă mulţumesc. <BRK>
Alf Svensson
(SV) Yemenul nu este doar un adăpost sigur pentru Al-Qaeda. Acest lucru a fost precizat clar în dezbaterea de faţă. Este foarte posibil ca această ţară să fie transformată într-un câmp de bătaie între două mari puteri din regiune: Arabia Saudită şi Iran. Guvernul yemenit a acuzat în repetate rânduri Iranul că sprijină mişcarea de rebeliune şiită. Iranul neagă acest lucru, însă astfel de acuzaţii au fost, de fapt, lansate şi în mass-media saudită.
Printre dovezile menţionate în acest sens se numără declaraţia guvernului yemenit potrivit căreia acesta a oprit, în octombrie 2009, un transport iranian de arme îndreptat către mişcarea de rebeliune şi faptul că, în ultimele luni, presa de stat iraniană a prezentat bătălia mişcării de rebeliune şiite mai pe larg şi mai favorabil decât înainte. Optzeci şi doi de soldaţi saudiţi au murit în conflictul cu rebelii din Yemen de când Arabia Saudită şi-a început ofensiva la 4 noiembrie 2009.
După cum s-a subliniat, Yemenul este cea mai săracă ţară din lumea arabă - însă aceasta s-a trezit prinsă la mijloc între principalele puteri din regiune, Iran şi Arabia Saudită. Mă întreb dacă doamna Ashton poate confirma acest lucru şi dacă poate efectua, de asemenea, o analiză a situaţiei.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Doamnă preşedintă, sunt de acord cu evaluarea situaţiei prezentate de doamna Ashton. Aveţi dreptate, doamnă Ashton: dacă dorim să schimbăm situaţia din Yemen, avem nevoie atât de măsuri umanitare, cât şi, poate, de măsuri militare. Dacă această serie de măsuri va fi una cuprinzătoare, ea va necesita şi o coordonare, deoarece nu numai Uniunea Europeană este responsabilă de ameliorarea situaţiei din Yemen. Există numeroase astfel de instituţii. În această privinţă, aş dori să adresez următoarea întrebare: nu consideraţi că activităţile Naţiunilor Unite şi ale Uniunii Europene în chestiunile umanitare ar trebui mai bine coordonate? În domeniul chestiunilor şi al recunoaşterii militare, avem nevoie, de asemenea, de o mai bună cooperare cu NATO şi cu serviciile de informaţii - mă refer în special la serviciile de informaţii din anumite ţări. Aceste măsuri trebuie coordonate, deoarece astfel ar deveni mult mai eficiente.
Paul Rübig
(DE) Doamnă preşedintă, doamnă baroneasă Ashton, întrebarea mea se referă la formele de cooperare pe care, în opinia dumneavoastră, Uniunea Europeană ar trebui să le iniţieze în Yemen, de exemplu, în domeniul întreprinderilor mici şi mijlocii sau poate în domeniul alimentării cu energie şi apă, întrucât comunicarea şi crearea de relaţii ar putea juca un rol special în viitor. Doamnă Înalt Reprezentant, ce programe ar fi prioritare în aceste domenii în opinia dumneavoastră?
Marek Siwiec
(PL) Doamnă preşedintă, puţin a lipsit ca Preşedintele Parlamentului European să transmită condoleanţe familiilor celor aproape 300 de victime, care se aflau într-un avion de linie care zbura de la Amsterdam la Detroit. Ar fi făcut acest lucru ieri. Întâmplarea a făcut ca acest lucru să nu se producă. Acest incident dramatic a fost necesar ca lumea să descopere problema Yemenului - o nouă sursă a terorismului.
Noi asistăm neputincioşi, confruntaţi cu o situaţie similară cu cea de odinioară din Afganistan. Asistăm neputincioşi, confruntaţi cu evenimentele care au loc în prezent în Yemen, iar Europa şi această instituţie sunt pline de vocile nechibzuite ale apărătorilor drepturilor omului cărora le-a părut rău de prizonierii de la Guantánamo. Acei prizonieri au fost eliberaţi, iar acum organizează din nou atacuri. Vor muri din nou oameni, iar noi vom spune că nu avem nicio putere.
Doresc să susţin pe deplin afirmaţia domnului Zemke - fără cooperare militară, fără cooperare în domeniul informaţiilor şi fără cooperarea instituţiilor al căror rol este acela de a combate terorismul, vom periclita sănătatea şi vieţile cetăţenilor noştri.
Catherine Ashton
Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate/vicepreşedintă a Comisiei. - Doamnă preşedintă, purtăm încă o dată o dezbatere importantă şi de mare anvergură cu privire la o regiune a lumii pe care o monitorizăm de câţiva ani. Mă gândeam la faptul că, în perioada 2007-2010, Comisia a cheltuit 100 de milioane de euro pentru asistenţă, iar în viitor va fi cheltuită o sumă similară, însă totuşi este vorba de o regiune în care ne-am gândit încă o dată că este important să depunem un efort durabil şi coordonat, după cum au subliniat numeroşi deputaţi.
Cred că comentariile doamnei Salafranca de la început au fost reluate şi discutate din nou în cadrul mai multor discursuri privind modul în care putem asigura o coordonare eficientă în ceea ce priveşte securitatea, în ceea ce priveşte asocierea dintre sfera politică şi cea economică în vederea abordării chestiunilor care stârnesc îngrijorarea în această ţară. Doamna Giannakou a ridicat problema rezervelor de apă şi de petrol aflate în scădere; Cred că Yemen este prima ţară care se preconizează că va rămâne fără apă în jurul anului 2015, ceea ce trebuie considerată ca o provocare reală şi majoră.
Pentru a ataca această problemă, trebuie să luăm în considerare o abordare integrată; mai mulţi deputaţi au ridicat problema strategiei pe care ar trebui să o adoptăm. Permiteţi-mi să încerc să expun câteva dintre elementele-cheie ale acestei strategii: în primul rând, chestiunile privind securitatea şi contraterorismul. Pe măsură ce reuniunea de la Londra se apropie, trebuie să colaborăm eficient în acest domeniu, fapt menţionat de mai mulţi deputaţi: trebuie să stabilim pachetul pentru asistenţă şi să ne concentrăm asupra activităţilor pe care le derulăm deja, de exemplu, asupra celor din cadrul misiunii Atalanta din largul coastei şi asupra importanţei acesteia.
Chestiunea îmbunătăţirii supravegherii maritime este studiată chiar în clipa de faţă; acesta a fost subiectul discuţiei pe care am avut-o recent cu ministrul spaniol al apărării pentru a vedea ce se poate face în plus pentru o coordonare mai bună şi mai eficientă în domeniul securităţii maritime, având în vedere lungimea coastei şi spaţiul care trebuie acoperite.
Consider, de asemenea, că am descris această abordare cuprinzătoare privind modul de conectare a diferitelor elemente şi de implicare a ţărilor vecine ale Yemenului. Doamnă Brantner, aţi pus în discuţie în special Consiliul de Cooperare al Golfului. Sunt de acord: o componentă foarte importantă a modului în care abordăm acest domeniu este colaborarea cu vecinii din regiune şi sper ca întâlnirea de la Londra să reunească state membre importante din zonă care ne pot ajuta.
Întâlnirea de la Londra reprezintă, desigur, şansa de ne pune ideile laolaltă alături de Statele Unite şi de alţi parteneri. Ne implicăm alături de Statele Unite. Nu este corect să afirmăm că abordarea lor se limitează la contraterorism: Statele Unite sprijină, de asemenea, şi acceptă pe deplin ceea ce noi numim o abordare a "cauzelor profunde”, o îmbinare de lucruri pe care trebuie să le facem pentru a sprijini această ţară.
Pentru a răspunde la chestiunea specifică a securităţii, o reuniune informală a miniştrilor de interne ai UE va avea loc în Spania în acest sfârşit de săptămână. Înţeleg că omologul american va fi prezent pentru a discuta problemele ridicate de deputaţi.
Sunt de acord cu afirmaţia potrivit căreia nu este vorba de un brad de Crăciun sau o listă de cadouri. Trebuie să fim foarte selectivi în privinţa a ceea ce credem că putem face pentru a aduce o schimbare; acordarea de ajutor Yemenului pentru a iniţia dialogul de care are nevoie pe plan intern pentru a sprijini populaţia şi pentru a încerca rezolvarea unora dintre conflictele din această ţară va fi, după părerea mea, la fel de importantă ca orice altă măsură a noastră.
În ceea ce priveşte identificarea tipului adecvat de asistenţă, cred că instrumentele de stabilitate pot, de asemenea, să fie utilizate în mod corespunzător pentru a asigura nivelul de asistenţă, însă acestea nu reprezintă un substitut şi nu ar putea fi niciodată un substitut pentru sprijinul acordat guvernului pentru a stabili dialogul intern pe care numai acesta îl poate stabili. Partenerii trebuie să se implice în Yemen pentru a putea aborda problemele cele mai importante în această privinţă.
Aşadar, pentru mine, aceasta a fost o dezbatere foarte utilă şi sunt foarte recunoscătoare, pentru că acest lucru mă ajută să stabilesc agenda pe care o voi aborda la Consiliul Afaceri Externe unde vom dezbate aceste probleme, iar apoi la Londra, unde, după cum am menţionat, voi discuta cu guvernul despre toate domeniile în care putem oferi un sprijin continuu pentru a dezvolta ţara din punct de vedere economic, pentru a ne ocupa de contraterorism, precum şi de chestiunile legate de sprijinul acordat de ţările vecine.
Cred că, în ultimul rând, trebuie recunoscută situaţia critică a ostaticilor, care a fost menţionată în câteva rânduri: este vorba de un cetăţean britanic şi cinci germani, printre care se numără şi câţiva copii mici aparţinând familiei germane, care a fost luată ostatică. Ştiu că domnul Westerwelle, ministrul german de externe, a fost recent în Yemen. Am discutat cu dumnealui despre această problemă săptămâna aceasta, iar gândurile noastre se vor îndrepta mereu către ostaticii care suferă în prezent. Vom discuta toate aceste chestiuni în cadrul întâlnirii de la Londra şi le mulţumesc din nou onoraţilor deputaţi pentru că au pus în discuţie aceste probleme importante.
Preşedinta
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc în prima mini-sesiune din februarie.
João Ferreira  
Se poate observa de multă vreme convergenţa unor puternice interese geostrategice în regiunea vastă care cuprinde Orientul Mijlociu şi Apropiat, Asia Centrală şi Africa de Nord, inclusiv Marea Roşie şi Golful Aden, unde Yemenul are o poziţie strategică (alături de Somalia). Aceste interese sunt apărate din ce în ce mai mult prin mijloace militare şi cu o agresivitate tot mai mare. Actuala situaţie din Yemen şi suferinţele cumplite la care este supusă populaţia acestei ţări ar trebui analizate în lumina acestor fapte. Implicarea militară tot mai pregnantă a Statelor Unite şi a Uniunii Europene în regiune trebuie înţeleasă şi denunţată ca atare. O manifestare brutală şi dezgustătoare a acestei implicări militare, pe care o condamnăm cu tărie, a fost bombardarea cu rachete de către Statele Unite a ceea ce se presupunea a fi o bază teroristă Al-Qaeda, dar care se spune că ar fi provocat zeci de victime în rândul civililor. Adevărata soluţie la problemele complexe şi la pericolele care ameninţă populaţia din regiune trebuie să rezulte din demilitarizare, din respectul pentru legislaţia naţională şi suveranitatea poporului, precum şi din cooperarea autentică menită să rezolve problemele sociale profunde cu care se confruntă populaţia.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz  
Doamnă preşedintă, în ceea ce priveşte problema securităţii şi a stabilizării economice şi politice în Yemen, o problemă care a apărut destul de des în ultima vreme, aş dori, în calitate de membru al delegaţiei Parlamentului European pentru relaţiile cu Peninsula Arabică, să îmi exprim îngrijorarea. Yemenul, care este cea mai săracă ţară din lumea arabă, a devenit obiectul unor interese speciale din partea grupărilor teroriste, care, profitând de vulnerabilitatea acesteia, au transformat-o într-o bază pentru atacurile teroriste îndreptate cu mult dincolo de graniţele sale. Potrivit observatorilor, Yemenul riscă să fie dezbinat ca urmare a rebeliunii şiite din nord, a mişcării separatiste din sud şi a activităţii teroriste a Al-Qaedei.
Prin urmare, solicit consolidarea relaţiilor bilaterale cu Yemenul şi conceperea unor planuri privind metodele cele mai eficiente de îmbunătăţire a securităţii şi a situaţiei politice, în special în perspectiva reuniunii speciale pe această temă, care este organizată de Gordon Brown la 28 ianuarie la Londra.
