Fluxurile de migrație și azilul și impactul acestora asupra spațiului Schengen (dezbatere) 
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă declarațiile Consiliului și ale Comisiei privind fluxurile de migrație și azilul și impactul acestora asupra spațiului Schengen.
Enikő Győri
președintă în exercițiu a Consiliului. - Dle Președinte, evenimentele din vecinătatea noastră sudică și fluxurile de migrație aferente reprezintă o provocare importantă pentru Uniunea Europeană. Au contribuit la a evidenția cât este de important să acordăm atenție modalității în care gestionăm fluxurile de migrație și refugiați.
Prin urmare, Consiliul European din martie a solicitat Consiliului și Comisiei să prezinte, înaintea Consiliului European din iunie, un plan menit să ducă la dezvoltarea capacităților de gestionare a fluxurilor de migrație și de refugiați. Concluziile adoptate de Consiliul Justiție și Afaceri Interne la 11 și 12 aprilie 2011, precum și comunicarea Comisiei de săptămâna trecută sunt pași importanți în această direcție. Președinția a hotărât o întâlnire extraordinară a Consiliului Justiție și Afaceri Interne la 12 mai, pentru a discuta cu privire la chestiunea gestionării fluxurilor de migrație și refugiați. Aceste discuții vor contribui la pregătirea întâlnirii Consiliului European din 21 iunie, care va aborda aceleași chestiuni.
Bineînțeles, nu putem rămâne nepăsători în fața evenimentelor care au loc de cealaltă parte a Mediteranei. UE și statele membre sunt pregătite să acorde asistență atât celor strămutați ca urmare a evenimentelor recente din Nordul Africii, cât și acelor state membre care sunt direct implicate. În ultimele luni, UE și statele membre au pus la dispoziție aproximativ 96 de milioane de euro pentru ajutor umanitar de urgență și ne-am angajat să continuăm să acordăm ajutor pe viitor, unde și când contextul o va cere.
De asemenea, Consiliul a invitat statele membre să continue să acorde sprijin UNHCR, Organizației Internaționale pentru Migrație, Crucii Roșii și tuturor actorilor relevanți, ale căror eforturi sunt primordiale pentru ajutorarea persoanelor strămutate ca urmare a violențelor prelungite din Libia. Acele state membre care sunt direct afecte de aceste evenimente beneficiază de fonduri, echipamente și expertiză tehnică. De exemplu, Comisia a anunțat mai devreme că aproximativ 25 de milioane de euro din fondurile de urgență vor fi puse la dispoziția unor state membre, precum Italia și Malta. În plus, nou înființatul Birou European de Sprijin pentru Azil, deși încă în curs de a deveni deplin operațional, este de asemenea dispus să acorde ajutor. Anumite state membre, inclusiv Ungaria, au afirmat deja că sunt pregătite să redistribuie refugiații din Malta, pentru a reduce presiunea asupra autorităților de acolo. -
Pe lângă aceste măsuri specifice menite să răspundă acestei situații speciale, Consiliul își menține angajamentul deplin față de dezvoltarea ulterioară a sistemului european comun de azil. Activitatea Consiliului și a Parlamentului a fost demarată și s-au obținut deja anumite progrese, în ciuda dificultăților tehnice și a sensibilității politice a acestui subiect.
În general, gestionarea fluxurilor de migrație în UE și în statele membre presupune o gestionare eficientă a frontierelor. În ceea ce privește gestionarea frontierelor externe, Frontex joacă un rol important din mai multe puncte de vedere, inclusiv în privința monitorizării frontierelor externe ale UE și a acordării de sprijin operațional.
În contextul recentelor evenimente din Africa de Nord, operațiunea comună Hermes a fost lansată la 20 februarie 2011, drept urmare a cererii formulate de guvernul italian. Scopul acesteia este de a preveni și identifica trecerea ilegală a frontierei spre Lampedusa, Sicilia, Sardinia și spre teritoriul continental al Italiei. De asemenea, Frontex sprijină autoritățile italiene în activitățile de verificare în linia a doua prin percheziționarea și scanarea imigranților.
De asemenea, Consiliul salută decizia Comisiei de a mobiliza fondurile suplimentare de care are nevoie Frontex pentru continuarea operațiunilor comune planificate. Am cerut statelor membre să furnizeze resurse umane și tehnice suplimentare, necesare pentru sprijinirea operațiunilor agenției, inclusiv a operațiunii Hermes.
După cum știți, în Parlament există o nouă propunere privind Frontex, aflată în curs de negociere. Contez foarte mult pe sprijinul Parlamentului pentru a ajunge la o concluzie în privința acestei propuneri legislative și pentru a asigura reușita negocierilor.
În contextul presiunii migratorii recente din Africa de Nord, consolidarea Frontex a devenit o prioritate fundamentală pentru Consiliu. Aș dori să le mulțumesc dlui Busuttil și raportorilor alternativi pentru buna cooperare și sper, așa cum am subliniat deja, că o primă lectură a acordului va fi făcută până în iunie 2011, conform solicitării Consiliului European din martie.
De asemenea, evenimentele din sudul Mediteranei, în special sosirea imigranților tunisieni în Lampedusa, au ridicat semne de întrebare cu privire la verificarea frontierelor interne. Acest fapt afectează chestiunea liberei circulații în cadrul Uniunii Europene. Consiliul este în totalitate de acord cu viziunea, împărtășită de aproape toți cei prezenți aici, conform căreia libera circulație a persoanelor în spațiul Schengen este o reușită majoră. Acele state membre care au cerut revizuirea sistemului Schengen au subliniat că această propunere are drept scop menținerea liberei circulații a cetățenilor noștri, fapt care reprezintă una dintre pietrele de temelie ale Uniunii.
Îmbunătățirea securității și a guvernanței spațiului Schengen, într-o perioadă marcată de o presiune crescută, este un mijloc pentru atingerea acestui scop. Acestea fiind spuse, având în vedere presiunea ridicată la anumite frontiere externe și solicitările statelor membre de a consolida sistemul de norme Schengen, Consiliul trebuie să analizeze cum putem asigura în continuare principiul liberei circulații și, în același timp, nevoia cetățenilor de a menține un grad ridicat de securitate internă.
La întâlnirea Consiliului din 12 mai 2011, Președinția dorește inițierea unor discuții cu privire la diferitele idei privind acquis-ul Schengen propuse de Comisie prin comunicarea privind migrația din 4 mai. Consiliul așteaptă cu nerăbdare în special examinarea sugestiilor Comisiei referitoare la un mecanism referitor la coordonarea și reintroducerea temporară a verificărilor, ca măsură de ultimă instanță, bazată pe criterii obiective și conformă metodei comunitare. Consiliul va avea de asemenea oportunitatea de a discuta cu privire la modalitatea de continuare a activității de revizuire a mecanismului de evaluare a Schengen, pentru a asigura o punere în aplicare mai eficientă și uniformă a aquis-ului.
Bineînțeles că prioritatea noastră imediată este de a ne ocupa de consecințele evenimentelor dramatice din sudul Mediteranei, dar, în același timp, trebuie să tragem învățăminte pentru viitor. Pe scurt, trebuie să concepem o strategie pe termen lung. O parte a chestiunilor pe care le-am evidențiat vor contribui la crearea unei astfel de strategii, dar aștept cu nerăbdare discuții care pot duce la o abordare cuprinzătoare a migrației, conform abordării noastre globale a migrației.
În acest sens, prim-ministrul Orban a afirmat recent că ar trebui să facem o diferență clară între imigranții economici și refugiații politici. Europa trebuie să îi întâmpine pe aceștia din urmă, dacă dorește să fie sinceră cu ea însăși. Europa trebuie să ajute țările din Nordul Africii prin mijloace asemănătoare Planului Marshall, astfel încât să se creeze condiții decente de viață și, prin urmare, să se combată cauzele migrației chiar de la rădăcină. Acest fapt nu va presupune doar acordul nostru, ci și consultări cu vecinii noștri și, în special, crearea unui parteneriat cu țările din Africa de Nord și va trebui să luăm în considerare o gamă vastă de factori, precum protecția internațională, migrația, mobilitatea și securitatea.
Pentru a conchide, dintr-o perspectivă mai amplă, vecinii noștri din sud vor fi sprijiniți prin toate mijloacele disponibile în tranziția spre niște societăți deschise, democratice și prospere. Aceasta este cea mai bună modalitate de a aborda factorii care îi determină pe imigranții ilegali să se îndrepte spre coastele noastre.
José Manuel Barroso
președinte al Comisiei. - Dle Președinte, ne aflăm astăzi aici pentru a dezbate problema migrației și a circulației transfrontaliere a cetățenilor europeni, dar permiteți-mi să încep prin a reaminti tuturor că ieri s-au împlinit 61 de ani de la Declarația Schuman, care a pus bazele Uniunii Europene. Din acea zi a început un proces prin care europenii și-au exprimat dorința de a se unifica și de a lăsa deoparte diferențele, pentru a construi un continent european fără frontiere, în care cetățenii noștri să poată circula liber dintr-o țară în alta.
Pentru regiuni, precum cea în care ne aflăm acum, la Strasbourg și în Alsacia în general, a trăi la frontieră nu mai înseamnă a fi restricționat de granițe, iar beneficiile depășesc cu mult aceste regiuni de frontieră. Pentru marea majoritate a cetățenilor europeni, dreptul la libera circulație reprezintă materializarea proiectului european și unul dintre cele mai tangibile rezultate ale Uniunii Europene. Mă bucur că pot să afirm că majoritatea europenilor își folosesc dreptul la maximum - în fiecare an, oamenii realizează în jur de 1,25 de miliarde de călătorii în calitate de turiști în țările din Uniunea Europeană.
Acest lucru ar fi imposibil fără existența Uniunii Europene. Încă îmi amintesc perioada în care trebuia să ne confruntăm cu multe dificultăți pentru a putea călători din țara mea, Portugalia, în Spania. Prin urmare, faptul că țările sunt dispuse să coboare barierele la frontierele proprii și să permită cetățenilor să circule liber este într-adevăr un simbol important al progresului civilizației.
Mai mult decât atât, și din punct de vedere economic libera circulație este esențială pentru succesul eforturilor permanente ale pieței unice și ale Europei de a stimula creșterea și ocuparea forței de muncă. Pentru a spune lucrurilor pe nume, libera circulație reprezintă pentru Europa ceea ce fundația înseamnă pentru o clădire. Îndepărtați-o și întreaga structura este compromisă.
Săptămâna trecută, Comisia a prezentat o comunicare privind o abordare mai structurată a migrației, referindu-se, printre altele, la o propunere privind un sistem consolidat de guvernanță Schengen. Vor urma alte propuneri în următoarele săptămâni, iar aici aș dori să salut activitatea dnei comisar Malmström care, dând dovadă de multă inteligență și tact, face tot posibilul pentru a găsi abordarea potrivită a acestei chestiuni complexe.
Permiteți-mi să mă axez pe guvernanța Schengen pentru că înțeleg că aceasta este cea mai importantă preocupare a Parlamentului. Bineînțeles că există multe alte propuneri, privind consolidarea Frontex și un sistem european comun de azil, de pildă, dar sper că vor există alte oportunități pentru a aborda în profunzime aceste chestiuni.
Anul trecut, Comisia a prezentat propuneri pentru menținerea și consolidarea mecanismului de evaluare Schengen, ca aspect central al acquis-ului proiectului nostru comun și doresc să subliniez faptul că anul trecut, adică mult înaintea evenimentelor din ultima vreme, Comisia identificase deja câteva probleme ale guvernanței Schengen. Acum, vom actualiza și completa aceste propuneri și vom face tot posibilul pentru a obține cât mai repede rezultate.
Situația actuală a migrației în zona Mediteranei și presiunea aferentă au scos în evidență anumite slăbiciuni și reacții necoordonate ale statelor membre în gestionarea Schengen. Odată cu apariția acestor circumstanțe excepționale, trebuie să consolidăm de urgență guvernanța Schengen și frontierele externe. Avem nevoie de o mai bună coordonare între Comisie și statele membre și, în special, între statele membre.
În timp ce ultimele evenimente au determinat urgentarea discutării acestei probleme, Comisia profită de această oportunitate, prin intermediul comunicării, pentru a aborda longevivele incoerențe ascunse și chestiunile nerezolvate, care au oferit anumitor state membre pretextul de a acționa unilateral și nu neapărat din perspectiva Uniunii Europene. Este timpul să înăbușim din fașă astfel de porniri: să le punem capăt ab ovo.
Comisia a luat deja măsuri pe termen scurt, menite să rezolve situația din zona Mediteranei. În plus, pachetul pe care l-am prezentat săptămâna trecută presupune o reflecție rațională, luând în considerare nevoile pe termen scurt de a consolida frontierele externe, precum și o abordare mai amplă a azilului și a migrației. Aceste chestiuni trebuie să fie luate în considerare din perspectiva politicii noastre de vecinătate, a comerțului cu Africa de Nord și a sprijinirii democrației, precum și din perspectiva deficitului de forță de muncă al Europei și a eforturilor de stimulare a competitivității europene.
Aceasta nu este o reacție previzibilă. Nu este o improvizație. Aceasta este și ar trebui să fie o gamă largă de măsuri, concepute pe baza unei politici europene puternice și de succes, care să definească cel mai bine interesele Uniunii Europene și ale cetățenilor săi acum și în viitor.
În același timp, scopul lor este de a ușura situația acelor state membre care încearcă să facă față unei părți inechitabile a poverii migrației. Faptul că mii de oameni ajung pe coastele unei țări nu înseamnă că aceștia visează să trăiască în Malta sau Lampedusa. Motivul este faptul că încearcă să caute o viață mai bună în Europa. Nu ne putem aștepta ca țările care sunt direct expuse afluxurilor masive de migrație să se ocupe singure de ele. Normele privind libera circulație sunt în beneficiul tuturor țărilor din Uniunea Europeană. Este de datoria tuturor țărilor să sprijine acele țări care sunt supuse unei anumite presiuni într-un moment sau altul. Acest lucru înseamnă că sarcinile trebuie repartizate echitabil. În același timp, înseamnă că statele membre trebuie să își ia în serios responsabilitățile.
Atunci când vorbim de repartizarea sarcinilor, toate presiunile și toate contribuțiile trebuie luate în considerare, iar acesta este spiritul Uniunii Europene: gestionarea crizei prin solidaritate și responsabilitate. Solidaritatea și responsabilitatea sunt cuvinte-cheie ale răspunsului nostru. Imigrația este o provocare europeană. Imigrația cere un răspuns european.
Acesta este motivul pentru care propunerea Comisiei are drept scop dezvoltarea guvernanței Uniunii și a sistemului Schengen, arătând că poate exista solidaritate între statele membre. Este vorba despre guvernanță comună și nu despre acțiuni unilaterale. Subliniez încă o dată că acesta este un aspect al unei abordări de ansamblu. Consolidarea Frontex și trecerea la un sistem european comun de azil sunt și ele aspecte ale unei astfel de abordări.
Permiteți-mi să clarific un lucru: nu este vorba de găsirea unor modalități prin care statele membre să reintroducă verificarea la frontieră. Cred cu fermitate că o astfel de decizie nu doar ar submina catastrofic ceea ce Europa a construit în ultimii 61 de ani, ci ar sabota viabilitatea eforturilor noastre de a construi o Europă prosperă și integrată pentru viitor.
În plus, conform actualului sistem Schengen, statele membre au deja dreptul de a-și exercita unilateral această opțiune. Acel drept a fost exercitat în trecut pentru a ajuta statele membre să facă față pe termen scurt unor circumstanțe excepționale, de exemplu, ca urmare a atacurilor teroriste sau în privința traficului de droguri.
Aceste circumstanțe excepționale ar trebuie să rămână niște excepții, motiv pentru care nu pot sublinia suficient faptul că reintroducerea verificărilor la frontieră nu este o acțiune de dorit pentru Europa, nici în contextul actual și nici în cazul viitoarelor provocări cu care ne vom confrunta mai devreme sau mai târziu. Acestea ar trebuie să fie doar o soluție de ultimă instanță.
În plus, știm cu toții că verificările interne pot fi utile sporadic, dar nu fac parte dintr-o abordare constructivă a integrării europene și nici nu reprezintă pe termen lung o soluție eficientă din punct de vedere al costurilor de monitorizare a circulației și de rezolvare a presiunii imigrației. Iar lucrurile au stat întotdeauna așa. De altfel, atunci când se va confrunta cu un val masiv de imigranți, niciun stat membru nu va fi într-o poziție mai bună dacă va încerca să se ocupe singur de această problemă. Se poate găsi o soluție durabilă doar dacă statele membre înfruntă situația împreună.
Propunerile pe care le-am prezentat anul trecut în vederea consolidării spațiului Schengen, printr-un mecanism de evaluare și o intensificare a coordonării supravegherii la frontiere, vor contribui la crearea unei discipline ample în cadrul Uniunii și a unei orientări comune în cadrul sistemului. Acest lucru va asigura ca, pe viitor, țările să nu simtă presiunea luării unor decizii unilaterale, care afectează toate statele semnatare ale Acordului Schengen.
Subliniez că aceasta nu este o politică nouă care subminează Uniunea. Reprezintă oportunitatea de a o consolida - un pas înainte pentru guvernanța comună europeană și nu un pas înapoi. Este dorința de a consolida acquis-ul Schengen și nu abandonarea lui. Nu putem închide ochii în fața evenimentelor recente care au arătat existența unei probleme în cadrul guvernanței Schengen, pe care trebuie să o rezolvăm. Dacă nu consolidăm mecanismele existente, statele membre vor continua să acționeze individual. De fapt, vor fi încurajate să acționeze individual. Vom oferi argumente populiștilor, extremiștilor și, în anumite cazuri, xenofobilor care doresc să pună sub semnul întrebării acquis-ul comunitar important în acest domeniu. De aceea, credem că cea mai bună modalitate de a evita periclitarea spațiului Schengen este tocmai consolidarea normelor de guvernanță și clarificarea unor dintre aspectele sale.
Insist, acest lucru nu înseamnă a ceda în fața presiunii din nicio parte a Europei. Prin consolidarea capacității noastre de a rezolva situațiile de criză, vom crea un sistem de guvernanță mai solid care va pune la dispoziția factorilor de decizie instrumente mai bune, pentru a rezista pe viitor presiunii populiste sau extremiste.
Nu este o propunere menită să rezolve doar evenimentele pe termen scurt, dar putem fi cu adevărat încrezători în soluțiile pe termen lung dacă arătăm că putem aborda eficient și chestiunile pe termen scurt. Nu este vorba să dăm timpul înapoi: este vorba să îmbunătățim guvernanța în prezent pentru provocările cu care Europa se va confrunta cu siguranță pe viitor. Nu este vorba despre eliminarea dreptului cetățenilor la libera circulație. Ci despre valorificarea integrității lor prin consolidarea normelor.
Sunt încrezător că acest Parlament va sprijini abordarea și eforturile noastre. Suntem uniți în hotărârea noastră de a susține principiile care stau la baza Uniunii, în detrimentul oricărei tentații populiste. Suntem conștienți că este la modă acum în anumite grupări să fii extremist sau populist sau chiar uneori să arborezi steagul xenofobiei. Însă noi nu facem acest lucru. Vom rezista în fața oricărei presiuni, dar pentru a reuși trebuie să câștigăm încrederea cetățenilor că suntem fermi în două privințe: în primul rând în ceea ce privește remedierea neajunsurilor sistemului actual, astfel încât să se găsească soluții efective în situații de presiune și criză; și, în al doilea rând, în ceea ce privește garantarea în acest sens a respectării depline a drepturilor omului și a principiilor umanitare, care stau la baza Uniunii noastre. Oamenii sunt gata să fie solidari, atât pe plan intern cât și extern, dacă sunt încrezători că propriile îngrijorări în materie de securitate sunt abordate în mod decisiv și exhaustiv.
Contez pe sprijinul acestui Parlament în solicitarea adresată statelor membre de a lua rapid deciziile necesare. Propunerile noastre au fost prezentate. Nu este momentul să mai așteptăm: este momentul să acționăm, astfel încât o Uniune Europeană deschisă să depășească această provocare, unită și mai puternică.
Manfred Weber
în numele Grupului PPE. - (DE)Dle Președinte, dnă președintă în exercițiu a Consiliului, dle președinte al Comisiei, așa cum a fost deja subliniat, Schengen este una dintre cele mai mari reușite ale proiectului nostru european comun. Cetățenii observă acest lucru în mod obișnuit atunci când călătoresc în Europa. Este împlinirea visului Europei - o Europă fără verificări la frontieră. Prin urmare, trebuie clarificat în primul rând în această dezbatere - în special în contextul dezbaterii care a avut loc în ultimele săptămâni - faptul că noi, în cadrul acestui Parlament, vom garanta împreună că acest principiu și ideea care stă la baza lui nu sunt denaturate prin nicio inițiativă sau prin nicio altă dezbatere. Vom apăra acest principiu în cadrul Parlamentului European.
În ultimele săptămâni, au existat discuții privind peste 25 000 de refugiați din Tunisia care au ajuns pe teritoriu italian, în Lampedusa. Cu toate acestea, țări precum Suedia au acceptat peste 25 000 de oameni pe an, ani de-a rândul. Există state care au primit un număr mult mai mare de oameni comparativ cu propria populație, fapt care se întâmplă acum la granița de sud a Europei și cu toate acestea nimeni nu a pus sub semnul întrebării aquis-ul Schengen din cauza dificultăților. Prin urmare, aș dori să subliniez clar, în această etapă, faptul că este lamentabil că trebuie să purtăm o dezbatere în Europa, dintre toate locurile, cu privire la statutul Schengen, drept urmare a acestei provocări de care trebuie să ne ocupăm împreună.
În al doilea rând, ar dori să clarific faptul că suntem solidari. Când vorbim despre țări precum Malta - o țară mică care este afectată puternic și care nu are căi navigabile interne - atunci dăm dovadă de solidaritate. Cu toate acestea, pe lângă această solidaritate, aș dori să subliniez faptul că cel de-al doilea principiu de bază este responsabilitatea pe care țările însele o au. Prin urmare, trebuie să cer și Comisiei să analizeze mai în profunzime această problemă. Dacă tribunalele din Uniunea Europeană decid acum că Dublin II este ineficient - cu alte cuvinte, că refugiații nu trebuie deportați în statele în care au ajuns prima dată - atunci trebuie să întrebăm Comisia cât de dispusă va fi să ia măsuri împotriva acelor state care, în mod evident, nu pun în aplicare în prezent legislația existentă. În acest caz, este vorba despre standarde minime în Uniunea Europeană. Prin urmare, solicit Comisiei să ia măsuri și în acest caz.
În ceea ce privește pregătirea Consiliului, aș avea trei precizări. Prima se referă la faptul că atunci când este vorba despre migrație, trebuie să ne așteptăm, în mod normal, la creșterea acesteia pe termen lung, ca urmare a schimbărilor demografice, dar aici în Uniunea Europeană există în prezent 24 de milioane de persoane fără loc de muncă, iar în Spania rata de șomaj în rândul tinerilor este de 30 %. Prin urmare, ar trebuie să acționăm cu grijă - cu foarte mare grijă - în cazul problemei migrației. Cea de-al doilea punct se referă la consolidarea Frontex, așa cum s-a menționat deja.
Ce de-al treilea punct se referă la solicitarea mea către toate statele membre astfel încât acele state care erau pe punctul de a se alătura spațiului Schengen, adică Bulgaria și România, să nu fie lăsate în urmă din cauza prezentei dezbateri. Acestea și-au îndeplinit obligațiile; au depus eforturi. Nu cerem coborârea standardelor de aderare, dar dacă îndeplinesc standardele, atunci este corect ca Bulgaria și România să aibă dreptul să devină membre ale spațiului Schengen.
Martin Schulz
Dle Președinte, nu sunt de acord că această comunicare a Comisiei este una bună. Îmi pare foarte rău, dar nu o consider așa. Cred că este exagerată și eronată.
Nu avem de-a face cu o criză în Uniunea Europeană. În momentul în care 400 000 de persoane călătoresc din Libia în Tunisia, atunci vorbim de o criză în Tunisia. În momentul în care 20 000 de persoane traversează Mediterana pentru a ajunge în Europa, nu vorbim de o criză pentru Europa.
(Aplauze)
Dacă povara ar fi împărțită, în mod înțelept, în toată Europa, atunci nu ar mai exista nicio problemă. Ați prezentat cifrele, dle Weber. Nimeni nu s-a agitat din cauza amplorii acestor cifre.
Prin urmare, nu consider că prezentarea dumneavoastră este una bună, dnă Malmström, pentru că nu ați citat articolul 78 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Nu știu dacă îl cunoașteți. Articolul 78 alineatul (3) din TFUE afirmă că, în cazul în care unul sau mai multe state membre se confruntă cu un aflux brusc de resortisanți din țări terțe, Consiliul, la propunerea Comisiei, poate lua măsuri provizorii în beneficiul statului sau al statelor membre în cauză - apropo, după consultarea Parlamentului European. Acestea sunt dispozițiile articolului 78 alineatul (3) din actualul Tratat.
Apropo, verificările temporare la frontieră au fost introduse în baza regimului Schengen din 2006, pentru Campionatul European de Fotbal și pentru Cupa Mondială, în semn de apărare în fața huliganismului. Nu este nevoie să sprijinim o inițiativă populistă a doi șefi de guvern - care sunt puși la zid în țările lor și caută o cale scăpare prin mijloace populiste - prin prezentarea unei astfel de comunicări.
(Aplauze)
Ce s-a întâmplat ulterior, dle președinte al Comisiei? Ministrul de interne italian din Liga Nord a spus: toți tunisienii vorbesc franceză; ceea ce este bine - înseamnă că le putem acorda permise de ședere Schengen și pot porni toți spre Franța. Atunci, în mod firesc, președintele francez i-a întrebat dacă sunt normali. Toți tunisienii care au venit în Italia doresc acum să meargă în Franța? Doriți să-i împingeți către noi? În acest caz, vom închide frontiera. În acest sens, primul ministru Berlusconi și președintele Franței și-au unit forțele pentru a afirma că acum avem din nou nevoie de verificări la frontiere din cauza unei situații de care noi înșine suntem responsabili. Ce face Comisia în acest caz? Prezintă o comunicare, în loc să spună: "Oameni buni, este o direcție total greșită. Nu îi puteți priva astfel pe cetățenii europeni de una dintre libertățile lor fundamentale.” Acesta este răspunsul la care m-aș fi așteptat eu.
(Aplauze)
Ne pierdem spiritul european. Cum este posibil ca în această Uniune - în care una dintre cele mai importante reușite, în materie de libertăți fundamentale, este libertatea de circulație a cetățenilor noștri - brusc doi șefi de guvern să facă, în mod arbitrar, ineficientă una dintre cele mai mari reușite ale noastre - este o sintagmă excelentă pe care ați folosit-o în intervenția dumneavoastră - din cauza unei probleme izolate care ar putea fi gestionată ușor? Cum poate fi posibil? Tot ceea ce au nevoie acești oameni pentru a învinge este ca noi să nu luptăm destul. Prin urmare, mi-ar fi plăcut să văd că luptați.
(Președintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Aș dori să vă spun un singur lucru: locuiesc la graniță, în cazul meu granița dintre Germania, Țările de Jos și Belgia, între Aachen, Maastricht și Lüttich. Dacă puteți să-mi explicați, dnă Malmström, cum va putea fi gestionată problema migrației din zona Mediteranei dacă eu trebuie să arăt pașaportul data viitoare când voi călători de la Aachen la Maastricht - dacă puteți să-mi explicați acest lucru, vă rog - atunci, voi fi foarte recunoscător.
Guy Verhofstadt
în numele Grupului ALDE. - Dle Președinte, permiteți-ne să fim foarte deschiși și direcți în această chestiune: ceea ce am văzut în ultimele săptămâni cu privire la această chestiune este rușinos - Italia eliberează permise de ședere temporare refugiaților din Tunisia, apoi Franța reacționează prin reintroducerea verificărilor la frontierele interne, ca și cum Uniunea Europeană a încetat să mai existe brusc.
Permiteți-ne să fim foarte deschiși și să spunem lucrurilor pe nume: a fost un meci de ping pong între două guverne și între Berlusconi și Sarkozy, în detrimentul refugiaților care, de fapt, sunt într-o situație dificilă. Iată ceea ce s-a întâmplat și, după părerea mea, a fost dezastruos nu doar pentru Schengen, ci și pentru Uniunea Europeană și pentru imaginea sa, pentru că reintroducerea verificărilor la frontierele interne contrazice întreaga esență a Uniunii și principiile de bază ale Tratatului. Acest punct de vedere a fost exprimat de nenumărate ori aici, inclusiv de dl Barroso.
În plus, ceea ce s-a întâmplat a depășit orice limită. Nu aș merge la fel de departe ca și dl Schulz și să consider această problemă drept una izolată - 27 000 de tunisieni nu reprezintă o problemă izolată - dar are dreptate atunci când afirmă că, prin comparație, de exemplu, cu cei 350 000 de oameni care au fugit din Kosovo în timpul războiului din Kosovo, nu vorbim despre un tsunami de migrație.
Astfel, ajungem la miezul problemei: comunicarea Comisiei. După părerea mea, nu este foarte clară. Comunicarea susține că, drept soluție de ultimă instanță în situații foarte critice, ar putea fi introdus un mecanism - și, după cum am citit, acest lucru înseamnă un nou mecanism - care să permită coordonarea și reintroducerea temporară a verificărilor.
Aceasta este problema întregii comunicări pentru că, dacă acest lucru înseamnă că Comisia propune o posibilitate suplimentară de reintroducere a verificărilor la frontieră, care nu este oferită de acquis-ul Schengen actual, pot afirma că grupul nostru va combate o asemenea propunere prin toate mijloacele și sper că întregul Parlament va lua aceeași atitudine.
Dacă, în schimb, propoziția în cauză se referă la faptul că Comisia dorește restricționarea dispoziției actuale, atunci acest fapt a fost deja prevăzut: securitatea națională și ordinea publică sunt două elemente cuprinse în actualul acquis Schengen.
Dacă înțelesul dorit este faptul că Comisia dorește să restricționeze dispoziția actuală care permite statelor membre să reintroducă verificările la frontieră, atunci dle Barroso aveți sprijinul grupului nostru în proporție de 100 %.
Prin urmare, ceea ce le cer dnei Malmström și dlui Barroso este o nouă redactare a comunicării și în mod specific a propoziției care susține că un nou mecanism va fi introdus în vederea reintroducerii verificărilor la frontieră. Tot ceea ce trebuie să facă este să afirme că vor consolida dispozițiile actuale ale acquis-ului Schengen.
Timothy Kirkhope
în numele Grupului ECR. - Dle Președinte, eu și grupul meu salutăm această ocazie de a dezbate chestiunile și problemele cu care se confruntă Europa în domeniul migrației și a sistemului Schengen. Această dezbatere trebuia să aibă loc cu mult timp înainte. Acum este momentul să ne concentrăm nu doar asupra asigurării liberei circulații, ci și asupra supravegherii granițelor statelor membre și chiar ale UE. În loc să facem presiuni pentru o legislație mai stufoasă în domeniul imigrației și al migrației, ar trebui să îmbunătățim și să înăsprim legislația pe care o avem deja pentru toți cetățenii Uniunii. Cu toate acestea, îngrijorările actuale ale statelor membre nu sunt reacționare, ci sunt consecința inevitabilă a peste 20 de ani de împrejurări aflate în permanentă schimbare în Europa și în lume.
Nu există nici o îndoială că Schengen a fost un succes din multe puncte de vedere, dar Europa se confruntă cu provocări care, pur și simplu, nu aveau aceeași amploare atunci când sistemul a fost conceput. Șomajul pe scară largă, migrația din Africa de Nord, terorismul, crima organizată și traficul de persoane ne-au furnizat probleme mult mai complexe decât cele luate în considerare de politicile în materie de liberă circulație a cetățenilor europeni. Nu este injust să spunem că sistemul actual se înfățișează acum ca fiind imperfect și prost echipat pentru noile circumstanțe cu care ne confruntăm. Trebuie să creăm un instrument efectiv, reprezentativ pentru nevoile moderne ale statelor membre europene și care să fie capabil să îmbunătățească situația acestora.
Acest lucru trebuie să fie completat de garantarea, cu forțe proaspete, a faptului că alte agenții ale UE, precum Frontex, sprijină statele în asigurarea securității frontierelor externe ale UE și că problemele nu sunt exacerbate de alte țări care ar putea adera la UE și, prin urmare, la spațiul Schengen, ambele fiind prost echipate pentru a face față provocărilor și pentru a-și asuma povara care însoțește beneficiile evidente.
Aceasta este o problemă care se poate rezolva cel mai bine prin comunicare și cooperare, dar imigrația din Europa și politicile Schengen au nevoie de urgență de reînnoire, de reflecție și mai apoi de o reformare rațională.
Daniel Cohn-Bendit
în numele Grupului Verts/ALE. - (FR) Dle Președinte, dlor comisari, doamnelor și domnilor, există un lucru pe care nu îl înțeleg. Ni s-a spus că 25 000 de tunisieni ajung în Europa și că oamenii vorbesc despre o lipsă de securitate. Ce lipsă de securitate? Să nu uităm evenimentele extraordinare care au avut loc în Tunisia și Egipt și faptul că în Libia este război. Permiteți-mi să vă reamintesc că în timpul războiului din Bosnia s-au emis permise temporare de ședere pe toată durata războiului. Germania a acceptat sute de mii de persoane. Acest lucru s-a întâmplat, iar Germania este încă în picioare. Încă nu s-a prăbușit. Toate aceste discuții despre un vapor pe cale să se scufunde sunt doar propagandă.
În plus, auzim vorbindu-se de infractori și mafie. Ca și cum infractorii și mafia ar ateriza în Lampedusa! Infractorii nu au nevoie să vină prin Lampedusa. Ei vin pe calea obișnuită. Nu îi vedem, dar sunt aici în țările noastre. Prin urmare, nu mai faceți atâta vâlvă.
Problema este cât se poate de clară: oamenii fug din Africa de Nord. Așa că permiteți-ne să împărțim sprijinul pe care îl vom acorda în Europa. Doar nu aveți de gând să îmi spuneți că 25 000 de oameni în raport cu 400 de milioane sunt o problemă mare? Dați-mi voie să vă spun ceva. Este ceva apropiat mie, câți evrei au fost trimiși înapoi? Englezii au făcut acest lucru, americanii, toate țările au procedat așa atunci când evreii plecau pentru că oamenii susțineau că sunt prea mulți. Acest lucru s-a întâmplat în 1939-1940. Europa s-a purtat astfel. Anglia s-a purtat astfel: a trimis evreii înapoi. Statele Unite i-au trimis înapoi. Numele vasului era Saint Louis. Mă dezgustă faptul că de fiecare dată când oamenii se află într-o situație dificilă sunt văzuți ca fiind o problemă. Nu ei sunt problema: problema suntem noi și neputința noastră de a da dovadă de solidaritate și de a fi deschiși.
(Aplauze)
Dlor comisari, dnă președintă în exercițiu a Consiliului, știți ce s-a întâmplat la Paris? La Paris, poliția franceză a spus câtorva tineri tunisieni care aveau permis de ședere în Italia: "Iată ce vom face cu permisele voastre”, după ce înainte le-au rupt în bucăți în fața lor. Aceasta este legislația europeană de azi: organe de poliție naționale care spun persoanelor cu un permis de ședere eliberat de Italia: "Dl Sarkozy a hotărât că nu contează”. Dacă aceasta este situația legislației europene, consider că ceva nu a mers bine și de aceea vă cer să încetați să ne spuneți că problemele din Africa de Nord reprezintă o problemă de securitate. Problema din Africa de Nord și problema războiului din Libia pun probleme de securitate pentru persoanele care locuiesc acolo.
Haideți să împărțim refugiații între noi. Permiteți-ne să le dăm putere prin acordarea de permise temporare până când lucrurile se vor calma și faceți ca aceste permise să fie valabile în toată Europa. Cred că prin acceptarea acestei dezbateri de azi cu privire la spațiul Schengen și prin acceptarea unei presiuni populiste și rasiste, orice verificări la frontieră se vor baza pe figura persoanelor. Dle Schulz, v-a oprit cineva? Nu. Dle Verhofstadt, pe dumneavoastră v-a oprit cineva? Nu. Nici pe mine nu m-a oprit. Dar oricine are pielea mai închisă, oricine este diferit va fi oprit și verificat. Vom crea o Europă à la carte. Acelora cu pielea deschisă li se permite să intre, iar acelora cu pielea închisă nu! Aceasta este tipul de Europă pe care dorim să o combatem.
(Aplauze)
Rui Tavares
în numele Grupului GUE/NGL. - (PT) Dle Președinte, exact în urmă cu un an am votat, în cadrul acestui Parlament, conform codeciziei, în privința reinstalării refugiaților, iar în cadrul acelei proceduri de codecizie exista un mecanism de urgență care putea fi folosit în cazul refugiaților care erau victime ale unor atacuri armate sau dezastre naturale.
Un an mai târziu, această procedură de codecizie nu este încă finalizată de Consiliu, iar sarcina mea de raportor în chestiunea reinstalării refugiaților s-a transformat acum într-o activitate de găsire de sprijin pentru această codecizie. Am avut 600 de voturi în favoare, dar a devenit o sarcină frustrantă și deprimantă la început, iar acum disperată.
Rolul meu de raportor în chestiunea reinstalării refugiaților nu poate fi de a raporta, așa cum s-a întâmplat luna trecută, că 150 de oameni au dispărut de pe coasta din Lampedusa și că acum tocmai am aflat că alți 600 au dispărut și că peste 60 și-au pierdut viața în prezența vaselor Organizației Tratatului Atlanticului de Nord (NATO) și a vaselor și vapoarelor europene. Acesta nu poate fi rolul meu.
Consiliul trebuie să încheie această procedură de codecizie pentru că există multe lucruri de făcut pentru a reinstala refugiații. Chiar acum îi putem solicita baronesei Ashton să spună că avem nevoie de un coridor umanitar deschis pentru evacuarea a 8 000 de persoane care mai sunt încă în Tripoli. Este vorba despre 8 000 de persoane posesoare ale cărților de identitate emise de Înaltul Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (UNHCR); nu foarte multe.
Trebuie să li se spună vaselor NATO să aplice Rezoluția 1973, care dispune protecția civililor. Aceasta se traduce în același fel în Benghazi, Misrata sau Marea Mediterană: înseamnă că naufragiații trebuie salvați.
În ceea ce privește Schengen, aș dori să spun un lucru. Răspunsul la suspendările unilaterale ad hoc ale Schengen nu poate fi niciodată o suspendare sistematică a Schengen de către Uniune. Nu este cazul să exterminăm complet această idee. Este cazul să ne ținem de această idee și să o aplicăm în mod generalizat. Nu se poate întâmpla astfel. Pentru început, este cazul să alocăm resurse pentru reinstalarea refugiaților. Știți cât au câștigat statele membre ale Uniunii Europene din vânzarea de arme în Libia în 2009? 343 de milioane de euro. Știți ce la ce valoare se ridică Fondul european pentru refugiați (FER)? 100 de milioane de euro. Am fi încântați dacă FER ar avea o valoare la fel de mare precum valoarea vânzărilor de arme în doar un an.
Ungaria, care a fost prima țară din lume care a făcut obiectul unei acțiuni coordonate de reinstalare a refugiaților săi în 1956, are o responsabilitate specială - o responsabilitate istorică - de a acționa și în cazulacestei crize a refugiaților. Nu ne putem plânge de lipsa de fonduri în acest sens.
Nigel Farage
în numele Grupului EFD. - Dle Președinte, într-adevăr ieri a fost Ziua Europei, iar în curtea interioară au fost soldați înarmați, grupul Luftwaffe și vulturi imperiali, s-a făcut paradă cu steagul, s-a ridicat steagul și s-a cântat imnul Europei; a fost o mostră de militarism și naționalism european.
Am crezut și am sperat că este doar un vis urât, dar azi vă avem pe dvs., dle Barroso. Bineînțeles, începeți prin a reitera faptul că libera circulație a persoanelor este materializarea proiectului european. Apoi, susțineți că este de datoria statelor membre să repartizeze sarcinile fluxurilor migratorii din Europa. Pledați pentru o politică comună a UE în materie de imigrație, dar bineînțeles că pierdeți pentru că ceea ce s-a întâmplat între Italia și Franța arată că atunci când există o criză, între teoria integrării europene și practica statelor naționale, statul național este cel care câștigă întotdeauna.
Prin urmare, sunteți îngrijorat că pierdeți și, în apărarea poziției dumneavoastră, în apărarea mult îndrăgitului dumneavoastră acquis comunitar, a setului dumneavoastră de norme, recurgeți la intoleranță, recurgeți la naționalism, mă faceți să îmi dau seamă că ceea ce am văzut ieri este real.
Îi atacați pe cei care doresc să-și controleze propriile politici de frontieră. I-ați atacat azi, calificându-i drept xenofobi. I-ați acuzat că sunt extremiști, dar mai presus de toate, da mai presus de toate, i-ați acuzat de trei ori că sunt populiști. Nu este oare un lucru cumplit? Puterea urnei de vot. Atunci când oamenii au curajul de a vota împotrivă la referendumuri, sunt calificați drept populiști; dacă doresc să-și controleze propriile frontiere, sunt populiști. Vă spun că populiștii sunt de fapt democrați și că profitați de cei care doresc să arboreze steagul populismului.
Iată cum stau lucrurile, dle Barroso. Iată cum stau lucrurile.
(dl Farage, dl Agnew și dl Bloom au ridicat stegulețe ale Regatului Unit)
Acel steag a reprezentat democrația liberală mult înaintea oricărui alt stat membru al Uniunii Europene și va continua să existe vreme îndelungată după ce steaua dumneavoastră norocoasă va apune.
Philip Claeys
(NL) Domnule Președinte, deși Schengen prevede renunțarea la verificările frontierelor interne ale UE, în același timp prevede și necesitatea monitorizării frontierelor noastre externe. Problema este că acest Tratat nu este respectat, pentru că frontierele noastre externe nu sunt monitorizate eficient. În consecință, la 16 ani de la introducerea Schengen, ar trebui să avem curajul de a recunoaște că Tratatul a eșuat. Ar trebui, de asemenea, să avem curajul de a recunoaște că UE nu a oferit o soluție și că, în schimb, a devenit o parte a problemei. În consecință, statele membre trebuie să beneficieze, încă o dată, de posibilitatea de a-și proteja frontierele, fără intervenția UE.
Avem nevoie urgentă de mai multe măsuri. De exemplu, Frontex ar trebui să trimită înapoi în țările de proveniență vasele care aduc falși refugiați, în loc să joace rolul unui soi de comitet voluntar de primire. Trebuie să combatem rețelele de trafic de persoane. Statele membre ar trebui să înceteze să îi mai recompenseze pe cetățenii străini ilegali cu permise de ședere. Ar trebui luate măsuri active pentru repatrierea refugiaților ilegali și a refugiaților politici ale căror cereri au fost respinse. Dacă toate acestea nu se întâmplă, vă asigur că acesta va fi sfârșitul spațiului Schengen, ceea ce, de fapt, nu ar fi un lucru atât de rău.
Dle Președinte, aș dori să protestez și eu împotriva limbajului folosit aici, împotriva unor termeni abuzivi, precum "populiști”, "extremiști” și să-mi exprim admirația față de oamenii care pur și simplu doresc să-și protejeze țara. Trebuie să punem capăt acestei stări de fapt. Este injustă. Trebuie, de asemenea, să recunoaștem că normele trebuie aplicate; nu este oarecum ciudat ca, în timp ce refuzăm să vorbim despre aplicarea normelor, să permitem anumitor persoane să îi jignească pe alții?
Simon Busuttil
Dle Președinte, spațiul Schengen este într-adevăr o realizare foarte importantă și vizibilă pentru cetățenii europeni și mesajul transmis foarte clar de această Cameră astăzi este că trebuie să luptăm împreună nu doar pentru a-l păstra, ci și pentru a-l consolida. Ne bazăm pe Comisia Europeană pentru a obține acest lucru, iar Parlamentul European va sprijini Comisia în procesul de consolidare a spațiului Schengen și, dacă ar fi să învățăm două lucruri din ceea ce s-a întâmplat în ultimele săptămâni, acestea ar fi următoarele.
În primul rând, frontierele interne în cadrul Schengen depind de o strategie comună, de o îngrijorare comună cu privire la frontierele externe. Dacă frontierele noastre externe sunt vulnerabile, atunci vom avea probleme la granițele noastre interne și trebuie să analizăm acest fapt. Italia a fost supusă unei presiuni exercitate de 25 000 de oameni; le-a acordat permis temporar, iar ei s-au mutat în Franța. Franța s-a simțit supusă presiunii și a reintrodus frontierele naționale. Presiunea a ajuns la frontierele interne, în consecință frontierele externe sunt o îngrijorare comună.
În al doilea rând, Schengen are nevoie de solidaritate, iar solidaritatea înseamnă repartizarea responsabilităților - repartizarea sarcinilor- iar repartizarea responsabilității este de asemenea legată de dimensiunea statului membru. În sistemul actual, persoanele care ajung într-o țară rămân în țara în care au ajuns pentru că legislația noastră, inclusiv Regulamentul Dublin, prevede că trebuie să rămână în prima țară în care au ajuns. În mod evident, acest lucru trebuie să se schimbe pentru că nu mai poate fi menținut. O mie de oameni care ajung în cel mai mic stat membru, țara mea, Malta, sunt echivalentul, raportat la populație, a unui milion de persoane care sosesc în Uniunea Europeană. Așa că, într-adevăr, 25 000 de oameni reprezintă o nimica toată, o picătură într-un ocean pentru Uniune, dar 1000 de oameni care ajung în cel mai sudic stat membru sunt un număr considerabil. Prin urmare, trebuie să creăm o legătură între Schengen și solidaritate; Schengen are nevoie de solidaritate.
[Vorbitorul a fost de acord să accepte o întrebare în cadrul procedurii "cartonașului albastru” în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură]
William
Dle Președinte, vorbitorul a menționat consolidarea Schengen. Acest lucru înseamnă oare consolidarea frontierelor Schengen și, în special, a frontierelor dintre Grecia și Turcia?
Simon Busuttil
Dle Președinte, îi mulțumesc dlui deputat pentru această întrebare.
Una dintre condițiile de aderare la spațiul Schengen este, într-adevăr, consolidarea frontierelor externe. Tocmai pentru că reprezintă o îngrijorare comună, este responsabilitatea statelor membre să se asigure că frontierele externe sunt puternice.
Odată îndeplinite aceste condiții, pot să se alăture Schengen. Este tocmai ceea ce țări precum Bulgaria și România au făcut și tocmai acesta este motivul pentru care am ajutat Grecia, prin intermediul unei misiuni Frontex la granița dintre Turcia și Grecia.
Așa că, da, acest lucru arată că întărirea frontierelor externe este o îngrijorare comună.
Juan Fernando López Aguilar
(ES)Dle Președinte, este adevărat că ieri, 9 mai, am sărbătorit momentul în care Uniunea Europeană a fost creată, care ne-a arătat că Europa va fi construită cu pași mici și nu dintr-odată și pentru totdeauna: cu alte cuvinte, Europa nu este o construcție definitivă sau ireversibilă, iar munca noastră de zi cu zi trebuie să fie aceea de a păstra fiecare dintre realizările sale.
Schengen este un spațiu de liberă circulație a persoanelor, dar în același timp este un simbol al celor mai bune lucruri făcute de Europa în ultimii 20 de ani și, prin urmare, un simbol al celei mai bune Europe.
Faptul că cei 25 000 de imigranți care au sosit pe acest țărm al Mediteranei sunt prezentați ca o povară de nesuportat trimite un mesaj greșit: Germania a demonstrat că nu este așa; Insulele Canare și Spania au demonstrat că 30 000 de persoane venite în fiecare an de pe coastele Africii nu sunt o povară de nesuportat pentru Uniunea Europeană.
Prin urmare, răspunsul nu poate fi folosirea acestui flux de migrație pentru a pune sub semnul întrebării Schengen. Dimpotrivă: trebuie folosit pentru a demonstra că ceea ce mai rămâne de făcut nu este remedierea slăbiciunilor datorate exceselor Schengen, ci mai degrabă consolidarea Schengen. Schengen poate fi consolidat prin completarea clauzei de solidaritate prevăzute pentru spațiul de libertate, securitate și justiție, conform Tratatului de la Lisabona, prin finalizarea pachetului din domeniul azilului, care a rămas încă nesoluționat și prin crearea permanentă a Sistemului de Informații Schengen de generația a doua (SIS II) și a mecanismului de verificare, conform prevederilor privind condițiile de aderare la zona de liberă circulație și conform votului Parlamentului în favoarea a ceea ce fac România și Bulgaria. Aceste țări ar trebui să aibă dreptul de a face parte din zona de liberă circulație.
Cu toate acestea, mai presus de toate, Parlamentul European trebuie să solicite competența de decizie în această chestiune, împreună cu Consiliul. Prin urmare, aș dori să vă reamintesc că este inacceptabilă propunerea ca procedura să invoce ca temei juridic articolul 70, care exclude Parlamentul: cerem folosirea articolului 77.
Un ultim gând, dle Președinte: populismul este menționat pentru că populismul nu poate fi combătut prin imitarea soluțiilor sale nesigure ci, dimpotrivă, prin confruntarea lui cu soluții pentru viitor și nu pentru trecut.
Renate Weber
Dle Președinte, dl Verhofstadt a cerut Comisiei să rescrie comunicarea, dar mă întreb dacă, înainte de o rescrie, nu ar fi mai bine să primim un răspuns clar azi, pentru a vedea dacă doriți sau nu îmbunătățirea sistemului existent, dacă doriți închiderea temporară a granițelor sau doriți să adăugați ceva la sistemul actual. Aceasta ar fi o bună modalitate de a răspunde la cel puțina una dintre întrebările noastre.
Acestea fiind spuse, este corect să afirmăm că suntem de acord cu dorința Comisiei de a îmbunătăți guvernanța Schengen prin reînnoirea mecanismului de evaluare, conform unei abordări comunitare. Parlamentul împărtășește această viziune și, în acest context, trebuie să recunosc că suntem profund dezamăgiți de abordarea Consiliului.
De fapt, ceea ce dorește să facă Consiliul este să izoleze Parlamentul. Mă întreb de ce Consiliul caută aproape constant să submineze această mare realizare, rolul deținut de Parlamentul European în procedura de codecizie. Noi îi reprezentăm pe cetățenii europeni și ar trebui să fim toți în serviciul cetățenilor europeni. Poate Consiliul ar trebui mai degrabă să înțeleagă că are rolul de instituție a UE și nu de simplu for de întâlnire a 27 de state membre.
Adevărul este că răspunsul la acest flux de migrație, fie că este cauzat sau nu de evenimentele din Africa de Nord și din sudul Mediteranei, este de a propune o legislație care să implice o politică comună de azil și imigrație, pentru care Parlamentul a muncit și care este blocată în Consiliu.
Konrad Szymański
(PL) Dle Președinte, în ciuda faptului că trăiesc relativ departe, în Polonia, cred că înțeleg deplin îngrijorările cauzate de imigrația necontrolată în Franța și Italia. Imigrația din Africa de Nord exacerbează, în mod firesc, tensiunile sociale și culturale și intensifică presiunea asupra bugetelor sociale ale statelor membre. Prin urmare, avem multe de discutat și ar trebui să încercăm să nu ignorăm această chestiune. Cetățenii francezi, italieni și maltezi trebuie să plătească, în prezent, cel mai mare preț din cauza faptului că verificările la frontierele externe ale Uniunii Europene pur și simplu nu sunt funcționale. De asemenea, națiunile europene plătesc și ele prețul neputinței noastre de a pune capăt imigrației în Europa.
Am o singură solicitare. Aș dori ca modificările codului Schengen să nu fie folosite drept pretext pentru a limita libertatea de circulație a cetățenilor statelor membre ale Uniunii Europene Asemenea propuneri au fost făcute ani la rând cu privire la frontiera dintre Polonia și Germania, în detrimentul cetățenilor polonezi. Va fi mai ușor să ajungem la un acord dacă avem garanția deplină că modificările codului Schengen nu îi vor afecta pe cetățenii statelor membre.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Dle Președinte, această dezbatere cerșește credibilitate. Ni se cere să revizuim libertatea de circulație a persoanelor în Europa și să reintroducem frontierele naționale pentru a putea face față afluxului de imigranți, despre care se afirmă că ar fi copleșit Europa de la revoluția din Tunisia.
Dacă urmările acestei atitudini nu ar fi atât de drastice și de îndepărtate de realitate, situația ar fi hilară. De la începutul lui 2011, peste 1 150 de oameni au murit în zona Mediteranei, iar 23 000 au venit în Italia. Între timp, peste 700 000 de oameni au părăsit Libia și au căutat refugiu în țările învecinate, găsind o altfel de primire decât cea pe care ar fi primit-o în Europa.
Dl Sarkozy și dl Berlusconi dau întâietate intereselor electorale pe termen scurt, prin instaurarea fricii și făcându-i pe oameni să creadă că are loc o invazie. Ce absurditate! Când va înceta Europa să spună un lucru și să facă altul? Ce ni se propune azi, în afară de simple cuvinte, în afară de a ceda în fața presiunii populiste, în afară de a consolida încă o dată Frontex și a transforma Europa într-o fortăreață? Frontierele nu au oprit niciodată pe nimeni, nici în timpul celor mai întunecate zile ale istoriei noastre și nici astăzi. Nu avem niciun alt mesaj pe care dorim să-l transmitem democrațiilor emergente de pe cealaltă parte a Mediteranei?
Ani la rând, Uniunea i-a primit cu brațele deschise pe dictatori, disprețuindu-și propriile valori. Oare nu a sosit timpul să deschidem ochii? Eu cred că da.
(Aplauze)
Daniël van der Stoep
(NL)Dle Președinte, cred că dl Borghezio, din partea Grupului Europa Libertății și Democrației, este următorul care va lua cuvântul.
Mario Borghezio
(IT) Dle Președinte, doamnelor și domnilor, această chestiune are meritul de a fi scos la suprafață o imensă ipocrizie.
Singurul guvern din cadrul Uniunii Europene care are un ministru de interne dintr-un partid pe care l-ați defini drept populist a avut curajul să pună în aplicare cea mai umanitară măsură: le-a oferit celor 25 000 de tunisieni posibilitatea să circule liber. Și aceasta pentru că nu i-am considerat 25 000 de infractori, ci niște oameni care au fugit din Tunisia. A fost o urgență, trebuia să facem față situației cu bun simț și am încercat să ajutăm.
Acest fapt arată un adevăr, că de cele mai multe ori, adevărații "eroi” suntem noi, "personajele negative”. Noi, cei care afirmăm nevoia de a controla imigrația și frontierele externe, care implorăm neîncetat Europa - așa cum bine a spus dl CohnBendit - să repartizeze pe teritoriul său ceea ce s-ar putea transforma în 50 000 sau 100 000 de refugiați, pentru că persoanele care părăsesc Libia nu sunt niște infractori.
Acestea sunt cuvintele clare ale unei mișcări care apără teritoriul și identitatea, care combate imigrația pentru că nu dorește dezrădăcinarea persoanelor și care condamnă rasismul și xenofobia, dar și ipocrizia.
Daniël van der Stoep
(NL) Dle președinte, avem o singură politică europeană în materie de azil și imigrație, una și aceeași politică îngrozitoare pentru toată Europa. Recentul val dezastruos de imigranți din Africa de Nord și problemele pe care le-am avut din cauza eșecului Tratatului Schengen arată faptul că politica în materie de azil și imigrație ar trebuie redată statelor membre. Fiecare stat membru este diferit, este cât se poate de simplu. Iată de ce o singură politică europeană comună nu va funcționa.
Dle Președinte, propunerea dnei comisar Malmström privind Schengen este o mișcare absolut patetică. În nebunia ei, a hotărât că nu trebuie să li se permită statelor membre să decidă singure dacă introduc sau nu verificări la frontieră, sau dacă este necesar, să le închidă. Statele membre se confruntă cu zeci de mii de imigranți defavorizați din Africa de Nord, iar dna comisar Malmström le împiedică să ia orice măsură. Încă mai avem bărci pline de imigranți oportuniști care ajung în Lampedusa. Flagelul imigrației continuă să se răspândească cu viclenie. Dar nu, dacă o întrebi pe dna comisar Malmström, vă va spune că statele membre nu au dreptul să riposteze. În schimb, ne oferă niște aiureli despre solidaritate.
Dle Președinte, statele membre nu mai sunt, din păcate, stăpâne în propriile lor case. Europa este stăpânul. Statele membre vor înapoi aceste competențe. Statele membre trebuie să fie din nou capabile să își stabilească propriile politici în materie de azil și imigrație. Ce are de gând Comisia să facă în acest sens?
Carlos Coelho
(PT) Dle Președinte, doamnelor și domnilor, aș dori să încep prin a-i spune dnei comisar Malmström că sunt de acord cu faptul că președintele Barroso i-a recunoscut meritele pentru activitatea pe care o desfășoară în acest domeniu.
Faptul că trecem printr-o perioadă dificilă din cauza presiunii imigrației nu poate fi o scuză pentru a periclita una dintre cele mai mari realizări ale integrării europene: spațiul Schengen.
Schengen este sinonim cu libertatea de circulație, iar acest lucru nu poate și nu trebuie schimbat, ci trebuie protejat, consolidat și dezvoltat. De asemenea, sunt de acord că verificarea frontierelor externe este esențială. Dacă acest lucru nu se întâmplă, securitatea zonei Schengen este periclitată, credibilitatea Uniunii Europene este subminată, iar încrederea reciprocă este distrusă.
Prin urmare, salut comunicarea de săptămâna trecută a Comisiei Europene, prin care aceasta recunoștea importanța spațiului Schengen și a provocării de a-l consolida și dezvolta. De asemenea, sunt de acord cu președintele Barroso care a afirmat că este nevoie de mai multă solidaritate și de repartizarea responsabilităților între statele membre. Problema nu ține de normele Schengen, ci de modul iresponsabil și nesolidar în care statele membre aplică aceste norme.
Prin urmare, solicităm un mecanism real de evaluare a Schengen. Parlamentul este pregătit să contribuie de bună credință la crearea acestui mecanism: un mecanism care nu aplică standarde duble, cu alte cuvinte, care nu cere mai mult țărilor candidate decât acelora care sunt deja membre ale clubului.
Cu toate acestea, sunt îngrijorat, dnă comisar. Sunt îngrijorat de faptul că la începutul acestei dezbateri privind acest mecanism Președinția Consiliului a păstrat tăcerea, la fel cum o păstrează mai bine de un an în privința mecanismului de reinstalare a refugiaților, după cum a menționat deja dl Tavares. Din cele trei instituții, singura care nu face progrese în acest sens este Consiliul și ar trebui să revină pe drumul cel bun cât mai repede cu putință.
Judith Sargentini
o întrebare în cadrul procedurii "cartonașului albastru” pentru dl van der Stoep. - (NL) Dle Președinte, aș dori să-i adresez dlui van der Stoep următoarea întrebare: dacă verificările la frontieră ar fi reintroduse, ce le-ar spune dl van der Stoep turiștilor olandezi care sunt pe cale să se întoarcă după o vacanță de două săptămâni în Franța, care doresc să treacă frontiera dintre Antwerp și Hazeldonk și care, pe drum spre casă, sfârșesc la o coadă de o milă, aceeași coadă la care așteaptă și șoferii de camion în drum spre Portul Rotterdam, unde urmează să descarce?
Daniël van der Stoep
(NL) Dle Președinte, dna Sargentini știe foarte bine că suntem total împotriva creării unor noi puncte vamale; din 1992, când granițele noastre s-au deschis, până anul trecut la politica comună de azil și migrație, totul a funcționat foarte bine. Cu toate acestea, la un moment dat, am depășit noi înșine o limită și ceea ce se pare că ați uitat este faptul că acum 25 000 de refugiați economici se află în Italia, urmând să primească vize. Aceștia sunt refugiați economici și ar trebui să fie trimiși înapoi în țările de proveniență, cât mai repede cu putință. Nici măcar nu ar fi trebuit să li se permită să ceară o viză. Partidul Olandez pentru Libertate (PVV) a fost întotdeauna foarte clar în această privință: nu dorim reintroducerea acelor puncte vamale, ceea ce dorim este pur și simplu posibilitatea de a ne hotărî singuri propria politică de azil și imigrație, iar dvs. știți foarte bine acest lucru.
Claude Moraes
Dnă președintă, poziția Grupului S&D este foarte clară. Am ascultat toate motivele pentru care spațiul Schengen este încălcat și, din 1999, așteptăm orice fel de politică comună în domeniul migrației sau în domeniul azilului.
Așadar, suntem foarte clari în mesajul pe care îl transmitem. Mai întâi Comisiei: în ceea ce privește spațiul Schengen, doriți un mecanism comunitar pentru elaborarea de decizii colective, doriți să eliminați interguvernamentalismul, doriți să blocați oportunismul politic pe care l-am observat în Italia și Franța. Prin urmare, vă rog să nu transmiteți un mesaj ambiguu în declarație. Spuneți clar că veți crea un sistem de blocare și că veți împiedica acest tip de oportunism care, în final, va distruge spațiul Schengen.
Consiliului: din 1999 așteptați un sistem european comun în domeniul azilului, ați creat o modalitate de a discuta des despre solidaritate și repartizarea sarcinilor aici, dar nu suntem deloc mai aproape de mecanismul oficial de repartizare a sarcinilor în Comunitatea Europeană. Blocați o mare parte din activitățile desfășurate de noi aici, în Parlament. Deblocați-le. Colaborați cu noi și cu Comisia pentru a asigura că solidaritate înseamnă solidaritate și că repartizarea sarcinilor înseamnă repartizarea sarcinilor.
Și, în final, Comisia se gândește la o politică în domeniul migrației. Colaborați cu noi. Nu fiți sfioși, fiți curajoși și asigurați-vă că atunci când vom consolida spațiul Schengen, vom consolida, de asemenea, politica noastră comună în domeniul migrației și vom avea un lucru de care să fim mândri.
Sarah Ludford
Dnă președintă, la fel ca ceilalți, consider că activitatea desfășurată de dna comisar Malmström este foarte benefică, dar, de asemenea, având în vedere apărarea aprigă a dlui președinte Barroso cu privire la libera circulație din prezent, nu înțeleg cu adevărat cum această noțiune ar fi putut să însemne că mecanismul la nivelul UE propus de către Comisie va facilita reintroducerea controalelor la frontierele interne. Cu toate acestea, această idee a început să domine. Nu se poate ca diferite mesaje să fie transmise diferitelor audiențe, unul deputaților din Parlamentul European, altul probabil la Paris și Roma, nu-i așa? Presiunile asupra UE în domeniul migrației și al azilului trebuie să fie gestionate eficient de către guvernele competente.
Din păcate, în prezent, avem prea multe guverne de extremă dreaptă. Comisia Europeană trebuie, într-adevăr, să apere libera circulație internă în UE și nu să facă gesturi pe placul președintelui Sarkozy și al prim-ministrului Berlusconi în scopuri electorale. Ar trebui să se sublinieze eșecul statelor membre de a pune în aplicare normele UE în materie de migrație. În cele din urmă, Comisia trebuie să investigheze acuzațiile cu privire la 61 de migranți care au fost lăsați să moară, în ciuda faptului că aceștia au luat legătura cu paza de coastă italiană, cu o navă de război a NATO și cu un elicopter militar. Orice autoritate care încalcă dreptul internațional maritim și dreptul umanitar trebuie să fie trasă la răspundere.
Cornelia Ernst
(DE) Dnă președintă, doamnelor și domnilor, consider că trebuie să punem punctul pe i. Nu avem nevoie de o nouă normă în ceea ce privește reintroducerea temporară sau orice alt tip de reintroducere a controalelor la frontieră, nici acum, nici în viitor. Trebuie să înțelegem că libertatea de circulație - și acest lucru este, până la urmă, mesajul Uniunii Europene - nu este un lucru pe să îl puteți înlătura pur și simplu sau de la care vă puteți sustrage după cum doriți. Acesta este un drept al cetățenilor pe care nu îl puteți pur și simplu relativiza.
Știți ceea ce mă supără cu adevărat? Am auzit spunându-se multe lucruri despre solidaritate. Cine vorbește despre solidaritate cu țările din Africa care, în prezent, trebuie să găzduiască sute de mii de refugiați și care vor continua să facă acest lucru - fără o dezbatere impresionantă? Vorbește cineva despre solidaritate cu persoanele care migrează din cauza războiului și vin aici, în Europa? Trebuie să le arătăm acestor persoane puțin respect.
Sincer, nu doresc să discut despre modificarea mecanismului Schengen și nici despre norme; pur și simplu doresc să rezolvăm în mod inteligent problema migrației o dată pentru totdeauna. Nu vom reuși acest lucru folosind Frontex ca mijloc de deportare a persoanelor; vom reuși acest lucru elaborând o legislație democratică și umanitară în domeniul azilului. Acesta este lucrul despre care ar trebui să discutăm în Europa și care trebuie să se aplice pe întreg teritoriul Europei. Pentru acest lucru ar trebui să luptăm. Aceasta este sarcina noastră reală.
Véronique Mathieu
(FR) Dnă președintă, discursul meu se adresează Comisiei și colegilor mei deputați și aș dori, de asemenea, să salut Consiliul. Problema cu care ne confruntăm astăzi rezultă din gestionarea spațiului Schengen în 2011. Acest spațiu nu mai este limitat la cinci state membre, așa cum era în anii '80. Mai degrabă, acesta este un spațiu care s-a extins continuu în ultimii ani și care, în prezent, cuprinde 25 de state, trei dintre acestea nefiind membre ale Uniunii Europene.
Prin urmare, la fel ca toate politicile europene, cooperarea în spațiul Schengen ar trebui să reflecte situația reală în care aceasta se aplică în prezent, situație care este diferită de cea de acum 10 ani. Acesta este contextul în care ar trebui să fie înțelese propunerile guvernelor italian și francez, precum și măsurile pragmatice și necesare prezentate de Comisie, astăzi, în comunicarea sa referitoare la imigrație. Încrederea reciprocă între statele membre care fac parte din spațiul Schengen reprezintă, într-adevăr, piatra de temelie a cooperării în acest spațiu. Totuși, această încredere se bazează pe obligații reciproce. În cazul în care una dintre părți nu reușește să își respecte obligațiile și generează un dezechilibru, întregul sistem intră în colaps. Prin urmare, celorlalte state membre trebuie să li se permită să reacționeze într-o astfel de situație prin reintroducerea temporară și strict reglementată a controalelor la frontieră. O astfel de acțiune ar fi o cerință clară pentru ca statele membre care sunt responsabile de colaps să controleze mai bine frontierele lor externe.
În plus, măsurile propuse de către Comisie ar respecta normele privind spațiul Schengen, deoarece controalele ar fi reintroduse ca ultimă soluție și s-ar lua decizii la nivel european mai degrabă decât la nivel interguvernamental. Aceste măsuri vor fi intrinsec legate de celelalte măsuri pe termen lung propuse, în cadrul elaborării unei politici comune în domeniul migrației. Este deosebit de important să se consolideze Frontex și să se manifeste o solidaritate mai mare - și voi încheia acest subiect - pentru a sprijini statele membre situate la granițele noastre externe. Situația din regiunea mediteraneeană din ultimii ani ajută doar la evidențierea lacunelor din acquis-ul Schengen.
În câteva săptămâni, migranții din țările mediteraneene vecine au ajuns să reprezinte un procent semnificativ din rata anuală a imigrației în Franța. Acest acquis nu este static, dar, în schimb, trebuie consolidat. Sper ca această propunere să fie adoptată rapid pentru a garanta o gestionare mai bună a spațiului nostru Schengen cât mai curând posibil și, astfel, pentru a asigura securitatea frontierelor noastre externe comune.
Ioan Enciu
Fenomenele migratorii excepționale, precum cele din sudul Mediteranei, nu trebuie să amenințe spațiul Schengen. Comisia Europeană nu trebuie să promoveze ideile anumitor state membre care îl pun sub semnul întrebării. Rolul Comisiei este de a proteja spațiul Schengen prin promovarea de soluții europene menționate în acquis-ul Schengen. Statele membre trebuie să dea dovadă de solidaritate în gestionarea spațiului Schengen. Consiliul, de asemenea, trebuie să contribuie la consolidarea spațiului Schengen prin aprobarea imediată a accesării României și Bulgariei la acesta. Așa-zisele probleme ale spațiului Schengen sunt false și nu au de a face cu libera circulație în interiorul Uniunii, ci cu incapacitatea sau reaua voință a unor state de a face față problemelor legate de imigrația din afara Uniunii Europene. Soluția pe viitor stă în ameliorarea sistemului european de gestionare a migrației, finalizarea sistemului european comun de azil, a cadrului juridic privind migrația ilegală și legală și sporirea rolului FRONTEX
Salvatore Iacolino
(IT) Dnă președintă, în ultimele săptămâni fluxuri masive de migrație au creat anxietate și reacții în rândul cetățenilor europeni.
Anumite state membre au adoptat poziții care înseamnă că problema fluxurilor de migrație ar trebui să fie bine evaluată.
Spațiul Schengen reprezintă în prezent patrimoniul civilizației europene și, ca atare, ar trebui protejat și conservat. Acest lucru nu înseamnă că reintroducerea temporară a controalelor la frontieră, în anumite condiții, nu reprezintă o opțiune. Prin urmare, salutăm mecanismele de compensare bazate pe o abordare europeană pentru a asigura, în orice caz, aplicarea spațiului Schengen în conformitate cu așteptările persoanelor în cauză.
Propunerea importantă a Comisiei din 4 mai 2011, prin care spațiul Schengen devine mai flexibil și mai unitar cu scopul de a permite o gestionare mai bună a fluxurilor de migrație internă, se îndreaptă în această direcție. Propunerea vizează o guvernanță mai bună, care trebuie cu siguranță luată în considerare în momentele de criză.
L-am ascultat cu un interes deosebit pe dl Barroso atât aici, la Bruxelles, cât și la Palermo, vorbind despre politicile regionale de protecție a Siciliei și a Insulei Lampedusa care se confruntă în continuare cu sosirea vaselor cu imigranți care altfel ar fi la mila mărilor furioase, caz în care mai multe vieți omenești ar fi pierdute. Dnă președintă, trebuie să ținem seama în continuare de acest lucru.
Sylvie Guillaume
(FR) Dnă președintă, în aceste dezbateri importante privind migrația, trebuie să evităm cu orice preț să cădem în capcana declarațiilor oportuniste ale dlui Sarkozy și ale dlui Berlusconi cu privire la acordurile Schengen. Utilizarea Europei și a fluxurilor migratorii ca saci de box în timp ce se menționează argumente populiste de extremă dreaptă reprezintă o modalitate confortabilă pentru anumite guverne de a-și ascunde eșecurile sociale și economice naționale.
Amenințarea liberei circulații, o realizare concretă a integrării europene, în prezent, este o manipulare și un pericol. Pe de o parte, analiștii spun că de partea Franței și a Italiei a trecut Comisia, pe de altă parte, președintele Barroso ne spune astăzi că nu intenționează să treacă de partea statelor membre populiste. Care este adevărul?
Comunicarea din 4 mai nu numai că menționează reintroducerea controalelor la frontierele interne, ci abordează, de asemenea, multe alte subiecte, cum ar fi lupta împotriva traficului de persoane, imigrația ilegală, reinstalarea refugiaților, azilul și așa mai departe. Acestea sunt adevăratele provocări! Problema este că această comunicare se oprește la jumătatea drumului.
Dnă comisar Malmström, se pare că doriți să reintroduceți o abordare comunitară, ceea ce este esențial. Continuați, vă provoc! Avem nevoie de o mai bună coeziune europeană și o mai bună integrare acolo unde statele membre au tendința să își protejeze doar propriile interese.
(Aplauze)
Georgios Papanikolaou
(EL) Dnă președintă, la 2 iulie 1990, doar la câteva zile de la semnarea Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, Time Magazine a publicat un articol care începea în felul următor: "Visul unei Europe fără frontiere a făcut un pas spre a deveni realitate” și se termina astfel: "pentru a combate o eventuală creștere a traficului ilicit de droguri, a terorismului și a imigrației ilegale, controalele la frontierele externe ale spațiului Schengen vor fi consolidate”.
Acest lucru a fost scris cu 21 de ani în urmă, astfel cum a spus președintele Comisiei, tocmai acest lucru ni se solicită să facem în prezent: să păstrăm visul în viață și să consolidăm controalele la frontierele italiene, elene și sud-europene în ansamblu deoarece frontierele sudice ale Uniunii Europene sunt frontierele celorlalte state - de exemplu, ale Germaniei, ale Franței și ale Belgiei. Respectând principiile solidarității și reciprocității care mențin în viață această Europă, trebuie să revizuim tot ceea ce nu pare a da rezultate, să revizuim Regulamentul Dublin II, dezbătut deja în Parlament și să repartizăm sarcinile pe care fiecare stat membru trebuie să și le asume în mod corect, astfel încât să ajutăm cu toți la menținerea în viață a visului.
David-Maria Sassoli
(IT) Dnă președintă, a pune la îndoială spațiul Schengen, în opinia noastră, înseamnă a pune la îndoială Europa. Dacă Europa va fi și mai vulnerabilă, astfel cum doresc guvernele de dreapta, va fi tot mai tentant să ne întrebăm dacă mai are sens să rămânem în Europa, așa cum a făcut ministrul italian de interne, dl Maroni.
Cu toate acestea, răspunsul este o implicare mai mare a mecanismelor UE. În esență, avem nevoie de mai multă coeziune europeană, nu de mai puțină, iar Comisia trebuie să afirme acest lucru cu mai multă fermitate. Tot ceea ce este mai bun în Europa a fost demonstrat duminică noaptea când, prin manifestarea unei solidarități umane extraordinare, oamenii din Lampedusa au salvat 500 de persoane naufragiate care se îndreptau spre moarte sigură. Ceea ce este mai rău în Europa, în cazul în care informațiile transmise de cotidianul The Guardian se confirmă, ar fi forțele militare ale NATO care nu intervin să salveze bărbații, femeile și copiii în derivă.
Dacă știm sigur ce anume preferăm dintre acestea, dnă Malmström, atunci, în cadrul Consiliului European din iunie, Comisia va trebui să convingă statele membre să elaboreze o politică europeană în domeniul imigrației deoarece Europa à la carte va fi echivalentă cu un colaps al visului european.
Wim van de Camp
(NL) Dnă președintă, în iunie 2009 am fost ales în Parlamentul European de către cetățenii europeni. Nu am fost ales într-un parlament de instituții și nici în parlamentul unui stat membru. Subliniez acest lucru deoarece cetățenii europeni au multe întrebări în ceea ce privește spațiul Schengen. Acest lucru nu are nimic de-a face cu populismul și nici cu teama. Acest lucru are de-a face cu întrebările care îi îngrijorează pe cetățenii europeni: cum ne descurcăm în ceea ce privește spațiul Schengen? Se adresează numeroase întrebări în legătură cu acest lucru în prezent și, prin urmare, vă atrag atenția asupra acestuia.
Evident, dacă președintele Comisiei spune că trebuie să susținem principiul liberei circulații a persoanelor, atunci eu îl voi sprijini. 25 000 de tunisieni nu pot fi lăsați să ia ostaticii 502 milioane de europeni, dar aceste întrebări nu vor dispărea și sprijinul public pentru spațiul Schengen în Europa va fi pus în pericol. De aceea, pot fi de acord cu măsurile temporare de control la frontieră, astfel cum a propus colegul meu deputat, dl Iacolino. Sunt foarte conștient de faptul că nu putem obține repartizarea sarcinilor și funcționarea din prima încercare.
În final, dnă președintă, încă o întrebare: care este stadiul lansării Biroului European de Sprijin pentru Azil în Malta? Am înțeles că încă mai există posibilitatea să fie lansat. Probabil dna comisar ar putea explica încă o dată când va fi funcțional biroul.
Carmen Romero López
(ES) Dnă președintă, dnă Malmström, problema este că, în prezent, comunicarea prezentată de către Comisie nu este credibilă în ceea ce privește problemele pe termen scurt pe care aspectul ridicat le implică sau chiar în ceea ce privește soluțiile de urgență pe care Uniunea Europeană ar fi trebuit să le pună în aplicare la acest moment.
Din păcate, Comisia a demonstrat o slăbiciune foarte mare deoarece nu îi poți face pe toți fericiți. Nu este posibil ca dnii Sarkozy și Berlusconi să fie fericiți, pe de o parte și, pe de altă parte, să avem o politică comună pe termen lung în domeniul azilului și imigrației. Este imposibil să se introducă neclarități care nu duc nicăieri într-o comunicare cum este aceasta, iar ceea ce acestea demonstrează este o politică ce nu abordează în mod ferm situația cu care ne confruntăm.
Dl Barroso nu vă face o favoare când spune că ați făcut tot posibilul pentru a găsi un echilibru, deoarece nu este vorba despre găsirea unui echilibru. Acest lucru se referă la abordarea unei situații de criză cum este cea cu care ne confruntăm. Acest lucru se referă la finanțarea și la obținerea unui acord adecvat între statele membre cu privire la o politică comună în domeniul azilului, la Biroul European de Sprijin pentru Azil și la toate provocările cu care ne confruntăm. Nimic din toate acestea nu există.
Cum puteți vorbi despre programele de cooperare regională cu țările terțe când democrații din Tunisia și Libia văd cum închidem frontierele țărilor noastre? Este posibil să se vorbească despre acest lucru? Nu putem afirma lucruri neclare. Ne confruntăm cu probleme suficient de grave, încât ar trebui să luați în serios acest lucru, dnă Malmström.
Hubert Pirker
(DE) Dnă președintă, consider că dezbaterea privind reintroducerea controalelor la frontieră și modificarea mecanismului Schengen este extrem de exagerată și inutilă. În plus, avem această dezbatere din cauză că dnii Berlusconi și Sarkozy se gândeau doar la interesele lor naționale și acționau într-un mod populist atunci când au amenințat cu reintroducerea controalelor la frontierele dintre statele membre din cauza migranților din Africa de Nord.
De asemenea, am fost uimit - trebuie să spun clar acest lucru - de cât de repede dl Barroso, președintele Comisiei, a preluat dezbaterea mai degrabă decât să adopte o abordare europeană corectivă. Schengen reprezintă o realizare imensă. Schengen reprezintă un simbol european și este o combinație perfectă între libertatea de a călători, frontierele deschise și securitate. Spațiul Schengen nu trebuie niciodată pus sub semnul întrebării. În cazuri speciale avem deja posibilitatea de a reintroduce controalele pentru o perioadă limitată și într-o zonă limitată în care există o amenințare gravă la adresa securității interne.
Prin urmare, lucrul de care nu avem nevoie este o dezbatere cu privire la spațiul Schengen. În schimb, avem nevoie de o dezbatere cu privire la măsurile de consolidare a Frontex pentru a oferi securitate maximă la frontierele externe ale Uniunii Europene - prin care să se asigure libera circulație - și o dezbatere cu privire la procedurile rapide de azil și de gestionare a migrației, la cooperare pentru a aborda cauzele migrației și la acordurile de readmisie.
Sunt bucuros să sprijin propunerile dnei comisar Malmström referitoare la acest lucru - propunerile sale sunt foarte ample - și invit Comisia să urmeze exemplul Parlamentului mai degrabă decât poziția stabilită de anumiți reprezentanți ai Consiliului.
Stavros Lambrinidis
(EL) Dnă președintă, dnă comisar, într-o perioadă în care, din punct de vedere politic, principiile fundamentale ale coeziunii și solidarității în UE sunt atacate din toate direcțiile, în special de mișcările neonaționaliste, și știm cu toții ce reprezintă acestea, Comisia ar trebui, în opinia mea, să aibă ca sarcină zilnică eliminarea tuturor celor care atacă simbolurile unificării politice europene.
Cu toate acestea, suntem astăzi aici tocmai pentru că aceasta nu a făcut acest lucru. Aceasta a permis să aibă loc o dezbatere sub presiunile din partea anumitor state membre cu privire la piatra de temelie a identității europene: spațiul Schengen. Cu toate acestea, din punct de vedere juridic, de asemenea, propunerea Comisiei încalcă articolele 78 și 80 din convenție. Atunci când un stat membru este afectat grav de problema imigrației, convenția prevede în mod expres ca Europa să ofere sprijin și solidaritate. Reintroducerea controalelor la frontierele interne nu înseamnă solidaritate, ci pedeapsă. Nu se repartizează în mod echitabil sarcina reprezentată de presiunea exercitată la frontierele externe, de exemplu, prin consolidarea Frontex; sarcinile pentru statele membre sunt sporite. Cu alte cuvinte, Comisia ar trebui să știe că acest lucru nu înseamnă "repartizarea sarcinilor”; aceasta este o formă evidentă de "neasumare a sarcinilor”. Dvs., cei din Comisie, ați permis ca această dezbatere să aibă loc și trebuie să o încheiați acum, aici.
Kinga Gál
(HU) Dnă președintă, dle Barroso, dnă comisar, dnă ministru Győri, sistemul Schengen reprezintă unul dintre cele mai concrete acquis-uri ale Uniunii Europene. Dacă i-ați întreba pe cetățenii europeni, aceștia ar menționa libera circulație fără controale la frontieră ca un lucru important pentru ei în Uniunea Europeană. De aceea, este important să menținem acest sistem și să facem tot posibilul pentru a păstra libera circulație a cetățenilor noștri și o Europă fără frontiere. Acesta trebuie să rămână obiectivul nostru principal.
Acquis-ul, valorile noastre trebuie să fie protejate mai ales atunci când sunt amenințate. În prezent, provocarea este reprezentată de fluxul mare de migranți și refugiați. Totuși, pentru a aborda aceste provocări avem nevoie de propuneri și soluții concrete.
Acest lucru începe cu separarea și clarificarea acestui aspect, ceea ce înseamnă să separăm problema refugiaților de imigrația ilegală, să folosim principiile existente pe care ne putem baza, cum ar fi solidaritatea și cooperarea și să utilizăm instituțiile noastre existente, cum ar fi FRONTEX sau normele actuale.
Salut poziția maghiară și poziția dnei ministru Győri, precum și cuvintele dlui Barosso, care a afirmat că obiectivul este consolidarea acquis-ului Schengen și buna funcționare a acestuia, și nu abaterea de la acesta.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Dnă președintă, în primul rând, aș dori să subliniez faptul că soluția la problemele în materie de migrație care au apărut ar trebui să rămână în domeniul de aplicare a Acordului Schengen. Acquis-ul Schengen oferă în prezent posibilitatea de a reintroduce temporar protecția la frontierele interne atunci când există o amenințare la adresa ordinii și securității publice și aceste dispoziții sunt cu adevărat suficiente în ansamblu. Prin urmare, ar putea Comisia să detalieze cazurile suplimentare prevăzute de comunicarea sa privind migrația, care permit extinderea temporară a protecției la frontiere, pe care Comisia o descrie în termeni foarte abstracți și al cărei domeniu nu este bine definit? Oare acest lucru înseamnă că liderii celor mai mari două state membre ale Uniunii Europene sunt sprijiniți de către Comisia Europeană și că aceasta vizează să distrugă unele dintre cele mai importante valori ale UE - libertatea și libera circulație? De asemenea, aș dori să comentez cu privire la conținutul comunicării, deoarece se pare că această comunicare a fost elaborată pur și simplu pe baza cazului în care există fluxuri mari de migrație din țările din Africa de Nord. Nu consideră Comisia că un document intitulat "Comunicare privind migrația” ar trebui să fie mai amplu din punctul de vedere al conținutului și al esenței?
Nadja Hirsch
(DE) Dnă președintă, frontierele au fost înlăturate pentru prima dată în Germania și Austria și, în sfârșit, avem o circulație liberă a lucrătorilor din țările din Europa de Est. Pe de o parte, frontierele sunt înlăturate în timp ce, pe de altă parte, încercați să construiți bariere din nou.
Este inacceptabil faptul că două state membre și doi domni care doresc să își facă un renume au reușit să redeschidă dezbaterea cu privire la reintroducerea controalelor la frontiere în acest Parlament. Nu există cale de întoarcere în ceea ce privește acest aspect și nu putem permite să se facă presiuni asupra noastră prin această discuție cu subiect unic. Problema refugiaților nu poate fi rezolvată în mod automat prin reintroducerea sistemului de control la frontieră. Iertați-mă. Aceste persoane și-au riscat viețile plecând spre Europa și vor reuși, de asemenea, să treacă de punctele de trecere a frontierei. Singurii care vor avea de câștigat din reintroducerea controalelor la frontieră vor fi traficanții de persoane deoarece refugiații vor trebui să găsească noi modalități de a trece granița, oferind traficanților de persoane noi surse de venit.
Nu pot accepta faptul că discutăm serios acest aspect și solicit Comisiei să nu facă un compromis în acest sens.
Ulrike Lunacek
(DE) Dnă președintă, sunt mulțumită de faptul că toate părțile din Parlament, inclusiv Grupul PPE, care îi include pe dnii Sarkozy și Berlusconi, au afirmat clar nu este nevoie de noi norme, că nu este necesar să se modifice Acordul Schengen și că este nevoie de altceva, și anume de o politică comună în domeniul azilului și migrației care să își merite numele. În plus, dnă Malmström, vă invit să luați măsuri și să clarificați faptul că Regulamentul Dublin II trebuie modificat pentru a facilita solidaritatea europeană reală față de problemele în materie de azil și pentru a arăta că acest continent este o entitate coerentă și că țările cu frontiere externe nu pot fi lăsate să își poarte singure de grijă.
Cu toate acestea, se recomandă prudență. Italia își poate asuma cu siguranță responsabilitatea pentru acest lucru și trebuie să facă astfel. Un ministru de interne, precum dl Maroni, care este membru al Partidului Lega Nord, trebuie să clarifice faptul că aceste persoane sunt refugiați ale căror drepturi trebuie să fie respectate și că trebuie să se ia măsuri corecte în acest caz. În Europa, trebuie să protejăm nu doar banii și băncile, ci și refugiații și de aceea nu avem nevoie de o nouă reglementare a spațiului Schengen, ci mai degrabă de o politică în domeniul azilului și migrației, care respectă cu adevărat demnitatea umană.
Kyriacos Triantaphyllides
Dnă președintă, în ultimele două luni, Comisia a acționat destul de rapid în ceea ce privește publicarea a două comunicări importante care vizau abordarea provocărilor existente de la izbucnirea "revoluției iasomiei” în Tunisia.
O serie de opțiuni de politică au fost prezentate și Parlamentul și-a exprimat deja opinia cu privire la acestea pentru a ghida Comisia în elaborarea de propuneri legislative concrete.
În Comunicarea privind migrația, Comisia abordează problema controalelor la frontierele externe, guvernanța Schengen și mobilitatea organizată. De ce nu se spune nimic mai explicit despre repartizarea sarcinilor? Comunicarea menționează proiectul-pilot pentru reinstalarea refugiaților în Malta, dar nu introduce noțiunea de proiect-pilot privind relocarea migranților ilegali sau a solicitanților de azil, în pofida cererilor repetate pentru un astfel de sistem de repartizare a sarcinilor din partea a numeroase state membre și deputați din Parlamentul European.
De ce nu prezintă Comisia o propunere concretă în acest sens? Vorbim despre un spațiu european al libertății de circulație; vorbim despre un sistem european comun de azil. Când veți sprijini noțiunea de solidaritate europeană cu fapte?
Morten Messerschmidt
(DA) Dnă președintă, aș dori să abordez propunerea pe care Comisia a prezentat-o cu privire la consolidarea controlului la frontierele externe. Din păcate, într-o perioadă când suntem martori la acțiunea mai multor state membre de a urmări o politică imprudentă în materie de imigrație prin care se acordă unui număr mare străini dreptul de ședere în UE și când lipsa controalelor la frontieră permite persoanelor să treacă liber frontierele, această propunere nu este foarte satisfăcătoare deoarece este necesar un control la frontiere permanent, mai strict între statele membre ale UE. În ceea ce privește discuția constantă despre solidaritate, aș dori, de asemenea, să îmi exprim surprinderea față de faptul că statele membre, precum Danemarca, de exemplu, care s-au priceput la consolidarea politicii în domeniul imigrației, trebuie să manifeste un nivel înalt de solidaritate cu țările care nu au reușit să facă acest lucru. Ar fi firesc să se permită țărilor care își exprimă suveranitatea națională prin stabilirea propriei lor politici în domeniul imigrației să culeagă, de asemenea, roadele eforturilor lor.
Andreas Mölzer
(DE) Dnă președintă, se pare că doar aproximativ 3 000 de refugiați tunisieni reținuți în Lampedusa sunt solicitanți de azil veritabili în timp ce 20 000 sau mai mulți sunt migranți economici. Atât timp cât Uniunea Europeană refuză să admită că nu poate găzdui toți migranții economici din toate sectoarele posibile, alte sute de mii vor ajunge aici. Dacă se iau măsuri, cum ar fi amnistiile în masă pentru imigranții ilegali, sau dacă se încalcă Acordul Schengen prin utilizarea vizelor turistice, astfel cum a fost cazul de curând, acest lucru va conduce, în mod inevitabil, la mai multe de mii de refugiați. Acest lucru pune în pericol întregul sistem Schengen.
Grecia, Italia și Malta nu sunt capabile, în mod evident, să își securizeze frontierele externe și, adesea, noile țări din spațiul Schengen nu mai fac eforturi după aderare. Frontierele externe ale UE sunt mai pline de goluri decât o brânză elvețiană și sunt subminate pe plan intern. Controalele temporare nu sunt suficiente. UE trebuie să transforme Frontex într-o agenție veritabilă de protecție a frontierelor. Dacă niciuna dintre aceste măsuri nu dă rezultate, atunci, în mod inevitabil, o țară sau alta va veni cu ideea de a se retrage din Acordul Schengen.
Andrey Kovatchev
(BG) Dnă președintă, în prezent trebuie să răspundem la întrebarea referitoare la modul în care să menținem și să obținem un echilibru între valorile noastre de bază: libertate, solidaritate, justiție și, pe de altă parte, securitate. Ideea că frontierele externe reprezintă responsabilitatea comună a tuturor statelor membre a fost menționată în numeroase rânduri. Haideți să nu creăm obstacole inutile între noi. De asemenea, haideți să împiedicăm situația actuală să ajungă în cărțile de istorie ca exemplu negativ al integrării europene. Salut, în mod firesc, rolul mai mare acordat agenției Frontex și resurselor umane și materiale suplimentare ale agenției, alături de consolidarea mecanismului de evaluare Schengen, însă nu și noile cerințe impuse Bulgariei și României și nici împiedicarea acestora să devină membre.
Dnă Győri, după ce Bulgaria și România au îndeplinit toate criteriile tehnice pentru a deveni membre, criterii care au fost evaluate de experții Consiliului, spuneți-ne vă rog care este poziția Consiliului cu privire la intervalul de timp pentru aderarea Bulgariei și României și dacă se discută acest lucru în cadrul Consiliului. Dacă se aplică norme noi, acestea trebuie să fie valabile pentru toți și nu trebuie să fie utilizate pentru a atinge obiective politice, ci pentru a consolida sistemul actual de protecție a frontierelor noastre. Din perspectiva unei politici externe, consider că politica noastră de bună vecinătate trebuie să fie legată de guvernele relevante care îndeplinesc angajamentele de readmisie a cetățenilor lor.
Ulrike Rodust
(DE) Dnă președintă, frontierele deschise sunt un simbol important pentru Europa. Aș dori să vă atrag atenția asupra unei alte probleme. Sunt de origine din Germania de Nord și de aceea frontiera germano-daneză este de o importanță deosebită pentru mine. Partidul Popular danez, partid populist de dreapta, încearcă să forțeze guvernul danez să reintroducă controalele la frontieră. Care este motivul acestei situații? Este teama de cetățenii români și bulgari. Acest lucru este scandalos. Numărul populiștilor de dreapta crește rapid și reprezintă un pericol real pentru Europa. Desigur, trebuie să avem protecții împotriva criminalității nelimitate și autoritățile noastre de securitate au găsit deja alternative eficiente la controlul pașapoartelor.
Sunt foarte tristă că una dintre principalele realizări europene este pusă în pericol. Succesul UE în promovarea păcii și a libertății nu este egalat din punct de vedere istoric, dar în prezent este atacat la nivel înalt. Fac apel la guvernul danez să nu permită să primească ordine de la populiștii de dreapta.
Anna Maria Corazza Bildt
Dnă președintă, libertatea de circulație reprezintă piatra de temelie a integrării europene. Haideți să nu deschidem o cutie a Pandorei prin revizuirea mecanismului Schengen. Haideți să nu ne dezicem de principiile noastre. Posibilitatea de a introduce controale la frontieră există deja. Aceasta ar trebui să fie o soluție temporară, excepțională și de ultimă instanță. Este necesară o abordare comună, o viziune pe termen lung, astfel cum solicită Comisia, pentru a răspunde preocupărilor cetățenilor privind securitatea. Trebuie să avansăm spre o politică comună în domeniul azilului până în 2012, să avem o politică comună în domeniul migrației și să facilităm imigrația legală a forței de muncă, luptând totodată împotriva imigrației ilegale.
Procedurile pe termen scurt care împiedică reinstalarea trebuie să fie eliminate. Da, trebuie să fim solidari cu statele membre cele mai expuse la afluxul de migranți, dar în primul rând trebuie să fim solidari cu persoanele care își părăsesc țara din cauza conflictelor. Demnitatea imigranților, a persoanelor care își părăsesc țara, trebuie să devină din nou subiectul principal al dezbaterilor europene.
Robert Goebbels
(FR) Dnă președintă, mă întreb dacă demagogii de la Roma și de la Paris și cohortele lor de aici, din Parlamentul European, își dau seama ce implică, de fapt, cererea lor de reintroducere a controalelor la frontierele interne. Mai mult de un milion de cetățeni europeni lucrează în alte țări decât în țara lor de origine. O sută cincizeci de mii de persoane trec frontiera în fiecare zi în Luxemburg. Vreți să le supuneți controalelor la frontieră? Zeci de milioane de europeni vor călători în această vară. Dnii Berlusconi și Sarkozy doresc să îi supună controalelor la frontieră? Președintele Barroso însuși a afirmat: anual există peste 1,25 de miliarde de persoane care circulă în spațiul Schengen. Vreți să le supuneți controalelor la frontieră?
Dnă comisar Malmström, lăsați mecanismul Schengen așa cum este. Recitiți tratatele, recitiți articolele 67 și 78. Totul este acolo. Nu este nevoie să se elaboreze ceva nou; haideți să păstrăm mecanismul Schengen și libera circulație a cetățenilor, altfel ne vom confrunta cu o revoltă a cetățenilor.
Jens Rohde
(DE) Dnă președintă, dl Schulz a plecat, dar sunt mulțumit că el și dna Rodust au clarificat faptul că politica social-democrată nu susține reintroducerea controalelor la frontieră. Totuși, în urmă cu doi ani, în timpul campaniei electorale pentru Parlamentul European, solicitarea-cheie a social-democraților danezi a fost reînchiderea frontierelor. Nu vorbesc despre populiștii de dreapta. Dl Jørgensen și liderul partidului, dna Thorning-Schmidt, au susținut acest lucru. Aveți perfectă dreptate, acesta este populism. O întrebare importantă adresată Comisiei este, prin urmare, următoarea: Poate o țară să reintroducă controalele la frontieră și să rămână în continuare în spațiul Schengen cu acces la sistemele de informații etc. sau aceasta este o situație în care trebuie să se aleagă una dintre alternative? Întrebarea este importantă pentru dezbaterea daneză și, de aceea, solicit un răspuns clar.
Mario Mauro
(IT) Dnă președintă, doamnelor și domnilor, observ că, pentru a salva mecanismul Schengen, mulți ar prezenta ca soluție expulzarea din Europa a dnilor Berlusconi și Sarkozy.
Mai simplu, consider că ar fi suficient să se consolideze Frontex ceea ce înseamnă o intensificare a securității la frontierele externe ale UE. Aș dori să reamintesc tuturor faptul că, în prezent, numeroase guverne evită datoria lor de a manifesta solidaritate neparticipând la Frontex.
Pe lângă acestea, mă simt obligat să menționez un alt aspect crucial: în spatele urgenței umanitare și problemei imigrației se ascunde o problemă politică. Într-adevăr, în timp ce Europa are o prezență umanitară puternică în materie de imigrație, sunt de acord cu dna Malmström că aceasta lipsește în ceea ce privește tragedia din spatele său, de la nivel politic. Avem nevoie mai mult de dna Malmström și mai puțin de baroneasa Ashton și vom vedea că putem îmbunătăți într-o oarecare măsură condițiile dificile în care ne aflăm și vom putea asigura că există o șansă în viitor.
Cecilia Malmström
membră a Comisiei. - Dnă președintă, aceasta a fost o dezbatere foarte interesantă și eficientă cu privire la un subiect foarte important. Mai devreme se discuta despre un joc de pingpong. Jocul de pingpong se desfășoară probabil între Parlamentul European și două state membre, așadar, vă rog, să nu folosiți Comisia drept minge.
Încercăm să avem un răspuns coordonat, responsabil și coerent la tot ceea ce se referă la migrație și frontiere deoarece sunt corelate. Nu putem avea o politică în materie de vize dacă nu avem un control la frontiere. Nu putem proteja în mod concret persoanele care solicită azil dacă nu avem o politică comună în domeniul azilului în Uniunea Europeană. Nu putem avea o migrație legală care funcționează dacă nu avem integrare și nu putem lupta împotriva migrației ilegale dacă nu avem o politică adecvată și decentă de returnare și readmisie. Așadar, pentru a avea toate acestea, avem nevoie de un cadru clar, un cadru european.
Prin urmare, Comisia a prezentat această comunicare. Cu tot respectul pentru cei care muncesc din greu în cadrul Comisiei, vă voi dezvălui un secret. Nu putem elabora o comunicarea precum aceasta în două zile. Nu este posibil. Aceasta a fost planificată de mult timp. Această comunicare nu reprezintă un răspuns pentru unul sau doi președinți sau prim-miniștri - aceasta a fost planificată de mult timp și este completă.
Cei cu care am colaborat zilnic știu că din prima zi am lucrat cu ei și cu Consiliul pentru a obține un sistem european comun în materie de azil. Este o muncă grea, este dificil și lucrăm foarte încet, dar facem unele progrese. Lucrăm împreună în ceea ce privește migrația legală, încercăm să consolidăm Frontex și v-am promis un document referitor la integrare încă de la ședința din februarie, iar anul trecut am propus deja o mai bună guvernanță a spațiului Schengen. Această comunicare nu reprezintă un răspuns pentru unul sau doi prim-miniștri care solicită ceva. Această comunicare este bine gândită și va conduce la o legislație și propuneri suplimentare în lumina reuniunii Consiliului European din iunie care va avea ca temă - planificată, de asemenea, de mult timp - problemele în materie de migrație.
Desigur, situația din Africa de Nord și din regiunea mediteraneeană intensifică nevoia ca noi, în Europa, să facem ordine. Este acesta un motiv pentru a reintroduce controlul la frontierele interne? Cu siguranță, nu. Există vreun motiv pentru o acțiune europeană? Da, există. Avem aproximativ 25 000 de tunisieni care au ajuns în Europa. Am discutat despre acest lucru în numeroase rânduri aici, în ședințele plenare. Desigur, fiecare individ vine dintr-un anumit motiv, și anume pentru că acesta - este foarte frecvent un bărbat - nu are un loc de muncă în Tunisia. Cred cu tărie în șansa fiecărui individ aici, dar nu pot veni toți în Europa. Este mult mai bine - și din acest motiv colaborăm cu autoritățile tunisiene și cu Italia pentru a vedea cum putem sprijini Italia în vederea creării de locuri de muncă și a creșterii economice - ca aceste persoane să își facă un viitor în Tunisia deoarece nu sunt refugiați.
Totuși, refugiații sosesc în UE și acum din ce în ce mai mulți. Săptămâna aceasta foarte multe persoane au sosit din Libia - resortisanți din țările terțe, chiar libieni - și numărul acestora ar putea crește. Aceste persoane reprezintă în mod clar un motiv de acțiune europeană și solidaritate. Comisia a invitat toate statele membre la o conferință la 12 mai pentru a discuta relocarea și prelungirea proiectului Malta cu scopul de a oferi asistență Maltei cu privire la miile de persoane care au sosit aici. De asemenea, vom colabora și cu ICNUR, așadar, vom încerca să cerem statelor membre să își asume o responsabilitate sporită pentru refugiații care fug de violențele în continuă creștere din Libia și care sunt abandonați în Tunisia și la frontieră.
Revenind la Schengen, sunt de acord cu dvs. - sau cu majoritatea - cei care ați spus că Schengen reprezintă o realizare importantă. Faptul că putem călători din Finlanda în Malta, din Portugalia în Estonia, fără a arăta pașaportul, este un simbol minunat al integrării europene. Doresc să protejez acest lucru și să îl promovez în continuare. Sunt fericită că mă pot baza pe sprijinul dvs. în acest sens.
Totuși, sistemul nu este perfect. Știam cu mult înainte ca toate acestea să înceapă că existau unele deficiențe în cadrul sistemelor. Evaluarea nu a funcționat deoarece statele membre se evaluează reciproc și acest lucru nu este benefic. Avem nevoie de un mecanism european care să implice Parlamentul European. Am prezentat acest lucru în luna noiembrie anul trecut și îmi amintesc că am primit mult sprijin în plen pentru a face acest lucru.
Trebuie să avem instrumente pentru a ajuta statele membre să aibă performanțe mai bune în protejarea frontierelor externe ale UE. Trebuie să consolidăm monitorizarea și avem nevoie de mai multă coeziune europeană, nu de mai puțină. Așadar, pentru a evalua această situație și pentru a decide cu privire la mijloacele necesare, avem nevoie cu adevărat de o abordare europeană. Evenimentele de săptămâna trecută au confirmat acest lucru. Deficiențele nu ar trebui să conducă niciodată automat la reintroducerea controalelor la graniță. Trebuie să se facă o evaluare a deficiențelor în toate modurile posibile, cum ar fi acordarea de sprijin financiar și operațional. Statele membre se pot, de asemenea, ajuta între ele. De asemenea, colaborăm cu dvs. pentru a consolida Frontex.
Punctul de plecare este reprezentat de consolidarea legislației actuale. Sunt convinsă că normele actuale pot fi luate în considerare în majoritatea situațiilor. În cazul în care există diferențe de interpretare, Comisia ar trebui să se consulte cu statele membre pentru a clarifica normele. Acest lucru se poate realiza prin emiterea unor orientări sau recomandări.
Există circumstanțe deosebite în care ar putea fi nevoie să se reintroducă controalele la frontieră. În prezent, există deja prevederi în acest sens și acestea au fost aplicate în câteva cazuri - de exemplu într-o situație de criză, cum ar fi o amenințare teroristă. Ar putea exista o situație de criză în care statele membre, în circumstanțe foarte clare, trebuie să facă acest lucru. Dar trebuie să consolidăm dimensiunea europeană în acest sens și să împiedicăm statele membre să ia măsuri în mod unilateral. Despre acest lucru este vorba.
Trăim în vremuri tulburi. Multe dintre lucrurile care se întâmplă sunt motiv de bucurie - în Egipt și în Tunisia - dar există, de asemenea, o mulțime de îngrijorări. Trebuie să fim calmi în această situație. Trebuie să încercăm să gestionăm acest lucru pe termen scurt, dar și pe termen lung. Trebuie să ne consolidăm normele, și nu să le subminăm. Trebuie să consolidăm normele pe baza legislației europene, a valorilor noastre și a angajamentelor internaționale. Avem nevoie de o conducere europeană pentru a ne opune soluțiilor simple - și am auzit unele dintre acestea astăzi, aici - și populismului. Avem nevoie de mai multă coeziune europeană, nu de mai puțină.
(Aplauze)
Enikő Győri
președintă în exercițiu a Consiliului. - Dnă președintă, aș dori, de asemenea, să vă mulțumesc foarte mult pentru această dezbatere și pentru contribuțiile aduse de onorabilii deputați ai acestui Parlament.
În primul rând, permiteți-mi să încep printr-o clarificare privind pachetul în materie de azil, deoarece am primit întrebări concrete cu privire la acest lucru. În ceea ce privește propunerile specifice prezentate, Consiliul salută debutul trialogurilor dintre Parlament și Consiliu cu privire la Directiva privind standardele minime. În ceea ce privește Regulamentul Dublin și Regulamentul Eurodac, s-au înregistrat progrese importante din punct de vedere tehnic.
Două aspecte importante totuși sunt în continuare nesoluționate și sunt legate în mod inevitabil de discuțiile politice. Primul aspect este reprezentat de suspendarea transferurilor în conformitate cu Regulamentul Dublin, iar cel de al doilea este accesul la aplicarea legii în conformitate cu Regulamentul Eurodac. Numeroase delegații din cadrul Consiliului consideră că suspendarea transferurilor conform Regulamentului Dublin către statele membre care sunt supuse unor presiuni practice ar crea un precedent nesatisfăcător și ar submina Regulamentul Dublin. Un număr mare de delegații și-au exprimat, de asemenea, dorința puternică de a acorda autorităților de aplicare a legii acces la baza de date Eurodac. Având în vedere aceste opinii din cadrul Consiliului și luând în considerare angajamentul nostru comun de instituire a unui sistem european comun în materie de azil, o dezbatere constructivă este necesară între toate instituțiile implicate: Consiliu, Parlament și Comisie.
În final, Consiliul așteaptă cu interes propunerile revizuite ale Comisiei referitoare la directivele de procedură și la Directiva privind condițiile de primire, care urmează să fie prezentate, dacă nu mă înșel, la începutul lunii iunie. Prin urmare, dnă Weber, deoarece ați sugerat, cu privire la activitatea Consiliului, că punem la îndoială și subminăm procedura de codecizie și încercăm să izolăm Parlamentul, sper că am fost suficient de clară pentru dvs. Desigur, suntem foarte bucuroși să vă punem la dispoziție toate informațiile și ne-am asumat cu tărie angajamentul privind înregistrarea de progrese în ceea ce privește aceste proiecte care sunt, în opinia mea, de o importanță crucială pentru noi toți.
Permiteți-mi să continui în limba mea maternă pentru a face unele observații generale orizontale de încheiere.
(HU) - După cum am subliniat în introducere, în cadrul Consiliului va urma o mare dezbatere. Propunerea Comisiei a fost publicată cu șase zile în urmă. Am stabilit o reuniune specială a Consiliului Justiție și Afaceri Interne la 12 mai, în care vom putea avea o dezbatere de orientare. Sperăm că această activitate și dezbaterea grupului de lucru să ușureze situația pentru șefii de stat și de guvern pentru ca aceștia să poată lua cele mai importante decizii politice în cadrul Consiliului European din luna iunie.
Prin urmare, la acest moment, vă pot împărtăși opinia Președinției maghiare. Permiteți-mi să repet, nu pentru prima dată în acest Parlament, că filosofia noastră de bază este o Europă puternică; o Europă puternică care îi situează pe cetățeni în centrul gândirii sale.
Acesta este principiul nostru de bază; acesta determină fiecare politică pe care o elaborăm și fiecare pas pe care îl facem. Pe baza acestui principiu vă pot spune care va fi punctul nostru de plecare în această problemă extrem de sensibilă din punct de vedere politic. Nu vom fi parteneri cu cei care încearcă să desființeze sistemul Schengen și libera circulație.
Majoritate covârșitoare a comentariilor făcute în acest Parlament au susținut păstrarea acquis-ului comun. Permiteți-mi să îl citez pe deputatul italian, dl Iacolino, care l-a denumit "patrimonia della civilta europea”, "patrimoniul nostru european comun”, sau pe dna Kinga Gál care a spus că libera circulație este rezultatul cel mai concret al unității UE.
Președinția maghiară se va opune tuturor eforturilor contrare. Dar acest lucru nu înseamnă că, iar din acest punct de vedere sunt de acord cu dna comisar Malmström, sistemul nu ar trebui perfecționat. De luni, de ani am fost conștienți că sistemul ar trebui adaptat la provocările anului 2011 și acest lucru poate fi făcut într-adevăr. Nimeni nu dorește ca sistemul pe care l-am stabilit împreună, prin mulți ani de muncă, să se destrame.
Prin urmare, în ceea ce privește reintroducerea frontierelor interne, considerăm că se poate face acest lucru numai într-o situație excepțională, în caz de provocare majoră, pentru o perioadă stabilită și printr-o decizie comunitară. Am spus acest lucru în introducerea mea, dna Malmström și dl Barroso au spus, de asemenea, acest lucru. Spun din nou că acesta este punctul nostru de plecare.
Care sunt chestiunile în care putem fi în continuare parteneri și care sunt cele în care nu putem fi parteneri? Am dori să distingem refugiații care sunt solicitanți de azil autentici în conformitate cu dreptul internațional. Trebuie să îi ajutăm, astfel încât să ne rămânem loiali nouă și valorilor noastre comune.
Totodată, trebuie să combatem, de asemenea, migrația ilegală. Nu mai trebuie să menționez că protecția frontierelor comune, a frontierelor externe, reprezintă o problemă comună. FRONTEX trebuie să fie consolidat și trebuie să se ofere mijloacele necesare pentru acest lucru. La aceasta lucrăm împreună cu dvs., în speranța că putem lua o decizie cât mai curând posibil.
Chestiunea referitoare la Schengen nu înseamnă doar ceea ce conține în prezent comunicarea Comisiei; extinderea spațiului Schengen se află pe ordinea de zi. Președinția maghiară separă în mod clar aceste două aspecte. Nimeni nu ar trebui să ignore cele două țări care au muncit din greu și care și-au folosit energia și resursele financiare pentru a se pregăti în mod corespunzător și pentru a îndeplini cerințele stricte pe care le implică aderarea la spațiul Schengen, și nu ar trebui să se distrugă acest lucru prin faptul că se spune că nu este momentul potrivit.
Am recunoscut deja în luna februarie în timpul mandatului Președinției maghiare că, în ceea ce privește standardele tehnice, România era pregătită, în timp ce Bulgaria mai avea câteva sarcini de îndeplinit. Sunt încântată să anunț că Sch-eval, grupul de evaluare Schengen, consideră în prezent că Bulgaria și-a îndeplinit sarcinile.
Sper să putem afirma în cadrul Consiliului, înainte de încheierea mandatului Președinției maghiare, că pregătirea tehnică s-a încheiat. Cele două țări îndeplinesc criteriile tehnice ale acquis-ului Schengen. Decizia politică va trebui să fie luată atunci când statele membre vor fi pregătite pentru acest lucru. Ne-am consultat în permanență cu toate părțile implicate și am încercat să găsim o soluție acceptabilă pentru toate părțile interesate, România, Bulgaria și statele membre preocupate de mecanismul Schengen.
Și, în cele din urmă, un comentariu: Cred că dl Weber din Grupul PPE a fost cel care a spus că trebuie să fim foarte atenți cu privire la politica pe care o punem în aplicare în ceea ce privește migranții, problemele europene și oferta de forță de muncă. Sunt pe deplin de acord cu acest lucru. Nu ar trebui să uităm că avem proprii noștri șomeri, dar, de asemenea, ar trebui să ne amintim că societatea europeană este în curs de îmbătrânire și că vom avea probleme în ceea ce privește oferta de forță de muncă.
De aceea, Președinția maghiară și-a luat angajamentul de a include pe ordinea de zi problemele demografice pentru a se ajuta reciproc ca să vadă ce state membre au înregistrat rezultate în domeniul politicii demografice și în cel al politicii familiale. Am dori să îmbunătățim situația familiilor din Uniunea Europeană. Am dori să se nască mai mulți copii în Europa deoarece fiecare stat membru promovează acest lucru prin mijloace proprii și aceasta este soluția la o societate în curs de îmbătrânire și ar fi bine dacă nu ar trebui să rezolvăm acest lucru prin migrație.
Președinta
Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Ivo Belet
Alături de moneda euro, libera circulație a persoanelor în UE reprezintă unul dintre pilonii fundamentali ai proiectului european. Nu există niciun motiv pentru care să punem la îndoială acest lucru acum. Reacția la miile de refugiați care au ajuns pur și simplu pe țărmul din sudul Europei nu poate fi considerată un motiv întemeiat pentru a începe închiderea granițelor interne, chiar și temporar. Singurul mod inteligent de a reacționa la acest lucru este să se ia măsuri, pe termen scurt, în materie de politică europeană de azil și migrație. Nu putem și nu trebuie să fim nepăsători și să permitem ca sosirea a 30 000 de refugiați pe țărmurile Italiei și ale Greciei să submineze pilonii UE. Evident, Italia are tot dreptul să solicite solidaritate europeană în abordarea acestei probleme. Solidaritatea este soluția. Închiderea frontierelor, chiar și temporar, este o reacție de panică nepotrivită pentru liderii UE.
John Bufton
, în scris. - Răspunsul Comisiei la orice provocare pentru UE este să obțină puteri mult mai concentrate. În același mod în care criza financiară le-a făcut perfect jocul și au prins din zbor ocazia de a justifica guvernanța economică mai degrabă decât să admită eșecul monedei euro, preocupările privind afluxul brusc de migranți și presiunea asupra țărilor sunt utilizate pentru a solicita consolidarea Schengen printr-o guvernanță concentrată sporită. Deputații europeni sunt aleși de popor în calitate de voce a acestuia. Aceștia reprezintă țările din care provin. Cu toate acestea, atunci când susțin interesele naționale aici, sunt etichetați drept "populiști”. Dl Barroso a spus că începe să fie la modă să fii populist și să fluturi steagul xenofobiei. Consideră acesta că faptul de a fi o țară - a avea un guvern intern, o economie independentă și frontiere naționale - este un lucru greșit în mod inerent? De ce să nu avem curajul să distrugem Parlamentul și să punem stăpânire pe Europa cu forța? Calomniile, zvonurile alarmante și birocrația tot mai mare sunt premeditate și pline de îngâmfare. Dar să nu credeți că nu suntem conștienți. Dacă am fi fost inconștienți, așa-numita "modă” populistă nu ar fi în curs de dezvoltare. Oamenii încep să își dea seama de intențiile voastre și va veni o vreme când veți fi demascați.
Giovanni Collino
Problema migrației cu care ne confruntăm în Italia și în întreaga Europă nu poate fi redusă în întregime doar la urgența umanitară, chiar dacă aceasta este cea mai urgentă situație pe care să o abordăm. Noi, deputații din Parlamentul European - care suntem responsabili pentru exprimarea voinței politice a cetățenilor noștri și pentru punerea în aplicare și evaluarea viabilității pe termen lung a cererilor acestora - trebuie să avem o privire de ansamblu și trebuie să știm cum să o apărăm în fața celorlalte instituții. În cazul politicii în domeniul imigrației, privirea de ansamblu începe cu analiza referitoare la o populație europeană în curs de îmbătrânire, deși acest lucru se întâmplă mai degrabă în mod inegal în statele membre ale Uniunii. Se creează un dezechilibru grav între rata natalității și rata mortalității, iar creșterea noastră economică este, de asemenea, legată de distribuția forței de muncă pentru a asigura că piața are resursele necesare să producă în mod continuu tot ceea ce este necesar. De aceea, Parlamentul European ar trebui să sprijine o gestionare la nivel global a problemei imigrației în fața celorlalte instituții, inclusiv în fața guvernelor statelor membre, care să situeze oamenii în centrul strategiei de redresare - care nu înseamnă doar redresare economică - care are nevoie de instalatori, ingineri și constructori, precum și de personal în sectorul bancar.
Anne Delvaux
Decizia Italiei de a emite permise de ședere temporară pentru mii de imigranți tunisieni care ajung pe teritoriul său, urmată de cererea Franței de a reintroduce temporar controlul la frontieră, a pus la îndoială spațiul Schengen, unul dintre elementele concrete ale integrării europene.
Propunerile prezentate în comunicarea Comisiei din 4 mai, inclusiv, în special, extinderea planificată a "circumstanțelor excepționale” în conformitate cu care pot fi introduse controalele la frontierele interne, mă nedumeresc într-o anumită măsură. Cu siguranță, nu vom permite ca dorința a doi șefi de stat să pună în pericol una dintre cele mai mari realizări ale Europei.
Imigrația reprezintă o provocare ce necesită un răspuns la nivel european și, prin urmare, solicit o politică comună în domeniul migrației. Este timpul să abordăm această problemă în mod direct. Sper ca atmosfera de la summitul european din luna iunie, în cadrul căruia va fi abordat acest subiect, să nu fie contaminată de sentimente populiste.
Monika Flašíková Beňová
Aș dori să îmi exprim dezamăgirea cu privire la faptul că întreaga problemă a migrației este limitată de către Comisie la problemele din regiunea mediteraneeană și din spațiul Schengen. Situația este critică. De mult timp se așteaptă o strategie ambițioasă din partea Comisiei. Nu un plan antieuropean de reintroducere a frontierelor naționale. Dna comisar Malmström a subliniat în mod corect faptul că libera circulație a persoanelor dincolo de frontierele europene reprezintă un succes enorm și nu trebuie să pierdem acest lucru. Din această perspectivă, propunerea Comisiei de gestionare a fluxurilor de imigrație pare de neînțeles. În special, partea în care se permite introducerea controalelor la frontieră în UE, chiar dacă acestea sunt doar în caz de urgență și temporare. Faptul că un stat nu poate decide cu privire la o astfel de măsură, ci doar Uniunea, reprezintă un avantaj. În pofida acestui lucru, consider că această clauză este un regres și este supusă în mod inutil presiunii populiste exercitate de prim-miniștrii francez și italian. Nu vorbim despre ceva nesemnificativ, ci despre unul dintre principiile fundamentale ale UE; libertatea de circulație. Nu sunt convinsă că ar trebui să sacrificăm acest lucru în fața problemelor actuale reprezentate de gestionarea presiunilor exercitate de migrația din Africa. În opinia mea, Uniunea ar trebui să joace un rol în planificarea partajării presiunilor exercitate de migrația din regiunea mediteraneeană între statele membre, precum și în gestionarea integrării imigranților în mod eficient. Comisia recomandă adoptarea mai multor documente referitoare la migrație în lunile mai și iunie. Aș dori să afirm că sper că, în elaborarea acestor documente, Comisia își va păstra imparțialitatea și calmul.
Elisabetta Gardini
Criza politică actuală din Africa de Nord și migrația cauzată de aceasta confirmă necesitatea unei abordări europene solide în domeniul imigrației și azilului. Imigrația este o provocare la nivel european care necesită nu numai o soluție rapidă și eficientă, ci și o strategie comună pe termen lung. Probabil uităm că, potrivit celor mai recente evaluări ale Organizației Națiunilor Unite, 12 360 de migranți au părăsit Libia și au ajuns în Italia și în Malta începând cu luna martie, și că, deja, 700 000 de persoane au părăsit Libia și Tunisia cu scopul de a traversa Marea Mediterană. Fără un plan comun de primire a imigranților și fără un control la frontiere riscăm să ne confruntăm cu o imigrație haotică, de necontrolat, cu urmări grave pentru Europa în ansamblu. În acest sens, este important să se consolideze Frontex, să se stabilească o solidaritate mai mare în rândul statelor membre, să se încheie acorduri privind un control sporit la frontiere și, de asemenea, să se repatrieze imigranții ilegali. În final, în ceea ce privește modificarea sistemului Schengen, o astfel de decizie ar trebui să fie luată la nivel european, și nu să fie lăsată în seama unei singure țări. Nu ar trebui să permitem ca statele cele mai expuse presiunilor reprezentate de migrație să fie supuse riscului de a se izola și mai mult.
Kinga Göncz
, în scris. - (HU) Una dintre cele mai importante provocări pentru Europa de astăzi este modul în care să se reacționeze la revoluțiile care au izbucnit la granițele sale sudice. Democratizarea acestei regiuni este un interes major al UE; UE trebuie să găsească o soluție pentru fluxul de refugiați care provin din această regiune, soluție care să respecte principiile umanitare și drepturile omului. Este necesară o solidaritate între statele membre, dar mai ales față de refugiații care vin în Europa. Noi, maghiarii, putem înțelege cu adevărat importanța acestui lucru deoarece sute de mii de concetățeni au fost găzduiți de numeroase țări ale lumii după revoluția din 1956.
Răspunsul la presiunea exercitată de migrație nu este reintroducerea controalelor la frontierele interne, ci accelerarea negocierilor în curs cu scopul de a adopta un pachet privind refugiații, o politică europeană comună în domeniul migrației și un sistem de evaluare Schengen cât mai curând posibil.
Reintroducerea controalelor la frontieră, chiar și temporar, ar submina una dintre realizările simbolice ale UE, împiedicând libera circulație a cetățenilor. Aceasta este o realizare pe care cetățenii europeni trebuie să o aprecieze și care este, de asemenea, o garanție a punerii în aplicare și a succesului spațiului economic comun. Trebuie să găsim împreună soluții la problemele care apar, nu trebuie să dăm motive vocilor populiste și individuale să ofere numai pseudosoluții.
Lena Kolarska-Bobińska
În timpul dezbaterilor noastre privind consolidarea și îmbunătățirea gestionării spațiului Schengen, trebuie totodată să luăm în considerare noua politică a Uniunii Europene în domeniul migrației, nu numai în contextul situației din Africa de Nord, ci și în contextul posibilelor evenimente din țările vecine de la est. Este greu de prevăzut ce s-ar putea întâmpla în fostele țări sovietice în viitor. De asemenea, ar trebui să avem în vedere provocările cu care se confruntă Europa. UE este o societate în curs de îmbătrânire și, prin urmare, afluxul de migranți nu ar trebui considerat doar ca o amenințare la adresa piețelor europene ale forței de muncă. Deseori, migranții contribuie la creșterea economică din țara lor de destinație.
Acest lucru s-a întâmplat după ce noi state membre au aderat la UE. Germania, care se temea de afluxul de migranți, a aplicat perioade de tranziție și tocmai acum își deschide frontierele pentru lucrătorii din Polonia. Regatul Unit a decis să deschidă rapid piața forței de muncă și acum se bucură de beneficiile de a avea ca angajați aproximativ două milioane de tineri polonezi, eficienți și energici. De asemenea, se afirmă frecvent că ar trebui să acceptăm migranți politici, dar să închidem porțile Europei pentru migranții economici. În opinia mea, această separare nu are sens deoarece, deseori, este dificil să facem distincția între aceste două tipuri de migrație. Cum să clasificăm protestele clasei de mijloc din țările arabe? Cauzele care stau la baza protestelor sunt atât politice, cât și economice. Prin urmare, haideți să nu cădem pradă temerilor imaginare și haideți să ne gândim la oportunitățile noastre de dezvoltare.
Edward Scicluna
, în scris. - Pozițiile agresive adoptate de liderii politicii francezi și italieni față de incidentul de la Ventimiglia nu au nicio legătură cu Acordul Schengen, ci mai degrabă reprezintă un exercițiu pentru a impresiona proprii cetățeni. Cei 20 000 de migranți au fost, în principal, migranți economici care căutau un loc de muncă și oportunități economice mai bune. Pentru a nu suferi un exod de inteligență deoarece cetățenii săi inteligenți și cel mai bine pregătiți încearcă să migreze din motive economice, Tunisia solicită UE asistență financiară pentru programe de dezvoltare economică cu scopul de a promova munca în rândul tinerilor și al șomerilor. Cu toate acestea, acest lucru nu ar trebui să ne distragă de la abordarea adevăratei probleme, și anume de a face față migrației solicitanților de azil autentici din Africa de Nord, care au părăsit sau vor părăsi țările distruse de război. Pentru acest lucru nu avem nevoie de reintroducerea controalelor la frontierele naționale. Principiile UE includ libertatea de circulație și solidaritatea între statele membre și nu ar trebui să facem pași înapoi în acest sens. Tratatele prevăd instituirea unui sistem european comun de azil și repartizarea corespunzătoare a sarcinilor între statele membre. În loc să alimentăm populismul de dreapta, ar trebui să colaborăm ca europeni pentru a elabora legislația necesară.
Debora Serracchiani
Sosirea unor valuri de imigranți în Lampedusa în ultimele zile arată că problema imigrației continuă și necesită măsuri imediate. În mod clar avem nevoie de o guvernanță îmbunătățită în spațiul Schengen, astfel cum se stabilește în comunicarea Comisiei din 4 mai.
În acest sens, mecanismele de solidaritate trebuie să fie consolidate în ceea ce privește redistribuirea solicitanților de azil, mobilitatea organizată și noile parteneriate cu țările terțe. Revizuirea mecanismelor pentru aplicarea acquis-ului Schengen nu trebuie considerată o scuză pentru a limita, după dorință, dreptul la libera circulație, ci mai degrabă ca un stimul pentru noi oportunități.
Sper ca, în curând, să se elaboreze propuneri concrete referitoare la combaterea prejudecăților, a discriminării și a anarhiei, precum și la promovarea drepturilor omului, a demnității umane și a păcii. Gestionarea eficientă a imigrației și încurajarea coexistenței pașnice trebuie să fie angajamentul de zi cu zi al unei politici bune care vizează să promoveze dezvoltarea și securitatea. Returnarea fluxurilor masive de persoane în țările lor de origine nu ajută la menținerea distanței între europeni și imigranți. La drept vorbind, acest lucru riscă să sporească ilegalitatea, instabilitatea și costurile economice.
Monika Smolková
Migrația în masă a persoanelor din Africa de Nord era previzibilă de acum câteva luni, iar Franța și Italia ar fi trebuit să reacționeze imediat, alături de Comisie. În prezent, declarațiile și acțiunile acestora, când poliția unui stat refuză să accepte documentele unui alt stat, nu provoacă doar uimire. Cererile de protecție a intereselor la frontierele interne ținând seama de cei 25 000 de refugiați sunt fără precedent și populiste și contrazic tot ceea ce reprezintă Schengen. La 22 decembrie 2007, am ajutat la eliminarea frontierei slovaco-maghiare. Comparativ cu entuziasmul oamenilor de la acea dată, consolidarea frontierelor interne din prezent pare o negare completă a idealului Schengen. Libertatea, libera circulație a persoanelor și a bunurilor, precum și solidaritatea cu toți cei care au nevoie de solidaritate trebuie să rămână prioritățile UE. Mă opun introducerii frontierelor interne și, prin urmare, aștept o consolidare a mecanismelor de control Schengen, astfel încât să se prevină tendințele populiste ale unor state, radicalizarea și intoleranța și să se consolideze sistemul Schengen, care este una dintre cele mai mari realizări ale Europei de astăzi.
Nuno Teixeira
Evenimentele care devastează Insula Lampedusa, ca urmare a revoluțiilor populare din Africa de Nord, au creat o criză umanitară care a condus la sosirea a peste 20 000 de imigranți tunisieni din ianuarie până în aprilie. Guvernul italian nu a reușit să răspundă cu succes la numeroasele solicitări de azil și nici la sosirea bruscă a mii de imigranți ilegali. Acordul Schengen, încheiat în 1985 și inclus în Tratatul privind Uniunea Europeană, este considerat unul dintre cele mai mari simboluri ale integrării europene. Prin urmare, este important să nu uităm principiile sale de bază care, în cazul în care sunt deteriorate, vor compromite eficiența spațiului Schengen. Devine imperativ să se aplice în mod corespunzător acordurile Schengen prin intermediul solidarității, al informării reciproce și al coordonării. Criza umanitară cu care ne confruntăm în prezent trebuie să fie soluționată prin mijloacele juridice stabilite de normele Schengen. Diferențierea între persoanele care au dreptul la protecție internațională, cum ar fi refugiații și migranții economici, este extrem de importantă în scopul a îi proteja pe cei care au într-adevăr nevoie de protecție. Pe de altă parte, încălcarea unilaterală a acordului trebuie să fie împiedicată cu orice preț deoarece amenință construirea unui spațiu european fără frontiere care a început în 1985.
Kathleen Van Brempt
Propunerile anunțate miercuri de către Comisie, de consolidare a politicii în domeniul azilului și migrației conțin o tâmpenie și câteva inițiative bune. Referirea la controalele la frontierele interne face dovada mai mult a unei utilități politice decât a conducerii și înțelegerii. Dar, desigur, această concesie față de Franța și Italia este, din fericire, în totalitate simbolică. De asemenea, sunt încântată de faptul că, în propunerile sale, Comisia a arătat că este conștientă, și ea, că nu trebuie să caute soluții durabile pentru o politică mai eficientă în domeniul azilului și al migrației în momentul nepotrivit și că acest lucru necesită o altă formă de cooperare mai europeană.
Există diferențe majore între statele membre în ceea ce privește modul în care acestea abordează cererile de azil și rezultatul acestor proceduri. Un sistem european comun de azil este, prin urmare, necesar, astfel încât solicitanții de azil să poată vedea că Europa acordă ajutor dacă este necesar, dar că nu oferă bilete gratuite aventurierilor. Trebuie să stabilim o legătură între acest lucru și dezvoltarea de parteneriate importante între Europa și țările vecine, astfel încât să putem sprijini creșterea și dezvoltarea. Sper ca Comisia să nu își mai permită să fie folosită drept jucărie de unii politicieni care doresc să fie apreciați în țara de origine. Avem nevoie de soluții europene durabile la o problemă europeană. Aceste propuneri reprezintă un punct de plecare bun, dar mai avem nevoie de câteva lucruri în plus.
Winkler, Iuliu
, în scris. - Sub loviturile crizei economice și financiare, precum și ale consecințelor primăverii arabe cu profunde implicații în nevoile de a controla fluxurile de emigranți și accesul la resursele de petrol, UE pare a fi din ce în ce mai divizată, pe cale să abandoneze una dintre cele mai valoroase realizări ale sale - libera circulație în spațiul Schengen. Restricționarea libertății de circulație a cetățenilor europeni prin introducerea unor noi limitări, chiar și temporare, și impunerea pentru România și Bulgaria a unor criterii suplimentare celor din Tratatul de la Schengen vor duce la erodarea unității europene. Cred într-o Europă puternică și solidară și mă număr printre susținătorii viziunii Președinției maghiare a UE exprimate prin sloganul "Strong Europe”. Asistând, însă, la ultimele evoluții legate de viitorul spațiului Schengen, constat că ne aflăm pe o cale greșită. În momente critice ca și cele pe care le traversăm, leadership-ul european ar trebui să dea dovadă de mai multă viziune și solidaritate, să fie preocupat de blocarea renașterii populismului deșănțat și a protecționismului intern în Europa. Acestea vor avea urmări dramatice, ușor de prevăzut. Nu restricțiile și interdicțiile vor duce la consolidarea și stabilitatea spațiului Schengen!
Anna Záborská
Din dezbaterea în plenul Parlamentului European a rezultat, de asemenea, că libertatea de circulație stabilită prin Acordul Schengen reprezintă unul dintre pilonii-cheie ai cooperării europene și trebuie să facem tot posibilul pentru a o păstra. Totuși, în același timp, vedem că Europa nu era pregătită pentru numărul tot mai mare de imigranți din Tunisia și Libia. Faptul că Italia a acordat acestor imigranți documente de călătorie le permite acestora să circule liber în spațiul Schengen. Astfel, și alte state, în special Franța și Germania, au fost obligate să înceapă să caute intens o soluție. Sistemul Schengen permite statelor să efectueze controale aleatorii la frontiere asupra călătorilor în circumstanțe excepționale și Danemarca, de exemplu, a utilizat deja această opțiune. În opinia mea, o politică europeană comună în domeniul migrației și azilului nu este o soluție deoarece acest aspect ține de competența statelor membre. În prezent, statele care formează frontiera spațiului Schengen ar trebui să accepte responsabilitatea de a proteja frontierele comune și să ia măsuri pentru returnarea rapidă a migranților economici în țările lor de origine.
