Sundhedsproblemer i forbindelse med elektromagnetiske felter (kortfattet forelæggelse) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er kortfattet forelæggelse af betænkning af Ries for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om sundhedsproblemer i forbindelse med elektromagnetiske felter.
Frédérique Ries
Hr. formand! Før jeg kommer ind på indholdet, vil jeg gerne lige sige noget om formen. Jeg er ikke den første og helt sikkert heller ikke den sidste til at protestere mod forretningsordenens artikel 45, som hindrer, at vi her i aften kan have en forhandling om noget, der ikke desto mindre er et meget stort problem for Europas borgere.
Ingen forhandling, ingen talere på gruppernes vegne, ingenting. Derfor vil jeg gerne trods alt takke fru Ayala, fru Lucas, hr. Adamou, fru Sinnott, fru Ferreira og selv hr. van Nistelrooij, også selv om de desværre ikke er til stede, og selv om Parlamentet er så godt som tomt her, hvor klokken nærmer sig 23.00. Det er sandelig heller ikke dårligt at sætte et punkt, der er af stor interesse og vedrører millioner af borgere i Europa, på dagsordenen kl. 23.00.
Men nu kommer jeg til indholdet. I 10 år har Parlamentet ikke taget dette emne op. Det var derfor på tide, for 10 år er skelsår og alder, når det drejer sig om ny teknologi. Vi har haft et boom i trådløse anordninger, mobiltelefoner, wifi, bluetooth, relæstationer og højspændingsledninger. Disse bølger er overalt omkring os og giver os en mængde ubestridelige fordele, hvilket jeg ikke et sekund drager i tvivl i betænkningen, men det skal også siges, at de giver anledning til alvorlige sundhedsmæssige spørgsmål.
Derfor er det helt klart et noget følsomt område at lave en betænkning om, idet der er flere og flere kontroverser om sundhedsrisiciene ved disse lavfrekvensbølger, og forskerverdenen kan desuden ikke nå til enighed.
Her er et par eksempler på de ambitiøse forslag, som jeg håber, at De vil støtte i morgen, nemlig beskyttelse af områder i risikozonen og af sårbare personer, dvs. skoler, vuggestuer, plejehjem, rekreationshjem og naturligvis sygehuse.
Etiske overvejelser er også vigtige i denne sag, og vi skal have indført procedurer, der sikrer uvildig videnskabelig forskning og ekspertviden. Vi skal også opfordre til en adfærdsændring i forbindelse med mobiltelefoner ved at tilskynde til brug af håndfri sæt, begrænse børns og unges brug af mobiltelefon, lære dem at bruge sikrere teknikker, overvåge visse markedsføringskampagner og få udbydere og elselskaber til at dele basisstationer og master.
Der er dog én ting, jeg beklager, og det er vigtigt, fordi det vedrører det første punkt i min betænkning, hvor jeg opfordrer til en revision af emissionsgrænser. Desværre fik jeg ikke støtte fra mine kolleger i Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, selv om samme tekst, og det vil jeg gerne påpege, ord for ord blev næsten enstemmigt vedtaget på vores plenarmøde den 2. september sidste år i forbindelse med en betænkning om den europæiske handlingsplan for miljø og sundhed 2004-2010.
Kommissionens nuværende politik med at stikke hovedet i busken - ja, undskyld mig for at bruge dette udtryk - skaber bestemt ikke den klarhed, som de europæiske borgere venter på, tværtimod er forskerne stadig uenige, og antallet af sagsanlæg stiger, og dommene er undertiden til fordel for udbyderne, undertiden for de lokale boligforeninger.
Både Kommissionen og Verdenssundhedsorganisationen gør sig til talsmænd for en status quo-tilgang med rendezvousklausulen i 2015 - som jo næsten er et helt andet tiår - for at undersøge, om konstant eksponering for denne cocktail af lavfrekvensbølger kan være årsag til kræfttumorer. Dette er derfor ikke den rette tilgang. For mig ser det noget letbenet ud, og jeg håber af hele mit hjerte, at vi, hvis der fremover skulle opstå sundhedsproblemer, ikke får at vide, at det er denne tilgang, der bærer ansvaret.
Forsigtighedsprincippet, der ligger bag vores forslag, er ikke ensbetydende med, at man ikke skal gøre noget, men et handlingens princip, der skal give mulighed for at opnå ekspertviden og dermed mindske usikkerheden. Det er denne dynamiske og progressive definition, vi forsvarer i dag på dette følsomme område, elektromagnetiske bølger. Derfor har det alternative beslutningsforslag indgivet af Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance min fulde støtte, det vil jeg gerne slå helt fast. Det viser tilbage til mit oprindelige forslag om at reducere emissionstærsklerne, som ni medlemsstater og en lang række regioner, hvoraf to i nærheden af mig, nemlig Vallonien og Bruxelles, allerede gør, dvs. at de bruger tre volt pr. meter i modsætning til de 41 volt pr. meter, der er tilladt nu i medfør af henstillingen fra 1999.
Men jeg er Parlamentets ordfører om dette emne, og jeg vil frem for alt gerne bevare de andre fremskridt i denne betænkning som vedtaget i udvalget. Og det er naturligvis sidstnævnte, jeg beder Dem stemme for i morgen.
Til sidst har jeg to budskaber. Elektromagnetiske bølger og deres indvirkning er stadig et åbent spørgsmål, og jeg er overbevist om, at Parlamentet også kommer til at tage denne sag op i den næste valgperiode. Europa skal gøre sine borgere trygge og overtage denne debat, som nu kun føres i retssale.
Günter Verheugen
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne udtrykke min varme tak til Parlamentet og især fru Ries, ordføreren for denne initiativbetænkning om elektromagnetiske felter (EMF).
EMF er ganske rigtigt kontroversielt i mange europæiske borgeres øjne, selv om mange andre og også jeg synes, at det er et meget vigtigt emne.
Emnets kompleksitet og de stærke følelser, der omgærder det, betyder, at det er særlig vigtigt at indhente helt nøjagtige fakta og evaluere dem omhyggeligt, grundigt og objektivt.
Kommissionen følger derfor løbende og meget opmærksomt dette emne, som den også skal i overensstemmelse med Rådets henstilling 1999/519.
Derfor indhenter Kommissionen regelmæssigt information fra uafhængige forskningsudvalg for at ajourføre sin viden om de mulige risici ved EMF. Den nylige udtalelse fra SCENIHR, der er det kompetente forskningsudvalg, om dette emne blev vedtaget så sent som i januar i år.
Jeg vil gerne tilføje, at Kommissionen følger udviklingen i medlemsstaterne og de seneste domsafgørelser mod mobiltelefonselskaber i Frankrig med stor opmærksomhed, hvilket også gælder sænkningen af eksponeringsgrænserne for basisstationer i Bruxelles-regionen.
Jeg kan forsikre Parlamentet om, at Kommissionen vil behandle anmodningerne i beslutningen meget omhyggeligt.
Og nu ganske kort til et par enkelte punkter.
For det første findes der allerede på EU-plan rammer for eksponeringsgrænser og produktionsstandarder og også et beskyttelsesniveau for de kendte følger.
For det andet er der ikke i de eksisterende videnskabsundersøgelser belæg for at ændre det videnskabelige grundlag for disse eksponeringsgrænser.
Kommissionen vil også følge de videnskabelige fremskridt på området nøje for at vurdere, om eksponeringsgrænserne skal tilpasses.
For det tredje vil Kommissionen intensivere dialogen med interessenterne om de potentielle sundhedsmæssige følger af EMF. Kommissionen vil gerne samarbejde med de vigtigste aktører for at kunne reagere hensigtsmæssigt på offentlighedens bekymringer.
Jeg vil gerne understrege meget kraftigt, at vi også støtter forskningen på området for at få afdækket de resterende usikre punkter.
Formanden
Forhandlingen er nu afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Véronique Mathieu  
Vi er nødt til at erkende, at der for indeværende kun findes få pålidelige og godkendte videnskabelige data om følgerne af magnetfelter for den menneskelige krop. Men de indgår ikke desto mindre i vores dagligdag (mobiltelefoner og trådløs teknologi), og 80 % af alle borgere føler ikke, at de har information nok om de eventuelle følger, og 50 % siger, at de er bekymrede.
Indtil nu har forskersamfundet kun kunnet udsende delte og undertiden modstridende udtalelser, og de offentlige myndigheder har ikke været tilstrækkelig opmærksomme på problemet. Derfor tilslutter jeg mig helt og fuldt denne betænkning, hvor medlemsstaterne opfordres til regelmæssigt at tilpasse tærskelværdierne for disse felter, og henstiller i medfør af forsigtighedsprincippet til, at man forbyder antenneanlæg i sårbare områder (skoler og sygehuse).
Det glæder mig også, at Kommissionen iværksætter en videnskabelig undersøgelse for bedre at kunne vurdere følgerne af eksponering for elektromagnetfelter. Offentlige myndigheder, producenter og forbrugere skal have præcis information for at kunne måle disse risici og om nødvendigt træffe de relevante beskyttelsesforanstaltninger. Det er også vigtigt at fremsætte henstillinger baseret på god praksis for bedre at kunne beskytte borgernes sundhed, uanset om de bruger disse anordninger eller bor i nærheden af basisstationer eller højspændingsledninger.
