Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0125/2007).
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Første del
Formanden

Om: Forsikringsselskaber i EU
Ifølge oplysninger udsteder forsikringsselskaber kun forsikringspolicer for motorkøretøjer, som er indregistreret i og kører på nummerplader fra den stat, hvor det pågældende selskab har sæde, selv om det ifølge EU's lovgivning er muligt at forsikre motorkøretøjer, som kører på nummerplader fra en anden medlemsstat. Agter Kommissionen på baggrund af det tredje direktiv 92/49/EØF om direkte forsikringsvirksomhed og det fjerde direktiv 2000/26/EF om ansvarsforsikring for motorkøretøjer at foreslå en ændring af direktiverne, således at den europæiske forbruger får mulighed for at vælge det forsikringsselskab og det land, hvor han agter at tegne en forsikring for sit motorkøretøj? Mener Kommissionen, at denne valgfrihed vil fremme konkurrencen med det resultat, at forsikringspræmierne falder betydeligt?
Charlie McCreevy
Hr. formand! Hovedformålet med EU's lovgivning er at sikre en høj grad af beskyttelse for trafikofre, fremme den frie bevægelighed for køretøjer og tilskynde til grænseoverskridende aktiviteter for forsikringsselskaber.
EU's retlige rammer for obligatoriske bilforsikringer er en stor succeshistorie for EU. De har været under udvikling siden begyndelsen af 1970'erne og har været en grundlæggende forudsætning for, at bilisters og deres køretøjers frie bevægelighed er blevet til virkelighed. Køretøjsforsikringsdirektiverne har gjort det muligt at ophæve grænsekontrol med forsikringer, så køretøjer kan køre lige så let mellem medlemsstater som rundt i samme land. De gør det også let at få erstatning i de tusindvis af ulykker, der involverer køretøjer fra forskellige medlemsstater.
Motorkøretøjsforsikringsdirektiverne indeholder et krav om, at forsikringsselskaberne skal være til stede lokalt for at kunne behandle klager og skal være medlem af den lokale garantifond og det lokale bureau for det grønne forsikringskort. Det er for at beskytte ofrene, især mod at skulle indgå i grænseoverskridende forhandlinger med et forsikringsselskab, der er etableret i en anden medlemsstat.
Medlemskab af det lokale bureau for det grønne forsikringskort sikrer, at systemet fungerer gnidningsløst, og at det ikke er nødvendigt at tjekke forsikringsbeviser. Alle EU-medlemsstater samt Schweiz, Norge, Island, Kroatien og Andorra deltager på grundlag af den "multilaterale aftale".
Forbindelsen mellem det land, hvor køretøjet er indregistreret, og forsikringsselskabets medlemskab af dette lands garantifond er også udtryk for de lokale bilisters solidaritet.
Europæiske forbrugere har mulighed for at vælge en bilforsikring, der dækker hele EU, i det omfang ovennævnte særlige betingelser for forsikringsselskaber er opfyldt. Hvorvidt forsikringsselskaberne er parate til at indgå forsikringskontrakter for biler, der er indregistreret i et andet land, afhænger i vid udstrækning af disse selskabers forretningspolitik og deres parathed til at dække risici, der (næsten) udelukkende opstår i et andet land, hvor risikostrukturerne kan adskille sig væsentligt fra, hvad de kender fra deres eget land.
Med dette in mente er det måske ikke overraskende, at mængden af grænseoverskridende aktiviteter i denne branche er særdeles begrænset. Men det er dog blevet anført, at der ikke er nogen konkurrence, og at en større mængde grænseoverskridende aktiviteter måske ville medføre lavere forsikringspræmier. Vi vurderer dette spørgsmål som led i vores løbende offentlige høring om finansielle detailtjenesteydelser.
Manolis Mavrommatis
(EL) Hr. formand, kommissær! Tak for Deres svar, men jeg vil gerne igen understrege mit spørgsmål fra i formiddags og den kolossale Equitable Life-skandale, hvor millioner af ofre kræver en rimelig erstatning på grund af forsikringsselskabets dårlige administration.
Dette eksempel er måske i sig selv nok til at overtale Kommissionen til at liberalisere bilforsikringsmarkedet og borgernes mulighed for selv at vælge, hvad der er i deres egen bedste interesse, således at de er fuldstændig personligt ansvarlige for de valg, de træffer.
Charlie McCreevy
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Det, vi drøftede her til formiddag vedrørende betænkningen fra Undersøgelsesudvalget om Equitable Life var, hvordan forsikringsselskaber er reguleret, og de mangler, som dette udvalg har konstateret med hensyn til regulering, gennemførelse af EU-direktiver og andre spørgsmål.
Men jeg tror, at det, medlemmet her henviser til, er, at borgerne skal kunne tegne motorkøretøjsforsikring på tværs af grænserne. Men det er en tosidet transaktion. Den pågældende skal have et forsikringsselskab til at yde denne tjeneste, og indtil videre ser det ikke ud til, at ret mange forsikringsselskaber af mange forskellige grunde har en forretningspolitik for grænseoverskridende aktiviteter - jeg formoder, at de sandsynligvis ikke kender til politikken vedrørende forsikringskrav i det pågældende land, retssystemet eller den erstatning, som kan tildeles, og som kan variere betydeligt fra et land til et andet.
Jeg påpegede derfor i mit svar, at det i henhold til de eksisterende direktiver er muligt for en enkeltperson at gøre dette, med forbehold af forskellige regler. Men der skal naturligvis være et forsikringsselskab, der er rede til at handle på denne bestemte måde og påtage sig alle aspekter af de grænseoverskridende aktiviteter.
Som jeg sagde i mit svar, mener jeg, at det vil være vældig godt, hvis det kan gøres, og derfor ser vi på spørgsmålet i forbindelse med grønbogen om finansielle detailtjenesteydelser. Hvis vi kan gøre noget for at gøre det hele lidt lettere, vil vi også se på det. Men indtil nu har situationen været sådan, at selv om vi ønsker at fjerne grænserne og sørge for, at markedet bliver liberaliseret, skal der være en virksomhed, der ønsker at gøre det, og det har der hidtil ikke været. Der er nogle få undtagelser, men det er ikke en branche, hvor man har udnyttet disse muligheder.
Formanden

Om: Informationskampagner om køb af fast ejendom i forskellige EU-medlemsstater
Vil Kommissionen overveje at udforme og offentliggøre en lille vejledning med oplysninger om de skattemæssige, regnskabsmæssige og lovmæssige spørgsmål, som kommende EU-købere skal være opmærksomme på, når de køber fast ejendom i en anden EU-medlemsstat?
Charlie McCreevy
Hr. formand! Køb af bolig udgør en vanskelig og tidskrævende udfordring for forbrugerne. Juridiske og skattemæssige spørgsmål er store udfordringer, selv i ens egen medlemsstat. Disse udfordringer blive kun større, når forbrugerne køber en bolig uden for deres egen medlemsstat: Procedurerne er ofte fuldkommen anderledes end dem, man kender "hjemmefra".
Selv om Kommissionen er fuldt ud klar over disse forhold, findes der ikke noget enkelt svar. Beskatning og ejendomslovgivning, som er årsagen til kompleksiteten, falder uden for Fællesskabets kompetenceområde.
Kommissionen støtter ikke desto mindre initiativer, der fremmer gennemsigtigheden på de europæiske bolig- og realkreditmarkeder. Gennemsigtigheden er særligt vigtig for forbrugerne, navnlig når reglerne er forskellige fra land til land. Forbrugerne har brug for fuldstændige og nøjagtige oplysninger for at kunne træffe informerede valg, når de køber fast ejendom i en anden medlemsstat.
Ønsket om en informationsbrochure til forbrugere, der skal købe fast ejendom, er også blevet fremsat under vores igangværende gennemgang af de europæiske realkreditmarkeder, hvor interessenterne foreslog, at Kommissionen udfærdiger og vedligeholder en onlinevejledning i de væsentligste juridiske og andre spørgsmål vedrørende låntagning på tværs af grænserne. Jeg er tilhænger af sådanne initiativer. At købe fast ejendom på tværs af grænserne er en naturlig konsekvens af de friheder, der udgør selve essensen i det indre marked. Når forbrugerne står over for praktiske problemer eller savner oplysninger, skal vi forsøge at hjælpe dem, f.eks. ved at påpege, hvilke problemer de kan støde på, og ved at lede dem i retning af de relevante organer og myndigheder, der kan bistå dem.
Kommissionen vil undersøge disse spørgsmål og se, hvad der kan lade sig gøre. Men lad mig være ærlig: Det er ikke nogen let opgave. Kommissionen har ikke nødvendigvis adgang til alle de oplysninger, der vil være nødvendige, og vi vil heller ikke nødvendigvis have midlerne til at kontrollere, at sådanne oplysninger er korrekte eller ajour. Før vi går videre, skal vi være sikre på, at vi kan klare denne udfordring. Det kan også være en mulighed at samarbejde med tredjemænd.
Brian Crowley
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar. Jeg går ud fra, at på dette område, som inden for alle andre områder, skal caveat emptor altid være det centrale princip. Men der findes ting, der komplicerer sagerne, som De helt rigtigt sagde, og jeg glæder mig over, at De har kigget på, hvad de europæiske udbydere af realkredit overvejer.
Men der findes et andet aspekt - behovet for et andet testamente. Hvis man ejer fast ejendom uden for sit opholdsland, er det nødvendigt med et andet testamente, der omfatter afviklingen af boet i en sådan situation. Så selv om der er forskelle mellem de 27 medlemsstater og yderligere komplikationer internt i medlemsstaterne, findes der visse kerneværdier, som man kunne lægge ud på Kommissionens webside, som De så rigtigt siger.
Jeg vil tilskynde Dem til at arbejde videre mod det mål og samtidig understrege, at caveat emptor altid bør være hovedprincippet.
Charlie McCreevy
Hr. formand! Jeg er fuldstændig enig med det ærede medlem. Som jeg sagde, kan det vise sig at være noget af en vanskelig opgave at gennemføre. Som hr. Crowley nævnte, skal det underliggende princip altid være caveat emptor. Inden for alle disse områder skal man altid være klar over dette, når man køber fast ejendom eller finansielle produkter. Som jeg sagde tidligere i dag, er det altid for godt til at være sandt, når nogen kommer med et tilbud, der ser ud til at være for godt til at være sandt. Det er noget, vi må huske på.
Hr. Crowley nævnte spørgsmålet om et andet testamente. Så sent som sidste weekend læste jeg en artikel i et fagblad, hvori man sagde til mennesker med fast ejendom i Spanien f.eks. at det er vigtigt at udfærdige et testamente, der dækker den pågældende ejendom, og man beskrev, hvordan det skal gøres. Jeg har i øvrigt ikke fast ejendom i Spanien lige nu, men mange af de irere, jeg kender, har, og de er ikke opmærksomme på dette krav. Artiklen stod i et tidsskrift, der kun læses af folk, der arbejder med bogføring. Det, hr. Crowley siger, er meget vigtigt. Kun en meget lille procentdel af de irere, der har huse i det skønne land Spanien, er opmærksomme på dette.
En af de 48 anbefalinger fra ekspertgruppen gik ud på, at vi bør udfærdige en informationsbrochure. Det bliver noget af en opgave at finde frem til, hvad vi kan dække på korrekt vis i denne brochure, men vi vil bestemt gøre et forsøg på det. Risikoen består i, at eftersom vi ikke kan dække det hele, kommer vi til at stå med den moralske risiko, at vi ikke kommer med alle oplysningerne, men lad os se, hvad vi kan opnå. Hvis vi prøver at få et indre marked for alle områder, vil det logiske være at levere oplysninger, der går på tværs af netop disse fronter.
Det ville også bidrage til at forbedre EU's image, hvis almindelige mennesker kunne sige, at der var kommet noget brugbart fra EU. Vi vil gøre et forsøg på det. Jeg ved ikke, hvor godt det vil lykkes for os.
DanutBudreikait
(LT) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg er enig i, at det er et kompliceret spørgsmål. Jeg har selv skrevet en bog om, hvordan man etablerer virksomhed i de 15 gamle EU-lande, og også om køb af fast ejendom, skatter, afgifter og andre forhold. De sagde, at der findes kompendier med information. Kan De specificeres, hvad det er for kompendier? Hvis de ikke er fuldstændige, skal de ajourføres, så folk, der bevæger sig frit i EU, kan få al den nødvendige information om disse forhold, herunder om køb af fast ejendom.
Charlie McCreevy
Hr. formand! Jeg er bange for, at det er en misforståelse - de findes ikke endnu. Hr. Crowleys spørgsmål gik på, om vi vil overveje at udarbejde en informationsbrochure, og dette blev også anbefalet af ekspertgruppen om realkredit. Vi undersøger sagen, og vi vil forsøge at se, hvad vi kan gøre for at få udarbejdet en rigtig informationsbrochure med alle de forbehold, som jeg selv var inde på, med hensyn til, hvordan den kan udarbejdes.
Jeg lykønsker medlemmet med hendes initiativ med at gribe dette an ud fra en indlysende professionel synsvinkel - jeg kan forestille mig, at det var et stort stykke arbejde. Men som jeg sagde i mit tidligere svar, kan vi forsøge at kombinere den ekspertise, der findes derude blandt private organisationer, der måske vil indvilge i en eller anden form for fælles fremgangsmåde, så vi bruger det, der allerede findes, i stedet for at begynde helt forfra. Så måske vil det ærede medlem være villigt til at give nogle af sine oplysninger videre til mine tjenestegrene, således at vi kan udnytte hendes åbenlyse talenter på dette område.
Formanden

Om: Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og indvandringspolitikker
Har Tjenesten for EU's Optræden Udadtil i lyset af den seneste udvidelse af Unionens beføjelser på indvandringsområdet og udbygningen af Kommissionens aktiviteter på samme felt tilstrækkelige ressourcer til at kunne bistå medlemsstaterne med de nye samarbejdsformer, der er iværksat i den henseende, inden for områder såsom integration af lovlige indvandrere på arbejdsmarkedet eller repatriering af indvandrere og indpasning af samme i de lokalsamfund, de kommer fra?
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Den eksterne dimension af EU's immigrationspolitik og Kommissionens foranstaltninger på dette område har udviklet sig meget gennem de seneste par år på grund af behovene med hensyn til indvandring, navnlig med hensyn til definitionen, men også anvendelsen af en overordnet fremgangsmåde i forbindelse med indvandring. Vi mener, at dette er vigtigt for fremtiden, og vi forsøger at gøre, hvad vi kan, for at nå frem til en overordnet fremgangsmåde.
I forbindelse med denne overordnede fremgangsmåde er vi i færd med at udvikle forskellige initiativer vedrørende alle aspekter af immigration. Dermed medtager vi også lovlig indvandring, men navnlig kampen mod ulovlig indvandring, tilbagetagelse og tilbagetagelsesaftaler, asyl, indvandring og udvikling samt indvandring og integration.
Fra starten har jeg personligt forpligtet mig til 3 % målet inden for instrumentet for naboskabspolitikken. Jeg er allerede ved at konkretisere dette engagement for de lande, som jeg har ansvaret for. Sammen med hr. Frattini og hr. Michel har jeg netop forelagt Kommissionen et forslag til vedtagelse om temastrategien 2007-2010 for temaprogrammet om samarbejde med tredjelande inden for indvandring og asyl. Dette program indeholder et vejledede beløb på mere end 380 millioner euro for perioden 2007-2013, som skal anvendes til samarbejdet med tredjelande inden for indvandring og asyl, herunder indvandring af arbejdskraft og reintegration af tilbagevendte.
Kommissionens delegationer spiller en central rolle for gennemførelsen af denne ambitiøse dagsorden, både på det politiske, men også på det operationelle niveau, og Kommissionens tjenestegrene i Bruxelles underretter systematisk Kommissionens delegationer og inddrager dem i nye udviklinger på indvandringsområdet. Den politiske dialog med tredjelande gennemføres i fællesskab af delegationerne og tjenestegrenene i Bruxelles.
På det operationelle plan er delegationerne f.eks. også ansvarlige for at identificere behov og problemer, for at sikre, at foranstaltninger, der finansieres med Fællesskabets eksterne bistand, gennemføres korrekt. Desuden bistås delegationerne i lande, hvor indvandring har vist sig at være et vigtigt nyt tema inden for Fællesskabets eksterne bistand, også af tjenestegrene i Bruxelles gennem uddannelsesforanstaltninger, tematiske net på det operationelle plan samt støttemissioner.
I kraft af disse foranstaltninger sikrer vi i Kommissionen, at delegationerne kan interagere med medlemsstaterne, men også med tredjelande og gennemføre den immigrationsrelaterede fællesskabsbistand.
Manuel Medina Ortega
(ES) Hr. formand, fru kommissær! I de seneste måneder har jeg hørt Deres og kommissær Michels og kommissær Frattinis udtalelser, og jeg finder Deres løfter meget opmuntrende.
Min bekymring er, at vi i EU ofte giver udtryk for alt for stor velvilje, vi kommer med udtalelser, men de følges ikke op med handling, for vi mangler ressourcerne til det. Frontex-systemet har f.eks. haft enorme problemer med at styre den ulovlige indvandring.
De tre kommissærers løfter kræver, at der oprettes en eller anden form for udenrigstjeneste i EU, ikke økonomisk eller politisk, men snarere social eller arbejdsmarkedsmæssig, noget i retning af de arbejdsmarkedsorganisationer og sociale organisationer, som alle medlemsstaterne har i øjeblikket.
Mener kommissæren, at der kan etableres en udenrigstjeneste af den art? Har De ressourcer nok? Hvad kan Parlamentet gøre for at hjælpe kommissæren med at oprette denne nye funktion?
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand, hr. Medina Ortega! De vil være bekendt med, at der findes delegationer under Europa-Kommissionen, som er ganske uden eksperter, men som jeg sagde, forsøger vi at tilbyde uddannelse. Det ville dog helt klart være rart at have flere eksperter i fremtiden.
Jeg er altid åben over for forslag fra medlemsstaterne om at udstationere embedsmænd hos Kommissionens delegationer. Det har vi f.eks. gjort i Mauretanien efter anmodning fra den vicepremierministeren i den spanske regering, som besøgte mig for at bede mig om det, og jeg åbnede med det samme delegationerne.
Med hensyn til Frontex ved De sikkert, at det er medlemsstaternes agentur, og det er derfor mere kompliceret, men Franco Frattini har udvist stor velvilje, og med stor støtte fra os og fra mig er det allerede lykkedes ham at gøre en masse, selv om der naturligvis også skal gøres meget frem over.
Det vil være Dem bekendt, at vi har arbejdet i Mauretanien og Marokko med, hvad jeg vil betegne som store midler og med dette uddannelsesprogram, med grænsekontrol, for at hjælpe disse lande, men også EU's medlemsstater med at løse vore dages store udfordring, nemlig indvandring og især ulovlig indvandring.
Anden del
Formanden

Om: Udviklingen i underskuddet og den offentlige gæld
Kommissionen nævnte i sit svar på min tidligere forespørgsel, at vurderingsrapporten forventes at blive forelagt for Bruttonationalindkomstkomitéen i juli eller oktober 2007 (...) Kun såfremt alle de nødvendige skridt, som nævnes i svaret på den foregående del af spørgsmålet, er blevet taget, vil Kommissionen kunne beregne det yderligere bidrag.
Hvornår vil Kommissionen endelig gennemgå den græske regerings forslag til revision af det græske BNP? I hvad retning går underskuddet og den offentlige gæld i 2007, og hvad er Kommissionens prognoser for 2008? Hvilke foranstaltninger mener Kommissionen, at der vil kunne træffes for at fastholde den faldende tendens i underskuddet og den offentlige gæld?
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand, hr. Papadimoulis! Kommissionen er ved at lægge sidste hånd på sin analyse af Grækenlands reviderede tal for BNP og BNI. Den har brugt samme procedure til denne analyse som for alle de andre medlemsstater.
Proceduren og tidsplanen har været som følger:
Den 22. september sidste år fremlagde Grækenland de reviderede tal for bruttonationalproduktet og bruttonationalindkomsten for Kommissionen. Disse tal var revideret i opadgående retning med ca. 26 %. Ved udgangen af oktober sidste år, en måned efter at have modtaget tallene, fremlagde Eurostat derfor disse tal for medlemsstaternes BNP-udvalg til en indledende analyse.
Udvalget fremsatte derefter en udtalelse om, at det ikke havde tilstrækkelige oplysninger om de reviderede data og den ændrede metodologi, som Grækenland havde orienteret om. Udvalget påpegede også, at det var tvingende nødvendigt, at Grækenland samarbejdede fuldt og helt med Eurostat og fremsendte en fuldstændig revideret opgørelse over landets BNI og BNP med en detaljeret redegørelse om de nye kilder og metoder, som Grækenland havde brugt til sit nationalregnskab, så Eurostat kunne foretage en fuldstændig revision af de nye data og informere udvalget om revisionsresultatet.
Grækenland fremsendte opgørelsen til Eurostat den 6. februar i år i form af et 460 sider langt dokument på græsk. Efter at det var blevet oversat, er Eurostat nu i færd med at afslutte analysen af dokumentationen og vil aflægge besøg i Grækenland sidst i denne måned. Lige som de besøg, der er aflagt i andre lande, deltager eksperter fra andre medlemsstater i besøget for at sikre den nødvendige åbenhed.
Resultaterne af besøget vil først blive analyseret sammen med Grækenland, og eventuelle bemærkninger i denne sammenhæng vil indgå i den endelige beretning om vurderingen af de reviderede tal for Grækenlands BNI og BNP. Eurostat vil fremlægge denne beretning for udvalget med henblik på en uddybende debat. Beretningen vil forhåbentlig kunne fremlægges senest i oktober 2007.
Med hensyn til anden del af Deres spørgsmål: Ifølge vores forårsprognoser, som er udarbejdet på grundlag af de ikkereviderede græske tal for BNI, forventes det offentlige underskud i år at falde til 2,4 % sammenholdt med sidste års 2,6 %. For 2008 forventer Kommissionen, hvis de nuværende politikker ikke ændres, en mindre stigning i det offentlige underskud fra 2,4 til 2,7 %. Alt dette er på grundlag af de ikkereviderede BNI-tal.
Gældsætningsniveauet vil i henhold til beregningerne falde fra 104,5 % af BNI i 2006 til ca. 100,7 % i 2007 og 97,5 % i 2008. I lyset af disse tal henstillede Kommissionen den 6. maj i år til Rådet, at man afslutter proceduren vedrørende uforholdsmæssigt store underskud, og den 5. juni i år vedtog Rådet (økonomi og finans) beslutningen om at afslutte proceduren i overensstemmelse med Kommissionens forslag.
Den 27. februar i år godkendte Rådet (økonomi og finans) desuden efter henstilling fra Kommissionen en udtalelse om Grækenlands ajourførte stabilitetsprogram for 2006-2009, og Rådet henstiller i udtalelsen, at Grækenland udnytter den gunstige økonomiske situation til at nå sit mellemlangsigtede mål - balance på statsbudgettet - for fortsat at kunne forbedre budgetprocessen, øge åbenheden og fastlægge en budgetstrategi på lang sigt, hvor man effektivt anvender mekanismer for overvågning af og kontrol med de primære udgifter.
I lyset af den høje gældsætning og den forventede forøgelse deraf som følge af befolkningens aldring henstilles det desuden, at de græske myndigheder snarest muligt udarbejder prognoser for fremtidige udgifter i tilknytning til denne aldring og forbedrer de offentlige regnskabers bæredygtighed på lang sigt, idet de nødvendige ressourcer for at nå målet på mellemlang sigt skal stilles til rådighed.
Efter Eurogruppens møde i Berlin meddelte den græske økonomi- og finansminister officielt og offentligt den 20. april, at regeringen havde besluttet at fremskynde fristen for at nå det mellemlangsigtede budgetmål fra 2012 til 2010.
Dimitrios Papadimoulis
(LT) Hr. formand, hr. kommissær! Tak for Deres detaljerede svar.
I en udtalelse efter den 5. juni, udtrykte De på Kommissionens vegne bekymring over det store underskud på den græske betalingsbalance og anbefalede stramme foranstaltninger for at sikre en bæredygtig og konstant reduktion af underskud og gæld. Mit spørgsmål er derfor: Har De drøftet Kommissionens forslag til foranstaltninger med den græske regering? Har De fået svar og tilsagn fra den græske regering vedrørende de foranstaltninger, som De måtte finde nødvendige?
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand! Formelt vil Kommissionen indtil videre ikke gå længere end det, vi har foreslået Rådet, og Rådet (økonomi og finans) har godkendt den seneste ajourføring af stabilitetsprogrammet, dvs. at Grækenlands offentlige regnskabers bæredygtighed skal forbedres på lang sigt.
Grækenland er et af de seks EU-lande, som ifølge den beretning, vi udarbejdede sidste år, befinder sig i en højrisikosituation i henseende til de offentlige regnskabers bæredygtighed, hvilket i vid udstrækning skyldes, at der kan forventes en kraftig stigning i udgifterne til sundhed og pensioner ifølge de nugældende demografiske prognoser. Det er ikke den eneste faktor, men en tydelig faktor, hvortil vi kan lægge Grækenlands ekstremt store offentlige gæld, der, som jeg sagde i mit første indlæg, udgør over 100 % af Grækenlands BNI.
De græske myndigheder skal derfor udarbejde reformer for at forbedre bæredygtigheden, som det græske parlament så skal debattere og vedtage. Det er absolut klart for alle, der analyserer den græske økonomi og de offentlige regnskaber, at disse reformer skal omfatte en reform af pensionssystemet og socialsikringssystemet for at forbedre deres bæredygtighed og dermed deres levedygtighed på mellemlangt og langt sigt og samtidig være andet og mere end blot den korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud, som allerede er sket.
Et strukturelt mål for Grækenlands budgetstrategier skal stadig være at nedbringe den offentlige gæld, fordi den, selv om den er faldende, stadig er kolossalt stor.
Formanden

Om: Gennemførelse af traktaten om Kongeriget Sveriges tiltrædelse til Den Europæiske Union
Artikel 2 i første del af traktaten om Kongeriget Norges, Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse til Den Europæiske Union anfører, at bestemmelserne i de oprindelige traktater og de retsakter, der er vedtaget af institutionerne inden tiltrædelsen, fra tiltrædelsesdatoen er bindende for de nye medlemsstater og gælder i disse stater på de vilkår, som er fastsat i disse traktater og i (tiltrædelses)akten.
Dette betyder, at Sverige i overensstemmelse med den tiltrædelsestraktat, der i 1995 blev vedtaget efter en folkeafstemning, i forbindelse med opfyldelse af Maastricht-kriterierne skal indføre euroen. Uanset den forpligtelse, der blev indgået med tiltrædelsestraktaten, har Sverige imidlertid efter en folkeafstemning afvist at indføre euroen.
Kan Kommissionen, der overvåger anvendelsen af EU-retten i medlemsstaterne, kommentere tilfældet Sverige? Har andre medlemsstater ligeledes ret til at anvende tilsvarende procedurer, f.eks. for at garantere deres energisikkerhed?
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand, hr. kommissær! Med hensyn til bestemmelserne for euroområdets politik for den fælles valuta er Sverige for indeværende en af de medlemsstater, som er omfattet af en dispensation. 13 medlemsstater er omfattet af en dispensation, og så er der også Det Forenede Kongerige med deres berømte "opt out-bestemmelse", som derfor ikke skal tælles blandt de stater, der er omfattet af en dispensation.
Med undtagelse af Danmark skal alle de andre medlemsstater, der er omfattet af en dispensation, dvs. 12 medlemsstater, indføre euroen som deres valuta, og de skal derfor opfylde konvergenskriterierne i traktaten. Traktaten indeholder dog ikke eksplicitte tidsgrænser for, hvornår medlemsstaterne skal opfylde denne forpligtelse.
Vores seneste konvergensrapport, som dækker medlemsstater med dispensation, blev offentliggjort i december 2006, og her konkluderede Kommissionen, at Sverige opfylder kriteriet om prisstabilitet, kriteriet vedrørende de offentlige budgetter og kriteriet vedrørende konvergens for de langsigtede rentesatser.
Ifølge same konvergensrapport opfylder Sverige dog ikke kriteriet om vekselkurs, som betyder, at den pågældende medlemsstat skal have holdt sig inden for de almindelige udsvingsmargener i det europæiske monetære systems valutakursmekanisme (ERM II) uden alvorlige spændinger i mindst to år før vurderingen.
I konvergensrapporten fra forrige december påpegede Kommissionen desuden, at Sveriges lovgivning ikke var fuldt forenelig med traktatens artikel 108 og 109 med hensyn til reguleringen af nationalbanken og dens integration i det europæiske centralbanksystem.
I lyset af denne vurdering konkluderede Kommissionen, at der ikke var noget behov for at ændre ved Sveriges status som medlemsstat med dispensation på dette område. I overensstemmelse med traktaten offentliggør Kommissionen og Den Europæiske Centralbank den næste konvergensrapport i 2008, i princippet i maj 2008.
Med hensyn til sidste del af Deres spørgsmål, som vedrører en sammenligning af energiforsyningssikkerheden, har traktatens bestemmelser allerede ført til, at Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget direktiver, dels vedrørende forsyningssikkerhed for naturgas, dels for elektricitet, som opnås gennem investeringer i infrastruktur. Disse direktiver skal omsættes til national lovgivning, og for det sidste direktivs vedkommende skal det omsættes inden 1. december i år.
Rent juridisk befinder vi os derfor ikke i to helt identiske situationer. Med hensyn til forpligtelsen til at indføre euroen indeholder traktaten ikke nogen fast tidsgrænse og heller ikke bestemmelser for gennemførelsen, men overlader det til konvergensvurderingen, som udføres hvert andet år. I det tilfælde, De nævner, nemlig energisikkerhed, findes der direktiver, som medlemsstaterne skal overholde, og gør de det ikke, indledes der de relevante overtrædelsesprocedurer.
DanutBudreikait
(LT) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg er ikke glad for Deres svar, for det fremgår tydeligt af Sveriges tiltrædelsesaftale, at Sverige skal gennemføre alle aftaler, der var gældende på daværende tidspunkt. Med andre ord er der ikke mulighed for dispensation med hensyn til princippet om tættere samarbejde. Nu har svenskerne besluttet, her fire år efter en afstemning om spørgsmålet, at de vil stemme igen mod indførelsen af euroen. Betyder det, at landene kan vælge, hvilke dele af tiltrædelsesaftalen de vil overholde, og hvilke dele de ikke vil overholde? Her tænker jeg på Litauens atomanlæg i Ignalina, som er sikkert, og som litauerne ikke ønsker at lukke. Skal vi så lade være med at lukke anlægget uden at høre nogen om det?
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand! Sverige skal selvfølgelig overholde traktaterne. Selv om der afholdes en folkeafstemning, fritager det ikke Sverige for at skulle overholde traktaterne. Kommissionen skal også overholde traktaten, og det, den har gjort og fortsat vil gøre, er hvert andet år, som det kræves i traktaten, at analysere, om den pågældende medlemsstat og her Sverige opfylder kravene for at komme med i euroområdet. Det gør Sverige ikke endnu.
Sverige har et problem, fordi landets valuta ikke er med i valutakursmekanismen og derfor ikke opfylder kriteriet om kursstabilitet, det opfylder ikke kriteriet om at bringe landets lovgivning i overensstemmelse med de artikler i traktaten, som jeg henviste til tidligere, og det påpeger vi. Alle medlemsstater skal forsøge at forberede sig på det øjeblik.
Som det ærede medlem ved, og som De alle ved, vil resultatet af den svenske folkeafstemning i 2003 ikke være gældende for altid. Der er velkendte eksempler på afstemninger, som endte med et vist resultat i et bestemt land, men dette resultat ændrede sig over tid, fordi borgernes vilje, som kom til udtryk gennem valg og folkeafstemninger, ændrede sig.
Ud fra den type retlige forpligtelser, som traktaten pålægger medlemsstaterne, vil jeg påpege, at situationen ikke kan sammenlignes, hvis vi på den ene side analyserer nødvendigheden af at gå i retning af en Økonomisk og Monetær Union, på den anden nødvendigheden af at overholde bestemmelserne vedrørende energiforsyningssikkerhed, der er en af vores grundlæggende bestemmelser.
Formanden
Så går vi over til de tillægsspørgsmålene. Jeg har modtaget flere, end jeg kan acceptere, hvorfor jeg kun kan lade to medlemmer få ordet. Jeg skal følge de bestemmelser, der fremgår af forretningsordenens artikel 109 og bilag II om afviklingen af spørgetiden til Kommissionen. Jeg har valgt hr. Lundgren og fru Kauppi.
Nils Lundgren
(SV) Hr. formand! Foruden selve systemet af regler skal man egentlig også se på, hvordan hele spørgsmålet om Sveriges tilknytning til Valutaunionen er blevet behandlet. Da folkeafstemningen om, hvorvidt Sverige skulle gå med i EU, blev iværksat i 1994, blev det gjort klart, at vi ikke var forpligtet til at gå med i Valutaunionen, hvis vi stemte ja. Det er et spørgsmål, som vi har forhandlet om og kan træffe afgørelse om senere. Det er den politiske baggrund for det.
Jeg er enig med kommissæren i, at Sverige ikke kan tvinges med i ERM II, så længe vi ikke opfylder kravene om deltagelse. Men jeg vil minde om, at et land, som er gået med, kan, og det er mit spørgsmål til kommissæren, kan man virkelig tænke sig at ...
(Formanden afbrød taleren)
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. formand! Jeg er ikke sikker på, om hr. Lundgren rent faktisk har stillet et spørgsmål, men under alle omstændigheder er han og jeg enige om, at der i det mindste er dét punkt, som De nævnte i Deres indlæg, hr. Lundgren, og der er også de juridiske uoverensstemmelser, som gør det umuligt på nuværende tidspunkt at sige, at Sverige opfylder kriterierne for at komme med i euroen.
Igen vil jeg sige, at traktaten ikke siger noget om maksimum eller minimum med hensyn til tidsgrænser. Traktaten indeholder en generel forpligtelse til at forberede sig og søge at opfylde betingelserne, men ikke en specifik tidsplan. Traktaten skal derfor fortolkes med samme fleksibilitet, som blev anvendt, da den blev udarbejdet, ikke i overensstemmelse med kriterier, som er forskellige fra traktatens kriterier. Under alle omstændigheder vil jeg sige, at vi skal bruge vores sunde fornuft, som vi så ofte skal i politik. Hvis de svenske borgere sagde nej for fire år siden, skal vi spørge dem om, hvornår de har tænkt sig at skifte mening, hvis de da har tænkt sig det. Jeg mener ikke, at et land kan forpligtes til at gå med i en fælles valuta mod dets vilje.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne stille tre direkte spørgsmål. Det første drejer sig om et rent teknisk anliggende: Er klausulen om tiltrædelsestraktaten i den svenske tiltrædelsestraktat fuldstændig identisk med den for de 12 medlemsstater, der kom med efter 2004?
For det andet kan jeg forstå, at fru Budreikaitikke er så interesseret i euroen som i de tidligere fortolkninger af tiltrædelsestraktaterne. Hvis der ikke er nogen frist for at gennemføre noget i den primære lovgivning, er det så muligt at udskyde det for altid?
For det tredje: Mener De, at folkeafstemningen er relevant for debatten?
Joaquín Almunia
Fru Kauppi! Jeg skal give et lige så præcist svar som Deres spørgsmål.
For det første har Sverige nøjagtig samme bestemmelser som de 12 nye medlemsstater. De eneste medlemsstater, som er uden for euroområdet og er omfattet af andre bestemmelser, er Danmark og Det Forenede Kongerige, som har opt out-bestemmelser, som endda ikke er de samme. Det andet vedrører tidsaspektet. Direktiver har en tidsgrænse, mens forpligtelsen til at berede grunden for at komme med i euroområdet ikke ifølge traktaten har en tidsgrænse. For det tredje vedrørende Deres spørgsmål om folkeafstemningen er det noget, som afhænger af det enkelte lands egen lovgivning.
Hvis jeg ikke tager fejl, er den svenske folkeafstemning ikke bindende i den henseende. Det ville være svært for de svenske borgere eller det svenske parlament at ændre traktaten efter eget ønske.
Formanden

Om: Polens indlemmelse i eurozonen
Hvornår vil Polen efter Kommissionens opfattelse senest opfylde kriterierne for medlemskab af eurozonen? Mener den, at dette vil være tilfældet ved udløbet af 2012-fristen eller tidligere, eller vil det tværtimod først ske senere og i så fald hvornår?
Joaquín Almunia
medlem af Kommissionen. - (ES) Hr. Czarnecki! At være medlem af EU indebærer, som vi netop har drøftet i det foregående svar, en forpligtelse til at indføre euroen bortset fra for Danmark og Det Forenede Kongerige, som forhandlede sig frem til en "opt out-bestemmelse". Medlemsstater, der ikke er medlemmer af euroområdet, er forpligtet til at indføre den fælles valuta, når de opfylder de nødvendige betingelser herfor og forsøge at forberede sig på at opfylde dem.
Når Kommissionen på grundlag af sin egen vurdering (konvergensrapporten) - og Den Europæiske Centralbank gør det samme - bekræfter, at Polen opfylder alle betingelserne i traktatens artikel 121, stk. 1, kan Polens dispensation ophæves i overensstemmelse med artikel 122, stk. 2, og zlotyen kan komme med i euroen.
Indtil videre opfylder Polen ikke helt konvergenskriterierne med hensyn til de offentlige finanser - fordi Polens offentlige underskud er over 3 % - og heller ikke kriteriet om kursstabilitet, da zlotyen ikke er med i valutakursmekanismen. Lovgivningen vedrørende den polske centralbank er desuden endnu ikke i overensstemmelse med traktatens krav ifølge analysen i vores seneste konvergensrapport fra december 2006.
Kommissionen forudsiger ikke noget om, hvornår medlemsstaterne måtte opfylde de nødvendige betingelser, men den tilskynder bestemt dem alle til at geare deres politikker til at opnå makroøkonomisk stabilitet og fremme produktivitetsstigninger. Disse politikker fremmer bæredygtig økonomisk konvergens, som er det bedste grundlag for at forberede lande, som ønsker det, til at komme med i euroen, og for at få adgang til fordelene ved den fælles valuta, når de er kommet med i euroområdet.
Ryszard Czarnecki
(PL) Hr. kommissær! Tak for Deres indlæg. Jeg vil dog gerne sige, at vi selvfølgelig ved, hvilke betingelser der skal opfyldes, for at vi kan komme med i euroområdet. Mit land har klart sagt, at dette øjeblik endnu ikke er kommet af hensyn til økonomien, og at der bestemt vil blive truffet en beslutning i løbet af et par år. Jeg ved bestemt godt, at Europa-Kommissionen ikke kan diskutere datoer, men kan vi sådan generelt sige, at 2012 vil være en mere eller mindre passende dato for begge parter?
Joaquín Almunia
Hr. formand! Jeg understreger igen, at det ikke er op til Kommissionen at besvare det spørgsmål. Jeg mener, at det er et spørgsmål, der skal rettes til - og som jeg undertiden selv retter til - de polske myndigheder. Når jeg mødes med de polske myndigheder, spørger jeg dem, hvorvidt deres hensigter, tidsplan og målsætninger for at komme med i euroen er blevet fastlagt. Og det gør jeg ikke, fordi jeg er nysgerrig, men fordi jeg er overbevist om, at det for en økonomi som den polske og for mange andre økonomier i EU-medlemsstaterne, som endnu ikke er kommet med i den fælles valuta - ville være yderst hensigtsmæssigt at fastsætte denne måldato for konsekvent og sammenhængende at styre de makroøkonomiske politikker og strukturreformerne, så de kan opfylde betingelserne og dermed forberede økonomien til at udnytte alle fordelene ved at være med i euroområdet.
Siden udvidelsen har vi oplevet meget gode tider på valuta- og finansmarkederne, men sådan vil det ikke altid være, også finansmarkederne, kreditvurderingsinstitutterne og investorerne vil stille disse spørgsmål til de polske myndigheder. Det er ikke kun De, kære medlemmer, og vi i Kommissionen, som stiller dem, men erhvervslivet, observatører og investorer stiller og vil blive ved med at stille dem med stigende intensitet.
Derfor mener jeg, det er godt for alle, at de lande, som skal med i euroen, ikke gør det på grund af en forpligtelse, men også fordi de er overbevist om det rigtige i det. Disse lande gennemgår en proces med konvergens, vækst og modernisering i form af meget betydelige reformer og skal afklare denne del af strategien - frem for alt, fordi det er godt for dem og i deres egen interesse.
Richard Corbett
(EN) Hr. formand! Vil kommissæren være indstillet på at besvare det samme spørgsmål igen, men denne gang vedrørende Det Forenede Kongerige? Som De påpegede tidligere, er Det Forenede Kongerige ikke forpligtet til at gå med i euroen, men har ret til det, hvis landet opfylder betingelserne. Hvor tæt er Det Forenede Kongerige rent faktisk på at opfylde betingelserne?
Joaquín Almunia
Hr. formand! Det er rigtigt, at situationen i Storbritannien - som jeg allerede har sagt, og som De har bekræftet - ikke er den samme. Storbritannien har en fravalgsklausul, og derfor gælder de bemærkninger, som jeg fremsatte før om de 12 lande, der ikke har denne klausul, ikke for Storbritannien.
Selv med denne klausul kommer der en dag - og jeg håber, at De og jeg ser den snart - hvor de britiske myndigheder uanset denne klausul vælger at tilslutte sig euroen, fordi de mener, at det vil være til gavn for den britiske økonomi. Hvornår dét bliver? Hvis De spørger mig, om jeg mener, at det bliver i år, vil jeg svare nej. Jeg tror jeg ikke, at det bliver i år.
Det er mit indtryk, at argumenterne for at tilslutte sig euroen i den britiske økonomis eller eurozonens nuværende udviklingsfase ikke vil blive styrket i de kommende måneder eller i den nærmeste fremtid. Jeg besvarer dog altid dette spørgsmål med følgende overvejelse. Jeg mener, at de forhold, som briterne, som de gode pragmatikere de er, vurderer måned for måned, hvad angår pro og contra med hensyn til euroen, en dag vil ændres og få briterne, de britiske politikere og London City, for nu at nævne tre vigtige parter i denne sag, til at se, at det på et tidspunkt vil være til gavn for den britiske økonomi at tilslutte sig euroen. Jeg er sikker på, at vi ser dette tidspunkt, selv om jeg, hvis jeg skal være oprigtig, tror, at det først indtræffer efter den næste krise.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg vil også gerne forbinde de to sidste ting og stille Dem et præcist spørgsmål. Personligt er jeg ikke i tvivl om euroens fordele, men i visse lande, der endnu ikke har indført den, er den offentlige mening anderledes. Hvordan vil situationen blive påvirket af f.eks. folkeafstemninger i Polen, Litauen eller Tjekkiet, hvis der stemmes nej til at indføre euroen? Det vil givetvis påvirke det moralske klima, men hvad med den juridiske og praktiske situation?
Joaquín Almunia
Hr. formand! Bortset fra de politiske problemer, som skabes af et "nej" ved folkeafstemninger - som det også er tilfældet på andre felter - mener jeg, at følgerne af et "nej" vil være meget forskellige for de lande, som De har nævnt, end de er for den svenske økonomi, eller som følgerne af fravalgsklausulerne er for Storbritannien eller for Danmark.
Storbritannien, Danmark og Sverige er højt industrialiserede økonomier - man burde nok snarere definere dem som postindustrielle - der ikke behøver gennemgå en nominel og reel konvergensproces, der har gennemført mange af de nødvendige strukturreformer, der gør, at de kan drage maksimal fordel af den fælles valuta, og som de finansielle markeder, investorer og ratingagenturer nærer stor tillid til. Desværre gælder ingen af disse karakteristika indtil videre for Polen, Ungarn eller Tjekkiet, som er lande med et højt udviklingsniveau, men med en lang nominel og reel konvergensproces foran sig, der betyder, at de og deres borgere og myndigheder må gennemføre reformer og yde en ganske stor indsats. De er nødt til at ty til udlandslån for at finansiere deres investeringer og vækst, og de skal vinde markedernes og investorernes tillid. Jeg tror derfor, at det, hvis euroen forsvinder som mellemlangt referencepunkt for disse landes makroøkonomiske politik og deres politik i det hele taget, vil indebære meget store vanskeligheder for dem.
Formanden

Om: Planer om etablering af en tredje start- og landingsbane i Heathrow lufthavn ved London
Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at sikre, at planerne om etablering af en tredje start- og landingsbane i Heathrow lufthavn gennemføres under overholdelse af EU-forordningerne om luftforurening og støj?
Joaquín Almunia
Hr. formand, fru Ludford! Ifølge fælleskabslovgivningen er det de britiske myndigheder, der skal foretage vurdering af infrastrukturprojekters indvirkning på miljøet og sikre, at alle bestemmelser overholdes før, under og efter projekternes udførelse. Kommissionen følger dog tæt, hvordan den relevante fællesskabslovgivnings bestemmelser gennemføres i Storbritannien.
Planerne for bæredygtig udvikling af Heathrow indebærer, at den britiske regering er forpligtet til ikke at etablere en tredje start- og landingsbane uden forudgående offentlig høring, og kun hvis støj- og luftforureningsbetingelser nøje overholdes. Man har derfor påbegyndt et fuldstændig vurdering af indvirkningen på miljøet, der skal følge bestemmelserne i direktivet fra 1985 om sådanne vurderinger og bestemmelserne i direktiver fra 2001 om strategiske miljøvurderinger.
Direktivet fra 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet og de deraf følgende direktiver fastsætter, at der om nødvendigt skal iværksættes luftkvalitetsplaner, så grænseværdierne overholdes. Heathrow lufthavns indvirkning omfattes af London-byområdets luftkvalitetsplan. I 2005 overskred luftkvalitetsniveauerne i dette område dog i talrige tilfælde grænseværdierne for PM10-partikler.
Derudover skal Heathrow i medfør af direktivet fra 2002 om ekstern støj før udgangen af denne måned foretage en strategisk støjkortlægning, der indbefatter en vurdering af mulige fremtidsscenarier. Inden et år efter støjkortlægningen skal der efter offentlig høring med inddragelse af berørte parter udarbejdes en passende handlingsplan.
Opsummerende kan jeg således sige, at Kommissionen med interesse følger udviklingen af EU's største lufthavn og overvåger gennemførelsen af den relevante fællesskabslovgivnings relevante bestemmelser. Konkrete beslutninger med hensyn til udvidelse af lufthavnen om f.eks. etablering af en tredje start- og landingsbane henhører dog under de nationale myndigheders beføjelser, i dette tilfælde de britiske myndigheder.
Sarah Ludford
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for hans svar. Dette vil forsikre Londons indbyggere om, at Kommissionen virkelig er meget opmærksom, selv om det primære ansvar, som De siger, ligger hos Det Forenede Kongeriges regering.
Men en ekstra bane i Heathrow vil betyde 500 ekstra daglige flyvninger hen over London. Det Forenede Kongeriges regerings optimistiske påstand om, at luftforureningen kan holdes inden for de lovbestemte grænser i EU, er tilsyneladende baseret på håb om mindre forurenende fly og begrænsning af trafikken omkring lufthavnen. Flytrafikken tegner sig allerede for en tredjedel af alle CO2-emissionerne i London. Derfor vil vi bede Kommissionen holde et vågent øje med, hvad der kommer til at ske. Vi forventer, at høringen snart gennemføres, men Kommissionen skal høje et meget vågent øje med den for at sikre, at londonerne beskyttes.
Jim Allister
(EN) Hr. formand! Selv om det er let at kritisere planer for nye landingsbaner, vil jeg høre, om Kommissionen er klar over, at den administrerende direktør for British Airways, bare for at give et eksempel på, hvor vigtigt det er med en tredje bane i Heathrow, har udtalt, at uden denne nye bane, er der intet håb om at genoptage flyvningerne mellem min valgkreds i Belfast og mit lands hovedstad, London? Så de, der springer til for at modsætte sig fremskridtet, burde måske lige standse op og overveje de problemer og det besvær, som de vil påføre borgerne i Det Forenede Kongerige og andre steder, som har brug for de moderne, effektive flyforbindelser, som bliver mulige gennem sådanne projekter.
Joaquín Almunia
Hr. formand, hr. Allister! Jeg kan blot gentage det, som jeg sagde i mit svar på fru Ludfords spørgsmål.
Kommissionen skal overvåge gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning. Der er som nævnt her en række relevante direktiver, og det er vores ansvar at overvåge, om de følges.
I det konkrete tilfælde, der har givet anledning til fru Ludfords spørgsmål om den tredje start- og landingsbane, vil jeg gerne gentage, at det er en sag, der henhører under de britiske myndigheders beføjelser, og at Kommissionen i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet ikke kan gribe ind på områder, der henhører under en medlemsstats beføjelser.
Formanden

Om: "Miljøstyring" i EU
Agter Kommissionen at udarbejde en samlet og sammenhængende handlingsplan om "miljøstyring", som fastlægger, forenkler og synliggør den bestående reguleringsramme for de interesserede parter? Vil denne handlingsplan omfatte de nye lovgivningsinitiativer på miljøområdet? Vil den afspejle EU's eksterne forpligtelser i miljøspørgsmål og sikre sammenhængen mellem EU's miljø-, handels- og industripolitik?
Joaquín Almunia
Hr. formand, hr. Papastamkos! Siden Kommissionen offentliggjorde sin hvidbog i 2001 har den fremhævet den vægt, som den lægger på styreformens kvalitet i sin indsats, for at sikre, at de europæiske institutioner fungerer effektivt og demokratisk i frugtbart samarbejde med civilsamfundet.
Gode styreformer angår alle politikområder, ikke kun miljøet. Vi må dog erkende, at borgerne og ngo'erne lægger særlig vægt på miljøets kvalitet, og at civilsamfundet vil have oplysninger og deltage i beslutninger på miljøområdet.
Aarhus-konventionen fra 1998 er af særlig betydning i denne forbindelse, da den fastsætter, at der skal være adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet. Denne konvention, som Fællesskabet og medlemsstaterne har tiltrådt, styrker de forpligtelser, der er nævnt i hvidbogen om nye styreformer i EU. Kommissionen har konsekvent gennemført styreformsprincipperne i sine initiativer.
Med hensyn til det, som Deres spørgsmål angår, vil jeg gerne sige, at alle de vigtige foranstaltninger, som Kommissionen agter at forelægge for de andre institutioner, fremgår af dens årlige arbejdsprogram. Dette program forelægges de øvrige institutioner, herunder selvfølgelig også Europa-Parlamentet, der diskuterer det år efter år, ligesom det er tilgængeligt for offentligheden. En stor del af miljøforanstaltningerne tager udgangspunkt i det sjette miljøhandlingsprogram.
Derudover afspejler alle Kommissionens forslag fuldt og helt de forpligtelser, som Fællesskabet har indgået i internationale aftaler, herunder aftaler om handelspolitik og miljø.
Endelig deltager Kommissionen aktivt i debatten om, hvordan den internationale miljøforvaltning kan styrkes. EU har fremlagt et konkret forslag om på grundlag af et FN-miljøprogram at oprette en miljøorganisation under FN.
Dette organ skal have myndighed og klare retlige funktioner med hensyn til at tidlig varsling, overvågning og indsamling af data og skal virke på et solidt videnskabeligt grundlag og dermed styrke den politiske beslutningsproces baseret på videnskabelige beviser.
Georgios Papastamkos
(EL) Hr. formand, hr. kommissær! Miljølovgivningen omfatter ca. 400 tekster sekundær lov og konventioner, og de anvendes og gennemføres selvfølgelig af regeringer, lokale myndigheder, virksomheder og civilsamfundet. Hvad har den berømte strategi for "bedre lovgivning" resulteret i til dato?
For to år siden foreslog jeg her i plenarforsamlingen, at at der skulle oprettes en international miljøorganisation. Hvad mener Kommissionen om det? Miljøet er som bekendt et alment gode og kender derfor ingen grænser. Hvad er Kommissionens holdning til tanken om at oprette en international miljødomstol?
Joaquín Almunia
Hr. formand, hr. Papastamkos! Som jeg just har sagt i mit første svar, samarbejder Kommissionen med andre og fremlægger forslag om, at der under FN oprettes en multilateral miljøorganisation med myndighed og klare retlige funktioner. Vi mener, at det vil styrke den politiske beslutningsproces baseret på videnskabelige beviser.
Hvad angår Deres forslag om en domstol, har Kommissionen endnu ikke afklaret sin holdning.
Formanden

Om: EU's målsætning for koncentrationen af drivhusgasemissioner
Den Europæiske Union har sat sig selv verdens mest ambitiøse mål, hvad angår begrænsning af koncentrationen af drivhusgasser i atmosfæren. Ifølge Kommissionen vil dens mål på 550 milliontedele (ppm) CO2-ækvivalenter begrænse den globale opvarmning til 2 grader over det præindustrielle niveau.
I sin seneste forskningsrapport hævder klimatolog Malte Meinshausen, at der kun er en 12 procents chance for, at denne målsætning kan føre til en nedsættelse af den globale opvarmning til 2 C°. I et udkast til rapporten fra FN's Klimapanel (IPCC) antydes det, at chancen herfor måske er endnu lavere. I 2005 konstaterede Kommissionen på grundlag af egen forskning, at det evt. ville kræve en koncentration på et godt stykke under 550 milliontedele CO2-ækvivalenter (ppm) for at have en rimelig chance for at begrænse den globale opvarmning til 2 C°.
Kan Kommissionen oplyse, hvordan den kan sætte sig et mål, som den ved ikke kan føre til det ønskede resultat? Hvad har Kommissionen tænkt sig at gøre for at nedsætte målet for koncentrationen af drivhusgasemissioner til 400 ppm - som anbefalet af Malte Meinshausen - med henblik på at maksimere chancen for at begrænse den globale opvarmning til 2 C°?
Joaquín Almunia
Hr. formand, hr. Martin! Kommissionen baserer EU's klimapolitik og dens videnskabelige og økonomiske analyse af klimaændringerne på den mest solide og aktuelle information, der kan fremskaffes. Kommissionen er klar over, at ny forskning viser, at der med drivhusgasserne stabiliseret på 550 milliontedele (ppm) CO2-ækvivalenter nok er ringe chance for at begrænse den globale opvarmning til 2 C°.
Kommissionen siger derfor i sin meddelelse "Begrænsning af den globale opvarmning til 2 C°" fra i år, at det, hvis der skal være 50 % chance for ikke at overskride grænsen på 2 C°, bliver nødvendigt at holde koncentrationen af drivhusgasemissioner væsentlig under niveauet på 550 milliontedele i de kommende årtier, og at de herefter skal bringes ned for at nå en stabilisering omkring 450 milliontedele.
Det betyder, at drivhusgasemissionerne på verdensplan frem til 2050 skal nedbringes med ikke mindre end 50 % af niveauet i 1990.
Kommissionens analyse viser, at dette mål er teknisk muligt og økonomisk holdbart, hvis de vigtigste drivhusgasudledere hurtigt skrider til handling. Det teknisk mulige heri er for nylig blevet bekræftet i en rapport fra FN's Klimapanels Arbejdsgruppe III.
Hr. Meinshausens videnskabelige undersøgelser, som De nævner i Deres spørgsmål, understøtter også dette ambitiøse mål. For at begrænse klimaændringerne til 2 C°, skal de udviklede lande tage initiativet og kollektivt nedbringe drivhusgasemissionerne med 30 % i forhold til 1990-niveuaet inden 2020, som er det mål, som vi satte i de forslag, som Kommissionen vedtog i januar, og som Rådet senere har givet sin støtte.
Samtidig vil udviklingslandenes emissioner sikkert nå deres maksimum mellem 2020 og 2025. Vi står over for en global udfordring, og EU, der er ansvarlig for 14 % af de samlede drivhusgasemissioner i verden, er parat til internationalt at påtage sig en ledende rolle i denne sag.
EU er forvisset om, at FN's klimakonference på Bali senere i år vil give stødet til forhandlinger om fremtidigt samarbejde over klimaændringer efter 2012, hvilket vil - eller rettere sagt bør - føre til en aftale om, hvad der skal gøres for globalt at få nedbragt emissionerne.
Jeg vil gerne tilføje, at vi ud fra konklusionerne på det seneste G8-topmøde - både det fremskridt, som de er udtryk for, og deres begrænsninger - mener, at der er gjort betydelige fremskridt med hensyn til en sådan aftale i Heiligendamm for nogle dage siden.
David Martin
(EN) Hr. formand! Først vil jeg gerne takke kommissæren for hans meget detaljerede og på nogle punkter opmuntrende svar. Men i sit svar erkendte han, at målet om 550 ppm formentlig ikke vil kunne opfylde hans mål. Vil Kommissionen under forberedelserne til Bali fremsætte et forslag om, at Europa går i spidsen og satser på et mål på 400 ppm for at foregå med et godt eksempel for resten af verden? Jeg anerkender også hans argument om, at det ikke er tilstrækkeligt, hvis Europa går enegang.
Joaquín Almunia
Hr. formand! Som jeg sagde i mit første svar til hr. Martin, er vi europæere klar over, at der skal ydes en mægtig indsats, og at EU internationalt må påtage sig den ledende rolle.
Ved at gå fremad sammen kan vi nå meget mere ambitiøse mål, som andre store drivhusgasudledere måske ikke er rede til at påtage sig på post-Kyoto-konferencen sidst på året om tiden efter Kyoto, så Europa står alene med sådanne forpligtelser.
Europa må, som vi sagde i vores januarforslag, gå foran og selv opstille ambitiøse mål. Det kan dog ikke opstilles så ambitiøse mål, som vi gerne ville, medmindre de øvrige konferencedeltagere forpligter sig tilsvarende, hvad vi håber, de gør sammen med os.
Formanden

Om: Affaldsturisme
Hvordan bedømmer Kommissionen udviklingen i affaldsturismen mellem Bayern og Den Tjekkiske Republik, og hvilke foranstaltninger planlægger den for at mindske omfanget af affaldsturismen internt i EU og til EU's umiddelbare naboregioner?
Joaquín Almunia
Hr. formand, hr. Posselt! EU har strenge bestemmelser for transport af affald mellem medlemsstaterne og til tredjelande.
Fællesskabslovgivningen om transport af affald har til formål at forebygge ulovlig affaldstransport, herunder tilfælde, hvor affald transporteres ulovligt fra en medlemsstat til en anden i form af det, der kaldes "affaldsturisme", som De også benævner det i Deres spørgsmål.
Transport af affald er kun tilladt, når den efterfølgende indsamling og bortskaffelse lever op til de miljøbeskyttelseskrav, som Fællesskabets og medlemsstaternes lovgivning fastsætter.
Europæisk lovgivning fastsætter de strengest mulige krav, hvad angår transport af farligt gods og affald til bortskaffelse. Ifølge denne lovgivning er denne type affaldstransport til en anden medlemsstat ulovlig, medmindre der forudgående er afgivet skriftlig meddelelse til kompetent myndighed i oprindelseslandet. For at gennemføre transporten skal der foreligge skriftlige tilladelser fra alle oprindelses-, bestemmelses- og oprindelseslandes kompetente myndigheder.
Det er blandt Kommissionens vigtigste prioriteter at sikre, at medlemsstaterne korrekt gennemfører fællesskabslovgivningen om transport af affald, og at forebygge og mindske ulovlig transport. Kommissionen har vedtaget en række foranstaltninger for at nå disse mål.
Der har i år sammen med medlemsstaterne været afholdt oplysningsmøder og andre begivenheder med henblik på, at bestemmelserne om affaldstransport gennemføres og overholdes bedre i medlemsstaterne.
En andet vigtigt skridt bliver, at Kommissionen vedtager et forslag til direktiv om miljøbeskyttelse ved hjælp af strafferetlige bestemmelser.
Vi kan ikke acceptere ulovlig affaldstransport fra Tyskland til Tjekkiet eller ulovlig affaldsdeponering på bestemmelsesstedet. Vi mener, at der kan foregå noget lignende i andre medlemsstater end dem, som De nævner. Kommissionen vil opmærksomt følge situationen for at sikre, at den europæiske miljølovgivning overholdes korrekt.
Kommissionen og medlemsstaterne er fælles om ansvaret for at sikre, at denne lovgivning føres effektivt ud i livet. Medlemsstaterne skal varetage den konkrete inspektion og kontrol af affaldstransporterne og indføre effektive sanktioner, som står i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og har afskrækkende virkning i tilfælde af overtrædelse.
Bernd Posselt
(DE) Hr. formand! Mange tak for Deres gode og udførlige svar, hr. kommissær. Jeg har to tillægsspørgsmål. Mit første spørgsmål lyder: Mener De, der bliver gjort tilstrækkeligt til bekæmpelse af den illegale affaldsturisme? Mit andet spørgsmål lyder: Hvorvidt optræder fænomenet kun ved de nye ydre grænser, f.eks. mod Ukraine eller Sydøsteuropa?
Joaquín Almunia
Hr. formand! Jeg er ikke ekspert på området, men jeg kan fortælle Dem, hr. Posselt, at når det drejer sig om den slags foreteelser - og både De i Deres spørgsmål og jeg i mit svar konstaterer, at der foregår ulovlig transport - er det kun godt, hvis der kan gøres mere end det, der allerede gøres. Det gælder båder vores eget ansvar for at sikre, at den europæiske lovgivning overholdes, og - som jeg sagde i mit første svar - den indsats, der udføres af medlemsstaterne, der råder over de konkrete redskaber til overvågning og inspektion.
Hvad angår de steder, hvor den slags ulovlig aktivitet foregår, så sker det - som jeg påpegede i mit svar - ifølge tilgængelige oplysninger ikke kun mellem Tyskland og Tjekkiet, men også mellem Tyskland og visse andre nye medlemsstater. Muligvis foregår en sådan transport også til steder uden for EU.
I alle tilfælde er det, hvad angår denne type transport, transporten mellem medlemsstaterne, meget hensigtsmæssigt, at vi benytter denne debat til at bekræfte, at det er de europæiske institutioners hensigt og forpligtelse at udøve deres funktioner så effektivt som muligt og bede medlemsstaterne om at gøre ligeså.
Formanden

Om: Kræftscreening
To millioner mennesker i EU er ramt af kræft, hvoraf 276.678 er bosiddende i Det Forenede Kongerige. Rådet har for nylig offentliggjort en henstilling om kræftscreening. Har Kommissionen nogen oplysninger om, hvor opmærksomme medlemsstaterne er på denne henstilling?
Markos Kyprianou
Hr. formand! Jeg vil gerne takke medlemmet for spørgsmålet, selv om jeg må være ærlig og sige, at jeg ville ønske, at han stillede det om seks måneder, fordi vi i øjeblikket er ved at forberede en rapport om netop dette emne, dvs. gennemførelsen af Rådets henstilling, og vi forventer, at rapporten vil blive vedtaget inden årets udgang. Så vi forventer at få en diskussion om denne rapport, navnlig under det slovenske formandskab i første halvår næste år.
Denne rapport vil indeholde oplysninger om gennemførelsen og de mulige konsekvenser af anbefalingen i medlemsstaterne, i landene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og i kandidatlandene. Hvor det er muligt, vil der desuden blive aflagt rapport om graden af gennemførelse i de enkelte lande set i forhold til de europæiske benchmarks for screening for brystkræft og rygmarvskræft. Vi forventer at få oplysningerne fra to hovedkilder: medlemsstaterne, som vil blive kontaktet direkte af Kommissionen, og European Cancer Network, som er ansvarligt for at indhente oplysninger om virkningerne og graden af gennemførelse fra uafhængige eksperter i marken.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til også at informere Dem om, at vi ligeledes vil indsamle epidemiologiske oplysninger om kræft gennem EU's Network for Information on Cancer, som blev oprettet i 2005, og som medfinansieres af Kommissionen og forvaltes af Det Internationale Kræftforskningscenter. Målet er at indsamle oplysninger, der er relevante for overvågningen af kræfthyppigheden i de europæiske befolkninger. Projektet skal efter planen være afsluttet ved udgangen af august 2007 - om to måneder. Derfor vil alle oplysningerne i princippet være tilgængelige fra denne dato.
Claude Moraes
(EN) Hr. formand! Jeg stillede kommissæren spørgsmålet, fordi jeg var klar over, at der er planlagt nogle meget positive aktiviteter på længere sigt, og det vil jeg takke ham for. Jeg stillede spørgsmålet, fordi jeg har talt med læger, konsulenter og onkologer i min egen by London, og i Det Forenede Kongerige har vi et uforholdsmæssigt stort antal kræfttilfælde for en rig medlemsstat.
Jeg vil gerne spørge om følgende: Når jeg kommer tilbage til de onkologer, hvad skal jeg så fortælle dem? Skal jeg fortælle Dem, at De vil gøre alt, hvad De kan, for at sikre, at Rådets henstilling bliver gennemført, og at Kommissionen vil tage de uforholdsmæssigt store tal alvorligt, som vi ser rundt om i medlemsstaterne, og at De vil gennemføre en sammenligning af medlemsstaterne, så vi kan få gjort noget ved nogle af disse tal, som er alt for høje?
Markos Kyprianou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg kan forsikre Dem for, at jeg vil gøre mit yderste for at få screening-anbefalingerne opfyldt og gennemført i videst muligt omfang. Der er ikke desto mindre tale om anbefalinger, og vi er nødt til at erkende denne svaghed i det europæiske system. Derfor er det i sidste ende op til de enkelte medlemsstater at anvende dem så effektivt som muligt. Måske vil rapporten lægge et vist pres på medlemsstaterne. Men det forholder sig sådan, at de foreliggende oplysninger viser, at der er store forskelle medlemsstaterne imellem med hensyn til gennemførelsen af deres screening-retningslinjer, og desværre er situationen værst i mange af de nye medlemsstater.
På grundlag af rapporten vil der under det slovenske formandskab blive gennemført en diskussion, som de snart vil annoncere for Parlamentet. Kræft bliver det største sundhedstema under deres formandskab. Derfor er jeg sikker på, at vi får flere muligheder for at drøfte dette spørgsmål. For min egen del vil jeg gøre alt for at få disse retningslinjer og anbefalinger gennemført så effektivt og nøjagtigt som muligt.
Reinhard Rack
(DE) Hr. formand! Screening er vigtigt, forebyggelse er bedre. Det er inden for de seneste måneder lykkedes at udvikle en vaccine mod livmoderhalskræft - en kræftform, der især altid er problematisk for unge kvinder. Nu har man en meget forskelligartet praksis på dette område i medlemsstaterne. Nogle lande gør vaccinen tilgængelig inden for den offentlige sygesikring, i andre lande skal den finansieres privat. Sidstnævnte tilfælde bliver meget dyrt og er dermed et socialt anliggende. Er det ifølge Kommissionen muligt at påvirke medlemsstaterne til at gøre denne vaccine tilgængelig for så mange unge kvinder og piger som muligt?
Markos Kyprianou
Hr. formand! Ja, jeg har hørt om det, og vi havde rent faktisk lejlighed til at drøfte spørgsmålet på det uformelle rådsmøde for sundhedsministrene i Aachen i april. Vi har nu bedt det europæiske center for sygdomsforebyggelse og -kontrol (ECDC), som arbejder med dette spørgsmål, om at udarbejde retningslinjer og fremlægge rådgivning om dette spørgsmål. Hvad der er omfattet, og hvad der ikke er omfattet af sundhedssystemet, er, som De ved, medlemsstaternes ansvar, men jeg tror, at vi på grundlag af ECDC's rådgivning kan drøfte emnet yderligere med medlemsstaterne og tilbyde videnskabelig rådgivning. Men den endelige beslutning om finansieringen vil være op til medlemsstaterne.
David Martin
(EN) Hr. formand! En af de mange stærke sider ved EU inden for sundhedsområdet er evnen til at udbrede bedste praksis. Vil Kommissionen ud over at undersøge resultaterne af screeningerne fremhæve det land, der har de bedste resultater med hensyn til screening, behandling og lav dødelighed og analysere ikke bare, hvordan de er nået dertil, men også hvordan dette kan anvendes i de andre medlemsstater? Det giver ingen mening bare at indsamle statistikker og sige "Disse lande klarer sig godt" eller "disse lande klarer sig skidt". Vi skal også vide, hvorfor de bedste lande klarer sig godt, og hvordan vi kan anvende deres resultater i andre sundhedssystemer rundt om i Fællesskabet.
Markos Kyprianou
Hr. formand! Ja, i lyset af de begrænsninger, jeg nævnte tidligere, vedrørende ansvaret for sundhedsvæsenet, er udveksling af bedste praksis en af de bedste metoder, hvorpå EU kan skabe merværdi på dette område.
Udveksling af bedste praksis, netværk, referencecentre - alle disse ting kan fungere, så vi kan lære af hinanden, og så den ene medlemsstat kan bruge ekspertise og viden, der er indsamlet i en anden. Som De ved, havde vi for nogle uger siden en forhandling om initiativet om sundhedstjenester, og grænseoverskridende samarbejde, netværk, udveksling af bedste praksis og referencecentre vil på en struktureret måde udgøre en vigtig del af det initiativ. Desværre findes der fortsat visse juridiske hindringer for denne form for samarbejde. Disse vil forhåbentlig også blive fjernet gennem dette initiativ. Det bliver en af de grundlæggende prioriteringer for dette initiativ, som vi forventer vil foreligge til efteråret, inden årets udgang. Vi vil derfor også få lejlighed til at drøfte det her i Parlamentet.
Formanden

Om: Ny sundhedsstrategi
Hvilke konkrete foranstaltninger træffer Kommissionen som et led i den nye sundhedsstrategi og specielt hvad angår børn med henblik på at forebygge og bekæmpe en adfærd, som er farlig for børnenes sundhed (f.eks. rygning, spiritus, fedme)?
Mener Kommissionen, at børnene uafhængig af deres forældres indtægter og arbejde selv er berettiget til sygehusbehandling og medicinsk behandling?
Μarkos Kyprianou
Hr. formand! Kommissionen agter at vedtage en ny sundhedsstrategi i 2007, og denne strategi bliver en generel ramme med kvantificerbare mål og en integreret tilgang til alle sundhedsinitiativer på europæisk plan. Jeg er enig i det, som jeg ser ligge i fru Panayotopoulos-Cassiotous spørgsmål, nemlig, at børn og unge har Kommissionens særlige prioritet.
Strategien vil omfatte områder som sund livsførelse og indsats over for fedme, rygning og alkoholisme, men vil også rette særligt fokus mod områder, der berører børn og unge.
Som jeg sagde i mit foregående svar, vil vores initiativ for sundheds- og sikkerhedstjenester af høj kvalitet blive vedtaget inden længe, og der vil herindenfor blive taget hensyn til alle de fælles grundlæggende værdier, som sundhedsministrene vedtog for et år siden til støtte for EU' sundhedssystemer. Disse værdier, der omfatter universel og lige adgang for alle - og selvfølgelig også for børn - til sundhedstjenester af høj kvalitet uanset økonomisk formåen, vil indgå i alle Kommissionens initiativer på området. Tilvejebringelse af sundhedstjenester falder selvfølgelig under medlemsstaternes beføjelser, men Kommissionen vil støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser, og disse værdier vil også altid indgå i vores initiativer på sundhedsområdet.
Vi tror, at dette bliver et godt udgangspunkt for hele Fællesskabets indsats på sundhedsområdet.
Μarie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Hr. formand! Hvad særlig angår børn, da strategien om børnenes rettigheder er til debat, og det ansvarlige udvalg ikke har tilkendegivet holdning om sundhedsområdet, vil jeg gerne spørge, om der er truffet foranstaltninger for at indføre visse regelmæssige undersøgelser ud over Europa for at sikre sundhedsniveauet og tidlig sygdomsdiagnose.
Μarkos Kyprianou
Hr. formand! Det siger sig selv, at det falder under medlemsstaternes beføjelser, men i de forskellige strategier, der skal vedtages, og i forbindelse med udveksling af bedste praksis på forskellige områder vil spørgsmålet om den bedste forebyggelsesmetode blive diskuteret, og tidlig undersøgelse er helt klart en vigtig forebyggelsesmetode. Vi går dog ud fra, at de enkelte områder vil tage sig af dette hver for sig. Jeg forventer ikke, at der bliver nogen horisontal forebyggelse særlig for børn. På alle sundhedsområder og for alle sundhedsproblemer, der kan undgås, vil strategien og initiativet dog rette særlig opmærksomhed mod børn og forebyggelse.
Jörg Leichtfried
(DE) Hr. formand! De kom ind på emnet alkoholisme, hr. kommissær. I Østrig har der blandt unge udviklet sig et sjældent eller måske slet ikke så sjældent fænomen, nemlig det såkaldte komadrikkeri. Det går tilsyneladende ud på at blive bevidstløs så hurtigt som muligt efter indtagelse af så meget alkohol som muligt. Er det efter Deres erfaring udelukkende et østrigsk fænomen, eller er der tale om en europæisk trend? Hvis der er tale om en europæisk trend, har De da allerede overvejet, hvilke foranstaltninger der kan træffes for at imødegå et sådant ekstremt drikkeri og forhindre det på længere sigt?
Μarkos Kyprianou
Hr. formand! Problemet med umådeholden indtagelse af alkohol kan udmærket være opstået i EU's nordlige og nordvestlige medlemsstater, men det breder sig nu til de sydlige. Vi ved, at problemet gør sig gældende i Spanien, hvor jeg har haft lejlighed til at diskutere det med landets sundhedsminister.
Dette problem er medtaget i strategien til reduktion af alkoholrelaterede skader, der blev vedtaget sidste år med medlemsstaternes støtte. Vi afventer faktisk Europa-Parlamentets holdning i sagen, men spørgsmålet om unge og bekæmpelse af umådeholdent forbrug af alkohol i almindelighed er blandt strategiens hovedmål. I meget vid ustrækning - og jeg må her gentage noget, som jeg sagde før - ligger beføjelsen hos medlemsstaterne. Vi mener dog, at vi gennem udveksling af bedste praksis og erfaringer fra den ene medlemsstat til den anden plus samarbejde med alle involverede agenturer vil kunne opnå positive resultater. Det er netop derfor, at vi sidste uge havde det første møde i Det Europæiske Forum for Alkohol og Sundhed, og det spørgsmål, som De rejser, var selvsagt et af de emner, der blev taget op.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand! Målet er egentlig at leve et langt liv i rask tilstand. Har De nogen forslag til, hvordan de eksisterende EU-programmer, f.eks. det syvende forskningsrammeprogram eller programmet for konkurrence og innovation, kan bruges til at nå disse mål, og hvilke planer har De frem til 2013 på dette område?
Μarkos Kyprianou
Hr. formand! Kommissionens grundlæggende strategi for sundhedsområdet som helhed i denne periode er selvfølgelig forebyggelse. Det er netop derfor, at vi, som jeg før sagde, lægger vægt på en bredspektret indsats over for sundhedsskadelige følger af alkohol, rygning, fedme, psykiske lidelser osv. Det vil også indgå i strategien, og tilgangen omfatter alle europæiske politikområder, ikke mindst forskningsområdet, som De nævnte, men også andre som f.eks. landbrug, transport og regionalpolitik.
Hvad særlig forskningen anbelanger, har jeg et tæt samarbejde med min kollega, og det drejer sig især om sundhedsforskning, herunder i kræft, fugleinfluenza og andre sundhedsområder, fordi vi mener, at det er en af de grundlæggende prioriteter, hvilket også afspejles i den syvende finansieringsprotokol.
Formanden

Om: Sundhedstjenester
Kommissionen præsenterede den 20. april 2007 resultaterne af den høring om sundhedstjenester, der blev indledt i september 2006.
Flertallet af de hørte parter er "tilhængere af en fællesskabsindsats på sundhedsområdet". Kan Kommissionen give en første orientering om, hvordan den agter at følge op på høringen, navnlig med henblik på at opnå bedre patientinformation, der gør det muligt at træffe et informeret valg, og skabe større klarhed omkring de procedurer og frister, der gælder for patienter, der ønsker at lade sig behandle i en anden medlemsstat, og oplyse, hvilken klageadgang den agter at foreslå over for afslag på forudgående tilladelser fra de nationale myndigheders side?
Markos Kyprianou
Hr. formand! Med hensyn til disse sundhedstjenester havde vi som tidligere nævnt mulighed for at diskutere det i maj under forhandlingen om betænkningen af fru Vergnaud, som var meget nyttig for os. Jeg kan meddele Parlamentet, at vi nu er i færd med at udarbejde et forslag. Efter nogle få diskussioner på ministerplan blev dette godkendt af sundhedsministrene på det seneste møde i Rådet, hvor man udtrykte sin forventning om, at Kommissionen vil fremsætte et forslag på præcis samme måde som Parlamentet. Så vi forventer at gøre dette hurtigst mulig, og helt klart inden årets udgang.
Vi har tidligere gennemført en omfattende høring, og resultaterne af denne vil også blive medtaget i arbejdet, men det grundlæggende resultat er, at et initiativ på europæisk plan vil skabe merværdi. En vigtig del af dette bliver naturligvis spørgsmålet om information, og vi vil gerne have dette gjort på den mest nøjagtige og objektive måde. Det er vores hensigt at finde løsninger, der skaber reel merværdi for patienter, sundhedspersonale og leverandører af sundhedsydelser uden at skabe nye bureaukratiske hindringer og i respekt for subsidiaritetsprincippet. Vi vil sikre konsekvens mellem forslagene om sundhedstjenester og de igangværende, sideløbende initiativer fra Kommissionen om samfundsydelser af almen interesse, det mere overordnede spørgsmål om tjenester af almen interesse og den igangværende modernisering og forenkling af forordningerne om koordinering af socialsikringssystemerne.
Som jeg sagde tidligere, er information til borgerne en vigtig del, så vi vil bestræbe os på at få adgang til information; nogle ting har vi allerede gennemført i form af et websted om dækning af udgifterne til sundhedspleje i udlandet, som vi har lanceret for nylig. Webstedet, som allerede findes på fransk, engelsk og tysk, vil meget snart være tilgængeligt på alle officielle sprog.
Vi vil naturligvis holde Parlamentet underrettet om de kommende forslag, så snart de er klar inden for Kommissionen, men jeg kan komme med en overordnet beskrivelse af de vigtigste ting, som forslagene vil dække: forbedret information til patienter, navnlig om sundhedsydelser på tværs af grænserne, spørgsmålet om den overordnede kvalitet og sikkerhed ved sundhedstjenester, patienters ret til erstatning, når de lider skade, respekt for privatlivets fred, proceduremæssige garantier for patienter i forbindelse med sundhedsydelser på tværs af grænserne, indsamling af data om sundhedstjenester på tværs af grænserne samt støtte til det europæiske samarbejde om spørgsmål som europæiske referencenetværk, udvikling af kvalitets- og sikkerhedsvejledninger eller udvikling af sammenlignelige data og indikatorer.
Marc Tarabella
(FR) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg ville gerne vide, om Kommissionen allerede nu er i besiddelse af årsstatistikker, som viser, hvor mange borgere der i den enkelte medlemsstat har ønsket at lade sig behandle i en anden medlemsstat, og hvilke primære begrundelser der i sådanne tilfælde er givet herfor. Foreligger der ikke sådanne statistikker, ville jeg gerne vide, om Kommissionen har oplysninger om antallet af klager, som borgere i en given medlemsstat måtte have indgivet, fordi de er blevet nægtet tilladelse til at lade sig behandle i en anden medlemsstat.
Markos Kyprianou
Hr. formand! Et af problemerne er, at vi ikke har tilstrækkelige statistikker om dette emne. Men vi ved fra de oplysninger, vi har, at det drejer sig om mindst 1 % af sundhedsvæsenet, så dette vi øge forventningerne. Den væsentligste årsag har hidtil været problemet med manglende oplysninger. Folk er ikke klar over, at de har ret til dette, og jo mere de bliver opmærksomme på det, jo mere søger de behandling i udlandet. Dette giver os mulighed for at regulere det, før det bliver et for stort problem, før det er for sent.
Jeg er bange for, at jeg ikke har nogen oplysninger om klager fra mennesker, der ikke har fået tilladelsen. Som De ved, har vi haft sager ved De Europæiske Fællesskabers Domstol, hvor borgerne var utilfredse med et afslag, men samtidig betyder patienternes manglende viden om, at de kan søge erstatning på europæisk plan, at vi ikke får et nøjagtigt og klart billede Derfor havde jeg, da jeg besvarede Deres spørgsmål tidligere, kun oplysninger om grænseoverskridende sundhedsydelser, som bliver en af prioriteringerne i det kommende initiativ.
Formanden
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
Spørgetiden er afsluttet.
(Mødet udsat kl 19.40 og genoptaget kl. 21.00)
