Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0316/2007).
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Del 1
Formanden

Om: Respekt af sports specificitet
Er Kommissionen enig i, at UEFA's initiativ om "home grown players" vil fremme den sportslige solidaritet og sikre europæisk fodbold? Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at sikre respekt af sports specificitet i forbindelse med udarbejdelse af lovforslag og fortolkning af gældende EU-lovgivning?
Ján Figel'
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand, hr. Corbett! Jeg vil gerne bidrage til diskussionen ved at svare på spørgmålet om idrættens særlige kendetegn. Det ville være meget betimeligt at diskutere dette mere detaljeret - ikke nu, men senere - da Kommissionen den 11. juli i år vedtog en hvidbog om idræt. Dette var et meget vigtigt bidrag, som understregede betydningen af at støtte uddannelsen af unge, talentfulde idrætsmænd -og kvinder under passende betingelser, hvilket er nødvendigt for bæredygtigheden af idræt på alle niveauer. Dette var et institutionelt og meget politisk bidrag til spørgsmålet og til samarbejde inden for dette anliggende.
Jeg citerer fra bogen: "Regler om, at et hold skal have en bestemt andel af lokalt uddannede spillere, kunne accepteres som værende forenelige med traktatens bestemmelser om den frie bevægelighed for personer, forudsat at de ikke indebærer en direkte forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, og forudsat at en eventuel indirekte forskelsbehandling som følge af dem kan være rimelig i forhold til det tilstræbte legitime mål, f.eks. at styrke og beskytte uddannelsen og udviklingen af talentfulde unge spillere". Jeg mener, at dette er en meget vigtig tydeliggørelse af, hvordan dette emne skal forstås.
Kommissionen er i øjeblikket i gang med at evaluere overensstemmelsen mellem UEFA's forholdsregler for indenlandske spillere og fællesskabsretten med henblik på at ramme den rigtige balance mellem på den ene side behovet for at følge fællesskabsretten og idrætsorganisationernes autonomitet og på den anden side europæisk forbolds interesser.
Dette er sket i lyset af erklæringen bilagt Amsterdamtraktaten, Det Europæiske Råds såkaldte Niceerklæring i 2000, og hvidbogen om idræt, som specifikt nævner som tiltag nummer 9 i Pierre de Coubertin-handlingsplanen "at afslutte analysen af regler om, at et hold skal have en bestemt andel af lokalt uddannede spillere". Denne omfattende komparative information om fodboldakademier i medlemslandene og om indenlandske spillere er for øjeblikket ikke tilgængelig.
I 2006 lancerede Kommissionen en undersøgelse om idrætsakademier i medlemslandene, herunder spørgsmålet om indenlandske spillere. Resultatet af undersøgelsen forventes at give et værdifuldt input til analysen.
Angående anden del af spørgsmålet - da det består af to sætninger om idrættens særlige kendetegn - udbygges i kapitel 4 i hvidbogen konceptet om idrættens særlige kendetegn inden for de bestående EU-kompetencers grænser. Som beskrevet mere detaljeret i vores arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene i bilagene viser beslutninger truffet af EF-Domstolen og Kommissionen, at idrættens særlige kendetegn tidligere er blevet anerkendt og taget i betragtning. Kommissionen deler den opfattelse, at visse værdier og traditioner i europæisk idræt skal støttes, og vil fortsætte med at anerkende de særlige kendetegn i denne sektor og samtidig respektere EU-retten. Men en sag for sag-tilgang forbliver grundlaget for Kommissionens kontrol af anvendelsen af EU-ret, og især regler om konkurrence og det indre marked. Dette er i overensstemmelse med de nuværende traktatbestemmelser.
For at tilvejebringe juridisk gennemsigtighed for alle interessenter og for at bidrage til forbedring af forvaltningen i europæisk idræt giver det ovennævnte arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene og dens to bilag en detaljeret forklaring af spørgsmålet om særlige kendetegn. Det vedrører idræt og EU's konkurrenceregler og idræt og frihedsrettigheder i det indre marked og gør for første gang status over retspraksis hos EF-Domstolen og Kommissionens afgørelser inden for idræt.
Jeg vil gerne understrege, at idrættens særlige kendetegn for første gang er angivet meget mere udførligt i vores dokument, end hvad der på det seneste har været tilfældet i EU-sammenhæng. Det er ét af de vigtigste bidrag - ikke kun til dette svar, men også til støtten af idræt i EU.
Richard Corbett
(EN) Fru formand, hr. kommissær! UEFA's regler, der kræver, at klubber skal have en vis andel spillere, som er lokalt uddannede og indenlandske, er udformet for at sikre, at klubber ikke kun er afhængige af deres finansielle muskel på transfermarkedet, men skal investere i uddannelse lokalt i deres samfund. Det er en meget vigtig ordning. Men alligevel er Kommissionen på dette punkt i sin hvidbog ikke kommet ud af busken ved at sige, at det er en ordning, som er acceptabel i henhold til traktaten, og nu siger De, hr. kommissær, at den kunne blive det, hvis ... - og De undersøger stadigvæk ordningen. Må jeg spørge Kommissionen, hvorfor det tager så lang tid? Hvornår vil Kommissionen være i stand til at godkende denne kærkomne ordning?
Ján Figel'
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Det ville glæde mig at give et mere fyldestgørende svar, hr. Corbett, men der er tale om en slags fremskridt, hvis vi erindrer vores forhandlinger for et år siden, eller i hvert fald fra Parlamentets perspektiv. Jeg mener, at svaret, som jeg citerede, der er del af meddelelse, af dette politikpapir, er et vigtigt tilsagn om, at vi ønsker at støtte idrættens særlige kendetegn, især fodbolds, med hensyn til beskyttelse og støtte af unge mennesker samt uddannelse af og investering i unge mennesker.
Undersøgelsen er ikke færdiggjort, da vi ikke har alle de af os ønskede data. Jeg håber, at vi vil få de resterende data ved hjælp af det supplerende spørgeskema, som vi er ved at udarbejde. Det er meget vigtigt, at partnere fra medlemslandenes foreninger, sammenslutninger, klubber og forbund samarbejder med os. Forhåbentlig vil vi i en forudsigelig fremtid - jeg ville gerne have, at det bliver næste år - kunne give et endeligt svar. Om to uger mødes vi med alle idrætsverdens interessenter i Bruxelles for at drøfte indholdet og gennemførelsen af hvidbogen. Jeg tror, at denne del vil være yderst afgørende for de konkrete tiltag og promoveringen af idrættens værdier.
På vegne af Kommissionen kan jeg fortælle, at vi fortsat vil have fokus på disse emner, og alle følsomme områder skal ordnes på behørig vis. Før vi tager nogen beslutning - ikke kun inden for dette område, som er helt specifikt - skal vi foretage en gennemgribende analyse og så tage reelle beslutninger.
Reinhard Rack
- (DE) Fru formand, hr. Figeľ! Det er ikke, fordi jeg ønsker at fornærme Kommissionen eller Domstolen, men jeg har på fornemmelsen, at man hverken ser vores dommere eller vores kommissærer - eller de kvindelige medlemmer af Kommissionen - særlig ofte på et fodboldstadion. Hvis de kom der lidt oftere, ville de bemærke, at vi i øjeblikket befinder os i starten af Europa Cup-sæsonen, hvor vi lader hold spille mod hinanden, som ofte kun har én spiller, der også er på landsholdet. Vi har sådan set fuldstændig tilsidesat udviklingen af nyt talent, og vi tillægger det hele en udelukkende økonomisk dimension.
Fodbold er mere end et indre marked, og fodbold er ikke blot en konkurrence i juridisk forstand. Fodbold er en idrætskonkurrence mellem nationale, regionale og lokale hold. Der er nødt til at ske noget, og det skal gå hurtigt. Kan Kommissionen love, at der virkelig er ved at ske noget, ud over at der gennemføres undersøgelser?
Ján Figel'
medlem af Kommissionen - (EN) Fru formand! Jeg er sikker på, at der virkelig vil ske noget, hr. Rack. Jeg bruger fodbold som et godt eksempel, fordi Europa på en måde er verdens bedste inden for fodbold. Jeg tror, at vi kan blive de bedste inden for mange andre områder, såsom videregående uddannelse, som normalt ikke ses som et af Europas stærke områder. Nej, hvad Europa har brug for, er ikke kun at henvise til dets succeshistorier eller til betydningen af fodbold eller idræt for dets historiske udvikling og nuværende bedrifter, men også for fremtiden. Et af svarene er en afbalanceret tilgang til idrætsaktiviteter, hvilket betyder, at det ikke handler om penge i første omgang, men om regler og værdier, som styrer verden og penge til at støtte sunde investeringer.
Jeg kender til skævhederne, problemerne og tvivlen om konkurrencers troværdighed og om korruption, og for mange penge, der afgør, hvem der virkelig er en stærk partner eller konkurrent.
Der har, mener jeg, siden 1999 været et nyt momentum med Helsinkirapporten - I husker det, måske, tilmed bedre - og efterfølgende Niceerklæringen. Kommissionen har aldrig præsenteret et dokument. Hvis vi ikke kun præsenterer et dokument, men også fremsætter tiltag - og der er fremsat 53 tiltag i Pierre de Coubertin-handlingsplanen - så kan vi udrette meget. Hvis vi forbliver troværdige ved gennemførelsen, tror jeg, at vi også kan udarbejde den første traktatartikel om idræt, da vi ikke har et juridisk grundlag nu, og derfor kan vi ikke definere nogen af tiltagene, og derfor er vi nødt til at vedtage hver enkelt sag individuelt ved individuelle problemstillinger.
Der er mange sikkerhedsmæssige emner i dette svar, så mere troværdighed betyder samarbejde mellem EU-institutioner, nationale lovgivende myndigheder, men også ledende idrætsorganer. De fastlægger reglerne, de fastlægger bestemmelserne, og de skal også være troværdige ved styringen af individuelle discipliner eller kampe eller konkurrencer.
Jeg mener, at et idrætsforum, som vi vil organisere under det portugisiske formandskab, kunne være en af løsningerne på permanent eller almindelig gennemsigtig og troværdig dialog om alle problemer og mulige løsninger enten i en lille målestok i Europa eller i et større internationalt samarbejde.
Manolis Mavrommatis
(EL) Fru formand, hr. kommissær! Michel Platini, formand for UEFA, opfordrer i et brev lederne af de 27 EU-medlemsstater til at gribe ind over for den stigende velstand i fodboldklubberne, som bruger stigende beløb på køb af spillere og andet og således gør fodbold til en forretning i stedet for en sport, der er baseret på andre værdier.
I sine udtalelser forud for dette brev anmodede UEFA-formanden imidlertid politikerne om at undlade at blande sig i fodbold. Han udtalte, at EU og Europa-Parlamentet skulle begrænse sig til at føre politik og holde sig fra sport.
Er De enig i disse synspunkter, og i hvor høj grad? Vil hvidbogen om idræt være en god anledning til at præcisere disse uafklarede spørgsmål?
Ján Figel'
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Tak for Deres store interesse, hr. Mavrommatis, og for det indirekte budskab fra UEFA's præsident, Michel Platini. Vi er mødtes gentagne gange, og jeg har tilmed en beskrivelse af forslaget om "den indenlandske spiller".
Vi henstiller til mere fælles handling, herunder den mulige inkludering af idræt i reformtraktaten - det er i afgørelsen og i udkastet. Vi beder ikke om beføjelser. I hvidbogen beder vi om samarbejde, om meget konkrete tiltag, som spænder over mange områder - uddannelse, træning, social integration og folkesundhed - men på den anden side også om bekæmpelse af fænomener, såsom vold, racisme, korruption i forbindelse med idræt eller individuelle organisationer eller begivenheder. Vi kan ikke bare sidde og vente på den næste traktat eller tage en hvilken som helst konsensus, der bliver opnået i dag, for givet i fremtiden. Vi burde handle i dag for at opnå en bedre fremtid enten inden for fodbold eller andre områder.
Jeg tror, at Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet kan løse mange af problemerne, og som jeg sagde, kan vi udrette meget sammen. Det betyder ikke, at vi skal gribe ind på EU-niveau. Hvis vi f.eks. i oktober på ministerniveau vedtager indholdet af et ændringsforslag eller en forbedring af vores kodeks om antidopingkonventionen eller regler inden for Det Internationale Antidopingagentur, så er dette tiltaget mod doping. Jeg husker hr. Mavrommatis og mange andre parlamentsmedlemmer, som krævede omgående tiltag mod doping fra EU's side, da jeg blev kommissær i 2004, hvilket var et problem under De Olympiske Lege.
Doping er en meget synlig, ødelæggende og dominerende kræftsvulst eller fænomen inden for idræt. Der er meget, vi kan gøre, men vi bliver nødt til at handle, ikke kun diskutere, og det er vores strategi nu.
Formanden

Om: Biobrændstoffer
Hvornår vil Kommissionen vedtage forslag om certificering af afgrøder til fremstilling af biobrændstoffer eller af selve biobrændstofferne for at sikre, at EU's efterspørgsel efter sådanne produkter ikke fremskynder ødelæggelsen af de tropiske skove?
Ján Figel'
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand, hr. Davies! Kommissionen er på nuværende tidspunkt ved at afslutte direktivet om fremme af vedvarende energi, og mit mål er vedtagelse af direktivet ved dette års slutning. Og én af direktivets vigtigste problemstillinger bliver at diskutere vedvarende biobrændstoffer, de beskrevne principper derom og metoder, der garanterer, at biobrændstoffer ikke har en negativ indflydelse på miljøet. Af den grund vil der blive foreslået en bestemt ordning, som kan anvendes - og vil blive anvendt - både til biobrændstoffer, som dyrkes nationalt, og til dem, der importeres.
Chris Davies
(EN) Fru formand! Er kommissæren enig i, at vores resultater med hensyn til kontrol af import af træ fra illegale kilder er elendige - ganske enkelt skrækkelige? I lyset af denne oplevelse og muligheden for korruption og dokumentforfalskning, hvordan kan vi da have tiltro til, at nogen som helst godkendelse af biobrændstofafgrøder vil være gyldig? Ender vi ikke med at gøre et slemt problem værre?
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand, hr. Davies! For det første kan jeg ikke bekræfte, at der er en masse ulovligt træ, som er blevet bragt ind i EU, men hvad jeg helt sikkert kan sige, er, at en meget begrænset mængde biobrændstof er kommet ind i EU. Vi har ikke haft nogen som helst indvirkning med hensyn til negative konsekvenser for regnskove. De godkendelsesordninger, som foreslås, vil blive gennemført. Det er jeg ikke i tvivl om, da toldmyndighedernes generelle arbejdsresultat inden for EU har været meget positivt.
Jörg Leichtfried
- (DE) Fru formand! Det, der netop er blevet nævnt, hr. Piebalgs, er et problem. Et andet problem er tydeligvis, at priserne på hovedernæringsmidler er begyndt at stige på grund af den øgede brug af biobrændstoffer, især i lande, hvor dette virkelig kan blive et problem, og mange mennesker - især i disse lande - har ikke længere råd til deres hovedernæringsmidler. Er De opmærksom på dette problem? Hvis ja, hvilke tanker gør De Dem omkring det, og hvad bliver der gjort ved det?
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (DE) Fru formand, hr. Leichtfried! Hovedårsagen til de aktuelle prisstigninger på fødevarer er en øget efterspørgsel, især i Kina og Indien, men også i andre lande. Dette er den primære årsag til prisstigningerne. Min kollega, som vil få ordet efter mig, vil gøre rede for, hvilke foranstaltninger vi må træffe. Det er klart, at vi er nødt til at producere mere, da efterspørgslen skal dækkes.
Hvad biobrændstoffer angår, er disses indflydelse på fødevarepriserne særdeles marginal i øjeblikket, da forbruget af biobrændstoffer på globalt plan stadig er lavt. Vi skal naturligvis tage højde for dette, da der i øjeblikket produceres en stor mængde majs til biobrændstoffer i USA. Dette kan påvirke en bestemt sektor, men der findes måder, hvorpå vi fortsat kan klare den stigende efterspørgsel. Det er min holdning, at vi i Kommissionen skal finde en løsning på verdensmarkedspriserne. Min kollega har allerede udarbejdet nogle forslag til dette.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru formand, hr. kommissær! Der er nogle, der mener, at dyrkning af og handel med biobrændstoffer måske kan opsuge overproduktion i udviklingslande ved en omlægning til biobrændstoffer til deres eget forbrug og til eksport.
Tror Kommissionen, at biobrændstofsektoren vil kunne løse op for Dohaforhandlingsrunden i Verdenshandelsorganisationen?
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (EN) Der er helt sikkert nogle lande, som er mere interesserede i den internationale handel med biobrændstoffer - især Brasilien. Det er sandt; men forhandlingerne i Doharunden har et meget bredere fokus end det. Runden handler ikke kun om biobrændstoffer, som kun udgør en lille del af den, og vi burde absolut blive enige om en lang række emner. Jeg tror, at biobrændstoffer vil have en meget begrænset indflydelse på udfaldet af Doharunden.
Formanden

Om: Situationen med hensyn til WTO-forhandlingerne
Kan Kommissionen give en omfattende redegørelse for, hvor langt man er nået i WTO-processen?
Mariann Fischer Boel
Det er en helt normal nordisk fremgangsmåde: at gøre kort proces og gå lige til sagen.
Jeg kan sige, at de næste to måneder helt sikkert vil blive altafgørende for Dohaudviklingsrunden. Forhandlingerne er nu gået i gang igen på grundlag af de forslag, der blev forelagt i juli af formændene for de forskellige forhandlingsgrupper om landbrug og industrivarer.
Formændene gjorde et ærligt stykke arbejde, da de udarbejdede forhandlingsforslaget. Jeg mener godt, man kan sige, at de har fordelt byrden på en rimelig måde. De lægger pres på alle hovedaktørerne med hensyn til hvert emne i den såkaldte forhandlingstrekant - AMA, NAMA og indenlandske subsidier - som er meget følsom for de forskellige parter.
Det står også klart, at formændenes tekst ikke er umulig at ændre. WTO-medlemskabet gjorde det muligt at komme med de første reaktioner på disse tekster før sommerferien.
Men nu bør forhandlingerne altså blive mere specifikke. Endnu en forhandlingsrunde om modaliteter begyndte i starten af september i Genève. For WTO's generaldirektør, Pascal Lamy, og formændene er målet at blive i stand til at udgive et revideret dokument på et tidspunkt i oktober, som kan danne grundlag for en endelig aftale om modaliteter, der bør blive udarbejdet senest til efteråret. Hvorvidt dette bliver en realitet, hvorvidt der kommer et endeligt dokument, kommer fuldstændigt an på, i hvor høj grad de forskellige parter involverer sig i forhandlingerne.
USA bør nu begynde at sørge for, at præsident Bushs politiske løfter på APEC-topmødet udmønter sig i konkrete forhandlingsinitiativer for at prøve at nå frem til en aftale. Det er altafgørende for USA, at det opfattes, som om landet engagerer sig i spørgsmålet om landbrugssubsidier og tager konkrete initiativer på området, ikke mindst set lyset af landets målsætning om, at adgangen til udviklingslandenes landbrugsmarkeder skal sikres.
Brasilien, Indien og de andre vækstøkonomier skal bevæge sig i den rigtige retning og holde deres del af aftalen, og det betyder, at de i nogen grad bør sænke deres faktiske told på industriprodukter.
I virkeligheden er der for disse forhandlinger ikke langt igen til slutlinjen - ud fra en økonomisk betragtning - i hvert fald i sammenligning med, hvor lang vi er kommet.
Værdien af de resterende toldkoncessioner, som både de udviklede lande og visse udviklingslande skal integrere i den endelige pakke, er lille sammenlignet med de systemiske fordele ved aftalen, især fordi den globale økonomiske situation bliver mere og mere usikker.
Men tiden går. Hvis man ikke er nået frem til en modalitetsaftale til efteråret, er det meget usandsynligt, at Dohaudviklingsdagsordenen vil blive afsluttet tidligere end forventet. USA's valgkampagner op til præsidentvalget vil tage fart, og Doharunden kan derefter meget vel blive lagt på is i årevis.
Hvis det skal lykkes for runden at producere resultater nu, er det vigtigt, at alle parter udviser fleksibilitet og vilje til at nå et kompromis. EU vil forsat forsøge at nå WTO-medlemskabets forskellige valgkredse og deres vigtigste medlemmer for at sikre et konstruktivt engagement fra deres side.
Brian Crowley
(EN) Jeg vil gerne takke kommissæren for hendes svar. Jeg ville ønske, at kommissær Mandelson også havde været her, for jeg ved, han var til et møde i Amerika i sidste uge, hvor han var skuffet over reaktionerne.
Men ganske kort: De talte om udviklingslandene, og De nævnte i den forbindelse Brasilien og Indien. Hvad angår deres industri og eksport, kan de ikke kategoriseres som udviklingslande. Alligevel anses de for udviklingslande, fra et kulturelt synspunkt, når det handler om, hvilken støtte de kan få.
Bør EU give mere støtte på landbrugsområdet, især taget i betragtning, at USA's landbrugslovforslag, som nu er blevet vedtaget, tager flere subsidier ud af pakken end oprindeligt aftalt, og at det virker som om, det er EU, der er fleksibel, mens Amerika ikke tager sin del af byrden? Er det en korrekt måde at fortsætte på?
Og endelig, hvis efteråret er den fastsatte tidsfrist, så er det stadig efterår i slutningen af oktober, mens vinteren starter den 1. november. Så hvilken tidsfrist virker realistisk, for at det kan lykkes?
Mariann Fischer Boel
Med hensyn til, hvordan vinterens start kan defineres, er det december i min kalender, men lad nu det ligge. For det første er det helt åbenbart, i betragtning af den retning USA's landbrugslovforslag udvikler sig i, at det ikke er en særlig konstruktiv måde at fremme en aftale under Doharunden på, men når alt kommer til alt, kan vi ikke foregribe Senatets beslutninger.
Jeg har ikke tænkt mig at diskutere, om Brasilien er et udviklet land eller et udviklingsland, hvad angår kombinationen af landbrugsvarer og industrivarer, men det er klart, at Brasilien er et meget konkurrencedygtigt land, både inden for landbrugssektoren, og hvad angår biobrændstoffer - et emne, der blev taget op for et par minutter siden. Biobrændstoffer produceret af sukkerrør er meget konkurrencedygtige på det globale marked.
Marian Harkin
(EN) Tak for Deres svar, fru kommissær. De sagde, at det er meget vigtigt, at USA kommer med et tilbud. Det er blevet mere end antydet i de sidste par dage, at USA rent faktisk har spillet ud med et ganske betydeligt og meget interessant tilbud om støtte til hjemmemarkeder. Jeg vil gerne spørge, om dette er tilfældet, og hvis det er, om De kan informere os om situationen.
Mit andet spørgsmål er som følger: Er De ikke enig i, at det, i hvert fald indtil nu, har set ud til, at vi er de eneste, der er kommet med indrømmelser? Kan De bekræfte, at kommissær Mandelson har tilbudt at skære støtten til EU-landbrugere ned med 70 %, og, hvis dette er rigtigt, om De støtter dette standpunkt? Er De ikke enig i, at sådanne nedskæringer ville være en katastrofe for landbruget i EU-landene, især for oksekødssektoren?
Mariann Fischer Boel
For det første fremlagde hr. Falconer, som er ansvarlig for landbrugssektoren, et dokument med nogen afstand mellem tallene, da vi så på forhandlingsdokumenterne fra de to formænd. Og når vi ser på støtten til hjemmemarkederne, som er det sværeste emne for amerikanerne, signalerer de nu helt åbentlyst, at de vil kunne arbejde inden for disse margener eller inden for de to tal, som er nævnt i Falconer-dokumentet.
Forhandlingerne finder sted løbende, så det er utroligt svært at sige, hvornår vi kan forvente den endelige afgørelse. Men jeg må sige, at det svære emne på landbrugsområdet for EU's vedkommende naturligvis er told. Men endnu vigtigere end told er den måde, vi behandler vores følsomme varer på. Dette er simpelthen altafgørende og faktisk endnu vigtigere end at begrænse tolden inden for de marginer, vi opererer med.
Så jeg kan kun opfordre Dem til at holde øje med, hvordan følsomme varer bør behandles, for det vil være et centralt forhandlingspunkt i slutspillet.
Jörg Leichtfried
- (DE) Fru formand! Jeg forstår godt, fru Boel, at vi er nødt til at tage hånd om disse forhandlinger om kvotepriser osv., men noget, jeg ikke kan se her, er forhandlingen om eller udbredelsen af, hvad Europa står for, udbredelsen af vores levevis. Spørgsmålet for mig er, om De indleder disse forhandlinger og siger: "Vi vil ikke have nogen varer, der er lavet af børn! Vi vil ikke have nogen varer, der er lavet ved tvangs- eller slavearbejde! Vi vil ikke have nogen varer, der ikke er fremstillet i overensstemmelse med grundlæggende arbejdstagerrettigheder!" Er det dette, der er problemet, og gør De det til et problem?
Mariann Fischer Boel
Vi har faktisk prøvet at indlede drøftelser om det, vi plejer at kalde de ikkehandelsmæssige hensyn, men det har vist sig at være meget svært at genoptage disse drøftelser med visse af de andre aktører. Jeg er helt sikker på, at det, at vi beder om, at der bliver taget et vist hensyn til de ansattes levebrød og sundhed i forbindelse med visse produkter - jeg mener naturligvis personligt, at der skal indgås en aftale med de virksomheder, der importerer varer fra disse lande. Lad os sige, det handler om håndklæder fra Indien med den slags farvning, de bruger i bestemte områder. Så jeg håber og tror på, at vi, hvis vi alle hiver i samme retning, vil kunne finde en anstændig løsning.
Del 2
Formanden

Om: Landbrugsforhandlinger i Doha-runden
Hvordan vurderer Kommissionen udviklingen i landbrugsforhandlingerne som led i Doha-runden og "tilbuddene" fra EU-forhandlingspartnerne?
Passer det, at Kommissionen har til hensigt at give et mere omfattende tilbud end det, som den gav i oktober 2005, på vegne af EU på landbrugsområdet, navnlig hvad angår markedsadgang? Har Kommissionen i hvert tilfælde gennemført en undersøgelse af virkningerne for den europæiske landbrugssektor?
Hvad er Kommissionens prioriteter på bilateralt og regionalt (interregionalt) plan på området for handel med landbrugsvarer i tilfælde af, at forhandlingerne inden for rammerne af WTO mislykkes?
Mariann Fischer Boel
Kommissionen har stadig den holdning, at der er mulighed for at opnå et positivt udfald af Dohaforhandlingerne i den nærmeste fremtid, som jeg nævnte i mit tidligere svar.
Jeg kan blot gentage, at medmindre vi opnår et gennembrud før slutningen af året, vil jeg personligt finde det svært at forestille mig, at disse forhandlinger kan afsluttes på grund af det forestående præsidentvalg i USA.
Imidlertid lever de tilbud, som nogle af vores forhandlingspartnere for øjeblikket præsenterer os for, stadig ikke op til, hvad der kræves for at opnå et afbalanceret forhandlingsresultat.
Med hensyn til, hvad et endeligt EU-tilbud ville omfatte, ligger den fortsatte reform af den fælles landbrugspolitik helt klart på grænsen af Kommissionens forhandlingsmandat, og det betyder, at vi ikke kan acceptere en aftale, der vil medføre, at vi vil skulle gennemføre en ny reform af vores fælles landbrugspolitik. Det er fuldstændigt i overensstemmelse med det mandat, Rådet har givet os, og de forhandlingsrammer, vi har, vil naturligvis også svare til de indrømmelser fra vores WTO-partnere på landbrugsområdet og på andre områder, som vil føre til forbedret markedsadgang for vores eksportører.
Det er vigtigt at understrege, at når vi taler om toldreduktioner, frygter vi indimellem, at vores landbrugssektor vil komme under et enormt pres fra importerede varer. Vi skal huske, at en sag har to sider, og derfor vil toldreduktioner også finde sted på de nye vækstmarkeder, som det vil være - og jeg er sikker på, at dette vil ske - af stor interesse for EU-producenter at komme ind på, som f.eks. Kina og Indien. Så vi stræber efter et positivt udfald af Doharunden. En multilateral løsning vil selvfølgelig være at foretrække, mens en bilateral løsning kunne være et godt supplement til de multilaterale forhandlinger.
Vi gør vores bedste i denne fase, men det er altafgørende, at vi, hvis vi finder en løsning, sikrer, at den er afbalanceret - mellem de tre støttepiller inden for landbruget, men også mellem landbrugsvarer, industrivarer og tjenesteydelser.
Georgios Papastamkos
(EL) Hr. formand! Jeg takker for kommissærens svar. Jeg har på fornemmelsen, at De udtaler Dem mere som kommissær for international handel end som landbrugskommissær.
Deler kommissær Mandelson, som er ansvarlig for international handel, også Deres synspunkt om, at revisionen af den fælles landbrugspolitik ikke vil ødelægge noget? Deler han det synspunkt, at en accept af betingelserne fra juli 2007, som går videre end EU's tilbud fra oktober 2005, ikke overskrider det forhandlingsmandat, der blev givet af Ministerrådet i 2005? Hvis dette er tilfældet, behøver De ikke bede Rådet om et nyt mandat, inden De indgår forpligtelser over for vores handelspartnere.
Mariann Fischer Boel
Da reformen af den fælles landbrugspolitik blev vedtaget af ministrene i Rådet i 2003, var det det mandat, der blev givet til handels- og landbrugskommissærer. Inden for dette mandat kunne vi forhandle. Det, vi nu fremlægger - eller skal fremlægge den 20. november - er landbrugspolitikkens "sundhedskontrol", ikke en ny reform. Derfor er det ikke min opfattelse, at det vil have indflydelse på, hvilken form for "sundhedskontrol" af den fælles landbrugspolitik vi foreslår, om vi får en Dohaaftale eller ej. Så det vil ikke påvirke eller ændre det mandat, vi allerede har.
Reinhard Rack
- (DE) Fru formand! Genteknologi i landbrugsfødevarer, fru Boel, gør befolkningen i Europa bekymrede, ængstelige og bange. Spiller dette emne igen - eller vil det blive ved med at spille - en større rolle i Doharunden?
Mariann Fischer Boel
Det er klart, at de prisstigninger, vi har oplevet de sidste par måneder inden for EU, især de stigninger, der blev rapporteret af tyske aviser i sommerferien, har ført til mange nye problemstillinger i forbindelse med EU's landbrugspolitik. Før kæmpede vi mod overproduktion og interventionslagre, mens vores marked nu er meget mere afbalanceret, hvilket, efter min mening, skyldes afkoblingen af den direkte betaling til landbrugere, som gør det muligt for landbrugere at reagere på markedets udsving i stedet for at udregne det bedste resultat på checken fra Bruxelles.
I Doharunden udgør la préférence communautaire (fællesskabspræferencen) eller fødevaresikkerheden ikke en problemstilling i sig selv. Det er naturligvis altafgørende for alle rundt om i verden, at de kan være sikre på, at de kan sørge for deres egen befolknings ernæring, men det er ikke blot et kapitel i vores forhandlinger.
Jim Allister
(EN) Ud over at udtrykke min foruroligelse over, at vi accepterer flere koncessioner til skade for vores landbrugsinteresser, vil jeg gerne spørge Dem, hvilken fokus der under forhandlingerne har været på at hæve standarderne for oksekødsproduktion i de lande, som ønsker at få bedre adgang til vores marked, således at vi kan sætte en stopper for den skadelige effekt, det har på vores egne producenter, at der gives tilladelse til fødevareimport af produkter, hvis sporbarhed og kvalitet ligger langt under de standarder, vi forventer af vores egne producenter.
Mariann Fischer Boel
Jeg tror, jeg har hørt dette før. Måske husker jeg forkert, men det minder mig om et spørgsmål, der blev stillet af den irske minister og et par irske parlamentsmedlemmer om import af varer fra Brasilien, sporbarhed og irske landbrugeres meninger om manglen på sporbarhed. Vi følger naturligvis sagen på nærmeste hold, og jeg ved, at min kollega, kommissær Kyprianou, skal mødes med udvalget i Parlamentet.
Vi ønsker at sikre retfærdige handelsbetingelser, hvilket betyder, at importører og eksportører af varer, der indføres i EU, skal leve op til de samme kvalitetsstandarder som vores egne producenter.
Jeg skal til Brasilien i næste måned for at finde ud af, om de kan vise mig det, jeg ønsker at se, nemlig hvilke muligheder der er i Brasilien for at spore oprindelsen af de produkter, der bliver ført ind i EU.
Formanden
Spørgsmål nr. 36 opfylder ikke betingelserne for behandling, da spørgeren ikke er medlem længere.
Om: Revision af den fælles markedsordning for vin
Den 4. juli 2007 forelagde Kommissionen et forslag til forordning om den fælles markedsordning for vin og om ændring af visse forordninger. Fordelingen af midler til de "nationale pakker" følger en nøgle, som for 50 procents vedkommende er baseret på medlemsstaternes traditionelle udgifter, for 25 procents vedkommende på dyrkningsarealet og for 25 procents vedkommende på produktionen. Endvidere er der blevet foretaget justeringer til fordel for flere medlemsstater.
Kommissionen bedes oplyse, hvilke kriterier der blev lagt til grund for valget af den konkrete fordelingsnøgle, og hvorfor fordelingen ikke sker på grundlag af medlemsstaternes traditionelle betalinger i løbet af en repræsentativ referenceperiode, således som det var tilfældet ved alle de tidligere revisioner af de fælles markedsordninger. Hvordan blev justeringerne af betalingerne i betragtning af, at det samlede bevillingsbeløb allerede er fastlagt, vedtaget til fordel for visse medlemsstater, hvilket rent faktisk medfører en tilsvarende nedskæring for de øvrige lande?
Mariann Fischer Boel
Fru formand, hr. Gklavakis! For at foreslå en rimelig fordeling mellem medlemsstaterne af det samlede beløb, der vil blive allokeret til den nationale pulje, samt af beløbet, der overføres til vores politik for udvikling af landdistrikter, har vi reelt anvendt tre forskellige kriterier: vinavlsarealer på grundlag af alle de tilgængelige historiske oplysninger, vi har, dernæst produktion udtrykt i mængde på grundlag af historiske gennemsnit, og endelig udgifter på grundlag af et historisk gennemsnit, med undtagelse af Bulgarien og Rumænien, hvor der er anvendt de budgetkrav, som blev beregnet i forbindelse med deres tiltrædelse, idet disse var de eneste pålidelige tal, vi kunne bruge. Disse tre forskellige områder vægtes med 25 % på areal, 25 % på produktion og 50 % på budgettet for puljerne og overførslen til politikken for udvikling af landdistrikter. Dvs. 50 % for areal og 50 % for produktion for den del af puljen, der specifikt vedrører salgsfremmende foranstaltninger i tredjelande, hvilket jeg opfatter som en ny og meget væsentlig fremsynet politik for vinsektoren. Dengang vi drøftede denne omfordeling mellem medlemsstaternes puljer, foretog vi en positiv korrektion for tre medlemsstaters vedkommende for at begrænse deres nedsættelse under hensyntagen til den væsentlige divergens, der er mellem disse medlemsstaters andel af de historiske udgifter og deres andel af de to øvrige kriterier. Denne korrektion har ikke fundet sted på bekostning af de beløb, der er allokeret til andre medlemsstater, hvilket vil sige, at vi ikke har reduceret andre beløb for at skaffe penge til disse tre medlemsstater, men at vi ganske enkelt har øget det samlede budget. Dette gør det muligt at fordele fællesskabsstøtten på retfærdig vis, idet der på den ene side tages højde for, hvor stor en nedsættelse den enkelte medlemsstat kan bære, og på den anden side tilgodeses en effektiv gennemførelse af de nye foranstaltninger, der er foreslået inden for rammerne af reformen.
Ioannis Gklavakis
(EL) Fru formand, fru kommissær! Når nu Kommissionen mener, at det er nødvendigt inden for lovens rammer at lave strukturændringer for nogle medlemsstater, undersøger den så også muligheden for at hjælpe de græske vinavlere, der for nylig blev ramt af frygtelige skovbrande? Deres indtægter vil blive væsentligt reduceret i de kommende år. Enorme områder af vinmarker på mange tusind ha er brændt, hvilket betyder, at vinavlerne har lidt tab, og deres planter er blevet beskadiget.
Agter Kommissionen på denne baggrund at vise solidaritet og hjælpe disse mennesker?
Mariann Fischer Boel
Fru formand, hr. Gklavakis! Først og fremmest tror jeg, at alle, der så i fjernsynet, hvordan Grækenland blev hærget af skovbrande, spekulerede over, hvad der ville ske med de beskadigede områder bagefter. Jeg har haft lejlighed til at drøfte det med græske medlemmer af Parlamentet, med ministeren, med ministeriet samt med Grækenlands økonomiminister, mens jeg har rejst rundt for at finde løsninger.
Og der er forskellige løsninger, hvilket leder mig til det næste spørgsmål. Jeg kan kun sige, at vi ikke kan løse skovbrandproblemerne inden for den fælles markedsordning for vin. Det er udelukket. Og jeg kan sige, at hvis vi genåbner fordelingen af penge mellem puljerne og medlemsstaterne, bliver det som at åbne Pandoras æske, og jeg har ikke flere penge til rådighed end det nuværende budget på omtrent 1,3 milliarder euro pr. år for vinsektoren.
Vi er nødt til at finde en løsning på følgerne af brandene inden for politikken for udvikling af landdistrikter, inden for den regionale finansiering, og jeg er temmelig sikker på, at der nok skal blive fundet en anstændig løsning.
Formanden
Da de vedrører samme emne, behandler vi under ét de følgende spørgsmål:
Om: Udbetaling af støtte som led i den fælles landbrugspolitik til brandhærgede områder
De nylige brande i Grækenland har forårsaget omfattende ødelæggelser af landbruget, hovedsagelig inden for olivenproduktion, frugt og grøntsager samt vindyrkning, hvilket har haft alvorlige følger for miljøet og udviklingsmulighederne i de pågældende regioner samt store risici for, hvorvidt det vil være muligt at fortsætte landbrugsaktiviteterne.
Hvordan skal anvendelsen af bestemmelserne vedrørende miljøbetinget landbrugsstøtte tilpasses, så den legitime udbetaling af den frakoblede engangsstøtte til de ramte landbrugere kan sikres?
Hvordan vil det være muligt i de brandhærgede områder at sikre anvendelsen af den fælles markedsordning for vin, især hvad angår Kommissionens forslag om ydelse af direkte støtte til de vinproducenter, der benytter miljøvenlige metoder?
Hvilke yderligere bestemmelser og præciseringer af den nye ordning for rosiner er nødvendige, for at der kan gennemføres direkte foranstaltninger til krisestyring? Er det muligt at forhøje midlerne til de operationelle fonde til finansiering af disse foranstaltninger i tilfælde af nødsituationer?
Vil det være muligt at gennemføre et særligt nationalt program for understøttelse af landbrugere, der også finansieres via den fælles markedsordning for frugt og grøntsager samt markedsordningen for vin?
Om: Finansiering af ikkestatslige organisationer og foreninger med henblik på hurtig genplantning af skove i Grækenland
Grækenland har for nylig oplevet den største miljøkatastrofe i landets historie. Mange græske miljøorganisationer samt klostre, der befinder sig i nu afbrændte områder, råder over den knowhow og de kompetente forskere, der skal til for at organisere en hurtig genoprettelse af disse områder med omfattende plantning af træer.
På hvilken måde vil det kunne lade sig gøre at finansiere de ikkestatslige organisationer, klostre, miljøsammenslutninger m.fl. direkte fra Kommissionen (dvs. udenom den tredje fællesskabsstøtteramme), så de hurtigt kan gå i gang med at genoprette miljøet i Grækenlands afbrændte skovområder?
Hvilke fællesskabsinitiativer vil kunne tages i anvendelse?
Mariann Fischer Boel
Fru formand, fru Batzeli, hr. Karatzaferis! Først og fremmest kan jeg endnu en gang kun udtrykke min sympati med alle de mennesker, der er ramt af følgerne af brandene.
Jeg synes, det er vigtigt at sige, at enkeltbetalingen pr. bedrift - den direkte betaling til landbrugerne - ikke er i fare. Eventuelt ødelagte afgrøder, dyr eller bygninger har ingen betydning for den afkoblede støtte, da der ikke er produktionspligt.
Hvad angår krydsoverensstemmelse, er det en vigtig regel, at beslutninger om nedsættelse af de direkte betalinger i henhold til den fælles landbrugspolitik under krydsoverensstemmelse kun kan tages på baggrund af handlinger eller undladelser, der direkte kan tilskrives landbrugeren. Derfor vil skovbrande som dem, vi har set i Grækenland i sommer, ikke medføre nedsættelse af betalinger.
Med hensyn til vin kan vingårde i tilfælde af delvis ødelæggelse være støtteberettiget inden for omstruktureringsplanen, under den nuværende forordning og inden for de nationale puljer, der vil blive påregnet for den nye fælles markedsordning.
Reformen af den fælles markedsordning for frugt og grøntsager påregner nye instrumenter til kriseforebyggelse og -styring. Den nye forordning vil dog først være på plads fra 2008, og der er ingen klausul om tilbagevirkende kraft.
Hvad angår det sidste spørgsmål, tillader de finansielle bestemmelser ikke Kommissionen at overføre eventuelle opsparede midler fra markedsordningens budget til specifikke nationale programmer for at støtte de græske landbrugere.
Hvad angår det specifikke spørgsmål om ikkestatslige organisationer, klostre eller miljøorganisationer, har Kommissionen ikke mulighed for at støtte disse direkte, hvad angår aktiviteter til genetablering af miljøet. EU-støtte er kun mulig gennem særlige programmer og interventioner, der er udarbejdet af medlemsstaterne under iagttagelse af nærhedsprincippet og forelagt Kommissionen til medfinansiering.
Jeg vil blot nævne et par specifikke muligheder i vores politik for udvikling af landdistrikter, som også kunne anvendes til støtte. Disse henviste jeg til i mit foregående svar. Den første mulighed vedrører programmet 2000-2006 og kan indebære en ændring af programtillæggene til nationale operationelle programmer og de regionale operationelle programmer med sigte på at genopbygge landbrugets produktionsevne efter nationale katastrofeforanstaltninger. Dette kan f.eks. betyde, at en landbruger kan få penge til køb af kvæg eller frugt- og oliventræer eller til retablering af ødelagte bygninger.
Men jeg er igen nødt til på det kraftigste at understrege, at det ikke er muligt via politikken for udvikling af landdistrikter at kompensere landbrugere for indtægtstab.
Den anden mulighed er det nye program for udvikling af landdistrikter 2007-2013, som omfatter foranstaltninger til retablering af land- og skovbrugets produktionsevne efter naturkatastrofer.
Det skal igen bemærkes, at interventioner gennem disse to muligheder vil begrænse sig til genplantning af skov og retablering af produktionsevne og ikke kan anvendes til at kompensere for indtægtstab.
Jeg vil runde af med de muligheder, der vil kunne findes i statsstøtteordninger. En katastrofe som skovbrandene i Grækenland vil normalt blive betragtet som en usædvanlig begivenhed, der rent faktisk tillader medlemsstater at yde støtte til kompensation for materielle skader.
Der kan evt. ydes nationalt finansieret støtte til land- og skovbrug efter meddelelse om en statsstøtteordning. Dette kræver Kommissionens godkendelse.
Jeg vil endvidere minde om, at der findes en langt lettere mulighed, nemlig at bruge det, vi kalder de minimis-statsstøtte, hvilket betyder, at medlemsstaterne med de nye ændringer, der har fundet sted, kan betale 6.000 euro til landbrugerne - og det kan de gøre hvert tredje år. Så uden at spørge nogen kan man faktisk betale op til 6.000 euro direkte til landbrugeren til omgående hjælp, om nødvendigt.
Stavros Arnaoutakis  
for spørgeren. - (EL) Fru formand, fru kommissær! Jeg vil gerne spørge, om kommissæren har modtaget en specifik plan for genopbygning af de regioner, der er ramt af skovbrand.
Hvordan bliver godkendelsesproceduren?
Mariann Fischer Boel
Fru formand, fru Batzeli, hr. Karatzaferis! Som jeg har nævnt, har De to muligheder inden for programmerne. Inden for programmet til udvikling af landdistrikter er det muligt at finde retableringsstøtte til, som nævnt, køb af nye oliventræer og nye vinstokke. Derudover har De regionalpolitikken, som falder ind under min kollega kommissær Danuta Hübners ansvarsområde. Jeg ved, at der er direkte forbindelse og en meget god kontakt, når kommissær Danuta Hübner er udnævnt til tovholder. Jeg er sikker på, at der er en masse konstruktive drøftelser i gang.
Formanden

Om: Finansiering af forskning
Hvilke forskningsområder er efter Kommissionens mening bagud med hensyn til finansieringsandel inden for rammerne af planen for programmeringsperioden 2007-2013? Hvilke kriterier gælder der med hensyn til finansieringsprioriteter? Hvilken indflydelse har vurderingen af formålstjenligheden og effektiviteten af den forskning, der er blevet finansieret under det sjette forskningsrammeprogram, på udvælgelsen af nye forskningsprojekter? Hvilke kriterier er bestemmende for finansieringsprioriteterne for de enkelte forskningsområder?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Det er dejligt at være her igen. Jeg vil gerne takke fru Panayotopoulos-Cassiotou for spørgsmålet vedrørende forskningsfinansiering. Hendes spørgsmål vedrører i første omgang forskning finansieret af EU, og dette skal jeg komme ind på i mit svar. Behovet for øgede forskningsinvesteringer på såvel nationalt plan som EU-plan - og i endnu højere grad privat end offentlig - er centralt for gennemførelsen af Lissabonmålene. Samtidig er vi nødt til at sørge for, at disse penge gives godt ud, så vi sikrer den størst mulige effekt.
Spørgsmålet indeholder reelt fire dele, som jeg vil besvare én for én. Samtidig må vi huske på, at det stadig er meget tidligt at drage lære og definitive konklusioner af det sjette og det syvende rammeprogram. Men før jeg tager fat på de fire dele i medlemmets spørgsmål, vil jeg minde om, at EU's samhørighedspolitik, herunder særligt Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Den Europæiske Socialfond, også yder et væsentligt bidrag til udviklingen af det europæiske forskningsrum. Kommissionen vurderer, at samhørighedspolitikkens støtte til forskning og innovation i programmeringsperioden 2007-2013 vil være mere end tredoblet i forhold til 2000-2006.
Jeg vil nu tage fat på spørgsmålets første del: Hvilke forskningssektorer anser Kommissionen for at være bagud med hensyn til finansiering i henhold til planerne for 2007-2013? Kommissionen tror på, at der er god balance mellem de mere top-down tematiske områder i programmet og de øvrige, mere bottom-up aktiviteter i rammeprogrammerne, såsom grænseforskning og stipendier. Det ville ikke være passende at udpege specifikke områder med særligt finansieringsbehov. Jo nærmere man ser på vores 10 tematiske prioriteter, jo tydeligere er det, at der er brug for yderligere finansiering og yderligere forskning inden for stort set alle sammen. Men for at give et eksempel kunne jeg nævne de forskningsinfrastrukturer af fælleseuropæisk interesse, hvor det endelige budget i det syvende rammeprogram er meget mindre, end hvad Kommissionen oprindeligt foreslog. Dette er et vigtigt område, hvor vi har en reel værditilvækst i Europa. Vi forsøger at kombinere finansiering fra mange kilder, særligt fra nationale og regionale kilder og Den Europæiske Investeringsbank. Det står også klart efter Det Europæiske Forskningsråds første indkaldelse af forslag, at vi står over for en alvorlig overtegning. Vi har modtaget mange flere fremragende forslag til grundlæggende grænseforskning, end vi har penge til at finansiere.
Ser man på tematisk orienteret forskning, ser vi klart, at der er behov for øget støtte af forskningsområder som energi og klimaændringer. Her kan medlemsstaterne hjælpe, ikke kun ved at øge investeringerne i forskning, men også ved at udforske mulighederne for at forene forskningsindsatsen i stedet for at lade den være splittet op. Dette er også et af de områder, vi har slået til lyd for i vores grønbog om det europæiske forskningsrum.
Hvis jeg skal tage fat på de generelle kriterier, er de tematiske prioriteringer for finansiering opstillet i særprogrammet for samarbejde. Disse forskningsområder er dem, der vil blive støttet via forslagsindkaldelser i perioden 2007-2013. Vores forslag er udarbejdet efter en omfattende høring af aktører i 2004, herunder en webbaseret høring vedrørende samarbejdstemaer samt input fra industrielle aktører via de europæiske teknologiplatforme. Det er ligeledes baseret på en omfattende forudgående konsekvensanalyse. Resultater af ex post-evaluering og overvågningsøvelser udgør ligeledes et vigtigt element i fastsættelsen af prioriteringerne for forskningsfinansiering. Det, vi har lært af tidligere erfaringer, har så afgjort været et vigtigt element i fastsættelsen af prioriteringerne i rammeprogrammet, som De antyder i den tredje del af Deres spørgsmål, som jeg nu vil tage fat på.
De spørger, hvordan bedømmelsen af anvendeligheden og effektiviteten af den forskning, der er finansieret under det sjette rammeprogram, har påvirket udvælgelsen af nye forskningsprojekter. Her er vi nødt til at skelne mellem to forskellige måder at forbinde disse ting på. For det første skal vi notere os, at på det mere detaljerede, operative plan overvåges de flere tusinde RP6-projekter af Kommissionens tjenestegrene. Disse kolleger er ofte i kontakt med forskningsfællesskabet, og deres ajourførte indsigt i de fremskridt, der gøres i dette projekt, er et vigtigt element i udarbejdelsen af det syvende rammeprograms arbejdsprogrammer. Men for det andet, på et mere globalt plan, vil Kommissionen organisere en ex post-evaluering af RP6 i 2008. Denne bedømmelse af de forskellige forskningsaktiviteters samlede effekt vil blive foretaget af specialister på højt plan. Resultaterne af denne ex post-evaluering af RP6 bliver et væsentligt input til den forestående midtvejsvurdering i 2010.
Endelig vil jeg tage fat i spørgsmålets sidste del. Ser man på prioriteringerne for finansiering i hver enkelt forskningssektor, er de emner, der skal finansieres, angivet i de årlige arbejdsprogrammer og forslagsindkaldelsen. Hvert år foretager vi en høring af det rette udvalg af aktører til udarbejdelsen af arbejdsprogrammerne. Vi benytter ligeledes assistance fra eksterne rådgivende grupper - nøglespecialister på området - som kommer med input, der sikrer, at arbejdsprogrammerne indeholder de mest afgørende forskningsområder, under hensyntagen til igangværende projekter, der har været finansieret i tidligere forslagsindkaldelser. Når de enkelte forslag er modtaget som svar på indkaldelserne, vurderes de ved brug af ekspert-peer reviews på baggrund af et sæt standardvurderingskriterier. De forslag, der finansieres, er dem, der får den højeste samlede karakter i indkaldelsen eller i en del af den indkaldelse, de er indgivet til.
Afslutningsvis tror jeg på, at man med rimelighed kan sige, at vi for forskning, der finansieres med Fællesskabets midler, har et gennemsigtigt system, der omfordeler finansiering til de mest relevante områder og ligeledes sikrer, at denne derefter tildeles de bedste forslag.
Maria Panayotopoulos-Kassiotou
(EL) Fru formand! Tak til kommissæren for et meget oplysende svar. Jeg vil gerne spørge, hvorvidt fremskridt inden for forskning på internationalt plan bliver taget med i betragtning, når der skal træffes beslutninger om forskellige aktioner, eftersom vi lever i en globaliseret verden. I hvilket omfang får unge i Europa særlig støtte til deltagelse i forskning?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Dette er man naturligvis nødt til at se i en global sammenhæng, fru Panayotopoulos-Cassiotou. Hvis man i praksis ser på, hvad andre større fællesskaber verden over koncentrerer deres forskning om, så er det det samme, som vi gør. Vi forener endda virkelig også vores indsats på mange områder. En ting, vi virkelig har styrket i det syvende rammeprogram, er netop det internationale samarbejde. Vi finansierer og støtter dette og vil i højere grad gøre det i fremtiden, fordi vi tror på, at de udfordringer, vi går i møde i denne globaliserede verden - det være sig i spørgsmål om fødevarer, sundhed, drikkevand, klimaændringer, sikkerhed eller energi - er globale, og at det er op til os alle sammen at håndtere dem på passende vis.
Justas Vincas Paleckis
- (EN) Fru formand! Blandt topprioriteterne nævnte De, hr. kommissær, de tematiske emner energi og klimaændringer. Det er en korrekt prioritering, og EU har brug for et gennembrud. Hvordan påtænker Kommissionen at organisere samarbejdet mellem de bedste hjerner i EU om dette emne og - måske i endnu højere grad - at fremme samarbejdet mellem de bedste hjerner i verden? For dette er et væsentligt spørgsmål.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Ja, det har vi så sandelig fokus på, hr. Paleckis. Det var i bund og grund filosofien - som deles i det nuværende rammeprogram - men sandheden er, at vi nu også fokuserer på forberedelsen af en strategisk teknologiplan for Europa. Den skulle blive vedtaget af Kommissionen inden årets udgang. I den rådfører vi os naturligvis med stort set alle inden for dét område i Europa.
Vi har altså rådført os med samtlige eksisterende teknologiplatforme. Dem har vi haft meget åbne drøftelser med. De er, fra bunden og opefter, stort set alle sammen involveret i vores aktiviteter, og vi forsøger i øjeblikket at finde frem til den rigtige måde at koordinere det på.
De har ret i, at det ligeledes er af afgørende betydning, at vi er fælles om at gribe disse spørgsmål an på den bedst mulige måde - på en international måde. Men hvad det angår, ligger der to ting i det: Når man ligeledes forsøger at gribe det an fra den private sektor, er man nødt til at gøre det på en afbalanceret måde, før eller midt imellem samarbejdet og konkurrenceevnen, og det er lige præcis det, vi forsøger at tage højde for.
Paul Rübig
- (DE) Fru formand! Rådet har reduceret forskningsmidlerne for 2008, hr. Potočnik. Hvordan forbereder De Dem på hygiejnekontrollen, midtvejsvurderingen af det finansielle overslag? Tror De, vi kan indsende nye initiativer og forslag her, som også afspejler betydningen af forskning i det europæiske budget?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg tror, det mere er et principielt spørgsmål om, hvor langt denne midtvejsvurdering skal gå, hr. Rübig. Jeg tror, det er dét spørgsmål, vi skal svare på. Hvis svaret er, at vi på grund af det akutte behov er nødt til at tage hånd om nogle af de problemer, der ligger inden for den allerede aftalte økonomiske periode, så er jeg sikker på, at området videnskab og forskning er en af de kandidater, der skal tages hånd om.
Formanden

Om: ITER-projektet
ITER er et ambitiøst projekt, hvori der også uden tvivl findes nogle videnskabelige lykketræf, dvs. man finder noget, som man ikke tænkte på at lede efter. Der er også mange andre lande med i projektet. Har samarbejdspartnerne hidtil behørigt opfyldt deres økonomiske og deres øvrige forpligtelser?
Janez Potočnik
Fru formand! Som hr. Seppänen ved, er ITER-projektet flagskibet i det internationale forskningsprogram for fusionsenergi. Siden starten under topmødedrøftelserne sidst i 1980'erne har Europa spillet den ledende rolle i forberedelserne til projektet.
Kommissionen kan med rette være stolt over den tillid, som ITER-samarbejdspartnerne har vist ved at gøre Europa til vært for projektets gennemførelse.
JET-anlægget, som blev bygget af Euratom og dets medlemmer i fællesskab, var et glimrende eksempel på, hvad der kan opnås, når de førende forskningsinstitutioner inden for fusion slår deres ekspertise og ressourcer sammen. ITER-projektet overfører det princip fra samarbejde på europæisk plan til samarbejde på verdensplan.
Bag ITER's teknik og konstruktion ligger en systematisk og videnskabeligt fastlagt udviklingsplan, der er baseret på resultaterne fra en verdensomspændende forskning i fusion. Denne forskning er foregået i en atmosfære af internationalt videnskabeligt samarbejde på tværs af politiske barrierer og har i løbet af de seneste tiår nydt godt af dramatiske forbedringer i de eksperimentelle fusionsanlægs ydeevne.
ITER videreudvikler den eksperimentelle side af JET til et niveau, hvor man kan demonstrere fusionsenergiens videnskabelige og teknologiske anvendelighed.
Siden undertegnelsen af ITER-aftalen i november 2006 har ITER-samarbejdspartnerne alle levet op til de forpligtelser, de accepterede under ITER-forhandlingerne.
På det politiske niveau har alle deltagere fuldt ud gennemført de påkrævede konstitutionelle ændringer, før de hver især kunne undertegne eller acceptere aftalen, som nu er fastsat til at træde i kraft i oktober i år.
I den mellemliggende tid har deltagerne i videst muligt omfang levet op til de forpligtelser, der ligger i tidsplanen op til aftalens ikrafttræden.
ITER-anlægget i Cadarache i Frankrig er ved at være parat, og det internationale ITER-teams personale med repræsentanter fra alle nuværende samarbejdspartnere er ved at være samlet.
Samarbejdspartnerne giver deres bidrag til ITER-organisationens budget og fuldfører samvittighedsfuldt de tekniske forberedelser til de tekniske og videnskabelige bidrag, de har forpligtet sig til.
Inden for EU blev der etableret et fælles organ for ITER og udvikling af fusionsenergi ved en rådsbeslutning den 27. marts 2007. Dets rolle er at forberede og koordinere arbejdet med at opføre demonstrationsfusionsreaktoren og de tilknyttede faciliteter.
Indtil dato er dets øverste myndighed, bestyrelsen, trådt sammen to gange. Den har vedtaget det første arbejdsprogram og de administrative beslutninger, der er nødvendige for de fælles forberedelser forud for en operationel start i begyndelsen af 2008. Herunder er der truffet aftale om hovedkvarteret med Spanien. Bestyrelsen har også udpeget direktøren, den øverste leder for det fælles projekt.
ITER er i sandhed et ambitiøst projekt. Hvis vi får succes med gennemførelsen, rykker vi grænserne for vores viden videnskabeligt, teknologisk og organisatorisk. Det ligger i sagens natur, at udfaldet af et eksperiment ikke kan forudsiges med sikkerhed. Men der ligger ikke nogen form for letsindighed eller eventyrlyst bag ITER. ITER indebærer langvarige, internationale samarbejdsrelationer og forpligtelser, som forener samarbejdspartnere, der repræsenterer mere end halvdelen af jordens befolkning, om arbejdet med emner, der er af central betydning for vores fælles fremtid, nemlig udvikling af vedvarende, ikkeforurenende energikilder, der kan stå til menneskehedens rådighed. Fremtidsudsigterne for ITER hviler på projektets solide videnskabelige og teknologiske fundament og på den entusiasme og det engagement, som deltagerne har vist indtil nu - som de alle har vist, eller rettere: som alle vi har vist. Verden har aldrig tidligere set et samarbejde svarende til det, vi har etableret i ITER.
Esko Seppänen
- (FI) Fru formand, hr. Potočnik! Vi har dårlige erfaringer med ét bestemt samarbejdsprojekt, Galileo. EU skulle finansiere det, stik mod de oprindelige planer, selv om ikke alle parter tog del i dens finansiering som planlagt.
Skal kommissærens svar tolkes således, at vi ikke nødvendigvis får nogen problemer med ITER, hvad angår indfrielsen af de indgåede forpligtelser, dvs. at vi ikke vil få det samme problem med ITER, som vi havde med Galileo, hvor de berørte parter tilsidesatte det ansvar, de havde forpligtet sig til?
Janez Potočnik
Fru formand! Det er helt rigtigt, hr. Seppänen. Jeg kan forklare det meget kort. De forpligtelser, der er indgået, er indgået af regeringer. De er alle offentlige forpligtelser. Så spørgsmålet drejede sig ikke om de offentlige forpligtelser, der lå i Galileo. De problemer, der opstod i Galileo, ville aldrig kunne opstå i ITER.
Formanden

Om: Nanoteknologi
Nanoteknologi er en ny teknologi med mange muligheder, men også ukendte risici. Ifølge Nano Dialogue Project ønsker 48 % af EU's befolkning et moratorium for nanoteknologi, så længe vi ikke kender dens indvirkning på mennesker og natur.
Hvilke regler gælder på de produktområder, hvor nanoteknologi indgår og findes på markedet som f.eks. kosmetik, hudplejeprodukter, lægemidler, rengøringsmidler og andre forbrugsgoder? Overvejer Kommissionen en sektorspecifik regulering eller en generel lovgivning for nanoteknologi i forbrugsgoder?
Janez Potočnik
Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne takke for Dem for spørgsmålet om nanoteknologi, hr. Schlyter. Kommissionen tager spørgsmål om sikkerhed og forbrugerbeskyttelse meget alvorligt og arbejder på at sikre, at offentligheden kan nyde godt af de nyskabelser, nanoteknologien bringer med sig, samtidigt med at den beskyttes mod eventuelle skadelige virkninger.
Der bliver udfoldet store anstrengelser for at tage hånd om sikkerheden. Cirka 28 millioner euro fra det femte rammeprogram og det sjette rammeprogram blev afsat til projekter, der klart fokuserede på miljø- og helbredsaspekter i nanoteknologien. Det er også planen, at denne forskning skal intensiveres kraftigt, både i omfang og i fokusering, med det syvende rammeprogram. Som De ved, har Kommissionen udformet en europæisk handlingsplan for nanovidenskab og nanoteknologi 2005-2007. Parlamentet vedtog en beslutning, der omtalte handlingsplanen positivt.
Vi beskæftiger os indgående med den anden del af Deres spørgsmål i den meddelelse om gennemførelse af nanoteknologiplanen, der blev udgivet i denne måned. En lang række europæiske og mere internationale regelsæt, særligt OECD- og ISO-bestemmelser, såvel regulerende som ikkeregulerende, er taget i anvendelse for at udelukke potentielle skadevirkninger af nanoteknologi.
Kommissionen er i gang med en analyse af, hvilke reguleringer af nanoteknologiske produkter der er nødvendige af hensyn til de sundhedsmæssige, sikkerhedsmæssige og miljømæssige aspekter. De foreløbige resultater tyder på, at hvad angår de nanoteknologiske produkter, der er udviklet indtil nu, er fællesskabets allerede eksisterende system af bestemmelser stort set tilstrækkeligt.
Nogle aspekter af produktion og af produkter som kosmetik og medicin, der er nævnt i spørgsmålet, er allerede omfattet af forskellige fælleskabsbestemmelser, selv om disse ikke vedrører specielt nanoteknologi. Der synes altså i dag ikke at være noget behov for at lave ny lovgivning for nanoteknologirelaterede sikkerhedsrisici eller for at foreslå større lovændringer. Ikke desto mindre kan der blive tale om forslag til ændringer af bestemmelserne på basis af den videnskabelige forskning eller på visse områder, som Kommissionen overvåger nøje. Det bliver ikke, hvad angår nanoteknologien som sådan, tale om nye bestemmelser, men snarere hvad angår nanoteknologiske produkter.
Kommissionen er overbevist om, at et moratorium for nanoteknologi ville være stærkt kontraproduktivt. Bortset fra at det ville afskære samfundet fra de mulige gevinster ved denne teknologi, kunne det også føre til dannelsen af teknologiske fristeder uden for Europa, hvor forskning og innovation kan ske helt uden kontrol.
Afslutningsvis vil jeg omtale endnu en meningsmåling, der drejer sig om ny teknologi. Den blev gennemført af Eurobarometer i 2005 og hviler på svar fra et 25.000 personer stort befolkningsudsnit. Det kan man sammenligne med, at den Nanodialog-udstilling, De nævner i Deres spørgsmål, var baseret på svar fra 700 personer. Eurobarometer fandt, at 55 % af europæerne støtter udviklingen af nanoteknologi. Denne teknologi bliver opfattet som nyttig og moralsk acceptabel. Det er ganske naturligt, at hele 42 % af de udspurgte var usikre på konsekvenserne af denne nye teknologi, men undersøgelsen viser, at 70 % af dem, der i deres besvarelser udtrykte en formodning om konsekvenserne, var optimistiske.
Carl Schlyter
- (SV) Fru formand! Jeg tror, vi er enige om, hr. Potočnik, at det værste for nanoteknologien ville være, hvis der ikke bliver ført tilstrækkelig kontrol med de produkter, vi sender på markedet nu, og at de skader teknologiens omdømme i dens tidlige udvikling.
Jeg tror ikke på, at traditionelle toksicitetsprøver bedømmer nanoteknologiens risici tilstrækkelig pålideligt. Tværtimod mener jeg, at de toksicitetsprøver, der stilles krav om i den aktuelle lovgivning, skal ajourføres. Jeg mener, at vi har brug for et mærkningssystem, så forbrugerne selv kan vælge, og jeg kunne lide at vide, om Kommissionen er i færd med at planlægge en sådan lovgivning.
Janez Potočnik
Fru formand! Jeg er helt enig med Dem og med den første udtalelse, hr. Schlyter. Det værste ville være, hvis der skete noget, så det må vi forhindre, og vi må holde os på den sikre side. Sådan er spillets regler, og jeg er helt enig med Dem.
Det er ikke mit ansvarsområde at foreslå lovgivning, det er et anliggende for de af mine kommissærkolleger, der beskæftiger sig med sikkerhed. Jeg er helt sikker på, at de holder meget nøje øje med det. Det, jeg kan sige, er, at vi forsker på fuld kraft i forsøg på at analysere den potentielle risiko, som De nævnte, og at det helt klart hører under mit ansvarsområde.
Paul Rübig
- (DE) Fru formand, hr. Potočnik! Hvad vil der blive lagt vægt på i nanoteknologisektoren i det syvende rammeprogram for forskning? Befolkningen har store forhåbninger på dette område, især hvad angår sektoren "lev et langt og sundt liv". Ser De helt nye muligheder her i den medicinske sektor for at kunne leve et langt og sundt liv?
Janez Potočnik
Fru formand! Ja, svaret er klart positivt, hr. Rübig. Det er et af områderne. Nanoteknologi er, hvis vi skal drage en sammenligning, lidt ligesom informationsteknologi, fordi det påvirker mange sektorer horisontalt. Sundhedsområdet er et af de områder, hvor resultaterne er meget lovende, så det er også en del af vores undersøgelser, som også, uden tvivl, styrer i den retning.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Fru formand! Tak for deres svar, hr. kommissær. Jeg var meget glad for at høre, at De mener, at det fælles reguleringssystem udvikler sig i den rigtige retning, og at De sætter spørgsmålstegn ved NanoDialog-projektet og de undersøgelsesresultater, De nævner. Jeg mener, at Eurobarometer klart dokumenterer, at europæerne er positivt indstillede over for udviklingen af nanoteknologi.
Mit spørgsmål til Dem drejer sig om det, hr. Schlyter påstår i sit spørgsmål, nemlig at nanoteknologi indebærer en øget risiko. Har De data, som viser, at nanoteknologi vil indebære den risiko, som hr. Schlyter tilsyneladende mener allerede er til stede?
Janez Potočnik
Fru formand! Risikomomentet er uden tvivl et område, der fortjener opmærksomhed, fru Kauppi. Når vi går ind på områder, hvor der faktisk er et risikomoment, så skal vi gå frem med forsigtighed. Hvis vi ikke vil have folk til at vende sig mod noget, som vil være en klar gevinst, så må vi gøre alt tænkeligt for, at der ikke sker noget. Det er lige præcis vores udgangspunkt. Endnu har der naturligvis ikke været nogen uheld, men det er helt oplagt et område, der skal behandles med forsigtighed. Det er ganske afgjort den måde, vi skal gå videre på.
Formanden
Spørgsmål nr. 43 og 44 vil blive besvaret skriftlig.
Om: London-busser
Ifølge tal, Greater London Assembly offentliggjorde i juni, var de såkaldte ledbusser (lange busser bestående af forvogn og anhænger i et plan), som findes i mange europæiske byer, og som blev indført i London i 2002, involveret i 1.751 ulykker i 2006. Det er 75 % mere end andre bustyper og i gennemsnit næsten fem ulykker pr. dag eller mere end fem ulykker pr. år for hver eneste ledbus i London.
I betragtning af denne helt uacceptable situation, navnlig i sammenligning med andre bustyper, bedes Kommissionen oplyse, hvilke skridt den agter at tage for at sikre, at der træffes passende sikkerhedsforanstaltninger for driften af ledbusser, og at chaufførerne får den nødvendige uddannelse? På hvilket grundlag betragtes de som sikre til drift i tætbefolket bymæssig bebyggelse?
Jacques Barrot
Fru formand! Jeg kan oplyse Sarah Ludford om, at Kommissionen ikke er bekendt med foruroligende statistikker fra andre europæiske storbyer, hvor der er indsat ledbusser. Imidlertid behandles problemet på flere leder i fællesskabslovgivningen.
I direktiv 97/27 om vægt og mål for visse kategorier motorkøretøjer og tilhørende anhænger fastsættes standarder for bussers manøvredygtighed generelt og særlige standarder for ledbusser.
Direktiv 2003/59 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring, stiler mod at forbedre førernes uddannelsesniveau. I denne forbindelse ville det være ønskeligt, om direktivets gennemførelse i de nationale lovgivninger omfattede ad hocuddannelsesprogrammer for førere af ledbusser.
Hvad førerens udsyn angår, har EU-lovgivningen løst spørgsmålet om lastbiler til godstransport med direktiv 2007/38 om eftermontering af bakspejle på lastbiler indregistreret i Fællesskabet.
Kommissionen er alligevel bevidst om, at andre kategorier køretøjer som bybusser også bør medtages. Derfor vil Kommissionen efter lovgiverens ønske ifølge førnævnte direktiv til sin tid forelægge en rapport om de opnåede resultater og evt. foreslå en revision af den eksisterende lovgivning.
Det var de svar, jeg kunne give Sarah Ludford.
Sarah Ludford
Fru formand! Jeg synes, mit spørgsmål er godt timet, hr. Barrot. Netop i dag har Kommissionen jo udgivet sin grønbog om bytransport.
Jeg kan ikke forvente, at kommissæren tager hensyn til min personlige følelse af, at noget væsentligt går tabt, når den ikon-agtige London Routemaster dobbeltdækkerbus bliver erstattet af kontinentale én-etagers "smidige" (eller som Kommissionen skriver: "fleksible"') busser. Men jeg er taknemmelig for hans henvisning til forskellige typer EU-lovgivning, der skulle være relevant.
Kan jeg anmode ham om at tage kontakt til Londons borgmester og Londons transportselskaber og forhøre sig om, hvorfor den type busser har en uheldsrate, der er 75 % højere end andre bustypers, og om direktiverne faktisk bliver efterlevet fuldt ud i Storbritannien og specielt i London ?
Jacques Barrot
næstformand i Kommissionen. - (FR) Fru formand! Der er al mulig grund til at lægge vægt på disse bussers sikkerhed, fru Ludford, og hvis De ikke har noget imod det, vil vi rette en henvendelse de Londons myndigheder desangående.
Det er rigtigt, at ledbusser kan være lettere at styre, men når føreren har vænnet sig til køretøjets muligheder, er han tilbøjelig til at køre lidt hurtigere og føle sig mere og sommetider desværre for sikker, når han skal dreje.
Derfor har De rejst et vigtigt spørgsmål, og vi vil, som jeg netop anførte, forsøge at få belyst, om den eksisterende lovgivning ikke bør ændres.
Det er så meget desto vigtigere, som jeg for lidt siden understregede her i Parlamentet, at næsten to tredjedele af færdselsulykkerne sker i byområder. Altså må vi virkelig kende alle årsagerne til disse ulykker, og Deres betoning af én af dem kommer belejligt.
Formanden

Om: Tilslutning af Bukarest, Constanza og Sofia til det europæiske højhastighedstognet
Et af det transeuropæiske transportnets 30 prioriterede projekter er den prioriterede akse nr. 22, der omfatter følgende jernbanestrækninger: Athen-Sofia-Budapest-Wien-Prag-Nürnberg/Dresden. Rumænien indgår i dette projekt med 480 km. jernbanestrækning fra Curtici til Brasov.
Da Den Europæiske Union siden Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse har fået adgang til Sortehavet og har øget sit befolkningstal med omkring 30 millioner indbyggere, bedes Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger Rumænien og Bulgarien skal træffe for at tilslutte, for Rumæniens vedkommende, Bukarest og Constanza samt, for Bulgariens vedkommende, Sofia til det europæiske højhastighedstognet for passagerer og varer?
Jacques Barrot
Fru formand! Den prioriterede jernbaneakse nr. 22 skal ganske rigtigt forbinde Tyskland og Grækenland, fru Ţicău, via Prag, Wien, Budapest og Sofia. En gren nord for denne akse går via Curtici og Brasov til Bukarest og Constanta.
Rumænien og Bulgarien tillige med de øvrige implicerede lande har iværksat betydelige projekter i forbindelse med gradvis anlæggelse af denne jernbanelinje, som skal forbinde deres respektive hovedstæder og Constantas havn med resten er EU. Arbejdet forventes at fortsætte i 2007-2013. Projekterne er potentielt berettiget til finansiel støtte fra Fællesskabets Samhørighedsfond, strukturfonde eller budget til transeuropæiske net.
Rumænien prioriterer udbygningen af jernbanelinjen Curtici-Brasov-Bukarest-Constanta. En 92 kilometer strækning nord for Bukarest er allerede færdiganlagt. Mellem Bukarest og Constanta er der igangværende projekter, som skulle blive gennemført lidt efter lidt inden 2010. Rumænien har i sit operationelle transportprogram for 2007-2013 anført, at man regner med at udbygge linjen Curtici-Brasov-Predeal og bruge de tildelte midler fra Samhørighedsfonden på 1,1 milliarder euro.
Med hensyn til Sofias tilslutning til EU's net er der sket et væsentligt skridt med indgåelsen af kontrakten om anlæggelse af vej- og jernbanebroen over Donau ved Vidin-Calafat finansieret af ISPA. Broen forventes færdig i 2010. Desuden planlægger Bulgarien i sit operationelle transportprogram for 2007-2013 at udbygge en del af linjen Vidin-Sofia. Omkostningerne for anlægsarbejder frem til 2013 beløber sig til 320 millioner euro af de i alt 1.380 millioner euro for hele denne linje.
Rumænien har på sin side forpligtet sig til inden 2013 at udføre alle de forberedende undersøgelser om istandsættelse af linjen Craiova-Calafat nord for Donaubroen, således at arbejdet kan påbegyndes umiddelbart efter 2013.
Jeg beder Dem undskylde alle disse mundtlige forklaringer, men vi kan naturligvis om nødvendigt uddybe dem skriftligt, hvis fru Ţicău ønsker det.
Silvia-Adriana Ţicău
- (RO) Fru formand! Ja tak, hr. Barrot, jeg vil også gerne have disse oplysninger på skrift. Jeg vil ligeledes venligst bede Dem tilrettelægge et seminar om strukturfonde i Rumænien, for det er min opfattelse, at de nye medlemsstater skal støttes, så de sættes i stand til at opnå adgang til strukturfondene og udvikle deres transportinfrastruktur.
EU's forbindelse til Sortehavet er vigtig, og derfor mener jeg, at det med hensyn til mobiliteten for passagerer og varer ligeledes er vigtigt at udvikle jernbanen. Jeg vil vende tilbage til spørgsmålet vedrørende højhastighedstoget: Mobiliteten for passagerer er vigtig, og derfor opfordrer jeg til dialog med det formål skridt for skridt at opnå alt det, der er nødvendigt for dette vigtige projekt.
Jacques Barrot
Fru formand! Spørgsmålet optager mig lige så meget som Dem, fru Ţicău. Jeg ønsker inderligt, at de nye medlemsstater - i dette tilfælde bl.a. Rumænien og Bulgarien - gør bedst mulig brug af Samhørighedsfonden, og det er klart, at vi så vidt muligt bør foretrække jernbanetransport, således at vi senere kan undgå alvorlige problemer med hensyn til miljøkravene og risiko for at overbelaste de europæiske motorveje.
Derfor siger jeg tak, fordi De rejste dette spørgsmål. Jeg vil bede mine medarbejdere om et mere uddybende svar. Når jeg har haft lejlighed til at besøge disse lande, vil vi kunne fremkomme med yderligere informationer.
Formanden

Om: Højhastighedstogforbindelse mellem Paris-Budapest og Strasbourg-Bruxelles
Hvordan vurderer Kommissionen - efter den principielle enighed om Stuttgart 21-projektet - tidsplanen for gennemførelsen af de enkelte afsnit af Europa-hovedforbindelsen (Magistrale für Europa) fra Paris over Strasbourg og München til Wien/Bratislava hhv. Budapest?
Er der efter Kommissionens opfattelse mulighed for at supplere denne hovedforbindelse med en højhastighedstogforbindelse mellem de tre Europa-hovedstæder Strasbourg, Luxembourg og Bruxelles?
Jacques Barrot
Fru formand! Jeg vil besvare hr. Posselts spørgsmål. Jernbaneakse nr. 17 Paris-Strasbourg-Stuttgart-Wien-Bratislava er et af de 30 prioritetsprojekter i det transeuropæiske transportnet. Det nævnte Stuttgart 21-projekt er et vigtigt led i dette prioritetsprojekt.
Den 19. juli 2007 blev der indgået en aftale mellem den tyske transportminister, hr. Tiefensee, myndighederne i delstaten Baden-Württemberg, Stuttgart region og kommune og Deutsche Bahn. Aftalen er et afgørende skridt til afvikling af flaskehalsen på strækningen Stuttgart-Ulm, da den omfatter finansiering af arbejderne, som påbegyndes i 2010.
Kommissionen følger opmærksomt moderniseringen af strækningerne mellem Stuttgart og Ulm. Den udnævnte i juli 2005 en europæisk koordinator for denne linje, Péter Balázs, som har afgivet sin anden rapport. Rapporten er fremsendt til formanden for Transport- og Turismeudvalget. Rapporten er til rådighed på Generaldirektoratet for Energi og Transports hjemmeside. Koordinatoren, Péter Balázs, er stadig meget opmærksom på flaskehalsen Stuttgart-Ulm, som absolut må afvikles. I rapporten har koordinatoren undersøgt, hvordan prioritetsprojektet Paris-Bratislava skred frem, og konkluderet, at det for størstedelens vedkommende kunne færdiggøres i 2015. Imidlertid vil strækningen Stuttgart-Ulm på grund af de komplicerede forhold først være færdig i 2019.
Naturligvis forhindrer et prioritetsprojekt ikke, at der fortsættes mod andre destinationer. Med andre prioritetsprojekter som jernbaneaksen Athen-Sofia-Budapest-Wien-Prag-Nürnberg-Dresden kan Paris-Bratislavaprojektet føres videre til Sortehavet og Grækenland, og med Eurocaprail PP28 bliver Bruxelles forbundet med Strasbourg via Luxembourg.
Medlemsstaterne kom i juli 2007 med forslag til Fællesskabets medfinansiering. Disse forslag er nu ved at blive evalueret. Ud fra evalueringen vil Kommissionen foreslå Parlamentet og Rådet en fordeling af TEN-T-budgettet for 2007-2013.
Det var mine svar til hr. Posselt. Jeg er selv særdeles interesseret i denne væsentlige akse Paris-Budapest, og jeg kan forsikre om, at hr. Balázs og jeg virkelig bestræber os på at mobilisere alle kræfter omkring dette store projekt.
Bernd Posselt
- (DE) Fru formand! Den historiske ære for at sætte det i gang, som hr. Kohl og hr. Mitterand havde besluttet sig for at gøre i 1982, og som nu endelig bliver en realitet, skal De have, hr. Barrot.
Jeg har to korte spørgsmål. For det første: De grænseoverskridende projekter Strasbourg-Kehl-Appenweier og München-Mühldorf-Salzburg er også yderst komplekse. Er der noget nyt om dem?
For det andet: Kunne De måske appellere til baneselskaberne endnu en gang - når vi i forvejen sætter så mange europæiske midler ind på ruter på tværs af landegrænserne - og bede dem stoppe med at skære ned på de grænseoverskridende togforbindelser? Vi udvider jernbanerne for vores egne penge, samtidig med at baneselskaberne hugger transportruterne i småstykker med nationale køreplaner.
Jacques Barrot
Fru formand! Jeg vil naturligvis gerne skride ind, hr. Posselt.
Vil De minde mig om sagen skriftligt, så jeg kan rette en henvendelse til Deutsche Bahn? Samtidig vil jeg kigge på, hvordan situationen kan forbedres allerede på nuværende tidspunkt, for det hører med til vores opgave ikke alene at planlægge disse hovedkorridorer, men også at forbedre tingenes tilstand hurtigst muligt.
Jeg afventer altså et kort besked fra Dem, så vi kan foretage de nødvendige skridt.
Formanden

Om: Definitiv afgørelse fra en græsk domstol om Olympic Airways (OA)
Under drøftelsen af min mundtlige forespørgsel, 13.3.2007) om domstolsafgørelse om udligning af den græske stats gæld til Olympic Airways OA udtalte kommissær Jacques Barrot, at domstolsafgørelserne er et nyt aspekt, som vi er ved at analysere i den nuværende fase. Ligeledes nævnes det i nylige offentliggørelser i den græske presse (3. juni 2007), at kommissær Barrot under sine kontakter med det græske Økonomiministeriums ledelse under sit sidste besøg i Grækenland gav en vis margen for udligning af gælden, forudsat at privatiseringen af OA skrider fremad.
Hvad er det helt præcist, Kommissionen overvejer? Er den definitive beslutning fra voldgiftsretten i overensstemmelse med fællesskabsretten? Kan Kommissionen bekræfte, at der er forhandlinger om accept af domstolens afgørelse fra Kommissionens side, hvis de græske myndigheder privatiserer OA?
Jacques Barrot
Fru formand! Hr. Papadimoulis har stillet et spørgsmål, som jeg vil besvare.
Kommissionen er bekendt med den græske voldgiftsrets afgørelse af 13. juli 2006 om flyvninger i henhold til offentlig serviceforpligtelse og afgørelsen af 6. december 2006 om Olympic Airways' flytning til Athens internationale lufthavn. De græske myndigheder har allerede rettet en uformel forespørgsel til Kommissionen vedrørende disse afgørelser om erstatning, som har foranlediget en forundersøgelse.
Ud fra denne forundersøgelse og de hidtil udleverede dokumenter fra de græske myndigheder er Kommissionen endnu ikke i stand til at tage stilling til, hvordan disse afgørelser forholder sig til fællesskabsreglerne om statsstøtte. Hvis disse afgørelser afstedkommer ny støtte, skal det naturligvis indberettes i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3.
Kommissionens tjenestegrene har givet de græske myndigheder besked om denne forundersøgelse, og vi afventer deres svar.
I det hele taget sætter Kommissionen alt ind på at sikre, at støtte, som den har beordret tilbagebetalt, virkelig bliver tilbagebetalt. Det er de oplysninger, jeg kan give hr. Papadimoulis.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Fru formand, hr. kommissær! Det er ikke kun Olympic Airways, der skylder staten penge. Staten skylder også Olympic Airways penge, et meget stort beløb endda. Olympic Airways kræver i alt over 1 milliard euro fra den græske stat.
Jeg vil gerne spørge Kommissionen, om den agter at vente på, og især om den agter at respektere, de endelige retsafgørelser ved de kompetente græske domstole.
Jeg har fået oplyst, at De i næste uge skal mødes med den ansvarlige græske minister, som De skal drøfte disse anliggender med. Kan De her angive i store træk, i hvilke punkter De er enig, og i hvilke De er uenig, med den græske regering i denne sag?
Der hersker stor bekymring i Grækenland omkring denne sag, og en stor del af offentligheden beskylder Kommissionen for at have likvideret Olympic Airways, mens selskabet stadig var i drift, for en symbolsk pris, til gavn for dets konkurrenter. Hvad har De at sige til dette?
Jacques Barrot
Fru formand! Vi afventer stadig afklaringer fra de græske myndigheder om voldgiftdomstolens kendelse, hr. Papadimoulis.
Vi har ikke været i kontakt med de græske myndigheder for nylig angående en eventuel privatiseringsplan.
Spørgsmålet er ikke, om voldgiftsdomstolen har handlet rigtigt, men om de aftaleforhold, den har brugt som udgangspunkt, er forenelige med fællesskabsretten. Jeg kan ikke sige meget mere herom, hr. Papadimoulis, for - som De selv nævnte - gav jeg for lidt siden mit samtykke til et møde med den nye græske minister, og jeg tror, at han og jeg får lejlighed til at drøfte denne sag.
Det er alt, hvad jeg kan sige på nuværende tidspunkt, men vi må have flere oplysninger fra de græske myndigheder. inden vi evt. kan træffe de fornødne beslutninger.
Formanden
Tak, hr. kommissær, og tak, fordi du tog dig af det sidste spørgsmål.
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
Spørgetiden er afsluttet.
Jörg Leichtfried
- (DE) Fru formand! Tillad mig at fremsætte en kommentar om forretningsordenen. Jeg har talt med min kollega, fru Madeira, og har naturligvis også lyttet til kommissærens svar. Vi har stillet vores spørgsmål i ca. tre år nu, og det er endnu ikke lykkedes os at få et mundtligt svar på et eneste spørgsmål. Det skriftlige svar er naturligvis også meget udførligt og korrekt, men ved et mundtligt spørgsmål er det lettere at stille spørgsmål og spørge ind, hvilket gør resultatet lidt mere interessant. Kan De rådgive eller vejlede os i, hvordan dette eventuelt kunne lykkes for os i fremtiden?
Formanden
Hr. Leichtfried! Tak for Deres bemærkninger. Det eneste jeg vil sige om arbejdsgruppen for intern reform af Parlamentet, er, at afviklingen af spørgetiden er en af de problemstillinger, vi ser meget nøje på, og Deres kommentarer vil blive medtaget.
(Mødet hævet kl. 19.30 og genoptaget kl. 21.00)
