Zelena knjiga o tržnih instrumentih za namene okoljske politike in z njo povezanih politik (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo Anne Ferreira v imenu odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane o tržnih instrumentih za namene okoljske politike in z njo povezanih politik.
Anne Ferreira
poročevalka. - (FR) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, najprej se zlasti zahvaljujem poročevalcem v senci in pripravljavcem osnutka za njihovo dragoceno pomoč.
Danes smo lahko zadovoljni z uravnoteženim poročilom, ki ga je sprejel odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane ter je posledica skupnega prizadevanja. Evropska unija je nedvomno zavezana varovanju okolja na ravni EU in na mednarodni ravni.
Glede na to, da je Evropska unija postavila številne cilje, da bi rešila nujne primere na področju okolja, mora zdaj določiti še načine za doseganje teh ciljev. Zato je v teh letih sprejela zakonodajo, ki jo redno revidira in je veljavna v Uniji. Vlaga v raziskave, povečuje ozaveščenost javnosti in spodbuja dobro prakso držav članic.
Zdaj predlagamo, da preuči še eno možnost, možnost tržnih instrumentov. Poročilo temelji na dokumentu Komisije, ki vključuje številne predloge in zamisli, ki jih pozdravljam. Prvič, prizadeva si izboljšati besedilo, za katero menim, da se preveč osredotoča na podnebne spremembe. Zagotovo je to ključno vprašanje, ampak ne smemo prezreti celotnega stanja, celotne človeške dejavnosti, ki prav tako pomembno vpliva na okolje.
Poleg tega žal nisem prejela nobenih informacij v zvezi s posvetovanjem, ki bi nam lahko pomagale pri delu. V zeleni knjigi Komisija predlaga, da se okoljski cilji dosežejo z nizkimi in razumnimi stroški. To bi bilo mogoče z gospodarskimi instrumenti, ki so pri doseganju zastavljenih ciljev prožni.
Nazadnje poročilo predlaga, da mora Komisija pripraviti akcijski načrt ali kakšen drug sistem za tržni instrument za okolje. Imam vprašanje za Komisijo: Ali nam lahko pove, kaj je dosegla v svojih razpravah in ali bodo rezultati posvetovanja, ki so ji zdaj na voljo, okrepili ali spremenili predloge v zeleni knjigi? Menim, da je to vprašanje zelo pomembno.
Kar zadeva izvajanje tržnih instrumentov, moramo upoštevati nekatera načela. Seveda moramo uporabiti načelo "plača povzročitelj obremenitve" ter zagotoviti, da se tržni instrumenti med seboj dopolnjujejo in da dopolnjujejo druge instrumente ter da dosledno in ustrezno obravnavajo zadevna področja. To je cilj. Z drugimi besedami, ne smemo ravnati sistematično, ampak moramo biti iznajdljivi.
V zvezi s posameznimi instrumenti, o katerih tukaj nimam časa razpravljati, moram poudariti, da Parlament dvomi o predlogu o biološki raznovrstnosti preprosto zato, ker mislimo, da je težko ali celo nemogoče nadomestiti precej nenavaden ekosistem v drugi državi.
Internalizacija stroškov je načelo, ki mora predstavljati naše izhodišče in v smeri katerega moramo ukrepati. Sedaj se zelo malo upoštevajo okoljski stroški človeške dejavnosti, zlasti na področju industrije in gospodarstva, z drugimi besedami, če uporabim bolj tehničen izraz, zunanji stroški. Prometni sektor je značilen primer za to.
Ugotavljam, da je Komisija junija lani nameravala predložiti predlog za revizijo direktive o "evrovinjeti", zlasti v zvezi s spremenljivo cestnino.
To načelo spremenljivosti je treba vse bolj uporabljati pri oblikovanju tržnih instrumentov za okolje. Komisija predlaga podoben sistem za obdavčitev energije, ki bi ga sestavljala energetski in okoljski element.
Če bo revizija direktive dosegla svoj namen, mora zagotoviti tudi, da se ponovno vzpostavi konkurenčnost z drugimi prevoznimi sredstvi ter da se uporabljajo načini prevoza, pri katerih se sprošča manj CO2.
Na koncu želim opozoriti zlasti na eno točko: konkurenčnost evropskega gospodarstva. Seveda se o tem strinjamo, vendar moramo biti previdni. Tu se postavlja vprašanje, ali bi imelo neukrepanje finančne posledice na socialnem, gospodarskem, okoljskem in političnem področju.
Androula Vassiliou
komisarka. - Gospod predsednik, zahvaljujem se Parlamentu in zlasti poročevalcem za zelo konstruktiven odziv na zeleno knjigo Komisije o tržnih instrumentih.
Lani je knjigo predstavil tudi komisar Dimas, da bi sprožili obsežno javno razpravo o napredovanju uporabe tržnih instrumentov za namene politike na področju okolja in energije v Skupnosti. Zelena knjiga na začetku izpostavi skupno stališče mnogih, da prožnega in stroškovno učinkovitega sredstva za doseganje danih političnih ciljev ne zagotavljajo le tržni instrumenti, kot so davki, dajatve in sistemi trgovanja z dovoljenji, ampak tudi ciljno naravnane subvencije.
Veseli me, da Parlament podpira ta pristop. Prav tako me veseli, da se Parlament strinja s stališčem, da se tržni instrumenti ne morejo obravnavati in uporabljati ločeno ter da bi jih bilo treba združiti z ureditvenimi instrumenti.
Poročilo Parlamenta je zelo uporaben in obsežen prispevek k razpravi o uporabi tržnih instrumentov na ravni Skupnosti in na nacionalni ravni. Njegov obseg je še večji, saj vključuje zadeve, kot sta ekologizacija bruto domačega proizvoda in pregled sistema trgovanja z emisijami EU. Čeprav so ta vprašanja očitno povezana s temo zelene knjige in sama po sebi zelo pomembna, so bila iz nje izpuščena, ker so bila obravnavana v dokumentih Komisije, ki so se pripravljali sočasno.
Komisija bo upoštevala številne pripombe in zahteve Parlamenta v okviru tega dela v zvezi z različnimi vprašanji, ki so omenjena v zeleni knjigi, ter dodatnimi posebnimi pobudami.
Kar zadeva neizbežno ukrepanje, ki je predvideno letos, lahko povem, da namerava Komisija jeseni revidirati direktivo o obdavčitvi energije, da bi zagotovila učinkovitejši prispevek k doseganju ciljev EU na področju energije in podnebnih sprememb.
Eden od glavnih vidikov, ki je najpomembnejši in v skladu z zahtevo Parlamenta, bo doseči boljše dopolnjevanje s sistemom EU za trgovanje z emisijami. Menim, da je zelo pomembno, da se omogoči najboljša možna sinergija med sistemom EU za trgovanje z emisijami in obdavčitvijo energije tako, da se zagotovi, da EU doseže svoje cilje na področju podnebnih sprememb in energije na čim cenejši način.
Naš cilj je pravočasno predložiti predlog Parlamentu, da se mnenje izda pred koncem njegovega sedanjega mandata. Na nekaterih področjih je učinkovito ukrepanje mogoče le prek zakonodaje na ravni EU. To na primer zadeva obdavčitev porabe energije, o kateri sem ravnokar govorila, in sistem EU za trgovanje z emisijami za emisije toplogrednih plinov.
Vendar obstajajo tudi druga področja, na katerih lahko države članice same učinkovito ukrepajo in na katerih lahko sodelujejo z drugimi državami članicami ter izvedo za njihove izkušnje. V ta namen zelena knjiga predlaga ustanovitev foruma za tržne instrumente, ki bi omogočal širjenje znanja prek sektorskih meja ter meja držav članic.
Na koncu se zahvaljujem Parlamentu za konstruktiven prispevek k razpravi o nadaljnji rabi tržnih instrumentov, ki jih uporabljajo vsi oblikovalci politike v Strasbourgu, Bruslju in glavnih mestih.
John Purvis
pripravljavec mnenja odbora za ekonomske in monetarne zadeve. - Gospod predsednik, gospa Ferreira se je na zeleno knjigo Komisije o tržnih instrumentih za namene okoljske politike odzvala odlično in na uravnotežen način, pri čemer me kot pripravljavca mnenja odbora za ekonomske in monetarne zadeve, ki je v postopku za boljše sodelovanje, zelo veseli, da smo lahko sodelovali z gospo Ferreira in bistveno prispevali k temu poročilu.
Po mojem mnenju je sistem za trgovanje z emisijami stroškovno najučinkovitejši, občutljiv za povpraševanje in objektiven tržni instrument, ki je na voljo za dejansko doseganje evropskega cilja za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov za 20 % do leta 2020. Sistem za trgovanje z emisijami mora biti temeljna točka različnih tržnih instrumentov, pri čemer pozdravljam predloge Komisije za izboljšanje in razširitev tega sistema. Sistem mora vključevati način postopnega zaostrovanja, da bi do leta 2020 dosegli cilj 20-odstotnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. Prav tako ga je treba čim bolj razširiti med velike onesnaževalce.
Licitacija mora biti glavni način določanja ciljev glede emisij, da se izognemo neugodnemu položaju konkurence zaradi podedovanih emisij. Licitacija je v gospodarskem smislu učinkovitejša. Spodbuja novo konkurenco, inovacijo ter tehnološke in operativne izboljšave.
Gospa komisarka, poudarjam zlasti, da menimo, da morajo obdavčitev energije ter seveda davki in subvencije na splošno ostati le sekundarno in dopolnilno sredstvo za zmanjševanje toplogrednih plinov za tiste emisije, ki jih sistem za trgovanje z emisijami ne more neposredno ali posredno vključevati. Zato mislimo, da odstavek 26 poročila ni skladen s celotnim sporočilom prednostnega obravnavanja sistema za trgovanje z emisijami.
Končno, Komisija se mora z drugimi pristojnimi organi nujno pogajati o vzajemnih sporazumih. Vzajemne in enakovredne mednarodne zaveze, ki zadevajo vse sektorje, občutljive na konkurenco, so primernejše kot morebitno sprejetje mejnih davčnih izravnav, da bi odpravili neenakosti med trgovinskimi partnerji.
Neena Gill
pripravljavka mnenja odbora za industrijo, raziskave in energetiko. - Gospod predsednik, čeprav se veliko govori o podnebnih spremembah, je konkretnega ukrepanja malo, pri čemer menim, da mora biti EU zgled svetu. Zato je večja raba tržnih instrumentov bistvena, ker predstavljajo stroškovno učinkovito sredstvo za zmanjšanje emisij ogljika in večjo energetsko učinkovitost.
Mislim, da bodo ta neposredna obdavčitev, trgovanje z dovoljenji in subvencije Evropski uniji pomagali pri doseganju ciljev v zvezi z emisijami. Vendar je treba kljub priznavanju potrebe držav članic po ohranitvi prilagodljivosti svojih davčnih sistemov pozdraviti kakršno koli pomoč naši industriji in potrošnikom za okolju prijaznejše odločitve, medtem ko morajo naši ukrepi spodbujati uvajanje sprememb na področju našega ravnanja.
Zato je treba odpraviti tržne nepopolnosti in določiti cene glede na ogljik, da se okoljska škoda kaže kot del načela "plača povzročitelj obremenitve". Nižji DDV za okolju prijazne proizvode lahko pomaga občutljivejšemu delu družbe, zlasti starejšim, ki jim zdaj bolj kot kadar koli prej grozi pomanjkanje energije.
Poleg tega moramo vse prihodke iz licitacije ponovno vložiti v reševanje problema pomanjkanja energije in financiranje dodatnih okoljskih programov.
Anders Wijkman
v imenu skupine PPE-DE. - Gospod predsednik, kot že rečeno, je to poročilo pomembno in gospe Ferreira čestitam.
Vemo, da naš sedanji gospodarski model v tržne cene ne vključuje okoljskih stroškov. Načelo "plača povzročitelj obremenitve" so uvedli in se o njem dogovorili že na stockholmski konferenci leta 1972. Vendar se, kot vemo, v večini držav ni izvajalo.
To poročilo je zelo pomembno. Obravnava veliko tržnih nepopolnosti, ki so se zgodile na številnih področjih, od katerih podnebne spremembe danes predstavljajo najočitnejši problem. Poročilo predlaga veliko pobud na številnih ključnih področjih. Na splošno je večina osnutkov teh predlogov dobrih. Vendar mislim, da bi se vsi lahko bolj potrudili, da bi skrajšali poročilo in združili nekatere posamezne odstavke; zdaj so bile predložene zelo podobne zahteve. Mislim, da bi poročilo tako postalo boljše in jasnejše.
V imenu svoje skupine in kot je povedal že gospod Purvis, moram omeniti, da imamo pri nekaterih odstavkih težave. Eden takšnih je odstavek 26. Podpirati sistem za trgovanje z emisijami in hkrati zahtevati davek na CO2 na evropski ravni ni mogoče. To je protislovno. Drugič, probleme imamo z odstavkom 24. Čeprav se strinjamo z večino njegove vsebine, menimo, da je preveč splošen in daje vtis, da bodo prihodki iz licitiranja pravic v prihodnosti del proračuna EU ali da bi to morali biti. Tega ne moremo podpreti. Vendar razen tega na splošno podpiramo poročilo in še enkrat čestitam gospe Ferreira.
Gyula Hegyi
v imenu skupine PSE. - (HU) "Spremenimo svet," pravijo ljudje na levi strani, ki mislijo, da bi moral biti naš svet drugačen. Ne moremo se sprijazniti z igralniškim kapitalizmom, t. i. razvojem, ki ga spremlja uničenje naravnih vrednot. V dvajsetem stoletju smo se naučili, da tudi popolnih načrtov ni mogoče uresničiti brez ustreznih gospodarskih in socialnih okvirov. Okoljske razmere, ki zadevajo zelene davke, in celotna davčna politika lahko pomagajo ustvariti boljši svet za življenje, tako da zagotovijo tržno gospodarstvo in trajnostne instrumente. Kar zadeva večjo obdavčitev surovin, bi lahko enotna obdavčitev energije vsakogar prepričala, da zmanjša svojo odvisnost od uvoza energije, redkeje uporablja svoj avtomobil ter nameni denar za javni prevoz, vlake in tramvaje. Če bi bila obdavčitev na področju porabe večja kot obdavčitev na področju plačil, bi se razvila popolnoma nova oblika delovnih mest in način življenja, ki bi bil bližje naravi in kulturi, pri čemer bi slednji zamenjal mrzlično potrošništvo. Obdavčitev škodljivih emisij in odpadkov, ki niso primerni za recikliranje, bo zmanjšala onesnaženost okolja in omejila endemične bolezni, ki spremljajo onesnaženost, ter tako zmanjšala tudi število prezgodnjih in nepotrebnih smrti. Odločitev za zeleno obdavčitev bo sprejemljiva kot oblika mirne revolucije. Seveda se stopnja obdavčitve ne bo zvišala, ker je Evropa že preveč obdavčena. Manjša poraba energije bi okrepila konkurenčnost našega blaga. Z zeleno obdavčitvijo lahko iz splošno materialističnega sveta dvajsetega stoletja stopimo v občutljivejši svet, bogatejši z okolju prijaznimi in človekovimi vrednotami. Če obstaja zadeva, o kateri se lahko strinjamo vsi evropski predstavniki 27 držav, je to zelena obdavčitev. Spremenimo svet, vendar prek dobro premišljenih in odločnih reform.
Frédérique Ries
v imenu skupine ALDE. - (FR) Gospod predsednik, komisarka, tudi jaz čestitam poročevalki, gospe Ferreira, za odlično delo in tesno sodelovanje s poročevalci v senci pri tej pomembni zadevi.
Osredotočila se bom na dve glavni točki resolucije, sistem izmenjave kvot CO2 in zeleno obdavčitev. Kar zadeva kvote emisij, je moteče, kot je bilo že večkrat povedano, da so se industrijske emisije CO2 leta 2007, tj. lani, zvišale za 1 %, potem ko si je Evropska unija na spomladanskem vrhu postavila ambiciozen cilj 20-odstotnega zmanjšanja toplogrednih plinov do leta 2020. Skratka, mehanizem ne deluje več in moramo ga ponovno zagnati, če povemo lepo, ker je čas, da začnemo delovati uspešno.
Predvidevam dva poteka ukrepov. Prvi je pomoč Evropski komisiji, ki podpira plačilo za kvote emisij. Drugi izhaja iz zamisli, da je sedanji sistem, ki zadeva le CO2, preozko zastavljen in da bo treba postopno vključiti druge onesnaževalce zraka, nedvomno najprej NOx in SO2.
Sprašujem se tudi o pozitivnih dogovorih, ki še vedno veljajo za sektor ladijskega prevoza. Nasprotno od stanja, ki bo kmalu veljalo v letalskem sektorju, ta sektor ni predmet nobene zakonodaje Skupnosti ali mednarodne ureditve o zmanjšanju CO2, to so dvojna merila, ki ne smejo več obstajati.
Zelena obdavčitev, okoljski davki, revolucija, ki jo je omenil gospod Eguy, predstavljajo še naslednji temelj resolucije. Stališče liberalcev in demokratov glede tega vprašanje je jasno. Instrumenti, ki temeljijo na trgu Skupnosti, ne smejo biti omejeni na sistem izmenjave pravic do emisij. Upoštevati moramo druge sisteme in kot avtorica zelo podpiram odstavek 27, ki ponovno oživlja zamisel uvajanja davka na ogljik, da bi nadomestili zmanjšanje subvencij za fosilna goriva.
Po drugi strani skupina ALDE ne bo podprla zadnje povedi odstavka 26, ki Komisijo poziva, naj do konca leta 2008 predloži predlog o tem davku Skupnosti na CO2. Bolj podpiramo, da Evropska unija dokonča svoj ambiciozno zastavljen zakonodajni sveženj v zvezi z energijo in podnebnimi spremembami.
Končujem s tem, da se moramo nehati sprenevedati in se zavedati cene svojih ambicij. Zmanjšanje emisij CO2 za tretjino na primer pomeni, da mora vsak Evropejec sprostiti za osemkrat manj ogljikovega dioksida. Ta nedodelana statistika kaže, da se kljub tem tržnim instrumentom za varstvo okolja ne moremo izogniti svoji lastni odgovornosti, pri čemer bo morala Evropska unija zelo trdo delati, da bomo ostali na pravi poti, tako da trajnostni razvoj ne bo le začasen projekt, ampak vzor za vse nas v prihodnosti.
Alessandro Foglietta
v imenu skupine UEN. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, gospe Ferreira se zahvaljujem za odlično opravljeno delo.
Prevzem globalne odgovornosti za boj proti podnebnim spremembam je bistvena naloga in treba jo je opraviti na različnih ravneh: ne le na področju podjetij in institucij, ampak tudi med posamezniki. Kot evropski državljani lahko bistveno ublažimo posledice za okolje in dosežemo boljše rezultate že z majhnimi ukrepi, tudi na primer s svojimi odločitvami pri nakupih, ki imajo bistven vpliv na globalni ravni. Države članice lahko prek tržnih instrumentov spodbudijo ljudi, da izberejo ekološke proizvode, ali jim to izbiro olajšajo.
Spodbujanje raziskav na področju novih tehnologij in tudi zagotavljanje dostopnosti teh tehnologij potrošnikom ter njihovo razširjanje so pomembni, da se dosežejo okoljske koristi za skupnost. Obžalovanja vredno je, da 16 državam, ki imajo na tem planetu najuspešnejše gospodarstvo ter so se srečale v Parizu 16. in 18. aprila, ni uspelo doseči sporazuma o skupni resoluciji za 50-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov do leta 2050.
Vendar upamo, da bodo prihodnja pogajanja v Kobeju in Hokaidu na tem področju uspešnejša, zlasti ker verjamem, da mora boj proti podnebnim spremembam potekati na globalni ravni; v nasprotnem primeru bodo le zelo obremenila evropska podjetja, ker bodo povzročila, da bodo podjetja manj konkurenčna kot njihovi tekmeci zunaj Evrope, ki jim ne bo treba doseči cilja v zvezi z ukrepi za izboljšanje okolja na globalni ravni.
Tržne instrumente moramo uporabiti kot gospodarske vzvode, če želimo napredovati v smeri okolju prijaznih proizvodnih sistemov, ki so dolgoročno trajnostni; s tega stališča pozdravljam zeleno knjigo Komisije. Evropska unija mora v državah članicah pospeševati razširjanje tržnih instrumentov, kar omogoča internalizacijo okoljskih stroškov proizvodov ter spodbujanje energetske učinkovitosti in toplotne izolacije zgradb. Menim, da je za Evropsko unijo bistveno, da do leta 2020 doseže ciljni 20-odstotni delež obnovljivih energij v porabi energije.
Margrete Auken
v imenu skupine Verts/ALE. - (DA) Gospod predsednik, gospe Ferreira se zahvaljujem za dobro poročilo o pomembni temi ter za prijetno in zelo dobro sodelovanje. Če bo EU dejansko izpolnila večino povedanega v zvezi z našimi cilji glede podnebnih sprememb in okolja, je bistveno, da politiki prevzamemo odgovornost in težke odločitve sprejmemo v imenu svojih volivcev. Eno od učinkovitih sredstev, ki je na voljo, je omejitev stopenj porabe, ki obremenjujejo okolje, z načelom "plača povzročitelj obremenitve". To je čudovito načelo, s katerim se vsi strinjajo, vendar do zdaj v primerih, ko bi povzročitelj res moral plačati, ni bilo upoštevano. Stroški motoristov niso bili nikdar vključeni v ceno prevoza. Ena od prvih stvari, ki jih moramo storiti, je internalizacija "zunanjih stroškov", kot jih neuradno imenujemo. To je pomemben korak naprej. Seveda je mogoče napredovati tudi pri nadzoru porabe snovi, ki onesnažujejo okolje, s celo strožjimi finančnimi ukrepi, pri čemer ne razumem, zakaj ni mogoče združiti dajatev za onesnaževanje s CO2 in sistema trgovanja z emisijami. Tega enostavno ne razumem.
Okolju prijazna cenovna politika je učinkovit način delovanja trga v okviru okoljske politike, ne kot nadomestek za obvezne zahteve in prepovedi, ampak kot vzporedni način; to je predlagala tudi Komisija. Velikokrat se pojavi zaskrbljenost, da bi lahko uporaba teh tržnih metod negativno vplivala na družbo. Vendar se je treba zavedati hinavščine. Davki na porabo so ponavadi pravični, saj najbogatejši največ porabijo in zato tudi največ plačajo. Če želimo ukrepati v zvezi s težavami revnih ljudi pri plačevanju za nujno porabo, lahko uporabimo veliko drugih metod, ki ne vključujejo zelenih davkov. Navadna obdavčitev, socialna in plačna politika so na primer veliko primernejše, če resno prevzamemo odgovornost za skrb za revnejše ljudi.
Metoda, ki temelji na določitvi neke vrste osnovne porabe, ki bi bila cenejša ali celo brezplačna, na tem področju ne bi delovala. Prvič, poraba bo vedno sorazmerno visoka; vendar je najslabši vidik tega načina, da ne zagotavlja nobene spodbude v zvezi s prihranki. Tako je kljub vsemu postopna obdavčitev z zelenimi davki boljša rešitev. Če bodo ti tržni instrumenti v boju za reševanje okolja, podnebja in narave res učinkoviti, je najboljše, da se obravnavajo ločeno. Dobro je, da nas tako zelo skrbi za socialno izkrivljanje, vendar je v tem primeru to reševanje našega življenjskega prostora za naše potomce.
Jens Holm
v imenu skupine GUE/NGL. - (SV) Kmalu bomo sprejeli odločitev v zvezi s poročilom odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane ter Anne Ferreira v zvezi z zeleno knjigo o tržnih instrumentih za namene okoljske politike in z njo povezanih politik. To odlično poročilo v celoti podpiram.
Naj navedem osebno pripombo. Govorimo o tržnih instrumentih. Naveličal sem se govorjenja o tržnih instrumentih v okoljski politiki. Ne potrebujemo večjega vpliva podjetij ali trga. Potrebujemo večji politični nadzor. Potrebujemo več načrtovanja. Potrebujemo na primer strožje zahteve glede emisij, sposobni moramo biti uporabiti javna naročila za okoljske namene, okoljske davke in dajatve. To so dejansko tržni instrumenti, ker je to le uvajanje davkov in dajatev za stvari, ki poslabšajo okoljske probleme, ali z drugimi besedami, to je internalizacija okoljskih problemov. Ti instrumenti so dober primer za to, kako prevzemamo politično odgovornost za okoljske probleme in jih ne prepuščamo trgu.
Naj navedem nekaj dejanskih primerov zelo pomembnih vidikov tega poročila. Minimalni davek na CO2, torej davek na CO2, združen z jasno zahtevo po zmanjšanju, bi lahko bil najboljši način obravnavanja emisij. Moja država je bila prva na svetu, ki je uvedla davek na CO2. To se je zgodilo v zgodnjih devetdesetih letih 20. stoletja. Ne glede na to, da je Švedska prva na vseh področjih v zvezi s podnebjem, je bil davek na CO2 dejansko eden od glavnih razlogov za znižanje naših emisij CO2. Skrajni čas je, da enako stori več držav. V odstavku 26 tega poročila pozivamo k natančno takšnemu davku na CO2.
Na splošno pozivamo k večji podpori za države članice, da uvedejo okoljske davke. Verjamem, da je danes edinstvena priložnost za pospešitev napredovanja na področju davka na CO2 in drugih okoljskih davkov. V zadnjih letih je ozaveščenost po vsem svetu veliko večja. V poročilu prav tako navajamo, da države članice same določajo to področje. Seveda je to popolnoma pravilno. To spada na področje njihove pristojnosti.
Drugo vprašanje je sistem trgovanja z emisijami. Priznati moramo, da je bilo prvo obdobje trgovanja 2005-2007 katastrofalno. Sistem ni bil uspešen pri zmanjševanju emisij, številnim povzročiteljem se je dodelilo veliko sredstev in od tega sistema so imeli ogromen dobiček.
Zato v tem poročilu pozivamo k licitaciji dovoljenj za emisije, zahtevamo omejitev emisij, ki bo v skladu s ciljem 30-odstotnega zmanjšanja, ter omejitve in stroge zahteve v zvezi z uporabo prožnih mehanizmov. Upajmo, da bo to pripomoglo k začetku delovanja sistema trgovanja. Če to ne uspe, moramo razmisliti o nadomestitvi celotnega sistema za trgovanje z nečim drugim, na primer z visokimi davki za emisije.
V povezavi s tem si je pomembno zapomniti, da zdaj, ko bo v trgovanje z emisijami vključeno tudi letalstvo, protiletalskih ukrepov ne moremo več omejevati le na sistem trgovanja. Vzporedni ukrepi, kot so davek na letalsko gorivo in dajatve za emisije dušikovega oksida, NOx, so nujni in v tem poročilu pozivamo točno k temu. Ob tej priložnosti Komisiji postavljam naslednje vprašanje. Dejali ste, da boste letos predstavili ukrepe proti letalskim emisijam dušikovega dioksida in NOx. Ali nam lahko poveste, kaj se dogaja s to zadevo? Ali je za uvedbo teh ukrepov res določen datum? Glede na dejstvo, da so se emisije iz letalskega prometa v zadnjih letih skoraj podvojile, si nas veliko želi dejanskega ukrepanja. Res ne moremo več čakati.
Ti instrumenti so dober primer našega prevzemanja politične odgovornosti za podnebne spremembe. Davki in dajatve nam omogočajo, da pospešimo nujno znižanje emisij in po možnosti rešimo celoten problem podnebnih sprememb. Storimo to. To je naša dolžnost do naših otrok in vseh drugih živih bitij na tem lepem planetu.
Johannes Blokland
v imenu skupine IND/DEM. - (NL) Gospod predsednik, čestitam gospe Anne Ferreira za poročilo o tržnih instrumentih za namene okoljske politike. Eden od stebrov zadevnega poročila je načelo "plača povzročitelj obremenitve". To je pomembno vodilo, ker omogoča pravično delitev obremenitev. To je tudi eden od razlogov, zakaj podpiram vse zunanje stroške in s tem tudi okoljske stroške, ki jih plačajo potrošniki končnega potrošniškega blaga. Pripomore k prikazu dejanskega stanja in pravični konkurenci.
Novembra lani sem se udeležil konference z naslovom Beyond GDP o preseganju BDP. Veliko se je razpravljalo o načinih, pri katerih bi se lahko za izmero socialne blaginje uporabili drugi pokazatelji, ne le bruto domači proizvod, ker so v praksi na tem področju pomembni socialni, okoljski in gospodarski dejavniki. Kljub dobremu finančnemu stanju je kakovost življenja lahko slaba, če živite v gosto naseljenem mestu s preveč onesnaženim zrakom. Veseli me, da gospa Ferreira v svojem poročilu omenja tudi to.
Na koncu naj povem, da podpiram dva posebna odstavka poročila, odstavka 58 in 59, o internalizaciji okoljskih dejavnikov pri obdelavi vode ter potem zakonodajni okvir za zmanjšanje količine odpadkov v srednjeročnem obdobju.
Bogusław Sonik
(PL) Gospod predsednik, zaradi grožnje za okoljsko ravnovesje sveta moramo ukrepati, da bomo spremenili svoje modele rasti in v družbo uvedli nov način življenja.
Poslovna dejavnost ima ekološke stroške, ki se pri finančnem računovodstvu pogosto ne upoštevajo. Čeprav načelo "plača povzročitelj obremenitve", eden od stebrov okoljske politike Evropske unije, velja v celotni Skupnosti, njegova uporaba v nekaterih državah članicah ni ustrezna.
Evropska unija uvaja številne dele zakonodaje in predpise, da bi izboljšala stanje okolja, pri čemer je uvajanje novih tržnih instrumentov bistveno. Gospodarski davki bi lahko v Evropski uniji imeli pomembno vlogo pri doseganju ciljev na področju varstva okolja v EU. Do zdaj je ustrezen le sistem za trgovanje z emisijami ogljikovega dioksida. To ni dovolj.
Preučiti moramo tudi druge tržne instrumente. Zelo pomembno je, da se prihodek od ekoloških davkov uporabi za preprečevanje negativnih vplivov na okolje in zdravje ljudi. Zdi se, da je postopno usklajevanje okoljskih davkov v EU bistveno. Države članice imajo zelo različno ekološko obdavčitev. S prepustitvijo teh zadev državam članicam obstaja nevarnost izkrivljanja konkurenčnosti med podjetji.
Ob uvajanju novih tržnih instrumentov je treba upoštevati številne osnovne smernice: javnost jih mora sprejeti, davki ne smejo biti obravnavani kot dodatna obveznost, ki jo je uvedla Evropska unija, in tudi davki se morajo uvesti postopno.
Nekatere države članice EU že imajo svoje tržne instrumente, na primer certifikate za varčevanje z energijo ali zelene certifikate. Vendar morajo države članice močno podpirati tehnologije z nizkimi emisijami ogljika, tehnologije za varčevanje z energijo in obnovljive vire.
Na koncu poudarjam, da je Evropska unija na področju varstva okolja vodilna, in verjamem, da je odgovorna za postavljanje zgleda preostalemu svetu.
Genowefa Grabowska
(PL) Gospod predsednik, poročevalki čestitam za odličen pristop k temi varstva okolja. Prav tako vas želim spomniti, da smo že od poročila ZN "Naša skupna prihodnost", ki ga je pripravila Margot Wallström, vedeli, da smo odgovorni za to, da prihodnjim generacijam, svojim otrokom in vnukom, naravno okolje zapustimo v najboljšem mogočem stanju.
Delovanje Evropske unije na tem področju je že zelo dobro, vendar tudi Evropski parlament pozorno spremlja dogajanje na tem področju. Imamo poseben začasen odbor za podnebne spremembe, dobro zakonodajo, direktive in odločbe. Zdaj je čas, da zaostrimo mehanizme, zlasti finančne spodbude in davke, ter da okrepimo tudi informacijske kampanje in preventivne ukrepe.
Da bo to ukrepanje učinkovito, je potreben pristop Skupnosti. Države članice morajo preseči svojo nenaklonjenost in upiranje davčnemu usklajevanju, vsaj kar zadeva okolje. Čeprav se ekološki davki uporabljajo za občutljive namene, zdaj sploh nimajo široke javne podpore. Kot vsi davki tudi ti niso priljubljeni. Zato si moramo na evropski in nacionalni ravni čim bolj prizadevati, da bodo plačila in davki na področju ekologije družbeno sprejemljivi.
Potrebujemo dejavnosti, ki spodbujajo visoko stopnjo ekološke ozaveščenosti. Potrebujemo spodbude, ki bodo zagotovile, da se bodo dobre prakse veliko uporabljale in da bodo spodbujale družbeno vedenje v skladu z načeli ekologije. Ne nazadnje se nihče ne pritožuje, ko je treba v trgovini Evropskega parlamenta za plastično vrečko plačati pet centov. Bistven ni finančni vidik te dejavnosti, ampak trenutek, ko stranka razmišlja, ali vzeti plastično vrečko ali ne in tako prispevati k manjši količini odpadkov na planetu. To je dober način, kako ljudi pripraviti do razmišljanja. Ljudje bodo sprejeli finančne dajatve, davke in druge okoljske dajatve, vendar le, če bodo verjeli, da so smiselni, in videli pozitiven učinek.
Holger Krahmer
(DE) Gospod predsednik, pozdravljam tržne instrumente kot sredstvo za izvajanje politik, vključno z okoljsko politiko. Kljub temu bi poudaril, da noben instrument politike ni učinkovit samo zaradi oznake "tržni".
Vsi instrumenti, ki jih uporabljamo za doseganje ciljev politik, ustrezajo nekaterim merilom. Ali instrument na primer ustreza zadevnemu cilju? Če različne cilje zamešamo, ne bomo nobenega ustrezno dosegli. Če razmišljamo tudi o tem, da mora biti okoljski ukrep dobičkonosen, smo že na negotovi poti, ker se lahko zgodi, da se ukrep zaradi številnih razlogov ne uresniči. Ali zadevni instrument dejansko pomaga pri doseganju cilja? To vprašanje je treba natančno in redno preučevati. Ali je zadevni instrument skladen z drugimi že obstoječimi instrumenti? Kaj storiti v zvezi z učinkovitostjo, razmerjem med stroški in koristmi?
Ko berem to poročilo, pri nekaterih primerih dvomim, da so zadevna merila dosežena. Sistemi za trgovanje z emisijami v teoriji delujejo zelo dobro, vendar je dejansko stanje nekoliko drugačno. Sistem trgovanja z emisijami EU je neurejen. Vloženega je bilo ogromno denarja, vendar dejanski cilj sistema ni bil dosežen. Mogoče boste rekli, da je tako prav glede na to, da je sistem v poskusnem obdobju in ga še ne obvladamo v celoti; vendar si zagotovo ne moremo več privoščiti veliko dragih poskusov.
Moje mnenje ponazarja tudi politika obdavčitve porabe energije. Obdavčitev ne spada v zeleno knjigo EU o tržnih instrumentih. Dejstvo, da instrument vpliva na dele trga, še ne pomeni nujno, da je instrument tržen. Načeloma ne nasprotujem davčnim ukrepom za doseganje okoljskih ciljev, vendar bom njihovo uvedbo podprl le, če bodo dosegli omenjena merila.
Želim povedati, da moramo cilje, ki jih je treba doseči, postaviti mi, medtem ko moramo izbiro sredstev za doseganje teh ciljev prepustiti tistim, ki na trgu delujejo.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Gospod predsednik, komisarka, tržni instrumenti za namene okoljske politike, kot jih je opisala poročevalka, zelo vplivajo na davke in dajatve. Kot pravilno poudarja v odstavku 28, se lahko zgodi, da ne bodo dosegli zastavljenih ciljev in namesto tega postali le sredstvo za zvišanje davčnih prihodkov.
Zadeve, o katerih smo podrobneje razpravljali, zadevajo le prihodnost. Vprašanje je, kdo bo glede na načelo "plača povzročitelj obremenitve" očistil tla, vodo in zrak, ki so jih do zdaj onesnaževali industrijski odpadki ali zastareli pesticidi, azbest, fosforjev pentaklorid in druge spojine.
Mislim, da bi bile za ta namen zelo primerne zelene obveznice iz odstavka 67. Podjetjem, ki so vključena v ta proces, bi lahko dodelili naloge, ki jih še niso imela, in bi jih izvedla s pomočjo finančnih trgov. Uvedba takšnih obveznic, ki bi jih lahko imenovali zelene obveznice, bi omogočila rešitev veliko problemov v zvezi z uvedbo tržnih instrumentov na področje varstva okolja. To je odlična zamisel, za katero gospe Ferreira čestitam.
Caroline Lucas
Gospod predsednik, pozdravljam odlično delo in sodelovanje gospe Ferreira, posledica katerih je poročilo z izčrpno in pravično oceno možnosti ter omejitev tržnih instrumentov.
Tržni instrumenti so očitno potrebni. Uskladitev gospodarskega načina delovanja z dejanskimi razmerami v okolju in družbi z uporabo načela "plača povzročitelj obremenitve" je učinkovit način za usmerjanje vzorcev proizvodnje in potrošnje k trajnosti. Če bi bili na primer dejanski okoljski in socialni stroški tovornega prometa vključeni v cene, ki se plačujejo glede na dobavno verigo, bi lahko končno prekinili nesmiselno trgovanje s skoraj enakimi proizvodi med oddaljenimi državami.
Uporaba takšnega načela na ravni posameznikov prek sistema osebne trgovine z ogljikom bi lahko bila zelo učinkovita pri vplivanju na obnašanje potrošnikov. Vendar je v poročilu gospe Ferreira jasno opredeljeno, da tržni instrumenti ne smejo biti nadomestek za druge oblike okoljskih standardov in zakonodaje. Koliko so tržni instrumenti koristni, je zelo odvisno tudi od tega, kako so oblikovani.
Sistem za trgovanje z emisijami je pomemben. Kolege želim opozoriti, da bomo ob prevelikem upoštevanju mnenja ljudi s področja industrije oblikovali sistem, ki bo obravnaval le trgovanje, kot se je to izkazalo v prvih dveh fazah, in popolnoma prezrli okoljske cilje. Za učinkovit sistem so potrebni stroga omejitev, ki izhaja iz cilja zmanjšanja emisij za 30 %, omejitve glede odobritve zunanjih olajšav ter licitiranje vseh kvot že od začetka.
Na koncu želim omeniti še eno rdečo nit poročila, s katero se strinjam, priznanje, da tradicionalna gospodarska rast, izmerjena na podlagi BDP, ni več ustrezno ali natančno merilo za resnično blaginjo. Konferenca na to temo je v Parlamentu potekala v začetku leta in veselim se poročila Komisije jeseni.
Nils Lundgren
(SV) Gospod predsednik, okoljska vprašanja so upravičeno postala ena od pomembnejših političnih vprašanj našega časa in tudi najpomembnejša področja za sodelovanje EU.
Prvič, čezmejnega onesnaževanja okolja v Evropi ni mogoče reševati na nacionalni ravni, zato mora na tem področju ukrepati EU. Drugič, EU predstavlja največje svetovno gospodarstvo z zelo obsežno proizvodnjo in zunanjo trgovino, pri čemer države članice skupaj prevzemajo odgovornost za okoljske posledice tega dejstva. Ta kombinacija razsežnosti in dogovora glede temeljnih okoljskih ciljev daje EU priložnost, da vpliva globalno, kar je lahko zelo pomembno.
Vendar poročilo ne vzbuja upanja. Ne razlikuje med porabo omejenih virov in vplivom na podnebje. Poročevalka tudi drzno uporabi vprašanje podnebja kot argument za nadnacionalnost, birokracijo in protekcionizem ter tako odločno poziva k skupni obdavčitvi, ponovnemu razmisleku o svobodni konkurenci in višjih tarifah. Države ne morejo iskati rešitev v medsebojni konkurenci. Poleg tega poročilo vsiljuje še nov način življenja v zahodni družbi.
Strašno. Naše delo je zagotoviti, da se okoljski stroški porabe kažejo v cenah, ki jih plačujejo potrošniki. Svobodni državljani si sami izbirajo način življenja.
Françoise Grossetête
(FR) Gospod predsednik, včeraj me je v Parlamentu 16-letni srednješolec vprašal: "Ali se je Evropa pripravljena zelo žrtvovati, da reši ta planet?" Ta mladi dijak je bil zelo zaskrbljen glede podnebnih sprememb in nas je spraševal, koliko smo pripravljeni storiti. To je bila prošnja na pomoč idealistične mladine, ki od nas pričakuje veliko.
No, uvedli smo tržne instrumente: sistem Skupnosti za izmenjavo kvot emisij toplogrednih plinov in direktivo o "evrovinjeti" v prometnem sektorju. Ti instrumenti imajo nekatere prednosti, ker določajo vrednost okoljskih stroškov in pomagajo pri doseganju okoljskih ciljev z nizkimi stroški ter spodbujajo podjetja, naj se dolgoročno zavežejo, kar končno podpira zaposlovanje. Ti instrumenti lahko pripomorejo k zmanjšanju škodljivih vplivov, ki bi jih okoljski davki lahko imeli na konkurenčnost v nekaterih sektorjih.
Spodbujanje trajnostnega razvoja in prizadevanje za boj proti podnebnim spremembam ne smeta delovati le svarilno prek davkov in dajatev, ampak tudi spodbudno za olajšanje hitrejšega prehoda na spodobno in okolju prijazno obnašanje. Truditi se moramo vsi, zato je potrebna internalizacija okoljskih stroškov.
Poudariti je treba, da okoljskih stroškov ne smemo obravnavati kot načina za višanje davčnih prihodkov, ampak kot sredstvo za preprečevanje vsega škodljivega onesnaževanja in ogrožanja okolja z razumnimi stroški.
Na koncu naj povem, da moramo v prihodnjih razpravah Evropskega parlamenta o svežnju v zvezi z energijo in podnebnimi spremembami resno razmisliti o uvedbi instrumenta prilagajanja na mejah, ki bi pomagal preprečiti zlasti kakršno koli uhajanje ogljika. Izpolniti moramo obveznost glede zmanjšanja emisij CO2, vendar hkrati ohraniti gospodarsko konkurenčnost. S tem v zvezi poudarjam, kako pomemben je davek "na ogljik". To je pogosto tabu tema, vendar mislim, da jo je vredno obravnavati.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Domisliti bi se morali kombinacije rešitev, osnovnega modela in načel. Poročilo to na odličen način jasno opredeli. Ceneje je okolje zavarovati, kot ga reševati, ko je škoda že storjena, vendar če ne uporabljamo pravičnih tržnih orodij, zagotavljamo prikrite subvencije za povzročitelje. Če želimo imeti zanesljiv sistem in upoštevati tudi druge kazalnike, morajo biti zeleni mehanizmi prožni. Trgovinske instrumente je treba združiti s podpiranjem vlaganja v novo tehnologijo z nadomestnimi instrumenti za odpravljanje primanjkljajev.
Pri tem je pomembna vsaka država. V Bolgariji na primer se bodo problemi pojavili v prihodnosti. Zaradi zapiranja nekaterih delov jedrske elektrarne v Kozloduju se je povečala proizvodnja v termoelektrarnah in cene elektrike so se zvišale. To je zvišalo stopnjo emisij, čeprav znižanje kvot toplogrednih plinov deluje kot kazen in potrošniki plačujejo višje cene. Uporaba drugih trgovinskih instrumentov bo povzročila še več problemov, če se kvota za ogljikov dioksid ne bo ponovno dodelila in če se izločene energetske enote ne bodo ustrezno nadomestile. Okoljska ekonomija vpliva tudi na socialno področje, zato se moramo odzvati pred letom 2010 ali 2013.
Magor Imre Csibi
Gospod predsednik, želim poudariti, da reševanje podnebnih sprememb zahteva obsežnejše ukrepe, ki se ne osredotočajo le na področje prometa in energije.
Ena od ključnih točk strategije EU za ublažitev podnebnih sprememb mora biti tudi preprečevanje krčenja gozdov, ki je stroškovno zelo učinkovit način hitrega zniževanja stopnje toplogrednih plinov. Preprečevanje krčenja gozdov se lahko doseže le s kombinacijo zakonodajnega pristopa in tržnih instrumentov.
Civilna družba je že večkrat izpostavila način, s katerim EU dejavno prispeva h globalnemu krčenju gozdov tako, da na svojem trgu dovoljuje nezakoniti les. Bistveno je, da EU uvede zakonodajo, ki bo na trgu EU dovoljevala le les in lesne proizvode iz zakonitih virov. Ta zakonodajni pristop morajo dopolnjevati nekateri posebej za gozdarstvo oblikovani tržni instrumenti, kot so dajatve za prezgodnje sekanje dreves v gozdovih ali spodbude za trajnostno gospodarjenje z gozdovi. Da bomo v gozdarstvu lahko bolj uporabljali tržne instrumente, moramo razjasniti, kateri instrumenti najboljše delujejo, koliko se lahko uporabljajo in kako se lahko uskladijo z zakonodajo.
Komisijo pozivam, naj predstavi analizo za gozdarsko področje najprimernejših tržnih instrumentov in opiše ustrezen okvir za te instrumente, ki se bodo uporabljali v kombinaciji z drugimi političnimi orodji.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Gospod predsednik, komisarka, v tej razpravi želim opozoriti le na dve zadevi.
Prvič, breme preprečevanja podnebnih sprememb v okviru Evropske unije je bilo dodeljeno na zelo nepošten način. Omejitve za emisije ogljikovega dioksida so bile na primer dodeljene posameznim državam članicam, pri čemer se ni upoštevala njihova zaostalost v razvoju, kar je, med drugim tudi na Poljskem, povzročilo izrazito povišanje cene elektrike ter posledično še vidno zvišanje proizvodnih in življenjskih stroškov.
Drugič, izvajanje podnebnega paketa bo po ocenah Evropske komisije stalo okrog 50 milijard EUR na leto. V razmerah, ko večine najhitreje rastočih držav na svetu, kot so Kitajska, Indija in Brazilija, ter tudi gospodarskih velesil, kot so Združene države Amerike, podnebne spremembe ne skrbijo, se lahko zgodi, da evropsko gospodarstvo na svetovnih trgih ne bo več konkurenčno, kar pomeni, da bo nujno uvesti instrumente, da se zavaruje evropski donos, ki ga tako bremenijo visoki dodatni stroški.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Poudariti moramo dejstvo, da bo lahko Evropska unija svoje cilje glede znižanja emisij onesnaževal dosegla le s sodelovanjem in odločno zavezanostjo lokalnih skupnosti.
Poznati moramo tržne instrumente, ki se uporabljajo za namene okoljskih politik in drugih z njimi povezanih politik.
Certifikati za trgovanje z emisijami, direktiva o kakovosti goriva, standardi EURO za vozila, direktiva o nakupih čistih in energetsko učinkovitih cestnih vozil ter standard EURO 6 za vozila so le nekatere od pobud Komisije.
Oktobra bo Komisija predložila predlog za pregled dela Komisije v zvezi z evrovinjeto na podlagi internalizacije zunanjih stroškov, vključno s stroški, povezanimi z okoljem.
Kot poročevalka o mnenju odbora za promet in turizem o osnutku direktive v zvezi s čistimi in energetsko učinkovitimi cestnimi vozili menim, da je pomembno izračunati stroške vozila za njegovo celotno življenjsko dobo ob upoštevanju ne le začetne nakupne cene, ampak tudi cene porabljenega goriva, emisij ogljikovega dioksida itd.
Upam, da bo veliko lokalnih organov dejansko sodelovalo pri teh posvetovanjih.
Marios Matsakis
Gospod predsednik, gospe Ferreira čestitam za zelo dobro uravnoteženo poročilo. Naše okolje je v slabem stanju zaradi posledic naraščanja svetovnega prebivalstva in človeške nenadzorovane želje po materialni porabi. Podnebje se spreminja, biološka raznovrstnost je ogrožena in naravnih virov je vse manj. Poročevalka, ki je v celoti razumela zadevno nalogo, upravičeno podpira stališče, da so glavni tržni instrumenti, ki so potrebni za izboljšanje razmer, finančne spodbude in davki.
Posledično v celoti podpiram zamisel sistema EU za okoljsko obdavčenje, ki bo zagotovo moral biti enoten za vse države članice. Hkrati bo k bistvenemu izboljšanju zadev pripomogel učinkovito spremenjen sistem trgovanja s kvotami emisij CO2.
Seveda ne smemo nikdar pozabiti, da pripraviti državljane do sprejetja okolju prijaznega načina življenja ni le tržna zadeva: oblikovanje zavesti za skrb za okolje vključuje tudi ustrezno vseživljenjsko izobraževanje in učenje.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Gospod predsednik, varstvo okolja zadeva veliko področij in njegova učinkovitost je odvisna od usklajenosti ter premišljene uporabe dostopnih orodij, kar vključuje gospodarske instrumente.
Instrumenti v zvezi z zeleno knjigo predstavljajo številne ukrepe, vendar ne ponujajo sistemskih rešitev. Eden od takšnih primerov je pomoč za varčevanje z gorivom, ki se uporablja za mestni promet in druge zakonite namene. Vendar sta nenadno zvišanje cen okolju prijazne elektrike in tudi dejstvo, da je to zvišanje večinoma posledica uporabe ogljikovodikov, opozorilni znak. Predlagane dajatve za emisije ogljikovega dioksida kaznujejo posledice, vendar ne obravnavajo vzroka. Podpiranje čistih virov energije, kot so energija vode, vetra, sonca in atomska energija, ter stabilnost njihovih cen sta bistveno vplivala na družbo, gospodarstvo in varstvo okolja; to je področje, na katerem je treba uvesti sistemske ukrepe. Poročilo gospe Ferreira vključuje to vprašanje.
Nina Škottová
(CS) Kot smo slišali v številnih predhodnih govorih, je ogljikov dioksid pomemben in morda ključen dejavnik v t. i. določevanju ekološke cene in je predstavljen kot vzrok podnebnih sprememb. Želim opozoriti na dejstvo, da se količina ogljikovega dioksida glede na znanstvene raziskave v ozračju poveča šele po tem, ko se zemlja segreje in ne prej. Ta proces segrevanja je povezan z delovanjem sonca, tako da je segrevanje posledica in ne vzrok. Posledično največ ogljikovega dioksida oddajajo oceani poleg nastanka zaradi segrevanja. Seveda nisem proti zmanjšanju emisij ogljikovega dioksida, ki jih povzroča človeška dejavnost, vendar menim, da moramo prej sprejeti svojo odgovornost za onesnaževanje, ki ima z zdravjem povezane in druge posledice, kot pa odgovornost za podnebne spremembe. Bobu moramo reči bob.
Mieczysław Edmund Janowski
. - (PL) Gospod predsednik, komisarka, to je dobro poročilo. Ne želim obravnavati že omenjenih točk, opozoril bi le na nekaj posebnih zadev.
Prvič, ljudje niso najpomembnejši del "okolja"; voda, tla in zemlja niso njihova last. Ljudje jih le uporabljamo, smo le v vlogi najemnikov. To dejstvo moramo upoštevati. Vplivi na okolje ne poznajo meja, zrak, voda in tla niso predmet obmejnih območij, zato moramo ukrepati tudi čezmejno. To velja za Evropsko unijo in tudi za ves svet. V nasprotnem primeru bo naše ukrepanje zaman.
Poudariti želim še eno zadevo. Poleg teh davčnih zadev in gospodarskih pritiskov je zelo pomembno, da ljudi ozaveščamo že od otroštva. Sicer ne bomo imeli energetsko varčnih tehničnih pripomočkov, hiš, avtomobilov in vozil. Komisarka, zahvaljujem se vam za dosedanji napredek in vas prosim, da v tej smeri nadaljujete.
Sylwester Chruszcz
. - (PL) Gospod predsednik, komisarka, gospe Ferreira se zahvaljujem za predstavljeno poročilo. Vključuje dejstva, ki bodo v prihodnosti postajala vse pomembnejša, kot je bilo to razvidno tudi iz razprave.
V današnji razpravi smo govorili o tem, kako moramo spremeniti mišljenje v zvezi z ekologijo. Prepričan sem, da je stopnja ekološke ozaveščenosti v Evropski uniji in posameznih državah članicah visoka. Ljudje živijo v skladu z načeli ekologije, želijo živeti na ta način in so zelo ekološko ozaveščeni.
Vendar ne smemo pozabiti, da je veliko držav Evropske unije, Bolgarija in Poljska na primer, več desetletij bilo v drugačnem sistemu. Naša gospodarstva so temeljila na drugačnem načinu pridobivanja energije. Uredbe o sistemu okoljskih davkov bi zato lahko zmanjšale konkurenčnost teh gospodarstev in posledično zmanjšale okoljsko ozaveščenost.
Avril Doyle
Gospod predsednik, ker se soočamo z največjim izzivom na področju okolja, se odločno osredotočamo izključno na razvijanje gospodarstev z nizkimi emisijami ogljika, da bi dosegli cilje v zvezi z zmanjšanjem emisij CO2, pri čemer imajo bistveno vlogo različni tržni instrumenti, vključno z obdavčitvijo, saj temeljijo na splošno sprejetem okoljskem načelu "plača povzročitelj obremenitve".
Vendar zaradi čezmernega poudarka na obdavčitvi - s pogostimi pozivi Komisiji skozi celotno poročilo, naj predstavi zakonodajo na to temo, na primer odstavek 26, ki "poziva Komisijo, naj pred koncem leta 2008 predloži zakonodajni predlog o minimalnem davku Skupnosti na CO2", menim, da je poročilo kot celota nesprejemljivo kljub odličnemu delu in veliko priporočilom, ki jih podpiram. Prepričana sem, da je takšna obdavčitev zadeva vsake posamezne države članice.
Androula Vassiliou
komisarka. - Gospod predsednik, zahvaljujem se poslancem za njihove pripombe in mnenja, ko so jih izrazili med razpravo. Poskusila bom komentirati nekatere pripombe.
Gospa Ferreira je govorila o pomanjkanju informacij v zvezi z odgovori na našo razpravo. Obveščam vas, da smo prejeli 170 odgovorov, ki se zdaj analizirajo; upamo, da bo do konca poletja povzetek teh odgovorov končan in vam ga bomo takrat poslali.
Gospod Wijkman je izpostavil vprašanji neskladja sistemov za trgovanje z emisijami in davka na ogljik. Želim povedati, da je eden od ciljev v reviziji direktive o obdavčitvi energije prav obravnavanje in reševanje kakršnega koli mogočega neskladja.
Dva poslanca sta izpostavila vprašanje mogočih mejnih davčnih izravnav, da bi preprečili uhajanje ogljika, če mednarodna pogajanja ne bi bila uspešna. Želim povedati, da je glavni in prednostni cilj Komisije doseči uspešen mednarodni sporazum po poteku kjotskega protokola za reševanje podnebnih sprememb.
Glede davka na kerozin smo z državami članicami že razpravljali. Izkazalo se je, da je ta tema zelo občutljiva in da ni bilo napredka. Tovrsten davek velja v dveh državah članicah, vendar moram poudariti, da se zaradi njega postavljajo tudi vprašanja na področju mednarodnega prava. Komisija ne namerava predložiti nobenega predloga za takšen davek.
Službe Komisije zdaj preučujejo vprašanje znižanja stopnje davka na dodano vrednost, da bi dosegli okoljske cilje.
Na koncu želim povedati, da številne pripombe poslancev spadajo na delovna področja različnih komisarjev. Zapisala sem si vse vaše pripombe in jih bom poslala zadevnim komisarjem. Pripombe bodo analizirane in upoštevane pri nadaljnjem ukrepanju v zvezi z zeleno knjigo.
Anne Ferreira
poročevalka. - (FR) Hvala vam, komisarka, hvala vam, gospe in gospodje, za zelo dobro in zanimivo sodelovanje. Veseli nas, da razprava o obdavčitvi ni končana, pri čemer želim omeniti tri točke.
Prvič, delež davkov za energijo. Davki za energijo v povprečju predstavljajo 76 % okoljske obdavčitve, medtem ko davki za promet predstavljajo 21 %.
Drugič, gospodinjstva nosijo največje breme okoljskih dajatev, čeprav so drugi gospodarski sektorji največji porabniki energije, vode in prevoza.
Tretjič, delež BDP držav članic, ki ga predstavljajo okoljske dajatve, se je v zadnjih petih letih zmanjšal. To nas spodbudi k razmišljanju o nečem drugem na naših prihodnjih razpravah.
Zagotovo obžalujem, da ima PPE pripombe glede odstavka 26, v katerem smo predlagali minimalen davek Skupnosti na CO2. Menim, da moramo nadaljevati v tej smeri, če želimo v Evropski uniji preprečiti damping. S tem ne nameravamo prevzeti pristojnosti držav članic v zvezi z obdavčitvijo, ampak vsaj minimalno uskladiti davke. To je nujno in se je poudarilo.
Poleg dejstva, da države članice zahtevajo dodaten napredek na področju davčne uskladitve, želim opozoriti še na eno točko v poročilu. Zmanjšanja davkov od dohodkov iz zaposlitve ni mogoče povezovati le z zmanjšanjem okoljskih davkov, kot predlaga Komisija. Mislim, da ga moramo obravnavati na splošnejši način, z načeli solidarnosti in socialne pravičnosti. Dobro se zavedam, da to še ni pristojnost držav, ampak premislimo o tem tukaj in posredujmo državam članicam informacije v zvezi s tem.
Menim, da je zadnja pomembna točka vprašanje gospodinjstev. Tu sprejeti ukrepi ne smejo neugodno vplivati na gospodinjstva z nizkimi dohodki in postaviti ostalih gospodinjstev v še bolj negotov položaj.
To sem želela povedati ob koncu. Hvala, gospa komisarka, zagotavljam vam našo podporo pri pripravljanju prihodnje zakonodaje v zvezi s tem področjem.
Predsednica
Ta razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo danes ob 12.00.
Pisna izjava (člen 142)
András Gyürk  
v pisni obliki. - (HU) Da bi države članice dosegle svoje okoljske cilje, danes dajejo prednost skoraj izključno neposrednemu upravljanju, čeprav je na voljo veliko drugih upravnih instrumentov. Menimo, da se mora v zvezi z okoljsko varnostjo več pozornosti nameniti tržno usmerjenim spodbudam. Prepričani smo, da se pojmi trg, konkurenca in varnost okolja med seboj ne izključujejo.
S tržnimi spodbudami se namreč lahko ceneje in učinkoviteje doseže cilj glede kakovosti okolja, obenem pa tudi drugi družbeni cilji. Na žalost si Evropska unija ni ravno prizadevala za spodbujanje tržno usmerjenih spodbud, razen da je uvedla sistem za trgovanje z emisijami. Zato je dobro, da zelena knjiga vsebuje raziskavo o skritih možnostih za te aktualne spodbude. Vendar bi lahko bila ta raziskava temeljitejša.
Ob večji uporabi tržno usmerjenega upravljanja se mora zmanjšati tudi neučinkovito neposredno upravljanje. Ker gospodarske spodbude ustvarjajo prihodek, moramo natančno preučiti način, kako lahko ti instrumenti, ki so zlasti namenjeni za delovno silo, ustvarjajo davke. O tej temi je treba temeljito razpravljati. Poleg tega smo prepričani, da se lahko ambiciozni cilji okoljske politike EU dosežejo le z obsežnejšimi ukrepi na področju tržnih dejavnosti.
