Monivuotisen rahoituskehyksen tarkistaminen (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista suullisista kysymyksistä:
Reimer Bögen talousarviovaliokunnan puolesta neuvostolle esittämä suullinen kysymys monivuotisen rahoituskehyksen 2007-2013 tarkistamisesta - B7-0310/2010) ja
Reimer Bögen talousarviovaliokunnan puolesta komissiolle esittämä suullinen kysymys monivuotisen rahoituskehyksen 2007-2013 tarkistamisesta - B7-0311/2010).
Reimer Böge
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, esitän talousarviovaliokunnan puolesta komissiolle ja neuvostolle nämä suulliset kysymykset, jotka koskevat monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista, hetkellä, jolloin EU:lla on edessään valtavia taloudellisia ja poliittisia haasteita ja jolloin Euroopan unionia koskevan hankkeen kestävyys on asetettu kyseenalaiseksi. Me esitämme nämä suulliset kysymykset, koska ne liittyvät toukokuussa 2006 osana toimielinten välistä talousarviosopimusta annettuihin yhteisiin julkilausumiin ja lupauksiin, jotka eivät näytä enää pätevän. Sellaisen vaikutelman me ainakin olemme saaneet.
Tämän lisäksi Lissabonin sopimuksen täytäntöönpano on tuonut mukanaan uusia painopistealueita, jotka koskevat muun muassa ulkomaankauppaa, urheilua, avaruustutkimusta, ilmastonmuutosta ja energiaa. Meidän on siis löydettävä talousarviostamme tilaa myös näille uusille painopistealueille. 311 artiklassa todetaan yksiselitteisesti, että Euroopan unionin on hankittava itse resurssit näiden tavoitteiden saavuttamiseen ja toteutettava politiikkansa ottamatta velkaa.
17. toukokuuta 2006 talousarvion tarkistamisesta annettu julkilausuma sisältää käytännössä katsoen kaiken tarvittavan tuolloin tehtyjen päätösten tarkastelemiseksi perusteellisesti ja tarvittaessa niiden tarkistamiseksi sekä parlamentin selväsanaisen sitoumuksen osallistua tähän liittyvään kannan muodostamisprosessiin.
Tuolloisen esittelijän tavoin joudun nyt kysymään pettyneenä, olivatko nämä sopimukset ja sitoumukset vilpittömiä vai olivatko ne alun pitäen vain teeskentelyä, jota tarvittiin sopimuksen saamiseksi aikaan neuvostossa. Arvoisa komission jäsen Lewandowski, johtuuko komission epäröinti tarkastelun ja esitettyjen ehdotusten suhteen vain siitä, että neuvosto ei suostu muuttamaan kantaansa tässä asiassa? Teidän on päätettävä, oletteko neuvoston vai parlamentin puolella.
Haluan lisätä tähän, että toimielinten välisen sopimuksen 4 artiklassa tehdään yksiselitteisesti selväksi, että tehtäessä sopimukseen tarkistuksia, jotka voivat vaikuttaa talousarvioon, monivuotista rahoituskehystä ja toimielinten välistä sopimusta on tarkistettava vastaavasti. Nämä sitoumukset, muun muassa Euroopan ulkosuhdehallinto, sekä edellä mainitut painopistealueet tekevät tarkistamisesta välttämätöntä. Pelkkä tekninen tarkistaminen ei riitä, vaan me tarvitsemme ehdottomasti myös talousarvion otsakkeen IIV sekä monivuotisen rahoituskehyksen poliittista tarkistamista. Näitä kaikkia ei tarvitse toteuttaa ensimmäisenä vuonna, mutta ne vaikuttavat hyvin todennäköisesti monivuotiseen suunnitteluun.
Meillä on tässä käännekohdassa vastassamme päätös, joka tehtiin hätiköiden vakautus- ja pelastuspakettia valmisteltaessa. Päätös oli toki tarpeellinen, eikä sille ollut vaihtoehtoa, mutta se on kuitenkin jossain määrin polkenut parlamentin oikeuksia talousarviota koskevissa asioissa. Komission olisi harkittava, olisiko sen syytä käyttää 124 artiklaa, toisin sanoen pitäisikö sen tehdä aloite säännöllisten korkean tason - toimielinten johtajien välisten - tapaamisten järjestämiseksi talousarviomenettelyn yhteydessä, jotta näitä arkaluonteisia asioita voitaisiin vihdoinkin viedä eteenpäin. Tämä johtuu siitä, että meidän pitäisi myös - toivottavasti ennen sovittelua tai sen aikana - keskustella monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamisesta - hyväksymismenettelyä koskeva 312 artikla - ja talousarvion otsakkeen IIV poliittisesta tarkistamisesta, myös poliittisen välttämättömyyden näkökulmasta. Meidän tulisi keskustella myös Lissabonin sopimuksen edellyttämien muutosten tekemisestä sekä liikkumavaroista, tarkistuksista, joustavuudesta ja tulevista poliittisista hankkeista, kuten Galileosta ja ITER-hankkeesta, sekä Euroopan ulkosuhdehallinnosta, jotta voimme laatia hankkeita, jotka tuovat Euroopalle lisäarvoa, ja toimia mahdollisimman maltillisesti.
Haluan kysyä komissiolta ja neuvostolta nyt suoraan ja hyvin painokkaasti: pitävätkö ne näitä sopimuksia vain kuolleena kirjaimena vai aikovatko ne vilpittömästi kuulla parlamenttia? On Lissabonin sopimuksen etujen mukaista, että me toteutamme rahoituskehyksen hyväksymismenettelyn yhteydessä kaikki mahdolliset toimenpiteet tämän säädöksen hyväksymisen helpottamiseksi. En ole tähän mennessä nähnyt ainuttakaan merkkiä tästä. Siksi joudun esittämään teille tämän kysymyksen: oletteko te valmiita ja katsotteko olevanne kykeneviä tarkistamaan monivuotisen rahoituskehyksen samaan aikaan, kun teette kanssamme yhteistyötä sen sovittamiseksi yhteen Lissabonin sopimuksen säännösten kanssa? Teidän vastauksenne, sekä komission että neuvoston vastaukset, määräävät lähivuosien yhteistyömme talousarviota koskevissa asioissa.
Luis Espadas Moncalvillo
Hyvää iltapäivää. Haluan kiittää teitä, Euroopan parlamentin jäseniä, tästä tilaisuudesta vastata kysymyksiinne, jotka koskevat tätä erityisen tärkeää asiaa.
Haluan aluksi korostaa, että joulukuun 2005 Eurooppa-neuvostossa ei sovittu, että monivuotista rahoituskehystä pitäisi tarkistaa. Sen sijaan komissiota pyydettiin toteuttamaan kattava ja perusteellinen tutkimus Euroopan unionin menojen ja resurssien kaikista osatekijöistä ja laatimaan tutkimuksen perusteella kertomus. Eurooppa-neuvosto totesi lisäksi, että päätökset kaikista kertomuksen osa-alueista voitaisiin tehdä kertomuksensa itsensä perusteella ja että kertomus huomioitaisiin myöhemmän rahoituskehyksen valmistelutöiden yhteydessä.
Komissio ei ole vieläkään esittänyt tätä kertomusta. Neuvosto ei pidä monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista juuri nyt erityisen tarpeellisena ennen kaikkea siitä syystä, että jäsenvaltioiden tilanne on talousarvion ja makrotalouden kannalta tällä hetkellä erittäin vaikea. Neuvoston kanta on siis se, että uudet tarpeet on rahoitettava priorisoimalla tai uudelleenjakamalla jo myönnettyjä määrärahoja. Joka tapauksessa päätös monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamisesta edellyttää komission ehdotusta, jota ei ole esitetty.
On kuitenkin selvää, että jos päätös monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamisesta olisi tehtävä, se olisi luonnollisesti tehtävä noudattaen perustamissopimusta, mukaan lukien Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 312 artiklaa.
Haluan käyttää tämän tilaisuuden toistaakseni neuvoston kannan, joka esitettiin jo neuvoston vuoden 2011 talousarvion suuntaviivoissa, jotka hyväksyttiin 16. maaliskuuta ja esiteltiin parlamentille 25. maaliskuuta tänä vuonna pidetyssä kolmenkeskisessä keskustelussa. Neuvosto on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että Lissabonin lainsäädäntöpaketin on oltava tekninen tarkistus. Sen yhteydessä ei pidä muuttaa talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielintenvälisen sopimuksen sisältöä.
Lissabonin lainsäädäntöpaketti on ehdottoman tärkeää hyväksyä mahdollisimman pian, jotta uuden perustamissopimuksen vaatimukset voidaan saattaa osaksi lainsäädäntöä ilman kohtuutonta viivettä. Neuvosto on tässä yhteydessä valmis keskustelemaan Lissabonin lainsäädäntöpaketista Euroopan parlamentin kanssa.
Hyvät parlamentin jäsenet, olen kiitollinen tästä suullisen kysymyksen tarjoamasta tilaisuudesta esittää teille neuvoston kanta tähän asiaan ja vastaan mielelläni mahdollisiin lisäkysymyksiin, joita katsotte tarpeelliseksi esittää.
Janusz Lewandowski
Arvoisa puhemies, vastaan heti suoraan Reimer Bögen esittämiin kysymyksiin, sillä se, että jäsen Böge ottaa ne esiin, on riittävä syy ottaa ne vakavasti.
Rahoituskehyksen tarkistamista koskevaan kysymykseen haluan sanoa, että kertomus toimielinten välisen sopimuksen toiminnasta on nyt teidän käsissänne. Kertomuksessa tarkastellaan joustavuutta ja liikkumavaroja ei itsetarkoituksena, vaan huomioiden mahdolliset myöhemmät kehityskulut.
Kertomuksessa todetaan hyvin selvästi, että liikkumavaraa on lähes kaikissa otsakkeissa hyvin niukasti. Me emme voi odottaa, että esimerkiksi otsakkeesta 2 (maatalous) voitaisiin vastata uusiin rahoitustarpeisiin aina sellaisten ilmaantuessa. Komissio voi esittää rahoituskehyksen tarkistamista vain, jos yksilöidyt tarpeet ovat tiedossa ja jos niitä ei voida kattaa muulla tavoin. Nämä ehdot eivät ole toistaiseksi täyttyneet. Myös ITER-hankkeen kohdalla tarvitaan sitoutumista tämän laajan hankkeen pitkäaikaiseen rahoittamiseen.
Mitä tulee budjettikohtiin, joiden katsotaan edistävän vuoden 2020 vihreää, älykästä ja osallistavaa kasvua koskevaa strategiaa, vuoden 2011 talousarvioesityksestä on varattu noin 58 miljardia euroa, mikä on noin 40 prosenttia Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita edistävästä talousarviosta.
Vastatakseni toiseen, menettelyjä koskevaan kysymykseen haluan sanoa, että komission ajatuksena oli yhdenmukaistaa nykyisen toimielinten välisen sopimuksen määräykset Lissabonin sopimuksen uuden kehyksen kanssa. Tavoitteena oli tukea mahdollisimman hyvin jatkuvuutta ja tehdä uuden perustamissopimuksen edellyttämistä muutoksista mahdollisimman pieniä, mutta perusoletuksena oli pitää joustavuus samalla tasolla ja säilyttää toimielinten välinen vallan tasapaino.
Me tiedämme, mitkä asiat ovat vielä avoinna. Avoin kysymys on niin kutsuttu "nolla nolla kolme -jousto", joka on edistänyt sovittelua vuodesta 2007 lähtien. Kaikki sovitteluun osallistuneet tietävät, että tämä oli välttämätöntä, ja siksi sitä on puolustettava. Tämä sääntö koski neuvostoa, joka toimii määräenemmistöllä kompensoidessaan ja tehdessään tarkistuksia; se on toiminut näin useissa yhteyksissä vuoden 2007 jälkeen. Mielestäni mikään uuden perustamissopimuksen hengessä tai kirjaimessa ei ole ristiriidassa tällaisen joustavuuden tason kanssa, ja me aiomme olla hyvin joustavia tarkastellessamme monivuotisen rahoituskehyksen joustavuusartiklan uudenlaista laatimista.
Talousarvion tuleva, viivästynyt tarkistus tarjoaa tilaisuuden vastustaa tulevaisuutta koskevaa poliittista visiota, kuten Reimer Böge selvästi totesi. Meidän pyrkimyksemme on tämä, ei toimielinten välistä sopimusta koskeva kertomus. Me toivomme olevamme parlamentin odotusten tasolla ja olemme kuten aina valmiina yhteistyöhön.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, tiedän, että tämä saattaa olla sopimatonta, mutta joudun ikävä kyllä esittämään työjärjestyspuheenvuoron. Pidän valokuvausta yleensä ottaen mukavana ajanvietteenä. Ihmettelen kuitenkin, onko tämä parlamentin jäsenten uusi tapa ottaa muista valokuvia erityisesti vaivihkaa ja takaa päin oikein asiallinen.
Tiedän, että Hans-Peter Martinin listan jäsenillä piilotettujen kameroiden käyttö on ollut yleinen käytäntö. Arvoisa puhemies, voitteko selittää, mistä tässä on kyse? Jos joku haluaa minusta valokuvan, hän saa toki sellaisen. Voin mielelläni toimittaa heille valokuvan PDF-muodossa tai sähköpostitse. Mielestäni on kuitenkin lapsellista, että minusta otetaan todisteeksi salaa takaa päin kuvia istuessani tässä Martinin listan jäsenen vierellä. Arvoisa puhemies, pyydän teitä puuttumaan tähän asiaan, sillä tällainen on Euroopan parlamentissa mielestäni epäasiallista käytöstä. Pyydän teitä välittämään tämän ongelman eteenpäin.
Puhemies
(EL) Kiitos, jäsen Obermayr. Me olemme huomioineet pyyntönne ja välitämme sen tarkasteltavaksi.
Marian-Jean Marinescu
PPE-ryhmän puolesta. - (RO) Kuten jäsen Böge totesi, Euroopan unioni sitoutuu Lissabonin sopimuksessa uusiin painopistealueisiin. Tästä syystä on tarpeen turvattava tarvittava rahoitus, jotta tavoitteet voidaan saavuttaa ja EU:n politiikat voidaan panna täytäntöön. Tämä tilanne edellyttää ilmiselvästi laajaa tarkistamista, jossa on huomioitava Euroopan unionin menojen ja rahoituksen kaikki osatekijät, mukaan lukien monivuotiseen rahoituskehykseen ja toimielinten väliseen sopimukseen tehtävät tekniset ja poliittiset muutokset sekä joidenkin vuoteen 2013 asti sovittujen määrärahojen tarkistaminen.
Meidän ei pidä kuitenkaan ylenkatsoa sitä tosiasiaa, että meitä koettelee parhaillaan talouskriisi ja että meidän on käytettävä kaikki mahdolliset resurssit sen voittamiseen Maltillisen ja yksityiskohtaisen laajan tarkistuksen lisäksi tarvitaan mielestäni myös käytännönläheistä toimintatapaa, joka voi helpottaa tulevia tehtäviämme ja nopeuttaa kriisistä selviämistä. Katson neuvoston puheenjohtajan tavoin, että kaikki varat, joita ei ole vielä käytetty, olisi siirrettävä työpaikkojen luomista ja kriisin lieventämistä edistäville aloille. Lisävaroja ei tarvita. Meidän tarvitsee vain kohdentaa käyttämättömät varat uudelleen.
Jäsenvaltioille on tarjottava EU:n ohjelmien sisällä mahdollisuus siirtää varoja aloilta, joilla kysyntää ei ole tarpeeksi, aloille, joilla hakemukset ovat ylittäneet alalle kohdennetut varat. Tämän lisäksi on useita vuoden 2007 jälkeen hyväksyttyjä aloitteita, kuten itäinen kumppanuus tai tuleva Tonava-strategia. Varojen siirtäminen näihin välineisiin voisi edistää mukana olevien jäsenvaltion panoksen tavoin sellaisten hankkeiden käynnistämistä ja toteuttamista, jotka ovat elintärkeitä alueen valtioille ja myös muille valtioille.
Eider Gardiazábal Rubial
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentissa on viime kuukausina käyty erittäin tärkeitä keskusteluja.
Kyse on, ei vähemmästä kuin Euroopan unionin tulevaisuuden määrittelemisestä. Me olemme keskustelleet esimerkiksi Eurooppa 2020 -strategiasta, jotta emme jäisi jälkeen tutkimuksen, kehityksen ja innovaation alalla sekä työpaikkojen luomisessa, maailmanlaajuisessa kilpailukyvyssä ja ympäristöasioissa. Haluaisin tietää, katsovatko komissio ja neuvosto, että nämä tavoitteet voidaan saavuttaa kasvattamatta merkittävästi EU:n talousarviota, vai olemmeko me jälleen kerran tekemässä pelkkiä hyvältä kuulostavia julistuksia.
Meidän ei pidä myöskään unohtaa, kuten olemme jo todenneet, että Lissabonin sopimus tuli voimaan muutama kuukausi sitten ja että sen seurauksena on perustettu Euroopan ulkosuhdehallinto, joka myös aiheuttaa kuluja. Haluaisin tietää, miten ne aiotaan rahoittaa.
Annan teille esimerkin siitä, mitä meidän ei mielestäni pidä tehdä ja mistä olen valitettavasti kuullut täällä puhuttavan. Komissio on vastikään esitellyt lisätalousarvion maksaakseen banaaneja tuottaville Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioille korvauksia 190 miljoonan euron arvosta neljän vuoden kuluessa. Uskotteko te todella, että tätä sitoumusta on noudatettava muiden kolmansille maille suunnattujen tukien kustannuksella? Aiommeko me todella rahoittaa uusia sitoumuksia leikkaamalla aiemmin tehtyjä?
Mielestäni tarpeet ovat selkeät ja myös vastausten pitäisi olla sellaisia. Haluan kuitenkin varmuuden vuoksi muistuttaa teitä lausunnosta, jonka neuvosto antoi hyväksyessään nykyisen rahoituskehyksen. Neuvosto totesi tuolloin, että kiihtyvä globalisaatio ja nopea tekninen kehitys tarjoavat uusia mahdollisuuksia ja asettavat uudenlaisia haasteita. Tältä pohjalta Eurooppa-neuvosto katsoi, että Euroopan unionin tulisi uudenaikaistamisen tukemiseksi ja edistämiseksi laatia rahoituskehyksistä uusi yleisarvio, joka kattaa sekä menot että varat. Tämän vuoksi Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota toteuttamaan yleistarkistuksen, joka kattaisi kaikki menot, mukaan lukien yhteisen maatalouspolitiikan, sekä varat, mukaan lukien Yhdistyneen kuningaskunnan hyvitykset. Tulosten olisi pitänyt olla saatavilla vuonna 2008 tai 2009.
Nyt olemme jo vuoden 2010 puolivälissä, ja Euroopan parlamentti joutuu esittämään komissiolle ja neuvostolle suullisen kysymyksen selvittääkseen, aikovatko ne toteuttaa sitoumuksen, joka niiden olisi pitänyt toteuttaa viime vuonna.
On todettu ehkä perustellustikin, että tämänhetkinen taloustilanne on vaikea. Me olemme keskellä talouskriisiä, jonka aikana suurin osa valtioista on leikannut budjettejaan ja lisävarojen pyytämistä Euroopan unionille voitaisiin pitää mielettömänä. Haluaisin kuitenkin sanoa tästä kaksi asiaa.
Ensinnäkin jäsenvaltioiden tekemien leikkausten tarkoituksena on leikata pois alijäämiä, mutta Euroopan parlamentin ja EU:n talousarviot eivät ole alijäämäisiä. Ne eivät ole alijäämäisiä, sillä se on perussopimusten vaatimusten mukaista.
Toiseksi ja ennen kaikkea jos me todella uskomme Eurooppa-hankkeeseen ja jos me haluamme toiminnallamme olevan merkitystä, meidän on toimittava nyt. Tässä pelissä tulee olemaan voittajia ja häviäjiä; jos me emme halua kuulua häviäjien joukkoon, meidän on laadittava selkeä ja kunnianhimoinen strategia.
Toivon, että se ei jää pelkäksi aikomusten julistukseksi, sillä siihen meillä ei ole varaa.
Anne E. Jensen
ALDE-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa muistuttamalla neuvostoa siitä, että se itse ehdotti tämän puolivälin tarkistuksen tekemistä. Nimenomaan neuvosto vaati, että kauden puolivälissä tarkistettaisiin voitaisiinko varoja mahdollisesti käyttää muualla ja olisiko varojen käyttötapoja mahdollista tarkistaa. Nyt neuvosto taas sanoo, ettei haluaisi keskustella asiasta. Pallo on komissiolla. Komissio väittää, että se on luonnollisesti tarkastellut varoja ja joustomahdollisuuksia. Haluan kiittää komission jäsen Lewandowskia, sillä meillä on käsissämme erinomainen kertomus, joka osoittaa, että joustonvaraa ei ole.
Meidän on tästä syystä saatava asiamme järjestykseen ja tarkasteltava jäljellä olevia vaihtoehtoja. Meidän on tarkasteltava, kuinka paljon joustonvaraa meillä on, mutta sen lisäksi meidän pitäisi myös tutkia, onko meillä ohjelmia, jotka eivät toimi. Voidaanko jotain kautta saada säästöjä aikaan? Tämä oli oletettavasti myös yksi neuvoston aikeista. Olisiko joitain asioita mahdollista priorisoida uudelleen? Me emme tietenkään ajattele pelkästään käytettävien varojen lisäämistä, vaan myös sitä, voitaisiinko varoja käyttää tehokkaammin. Se voisi olla yksi vaihtoehto. Eikö tästä olisi syytä käynnistää keskustelu? Ongelmat eivät välttämättä ratkaise itse itseään, jos me emme keskustelu niistä. Voisi olla hyvä ajatus aloittaa keskustelu tästä asiasta.
Olen yllättynyt jäsenvaltioiden halukkuudesta tarjota rahoitusta EU:n talousarvion ulkopuolelle. Vierailin Vigossa sijaitsevassa yhteisön kalastuksenvalvontavirastossa. Virasto on vuokrannut aluksen kalastuksenvalvontaa varten, ja se on tullut todella tarpeeseen. Jäsenvaltiot ovat rahoittaneet tätä mielihyvin talousarvion ulkopuolella. Näin pieni virasto on joutunut käymään valtavan paperisodan kerätäkseen kokoon tarvittavat varat 27 jäsenvaltiolta. Tämä ei ole oikea tapa hoitaa asioita. Meidän on otettava päämme pois pensaasta. Tästä asiasta on käytävä rehellinen keskustelu ja näihin ongelmiin on löydettävä ratkaisut.
Helga Trüpel
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lewandowski, arvoisa puheenjohtaja Espadas Moncalvillo, olen pettynyt sekä puheenjohtajavaltio Espanjan että komission jäsen Lewandowskin tämänpäiväisiin vastauksiin.
Te pyritte ainoastaan sysäämään vastuun toisten niskoille. Puheenjohtaja Espadas Moncalvillo vastasi: kyllä, komission on laadittava jotain. Tämän jälkeen komission jäsen Lewandowski vastasi perustellusti, että me tarvitsemme poliittista visiota Euroopan unionin tulevaisuudesta, muttei kuitenkaan kertonut, minkälainen tämä visio voisi olla. Tänään hän vain totesi jälleen: kyllä, me keskustelemme asiasta ja laadimme sitten asiakirjan. Komissio ja neuvosto, teillä on ollut vuosia aikaa edistyä tässä poliittisessa aloitteessa. Haluan muistuttaa teitä siitä, että kun Euroopan parlamentin enemmistö vuonna 2006 tuki äänestyksessä nykyistä rahoituskehystä, se teki tämän sillä ehdolla, että puolivälin tarkistus toteutettaisiin ja että kaikki tulot ja menot käytäisiin läpi. Itävallan liittokansleri Schüssel totesi tuolloin, että jos me emme saa laadittua uutta järjestelmää, me olemme toistemme kurkussa kiinni, kun seuraavat rahoitusnäkymät tulevat käsittelyyn. Meidän on lopetettava Yhdistyneen kuningaskunnan hyvitykset ja selvitettävä poliittiset tavoitteemme, mutta talousarviosta on tietenkin myös sovittava. Toistaiseksi näihin toimiin ei ole ryhdytty, ja pidän sitä erittäin valitettavana. Se, mitä me todella tarvitsemme, on keskustelu EU:n talousarvion rahoituksen lähteistä. Eikö esimerkiksi hiilidioksidiveroa ja pääomasiirtojen transaktiomaksua tarvita juuri siksi, että siten voidaan estää uuden verotaakan lankeaminen kansalaisten harteille ja samalla luoda EU:n talousarviolle avoin perusta?
Tulojen osalta kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että me emme voi jatkaa samaa kompurointia maatalouspolitiikan suhteen etenkään terveystarkastuksen jälkeen ja että ympäristöystävällisyyttä ja kestävyyttä on kehitettävä. Tästä ei ole toistaiseksi tehty yhtäkään ehdotusta. Mitä tulee rakennerahastoihin, kun me keskustelemme ilmastopolitiikasta, niin on ilmiselvää, että meidän on muutettava myös rakennepolitiikkaamme ja tehtävä siitä kestävämpää, jos me aiomme vakavissamme sitoutua yhteisiin ilmastotavoitteisiin.
Tämä koskee myös kaikkia koulutuspoliittisia tavoitteita, toisin sanoen Eurooppa 2020 -strategiaa. Tai tarkastellaanpa tutkimuspolitiikkaa: jos me haluamme kannustaa eurooppalaista osaamista eri tavalla ja investoida nykyistä enemmän osaamiseen ja koulutukseen, niin tämän on näyttävä seuraavissa rahoitusnäkymissä. Samaan tapaan jos me haluamme vastuullisen aseman ulkopolitiikassa ja kriisinhallinnassa, niin myös sen on näyttävä EU:n talousarviossa. Me tiedämme nyt kaikki, että jäsenvaltiot ovat vastuussa velkansa lyhentämisestä; meidän on luotava Euroopan kattava yhteisymmärrys yhteisten globaaleiden intressiemme vuoksi ja sen on näyttävä seuraavissa rahoitusnäkymissä. Me emme saa hukata enempää aikaa, sillä me olemme jo hukanneet vuosia vanhojen rakenteiden tähden. Sen vuoksi tämä tarkistus on saatava toteutettua kiireesti, jotta voimme aidosti tunnistaa uudet painopistealueet.
Jacek Włosowicz
ECR-ryhmän puolesta. - (PL) Euroopan parlamentin vuonna 2006 hyväksymä vuosien 2007-2013 talousarvio on epäilemättä onnistunut hanke koko Euroopan unionille. Puhun onnistumisesta, sillä kuudeksi vuodeksi sovittu rahoituskehys on uusi askel kohti jäsenvaltioiden aiempaa tiiviimpää yhdentymistä. Minun ei tarvinne muistuttaa teitä koheesiopolitiikan tärkeydestä ennen kaikkea Euroopan unionin sisäisissä asioissa; koheesiopolitiikka auttaa merkittävällä tavalla kohentamaan elintasoa erityisesti viimeisimpänä liittyneissä 12 jäsenvaltiossa. Ei tietenkään pidä unohtaa myöskään Euroopan talouden kilpailukyvyn kehittämiseen tarkoitettuja varoja ja maanviljelijöille myönnettäviä taloudellisia resursseja.
Viime aikoina on puhuttu yhä enemmän suurempien resurssien myöntämisestä muun muassa innovoinnin tukemiseen ja vihreän teknologian kehittämiseen. Nämä ovat Euroopan unionin talouden kannalta kiistatta tärkeitä kysymyksiä erityisesti nykyisen kriisin aikana. Tällaiset ilmoitukset aiheuttavat kuitenkin suurta levottomuutta muun muassa Puolassa, sillä vaarana on, että koheesiopolitiikkaan myönnettäviä varoja supistetaan, vaikka koheesiopolitiikka on periaatteessa yksi Euroopan unionin tukipilareista. Näin ollen meidän on kaikin tavoin varmistettava, että unionin politiikka ei menetä tärkeintä osatekijäänsä.
Alueiden välisiä eroja on ymmärrettävä ja kunnioitettava, mutta samalla on pyrittävä karsimaan kovalla kädellä kielteisiä eroavaisuuksia ja räikeitä sosiaalisia epäsuhtia. Vain yhdenvertaisten mahdollisuuksien Eurooppa voi ansaita kansainvälisellä näyttämöllä tarvittavan kunnioituksen ja kohota nykymaailman tärkeimpien poliittisten ja talousmahtien keskeiseksi kumppaniksi.
Tästä syystä haluan esittää seuraavan kysymyksen: onko mahdollista, että monivuotisen rahoituskehyksen tarkistaminen tämänhetkisten rahoitus- ja talousongelmien paineessa saattaa rikkoa yhtä eurooppalaisen yhteisvastuun keskeisistä periaatteista ja kohdistua raskaimmin jäsenvaltioihin, jotka ovat kuuluneet unionin rakenteisiin lyhyimmän aikaa?
Marta Andreasen
Arvoisa puhemies, monivuotisen rahoituskehyksen tarkistaminen osuu aikaan, jolloin Eurooppaa koettelee vaikea talous- ja rahoituskriisi. Sen vuoksi me emme pysty vastaamaan Lissabonin sopimuksen ja Eurooppa 2020 -strategian vaatimuksiin
Euroopan komission puheenjohtaja on kohahduttanut ilmoittamalla, että demokratia saattaa kadota Kreikasta, Espanjasta ja Portugalista, mikäli velkakriisiin ei puututa kiireellisesti. Katsooko joku, että nämä valtiot ovat tällä hetkellä kykeneviä rahoittamaan EU:n talousarvion kasvattamista? Katsooko joku, että muut jäsenvaltiot ovat tällä hetkellä kykeneviä pelastamaan nämä valtiot ja sen lisäksi rahoittamaan EU:n talousarvion kasvattamista? Vastaus molempiin kysymyksiin on "ei". EU:n talousarvion supistamiseksi on nyt tehtävä vaikeita valintoja. Nyt on aika lakkauttaa ohjelmat, jotka eivät ole osoittautuneet tehokkaiksi; nykyisessä EU:n talousarviossa on sellaisia useita.
Daniël van der Stoep
(NL) Arvoisa puhemies, esitin neuvostolle ja komissiolle jokin aika sitten kirjallisia kysymyksiä asetuksesta ja monivuotisesta rahoituskehyksestä. Ne koskivat erityisesti asetuksen ehdotettua 8 artiklan 3 kohtaa sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 6. toukokuuta 2008 asiassa C-133/06 antamaa tuomiota. Neuvosto vastasi tuolloin käsittelevänsä asetusta parhaillaan. Haluaisin tietää, onko se nyt omaksunut kannan 8 artiklan 3 kohdasta.
Komissio puolestaan sanoo, että asetuksella ja näin ollen 8 artiklan 3 kohdalla ei ole toista oikeusperustaa, ja viittaa tässä yhteydessä Lissabonin sopimuksen 312 artiklaan. Voisiko komissio selventää tätä vastausta? En ole vielä vakuuttunut tästä asiasta. Katson, että asialla on selvästi toinen oikeusperusta, sillä 312 artiklan 2 kohdan edellyttämästä neuvoston yksimielisyydestä ei ole minkäänlaista mainintaa. Tämä johtaa näkemykseni mukaan sellaisen laittoman päätöksentekomenettelyn kehittymiseen, joka kiellettiin edellä mainitsemassani tuomioistuimen tuomiossa. Haluan lisäksi painottaa, että Alankomaiden parlamentti joka tapauksessa esti 312 artiklan 2 kohdan yhdyskäytävälausekkeen marraskuussa 2009, joten sitä ei voida siis pitää vaihtoehtona.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Arvoisa puhemies, haluan toivottaa neuvoston ja komission jäsenen tervetulleeksi.
Katsotaanpa asiaa hiukan eri näkökulmasta. Vuoden 2011 talousarvioesityksessä Eurooppa 2020 -strategiaan varataan 58 miljardia euroa toisin sanoen 40 prosenttia, joilla on tarkoitus rahoittaa seitsemää lippulaivahanketta, kuten komissio niitä nimittää. Vuoden 2011 talousarvioesityksessä puhutaan kuitenkin 85 prosentin osuudesta koheesioon ja luonnonvaroihin.
Tämän lisäksi komissio ei missään vaiheessa mainitse sanoja "koheesio" tai "maatalous" vuoden 2011 talousarvioesityksessä käsitellessään Eurooppa 2020 -strategiaa. Tämä tarkoittaa, että talousarviossa tulee olemaan harmaita alueita ja päällekkäisyyksiä, sillä kaikki ovat varmasti samaa mieltä siitä, että koheesio ja maatalouspolitiikka tulisi sisällyttää Eurooppa 2020 -strategiaan. Tämä tulee aiheuttamaan jäsenvaltioiden välisiä jännitteitä. Tämä saa aiempaan tapaan esille epävirallisia esityksiä, jotka ilmaantuvat yllättäen, saavat osakseen kritiikkiä ja lopulta vaipuvat unohduksiin.
Arvoisa komission jäsen, neuvosto on tehnyt uusia sitoumuksia myös nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen ulkopuolella. Niitä ovat muun muassa elintarvikerahoitusväline, Galileo, talouden elvytysohjelma, kansainvälinen lämpöydinkoereaktori, rahoitusvalvonta ja talouden vakautussuunnitelma. Nämä kaikki ovat viemässä meitä kauas joulukuussa 2005 hyväksytystä monivuotisesta rahoituskehyksestä.
Meidän on selvitettävä ensin, onko kaikkien näiden lippulaivahankkeiden rahoittaminen mahdollista aiheuttamatta vahinkoa maatalous- ja koheesiopolitiikalle ja tarvitseeko meidän tehdä leikkauksia perinteisiltä politiikan aloilta rahoittaaksemme nämä neuvoston esittelemät uudet painopistealueet. Seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä vastaava erityisvaliokunta aloittaa työnsä tämän vuoden heinäkuussa.
Arvoisa komission jäsen, me tarvitsemme tätä tarkistusta. Se ei välttämättä edellytä tarvittavien resurssien lisäämistä, vaan mahdollisesti niiden uudelleenjärjestelyä - osoitan nämä sanat myös eräälle salista jo poistuneelle parlamentin jäsenelle. Arvoisa komission jäsen, me tarvitsemme tätä tarkistusta voidaksemme perustaa tämän erityisvaliokunnan samaan aikaan kun valmistelemme rahoituksen tarkistamista.
Andrea Cozzolino
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, viime kuukausien ja vuosien talous-, sosiaali- ja rahoituskriisi, Lissabonin sopimus ja sen mukanaan tuomat uudet valtuudet sekä Eurooppa 2020 -strategian meille asettamat haasteet edellyttävät huomattavien taloudellisten resurssien käyttöönottoa.
Paradoksaalista - myös tässä keskustelussa - on se, että juuri nyt sekä komissio että neuvosto vaikenevat ja vaikuttavat kyvyttömiltä tekemään päätöksiä ja valintoja. me kuitenkin tiedämme, että jos me haluamme selvitä tästä taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti vaikeasta ajasta ja jos me haluamme ratkaista ympäristöä sekä koheesiopolitiikan ja maatalouden kehittämistä koskevat ongelmat lähivuosina, niin meidän on investoitava nykyistä enemmän Eurooppaan ja Euroopan tehtäviin ja sitä kautta sen keskeiseen tehtävään, joka on talousarvio.
Tämän mahdollistamiseksi meillä on oltava rohkeutta keskustella talousarvion rajoitteista huolimatta nykyistä voimakkaammasta resursseihin investoimisesta. Meillä on oltava voimaa ja kykyä kehittää keskustelua resurssien lisäämisestä ja niiden tehokkaammasta ja joustavammasta käytöstä. Tähän haasteeseen meidän on vastattava.
Martin Ehrenhauser
(DE) Arvoisa puhemies, puolivälin tarkistusta tarvitaan kiireesti. Arviointi on jo pari vuotta myöhässä, ja siitä syystä Euroopan komissio on joutunut tietenkin törmäämään yhteen jos toiseenkin poliittiseen tosiasiaan. Lissabonin sopimuksen mukanaan tuomia muutoksia on nyt luonnollisesti tarkasteltava myös rahoitus- ja talouskriisin näkökulmasta.
Komission jäsen toisti moneen kertaan, että meidän olisi asetettava poliittisia tavoitteita ja painopistealueita; voin kertoa hänelle, mitä näiden painopistealueiden tulisi minun mielestäni olla. Mielestäni painopisteen tulisi olla säästämisessä, eritoten otsakkeen 5 mukaisia hallinnollisia menoja koskevassa säästämisessä.
Me olemme tilanteessa, jossa me emme tiedä Euroopan unionin hallinnollisten menojen tarkkaa kokonaismäärää. EU:n virastojen, erillisvirastojen, hallinnolliset menot eivät kuulu otsakkeeseen 5. Kysymykseni liittyy tähän: Mitä te aiotte tehdä hallinnollisten menojen avoimuuden lisäämiseksi vihdoinkin? Mitä te aiotte tarkkaan ottaen tehdä menojen leikkaamiseksi huomattavasti?
José Manuel Fernandes
(PT) Tämän vuoden talousarviota koskevassa päätöslauselmassa Euroopan parlamentti hyväksyi mahdollisuuden jatkaa vuosiksi 2007-2013 laadittua monivuotista rahoituskehystä vuosille 2015-2016. Me tiedämme, että jäsenvaltiot leikkaavat parhaillaan investointeja pyrkiessään vähentämään alijäämää ja valtionvelkaa. Tämän vuoksi EU:n varojen käyttöönotto viivästyy entisestään. Nämä resurssit ovat kuitenkin sosiaalisen, taloudellisen ja alueellisen koheesion kannalta elintärkeitä.
Ovatko komissio ja neuvosto näin ollen parlamentin tavoin halukkaita jatkamaan monivuotisen rahoituskehyksen toteuttamista vuosina 2015-2016? Globalisaation, väestön ikääntymisen ja ilmastonmuutoksen asettamat haasteet on voitettava. Olen varma, että me teemme Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanon myötä oikean valinnan ja tuemme työllisyyttä, elämänlaatua ja eurooppalaista sosiaalista mallia. Nämä investoinnit edellyttävät kuitenkin Euroopan unionin talousarvion kasvattamista. Miten se voidaan tehdä? Vuoden 2009 ylijäämä oli yli 2,2 miljardia euroa. Ovatko komissio ja neuvosto valmiita sallimaan näiden EU:n talousarvion ylijäämävarojen käyttämisen ensi vuoden talousarvion lujittamiseen tai rahaston perustamiseen EU:n painopistealueiden rahoittamiseksi?
Miten ne menettelisivät parlamentin suhteen EU:n painopistealueiden asettamisessa? Ne puolustavat EU:n painopistealueiden selkeää laajentamista, jotta me voimme päättää avoimesti ja yhteisymmärryksessä, mitä me haluamme kannattaa konkreettisesti ja myöntämällä rahoitusta ja mitä me kannatamme puhtaan poliittisesti, mutta tuleeko tämä vaikuttamaan millään tavoin talousarvioon?
Estelle Grelier
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on sääli, että EU:n talousarviosta, jonka pitäisi olla yhteisvastuun ja yhteistyöhalukkuuden symboli, on tullut joustamaton väline, jota kansalaiset eivät ymmärrä ja joka laahaa eurooppalaisen yhteiskunnan odotusten perässä kyvyttömänä torjumaan kriisin sosiaalisia jälkiseurauksia.
Tässä yhteydessä ei mene päivääkään, etteivätkö tiedotusvälineet tai korkean tason poliitikot puhuisi tarpeesta vahvistaa EU:n talousarviota. Jännite riittämättömien ja jäsenvaltioiden panoksesta liian riippuvaisten tulojen sekä kasvun käynnistämiseen tarvittavien varojen välillä kasvaa. Esimerkiksi vuoden 2011 talousarvioesityksessä komissio esittää yksinkertaisesti 50 miljoonan euron joustonvaraa sellaisten uusien hankkeiden tukemiseen, jotka tukevat työllisyyttä ja yritysten kilpailukykyä, toisin sanoen keskeisiä painopistealueita. Rahoituskehyksen tarkistaminen on tästä syystä vakava haaste unionin tulevaisuuden kannalta, jos me haluamme tehdä EU:sta todellisen poliittisen ja taloudellisen johtajan ja ennen kaikkea toimijan, joka on lähellä kansalaisiaan hetkellä, jolloin lähes 25 miljoonaa näistä kärsii työttömyydestä.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Arvoisa puhemies, jäsen Bögen kysymyksestä syntynyt keskustelu on itse asiassa osoittautunut varsin hedelmälliseksi. Suunniteltua puolivälin tarkistusta ei ole toteutettu ja sen lisäksi nyt tehdyt lupaukset ovat hyvin vähäisiä. Tässä tilanteessa myös parlamentin on ryhdyttävä ohjaamaan asioita. Haluaisin esittää kolme ehdotusta.
Ensinnäkin jos lisävaroja ei ole saatavilla, meidän on yksinkertaisesti kohdennettava uudelleen nykyisiä varoja uusien painopistealueiden mukaan. Meidän on tutkittava tarkkaan, mistä maatalouden ja koheesiorahaston osista isoja rahoja voidaan saada irti. Niitä on kohdennettava paljon enemmän välttämättömiin asioihin, kuten Eurooppa 2020 -strategiaa koskeviin sopimuksiin.
Toiseksi, kuten komissio on jo todennut, talousarvioon on saatava enemmän joustavuutta. Ilman joustonvaraa me emme olisi voineet kerätä varoja elvytyssuunnitelmaan kriisin käynnistyttyä. Meidän on etsittävä entistä innokkaammin alueita, joilla on yhä liikkumavaraa, ja mahdollisuuksia käyttää varoja muulla tavoin.
Kolmanneksi meidän on oltava innovatiivisia. Yksi esimerkki tästä oli varojen siirtäminen seitsemännestä tutkimuksen puiteohjelmasta Euroopan investointipankkiin. Nämä varat käytettiin pääomalainojen myöntämiseen yrityksille ja yliopistoille, mikä antoi tässä kriisin vaiheessa huomattavia investointimahdollisuuksia tuleviksi vuosiksi.
Haluaisin tietää, mikä teidän näkemyksenne on tähän asiaan, miten sisältö ja varat olisi liitettävä yhteen. Vielä viimeinen huomio: te voisitte ehkä noudattaa ideoita, joita tässä istuntosalissa on esitetty jo useaan otteeseen.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää kollega Reimer Bögeä hänen kysymyksistään ja tästä talousarviota koskevasta keskustelusta.
Me äänestimme aiemmin tänään vuoden 2011 talousarviosta ja tiedämme hyvin, miten vaikeaa oli luovia talousarvion erittäin tiukkojen liikkumavarojen puitteissa. Me tiedämme myös, että talousarviosta oli tarkoitus tehdä puolivälin tarkistus. Komission työasiakirjan luettuani haluaisin tietää, mikä asiaintila on nyt. Tiedän, että tämä menee hiukan asian vierestä, mutta haluaisin tietää: ovatko jotkin siihen sisältyvät ideat yhä komission keskustelukehyksessä? Olen erityisen kiinnostunut maatalousmenoja ja maatalouspolitiikan kansallistamista koskevista näkemyksistä.
Aiemmat puhujat ovat tietenkin käsitelleet jäsenvaltioiden talousarvioiden ja hallitusten tilaa sekä lisärahoituksen löytämisen vaikeutta aikana, jolloin kaikilla jäsenvaltioilla on rahoitus- ja talousongelmia. Jos me kuitenkin haluamme enemmän Eurooppaa, niin silloin tarvitaan enemmän resursseja. Mielestäni yksi Euroopan parlamentin suurimmista vaikeuksista on se, että me emme ole tiedottaneet kansalaisille riittävästi Euroopan unionin talousarvion arvosta ja tehtävästä.
Me olemme äänestäneet tänään myös globalisaatiorahastosta. Kun kansalaiset ovat vaikeuksissa, oli kyse sitten tulvista tai työllisyyskriisistä, he kääntyvät Euroopan unionin puoleen; he hakevat siltä tukea ja budjettitukea. Euroopan unioni voi tällöin osoittaa yhteisvastuuta, jonka arvoa ei voi mitata rahassa. Meidän on tärkeä tiedostaa tämä.
Jos me mittaamme ja järkeilemme kaiken vain euroissa sen sijaan, että pohtisimme, mitä me haluamme saada aikaan Euroopan unionissa, meidän näkemyksemme Euroopan unionin tulevaisuudesta jää hyvin vaillinaiseksi. Tässä yhteydessä voisi käyttää ehkä kakkuvertausta. Kansalaiset näkevät Euroopan unionin talousarvion ikään kuin jaettavana kakkuna. Mitä enemmän ottajia on, sitä ohuempia siivuja kakusta on leikattava, ellemme me lisää resursseja.
Giovanni La Via
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, monivuotisen rahoituskehyksen tarkistaminen on Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta keskeinen prosessi.
Lissabonin sopimuksessa EU:n vastuulle siirretään uusia tehtäviä ja niiden toteuttaminen vaatii resursseja. Nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen ja eri otsakkeiden kutistuvien liikkumavarojen huomioon ottaen en kuitenkaan usko, että pystymme rahoittamaan sopimuksen edellyttämiä uusia tehtäviä.
Nykyisenlaisen talouskriisin aikana on epätodennäköistä, että jäsenvaltiot lisäävät osuuksiaan, mutta me voimme tarkistaa nykyistä taloudellista kehystä. Me voimme siis tarkastella, miten voimme hyödyntää saatavilla olevia resursseja mahdollisimman hyvin. Tässä tilanteessa meidän näin ollen on tarkistettava uutta monivuotista rahoituskehystä. Toinen vaihtoehto olisi piilottaa päämme pensaaseen ja esittää olevamme tietämättömiä ongelmista, mutta en pidä sitä kovin toimivana ratkaisuna.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvoisa komission jäsen, te olette oikeassa sanoessanne, että vuosien 2007-2013 monivuotisen rahoituskehyksen ja sen tarkistamisen on heijastettava poliittista visiota ja meillä on oltava rohkeutta tukea tätä uutta visiota. Eurooppa 2020 -strategian on muodostettava perusta monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamiselle ja tuleville rahoitusnäkymille.
Valitettavasti talous- ja rahoituskriisi vaikuttaa sekä EU:n että jäsenvaltioiden talousarvioihin. Myös talous- ja rahoituskriisistä alkunsa saaneeseen sosiaalikriisiin on löydettävä ratkaisuja. Monivuotisen rahoituskehyksen puolivälin tarkistus tarjoaa hyvän perustan Euroopan unionin talouden elpymiselle.
Haluan mainita erityisesti liikenneinfrastruktuurin ja rakennusten energiatehokkuuden kehittämisen. Me tarkistimme asetusta hiljattain, vuoden 2009 huhtikuussa, jotta kaikki jäsenvaltiot voivat hyötyä EAKR:n asuinrakennusten energiatehokkuuteen ja yhteiskunnan tukemien asuntojen rakentamiseen korvamerkityistä 4 prosentin määrärahoista. Onko komissio ryhtynyt mukauttamaan toimintaohjelmia jäsenvaltioiden ohella sopeuttaakseen niitä ja lisätäkseen EU:n varojen käyttöastetta?
Edit Herczog
(EN) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, onko Lissabonin sopimus mielestänne Euroopan parlamentin suurin poliittinen saavutus? Minun mielestäni se on. Ovatko Lissabonin sopimuksen tarjoamat uudet valtuudet mielestänne parhaat keinomme uudistaa Euroopan taloutta? Minun mielestäni ovat. Onko tämä teidän mielestänne oikea tapa luoda työpaikkoja ja lisätä kasvua? Minun mielestäni on. Jos myös te vastasitte näihin kysymyksiin myöntävästi, niin te olette varmasti yhtä mieltä siitä, että laajemman rahoituskehyksen hallinnoimisen ja taloudellisten resurssien tarjoamisen Lissabonin sopimuksessa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tulee olla Euroopan parlamentin ja myös neuvoston ja komission tärkein painopistealue.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, komission jäsen taisi sanoa keskustelun alussa aivan perustellusti, että meidän on otettava rahoituskriisistä opiksemme ja ryhdyttävä toimenpiteisiin, jotta tämä tilanne ei pääse enää toistumaan.
Komission jäsen on tässä aivan oikeassa. Lissabonin sopimus tarjoaa meille tietenkin paremmat mahdollisuudet hallita tällaisia tilanteita, sillä lähimenneisyys on osoittanut meille sen, että tilanne ei ole ollut politiikan ja päättäjien hallinnassa, vaan me sallimme pankkiirien, valvojien ja luokituslaitosten toimia oman mielensä mukaan, ja lopputulos on nyt kaikkien nähtävissä.
Meidän on varmistettava, että sama ei pääse enää koskaan toistumaan. Meidän on päättäjinä ja erityisesti Euroopan unionin päättäjinä otettava ohjakset käsiimme, sillä meidän odotetaan tekevän niin, ja muiden pitäisi toimia sen mukaisesti, kunnioittaa lakia ja noudattaa päivittäisessä toiminnassaan asianmukaisia käytäntöjä.
Luis Espadas Moncalvillo
Arvoisa puhemies, haluaisin vastata joihinkin edellä esitetyistä puheenvuoroista. En voi vastata kaikkiin, sillä puheenvuoroja pidettiin lukuisia, mutta vastaan lyhyesti joihinkin.
Haluan vastata erityisesti komission jäsen Lewandowskille. Olen hänen kanssaan yhtä mieltä siitä, että tällaisina taloudellisesti epävarmoina ja vaikeina aikoina jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin tulee käyttää kaikki mahdolliset resurssit työttömyyden torjumiseen ja kriisin päättämiseen mahdollisimman nopeasti.
Haluan sanoa jäsen Marinesculle, että neuvoston suuntaviivoissa todella sovittiin, että ulkosuhdehallinnon lujittaminen ei aiheuttaisi lisäkustannuksia. Toisin sanoen ulkosuhdehallinnon ei pitäisi missään olosuhteissa aiheuttaa aiempaa suurempia kustannuksia ja edellyttää suurempia resursseja, vaan uudistuksen tulisi olla talousarviovaikutuksiltaan neutraali.
Jäsen Gardiazábal Rubialille haluan sanoa, että nykyinen talousarviokehys tarjoaa riittävät joustomekanismit joidenkin hänen ehdottamiensa aloitteiden kattamiseksi ja että Euroopan unionin talousarvio ei ole alijäämäinen, mutta sen edellyttämät varat tulevat tietenkin jäsenvaltioiden suorittamista maksuista ja etenkin bruttokansantulovaroista. On selvää, että näiden bruttokansantulovarojen intensiivisempi käyttö vaikeuttaisi jäsenvaltioiden tilannetta, joka on tällä hetkellä varsin arka, kuten hyvin tiedätte. Tämän kanavan käyttäminen EU:n talousarvion kasvattamiseen ei siis olisi järkevää nykyisessä kriisitilanteessa.
Tämä alustava kanta ei kuitenkaan tarkoita, että tarkistamista ei voitaisi harkita poikkeuksellisten olosuhteiden vallitessa tai kehittyessä; näin on käynyt aiemmin useita kertoja tällä ohjelmakaudella. Tähän voidaan kuitenkin ryhtyä vasta, kun muut rahoitusmahdollisuudet on jo tutkittu.
Haluan sanoa jäsen Trüpelille, että ulkopuoliset saattavat todella tulkita komission vihjaavan, että neuvosto ei ole oikeassa tarpeesta muuttaa rahoituskehystä tai tavasta muuttaa sitä, ja neuvosto voisi puolestaan pyytää komissiolta asiakirjaa tarkistamisen käynnistämiseksi. Tosiasia kuitenkin on se, että me olemme kaikki mukana hyvin monimutkaisessa makrotaloudellisessa tilanteessa, joka edellyttää kahta asiaa, kuten jo totesin: Ensinnäkin ongelmien ratkaisemisesta kansallisella tasolla on tehtävä ensisijainen tavoite. Toiseksi EU:n nykyisessä rahoituskehyksessä esitettyjä toimia on jatkettava kunnes saamme käyttöömme riittävän perustellun tutkimuksen, josta voidaan olla yksimielisiä.
Haluan korostaa jäsen Wlosowiczille, että tuen hänen vaatimustaan koheesiopolitiikan puolustamisesta. Neuvosto on aina puolustanut koheesiopolitiikkaa Euroopan unionin tunnuksena ja EU:n itselleen asettamien lähentymistavoitteiden toteuttamisvälineenä. Neuvosto aikoo siis tukea koheesiopolitiikkaa täysin kaikissa tilanteissa.
Haluan sanoa jäsen Andreasenille, että olen hänen kanssaan yhtä mieltä siitä, että nykytilanteessa EU:n resurssien lisääminen ei ole mahdollista. Kuten totesin ensimmäisessä puheenvuorossani, varoja on tästä syystä käytettävä priorisoiden ja jakaen tukia uudelleen, jotta varojen käyttö olisi mahdollisimman tehokasta ja jotta voisimme toteuttaa tavoitteemme mahdollisimman järkevällä tavalla.
Tämä ei millään tavalla tarkoita sitä, että mainitsemissanne valtioissa ajauduttaisiin demokratiavajeeseen; pieninkin mahdollisuus tähän olisi poistettava, vaikka se olisi kuinka vähäinen.
Jäsen van der Stoepin puheenvuoroon haluan todeta, että me aiomme ehdottaa joustonvaran mahdollisuuden tarkastelemista rahoituskehysasetuksessa.
Jäsen Cozzolinolle haluan sanoa, että kantani ei ole muuttunut aiemmasta. Toisin sanoen tämänhetkisessä tilanteessa jäsenvaltioiden, jotka tekevät suuria uhrauksia alijäämänsä supistamiseksi, olisi vaikea löytää lisävaroja Euroopan unionin talousarvioon.
Haluan sanoa jäsen Ehrenhauserille, että me aiomme priorisoida ja jakaa uudelleen otsakkeen 5 varoja mahdollisimman pitkälti sekä vähentää otsakkeen kokoa tai kohdentamista sillä edellytyksellä, että tämä ei haittaa menojen valvontaa tai älykästä ja tehokasta kohdentamista. Tämä toimenpide on näin ollen osa aiemmin mainitsemiani yleisiä toimia joustavuuden ja priorisoinnin lisäämiseksi.
Minun täytyy sanoa jäsen Fernandesille, että me emme aio missään olosuhteissa harkita monivuotisen rahoituskehyksen lykkäämistä. Asiat etenevät päin vastoin normaalisti, ja uusi rahoituskehys hyväksytään sopivana ajankohtana.
Sanon saman jäsen McGuinnessille. Uusien varojen kohdentaminen ei ole tällä hetkellä mahdollista alijäämien, taloudellisen tilanteen heikentymisen ja monien jäsenvaltioiden kohtaamien vaikeuksien vuoksi. Tästä syystä meidän on löydettävä tapoja käyttää nykyisiä varoja paremmin.
Haluan myös sanoa vastauksena erääseen toiseen puheenvuoroon, että EU:n talousarviota on mukautettu kriisin edellyttämällä tavalla. Se ei ole jäänyt seisomaan paikoilleen kahden viime vuoden tapahtuminen edessä ja se on myös vastannut esiin tulleisiin sosiaalisiin haasteisiin. Näin on tehty esimerkiksi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman kohdalla.
Välitän parlamentin jäsenten muut huomiot neuvostolle. Kiitän jäseniä heidän puheenvuoroistaan sekä omasta puolestani että neuvoston puolesta.
Janusz Lewandowski
Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäseniä heidän puheenvuoroistaan. Puheenvuoroista kävi selvästi ilmi kannatuksenne tarkistukselle, joka teidän mielestänne tarkoittaa uutta rahaa uusien haasteiden rahoittamiseen. Toisaalta havaitsin myös huolestuneisuutta niistä seurauksista, joita rahoituskriisi ja siitä johtuvat jäsenvaltioiden julkisten menojen ankarat leikkaukset aiheuttavat.
Tarkistamisesta tehtiin monia kysymyksiä. Tätä ei voida enää kutsua puolivälin tarkistukseksi, sillä sitä on lykätty yhteisymmärryksessä budjettivaltaa harjoittavien kahden toimielimen kanssa. Tarkistus tehdään syyskuussa ja siinä muun muassa määritetään mahdollisten ehdokkaiden uudet omat varat tähän asti yleisten kansallisten maksujen korvaamiseksi. Tarkistuksesta ei tule niinkään teknistä, vaan pikemminkin poliittinen asiakirja, jossa käsitellään myös jäsen Herczogin innokkaasti kannattaman Lissabonin sopimuksen vaikutuksia. Lissabonin sopimusta ei mielestäni pitäisi yhdistää vain hallinnollisiin lisäkustannuksiin kuten nykyään on tapana. Lisäksi olisi syytä muistaa, että nämä kustannukset tuovat myös lisäarvoa, eikä ainoastaan ajatella uusia virkoja ja uudenlaisia hallinnollisia kuluja, joista Euroopan unionin veronmaksajat yleensä pitävät vähiten.
Mitä tulee neuvoston poistamaan 8 artiklan 3 kohtaan, me aiomme puolustaa joustavuutta tavalla tai toisella. Tämä on selkeä johtopäätös neuvotteluistamme vuodesta 2007 lähtien. Jäsen Garriga Polledo luetteli useita huomattavia haasteita. Kyse ei ole valvontavirastoista, vaan pääasiassa ITER-hankkeesta, Galileosta ja muista laajamittaisista hankkeista, jotka on vaikea sijoittaa nykyiseen monivuotiseen kehykseen. Meillä on kuitenkin numerotietoja. ITERin osalta me tiedämme tarkkaan, mitä vuosina 2012-2013 on tulossa. Ennen talousarvion laatimista tarvitaan kuitenkin pitkäaikaista sitoutumista ratkaisun etsimiseen.
Mitä tulee hallintoon, en voi luvata jäsen Ehrenhauserille tarkkoja vastauksia avoimuudesta, mutta voin vakuuttaa, että komissio suhtautuu nollakasvuun hyvin vakavasti. Uusia virkoja ei avata ennen vuotta 2013. Tämä on käsitykseni kriisiaikoina tarvittavasta itsekurista. En voi vastata yksityiskohtaisesti kysymyksiin siitä, miten ylijäämien suhteen pitäisi toimia nykyisessä järjestelmässä, mutta tätä ajatusta voidaan kenties hyödyntää keskusteltaessa seuraavan rahoituskehyksen säännöistä.
Jäsen McGuinness kysyi työasiakirjasta. Se on jo syytä unohtaa, niin kuin sitä ei olisi ollutkaan. Kahta tärkeintä menoluokkaa - koheesiota ja yhteistä maatalouspolitiikkaa - koskevien uusien asiakirjojen pitäisi ilmestyä lokakuussa tai marraskuussa. Ne ovat todennäköisesti luonteeltaan erilaisia kuin esiin vuotanut työasiakirja.
Odotan mielenkiinnolla tulevaa yhteistyötämme. Kalenteri on hyvin selvä; Lissabonin paketista äänestetään Euroopan parlamentissa marraskuussa ja sen jälkeen mennään mahdollisesti sovitteluun. Siis lokakuussa äänestetään ja marraskuussa pidetään sovittelu.
Reimer Böge
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, mutta koska meillä on muutama minuutti aikaa ennen seuraavaa esityslistan kohtaa, haluaisin esittää kaksi loppuhuomautusta.
Ymmärrän jäsenvaltioiden piinallisen tilanteen, johon neuvoston puheenjohtaja vetosi. Neuvoston vastaukset eivät kuitenkaan edelleenkään kuvasta täysin Euroopan unionin kokonaisuutena kohtaamia vaatimuksia ja talousarviota koskevia haasteita eikä EU:n tulevaa suuntaa. Tästä syystä meidän on toimittava yhdessä.
Komission jäsenen vastauksista sain käsityksen, että hän on raottanut ovea tuleville keskusteluille ja yrittää nyt saada jalkaansa oveen väliin. Budjettivaliokunta esittelee näin ollen välivaiheen raportin monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamisen hyväksymismenettelystä parlamentin työjärjestyksen 81 artiklan nojalla, jotta täysistunto saa syyskuussa neuvotteluvaltuudet tulevia keskusteluja varten.
Keskustelu on päättynyt (työjärjestyksen 149 artikla).
Georgios Stavrakakis  
kirjallinen. - (EL) Lissabonin sopimuksessa EU:lle asetetaan uusia painopistealueita ja Eurooppa 2020 -strategiassa määritetään kunnianhimoisia tavoitteita, jotka koskevat EU:n tulevaisuuden kannalta ratkaisevan tärkeitä alueita. Nämä muuttavat tosiasioita, joihin nykyinen monivuotinen rahoituskehys perustuu. Tätäkin tärkeämpää on se, että viimeaikaisen talouskriisin seuraukset, joita emme vielä täysin tunne ja jotka laajenevat yhä, ovat osoittaneet, että haasteet, joihin meidän on vastattava, muuttuvat huomattavasti vuodesta toiseen ja edellyttävät meiltä muutoksia monilla tasoilla, jos haluamme politiikkojemme säilyvän tehokkaina. On kuitenkin selvää, että jokainen EU:n laatima uusi politiikka, aloite ja ohjelma vaatii toteutuakseen riittäviä varoja. Nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen liikkumavarat ovat hyvin kapeita, sanoisin jopa tukahduttavan ahtaita. Ne eivät jätä joustonvaraa tuleville vuosille. Esimerkiksi otsakkeiden 1a ja 4 liikkumavarat eivät mahdollista ennalta arvaamattomien vaatimusten kattamista. Tästä syystä meidän on kiireellisesti tarkistettava nykyistä monivuotista rahoituskehystä varataksemme resurssit, joita EU tarvitsee toteuttaakseen tavoitteensa ja vastatakseen EU:n kansalaisten kasvaneisiin vaatimuksiin. Hukkaamalla aikaa me hukkaamme mahdollisuuksia.
