Maatalous luonnonhaitta-alueilla: erillistarkastelu (lyhyt esittely) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana Herbert Dorfmannin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta laatima mietintö maataloudesta luonnonhaitta-alueilla: erillistarkastelu -.
Herbert Dorfmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, tässä mietinnössä käsitellään komission tiedonantoa maataloudesta luonnonhaitta-alueilla.
Tarkemmin ottaen kyse on epäsuotuisien alueiden määrittelystä ja erityisesti uusien määrittelytapojen löytämisestä. Luonnonhaitta-alueet määritellään tällä hetkellä pääasiassa tai yksinomaan kansallisten perusteiden mukaan. Tällaisia perusteita on yli sata, ja ne ovat eri jäsenvaltioissa täysin erilaisia.
Tämä ei mahdollista yhdenmukaisuutta, mitä tilintarkastustuomioistuin on arvostellut useaan otteeseen. Komissio ehdottaa tiedonannossaan uutta tapaa luonnonhaitta-alueiden määrittelemiseen käyttäen kahdeksaa perustetta, joiden tarkoituksena on uudistaa näiden alueiden määrittely täysin.
Euroopan parlamentilla ei ole tietoja näiden perusteiden vaikutuksista, sillä komission jäsenvaltioilta pyytämät aluesimulaatiot eivät olleet käytettävissä tätä mietintöä valmisteltaessa, emmekä päässeet tutustumaan niihin.
Haluan esittää lyhyen yhteenvedon tässä mietinnössä laaditusta ehdotuksesta. Me pidämme ajatusta yhdenmukaisesta määrittelytavasta periaatteessa järkevänä ja mahdollisesti myös tarpeellisena Euroopan unionin sisäisen yhdenmukaisuuden kannalta. Me myös katsomme, että luonnonhaittakorvaukset - jotka ovat kenties määrittelytavan uudistamisen tärkein tulos, sillä määrittely toteutetaan pääasiallisesti, jotta alueet voivat saada luonnonhaittakorvauksia - ovat äärimmäisen tärkeä maatalouspolitiikan osa ja mahdollistavat maatalouden alueilla, joilla sen harjoittaminen muutoin olisi hyvin vaikeaa, toisin sanoen epäsuotuisilla alueilla ja erityisesti vuoristoalueilla.
Me emme kuitenkaan ole voineet arvioida näiden perusteiden onnistuneisuutta, toisin sanoen niiden toimivuutta käytännössä, sillä meillä ei tällä hetkellä ole käytössämme yhtäkään aluesimulaatiota. Epäilemme kuitenkin, että ehdotetut perusteet eivät ole riittävän täsmällisiä.
Lisäksi on selvitettävä, onko komission ehdottamia perusteita käsiteltävä tällä tavoin erillisinä, yksi kerrallaan, vai olisiko perusteet joissain olosuhteissa huomioitava yhtenä kokonaisuutena. Monissa tapauksissa haitat liittyvät samanaikaisesti useisiin tekijöihin. Mielestämme olisi täysin perusteltua kysyä, eikö perusteet olisi ehdottoman tärkeää huomioida yhtenä kokonaisuutena.
Lisäksi on pohdittava sitä, tulisiko tässä yhteydessä huomioida toissijaisuusperiaate. On siis pohdittava, olisiko tässäkin tapauksessa aiheellista laatia vain karkeat puitteet uusia perusteita käyttäen ja antaa jäsenvaltioille ja alueille mahdollisuus viimeistellä ne.
Mielestäni on tarpeen harkita myös siirtymävaiheen käyttöönottoa. Uuden määrittelytavan seurauksena luonnonhaitta-alueiden joukosta jätetään pois joitain alueita, jotka tulevat tarvitsemaan riittävän pitkää siirtymävaihetta.
Yhteenvetona haluan sanoa - kuten mietinnöstäkin uskoakseni käy ilmi -, että komission tiedonanto kaipaa vielä hienosäätöä ja että sitä on tarkasteltava perusteellisesti ennen täytäntöönpanoa, koska sillä tulee olemaan kauaskantoisia vaikutuksia maanviljelijöille.
Haluan vielä lopuksi kiittää niitä parlamentin jäseniä ja myös komission edustajia, jotka ovat tukeneet minua viime kuukausina tämän mietinnön laatimisessa.
Peter Jahr
(DE) Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää tästä erinomaisesta mietinnöstä. Epäsuotuisien alueiden tukeminen on keskeinen osa yhteistä maatalouspolitiikkaa, jolla pyritään säilyttämään maatalouden laaja kirjo kautta Euroopan. Komission pyrkimys kehittää järjestelmä, jota voidaan käyttää epäsuotuisien alueiden määrittelyyn kaikkialla EU:ssa, on näin ollen myönteinen asia. Ratkaiseva kysymys on kuitenkin se, ajavatko tähän tarkoitukseen laaditut kahdeksan perustetta asiansa. En usko, että ehdotetut perusteet vastaavat tarkoitustaan. En ymmärrä - eikä varmaan myöskään esittelijä eivätkä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenet ymmärrä -, mistä syystä komissio ei ole antanut asetettujen perusteiden vaikutuksia koskevia simulaatiotuloksia käyttöömme. Vetoan siis komissioon: tällaiset toistuvat laiminlyönnit eivät voi jatkua.
Kun me haluamme ja kun meidän täytyy laatia arvio jostakin, meidän on saatava tietoomme tulokset. Pidän tätä jossain määrin luottamuksen puutteena parlamenttia kohtaan. Näin ollen tämä asetusehdotus vaatii vielä paljon lisätyötä. Toivon, että komissio tutustuu tarkasti jäsen Dorfmannin mietintöön, josta me olemme tehneet oman mietintömme. Toivon henkilökohtaisesti, että jäsen Dorfmann voi myös jatkossa vaikuttaa tämän asian käsittelyyn.
Martin Häusling
(DE) Arvoisa puhemies, haluan edellisen puhujan tavoin kiittää jäsen Dorfmannia hänen mietinnöstään. Mietinnöstä käy selkeästi ilmi, että tässä asiassa on vielä joitain selvitettäviä seikkoja. Katson aiempien puhujien tavoin, että nykyinen kehys luonnonhaitta-alueiden määrittelyyn on liian karkea. Se ei kaikilta osin vastaa epäsuotuisien alueiden tarpeisiin. Pidän kyseenalaisena sitä, voidaanko määrittely tehdä yksinomaan luontoa koskevien perusteiden avulla.
Määrittelyssä on tarkasteltava myös yhteiskunnallista tilannetta, jolla on huomattava vaikutus epäsuotuisilla alueilla. Epäsuotuisille alueille myönnettävät tuet ovat monille tiloille elintärkeitä. Tämän vuoksi komission on harkittava uudelleen nykyisen kehyksen hiomista, jotta monet alueet saisivat mahdollisuuden selviytyä.
Nykyisen järjestelmän täytäntöönpano voisi johtaa huomattaviin muutoksiin, jotka eivät aina ole ymmärrettäviä ja jotka voivat aiheuttaa maatalousalalla suurta levottomuutta ja epävarmuutta. Meidän on syytä harkita tätä asiaa vielä uudelleen.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) On erittäin tärkeää, että yhteisen maatalouspolitiikan talousarviossa asetetaan jäsen Dorfmannin mietinnön mukaisesti etusijalle luonnonhaitoista kärsivien maatalousalueiden tukeminen, sillä ilman korvauksia näillä alueilla syntyisi vakavia ympäristövahinkoja ja sosiaalisia ongelmia. Komissio ansaitsee kiitokset siitä, että se jättää tukikelpoisten alueiden määrittelyn kahdeksan uuden perusteen avulla jäsenvaltioille. Haluan kuitenkin muistuttaa siitä, että yhä tänä päivänä jäsenvaltioiden välillä on eroavaisuuksia ja eriarvoisuutta, jotka eivät koske yksinomaan uusille jäsenvaltioille ja muun muassa komission jäsenen kotivaltiolle, Latvialle, asetettuja suoria tukia. Kotivaltiossani Homokhátságin hiekkadyynialueen veden saannista on tullut ongelma, sillä pohjaveden taso on laskenut alueella 4-5 metrillä neljän vuosikymmenen kuluessa ja alueesta on tulossa puoliaavikko. Sama ongelma koettelee myös Etelä-Eurooppaa. Näin ollen vesivarojen hallintaan on erityisen tärkeää löytää ratkaisu tulevan yhteisen maatalouspolitiikan laatimisen yhteydessä.
Michel Dantin
(FR) Arvoisa puhemies, haluan kiittää kollegaamme jäsen Dorfmannia hänen erinomaisesta työstään tämän mietinnön parissa. Mietintö esittää erinomaisen yhteenvedon asian tämänhetkisestä tilanteesta komission ehdotusten valossa.
Haluan osoittaa sanani erityisesti komissiolle. Tätä asiaa on valmisteltu jo useiden kuukausien ajan. Pelko korvauksien menettämisestä uuden määrittelytavan myötä herättää suurta levottomuutta maatalouden alalla monissa jäsenvaltioissa. Kaiken lisäksi korvaukset menetetään tai saatetaan menettää juuri hetkellä, jolloin monet tuotannonalat ovat jo ennestään suurissa vaikeuksissa - nämä vaikeudet ovatkin aiheena huomisiltaisessa suullisessa kysymyksessä. Sen vuoksi asia on saatava etenemään ja nopeasti. Me emme voi tarjota uudelleenmäärittelyn kohteeksi joutuville viljelijöille selkeää vastausta vasta kolmen vuoden kuluttua.
Sari Essayah
(FI) Arvoisa puhemies, on erittäin hyvä, että epäsuotuisat alueet ovat nostettu erityisesti esille tässä mietinnössä. Keskeisin ajatus, jota varmaankin kaikki täällä kannattavat, on se, että kannattavan maataloustuotannon edellytykset on turvattava kaikkialla EU:ssa myös tulevaisuudessa.
Kriteereistä, joilla epäsuotuisia alueita määritellään, tuntuu esiintyvän suurta hämmennystä. Erityisesti epäsuotuisten alueiden maatalouteen on kiinnitettävä huomiota, sillä aiempia uudistuksia, joita yhteisessä maatalouspolitiikassa on tehty, on hyvin usein tehty suotuisten alueiden näkökulmasta.
Jotta me pystymme jatkossakin viljelemään epäsuotuisilla alueilla, on äärimmäisen tärkeää käyttää oikeasuhteisia sääntelymekanismeja. EU on epäonnistunut monien maatalouden sääntelymekanismien purkamisessa, esimerkiksi maitokiintiöistä luopuminen ja kesantojärjestelmän lakkauttaminen ovat olleet epäonnistuneita päätöksiä epäsuotuisien alueiden kannalta.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, eurooppalaisen maatalouden tukemista ei voida asettaa kyseenalaiseksi. Tuet ovat tarpeen muun muassa erilaisten tuotanto-olosuhteiden vuoksi, näitä ovat esimerkiksi ilmasto, maaperän laatu, veden saantiin liittyvät ongelmat, maan tilanne sekä yhteiskunnalliset ja historialliset olosuhteet. Useimmat näistä seikoista vaikuttavat huomattavasti tuotannon tuloksiin ja taloudelliseen suorituskykyyn ja ne ovat vaikuttaneet yhteisen maatalouspolitiikan nykyisiin osatekijöihin.
Yhdyn esittelijän epäilykseen siitä, että uusi lähestymistapa ei saa aikaan odotettuja vaikutuksia. Voivatko tähän asti käytössä olleet perusteet soveltua todella niin huonosti tehtäväänsä? Me tarvitsemme laskelmia ja tarkempaa analyysia vaikutuksista. Tärkeä kysymys on se, miten maataloustuotanto voidaan säilyttää epäsuotuisilla alueilla. Mielestäni näiden alueiden tukemista tulee jatkaa riittävissä määrin tulevassa rahoituskehyksessä osana yhteistä maatalouspolitiikkaa.
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Dorfmannia tästä erinomaisesta mietinnöstä, joka koskee komission tiedonantoa nimeltä "Kohti tuen parempaa kohdentamista luonnonhaitta-alueiden viljelijöille".
Haluaisin ottaa esiin pari ongelmallista seikkaa. Luonnonhaitta-alueille maksettavien korvauksien päätavoitteena on varmistaa maankäytön jatkuminen sekä - viljelymaan hallinnan kautta - pitää yllä maaseutualueita ja edistää kestäviä viljelyjärjestelmiä. Näiden alueiden viljelijöille maksettavat korvaukset kattavat viljelijöille lankeavia lisäkustannuksia ja tulonmenetyksiä, jotka johtuvat olemassa olevasta luonnonhaitasta.
Neuvosto on päättänyt poistaa sosioekonomiset perusteet luonnonhaittakorvauksien tavoitteista. Sosioekonomisten perusteiden poistaminen on sijoitettava laajempaan yhteyteen, jossa ovat kaikki maaseudun kehittämisasetuksen jäsenvaltioille tarjoamat toimenpiteet: taloudellisen toiminnan laajentaminen maatalouden ulkopuolelle, mikro-, pien- ja keskisuurten yritysten perustaminen, matkailupalveluiden kehittäminen ja peruspalveluiden tarjoaminen.
Luonnonhaittakorvauksia ei siis ole luotu ratkaisuksi väestökadon ongelmaan. Viljelijöiden tukeminen aloilla, joilla ei ole tuotantoa vaikeuttavia luonnonhaittoja, lisäkustannuksia tai tulonmenetyksiä, vääristäisi kilpailua suhteessa muiden alueiden viljelijöihin. Lisäksi sosioekonomiset mittarit muuttuvat ajan myötä ja vaatisivat sen vuoksi jatkuvaa seurantaa ja tarkistamista kullakin alueella.
Ehdotus syrjäisyyden huomioimisesta ei ole toimiva neuvoston laatimaan, luonnonhaittoja koskevaan kehykseen nähden. Syrjäisten alueiden kohdalla voidaan hyödyntää muita määrittelytapoja, kuten asetuksessa olevaa tätä haittaa koskevaa artiklaa.
Komissio pyysi valmistelun eri vaiheissa jäsenvaltioita toimittamaan vaihtoehtoisia ehdotuksia biofyysisistä perusteista ja niiden kynnyksistä Tutkijat tulevat analysoimaan näiden ehdotusten pätevyyttä ja ennen kaikkea niiden avoimuutta ja soveltuvuutta yhteisönlaajuiseen käyttöön. Vaihtoehtoisten kynnysten on kuitenkin johdettava johtopäätökseen, että alueella on merkittävä luonnonhaitta neuvoston toivomuksen mukaisesti.
Kun biofyysisiin perusteisiin perustuvat määrittelytestit on saatu päätökseen, niiden tulokset huomioidaan komission ehdotuksessa vuoden 2013 jälkeiseksi yhteiseksi maatalouspolitiikaksi. Ehdotuksessa pyritään lisäksi tekemään siirtymästä mahdollisimman helppo niille alueille, jotka voivat menettää luonnonhaitta-alueen asemansa.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan kahden viikon kuluttua seuraavalla Brysselin istuntojaksolla.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Anneli Jäätteenmäki  
kirjallinen. - (EN) Kiitän esittelijää hänen erinomaisesta työstään. Monimuotoisten ja aktiivisten maaseutualueiden säilyttäminen on tärkeää useista syistä, eikä vähiten elintarvikkeiden ja ekologisesti kestävän matkailun maailmanlaajuisesti kasvavan kysynnän vuoksi. Viljelyn lopettaminen olisi monilla alueilla kova takaisku, sillä se johtaisi maaseudun toimeentulon laskuun sekä vuosisatojen kuluessa muotoutuneiden maaseutumaisemien katoamiseen.
Petru Constantin Luhan  
kirjallinen. - (RO) Luonnonhaitta-alueiden tukijärjestelmä on onnistunut aidosti tukemaan maanviljelyn jatkumista epäsuotuisilla alueilla. Riittävien korvausten maksaminen epäsuotuisille alueille on ehdottoman tärkeää.
Jäsenvaltiot ovat määritelleet ja luokitelleet nämä alueet erilaisten perusteiden nojalla omien mittareidensa mukaan. Näitä eri mittareita on kuitenkin äärimmäisen vaikea edes vertailla, sillä alueiden luokitteluun ja priorisointiin niissä käytetyt menetelmät poikkeavat toisistaan huomattavasti. Yhteisten luokitteluperusteiden laatiminen lisäisi järjestelmän avoimuutta, luotettavuutta ja tehokkuutta kaikkialla Euroopassa. Tässä suhteessa tuen ajatusta tarkistaa luonnonhaitta-alueiden viljelijöiden tukijärjestelmää ja laatia epäsuotuisia alueita koskeva yhteinen strategia. Näin voitaisiin vähentää jäsenvaltioiden välistä eriarvoisuutta taloudellisen tuen myöntämisen yhteydessä.
James Nicholson  
kirjallinen. - (EN) On syytä muistaa, että 54 prosenttia EU:n viljelymaista on nykyisellään luokiteltu epäsuotuisiksi alueiksi. Järjestelmän ylläpitäminen on ehdottoman tärkeää, jotta viljelijöille voidaan korvata heidän työnsä julkisten hyödykkeiden tuottamiseksi, autioitumisen estämiseksi, luonnon monimuotoisuuden edistämiseksi ja maaseutuyhteisöjen tukemiseksi. Markkinat eivät palkitse eivätkä korvaa viljelijöille tällaista toimintaa alueilla, joilla viljelyä vaikeuttaa jokin luonnonhaitta. Sen vuoksi meidän on varmistettava, että epäsuotuisten alueiden tukijärjestelmän uudistus rahoitetaan riittävällä tavalla yhteisen maatalouspolitiikan kokonaisbudjetista ja että luokittelujärjestelmä on oikeudenmukainen ja syrjimätön. Komission alkuperäisessä ehdotuksessa esitetyt luonnonhaitta-alueiden luokitteluun tarkoitetut kahdeksan biofyysistä perustetta olivat epäilemättä suosiollisia Manner-Euroopan kuiville ja lämpimille alueille. Sen vuoksi pidän myönteisenä sitä, että valiokuntatasolla on hyväksytty tarkistuksia, joissa mainitaan "maaperän kosteustasapaino" ja "peltokapasiteettipäivät". Tämä on ensimmäinen askel sen varmistamiseksi, että pohjoisen Euroopan maat, kuten Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti, eivät joudu syrjinnän kohteiksi uuden luokittelujärjestelmän yhteydessä.
