Istuntokauden uudelleen avaaminen
Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 4. syyskuuta 2003 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemies.
Kymmenen päivää sitten, 11. syyskuuta 2003, kuulimme aamulla uutisen Ruotsin ulkoministerin Anna Lindhin traagisesta kuolemasta. Hän oli entinen neuvoston puheenjohtaja ja monien ystävä, joten hänet tunnettiin hyvin täällä parlamentissa.
Olen lähettänyt omasta puolestani ja Euroopan parlamentin puolesta surunvalittelut Anna Lindhin perheelle, ystäville ja työtovereille sekä Ruotsin kansalle tästä käsittämättömästä hyökkäyksestä Anna Lindhiä sekä Ruotsin vapautta ja demokratiaa kohtaan.
Kaikki, jotka tapasivat Anna Lindhin, arvostivat hänen poikkeuksellista lämminhenkisyyttään, älykkyyttään ja avoimuuttaan: hän oli uudenaikaisen eurooppalaisen politiikan esimerkillinen edustaja. Monet muistelevat nyt hänen eloisaa ja piristävää seuraansa. Monet varmasti muistavat hänen suoruutensa sekä vaatimattoman persoonallisuutensa ja tyylinsä.
Hän oli yksi parhaimmista. Hänen perheensä, ystävänsä ja rakkaimpansa ovat sydämissämme ja ajatuksissamme. Häntä tullaan todella kaipaamaan. Pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden kunnioituksemme osoituksena.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden.)

Andersson (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitos Anna Lindhiä koskeneista lämpimistä ja liikuttavista sanoista. Ruotsi, Eurooppa ja koko maailma suree ja kaipaa Annaa. Kuten sanoitte, hänen perheensä, puolisonsa ja kaksi poikaansa ovat päällimmäisenä ajatuksissamme.
Anna onnistui siinä, mistä usein keskustelemme, eli yhdistämään perhe-elämän, vanhemmuuden ja todella aktiivisen poliittisen toiminnan. Hän oli päivittäin yhteydessä kahteen poikaansa. Hän matkusti kotiin osallistuakseen poikiensa koulun vanhempainiltoihin. Anna oli poikkeuksellisen hyvä poliitikko: hän saattoi olla jonain päivänä YK:ssa, tavata seuraavana päivänä muita ulkoministereitä ja keskustella sitä seuraavana päivänä torilla Ruotsin maahanmuuttajien tai koululaisten kanssa.
Anna oli aidosti kiinnostunut paitsi oman maansa sisäpolitiikasta ja maailmanpolitiikasta myös eurooppalaisesta yhteistyöstä. Hän teki paljon työtä saadakseen tavallisen Ruotsin kansan kannattamaan yhteisön asioita. Hän edisti merkittävästi Ruotsin asemaa Euroopassa ja puhui Euroopan puolesta maailmalla. Oli kunnia saada työskennellä Annan kanssa. Hän oli pätevä, innostunut ja lähes aina iloinen sekä huomaavainen.
Kunnioitamme Annan muistoa parhaiten edistämällä demokratiaa, ihmisoikeuksia, entistä avoimempaa yhteiskuntaa ja Euroopan unionin laajentumista, joka oli Annalle tärkeimpiä aiheita. Hän pyrki laajentamaan ja tiivistämään eurooppalaista yhteistyötä sekä tehostamaan ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Tekemällä samoin kunnioitamme Annan muistoa parhaiten.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies.
Ennen käsittelyjärjestykseen siirtymistä haluan mainita ja ilmaista tyytyväisyyteni Latviassa viikonloppuna järjestetyn kansanäänestyksen myönteisestä tuloksesta. Ylivoimainen enemmistö kansasta osoitti kannattavansa Latvian liittymistä Euroopan unioniin, ja äänestysprosentti oli erittäin suuri. Kymmenestä jäsenyyteen valmistautuvasta maasta tämä oli yhdeksännen ja viimeisen maan menestyksekäs kansanäänestys. Kyproksen parlamentti ratifioi EU-jäsenyyden yksimielisesti 14. heinäkuuta 2003. Kollegani ovat varmasti samaa mieltä siitä, että tämä on virstanpylväs pyrittäessä luomaan 25 jäsenvaltion Euroopan unionia 1. toukokuuta 2004.
Nyt odotamme, että jäsenvaltioiden parlamentit saavat päätökseen ratifiointiprosessin.

Puhemies.
Puheenjohtajakokouksen 18. syyskuuta 2003 pidetyssä kokouksessa työjärjestyksen 110 ja 110 a artiklan mukaisesti laaditun esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu. Siihen on ehdotettu seuraavia muutoksia:
Tiistai:
Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto on esittänyt minulle pyynnön, että esityslistalle lisätään yleisen talousarviokeskustelun jälkeen komission julkilausuma Alstom-yhtiön tilanteesta.

Wurtz (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, komission on määrä antaa lausuntonsa Alstom-yhtiön tilanteesta iltaan mennessä. Yhtiössä on yli 118 000 työntekijää, ja se toimii tuotannonaloilla, jotka ovat erittäin tärkeitä Euroopan unionin kannalta. Asiaa ei todellakaan pidä ajatella vain Euroopan kannalta, ja huomautan, että syypäitä ovat suuressa määrin myös yhtiön edellinen hallitus ja Ranskan valtio. Näin ollen kilpailusäännöt, valtiontuet ja komission käyttämä kohtuuton valta näissä asioissa saavat Euroopan unionin osalliseksi asiaan. Tämän vuoksi Alstomin tapaus on jossain määrin osoittanut, millaisia strategisia valintoja Euroopan tulevaisuus meiltä edellyttää etenkin perustuslain hyväksymisen yhteydessä. Ryhmäni ehdottaakin, jos vain on mahdollista, että huomiselle esityslistalle lisätään komission lausunto aiheesta ja siitä käytävä keskustelu.

Schulz (PSE).
Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä kannattaa ehdottomasti sitä, että komissio kertoo meille kantansa tähän asiaan. Tämä edellyttää, että komissio on vihdoin tehnyt asiasta päätöksen ja pystyy esittämään kantansa huomenna. Eihän olisi mitään järkeä aloittaa keskustelua asiasta, jos komissio ei ole päättänyt, mitä se aikoo tehdä. Koska yhtiöllä on valtava taloudellinen merkitys Ranskan ja myös Euroopan työmarkkinoiden kannalta ja koska asia on teknisesti merkittävä, on täysin selvää, että on tehtävä kaikki mahdollinen, jotta yhtiö pidetään pystyssä. Sosiaalidemokraattien ryhmä kannattaa ehdotusta.
Haluan kuitenkin mainita, että asiaa on käsiteltävä maltillisesti. Keskustelinkin asiasta aiemmin jäsen Wurtzin kanssa. Meidän on nähtävä se vaiva, että kuuntelemme komissiota ja laadimme päätöslauselman. Mielestäni päätöslauselmaa ei kannata laatia äärimmäisessä kiireessä. Jos tämä ehto hyväksytään, kannatamme asian sisällyttämistä esityslistalle.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen Schulzin mainitsema alustavien toimien tarve ja hänen vakava suhtautumisensa ongelmiin ovat merkkejä siitä, että on liian aikaista keskustella ongelmista. Minusta hänen luettelemat vakavan keskustelun edellytykset eivät tällä haavaa täyty, ja siksi vastustamme ehdotusta. Tosiasiassa keskustelua ei kannata järjestää, jos siinä ilmaistaan ainoastaan päivänpolitiikan herättämiä tunteita ja jos keskustelun todelliset edellytykset eivät täyty eikä keskustelun päätteeksi voida laatia päätöslauselmaa.

Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan puolustaa tätä pyyntöä. Aihe on erittäin kiistanalainen. Tein aivan oikein pyytäessäni pääosasto I:tä tarkastelemaan mietintöä siinä muodossa kuin siitä oli äänestetty valiokunnassa ja tutkimaan, onko siinä ehdotetun tutkintavaliokunnan perustaminen oikeudellisesti perusteltua. Tarkastelun jälkeen mietintöön tehtiin PO I:n pyytämiä muutoksia.
Sain kuitenkin tietää, että 4 kohtaan tehtiin muita muutoksia, joilla tekstiä muutettiin niin paljon, ettei se vastaa PO I:n toivomuksia. Asiasta on annettu pitkähkö oikeudellinen lausunto. Edes muutokset, joita jäsen Perry haluaa tehdä oikeudellisen lausunnon 26 kohdan mukaisesti, eivät tee johdanto-osan N ja V kappaleista oikeudellisesti perusteltuja.
Tämän ja mietinnön teknisen luonteen vuoksi suosittelen, ettemme aloita asiaa koskevaa keskustelua vaan että yksikkönne tarkastelevat mietintöä sellaisena kuin se on esitetty ja siten myös jäsen Perryn perusteluja, jotka nimenomaisesti mainitaan 5 kohdassa. Täten yksiköt voivat päättää, onko mietintö nykyisessä muodossaan oikeudellisesti perusteltu.
Lopuksi huomautan, että on äärimmäisen tärkeää, että parlamentti saa käsiteltäväkseen mietinnön, joka vastaa valiokunnassa äänestyksen kohteena ollutta mietintöä. Pelkäänpä, ettei tämä toteudu kyseisen mietinnön kohdalla.

Puhemies.
Hyvä jäsen Cashman, varmistan, että ymmärsin oikein. Käsittääkseni pyydätte ryhmänne puolesta, että mietintö palautetaan valiokuntakäsittelyyn. Lisäksi olette pyytäneet, että päättäisin mietinnön käsiteltäväksi ottamisesta. Kumman pyynnön haluatte esittää?

Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, ryhmäni puolesta ilmoitan, että luotamme parlamentin viisauteen, sillä uskon, että mietinnön palauttamisesta oikeusasioista vastaaviin yksiköihin muodostuisi pitkä ja aikaa vievä prosessi.

Perry, Roy (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen harmissani siitä, ettei PSE-ryhmä yrittänyt ottaa yhteyttä minuun tai yksikkööni laatiessaan tätä ehdotusta. Vetoomusvaliokunta noudattaisi erittäin mielellään parlamentin työjärjestystä, ja siksi puheenjohtajamme Gemelli selvitti tarkasti lainopillisia asioita. Parlamentin oikeudellisen yksikön mukaan voimme aivan varmasti jatkaa mietinnön käsittelyä torstaina.
Olen esittänyt tarkistuksen, jota suosittelen parlamentille torstaina. Siinä todetaan yksinkertaisesti, että parlamentti varaa itselleen oikeuden käynnistää lisätutkimuksia, jos komissio ei toimita tarvittavia tietoja. Minua harmittaa, että jäsen Cashman yrittää tehdä asiasta näin riitaisan. Saimme ensimmäisen vetoomuksen vuonna 1997. Parlamentilla ei ole mitään hyvää syytä viivyttää mietinnöstä käytävää keskustelua.
Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, oikeudellisen lausunnon 26 kohdassa todetaan direktiivien asianmukaista soveltamista koskevan tarkastelun osalta selkeästi, että direktiivejä käsitellään jo tai tullaan melko varmasti käsittelemään kansallisissa tuomioistuimissa, eli valiokunnan toimivallan ulkopuolella.

Puhemies.
 Asiasta on äänestettävä. Asiaan saattaa liittyä oikeudellisia näkökohtia, mutta käsittelen niitä hetken kuluttua. Keskeinen poliittinen kysymys on, palautetaanko mietintö valiokuntakäsittelyyn.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Mietintö on siis esityslistalla. Pyydän yksiköitä laatimaan torstaina pidettävän istunnon puhemiehistölle huomautuksen oikeudellisista kysymyksistä, jotta istunnossa voidaan käsitellä esitettyjä kysymyksiä mietinnön oikeudellisesta hyväksyttävyydestä. Jäsen Perryn mukaan tällaista ongelmaa ole, mutta jäsen Cashman on eri mieltä.
Pyydän yksiköitä varmistamaan, että parlamentin puhemies pystyy aloittamaan asian käsittelyn asianmukaisesti torstaina käytävässä keskustelussa.

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on pyytänyt, että mehiläishoidon ongelmista esitetystä suullisesta kysymyksestä käytävän keskustelun päätteeksi laaditaan päätöslauselmaesitys, josta äänestetään Brysselissä 9. lokakuuta 2003.

Lulling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, puheenjohtajakokous on erittäin ystävällisesti sisällyttänyt mehiläishoidon ongelmia Euroopassa koskevan suullisen kysymyksen torstain täysistunnon esityslistalle. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyväksyi suullisen kysymyksen 12. kesäkuuta työjärjestyksen 42 artiklan mukaisesti.
Valiokunta nimitti jäsen Souchet'n ja minut laatimaan keskustelun päätteeksi päätöslauselmaesityksen, ja tarkoituksemme oli hyväksyä päätöslauselmaesitys 30. syyskuuta. Koska aikataulua on nyt kuitenkin kiristetty - tätä ei tapahdukaan usein, mutta olemme siihen todella tyytyväisiä - pyydän, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan päätöslauselmaesityksestä, jonka se aikoo hyväksyä 30. syyskuuta, äänestetään lokakuun ensimmäisen istuntojakson aikana, jos asiaa koskeva keskustelu sisällytetään torstain esityslistalle.
Jos päätöslauselmasta voidaan äänestää lokakuun ensimmäisen istuntojakson aikana, hyväksymme suullisesta kysymyksestä käytävän keskustelun sisällyttämisen torstain esityslistalle. Jos äänestystä ei voida järjestää lokakuun ensimmäisen istuntojakson aikana, emme hyväksy sitä.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, olen teidän tavoin tyytyväinen Latviassa viikonloppuna järjestettyyn kansanäänestykseen, jossa ylivoimainen enemmistö äänestäjistä kannatti Euroopan unioniin liittymistä. Odotan innokkaasti sitä, että kaikki kymmenen unioniin liittyvää valtiota saa ratifiointiprosessin päätökseen.
Kysymyksiä on herättänyt äänestysoikeuden takaaminen kaikkien 25 valtion sellaisille kansalaisille, jotka asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin kotimaassaan. Voisiko puhemiehistö tutkia, millaisia järjestelyjä 25 valtiossa on tehty, jotta nämä Euroopan kansalaiset voivat äänestää muussa valtiossa kuin kotimaassaan? Tärkeää ei ole ainoastaan se, että heillä on oikeus äänestää, vaan myös se, että heitä kannustetaan siihen.

Vallvé (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa parlamentille Euroopan parlamentin julkaiseman Focus on Europe -lehden tilaajien määrästä. Viimeisin numero ilmestyi toukokuussa 2003. Lehti julkaistiin 11:llä Euroopan parlamentin työkielellä, ja ensimmäistä kertaa lehdestä oli saatavilla myös katalaaninkielinen erityispainos.
Mielenkiinnosta halusin tietää, kuinka moni katalaaninkielinen tilasi tätä lehteä katalaaninkielisenä. Euroopan parlamentin viraston viime viikolla antamien tietojen mukaan katalaaninkielisen painoksen tilaajia on 31 000.
Jos tätä lukua verrataan muunkielisten painosten tilaajamääriin - esimerkiksi ranskankielisten tilaajamäärä on 63 000 ja italiankielisten 51 000 - ja tarkastellaan tilausmäärien ja kyseisen kielen puhujien suhdetta, voidaan päätellä, että katalaaninkielisiä tilaajia on suhteessa erittäin paljon. Tämä osoittaa selvästi, että oli hyvä päätös julkaista Focus on Europe -lehti myös katalaanin kielellä.

Puhemies.
Kiitos jäsen Vallvé, olette selvästi aidosti kiinnostunut tästä asiasta.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, niin kutsuttu Jugoslavian kansainvälinen rikostuomioistuin on kahden vuoden ajan yrittänyt saada vahvistusta Slobodan Milosevicia kohtaan esitetyille syytöksille.
Sadoista vääristä todistajanlausunnoista ja lukuisista tekaistuista todistusaineistoista huolimatta syytteeseenpano näyttää epäonnistuvan täydellisesti. Syyttäjät ja syyttäjien taakse piiloutuvat henkilöt ovat onnistuneet ainoastaan tuhoaman presidentti Milosevicin terveyden. Ehkä heidän tarkoituksenaan onkin tuhota hänet fyysisesti.
Uutena osatekijänä on se, että syytteeseenpanon yhteydessä Milosevicille annettiin vain kolme kuukautta aikaa valmistella puolustustaan. Kaikki tiesivät tuolloin hänen terveydentilansa ja sen, ettei hän saanut ulkopuolista apua ja että hän kieltäytyi myöntämästä koko prosessin lainmukaisuuden. Samaan aikaan häntä kiellettiin tapaamasta puolueensa jäseniä ja häntä tukevia valiokuntia.
Kreikan kommunistinen puolue tuomitsee ankarasti Miloseviciin kohdistuvat lisääntyvät perusoikeuksien rikkomukset ja pyytää, että oikeudenkäyntiä lykätään kahdella vuodella ja että hänet vapautetaan, jotta hän voi palata Belgradiin toipumaan ja valmistautumaan. Imperialistit voivat perustella Jugoslaviassa tekemiään rikoksia vääristellyin todistein kuinka paljon tahansa, mutta olemme varmoja, etteivät he onnistu perusteluissaan.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa olevani huolestunut Zimbabwen viimeaikaisista tapahtumista ja erityisesti siitä, että maan ainoa riippumaton sanomalehti Daily News on lakkautettu, vaikka korkein oikeus teki päinvastaisen päätöksen.
Kuten tiedätte, parlamentti on kahden vuoden ajan ilmaissut selkeästi ja toistuvasti olevansa huolissaan Mugaben hallinnon aiheuttamasta järkyttävästä tilanteesta Zimbabwessa. Olemme pyytäneet neuvostoa kiristämään toimiaan ja muita eteläisen Afrikan maita, etenkin Etelä-Afrikan tasavaltaa, edistämään entistä aktiivisemmin Zimbabwen tilanteen kohentumista. Olemme tyytyväisiä neuvoston puheenjohtajan 18. syyskuuta 2003 antamaan lausuntoon, mutta puheet eivät riitä. Olen pettynyt, koska en ole saanut vastausta Kreikan ja Italian ulkoministereille lähettämiini aihetta koskeviin kirjeisiin.
Pyydän puhemiestä vaatimaan, että neuvosto reagoi parlamentin huolestuneisuuteen ja suhtautuu vakavasti siihen, että on ryhdyttävä Mugaben hallinnon vastaisiin tehokkaisiin toimiin.

Puhemies.
Kiitos jäsen Van Orden. Ilmoitamme asiasta neuvostolle parlamentin puolesta.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, puhun erittäin lyhyesti. Muistutan vain asiasta, johon parlamentti on kiinnittänyt jo useasti huomiota. Tarkoitan Nigerian kansalaisen Amina Lawalin hankalaa tilannetta. Amnesty International välitti hiljattain vetoomuksen, jossa todettiin, että hänen tuomionsa oli vahvistettu. Amnesty Internationalin viimeisimmissä raporteissa todetaan kuitenkin, että näin ei ole ja että vetoomusta käsitellään 25. syyskuuta. Tämän vuoksi pyydän kollegoitani esittämään lisävaatimuksia Nigerian viranomaisille tämän järjettömän vainon lopettamiseksi. Lisäksi pyydän puhemiestä välittämään eteenpäin sen raivon tunteen (joka on ilmaistu useasti parlamentissa), jonka tämä täysin järjettömästi perusteltu Nigerian kansalaisen vaino on meissä herättänyt.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, huomasimme tänään, Euroopan autottomana päivänä, että Brysselin ja Strasbourgin välinen suora junayhteys on peruutettu. Sen vuoksi tuhannet ihmiset joutuivat tulemaan tänne jälleen kerran autoillaan. Se on todellinen häpeä - uhka ympäristölle ja parlamentin imagolle. Meidän tehtävämme on näyttää esimerkkiä. Siksi pyydän teitä aloittamaan välittömästi neuvottelut Ranskan ja Belgian rautatieyhtiöiden kanssa, jotta ongelma saadaan pian ratkaistua. Jokaisessa istunnossa valitetaan Strasbourgiin pääsystä. Olemme saaneet tarpeeksemme! Tämä parlamentin kotipaikkaa koskeva Gordionin solmu on avattava lopullisesti.

Puhemies.
Olen pahoillani, sillä joudun ilmoittamaan, että valituksenne päätyy asiaa koskevien valistusten jonoon, joka on jo muodostunut pitkäksi. Katsomme, mitä asialle voidaan tehdä.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, tuomitsen sen, että Kreikan teollisuusliiton pääjohtajan Kyriakopoulosin omistamissa kaivoksissa kuoli viime viikolla jälleen kaksi työntekijää ja kaksi loukkaantui vakavasti. Ennen näitä kahta kuolemantapausta oli sattunut kuusi samankaltaista työssä sattuneesta onnettomuudesta aiheutunutta kuolemantapausta. Yksistään syyskuun aikana on tapahtunut kymmenkunta loukkaantumista.
Vaikuttaa siltä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden työntekijöitä pidetään - etenkin Kreikassa - todellakin ylimääräisenä voimavarana, ja suuret yritykset uhraavat työntekijöiden terveyden ja hengen saadakseen mahdollisimman suuria voittoja.
Minusta tilanne ei ole sietämätön ainoastaan Kreikassa. Siitä on todisteita, ja ehkä eniten Kreikan osalta. Yksistään minun kotimaassani kuolee joka vuosi satoja ihmisiä ja tuhansia loukkaantuu. Kuvitelkaa, millainen tilanne on koko Euroopan unionin alueella. Jos tämä on työllisyyttä, työturvallisuuden ja työterveyden turvaamista koskevien jalomielisten julistusten tarkoitus, olemme todellakin erehtyneet. Siksi katsommekin, että tämä on jälleen yksi merkki nykyisestä järjestelmästä ja osoitus siitä, kuinka julma tämä järjestelmä on rehellisesti elantoaan ansaitsevia kohtaan.

Cappato (NI).
Arvoisa puhemies, kiinnitän huomionne erääseen vakavaan asiaan. Tietoyhteiskuntahuippukokouksen (World Summit on the Information Society) valmistelukomitea kokoontuu Genevessä. Ensiksikin kahdelta kansalaisjärjestöltä - Reporters Sans Frontières- ja Human Rights in China -järjestöiltä - on evätty osallistuminen komiteaan. Toiseksi tietoyhteiskuntahuippukokouksen toinen kokous aiotaan pitää Tunisiassa. Kansainvälinen kidutuksenvastainen järjestön mukaan Tunisia on nimittänyt huippukokouksen puheenjohtajaksi itsensä kenraali Habib Ammarin, joka on Habib Bourguiban kansalliskaartin entinen johtaja, entinen sisäministeri ja kidutuksesta kuuluisan Tunisian erikoisyksikön kansallisen päämajan perustaja.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä puuttumaan asiaan ja estämään sen, että YK:n tietoyhteiskuntahuippukokousta johtaa kätensä kidutettujen verellä tahrinut henkilö, sillä silloin tahriintuisivat myös Internet ja tietoyhteiskunta.

Puhemies.
Hyvä jäsen Cappato, tutkin asiaa ja vastaan teille ja parlamentille aikanaan.

Banotti (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tänä aamuna irlantilaisessa lehdessä oli Isprassa sijaitsevan eurooppalaisen tutkimuslaitoksen laatima erittäin mielenkiintoinen raportti. Koska toimielimet ovat olleet huolissaan ilman laadusta, aion lähettää kollegoille sähköpostitse tämän artikkelin, jossa haudataan lopullisesti ajatukset siitä, että tupakointi suljetussa tilassa olisi jotain muuta kuin haitallista. Tutkimus on varsin huolestuttava, ja toivon, että tupakoivat kollegat kunnioittavat muiden terveyttä pidättymällä tupakoimasta parlamentissa muualla kuin tupakointiin varatuilla alueilla.
Raportin on arvioitu olevan yksi kaikkien aikojen parhaimmista ilman laatua koskevista raporteista, ja siinä käsitellään monia sellaisia huolenaiheita, joita olen kvestorina pyytänyt yksiköiden ottavan huomioon.

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, koska en ole saanut tilaisuutta aloittaa todellista poliittista keskustelua komission toimista, käytän tämän lyhyen minuutin ilmaistakseni pettymykseni komission toimia kohtaan. Mielestäni arvosteltavaa löytyy kolmelta alalta. Ensimmäinen ala on talousarviopolitiikka ja komission jatkuva joustamattomuus vakaussopimuksen ehtojen tulkinnassa. Joustamattomuus on Euroopan talouden etujen vastaista ja estää talouden elpymisen. Toinen arvostelun aihe liittyy komission toimien joustamattomuuteen kilpailupolitiikan alalla. Sen vuoksi teollinen logiikka ja Euroopan teollisuuden edut jäävät huomiotta. Kolmas syy liittyy komission toimiin, jotka koskevat hallitustenvälistä konferenssia: kun kaikki perustuslakiluonnosta kannattavat tiivistävät rivejään puolustaakseen tekstiä, komissio ehdottaa, että perustuslakiluonnos otetaan uudelleen käsiteltäväksi hallitustenvälisessä konferenssissa. Olen pettynyt komissioon, joka ei enää toimi Euroopan veturina vaan on muuttunut taakaksi. En kuitenkaan arvostele sitä enempää.

Puhemies.
Olette yksimielisiä tuossa asiassa.

André-Léonard (ELDR).
Arvoisa puhemies, Brysselin uusi skientologiakirkko otettiin käyttöön komein juhlallisuuksin viime viikolla, tarkemmin sanottuna keskiviikkona. Arvoisa puhemies, olen yllättynyt, että tällainen tapahtuma järjestettiin keskellä eurooppalaista kaupunkia. Lisäksi minun on ilmaistava pahennukseni mahdollisesta harhaanjohtamisesta, sillä uuden viraston nimi on "European Office for Public Affairs and Human Rights".
Kaikille parlamentin jäsenille oli lähetetty kutsu tähän avajaistilaisuuteen. Kukin löysi omasta parlamentin postilaatikostaan tuon kutsun, johon oli merkitty huoneen numero ja kerros, jossa huone sijaitsee. Kutsuissa ei ollut postimerkkiä, joten ne oli jaettu itse. Haluaisin tietää, kuinka nämä kutsut on saatu jaettua ja kuka ne on tuonut Euroopan parlamenttiin. Arvoisa puhemies, minusta tuntuu, että meidän olisi suhtauduttava hieman varovaisemmin tähän lahkoon, sillä muutaman päivän kuluttua sitä kuulustellaan Belgian oikeudessa huijaamisesta, kaikenlaisesta harhaanjohtamisesta, laittomasta lääketieteen harjoittamisesta ja monista muista rikoksista, joihin sen epäillään syyllistyneen.

Puhemies.
Hyvä jäsen André-Léonard, pyydän yksiköitä tutkimaan, kuinka kyseinen ilmoitus jaettiin. Voin kuitenkin vakuuttaa jo etukäteen, että tällainen jakelutapa ei ole parlamentin sääntöjen ja menettelyjen mukaista. Asiaa on tutkittava yksityiskohtaisesti.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Sterckxin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0278/2003) meriturvallisuuden parantamisesta öljyalus Prestigen onnettomuuden jälkeen (2003/2066(INI)).

Sterckx (ELDR)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluan kiittää niitä monia parlamentin jäseniä, jotka osallistuivat tämän mietinnön laatimiseen. Haluan kiittää kaikkia, joilta saimme tietoa parlamentin kuulemistilaisuuksissa ja vierailuillamme Galiciaan ja Brestiin, mutta myös kaikkia niitä, jotka omasta aloitteestaan lähettivät meille tietoa sähköpostilla tai kirjeitse tai niitä, jotka lähettivät meille kokonaisia asiakirjoja. Kaikki nämä tapaukset olivat hyvin mielenkiintoisia ja auttoivat meitä paljon.
Haluan kuitenkin tehdä selväksi, että tämän mietinnön tavoitteena on parantaa meriturvallisuutta mahdollisimman paljon. Se on ainoa asia, jonka parissa työskentelimme. Ensinnäkin meidän oli saatava mahdollisimman paljon tietoa Prestigestä ottaaksemme siitä opiksemme. Sen jälkeen meidän oli käytävä läpi kaikki eurooppalaiset ja kansainväliset säädökset selvittääksemme, missä voidaan tehdä parannuksia. On selvää, ettei komissio odottanut meidän päätelmiämme, vaikka olimmekin riittävästi yhteydessä komissioon työmme aikana. Ehdotuksia tehtiin, ja mielestäni komissio työskenteli nopeasti ja hyvin tässä tapauksessa.
Mikä meni vikaan Prestigen onnettomuudessa? Yksi mietinnön alustavista päätelmistä oli, ettei onnettomuusalueella ollut hätäsatamia. Mielestäni tämä on toinen kahdesta tärkeimmästä päätelmästä. Alus siirrettiin pois rannikolta, ja näin toimimalla onnettomuus sai ainakin maantieteellisesti vakavammat seuraukset kuin sillä muuten olisi saattanut olla.
Erika II -paketissa oli hätäsatamia koskevat ohjeet. Jos olisimme noudattaneet niitä, koko tilanne olisi todennäköisesti ollut toisenlainen. Olen iloinen siitä, että hätäsatamia koskevan järjestelmän käsittelyä on nopeutettu. Toivon, että korvauksista tehdään ehdotus hyvin pian - komissio on itse asiassa luvannut tehdä sen. On myös erittäin tärkeää saada hätäsatamille selkeät hallintorakenteet. Jäsenvaltioiden oli tehtävä selvitys omista järjestelmistään 1. heinäkuuta mennessä. Tietääkseni ne ovat kaikki tehneet selvityksen. Pyydänkin komissiota antamaan lausuntonsa sille toimitettujen selvitysten laadusta. Olisiko niiden avulla voitu lieventää Prestigen katastrofin seurauksia? Olemmeko nyt luomassa tehokasta järjestelmää? Tämä on ensimmäinen kysymykseni komissiolle.
Toinen Prestigen tapahtumista saamani opetus on se, että vanhat laivat on tarkastettava nykyistä paremmin. Jos ne ovat mielestämme vaaraksi, ne on poistettava käytöstä, ja jos ne vielä menettelevät, ne on tarkastettava perusteellisesti, jotta saataisiin selville, ovatko ne kunnossa vai eivät. Jos selvityksiä on uskominen, Prestigen tapauksessa toista painolastisäiliötä, tai molempia niistä, ei tarkastettu täysin sääntöjen mukaisesti. Mielestäni on myös tärkeää kuulustella tarkoin luokituslaitosta ja kysyä, voisiko se tiukentaa määräyksiään tässä asiassa. Ei riitä, että aluksen kunto tutkitaan tietyssä vaiheessa ja että se tarkastetaan aina tietyin väliajoin. On myös otettava huomioon, millä tavoin alusta käytetään. Prestigen tapauksessa ongelmia saattoi aiheuttaa se, että sitä käytettiin siirrettävänä säiliönä, mikä on saattanut heikentää aluksen rakenteita. Tätä ei otettu riittävästi huomioon, koska sitä ei ollut mainittu säännöissä. Meidän on varmistettava, ettei tällaista enää tulevaisuudessa tapahdu.
Eräs esittämämme ratkaisu - tai ainakin hyvin nopeasti tehty päätös - koskee päätöstä, jonka mukaan sellaista lastia, jota Prestige kuljetti, voidaan kuljettaa vain kaksoisrungolla varustetuilla aluksilla. Olen samaa mieltä tästä periaatteesta, mutta emme saa pitää sitä minään ihmelääkkeenä, sillä kaksoisrungolla varustettujen alusten osalta nousee esiin uusia kysymyksiä. Mitä kaksoisrungolla varustetuille aluksille tapahtuu kun ne vanhenevat? Tällä hetkellä kaikki alukset ovat vielä uusia ja kaikki toimii täydellisesti, mutta toimivatko nämä alukset vielä moitteettomasti 20:n tai 25 vuoden ikäisinä? Jotkut asiantuntijat sanovat, että ruoste ja heikentyminen aiheuttavat ongelmia. Kaksoisrungolla varustetuille aluksille voi tapahtua sama kuin Prestigellekin. Tätä on seurattava erittäin tarkasti. Haluaisin sekä luokituslaitoksen että meriturvallisuusviraston valvovan tätä asianmukaisesti. Olemme myös ehdottaneet satamavaltioiden suorittaman valvonnan tiukentamista ja valvontaa koskevien ohjeiden asianmukaista noudattamista. Mietinnössä käsitellään monia asioita, enkä voi selvittää yksityiskohtaisesti niitä kaikkia.
Mielestäni olisi hyvä, jos meillä olisi hätätapausten käsittelyä varten asianmukainen eurooppalainen rannikkovartiosto. Mielestäni - ja pidän komission ehdotusta järkevänä - olisi myös perustettava meriturvallisuusviraston johtama öljyntorjuntalaivasto. On muistettava, että kyseisellä alalla on tällä hetkellä valtavasti asiantuntemusta, ja päällekkäistä toimintaa on vältettävä. On käytettävä hyväksi nykyistä asiantuntemusta. 
Mielestäni on myös tärkeää perustaa riippumaton elin tutkimaan merenkulkualalla tapahtuvia onnettomuuksia, aivan kuten ilmailualallakin. Tällä hetkellä on hyvin epäselvää, kuka tällaisia tutkimuksia suorittaa. Aina on joku, joka on osallisena tietyssä tapauksessa tai on esittänyt vaatimuksen tai joutuu maksamaan korvauksia, mutta ei koskaan ylempää riippumatonta elintä, joka tutkisi tarkasti tapahtumien kulun. Ilmailualalla on tällainen elin, ja mielestäni merenkulkualalla pitäisi olla samanlainen.
Arvoisa komission jäsen, oletan, että olette samaa mieltä kanssani siitä, että Euroopan unionin asemaa Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä on vahvistettava. Komission pitäisi itse asiassa olla IMO:n jäsen ja käyttää koko painoarvoaan varmistaakseen, ettemme enää toimi epäjärjestelmällisesti. En usko, että näkemyksemme eroavat tässä asiassa kovinkaan paljon.
Merenkulku ei ole täysin vapaata. Rannikkovaltion on voitava käynnistää toimet vaaraksi olevaa alusta vastaan. Jos kansainvälisiä määräyksiä on tarpeen muuttaa tämän takia, meidän on tehtävä se. Meidän on varmistettava, että IMO tekee hätäsatamat pakollisiksi. Meidän on säänneltävä merenkulkua ruuhkaisilla ja herkillä alueilla, ja tehtävä se paremmin kuin nykyisin. Ei ole järkevää hinata automaattisesti aluksia 200 meripeninkulman päähän rannikosta, sillä se ei vähennä riskejä. Se ei tee alusta eikä huonoa miehistöä paremmaksi, mutta koska alus on kauempana, luulemme olevamme turvassa. 
Arvoisa puhemies, vaikka pidättekin erittäin tiukasti kiinni aikataulusta, toivon, että annatte minulle hieman lisäaikaa. Lippuvaltioita on voitava valvoa paremmin, ja miehistön laatuun on kiinnitettävä enemmän huomiota. On tärkeää, ettemme leimaa kapteenia rikolliseksi. Hän on edelleen kotiarestissa ja hänen on ilmoittauduttava poliisille päivittäin. Vetoan Espanjan viranomaisiin, että ne tutkisivat tapausta uudelleen. Mielestäni, ja toivoakseni myös parlamentin enemmistön mielestä, tämä mies ei ole rikollinen, vaikka häntä kohdellaankin sellaisena.
Sitten on vielä hylky, johon liittyy epäselvyyksiä. Aluksessa on paljon luultua vähemmän öljyä. Sain juuri tiedon öljy-yhtiö Repsolin johtamalta yritysryhmittymältä, joka tutkii asiaa. Aluksessa on vielä 14 000 tonnia öljyä, joista 13 300 tonnia rungossa ja 700 tonnia aluksen takaosassa. Keskisäiliöissä, joiden luulimme olevan täynnä, ei ole enää öljyä, vaan ainoastaan vettä. Ero tammikuussa arvioimamme määrän ja nykyisen arvion välillä ei johdu vuodoista, vaan todennäköisesti siitä, että öljyä vuosi enemmän mereen aluksen katketessa katastrofissa. Valmistelut jatkuvat. Koska vuodot ovat pieniä, öljyä ei nosteta pinnalle tulevana talvena, vaan keväällä.
Arvoisa puhemies, luvallanne haluan sanoa vielä kaksi asiaa, ja kiitän teitä myötämielisyydestänne. Olen pyytänyt erillistä äänestystä muutamista kohdista, koska mietinnössä on joitakin päällekkäisyyksiä. Toivon, että muut parlamentin jäsenet voivat seurata esimerkkiäni. Tein kompromissiratkaisun seitsemässä kysymyksessä. En luettele niitä, mutta pyydän kaikkia tutkimaan ja tukemaan niitä, sillä muuten asiakirjasta tulee aivan liian pitkä.
Viimeinen huomioni koskee väliaikaista valiokuntaa, jonka parlamentti haluaisi nimittää tutkiakseen tätä kysymystä perusteellisemmin. Huomautan, että tästä periaatteesta vallitsee laaja yksimielisyys. Jäsenet sekä tällä että toisella puolella parlamenttia ovat jättäneet käsiteltäväksi tarkistuksen, joka koskee väliaikaisen parlamentaarisen valiokunnan perustamista. Valiokunnan tehtävästä on kiistaa. Yritän löytää kompromissiratkaisun tänä iltana tai mahdollisesti huomisaamuna. Ellen pysty siihen, toivon, ettei tämän mietinnön anneta kaatua sen vuoksi, sillä 108 kohdasta vain yksi koskee väliaikaista valiokuntaa. Muut 107 kohtaa koskevat merituvallisuutta, ja siitä tässä on kyse.
Puhemies.
Hyvä jäsen Sterckx, huomautan, että pystyitte venyttämään viiden minuutin puheenvuoronne yli yhdeksään minuuttiin, ja pidänkin sitä osoituksena vankoista kyvyistänne esittelijänä.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää esittelijä Sterckxiä hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä sekä kaikkia parlamentin valiokuntia, jotka osallistuivat tähän työhön monen kuukauden ajan. 
Haluan muistuttaa teitä öljyvahinkojen torjunnan nykytilanteesta. Hyvä jäsen Sterckx, on tärkeää huomata, että ennen Prestigeä sattui Erikan haaksirikko, eikä silloinkaan ollut käytettävissä hätäsatamaa, jonka suojiin vaikeuksissa oleva alus olisi voinut mennä. Valitettavasti myös ennen Prestigeä ja Erikaa sattui useita muita tapauksia, joissa ei ollut puute ainoastaan turvapaikasta, vaan myös poliittisesta tahdosta, jota ei ollut sen paremmin parlamentilla kuin neuvostollakaan. Kenelläkään ei ollut poliittista tahtoa toteuttaa toimia, jotka olisivat estäneet Erikan ja Prestigen kaltaiset tapaukset. Tämä on todettava ensimmäisenä.
Kuten tiedätte, ehdottamamme toimenpiteet, joita kutsutaan Erika I ja Erika II -paketeiksi, on hyväksytty lukuun ottamatta öljyn aiheuttamien pilaantumisvahinkojen eurooppalaista korvausrahastoa. Jälkimmäisessäkin kysymyksessä on kuitenkin edistytty viimeisten kuukausien ja vuosien aikana komission panoksen ansiosta - sanottakoon, että se on tapahtunut Kansainväliseen merenkulkujärjestöön kuuluvien EU:n jäsenvaltioiden tuella - niin, että IOPCF:n maksaman korvauksen enimmäismäärää on nostettu 920 miljoonaan euroon, joka on yli kolminkertainen määrä nykyiseen rahastoon verrattuna.
Erika I- ja Erika II -pakettien lisäksi komissio esitti heti Prestigen katastrofin jälkeen muitakin ehdotuksia, joita neuvosto ja parlamentti parhaillaan tarkastelevat. Korostan kuitenkin, että yksi näistä ehdotuksista on jo hyväksytty ja tulee voimaan 20 päivän kuluttua sen julkaisemisesta, jonka on määrä tapahtua tämän kuun lopussa tai seuraavan kuun alussa. Kyseisen ehdotuksen mukaan raskaan polttoöljyn kuljettamiseen on käytettävä kaksoisrungolla varustettuja säiliöaluksia ja yksirunkoisten säiliöalusten käytöstä poistamista on nopeutettava. Mikäli tämä ehdotus olisi tehty ja pantu täytäntöön Erikan onnettomuuden jälkeen, olisimme mielestäni pystyneet estämään Prestigen onnettomuuden.
Hyvät parlamentin jäsenet, valitettavasti emme voi levätä laakereillamme, sillä Erikan tapauksen jälkeen emme pystyneet estämään Prestigen onnettomuutta. Voimme kuitenkin todeta jotain erittäin tärkeää: tällä kertaa olemme tehneet päätöksiä ja toimineet. Tämä on suurin ero aiempien ja nykyisten tapahtumien välillä.
Komissio todellakin valvoo ja tarkkailee hyväksymiemme toimenpiteiden täytäntöönpanoa käytännössä. Toisin sanoen se valvoo jäsenvaltioiden hallitusten toimia ja mukauttaa niitä hyväksyttyihin toimenpiteisiin. Tähän liittyen minun on sanottava, että komissio on joutunut käynnistämään rikkomisesta johtuvan menettelyn kymmentä sellaista jäsenvaltiota vastaan, jotka eivät ole riittävästi saattaneet osaksi kansallista lainsäädäntöään satamavaltioiden ja luokituslaitosten suorittamaa valvontaa koskevia uusia säännöksiä. Tämä liittyy itse asiassa kahteen kysymyksen ratkaisemisen kannalta keskeiseen tekijään: satamavalvontaan ja sen avulla toteutettavaan ennaltaehkäisyyn.
Käsitellessään tilannetta paikan päällä parlamentin jäsen mainitsi, että parhaillaan tarkastellaan useita erilaisia tapoja kerätä talteen hylyssä vielä oleva öljy ja että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat lähitulevaisuudessa toimenpiteitä kahden nykyisin käytössä olevan menetelmän pohjalta.
Haluan myös huomauttaa, että pilaantuneet rannat on puhdistettu. Tästä huolimatta Atlantin rannikolla ja varsinkin Biskajanlahden ympäristössä kelluu edelleen Prestigestä vuotanutta öljyä, jota kulkeutuu virtausten ja tuulten mukana ja joka voi milloin tahansa saastuttaa rannikoita missä päin Eurooppaa tahansa.
Käsittelen lyhyesti muutamia parlamentin jäsenen mainitsemia kohtia. Hän kysyi, mikä meni vikaan ja vastasi, ettei ollut hätäsatamaa. Mielestäni jokin meni vikaan jo ennen hätäsataman puuttumista, koska huonokuntoinen alus liikennöi vaarallisilla vesillä. Tämän virheen jälkeen sitten jouduimme toteamaan, ettei hätäsatamaa ole, aivan kuten Erikan onnettomuudessakin, mutta tilanne oli paljon vakavampi. Hätäsatamaa ei ollut määrätty myöskään puolitoista kuukautta myöhemmin, jolloin Vickyn onnettomuus aiheutti uuden vaaratilanteen. Luojan kiitos kyse ei ollut suuronnettomuudesta, mutta se johtui ainoastaan siitä, että meri oli tyyni ja lasti voitiin tyhjentää avomerellä, eikä siis siitä, että meillä olisi ollut käytössä hätäsatama, johon olisimme voineet vastaanottaa vaikeuksiin joutuneen, öljylastissa olevan aluksen vähän yli kuukausi Prestigen onnettomuuden jälkeen.
Siksi onkin ensiarvoisen tärkeää perustaa hätäsatamia ja laatia hätäsuunnitelmia vaikeuksissa olevien alusten suojaamista varten.
EU:n jäsenvaltiot sitoutuivat poliittisesti toimittamaan kyseiset suunnitelmat komissiolle tämän vuoden heinäkuun 1. päivään mennessä, vaikka niillä lain mukaan onkin aikaa ensi vuoden helmikuuhun saakka. Kaikki jäsenvaltiot ovat vastanneet, tosin vaihtelevasti. Ne viittaavat yhteisön lainsäädännön erilaisiin tulkintoihin. Se, mitä tässä istunnossa todettiin ja mistä ministerineuvostossa ja parlamentissa keskusteltiin ja päätettiin, oli erittäin selvää: jäsenvaltioiden on tiettyyn määräaikaan mennessä perustettava hätäsatama vaikeuksissa olevien alusten turvapaikaksi.
Komissio arvioi parhaillaan kansainvälisen merenkulkujärjestön vaatimusten mukaisia suunnitelmia, ja aion seuraavassa neuvoston kokouksessa ottaa tämän seikan esille liikenneministereiden kanssa ja sanoa, että elleivät jäsenvaltiot ole 5. päivään helmikuuta 2004 mennessä noudattaneet hyväksytyn tekstin vaatimuksia komission tulkinnan mukaisesti, komissio käynnistää rikkomisesta johtuvan menettelyn niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät täysin noudata vaatimuksia.
Näin ollen komissio edellyttää joka tapauksessa, kuten se nytkin tekee, voimassa olevien säädösten noudattamista sekä niiden saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Olemme useaan otteeseen keskustelleet tarpeesta parantaa meriturvallisuutta ja Euroopan unionin toimintavalmiuksia vakavien onnettomuuksien tai saastumisen varalta. Tätä varten on tehty meriturvallisuusvirastoa koskevia muutosehdotuksia sen toimivallan lisäämiseksi. Ehdotus on siis tehty, ja haluan kiittää parlamenttia sen antamasta periaatteellisesta tuesta, jotta virasto saisi käyttöönsä resursseja, erityisesti saastumisen torjuntaan tarkoitettuja aluksia, jotka pystyvät toimimaan kovassa merenkäynnissä ja joiden ei ole pakko - kuten Prestigen tapauksessa - jäädä ankkuriin aaltojen koon vuoksi vaan jotka voivat toimia yli neljän metrin aallokossa.
Kuten parlamentin jäsen totesi, Euroopan unionin osallistuminen IMO:on on ensiarvoisen tärkeää. Pyydämme neuvotteluvaltuuksia, jotta Euroopan unioni voisi liittyä täysivaltaiseksi jäseneksi Kansainväliseen merenkulkujärjestöön. Haluamme työskennellä tältä pohjalta yhdessä unionin jäsenvaltioiden kanssa turvallisuusmääräysten parantamiseksi, lippuvaltioiden vastuun lisäämiseksi ja rannikkovaltioiden tehokkaamman suojelun turvaamiseksi.
Lopuksi kiitän parlamenttia siitä, että se on näinä vuosina tukenut komissiota tässä kysymyksessä ja tukee edelleenkin. Mielestäni näin on saavutettu tärkeitä tuloksia. Euroopan unioni on kerta kaikkiaan päättänyt käydä käsiksi näihin ongelmiin eikä vain jäädä odottamaan seuraavaa rannikoillamme tapahtuvaa katastrofia. Kuten totesin, käsittelemme nyt Prestigen katastrofin jälkiseurauksia, mutta myös ensi vuonna esitämme uusia ehdotuksia satamassa tapahtuvien tarkastusten ja meriliikenteen seurannasta annetun direktiivin tehostamiseksi, jotta voitaisiin ottaa käyttöön Euroopan laajuinen yhdenmukaistettu tiedotus- ja liikenteenhallintajärjestelmä. Neuvottelemme myös naapurivaltioiden, esimerkiksi Venäjän, kanssa tällaisista kysymyksistä, kuten oikeudellisten puitteiden luomisesta onnettomuuksien jälkeen suoritettaville tutkimuksille sekä lippuvaltioihin Euroopan unionissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista.
Kiitän teitä tekemästänne työstä ja haluan huomauttaa, että miehistön turvallisuuteen vaikuttava seikka on esimerkiksi yhteisen kielen puuttuminen. Turvallisuus ääritilanteissa vaarantuu vakavasti, jos määräyksiä ei voida antaa eikä vastaanottaa asianmukaisesti. Käsittelemme tätä kysymystä ja olemme ehdottaneet asiaan liittyviä toimenpiteitä. Hyvät parlamentin jäsenet, toivon, että voin luottaa tukeenne, jotta pääsemme tällä alalla eteenpäin.
Ortuondo Larrea (Verts/ALE)
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelijana haluan aluksi ilmaista ihailumme merimiesten sekä heidän ammattijärjestöjensä ja -liittojensa tekemää erinomaista työtä kohtaan sekä niille tuhansille vapaaehtoisille, jotka auttoivat lievittämään katastrofin ympäristövaikutuksia.
Samalla haluamme korostaa, että ympäristövahinkojen korjaamisen ja kaikille kalatalous-, nilviäis- ja vesiviljelyaloilla toimiville ja öljyvahingoista kärsimään joutuneille yksityishenkilöille ja yrityksille annettavan tuen lisäksi on taattava oikeudenmukainen korvaus kaikista niistä sosiaalisista ja taloudellisista vahingoista, joita Prestigen haaksirikko aiheutti muille teollisuudenaloille, kuten esimerkiksi säilyketeollisuudelle, kaupalle, liikenteelle, hotelli- ja ravintola-alalle sekä matkailulle. Tätä varten on otettava poikkeuksetta käyttöön kaikki yhteisön taloudelliset ja tekniset voimavarat, jotta voidaan esimerkiksi perustaa ylimääräinen rahasto öljyvahinkojen korvaamiseksi, lisätä ympäristövaikutusten arviointiin käytettäviä määrärahoja, korvata sellaiset vahingot, joita nykyiset kansainväliset yleissopimukset eivät kata, perustaa hiilivetysaasteita koskeva kokemustenvaihtoverkosto ja laatia hätätoimenpidesuunnitelmia.
Kaikkia näitä tavoitteita silmällä pitäen tavoitteeseen 2 kuuluville alueille tai muille alueille myönnettäviin varoihin sovelletaan samaa yhteisön rahoitusosuutta kuin tavoitteeseen 1 kuuluviin alueisiin, jotta vältettäisiin perusteeton eriarvoinen kohtelu silloin kun kyse on saastuneen alueen ulkopuolelta tulleiden aineiden aiheuttamista vahingoista.
Valiokunta pyytää myös, että Euroopan unionin satamiin tulevia vaarallisia aineita kuljettavia yksirunkoisia aluksia koskeva kielto laajennettaisiin unionin erityisellä säädöksellä koskemaan myös yhteisön aluevesillä kulkevia aluksia, kuten Yhdysvalloissakin. Nykyisillä säädöksillä emme pysty estämään Prestigen kaltaisia tapauksia.
Henkilökohtaisesti haluan huomauttaa paheksuvani sitä, että Baskimaan kalastuslaivaston toteuttamat toimet, jotka soveltuivat kaikkein parhaiten öljyn keräämiseen avomerellä, ovat ainoat Espanjassa toteutetut toimet, joille ei ole myönnetty yhteisön asetuksessa määrättyä tukea. Luotan siihen, ettei tällainen syrjintä jatku.
Lopuksi totean, että meidän on viipymättä perustettava väliaikainen valiokunta selvittämään perusteellisesti Prestigen haaksirikon syyt ja seuraukset sekä suunnittelemaan tehokkaita toimenpiteitä vastaavankaltaisten uusien katastrofien ehkäisemiseksi.

Pérez Álvarez (PPE-DE)
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijä toteaa mietinnön perusteluissa Prestigen katastrofin tuoneen esiin muun muassa sen, että on tärkeää valvoa asianmukaisesti nykyisten eurooppalaisten ja kansainvälisten meriturvallisuutta koskevien säädösten noudattamista.
Muut kollegat mainitsevat epäilemättä muita meriturvallisuutta koskeviin säädöksiin liittyviä näkökohtia, kuten komission jäsen ja lausunnon valmistelija tekivät. Itse käsittelen niitä työterveyden kannalta. Korostan, että työturvallisuuden ja työterveyden alalla tarvitaan jatkuvia toimia, joilla tuetaan ennaltaehkäisyä ja merenkulkualan ammatteja. Merimiesten koulutus - myös yhteiseen kieleen liittyvät kysymykset, arvoisa komission jäsen - on oleellinen tekijä merikuljetusten turvallisuuden parantamiseksi ja onnettomuuksien ehkäisemiseksi. Huomautan komissiolle ja jäsenvaltioille, että työterveyteen ja työturvallisuuteen sekä nykyaikaisen meriliikenteen vaatimuksiin liittyviä kansainvälisiä merenkulkusäädöksiä on uudistettava. Korostan, että keinoja kaihtamattomalla toiminnalla ja pelkkää taloudellista hyötyä tavoittelevien yritysten ja organisaatioiden häikäilemättömyydellä on vakavia haitallisia seurauksia nykyisille ja tuleville sukupolville. Tarvitaan tehokasta ja riittävän tiukkaa sääntelyä, jota on noudatettava käytännössä eikä vain muodollisesti ja jolla torjutaan kielteiset ympäristövaikutukset sekä kielteiset sosiaaliset ja taloudelliset vaikutukset ja ehkä jopa ihmishenkien menetykset.
Sen lisäksi, että haluan lopuksi kiittää työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan jäseniä heidän yksimielisestä tuestaan lausunnolle, haluan vielä kerran kiittää merimiehiä, kalastajia, vapaaehtoisia ja kaikkia niitä, jotka ovat taistelleet päättäväisesti saastumista vastaan sekä ympäristön ja kalavarojen puolesta. Kiitän tietenkin myös maani viranomaisia, jotka tekivät kaikkensa ja ponnistelivat valtavasti, jotta vältyttäisiin vakavammilta vahingoilta. He työskentelevät tapahtuneiden vahinkojen korjaamiseksi erityisen Galiciaa varten laaditun suunnitelman avulla ja ovat Prestigen vakavasta katastrofista lähtien auttaneet kärsineitä alueita ja koko Galiciaa elpymään.
Arvoisa komission jäsen, kiitämme teitä poliittisesta tahdostanne, jolla saatiin aikaan päätöksiä ja rohkaisemme teitä jatkamaan työtänne.

Isler Béguin (Verts/ALE)
. (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä, mitä hyötyä on tehostetusta Hughes-menettelystä. Koska tähän mietintöön sovelletaan tehostettua Hughes-menettelyä, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan sekä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan olisi pitänyt laatia lausuntonsa saman menettelyn mukaisesti. Emme kuitenkaan keskustele tästä aiheesta, vaan siitä päätetään toisessa keskustelussa.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausunnon valmistelijana voin sanoa, että yhteiskunnassa on harvoin käyty yhtä kiivasta ja intensiivistä keskustelua kuin Prestigestä on käyty. Olemme lopultakin saaneet hieman etäisyyttä katastrofiin. Prestige vaikutti Galiciaan todellakin sähkösokin tavoin, ja sillä oli sama vaikutus myös Ranskaan ja koko Eurooppaan. Kukaan - yksikään kansalainen - ei suhtautunut välinpitämättömästi katastrofiin, varsinkaan vuonna 1999 tapahtuneen Erikan onnettomuuden jälkeen, jolloin totesimme parlamentissa: "ei koskaan enää!".
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meidän on vastattava joihinkin kysymyksiin, jotka ovat edelleen vailla vastausta. Vaikka tiedämmekin, miten kaikki tapahtui, emme tiedä tapahtumien syytä. Emme tiedä, miksi Prestige hinattiin avomerelle, ja kansalaisilla, jotka sitä kysyvät, on oikeus tietää. Parlamentti ja komissio kuitenkin reagoivat nopeasti. Vaadimme tutkintavaliokunnan perustamista, mutta parlamentin enemmistö torjui vaatimuksen, ja sen sijaan laadittiin mietintö käyttäen tehostettua Hughes-menettelyä, josta ei valitettavasti näytä olevan paljonkaan hyötyä. Mietintö on kuitenkin hyvin perusteellista työtä, ja eri osapuolet ja parlamentin jäsenet ovat tehneet paljon yhteistyötä. Itse osallistuin - yleensä esittelijän kanssa - ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan nimissä kaikkiin aloitteisiin, joilla saatiin aikaan tämä verrattain kattava mietintö, jossa ympäristöasioiden valiokunta on käsitellyt kysymystä erityisesti ympäristön kannalta.
Keskityn siksi neljään kohtaan, neljään ympäristöasioiden valiokunnan esittämään vaatimukseen:
Ensimmäinen koskee ensisijaista tavoitetta polttoöljyn keräämiseksi. Ei tule kysymykseenkään, että jättäisimme 13 000 tonnia polttoöljyä vuotamaan pikkuhiljaa mereen. Se merkitsisi, että ummistaisimme silmämme salakavalalta öljyvuodolta, joka jatkaisi rantojemme saastuttamista vielä vuosien ajan.
Toinen kohta on luonnonalueiden kunnostaminen. Vaadimme luontotyyppidirektiivin täytäntöönpanon ja ehdotettujen Natura 2000 -alueiden välitöntä hyväksymistä sekä varoja luonnonalueiden, rannikoiden, meriympäristön ja meren elollisten luonnonvarojen kunnostamiseen.
Arvoisa puhemies, vapaaehtoisia koskeva kysymys on myös erittäin tärkeä. Vaadimme, että väestölle suoritetaan epidemiologinen tutkimus, jotta saadaan selville muun muassa, voivatko vapaaehtoiset jatkaa polttoöljyn keräämistä, jos ongelmia ilmenee. En kuitenkaan käsittele kaikkia tähän aiheeseen liittyviä kohtia.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ennen kaikkea kiinnittää huomionne huomiseen äänestykseen. Huomisessa äänestyksessä ei ole kyse väärän tutkintavaliokunnan valitsemisesta. Vaadimme väliaikaisen valiokunnan perustamista, jotta saisimme selville koko totuuden ja tietäisimme, miten katastrofitilanteessa on toimittava ja mitä toimia pitää välttää. Haluamme, että valiokunta todella auttaa päätöksentekijöitä tekemään päätöksiä. Erika I- ja Erika II -direktiivien täytäntöönpanoa käsittelevä valiokunta ei pysty selvittämään näitä asioita eikä viemään asioita eteenpäin.

Puhemies.
Tiedän, että esittelijät ja lausuntojen valmistelijat ovat tehneet kovasti töitä, mutta valitettavasti minun on valvottava aikataulun noudattamista. Lausuntojen valmistelijoilla oli kaksi minuuttia puheaikaa, ja he ylittivät sen 40 sekunnilla tai kokonaisella minuutilla, viimeinen heistä jopa puolellatoista minuutilla. Pyydän parlamentin jäseniä noudattamaan mahdollisimman tarkasti heille myönnettyä puheaikaa.

Poignant (PSE)
. (FR) Esittelijä Sterckx, yritin pitää lukua siitä, jäikö teiltä jotain sanomatta, mutta lukuun ottamatta meriturvallisuusviraston sijoituspaikkaa, josta myös on jonain päivänä päätettävä, en huomannut mitään.
Jos sallitte, haluan käsitellä uudelleen joitakin kohtia kalatalousvaliokunnan lausunnosta. Ensinnäkin öljy on kerättävä, vaikka sitä olisi vähemmänkin. Kalastusalan turvallisuus riippuu siitä. Toiseksi kysymys vastuusta: merimiehet, kuten kaikki muutkin, haluavat ymmärtää, miten tällaista voi tapahtua. Kun äänestämme huomenna väliaikaiseen valiokuntaan liittyvästä kysymyksestä, on toivottava, että se auttaa meitä ymmärtämään tapahtumien kulkua ja sitä, mistä Ranska ja Espanja ovat osaltaan vastuussa. Arvoisa komission jäsen, kolmanneksi palontorjuntaan käytettävistä aluksista on tehtävä saastumisen torjuntaan käytettäviä aluksia. Uuden onnettomuuden sattuessa tarvitsemme laivaston, joka saa nopeasti kerättyä polttoöljyn tai öljyn. Neljäs kohta ovat mietinnössä suositellut merikäytävät, joiden avulla laivaliikenteen navigointi organisoitaisiin ilmaliikenteen periaatteiden mukaisesti. Uskon kaikkien kalastusalalla toimivien kannattavan näitä ehdotuksia.
Lopuksi vielä kysymys satamissa suoritettavista teknisistä tarkastuksista, joista kaikki ovat huolissaan: mielestäni meidän olisi harkittava sosiaalista kontrollia ja jonkinlaisia työsuojelutarkastuksia. Ennen kaikkea on muistettava, että meriturvallisuuden ja sääntelyn tarkoitus on aluksen miehistön elämän suojeleminen riippumatta siitä, kuuluuko miehistöön kalastajia, kauppiaita tai jonkin muun kuljetusmuodon parissa toimivia.

Hatzidakis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, haluan kiittää esittelijä Sterckxiä ja kaikkia muita aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa toimivia heidän työstään, joka on osoittanut, että käsittelemämme ongelma, meriturvallisuus, on monimutkainen ja hankala kysymys, johon sisältyy lukuisia näkökohtia. Siksi on ehdotettu toimenpidekokonaisuutta, joka kattaa monia aloja, ja haluaisin itsekin viitata valikoivasti joihinkin niistä, koska niihin on mielestäni kiinnitettävä huomiota.
Saastumisen torjuntaan tarkoitetut alukset ja eurooppalainen rannikkovartiosto ovat kysymyksiä, joita komission ja neuvoston on tutkittava. On korostettava, että kaksoisrungolla varustetut alukset eivät ole mikään ihmelääke, ja myös näiden alusten turvallisuutta on tutkittava.
Verokannustimet alusten palauttamiseksi jäsenvaltioiden lipun alle ovat myös erittäin tärkeä tekijä, koska sillä tavoin voimme rajoittaa mukavuuslippujen alla purjehtivien alusten määrää. Haluan myös ainakin omalta osaltani korostaa sitä, että merenkulussa on ilmailun tavoin otettava vihdoinkin käyttöön yhteinen kieli merimiehille ja kaikille muille alalla toimiville. Lisäksi korostan sitä mietinnössä esitettyä huomiota, ettei merimiehistä pidä tehdä syntipukkia haaksirikon sattuessa. Samoin mietinnössä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota valiokuntamme vaatimukseen riippumattomien valiokuntien perustamisesta haaksirikon sattuessa, niin etteivät eri tahot aja omia etujaan onnettomuuden syitä tutkittaessa. Huomiota on tietenkin kiinnitettävä myös parlamentin jo pitkään korostamaan näkökohtaan eli siihen, että niin jäsenvaltioiden kuin komissionkin on toteutettava erityistoimia Kansainvälisen merenkulkujärjestön kautta, jotta siitä tulisi aktiivisempi. 
Tämä ja paljon muutakin pannaan merkille Sterckxin mietinnössä. Lisäksi siinä kiinnitetään huomiota ongelmiin jo hyväksytyn lainsäädännön täytäntöönpanossa. Ennen kuin siirrytään käsittelemään valiokunnan tulevaisuutta varten ehdottamia toimenpiteitä, huomautamme, että useilla jäsenvaltioilla on ongelmia yhteisön lainsäädännön noudattamisessa. Esimerkiksi jätteiden hävittäminen satamissa on ongelmallista. Ainakin viisi jäsenvaltiota on jättänyt noudattamatta yhteisön lainsäädäntöä. Komission jäsen mainitsi hätäsatamat. Tässäkään asiassa jäsenvaltiot eivät näytä välittömästi noudattavan itse asettamiaan vaatimuksia. Satamassa suoritettavien tarkastusten kanssa on ongelmia. Joillakin jäsenvaltioilla on ongelmia alusrekistereitä koskevan lainsäädännön noudattamisessa. Neuvostolla on ongelmia valiokunnassa parhaillaan käsittelemämme asetuksen kanssa, joka liittyy haaksirikkojen yhteydessä määrättäviin rikosseuraamuksiin. Neuvosto kehotti meitä etenemään tässä asiassa ja vaikuttaisi siltä, että neuvosto on hiljalleen edistymässä ja toteamassa esittelijällemme Pexille, ettei se ole valmis keskustelemaan tällaisesta asetuksesta.
Ottaen huomioon nämä seikat, joista monet tulivat ilmi sen jälkeen, kun mietinnöstä oli äänestetty valiokunnassa, poliittinen ryhmämme haluaa tuoda esiin kysymyksen väliaikaisesta valiokunnasta, joka tarkastelisi lainsäädännön ja erityisesti Erika I- ja Erika II -pakettien täytäntöönpanoa Euroopassa. Meidän on saatava selville, miksi lainsäädäntöä ei panna täytäntöön ja korostettava jäsenvaltioille, että niiden on vietävä asiaa eteenpäin mahdollisimman pian.
Tämä on tarkistuksemme tarkoitus, ja haluan vedota kaikkiin poliittisiin ryhmiin, että ne äänestäisivät sen puolesta, sillä missään muussa erityisesti Prestigen haaksirikkoa käsittelevässä tarkistuksessa ei mielestäni määrätä siitä asetuksesta, joka on annettava tämän mietinnön mukaisesti. Ensinnäkin olemme jo tutkineet Prestigeen liittyviä kysymyksiä. Mitä uutta sanottavaa meillä on? Se olisi aivan sama kuin esittelijä Sterckxin ja koko valiokuntamme työn mitätöiminen. Toiseksi mikä tahansa tutkintavaliokunta on oikeudelliselta kannalta ongelmallinen. Sitä ei virallisesti kutsuta tutkintavaliokunnaksi, vaan väliaikaiseksi valiokunnaksi, mutta koska se tutkii Prestigen haaksirikon syitä, siitä tulee tosiasiassa peitellysti tutkintavaliokunta. Näin ollen se aiheuttaa oikeudellisen ongelman, koska yhdessä jäsenvaltioissa on käynnissä oikeudenkäyntejä, ja tällainen tilanne on ristiriidassa Euroopan parlamentin työjärjestyksen kanssa. Kolmanneksi meidän on pidettävä silmämme auki. Meidän on erotettava metsä puilta, eli siis meriturvallisuus Prestigestä. Jos edelleen korostamme Prestigen tapausta, siirrämme ainoastaan Espanjan sisäisen kiistan Brysseliin ja Strasbourgiin, eikä se mielestäni ole kunniaksi Euroopan parlamentille.

Simpson (PSE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen esittelijä Sterckxin mietintöön, joka on mielestämme kattava ja jossa tuodaan esiin Prestigen katastrofiin huipentuneet päätökset. Annan esittelijällemme tunnustusta myös siitä vaivannäöstä, jota järkevän, perusteellisesti harkitun, oikeudenmukaisen ja tasapuolisen mietinnön laatiminen häneltä edellytti. Mietinnössä tuodaan esiin monien viranomaisten lukuisat laiminlyönnit, ja silti siinä esitetään myös myönteisiä ideoita, joiden avulla pystymme välttämään Prestigen katastrofin toistumisen.
Kollegani Miguélez Ramos korostaa epäilemättä niitä seurauksia, joita tämä katastrofi on aiheuttanut ja aiheuttaa edelleen Galician rannikkoalueille. Hän tietää paremmin kuin kukaan muu, millaista tuskaa tämä katastrofi on aiheuttanut, ja kiitän häntä hänen väsymättömästä työstään Galician väestön hyväksi.
Sterckxin mietintö on herättänyt niin paljon uusia kysymyksiä, että minun ja ryhmäni mielestä työtä on jatkettava. Prestigen haaksirikkoon liittyvistä tapahtumista on tehtävä lisätutkimuksia. Galician väestön ja muidenkin alueiden kärsimä ja yhä jatkuva taloudellinen ja ekologinen katastrofi edellyttää lisäselvityksiä. Myös EU:n nykyisten merenkulkusäännösten, IMO:n nykyisten sääntöjen ja joidenkin jäsenvaltioiden toimien riittävyyttä - tai pikemminkin niiden puutetta - olisi selvitettävä.
Arvoisa puhemies, PSE-ryhmä, vihreät ja GUE/NGL-ryhmä ovat johdonmukaisesti vaatineet tutkintavaliokunnan perustamista. Esittelijä Sterckxin erinomaisen työn ja saavuttamamme kompromissin ansiosta voimme nyt luopua tuosta vaatimuksesta ja esittää sen sijaan puheenjohtajakokoukselle pyynnön väliaikaisesta valiokunnasta, joka jatkaisi esittelijä Sterckxin työtä ja vastaisi sekä hänen että muiden esittämiin kysymyksiin.
Se on vähintä mitä voimme tehdä Galician väestön ja muiden katastrofista kärsineiden alueiden puolesta. Puollan esittelijän tarkistuksessa 11 esittämää vaatimusta tällaisen valiokunnan perustamisesta. Jos parlamentti ei yhdy tähän vaatimukseen, se väistää vastuunsa ja osoittaa täydellistä piittaamattomuutta sekä Galician kansaa että koko Euroopan unionin väestöä kohtaan.
Me parlamentin tällä puolella emme aio sallia näin käyvän. Olemme valmiit tukemaan parlamentin esittelijää ja odotamme parlamentin toiselta puolesta samaa. Poliittisten kannanottojen aika on ohi, nyt on toimittava.
Haluan tehdä kantamme selväksi niiden päätelmien perusteella, jotka esittelijä teki väliaikaista valiokuntaa käsitelleessä puheenvuorossaan: emme hyväksy tarkistuksen 11 vesittämistä emmekä tulevan väliaikaisen valiokunnan tehtäväkentän muuttamista.
Tarkistus 11 on tasapuolinen ja tarpeellinen. Se on myös saanut paljon kannatusta ja osuu asian ytimeen. Sen vesittäminen tai muuttaminen olisi anteeksiantamatonta ja edistäisi poliittista epärehellisyyttä eikä suinkaan meriturvallisuutta.
Toivoakseni tämä tekee PSE-ryhmän kannan tarkistuksesta 11 täysin selväksi.

Vermeer (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kollegaani Dirk Sterckxiä vaivannäöstä ja onnitella häntä hänen saavuttamastaan tuloksesta. Teimme alusta alkaen hyvää yhteistyötä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa, ja nyt vaikuttaa siltä, että saamme myös sosiaalista tukea. Valmistelut etenivät käytännöllisesti ja tehokkaasti: ihmiset vierailivat Galiciassa ja muuallakin keräämässä tietoa paikan päällä olleilta ihmisiltä. Tietoa kerättiin ihmisiltä, jotka ovat miettineet näitä kysymyksiä kauemmin kuin me täällä parlamentissa. Toivon vilpittömästi, että valiokunnassa saamamme tuki vahvistetaan huomenna.
Seuraava vaihe on tietenkin se, että Euroopan komissio jatkaa tästä ja että liikenneministerien neuvosto antaa tarvittavan tuen. Olen huolissani vielä eräästä kohdasta, jonka olen tuonut esiin tarkistuksessa 10 yhdessä esittelijän kanssa. Se koskee ongelmalaivoja, jotka on kielletty ja poistettu käytöstä Euroopassa. Haluamme poistaa käytöstä nämä yksirunkoiset öljysäiliöalukset nopeammin kuin IMO:n mielestä nykyisellään on tarpeen. Emme saa antaa näiden alusten päätyä automaattisesti köyhien valtioiden rannikoille, jossa ne puretaan ilman tarvittavia edellytyksiä kaikkine siihen liittyvine riskeineen. Olisi anteeksiantamatonta, jos korkeammat eurooppalaiset vaatimukset aiheuttaisivat mahdollisesti ympäristövahinkoja, koska emme halua kohdata tätä ongelmaa. Öljysäiliöalukset, joista haluamme päästä eroon, eivät saa päätyä suurin joukoin Kaukoidän rannikoille. Ne saastuttavat moninkertaisesti enemmän kuin Prestige omalla rannikollamme. Olen vakaasti sitä mieltä, että aluksille olisi Euroopassa otettava käyttöön enimmäisikä. Se velvoittaisi eurooppalaiset laivanvarustajat ja lippuvaltiot hävittämään aluksensa asianmukaisesti. Tarkistuksessani pyydän Euroopan komissiota tutkimaan kustannus-hyötyanalyysin perusteella, onko tämä toteutettavissa lyhyellä aikavälillä. Siksi kysyisinkin, tukeeko komission jäsen tätä tarkistusta. Minulla on jopa konkreettisia todisteita siitä, että ympäristönsuojelu ja taloudelliset näkökohdat kulkevat tässä asiassa rinta rinnan. Yrityssektori on jo laatimassa aloitteita antaakseen todellista sisältöä yritysten yhteiskuntavastuuta käsittelevään lukuun.
On erittäin tärkeää, ettemme lopeta tähän, vaan että jatkamme toimintaa estääksemme useammat katastrofit sekä Euroopan unionissa että sen ulkopuolella.

Markov (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tänään kiinnitämme jälleen kerran huomiomme Prestigen haaksirikon syiden ja sen vakavien ja kauaskantoisten seurausten analysointiin. Kiitän esittelijä Sterckxiä erinomaisesta työstä. Hänen yksityiskohtainen mietintönsä on ensiluokkainen perusta analysoinnille.
Sekä esittelijä että aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta ovat huolella ja perusteellisesti yrittäneet antaa selkeitä ja puolueettomia vastauksia kysymyksiin, jotka koskevat katastrofin syitä ja seurauksia sekä sen antamia opetuksia. Arvostan sitä suuresti, kun otetaan huomioon monien parlamentin jäsenten aiempi poliittinen kampanja, jonka tavoitteena on ollut saada parlamentti perustamaan tutkintavaliokunta. Voin tänään sanoa, että huolimatta valiokunnan eriävistä poliittisista kannoista todellinen ja ensisijainen huolenaiheemme oli tuoda esiin tosiasiat ja ennen kaikkea tehdä tarvittavat johtopäätökset sen varmistamiseksi, etteivät tällaiset katastrofit toistu. Oli hyvin merkillepantavaa, että valiokunnan edessä Espanjan viranomaiset näyttivät käsittävän parlamentin toimintatavan väärin ja ajattelevan, ettei heidän tarvitse tehdä aktiivista yhteistyötä auttaakseen valiokuntaa sen työssä. Tämä asenne oli muuttunut Galiciaan tehtyyn vierailuun mennessä.
Siitä huolimatta esittelijä - siteeraan hänen mietintönsä perusteluja - tulee siihen johtopäätökseen, että "Tapahtumista on esitetty olennaisesti eroavia kommentteja, ja todistajien lausunnot ovat epäselviä tai ristiriitaisia". Hän huomauttaa myös, että katastrofin varsinaisesta syystä ja vastuukysymyksistä on edelleen käynnissä useita tutkimuksia. Nämä huomiot esitettiin kesäkuun puolivälissä, kun mietintöä täydennettiin.
Sen jälkeen on kulunut useita kuukausia ja uusia yksityiskohtia on julkistettu, kuten muun muassa se, että espanjalaiset ja ranskalaiset neuvottelivat keskenään siitä, mitä haaksirikkoutuneelle alukselle tulisi tehdä. Lisäksi on julkistettu Espanjan viranomaisten ristiriitaiset lausunnot hylystä valuneen ja aluksen kuljettaman öljyn määrästä, analyysit öljyvahingon ympäristövaikutuksista ja alkuperäiset arviot sosiaalisista ja taloudellisista vaikutuksista kesätauon jälkeen. Ne vahvistavat pelkomme Sterckxin mietinnössä annettujen suositusten ja siinä esitettyjen päätelmien väliaikaisesta luonteesta ja niiden väistämättömistä puutteista.
Tästä syystä ryhmäni päätti vaatia tutkimustulosten saattamista ajan tasalle ja teki yhdessä muiden ryhmien kanssa esityksen väliaikaisen parlamentaarisen valiokunnan perustamisesta, vaikka tiesimmekin varsin hyvin, ettei siihen ole paljon aikaa käytettävissä. Parlamentin poliittinen vastuu edellyttää, että jos haluamme tehdä oikeita päätelmiä tulevaisuuden varalle, meidän on tehtävä ne mahdollisimman avoimesti ja täysin tietoisina syistä, ja se voi tapahtua ainoastaan tekemällä tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioissa ja Euroopan unionissa.
Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi sanoa, että Galiciassa ja Espanjan muilla alueilla syntyneet demokraattiset mielenilmaukset olivat todella erinomainen todiste siitä, että ihmiset eivät halua Galiciassa tapahtuneen katastrofin toistuvan. Nunca máis -liike, johon kuuluu merimiehiä, vapaaehtoisia ja Galician viranomaisia, on todella ihailtava kannanotto, ja mielestäni myös esittelijän ja parlamentin vastaus Prestigen aiheuttamaan ongelmaan on toistaiseksi sopusoinnussa näiden demokraattisten mielenosoitusten kanssa.
Onkin muistettava, että Galiciassa on viimeisten 30 vuoden aikana tapahtunut kuusi erittäin vakavaa onnettomuutta ja että siitä huolimatta ei ole toteutettu vastaavia toimia kuin Erikan onnettomuuden jälkeen. Hätäsuunnitelmiakaan ei ollut, ja ne ovat edelleen laatimatta. Huomautan, että jos Prestigen kaltainen alus kulkisi nyt Galician ohi, tapahtuisi aivan samanlainen katastrofi, koska ei ole saatu aikaan muutoksia, jotka estäisivät tämän tyyppisiä aluksia liikennöimästä yhteisön aluevesillä.
Arvoisa puhemies, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan työn tulokset ovat odotettua paremmat. Kiitän esittelijä Sterckxiä ja kaikkia tämän asiakirjan parissa työskennelleitä. Se on odotettua parempi huolimatta niistä vaikeuksista, joita parlamentti kohtasi sekä Galiciassa että Espanjassa. Se on joka tapauksessa merkittävä edistysaskel, joka auttaa selvittämään kansainvälisen meriliikenteen kaaosta.
Mietinnössä arvostellaan ankarasti Espanjan viranomaisten toimia, mikä on mielestäni asianmukaista. Vielä tiukemmin olisi arvioitava kansainvälisen meriliikenteen kaaosta, Kansainvälistä merenkulkujärjestöä, asianosaisia jäsenvaltioita ja suuryrityksiä sekä kansainvälisen liikenteen mafiaa.
Mielestäni meidän on jatkettava tätä työtä. Siksi minä ja ryhmäni hyväksymme tarkistukset, jotka koskevat väliaikaisen valiokunnan perustamista. Valiokunnan tehtävä on selvittää perusteellisesti ongelman syyt ja ratkaista tulevia ongelmia. Siksi tuemme esittelijä Sterckxin käsiteltäväksi jättämiä tarkistuksia.
Haluan tuoda esiin joitakin seikkoja: Prestigen ongelmaa ei ole edelleenkään ratkaistu, vaikka onnettomuudesta on kulunut vuosi, ja polttoöljyä ajautuu edelleen rannoille. Valitettavasti minun on esitettävä komission jäsenelle vastaväite, sillä Galician rannikolle - erityisesti Kantabrian rannikolle - ajautuu edelleen öljyä, ja jopa hiekan alla on huomattavia öljykerroksia. Emme vieläkään tiedä, kuinka paljon hylyssä on jäteöljyä, eikä pitkäaikaisia vaikutuksia ole missään tapauksessa selvitetty. Tutkimukset osoittavat, että vahinkojen korjaaminen vie kymmenen vuotta ja että korjaustoimiin on investoitava kolmesta viiteen miljardia euroa. On myös oleellista saada järjestys kansainvälisessä meriliikenteessä vallitsevaan kaaokseen.
Lopuksi haluan sanoa, että on liiankin selvää, että Euroopan unionissa on meneillään poliittinen konflikti. Komission toiminta, jota olen ylistänyt, ei aina käy yksiin monien jäsenvaltioiden toiminnan kanssa, ja Euroopan parlamentissa on vastakkaisia näkemyksiä, joista toiset puoltavat tämän ongelman ratkaisemista, toiset taas eivät. Kansainvälisen meriliikenteen ongelmien ratkaiseminen edellyttää EU:n lainsäädäntöä - samanlaista kuin Yhdysvalloissa.
Mielestäni on oikeudenmukaista todeta, että Euroopan meriturvallisuusviraston on sijaittava siinä valtiossa, joka on eniten kärsinyt katastrofeista. Oikeutetusti voidaan myös todeta, että on oleellista löytää ratkaisu sellaisten telakoiden - esimerkiksi galicialaisen Astanon tai Izarin - tilanteeseen, jotka eivät saa rakentaa siviilialuksia. Lopuksi toteaisin, että Euroopan ja Kansainvälisen merenkulkujärjestön on kannustettava tekemään muutoksia kansainväliseen merilainsäädäntöön laatimalla Kioton pöytäkirjan tapaan niin sanottu "Galician pöytäkirja", jolla voidaan ratkaista mereen - ihmiskunnan luonnonvaraan - liittyviä ongelmia.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten tiedätte, portugalilaisena parlamentin jäsenenä olen ryhmäni tavoin erittäin huolestunut tästä kysymyksestä. Portugali kuuluu niihin valtioihin, jotka ovat kaikkein alttiimpia tällaisille onnettomuuksille. Prestigestä vuotanut öljy ajautui melkein Portugalin rannikolle, ja muutama vuosi sitten sattui tapaus, jolla oli valtavat seuraukset Porto Santolle. Portugalin vedet (joilla tarkoitan sekä manteretta että Madeiraa ja Azoreita ympäröiviä vesiä) ovat vilkkaasti liikennöityjä. Siksi osallistumme aina näihin keskusteluihin.
Kiitän esittelijää hänen tekemästään työstä, kuten jo aiemmin kiitin komission jäsentä hänen toiminnastaan tämän tapauksen yhteydessä ja siitä päättäväisyydestä, jolla hän sai aikaan Erika I- ja Erika II -paketit. Sanoisin, että jos Erika I- ja Erika II -paketit pannaan täytäntöön ja kaikkia tässä mietinnössä tulevaisuutta varten ehdotettuja toimia sovelletaan seuraavan kahden vuoden ajan, voisimme rauhallisin mielin luottaa siihen, että asiat ovat vihdoin kääntyneet parempaan suuntaan. Meidän on kuitenkin suunnattava poliittinen energiamme tämän tavoitteen saavuttamiseen, koska nämä sanat eivät voi hukkua aaltoihin kuten Prestige. Niiden on pysyttävä mukana poliittisessa päätöksenteossa.
Tässä mietinnössä on esitetty toimenpiteitä, joiden tarkoitus on edelleen Prestigen katastrofin seurauksista selviytyminen. Näitä toimenpiteitä ei saa unohtaa. Viittaan katastrofin selvittämiseen, yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin seurauksiin ja edelleen jatkuviin ympäristövaikutuksiin, jotka on tulevaisuudessa vältettävä. Mietinnössä on esitetty myös yleisiä toimenpiteitä, joihin haluaisin tietenkin keskittyä: erityiset merikäytävät, kysymys hätäsatamista ja riittävistä voimavaroista tuen myöntämiseksi tämän kaltaisissa hätätilanteissa sekä ennen kaikkea Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden päättäväisempi toiminta Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO). Meidän on aika toimia IMO:ssa yhdessä ja vaatia loppua tällaiselle kissa ja hiiri -leikille, jollaiseksi kansainvälinen merenkulku näyttää muuttuneen. Vain jos jäsenvaltiot omaksuvat erittäin päättäväisen poliittisen kannan, voimme lopullisesti estää tämänkaltaiset tapahtumat valtioitamme - yhteisöä - ympäröivillä merialueilla.

Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Prestigen katastrofin seuraukset vaikuttavat meihin kaikkiin. Miehistö, Espanjan ja Ranskan rannikoiden asukkaat ja parlamentin jäsenet eivät saa tätä onnettomuutta ja sen seurauksia mielestään. Joillekin tämä mietintö merkitsee Prestigeä koskevan parlamentaarisen keskustelun päättymistä. On surullista, että vieläkin on paljon sellaista, mitä emme tiedä ja monia vastaamattomia kysymyksiä. On vihjattu, että Espanjan viranomaiset olisivat voineet rajoittaa katastrofia. Siksi kannatamme vaatimusta, jonka mukaan näitä seikkoja on tutkittava perusteellisemmin, jotta juoruilu ja panettelu saadaan kerta kaikkiaan loppumaan. Tutkimuksia tarvitaan myös, jotta voimme toteuttaa parhaat mahdolliset varotoimenpiteet uusien tällaisten katastrofien ehkäisemiseksi.
Esittelijä ansaitsee suuret kiitokset mietinnöstään. Se on erittäin perusteellinen ja sisältää valtavasti tietoa tapahtumista. Olen samaa mieltä erityisesti siitä, että tarvitaan asianmukaisesti varustettuja hätäsatamia.
Olen samaa mieltä myös vaatimuksista, joiden mukaan öljysäiliöalusten on oltava kaksoisrungolla varustettuja, sekä hätätoimenpidesuunnitelmien laatimisesta.
Minua kuitenkin arveluttaa suuresti tapa, jolla vahingot korvataan, osittain siksi, että olemme vielä epätietoisia tiettyjen osapuolten motiiveista. Meidän olisi otettava käyttöön kaikki yhteisön voimavarat korvausten maksamiseksi. Ne ovat kaikesta huolimatta erinomainen lisä jäsenvaltioiden tekemiin aloitteisiin. Tällaisia korvauksia varten on myös laadittu kansainvälisiä määräyksiä. Toistaiseksi en pidä solidaarisuusrahastosta myönnettäviä määrärahoja tarkoituksenmukaisina.

Souchet (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämän istuntojakson ensimmäisessä mietinnössä käsitellään erittäin tärkeää aihetta. Se ei ole tärkeä ainoastaan niille maille, jotka maantieteellisen sijaintinsa takia altistuvat säännöllisesti öljyvuotojen aiheuttamille vahingoille, vaan myös niille, joiden öljytoimitukset hoidetaan Koillis-Atlantin, Englannin kanaalin ja Pohjanmeren läpi kulkevan väylän kautta, joka on yksi maailman vilkkaimmin liikennöidyistä öljysäiliöalusten käyttämistä väylistä.
Asianosaisten osapuolten on kehitettävä asianmukaisesti tietojenvaihtoa ja yhteisvastuullisuutta. Siksi parlamentin väliaikainen valiokunta voisi olla hyödyllinen Erikan ja Prestigen kaksinkertaisen katastrofin jälkeen - oma alueeni kärsi molemmista -tietenkin sillä edellytyksellä, ettei siitä tule foorumia merkityksettömien poliittisten kalavelkojen maksamiselle, kuten voisi päätellä niistä olosuhteista, joissa tietyt parlamentin jäsenet esittivät ajatuksen tutkintavaliokunnasta.
Kyse on aivan toisenlaisesta toiminnasta. Parlamentin ei tietenkään olisi sopivaa ryhtyä tuomitsemaan jäsenvaltioiden hallituksia. Eri osapuolten - unionin, jäsenvaltioiden, paikallisten viranomaisten ja komission - tekemät aloitteet on koottava yhteen ja niitä on verrattava ja arvioitava, jotta selviytyisimme näiden kahden hirvittävän haaksirikon seurauksista.
Parlamentti ei menisi liian pitkälle, jos se tiukasti toissijaisuusperiaatetta noudattaen pyrkisi kaikkien edun mukaisesti selvittämään, missä toimittiin oikein ja mikä meni vikaan, määrittelisi unionin toiminta-alueen rajat ja kansainvälisen oikeuden puutteet sekä suunnittelisi edistettäviä aloitteita ja asianosaisten valtioiden yhdessä kehittämiä ja rahoittamia toimenpiteitä.
Tänä iltapäivänä käsittelemässämme mietinnössä uskalletaan mennä tähän suuntaan, mutta vain jossain määrin, ja siinä ehdotetaan osittain epärealistisia ja tehottomia ratkaisuja. Tarkoitan varsinkin ajatusta Euroopan laajuisesta rannikkovartiostosta tai ehdotuksia siitä, että Euroopan meriturvallisuusvirasto ja jäsenvaltiot hoitaisivat yhdessä hätäsuunnitelmiin liittyvät järjestelyt. Tällaiset ehdotukset aiheuttavat ainoastaan vaarallisia sekaannuksia tehtäväjaossa.
Nykyisen järjestelmän suurin heikkous liittyy edelleen vastuukysymyksiin ja korvauksiin. Arvoisa komission jäsen, vaikka öljyn aiheuttamien pilaantumisvahinkojen kansainvälisen korvausrahaston (IOPCF) korvauksen enimmäismäärän nostaminen onkin hyvä uutinen, se ei riitä, kuten tiedämme. Emme voi hyväksyä järjestelmää, jossa - kuten nykyään tapahtuu - öljyvahingosta kärsivien maiden tai alueiden veronmaksajat joutuvat maksamaan suuren osan uhreille suoritettavista korvauksista. Kaikki saastumisen aiheuttaneesta tapahtumaketjusta vastuussa olevat on voitava saattaa rikosoikeudelliseen ja taloudelliseen vastuuseen. Arvoisa puhemies, jäsenvaltioiden olisi vastedes keskityttävä ensisijaisesti tämän tavoitteen saavuttamiseen kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) kautta.

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää esittelijä Sterckxiä hänen tasapuolisesta ja puolueettomasta mietinnöstään, lukuun ottamatta tarkistusta 11, jota käsittelen piakkoin. Esittelijä on onnistunut analysoimaan Euroopan meriturvallisuuteen vaikuttavia ongelmia ja laatimaan yhteensä 113 operatiivista toimenpidettä käsittävän luettelon.
Arvoisa puhemies, parlamentti on selkeästi osoittanut olevansa tilanteen tasalla, ja haluaisin kiittää myös komissiota. En ainoastaan siksi, että se on vaivojaan säästämättä osallistunut parlamentin työhön laatimalla kattavan selvityksen, jota esittelijä on käyttänyt oman mietintönsä pohjana, enkä myöskään siitä rohkeudesta, jota komission jäsen on osoittanut käynnistämällä kymmenen rikkomisesta johtuvaa menettelyä, vaan ennen kaikkea siksi, että se on ehdottanut lukuisia toimenpiteitä jäsenvaltioille. Jos nämä toimenpiteet olisi toteutettu, olisimme välttäneet kaikki nykyiset ongelmamme.
Arvoisa puhemies, kiitän myös Espanjan viranomaisia, jotka ottivat komission jäsenet vastaan ja selvittivät heille paikan päällä Prestigen katastrofin mittasuhteita ja tilanteen ratkaisemiseen tarkoitettuja toimia.
Sen sijaan, että jäisimme pohtimaan menneitä epäkohtia, olisi mielenkiintoista, jos yrittäisimme keskittää kaikki voimavaramme tällaisista tilanteista selviämiseen ja niiden ennaltaehkäisemiseen. On tärkeää yrittää järjestää ja ottaa käyttöön tarvittavat voimavarat katastrofien ehkäisemiseksi ja yrittää estää poliittisen hyödyn tavoittelu tällaisista tilanteista.
Arvoisa puhemies, tässä yhteydessä haluan mainita esittelijän laatiman tarkistuksen 11. Esittelijä toteaa, että tarkistus koskee väliaikaisen valiokunnan perustamista, mutta todellisuudessa, arvoisa puhemies, se merkitsee tai edellyttää ymmärtääkseni tutkintavaliokunnan perustamista. Mielestäni se olisi vakava virhe kahdestakin syystä: ensinnäkin koska kansalaiset ovat jo tehneet poliittiset johtopäätöksensä ja ilmoittaneet vastaansanomattoman tuomionsa vaaleissa ja toiseksi, arvoisa puhemies, koska tutkintavaliokunta on täysin vastoin perustamissopimusten ja parlamentin työjärjestyksen sisältöä ja muotoa. Niissä todetaan, että tutkintavaliokunnan perustaminen on ehdottomasti kiellettyä silloin, kun vireillä on oikeudenkäynti, jossa päätetään, ketkä ovat katastrofin todelliset syylliset.
Uusia mielenkiintoisia tietoja on saatu aluksen merikelpoisuudesta, kapteenikirjan hyväksymisestä, Brestin merenkulusta vastaavan johtajan Ranskan kansalliskokouksen kuulemistilaisuudessa antamista lausunnoista ja viimeisimmistä simulointia koskevista tutkimustiedoista, jotka julkaistiin eilen ja joiden mukaan alusta olisi epäedullisten sääolosuhteiden takia ollut lähes mahdotonta ottaa suojaan hätäsatamaan.
Hyvä jäsen Sterckx, pyydänkin teitä ottamaan käyttöön todistetut sovittelijantaitonne ja tekemään kaikkenne ratkaisun löytämiseksi valiokuntaa koskevaan ongelmaan, sillä tutkintavaliokunta ei tule kysymykseen, vaikka kutsuttekin sitä väliaikaiseksi valiokunnaksi. Arvoisa puhemies, valiokunta ei olisi ainoastaan vastoin perustamissopimusta vaan se myös tekisi tyhjäksi sekä teidän että aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan erinomaisen työn vesittämällä sen sisällön ja tekemällä siitä arvottomampaa kuin paperi, jolle se on kirjoitettu.

Miguélez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, ennen kuin aloitan, haluan ilmaista hämmästykseni edellisen puheenvuoron johdosta, koska tarkistusta ei ole jättänyt käsiteltäväksi ainoastaan esittelijä Sterckx. Myös sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä jättää käsiteltäväksi tarkistuksen, ja haluamme luonnollisesti perustaa väliaikaisen valiokunnan, eikä tämä mielestäni ole oikea paikka tai aika kyseenalaistaa tarkistuksen hyväksyttävyyttä sen nykyisessä muodossa. Tällä tarkoitan sekä ryhmäni että esittelijän laatimaa tarkistusta.
Nunca máis -huutoa kuultiin marraskuusta alkaen omalla alueellani Galiciassa - muilla alueilla se kuului huomattavasti heikompana - mutta myös muualla Euroopassa, jossa kärsittiin Prestigen katastrofin seurauksista. Ei siis Erikan, vaan Prestigen katastrofin seurauksista. Valitettavasti tämä huuto ei ole uusi. Kuten joku totesi, sama huuto kuultiin Urquiolan, Egeanmeren ja Erikan katastrofien jälkeen. Maailma pyörii nopeasti ja kulutusinformaatio, joka on meidän yhteiskuntamme tuote, vaatii Saturnuksen tavoin uusia lapsia ahmittavakseen ja uusia katastrofeja ihmisten mielenkiinnon ylläpitämiseksi.
Jokaisen onnettomuuden jälkeen on selvästi käynyt samoin: muutaman kuukauden kuluttua yleisön huomio suuntautuu uusiin kysymyksiin ja luvatut muutokset jäävät vain pelkiksi lupauksiksi.
Parlamentilla on nyt kerrankin tilaisuus varmistaa, ettei näin tapahtuisi. Olemme täällä varmistaaksemme, että ensimmäistä kertaa perustetaan väliaikainen valiokunta - jota ryhmäni vaati heti katastrofin alusta alkaen -selvittämään Prestigen katastrofin syyt ja seuraukset sekä tutkimaan yhteisön ja kansainvälisiä meriturvallisuutta koskevia säädöksiä. Lisäksi halutaan varmistaa niiden vetoomusten täytäntöönpano, jotka parlamentti esittää huomenna, kun tänään käsittelemämme mietintö hyväksytään. Haluan kiittää esittelijä Sterckxiä hänen mietinnöstään omasta puolestani, ryhmäni puolesta sekä monien galicialaisten puolesta, jotka arvostavat hänen työtään erittäin paljon. Hyvä esittelijä Sterckx, kiitos omistautumisestanne, poliittisesta herkkyydestänne ja ennen kaikkea puolueettomuudestanne.
Sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on sanonut selvästi, miksi se haluaa perustaa väliaikaisen valiokunnan. Sen näkemys Euroopasta on paljon laajempi kuin viidentoista kansallisen todellisuuden summa. Mielestämme on toimielinten tehtävä edistää määrättyjä politiikoita, kuten meriturvallisuutta, ja parlamentille taas kuuluu poliittinen valvonta, jonka jotkut tähän asti - ja jopa nykyisinkin - ovat yrittäneet kieltää. Olen iloinen siitä, että esittelijä ja liberaalipuolueen ryhmä ovat tästä samaa mieltä, ja pyydän PPE-DE-ryhmää mieluummin liittymään meihin kuin jäämään sivustakatsojaksi. Mikä oli tämän katastrofin todellinen ongelma? Hätäsatamien puuteko? Ei tietenkään. Se henkilö tai ne henkilöt, jotka päättivät siirtää aluksen kauemmas merelle, eivät koskaan sanoneet, että he olisivat siirtäneet aluksen hätäsataman puuttumisen vuoksi. Päinvastoin he sanovat, että jos katastrofi tapahtuisi tänään, he toimisivat samoin. Mikä siis oli tämän katastrofin ongelma? Mielestäni sen vähätteleminen. Parlamentissa on tänään todettu, että Erikan onnettomuutta käsittelevä väliaikainen valiokunta hyväksyttäisiin, mutta Prestigeä käsittelevää väliaikaista valiokuntaa ei. Jäsen Hatzidakis sanoi vielä jotain paljon pahempaa, kuten esimerkiksi, että tämä olisi espanjalaisten ongelma. Keskustelemme tästä myöhemmin. On siis laadittu kaksi Erika-pakettia, ettekä siltikään halua myöntää, että olisi laadittava myös Prestige-paketti. Siitä huolimatta, että jätettä kerättiin merestä 51 000 tonnia, maasta 79 000 tonnia, Ranskan maaperältä 31 000 tonnia ja pelkästään Ranskan Atlantin puoleiselta rannikolta merestä 1 500 tonnia, alueeni Galician matkailusta vastaava ministeri sanoo, että tämä on pikemminkin mediakatastrofi kuin ympäristökatastrofi. Hän sanoi tämän kymmenen päivää sitten, samana päivänä, jolloin öljyä ajautui Belgian rannikolle. Näin siis ministeri sanoi.
Haluamme perustaa Prestigeä käsittelevän valiokunnan, haluamme laatia Prestige-paketin ja haluamme jatkaa keskustelua Prestigestä yhdestä ainoasta syystä. Hyvät parlamentin jäsenet, syy on se, että ne kansat, jotka eivät tunne historiaansa, on määrätty toistamaan sitä, emmekä halua, että tämä katastrofi toistuu enää koskaan Galiciassa, Kreikassa tai missään muuallakaan.
Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää hyvää ystävääni ja kollegaani Sterckxiä hänen erinomaisesta työstään. Skandinaavina annan yleensä kiitosta vain silloin, kun siihen on todella aihetta. Kuten esittelijä Sterckx ja muutkin teistä tietävät, suurin osa Prestigen lastista kuljetettiin Pietarista Suomenlahden läpi. Se on eräs niistä meristä, joka on minulle erityisen tärkeä ja joka on jo nyt hyvin saastunut ja haavoittuva. Se, mitä tapahtui Galiciassa, olisi voinut tapahtua Suomenlahdella. Olemme todenneet tämän useaan otteeseen. Siksi tunnemme niin suurta solidaarisuutta galicialaisia ystäviämme kohtaan. Tiedämme, että Venäjän öljynvienti erityisesti Suomenlahden kautta saattaa viisin- tai kuusinkertaistua muutamien seuraavien vuosien aikana. Sama koskee Murmanskista kuljetettuja lasteja. Pohjanmeri ja muut mainitut alueet eivät ole ainoita, joihin tällä on vaikutusta.
Hyvät parlamentin jäsenet, pyydän komissiota kiinnittämään tulevassa ehdokasvaltioita koskevassa väliraportissa erityistä huomiota satamavaltioiden suorittamaan valvontaan. Tällä alalla on mitä ilmeisimmin tehtävä vielä paljon sen varmistamiseksi, että valvonta on taloudellisesti ja oikeudellisesti riippumatonta. Valitettavasti olemme kuulleet esimerkkejä, jotka osoittavat, että näin ei ole. Satamavaltioiden suorittama valvonta ei toimi, ellei se ole riippumatonta ja puolueetonta. Siksi toivonkin, että tätä tuetaan tulevassa väliraportissa.
Lisäksi haluan ilmoittaa teille kaikille, myös komission jäsenille, että Baltian maita käsittelevä parlamentaarinen edustajakokous, joka kokoontui syyskuun alussa Oulussa, Suomessa, kannatti yksirunkoisten öljysäiliöalusten nopeaa käytöstä poistamista ja Itämeren tai sen osien julistamista erityisen herkäksi merialueeksi (particularly sensitive sea area, PSSA), jota käsitellään myös mietinnön kohdassa 25. Merkittävää tässä kokouksessa oli, että myös Venäjän valtionparlamentin ja sen alueparlamenttien jäsenet tukivat tätä ehdotusta. Kun keskustelua jatketaan, on tärkeää myöntää, ettemme pysty etenemään monia Euroopan merialueita koskevissa kysymyksissä, elleivät kolmansien maiden ja Venäjän kanssa käydyt neuvottelut tuota tuloksia. EU ei voi huolehtia tästä yksin, vaan tarvitsemme kaiken mahdollisen tuen. Siksi on tärkeää, että erityisesti Itämerta koskevat toimet toteutetaan yhteistyössä kollegoiden kanssa. Tällä tavalla voimme saada asioita edistymään.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan edellisten puhujien tavoin kiittää esittelijä Sterckxiä siitä työstä, jota hän on tehnyt verrattain vaikeissa olosuhteissa ja siitä tarkkaavaisuudesta, jota hän on osoittanut monissa tästä asiasta käydyissä keskusteluissa. Mielestäni tämän mietinnön avulla voidaan todella edistyä meriturvallisuuden lisäämisessä. Toistan siis vain muutamia kohtia, joissa on mielestäni vielä parantamisen varaa. Ajan myötä Prestigen uppoamisesta on tullut esiin uusia asioita, ja nyt tiedämme esimerkiksi, miten uskomaton määrä öljyä vuotaa aluksen säiliöistä, jotka olisi kuulemma pitänyt tyhjentää. Minunkin mielestäni väliaikaisen tutkintavaliokunnan perustaminen on nyt ajankohtaisempaa kuin koskaan. Se on ratkaisevaa, jotta uppoamisen syyt ja seuraukset voidaan selvittää mahdollisimman puolueettomasti ja tehdä tulevaisuuden kannalta parhaat päätökset. Euroopan kansalaisista olisi vaikea ymmärtää, miksi parlamentti ei ehdota tai hyväksy edes tällaisen valiokunnan perustamista.
Toinen huomioni on tämä: emme voi olla huomaamatta, etteivät näihin katastrofeihin syyllistyneet joudu raskaimmin kärsimään katastrofin rahallisista, taloudellisista ja sosiaalisista seurauksista. Vastuuttomuus ja rankaisemattomuus on saatava loppumaan. Todellisuudessa nämä katastrofit eivät useinkaan johdu luonnonolosuhteista, vaan toiminnasta tai hallintomenettelyistä, joiden ainoa päämäärä on taloudellinen hyöty kaikkien muiden tekijöiden kustannuksella. Niinpä varoja, jotka on varattu alusten laatuun ja kunnossapitoon sekä miehistön sosiaalisiin oloihin ja koulutukseen tehtäviä investointeja varten, leikataan jatkuvasti. Tällaisesta voitontavoittelusta joutuvat kärsimään rehelliset ammattilaiset - heitäkin on - jotka investoivat turvallisuuteen. Siksi meidän on perustettava korvausjärjestelmä, jonka mukaisesti vastuussa olijat, rahtaajat, varustamot, omistajat ja vakuutusyritykset maksavat kaikki aiheutuneet vahingot. Uhrien on saatava asianmukainen ja kattava korvaus.
Vaikka esittelijä Sterckxin mietinnössä käsitelläänkin oikeutetusti mukavuuslippulaivoja ja niiden valvontaa, meidän olisi mielestäni mentävä vielä pidemmälle ja kiellettävä ne Euroopan vesillä kokonaan, kuten parlamentti jo aiemmassa päätöslauselmassaan vaati. 
Merenkulkuun liittyviä kysymyksiä ei myöskään voida ratkaista ilman merimiehiä ja heidän asiantuntemustaan, ammattitaitoaan ja edustajiaan. Kaikki päätökset on tehtävä yhteistyössä niiden kanssa, jotka saavat elantonsa merestä ja pitävät siitä huolta. Mielestäni näin ei nykyisin vielä tapahdu niin usein kuin pitäisi.
Lopuksi haluan kiinnittää huomiota vielä yhteen kohtaan. Keskustelut meriturvallisuuteen liittyvistä kysymyksistä korostavat yleisen edun ja sosiaalisen vastuun mukaisten toimien merkitystä. Nykyään kannatetaan kuitenkin yleisesti markkinoiden vapauttamista. Kustannuksia pyritään jatkuvasti alentamaan kilpailun nimissä. Eivätkö korkeammat kustannukset ole juuri se hinta, joka turvallisuuden parantamisesta on maksettava? Mielestäni Euroopan olisi merenkulkuun ja muihinkin asioihin liittyvissä kysymyksissä asetuttava puoltamaan julkista vastuuta, jonka mukaan tärkeimmät kriteerit ovat selkeästi turvallisuus ja yhteinen maailmamme sekä siellä asuvien ihmisten elämä.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Sterckx, hyvät kollegat, olen henkilökohtaisesti seurannut tätä tapausta hyvin läheltä alusta alkaen, koska monien muiden tavoin koin tämän katastrofin Eurooppaa kohdanneena iskuna. Kymmenen kuukautta myöhemmin keskustelemme päätöslauselmasta, joka on kollegamme Dirk Sterckxin suorittaman tutkimustyön tulosta. Hän on tutkinut asioita perusteellisesti ja kävi jopa keskustelemassa Prestigen kapteenin kanssa, joka, kuten muistamme, ei saanut lupaa osallistua liikennevaliokunnan kuulemistilaisuuteen. Itse kävin tiedonhankintamatkalla La Coruñassa ja Brestissä. Haluan mainita, että asianomaisten merenkulkuviranomaisten osoittamassa avoimuudessa oli suuria eroja. Avoimuus on ilmeisesti vieläkin vaikea asia. Päätöslauselmassa on analysoitu selkeästi Prestigen katastrofin seurauksia. Siinä tuodaan avoimesti esiin useita toimia, jotka Euroopan unionin on toteutettava. Siinä mainitaan vaikeudet, kuten satamavaltioiden suorittama valvonta, ja analysoidaan hyvin tarvittavia ympäristötoimenpiteitä.
Haluan siis kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä. Minä ja ryhmäni kollegat olemme tyytyväisiä tulokseen. Samalla kun neuvosto ja komissio käsittelevät mietintöä huolellisesti, huuto "nunca mais" (ei koskaan enää) on kuultu. Komission työ osoittaa, että viesti on mennyt perille. Euroopan meriturvallisuusvirastolle annetaan toimintaan tarvittavat valtuudet ja voimavarat. Päätöslauselmasta ilmenevät kuitenkin myös noudatettavan menettelyn rajoitukset.
Ryhmäni oli aluksi tyytymätön menettelyyn, jota tässä asiassa noudatettiin. Olemme alusta alkaen puoltaneet parlamentaarista tutkintavaliokuntaa tai väliaikaista valiokuntaa, joka selvittäisi asian "pohjia myöten", niin ikävältä tuo ilmaus tässä yhteydessä kuulostaakin! Muutamien viimeisten kuukausien aikana ilmi tulleet seikat osoittavat, että olemme loppusuoralla. Meillä on nyt uusia perusteita. 
Ensinnäkään ei ole vieläkään selvää, kuka oli vastuussa päätöksestä hinata alus avomerelle ja hätäavun riittämättömästä toimittamisesta. Ranskan kansalliskokouksen lausunnoista käy ilmi, että myös Ranska oli mukana lähettämässä Prestigeä Portugalin vesille. Nämä seikat aloittavat uudelleen keskustelun siitä, miten Euroopan unioni toteuttaa järjestelyjä ja tekee päätöksiä rajat ylittävissä hätätilanteissa.
Toiseksi voimme vasta nyt alkaa arvioida ja laskea taloudellisten vahinkojen ja ympäristötuhojen kokonaislaajuutta. Vasta nyt, kesän jälkeen, voidaan arvioida matkailualan kärsimiä vahinkoja. Vierailin tänä kesänä Galiciassa ja huomasin, että rannikolla oli vähemmän ulkomaisia turisteja, että öljyläikkiä puhdistettiin rannalla päivittäin, että kallioita oli yhä öljyn peitossa ja että kaikkialla läsnä oleva ympäristöministeriö ei vieläkään ollut laittanut rannoille varoituksia saastumisesta.
Prestigen katastrofia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan perustaminen vaikuttaa myös parlamentin uskottavuuteen. Henkilökohtaisesti pidin erittäin sopimattomana sitä, että eräät Espanjan hallituksen edustajat saapuivat todistajiksi Ranskan parlamenttiin, mutta eivät osallistu parlamentin kuulemistilaisuuksiin. Myöskään Kansainvälinen merenkulkujärjestö ei katsonut velvollisuudekseen saapua Euroopan parlamenttiin. Ilmeisesti nämä osapuolet katsovat tämän olevan vain heidän välisensä asia. Tätä ei voida hyväksyä, ja asialle on tehtävä jotakin!
Nopein tapa tehdä lisätutkimuksia on käyttää esittelijä Sterckxin tästä asiasta käsiteltäväksi jättämää kompromissitarkistusta. Ryhmämme tukee sitä, ja näin tekemällä se viestittää komissiolle ja neuvostolle, että se valvoo tarkoin niiden tekemisiä ja että parlamentti toimii aktiivisesti meriturvallisuuden hyväksi.

Andersen (EDD).
Arvoisa puhemies, Prestigen haaksirikon jälkiseuraukset ovat pelottavia. En voi olla korostamatta, että Tanskassa, erityisesti rannikoiden lähialueilla ja pienillä saarilla, ollaan hyvin turhautuneita siitä, että yhä useammat kevyttä ja raskasta polttoöljyä kuljettavat säiliöalukset kulkevat meidän vesialueidemme kautta. On irvokasta, että EU investoi miljardeja Itämeren puhdistamiseen, kun samaan aikaan yhä suurempia määriä öljyä kuljetetaan vaaroja aiheuttavalla tavalla. Itämeren alueen valtioille myönnettävä tuki olisi liitettävä tiiviisti yksirunkoisten alusten liikennöinnin pikaiseen lopettamiseen.
Tanskan saaret ja Itämerta ympäröivä alue ovat erityisen alttiita saastumiselle, jonka yksikin haaksirikko voi aiheuttaa. Siksi Venäjän öljysatamahankkeet, jotka edellyttävät monia Itämeren alueen kautta tapahtuvia öljykuljetuksia, ovat erittäin huolestuttavia.
Käytännössä EU voi tehdä kolme asiaa.
Ensinnäkin se voi kampanjoida sen puolesta, että Itämeri luokiteltaisiin erityisen herkäksi alueeksi. Itämeri on juuri tuollainen alue osittain sen läpi virtaavan vähäisen vesimäärän vuoksi. Soveltamalla siihen tällaista luokitusta olisi mahdollista toteuttaa tarvittavat ennaltaehkäisevät toimet alueen suojelemiseksi sen kautta tapahtuvilta vaarallisilta öljykuljetuksilta. EU voi myös yrittää vaikuttaa IMO:n kautta yksirunkoisten säiliöalusten maailmanlaajuisen käytöstä poistamisen puolesta. Viimeisimpänä mutta kuitenkin tärkeänä keinona se voi sisällyttää kysymyksen yksirunkoisten öljysäiliöalusten poistamisesta osaksi neuvotteluita, jotka koskevat tuen myöntämistä ympäristöalan kehittämiselle, ja näin painostaa Venäjää mahdollisimman paljon saadakseen sen ottamaan käyttöön kiellon, jolla estetään yksirunkoisten öljysäiliöalusten poikkeaminen Venäjän satamiin.
Kysynkin komission jäseneltä, onko Venäjän viranomaisiin otettu yhteyttä ja onko heiltä saatu uutisia - parhaassa tapauksessa hyviä uutisia.

Martin, Hugues (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aluksi haluan onnitella esittelijä Sterckxiä hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka on perusteellinen, tasapuolinen ja rakentava. Nunca máis! (Ei koskaan enää!). Tämä on olennainen lause ja asianmukainen tavoite merionnettomuuksissa, joilla on vakavia ekologisia, taloudellisia ja inhimillisiä seurauksia, kuten esimerkiksi öljyvuotoja. Meriturvallisuuden parantamiseksi on kuitenkin tehtävä vielä paljon. Erikan uppoamisen jälkeen komissio ehdotti koko Eurooppaa koskevaa toimenpidekokonaisuutta, joka on asianmukainen ja rohkea - Erika I- ja Erika II -paketteja - estääkseen tällaiset katastrofit. Näillä toimilla olisi selvästi voitu estää uudet öljyvuodot.
Arvoisa komission jäsen, olette ollut erittäin rohkea ja aivan oikeassa. Valitettavasti joidenkin jäsenvaltioiden tuomittava vitkastelu oli syynä siihen, että Erika I- ja Erika II -paketit tulivat voimaan vasta 23. heinäkuuta tänä vuonna. Komissio on pannut vireille oikeudenkäynnin kymmentä ilmoitusvelvollisuutensa laiminlyönyttä jäsenvaltiota vastaan. Nämä toimenpiteet tulivat joka tapauksessa voimaan aivan liian myöhään estääkseen Prestigen katastrofin, ja aluksen kuljettama raskas polttoöljy saastuttaa edelleen rannikoita Galiciasta Bretagneen, alueeni Aquitaine mukaan luettuna, kaikkien tuntemin erittäin vakavin seurauksin.
Tiedämme jo, että ehdotettu korvaussumma kattaa vain häviävän pienen osan vahingoista. Katastrofi on aiheuttanut valtavasti inhimillistä kärsimystä ja avoimeksi jääneitä haavoja, ja siksi on äärimmäisen tärkeää selvittää, mitä päätöksiä on tehty Prestigen hylyssä vielä olevien tuhansien öljytonnien keräämiseksi. Tämä asia on selvitettävä pikaisesti. Lisäksi tiedämme, että öljyn aiheuttamien pilaantumisvahinkojen kansainvälisen korvausrahaston (IOPCF) ehdottama korvaus kattaa vain vähäisen osan vahingoista. Vetoankin siksi komissioon ja neuvostoon, että ne tekisivät kaikkensa, jotta Erika II -paketissa ehdotettu öljyn aiheuttamien pilaantumisvahinkojen korvaamiseen tarkoitettu eurooppalainen täydennysrahasto (COPE) perustettaisiin lisätukien maksamista varten.
Prestigen katastrofista on julkaistu lukuisia asiakirjoja, ja siitä syystä haluan siteerata Ranskan kansalliskokouksen laatimaa erinomaista selvitystä. Euroopan parlamentti on puolestaan järjestänyt kaksi kuulemistilaisuutta komission kanssa, ja tutkimukset ovat vielä kesken. Oikeudenkäyntejä on pantu vireille sekä Ranskassa että Espanjassa ja muuallakin, jotta saataisiin tarkoin selville haaksirikon olosuhteet ja kunkin onnettomuuden osapuolen vastuu. Mielestäni ne, jotka suosittelevat Prestigen katastrofia selvittävän tutkintavaliokunnan perustamista, tekevät sen poliittisista syistä. Meidän on katsottava tulevaisuuteen ja ajateltava ennaltaehkäisyä, emmekä saa käyttää tätä tuskallista tapahtumaa poliittisiin tarkoitusperiin. Euroopan parlamentin jäsenenä ajattelenkin ennen kaikkea uhreja ja sitä, miten uudet katastrofit voitaisiin välttää. Haluan ponnistella eteenpäin tässä asiassa, ja siksi jätin käsiteltäväksi ryhmäni hyväksymän tarkistuksen, jossa vaaditaan väliaikaisen valiokunnan perustamista. Sen tehtävänä on arvioida Erika I- ja Erika II -pakettien tehokkuutta, jotta uudet katastrofit voitaisiin estää ja tarvittaessa ehdottaa pakettien tehostamista. On monia kysymyksiä, joihin me ja kansalaiset haluamme saada vastauksen, ja nyt on tullut aika antaa vastauksia. Mikä on jäsenvaltioiden kanta? Miten luotettavia kaksoisrungolla varustetut alukset ovat? Entä mikä on hätäsatamien tilanne, johon esittelijä Sterckx aiemmin viittasi. Väliaikainen valiokunta pystyy vastaamaan näihin ja muihinkin kysymyksiin tilanteen rauhoittamiseksi, mikä on sen ainoa tarkoitus.
Toivon, että pystytte ohittamaan poliittiset näkemyserot ja pääsemään yksimielisyyteen tästä erittäin tärkeästä aiheesta tukeaksenne tätä kauaskantoista aloitetta. Se on edelleen paras tapa vakuuttaa: Nunca máis! Ei koskaan enää!

Piecyk (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää lämpimästi tämän mietinnön laatinutta esittelijä Sterckxiä. Mietintö on todella erinomainen, ja olisin melkeinpä valmis myöntämään sille alusten turvallisuutta ja meriliikenteen tulevaisuutta koskevan pyhän kirjan aseman edellyttäen tietenkin, että siihen sisältyvät ne asiat, joita haluamme viedä eteenpäin, sillä se on hyvin laaja.
Muistuttaisin, että meille kerrottiin Prestigen lähteneen Itämereltä ja että Itävaltaa ja Luxemburgia lukuun ottamatta se oli, ainakin teoriassa, kulkenut kaikkien jäsenvaltioiden ohi, joten katastrofi olisi voinut sattua missä tahansa. Siksi tarvitsemmekin teknisten parannusten lisäksi myös turvallisempia merikäytäviä. Olemme useampaan kertaan kuulleet puhuttavan Itämeren vaaranpaikoista, kuten esimerkiksi Kadetrinnesta, jossa alukset yleensä päätyvät kulkemaan väärään suuntaan, niin että läheltä piti -tilanteet ovat lähes päivittäisiä. Siksi siellä tarvitaan pikaisesti pakollista luotsausta, ja tämän asian parlamentti haluaa tuoda esiin. Venäläiset kieltäytyvät hyväksymästä tätä, ja niinpä haluaisinkin, että parlamentti kiinnittää äänestyksessä huomiota nimenomaan tähän ja painostaa Venäjää voimakkaammin tässä asiassa, sillä pakollinen luotsaus on äärimmäisen tärkeää.
Toinen huomioni on, että tarvitaan luonnollisesti hätätoimenpiteitä, joissa on selkeät vastuualueet ja joita varten hankitaan riittävästi hinaajia. Ehkäpä komission jäsen De Palacio esittää jälleen ajatuksia siitä, mitä ensimmäisessä kokouksessa sanottiin tämän kysymyksen ja korvausten liittämisestä toisiinsa, sillä se saattaa yksinkertaistaa hätätoimenpiteitä käytännössä. Katastrofeista huolimatta emme saa unohtaa sitä sotkua, jota Euroopan rannikkovesillä aiheutetaan päivittäin. Vuonna 2001 Itämereen päästettiin laittomasti öljyä 390 kertaa ja Pohjanmereen 596. Arvoisa komission jäsen, mielestäni on oikein ja asianmukaista, että olette kerta kaikkiaan esittänyt tällaisen toiminnan luokittelemista rikolliseksi ja siihen puuttumista rikosoikeudellisin keinoin. Sakot eivät ole riittävä keino tähän asiaan puuttumiseksi, eikä siitä enää saa selvitä pelkällä rahalla. Meren saastuttaminen on rikos, ja siitä on saatava asianmukainen rangaistus.
Myös tekniikkaa tarvitaan, vaikkei se olekaan ratkaiseva tekijä. Olin erittäin tyytyväinen siihen, että käynnistitte heinäkuussa perustamissopimusten rikkomiseen liittyviä oikeudenkäyntejä kymmentä sellaista jäsenvaltiota vastaan, jotka eivät ole vielä saattaneet osaksi kansallista lainsäädäntöä edes Erikan onnettomuuden jälkeen päätettyjä toimenpiteitä. Tämä on pohjimmiltaan surullista. Noiden kymmenen jäsenvaltion pitäisi hävetä, ja se, että niiden joukossa on puheenjohtajana toimiva valtio, on katkera pala nieltäväksi. Tarvitsemme satamavaltioiden suorittamaa valvontaa ja luokituslaitoksia. Jäsenvaltiot eivät tarvinneet Prestigen onnettomuutta ymmärtääkseen tämän. Päätimme sen Erikan onnettomuuden jälkeen, ja te kaikki sitouduitte itse siihen. Arvoisa komission jäsen, luulen että saatte parlamentin täyden tuen näissä kysymyksissä - joista sekä parlamentti että neuvosto ovat tehneet päätöksiä - jotta voitte vaatia tämän saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jos asia laiminlyödään, neuvosto on vain tekopyhien joukko, emmekä voi antaa kansalaisille mitään takeita turvallisuudesta.
Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää Dirk Sterckxiä erittäin hyvästä mietinnön valmistelusta. Mietinnössä on kiinnitetty huomiota meriturvallisuuden kannalta aivan keskeisiin kysymyksiin. Sterckx on tehnyt paljon työtä valmistellessaan tätä mietintöä ja hän on lisäksi esittänyt yhdessä Vermeerin kanssa monta perusteltua tarkistusta, joille toivon koko parlamentin tukea.
Meriturvallisuuden parantamisessa on oleellista, että jo olemassa olevia kansainvälisiä sääntöjä noudatetaan. Valtioilla on oltava selkeät suunnitelmat hätätilanteiden varalle. Pelastus- ja öljyntorjuntakalustoa on oltava riittävästi, jotta ne ovat tarvittaessa onnettomuuspaikalla nopeasti, eikä tällaista katastrofia enää koskaan tapahdu.
Minäkin haluan korostaa sitä, että pelkästään unionin piirissä tehtävät ratkaisut meriturvallisuuden lisäämiseksi eivät ole riittäviä. Vastuukysymyksiä on hoidettava maailmanlaajuiselta pohjalta. Meriturvallisuuden parantamiseksi tarvitaan globaaleja, Kansainvälisen merenkulkujärjestön IMO:n piirissä tehtyjä sopimuksia.
Minäkin nostan esille yhden esimerkin: öljynkuljetukset Venäjältä Suomenlahden kautta ovat lisääntyneet erittäin nopeasti. Samalla öljyonnettomuuden riski ympäristön kannalta erittäin herkällä Itämeren alueella on kasvanut nopeasti. Itämeren liikenteen kannalta on oleellisen tärkeää, että Venäjä on mukana kaikissa näissä meriturvallisuussopimuksissa.
Riskiä kasvattavat vielä talvisaikaan pohjoisen merialueen vaikeat jääongelmat. Käytän tilaisuutta hyväkseni, ja kysyn komission edustajalta, milloin komissio antaa unionia koskevan jääluokitusdirektiivin? Lisäksi esitän, että komissio valmistelisi unionin pohjoisen alueen liikenneverkostojen kehittämistä koskevan tiedonannon, jossa myös meriturvallisuuskysymyksillä olisi keskeinen sija.

Laguiller (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kukapa ei haluaisi parantaa meriturvallisuutta Prestigen, Erikan ja monien muiden öljyä tai kemiallisia aineita kuljettaneiden säiliöalusten valtavia vahinkoja aiheuttaneiden haaksirikkojen jälkeen? Vaikka tässä mietinnössä esitetyt aikomukset ovatkin hyviä, voidaan kysyä, kuka panee toimeen annetut päätöslauselmat. Uskaltavatko Euroopan unionin toimielimet uhmata suuria öljy-yhtiöitä velvoittamalla ne noudattamaan saastuttaja maksaa -periaatetta. Ennen kaikkea, uskaltavatko toimielimet estää näitä yhtiöitä aiheuttamasta vahinkoja velvoittamalla ne toteuttamaan varotoimenpiteitä silläkin uhalla, että se tekee loven niiden voittoihin? Me kaikki tiedämme vastauksen näihin kysymyksiin.
Ranskalainen öljy-yhtiö Total korvasi vain osittain Erikan onnettomuuden uhreille aiheutuneet vahingot jättäen loput valtion - toisin sanoen veronmaksajien - hoidettavaksi. Kahden vuoden kuluttua Erikan onnettomuudesta Total laiminlöi jälleen vastuunsa Toulousessa sijaitsevan AZF-yhtiön tehtaan onnettomuudesta. Nämä suuret yhtiöt voivat saastuttaa ja jättää puille paljaille tuhannet merestä elantonsa saavat ihmiset tai, kuten AZF, syyllistyä varomattomuudesta johtuviin ihmishenkien menetyksiin joutumatta siitä edes vastuuseen. Ne piiloutuvat kansallisen lainsäädännön ja unionin lainsäädännön taakse, sillä ne tietävät, että vähäisiä lainrikkojia säälimättömästi kohtelevat valtiot jättävät rauhaan aivan toisen mittaluokan vahinkoja aiheuttavat suuryritykset. Alaisille, kuten saastuttavan aluksen kapteenille, määrätyt seuraamukset ovat häpeällisiä, sillä todelliset syylliset, toisin sanoen voitontavoittelusta todellista hyötyä saavat öljy-yhtiöiden ja kemianteollisuuden omistajat ja pääosakkaat jätetään rauhaan. Ymmärrätte varmasti, että olemme panneet merkille tässä mietinnössä esitetyt hyvät aikomukset, mutta emme kuvittelekaan, että ne pantaisiin täytäntöön.

Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, aluksi haluan kiittää esittelijä Sterckxiä, kuten kaikki kollegat ovat tässä täysistunnossa tehneet. Olen omin silmin todennut hänen omistautumisensa, perusteellisuutensa ja halunsa selvittää kaikki tosiasiat, löytää tulevaisuutta koskevia ratkaisuja sekä saavuttaa yhteisymmärrys Espanjassa Prestigestä käytävässä sisäisessä keskustelussa. Haluan kuitenkin esittää muutamia huomioita.
Keskusteluissa on mainittu väliaikaisen valiokunnan perustaminen. Valiokunta tutkisi perusteellisesti Prestigen katastrofin syitä ja seurauksia tulevaisuutta ja meriturvallisuutta silmällä pitäen. On mainittu, että toistaiseksi ei ole hyväksyttävää suorittaa tätä kysymystä koskevia tutkimuksia ja tarkastella sitä perusteellisesti, koska asian oikeuskäsittely on kesken. Se olisi vastoin perustamissopimuksia ja työjärjestystä, vaikka se tehtäisiin väliaikaisessa valiokunnassa. Olemme kuulleet, että oikeudenkäyntejä on meneillään Ranskassa ja Espanjassa sekä tietojemme mukaan myös Yhdysvalloissa.
Tiedämme myös, että tällaisten valiokuntien tavoitteet vaihtelevat niihin osallistuvien henkilöiden tarkoitusperien mukaan. Parlamentissa on jäseniä ja poliittisia ryhmiä, joiden tavoitteet päättyvät maaliskuuhun 2004, kun Espanjassa järjestettävien yleisten vaalien tulokset selviävät. On myös niitä, joiden tavoitteet on saavutettu, jos tiedossa on takuuvarma korvaus siinä tapauksessa, että Espanjan viranomaiset tuomitaan syyllisiksi. Näin saattaa tapahtua, jos kyseessä on Espanjan kuningaskunta.
Tämä ei kuitenkaan ollut parlamentin tavoite, vaan halusimme selvittää Prestigen katastrofin tapahtumat ja määrittää sen seuraukset, jotta voisimme esittää meriturvallisuustoimia tulevaisuutta varten. Tämä oli mietinnön tausta-ajatus.
Haluaisin palauttaa mieleen esittelijän sanat aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan viimeisessä keskustelussa. Hän sanoi, ettei ymmärtänyt ajatusta tutkintavaliokunnasta, sillä kaiken sen jälkeen, mitä hän oli tutkinut mietintöä laatiessaan tai mitä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta oli omalta osaltaan saanut selville, olisi vaikeaa ehdottaa tutkintavaliokunnan perustamista. Tässä yhteydessä on syytä muistaa myös esimerkiksi matkat, esittelyt, kuulemistilaisuudet ja asiakirjat. Tiedämme erään tanskalaisen luotsin saaneen selville, ettei Prestige ollut merikelpoinen ja siitä huolimatta sallineen aluksen jatkaa matkaa. Tiedämme, että luokituslaitos laiminlöi selvästi korjauksiin liittyvät tarkastusvelvoitteensa ja että alus oli ollut mukana siirtämässä polttoainetta aluksesta toiseen 174 kertaa ja että se katkesi samoista paikoista, joista sitä oli korjattu.
Tällä ei kuitenkaan ole merkitystä. Merkittävää on, miksi ja kuka teki päätöksen. Hyvät parlamentin jäsenet, lukekaa se asiakirjoista. Espanjan hallituksen selvityksessä sekä Galiciassa pidetyssä kuulemistilaisuudessa, johon Espanjan viranomaiset osallistuivat, on nimetty yksi ainoa syyllinen: kauppalaivaston pääjohtaja, Espanjan korkein poliittinen, ammatillinen ja tekninen viranomainen, ja tämä on myönnetty. Lisäksi meillä on Brestin merenkulusta vastaavan johtajan lausunto, jossa hän toteaa neuvoneensa alusta muuttamaan kurssia ja että aluksen olisi ollut mahdotonta päästä turvapaikkaan, koska se oli katkeamaisillaan. Hyvät parlamentin jäsenet, tämä ei kuitenkaan meitä kiinnosta.
Epäilemättä käynnissä on poliittinen keskustelu, jonka tavoitteena ei ole totuuden selvittäminen. Tässä tapauksessa kehotan katsomaan tulevaisuuteen ja pohtimaan toimenpiteitä meriturvallisuuden parantamiseksi sen sijaan, että käytäisiin pelkästään sisäistä keskustelua, joka - totean jälleen kerran - päättyy monien osalta maaliskuussa 2004 järjestettäviin vaaleihin.
Kehotan esittelijä Sterckxiä tavoittelemaan sellaista yhteisymmärrystä, jossa todella keskitytään Euroopan meriturvallisuuteen sisäisen keskustelun sijasta.

Paasilinna (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kannatan tätä Prestige-mietintöä. Se on tärkeä.
Itämeri on ensi vuodesta alkaen käytännössä unionin sisämeri; meri, jonka vesi vaihtuu vain kerran neljännesvuosisadassa. Se on poikkeuksellisen arka öljyvahingoille. Suomenlahden pohjukassa on rakenteilla jo toinen öljysatama, mikä luo uhan koko meren turvallisuudelle. Muistakaa, että siellä purjehdittaessa voi olla 20 metrin korkuiset ahtojäät! Samaan aikaan poikittaisliikenne Helsingin ja Tallinnan välillä lisääntyy, eli nyt me tarvitsemme kiireesti komission jäsenen lupaaman ehdotuksen liikennejärjestelyistä tällä merellä. Itämerellä kulkee kohta sata miljoonaa tonnia öljyä, ja kaikilla valtioilla on puhdistusvoimaa yhteensä vain 10 000 tonnin puhdistamiseen eli yhden laivan yhden tankin verran, mikä vastaa 0,1 promillea kokonaismäärästä. Näin ollen on olemassa todellinen suuronnettomuuksien vaara. Kolareita tapahtui jo viime talvena: laivat ajoivat toistensa päälle.
Yksirunkoisten alusten poistaminen liikenteestä ei saa viivästyä niin paljon kuin miltä näyttää. Meidän kannaltamme tilanne on sellainen, että sen pitäisi toteutua heti eikä vuosien päästä. Itämerellä pitäisi myös olla erityisvyöhykkeitä, joilla nämä laivat voisivat kulkea vain saattoaluksen, esimerkiksi luotsialuksen, jolla on öljyntorjuntavalmius, turvaamana. Olisi saatava myös murtaja-apua, jota monilla Venäjän satamiin matkalla olleilla aluksilla ei ollut ollenkaan, puhumattakaan kauppalaivoista, jotka seilasivat siellä jäiden mukana viikkoja ilman tätä apua.
Me tarvitsemme komissiolta lisää tukea ja aktiivisuutta. Kannatan asiaa käsittelevän väliaikaisen tutkintavaliokunnan perustamista.

Pex (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää esittelijää hänen tekemästään työmäärästä ja sen laadusta. Mietintö on tasapuolinen arvio Prestigen katastrofiin liittyvistä tapahtumista, ja siinä on annettu järkeviä suosituksia, jotka koskevat joko tällaisten ongelmien ennaltaehkäisyä tulevaisuudessa tai tapoja hoitaa niitä tehokkaammin. Esittelijä on oikeassa todetessaan tämänpäiväisessä keskustelussa, että hänen mietinnössään käsitellään nykyistä ja tulevaa meriturvallisuutta. Mielestäni on aina ongelmallista, että keskustellessamme tutkimusmietinnöstä vaikuttaa siltä - ja todellisuudessa niin onkin - että keskustelemme tapahtuman jälkeen jostakin, joka olisi pitänyt ennaltaehkäistä. On johdonmukaista vaatia uusia määräyksiä ja toimenpiteitä. Aina kun keskustelunaiheena on meriturvallisuus, on olemassa huomattavan suuri vaara, ettei mitään muuta tapahdu. Palaan tähän hetken kuluttua. 
Meriturvallisuuden suurin ongelma ei niinkään ole kansainvälisen oikeudellisen kehyksen puuttuminen, vaan määräysten täytäntöönpano ja rikkomusten selville saaminen. Esittelijä on oikeassa huomauttaessaan, ettei Erika-lainsäädännöllä pystytty estämään Prestigen katastrofia, joka on valitettavan samankaltainen kuin Erikan onnettomuus. Ennaltaehkäisy on ensiarvoisen tärkeää. Määräysten tiukentaminen on väistämätöntä, vaikka mielestäni meidän pitäisikin ennen kaikkea arvioida kriittisesti nykyisen lainsäädännön täytäntöönpanoa. Ensisijaisen tavoitteemme tulisikin siksi olla se, että jäsenvaltiot ottavat tämän lainsäädännön viipymättä ja täysimääräisesti käyttöön ja etenkin se, että ne panevat sen tunnollisesti täytäntöön. Mielestäni onkin parlamentin tehtävä kiinnittää neuvoston huomio tähän kysymykseen, ja luotan tietenkin komission tukeen. Pelkään kuitenkin, etteivät oikeudelliset menettelyt ole tässä kysymyksessä kovinkaan tehokkaita, koska ne kestävät niin kauan.
Hätäsatamien perustaminen on erittäin tärkeää, samoin kuin ylimääräisen öljyn vastaanottamiseen tarkoitettujen laitteiden käyttö satamissa. Niiden tehokas käyttö edellyttää tarkoituksenmukaisia maksujärjestelmiä, joiden on oltava yhdenmukaisia koko Euroopan unionissa. Näiden järjestelmien puute ja vastaanottolaitteiden vähäinen käyttö aiheuttavat suuria ongelmia.
Olen lisäksi ajatellut ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä, kuten vaarallisten tilanteiden ja rikkomusten valvontaa laajentamalla äänitietojen tallennusjärjestelmän käyttöä. Tämä antaa laajemmat mahdollisuudet ennaltaehkäisyyn, valvontaan ja tilanteen arviointiin tapahtuman jälkeen. Viimeinen mutta silti tärkeä keino ovat rikosoikeudelliset seuraamukset, joilla on ehkäisevä vaikutus. Esittelemäni komission ehdotus ympäristörikoksista määrättävistä rikosoikeudellisista seuraamuksista on pitkälti sopusoinnussa Sterckxin mietinnön kanssa. Vaikka mietinnössäni keskitytäänkin jätteiden laittomaan hävittämiseen, seuraukset ovat valitettavan samanlaisia.
Aiemmin esiin tuomani pelko siitä, että tekomme jäävät pelkiksi puheiksi, on valitettavasti perusteltu. Heti Prestigen katastrofin jälkimainingeissa hallituksen johtajat vaativat toimenpiteitä ja seuraamuksia. Mihin on hävinnyt halu tarttua toimeen? Nyt kun ehdotukset on jätetty käsiteltäviksi, toimien täytäntöönpano jäsenvaltioissa on hyvin puutteellista, ja sain tietää, että ministerineuvosto on yksimielisesti hylännyt rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönoton. Työni mietinnön parissa on siis ollut täysin turhaa. Muutamia seuraavia viikkoja hallitseekin kysymys siitä, miten komissio, parlamentti ja neuvosto saadaan omaksumaan johdonmukainen politiikka. Avoin keskustelu neuvoston kanssa olisi hyvä alku. Onneksi komission jäsen totesi, ettei hän halua jäädä sivustakatsojaksi. Arvoisa komission jäsen, seuraamme peliä, jossa pelaajat tuntuvat seisovan paikoillaan. Yllä mainittu osoittaa, että olen toiminnan kannalla, ja siksi en niinkään tunne omakseni käsiteltäviksi jätettyjä tarkistuksia, joissa puolletaan tutkintavaliokunnan perustamista menneiden tapahtumien selvittämiseksi. Kuten jo totesin, olemme tutkineet riittävän kauan, ja nyt on pantava täytäntöön ne toimenpiteet, joista olemme puhuneet. Tarvitsemme työryhmän.

Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Sterckx, minäkin haluan aluksi yhtyä teille tänään annettuihin kiitoksiin. Haluan vain muistuttaa, että ne ryhmämme jäsenet, jotka kiittivät teitä, tukivat varauksetta mietintöänne valiokunnassa ja että monet niistä, jotka kiittivät teitä tänään, vastustivat mietintöänne valiokunnassa tai äänestivät tyhjää. Toivon, että otatte huomioon ryhmämme vilpittömät kiitokset ja haluan yhtyä myös niihin kiitoksiin, jotka komission jäsen Loyola de Palacio sai siitä taipumattomuudesta, tehokkuudesta ja vastuuntunnosta, jota hän on osoittanut meriturvallisuutta koskevassa työssään virkakautensa alusta asti.
Mielestäni näkymät ovat muuttuneet melkoisesti aiempaan verrattuna. Merkittäviä ehdotuksia on tehty ja huomattavia muutoksia on tapahtunut ja, kuten täällä mainittiin, esitätte mietinnössänne 112 erittäin merkittävää näkökohtaa.
Haluan muistuttaa myös merkittävästä muutoksesta, joka on tapahtunut tähän asti lähes järkähtämättömässä IMO:ssa. On perustettu merikäytäviä ja Skotlannista Algarveen ulottuvia erityisen herkkiä merialueita, joiden alueelle saapumisesta vaarallisia aineita kuljettavien alusten on ilmoitettava 48 tuntia etukäteen.
Toimet ovat oikeansuuntaisia, mutta on kysyttävä, riittävätkö ne. Haluan yhdessä komission jäsenen kanssa muistuttaa, kuten hän on aina täällä tehnyt, että jos hänen ehdottamansa Erika-paketit olisi hyväksytty, Prestigen katastrofia ei olisi tapahtunut. Mielestäni tämä on erittäin tärkeää, emmekä saa unohtaa sitä, koska ratkaisevaa on nimenomaan sääntely ja sen noudattaminen.
Mielestäni parlamentin on edelleen valvottava säädösten noudattamista kaikissa jäsenvaltioissa. Näiden ehdotusten seuranta ja mukauttaminen on meidän velvollisuutemme. Siksi emme saa vähentää valvontaa, ja meidän on oltava jatkuvasti valppaina ja toimittava jatkuvasti yhdessä komission kanssa. Hyvät parlamentin jäsenet, ymmärtääkseni tämä on se, mitä kansalaiset haluavat meiltä, jotka edustamme heitä parlamentissa, ennen kaikkea galicialaiset, koska he ovat sisimmässään kärsineet katastrofin seurauksista enemmän kuin kukaan muu.
Niinpä olemme ehdottaneet erityisvaliokunnan perustamista. Sen selkeänä ja myönteisenä tehtävänä on valvoa tätä lainsäädäntöä ja lisätä todistettavasti meriturvallisuutta huolehtimalla lainsäädännön noudattamisesta. Mielestäni tämä on keskeinen näkökohta, jonka haluan välittää esittelijä Sterckxille, ja hän on epäilemättä siitä tietoinen.
En aio toistaa sitä, mitä täällä on jo todettu: toiset yrittävät pitkittää näitä prosesseja esimerkiksi jarruttamalla ehdottamiamme toimia ja viivyttämällä korvausten myöntämistä. Eri tyyppinen keskustelu voisi myös näiden tutkintavaliokuntien kautta edistää tai suosia parlamentissa mafioiksi kutsuttujen ryhmien - joita minä kutsuisin öljy-yhtiöiksi - etuja. Levittämällä epävarmuutta vastuukysymyksistä hyödytämme muita osapuolia, jotka myös ovat vastuussa tapahtuneesta.
Loppujen lopuksi emme voi ryhtyä tuomareiksi tai julistaa ketään syylliseksi. Se ei ole meidän tehtävämme, ja lisäksi se kielletään perustamissopimuksen 193 artiklassa ja parlamentin työjärjestyksessä, koska tämän tapauksen käsittely tuomioistuimissa on kesken.
Meidän tehtävämme on kitkeä meriliikenteestä pois helppo raha sekä meriympäristöä ja sen luonnonvaroja vahingoittava häikäilemätön liiketoiminta. PPE-DE-ryhmä aikoo toimia aktiivisesti näiden tavoitteiden ja romulaivojen käytöstä poistamisen puolesta.
Hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi haluan korostaa, ettei galicialaisia ole koskaan jätetty yksin. Galician hallitus, Espanjan hallitus ja Euroopan komissio eivät ole hylänneet heitä. Esittelijä Sterckx, haluan myös huomauttaa, että, kuten tiedätte, niin sanotuksi nollapisteeksi kutsutussa Muxíassa järjestetyssä vaaliprosessissa enemmistö kannatti PPE-DE-ryhmää, joka oli tuolloin ja on edelleen vallassa, ja kansalaiset ovat hyvin perillä asioista.
Onneksi kaikki Galician kalastusvyöhykkeet ovat nyt auki. Koko rannikolla on mahdollista kalastaa, ja Espanjan ja Galician hallitus toimittavat avokätisesti näiden ongelmien ratkaisemiseen tarvittavat voimavarat niin kutsutun Galician suunnitelman kautta.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan oikaista eräitä täysin virheellisiä käsityksiä, jotka sekoittavat tätä keskustelua. Koko Galician rannikolla, Asturiasissa, Cantabriassa ja Baskimaassa PPE-DE-ryhmä hävisi edelliset vaalit, ja erityisesti Galician rannikolla...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluaisin kiittää esittelijää erinomaisesta työstä ja komission jäsentä hänen peräänantamattomasta toiminnastaan tällä alalla.
Nyt kun lähes vuosi on kulunut Prestigen onnettomuudesta, on järkevää arvioida tilannetta ja ottaa siitä opiksi. Ensinnäkin Espanjan viranomaisille on annettava tunnustusta ympäristötoimista, jotka he toteuttivat kalastajien ja tuhansien vapaaehtoisten korvaamattoman avun turvin poistaakseen jäljelle jääneen polttoöljyn, minimoidakseen riskit, puhdistaakseen rannikot ja korjatakseen ekosysteemit, vaikka onkin valitettavaa, että hylystä vuotaa edelleen saasteita päivittäin.
Toinen kohta koskee vastuun määrittelyä. On valitettavaa, että vielä vuoden kuluttua tutkimukset ovat niin vaisuja. Tässä ei ole kyse ainoastaan saastuttajan selvittämisestä, kuulustelemisesta ja rankaisemisesta, vaan myös muiden osapuolten vastuun määrittelemisestä: ensinnäkin niiden, joiden olisi pitänyt tarkastaa alus mutta jotka laiminlöivät velvollisuutensa, ja toiseksi niiden, jotka johtivat tutkimuksia mutta eivät sitten kuitenkaan toteuttaneet tarvittavia toimia. Viimeiseksi olisi määriteltävä kriisinhallinnasta huolehtineiden vastuu. Vastuun määritteleminen voi olla epämiellyttävä prosessi, mutta se on oleellinen. Sen sijaan että näin myöhäisessä vaiheessa perustettaisiin Prestigeä tutkiva väliaikainen parlamentaarinen valiokunta, meidän tehtävämme on panna päivittäin täytäntöön toimivaltaamme kuuluva demokraattinen valvonta, kuten tänään olemme tehneet.
Kolmanneksi suhtaudun myönteisesti komission lainsäädäntöä koskeviin ehdotuksiin, joiden mukaan Erika I- ja Erika II -pakettien täytäntöönpanon määräaikaa olisi lyhennettävä. Jäsenvaltioiden on nyt varmistettava yksirunkoisten alusten kieltämistä koskevien säädösten täysimittainen ja pikainen täytäntöönpano, tarkastettava perusteellisemmin satamissamme olevat alukset, huolehdittava valvontajärjestelmistä sekä laadittava luettelo hätäsatamista ja -suunnitelmista onnettomuuksien varalta.
Näiden aloitteiden lisäksi on kuitenkin tärkeää mennä eteenpäin ja panna täytäntöön uusia määräyksiä, esimerkiksi perustaa merikäytäviä kauemmas rannikoista, tarkastaa vaarallisia aineita kuljettavat alukset 200 meripeninkulman vyöhykkeellä, laatia käytännesäännöt valmistajille ja lastausyhtiöille, perustaa eurooppalainen saastumisen torjuntaan tarkoitettu laivasto sekä säätää avun antamiseen, pelastustoimiin ja ennaltaehkäisyyn tarvittavia resursseja ja välineistöä koskevista vähimmäisvaatimuksista. Lisäksi on laadittava selkeä aikataulu kansainväliseen merioikeuteen tehtäviä muutoksia varten.

García-Orcoyen Tormo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Sterckxin mietintö on Euroopan parlamentin voimakas ja käytännönläheinen kannanotto Galician rannikon läheisyydessä tapahtuneeseen Prestige-aluksen järkyttävään onnettomuuteen ja sen galicialaisille, heidän maalleen, merelleen ja ekosysteemilleen aiheuttamiin valtaviin vahinkoihin. Ehdotetut 112 toimenpidettä ovat takeena siitä, että asiat saatetaan ajan tasalle ja että toteutetaan välttämättömät toimet, joiden avulla voimme tuntea olevamme turvassa sellaisilta vakavilta ja vältettävissä olevilta vaaroilta kuin Prestigen onnettomuus - ja aiemmat onnettomuudet - joiden syynä oli vaarallisen lastin kuljettaminen meriturvallisuuden kannalta yhtä arveluttavissa ja häpeällisissä olosuhteissa kuin Prestigen katastrofissa ja muissakin aiemmissa onnettomuuksissa.
Sen vuoksi tarvitsemme kansainvälisiä ja kansallisia toimenpiteitä, mutta ennen kaikkea lainsäädäntöä, joka saatetaan voimaan ja jota noudatetaan tunnollisesti alusta lähtien. Siksi valvonnan on oltava tiukkaa ja seuraamusten ankaria.
Tässä suhteessa useiden kansanedustajien PPE-ryhmän puolesta esittämä tarkistus 12, jossa vaaditaan Erika I- ja Erika II -pakettien täytäntöönpanon tarkistamista, on mielestäni ajankohtainen ja täydentää esittelijä Sterckxin mietinnössä ehdotettuja toimenpiteitä. Lisäksi se korostaa tietyssä määrin sitä valtavaa tukea, jota komissio ja erityisesti komission jäsen ovat antaneet tässä kysymyksessä.
Mielestäni esittelijä Sterckxin laatima tarkistus 11 ei paranna hänen mietintöään. Sen sijaan sillä lähdetään mukaan leikkiin, joka, kuten jäsen Ripoll osuvasti totesi, päättyy Espanjan seuraaviin vaaleihin.
Emme halua enää lisää tällaisia onnettomuuksia. Haluamme, että ympäristöä kunnioitetaan ja suojellaan, sillä monissa tapauksissa se turvaa ihmisille taloudellisen ja yhteiskunnallisen vakauden. Emme halua vähätellä Euroopan parlamentin oikeutta ja velvollisuutta poliittiseen valvontaan. Valtava ja traaginen Prestigen katastrofi ei saa toistua. Emme myöskään hyväksy muita käytäntöjä, jotka päivä päivältä, pikku hiljaa, saastuttavat meriämme monesti juuri niiden ihmisten saamattomuuden takia, jotka tänään esittävät vaatimuksia suureen ääneen.

Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, EU ei valitettavasti ottanut kunnolla opikseen Erikan katastrofista, jossa 13 000 tonnia öljyä vuosi mereen lähellä Bretagnen rannikkoa. Jos komission alkuperäinen Erika-paketti olisi pantu täytäntöön, Prestigen kaltaiset yksirunkoiset tankkerit olisi korvattu vuoteen 2002 mennessä.
Prestigen katastrofi toi esiin puutteet EU:n lainsäädännön täytäntöönpanossa sekä EU:n riittämättömät toimintavalmiudet, jotka pahensivat onnettomuuden ympäristövaikutuksia.
Tuolloin Espanjan hallitusta arvosteltiin haaksirikkoutuneen aluksen hinaamisesta avomerelle huolimatta asiantuntijoiden neuvoista, joiden mukaan alus olisi pitänyt viedä suojaisaan lahteen tai satamaan, jossa öljy olisi voitu ottaa talteen. Ironista kyllä, esittelijä Sterckxin mietinnössä tuodaan esiin, etteivät Ranska ja Espanja olleet kumpikaan kuusi kuukautta myöhemmin nimenneet hätäsatamia tai esittäneet komissiolle hätäsuunnitelmia EU:n lainsäädännön mukaisesti.
Prestigen katastrofiin olisi pitänyt suhtautua kuin EU:n vesillä tapahtuneeseen onnettomuuteen, jonka seuraukset yhteiselle ympäristölle ja eurooppalaiselle kalastusteollisuudelle saattaisivat olla tuhoisat. Näin laajat ympäristökatastrofit korostavat tarvetta perustaa EU:n rannikkovartiosto. Toimintaa ei voi jättää yksittäisten jäsenvaltioiden varaan.
Olen kampanjoinut EU:n rannikkovartioston perustamisen puolesta jo useita vuosia. Merten saastumisen lisäksi Euroopan kansalaiset ovat huolissaan siitä, että järjestäytynyt rikollisuus käyttää rannikkovesiämme laittomaan ase-, huume-, savuke- ja ihmiskauppaan. Koska myös nykyinen geopoliittinen ilmapiiri lisää terrori-iskujen mahdollisuutta Euroopan merillä, olisi pohdittava, miten tuollaiset iskut voidaan estää. EU:n johtajien tavoitteena on usein lisätä unionin merkitystä kansalaisten jokapäiväisessä elämässä. EU:n rannikkovartioston perustaminen olisi tällainen käytännön teko, koska sillä kiinnitettäisiin huomiota EU:n päättäjien ja parlamentin edustamien ihmisten todellisiin huolenaiheisiin.
Siksi suhtaudun myönteisesti sekä esittelijän ehdotukseen EU:n rannikkovartioston perustamisesta että nykyisen neuvoston puheenjohtajan Silvio Berlusconin hiljattain esittämään samanlaiseen vaatimukseen. Tämä ajatus on nyt ajankohtainen, ja se tulisi toteuttaa.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan esittää kiitokseni kollega Dirk Sterckxille hänen perusteellisesta työstään. Kymmenen kuukautta sitten sattunut Prestige-onnettomuus on aiheuttanut poikkeuksellisen laajan taloudellisen ja ympäristöonnettomuuden. Jotta sellainen ei koskaan toistuisi, juuri tällaista lähestymistapaa tarvitaan. On välttämätöntä analysoida onnettomuuteen johtaneet syyt ja tehdä niistä poliittiset johtopäätökset. Tosin on todettava, että suurin osa tarpeellisesta lainsäädännöstä meriturvallisuuden edistämiseksi on jo olemassa. Kahteen Erika-pakettiin liittyvät toimet olisivat voineet estää Prestigen onnettomuuden.
Meriturvallisuutta voidaan parantaa, jos olemassa olevia kansainvälisiä sääntöjä noudatetaan. Keskeisin ehto on, että jäsenvaltiot saattavat hyväksytyn Erika-lainsäädännön mahdollisimman nopeasti osaksi kansallista lainsäädäntöä ja valvovat tiukasti sen soveltamista. Kansainvälisen lainsäädännön noudattamista koskeva valvonta on myös ensiarvoisen tärkeää. Komission tulisi laittaa vireille YK:n merioikeutta koskevan yleissopimuksen muutos, johon parlamentilla olisi paljonkin ehdotettavaa.
YK:n merioikeusyleissopimuksen mukaan rannikkovaltio ei voi puuttua niiden laivojen liikenteeseen, jotka purjehtivat toisen valtion lipun alla ja aluevesien ulkopuolella. Sopimus ei vastaa tämänhetkistä meriliikenteen todellisuutta. Komission on saatava neuvostolta kiireellisesti neuvotteluvaltuudet. Rannikkovaltio on parhaassa asemassa valvoakseen rannikkonsa edustalla kulkevia laivoja, ja sen on saatava poikkeustapauksissa tietyt toimivaltuudet. Vain sitä kautta saamme kolmannet maat ja isänmaattomat laivat mukaan samaan tavoitteeseen. Samoin meidän on kehitettävä rajat ylittävien ympäristövaikutusten arviointia. Se on tärkeä väline erityisesti merien suojelemisessa.
Jokainen öljyonnettomuus on katastrofi, johon meillä ei ole varaa. Sen lisäksi on todettava, että Euroopan unionissa on tiettyjä erityisen herkästi haavoittuvia merialueita, kuten Itämeri, joilla onnettomuus sattuessaan olisi huomattavan tuhoisa. Itse olen ehdottanut, että EU:n tulisi liittyä jäseneksi Arktiseen neuvostoon. EU:n jäsenyys Arktisessa neuvostossa vahvistaisi ympäristösaralla Euroatlanttista yhteisymmärrystä ja toisi EU:lle merkittävän foorumin muun muassa pohjoisen meriluonnon suojeluun.

Puhemies.
Ennen kuin annan uudelleen puheenvuoron komissiolle, esittelijämme on pyytänyt puheenvuoroa työjärjestyksen 121 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Annan sen hänelle mielihyvin.

Sterckx (ELDR)
Arvoisa puhemies, haluan kysyä komission jäseneltä kysymyksen, joka liittyy siihen, mitä hän sanoi äsken Vikingistä. Tietääkseni Vikingiltä ei evätty pääsyä hätäsatamaan. Alus tuli Rotterdamiin, koska se on kaksoisrungolla varustettu ja oli vajonnut syvemmälle kaksoisrunkoon tulleen vuodon takia. Sen jälkeen alus lähti omin avuin Belgian vesille, mikä jo tarkalleen ottaen on sääntöjen vastaista, ja siltä evättiin pääsy Zeebruggeen ja Ostendeen. Aluksen omistaja kieltäytyi tekemästä sopimusta pelastajan kanssa, mikä aiheutti ongelmia. Tällaisia tietoja olen saanut. Saattaisi olla hyödyksi, jos väliaikainen valiokunta tutkisi tapauksia, jotka eivät ole johtaneet katastrofeihin. Kaiken kaikkiaan voisimme saada niistä paljon tietoa siitä, miten organisoida asioita tehokkaammin. Mielestäni Belgian viranomaiset eivät kuitenkaan Vikingin tapauksessa tehneet samanlaisia virheitä kuin nykyisessä tapauksessa.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää kaikkia parlamentin jäseniä puheenvuoroista, jotka ovat olleet erittäin mielenkiintoisia.
Haluan puhua suoraan. Pitkään Euroopan unionin parasta meriturvallisuuspolitiikkaa oli se, ettei kyseistä politiikkaa ollut lainkaan. Viittaan vain viimeisiin 15 vuoteen, koska siitä alkaen meillä on ollut käytössämme yhtenäisasiakirja - ja näin ollen enemmistöpäätökset - liikenteen alalla. Mainitsen vain huomiota herättävimmät tapaukset. Vuonna 1987: Casón, Eurooppa, kemikaaleja, 23 kuollutta; vuonna 1989: Exxon Valdez, Yhdysvallat, 40 000 tonnin öljyvuoto; vuona 1991: Haven, Eurooppa, 144 000 tonnia öljyä; vuonna 1992: Egeanmeri, Eurooppa, 74 000 tonnia raakaöljyä; vuonna 1993: Braer, jälleen Euroopassa, 85 000 tonnin öljyvuoto; vuonna 1996: Sea Empress, 70 000 tonnin öljyvuoto, jälleen Euroopassa; vuonna 1997: Japanissa tapahtui Nakhodkan öljyvuoto, 19 000 tonnia raakaöljyä; vuonna 1999 Erikasta vuosi 20 000 tonnia raskasta polttoöljyä Euroopassa ja vuonna 2002 Prestigestä, jälleen Euroopassa, 63 000 tonnia raskasta polttoöljyä.
Hyvät parlamentin jäsenet, on pidettävä selvästi mielessä, että vuonna 1987 (Casón), vuonna 1991 (Haven), vuonna 1992 (Egeanmeri), vuonna 1993 (Braer) ja vuonna 1996 (Sea Empress) meillä oli kansalliset hallitukset, aluehallitukset ja eurooppalainen hallitusjärjestelmä. Meillä oli komissio, parlamentti ja ministerineuvosto, mutta mitään ei tehty. Hyvät parlamentin jäsenet, tällainen oli tilanne. Oli odotettava vuoteen 1999, jotta nykyinen komissio ja parlamentti toteuttaisivat toimenpiteitä. 
Vuonna 1981, heti Exxon Valdezin uppoamisen jälkeen, Yhdysvallat laati öljyn aiheuttamaa pilaantumista koskevan lain (Oil Pollution Act). Jos olisimme täällä Euroopassa vuosina 1987, 1991 tai 1992 tehneet samoin, olisimme varmastikin välttäneet Braerin, Sea Empressin, Erikan ja Prestigen onnettomuudet, vain kaikkein vakavimmat mainitakseni.
Hyvät parlamentin jäsenet, meidän on estettävä uudet katastrofit. Tässä on kaksi näkökohtaa: ennaltaehkäisy ja mahdollisesta katastrofista selviäminen. Esittelijä Sterckxin mietintö on erittäin kattava, ja olen kiittänyt häntä siitä. 
On selvitettävä, auttavatko tapaukset, joiden parissa parhaillaan työskentelemme (Erika ja Prestige), meitä välttämään uusia onnettomuuksia ja lisäksi esittämään Kansainväliselle merenkulkujärjestölle tietyt perussäännöt, joilla tällaiset onnettomuudet voidaan välttää kaikkialla maailmassa. En ole lainkaan tyytyväinen ajatukseen, että saastuttaisimme maailman muita meriä, ja siksi on yritettävä selvittää, miten se voidaan estää.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan vastata hyvin lyhyesti muutamiin kysymyksiin. Kuten esittelijä Sterckxin mietinnössä aivan oikein todetaan, kaksoisrungot parantavat tilannetta, mutta eivät ratkaise sitä. On kehitettävä toimenpidekokonaisuus turvallisuuden lisäämiseksi. Lisäksi seuraamme ja selvitämme niiden öljysäiliöalusten vanhentumista, joilla on muitakin tarkkaa seurantaa vaativia ongelmia. Niille on määrättävä enimmäisikä sekä tietynlainen valvonta ja tarkastukset määrätystä iästä alkaen.
Eurooppalaista rannikkovartiostoa koskevassa kysymyksessä yhdyn täysin Euroopan parlamentin kantaan, mutta minun on myös pysyttävä tilanteen tasalla. Olemme toteuttamassa ensimmäisiä toimia meriturvallisuusviraston kautta tehostaaksemme unionin jäsenvaltioiden toiminnan sekä valvonta- ja pelastusvalmiuksien yhteensovittamista.
Kolmas kysymys on öljyn kerääminen. Komissio on päättänyt selvittää tämän kysymyksen, ja minun on sanottava, että myös asianosainen hallitus, Espanjan hallitus, on toistuvasti korostanut toimivansa päättäväisesti öljyn keräämiseksi.
Neljäs kysymys koskee saastumisen torjuntaan tarkoitettua aluksia. Eräässä puheenvorossa viitattiin palontorjunnassa käytettäviin aluksiin. Tämä on meidän ehdotuksemme, ja pyydämme tukeanne meriturvallisuusviraston valmiuksien ja ensi vuoden määrärahojen muuttamiseksi.
Viidenneksi viittasin itsekin sosiaalisiin näkökohtiin ja kysymykseen kullakin aluksella käytettävästä viestintäkielestä sekä tietenkin viestintävalmiuteen ulkoisten valvontajärjestelmien kanssa. Olemme keskustelleet tästä ja työskentelemme asian parissa laatiaksemme siitä selkeän ehdotuksen tulevassa Prestige II- tai Erika IV -paketissa.
Kuudenneksi emme voi sanoa, että tänään voisi toistua sama kuin kolme tai neljä vuotta sitten Erikan tapauksessa, eikä edes sama kuin vuosi sitten Prestigen tapauksessa. Kahdestakin syystä. Ensinnäkin olemme hyväksyneet kiireellisiä toimenpiteitä, joita sovelletaan jo etukäteen, ja toiseksi Erika I- ja Erika II -paketit ovat jo osittain voimassa ja velvoittavat esimerkiksi satamissa suoritettavat tarkastukset laiminlyöneet valtiot noudattamaan kyseistä velvoitetta. Itse asiassa vaadimme niitä täyttämään velvoitteensa yhteisöjen tuomioistuimessa Luxemburgissa.
Hyvät parlamentin jäsenet, olen kuullut useita Itämerta koskevia puheenvuoroja ja ymmärrän huolenne. Olen itsekin huolissani Itämerestä ja muista suljetuista meristä, kuten Mustastamerestä, joka on jo osa Euroopan rannikkoa ja josta tulee Euroopan unionin meri, sekä Välimerestä, joka on jo osa unionia. Nekin ovat suljettuja meriä, joissa öljysäiliöalukset liikennöivät vilkkaasti ja joihin millä tahansa saastumista aiheuttavalla katastrofilla olisi paljon kielteisemmät vaikutukset kuin Itämereen, koska niiden veden uusiutuminen, puhdistaminen ja kunnostaminen on ongelmallista. Koska Venäjällä on keskeinen asema Itämerellä ja koska se on suuri öljynviejä, teemme yhteistyötä venäläisten naapureidemme kanssa parantaaksemme turvallisuutta ja takuita sekä parantaaksemme meriliikenteen valvontajärjestelmää ja ottaaksemme sen käyttöön, koska se on oleellinen ainakin vaarallisia aineita kuljettavien alusten kannalta. Mielestäni se ei ole oleellinen ainoastaan niille, vaan alustavana ratkaisuna ainakin vaarallisia aineita kuljettaville aluksille ja matkustajalautoille, sillä niilläkin on ongelmia.
Kapteeniin liittyy yksi kysymys. Parhaiten tuntemassani maassa tuomarit tekevät tuomioistuinten päätökset, jotka ovat riippumattomia. Espanjan, unionin tai alueiden viranomaisilla ei ole asiassa paljonkaan sananvaltaa. Asiasta päättää kulloinkin tehtävää hoitava tuomari, ja vakuutan, että he ovat äärimmäisen tarkkoja riippumattomuudestaan.
Lähes vuosi sitten näimme melkeinpä eeppisiä kuvia, joissa Galician jokisuistoalueen merimiehet joutuivat vastakkain väistämättömältä tuntuvan katastrofin kanssa ja taistelivat kaikin käytettävissään olevin keinoin, jopa hyvän onnen turvin, pysäyttääkseen öljylautan, joka vaikutti olevan leviämäisillään Galician arvokkaalle jokisuistoalueelle Rías Bajasiin, joka on eurooppalaisen biologisen monimuotoisuuden ja elämän lähde ja kasvualusta. He voittivat taistelun valtavilla ponnistuksillaan työskentelemällä yötä päivää. He halusivat ainoastaan voittaa taistelun merta vastaan. Tiedän sen, koska keskustelin monien mukana olleiden kanssa ja tiedän, että niin tekivät myös monet parlamentin jäsenet.
Kunnianosoituksena niille ihmisille, jotka osoittivat merimiehille ominaista rohkeutta, tuhansille vapaaehtoisille, jotka työskentelivät siellä koko tuon ajan, sekä sille huolenpidolle ja solidaarisuudelle, jota koko Eurooppa osoitti Prestigen kaltaisen katastrofin kohdatessaan haluan sanoa, että meidän on varmistettava, ettei tämä koskaan toistu.
Hyvät parlamentin jäsenet, pyydän teitä hyväksymään sen, että tästä on puhuttava tulevaisuutta ajatellen. Asiat on pitkään vain jätetty sikseen ja ne on laiminlyöty, ja nyt me olemme ryhtyneet toimeen. Parlamentin on toimittava vastuunsa mukaisesti, samoin kuin komission ja neuvostonkin. Meidän on onnistuttava, ja teillä on vielä muutama kuukausi aikaa.
Tulevina kuukausina voimme esimerkiksi käsitellä nopeammin rikosvastuuta koskevaa kysymystä, jota toivon meidän vievän eteenpäin. Voimme esimerkiksi vakuuttaa neuvoston siitä, ettei se edellyttäisi yksimielisyyttä meren pilaamisen oikeudellisen määrittelyn suhteen. Komissio on vedonnut tämän asian puolesta, ja toivon parlamentin jäsenten tukevan meitä. On paljon myönteisiä asioita, joiden parissa voimme ja meidän täytyy työskennellä. 
Voitte aina luottaa siihen, että tavoitteeni on ehkäistä kokemamme kaltaiset katastrofit, ja toivon voivani jatkossakin luottaa teihin kaikkiin.

Puhemies.
Arvoisa komission jäsen, suuret kiitokset puheenvuorostanne.
Yhdyn kaikkiin, jotka ovat kiittäneet esittelijäämme Sterckxiä hänen laadukkaasta työstään.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Mombaurin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0295/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi maakaasun toimitusvarmuuden takaavista toimenpiteistä (KOM (2002) 488 - C5-0449/2002 - 2002/0220(COD)) 
Karlssonin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0297/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi öljytuotteiden toimitusvarmuutta koskevien toimenpiteiden lähentämisestä (KOM(2002) 488 - C5-0448/2002 - 2002/0219(COD)) 
Karlssonin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0293/2003) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi ETY:n jäsenvaltioiden velvollisuudesta ylläpitää raakaöljy- ja/tai öljytuotevarastojen vähimmäistasoa annettujen neuvoston direktiivien 68/414/ETY ja 98/93/EY sekä raakaöljyn ja öljytuotteiden hankintavaikeuksista aiheutuneiden vaikutusten lieventämiseksi tarkoitetuista toimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 73/238/ETY kumoamisesta (KOM(2002) 488 - C5-0489/2002 - 2002/0221(CNS)).

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka ehdotus, josta ryhdymme nyt keskustelemaan, liittyykin hieman toisentyyppiseen toimintaan, on siinäkin kyse energiasta. Käsiteltävinä ovat ehdotukset öljytuotteiden ja maakaasun toimitusvarmuudesta. 
Ehdotus on vain jatko vihreälle kirjalle, ja sen tavoitteena on siirtyä sanoista tekoihin. Öljytuotteita koskevalla ehdotuksella pyritään tarjoamaan Euroopan unionille välineitä yhtenäiseen ja uskottavaan toimintaan ilman öljynhankinnan vaikeuksia siten, että tilanteet, jotka saattavat horjuttaa taloutta, yhteiskuntaa ja markkinoiden toimintaa, voitaisiin ratkaista mahdollisimman tehokkaasti.
Euroopan unionin tehokas toiminta näissä oloissa edellyttää, että täytämme kolme vaatimusta. Ensinnäkin öljyn varmuusvarastojen käytölle on luotava todellinen yhteisön päätöksentekoprosessi etenkin kriisitilanteita varten.
Toiseksi olisi luotava sopivat määritelmät olosuhteille, jotka saattavat johtaa öljyn varmuusvarastojen käyttöön. Sekä jäsenvaltioiden että yhteisön voimassa oleva lainsäädäntö pohjautuu usein edelleen ajatukseen varmuusvarastoista välineenä, johon turvaudutaan vain, jos öljypula on vakava. Tältä osin olen iloinen siitä, että Kansainvälisellä energiajärjestöllä on nykyään entistä paremmat mahdollisuudet ottaa huomioon toimituskatkosten selvät riskit.
Kolmantena vaatimuksena olisi luoda laadukkaat, uskottavat ja näkyvät varmuusvarastot. Varmuusvarastot ovat monessa maassa öljy-yhtiöiden omistuksessa, eikä niitä ole erotettu näiden maiden nykyisistä operatiivisista varastoista. Näin ollen emme toistaiseksi tiedä, paljonko meillä on öljyä tarkalleen ottaen varastoissa. Lisäksi meillä on käytössä laskentajärjestelmä, joka poikkeaa esimerkiksi Kansainvälisessä energiajärjestössä käytössä olevasta varmuusvarastojen laskentajärjestelmästä, kuten jäsenet tietävät.
Maakaasun kohdalla direktiivin tarkoituksena on lyhyesti sanottuna taata jokapäiväinen toimitusvarmuus kilpailuympäristössä. Direktiivillä luodaan turvaverkko pitkäkestoisille toimitussopimuksille ja lisätään yhteisön yhteisvastuuta sellaisissa erittäin poikkeuksellisissa kriisitilanteissa, joita ei onnistuta ratkaisemaan jäsenvaltioissa.
Maakaasun sisämarkkinoita koskevalla toisella direktiivillä maakaasun yhtenäismarkkinat saatetaan päätökseen Euroopassa. Tämä tarkoittaa, että kaikki kuluttajat, myös kotitaloudet ja pienet kaupalliset yritykset, voivat valita maakaasun toimittajan.
Maakaasutoimituksissa kilpailun odotetaan lisääntyvän. Maakaasun suurkuluttajat saavat mahdollisuuden toteuttaa toimenpiteitä toimitusvarmuuden takaamiseksi. Tämä ei kuitenkaan päde kotitalouksiin tai pieniin kaupallisiin yrityksiin. 
Edellä mainituille kuluttajille toimitusvarmuus ei ole mikään markkinakysymys, eikä se vaikuta siihen, minkä energiayhtiön he valitsevat. Näin ollen kaikki sisämarkkinoiden kuluttajat olisi saatava vakuuttuneiksi siitä, että toimitusvarmuus on riittävä riippumatta siitä, minkä energiantoimittajan he ovat valinneet.
Toimiin ryhtymistä on pidetty välttämättömänä, koska kilpailun kiristyessä kaasuyhtiöt saattavat pyrkiä supistamaan kustannuksiaan ja parantamaan kilpailukykyään alentamalla toimitustasoaan. Tämän komissio pyrkii estämään, minkä vuoksi se on esittänyt, että toimitusvarmuutta koskevista nykyisistä säännöistä tehtäisiin sitovia, kun ne ovat tähän asti perustuneet yleensä vapaaehtoisuuteen. Näin ollen tässä toimenpiteessä on selkeästi kyse kuluttajansuojasta.
Toivoisin, että Euroopan parlamentti ottaa nämä näkökohdat huomioon. Ne ovat selkeä osoitus siitä, miten komission esityksellä voidaan edistää maakaasun sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa, sekä siitä, miten tärkeää toimitusvarmuus on tällaisilla markkinoilla.
Muut komission esityksen kohdat liittyvät toimitusvarmuuden pitkäaikaisiin näkökohtiin, vaikkei komissiolla ole vähäisintäkään epäilystä siitä, etteikö markkinoilla syntyisi tarpeeksi pitkäaikaisia sopimuksia. On äärimmäisen tärkeää välittää sekä sijoittajille että tuottajille tieto siitä, että Euroopan unioni tunnustaa kyseisten sopimusten tärkeyden ja toimii sen mukaisesti ongelmatilanteissa, jotka tosin ovat eritäin epätodennäköisiä.
Olin iloinen kuullessani, että periaatteessa Euroopan parlamentti hyväksyy yhteisön yhteisvastuumenetelmän, jota Euroopan unionissa sovellettaisiin maakaasutoimitusten odottamattomiin kriiseihin. On sanomattakin selvää, että jos kansalliset toimet eivät näissä poikkeusoloissa riitä tilanteen korjaamiseksi, yhteisön on voitava ratkaista ongelma sopivin menetelmin.
Arvoisa puhemies, uskon, että näillä kahdella ehdotuksella parannetaan unionin toimitusvarmuutta ja annetaan sille tarvittaessa keinot jännitteiden tai kriisien kohtaamiseen. Ensimmäinen ehdotus koskee öljyvarastoja, ja sillä pyritään sopeuttamaan Euroopan energiaviraston yhteydessä toimivien järjestelmien nykytilanne Euroopan unionin sisämarkkinoiden toimintaan. Maakaasun toimitusvarmuutta koskevalla toisella ehdotuksella pyrimme panemaan täytäntöön menetelmät, jotka ovat tähän asti perustuneet enemmän tai vähemmän vapaaehtoisuuteen, ja mukauttamaan myös ne Euroopan unionin avoimiin ja yhdentyneisiin markkinoihin.

Mombaur (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, paljon kiitoksia. Maakaasun toimitusvarmuus voi tosiaankin olla avainkysymys Euroopan unionille, jonka riippuvuus maakaasun tuonnista on kaiken kaikkiaan noin 75-prosenttinen, vaikkei maakaasualalla ole tuotantokartellia öljyalan tavoin. Lisäisin vielä, että tuottajamaat ovat riippuvaisia viennistä EU:hun, koska maakaasulla on arvoa ylipäätään vain, jos sitä viedään muualle myytäväksi. Toisaalta maakaasua meille tuovien Venäjän, Algerian ja Libyan sekä Kaspianmeren reunavaltioiden vakaus huolestuttaa meitä EU:ssa. Komissio ei valitettavasti ota kaikkea tätä huomioon ehdotuksessaan. 
Sitä vastoin komission ehdotuksen perimmäisenä syynä voidaan nähdä EU:n markkinoille suuntautuvien toimitusten katkokset. Arvoisa puhemies, minun on harmikseni todettava asiasta vastaavan valiokunnan puolesta, ettei ehdotus ole nykymuodossaan saanut kannatusta parlamentissa ja että osa meistä hylkää sen suoralta kädeltä. Tämä ei ole kuitenkaan asiasta vastaavan valiokunnan kanta, sillä se ehdottaa, että täysistunnossa välitettäisiin komissiolle, neuvostolle, markkinatoimijoille sekä toimittaja- ja tuottajavaltioille viesti siitä, että se käsittelee asiaa nyt uudella ja toisella tavalla kuin aiemmin kääntämällä sen ylösalaisin ja välttämällä luomasta - saanen painottaa tätä - Eurooppaan ohjailevia toimia.
Näin ollen tässä on kyse kolmesta asiasta: varastojen hallinnassa ei katsota olevan kyse niinkään varmuusvarastojen ylläpidosta ja hallinnoinnista, siitä, että sijoittajilta kiellettäisiin niiden alkuperäinen tehtävä ja että valtion virastojen vastuu pantaisiin etusijalle, vaan pikemminkin täysin päinvastaisesta eli siitä, että yrityksiä kannustetaan sijoitustoimintaan korostamalla niiden roolia ja ottamalla huomioon, että ne tekevät jo nyt paljon toimitusvarmuuden lujittamiseksi. Tätä ne tekevät monin eri tavoin, joihin voidaan lukea myös toimituslähteiden monipuolistaminen, kansainväliset kaasuputket ja säiliöt, pitkäaikaiset toimitussopimukset ja niin edelleen. Komission esityksessä ei etenkään selitetä perusteellisesti sitä, että energiatoimituksilla on todellakin kokonaishinta. Parlamentti ei voi hyväksyä, että Euroopalle, jota komissio edustaa, luovutettaisiin välineet, joilla pidetään yllä markkinahintaa, estetään markkinoita antamasta merkkejä hinnoista ja energiapulasta ja joissa ei viitata toimitusten kokonaisjärjestelmän hintoihin. 
Toisessa oleellisessa lähestymistavassa olisi pohdittava jäsenvaltioiden vastuuta, koska ne ovat tehneet paljon tällä alalla ja pystyvät siihen. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, minun on tässä vaiheessa todettava suoraan, että vielä vuonna 1998 eli vain muutamia vuosia sitten komissio yhtyi siihen yleiseen mielipiteeseen, jonka mukaan jäsenvaltioiden toimet tällä alalla olivat aivan riittävät. Tämä itse asiassa todettiin virallisesti energianeuvostossa. Näin ollen jäsenvaltioiden tosiasiassa erilaiset olosuhteet on niin ikään otettava huomioon.
Kolmanneksi toteaisin, että tehtävänämme EU:ssa voisi siten olla pyrkiä luomaan yrityksiä koskeville velvoitteille kehys, jonka avulla kyseiset jäsenvaltiot voisivat puolestaan asettaa omille yrityksilleen samat velvoitteet. Euroopan unionissa voitaisiin myös luoda säännös, jolla jäsenvaltioille annettaisiin valtuuksia kriisitilanteita varten, jos yritykset eivät kykene niihin itse reagoimaan ainakaan ajoissa. Eurooppalaisessa lainsäädännössä jäsenvaltioilta voitaisiin vaatia erityistoimenpiteitä ainoastaan äärimmäisissä tapauksissa ja vakavissa kriiseissä. Korostan, että sitä olisi vaadittava nimenomaan eurooppalaisessa lainsäädännössä. Toivottavasti en ymmärtänyt väärin äskeisiä sanojanne, mutta emme missään nimessä hyväksy ehdotustanne siitä, että Euroopan tasolla olisi voitava puuttua suoraan kohta 25 jäsenvaltion hallitusten toimintaan. Näin ei voida tehdä. Kaikki asiaa käsitelleet valiokunnat olivat yhtä mieltä siitä, ettei parlamentin pidä missään tilanteessa hyväksyä tällaista.

Karlsson (PSE)
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, energia on yksi tärkeimmistä kysymyksistä EU:ssa. Meidän on huolehdittava ympäristöulottuvuudesta ja energiahuollon varmuudesta, kehitettävä uusia ja ennen kaikkea uusiutuvia energiamuotoja sekä hyödynnettävä energiaa nykyistä järkevämmin ja tehokkaammin. Tähän asiakokonaisuuteen kuuluvat myös öljy ja öljyn toimitusvarmuus.
Tarvitaanko Euroopassa yhteisiä sääntöjä öljytoimitusten säätelemiseksi ja onko yhteensovittamista lisättävä? Keskustelu ehdotuksesta direktiiviksi öljytuotteiden toimitusvarmuudesta Euroopassa voitaisiin kiteyttää näihin kysymyksiin. Useimmille vastaus on epäilemättä selvä. On selvää, että yhteisvastuun lisääntyminen Euroopassa on hyvä asia myös energiahuollossa, mutta olemme samalla joutumassa alueelle, jolla jäsenvaltiot katsovat, että kunkin maan on voitava vapaasti päättää yhteisten sitoumusten tasosta.
Pyrin mietinnössäni löytämään tasapainon näiden ristiriitaisten vaatimusten välille. Suurin osa ihmisistä on sitä mieltä, että energiahuollon yhteensovittamista Euroopassa on parannettava, mutta samaan aikaan jäsenvaltiot haluavat säilyttää valvonnan suurelta osin itsellään. Tämä käy erityisen selvästi ilmi tarkasteltaessa öljytoimituksia. Mietinnössäni esitetään muutamia muutoksia direktiiviehdotukseen. Olen monin tarkistuksin yrittänyt löytää sellaisen tasapainon jäsenvaltioiden ja yhteisen edun välille, joka mahdollistaisi öljytuotemarkkinoille sopivan ja eri maiden tarpeet huomioon ottavan ratkaisun.
Ehdotukset, jotka koskevat öljyntuottajien valmiuksien parantamista, jotta he voisivat nostaa varmuusvarastojen vähimmäistasoa vastaamaan 120 päivän kulutusta 90 päivän sijasta, saattavat vaikuttaa järkeviltä, mutta niissä on myös huonoja puolia. Varastojen kasvattaminen maksaa melkoisesti, ja sekä kuljetukset että varastointi vahingoittavat ympäristöä. Näin ollen pysyisin mieluummin nykyisessä 90 päivän tavoitteessa. Ehdotus, jonka mukaan öljyvarastot voitaisiin vapauttaa muutoinkin kuin todellisessa energiapulassa, tuntuu ensi näkemältä järkevältä. On kuitenkin selvää, että myös tässä kohdin kyseinen järjestelmä toisi mukanaan suuria ongelmia ja riskejä.
Markkinat eivät ole aina oikeassa. Sen ovat monet niin kutsutut öljykriisit meille osoittaneet. Samaan aikaan on uskomattoman vaikeaa laatia sääntöjä ja sopia selkeistä ja objektiivisista kriteereistä, jotka sopisivat kaikkiin mahdollisiin tilanteisiin, joihin voimme kuvitella päätyvämme öljynhintojen noustessa nopeasti. Sen vuoksi en hyväksy komission ehdotusta, jonka mukaan öljyvarastojen vapauttamista olisi helpotettava, vaikkei öljystä olisikaan pulaa.
Ehdotukseni perustuu tarpeeseen lisätä yhteensovittamista ja öljyntoimittajien keskinäistä vastuunjakoa EU:ssa. Tämä edellyttää sitä, että nykyistä lainsäädäntöä muutetaan heikentämättä kuitenkaan nykyisin käytössä olevia järjestelyjä tilanteissa, joissa mukana on myös EU:n ja Euroopan ulkopuolisia maita. Nykyisten rakenteiden ja sitoumusten on voitava päteä myös tulevaisuudessa, mutta yhteensovittamista on parannettava.
Valiokunta hyväksyi joukon tarkistuksia, joilla yhteisön ja jäsenvaltioiden etuja saadaan tasapainotettua keskenään. Suurin osa omista tarkistuksistani, juuri ne tärkeimmät, hyväksyttiin, mutta osa hylättiin. Otan nyt uudelleen esiin vain yhden valiokunnassa hylätyistä tarkistuksista. Siinä on kyse tavasta, jolla vastuu varmuusvarastoista jaetaan. Komissio haluaa, että tämä tehtävä annetaan jollekin julkiselle elimelle. Tätä nykyä järjestelyt vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen. En näe mitään syytä siihen, etteikö näin voisi olla jatkossakin. Tarkistuksellani pyrin antamaan jäsenvaltioille mahdollisuuden valita ne menetelmät, joiden ne katsovat itselleen parhaiten soveltuvan. Tämän ei kuitenkaan pidä aiheuttaa vahinkoa muille jäsenvaltioille. Näin ollen esitän tarkistuksessani 28, että jäsenvaltioiden olisi voitava valita, olisiko kyseinen tehtävä annettava julkiselle elimelle vai voisiko kukin jäsenvaltio valita jonkin toisen järjestelyn. 
Kahdessa tarkistuksessa ehdotetaan direktiiviehdotuksen hylkäämistä. Hylkäämistä ehdotetaan sen vuoksi, että tarkistusten esittäjät katsovat, että asianmukaiset asetukset on jo annettu ja ettei muutoksia kaivata. Tätä voidaan vastustaa monestakin syystä. Ensinnäkin on voitu monin eri tavoin osoittaa, että nykyisissä asetuksissa on puutteita, jotka koskevat yhteensovittamista EU:ssa ja vastuunjakoa kriisitilanteissa. Toiseksi - tätä parlamentin jäsenten olisi syytä pohtia - direktiiviehdotuksen hylkääminen tarkoittaisi luultavimmin sitä, että luovumme mahdollisuudesta vaikuttaa näihin tärkeisiin kysymyksiin. Tämä on mielestäni syytä panna merkille.
Arvoisa puhemies, jos parlamentti aikoo hyväksyä tämän direktiiviehdotusta käsittelevän mietinnön ehdotettuine muutoksineen, meidän olisi peruutettava myös joukko edellisiä direktiivejä, kuten direktiivit 68/414/ETY, 98/93/EY ja 73/238/ETY.

Blokland (EDD)
. (NL) Arvoisa puhemies, komissio on tehnyt järkevän aloitteen jättäessään käsiteltäväksi ehdotukset energiahuollon varmuudesta. Yhteiskuntamme on tullut riippuvaiseksi öljy- ja kaasutoimituksista, tuotteista, joita pieni tuottajaryhmä toimittaa suurelle määrälle kuluttajia. On sanomattakin selvää, että kun energianhankinnassa on kyse tärkeistä eduista, myös ehdotuksia on punnittava tarkkaan. Juuri tämä on ongelmallista komission ehdotuksessa maakaasun toimitusvarmuudesta.
Ensimmäinen ongelma koskee ehdotuksen oikeusperustaa, joka on komission esityksen mukaan sisämarkkinoita koskeva EY:n perustamissopimuksen 95 artikla. Talous- ja raha-asioiden valiokunta on nimenomaisesti suosittanut oikeusperustan tutkimista. Minun tietääkseni asian hyväksi ei ole tehty mitään.
Toinen ongelma on, että kyseinen ehdotus on tarpeeton. Parlamentti keskusteli hiljattain toisessa käsittelyssä kaasudirektiivistä, jossa käsitellään kaasutuotteiden toimitusvarmuutta. Komission esitys ei ole samansuuntainen vaan päinvastainen - se näyttäisi olevan jopa ristiriidassa kaasudirektiivin kanssa. 
Osaksi edellä mainitun vuoksi komission ehdotus on epäselvä ja jättää monia kysymyksiä auki. Näihin kysymyksiin on ilmeisesti saatava vastaus täytäntöönpanovaiheessa, mikä ei ole direktiivin tarkoituksena. Direktiivillä pyritään näyttämään suuntaa ja tarjoamaan ratkaisumalli. Komission ehdotus kuitenkin herättää enemmän kysymyksiä kuin kykenee tarjoamaan vastauksia. Etenkin 3 ja 4 artiklan sanamuoto on epäselvä ja monitulkintainen.
Nämä huomautukset saivat talous- ja raha-asioiden valiokunnan suosittamaan yksimielisesti ehdotuksen hylkäämistä. Olen jättänyt täysistunnon käsittelyyn tämän suosituksen mukaisen tarkistuksen. Ehdotan talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta ehdotuksen palauttamista takaisin valiokuntaan. Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne ja voin sanoa luottavani siihen, että annatte tukenne tarkistukselle, jolla pyritään hylkäämään komission ehdotus.

Kronberger (NI)
Arvoisa puhemies, kuten täällä on jo todettu, EU on nykyisin 75-prosenttisesti riippuvainen raakaöljyn tuonnista. Jos jatkamme raakaöljyn polttamista nykyiseen holtittomaan tapaan, riippuvaisuutemme kasvaa 90 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. Jos laatisimme selvityksen tällaisen kulutuksen riskeistä ja vaaroista sekä vaikutuksista talouteen ja ympäristöön, siitä tulisi monituhatsivuinen. 
Maailman öljyvarastot näyttävät saavuttavan pian rajansa. Meidän olisi suhtauduttava hyvin epäilevästi arvioihin, joita tekevät sellaiset puolueelliset laitokset, joiden perimmäisenä tarkoituksena on laatia niitä raakaöljyn eturyhmien toimeksiannosta. Raakaöljyn kokonaissaatavuus maailmassa on kiistatta vähentynyt vuoden 2000 jälkeen. Näin ollen sitä, että EU:ssa on nyt ryhdytty pohtimaan yhteisvastuuta ja toimitusvarmuutta, on syytä pitää periaatteelliselta kannalta myönteisenä.
Ongelmaa olisi kuitenkin tarkasteltava keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Sitä ei voida ratkaista, ellei kehitetä öljyä korvaavia energiamuotoja ja vaihtoehtoista käyttövoimatekniikkaa tai ellei liikkuvuustottumuksiamme muuteta tyystin. EU:ssa olisi kehitettävä riippumatonta tekniikkaa uusiutuvista primaarienergialähteistä peräisin olevien biopolttoaineiden hyödyntämiseksi. Samalla olisi otettava myös irti kaikki hyöty mahdollisuuksista 18-prosenttiseen energiansäästöön. Tältä osin olisi epäilemättä järkevää muuttaa vapaaehtoiset tavoitteet sitoviksi.
Tarkistus, jossa kannatetaan ajatusta siitä, että raakaöljyn hinta vahvistettaisiin tulevaisuudessa euroissa, on mielenkiintoinen, mutta se edellyttää vakavaa pohdintaa siitä, miten tämä vaikuttaisi maailmanpolitiikkaan ja talouteen yleensä. Tämä tie ei todennäköisesti ole helpoin.
Myös maakaasun kulutus kasvaa EU:ssa jyrkästi. Jos raakaöljyvarat ehtyvät, toisin sanoen jos raakaöljyä ei enää löydy riittävästi, maakaasun kysyntä nousee entisestään. Ne, jotka uskovat, että maakaasulla voidaan tuosta vain korvata raakaöljy, ovat kuitenkin kohtalokkaasti väärässä. Energiaongelmiamme ei voida ratkaista siirtymällä öljystä maakaasuun.
Uusiutuvan biokaasun kehittämisessä on kuitenkin edetty viime vuosina huimasti. Olennaista on se, ettei tätä ole vielä tosiasiassa riittävästi ymmärretty. Koska tekniikka on verrattain uutta, se tarvitsee juuri tästä syystä huomattavaa tukea EU:n tutkimusvaroista. Biokaasu on varastointikelpoinen ja uusiutuva energialähde ja siten strategisesti erityisen hyödyllinen ja arvokas. Biokaasua voidaan tuottaa paikallisesti ja hajautetusti eloperäisistä aineksista, kuten ruohosta, biojätteestä ja puusta. Pidämme tätä nykyä kaasun ja öljyn melko edullisia hintoja itsestäänselvyytenä, mutta uskon, että nyt, kun energiapula on käymässä ilmeiseksi ja öljyn ja kaasun hinnat ovat kolminkertaistuneet viime vuosina, paikallisesti tuotetuista uusiutuvista energialähteistä on tulossa paljon nykyistä kilpailukykyisempi vaihtoehto. 
Puhun seuraavaksi toimitusvarmuudesta. Kun otetaan huomioon tapa, jolla asiat yleensä liittyvät yhteen, minusta ei ole juurikaan merkitystä sillä, pitäisikö EU:n vaatia varastojen vähimmäistason vastaavan 120 vai 90 päivän raakaöljyn kulutusta. Väitteestä, jonka mukaan 120 päivän kulutusta vastaavien riittävien varmuusvarastojen ylläpitoa voidaan vastustaa kustannussyin, olisi varmasti syytä keskustella. Tähän täysin liittymättömänä asiana toteaisin kuitenkin, että minusta on erheellistä ajatella, kuten komissio esittää ehdotuksessaan, että varmuusvarastojen tason nostaminen 90 päivästä 120 päivään auttaisi meitä jatkamaan ennakoivaa raakaöljyn hintapolitiikkaa. Jos raakaöljystä tulisi todellinen pula, jopa 120 päivän kulutusta vastaava öljymäärä toisi vain vähäisen helpotuksen. Myös tältä osin on korostettava, että meidän on päätettävä tavasta, jolla aiomme toisaalta vähentää raakaöljyn ja maakaasun kokonaiskulutusta ja toisaalta edistää korvaavan energian tuotantoa kestävästi.
Lopuksi haluaisin toistaa erään asian, josta olen täysin vakuuttunut ja joka on tullut esille viime vuosina, nimittäin sen, että energian hinta saattaa tulevina vuosina vaihdella rajusti, koska energian saatavuus heikkenee ja epävakaus raakaöljyn tuottajamaissa lisääntyy. Tämä nähdään nyt Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa, joka on mahdollinen ongelmapesäke, samoin kuin Afrikassa. Sen vuoksi pohjimmiltani kannatan kaikkia kolmea ehdotusta "ajatuksia herättävinä", käyttääkseni tätä sanontaa, jota toisen leirin edustajat ovat varmaan jo käyttäneet. Kaikki ne ovat todella ajatuksia herättäviä - oikeaan tai väärään suuntaan, sillä ei ole mielestäni niinkään merkitystä - ja niiden pohjalta meidän on kehitettävä Euroopalle pitkän aikavälin energiastrategia.

Langen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pääesittelijät Mombaur ja Karlsson ovat jo määränneet täällä käytävän keskustelun suunnan. En yhdy komission jäsenen de Palacion optimistiseen näkemykseen, jonka mukaan hänen esityksensä saa parlamentin laajan enemmistön tuen. Niin ei nimittäin käy! Sekä valiokunnassa järjestetyt asiantuntijakuulemiset - joiden eteen näimme valtavasti vaivaa - että komission virkamiesten kanssa käydyt keskustelut samoin kuin omat pohdiskelumme saivat meidät päättelemään, että komission molemmilla ehdotuksilla saattaa kyllä olla oikeansuuntainen tavoite, mutta keinot niiden saavuttamiseksi eivät saa enemmistön tukea. On kiistatonta, miten pitkälti olemme riippuvaisia raakaöljyn tuonnista. Sitä vastoin voidaan kiistellä siitä, pitäisikö komission saada lisävaltuuksia voidakseen vaikuttaa hintoihin tai mahdollisesti säilyttää valmiutensa interventioihin. Katsomme, että vaikka jäsenvaltioiden välistä yhteisvastuuta olisi lisättävä ja vaikka komissio pystyisi varmasti tekemään nykyistä enemmän yhteensovittamisen hyväksi, sisämarkkinoita koskevaa EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaa ei ole tarkoituksenmukaista käyttää komission lisävaltuuksien perustelemiseen öljytuotteiden kohdalla. Näin ollen olemme pohtineet pitkään, mitä asialle pitäisi tehdä. Valiokunta ei päässyt yksimielisyyteen siitä, pitäisikö esitys hylätä kokonaan vai hyväksyä se esittelijä Karlssonin esittämillä tarkistuksilla muutettuna. Se, että keskeinen kysymys tämän ehdotuksen palauttamisesta valiokuntaan sai taakseen yksinkertaisen äänten enemmistön, ei edistä laajan pohjan syntymistä, joten ryhmämme - Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä - on pohtinut, mitä ehdotukselle pitäisi tehdä. Ryhmämme tuli siihen tulokseen, että ainakin raakaöljyä koskeva direktiivi olisi syytä palauttaa valiokuntaan. Siten komissio saisi mahdollisuuden ottaa huomioon parlamentin valiokuntakeskusteluissa esittämät perustelut, joilla pyritään selväsanaisesti direktiivin perusteelliseen tarkistamiseen. 
Kuuntelin hyvin tarkkaan asiantuntijakuulemisessa niitä perusteluja, joilla vastustettiin varmuusvarastojen nostamista 90 päivästä 120 päivään. Niissä tulivat esiin paitsi tämän toimenpiteen suhteellisen korkeat kustannukset myös tavoite, jonka mukaan jäsenvaltiot hankkisivat tulevaisuudessa varmuusvarastojen öljyn sen sijaan, että se tapahtuisi yhteistyössä öljyteollisuuden kanssa. Minä puolestani olen vakuuttunut siitä, että ehdotus, jonka mukaan varastoja käytettäisiin hintoihin vaikuttamiseksi niiden muuttuessa, ei ole osoitus markkinarealiteettien syvällisestä tuntemuksesta. Tällainen suunnitelma menisi myttyyn, maksaisi rutkasti ja olisi tehoton. Toisaalta olemme varmoja, että vaikka Kansainvälinen energiavirasto, jonka välineet kehitettiin 1970-luvulla, on kyvytön hyödyntämään kaikkia nykyisin tarjolla olevia mahdollisuuksia, niin strateginen varasto ja ne toimet, joita Yhdysvallat toteuttaa tuon varaston kasvattamiseksi, sekä tuon energiaviraston välineet takaisivat melko tarkoituksenmukaisen avun konfliktitilanteissa. Näin ollen emme hyväksy ajatusta EU:n toimivaltuuksien lisäämisestä ja toivomme, että parlamentin enemmistö tukee meitä tässä. Arvoisa komission jäsen, puheestanne ei käynyt - kaikella kunnioituksella - ilmi, että komissio olisi tehnyt mitään parlamentissa käydyn keskustelun ja asiantuntijoiden kuulemisen jälkeen. Minusta tuntui aivan kuin olisimme vasta keskustelun alussa. Tuemme sitä vastoin teitä tavoitteissanne, mutta meistä vastuu ja varat pitäisi antaa jäsenvaltioille eikä komissiolle. Vaikka tehtävänne on sovittaa yhteen jäsenvaltioiden toimia, sen ei pidä tapahtua sellaisten uusien valtuuksien nojalla, joihin teillä ei sisämarkkinoita koskevien artiklojen perusteella ole valtuuksia. Tämän vuoksi ehdotuksenne on minusta palautettava valiokuntaan, mikä antaa teille mahdollisuuden esittää uusi ja tarkistettu ehdotus.

Rapkay (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan keskittyä puheenvuorossani maakaasutoimituksia koskevaan direktiiviin, koska raakaöljyä käsittelevän mietinnön esittelijä Karlsson sai aihetta käsitellessään ryhmänsä hyväksynnän. Näin ollen minulla ei uskoakseni ole hänen kommentteihinsa mitään lisättävää.
Arvoisa komission jäsen de Palacio, esititte direktiiville hyvin painavat perustelut: kuluttajansuojan ja toimitusvarmuuden. Kuullessaan näin tukevat perustelut tekee lähes mieli perua puheensa ja kieltää kaikki direktiiviin kohdistettu arvostelu. Kuka nimittäin loppujen lopuksi voisi vastustaa kuluttajansuojaa tai energian toimitusvarmuutta? Kukaan ei edes aseta sitä kyseenalaiseksi.
Sain kuitenkin sellaisen vaikutelman, että komissio on valinnut tässä kohtaa väärän tien. Arvoisa komission jäsen, minun on sanottava teille, että pääsimme mielestäni hyvään tulokseen sähkö- ja kaasudirektiivien selkeyttämisessä, mutta minusta meillä on tässä kysymyksessä vähemmän yhteistä pohjaa. Palaan nyt hyvin selväsanaisesti siihen, mitä esittelijä Mombaur meille totesi. Voin yhtyä hänen kommentteihinsa lähes varauksitta. Uskoisin, että syy väärän tien valintaanne on se, ettei toimitusvarmuutta yksinkertaisesti voida määritellä ja hoitaa ylikansallisesti. Toimitusvarmuus on mukautettava kysynnän jatkuvaan lisääntymiseen tai vähenemiseen alueellisesti ja dynaamisesti. Jäsenvaltioiden sääntelykehysten erot edellyttävät jäsenvaltioilta ja maakaasun tuottajayhtiöiltä itseltään tapauskohtaisesti räätälöityjä toimenpiteitä. Ratkaisevaa ei ole yhden eurooppalaisen normin vaatiminen vaan infrastruktuurin joustava hyödyntäminen, energialähteiden moninaisuus ja tapa, jolla sopimuksia muotoillaan. 
Minua häiritsee kuitenkin erityisesti se vääränlainen poliittinen viesti, jonka tämä luonnos direktiiviksi mielestäni välittää. Mikä sitten on todellinen syy tämänkaltaisen direktiivin antamiseen? Toisin kuin öljytoimituksissa, maakaasun toimituksissa ei ole toistaiseksi ollut merkittäviä kriisejä, eikä ole pelättävissä, että niitä lähitulevaisuudessa syntyisikään. Kuten täällä on jo todettu, ei ole kuin muutamia viikkoja siitä, kun hyväksyimme laajalla yksimielisyydellä maakaasun sisämarkkinoita koskevan direktiivin. Osa totesi tuolloin, että maakaasumarkkinoiden avaaminen vaarantaisi energian toimitusvarmuuden. Emmekö nyt osoita, että he olivat oikeassa? Miksemme anna markkinoiden avaamisen tehdä tehtäväänsä? Se jo sinänsä parantaa toimitusvarmuutta ja saa yritykset suoraan mukaan jakamaan vastuun siitä.
Minusta tämä meille jätetty luonnos direktiiviksi lieventää kilpailua koskevia sisämarkkinadirektiivin näkökohtia. Minä kuulun niihin, joiden mielestä direktiiviluonnos on palautettava takaisin valiokuntaan. Taktisista syistä suosittaisin nyt kuitenkin toisensuuntaista menettelyä. Pääsimme jäsen Bloklandin kanssa talous- ja raha-asioiden valiokunnassa käymässämme keskustelussa laajaan sopuun. Hyvät kollegat, pelkään vain, ettei neuvostoon ole täysin luottaminen siinä mielessä, että sen jäsenet antavat usein ymmärtää, etteivät halua direktiiviä sellaisenaan, mutta eivät kuitenkaan osaa ilmaista selkeää kantaansa. Sen vuoksi pelkään, että jos nyt palautamme direktiivin valiokuntaan ja jos neuvosto siitä huolimatta vahvistaa yhteisen kannan, mihin sillä on toki oikeus, olemme melko puolustuskyvyttömiä direktiivin toisessa käsittelyssä. Sen vuoksi suosittelen, että suhtautuisimme maakaasun toimitusvarmuutta koskevaan direktiiviin esittelijän ehdottamalla tavalla, josta pääsimme lopulta laajaan yksimielisyyteen valiokunnassa. Voimme sitten myöhemmin katsoa, mitä lisäparannuksia voimme saada aikaan toisessa käsittelyssä.

Plooij-van Gorsel (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, hyväksyimme tämän vuoden kesäkuussa niin sanotun energiapaketin, joka käsittää muun muassa maakaasun sisämarkkinoita koskevan direktiivin.
Mielestäni onnistuimme kesäkuussa antamaan lainsäädäntöä, jolla sekä edistetään energiamarkkinoiden vapauttamista että taataan energiahuollon varmuus. Jos tämä uusi direktiivi pannaan täytäntöön asianmukaisesti ja johdonmukaisesti, Eurooppa voi välttyä Kalifornian tapahtumilta. Uuden lainsäädännön mukaisesti toimitusvarmuudesta huolehtiminen on nimenomaan jäsenvaltioiden tehtävä. Tämän vuoksi nykyisissä kaasumarkkinaehdotuksissa mennään ELDR-ryhmän mielestä aivan liian pitkälle. Toissijaisuusperiaate nimittäin pätee kaikissa tilanteissa.

Arvoisa komission jäsen, se pätee sitäkin enemmän öljytoimituksiin. Näin ollen vaadin liberaaliryhmän puolesta, että öljytoimituksia koskeva komission ehdotus hylätään ja palautetaan valiokuntaan. Voimme esittää lukuisia syitä kantamme tueksi.
Voimassa oleva lainsäädäntö riittää takaamaan toimitusvarmuuden. Direktiivissä 98/93/EY jäsenvaltioita vaaditaan pitämään yllä 90 päivän kulutusta vastaavia varastoja. Komissio haluaisi nostaa vaatimuksen 120 päivään, mutta se ei osaa perustella selkeästi, miksi tämä olisi välttämätöntä. Se ei ole osannut selittää, mitä hyötyä tästä olisi, puhumattakaan siitä, että se onnistuisi perustelemaan kustannukset, joita tästä odotetaan aiheutuvan jäsenvaltioille. Emme voi hyväksyä, että tämä parlamentti antaa lainsäädäntöä, jota ei voida mitenkään perustella, kun kerran nykyinen lainsäädäntö on riittävä ainakin niin kauan kuin näyttöä uuden lainsäädännön tarpeesta ei ole. Meidän täällä parlamentissa on torjuttava uusi lainsäädäntö painokkaasti. Näin ollen kehottaisin teitä tukemaan ELDR-ryhmän kantaa ja estämään tämän tarpeettoman lainsäädännön antamisen. Käsittääkseni eri puoluekantoja edustavat parlamentin jäsenet ovat omaksumassa saman ajattelutavan. Uskon meidän pääsevän yhteisymmärrykseen huomisessa äänestyksessä. Kiitän esittelijöitä heidän erinomaisesta työstään ja kaikkia teitä huomiostanne.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan unionin energiantarpeen kasvu tyydytetään lähitulevaisuudessa maakaasulla. Lähialueiden eli Pohjanmeren ja Pohjois-Afrikan varannot eivät riitä kuin kymmenen tai kahdenkymmenen vuoden tarpeisiin, ja kaasua on tuotava idästä.
Kaasuputken kulkureitti Kaspianmeren alueelta läntiseen Eurooppaan on suurvaltapolitiikkaa. Siinä asiassa EU:n kanta ei saa olla liian Nato-riippuvainen. On turvattava ennen muuta omat edut. On muistettava, että maailman suurimmat kaasuvarannot ovat Venäjällä. Parasta varmuuspolitiikkaa on se, että EU osallistuu Venäjän kaasuvarojen investointeihin pitkäaikaisia toimitussopimuksia vastaan.
Kaasumarkkinoiden vapauttamisen ongelmiin liittyy se, että kaasupörsseissä markkinatoimijat ovat kiinnostuneita vain kaasun ostamisesta ja myymisestä, mutta eivät kaasun tuottamisesta investointeihin. Markkinat toimivat liian lyhyellä aikajänteellä, ja siksi myös jäsenvaltioiden toimenpiteet pitkäaikaisten toimitussopimusten turvaamiseksi ovat tarpeen. Markkinoilla ei sellaisia sopimuksia synny. Kaasua ei voi varastoida samalla tavalla kuin öljyä. Siitä syystä öljyn ja kaasun kuljetusmuodot ja varmuusvarastoinnin tarpeet poikkeavat toisistaan. Vastuu sekä öljyn että kaasun toimitusvarmuudesta on jäsenvaltioilla, eikä tätä vastuuta saa siirtää markkinavoimille.
Ryhmämme tukee esittelijöiden kriittisiä äänenpainoja komission esityksiä kohtaan. Ymmärrämme hyvin niitä vaatimuksia, joiden mukaan Karlssonin mietintö pitäisi palauttaa takaisin valiokuntaan.

Beysen (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, EU on suurelta osin riippuvainen muualta tuotavista maakaasutuotteista, joten kukaan ei kiistä, että on välttämätöntä tehdä aloitteita näiden tuotteiden toimitusten jatkuvuuden varmistamiseksi. Komissio esittääkin tässä tarkoituksessa joukon toimenpiteitä, joilla pyritään takaamaan maakaasutoimitusten jatkuvuus. Voidaan kuitenkin perustellusti epäillä, kuten monet kollegani ovat ennen minua tehneet, päästäänkö näillä toimenpiteillä haluttuun tavoitteeseen. Missään nimessä en kuitenkaan kannata komission ehdotukseen sisältyviä keskeisiä toimenpiteitä, jotka luettelen seuraavassa.
Ensimmäinen koskee varmuusvarastojen vähimmäistason nostamista vastaamaan 120 päivän kulutusta 90:n sijasta. Miksi Euroopan unionin pitäisi näin tehdä, kun Kansainvälisellä energiavirastolla on käytössään maailmanlaajuinen kriisimekanismi? Lisäksi varastojen kasvattaminen toisi mukanaan huomattavia kustannuksia ja edellyttäisi varastointitilojen rakentamista. Turha edes sanoa, että tämä kuormittaisi valtavasti ympäristöä, ja kustannukset tulisivat epäilemättä kuluttajien maksettaviksi.
Komissio haluaisi lisäksi perustaa julkisen elimen maakaasutoimitusten takaamiseksi. Tämän elimen vastuulla olisi taata vähintään kaksi kolmasosaa vaaditusta varastotasosta. Mielestäni tämä vaatisi muutakin kuin uuden elimen perustamisen. Pidän ensiarvoisen tärkeänä sitä, että maakaasun tuottajavaltioihin luodaan hyvät poliittiset suhteet.
Ehdotuksessa myös pyritään hyödyntämään markkinatoimia hintaheilahtelujen taltuttamiseksi, jotta komissio voisi siten vapauttaa varastoja odottamattomissa toimituskatkoksissa. Tämä ei mielestäni palvele mitään tarkoitusta. Kun tiedetään, etteivät edes OPEC-maat pysty pitämään yllä haluttua hintatasoa, kyseistä toimenpidettä voidaan pitää vain Euroopan unionin toiveajatteluna. 
Lopuksi haluaisin huomauttaa, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on tehnyt esittelijän kanssa paljon töitä tyydyttävän ja realistisen kompromissin löytämiseksi. Tästä huolimatta ehdotuksen peruuttaminen tuntuisi minusta hyödyllisemmältä vaihtoehdolta. Siten keskustelu voitaisiin aloittaa uudelleen parlamentissa tehtyjen monien hyvin perusteltujen huomautusten pohjalta.

Chichester (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin esittää esittelijälle kiitokset työstä tämän tärkeän asiakokonaisuuden parissa. Öljyn ja maakaasun toimitusvarmuuden takaaminen Euroopassa huolestuttaa minua komission jäsenen tavoin, mutta käsityksemme siitä, miten tämä voitaisiin toteuttaa, saattavat erota toisistaan jonkin verran. Meidän mielestämme sitä ei pidä toteuttaa ainakaan markkinainterventioin.
Miksi komission jäsen yrittää keksiä pyörää uudelleen, kun meillä on jo olemassa tyydyttävät järjestelyt IEA:n kanssa öljyvarastojen ylläpitämiseksi? Järjestelmä otettiin käyttöön 1970-luvulla silloisen öljykriisin ratkaisemiseksi, ja se on toiminut hyvin siitä lähtien. Miksi siis menisimme korvaamaan sen? 
Vieläkin enemmän huolta ja ymmärtämisvaikeuksia minulle aiheuttavat ehdotukset käyttää varmuusvarastoja hintojen tasoittamistarkoituksessa tehtäviin markkinainterventioihin, kun kokemus ja etenkin Yhdysvaltojen tuoreet tapahtumat osoittavat, ettei tämä toimi. Tämä toimenpide vääristäisi markkinoita, jotka ovat toimineet hyvin jo pitkän aikaa.
Arvoisa komission jäsen, ansaitsette kiitoksen monista energia-aloitteista, joita olette pannut alulle neljän viime vuoden aikana, ja ennen kaikkea energian toimitusvarmuutta koskevasta vihreästä kirjasta, jonka esittelijänä toimin täällä parlamentissa. Kun tarkastellaan esittämiänne toimenpiteitä - kaasu- ja energiamarkkinoiden vapauttamista, uusiutuvien energialähteiden käytön edistämistä ja energiatehokkuuden lisäämistä sekä Euroopan laajuisten energiaverkkojen kehittämistä - käy selväksi, ettei energiakysymys tarvitse uutta lukua tai oikeusperustaa, koska kaikki nämä välineet ovat jo olemassa.
Minusta kyseinen toimenpide on turha. Kun kyse on etenkin öljyvarastoja koskevasta ehdotuksesta, minun on todettava, että vaikka arvostan kollegoideni näkemyksiä, joiden mukaan maakaasu luokitellaan eri ryhmään kuin öljy, en pyytele anteeksi, että esitän uudelleen tarkistuksen tämän ehdotuksen hylkäämiseksi, ja kiitän samalla kaikkia kollegoita, jotka tukivat minua tässä erityiskysymyksessä. Toivon, että tulkitsette sitä tarkoituksenmukaisessa hengessä ja pohditte niitä eri keinoja, joilla pääsisimme yhteiseen tavoitteeseemme eli energiahuollon varmuuden ylläpitämiseen Euroopassa.
Vaikka sattuisimme voittamaan tästä tarkistuksesta järjestettävässä äänestyksessä - ja kuten kollegani totesi, se oli hyvin lähellä valiokunnassa - luotan siihen, että neuvosto ja komissio noudattavat äänestystulosta eivätkä aloita toisenlaista menettelyä, kuten komission yksiköiden edustajat uhkasivat valiokunnassa tehdä. Siten komissio nimittäin toimisi parlamentin selän takana pyrkiessään taivuttelemaan neuvostoa tekemään jotain sellaista, mitä se ei käsittääkseni halua ylipäätään tehdä. Näin ollen kehotan teitä pysähtymään ja miettimään asiaa uudelleen.

Linkohr (PSE).
Arvoisa puhemies, saanen aloittaa kertomalla, että laadin pari vuotta sitten mietinnön Euroopan unionin öljynsaannista. Minun on myönnettävä, että vaadin silloin samaa asiaa kuin komissio nyt. Vaadin tuolloin varmuusvarastojen kasvattamista, jotta toimitukset voitaisiin taata mahdollisten toimituskatkosten sattuessa. Tämä vaikuttaa toteuttamiskelpoiselta, ja näin me joka tapauksessa aloimme toimia vuonna 1974. Olen kuitenkin tällä välin nähnyt, etteivät kyseisen toimenpiteen hyödyt ole missään suhteessa sen edellyttämiin kustannuksiin, ja kokemukset, joita Yhdysvalloissa on saatu strategisesta öljyvarastosta, osoittavat, että varastojen tyhjentäminen vaikuttaa jyrkästi kohoaviin hintoihin vain hyvin vähän. Tätä olisi syytä pysähtyä miettimään. 
Tämä merkitsee, että kustannukset ovat nousemassa pilviin ja että saamamme hyöty jää suhteellisen vähäiseksi. Näin ollen haluaisin yhtyä kollegoideni mielipiteeseen siitä, että olemme kenties väärällä tiellä. Kantamme saattaisi olla toinen, jos toimituksissa olisi todella ollut katkoksia: olisimme todennäköisesti joutuneet paniikkiin ja hyökänneet komissiota vastaan ihmetellen, miksei se ole reagoinut tällaiseen kriisiin. Tällainen tilanne tosin tuntuu minusta erittäin epätodennäköiseltä. Kuten komissio itse esittää ehdotuksessaan, paljon todennäköisempi ja suurempi vaara on talouskriisi, jossa hinnat nousisivat ylöspäin, vaikkakin todennäköisesti hitaasti. Tämä on suurin ongelmamme maakaasun kohdalla seuraavien 10-20 vuoden aikana. Kasvava riippuvuus maakaasun tuonnista Euroopassa johtaa vähitellen hintojen nousuun. Emme voi vaikuttaa hintojen nousuun millään tavoin, ellemme saa venäläisiä noin parinkymmenen vuoden kuluessa taivuteltua alentamaan hintaa. Varsinainen ongelma on siis tämä. Sen ratkaiseminen edellyttää vuoropuhelua Venäjän ja myös OPEC-maiden kanssa eikä nyt esitettyä direktiiviä. Tämän vuoropuhelun komissio on jo käynnistänyt, mikä on hyvin järkevää. 
Lopetan kommenttiin energiaverkoista. Jos laajennamme niitä, kuten olemme ajatelleet, se vastaa vaikutukseltaan varmuusvarastojen ylläpitoa, sillä nuo verkot, ainakin kaasuputkiverkot, ovat eräänlaisia varastoja, joten niiden laajentaminen vaikuttaa varastojen ylläpidon tavoin. Tästä me onneksi voimme olla yhtä mieltä.

Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensiksi kiittää esittelijöitä mietintöjen valmistelusta. Direktiivien muutoksilla on parannettu komission luvalla sanoen huonoja esityksiä. Valiokunnassa hyväksytyt muutokset eivät kuitenkaan ole vieläkään riittäviä, kuten täällä monessa puheenvuorossa on todettu.
Vastuu energiahuollon varmuuden ylläpidosta kuuluu ensisijaisesti kansallisen energiapolitiikan piiriin. Huoltovarmuuden parantamiseksi on myös tehtävä sopimuksia muiden maiden kanssa. Jäsenvaltioiden tulisi voida vapaasti päättää öljyn varmuusvarastojen organisoinnista. Eräät unionin jäsenvaltiot ovat luopuneet julkisista varastointielimistä. Ne ovat onnistuneet järjestämään asiat muulla tavalla toimivasti ja kustannustehokkaasti. Jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus arvioida ja päättää, milloin öljyvarastojen sijoittaminen toiseen jäsenvaltioon voidaan sallia toimitusvarmuuden vaarantumatta. Varmuusvarastojen sijoittaminen ulkomaille tulee kuitenkin tehdä maiden välisillä sopimuksilla ja nykyisen käytännön mukaisesti.
Energiatoimitusten varmistaminen edellyttää kunkin jäsenvaltion erityisolosuhteiden huomioonottamista. Energian huoltovarmuuden parantamiseksi on tärkeää varmistaa myös energialähteiden monipuolisuus ja energiantoimittajien tasainen jakautuminen. Haluan myös muistuttaa, että paikallisen uusiutuvan energian suosiminen lisää huoltovarmuutta, vähentää riippuvuutta energiantuonnista ja myös työllistää.

Caudron (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämäniltainen keskustelumme on jälleen yksi osoitus siitä, ettei energia ole vain yksi hyödyke muiden joukossa. Alstom-yhtymän 120 000 työntekijän tulevaisuutta ei voida taata sen enempää vapaata kilpailua koskevilla säännöillä kuin energiansaannin tulevaisuutta tai omavaraisuutta - ja näin ollen Euroopan poliittista riippumattomuutta - voidaan taata vain panemalla täytäntöön vapaiden markkinoiden sääntöjä ja periaatteita. Tämä tiedetään jopa vapauttamisen luvatussa maassa Yhdysvalloissa, jossa osataan toimia sen mukaisesti. 
Edellä esitetyn vuoksi kannatan, toisin kuin kollegoideni suuri enemmistö, elleivät jopa kaikki, komission pyrkimyksiä tarkistaa tämän alan tavoitteitaan. Kannatan kaasu- ja öljyvarastojen kasvattamista, jotta niillä voitaisiin vakavan energiapulan sattuessa estää mahdollinen sota maailmassa, jossa energiavarojen hallinta on tunnetusti usein sodan päällimmäinen syy. 
Kannatan myös sitä, että energiapulan sattuessa jäsenvaltioiden välisestä ja Euroopan komission valvonnassa tapahtuvasta hallinnoinnista tehdään yhteisvastuullisempaa. Näin vältetään poliittiset jännitteet tai jopa suoranaiset konfliktit, joita aiheutuu energiavaroiltaan runsaiden jäsenvaltioiden pakottaessa muut maat mukautumaan valintoihinsa.
Jäsenvaltioiden toimivallan oikeutettu kunnioittaminen ja tarve lisätä Euroopan komission määräysvaltaa eivät minusta ole ristiriidassa keskenään tällä alalla. Arvoisa puhemies, sen vuoksi meidän olisi seurattava esimerkkiänne, vaikka vain, kuten jäsen Linkohr juuri totesi, välttääksemme sen, että teitä tai komissiota syytetään jonakin päivänä siitä, että ette ole tehneet mitään.

Martin, Hans-Peter (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tehdäänpä pieni koe. Yrittäkää kuvitella, että teidän pitäisi perustella tämä asia osana vaalikampanjaa, josta oma tulevaisuutenne riippuisi. Mitä perusteluja käyttäisitte? Voisivatko perusteluina olla uusi viranomainen, entistä enemmän turvallisuutta jonkun käsiin, niin ettemme näe, mihin asiat johtavat, ja se, että peräännytään keskusjohtoisuuteen? Tällaisissa vaaleissa muita ehdokkaina olisivat ne, joita olette kuunnellut, eli jäsenet Beysen, Langen, Kronberger, Rapkay, Plooij-van Gorsel ja Linkohr, mutta teitä äänestäisi vain jäsen Caudron.
Jos toimisitte näin, saisiko kukaan kunnolla selvää todellisista poliittisista tavoitteistanne? Olen ollut parlamentissa nyt neljä vuotta, mutta nämä meille nyt syötettävät "siunaukseksi" katsottavat ehdotukset ovat minulle uutta. Olen nähnyt vastaavaa vain eräässä toisessa unionissa, sellaisessa, joka käpertyi itseensä, eikä vähiten sen takia, että se vaati tällaista. Minusta olette nyt pyrkimässä täyttämään jotakin sellaista tarvetta, jota sosialistit ja kommunistit kutsuisivat toimitusvarmuudeksi "kehdosta hautaan". Keinot ovat kuitenkin väärät, ja se tapa, jolla tämä tulee keskustelupuheenvuoroissa jatkuvasti esiin, saa ajattelemaan, että tällainen toimitusvarmuus on väärä. Minusta meidän olisi todellakin mentävä toiseen suuntaan. En voi välttyä ajatukselta, että komissiolta ovat loppumassa ideat energiakysymyksessä, kun sen pitää jälleen turvautua direktiivien antamiseen. Energiakysymyksen pitäisi johdattaa sinne, minne meidän tulisi oikeasti mennä. Miten luomme avoimuutta ottamatta huomioon fossiilisia polttoaineita ja riippuvuutta niistä? Jos minun todella pitää jättää tämä energiahuollon varmuutta koskeva kysymys alueiden ja yritysten käsiin, siitä pitää olla selvät asiakirjat ja kansalaisten ja kuluttajien on saatava tietää, miten huolto varmistetaan. Säästäkää meidät kuitenkin uusilta keskitetysti syötetyiltä siunauksilta.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, energiahuoltoa koskevan kysymyksen vakavuudesta kertovat äskeinen imperialistinen tunkeutuminen Irakiin ja kinastelu sotasaaliista sodan aikana ja sen jälkeen. Ongelmaa ei voida kokonaan ratkaista täällä käsittelemällämme kysymyksellä maakaasu- ja öljyvarastoista etenkään, kun sitä pohditaan markkinoiden vapauttamisen yhteydessä eikä siten, että kriteerinä olisi perustarpeiden täyttäminen.
Uuden direktiivin tärkein kysymys ei ole se, pitäisikö pakollisten varastojen kestää kolme vai neljä kuukautta, vaan se tosiasia, että näiden varastojen valvontaa ja lainsäädäntövaltaa siirretään jäsenvaltioilta Euroopan komissiolle. Jos tämä hyväksytään, se vaikeuttaa entisestään kunkin jäsenvaltion tarpeisiin perustuvaa energiahuoltosuunnittelua ja johtaa siihen, että energia-alaa kehitetään Euroopan unionin isojen maiden valintojen mukaisesti.
Kreikan kommunistinen puolue katsoo, että kunkin maan olisi pyrittävä vähentämään riippuvuutta ulkomaisesta energiasta, hyödynnettävä kotimaisia energialähteitä täysipainoisesti sekä kehitettävä ja hyödynnettävä uusia energiamuotoja, jotta turvataan työväenluokkien edullinen energiansaanti ja voidaan suojella ympäristöä. Tällainen energiasuunnittelu edellyttää kuitenkin välttämättä täysin erilaista sosiaalista ja taloudellista ympäristöä.

Stihler (PSE).
Arvoisa puhemies, tänä iltana on sanottu paljon, ja keskusteluun on vaikea tuoda enää mitään uutta. Mielestäni energiakeskustelu ei ole koskaan ollut niin tärkeä kuin nyt. Siitä ovat todisteena jo viimeaikaiset Yhdysvaltain itärannikon sähkökatkokset, jotka ovat osoitus energiakriisin vaikutuksista tavallisiin ihmisiin: koteja on ilman sähköä ja valaistusta, kylmäsäilytys on mahdotonta, ja pienyritykset ovat menettäneet miljoonia dollareita. Tapaus johtui pelkästään teknisestä tai inhimillisestä virheestä, joka saatiin korjattua hyvin nopeasti, mutta se toimi pitkään kaivattuna varoituksena niille meistä, jotka pitävät energiahuoltoa itsestäänselvyytenä.
Rakennusinsinöörien yhdistys (Institution of Civil Engineers) totesi hiljan, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa saattaa 20 vuodessa sattua sähkökatkoksia, koska maa on riippuvainen ulkomailta tuodusta energiasta. Yhdistys on arvioinut myös, että yksistään Yhdistyneessä kuningaskunnassa 80 prosenttia brittiläisten sähköntuotantolaitosten tarvitsemasta maakaasusta tuodaan kaukaisista ja poliittisesti epävakaisista maista siitä huolimatta, että Pohjanmeren ympärillä on useita osaamiskeskuksia, kuten Euroopan energiakeskuksena pidetty Aberdeen.
Vaikka jäsenvaltiot ovat toki osaksi vastuussa oman energianhuoltonsa toimitusvarmuudesta, yhteistyö mahdollisten kriisitilanteiden alkuvaiheessa on elintärkeää. Tämäniltaisen keskustelun perusteella tästä tosin ollaan monta mieltä. Toimitusten turvaaminen on ensiarvoisen tärkeää, mutta miten saamme kansalaiset vakuuttuneiksi siitä, että energiahuoltomme on turvattu? 
EU on saanut energiakysymyksessä paljon aikaan, ja vapauttaminen on ainakin Yhdistyneessä kuningaskunnassa tuonut kuluttajille valinnanvapautta ja siten alentanut kaasun ja sähkön hintaa. Kuten jäsen Linkohr totesi, kaasun hinnan mahdollinen nousu lähitulevaisuudessa saa kuluttajat kuitenkin hyvin tyytymättömiksi. 
Uusi terrorismin ja sabotaasin uhka - kuten Irakissa - ja lisääntyvä riippuvuutemme EU:n ulkopuolelta tuotavasta energiasta asettavat valtavia haasteita. Energiahuollon turvaamisen kannalta keskeistä on energialähteiden monipuolisuus, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan kansainvälisten asioiden kuninkaallisen instituutin (Royal Institute of International Affairs) edustaja Mitchell on todennut.

Fitzsimons (UEN).
Arvoisa puhemies, keskustelu on ollut mielenkiintoinen. Jäsenvaltioiden on tätä nykyä pidettävä yllä kaikissa kolmessa energiankulutukseen tarkoitetussa öljytuotteiden pääryhmässä öljyvarastoja, joiden vähimmäistaso vastaa 90 päivän kulutusta. 
Tänään käsittelemämme ehdotuksen tarkoituksena on korvata tätä tärkeää energiapoliittista kysymystä säätelevät Euroopan unionin nykyiset direktiivit. Tällaista direktiiviä todella tarvitaankin, koska Euroopan unionin nykylainsäädäntö ei sisällä öljyvarastojen käyttöä säätelevää yhteisömekanismia. Olemme osa sisämarkkinoita, ja jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin pitää toimia yhteisvastuullisesti, jos energiahuoltoon tulee ongelmia.
Useimmissa unionin maissa varmuusvarastot ovat öljy-yhtiöiden käsissä eikä niitä ole erotettu operatiivisista varastoista, toisin kuin Yhdysvalloissa, jossa on strateginen öljyvarasto. Komission esityksellä pyritään ensisijaisesti varmistamaan, että jäsenvaltiot asettaisivat öljyvarastojensa vähimmäistason vastaamaan 120 päivän kulutusta. Unionin jäsenvaltioiden olisi perustettava julkinen varastointielin, ja kriisiajan toimenpiteet edellyttävät Euroopassa yhdenmukaistamista ja yhteensovittamista. Tässä työssä komissiota avustaa jäsenvaltioiden edustajista koostuva komitea.
Toukokuun 1. päivänä ensi vuonna yhteisössä on 25 jäsenvaltiota. Tarvitsemme asianmukaista säännöstä öljy- ja kaasutuotteista, jos Euroopan unionin talouden halutaan toimivan tehokkaasti. Tärkeimmät energiatuotteet olisi välttämättä saatava myös varastoihin.
Katson, että komission on osallistuttava tämän hankalan kysymyksen ratkaisemiseen ja että tätä energia-asiaa olisi parasta koordinoida Euroopan laajuisesti Euroopan teollisuuden ja Euroopan unionin kansalaisten edut huomioon ottaen.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, kuunneltuani tarkkaavaisesti jäsenten esittämiä puheenvuoroja huomaan, että innostus on käsin kosketeltavaa, eli kuten me sanomme espanjaksi, "el entusiasmo es totalmente descriptible". Hyvät parlamentin jäsenet, kuten jäsen Linkohr totesi hetki sitten, on hyvin mahdollista, että jos energiahuollossa olisi ollut vakavia katkoksia, emme kenties kävisi nyt tätä keskustelua. Tällöin kaikki ongelmat, joita tällä esityksellä pyritään estämään, olisi kohdattu ja meillä olisi ollut keinot niiden ratkaisemiseen.
Kun tarkastellaan asian etenemistä, ongelmana on, että kyseinen ehdotus tai ainakin yksi niistä todennäköisesti hylätään huomenna. Näin ollen voin vain sanoa jäsenille, että etten aio turvautua vippaskonsteihin. Osa teistä oli huolissaan siitä, etten noudattaisi parlamentin hylkäävää päätöstä ja että liittoutuisin salakavalasti neuvoston kanssa. Ei, en tee niin, vaan jos parlamentti ei tue minua, pyrin edistämään muunlaisia aloitteita ja toivon, ettei koskaan tule aikaa, jolloin joudun sanomaan "minähän sanoin". Se tarkoittaisi muun muassa, ettei meillä olisikaan vakavaa energiakriisiä. Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on aikeeni. 
Haluan kuitenkin selventää paria seikkaa, koska olen kuullut useita kysymyksiä, jotka eivät oikeastaan ole sopusoinnussa esittämieni tekstien kanssa. Ensinnäkin öljyvarastoja koskevalla ehdotuksella ei ole tarkoitus vaikuttaa tai puuttua hintoihin. Tästä ei ole kyse. Kyse on aivan jostain muusta, siitä, että Euroopan energiavirasto on muuttanut hiljattain tekemiään päätöksiä ja muokannut aiempia kriteereitään, joiden mukaan öljyvarastoja käytetään vain, jos markkinoilla ilmenee katkoksia, jotka tarkemmin sanoen vastaavat 6:ta tai 7:ää prosenttia.
Tuon aiemman jyrkän kannan takia on pyritty mahdollistamaan varastojen käyttö silloin, kun katkokset näyttävät varmoilta, vaikkei niitä ole todellisuudessa ilmaantunut. Jos energianhuoltoon tule katkos, joka aiheuttaa 7 prosentin vajeen markkinoilla, olemme aikamoisessa pulassa. Hyvät jäsenet, tämä Kansainvälisen energiaviraston hiljattain omaksuma suuntaus on yksi komission aloitteen tavoitteista. Kyse ei siten ole hintapolitiikasta, ja jos yksikään virke edes kaukaisesti antaisi tällaisen vaikutelman, sitä ei tietenkään jätettäisi tekstiin, vaan sitä muutettaisiin ja siitä tehtäisiin mahdollisimman selkeä, sillä kenenkään aikomuksena ei ole pelata hinnoilla. 
Hyvät parlamentin jäsenet, toisekseen tässä ei ole tarkoitus lisätä komission toimivaltuuksia vaan luoda mekanismeja, joilla pääsisimme mahdollisten kriisien yli. Joku teistä esitti minulle seuraavanlaisen kysymyksen: jos teidän pitäisi perustella valitsijoillenne tätä ehdotusta, miten tekisitte sen? No, vastaan siihen nyt yksinkertaisesti: kuvitellaanpa öljykriisi, jolloin Kansainvälinen energiajärjestö kehottaa "turvautumaan mekanismeihin". Hyvät jäsenet, näitä mekanismeja on kaksi: toinen on tarkoitettu markkinoiden hallintaan ja toinen varastojen käyttöön.
Kansainväliseen energiajärjestöön kuuluvat valtiot voivat valita jommankumman mekanismin. Tämä toimii erittäin hyvin niin kauan kuin markkinat eivät ole täysin yhdentyneet, kuten Euroopan unionissa. Se, että jokin Euroopan unionin suurimmista maista yhtäkkiä tekee mahdollisesti pienemmän naapurimaansa valinnasta täysin poikkeavan valinnan, aiheuttaa nimittäin vääjäämättä ongelmia ja jännitteitä tuon naapurimaan markkinoiden toimintaan, vaikka tuo maa olisi samankokoinenkin.
Koko Euroopan unionin markkinat ovat joutumassa hyvin suuren paineen alle. Energiasta, tässä tapauksessa öljystä puhuttaessa ei valitettavasti ole kyse vain kansallisista vaan koko Euroopan unionin päätöksistä, koska markkinat kattavat koko Euroopan unionin. Näin ollen ehdotuksessa ei ole kyse siitä, mitä komissio päättää tehdä tai jättää tekemättä. Ehdotuksessa esitetään, että komitologiamenettelyn avulla ja yhteistyössä kaikkien unionin jäsenvaltioiden kanssa olisi pyrittävä yksimielisyyteen ja sopuun siitä, miten tätä liikkumavaraa ja näitä mekanismeja olisi hyödynnettävä, jotta vältytään luomasta entistä suurempia jännitteitä Euroopan unionin markkinoille. Tätä minä olen vaatimassa. Kaikella tällä olisi määrä varmistaa entistä parempi energian toimitusvarmuus siten, että energian toimituspäiviä lisätään kansalaisten ja Euroopan tuotantojärjestelmän etujen mukaisesti.
Maakaasun osalta ehdotan etenkin varastojen hallintaan liittyvien järjestelmien ja suunnitelmien laatimista, koska maakaasussa ei ole kyse vain varastoista vaan etenkin niiden hallinnasta, jolla pyritään takaamaan, että maakaasusta riippuvaiset kuluttajat eivät joudu kokemaan energiapulaa ja että heille voidaan kaikissa tilanteissa varmistaa toimituspäivien vähimmäismäärä.
Tästä on siis kyse. Hyvät jäsenet, kyse on toimitusvarmuuden ja energian sisämarkkinoiden toimivuuden parantamisesta ja siten Euroopan unionin aseman vahvistamisesta paitsi kuluttajille annettavien takeiden myös unionin talouden suorituskyvyn osalta.
Toivon näkeväni tulokset huomisesta äänestyksestä ja, hyvät jäsenet, otan toki tuon tuloksen huomioon, kuten olen aina tehnyt. Minulla ei siis ole aikomustakaan käyttää vippaskonsteja, jos jäsenet hylkäävät ehdotukset suoralta kädeltä. Tämä on selvä asia, ja minusta teidän olisi syytä harkita huomenna päätöksiänne hyvin huolellisesti ennen äänestystä, koska nykyisen tilanteen parantamiseen on varaa.

Chichester (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä siitä, että hän varmisti esille ottamani näkökohdan. Tekisin yhden lisäyksen jäsen Linkohrin huomautukseen hinnoista: meidän olisi muistettava, että vero muodostaa suuren osan öljyn hinnasta. Meidän ei pidä tuijottaa liikaa hintojen tuleviin kehityssuuntauksiin.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Olle Schmidtin laatimasta kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0210/2003) Itävallan tasavallan aloitteesta neuvoston asetuksen antamiseksi perusteiden vahvistamisesta sellaisten valtioiden määrittämiseksi, jotka voivat turvallisina pidettävinä kolmansina valtioina vastata kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä, ja eurooppalaisten turvallisten kolmansien valtioiden luettelon laatimisesta (14712/2002 - C5-0010/2003 - 2003/0802(CNS)).

Schmidt, Olle (ELDR)
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää kollegojani valiokunnassa heidän tuottoisasta yhteistyöstään. Valiokunta hylkää lähes yksimielisesti Itävallan aloitteen turvallisina pidettävien kolmansien valtioiden luettelosta.
Me kaikki haluamme, että Euroopan turvapaikka- ja pakolaispolitiikka perustuu humanitaarisuuteen ja oikeusvarmuuteen. Useimmat meistä toivovat säänneltyä maahanmuuttoa ja sellaista turvapaikkapolitiikkaa, jolla tarjotaan suoja ja turvapaikka niille, joita vainotaan tai kidutetaan tai joiden henki tai terveys on vaarassa. Yhteisön turvapaikkapolitiikalla ei saa suojella häikäilemättömiä ihmissalakuljettajia. Turvapaikkapolitiikka ei kuitenkaan voi tarkoittaa myöskään sitä, että käytämme tykkiveneitä pysäyttämään pakolaisia kuljettavat alukset, tai jopa sitä, että ammumme tykein näitä aluksia kohti, kuten yksi italialainen ministeri totesi. Se ei myöskään voi tarkoittaa sitä, että Euroopan alueelle päässeitä ihmisiä kohdellaan toisen luokan kansalaisina ja että heitä siirrellään paikasta toiseen ja kootaan EU:n rajojen ulkopuolella sijaitseville leireille. 
Arvoisa komission jäsen Vitorino, jos EU ei pysty onnistuneesti sopeuttamaan maahanmuuttajia ja pakolaisia yhteiskuntaan ja laatimaan humanitaarisuuteen ja oikeusvarmuuteen perustuvaa turvapaikkapolitiikkaa, meillä on käsissämme tikittävä aikapommi, joka voi hetkenä minä hyvänsä räjähtää. Tämä johtaa EU:n sisäisten sosiaalisten ja taloudellisten jännitteiden syntymiseen sekä EU:hun ulkopuolelta kohdistuvaan paineeseen kaikkien niiden taholta, jotka haluavat päästä Eurooppaan. Emme saa koskaan unohtaa, että Geneven yleissopimuksessa jokaiselle ihmiselle annetaan luovuttamaton oikeus paeta vainoa ja kärsimystä hakemalla turvapaikkaa vieraasta maasta.
Tässä ehdotuksessa turvallisiksi kolmansiksi valtioiksi määritellään maat, jotka ovat ratifioineet Geneven yleissopimuksen, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen sekä vuonna 1966 tehdyn kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen. Euroopan turvallisten kolmansien valtioiden luettelo kattaa nykyiset 15 jäsenvaltiota ja 12 liittyvää valtiota sekä Norjan, Islannin ja Sveitsin. Luettelossa mainituista 15 valtiosta ainoastaan Sveitsillä olisi itse asiassa oikeus tulla siinä mainituksi. Miksi? Kymmenen tulevaa jäsenvaltiota allekirjoitti Ateenassa 16. huhtikuuta 2003 liittymissopimuksen, jonka nojalla niiden on tulevaisuudessa sovellettava Dublin II -asetusta ja Schengenin säännöstöä. Dublin II -asetus ei koske Romaniaa ja Bulgariaa ennen kuin neuvosto tekee myöhemmin päätöksen näiden valtioiden osalta (ehdotuksen 6 artiklan 2 kohta). Norjassa ja Islannissa asetusta sovelletaan Dublin II -asetuksen ja Schengenin säännöstön myötä vasta sitten, kun ne ilmoittavat hyväksyneensä asetuksen sisällön ja saattavat sen osaksi kansallista oikeusjärjestystään. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tästä syystä ainoastaan Sveitsi jäisi kyseiseen luetteloon, eli luettelosta tulisi hyvin lyhyt. 
Aloitteessa komissiota pyydetään lisäksi seuraamaan, miten luettelossa mainitut kolmannet maat noudattavat edellä mainittuja periaatteita, mutta siinä ei esitetä erityismenettelyä maiden poistamiseksi luettelosta tai niiden lisäämiseksi siihen. Valiokunta huomauttaa, että toissijaisuusperiaatteen mukaisesti mitkä tahansa arviointiperusteet turvallisten kolmansien valtioiden luettelon laatimiseksi täytyy katsoa vähimmäisvaatimuksiksi, joiden perusteella jäsenvaltiot voivat ylläpitää tiukempia vaatimuksia. Tällä hetkellä ainoastaan neljällä jäsenvaltiolla - Yhdistyneellä kuningaskunnalla, Saksalla, Suomella ja Tanskalla - on lakiin tai hallinnolliseen käytäntöön perustuva turvallisten kolmansien valtioiden luettelo.
Valiokunnan mielestä on näin ollen kyseenalaista, onko asetus kaikkein tarkoituksenmukaisin väline, sillä se velvoittaisi useat jäsenvaltiot tekemään muutoksia ilman periaatteellista poliittista keskustelua. Valiokunta korostaa lisäksi, että kysymystä turvallisista kolmansista maista käsitellään turvapaikkamenettelyjä koskevassa direktiivissä, ja näin pitäisi olla vastakin. Omat huomautukseni siitä, tarvitaanko yhteistä luetteloa - mitä todellakin epäilen - ovat henkilökohtaisia mielipiteitäni.
Puheenjohtajavaltio Italia, jonka edustajien pitäisi olla läsnä täällä parlamentissa, on luvannut, että turvapaikkamenettelyjä koskeva puitedirektiivi valmistuu syksyn kuluessa. Näin todettiin myös Thessalonikissa. Me parlamentin jäsenet olemme ilmoittaneet, että haluamme tulla kuulluksi uudelleen, kun direktiivin uusi versio on laadittu. Miten on tämän asian laita? Aioin kysyä sitä Italian ministeriltä, mutta hänen paikallaan ei näköjään istu ketään. Olisi ollut mielenkiintoista saada tietää, aiotaanko meitä kuulla aiheesta, mutta ehkäpä komission jäsen Vitorino voi vastata tähän kysymykseen.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, edellä mainittujen seikkojen vuoksi pyydämme parlamenttia hylkäämään Itävallan aloitteen huomisessa äänestyksessä.

Vitorino
. (PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää jäsen Schmidtiä hänen esittelemästään Itävallan aloitetta koskevasta tiiviistä ja selkeästä mietinnöstä. Haluan myös tehdä selväksi, ettei tämä ole komission aloite, vaan jäsenvaltion aloite. Se on Itävallan aloite, jonka Itävallan hallitus on laatinut, ja näin ollen komissio ei voi vastata joihinkin arvoisan parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin, sillä kyseessä ei ole komission ehdotus.
Itävallan tekemässä aloitteessa otetaan kuitenkin esiin monitahoinen ongelma, joka liittyy turvallisia kolmansia maita koskevan käsitteen käyttämiseen Euroopan turvapaikkajärjestelmässä. Neuvosto on kuullut asiantuntijoita, jotka ovat tutkineet asiaa, ja voin kertoa, että neuvostossa on päästy periaatteelliseen yksimielisyyteen siitä, että asiasta on keskusteltava perusteellisemmin seuraavassa neuvoston kokouksessa, joka pidetään 2.-3. lokakuuta.
Kuten hyvät parlamentin jäsenet tietävät, viisi jäsenvaltiota antoi kesäkuussa yhteisen julkilausuman, jossa neuvostoa kehotettiin laatimaan yhteinen luettelo turvallisista lähtömaista. Neuvosto keskustelee tällä hetkellä juuri mahdollisuudesta laatia oikeudellinen säännös tällaisen luettelon tekemisestä, ja tämä säännös voitaisiin sisällyttää turvapaikkamenettelyjä koskevaan - tällä kertaa komission - direktiiviin.
Tähän kysymykseen liittyy toinen kysymys, josta ei vielä ole tehty aloitetta mutta josta ministerit myös keskustelevat 2.-3. lokakuuta. Kysymys liittyy sen päättämiseen, sisällytetäänkö tällainen turvallisia kolmansia maita koskeva säännös direktiiviin. Tätä asiaa ei ole vielä ratkaistu.
Joka tapauksessa sekä turvallisia lähtömaita että turvallisia kolmansia maita koskevista kysymyksistä keskustellaan lokakuun alussa pidettävässä seuraavassa neuvoston kokouksessa. Komission mielestä neuvoston on lisäksi kuultava parlamenttia vielä kerran koko turvapaikkamenettelyä koskevasta direktiivistä sekä mahdollisista turvallisia kolmansia maita ja turvallisia lähtömaita koskevista säännöksistä, jotka voidaan sisällyttää direktiiviin. Tätä direktiiviä ei siis ole vielä ratifioitu.

Pirker (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten tiedämme, turvapaikkahakemukset käsitellään yleensä ensimmäisessä sellaisessa maassa, jonka voidaan katsoa olevan turvallinen maa ja jonka viranomaisiin turvapaikanhakija ottaa yhteyttä. Jos tätä periaatetta noudatettaisiin aina ja jos niin sanottuja turvallisia kolmansia maita olisi tarpeeksi paljon, voisimme päästä tilanteeseen, jossa turvapaikanhakijat jakautuvat useisiin eri maihin, jolloin olisi mahdollista nopeasti päättää, saako kyseinen henkilö pakolaiselle tarkoitetun tuen. Tähän haluaisimme kaikki päästä.
Nykytilanne on epätyydyttävä. Komission jäsen on esitellyt EU:ta koskevia tilastotietoja, joista ilmenee, että useilla mailla on tällä hetkellä todellisia ongelmia turvapaikkahakemusten suuren määrän vuoksi, kun taas joissakin maissa hakemuksia tehdään tuskin lainkaan. Itävalta on tämän tilaston kärjessä, sillä siellä tehdään lähes viisi turvapaikkahakemusta tuhatta asukasta kohti, ja sen jälkeen tulevat Ruotsi ja Irlanti. Portugali, Italia ja Espanja ovat sen sijaan tilaston häntäpäässä, sillä niissä tuhatta asukasta kohti tehdään ainoastaan 0,1 hakemusta. Tilastoja vertailtaessa havaitaan, että Itävallassa käsitellään 50 kertaa enemmän hakemuksia kuin muissa maissa. Pyydän teitä siis ymmärtämään tämän aloitteen tekemisen taustalla olevat syyt. Aloite on myönteinen siinä mielessä, että sen tarkoituksena on nopeuttaa päätöksentekoa turvapaikkamenettelyjen yhteydessä. Totuus on, että emme pysty seisauttamaan aikaa tai perumaan jo käsiteltävänä olevia hakemuksia.
Itävallan tekemä aloite on tästä syystä ymmärrettävä, ja se on myöskin välttämätön. Suhtaudun siihen myönteisesti ja myös PPE-DE-ryhmä on täysin sen takana. Aloitteen ansiosta meillä on tulevaisuudessa käytössämme turvallisten kolmansien maiden luettelo. Samoista syistä voimme sen avulla sekä nopeuttaa menettelyjä että jakaa taakan keskenämme.
Tämänhetkisessä tilanteessa aloitetta ei kuitenkaan saada enää käsiteltyä alkuperäisen aikataulun mukaisesti, joten olisin kiitollinen, jos - tekin arvoisa komission jäsen - yrittäisitte ratkaista tämän turvallisia kolmansia maita koskevan ongelman, kun piakkoin käsittelemme turvapaikkamenettelyjä koskevaa direktiiviä, jos se vain on mahdollista. Tällöin meidän ei tarvitse laatia erillistä asetusta, mikä veisi vieläkin enemmän aikaa, vaan pääsisimme nopeaan ja lopulliseen tulokseen tämän vuoden loppuun mennessä.
Tästä syystä kannatan ehdotusta siitä, että paras tapa hoitaa asia on sisällyttää luettelo direktiiviin. Lisäksi olen täysin sitä mieltä - ja myös PPE-ryhmä on kiinnostunut tästä - että turvallisia kolmansia maita koskeva ongelma on ratkaistava mahdollisimman pian, sillä tästä hyötyvät lopulta juuri pakolaiset.

Marinho (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta hylkäsi äänestyksessään Itävallan aloitteen asetuksesta, jossa määritellään perusteet siitä, mitkä maat ovat turvallisia kolmansia maita, jotka voivat ottaa vastuulleen kolmannen maan kansalaisen tekemän turvapaikkahakemuksen käsittelyn. Äänestystulos on selvä osoitus laajasta ainakin menettelytapoihin liittyvästä yksimielisyydestä, joka vallitsee siitä, että kyseinen väline ei ole käytännöllinen ja että aloitteen saattaminen päätökseen olisi turhaa. Tästä ollaan yksimielisiä huolimatta siitä, että aloitteella pyritään hyvään tarkoitukseen tässä perustavanluonteisessa asiassa.
Jäsen Schmidt on selvästikin ymmärtänyt, ettei parlamentti halua jättää huomiotta todella tärkeitä asioita eikä se ole valmis menemään helpoimman kautta, sillä näin ei päästä mihinkään. Tästä syystä tuen poliittisen ryhmäni tavoin esittelijän kantaa. Haluaisin lyhyesti tarkastella aloitetta täysin objektiivisesti ja toistaa jotain jo todettuja asioita: aloitteen soveltamisala vaikuttaa erittäin suppealta siksi, että 15:stä turvalliseksi kolmanneksi maaksi listatusta valtiosta kymmenen on jo sopinut Dublin II -asetuksen ja koko Schengenin säännöstön täytäntöönpanosta, ja siksi, ettei ole selvää, milloin Bulgaria ja Romania ovat tilanteessa, jolloin niihin voidaan soveltaa yhteisön säännöksiä, kuten kaikki tiedämme.
Tämä tekisi asetuksesta turhan, sillä kun Norja ja Islanti ovat sisällyttäneet Schengenin säännöstön kansalliseen lainsäädäntöönsä, ainoastaan Sveitsi jäisi Itävallan esittämään luetteloon. Toistan myös muutaman seikan, joista jo ollaan yksimielisiä, eli sen, että neuvoston toivotaan nopeasti hyväksyvän pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevissa menettelyissä sovellettavia vähimmäisvaatimuksia koskevan direktiivin, mitä parlamentti siltä pyysi Watsonin laatimassa mietinnössä. Neuvosto myös lupautui tähän Sevillassa. Jos direktiivi annetaan vuoden loppuun mennessä, kuten toivomme, Itävallan aloite menettäisi merkityksensä, sillä direktiivillä ratkaistaan turvallisia kolmansia maita koskeva peruskysymys. Arvoisa puhemies, tämänpäiväistä keskustelua käydään loppujen lopuksi juuri tästä syystä. Vaikka parlamentti laati lausunnon aiheesta, meitä ei kuultu 18. kesäkuuta 2002 tarkistetusta komission aloitteesta. Tästä syystä haluamme tänään lähettää sellaisen viestin, että tämän turvapaikkamenettelyjä koskevan keskustelun tarkoituksena on tehdä meidän kantamme selväksi. Lopputarkastelussa asian ydin on tämä, eikä parlamentti voi hyväksyä yhteisen ratkaisun lykkäämistä ja sen uhraamista kansallisten ennakkoluulojen tai vaatimusten edessä. Sen sijaan meidän on jätettävä huomiotta tarpeettomat seikat ja esteet ja omistauduttava pitemmittä puheitta käsillä olevan tehtävän suorittamiseen. Juuri pidempien puheiden välttämiseksi haluan tästä syystä nyt kiittää komission jäsentä Vitorinoa, joka on tänään hieman valaissut asiaa ja tehnyt lyhyestä keskustelustamme koko lailla kannattavan.

Claeys, Philip (NI).
Arvoisa puhemies, turvapaikkajärjestelmän laaja väärinkäyttö on erittäin vakava ongelma Euroopan unionissa, ja näin ollen olisi väärin jatkaa saivartelua loputtomiin. Uusi direktiivi pakolaisaseman myöntämistä koskevista vaatimuksista olisi todellakin laadittava mahdollisimman pian ja tässä yhteydessä olisi sovellettava vähimmäisperusteita, joiden nojalla jäsenvaltiot voivat soveltaa tiukempia vaatimuksia.
Euroopalla pitäisi olla käytössään tarkoitusta varten suunnitellut välineet, joilla turvapaikkaongelma saadaan hallintaan. Esimerkiksi Belgiassa yli 98 prosenttia turvapaikkahakemuksista osoittautuu perusteettomiksi. Näiden kaikkien hakemusten käsittely vie aikaa, työvoimaa ja varoja, jotka pitäisi käyttää aitojen tapausten tutkimiseen. Tästä syntyvä hakemusten ruuhkautuminen johtaa siihen, että yhä useammat hakemukset jäävät tutkimatta ja oleskeluluvat myönnetään lopulta täysin ilman edeltäviä tutkimuksia. Tällainen tehottomuus ja hölläkätisyys johtaa ainoastaan turvapaikkaa perusteettomasti hakevien hakijoiden määrän lisääntymiseen. Käyttöön olisi näin ollen saatava väline jyvien erottamiseksi akanoista, ja turvallisten kolmansien maiden luettelo on yksi tällainen väline. Tästä syystä on yllättävää, että mietinnössä kyseenalaistetaan se, kuinka turvallisten maiden luettelo liittyy yksilölliseen käsittelyyn, josta määrätään Geneven yleissopimuksessa.
Ei ole mitään järkeä toisaalta soveltaa turvallisten kolmansien maiden luetteloa ja toisaalta käsitellä näistä maista peräisin olevat hakemukset täysin samalla tavoin kuin muut hakemukset. Meillä on oltava rohkeutta päättää ja tunnustaa, että Geneven yleissopimusta on uudistettava. Yleissopimus on peräisin vuodelta 1951, ja sen päätarkoituksena oli ottaa vastaan kommunistisista diktatuureista paenneet ihmiset. Se on siis kylmän sodan tuote eikä enää vastaa nykypäivän tarpeisiin. Meidän olisi laadittava turvallisten maiden luettelo ja sen lisäksi sisällytettävä siihen alueperiaate. Parhaiten turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseen soveltuvat naapurivaltiot omilla alueillaan. Tällä tavoin estetään Euroopan turvapaikkapolitiikan laaja-alainen väärinkäyttö maahanmuuttokiellon kiertämiseksi.

Coelho (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi ilmaista tukeni esittelijälle ja hänen päätökselleen hylätä tämä aloite. Ymmärrämme syyt, joiden vuoksi Itävallan hallitus teki aloitteen. Syyt ovat täysin sidoksissa Itävallan tilanteeseen, ja ne selvitettiin perusteellisesti jäsen Pirkerin puheenvuorossa. Olemme kuitenkin useaan otteeseen kiinnittäneet parlamentin huomion niihin ongelmiin, joita vuorotellen puheenjohtajana toimivat jäsenvaltiot ottavat esiin tällaisissa aloitteissaan, sillä niiden taustalla ovat yleensä pikemminkin sisäpoliittiset tarpeet kuin yhteisön etu tai vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen lainsäädäntökehyksen asianmukainen kehittäminen.
Haluan toistaa jotakin, jonka sanoin jo kerran täällä parlamentissa. On tärkeää korostaa komission tehtävää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta varten laaditun tulostaulun tehokkaassa täytäntöönpanossa. Tässä aloitteessa otetaan esiin useita monitahoisia ongelmia, jotka on jo mainittu. Niihin kuuluu itse asetukseen liittyvä ongelma, sillä asetus ei itse asiassa vaikuta olevan paras väline tämän lainsäädännön antamiseen edellisten puhujien mainitsemista syistä. Lisäksi on ratkaistava juuri mainittu kysymys yhdenmukaisuudesta Geneven yleissopimuksen kanssa, millä tarkoitan tarvetta varmistaa, että luetteloiden olemassaolo ei ole ristiriidassa Geneven yleissopimuksen periaatteiden taustalla olevan yksilöllisen käsittelyn logiikan kanssa. Tärkeintä tässä kuitenkin on se, että jatkamme yhteisten turvapaikkamenettelyjen määrittelemistä.
Meidän on tutkittava ja tarkasteltava kaikkia näitä aiheita ja keskusteltava niistä niin, että pidämme samalla mielessä tavoitteemme ja erityisesti turvapaikkamenettelyä koskevan direktiivin tavoitteen. On tärkeää, että parlamentti äänestää tästä direktiivistä, josta on nyt laadittu uusi versio, josta meitä ei vielä ole kuultu. Haluan näin ollen korostaa komission jäsenen Vitorinon toteamusta siitä, että parlamentin on piakkoin äänestettävä tästä uudesta versiosta.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijä Schmidtin mietinnössä esitetään ytimekkäästi ja täsmällisesti pääosa vaihtoehdoista, joita puolustamme täällä parlamentissa. Olen demokraattina pyytänyt muiden parlamentin jäsenten kanssa, että perusoikeuskirja sisällytetään sellaisenaan perustuslakiluonnokseen, enkä näin ollen voi olla samaa mieltä mietinnössä tehdyistä päätelmistä.
Kollegojeni edellä erittäin selkeästi kertomien tosiseikkojen lisäksi haluan ottaa esille kolme muuta asiaa. 
Geneven yleissopimus laadittiin keskellä kylmää sotaa, hetkellä, jolloin maailma oli jakautunut kahteen ääripäähän. Tämän jälkeen Euroopan unionista on tullut kasvukeskus, joka saa useimmissa maailman valtioissa aikaan toivoa. Se on päämäärä, joka saavuttamalla voidaan paeta köyhyyttä, sotaa ja poliittista epävakautta. Yhteiskunnallisten, uskonnollisten ja etnisten jännitteiden ja sisällissotien merkittävä lisääntyminen johtaa valtioiden hajoamiseen ja tekee yksilöistä epätoivoisia. Näiden ihmisten läsnäolo ja maihimme suuntautuva muuttoliike muistuttavat Eurooppaa siitä, että sen porttien ulkopuolella vallitsevat kurjuus ja kriisitilanteet. Euroopalla on erityinen tehtävä, eikä vastauksena voi olla Euroopan linnoitus. Tarvitsemme oikeuskehyksen, ja meidän on tehtävä päätöksemme erityisen varovaisesti. Turvallisten valtioiden luettelo ei mielestäni kuitenkaan ole tarpeellinen eikä toivottava. Jo pelkkä luettelon laatiminen on ristiriidassa Geneven yleissopimuksen 3 artiklan kanssa, sillä siinä kielletään kaikki rotuun, uskontoon tai lähtömaahan perustuva syrjintä. Kun tietyn turvapaikanhakijan pyynnöt jätetään huomioimatta niin sanottujen turvallisten valtioiden luettelon perusteella, pakolaiselta kielletään tosiasiassa hänen kaikkein perustavanluonteisin oikeutensa eli oikeus olla täysivaltainen yksilö, jolla on luovuttamattomia oikeuksia. 
Totean lopuksi, että turvapaikkamenettelyjä koskeva eurooppalainen direktiivi on annettava pikaisesti ja ennen kaikkea on luotava yhteinen yhteisön politiikka. Ilman tätä perustavanluonteista oikeusperustaa toimemme eivät voi olla yhtenäisiä.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Kirkhopen laatimasta kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan toisesta mietinnöstä (A5-0291/2003) Saksan liittotasavallan aloitteesta neuvoston direktiivin antamiseksi avunannosta kauttakulkutilanteissa lentoteitse tapahtuvien palauttamistoimenpiteiden yhteydessä (14848/2002 - C5-0011/2003 - 2003/0801(CNS)).

Kirkhope (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, entisenä Yhdistyneen kuningaskunnan maahanmuuttoasioista vastaavana ministerinä olen ensimmäisenä myöntämässä, että yksi maahanmuuttojärjestelmän vaikeimmista prosesseista liittyy siihen, että maasta joudutaan poistamaan henkilö, joka on hyödyntänyt kaikki oikeuskeinot ja jolla ei enää ole lainmukaista oikeutta jäädä tietyn jäsenvaltion alueelle - tai joka ei ole pystynyt osoittamaan, että hänellä tällainen oikeus olisi - ja joka on palautettava sinne, mistä hän alun perin saapui. Tämä on vaikea päätös kaikille asianosaisille. Se on vaikea viranomaisten kannalta ja ministerien kannalta. Päätös on tehtävä sekä humaanisti että tehokkaasti. Tähän asti tässä on ollut huomattavia ongelmia. Matkustusjärjestelyt edellyttävät avunantoa kyseisten henkilöiden saattamisessa lentoteitse ja heidän kuljettamisessaan muiden Euroopan valtioiden läpi heitä palautettaessa.
Toimien koordinoinnin tai yhteistyön puutteen vuoksi tästä on usein aiheutunut paljon kärsimystä palautettaville henkilöille, ja sen vuoksi palauttaminen ei myöskään ole aina sujunut onnistuneesti. Saksan liittotasavallan aloitteella - jonka esittelijänä toimin erittäin mielelläni - onkin nyt tarkoitus ratkaista palauttamista koskevat ongelmat tehokkaasti ja vaikuttavasti. 
Perimmäisenä tavoitteenamme on, että palautettavat henkilöt saisivat tarvitsemansa tuen eli välttämättömän ravinnon ja terveydenhoidon kulkiessaan lentokenttien kautta matkalla määränpäähän. Meidän on lisäksi varmistettava, että palautettavia henkilöitä kuljettaville lentoyhtiöille on ilmoitettu näistä henkilöistä ja menettelyjen kulusta, mikä ei aikaisemmin aina ole ollut tilanne. Tämä tavoite on tarkoitus saavuttaa tällä mietinnöllä. Lisäksi on tärkeää, että palautettavien henkilöiden asiakirjat käsitellään asianmukaisesti kauttakulkumenettelyn aikana. Näin ei todellakaan tapahdu tällä hetkellä. Myös tämän haluamme varmistaa mietinnöllämme. 
Jatkuvana ongelmana on ollut, että kyseisten asioiden asianmukainen käsittely on aina ollut jonkun muun vastuulla. Viranomaiset ovat turhautuneet ja valittaneet menettelyjen hankaluudesta Yhdistyneen kuningaskunnan lisäksi useimmissa muissakin EU:n jäsenvaltioissa. Tiedän, että esittämämme toimenpide saisi osakseen huomattavasti tukea ja se otettaisiin innostuneena vastaan niissä maissa, joissa havaitaan, että olemme vihdoin ymmärtämässä, että näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on toimittava yhdessä. 
Tämä ei vaikuta millään lailla yksittäisten jäsenvaltioiden menettelyihin. Toimenpiteestä ei myöskään ole tehty liian kunnianhimoista, eikä sillä ole tarkoitus uudistaa kaikkia turvapaikkamenettelyjä tai turvapaikan saannin perusteita. Tämä olisi todellakin kunnianhimoista, mutta en pyri siihen tällä mietinnöllä. Mietintöni on yksinkertainen ja käytännönläheinen väline, joka on välttämätön aina sellaisissa tilanteissa, joissa kaikki oikeudelliset keinot on jo hyödynnetty. 
Olen tehnyt kantani selväksi ja tehnyt parhaani tässä valiokunnassa varmistaakseni, että kaikki puolueryhmät ja parlamentin jäsenet osallistuvat tekemääni työhön. Olen ylpeä siitä, että saan toimia tämän mietinnön esittelijänä, sillä mielestäni siitä käy ilmi, että Euroopassa on useita tämänkaltaisia aloja, joilla voimme tehdä yhteistyötä tehokkaasti ystävällismielisessä ilmapiirissä riippumatta siitä, että Euroopasta ja sen tulevaisuudesta onkin olemassa erilaisia poliittisia näkemyksiä. Voimme saada yhteistyöllämme aikaan todellisia käytännön muutoksia useiden ihmisten kannalta; sekä niiden, jotka ovat riippuvaisia huolenpidostamme, että niiden, joiden on pantava täytäntöön sääntömme ja määräyksemme. 
Jo ainoastaan tästä syystä olen erittäin tyytyväinen tähän mietintöön ja sen saamaan vastaanottoon. Toivon, että parlamentti äänestää huomenna koko mietinnön puolesta.

Vitorino
. (PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, viime marraskuussa komission tiedonannon perusteella hyväksytyn palauttamista koskevan neuvoston toimintasuunnitelman pääajatuksena on se, että jäsenvaltioiden lainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten on toimittava tiiviimmässä toiminnallisessa yhteistyössä. 
Tänään käsiteltävänämme olevaa Saksan aloitetta lentoteitse tapahtuvista palauttamistoimenpiteistä on kuvattu yhdeksi täytäntöönpanotoimenpiteeksi, jota tarvitaan tavoitteen saavuttamiseksi. Komissio itse asiassa katsoo, että palauttamisprosessin yhteydessä tapahtuvaa kauttakulkua varten olisi laadittava yhteinen toimintamalli, ja tästä syystä se tukee Saksan ehdotusta.
Usein joudutaan käyttämään muiden jäsenvaltioiden lentokenttiä, jos lähtömaahan ei ole suoraa lentoyhteyttä. Näitä tapauksia varten on tärkeää laatia selkeä kauttakulkumenettelyitä koskeva oikeuskehys, joka käsittää muun muassa saattajien käytön ja kunkin kauttakulkulentokentän valmiudet. 
Tämän Saksan hallituksen laatiman tekstin ansiosta puheenjohtajavaltio Italia on tehdyt aloitteita, joissa esitetään samanlaista avunantoa maitse tapahtuvan kauttakulun yhteydessä sekä yhteisiä maastapoistamistoimia. Neuvoston työryhmät ovat jo aloittaneet neuvottelut näistä aloitteista. Huolimatta siitä, että neuvosto painottaa tällä hetkellä toiminnallista yhteistyötä, on otettava huomioon, että todellisen palauttamista koskevan yhteisen politiikan on perustuttava myös keskipitkän aikavälin lainsäädäntötoimiin (kuten pakollisen maastapoistamispäätöksen vastavuoroiseen tunnustamiseen), joilla sekä helpotetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä että määritellään eräänlaiset yhteiset karkottamista, vangitsemista ja palauttamista koskevat vähimmäisvaatimukset, joilla varmistetaan palautettavien henkilöiden ihmisarvoinen kohtelu, kuten esittelijä totesi hetki sitten.
Komissio aikoo näin ollen tehdä ehdotuksen neuvoston direktiiviksi palauttamistoimenpiteiden vähimmäisperusteista ja maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta.

Coelho (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, PPE-DE-ryhmän puolesta haluan ensiksi onnitella esittelijä Kirkhopea hänen laadukkaasta mietinnöstään, jossa käsitellään yhteisen maahanmuuttopolitiikan luomiseen liittyvää keskeistä aihetta. Tästä aiheesta olemme keskustelleet monta kertaa aikaisemminkin ja vaatineet, että tällaisella maahanmuuttopolitiikalla olisi aktiivisesti edistettävä laillista maahanmuuttoa samalla, kun torjutaan tehokkaasti laitonta maahanmuuttoa ja ihmissalakuljetusta. Olemme lisäksi puhuneet sellaisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän puolesta, jossa noudatetaan kansainvälisiä sitoumuksia ja samalla varmistetaan unionin jäsenvaltioiden vakaus ja turvallisuus.
Aloitteessa käsitellään vastavuoroista apua, jota olisi annettava tilanteissa, joissa palautetaan maastalähtövelvollisia kolmansien maiden kansalaisia, joiden laillinen oleskelu maassa on päättynyt. Tässä yhteydessä on muistettava, että lentoteitse tapahtuvasta palauttamisesta on tullut yleisin palauttamismuoto. Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on näin ollen säätää toimenpiteistä, joita toimivaltaiset viranomaiset voivat toteuttaa osallistuakseen saattajan kanssa tai ilman saattajaa tapahtuviin palauttamistoimenpiteisiin Euroopan kauttakulkulentokentillä.
Pyynnön tehneen jäsenvaltion on aina varmistettava ensinnäkin se, onko palauttaminen määrävaltioon mahdollista suoraa lentoyhteyttä käyttäen. Jos se ei ole mahdollista, pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion on tarjottava apua palautettavien kolmansien maiden kansalaisten kauttakulussa. Kauttakulku voidaan evätä, jos on olemassa riski siitä, että kolmannen maan kansalainen joutuu kärsimään epäinhimillistä tai nöyryyttävää kohtelua, kidutusta tai kuolemanrangaistuksen tai että hänen henkeään tai vapauttaan uhataan hänen rotunsa, uskontonsa, kansallisuutensa tai poliittisten mielipiteidensä vuoksi tai siksi, että hän kuuluu johonkin tiettyyn sosiaaliseen ryhmään. Arvoisa puhemies, toisin sanoen meidän on pysyttävä uskollisina periaatteillemme: emme voi hyväksyä niiden periaatteiden ja perusoikeuksien loukkaamista, joihin Euroopan unioni perustuu. Emme voi myöskään poiketa turvapaikan myöntämisen asiapohjaisista syistä, joista määrätään sitovasti pakolaisia koskevassa Geneven yleissopimuksessa.
Meidän on lisäksi muistettava, ettemme voi panna täytäntöön politiikkaa, jolla todennäköisesti lisätään laitonta maahanmuuttoa sekä ihmiskauppaa ja ihmisten riistoa. Tässä mielessä useat esittelijä Kirkhopen tekemät ehdotukset ovat erityisen järkeviä ja merkityksellisiä.

Roure (PSE).
Arvoisa puhemies, Kirkhopen laatima mietintö, josta meidän on äänestettävä, liittyy Saksan ehdotukseen, joka täydentää laittomasti maassa olevien henkilöiden palauttamista koskevan eurooppalaisen politiikan laatimisesta käytyjä keskusteluja. Laittoman maahanmuuton tehokas torjunta edellyttää todellakin palauttamispolitiikkaa, mutta palauttamisen on tapahduttava kutakin henkilöä kunnioittaen. Haluamme muistuttaa, että joukkokarkoitukset kielletään ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta tehdyssä yleissopimuksessa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Vaadimme, että työskentelyä jatketaan vastaanottamisesta kieltäytymistä ja palauttamistoimenpiteitä koskevan yhteisen määritelmän löytämiseksi.
Jäsenvaltiot ovat tehneet yhä enemmän laitonta maahanmuuttoa koskevia aloitteita. Useita toteutettuja aloitteita ei ole yhdenmukaistettu yhteisön tasolla eivätkä ne liity toisiinsa johdonmukaisesti. Näin ollen emme voi reagoida tyydyttävällä tavalla alueellamme tapahtuviin inhimillisiin tragedioihin. 
Jäsenvaltiot ottavat käyttöön pakkotoimia palauttamisen helpottamiseksi, mutta Euroopassa ei ole vielä tarpeeksi tahtoa määritellä maahanmuuttopolitiikkaa. Laittoman maahanmuuton hallitsemisen alalla on vaikea edetä, ellei käytössä ole laillisen maahanmuuton yleiskehystä, joka olisi pitänyt jo laatia Tampereen asialistan nojalla. Unionin uskottavuuden säilyttämiseksi tällä alalla meidän on vastattava kansalaisten ilmaisemiin odotuksiin, sillä he eivät ymmärrä enää mitään maahanmuuttopolitiikan tilasta. 
Neuvoston on jatkettava pyrkimyksiään vielä käsiteltävänä olevien ehdotusten hyväksymiseksi. Laillista maahanmuuttoa koskevat kolme direktiiviä, joiden käsittely on edelleen kesken, on hyväksyttävä mahdollisimman pian. Ehdotus direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä palkkatyötä tai itsenäistä ammatinharjoittamista varten on edelleen käsiteltävänä neuvostossa. Tätä ei voida hyväksyä. Direktiiviehdotusta kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä opiskelua, ammatillista koulutusta tai vapaaehtoistyötä varten ei ole vielä esitetty neuvoston työryhmälle. Lisäksi direktiiviehdotusta lyhytaikaisen oleskeluluvan myöntämisestä sellaisille ihmisten salakuljetuksen tai ihmiskaupan uhreille, jotka tekevät yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa, ei ehkä hyväksytäkään suunnitelmien mukaisesti oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa marraskuun lopulla. 
Me kaikki tiedämme kuitenkin, että tätä välinettä tarvitaan kiireellisesti järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Jos neuvosto ei edisty laillisen maahanmuuton alalla, yhdenmukaistaminen tapahtuu pienimmän yhteisen nimittäjän perusteella eikä mistään laitonta maahanmuuttoa torjuvista toimista saada tehokkaita tai kattavia.

Lambert (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, vaikka arvostankin esittelijän panostusta asiaan, ryhmäni ei valitettavasti voi äänestää mietinnön puolesta, sillä emme kannata itse ehdotusta. 
Kuten useat jäsenet ovat todenneet, ehdotuksessa ei käsitellä erittäin tärkeää asiaa eli sitä, kuinka toimimme sellaisten henkilöiden kanssa, joiden katsotaan oleskelevan laittomasti Euroopan unionin maissa. Mielestämme tämä käsittää sen, mitä näille henkilöille tapahtuu heidän palattuaan kotimaihinsa. Ei ole ollenkaan selvää, kuka on vastuussa sen varmistamisesta, että heidät palautetaan turvallisesti ja että he ovat jatkossakin turvassa. Meillä ei ole minkäänlaista järjestelmää, jolla pystyisimme tätä valvomaan, eikä tällä tavoin voida mielestämme päätellä, toimivatko meidän menettelytapamme, joiden perusteella päätetään siitä, kuka on pakolainen ja kuka laiton maahanmuuttaja. 
Tämä seikka on tullut esiin turvallisista kolmansista maista puhuttaessa. Eri mailla on hyvin erilainen käsitys asiasta. Jotkin jäsenvaltiot esimerkiksi katsovat, että Iran on turvallinen kolmas maa, mikä tulee varmasti yllätyksenä useille iranilaisille. 
Meidän pitäisi myös tietää, että ihmisiä palautetaan joistakin jäsenvaltioista juuri niistä syistä, joiden vuoksi meidän pitäisi heitä suojella, esimerkiksi romanien tapauksessa etnisen alkuperän vuoksi. Kun otetaan huomioon, kuinka lentoteitse palauttaminen tapahtuu, ei ole yllättävää, että ihmiset panevat vastaan tietäessään, että heidät palautetaan kestämättömiin oloihin. Sekään ei ole yllätys, että esimerkiksi edustamani alueen eli Lontoon Metropolitan Police haluaa sanoutua irti maahanmuuttoasioihin liittyvistä tehtävistä karkotusten osalta, sillä itsepuolustuksen kannalta välttämättömiä keinoja koskeva kysymys on erityisen kiistanalainen käytännössä kaikissa jäsenvaltioissa.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, keskustelemme tästä asiasta toista kertaa. Saksan aloitteen tarkoituksena on parantaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä karkottamispäätösten täytäntöönpanon yhteydessä. Vaikka suorat lennot ovat parempi vaihtoehto, niitä ei aina ole mahdollisuus käyttää, ja joskus kulku muiden maiden kautta on välttämätöntä. Kuten esittelijä edellä totesi, aloitteella pyritään ratkaisemaan tämä monimutkainen kysymys oikealla tavalla. 
Ihmisten karkottaminen on edelleen kiistakysymys, kuten vähemmistöön jäänyt mielipide osoittaa, mutta ken leikkiin ryhtyy, se leikin kestäköön. Turvapaikka- tai maahanmuuttojärjestelmä ei ole minkään arvoinen, jos sitä ei panna täytäntöön alusta loppuun. Tämä voi johtaa siihen, että ihmisiä karkotetaan. Mielestäni ehdotuksessa turvataan näiden ihmisten oikeudet ja samalla helpotetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.
Lopuksi haluan käyttää tilaisuuden hyväkseni ja sanoa muutaman sanan valitusta oikeusperustasta eli 63 artiklasta. Mietinnön liitteenä olevassa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnossa todetaan perustellusti, että oikeusperusta on sopiva. Tämä on kolmannen pilarin menettely, jossa jäsenvaltio tekee aloitteen ja parlamenttia ainoastaan kuullaan asiasta. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mielestä tätä on aivan ymmärrettävästi usein vaikea hyväksyä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että poliittisen toiveen vallan haalimisesta ei pitäisi estää asianmukaiseen oikeusperustaan perustuvan voimassa olevan lainsäädännön täytäntöönpanoa tai hidastaa sitä. Poliittisen toiveen olisi voitettava, sillä näin todellinen vaikutusvaltamme itse sisältöön vähenee.

Pirker (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, teitä ei yllättäne se, etten jaa Vihreiden ryhmän kantaa ja että olen samaa mieltä esittelijä Kirkhopen kanssa siitä, että tämä direktiiviehdotus on täysin välttämätön osa palauttamispolitiikkaa.
Jos Euroopan unioni aikoo luoda ja panna täytäntöön laillista maahanmuuttoa koskevaa uskottavaa politiikkaa ja vaikuttavaa turvapaikkapolitiikkaa, sen on varmistettava, että laittomasta maahanmuutosta ja turvapaikkajärjestelmän väärinkäytöstä rangaistaan ja että ne henkilöt, joiden turvapaikkahakemukset on hylätty ja jotka ovat hyödyntäneet kaikki oikeusjärjestelmän tarjoamat keinot eivätkä ole saaneet pakolaisasemaa, joutuvat poistumaan maasta. Tämä tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, että yhteisen palauttamispolitiikan on oltava osa EU:n maahanmuuttopolitiikkaa.
Jäsen Kirkhopen tekemä ehdotus on erittäin tasapainoinen ja siinä otetaan asianmukaisesti huomioon ihmisten huolenaiheet niin, että samalla taataan, että maahanmuuttopolitiikan sääntöjä todellakin noudatetaan asiaankuuluvalla tavalla. Palauttamispolitiikka on olennainen osa maahanmuuttopolitiikkaa, ja tänään esitetty ehdotus on yksi tämän palapelin palasista, joiden avulla maahanmuuttopolitiikka saadaan pantua asianmukaisesti täytäntöön. Annan tästä syystä tukeni esittelijä Kirkhopelle ja hänen erinomaiselle ehdotukselleen.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, parlamentissa on jo käsitelty jäsen Kirkhopen laatimaa mietintöä avunannosta kauttakulkutilanteissa lentoteitse tapahtuvien palauttamistoimenpiteiden yhteydessä. Aihe on Belgiassa tällä hetkellä valitettavan ajankohtainen, sillä on muistettava, kuinka Semira Adamua kohdeltiin ja millaiset kohtalokkaat seuraukset sillä oli. 
On selvää, että käytännössä kaikki nämä palauttamistoimenpiteet toteutetaan harvoin kunnioittamalla riittävästi palautettavan henkilön ihmisarvoa, vaikka kaikilla ihmisillä on oikeus odottaa kunnioittavaa kohtelua erityisesti tältä eurooppalaiselta toimielimeltä, joka toimii usein malliesimerkkinä ihmisoikeuksien alalla. Toisaalta näitä henkilöitä palauttaessamme tai karkottaessamme emme useinkaan tiedä, mikä heitä odottaa heidän palattuaan kotimaahansa. Mielestäni osoitamme tässä asiassa häpeällistä välinpitämättömyyttä meille annettua vastuuta kohtaan.
Tämän tekstin taustalla ja karkotusten ytimessä ovat jäsenvaltioiden kautta kulkevat ihmiset, naiset ja miehet, joilla on oikeus turvallisuuteen ja kunnioitukseen.
Haluaisin kiinnittää huomiota kahteen erityisesti kolmansien maiden kansalaisten palauttamis- ja oleskeluolosuhteita koskevaan tärkeään asiaan. Ensinnäkin sadat aikuiset ja lapset elävät täysin pöyristyttävissä ja jopa epäinhimillisissä oloissa suljetuissa pakolaiskeskuksissa, jotka ovat maitse tapahtuvaan kauttakulkuun tarkoitettuja alueita. Aivan yhtä kiireellisesti on mielestäni ratkaistava lentokenttien kauttakulkualueilla oleskelevien turvapaikanhakijoiden ongelma. Näitä alueita ei ole tarkoitettu ihmisten majoittamiseen, eikä kukaan voi elää - eikä kenenkään pitäisi joutua elämään - ei-kenenkään-maalla. Eikö olisi mahdollista tarkastella muita ihmisarvoa kunnioittavampia menetelmiä?
Lopuksi haluaisin todeta, että meidän on pantava ne direktiivit täytäntöön, joita olemme käsitelleet jo kohta kaksi vuotta. Näin varmistetaan, että toimintamallimme ilmentävät ihmisarvon ja perusoikeuksien ehdotonta kunnioitusta ja sellaisista toimista kieltäytymistä, jotka voivat loukata näiden henkilöiden fyysistä ja henkistä koskemattomuutta. Näin on tehtävä siksikin, että saisimme vihdoin Euroopan tasolla käyttöön uskottavan ja kunniallisen maahanmuuttopolitiikan.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 22.00.)

