Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan torstaina 21. syyskuuta 2000 keskeytetyn Euroopan parlamentin istuntokauden uudelleen avatuksi.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Torstaina 21. syyskuuta pidetyn istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Thors
Arvoisa puhemies, aion pitäytyä pöytäkirjaan liittyvässä kysymyksessä. Jostakin kumman syystä nimeni puuttuu läsnäololuettelosta. Pyydän, että asia korjataan ja haluan samalla huomauttaa, että tänään matka Helsingistä Strasbourgiin kesti vain yhdeksän tuntia. Se on melkein minun ennätykseni tänä syksynä!

Puhemies
Totta kai, jäsen Thors, teemme korjauksen pöytäkirjaan.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemiehen tiedonanto Lähi-idän tilanteesta
Puhemies
Hyvät kollegat, kuten tiedätte, viime päivinä Jerusalem, eräät muut kaupungit ja palestiinalaisalueet ovat valitettavasti leimahtaneet liekkeihin, ja uhreja on jo paljon. Juuri tänään helikopterit ovat pommittaneet kohteita Gazan alueella ja pahentaneet näin tilannetta. Euroopan parlamentin puolesta haluan sanoa olevani syvästi huolissani siitä, että väkivalta on puhjennut jälleen, ja sanoa uhrien omaisille, että otamme syvästi osaa heidän suruunsa ja että olemme tukena heidän koettelemuksissaan.
Nyt kun rauhanprosessi on ratkaisevassa vaiheessa ja siinä on saatu aikaan todellista mutta vielä haurasta edistystä, Ariel Sharonin käyntiä moskeija-alueella voidaan pitää vain provokaationa. Jerusalemin asema ja tämä murheellinen nykytilanne on osoittanut sen on yksi Lähi-idän rauhanratkaisun avainkysymyksistä. Kaupunki on täynnä kolmeen monoteistiseen uskontoon liittyviä voimakkaita symboleja. Niiden loukkaaminen merkitsee sitä, että kielletään pyrkimys rauhaan ja vaikeutetaan samalla sellaisen ratkaisun löytämistä, jonka kaikki voisivat hyväksyä.
Tiedämme kuitenkin, että on olemassa rauhanmiehiä, jotka haluavat, että molemmilla puolilla päästäisiin eteenpäin. Palestiinan lakiasäätävän neuvoston puheenjohtajan Ahmed Qurien ja knessetin puhemiehen Avraham Burgin samanaikainen vierailu täällä syyskuun istunnon aikana on jälleen yksi todiste siitä. Jerusalemia koskevassa kysymyksessä he osoittivat toivoa herättävää avoimuutta ja kykyä kuunnella toista osapuolta.
Euroopan parlamentin istunnon alkaessa vetoan kansainväliseen yhteisöön, jotta se tekisi kaikkensa vuoropuhelun uudelleen käynnistämiseksi mahdollisimman pian. Euroopan unioni on jo reagoinut. Toivon, että se lisää ponnistuksiaan, joihin Euroopan parlamentti osallistuu täysin voimin.
Pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden.
(Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden uhrien muistoksi.)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ennen kaikkea haluan yhtyä sanoihinne sosialistipuolueen puolesta ja sanoa, että olemme kanssanne ehdottomasti samaa mieltä. Haluaisin nyt ehdottaa ryhmäni puolesta, että tämä tärkeä aihe, joka kuuluu Euroopan unionin vastuualueisiin, kuten totesitte, otetaan huomenaamulla Biarritzin huippukokouksessa käytävään keskusteluun.
Lähi-idän tilanne on selvästikin yksi niistä aiheista, joita tässä huippukokouksessa on käsiteltävä edes puolivirallisesti. Lisäksi haluaisin korostaa, arvoisa puhemies, että toitte aivan oikein esille sen, että eräs israelilainen äärivasemmiston johtohahmo, jonka tiedetään osallistuneen aiemmin äärimmäisyysliikkeiden toimintaan, on provosoinut tilannetta tavalla, jota ei voida hyväksyä. Mielestäni meidän on myös käännyttävä vakavissamme israelilaisten ystäviemme puoleen ja sanottava heille, että demokraattinen ja laillisesti muodostettu hallitus, jollainen Israelin hallitus on, ei voi taistella tykeillä ja hyökkäysvaunuilla kiviä heitteleviä lapsia ja nuoria vastaan. Tämä on täysin suhteetonta eikä se edistä rauhanprosessia millään tavoin.
Arvoisa puhemies, koska knessetin puhemies ja Palestiinan lakiasäätävän neuvoston puheenjohtaja vierailivat täällä teidän pyynnöstänne viime kuussa, meillä on riittävä moraalinen oikeus kääntyä Lähi-idässä olevien keskustelukumppaneidemme puoleen ja esittää heille mielipiteemme mitä voimakkaimmin sekä tarjota heille myös apuamme.

Wurtz
Arvoisa puhemies, olen toimittanut teille ryhmäni puolesta kirjeen, jossa pyydän, että esityslistaa muutettaisiin tämän kysymyksen kohdalla, jota juuri käsittelitte arvokkaalla tavalla.
Koska jäsen Barón käytti puheenvuoron, otankin tämän aiheen esille saman tien. Olen sitä mieltä, että koska parlamenttimme kuukausi sitten kutsui erittäin sopivaan aikaan knessetin puhemiehen ja Palestiinan lakiasäätävän neuvoston puheenjohtajan vieraakseen nimenomaan osoittaakseen, että se on halukas osallistumaan prosessiin rauhaa puolustavana toimijana, parlamentti ei voi tänään todellakaan vaieta.
Yhdyn täysin teidän sanoihinne, kun kerroitte siitä, mitä Palestiinassa ja Israelissa parhaillaan tapahtuu. Ymmärrän hyvin, että huomenna puheenjohtaja Prodi, neuvosto, me itse, jotkut meistä, osallistuvat yleiseen keskusteluun. Sen sijaan emme saisi missään tapauksessa tyytyä siihen, että lisäämme tämän traagisen aiheen muiden todella tärkeiden asioiden listalle, ja antaa näin mahdollisuutta siihen, että ensin puhutaan perusoikeuskirjasta, sen jälkeen puheenjohtajavaltio Ranskasta sekä Biarritzin huippukokouksesta, kolmanneksi tanskalaisten EMU-äänestyksen kielteisestä tuloksesta ja sitten neljäntenä Lähi-idän tilanteesta. Tämä ei vastaa asian ansaitsemaa huomiota.
Ehdotan siis ryhmäni puolesta, että pohdimme huomenna tai tarvittaessa jonain muuna päivänä sitä, miten voisimme käyttää yhden tunnin tämän todella tärkeän asian käsittelyyn ja hyväksyä sitä koskevan päätöslauselman. Jos tämä ei ole mahdollista, ehdotan, että tätä aihetta käsiteltäisiin ainakin kiireellisiä aiheita koskevassa keskustelussamme. Joka tapauksessa vaadin voimakkaasti, että tämän istuntojakson lopussa kenelläkään ei saa olla mahdollisuutta väittää, että parlamentti ei olisi selvästi ilmaissut teidän suurenmoisen julistuksenne hengessä ja sen jatkona, että se puoltaa rauhan palauttamista Israeliin ja Lähi-itään.

Puhemies
Hyvät kollegat, haluaisin tehdä eräänlaisen menettelyä koskevan esityksen. Emme ole vielä käsittelyjärjestykseen liittyvässä kohdassa. Olen kyllä vastaanottanut teidän pyyntönne. Ehdotan siis, että kun etenemme tähän kohtaan, keskustelemme siitä, voidaanko tämä kysymys lisätä tiistain esityslistalle.
Sitä vastoin nyt on tehty useita menettelyä koskevia esityksiä, jotka käsittelemme loppuun. Minulla on teille muutama ilmoitusasia, ja sen jälkeen siirrymme käsittelyjärjestykseen.

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Lähi-idän tapahtumat ovat traagisia. Olen teille erittäin kiitollinen siitä, että käsittelitte niitä. Ryhmämme voi täysin yhtyä siihen, mitä sanoitte.
Tämän vaikean asian käsittelystä täysistunnossa pitäisin asiaankuuluvana, että parlamentin edustajat, ryhmien puheenjohtajat tai ketkä ryhmien nimissä sitten puhuvatkin, ottaisivat Lähi-idän ongelman puheeksi huomenna neuvoston ja komission puheenjohtajan kanssa käytävässä keskustelussa.
En usko, että on mahdollista muuttaa koko esityslistaa, koska meidän on käsiteltävä valtava määrä asioita tällä viikolla. Muistelen myös Belgradin viime torstain tapahtumia, ja haluaisin panna vireille sen, että sisällytämme huomiseen Biarritzin Eurooppa-neuvostoa koskevaan keskusteluun myös Lähi-idän rauhanprosessin. Sillä tavalla reagoisimme tähän ongelmaan asianmukaisesti.

Hautala
Arvoisa puhemies, myös minun ryhmäni on luonnollisesti äärimmäisen järkyttynyt viikonvaihteen tapahtumista Lähi-idässä. Kaikista ehdotuksista, joita on tehty, haluaisin tukea ensisijaisesti kollega Wurtzin ehdotusta löytääksemme sopivan ajankohdan, jolloin pyydämme neuvostoa - mahdollisesti myös komissiota - esittämään julkilausuman. Meidän ryhmällemme sopii myös se, että parlamentti antaa asiasta oman julkilausuman. Kaikki ovat varmasti kaikin keinoin pyrkineet ottamaan tämän asian esille, silti minusta hänen ehdotuksensa on tällä kertaa kaikkein arvokkain ja tilanteeseen parhaiten sopiva.

Puhemies
Kiitos, jäsen Hautala, mutta kuten sanoin jäsen Wurtzille, pyritte vahvistamaan käsittelyjärjestyksen hieman etuajassa.

Cox
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Sananne kertoivat kaikkien parlamentissa olevien tunteista, ainakin minun ryhmäni. On tärkeää keskustella tästä asiasta ja on myös tärkeää kohdella sitä itsenäisenä asiana eikä osana pitkää asialistaa, josta yritämme käsitellä niin monia asioita ennen Biarritzia. Jos me voimme löytää jonkin tavan käsitellä tätä asiaa erikseen, ryhmäni arvostaisi sitä suuresti.

Sterckx
Arvoisa puhemies, tänä vuonna 21. syyskuuta De Pannen kunnassa, joka on kotimaani läntisintä osaa lähellä Ranskan rajaa, eräs maanviljelijä löysi illalla pelloltaan 45 pakolaista, joista 15 oli lapsia. Kunta otti nämä ihmiset vastaan ja huolehti heistä, mutta oli outoa, että he väittivät Ranskan poliisin siirtäneen heidät rajan yli. Poliisi olisi ottanut heidät kiinni Calais' ssa, kuljettanut heidät Calais' sta Belgian rajalle ja siirtänyt heidät tyynesti Belgiaan. Tämä on hyvin kummallista etenkin siksi, että muista todistajanlausunnoista käy ilmi, että tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun näin on tapahtunut.
Onneksi tästä asiasta on keskusteltu Ranskan ja Belgian välillä korkeimmalla tasolla, ja ilmeisesti on löydetty keino keskustella tästä. Olin kuitenkin hyvin hämmästynyt, kun kuulin eräältä belgialaiselta, joka antoi minulle tietoja, että tällaista eivät tee ainoastaan ranskalaiset vaan myös alankomaalaiset ja saksalaiset. Kun sitten kysyin häneltä, tekevätkö myös belgialaiset tällaista, hän vastasi, että kyllä, silloin tällöin. Kaikki nähtävästi reagoivat edelleen tyypillisellä eurooppalaisella tavalla, eli me siirrämme ongelmamme rajan yli muiden niskoille.
Arvoisa puhemies, mielestäni on erittäin tärkeää, että me Euroopan lainsäätäjänä, Euroopan parlamenttina, vähintäänkin vaadimme oikeaa eurooppalaista reaktiota tässä asiassa. Eurooppa on tehnyt liian vähän öljykriisille, ja sen on myös tässä kiusallisessa ongelmassa liian vähän läsnä.

Puhemies
Kiitos, jäsen Sterckx, merkitsemme tämän ilmoituksen pöytäkirjaan.

Berès
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee täysin erilaista aihetta. Kuten parlamentti kuitenkin tietää, Euroopan unionin perusoikeuskirjan laatimisesta vastannut valmistelukunta on saanut työnsä päätökseen. Voimme olla siitä iloisia. Vaikka toimielimemme onkin tehnyt paljon valmistelukunnan työn onnistumisen hyväksi erityisesti antamalla useaan otteeseen tilojaan valmistelukunnan käyttöön, pahoittelen kuitenkin nyt Strasbourgin täysistuntojakson alkaessa sitä, ettei perusoikeuskirjan luovuttamista ole tämän valmistelutyön päätyttyä voitu järjestää riittävän arvokkaalla tavalla täällä Strasbourgissa. Sillä olisi ollut mielestäni voimakas symbolinen merkitys toimielimellemme, ja se on mielestäni vahinko.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin liikennevaliokunnan puheenjohtajana sekä kreikkalaisena parlamentin jäsenenä haluaisin viitata viime tiistaina tapahtuneeseen Express Samina -aluksen haaksirikkoon. Tähän mennessä on löydetty 79 kuollutta ja kaksi ihmistä on kadoksissa. Kyseessä on todella järkyttävä ja surullinen haaksirikko. Inhimillinen tekijä - miehistön jäsenten huolimattomuus - on ilmeisesti ollut merkittävässä osassa. Lisäksi on vakavia merkkejä siitä, että yhteisön säännöstöä on laiminlyöty, varsinkin matkustajien kirjaamisen ja yhteisön direktiiveissä säädettyjen turvallisuusstandardien noudattamisen osalta. Siksi meidän on suhtauduttava myönteisesti komission aloitteeseen tutkia, onko yhteisön säännöstöä noudatettu.
Meidän on Euroopan parlamentissa tutkittava taas mahdollisimman nopeasti komission ehdotuksia merikuljetusten turvallisuusstandardeista, erityisesti niin kutsuttua Erica-pakettia, joka liittyy komission esityksiin meriliikenteen turvallisuudesta viime vuonna tapahtuneen tankkerionnettomuuden jälkeen. Meidän on myös tutkittava komission kanssa varsinkin mahdollisuutta muuttaa direktiivin 9818 aikarajaa lauttamatkustajien turvallisuusjärjestelyistä lyhemmäksi, sillä mainitun direktiivin määräykset ulottuvat joissakin tapauksissa jopa vuoteen 2009 asti.
Kun kyseessä ovat tällaiset asiat, ei jäsenvaltioissa saa olla poikkeuksia, kuten nyt on Kreikassa yli 27 vuotta vanhojen matkustajalauttojen osalta. Katson myös, että Kreikan osalta poikkeus, joka liittyy kuljetusten vapautumiseen vuoteen 2004 mennessä, ei ole oikea, koska tällä tavalla turvallisuusstandardeja alennetaan vielä enemmän tässä valtiossa, joka sattuu olemaan myös oma kotimaani. Olen sitä mieltä, että kilpailu voi olla avuksi standardien nostamisessa. Euroopan kansanpuolueen ryhmä on tehnyt päätöslauselmaesityksen, joka on näillä linjoilla, ja uskon, että kaikki poliittiset ryhmät esittävät, että käsittelemme sitä, koska kyseessä on erittäin tärkeä asia. Se koskee 80 ihmisen kuolemaa.

Puhemies
Ennen kuin annan jäsen Wattsille puheenvuoron samasta aiheesta, haluaisin vain ilmoittaa teille, että välittömästi tämän kauhistuttavan katastrofin jälkeen kirjoitin tietenkin Kreikan parlamentin puhemies Kaklamanisille ja välitin uhrien omaisille syvimmän osanottomme ja solidaarisuutemme osoitukset.

Watts
Arvoisa puhemies, Egeanmeren viimeviikkoisten traagisten tapahtumien jälkeen koko parlamentti piti varmasti myönteisenä sitä, että eilen asetettiin liikennöimiskieltoon 60 kreikkalaista matkustajalaivaa, jotka eivät olleet Euroopan unionin lain mukaisia. Pyytäisin sen lisäksi, että esitämme surunvalittelumme - olen iloinen huomatessani, että olette jo esittänyt ne - ja ilmaisemme kiitollisuutemme niitä kohtaan, jotka olivat mukana pelastustöissä noiden traagisten tapahtumien jälkeen, puhemiestä pyytämään ensi viikolla kokoontuvaa aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokuntaa tutkimaan, miksi 79 ihmisen oli kuoltava ennen kuin nämä laivat kiellettiin?
Tuon valiokunnan on kiireellisesti kysyttävä, miksi jäsenvaltiot laiminlyövät EU:n meriturvallisuusmääräyksiä - muutkin kuin Kreikka. Meidän on pyydettävä tuota valiokuntaa tarkastamaan, miksi tietyille jäsenvaltioille on annettu pitkäaikaiset luvat olla noudattamatta noita meriturvallisuusmääräyksiä.

Katiforis
Arvoisa puhemies, kiitos osanotostanne, jonka ilmaisitte Kreikan parlamentin puhemiehelle Kreikan vesillä tapahtuneen ennennäkemättömän tragedian johdosta. On tosiasia, että sekä kansallisten että eurooppalaisten säännösten soveltamisessa on puutteita, ja Kreikan hallitus on ryhtynyt hoitamaan asiaa niin huolellisesti kuin mahdollista.
Niiden 65 laivan osalta, joiden kulku kiellettiin, on käsittääkseni tuotava esiin, että alusten kulku olisi kielletty joka tapauksessa 1. lokakuuta alkaen riippumatta siitä, että 79 ihmistä sai surmansa. Asiat ovat toisistaan riippumattomia, koska IMO:n säädösten määräaika sattuu olemaan 1. lokakuuta ja niiden mukaan laivat ovat sopimattomia. Laivojen liikennöinti kielletään siis sen vuoksi, ei siksi, että nämä ihmiset valitettavasti menehtyivät.
Arvoisa puhemies, asia on mielestäni liian vakava, jotta vastustajat voisivat hyödyntää sitä ja aivan liian vakava, jotta siitä voisi tehdä kiireellisen ja yksinkertaisen päätöslauselman. Siksi sosiaalidemokraattien ryhmä äänestää asiakirjan kiireelliseksi julistamista vastaan, vaikka se ei suinkaan merkitse sitä, että tragedia ei olisi liikuttanut meitä ja että me emme hallituksessa ja sosiaalidemokraattien ryhmässä tekisi kaikkeamme, jotta Aigeianmerellä liikennöivien alusten turvallisuus lisääntyisi. Aigeianmeressä on 3500 saarta ja suuri määrä lauttoja, ja tämä onnettomuus, vaikka onkin suuri, on yksi onnettomuus joka kesä Aigeianmerellä tehtävien onnistuneiden matkojen hyvin suuressa joukossa.
Kaikesta huolimatta asia on traaginen ja merenkulkusopimukset pitää tutkia hyvin perusteellisesti vielä kerran meidän valtiossamme ja koko Euroopassa, mutta tämä ei toki merkitse sitä, että Kreikan meret ovat vähemmän turvallisia kuin meret missä muussa tahansa jäsenvaltiossa.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, kommentoidessanne Tanskan kielteistä kantaa euroon, te, arvoisa puheenjohtaja Fontaine, totesitte, että euron vastustajat ovat vedonneet järjenvastaiseen pelkoon. Jos asiaa koskevat tietonne olisivat paremmat, tietäisitte, että kuvauksenne sopii vain - ja vain likimäärin - noin 20 prosenttiin tanskalaisista euron vastustajista. Suurimmalle osalle vastustajista äänestyksessä oli kyse demokraattisesta oikeudesta tehdä talouspolitiikkaamme koskevia päätöksiä. He ovat halunneet välttää juuri sen, että tärkeiden päätösten tekeminen perustuisi niin huonoihin tietoihin kuin joiden varaan teidän lausuntonne valitettavasti perustuu. Tanskan kansa haluaa rajata huomattavasti selkeämmin sen, mitkä asiat kuuluvat EU:lle ja mistä asioista kansalliset parlamentit päättävät myös jatkossa.
Jo joulukuussa Nizzassa ryhdytään kuitenkin käyttämään enemmistöpäätöksiä sosiaali- ja työmarkkina-asioissa 42 ja 137 artiklan osalta. Jos sen seurauksena 42 artiklan perusteella hyväksytään 1408 asetuksessa mainitun henkilömäärän lisäys ja jos 137 artiklan perusteella ryhdytään käyttämään enemmistöpäätöksiä, kun tehdään esimerkiksi työttömyystuen jakoperusteita koskevia päätöksiä, on sillä suuret vaikutukset sekä Tanskan sosiaali- että työmarkkinapolitiikkaan. Tanska on ainoa EU:n valtio, joka rahoittaa sosiaalimaksunsa verovaroin, ja me sääntelemme työmarkkinoita sopimuksien avulla. Tämä on yksinkertaisesti tanskalaisen järjestelmän perusta. Euron vastustus osoittaa muun muassa sen, että haluamme säilyttää näitä asioita koskevan päätösvallan Tanskan kansankäräjillä ja haluamme, että päätösvalta säilyy sillä Nizzan jälkeenkin.

Puhemies
Hyvät kollegat, vetoan nyt teidän kaikkien ymmärtäväisyyteen. Jokainen tietää hyvin, ettei kyseessä ollut menettelyä koskeva esitys. Anteeksi vaan, mutta menettelyä koskevia esityksiä ei voida käyttää siihen, että kampanjoidaan jonkin asian puolesta jälkikäteen.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, kiitos osanotosta, jonka esititte Euroopan parlamentin puolesta ilmaisten kaikkien tunteita. Valitettavasti nämä 79 tai 80 uhria joutuivat laivanvarustajien voitontavoittelun alttarille. Jos ja kun yritetään vierittää vastuu miehistölle, ei saa jättää huomiotta, että alus oli yli 35 vuotta vanha, että normaalisti sen ei olisi pitänyt olla liikenteessä ja että se upposi erittäin nopeasti, joten suurempi määrä ihmisiä ei voinut pelastua.
Vastuuttomuudessaan laivanvarustajilla oli ja on tukenaan Kreikan hallitukset. Ei ole ensimmäinen vaan vaikka kuinka mones kerta, kun suremme uhreja, mutta yksikään Kreikan hallituksista ei ole ryhtynyt minkäänlaisiin toimiin uusien onnettomuuksien välttämiseksi.
Lopuksi haluan sanoa, että sosiaalidemokraattien ryhmän kieltäytyminen asian käsittelystä kiireellisenä yllätti minut. Riippumatta siitä, että kiireellinen käsittely ei voi olla syvällistä, onnettomuus oli aivan liian vakava, 80 ihmistä sai surmansa, ja olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin on aivan välttämätöntä ilmaista kantansa heti.

Caudron
Arvoisa puhemies, haluaisin palata vielä hetkeksi siihen belgialaisen kollegamme esille tuomaan surulliseen asiaan, että nykyisin tietyillä Euroopan rajoilla elää pakolaisia, ja kertoa teille, että kävin pari viikkoa sitten Ranskan hallituksen avaamassa ja Punaisen ristin johtamassa Sangatten vastaanottokeskuksessa. Tämä keskus vastaanottaa pakolaisia, jotka yrittävät päästä Isoon-Britanniaan, koska heitä näyttää houkuttelevan suotuisammat vastaanotto-olosuhteet, ja myös sen vuoksi, että muilla rajoilla maahan pääsy on paljon vaikeampaa.
Kerron teille, että tähän keskukseen saapuu päivittäin keskimäärin 8001000 pakolaista, jotka tulevat kaikista maailmankolkista ja erityisesti Iranista, Irakista ja yhdeltä Turkin alueelta eli Turkin kurdialueelta. Sen jälkeen, kun keskus avattiin 11 kuukautta sitten, se on vastaanottanut 16 000 pakolaista. Tämä on suoraa seurausta siitä, että vastaanotto-olosuhteita ja pakolaisasemaa ei ole unionissa yhdenmukaistettu. Tosin äsken mainittu Ranskan ja Belgian välillä sattunut tapaus on hyvin merkityksellinen. Se ei saa kuitenkaan lannistaa tahtoamme, vaan sen on päinvastoin vahvistettava sitä. Kirjoitin komission jäsen Vitorinolle tästä asiasta ja kerroin hänelle, että haluamme ja vaadimme tällä alalla yhteisen eurooppalaisen politiikan luomista, ennen kuin syntyy uusia tragedioita.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, kiitos, että annoitte minulle puheenvuoron viimeisenä, vaikka olinkin ensimmäinen jäsen, joka sitä pyysi.
Ensinnäkin haluan onnitella teitä Jerusalemissa parhaillaan käynnissä olevia surullisia tapahtumia koskevasta tiedonannosta. Samaa en voi kuitenkaan sanoa niistä mielipiteistä, joita esititte Espanjan lehdistölle äskettäisen Madridin vierailunne aikana, kun sanoitte, että nationalismi aiheuttaa sotia. Vaikka edesmennyt presidentti Mitterrand olikin asiasta samaa mieltä, pidän tätä toteamusta pikemminkin taipumattomana ja suvaitsemattomana kuin avoimena ja demokraattisena mielipiteenä. Jos käytämme Real Academia Española -sanakirjassa annettua määritelmää, kansakunta on samaa syntyperää olevien henkilöiden muodostama ryhmä, johon kuuluvat puhuvat yhteistä kieltä, johon kuuluvilla on yhteiset perinteet, yhteinen alue ja tietoisuus kaikille yhteisestä kohtalosta. Samassa sanakirjassa kansallismielisyys, nationalismi, määritellään kansakunnan syntyperäisten jäsenten kiintymykseksi omaa kansakuntaansa kohtaan, ja mikä voisi olla sen luonnollisempi, inhimillisempi ja lähempänä kansalaisia oleva asia kuin heidän kiintymyksensä omaa kansankuntaansa kohtaan.
Arvoisa puhemies, on myönnettävä, että on olemassa myös provosoitua nationalismia, ääriliikkeeksi muuttunutta nationalismia ja väkivaltaista nationalismia. Kaikkia nationalismin lajeja ei voida kuitenkaan luokitella samaan lokeroon. Euroopassa on yli sata historiallista kansaa, jotka täyttävät kansakunnalta vaadittavat kriteerit, ja Euroopassa on miljoonia ihmisiä, jotka ovat nationalisteja ja jotka ovat kiintyneet kansakuntaansa. Nationalismi tarkoittaa myös kiintymystä kansallisvaltioon sekä tämän puolustamista.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä kunnioittamaan meitä täällä parlamentissa olevia nationalisteja, jotka olemme vaatimattomia, rauhantahtoisia ja demokraattisia. Pyydän teitä kunnioittamaan Euroopan historiallisia kansoja ja pyydän teitä kunnioittamaan niitä satoja miljoonia eurooppalaisia, jotka pitävät itseään demokraattisina ja rauhantahtoisina nationalisteina.

Vidal-Quadras Roca
Arvoisa puhemies, minulla on ilo kertoa parlamentille, että parlamentin kahden muun espanjalaisen varapuhemiehen kanssa minulla oli kunnia olla puhemies Fontainen mukana hänen Espanjan vierailullaan ja todistaa liikuttuneena hän rohkeata, lujaa ja esimerkillistä sitoutumistaan demokratiaan ja parlamentin puolustamiin arvoihin.
Kun puhemies Fontaine sanoi sen lauseen, johon jäsen Ortuondo viittasi, hän puhui poissulkevasta, alistavasta ja muukalaisvihan leimaamasta nationalismista, niistä nationalismin lajeista, jotka pitävät rotua, aluetta ja verenvuodatusta tärkeämpänä kuin demokratiaa. Tähän puhemies Fontaine viittasi, sillä kuten sanoin, olin hänen mukanaan koko vierailun ajan. Mikäli jäsen Ortuondo nationalistina ei tunne omakseen tätä nationalismia, hänellä ei ole syytä huoleen.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, yllätyin todella sosiaalidemokraattien ryhmän kannasta, että se ei halua laatia päätöslauselmaa tästä meritragediasta, joka vaati 80 ihmisen hengen. Käsitykseni mukaan parlamentin velvollisuus on laatia tällainen yksinkertainen päätöslauselma, jossa todetaan jotenkin näin: pyydämme komissiota ryhtymään toimeen ja tutkimaan kysymystä merenkulun turvallisuudesta Euroopan unionissa. Kuka voi olla eri mieltä tässä asiassa? Tätä kysymme, ja tätä kysytään päätöslauselmassa. Onko se niin paha asia? Siispä katson, että meidän kaikkien on äänestettävä sen puolesta, että laadimme päätöslauselman ja tutkimme tarkkaan merenkulun turvallisuuden Euroopan unionissa. Tästä on kysymys, arvoisa puhemies.

Puhemies
Jäsen Trakatellis, parlamentti päättää tästä hetken kuluttua, kun vahvistamme käsittelyjärjestyksen.

Kirkhope
Arvoisa puhemies, tulin juuri viimeisestä perusoikeuskirjaa käsittelevästä kokouksesta Brysselistä. Nuo oikeudet ovat erittäin tärkeitä, mutta yksi EU:n kansalaisten perusoikeuksista on vapaa liikkuvuus sekä heille itselleen että niille tavaroille, joita jotkut saattavat haluta kuljettaa mukanaan. Muutaman viime viikon aikana monet eivät ole pystyneet nauttimaan näistä oikeuksistaan useiden eri esteiden takia monissa rajaylityspaikoissa, mukaan lukien kanaalin satamissa, mutta myös sisämaassa. Pääosasto II varoitti meitä siitä, että tänään voi hyvinkin olla vaikeuksia. Moni meistä muutti siksi matkajärjestelyitään.
Tapasin kesällä komission jäseniä kysyäkseni heiltä siitä korvauksesta, jota vaadittaessa ja perustellusti maksetaan niille, jotka kuljettavat tavaroita ja joita estetään tekemästä sitä. Meidän säännöissämme liike- tai lomamatkalla olevilla kansalaisilla ei ole kuitenkaan minkäänlaisia edellytyksiä vaatia mitään korvausta.
Pyysin tällä viikolla asialle kiireellistä käsittelyä. Ymmärrän, että käsiteltävänä on monia muitakin kiireellisiä asioita. Puheenjohtajakokous hylkäsi kiireellisyyttä koskevan pyyntöni, mutta tämä tilanne jatkuu päivästä toiseen, viikosta toiseen. Pyydän teitä sen vuoksi painostamaan komissiota, jotta se esittäisi mahdollisimman nopeasti sääntöjä, joilla kansalaiset saisivat samat oikeudet kuin tavaroita kuljettavilla on, jos heitä estetään nauttimasta vapaasta liikkuvuudesta, johon he ovat oikeutettuja.

Puhemies
Kiitos, jäsen Kirkhope. Merkitsen toiveenne mielihyvin muistiin.

Blak
Arvoisa puhemies, nyt kun olette kuulleet tanskalaista kollegaani niin huomaatte, miten typerällä tasolla keskustelua käytiin Tanskassa, keskustelua, joka johti kielteiseen tulokseen. Päätös on kuitenkin tehty ja sitä meidän on kunnioitettava. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella jäsen Ulla Sandbækiä voiton johdosta, sillä typerät englantilaiset konservatiivit ja Jürgen Haider eivät ole ainoita, jotka pitävät tulosta hyvänä.

Davies
Tänään Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomission työryhmä kertoi James Mawdsleyn, erään luoteisenglantilaisen vaalipiirini asukkaan, tapauksesta. Hän on ihmisoikeusaktivisti, joka on vankilassa Myanmarissa. Yleisesti odotetaan, että tämä Yhdistyneiden Kansakuntien ryhmä tulee siihen johtopäätökseen, että Myanmarin viranomaiset ovat rikkoneet kansainvälistä lakia pidättäessään hänet. Muutaman viime päivän aikana Britannian konsulaatti on saanut selville, että vanginvartijat ovat pahoinpidelleet häntä kolmena päivänä hänen eristyssellissä pitämistä koskevien vastalauseidensa vuoksi ja että hänellä on vakavia vammoja kasvoissaan. Keskustelemme tänään Eurooppa-Aasia-kokouksesta, eikä minulla ole mitään epäilystä siitä, että päätöslauselma, jonka lopulta hyväksymme, korostaa sitoutumistamme ihmisoikeuksiin.
James Mawdsley on vain yksi niistä miljoonista ihmisistä Myanmarissa, jotka kärsivät Myanmarin viranomaisten käsissä. Kun kerrotte eteenpäin parlamentin lopullisista päätelmistä, pyydän teitä pitämään mielessänne meidän huolemme tästä yhdestä henkilöstä, jonka kohtelu symboloi niin selvästi sitä, mikä on mätää tuossa maassa.

Puhemies
Totta kai teen sen, jäsen Davies.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, Saksassa edellisen parlamentin istunnon jälkeen sattuneet rasistiset tapahtumat vaativat valitettavasti taas minua puhumaan niistä. Saksan armeijan ylikersantti on vapautettu tehtävistään rasististen mielipiteiden vuoksi ja kolme Kölnissä toimivaa poliisiviranomaista on pidätetty virasta. He herjasivat tunisialaista taksinkuljettajaa, löivät hänet maahan ja potkivat häntä. Väliaikaiseen asuntolaan Wuppertalissa tehdyssä polttoiskussa loukkaantui lievästi kaksi lasta; taloon heitettiin Molotovin cocktail. Motiivin oletetaan olevan rasistinen, ja sitä tukevia havaintoja on tehty lisää. Teosta epäiltyjä on jo pidätetty. Düsseldorfissa peräti 20 ihmistä hyökkäsi mustan miehen kimppuun ja vahingoitti häntä. Hän vastasi rasistisiin siivottomuuksiin ja sen jälkeen hänet hakattiin.
Siksi haluaisin nyt uudelleen kiinnittää huomionne siihen, että nämä tapaukset on yhdistettävä suoraan rasistiseen politiikkaan! Sen vuoksi ei saa edelleen leimata rikollisiksi eri näköisiä tai maahanmuuttajia vaan nimenomaan nämä rasistiset tapaukset!

Puhemies
Kiitos, jäsen Schröder.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestyksen vahvistaminen.
Puheenjohtajakokouksen 28. syyskuuta työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
tiistai:
Euroopan yhtyneen vasemmiston ryhmä on esittänyt pyynnön, että esityslistalle lisätään neuvoston ja komission julkilausumat Lähi-idän tilanteesta. Jos pyyntö hyväksytään, julkilausumat voitaisiin esittää tiistaina klo 17.0018.00. Annan puheenvuoron jäsen Wurtzille, jotta hän voi esittää pyynnön ryhmänsä puolesta.

Wurtz
Arvoisa puhemies, en aio toistaa sitä, minkä sanoimme vähän aikaa sitten. Viittaan tiedonantoonne niistä syistä, jotka toitte itse erittäin hyvin esille. Mielestäni olisi erittäin asianmukaista, että parlamentti ilmaisisi kantansa tähän tilanteeseen, jolle on tyypillistä se, minkä te sanoitte olleen tapahtumien käynnistymisen kiihokkeena, sekä armeijan sortotoimet ja täysin ennenkuulumaton väkivaltaisuus, joka on johtanut jo noin 40 kuolemantapaukseen joiden joukossa on myös lapsia niissä olosuhteissa, jotka jokainen meistä on voinut nähdä television välityksellä. Nyt voidaan siis sanoa, että mitä vain voi tapahtua, että mahdollisuudet kestävään rauhaan saattavat hajota pirstaleiksi ja että parlamentin aloitetta tarvitaan.
Olen ehdottanut alun perin, että ja ehdotan periaatteessa edelleenkin keskeyttäisimme laajentumista koskevan keskustelumme huomenna klo 17.0018.00 ja hyödyntäisimme sitä, että neuvoston puheenjohtaja Moscovici on paikalla, sillä hän voisi esittää julkilausuman, jonka jälkeen asiasta keskusteltaisiin ja toimitettaisiin sitä koskeva äänestys.
Jos eri ryhmät pitävät tätä vaihtoehtoa liian hankalana niin vaikka itse pidänkin sitä tärkeänä siinä tapauksessa on kaksi muuta vaihtoehtoa, eli käsittelemme asiaa torstaiaamuna, jolloin neuvoston puheenjohtajaPéry on paikalla, tai torstai-iltapäivänä, jolloin korkea edustaja Solana on paikalla.
Omasta puolestani pidän tärkeänä ennen kaikkea sitä, että parlamentti voi ilmaista mielipiteensä, että kuulemme neuvostoa ja että voimme osallistua jatkossakin Lähi-idän rauhanprosessiin. Kaikki muu on toisarvoista.

Puhemies
Jäsen Wurtz, nyt on kyse tiistaista. Huomautan teille, että neuvoston puheenjohtaja Moscovici on paikalla tiistaina vielä klo 17.0018.00. Haluatteko perua pyyntönne ja siirtää sen torstain esityslistalle? En oikein ymmärrä.
Jäsen Barón Crespo, emme aio nyt jatkaa keskustelua, monet jäsenet ovat jo sanoneet mielipiteensä menettelyä koskevan esityksen muodossa. Jos jäsen Wurtz pysyy tässä tiistaita koskevassa ehdotuksessaan, kysyn, haluaako joku vastustaa tätä ehdotusta, ja sitten te olette vapaa esittämään oman mielipiteenne asiasta. Jos jäsen Wurtz ehdottaa kompromissiratkaisua, joka tarkoittaa sitä, että hänen pyyntönsä siirretään torstain esityslistalle, asia on tiistain osalta selvä. Mielestäni asia on näin.

Wurtz
Ehdotan, että ehdotukseni siirretään torstai-iltapäiväksi, jolloin korkea edustaja Solana on paikalla.

Puhemies
Kiitän teitä, eikä tiistaista ole esitetty muita pyyntöjä.
torstai:
Ehdotan siis, että siirrämme Lähi-idän rauhanprosessia ja viime aikaisia tapahtumia koskevan kysymyksen korkea edustaja Solanan kanssa käytävään keskusteluun.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.) Mitä tulee keskusteluun tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista, ja tarkemmin sanottuna kohtaan 4, "Makedonia", Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä on esittänyt kaksi pyyntöä, joilla pyritään korvaamaan tämä kohta joko aiheella "Paris-Bagdad-solidaarisuuslennon lähdön estäminen", tai, jos tätä ensimmäistä pyyntöä ei hyväksytä, aiheella "Samina-aluksen traaginen haaksirikko Kreikassa".

Van Velzen
Arvoisa puhemies, suurena ongelmana on aina se, että jos ehdotukset saadaan yksi kerrallaan, kaikki eivät tiedä, mikä toinen ehdotus on. PPE-ryhmän ehdotus on ottaa tämä erityiskysymys viidenneksi kohdaksi, jotta voisimme keskustella perusteellisesti Kreikassa sattuneesta laivaonnettomuudesta. Haluaisin tähän asiaan kiinnitettävän huomiota.

Puhemies
Kyllä, tämä on tärkeä tarkennus, jotta jäsenet voivat tehdä päätöksen. Sen jälkeen toimitan äänestyksen, joka koskee pyyntöä korvata kohta "Makedonia" kohdalla "Paris-Bagdad-solidaarisuuslennon lähdön estäminen".

Wurtz
Koska kaikki eivät välttämättä ole perehtyneet tähän asiaan, haluaisin tarkentaa, että kyseessä on lento, jolla oli kaikki vaadittavat luvat mutta joka peruttiin viime hetkellä epäselvin perustein. Joka tapauksessa, jotta asia tulisi ehdottoman selväksi, ne henkilöt, jotka tunnen henkilökohtaisesti ja jotka aikoivat osallistua tälle lennolle, eivät missään tapauksessa olleet lähdössä sen takia, että he halusivat tukea jollakin tavalla Saddam Husseinin joka on ehdottomasti meidän vastustajamme valtaa, vaan ainoastaan sen vuoksi, että ja tämä on todella tärkeää he halusivat kiinnittää kansainvälistä huomiota siihen todelliseen tragediaan, jota kauppasaarto aiheuttaa maan siviiliväestölle ja erityisesti lapsille. Tämän vuoksi haluan kannattaa tätä ehdotusta.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Puhemies. Toimitan äänestyksen, joka koskee kohdan "Makedonia" korvaamista kohdalla "Samina-aluksen traaginen haaksirikko Kreikassa".
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Olen vastaanottanut kaksi pyyntöä, jotka molemmat koskevat viidennen kohdan lisäämistä listalle. Kuten tiedätte, työjärjestyksen mukaan käsiteltäviä aiheita voi olla vain viisi. Jos ensimmäinen pyyntö hyväksytään, toinen pyyntö raukeaa. Kyseessä on Euroopan kansanpuolueen ryhmän ja Eurooppalaisten demokraattien ryhmän pyyntö lisätä esityslistalle viides kohta, jonka otsikko on "Samina-aluksen traaginen haaksirikko Kreikassa".
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, koska jo useaan otteeseen on viitattu ryhmäni mielipiteeseen tästä tuskallisesta aiheesta, haluan sanoa, että mielestäni kyse oli ainoastaan äänestyksestä, joka koski keskustelumahdollisuutta, sillä koko parlamentti osoittaa yhtenäisesti solidaarisuuttaan sekä surunvalittelunsa uhrien omaisille. Totean myös, että ryhmäni kannattaa ja oletan muidenkin ryhmien kannattavan sitä, että tätä aihetta joka on jo otettu huomioon meriturvallisuuteen liittyvien asioiden yhteydessä parlamentin asiasta vastaavassa valiokunnassa tullaan käsittelemään mahdollisimman kiireellisesti.

Puhemies
Kyse on edelleenkin torstaista, ja Euroopan sosialistien ryhmä ja vihreiden ryhmä pyytävät, että viiniköynnöksen kasvullista lisäysaineistoa käsittelevä Klaßin mietintö siirrettäisiin seuraavalle istuntojaksolle. Minua on pyydetty toimittamaan tästä asiasta nimenhuutoäänestys.

Auroi
Arvoisa puhemies, haluan vain selittää lyhyesti, miksi pyydämme tätä siirtoa. Mietintö on kiistanalainen, sillä siinä lisätään GMO:ita koskeva kysymys sellaiseen aiheeseen, jota komissio ei ole käsitellyt. Lisäksi on ehdotettu, että mietinnöstä keskustellaan torstai-iltana ja että siitä äänestetään perjantaiaamuna. Mielestämme kiistanalaisista mietinnöistä ei kuitenkaan pidä äänestää perjantaiaamuna.

Puhemies
Jäsen Auroi, perustelitte tämän pyynnön ja teitte aivan oikein, ja oletan, että jäsen Poettering haluaa puheenvuoron vastustaakseen pyyntöä.

Poettering
Arvoisa puhemies, tietysti haluaisin vastustaa sitä! Tätä mietintöä on lykätty jo moneen kertaan, eikä ole tavallista, että ministerineuvosto ja ryhmämme ovat samaa mieltä, mutta puheenjohtajavaltio Ranska pyysi nimenomaan, että tämä mietintö käsitellään ja siitä äänestetään tällä viikolla. Tuemme puheenjohtajavaltiota, mikäli se pyytää jotain järkevää niin kuin tässä tapauksessa, ja siksi pyydän, että asia pysyy esityslistalla.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.) perjantai:

Puhemies
Jäsen MacCormick, perjantain esityslistan yhteydessä teidän pyyntöänne ei ole esitetty määräajassa. Voin siis vastata teille jo nyt, että sitä ei voitu ottaa huomioon. Tämän vuoksi perjantain esityslistaan ei tehdä muutoksia. Annan teille kuitenkin mielelläni puheenvuoron menettelyä koskevaa esitystä varten, jos todellakin haluatte sitä.

MacCormick
Arvoisa puhemies, huomaan, että perjantaiseen kieltenopettajia koskevan suulliseen kysymykseen, joka otettiin esityslistallemme erittäin myöhään, ei ole liitetty päätöslauselmaehdotusta. Ymmärrän, että esittämäni pyyntö sen liittämiseksi tuli liian myöhään tämän maanantain melko kaoottisessa tilanteessa.
Tämä on erittäin tärkeä asia, ja pyytäisin, että keskustelun jälkeen voitaisiin sopia määräajasta tuosta aiheesta jätettäville päätöslauselmaesityksille.

Puhemies
Jäsen MacCormick, se ei valitettavasti ole mahdollista. Olen pahoillani, mutta se olisi työjärjestyksen vastaista.

Souladakis
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää tekemään seuraavan korjauksen torstain esityslistaan: kreikaksi sanotaan entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia, joka on myös ainakin nykyään tämän valtion virallinen nimi. Kuitenkin neljällä kielellä, jotka minulla on mukanani, italiaksi, englanniksi, saksaksi, ranskaksi ja luultavasti myös muissakin kielissä, nimenä mainitaan Makedonia. Katson, että virallisissa asiakirjoissamme ei saisi olla tällaisia virheitä, vaan meidän tulisi käyttää virallisia nimiä, jotka ainakin nykyään ovat voimassa. Pyydän siis, että torstain esityslista korjataan, mutta pyydän myös vastaisuudessa ottamaan asian huomioon jokaisen parlamentissa virallisesti käsiteltävän asiakirjan osalta.

Puhemies
Jäsen Souladakis, olette aivan oikeassa, muutamme otsikon. Se ei todellakaan taida vastata todellisuutta.

Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmä (Verot ja sosiaalimaksut)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana talous- ja raha-asioiden suositus toiseen käsittelyyn (A5-0230/2000) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmän yhteisössä (EKT 95) yhteisten periaatteiden muuttamisesta verojen ja sosiaaliturvamaksujen osalta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 muuttamisesta (8276/2/2000 - C5­0328/2000 - 1999/0200(COD)) (Esittelijä: Knörr Borràs).

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, ensinnäkin minun on todettava, että olen tyytyväinen ehdotukseen asetukseksi yhteisistä Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmän (EKT 95) mukaisista periaatteista verojen ja sosiaaliturvamaksujen osalta. Olen tyytyväinen, koska tämän asetuksen hyväksyminen vie meitä kohti julkishallintojen alijäämän selkeää ja vertailukelpoista laskentajärjestelmää kaikissa jäsenvaltioissa.
On sanottava, että yleisesti ottaen neuvoston yhteisessä kannassa on valtaosa niistä kriteereistä, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin kantaan. Sanon yleisesti ottaen, sillä vaikka oikealla istuvat jäsenet saivatkin läpi tarkistuksen sen ansiosta, että muutamat jäsenet vasemmalta loistivat poissaolollaan jonka nojalla harkitaan mahdollisuutta sopia siirtymäajan pidentämisestä tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten,niin itse neuvosto tulkitsee asian niin, että jäsenvaltioilla on oikeus pyytää tätä siirtymäajan pidentämistä, mutta komissio voi joka tapauksessa hylätä tämän pyynnön, ellei siirtymäajan pidentämiselle ole riittäviä perusteita.
Jos puhumme yhtenäisestä Euroopasta talouteen ja rahoitukseen liittyvissä asioissa, tämän yhtenäisyyden täytyy selvästi perustua lojaalisuuteen ja avoimuuteen, sillä muutoin se ei olisi hyväksyttävä. Tämän asetuksen toivon, että se hyväksytään ansioksi voidaan lukea juuri se, että siinä eliminoidaan sellaiset käytännöt, joita valitettavasti sovelletaan hyvin laajasti joissakin jäsenvaltioissa ja joissa alijäämäisiä tuloksia pyritään salaamaan sallinette tämän ilmaisun käyttämällä erilaisia tilinpitomenetelmiä.
Näin ollen lähdemme siis aivan päinvastaiseen suuntaan kohti luotettavaa tilinpitoa, jotta voimme välttää kuten sanoin vähemmän avoimia, toisinaan jopa vilpillisiä käytäntöjä.
Toistan siis vielä, että neuvoston yhteistä kantaa on mielestäni kannatettava sen vuoksi, että siinä esitellään mekanismi, jolla voidaan ottaa käyttöön Euroopan tilinpitojärjestelmä (EKT 95), jolla voidaan todellakin varmistaa jäsenvaltioiden julkishallintojen tilinpidossa käytettävän laskentajärjestelmän selkeys ja vertailukelpoisuus, kun kyse on niinkin arkaluonteisesta ja tärkeästä asiasta kuin julkishallintojen alijäämä. Hyväksymällä tämä asetus varmistetaan myös se, että siirtymäkautta koskevat pyynnöt voidaan todellakin hylätä, jos niitä ei ole perusteltu riittävän hyvin.
Lopuksi haluan pyytää läsnä olevalta komission jäseneltä, sillä olen tuonut asian esille useaan otteeseen, että hän todellakin sitoutuisi tässä täysistunnossa esittämään tämän asetuksen lisäksi erillisen säädöksen, joka koskee Alv:hen perustuvien omien varojen tarkastamista ja laskemista, sillä haluan muistuttaa yhteisen kannan hyväksyminen oli mielestäni sidoksissa tähän sitoumukseen. Näin ollen toistan tämän pyynnön täällä täysistunnossa.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Knörrin mietinnössä on eräs näkökohta, josta ryhmämme on erityisesti kiinnostunut. Kuten tiedätte, arvoisa komission jäsen, tämän vuoden huhtikuussa pidetyssä istunnossa parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä tarkistuksen, joka liittyi oikeuteen soveltaa siirtymäaikaa asetuksen toimeenpanemisessa ja jossa sanotaan, että jäsenvaltiot voivat pyytää komissiolta korkeintaan kahden vuoden siirtymäaikaa tilinpitojärjestelmiensä muuttamiseen asetuksen mukaisiksi.
Tämän jälkeen komissio totesi parlamentille osoittamassaan tiedonannossa, että se hyväksyi tämän tarkistuksen sillä ehdolla, että komissiolla katsottaisiin olevan oikeus tarvittaessa hylätä jäsenvaltion esittämä pyyntö. Vaikka ei olekaan todennäköistä, että komission antaman tiedonannon perusteluosan nojalla voitaisiin kumota säädösteksti, nimenomaan tämä ilmaisu "tarvittaessa", arvoisa komission jäsen, voitaisiin tulkita siten, että komissiolla on valtuudet hylätä jäsenvaltion perusteltu pyyntö oman harkintansa mukaan ilman, että sen tarvitsee perustella päätöstään. Juuri tällaisen tilanteen ehkäisemiseksi ryhmäni on esittänyt tarkistusta, jonka mukaan komissio myöntää siirtymäajan aina, kun jäsenvaltio pystyy perustelemaan, että on olemassa objektiivisia perusteita sellaisista seikoista, jotka hankaloittavat asetuksen määräysten toimeenpanemista välittömästi.
Arvoisa komission jäsen, on sanomattakin selvää, että tämän tarkistuksen ainoana tarkoituksena on käsitellä tällaisia tilanteita objektiivisesti ja soveltaa niihin säänneltyjä eikä komission vapaaseen harkintaan perustuvia menettelyjä. Arvoisa puhemies, koska tämä tarkistus on ainoa, joka on esitetty, ja jotta menettely olisi yksinkertaisempi ja jotta tämän suosituksen hyväksymistä voitaisiin nopeuttaa, ryhmäni on valmis perumaan tarkistuksen, mikäli, arvoisa komission jäsen Solbes, komissio antaa julkilausuman, jossa tarkistuksen sisältö on otettu huomioon, eli se, että tällaisia pyyntöjä pyritään käsittelemään objektiivisesti ja että niihin sovelletaan säänneltyä menettelyä ja että komissiolta evätään kaikki mahdollisuudet toimia vapaan harkintansa mukaisesti.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, sekä Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenenä että eläkeläispuolueen edustajana olen sitä mieltä, että tämä toimenpide on merkittävä, ajankohtainen ja tarpeellinen. Kyse ei ole pelkästään yksinkertaisista tilinpitoa koskevista perusteista tai siitä, että parlamentille annetaan mahdollisuus tutustua jäsenvaltioiden tilinpitoon tiedämme, että tämä mahdollisuus on hyvin tärkeä - vaan tämän toimenpiteen avulla tehdään, mitä kuuluukin sellaiselle käytännölle, joka on tyypillinen monessa jäsenvaltiossa, erityisesti minun edustamassani maassa, eli Italiassa. Siellä tilinpitoa varsinkin verojen ja sosiaaliturvamaksujen osalta - jotka ovat eläkeläisten kannalta hyvin tärkeitä - voi joskus verrata silmänkääntötemppuun. Tapahtuu huijausta: rahat ilmestyvät ja häviävät vaivattomasti ja nopeasti. Väitetään esimerkiksi, että työntekijöiden maksamat verot eivät enää riitä, jotta heille voitaisiin maksaa ansaittua ja oikeudenmukaista eläkettä. Hyvin usein tämä ei ole totta, vaan todellisuudessa on tehty tilinpitotemppuja, joiden nojalla voidaan sanoa koko elämänsä ajan työtä tehneille työntekijöille, joiden pitäisi vihdoin saada pitkään ja kiihkeästi odottamansa eläke, että rahaa ei enää ole! Tämä ei ole totta, sillä tilinpidon alalla on tehty temppuja. Siitä syystä olisi erittäin toivottavaa hyväksyä Knörr Borràsin mietintö.

Solbes
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää kaikkia puhujia heidän esittämistään kommenteista. On selvää, että tämän säädöksen tavoitteena, kuten jäsen Fatuzzo sanoi, on pyrkiä siihen, että luvut vastaavat mahdollisimman tarkasti todellisuutta ja ettei kansallisten julkishallintojen alijäämiä aliarvioitaisi.
Parlamentti ja neuvosto ovat tehneet todella hyödyllistä työtä. Komissio hyväksyy täysin neuvoston yhteisen kannan, johon on jo sisällytetty ne erilaiset tarkistukset, joita parlamentti esitti ensimmäisessä käsittelyssä. Esiin on kuitenkin noussut kaksi asiaa, jotka tarvitsevat jossakin määrin lisäselvennystä. Ensimmäinen niistä liittyy 7 artiklan 2 kohtaan, jossa komissiolle annetaan mahdollisuus jonkinasteiseen harkinnanvapauteen siirtymäajan myöntämisessä. Tässä tapauksessa komissio edellyttää vain sitä, että näihin siirtymäaikoihin on olemassa todelliset perusteet. Tämän vuoksi komissio voi ehdottomasti suostua noudattamaan näitä vaatimuksia sillä ehdolla, että asianomaiset jäsenvaltiot perustelevat objektiivisesti niitä vaikeuksia, joita ne voivat kohdata, jos ne panevat asetuksen määräykset välittömästi täytäntöön.
Mielestämme molempien osapuolten on noudatettava avoimuutta. Komissio ei saa tietenkään evätä näitä siirtymäaikoja silloin, kun niille on olemassa objektiiviset perusteet, mutta objektiiviset perusteet ovat välttämätön edellytys siirtymäajan myöntämiselle. Muutoin tekisimme karhunpalveluksen säädöksen tavoitetta silmällä pitäen.
Toinen asia liittyy Alv:n arviointiin ja Alv:hen perustuvien omien varojen laskemiseen. Niiden tarkistusten osalta, joita tästä aiheesta aikanaan esitettiin, komissio on ehdottomasti sitoutunut etenemään erilaisin menetelmin, sillä asiasisällön kannalta meillä ei ole ongelmia.
Tämän konkreettisen kysymyksen osalta haluaisin todeta, että komissio oli ensimmäisessä käsittelyssä sitoutunut esittämään Euroopan parlamentille ja neuvostolle toisen asetusehdotuksen, jossa käsitellään tätä erityiskysymystä, ja jo nyt voin sanoa teille, että komissio hyväksyi ehdotuksensa 20. syyskuuta, ja se on jo toimitettu parlamentille ja neuvostolle. Näin ollen asiaa voidaan pitää loppuun käsiteltynä, kunhan tämä uusi säädös on hyväksytty.
Muiden asioiden osalta haluaisin vain todeta olevani tyytyväinen siihen, että parlamentti on tukenut komission tekemiä töitä, ja kiittää esittelijä Knörriä yhteistyöstä sekä hänen erinomaisesti tekemästään työstä tämän tekstin osalta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Riskipääoma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Skinnerin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0235/2000) komission tiedonannosta "Riskipääoma: Toimintasuunnitelman täytäntöönpano. Ehdotuksia seuraaviksi toimenpiteiksi" (KOM(1999) 493 - C5-0320/1999 - 1999/2208(COS)).

Skinner
Arvoisa puhemies, riskipääoma on välttämätöntä uusien työpaikkojen luomiselle, koska 80 - 90 prosenttia riskipääomasta nostetuista varoista käytetään ihmisten palkkaamiseen. Pienten ja keskisuurten yritysten osuus on 66 prosenttia yhteisön kokonaistyöllisyydestä, siksi pk-yrityksillä ja uusilla yrityksillä ja riskipääomalla pitää olla helppo pääsy toistensa luo. Vaikka eurooppalaisen riskipääoman määrä onkin kasvanut nopeasti, olemme silti paljon jäljessä Yhdysvaltoja.
Tästä syystä pidän myönteisenä sitä, että Lissabonin riskipääomaa käsitellyttä huippukokousta pidetään tärkeänä. Vaikka edistymistä on tapahtunut viime vuosina, on riskipääoman määrä Euroopassa edelleen huomattavasti vähäisempi kuin Yhdysvalloissa eikä se kohdennu samalla tavoin tietotekniikan, biotekniikan ja terveydenhoidon nopeasti kasvaville ja työpaikkoja luoville aloille. Koordinoituja toimia tarvitaan sen vuoksi sekä EU:ssa että jäsenvaltioissa. Tämän saavuttamiseksi meidän on luotava riskipääomarahoitukselle myönteinen sääntely-ympäristö. On toteutettava eräitä sääntelytoimia. Lisäeläkerahastoja koskeva direktiivi on käsiteltävä nopeasti, eikä sitä saa panna hyllylle; tarvitsemme myös EU:n tilinpitosääntöjen uudistamista ja yleiseurooppalaisen pääoman hankkimista koskevan tarjousesitteen, ja kaupallisten toimien maksuviivästyksiä koskeva direktiivi on pantava täytäntöön määräajassa. Vastaavasti myös yhteisöpatenttijärjestelmän uudistus näyttää ehdottoman välttämättömältä tällä alueella, koska tämän direktiivin nopeaa hyväksymistä tarvitaan online-tietokannan luomisessa, jotta pk-yritysten olisi helpompi tarkistaa, onko patenttia olemassa ja kuinka he voivat itse hakea sitä. Pk-yritykset eivät käytä hyväkseen patentointijärjestelmää, mikä saattaa olla melko tyhmää.
Pk-yritysten hallinnollista taakkaa on myös kevennettävä, ja konkurssin aiheuttaman epäonnistumisen leiman lieventämiseen tarvittavat toimet ovat selvästi myöhässä: vaikka saatavissa on laaja valikoima rahoitusvälineitä, pk-yritysten ja yrittäjien on edelleen vaikea löytää rahoitusta uusille hankkeilleen. Tämän ongelmaan puuttumiseksi Euroopan tasolla voitaisiin luoda verkkosivusto.
Riskipääomaa tukevia yhteisön välineitä on tarkasteltava uudelleen ja järkeistettävä. Tämän on oltava yhtenäisempää ja paremmin integroitua komission, jäsenvaltioiden, Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston välillä. EIP:n, EIR:n ja Euroopan komission on myös ulotettava riskipääomasijoituksia koskeva tukensa nykyistä useammille tahoille ja innovatiivisemmille välineille, esimerkiksi yksityisille pääomasijoittajille. Yhdysvalloissa saadut todisteet viittaavat siihen, että sellaisten ihmisten tarjoaman riskipääoman määrä on noussut viisinkertaiseksi verrattuna virallisten menettelyjen kautta hankittavaan riskipääomaan. Vastaavasti "yhteisöstä ylöspäin" -lähestymistapa riskipääomaan on olennainen.
Riskipääoman on oltava kaikkien saatavilla, kaikilla alueilla ja kaikissa yhteisöissä. Julkisilla viranomaisilla on tässä kuten muuallakin avainasema riskipääoman ja taloudellisen tuen tarjoamisessa sellaisilla alueilla, joihin yksityisellä sektorilla ei uskalleta mennä. Mentoritoiminnan tapaiset aloitteet ovat auttaneet näillä alueilla. Kiitän Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivaa Prince's Trust -säätiötä sen tekemästä työstä.
Lopuksi yrityskulttuurin, työntekijöiden ja koulutuksen puute sekä huipputekniikan pk-yritysten vähäinen määrä ovat kaikki tekijöitä, joihin on puututtava riskipääoman luomiseksi. Uskon, että EU:lla on paljon enemmän voimavaroja kuin käytännössä tällä hetkellä näkyy. Näiden voimavarojen saamiseksi liikkeelle meidän on tehtävä muutoksia sekä sääntely-ympäristöön että kulttuuriin. On olennaista, että oivallamme riskipääoman tärkeyden kasvulle ja työllisyydelle ja tarkastelemme uudelleen tapoja, joilla riskipääomaa voidaan rationalisoida, yksinkertaistaa ja saada paremmin saataville.
On olennaista, että toteutamme nämä minun sekä komission ja muiden esittämät toimet, jotta saavuttaisimme yhdistetyn lähestymistavan riskipääoman tason nostamiseksi Euroopan unionissa ja työpaikkoja tuovan hyödyn ulottamiseksi kaikkialle Euroopan unioniin.
Valiokunnan äänestyksen jälkeen jätetyistä uusista tarkistuksista sanoisin, että en tue jäsen Tannockin esittämää tarkistusta 1, mutta hyväksyn tarkistukset 2 - 9. Tarkistuksista 10 - 20 hyväksyn tarkistukset 14, 17 ja osan tarkistuksesta 18.
Kiitän kaikkia valiokuntani jäseniä heidän näkökannoistaan ja uskon, että meillä on todellinen konsensus. Toivon voivani ylläpitää sitä tukemalla äsken mainitsemiani tarkistuksia.

Kauppi
. (EN) Arvoisa puhemies, saanen aloittaa kiittämällä esittelijä Skinneriä erinomaisesta mietinnöstä. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon valmistelijana ja PPE-DE-ryhmän tämän asian varjoesittelijänä talous- ja raha-asioiden valiokunnassa haluaisin esittää vilpittömät kiitokseni jäsen Skinnerille, joka on onnistunut erittäin hyvin kokoamaan yhteen parlamentin valiokuntien ja poliittisten ryhmien näkökannat ja saamaan ne paperille yhtenäiseksi ja tasapainoiseksi kokonaisuudeksi.
Riskipääomaa koskevassa tiedonannossa tärkein poliittinen viesti oli se, että riskipääoma on välttämätöntä työpaikkojen luomiselle, tuottavuuden kasvulle ja kasvun tukemiselle Euroopassa. Haluaisin ilmaista tämän vielä komissiotakin voimakkaammin. Jos me todellakin haluamme, että Euroopan unioni saavuttaa Lissabonin huippukokouksessa asetetut kunnianhimoiset tavoitteet, on ehdottoman välttämätöntä parantaa Euroopan yhteisten riskipääomamarkkinoiden toimivuutta.
Euroopan unionin yritykset, erityisesti nopeasti kasvavilla aloilla kuten huipputekniikka- ja biotekniikka-aloilla, eivät saa kaikkia voimavarojaan käyttöön, jollei riskipääoman saatavuutta paranneta. Tehokkaat riskipääomamarkkinat ovat myös edellytys yrittäjyyden kehittämiselle Euroopassa. Olen täysin samaa mieltä esittelijä Skinnerin kanssa siinä, että on erittäin tärkeää, että pk-yrityksille annetaan avoin ja oikeudenmukainen pääsy uusille riskipääomamarkkinoille.
Komission tiedonannossa mainitun tuoreen tutkimuksen mukaan tämä on lisäksi erittäin tehokas työkalu työllisyyden parantamisessa, koska 80 - 90 prosenttia riskipääomana kerätyistä varoista käytetään yleensä lisätyövoiman palkkaamiseen; toisin sanoen riskipääoman lisäkäyttö mahdollistaa työvoiman tehokkaamman käytön.
Työttömyyden torjunnassa tarvitaan kiireellisesti myös konkreettisia toimia helpottamaan työvoimaan kohdistuvaa veropainetta. Haluaisin myös korostaa sitä, kuinka tärkeää on vähentää yrityksen perustamiseen ja liiketoiminnan konkurssin jälkeen tapahtuvaan uudelleen aloittamiseen liittyviä kustannuksia ja hallinnollisia menettelyjä. Tällä hetkellä talouden ulkopuolella on liian monta mahdollista yrittäjää vain riittämättömien maksukyvyttömyyssääntöjen takia. Tämä tiedonanto osoittaa, että vaikka jotain edistymistä onkin tapahtunut, Euroopalla on kuitenkin edelleen joitakin suuria heikkouksia, erityisesti verrattaessa sen suurimpiin kilpailijoihin. Esittelijä Skinner sanoi, että riskipääoman määrä ja kohdentuminen ei ole samalla tasolla kuin Yhdysvalloissa ja että kokonaisero valitettavasti kasvaa yhä.
Tämän pitäisi tehdä meidät hiukan huolestuneiksi siitä aikataulusta, jota valtioiden ja hallitusten päämiehet ehdottivat Lissabonissa. Meidän on kysyttävät itseltämme, onko vuodelle 2003 asetettu määräaika liian myöhään Euroopan kannalta. Pidän myönteisenä Gordon Brownin ja muiden esittämää näkökantaa, että meidän olisi harkittava sekä riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman että rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman aikataulun nopeuttamista. Meidän on ainakin varmistettava, että jotakin edistystä tapahtuu tänä vuonna. Tuen siksi täysin parlamentin 23 kohtaa koskevaa kantaa, jossa komissiota vaaditaan kertomaan meille säännöllisesti uusimmista tapahtumista.
Lisäeläkerahastoja koskeva direktiiviehdotus on välttämätön riskipääoman määrän kasvulle. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta halusi viitata tuoreen lisäeläkkeitä koskevan mietinnön havaintoihin, erityisesti toiminnan vakautta koskeviin sääntöihin. Yhteisösijoittajat, kuten vakuutusyhtiöt ja eläkerahastot, ovat erittäin määräävässä asemassa riskipääoman tarjoamisessa. Erityisesti eläkerahastot ovat tulleet entistä tärkeämmiksi viime vuosikymmenen aikana, koska väestörakenteen muutokset lisäävät eläketuotteiden tarvetta. Muutos kohti suoritussuuntautuneempia välineitä on myös lisännyt tarvetta järjestelmän uudistamiseen.
Viime päivien tapahtumat ovat olleet valitettavia yhtenäisvaluutan kannalta. Euro ei koskaan ole vahva tai houkutteleva, jos Euroopan talous ei ole vahva ja houkutteleva. Riskipääomaa koskeva toimintasuunnitelma on yksi niistä poliittisista valinnoista, joita olemme päättäneet tehdä. Nyt meidän on vain varmistettava, että olemme tarpeeksi nopeita käyttääksemme tällä hetkellä olemassa olevat mahdollisuudet.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten jo kuulimme, mietintö on erittäin hyvä. Se käsittää kaikki tärkeät asiat riskipääomakulttuurin kehittämisen tukemiseksi Euroopassa. Se on erityisen tärkeää, koska tehokkaat riskipääomamarkkinat ovat erittäin tärkeitä toisaalta työpaikkojen luomisen ja toisaalta tuottavuuden kohoamisen kannalta, nopeasti kasvavien yritysten rahoituksen ja yritysten perustamisen kannalta.
Mietinnöstä selviää myös, että pienet ja keskisuuret yritykset tarjoavat 66 prosenttia koko yhteisön työpaikkojen määrästä ja että 8090 prosenttia riskipääomarahoituksella kerätyistä varoista käytetään uusien työntekijöiden palkkaamiseen. Tästä syystä tarvitsemme lisää pääomaa työpaikkoja luovien, voimakkaasti kasvavien pk-yritysten investointeihin, tutkimukseen ja kehittämiseen sekä yritysten perustamiseen, tärkeimmät kohdat mainitakseni.
Koska olemme tällä alueella selvästi Yhdysvaltoja jäljessä, vaadimme lisäksi, että jäsenvaltiot ja komissio antavat siemen- ja alkuvaiheen pääomaksi lisää rahaa, lisää riskipääomaa. Vaadimme hallinnon yksinkertaistamista; kaikki palvelut samasta pisteestä -periaatteen pitää yleistyä kaikissa maissa, ja siinä yhteydessä on hyödynnettävä uusia viestimiä.
Vaadimme myös uutta verojärjestelmää, joka edistää innovointia ja tukee toisaalta myös yksityishenkilöitä, jotka investoivat pääomaa yrityksiin. Siksi suhtaudun myönteisesti siihen, että Lissabonissa sovittiin vertailuanalyysin käyttämisestä parhaiden riskipääoman tukimallien löytämiseksi, jotta tässä asiassa edistyttäisiin.

Ettl
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, onnittelen aluksi esittelijä Skinneriä hänen harkitsevasta mietinnöstään, nimenomaan aikana, jolloin tarvitsemme uusia impulsseja Euroopan unionin riskipääomarahoituksen alalla.
Yhä nopeammin kasvavat yritykset, innovatiivisten uusien yritysten perustaminen ja vauhdikas teollinen muutos vaativat tehokkaita riskipääomamarkkinoita. Kasvua on tuettava tehokkaammin. Vaikka riskipääoma on lisääntynyt meilläkin nopeasti viiden viime vuoden aikana, Eurooppa on tässä suhteessa vielä reilusti jäljessä Yhdysvaltoja, ennen kaikkea yhä voimakkaasti kasvavilla tieto- ja biotekniikan aloilla, mutta myös terveydenhuollon tai -hoidon alalla, yhä voimakkaammin kasvavalla uudella alalla.
Riskipääomaa voidaan lisäksi käyttää sitäkään ei saa jättää huomiotta sellaisten nykyaikaisten sosiaalipalvelujen synnyttämiseen, joita tarvitaan juuri tulevaisuudessa vanhusten määrän lisääntyessä. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta käsitteli erityisesti täydentävien työeläkkeiden muotoja ja niiden yhteydessä tarvittavia valvontamääräyksiä.
Eläkejärjestelmiin kehitetään väestön ikääntyessä yhä uusia rahoitustuotteita. Eläkerahastojen rooli riskipääoman tarjonnassa on siksi muuttunut yhä tärkeämmäksi. Menetelmät sosiaaliturvajärjestelmien, olkoot ne minkälaisia tahansa, tarvitsemien pääomien kattamiseksi kaipaavat juuri sen vuoksi erityisiä määräyksiä, valvontaelimiä ja päätöksentekoon osallistuvia elimiä, jotka lisäävät luottamusta näihin uusiin järjestelmiin, tuotteisiin. Siksi onkin välttämätöntä, että kaikki asiasta kiinnostuneet tahot, myös Euroopan parlamentti, neuvosto, työmarkkinajärjestöt, Euroopan investointipankki ja Euroopan investointirahasto, käyvät jatkuvaa vuoropuhelua.
Euroopan unionissa ei voida viitata riittävän usein siihen, että voimat on yhdistettävä. Markkinoiden nopeaan kehittämiseen on käytettävä kaikkia käytettävissä olevia rahoitusvälineitä, jotta EU:n riskipääomainvestoinnit kasvaisivat, jotta riskipääoman työpaikkoja luovasta hyödystä voivat nauttia todella kaikki. Investoimalla yritysten perustamiseen luodaan myös työpaikkoja. Työntekijät ovat ratkaisevassa osassa ja liikkeelle paneva voima työpaikkojen tehokkaassa luomisessa. Tästä syystä on käytettävä työntekijöiden omistusohjelmia ja niihin liittyviä osallistumisjärjestelmiä. Se on tärkeää useista syistä.
Kaiken kaikkiaan viittaan vielä kerran siihen, että tiedonanto tämän mietinnön yhteydessä voi antaa taas voimakkaan sysäyksen voimien kokoamiseksi riskipääoman alalla.

Theonas
Arvoisa puhemies, on tunnettua, että Euroopan parlamentti on jo kauan osoittanut toistuvilla mietinnöillään ja päätöslauselmillaan kiinnostuksensa ja suopeutensa pk-yrityksiä ja niiden ongelmia kohtaan.
Monin tavoin on painotettu sitä, miten tärkeitä pk-yritykset ovat edistettäessä työllisyyttä ja luotaessa uutta teknologiaa. Siitä huolimatta jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten usein julistama kiinnostus tuntuu tekopyhältä, koska pk-yritykset eivät yleensä voi osallistua rahoitusohjelmiin eivätkä hyödyntää teknologisia keksintöjä tai uuden teknologian ohjelmia eivätkä kasvatus- ja koulutusohjelmia henkilökuntaansa varten eivätkä hoitaa epäoikeudenmukaista verotustaan. Näitä ongelmia voitaisiin käsitellä uudistamalla pankkien kuristavia rahoituskriteerejä, kehittämällä niiden yhdistyksiä ja kamareita teknologisen kehityksen ja kokonaisvaltaisen koulutuksen ohjelmien edistämiseksi.
Koska komission toimintaohjelmat tarjoavat hyvin vähän tällaista, olemme nyt komission tiedonannon ja myös parlamentin mietinnön avulla edistämässä valintoja, jotka hyödyttävät pääasiassa suurpääomaa pienten ja keskisuurten yritysten nimissä. On yhteisen tunteen loukkausta edistää yleiseurooppalaista markkinapääoman yhdistämistä näennäisesti pk-yritysten hyödyksi. Sama koskee ehdotuksia perustaa yleiseurooppalaisia eläkekassoja, eläkerahastojen ylijäämän suuntaamista erittäin korkean yritysriskin omaavien sijoitusten rahoittamiseen ja voittojen lempeämpää verokohtelua.
Pienten ja keskisuurten yritysten verotukseen liittyvien ongelmien käsittely, patenttien nykyaikaistaminen ja yksinkertaistaminen, liiallisten hallintokulujen vähentäminen ja pk-yritysten toiminnan aloitusmenettelyn helpottaminen ovat oikeansuuntaisia toimenpiteitä. Mutta pidämme suurpääoman vaatimusten hyväksymistä pk-yritysten nimissä loukkauksena ja tuomitsemme sen.

Blokland
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin työttömyys on yhä melko korkea: reilut yhdeksän prosenttia ammatissa toimivasta väestöstä. Euroopan riskipääomasektorin kehittyminen kannustaa ennen kaikkea pieniä ja keskisuuria yrityksiä houkuttelemaan rahavaroja. Tämä on hyvä asia, koska juuri tässä piilevät valtavat mahdollisuudet luoda työllisyyttä.
Vaadin Euroopan komissiota kiirehtimään täydentäviä eläkkeitä koskevaa direktiiviä. Mitä tulee varovaisuussäännöksiin, laitoksilla täytyy olla täysi vapaus sijoitustoiminnassaan. Sen lisäksi jäsenvaltioiden pitää vapauttaa maksetut eläkemaksut veroista. Siten voidaan löytää uusi yksityisen pääoman lähde.
Pääoman saatavuus ei kuitenkaan ole ainoa hidaste. Sellaisena toimii usein myös surullisen kuuluisa sääntöjen, lomakkeiden ja luukkujen viidakko, joka estää pienyrittäjiä ottamasta henkilöstöä palvelukseensa. Tässä on suuri tehtävä monille jäsenvaltioille, kun niiden pitäisi käynnistää rakenteellisia uudistuksia ja poistaa tarpeettomia esteitä.
Vaadittua eurooppalaisen patenttijärjestelmän uudistusta silmällä pitäen pyydän komission jäsentä kiinnittämään huomiota Euroopan patenttiviraston kolmen kielen järjestelmään. Se vääristää kilpailua. Siksi hakemus täytyy voida jättää millä tahansa unionin virallisella kielellä. Kielten yhtäläinen kohtelu lain nojalla olisi mielestäni ilman muuta pienten, innovatiivisten yritysten etujen mukaista, ja se on myös EU:n perustamissopimuksen mukaista.
Toinen huolenaihe liittyy sellaisten luonnonvarojen, kuten geenit ja kasvit, vaikeaan patentointiin, joka on mielestäni oikeutetusti mainittu päätöslauselmaluonnoksen 22 kohdassa. Periaate, että elämä on Jumalan lahja eikä ihmisten hankkimaa omaisuutta, on aina kunnioittamisen arvoinen.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, kannatan Skinnerin mietintöä. Rohkea rokan syö! Tämä sanonta ei valitettavasti päde kovin moniin eurooppalaisiin yrityksiin. Keksimme tosin paljon, mutta teemme keksinnöistä huonosti kaupallisia menestyksiä. Hyödyntämisoikeudet siirtyvät aivan liian usein yhdysvaltalaisille tai aasialaisille konserneille, ennen kuin Euroopan pk-yritykset uskaltavat itse hyödyntää keksintöjään. Juuri nuoret yrittäjät eivät ole useinkaan tietoisia siitä, mistä he voisivat saada osakepääomaa. Vaikeuksia aiheuttavat ennen kaikkea vero- ja hallintojärjestelmämme. Ne ovat aivan liian monimutkaisia, usein käsittämättömiä, niin että juuri tämä yritysryhmä turhautuu usein esteisiin.
Siksi on syytä tukea kaikkia vaatimuksia uuden vero- ja hallintojärjestelmän luomiseksi. Tämä haitallinen tilanne on siksi muutettava nopeasti. Itävallan hallitus on jo tehnyt tätä koskevan aloitteen. Pörssin liikevaihtovero poistetaan välittömästi ja työntekijöiden omistuksen verovapaa määrä kaksinkertaistetaan. Olisi hyvä, mikäli muutkin hallitukset tekisivät nämä toimet eivätkä odottaisi, kunnes unioni vaatii niiltä sitä.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, esittelijä ja parlamentin kaikki muut puhujat ovat korostaneet oikeutetusti sitä, että tehokkaammat riskipääomamarkkinat ovat tärkeässä osassa talouskasvun tukemisessa, uusien ja kestävien työpaikkojen luomisessa ja eurooppalaisen tietoyhteiskunnan tukemisessa, ja se pätee tietysti pk-yritystenkin tukemiseen ja yritystoiminnan tukemiseen. Ne ovat tavoitteita, joiden merkitystä korostamme aina sekä talouspoliittisissa että työllisyyspoliittisissa suuntaviivoissamme.
Ehdotettu toimintasuunnitelman täytäntöönpano on oikea tapa ja osa tarvittavista rakenneuudistuksista, joita Euroopassa yhä edelleen tarvitaan tuote-, pääoma- ja palvelumarkkinoilla toteutettavien rakenneuudistusten edistymisestä huolimatta. Tässä asiassa on tehtävä vielä enemmän. Lissabonissakin ja työllisyysfoorumissa kävi aiheellisesti ilmi ja erityisesti täälläkin on käynyt ilmi, että Euroopan investointipankilla on siinä lisäksi myönteinen rooli. Esittelijä Skinnerhän osoitti aiheellisesti jo senkin.
Lisäksi komission tiedonanto osoittaa kuitenkin, että ja sekin sisällytettiin hyvin perustein mietintöön yhdentyneiden Euroopan laajuisten riskipääomamarkkinoiden luomisessa ei ole vieläkään edistytty riittävästi ja että Euroopan unioni on heikko tässä suhteessa. Luvut puhuvat puolestaan. Euroopan riskipääomainvestoinnit ovat enemmän kuin kaksinkertaistuneet neljän viime vuoden aikana, mutta Euroopassa investoitiin vain 7 miljardia euroa, kun taas Yhdysvalloissa investoitiin 12 miljardia euroa.
Yritysten alkuvaiheessa tekemien investointien vertailu ilmaisee asian vielä selvemmin: 1,6 miljardia euroa Euroopassa Yhdysvaltojen 4,5 miljardia euroa vastaan. Voimakkaasti kasvavien yritysten osakemarkkinat Euroopassa ovat laajentuneet voimakkaasti, mutta Yhdysvaltojen Nasdaqiin verrattuna me olemme mitättömän pieniä.
Olemme kaikki tietoisia ongelmasta, mutta meillä on tietysti esteitä, jotka vaikeuttavat huomattavasti riskien ottamista ja yrittäjyyttä. On syytä viitata yhtä hyvin kulttuurisiin esteisiin kuin byrokraattisiin prosesseihin, lupaongelmiin, vaikeuksiin yksinkertaisessa patenttien hakemisessa ja myöntämisessä pk-yrityksille, patenttien hoitokustannuksiin sekä koordinoimattomiin verojärjestelmiin.
Yritysten Eurooppa kaipaa palkkioita ja tilaisuuksia, jotka hyödyttävät kaikkia. Esitettyjä vaatimuksia on siksi tuettava täysin. Paneutumistakin voisi kenties vielä lisätä. Viittaan siihen, että asiantuntijaverkotkin voivat olla tärkeässä ja myönteisessä roolissa. Riskipääoman tarjoamiseen on tosin kiinnitettävä huomiota, mutta uusia yrityksiä perustettaessa ja yrityksien laajentuessa ei pitäisi kiinnittää huomiota pelkästään siihen vaan myös kysymykseen siitä, minkälaista käyttöpääomaa on käytettävissä.
Haluaisin huomauttaa ja korostaa vielä, että tällä alalla pitäisi antaa erityistä tukea myös yrittäjinä toimiville naisille, ja haluaisin korostaa vielä, että parlamentin pitäisi kyllä vaatia komissiolta, että tätä edistysprosessia tällä alueella seurattaisiin vertailuanalyysillä ja tulostaululla.

Markov
Arvoisa puhemies, tuen käsiteltävänä olevaa mietintöä riskipääomista, sillä olen yhtä mieltä siitä, että se tarjoaa tilaisuuden hankkia varoja, joita välttämättä tarvitaan sellaisten uusien tuotteiden tutkimiseen, kehittämiseen, tuottamiseen ja markkinoiden avaamiseen, jotka voivat sitten tietysti luoda uusia työpaikkojakin. Olemme yksimielisiä monista asioista, esimerkiksi julkisen ja yksityisen riskipääoman tarjoamisesta, palvelujen saatavuuden helpottamisesta, riskipääoman käyttämisestä ensi sijassa pk-yrityksiin, verohelpotuksista, joita annetaan voittojen sijoittamisesta riskipääomarahastoihin, patenttien hakemisen yksinkertaistamisesta ja sen kustannusten pienentämisestä.
Yleinen lähestymistapa antaa kuitenkin aihetta arvosteluun. Ensinnäkin: jos on kerran kyse erityisesti heikommassa asemassa olevien alueiden pk-yrityksistä, miksi keskittyä pelkästään innovatiivisiin palveluihin? Vetoan sen puolesta, että alueellisen kehityksen tukemiseksi investoidaan myös uutta luovasti tuottavan alueen uusiin tuotteisiin.
Toiseksi: mitä hyödyttää hyvä tahto investoida uusien yritysten perustamiseen, tutkimukseen ja kehittämiseen sekä riskipääoman antaminen, mikäli pk-yrityksille erittäin kallista markkinoiden avaamista ei sisällytetä siihen? Pk-yritysten suurimmat ongelmat aiheuttaa nimittäin se, että kun niillä on tuote, se pitää myös tuoda markkinoille.
Kolmanneksi: miksi julkista riskipääomaa pitäisi käyttää vain siellä, mihin yksityistä ei haluta investoida? Sehän tarkoittaa suoralta kädeltä sanottuna vain sitä, että tappioriski sosialisoidaan ja voitto-odotukset yksityistetään! Se vääristää kilpailua julkista riskipääomaa vastaan.
Neljänneksi: miten aiotte varmistaa, että mietinnössä toivottu eläkerahastojen suurempi osallistuminen riskipääomaan ei johda maksettujen maksujen menettämiseen ja vaikeuta näin eläkemaksujen maksajaa saavuttamasta tavoitettaan eli vanhuusajan elintasonsa turvaamista?
Viidenneksi: jää epäselväksi, miksi pääomamarkkinoiden fuusiot vaikuttaisivat myönteisesti riskipääoman tarjontaan. Kokemus osoittaa vastakkaista. Mitä vähemmän tarjoajia, sitä vähemmän kilpailua ja sitä suuremmat kustannukset!

Torres Marques
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin onnitella kollegaani Peter William Skinneriä hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa käsitellään minun todellakin erittäin tärkeänä pitämääni aihetta. On nimittäin niin, että jos Euroopan unioni haluaa tulla maailman dynaamisimmaksi talousalueeksi, niin kuin Lissabonin huippukokouksessa päätettiin, on välttämätöntä, että sellaiset, erityisesti pk-yritysten tekemät investoinnit, jotka luovat työpaikkoja ja sijoittavat tulevaisuuden aloihin, saavat niitä tukevaa rahoitusta.
Eurooppaa halutaan kannustaa yrittäjyyteen, mutta yrittäjiksi haluavilla on yhä lukemattomia vaikeuksia saada toteutettua kannattavia hankkeita. Ne hankaluudet, jotka Euroopan unionin valtioiden on syytä ratkaista nopeasti, alkavat hallinnosta, kuten esimerkiksi aikaa, energiaa ja rahaa vievästä sekä usein turhasta byrokratiasta, ja päättyvät rahoitukseen. Nythän riskipääomaa hyödyntävillä yrityksillä on tällä alalla merkittävä rooli ja Euroopan unionin on edettävä paljon nopeammin, mikäli se haluaa kaventaa sitä kuilua, mikä erottaa sen tällä hetkellä ennen kaikkea Yhdysvalloista.
Komission ehdotus on mielestämme oikeansuuntainen, vaikka minä olenkin sitä mieltä, että on edettävä nopeammin, eli sen ehdotuksen mukaisesti, jossa komissiota pyydetään esittämään riskipääomaa koskeva ja vuoteen 2002 ulottuva toimintasuunnitelma, jonka lähestymistapa on integroitu ja johon kootaan johdonmukaisella tavalla yhteen kaikki yhteisön välineet.
Euroopan on ennen kaikkea panostettava yhä enemmän hankkeiden onnistumiseen eikä yrittäjien henkilökohtaisen omaisuuden kartuttamiseen, kuten nykyään yhä tapahtuu. Jos pankkien henkilökohtaisiin takuisiin kohdistamat vaatimukset ovatkin hyvin kyseenalaisia, niin riskipääomaa hyödyntävissä yhteiskunnissa niitä ei kerta kaikkiaan voida hyväksyä. On myös välttämätöntä, että yrittäjät voivat turvautua helposti riskipääomaan, mikä edellyttää paljon aktiivisempaa ja tehokkaampaa tiedotusta sen käyttötavan osalta.

Bordes
... joista on hyötyä vain sille pienelle väestönosalle, jolla on mahdollisuus sijoittaa ja siirtää pääomaa. Kaikki ehdotukset kuvastavat jälleen kerran sitä, että Euroopan unionin rakentamisessa on huolehdittu yksinomaan siitä, että helpotetaan suurten ja tarvittaessa pienten pääomien liikettä ja sijoittamista. Tämä koskee kuitenkin kansalaisten enemmistöä, sillä juuri heidän rahoillaan toimielimet aikovat rahoittaa niitä toimia, joilla helpotetaan yksityisiä investointeja. Niiden, joilla ei ole pääomaa mutta jotka maksavat suurimman osan veroista, erityisesti epäsuoran verotuksen, kuten esimerkiksi arvonlisäveron kautta, on siis rahoitettava investoijille myönnettävät tuet ja verovähennykset kuten myös ne veroedut, joita myönnetään osakeoptioille. Eläkerahastoja pyritään tukemaan, mutta tämä merkitsee väistämättä sitä, että eläkkeissä tuetaan myös jakojärjestelmää. Sitä rahaa, jolla pitäisi varmistaa kaikille kunnollinen eläke, käytetäänkin siihen, että vähemmistö voi kasvattaa henkilökohtaista etuaan. Hylkäämme siis täysin tämän suuntauksen, jonka päämääränä on tyhjentää entisestäänkin kansalaisten työtätekevän enemmistön taskuja ja ohjata heiltä pois otettua rahaa osakkeenomistajille.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin todeta, että komissio on tyytyväinen talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintöön sekä työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausuntoon. Paljon kiitoksia esittelijä Skinnerille ja jäsen Kaupille heidän kommenteistaan. Molemmat tukevat selvästi yhteisön riskipääomarahoituksen kehittämistä koskevaa strategiaa Euroopan unionissa.
Uskon havainneeni selkeän yksimielisyyden sen osalta, että riskipääomarahoituksella voi olla tärkeä osa talouskasvun moottorina ja johdonmukaisesti ajateltuna myös työllisyyden moottorina.
Kuten tiedätte, hyvät parlamentin jäsenet tähän on viitattu joissakin puheenvuoroissa Lissabonin Eurooppa-neuvostossa kiinnitettiin erityistä huomiota siihen, että tehostamme ponnisteluamme riskipääomamarkkinoiden käynnistämiseksi siten, että toimintasuunnitelma saataisiin toteutettua vuoteen 2003 mennessä. Jotkut teistä, hyvät jäsenet, viittasivat mahdollisuuteen nopeuttaa suunnitelman toteuttamista. On selvää, että tämä nopeuttaminen on riippuvaista jäsenvaltioiden kyvystä panna tiettyjä toimiaan täytäntöön.
On kuitenkin muistettava, että riskipääomarahoitusta koskeva toimintasuunnitelma on laadittu jo ennen Lissabonin huippukokousta, se on nimittäin peräisin vuodelta 1998. Kiinnostavaa ei ole kuitenkaan se, mitä menneisyydessä on tapahtunut, vaan se, mitä aiomme tehdä tulevaisuudessa. Tämän osalta haluaisin sanoa, että komissio tulee toimittamaan neuvostolle ja parlamentille tiedonannon, jossa kerrotaan, miten riskipääomarahoitusta koskevassa toimintasuunnitelmassa on edistytty Lissabonissa asetettuihin tavoitteisiin nähden.
Tiedonanto tulee sisältämään valvonta- ja vertailumekanismin, jonka avulla saadaan selville, mitä kussakin jäsenvaltiossa tarkasti ottaen tapahtuu, voidaan tehdä asianmukaisia johtopäätöksiä ja soveltaa muissa maissa sovellettuja parhaita käytänteitä sellaisissa maissa, jotka pitävät sitä tarpeellisena.
Yksi tärkeä elementti, johon on viitattu, on riskipääomarahoituksen epäilemättä merkittävä kasvu vuoden 1999 aikana. Jos analysoimme lukuja absoluuttisesti, meidän pitäisi olla tähän tulokseen todella tyytyväisiä. Kaikesta huolimatta, ja jotkut teistä ovat sen tuoneetkin esille, kun vertaamme tätä Yhdysvaltojen tulokseen, on myönnettävä, että ero on huomattavan suuri, ja meidän tärkeimpänä tavoitteenamme on oltava niiden erojen kaventaminen, joita meillä vielä on Yhdysvaltoihin nähden.
Tämän vuoksi on välttämätöntä toteuttaa useita konkreettisia toimia, ja ensimmäinen ja tärkein niistä on riskipääomamarkkinoiden integroiminen Euroopan unioniin.
Jotkut teistä mainitsivat kaksi konkreettista esimerkkiä, joita haluaisin korostaa: toinen niistä liittyy eläkerahastoihin ja mahdollisuuteen saada käyttöön tehokkaampi yhteisöpatentti, joka antaisi mahdollisuuden käyttää riskipääomarahoitusta tehokkaammin. Eläkerahastojen osalta voin sanoa, että periaatteessa komission pitäisi hyväksyä tällä viikolla direktiiviehdotus, joka tarjoaa eläkerahastoille paremmat mahdollisuudet arvopaperisijoituksiin koko unionissa.
Tarkoitamme tietenkin lisäeläkerahastoja, eikä ole kyse velvollisuudesta perustaa niitä. Kyse on nykyisten esteiden poistamisesta, ja näin ollen mitään niistä ongelmista, joita olette luetelleet tulevina riskeinä, ei pitäisi syntyä. Avoin suhtautuminen riskipääomarahoitukseen edellyttää tietenkin sitä, että hallinnoijat toimivat oikein, jotta mahdolliset riskit saadaan minimoitua.
Yhteisöpatentin osalta haluaisin vain todeta, että jo heinäkuussa komissio hyväksyi yhteisöpatenttia koskevan ehdotuksen. Se on mielestämme erittäin tärkeä väline kustannusten vähentämiseksi ja oikeusturvan varmistamiseksi ja lisäämiseksi niissä innovatiivisissa yrityksissä, jotka toimivat unionin alueella.
Yhteisöpatentti tulee epäilemättä aiheuttamaan käytännön ongelmia eräät teistä mainitsivat jo sellaisen monimutkaisen asian kuin kieliä koskevat järjestelyt tämä ei kuitenkaan valitettavasti ole sellainen ongelma, jota voisimme käsitellä juuri nyt.
Näistä kahdesta konkreettisesta asiasta huolimatta emme saisi unohtaa muita näkökohtia, joita te, hyvät parlamentin jäsenet, olette tuoneet esille, kuten esimerkiksi taloudellisen, sääntely-ympäristön parantamista, joka on todella tärkeää, jos haluamme, että riskipääomarahoituksemme toimii yhtä dynaamisesti kuin Yhdysvalloissa. Muun muassa sääntelyyn, hallinnointiin ja verotukseen liittyvät esteet jarruttavat riskipääomarahoitusta Euroopassa. Tässä mielessä, kuten myös kulttuurierojen osalta joita epäilemättä on olemassa tällaisen tiedon olemassaolo ja eri jäsenvaltioiden tilanteiden keskinäinen vertailu auttaisi meitä varmasti tuntemaan tarkemmin kunkin jäsenvaltion parhaita käytänteitä. Näin pääsisimme käytännössä parempiin tuloksiin, minkä seurauksena riskipääomarahoituksen käyttö unionin jäsenvaltioissa kiihtyisi.
Joku teistä toi esille myös riskipääomarahoitusta koskevan valtionrahoitukseen liittyvän ongelman, ja tämän rahoitusmuodon yhteensopivuutta kaikkien kilpailusääntöjen kanssa on ehdottomasti tutkittava. Jotkut teistä kysyivät, miksi valtionrahoituksella pitäisi vain täydentää yksityistä rahoitusta. Emme toivo, että tämän rahoitusmuodon käyttö olisi poissuljettu, vaan että käytettävissä olevia varoja voitaisiin käyttää parhaalla mahdollisella tavalla. Mielestäni ei ole järkevää, että valtionrahoitus kilpailee yksityisen rahoituksen kanssa riskipääomalla rahoitettavissa hankkeissa, ja meidän pitäisi käyttää valtionrahoitusta sellaisiin hankkeisiin, joilla on eniten vaikeuksia saada yksityistä rahoitusta.
Unionin näkökulmasta katsottuna pohdimme parhaillaan käytössä olevien rahoitusvälineiden, erityisesti Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston, parasta käyttötapaa. Komissio aikoo julkaista myös lokakuun puolivälissä toisen tiedonannon, jonka toimitamme neuvostolle ja parlamentille ja jossa analysoimme komission hallinnoimia eri rahoitusvälineitä sekä tähän todella tärkeään riskipääomarahoitukseen liittyviä tulevaisuuden näkymiä.
Lopuksi haluaisin todeta, että talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö edistää erinomaisella ja merkittävällä sekä hyvin rakentavalla tavalla riskipääomamarkkinoiden kehitysponnisteluja.
Panen tyytyväisenä merkille, että tämän valiokunnan suositukset vastaavat hyvin pitkälti ehdotuksiamme, jotka liittyvät riskipääomaa koskevaan toimintasuunnitelmaan, ja haluaisin kiittää sekä mietinnön esittelijää että kaikkia valiokunnan jäseniä heidän osallistumisestaan tähän keskusteluun.

Skinner
Arvoisa puhemies, yleensä on ollut mahdollista vastata lopuksi komissiolle, jos esitetty kysymys on sivuutettu tai jos siihen ei ole täydellisesti vastattu. Uskomme, että Euroopan unioni on riskipääoman kannalta käytännöllisesti katsoen autiomaa, ja tähän on puututtava nopeasti. 15 jäsenvaltion joukossa on ehkä vain yksi tai kaksi, joissa se todella toimii. Valitettavasti muut valtiot ovat käytännöllisesti katsoen unessa. Lisäksi niissä maissa, joissa se toimii, se toimii eri tavalla kuin Atlantin toisella puolella. Vähintäänkin sellaiset seikat kuin eläkerahastot voidaan ottaa käyttöön melko nopeasti. Näitä asioita ei saa panna hyllylle.

Puhemies
Jäsen Skinner, tuo ei ollut työjärjestyspuheenvuoro, vaan loppupäätelmä, jonka esititte esityslistan ulkopuolella. Kaikesta huolimatta, arvoisa komission jäsen, jos haluatte kommentoida sitä nyt, annan teille puheenvuoron.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, vastaan ihan lyhyesti. Mielestäni olen jo kommentoinut jäsen Skinnerin esille tuomia asioita.
Aikataulun nopeuttamisen osalta jäsenvaltioiden on ryhdyttävä tarvittaviin toimiin toimintasuunnitelman täytäntöönpanemiseksi. Me puolestamme aiomme esittää jo toteutettuja toimia koskevan ensimmäisen kertomuksen, ja se kannustaa varmasti jäsenvaltioita toimimaan ja vertailemaan muiden toteuttamia toimia. Komission vastuualueen huomioon ottaen emme oikein voi tehdä tämän enempää.
Eläkerahastojen osalta ja toistan tämän, jotta asia tulee selväksi komissio on aikonut hyväksyä ensi keskiviikkona eläkerahastoja koskevat säännöt. Näin ollen aikataulun nopeuttaminen riippuu meidän osaltamme prosessin etenemisestä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komission jäsen Solbes.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Kolmas Eurooppa-Aasia-kokous Soulissa 20. ja 21. lokakuuta (ASEM III)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma kolmannesta Eurooppa-Aasia-kokouksesta Soulissa 20. ja 21. lokakuuta (ASEM III).

Solbes
Arvoisa puhemies, ASEM-prosessia koskeva kolmas huippukokous pidetään kolmen viikon päästä Soulissa. Mielestäni on onnekas yhteensattuma, että kokous on pidetään Koreassa vähän sen jälkeen, kun Koreoiden kesken pidettiin historiallinen huippukokous, joka avasi mahdollisuudet sovittelulle ja tulevalle yhdistymiselle. Tämä tulee selvästikin vaikuttamaan merkittävällä ja myönteisellä tavalla sekä alueelliseen että maailmanlaajuiseen turvallisuuteen. Huippukokous osoittaa, että neljä vuotta sitten Bangkokissa alkanut prosessi on edennyt kypsään vaiheeseen. Prosessi täydentää kahdenvälisiä suhteitamme kymmenen aasialaisen kumppanimme kanssa, kuten myös suhdettamme Kaakkois-Aasian maiden järjestöön (ASEAN). Lisäksi se edistää myös Aasian ja Euroopan integroitumisprosessia.
ASEM-prosessi rakentuu kolmen peruspilarin ympärille: politiikka, talous ja kulttuuri. ASEM-prosessi on helpottanut "ASEAN plus kolme" -prosessia lähentämällä entisestään Pohjois- ja Kaakkois-Aasiaa toisiinsa. Prosessin rakenteen muodostavat valtionvarain-, talous- ja ulkoministerien kokoukset sekä huippukokoukset, jotka noudattavat ASEMin mallia. Unionissa meidän on myös täytynyt ja täytyy jatkossakin oppia hallinnoimaan tehokkaasti sellaista prosessia, jolla pyritään tukemaan poliittista vuoropuhelua molempien alueiden taloudellisten suhteiden syventämiseksi ja sekä yksilöiden että kulttuurien välisten yhteyksien lisäämiseksi.
Prosessi perustuu tasavertaiseen suhteeseen. Korostamalla lähtöajatusta, joka oli tämän vuoropuheluprosessin kehittäminen tasavertaisten kumppanien välisenä prosessina ja sen säilyttäminen mahdollisimman epävirallisena ilman institutionalisoitua sihteeristöä, olemme joistakin vaikeuksista huolimatta onnistuneet vakuuttamaan aasialaiset kumppanimme siitä, että pyrimme heidän kanssaan tasavertaiseen kanssakäymiseen välttäen rahoittaja-edunsaaja-asetelmaa ja kaikenlaista kolonialismin jälkeistä asennoitumista.
Tämä lähestymistapa on erittäin tärkeä niiden ponnistelujemme kannalta, joilla pyrimme lujittamaan, syventämään ja laajentamaan poliittista vuoropuhelua. Kun aasialaiset kumppanimme keskittyvät mieluummin kysymyksiin, jotka yhdistävät meitä, ja jättävät muut asiat huomiotta, me puolestamme olemme pyrkineet laajempaan esityslistaan, josta ei jätetä mitään aiheita pois. Kumppanimme ovat hyväksyneet tämän periaatteen ja saaneet vastineeksi takeet siitä, että keskustelun aiheita valittaessa käytetään viisautta ja tervettä järkeä. Ihmisoikeudet on tietenkin aihe, joka aiheuttaa eniten ongelmia, samoin kuin sisäisiin asioihin puuttumista koskevan oikeuden torjuminen ja muut perustelut, jotka ovat meille tuttuja. Tämä ongelma tuodaan kuitenkin selvästi esille huippukokouksen puheenjohtajan julistuksessa sekä Aasian ja Euroopan yhteistyön puiteasiakirjassa.
Haluaisin lisätä myös, että ASEM-prosessin laajemmassa yhteydessä pidämme useita ihmisoikeuksia koskevia seminaareja, jotka järjestetään yhdessä Euroopan ja Aasian säätiön kanssa. Turvallisuusongelmilla, jotka ovat todella merkittäviä tällä alueella, on tärkeä osa tässä prosessissa, ja esimerkkinä tästä tilanteesta on mainittava Korean niemimaata koskevan erillisen julistuksen julkaiseminen.
Päämiehet käsittelevät myös rajat ylittävän rikollisuuden torjumista ottaen erityisesti huomioon äskettäin Doverissa sattuneen onnettomuuden. Laittomien maahanmuuttajien, naisten ja lasten hyväksikäyttö, varsinkin vahvassa seksiteollisuudessa, ei tule olemaan ainoastaan keskustelun aiheena, vaan tätä köyhyyteen ja epävarmuuteen yhteydessä olevaa aikamme vitsausta vastaan tullaan tekemään myös aloitteita.
Talouden alalla vuosi 1993 oli tärkeä virstanpylväs, sillä tuolloin saavutimme sen kriittisen rajan, jolloin Aasiaan suunnattu vientimme ylitti Yhdysvaltoihin suunnatun vientimme. ASEMin toisessa huippukokouksessa, joka pidettiin Lontoossa, kriisistä selvittiin ansiokkaasti. Tuimme aasialaisia kumppaneitamme ja ryhdyimme konkreettisiin toimiin tekemällä esimerkiksi tärkeän kauppaa ja investointeja koskevan sitoumuksen, joka käänsi siihenastisen suuntauksen ja sai aikaan huomattavan alijäämän unionin ja kumppaneidemme välisessä kaupassa. ASEM-rahaston perustaminen, Euroopan rahoitusalan asiantuntijaverkoston luominen sekä kahden toimintasuunnitelman hyväksyminen kaupan helpottamiseksi ja investoinnin edistämiseksi ovat myös sellaisia konkreettisia toimia, jotka osoittavat, että Eurooppa ei kanna Aasiasta huolta ainoastaan hyvinä aikoina, vaan myös kriisien aikana.
Tulevassa huippukokouksessa voimme arvioida ponnistelujemme tuottamia tuloksia ja vahvistaa, että toimivuuden ja tehokkuuden parantaminen ovat tuoneet mukanaan edistystä. Lisäksi päämiehet keskustelevat uuden talouden vaikutuksista, globaalistumisesta ja kriisistä kerätyistä kokemuksista, Euroopan ja Aasian välisen tiedon valtatien luomisesta tutkimuslaitosten välisten yhteyksien helpottamiseksi, ja lisäksi he keskustelevat uusien teknologioiden vaikutuksista talouselämään sekä niistä keinoista, joilla voidaan kuroa kiinni jatkuvasti laajenevaa digitaalista kuilua.
Nykyisen maailmantilanteen huomioon ottaen esityslistalle on lisätty energianhankinnan - myös öljyn - turvallisuus. Tarve saada kauppajärjestelmää varten yleinen monenvälinen oikeuskehys, kuten Maailman kauppajärjestö, ja tarve säilyttää järjestelmän toiminta ennallaan globaalistumisen kaudella tulevat myös olemaan keskeisiä kysymyksiä päämiesten välisissä keskusteluissa. Tämä on osa strategiaamme, jolla pyrimme luomaan yksimielisyyttä, joka puoltaa uuden laajan neuvottelukierroksen aloittamista välittömästi.
On tärkeää täyttää alueidemme välillä oleva kulttuurinen tyhjiö. Tietoisuuden lisääminen ja tiedon levittäminen ymmärtämisen edistämiseksi ja virheellisten käsitysten poistamiseksi ovat olleet ASEMin tärkeimpiä tavoitteita alusta lähtien. Aasia-Eurooppa-säätiö on tukenut merkittävällä tavalla näihin tavoitteisiin pyrkimistä. Näin ollen päämiehet tulevat tekemään päätöksiä muista aloitteista, joilla voidaan lisätä alueiden välistä opiskelijavaihtoa, uudistaa koulutusjärjestelmiä, tehostaa yhteistyötä henkilöstön kehittämisessä ja vaihtaa mielipiteitä viimeaikaisista sosiaalipoliittisista tapahtumista.
Tämän osalta pahoittelemme sitä, että aasialaiset kumppanimme eivät olleet vielä valmiita tarkastelemaan sosiaalisen foorumin luomista ASEM-prosessin yhteyteen. Foorumi edustaisi kansalaisyhteiskuntaa samalla tavoin kuin Aasian ja Euroopan yritysfoorumi edustaa yritysyhteisöä. Tämä ehdotus on tullut kansojen foorumin järjestäjiltä.
Organisoinnin ja logistiikan kannalta korealainen puheenjohtaja julkistaa puheenjohtajan julistuksen, jossa käsitellään niiden ongelmien lisäksi, joista päämiehet keskustelevat muun muassa Yhdistyneiden Kansakuntien uudistumista, aseidenriisuntaa, aseidenvalvontaa, Aidsin torjuntaa ja muita asioita.
Lopullinen teksti tulee heijastamaan päämiesten välisiä keskusteluja, mutta jo tähän mennessä on tehty hyvää työtä. Näin ollen puheenjohtaja ottaa tehtäväkseen saattaa tekstin ajan tasalle huippukokouksen aikana. Aikaisemmin mainitussa Korean niemimaata koskevassa Soulin julistuksessa tunnustetaan viimeaikaisten edistysten merkitys ja hyväksytään Pohjois-Korean kansanväliseen yhteisöön integroimista koskeva politiikka, jonka tavoitteena on Koreoiden rauhanomainen yhdistäminen.
Lopuksi vuodelle 2000 laadittu Aasian ja Euroopan yhteistyön puiteasiakirja, joka on ajan tasalle saatettu versio ensimmäisestä ja joka hyväksyttiin edellisessä huippukokouksessa Lontoossa, luetellaan ne tavoitteet ja menettelyt, jotka ohjaavat ASEM-prosessia tulevan vuosikymmenen aikana. Edelliseen versioon verrattuna tähän on lisätty ihmisoikeuksien sekä ympäristönsuojelua koskevan yhteistyön merkitys, vain kaksi esimerkkiä mainitakseni. Ainoa ratkaisua vailla oleva ongelma koskee jäsenyyttä. Eurooppalaiset kumppanit ovat tähän asti vastustaneet yrityksiä asettaa tiettyjä rajoituksia, jotka voitaisiin tulkita siten, että joiltakin jäseniltä evättäisiin tulevaisuudessa osallistumismahdollisuus.
Haluaisin korostaa lyhyesti ASEM-prosessin tärkeintä ominaisuutta, joka minun mielestäni on säännöllisen korkean tason vuoropuhelun vakiinnuttaminen järjestämällä kahden vuoden välein huippukokouksia, joita valmistellaan määräajoin ulko-, talous- ja valtionvarainministerien välisissä kokouksissa, puhumattakaan niistä monista korkeiden virkamiesten ja asiantuntijoiden kokouksista, joita pidetään näiden lisäksi.
Vuoropuhelu aasialaisten kumppaneidemme kanssa on muuttunut tavanomaiseksi tapahtumaksi, joka ei ole sidoksissa taloudelliseen hyvänolontunteeseen eikä myöskään kriisin aiheuttamaan pessimismiin. ASEM-prosessi on selkeä osoitus unionin ja aasialaisten kumppaneidemme välisestä tasapuolisesta sitoutumisesta, eikä siinä keskitytä ainoastaan talouselämään, vaan siinä mennään myös tärkeille poliittisille ja yksilöllisille alueille. Koska Aasia on tärkeä Euroopalle ja päinvastoin, vastavuoroinen oppiminen ja tietojen levittäminen, verkoston luominen päämiesten ja kansojen välille auttaa toteuttamaan ASEM III:lle asetetun tavoitteen, joka on yhteistyö vaurauden ja vakauden saavuttamiseksi uudella vuosituhannella.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Aasia on yksi niistä maailman alueista, joilla Euroopan unionin poliittinen vaikutus ei vastaa sen mahdollisuuksia. Tämä ei ole moite. Se on pikemminkin toteamus. Kun siellä esiintyy Euroopan unionin edustajana, tämän huomaa muun muassa siitä, että kukaan ei tyydy siihen mainintaan, että joku edustaa Euroopan unionia vaan kysyy, mistä jäsenvaltiosta vieras tulee. Se osoittaa unionin merkityksen. Siellä, missä Euroopan unionin vaikutus ei vastaa sen mahdollisuuksia, se ei mahdollisesti pysty kantamaan vastuutaankaan. Siksi tämä ASEM-prosessi on erittäin tärkeä.
Uskallan väittää, että parlamentti tukee laajasti komissiota tämän prosessin edistämisessä. Parlamentti tukee laajasti komission valmistelemaa lähestymistapaa, esityslistaa, kaikkea tätä. Tänään onkin kyse varsinkin tämän ASEM-prosessin tuomisesta julkisuuteen.
Aasialaiset kumppanimme ymmärtävät jollakin tavalla sen, että me käsittelemme käytännöllisesti katsoen vain omia asioitamme, hallitustenvälistä konferenssia, laajentumista, mahdollisesti poliittisten rajojemme läheisyydessä esimerkiksi Lähi-idässä tapahtuvia tärkeitä ajankohtaisia ongelmia. He eivät kuitenkaan ymmärrä sitä, että emme käytä kaikkia mahdollisuuksiamme kaikissa maailman hyvinvoinnille ja rauhalle tärkeissä asioissa.
Euroopan unioniin kohdistuvat odotukset ovat valtavat. Eurooppalaisilta odotetaan strategista läsnäoloa Aasiassa. Siihen me emme kuitenkaan varmasti kykene lähitulevaisuudessakaan. On selvää, mitä ajatuksen taakse kätkeytyy: tietoisuus Yhdysvaltojen jatkuvasta läsnäolosta, tietoisuus Kiinan noususta. Eurooppalaiset haluttaisiin siihen vastapainoksi. Meidän on käytettävä tämä tilaisuus, ja samalla meillä on tilaisuus saada periaatteemme kuulluksi siellä. Sekin voidaan sisällyttää ASEM-prosessiin.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, minusta tänään ei ole kyse vain siitä, tuleeko tästä vuosisadasta tai -tuhannesta eurooppalainen vai aasialainen, vaan kyse on siitä, että molempien alueiden pitää löytää uusi kumppani. Siksi on oikein, että eurooppalaiset ja aasialaiset hallitusten päämiehet jatkavat epävirallista, useita asioita käsittelevää vuoropuhelua, ja erityisen tärkeää on se, että he tekevät sen tänä vuonna Soulissa historiallisesti uuden taustan, Koreoiden yhdistymiseen tarjoutuvan tilaisuuden luomassa ympäristössä.
Kiinnostus keskinäiseen ymmärtämiseen näiden kahden alueen välillä on vieläkin huonosti kehittynyt, vaikka on olemassa talous- ja kauppapolitiikka sekä yhteinen kiinnostus kumppanuuteen turvallisuuskysymyksissä. Alueiden on kuitenkin ymmärrettävä toisiaan ja koordinoitava toimiaan yhä paremmin, jotta ne voivat menestyksellisesti muodostaa yhteisiä painotuksia ja saada aikaan edistystä Yhdistyneiden Kansakuntien uudistamisessa, WTO:ssa valuutta- ja rahapolitiikan vakauteen liittyvissä kysymyksissä sekä sellaisissa tärkeissä asioissa, jotka ovat Kansainvälisen työjärjestön esityslistalla.
Bangkokissa ja Lontoossa pidettyjen kahden edellisen huippukokouksen onnistuminen ei saa peittää sitä tosiasiaa, että ASEM-prosessista puuttuu vauhti. Bangkok oli innovointia ja hymyilyä, Lontoo ensimmäinen vastaus Aasian kriisiin. Euroopan ja Aasian välisiin suhteisiin kaivataan normaalitilaa, jotta saisimme lopultakin aikaan konkreettista ja kansalaisia lähellä olevaa yhteistyötä, rahanpesun torjunnasta ympäristöasioihin ja luottamusta lisääviin toimiin turvallisuuspolitiikassa sekä sitoutumiseen elintarvikkeiden ja vesihuollon turvallisuuteen, mutta lisäksi edistymiseen järjestäytyneen rikollisuuden ja arvoisa komission jäsen, olette aivan oikeassa ihmiskaupan sekä naisten ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnassa. Koulujen, yliopistojen ja liikemiesten välinen vaihto on lupaavaa, Aasian ja Euroopan säätiö tekee hyvää työtä.
Vuonna 2000 on kuitenkin nyt kyse siitä, mitä ASEM todella voi saada aikaan ja mitä sen pitää saada aikaan, mitä on paras organisoida ASEM-tasolla. Vision Group -ryhmä on tehnyt erittäin hyvän esityksen, ja sen pitäisi myös toteutua.
On varmasti oikein, että ASEM on keskittynyt poliittisen, taloudellisen ja kulttuuriyhteistyön muodostamaan kolmeen pilariin. Meidän on kuitenkin täydennettävä niitä, jotta saamme aikaan turvallisuuspoliittista edistystä Euroopan Etyj-prosessissa ja Aasian alueellisissa kysymyksissä tai aluetta vakauttavissa ihmisoikeus- ja demokratiakysymyksissä Myanmarissa ja muualla. Olisi myös tärkeää käsitellä merkitykseltään kasvavia yrityssiirtoja ja työllisyysnormeja tai sosiaalisia kysymyksiä sosiaalisella foorumilla, joka järjestetään elinkeinoelämän keskustelufoorumia vastaavalla tasolla ja joka mahdollistaa poliittisen tason ja työmarkkinajärjestöjen vuoropuhelun työsuhteista ja sosiaaliturvasta. Tällainen foorumi on todellakin luotava. Me Euroopan parlamentin jäsenet olemme kiinnostuneita siitäkin, että Aasian ja Euroopan parlamentaarinen vuoropuhelu elpyy taas. Järjestimme täällä Strasbourgissa ensimmäisen Euroopan ja Aasian parlamenttien jäsenten kokouksen. Kun Eurooppa teki aloitteen, pallo on nyt aasialaisilla kollegoillamme. Miksi Japani tai Kiina eivät toimi? On valitettavaa, että Euroopassa ollaan vähemmän kiinnostuneita läheisestä yhteistyöstä Aasian kanssa kuin maailman muiden alueiden kanssa. Siksi parlamentaarinen vuoropuhelu merkitsee myös kaikkien kansalaisten muodostaman kansalaisyhteiskunnan yhteistyön aloittamista. Kaikkien on myös pidettävä sitä tulevana tehtävänään, sillä molemmilla alueilla on paljon sanottavaa ja tehtävää.

Maaten
Arvoisa puhemies, Eurooppa-Aasia-kokous eroaa muista vuoropuhelun muodoista. ASEM on luonteeltaan epävirallinen, mikä on mielestämme merkittävää tämän vuoropuhelun kannalta, ja se on hyödyllistä myös tärkeältä strategiselta kannalta. Lisäksi vuoropuhelu on moniulotteista, ja siinä käsitellään politiikkaa, taloutta ja kulttuuria.
Kuinka voimme sitten löytää näiden asioiden välisen yhteyden? Se ei ole yksinkertaista, ja komission jäsen Pattenin tästä asiasta heinäkuussa Koreassa pitämä puhe on mielestämme hyvä lähtökohta.
Haluan nyt ottaa esille lyhyesti kolme asiaa. Ensinnäkin, liberaaleina pidämme hyvin tärkeänä taloudellista yhteistyötä, jota usein aliarvostetaan eikä pelkästään muualla vaan myös täällä.
Jos opimme jotakin Aasian kriisistä, niin sen, että vapauttaminen toimii hyvin yhdessä talouden suuremman avoimuuden ja myös ulkomaisten investointien kunnollisen suojelun kanssa. On hyvä, jos tästä nyt vielä voidaan saada aikaan yhteisiä aloitteita WTO:ssa.
Toinen asia on kulttuuriyhteistyö. Pidämme hyvin tärkeänä tiedemiesten ja poliitikkojen vaihtoja - Randzio-Plath mainitsikin äsken tämän - ja parlamentillakin pitää olla rooli siinä. Lisäksi haluan painottaa Singaporessa toimivan Aasian ja Euroopan säätiön roolia. Sen toiminnan jatkaminen mukaan kuuluvine rahoitusvaroineen on hyvä asia.
Kolmas asia on poliittinen vuoropuhelu: ASEM on erinomainen foorumi ottaa esille myös kiusallisia aiheita. Istumme siellä samassa pöydässä Kiinan kansantasavallan kanssa samaan aikaan, kun maa on kieltänyt Falun Gong -lahkon ja kun maassa on yhä vallalla mielivaltaisen hallinnollisen vankeuden järjestelmä ja poliittisia vankeja. Kaikki tämänkaltaiset asiat pitää ehdottomasti ottaa esille.
Arvoisa puhemies, ASEMin laajentumisesta muun muassa Intian suuntaan puhutaan. Joka tapauksessa laajentuminen ei voi koskea Myanmaria. Aung San Suu Kyin kohtelu ja juuri käsittelemämme brittiläisen ihmisoikeusaktivistin James Maydsleyn tapaus osoittavat sitäkin paremmin, että emme voi nyt aloittaa vuoropuhelua tämän valtakoneiston kanssa. Valitaan mieluummin sitten Taiwan, sillä olisi hienoa, jos Kiinan kansantasavalta ja Kiinan kansallinen tasavalta ottaisivat mallia Pohjois-Korean ja Etelä-Korean lähentymisestä.

Collins
Arvoisa puhemies, tuleva Eurooppa-Aasia-kokous Soulissa tarjoaa arvokkaan kehyksen vuoropuheluun ja poliittisen, taloudellisen ja kulttuurisen yhteistyön vahvistamiseen näiden kahden alueen välillä. Itä-Aasiassa on useita maita, jotka haluaisivat Euroopan lisäävän näkyvyyttään tuolla alueella. Tämä itsessään tarjoaa erittäin suotuisan perustan näiden kahden alueen välisen yhteistyön asteittaiseen kehittämiseen.
Haluaisin kuitenkin kehottaa kaikkia osallistujia pyrkimään konsensukseen siitä, että tärkeimpiin asiakirjoihin sisällytetään Soulissa selvät sitoumukset ihmisoikeuksien kunnioittamisesta alueella. Nykyistä suurempaa huomiota on myös kiinnitettävä lapsityövoiman käyttöön, jotta taataan se, että tämä käytäntö poistuu mahdollisimman pian sekä Aasiasta että muualta.
Euroopan ja Aasian on työskenneltävä yhdessä huumekaupan, rahanpesun, kansainvälisen rikollisuuden, terrorismin ja alaikäisten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisen taistelun tehostamiseksi. On erittäin tärkeää päästä sopimukseen näiden alueiden välillä seuraavan Maailman kauppajärjestön neuvottelukierroksen aikana. Jälkimmäisestä asiasta haluaisin todeta, että Aasian haurasta taloudellista elpymistä mutkistaa alueen arkaluonteinen poliittinen tilanne. Joskus unohdetaan, että neljännesvuosisadan kestänyt ennennäkemätön taloudellisen kasvun kausi Aasiassa perustui pitkään poliittisen ja strategisen vakauden aikaan. Nyt tästä vakaudesta ei ole tällä alueella paljoakaan jäljellä.
Korean niemimaa on jatkuvan strategisen epävakauden lähde. Itä-Timorin jälleenrakentaminen jatkuu edelleen. Nykyistä useammat Aasian maat voisivat osallistua siihen tarjoamalla kiireellisesti lisäapua Itä-Timorin kunnostamiseen ja jälleenrakentamiseen. Tarvitaan varmasti vielä paljon keskusteluja Taiwanin uuden hallituksen ja Kiinan kansantasavallan välisten suhteiden vakauttamiseksi.
Kaikkien asian osapuolten on huomattava, että poliittinen vakaus on saavutettava, ennen kuin talous voi olennaisilta osiltaan kehittyä, ja toivotan menestystä kaikille Soulin tämän kuun kokouksen osallistujille.
Jäsen Randzio-Plath ehdotti, että Euroopan ja Aasian välistä parlamentaarista vuoropuhelua on painotettava enemmän. Suhteista Etelä-Aasian maihin ja Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liittoon (SAARC) vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana pidän sitä erittäin myönteisenä. Parlamenttien väliselle vuoropuhelulle ei riitä, että tämän ja Intian, Nepalin, Pakistanin, Sri Lankan, Bangladeshin ja Bhutanin - nämä ovat sen valtuuskunnan kohdemaita, jonka puheenjohtaja satun olemaan - parlamenttien edustajat tapaavat vain viiden tai kuuden vuoden välein. Pyydän jäsen Randzio-Plathia, jolla on vaikutusvaltaa talous- ja raha-asioiden valiokunnassa, auttamaan rahoituksen järjestämisessä, jotta tämä valtuuskunta - ja muutkin, joille tällainen olisi järkevää - voisi lisätä näiden kokousten määrää.

Dupuis
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin sanoa jäsen Nassauerille, että jos haluamme murehtia sitä, että Euroopan unioni ei ole Aasian maissa kovin näkyvässä asemassa, meidän on myös mentävä hieman itseemme ja hyväksyä se, että menetämme tilaisuuksia. Niinpä äänestimme kuukausi sitten jäsen Galeoten diplomatiaa ja ulkopolitiikkaa koskevasta mietinnöstä. Tässä mietinnössä ei kuitenkaan käsitelty diplomatiaa ja ulkopolitiikkaa, vaan siinä tarkasteltiin ainoastaan diplomaattien tai tulevien eurooppalaisten diplomaattien niin sanottuun jatkokoulutukseen liittyvää kysymystä. Jälleen menetettiin yksi tilaisuus.
ASEANiin liittyvästä asiasta meidän on kysyttävä itseltämme, minkälaiset suhteet Euroopan unionilla on tai pitäisi olla ASEANiin. Ensinnäkään emme voi kiistää sitä tosiasiaa, että integroitumisen käsite on Euroopan unionissa hyvin erilainen kuin ASEANissa. ASEANin jäsenvaltioiden välillä ei ole poliittista integroitumista, ei edes näköpiirissä olevaa poliittista integroitumista, emmekä myöskään saa unohtaa kuten monet minua edeltäneet puhujat näyttivät tekevän sitä, että nykyisten ASEANiin kuuluvien valtioiden hallitusjärjestelmien välillä on huomattavia eroja: niiden joukossa on totalitaarisia tai diktatorisia hallitusjärjestelmiä, jopa hyvin vahvasti diktatorisia, kuten esimerkiksi Kiinassa, sekä demokraattisia valtioita. Ei siis ole mitenkään yllättävää, että tässä tilanteessa ei ole todellista integroitumista eikä myöskään todellista poliittista vuoropuhelua. Euroopan unionin pitäisi kenties tarkastella tätä ongelmaa ja luoda hyviä ja terveitä kahdenvälisiä suhteita, joiden luonne vaihtelisi selvästi sen mukaan, onko kumppanina demokratia vai diktatorinen tai totalitaarinen valtio.
Myös esille tuotu Koreoiden yhdistymisprosessiin liittyvä toiveikkuus on mielestäni hieman liioiteltua. Ehkä huippukokouksessa Korean tasavallan presidentin ja Pohjois-Korean diktatorisen hallituksen johtajan välillä voidaankin jo nähdä pääskysen lentelevän, mutta kevät ei silti todellakaan ole vielä tullut Pohjois-Korean kansalaisille. Muistutan teille, hyvät kollegat, että viiden viime vuoden aikana 2 4 miljoonaa ihmistä on kuollut nälkään tässä paratiisimaisessa järjestelmässä.
Samoin en voi hyväksyä sitäkään, että Euroopan unionin ja Aasian välisessä vuoropuhelussa unioni laiminlyö Intiaa koskevaa kysymystä. Intia on demokraattinen valtio, jossa on sama väestöntiheys kuin sen rajanaapurissa Kiinassa, mutta ei kuitenkaan samaa hallitusjärjestelmää, eikä sillä ole samanlaisia etuoikeutettuja suhteita Euroopan unioniin. Olen samaa mieltä jäsen Maatenin kanssa siitä, että Taiwanin kysymystä ei voida enää sivuuttaa, vaan se on otettava huomioon paitsi käynnistyneessä Taiwanin ja Kiinan kansantasavallan välisessä prosessissa myös kansainvälisen yhteistyön rakenteissa, vaikka en kuulukaan niihin, joiden mielestä nämä rakenteet ovat todella tehokkaita.
Olen siis sitä mieltä, että emme voi olla enää välittämättä hirviömäisestä Kiinasta, joka on hitaasti muuttumassa kommunistidiktatuuriksi, uudenlaiseksi kansalliseksi kommunistidiktatuuriksi. Olemme kokeneet yhden kylmän sodan, joka kesti Neuvostoliiton ja demokraattisen maailman välillä 40 vuotta, ja mielestäni on hyvin tärkeää, että näiden huippukokousten tarjoamia tilaisuuksia ei käytetä tämän merkittävän ongelman kätkemiseen.
Jäsen Randzio-Plath, haluaisin sanoa, että jos haluamme vahvistaa parlamenttien välistä yhteistyötä, se on mahdollista vain alueen demokraattisten valtioiden kanssa, toisin sanoen niiden valtioiden kanssa, joilla on parlamentti. Jos kerran parlamenttien välistä yhteistyötä on tehtävä, on sen tapahduttava näiden valtioiden kanssa, eikä todellakaan Kiinan tai muiden tämän alueen valtioiden kommunistipuolueiden virkamiesten kanssa.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä hänen panoksestaan tässä keskustelussa sekä hänen hyvistä suunnitelmistaan. Mielestäni on oikein hyvä, että taloudellisia, kulttuurisia ja poliittisia sidoksia ASEAN- ja ASEM-maihin vahvistetaan. Mielestäni on myös hyvä, että näiden maiden kansalaisjärjestöt, yhteiskunnan merkittävimmät toimijat ja kansalaiset otetaan siihen mukaan. Haluan kuitenkin keskittyä poliittisiin kontakteihin ja esittää huomautuksen kahdesta kyseisen alueen maasta: Myanmarista ja Indonesiasta.
Myanmar on epäilemättä yksi pahimmista diktatuureista maailmassa. Sotilashallitus syrjäytti kymmenen vuotta sitten vaaleilla valitun presidentin Aung San Suu Kyin, hajotti parlamentin, karkotti monia parlamentin jäseniä maasta sekä vangitsi ja jopa surmasi heitä sekä kehitti sitten valtavan terrorin, joka kohdistuu väestöön ja sen vähemmistöihin. Euroopan unioni on jo ryhtynyt joihinkin toimenpiteisiin Myanmarin suhteen, mutta niistä ei ole ollut apua. Aung San Suu Kyin vapautta on hiljattain jälleen rajoitettu, joitakin merkittäviä puoluetovereita on vangittu, ja länsimaiset ihmisoikeusjärjestöjen edustajat ovat joutuneet pahoihin vaikeuksiin Burmassa. Mikään ei näytä auttavan. Siksi haluaisin Euroopan parlamentin aikaisempien päätöslauselmien linjoilla pysyen vielä vaatia täällä kovempaa puuttumista asiaan, ja se pitäisi tehdä yhdessä ASEAN- ja ASEM-maiden kanssa.
Sitten Indonesiasta, joka palaa vaivalloisesti takaisin tielle kohti demokraattista oikeusvaltiota. Wahidin hallitus aikoo hyvällä tahdolla ja vilpittömästi korjata nopeasti vanhojen valtakoneistojen käytäntöjä. Tällä on kuitenkin todella kovia vastustajia. On kysymys vanhan Suharton koplan korruptoituneista jäsenistä, armeijan epäluotettavista osista, puolisotilaallisista miliiseistä sekä aggressiivisista muslimifundamentalisteista. Indonesiassa on samalla miljoona sisäistä pakolaista, joista 130 000 on Timorissa ja 300 000 Molukeilla. Erityisesti Molukeilla, missä aggressiiviset muslimiryhmät kylvävät kuolemaa ja hävitystä, tilanne on suorastaan katastrofaalinen. Alankomaiden suuri molukkiyhteisö, noin 50 000 EU:n kansalaista, on todella levoton sen vuoksi, että kuolonuhreja on yli 5 000, loukkaantuneita kymmeniä tuhansia ja pakolaisia yli 300 000.
Euroopan unionin täytyy tukea Indonesian demokraattisia voimia. Samalla Euroopan unionin täytyy kuitenkin selvittää, kuinka se voi auttaa Indonesiaa ratkaisemaan näiden Indonesian kielteisten voimien ongelman, erityisesti kun on kysymys Molukeista, koska niin monet molukit, jotka ovat Euroopan unionin kansalaisia, ovat niin valtavan levottomia asiasta.

Ford
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsen Solbesia hänen lausunnostaan. Joskus minusta tuntuu, että Aasia, ASEAN ja ASEM ovat Tuhkimon asemassa Euroopan ulkosuhteissa, ja ne saavat paljon ansaitsemaansa vähemmän huomiota teollisuus-, talous-, poliittisissa ja turvallisuuskysymyksissä. Pidän täällä saamaamme lupausta tilanteen muuttamisesta myönteisenä.
En ole varma poliitikkojen vaihtamista koskevasta ehdotuksesta - kenet me saisimme Haiderin ja Le Penin tilalle?
Haluaisin puhua kolmesta asiasta.
Ensiksi Seattlen ja Prahan tapahtumat osoittavat, että enää ei ole mahdollista, että pienet arjesta vieraantuneet ryhmät neuvottelevat tärkeimmistä maailmanlaajuisista kysymyksistä suljettujen ovien takana. Pidän myönteisinä sekä rinnakkaista ASEM 2000 -kansalaisfoorumia että kompromissitekstin ehdotusta siitä, että tämä vakiinnutetaan tulevia ASEM-kokouksia varten.
Pidän myönteisenä ehdotusta ASEM-maiden parlamentin jäsenten yhteisten parlamentaaristen kokousten uudelleen aloittamisesta.
Toiseksi haluan puhua Myanmarista, kuten jäsen Maij-Weggen. Olen erittäin iloinen siitä, että vaikka Myanmar on ASEANin jäsen, se ei ole ASEMin jäsen, ja aiemmin ASEM on vaatinut demokratian palauttamista tuohon ikävässä tilanteessa olevaan maahan.
Toivomme edelleen, että Myanmarin sotilashallinto lopulta tunnustaa, että ainoa tapa edistyä asiassa on pikemminkin vuoropuhelun aloittaminen Aung San Suu Kyin kanssa kuin yhteenottoon joutuminen. Toivomme, että jäsenvaltiot jatkavat asian seuraamista.
Kolmanneksi, tämä huippukokous pidetään Korean niemimaalla Soulissa. Nyt kun Kim Dae Jungilla ja Kim Jong Ilillä on poliittista rohkeutta pitää ensimmäinen huippukokous tässä ikävällä tavalla jaetussa niemimaassa, olemme nähneet historiallisen läpimurron, joka on yhtä tärkeä kuin Pohjois-Irlannissa ja Lähi-idässä tehdyt läpimurrot. Olemme kuitenkin sekä Pohjois-Irlannissa että Lähi-idässä nähneet kuinka hauraita nämä rauhan aloitteet voivat olla. Kehotamme komissiota, neuvostoa ja ASEMin jäsenvaltioita, sekä aasialaisia että eurooppalaisia, tekemään kaiken voitavansa taloudellisesti ja poliittisesti auttaakseen ja edistääkseen tätä prosessia. Eurooppa voi olla tärkeässä asemassa vilpittömänä välittäjänä.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vain muutama sana painottaakseni sitä suurta huolta, jota me kannamme Timorista. Vaadin myös, että Timorin kysymys otetaan aivan erityisesti mukaan seuraavan kokouksen asialistalle. Me kaikki muistamme varmasti sen kunnianosoituksen, Saharov-palkinnon, jonka Xanana Gusmão sai lähes vuosi sitten täällä parlamentissa. Meillä on pysyviä velvollisuuksia Xanana Gusmãota, hänen edustamiaan asioita ja Timorin kansaa kohtaan. Viime aikoina tilanne on pahentunut. Ja siksi se erittäin jyrkkäsanainen viesti, jonka haluaisin välittää komissiolle - ja pyydän, että se välitettäisiin heti Indonesian viranomaisille - on, että kaikki mahdollinen myönteinen kehitys Indonesian suhteissa riippuu niistä takeista, jotka tämä maa voi todella antaa meille Timorin rauhan ja vapauden osalta.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esitän kolme lyhyttä kommenttia julkiseen vuoropuheluun. Ensin poliittista vuoropuhelua koskeva kommentti. Olemme jo puhuneet Indonesiasta, Itä-Timorista ja Myanmarista. Haluaisin käsitellä Kiinan kansantasavallan ja Taiwanin välistä tilannetta. Minusta meidän pitäisi tehdä selväksi, että Taiwanin uuden presidentin valinta tarjoaa historiallisen tilaisuuden voittaa Taiwaninsalmen eri puolilla vallitsevat vastakohtaisuudet, ja niin meidän pitäisi tehdä. Meillä eurooppalaisilla pitäisi lisäksi lopultakin olla rohkeutta avata Euroopan unionin yhteystoimisto Taipeihin, sillä Taiwan on suuri talousalue, johon meillä on läheiset suhteet. Kyse on kuitenkin poliittisesta vuoropuhelusta.
Toinen kohta: meidän pitäisi olla taloudellisesti avoimia ja puhua joskus myös kovin sanoin. Kun olemme Soulissa, meidän on taas viitattava siihen, että Korean telakoilleen myöntämät tuet ovat kestämättömiä. Ne vaarantavat työpaikkoja koko Euroopan unionissa. Ei voi käydä päinsä, että me autoimme Koreaa ASEAN-kriisissä IMF:n lainoilla ynnä muilla, mutta Korea jatkaa nyt edelleen telakoidensa tukemista, mikä saattaa meidän telakkamme epäoikeudenmukaisesti vaikeuksiin.
Kolmanneksi: tämä kohta koskee meitä, mutta myös Aasian valtioita. Kuten jo sanottiin, parlamenttien välillä on käytävä vuoropuhelua, Euroopan parlamentin ja kymmenen Aasian valtion parlamenttien välillä. Te kutsuitte oikeutetusti ASEM-kokousten yhdeksi tärkeistä asioista laajaa vuoropuhelua eli erilaisten tavoitteiden ilmaisemista. Ei voi käydä päinsä, että Aasian ja Euroopan tavoitteista puhutaan vain hallitusten ja virkamiesten ja jossakin määrin myös tutkijoiden ja journalistien kesken. Parlamenttien jäsenten on lisäksi osallistuttava prosessiin, sillä se ei ole enää puhdasta ulkopolitiikkaa. Nämä ovat kaikki poliittisia kysymyksiä, jotka koskevat läheisesti yksittäisten valtioiden tilannetta: siksi parlamentin jäsenten on oltava osallisina. Arvoisa puhemies, kun Japanin parlamentin jäsenet tulevat marraskuussa vierailulle Strasbourgiin, me pyydämme heitä järjestämään mahdollisuuksien mukaan seuraavan Euroopan parlamentin ja Aasian valtioiden parlamentaarisen kokouksen Japanissa.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää kaikkia puhujia heidän osallistumisestaan tähän keskusteluun ja esittää nopeasti muutaman kommentin.
Talouden alalla on muistettava, että toteutamme kahta toimintasuunnitelmaa, joista toinen koskee kaupan helpottamista ja toinen investointien edistämistä, ja molemmat ovat hyvin aktiivisia ohjelmia.
Yhteiskunnallisten asioiden osalta ehdotimme aikanaan uutta elintä sosiaalista foorumia joka edustaisi kansalaisyhteiskuntaa. Kuten sanoin aiemmin puheessani, Aasian maat eivät valitettavasti ole puoltaneet tätä ehdotusta, ja olemme siitä pahoillamme.
Parlamentaarisen yhteistyön osalta haluaisin muistuttaa teille, että kaksi kokousta on jo järjestetty: yksi Filippiineillä ja toinen Portugalissa. Niissä käsiteltiin nuorten parlamentaarikkojen yhteistyötä ja niihin osallistui myös Euroopan parlamentin jäseniä. Kaikki parlamenttien välisiin suhteisiin liittyvät toimet, joita toteutetaan tämän lisäksi, ovat mielestämme erittäin myönteisiä
Niiden kommenttien osalta, jotka koskivat tiettyjä valtioita, haluaisin todeta seuraavaa: ensinnäkin Myanmariin osalta on selvää, että se ei osallistu ASEM-prosessiin, eikä sitä missään tapauksessa aiota myöskään ottaa mukaan prosessiin. Tästä tilanteesta keskustellaan aina, kun käydään poliittista vuoropuhelua, ja on selvää, että asiaintila ei objektiivisesti ajateltuna anna mahdollisuutta edetä tähän suuntaan.
Intian osalta haluaisin muistuttaa, että ASEMin ulkopuolella järjestettiin viime heinäkuussa ensimmäinen Intian ja Euroopan unionin välinen huippukokous.
Indonesian osalta tähän asiaan on myös kiinnitetty paljon huomiota käydään ASEMin puitteissa säännöllistä vuoropuhelua, jossa korostamme jatkuvasti demokratisoitumisprosessin tukemisen tärkeyttä, ja tässä mielessä puheenjohtaja Prodi on jo lähettänyt Indonesian presidentille viestin, jotta asiassa voitaisiin edetä.
Timorin osalta annamme tietenkin valtiolle selkeää poliittista tukea sekä humanitaarista apua, joka on mielestämme oleellista.
Lopuksi sen hyvin konkreettisen Korean suhteisiin liittyvän ongelman osalta, joka liittyy erityisesti telakoihin ja laivanrakennukselle annettavaan tukeen, haluan muistuttaa, että tämä asia ei kuulu ASEMin piiriin, mutta se on kuitenkin otettu huomioon Korean suhteissamme. Asiasta käydään jatkuvaa ja ankaraa keskustelua. Viime viikolla nämä keskustelut jatkuivat, ja olen samaa mieltä siitä, että nykyisin myönnettäviä tukia ei voida missään tapauksessa hyväksyä.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, en saanut lainkaan vastausta Indonesian Molukkeja koskevaan huomautukseeni. Tällä hetkellä ongelmat ovat siellä vakavampia kuin Timorissa. Pakolaisia on 300 000. Kuolleita on todennäköisesti 10 000 ja loukkaantuneita kymmeniä tuhansia. Eihän voi olla niin, että Molukkien asiasta ei keskustella ASEM-neuvotteluissa. Kysyn siis vielä kerran komission jäseneltä, millaista huomiota tähän asiaan aiotaan kiinnittää.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan vain todeta, että kun viittasin demokratisoitumisprosessin tukemiseen Indonesiassa, siihen sisältyivät tietenkin myös kaikki ihmisoikeuksiin liittyvät ongelmat, ja aivan erityisesti Molukkien saaria koskeva kysymys, joka on todellakin jatkuvasti erityisenä huolenaiheenamme.

Puhemies
Kiitos, että selvititte asian.
Keskustelu päättyy tähän.
Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä..
Äänestys toimitetaan keskiviikkona.

Merisatamat ja sisävesisatamat
Puhemies
Seuraavana esityslistalla on aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0232/2000), neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteisen päätöksen tekemiseksi päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien ja sisävesisatamien sekä liitteessä III olevan hankkeen N:o 8 osalta (6658/1/2000 - C5-0271/2000 - 1997/0358(COD)) (Esittelijä: Piecyk).

Piecyk
. (DE) Arvoisa puhemies, tämä on tapaus, josta tekisi mieleni esittää yleinen huomautus, sillä olen sitä mieltä, että tämä on klassinen esimerkki siitä, miten yhteispäätösmenettelyn ei pitäisi toimia. Parlamentti pitää ensimmäisen käsittelyn, vuoden päästä neuvosto antaa yhteisen kannan, jossa ei ole hyväksytty käytännöllisesti katsoen yhtään parlamentin ehdotusta, ja määräaikojen esimerkiksi kesätauon vuoksi parlamentille ei jää käytännöllisesti katsoen muuta mahdollisuutta kuin palauttaa taas voimaan ensimmäinen käsittely ja sen mukainen kantansa sillä seurauksella, että tapaamme taas iloisesti sovittelumenettelyssä.
Yhteispäätösmenettelyn ei oikeastaan pitäisi toimia näin, ei ainakaan minun mielestäni! Osoitan sanani neuvostolle: juuri liikenteen alan lainsäädäntätyö lisääntyy Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen jatkuvasti. Säästäisimme menettelyssä aikaa, rahaa ja energiaa, jos neuvosto vakuuttuisi siitä ja hyväksyisi sen tosiasian, että yhteisen kannan antaminen ei tarkoita menettelyn loppua. Se on tärkeä vaihe päätöksentekomenettelyä, mutta menettely jatkuu senkin jälkeen, ja neuvoston on kokoonnuttava parlamentin kanssa.
Mistä on kyse? Euroopan laajuisen verkon ensimmäisessä käsittelyssä satamien kysymys jäi avoimeksi. Komissio myöntyi tällöin vastaavan ehdotuksen tekemiseen satamista. Se teki sen ja laajensi vielä ehdotusta satamista sisäsatamiin ja intermodaaliterminaaleihin, mukaan luettuna Essenin 14 suureen hankkeeseen kuuluva hanke n:o 8, jota on tarkoitus muuttaa. Parlamentti suhtautui myönteisesti tämän komission ehdotuksen lähestymistapaan, jonka mukaan merisatamat, sisäsatamat ja terminaalit kootaan yhteen, koska ne ovat liikenneverkon liityntäkohtia, jotka liittyvät toisiinsa. Neuvosto hyväksyi parlamentin kannan vain osittain eikä ollenkaan parlamentin esittämiä liityntäkohtien vaatimuksia.
Keskityn tärkeimpiin asioihin: merisatamiin. Parlamentti haluaisi vaatimukseksi 1,5 miljoonaa rahtitonnia ja 200 000 matkustajaa, mutta erityisen tärkeänä vaatimuksena ennen kaikkea yhteyttä muihin Euroopan laajuisiin liikenneväyliin. Neuvosto haluaa korkeintaan 1 miljoonaa tonnia eikä yhteyttä muihin Euroopan laajuisiin liikenneväyliin. Se johtaa kuitenkin siihen, että esimerkiksi rakkaassa Schleswig-Holsteinissani alue, josta olen kotoisin Langballigaun kaltainen paikka, jossa on korkeintaan yksi silta ja kaksi pollaria, joihin laiva voi kiinnittyä, osoittautuu yhtäkkiä Euroopan laajuisen verkon merisatamaksi se on kyllä pelkkää pötyä! Sellaista parlamentti ei saa antaa tapahtua!
Sisäsatamissa parlamentti haluaisi vaatimukseksi 500 000 tonnin vuotuisen rahtitonnimäärän, neuvosto vain 300 000:n. Lopputulos: karttoihin piirretään 200 pientä satamaa lisää, jolloin kartoilla käytännössä vilisee satamia, joita on tutkittava suurennuslasilla! Se ei käy! Olen sitä mieltä, että jos puhumme Euroopan laajuisesta liikenneverkosta, satamien ja sisäsatamien on täytettävä eurooppalaisten liikennetehtävien vähimmäisvaatimukset.
Intermodaaliterminaalit meistä se asia oli kunnossa, koska ne kuuluvat mukaan, neuvoston mielestä eivät, vaikka terminaalien merkitys on Euroopan tulevassa liikennepolitiikassa tietysti huomattavasti tärkeämpi kuin kenties nyt. Satamat kilpailevat keskenään. Se on hyvä asia. Parlamentti vaati kuitenkin kilpailun tasapuolisuuden edistämiseksi, että emme tue suprastruktuuria vaan korkeintaan infrastruktuuria. Neuvosto ei ole voinut yhtyä tähän perusajatukseen, eikä muuten komissiokaan. Siksi meidän on löydettävä yhdessä ratkaisukeinoja, jotta saamme aikaan kilpailun tasapuolisuuden infrastruktuuriin.
Tämän asiakirjan ilahduttavana puolena on se, että neuvosto on ilmeisesti hyväksynyt hankkeen n:o 8 muutoksen. Parlamentti suhtautuu siihen myönteisesti. Neuvosto hyväksyy samalla kuitenkin lopullisesti sen, että Essenin 14 tärkeässä hankkeessa tarvitaan yhteispäätösmenettelyä.
Huominen päätöksemme on loppujen lopuksi sovittelumenettelyn materiaalia. Haluaisin antaa tunnustusta puheenjohtajavaltio Ranskan ponnisteluille, joiden ansiosta olemme tälläkin kertaa päässeet jo nyt yhteisön menettelyyn. Neuvosto hieman estelee. Kiitokset komission yksiköille, jotka ovat tällä kertaa olleet jopa erittäin avuliaita. Kaikesta huolimatta kaikki olisi voinut tapahtua hieman nopeammin kuin tapahtui. Erityisesti haluan kiittää valiokunnan kollegoita, jotka ovat puhaltaneet yhteen hiileen. Haluaisin esittää huomautuksen tarkistuksesta 15. Englanninkielisestä käännöksestä ovat taas jääneet pois syrjäiset alueet, saksankielinen alkuperäisversio pätee. Sen vuoksi toivon, että yksiköt korjaavat senkin, jotta syrjäiset alueet ovat mukana kaikissa versioissa. Vielä kerran kiitos yhteistyöstä valiokunnassa! Olen sitä mieltä, että siirrymme huomisen äänestyksen jälkeen sitten nopeasti sovittelumenettelyyn emmekä joudu odottelemaan viimeistä kuutta viikkoa.

Puhemies
Jäsen Piecyk, panin merkille teidän puheenne sovittelua koskevan avauksen. Toivon, että voitte tulla seminaariin 6. 7. päivänä marraskuuta, jolloin voitte ottaa nuo asiat esille.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ryhmäni haluaa aluksi kiittää esittelijä Piecykiä. Hän on taas johdonmukaisesti ilmaissut sen, mitä me yhdessä päätimme käsittelyssä. Hän on taas muotoillut päätöksistämme selkeän, ymmärrettävän mietinnön. Tämän mietinnön suurena linjanahan on se, että kun puhumme Euroopan laajuisen liikenneverkon satamista, on noudatettava sellaista politiikkaa, että verkkoon otetaan mukaan Euroopan kannalta merkityksellisiä satamia. Ne voivat olla Euroopan kannalta merkityksellisiä vain, mikäli ne ovat yhteydessä Euroopan laajuisen verkon muihin liikenneväyliin.
Toiseksi: pienen tuen, jota annamme ylipäänsä tietysti vain Euroopan laajuisille verkoille, pitää tietysti keskittyä satamien infrastruktuuriin eikä suprastruktuuriin. Siinä mielessä tämä mietintö on aivan selkeä. Tarkistuksethan hyväksyttiin valiokunnassa yksimielisesti.
Haluaisin valaista vielä kahta asiaa. Mikäli emme keskity viennin ja yhteisön sisäisen kaupan kannalta todella merkityksellisiin satamiin, joudumme taas tilanteeseen, jossa kaikki satamat, jokainen urheilusatamakin, on Euroopan laajuisen liikenneverkon satama, ja silloin ei ole suurimpana vaarana varojen keskittäminen vaan se, että kaikille annetaan yhtä paljon tarpeesta riippumatta. Tämähän on havaittu aluepolitiikassakin, komission jäsen Barnier viittasi siihen. Meidän on näytettävä suuntaa, mutta niin voi tehdä vain tukemalla johdonmukaisesti vain todella tärkeitä hankkeita eikä tukemalla yhtä lailla kaikkea mahdollista.
Toiseksi on kyse satamien välisestä ja sataman sisäisestä kilpailutilanteesta. Mikäli valtio voisi nimittäin tukea rakennusta, kuljetusliikettä (van carrier), kaikkea, kyseessä olisi luvaton kilpailu yksityisten ja valtionyhtiöiden välillä yhdessä satamassa ja eri satamien välillä.
Siksi tarvitsemme selkeää Euroopan laajuista satamapolitiikkaa, jossa otetaan todella huomioon kilpailukin!

Mastorakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, keskustelun kohteena oleva jäsen Piecykin laatima mietintö neuvoston yhteiseksi kannaksi on todella tärkeä työ, joka muotoiltiin ja laadittiin valiokunnassamme, ja siinä tehdään olennaisia ehdotuksia intermodaaliterminaalien sisällyttämiseksi liikenneverkkoon ja kaikissa satamissa käytettävien yhtäläisten määritelmien luomiseksi, jotta voidaan tehdä investointipäätöksiä ja soveltaa tiukempia kriteerejä ja edellytyksiä merisatamien liittämiseksi Euroopan laajuiseen verkkoon samoin kuin sisävesisatamien tukikelpoisuuden määrittelemiseksi.
Siten ehdotetaan loogiselta vaikuttavia lisäyksiä lastausvolyymiin ja matkustajien määrään. Toki ongelmia syntyy aina kaikkien ehdotettujen toimenpiteiden yhdenmukaistamisessa, kun ei ole olemassa vastaavaa yhtäläisyyttä kohteiden edellytyksissä. Esimerkiksi laajalle sisämaa-alueelle, jota palvelevat nykyään monet satamat, voidaankin valita vain muutama satama, joilla hoidetaan se liikenne, jota vaaditaan kattamaan tiukemmat kriteerit ja valinnat. Mikäli on olemassa sanokaamme kaksi satamaa, voidaan yhden käyttöä edistää enemmän. Kuitenkin jos yksi ainoa satama palvelee suhteellisen pientä tai keskikokoista saarta, niin miten se vastaavasti voi lisätä liikennettään? Koska se objektiivisesti katsoen ei voi sitä tehdä, niin onko silloin oikein, että valtio, jossa on paljon saaria ja siten väistämättä paljon sellaisia satamia, ei voi saada vastaavaa hyötyä satamainfrastruktuurilleen? Entä koheesio, jonka puolesta me kaikki taistelemme? Tai miten Amsterdamin sopimuksen näkymä siitä, että saarialueet tarvitsevat selvästikin erityistukea?
Arvoisa puhemies, minun on aika päättää puheenvuoroni, mutta merenkulusta puheen ollen haluan ilmaista suuren suruni äskettäin menehtyneiden lähimmäistemme puolesta, jotka matkustivat yhdellä niistä laivoista, jotka palvelevat useita Kreikan saaria ja jotka tarvitsevat todella paljon meidän huomiotamme. Tätä huomiota on osoitettava jatkuvasti, koska saaret ovat jatkuvasti olemassa omine erikoisominaisuuksineen, joita ei voi pyyhkiä pois.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, komission jäsen ja arvoisat kollegat, haluan ryhmäni nimissä kiittää mietinnön laatijaa perusteellisesta työstä tässä tärkeässä asiassa. Euroopan laajuisten verkkojen tarkoitus on nimenomaan sitoa EU:n eri alueet toisiinsa, jotta yhteismarkkinat voisivat toimia tehokkaasti. Mietinnön laatija on kuitenkin katsonut asiaa lähinnä suurten satamien näkökulmasta.
Rahdin tonnimäärät ovat tärkeitä mittareita, mutta ne eivät aina kerro koko totuutta. Tonnimääriin vaikuttaa ratkaisevasti myös rahdin laatu. Reuna-alueilla satamat ovat erityisen tärkeitä, vaikka rahti ja matkustajamäärät ovat pienempiä kuin ydinalueilla. Esitys rahtitonnimäärän nostamisesta 1,5 miljoonaan merisatamien osalta ja satamaluokituksen muuttaminen ei ryhmämme mielestä palvele Euroopan laajuisten verkkojen kehittämistä. Tämä merkitsisi sitä, että TEN-verkkoon kuuluvat satamat keskittyisivät tiheään asutuille ydinalueille ja monet harvaan asutut reuna-alueet jäisivät vastaavasti TEN-verkoston ulkopuolelle.
Toinen huononnus on vain kansainvälisen liikenteen lukeminen TEN-satamien matkustajamääriin. Esimerkiksi lauttaliikenne Skotlannin ja Pohjois-Irlannin välillä kuljettaa vuosittain 1,8 miljoonaa matkustajaa, mutta nämä satamat jäisivät TEN-verkoston ulkopuolelle, jos vain kansainvälinen liikenne luettaisiin mukaan. Tämä yhteys ei ole tärkeä vain Skotlannin ja Pohjois-Irlannin välillä, vaan sillä on merkitystä myös Irlannin tasavallan kannalta. Pienemmät, tärkeät satamat ja myös unionin sisäinen matkustajaliikenne on otettava paremmin huomioon, siksi ryhmämme vastustaa muun muassa tarkistuksia 3, 4, 5, 9 ja 10. Näiltä osin neuvoston kanta palvelee paremmin Euroopan laajuisten verkkojen kehittämistä.

Meijer
Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa vallitsee suuri moninaisuus, mutta olemme kuitenkin taipuvaisia yhdenmukaistamaan ja keskittämään kaiken. Näemme sen taas jälleen Piecykin mietinnössä, joka koskee merisatamia ja sisävesisatamia. Oikeastaan tässä mietinnössä ja sen tarkistuksissa on kysymys tietyistä hyvin erilaisista tilanteista. Aivan kuten aiemmin, kun käsiteltiin mereen kaadettavia jätteitä ja lentoliikennettä koskevia mietintöjä, meidän täytyy tehdä ero pohjoisen ja etelän välillä, pienen ja suuren välillä sekä voittoa tavoittelevan toiminnan ja ympäristöön suuntautuvan toiminnan välillä. Siksi Euroopan unionin koko alueen kaikkia satamia ei ole helppo arvioida käyttämällä samoja mittapuita. Joku voi nähdä mietinnössä ja sen tarkistuksissa mahdollisuuden vahvistaa sellaisten pienten satamien asemaa, jotka ovat oleellisen tärkeitä saarten ja syrjäisten rannikkoalueiden helppopääsyisyyden ja selviytymisen kannalta. Tämän näkemyksen mukaan kaikkien pienten satamien ja kaikkien lauttasatamien, joissa on paljon matkailuliikennettä, kuuluu päästä eurooppalaiseen luetteloon. Satamapolitiikassa suuntaudutaan silloin ennen kaikkea syrjäisten alueiden tukemiseen.
Pohjanmeren ja Englannin kanaalin ympäristön tiheään asutussa Euroopan osassa sijaitsee sitä vastoin erityisen suuria satamia, kuten minun kotikaupunkini Rotterdamin satama. Siellä käydään ankaraa kilpailua muun muassa mahdollisimman monien palvelujen tarjoamiseksi kuljetusyrityksille mahdollisimman edullisin hinnoin. Rotterdam haluaa pysyä maailman suurimpana satamana ja kilpailee samoista rahtivirroista Le Havren, Dunkerquen, Zeebruggen, Antwerpenin, Amsterdamin, Bremenin ja Hampurin satamien kanssa. On olemassa jopa sellainen käsitys, että Rotterdamin täytyy olla pääsatama, jossa muilta mantereilta Euroopan länsirannikolle saapuvat kaikki tavarat on siirrettävä laivoihin, jotka jakavat ne ympäröiviin satamiin. Myös muut suuret satamat pyrkivät kasvuun ja valta-asemaan.
Tämä kilpailu tapahtuu ympäristön ja suurten kaupunkien rahoituksellisen liikkumavaran kustannuksella. Eurooppalaisen satamapolitiikan pitäisi jossakin määrin estää tällaista ja mahdollistaa rahtivirtojen jakaminen suuremmalle alueelle. Valitettavasti olen jäänyt tähän asti kaipaamaan tätä ehdotuksista.

Van Dam
Arvoisa puhemies, Euroopan laajuisten verkkojen tarkoituksena on toimia Euroopan unionin eri alueiden välisenä yhdyssiteenä mutta myös välineenä kilpailukyvyn ja samalla työllisyyden parantamiseksi tietyillä alueilla.
Siinä yhteydessä painotetaan reittejä eri jäsenvaltioiden välillä. Johdonmukaisesti tämä tarkoittaa, että huomiota kiinnitetään hankkeisiin, jotka tuovat mukanaan rajat ylittävää hyötyä.
Eri jäsenvaltioiden kuljetustilanteet ovat kaikkea muuta kuin samankaltaiset. Eteläiset jäsenvaltiot käyttävät erityisesti maantie- ja rautatiekuljetuksia, mutta pohjoisemmissa maissa vesitse tapahtuville kuljetuksille on annettu huomattava rooli. Tätä taustaa vasten on itsestään selvää, että Euroopan laajuisiin verkkoihin sisältyy myös näitä kuljetusmuotoja ja niiden välistä vuorovaikutusta. Lisäksi tietysti sellaiset kuljetusmuodot, jotka vievät vähiten tilaa ja jotka kuormittavat vähiten ympäristöä, täytyy sisällyttää Euroopan laajuisiin verkkoihin.
Tämä on minun viitekehykseni kollega Piecykin mietintöön, joka koskee satamien asemaa Euroopan laajuisissa verkoissa. Merisatamat ovat usein Euroopan rahtivirtojen lähtö- ja päätepisteitä. Yhteydet satamia ympäröiviin alueisiin voidaan toteuttaa eri tavoin.
Tämä tarkoittaa, että lähes kaikki merisatamien kautta kulkevat tavarat joutuvat vaihtamaan kuljetusmuotoa yhden tai useamman kerran. Siirrot ja siten myös siirtoterminaalit ovat välttämättömiä. Näiden terminaalien sulkeminen pois Euroopan laajuisista verkoista ei varmastikaan edistä minkään kuljetusmuodon asemaa. Siksi voin lämpimin mielin hyväksyä esittelijän tätä asiaa koskevat huomautukset.
Jotta Euroopan laajuiset verkot voitaisiin pitää päämäärähakuisina ja hyvin järjestettyinä, on mahdotonta sisällyttää verkkoon kaikkia EU:n satamia. Siksi tietty vähimmäiskoko on välttämätön. Minusta esittelijän muotoilemat kriteerit vaikuttavat sopivan hyvin EP:n toivomiin puitteisiin.
Lyhyesti sanottuna, esittelijä on tehnyt ehdotuksia, joihin toivon neuvoston suhtautuvan lämpimästi.

Ripoll y Martínez de Bedoya
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella esittelijää hänen laatimastaan mietinnöstä. En aio käydä läpi niitä mietinnön kohtia, joista olemme samaa mieltä, vaan haluan korostaan muutamia seikkoja, jotka huolestuttavat minua ja jotka huolestuttavat monia parlamentin jäseniä.
Ensinnäkin minun on sanottava, että olen kotoisin kuten esittelijä hyvin tietää Välimeren saarilta, ja meistä tuntuu, että suuria ja pääasiassa pohjoisessa olevia satamia pyritään kehittämään eteläisten satamien sijaan. Pienet satamat, ja pääasiassa syrjäseutujen ja saarien satamat jäävät hieman meriliikenteen kehittämisen ulkopuolelle.
Tässä tapauksessa haluaisin, että tunnustettaisiin esimerkiksi myös se, että satamiin olisi tarpeen soveltaa samanlaista luokitustapaa kuin lentokenttiinkin. Huomiota ei siis kiinnitettäisi satamien luokitukseen, vaan varsinaisiin hankkeisiin: kyseessä olevaan hankkeeseen, sen tavoitteisiin, sen päämääriin ja kaikkiin niihin toimiin, joita tämä hankkeen puitteissa toteutetaan. Tämä olisi mielestäni hyvä tapa toimia.
Meidän tapauksessamme Baleaarien saarilla olen kotoisin Palma de Mallorcasta sijaitseva Palman satama jäisi Piecykin mietintöön sisältyvän ehdotuksen piiriin, mutta muut näiden saarten satamat jäisivät ehdotuksen ulkopuolelle, ja tämä koituisi lopulta lentoliikenteen hyödyksi. Joillekin saarille ja syrjäisille alueille tavarat ja matkustajat nimittäin saapuvat lentoteitse.
Me pyrimme parhaillaan kehittämään meriliikennettä vaihtoehtona lentoliikenteelle, sillä se on asia, joka kannattaa ottaa huomioon. Tuotuani esille nämä seikat, jotka eivät ole ristiriitaisia, mutta kylläkin tietyllä tavalla eroavia, haluan vain sanoa, että kannatamme mietintöä ja onnittelemme esittelijää.

Ortuondo Larrea
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella esittelijä Piecykiä hänen ripeästä ja erinomaisesta työskentelystään, ja haluaisin todeta tässä, että sain juuri selvityksen Maan ystävät -järjestöltä, joka tekee mielestäni kiinnostavaa vertailevaa tutkimusta.
Baskimaassa sijaitsevasta Pasajesin satamasta Hollannissa sijaitsevaan Vlissingeniin on suunnilleen yhtä pitkä matka meritse, maanteitse tai rautateitse. Määrätyn autoja ja asuntovaunuja sisältävän lastin kuljettamiseen riittäisi hyvin pieni 2000 tonnin alus niiden 204 rekka-auton tai seitsemän junan ja 102-vaunun sijaan, jotka lasketaan tarvittavan saman määrän kuljettamiseen.
Kun lasketaan ulkoisten kulujen kokonaissumma, joissa otetaan huomioon liikenteen ruuhkautuminen, onnettomuudet, melu, ilmansaasteet ja ilmastonmuutokset, näiden kolmen kuljetusmuodon välillä on huomattavia eroja: kustannukset laivalla ovat 74 000 euroa, rekka-autolla 130 000 ja rautateillä 99 000 euroa. Johtopäätös, jota meidän on mielestäni puollettava, on se, että merikuljetus on tarkoituksenmukaisin ratkaisu ja että juuri siihen meidän on kohdistettava julkisia varojamme. Meidän on myös valittava, mitkä satamat ovat tärkeimpiä kuten jäsen Piecyk toteaa, ja siitä olen samaa mieltä ja ne satamat, jotka täyttävät intermodaaliterminaalin kriteerit, ja ennen kaikkea ne satamat, jotka auttavat meitä säästämään eniten ympäristökustannuksissa.
Muiden mietintöön sisältyvien johtopäätösten osalta puollan enemmän jäsen Piecykin mielipidettä kuin neuvoston kantaa, joka on rajoittavampi. Jotkut pitävät sitä laajempana, mutta minun mielestäni se on rajoittavampi, mitä tulee unionin tähän tarkoitukseen kohdistamien varojen tehokkuuteen.

Lisi
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella mietinnön esittelijää, joka on tehnyt merkittävää työtä, kun ottaa huomioon sen lyhyen ajan, joka hänellä oli käytössään.
Melkein kaikki kollegat ovat jo sanoneet, että tosiasiassa kuljetusten, erityisesti merikuljetusten ja merisatamien, tilanteet ovat erilaisia ja moninaisia unionin alueella: tilanne ei ole sama etelän maissa ja pohjoisen maissa; liikkuvien tavaroiden tai matkustajien määrä ja painoarvo eivät ole samat.
Jos kuitenkin haluamme ja me haluamme, sillä meistä näin on ehdottomasti toimittava että myös meri- ja jokisatamat liitetään osaksi Euroopan laajuisten liikenneverkkojen järjestelmää ja että ne voivat siis muodostua järjestelmäksi, meidän on ehdottomasti otettava käyttöön arvojärjestys ja luokitus.
Olen itse kotoisin maasta, jossa on 8 000 kilometriä rannikkoa ja jonka etujen mukaista olisi todellakin voida liittää mahdollisimman moni satama luokkaan "eurooppalainen satama". Meillä pitää kuitenkin olla rohkeutta tehdä valintoja, jotka voivat olla vaikeita juuri siksi, että jos emme tee strategisia valintoja, joiden avulla voidaan konkreettisesti määritellä, mitkä ovat niitä paikkakuntia ja satamia, joilla on vaadittavat ominaisuudet, vaarana on, että toimemme ovat hyödyttömiä jo sitä paitsi vähäisten rahoitustenkin takia meidän pitäisi pikemminkin puhua tästä asiasta, sillä käytössämme on vain 400 miljoonaa euroa. Vaarana on siis, että emme toimi tehokkaasti. Avoimeksi jää tietenkin vielä yksi kysymys kysymys, josta olen samaa mieltä ja jonka muut kollegat ottivat esille ja jonka pitää siitä syystä olla keskeinen osa sovittelua eli kysymys saarista ja erittäin harvaan asutuista alueista: kyse on siis siitä, että näiden eri maiden ja alueiden satamien ei pidä joutua kärsimään siksi, että niiden ominaisuudet poikkeavat siitä, mitä olemme kuvanneet.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, Euroopan laajuisten verkkojen perustamisesta lähtien olen ollut vesiliikenneyhteyksien ja laivayhteyksien puolestapuhuja, ja siksi ette varmaan ihmettele sitä, että tuon esiin hieman erilaisen näkökulman. Mitä kilpailuun tulee, markkinat vaikuttavat ratkaisevasti merisatamien kehitykseen. Siitä olemme kaikki yksimielisiä. Tähän perustaan meidän ei pitäisi puuttua. Sen vuoksi pyydän painokkaasti, vaikka Georg istuu vieressäni, että parlamentti harkitsee vielä viime vuoden maaliskuussa tekemäänsä päätöstä. Parlamentti haluaa 1,5 miljoonan tonnin vuosittaista rahtitonnimäärää, mutta on järjetöntä olla hyödyntämättä vähintään 1 miljoonan tonnin satamien kapasiteettia, varsinkin, mikäli Euroopan laajuisten verkkojen strategiset edellytykset täyttyvät. Luottakaamme tosiaan markkinavoimiin ja antakaamme pienemmillekin satamille tilaisuus!
Haluamme edistää lyhyen matkan merikuljetuksia. Siihen tarvitaan pieniäkin satamia. Ne voivat antaa arvokasta apua. Ne muodostamat liityntäkohtia, kenties pieniä mutta tärkeitä liityntäkohtia, ja nyt halutaan kiistellä puolesta miljoonasta ja jättää pienet satamat ulkopuolelle? Mitä toisi 1,5 miljoonan tonnin vähimmäistonnimäärä? Se jättäisi ulkopuolelle asiakirjojeni mukaan kenties 30 satamaa Euroopassa ja koskisi ennen kaikkea syrjäisiä alueita tai nimenomaan rakenteellisesti heikkoja rannikkoalueita. Se ei voi olla tarkoituksemme. Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon investoimisessa on järkeä vain, jos luomme todellisia laajalle ulottuvia verkkoja, jotka hyödyttävät kaikkia unionin kansalaisia. Tulevaisuuteen suuntautuva meristrategia ei saa olla poissulkeva, vaan sen pitää olla laaja-alainen. Pyydän esittelijää ja puhujia tukemaan sitä viisaasti.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Piecykiä hänen tekemästään työstä. Sisävesisatamia ja intermodaaliterminaaleja koskeva kysymys on hyvin monimutkainen, ja haluaisin korostaa sitä laajaa yksimielisyyttä, joka on saatu aikaan. Olemme kaikki yksimielisiä siitä, että Euroopan laajuisen liikenneverkon on oltava multimodaaliverkko. Uskomme, että olemme kaikki samaa mieltä myös siitä, että tärkeimmät liityntäkohdat on sisällytettävä päätökseen, ja uskon meidän olevan myös sitä mieltä, että nykyiset Euroopan laajuista verkkoa koskevat säädökset, jotka liittyvät satamiin, eivät ole riittäviä ja että satamien aseman vahvistaminen tässä verkossa auttaa myös lujittamaan Euroopan laajuista verkkoa.
Parlamentin ja komission välillä vallitsee uskoakseni laaja yksimielisyys suurimmasta osasta keskustelun aiheena olevista asioista. Olemme samaa mieltä siitä, että jos liitämme verkkoon liian monta satamaa, se voi haitata Euroopan laajuisuuden käsitettä ja että sen vuoksi verkkoon pitäisi liittää sellaisia sisävesisatamia, jotka ovat tärkeimpiä strategisessa mielessä. Uskon myös, että parlamentti ja komissio ovat yksimielisiä siitä, että sisävesisatamat ovat tärkeä osa verkkoa ja että niillä on tärkeä rooli koko tässä prosessissa.
Tänään emme puhu taloudellisesta tuesta, mutta haluaisin kuitenkin sanoa tässä kohtaa, että mielestämme taloudellista tukea täytyisi käyttää oikein eikä sitä pitäisi kohdistaa sellaisiin suprastruktuurihankkeisiin, joilla voi loppujen lopuksi olla kielteisiä vaikutuksia kilpailuun. Kaikesta huolimatta joidenkin asioiden osalta eteneminen voi olla vaikeaa, sillä vaikka parlamentin ja komission osalta voisimmekin päästä paremmin eteenpäin, on muistettava neuvoston merkittävä rooli tässä päätöksenteossa.
Kommentoin lyhyesti tärkeimpiä tarkistuksia. Tarkistus 4: sisävesisatamien kynnyksen nostaminen 300 000:sta 500 000:een tonniin. Komissio hyväksyy tämän tarkistuksen täysin. Piecykin mietinnössä tätä ajatusta perustellaan nimenomaan sen vuoksi, ettei laitteiston määrä olisi lopulta liian suuri Euroopan laajuisen verkon käsiteltäväksi.
Komission kannalta paras ratkaisu olisi se, että päätökseen sisällytettäisiin vain ne satamat, jotka sisältyvät näihin rajoihin ja joissa on sen lisäksi laitteistot uudelleenlastausta varten. Neuvosto ei uskoaksemme hyväksy tätä mielipidettä, mutta mielestämme liikenteen määrä itsessään ei ole riittävä peruste. Mielestämme on otettava huomioon määrälliset ja laadulliset perusteet.
Merisatamat: tarkistukset 5, 9 ja 10. Mekin voisimme hyväksyä ajatuksen, että kokonaismäärää nostettaisiin 1,5 miljoonaan tonniin tai 200 000 matkustajaan, ja voisimme olla samaa mieltä myös siitä, että neuvoston esittämä luokitus poistetaan. Tästä asiasta tullaan varmasti vielä keskustelemaan neuvostossa.
Tarkistuksissa 6 ja 7 tuodaan jälleen esille sisäsatamia koskeva kartta, ja komissio hyväksyy ne. Mielestämme on kuitenkin tärkeämpää sen korostaminen, että sisäsatamat ovat verkon osana, eikä kysymys siitä, onko ne merkitty kartalle vai ei, ole mielestämme tärkeä. Se on mielestämme toissijainen ongelma. Tärkeää on se, kuuluvatko ne selkeästi verkkoon. Mielestämme kompromissiratkaisu voisi olla ehkä se, että luovumme intermodaaliterminaaleja kuvaavasta kartasta ja että ehdotuksessa ilmaistaan tarkemmin ja selkeämmin, halutaanko sellaiset ohjeet, joissa korostetaan, että intermodaaliterminaalit kuuluvat verkkoon, emmekä siis ala keskustelemaan kartasta, joka vain hankaloittaisi asioita.
Ongelmat, jotka liittyvät yhteisön rahoituksen ulkopuolelle jääviin suprastruktuureihin: tarkistukset 8 ja 10. Komissio kannattaa myös näitä tarkistuksia, ja on totta, että ajattelemme silti tämän keskustelun aiheuttavan ongelmia. Puollamme tarkistusten tavoitetta, mutta emme kuitenkaan voi hyväksyä niiden sanamuotoa. Ensinnäkin sen vuoksi, että mielestämme ei ole sopivaa puhua rahoituksesta näiden ohjeiden yhteydessä, ja toiseksi sen takia, että siihen viittaaminen on tarpeetonta. On totta, että ne hanketyypit, joihin parlamentti viittaa puhuessaan suprastruktuureista, eivät kuulu yleishyödyllisiin hankkeisiin, ja näin ollen niihin ei myönnetä rahoitusta. Tämän vuoksi keskustelu asiasta on tietyssä mielessä turhaa.
Esitän vielä kommentin tarkistuksesta 15. Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 15 sen tavoitteen osalta. Mielestämme tarkistukseen sisältyvä ajatus on moitteeton, vaikka tämänkin osalta olemme sitä mieltä, että sen sanamuotoa pitäisi tutkia hieman tarkemmin ongelmien välttämiseksi.
Lopuksi, mitä yhteisön kustannuksiin, valtionapuun ja kilpailuun liittyviin kysymyksiin tulee, pidämme tärkeänä ja aiheellisena, että niistä keskusteltaisiin tulevaisuudessa, ja tässä mielessä pitäisi mielestämme työskennellä ratkaisun löytämiseksi tähän ja muihin jäljellä oleviin ongelmiin kaikkien osapuolten edut huomioon ottaen. Uskomme myös, että on mahdollista päästä yksimielisyyteen parlamentin erinomaisen työn pohjalta.

Puhemies
Kiitokset teille, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Tieliikenteen ajoneuvojen mitat ja painot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0231/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta [COM(2000) 137 - C5-0164/2000 - 2000/0060(COD)].

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kyseessä on harvinaisen tekninen asia, jolla on kuitenkin vaikutuksia jokapäiväiseen elämään Euroopassa ja yhteismarkkinoilla.
Tässä oikeudellisessa tilanteessa korkein sallittu henkilöliikenteessä olevien ajoneuvojen pituus vaihtelee paljon Euroopan yhteisön eri jäsenvaltioissa. Seitsemässä valtiossa se on 12 metriä, yhdessä 13,7 metriä, kahdessa 14,5 metriä ja viidessä 15 metriä. Tätä oikeudellista rajaa ei ole yhteensovitettu yhteisössä, koska sitä ei ole sisällytetty direktiiviin 96/53. Toistaiseksi ainoastaan enintään 12 metrin pituiset linja-autot ovat voineet liikennöidä vapaasti koko Euroopan unionin alueella. Komissio laati ministerineuvoston pyynnöstä ehdotuksen henkilöliikenteessä olevien ajoneuvojen sisällyttämisestä direktiiviin 96/53, jäykkien linja-autojen pituuden yhteensovittamiseksi sekä linja-autojen ja perävaunujen irrotettavia varusteita koskevan tilanteen selkeyttämiseksi. Komission työ johti käsiteltävänä olevaan ehdotukseen. On syytä tietää, että valtioissa, joissa ei sallita virallisesti 15 metrin pituisten linja-autojen käyttöä, niitä ei kuitenkaan käytännössä kielletä tai käännytetä rajalta. Täten voimme vahvistaa, että ehdotus ainoastaan virallistaa nykyisen käytännön vahvistaen yhteismarkkinasäännöt koko Euroopan unionille.
On selvää, että linja-autojen pituuden lisäämiseen on kaupallisia syitä. 15 metrin pituiseen linja-autoon mahtuu noin 67 matkustajaa, eli 16 matkustajaa enemmän kuin 12 metrin pituiseen linja-autoon. Kilpailunäkökohdat siis selvästi saavat eräät liikennöijät siirtymään pidempien linja-autojen käyttöön. Tapauksissa, joissa linja-auto kulkee täytenä, on parempi jo ympäristösyistä käyttää suurempia linja-autoja. Lopuksi ehdotus selkeyttää linja-autojen irrotettavien varusteiden, lähinnä suksilaatikoiden, tilannetta, koska irrotettavat varusteet otetaan huomioon sallitussa enimmäispituudessa.
Henkilökohtaisesti kannatan pakollista kolmen akselin käyttöä yli 12 metrin pituisissa linja-autoissa, koska muutoin ne todennäköisesti ylittäisivät suurimman sallitun akselipainon. Kolmella akselilla turvaamme paremmat liikennesopimukset ja pienemmän rasituksen teille. Myös muut ehdotetut toimet ovat tyydyttäviä, kuten linja-auto/perävaunu-yhdistelmän enimmäispituuden vahvistaminen kuorma-auto/perävaunu-yhdistelmän enimmäispituuden tasolle. Näiden kaikkien sallittu kokonaispituus on 18,75 metriä. Tässä yhteydessä on muistutettava, että linja-autojen enimmäisleveys on noussut 1. tammikuuta 2000 lähtien 2,5 metristä 2,55 metriin. Jäykkien linja-autojen enimmäisleveyden lisääminen johtaa todennäköisesti vastaavaan muutokseen myös tavarakuljetuksiin tarkoitettuja jäykkiä kuorma-autoja koskevassa lainsäädännössä, vaikka näiden ajoneuvojen kysyntä ei lienekään kovin runsasta.
Linja-autojen sopivan käsiteltävyyden tärkeimmät perusteet ovat ympyräalueessa kääntyminen ja sivuttaissiirtymä (outswing). Nämä perusteet on vahvistettu tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien ja niiden perävaunujen massaa ja mittoja koskevassa direktiivissä 97/27. Vaikka tässä direktiivissä sallitaan jäsenvaltioita koskevia poikkeuksia, sen perusteita olisi noudatettava Euroopan tasolla ja niitä olisi sovellettava myös pitempiin jäykkiin linja-autoihin kuin mitä direktiivissä on ehdotettu. Tämä johtuu siitä, että sekä kaupunkiliikenteessä käytettävien linja-autojen että pitkän matkan linja-autojen on usein kuljettava kaupungin keskustan kapeilla kaduilla ruuhka-aikaan, jolloin liikenteessä on myös paljon muita autoja, moottoripyöriä, pyöräilijöitä ja jalankulkijoita. Jos 15 metrin pituisilla linja-autoilla on hankaluuksia liikennöidä tietyillä paikoilla, kuten historialliset keskukset, kapeat kadut ja niin edelleen, paikallisten tai kansallisten viranomaisten olisi ilmoitettava rajoituksista, jotka on otettava huomioon, ja katsonkin, että tämä on oikea järjestely.
Haluan viitata kolmen tarkistukseen, jotka tehtiin valiokunnassamme. Ensimmäisessä määrätään siirtymäkaudesta, jonka aikana kaupunkiliikenteessä voidaan käyttää linja-autoja, jotka ovat vielä sallittuja mutta eivät direktiivissä esitettyjen uusien vaatimusten mukaisia. Mikäli siirtymäaika rajoitetaan 31. joulukuuta 2009, takaraja olisi liian lyhyt, koska se rajoittaisi huomattavasti toistaiseksi sallittujen yli 12 metrin pituisten linja-autojen käyttöikää. Tästä aiheutuisi kohtuutonta taloudellista haittaa yrityksille, jotka ovat hyväuskoisesti hankkineet tai panneet liikenteeseen tällaisia linja-autoja ennen direktiivin voimaan tulemista.
Toisessa tarkistuksessa katsotaan, että on tehtävä selväksi, että kyse on jäykistä linja-autoista eikä nivellinja-autoista. Mikäli kaksiakselisten linja-autojen enimmäispituus kasvaa, on 12 metrin pituisiin linja-autoihin sallittava myös irrotettavat lisävarusteet kuten suksilaatikot. Lisäksi tämä pituuksien kasvaminen edellyttää, että valmistajat etsivät painon alentamiseksi vaihtoehtoisia materiaaleja ja uusia varusteluratkaisuja, jotta yli 12 mutta selvästi alle 15 metrin pituisia linja-autoja voidaan valmistaa ja rekisteröidä kaksiakselisina ajoneuvoina.
Kolmannessa tarkistuksessa puhutaan lisävarusteista, kuten suksilaatikoista, ja linja-autojen kääntömahdollisuuksista. Liikenteen PO:n esittämää ehdotusta direktiivin 69/53 muuttamiseksi ulkosiirtymävaran mittausmenetelmien ja raja-arvojen aloilla käsiteltäessä linja-autojen enimmäispituudeksi rajattaisiin 14,6 metriä. Tämä on ristiriidassa direktiivin 1 artiklan kanssa, jossa vähintään kolmiakselisten linja-autojen pituudeksi vahvistetaan 15 metriä. Linja-autot ovat 40 cm pienempiä.
Muista ehdotetuista tarkistuksista en voi olla samaa mieltä liberaaliryhmän esittämän tarkistuksen 4 kanssa, koska kuten sanoin valiokunnassakin, se ei sovi direktiivin henkeen. Sosiaalidemokraattisen ryhmän ehdottama tarkistus 6 saa suostumukseni. Sen kahden muun tarkistuksen, 5 ja 7, osalta, joissa esitetään kahteen vuoteen ulottuvaa siirtymäkautta, totean, että siirtymäkausi on liioiteltu. Haluaisin täsmennyksiä sosiaalidemokraateilta ja komissiolta hyväksyäkseni, mutta kahden vuoden siirtymäkausi tuntuu minusta pitkältä. Voisin esittää ehkä pienempää aikaväliä, mikäli komissio suostuu.

Koch
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sallikaa minun aloittaa kiittämällä linja-autojen valmistajia, yrittäjiä ja kuljettajia. He ovat kärjessä liikenneturvallisuudessa ja ympäristöystävällisyydessä. Euroopan komissio julkaisi jo kaksi ja puoli vuotta sitten kertomuksen 15 metriä pitkien kaupunki- ja turistiliikenteessä käytettävien linja-autojen käytöstä ja osoitti siinä kilpailun vääristymiä EU:n jäsenvaltioiden kuljetusyritysten välillä ja esitti samalla kiitettäviä katsauksia turvallisuuden ja mukavuuden lisäämisestä. Nyt puhumme vihdoin vastaavasta, lähes kuukausittain vaatimastani direktiivistä.
Nyt tarvitaan kiireesti myönteisiä merkkejä, koska monien jäsenvaltioiden yksipuoliset energian hintaa koskevat päätökset kärjistävät nyt kilpailun vääristymiä, minkä vuoksi monien kansalaisten usko Euroopan unioniin on kadonnut. Antakaamme tänään sellaisia; ensinnäkin yhdenmukaistamalla jäykkien linja-autojen ja jäykkien linja-auto/perävaunu-yhdistelmien enimmäispituudet, ja toiseksi: selvittämällä irrotettavien varusteiden, kuten perävaunujen ja suksilaatikoiden tilanne, ja kolmanneksi: autojen kaarretestiä koskevia vaatimuksia on mukautettava tieteellis-tekniseen edistymiseen ja näin ollen vuodesta 1996 alkaen käytännössä testattuun YK:n Euroopan talouskomission sääntöön.
Lisäksi on täysin toissijaisuusperiaatteen mukaista, että jäsenvaltioille myönnetään pitkä vuoteen 2015 asti ulottuva siirtymäaika, jonka aikana ne saavat ottaa sisäisessä liikenteessään käyttöön sellaisia linja-autoja, jotka ovat tosin sallittuja nyt, mutta eivät vastaa vielä tämän uuden direktiivin vaatimuksia. Paikalliset ja alueelliset viranomaiset saavat tietysti edelleen kieltää 15 metriä pitkien linja-autojen liikenteen liikenneteknisesti ongelmallisilla paikoilla, kuten kaupunkien historiallisten keskustojen ahtailla kaduilla. Muuta kansallista markkinoiden suojaa emme kuitenkaan tarvitse.
Kiitän ja onnittelen esittelijää, ja pyydän teitä hyväksymään tarkistukset 1, 2, 3 ja 6.

Honeyball
Arvoisa puhemies, pidän ehdotusta yleisesti ottaen myönteisenä, koska se täydentää aiempaa direktiiviä ja auttaa välttämään epäoikeudenmukaista kilpailua ja siinä otetaan huomion turvallisuusnäkökohdat. Olemme kuitenkin huolissamme, koska mielestämme olisi parempi edistyä maantiekuljetuksia ympäristöystävällisemmissä kuljetusmuodoissa, kuten rautatiekuljetuksissa, kuin jatkaa maanteiden kapasiteetin kasvattamista.
Tarkistuksista tuemme käytössäolevien linja-autojen siirtymävaihetta eli tarkistusta 1, jossa edelleen mahdollistetaan se, että teollisuus voi noudattaa uusia vaatimuksia. Sanoisin jäsen Hatzidakisille, että tuo teollisuudelle myönnetty 24 kuukautta on vähemmän kuin sallittiin alkuperäisessä vuoden 1996 direktiivissä, jossa siirtymävaihe oli neljä vuotta. Nyt teollisuus on tyytyväinen kahteen vuoteen. Teollisuuden ei ole pakko käyttää tuota aikaa, mutta se on tarvittaessa käytettävissä.
Lisäksi tuemme ehdotusta yli 12 metrin mutta alle 15 metrin pituisten linja-autojen, joissa on kaksi akselia, säilyttämisestä julkisessa liikenteessä joissakin jäsenvaltioissa, koska tämä ei käsittääksemme vaaranna turvallisuutta.
Lopuksi tuemme vahvasti komission kantaa 1 artiklan 3 kohdan b alakohdasta, joka vastaa vuoden 1996 direktiivin liitteen 1.1, 1.4 ja 1.5 kohtaa. Uskomme, että tämä on paras tae turvallisuudelle. PSE-ryhmä ei tue tarkistusta 3, koska ehdotettu uusi testi ei varmista asianmukaista käsiteltävyyttä eikä siksi täysin vastaa hyväksyttäviä turvavaatimuksia.

Sanders-Ten Holte
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, käsiteltävänämme olevassa direktiivissä pyritään siihen, että linja-autot voisivat kulkea tulevaisuudessa esteittä Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden alueella. Se on hyvä asia, ja ryhmäni tukeekin sitä. ELDR-ryhmä on iloinen siitä periaatteesta, että myös pitkät linja-autot, joiden enimmäispituus on 15 metriä ja joiden täytyy samalla täyttää samat turvallisuus- ja painonormit, saavat nyt kulkea kaikissa jäsenvaltioissa. Tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden kannalta on välttämätöntä, että myös kuljetusalalla yhdenmukaistetaan tämäntyyppiset asiat ja että liike-elämä voi luottaa yhteisiin pelisääntöihin. Tämän direktiivin nyt tarjoama mahdollisuus käyttää myös pitempiä linja-autoja kansainvälisillä reiteillä on mielestämme tehokas. Se tuottaa myös voittoa. Suuri kapasiteetti tekee kuljetuksesta tehokkaampaa käytön kannalta, mikä tuo mukanaan voittoa sekä kuljetusyhtiölle että kuluttajille. Pitempi linja-auto mahdollistaa myös maanteiden tehokkaamman käytön, mikä tarkoittaa voittoa ympäristön kannalta.
Ryhmäni kuitenkin myös vastustaa ehdotusta, esimerkiksi 1 artiklan 3 kohdan a alakohtaa. On lisäksi mahdollista säännellä liikaa, ja niin on mielestämme sen velvoitteen tapauksessa, että kaikkien yli 12 metriä pitkien linja-autojen pitää olla kolmiakselisia huolimatta näiden linja-autojen käyttötarkoituksesta. Tämä loukkaa mielestämme valmistajan vapautta. Yhdessä asiakkaan kanssa täytyy voida määritellä, kuinka monta akselia on tarpeen, jotta voitaisiin täyttää turvallisuus- ja painonormit, koska läheskään kaikkien linja-autojen kuormitus ei ole yhtä suuri. Ajatelkaa vaikka VIP-käyttöön tarkoitettuja linja-autoja. Tämä tarkoittaa käytännössä, että käyttökustannuksiin ei pidä tarpeettomasti vaikuttaa kielteisesti käyttämällä kolmatta akselia, joka tarkkaan ottaen ei ole tarpeellinen.
Monet vaikuttivat olevan tästä kanssani samaa mieltä valiokunnan kokouksessa, ja siksi olen esittänyt ryhmäni nimissä jälleen tarkistusta tästä pyrkimyksestä.
Arvoisa puhemies, esittelijä on vielä terävöittänyt direktiiviä ja suunnannut enemmän käytäntöön, mistä haluan kiittää häntä lämpimästi.

Bouwman
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, käsittelemme täällä linja-autoja ja sitä, että joissakin Euroopan maissa on ollut erilaisia käytäntöjä, niin että sallittu pituus vaihtelee 12 metristä loppujen lopuksi jopa 15 metriin. On joka tapauksessa järkevää yhdenmukaistaa tämä asia mahdollisimman pitkälle.
On sanottu pari mukavaa asiaa vaikutuksista, joita tällä voi olla esimerkiksi tehokkuuteen, turvallisuuteen ja ympäristöön. Siksi kenkä puristaa parista kohdasta. On luonnollisesti kysymys joistakin kuljetusmuodoista, tässä tapauksessa maantiekuljetuksista, joihin sovelletaan myös ympäristönormeja. Ajattelen tässä euronormeja, jotka alkavat koskea kuorma-autoja, minkä myötä suhdeluvut ympäristölle koituvissa hyödyissä voivat muuttua esimerkiksi rautateihin nähden. Tilanne ei kuitenkaan ole läheskään aina tällainen.
Sallinette minun tarkastella hieman linja-autoa, siis suurempaa linja-autoa, ja ympäristöä. Yhtäältä saattaa olla kysymys tilanteesta, jolloin - kuten Sanders-Ten Holte totesi - kuljetukset ovat edullisempia ja tehokkaampia, minkä myötä mahdollisesti pienyrittäjät voivat ehkä alkaa ansaita enemmän tällä alalla, siis tehdä voittoa ja niin edelleen. Toisaalta hinnat alkavat laskea, mikä vaikuttaa epäilemättä siten, että - tämä on tällä hetkellä oikein hyvin nähtävissä - erityisen edullista matkustamista linja-autolla käytetään valtavasti. Toisin sanoen voin kyllä hyväksyä linja-autojen pidentämisen ympäristön vuoksi ja joidenkin muidenkin näkökohtien vuoksi, mutta samalla syntyy muita sivuvaikutuksia, joita tällä direktiivillä ei oikeastaan lainkaan säännellä ja joita ei tässä voidakaan säännellä mutta joihin haluamme kuitenkin pyytää kiinnittämään huomiota.
Tietyn liikkumavaran salliminen valmistajille on mielestäni oikein muutosten toteuttamiseksi. Kuten Sanders-Ten Holte mainitsi, kolme akselia eivät ole aina välttämättömiä, mutta olisi parempi kuitenkin vahvistaa hyvä direktiivi.

Vatanen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensiksi tunnustus aktiiviselle esittelijä Hatzidakikselle hänen mietinnöstään. Bussien eurooppalaiset mitat vaikuttavat triviaalilta asialta, mutta näin ei asia suinkaan ole. Tavoitteenamme olevat dynaamiset sisämarkkinat voivat toteutua vain, jos kaikki pelaajat noudattavat samoja sääntöjä. Todellisen kehityksen moottorina oleva kilpailu syntyy silloin, kun liikennöitsijät voivat tarjota palveluksiaan yli rajojen. Kreikkalaisia liikennöitsijöitä meillä Suomessa ei vielä ole, mutta skotlantilaiset ovat jo saaneet vankan jalansijan. Nuukuus kannattaa.
Myönteisen kilpailun leviämisen jatkumisen takaamiseksi meidän on yhteensovitettava bussien normit. Yhtenäiset mitat merkitsevät myös valmistajalle kustannussäästöä, mikä näkyy matkalipun hinnassa ja EU-kansalaisen kukkarossa. Nykyinen direktiivi on puutteellinen, koska se johtaa bussien suureen kirjavuuteen eri jäsenvaltioissa, mikä vaikeuttaa turvallisuusnormien laatimista. Viime päivien traagiset uutiset Kreikasta edellyttävät meiltä ehdotonta suhtautumista turvallisuussääntöjen luomiseen ja noudattamiseen.
Komissio on oikeassa ehdottaessaan 15 metriä pitkien linja-autojen sallimista. Mitä enemmän ihmisiä on linja-autossa, sitä halvemmaksi matkustaminen tulee. Puhumattakaan tunnelmasta, joka nousee eksponentiaalisesti matkustajamäärän lisääntyessä. Myös ympäristösyistä on suositeltavaa käyttää pitkiä linja-autoja. Joukkoliikenteen suosiminen vähentää ruuhkia taajamissa, sillä muutama puolityhjä henkilöauto vie 60 henkilön bussin tilan.
Esittelijä Hatzidakis on oikeassa siinä, että olisi kohtuutonta vaatia kotimaisessa käytössä olevien bussien osalta siirtymäajan päättymistä jo vuonna 2009. Emme saa EU:lle ystäviä sillä, että vielä hyvässä kunnossa olevat bussit romutetaan ennen aikojaan. Samalla romutamme myös helposti yrittäjän ja kadunmiehen uskon EU-päättäjien maalaisjärkeen.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin kiittää jäsen Hatzidakisia siitä erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt laatiessaan tätä teknisesti hyvin monimutkaista ehdotusta. Komissio on iloinen siitä, että mietinnössä tuodaan esille tarve etsiä tasapainoa kaupallisten ja kilpailuun liittyvien näkökohtien välillä ja samalla kuitenkin taataan toisaalta teknisen kehityksen ja toisaalta turvallisuuden varmistaminen. Nämä tavoitteet ovat luonnollisestikin myös meidän tavoitteenamme.
Tekstin tavoite on selkeä, ja se onkin täällä jo sanottu: laatia yhtenäiset kuljetuspalveluissa käytettävien jäykkien linja-autojen mittoja koskevat säännöt. Nykyisissä lainsäädännöissä on paljon vaihtelua, ne ovat hyvin erilaisia, ja tähän yhdenmukaistamiseen on selkeä tarve.
Jotta ymmärtäisitte paremmin sen, mitä aion sanoa myöhemmin komission reaktiosta eri tarkistuksiin, haluan selventää, että ehdotuksen tavoitteena on mielestämme se, että suurin sallittu pituus koko Euroopan unionissa on 15 metriä, edellyttäen, että täytetään kaksi vaatimusta: ensinnäkin, kun pituus on 1215 metriä, linja-autossa on oltava kolme akselia tämä on tärkeä asia, jota kommentoin myöhemmin ja johon liittyy myös joitakin seikkoja, joista täytyy keskustella ja toiseksi, linja-autojen on oltava ohjattavia, eli niiden ohjattavuuden on oltava yhteisön lainsäädännön mukainen.
Puhukaamme ensimmäisestä vaatimuksesta: kolmesta akselista. Komission väittämän mukaan kolmea akselia koskeva kysymys on erittäin tärkeä, mikäli halutaan varmistaa, että linja-auton koosta huolimatta niiden paino jakautuu tasaisesti eikä aiheuta ongelmia maanteillä. Tämä on erittäin tärkeä kysymys. Ymmärrämme kyllä, että voidaan keskustella siitä, ovatko kaikki linja-autot samanlaisia vai eivät, mutta mielestämme se, että saivarreltaisiin yksityiskohtaisista ratkaisuista, olisi loppujen lopuksi huonompi vaihtoehto. Mielestämme kolmen akselin käyttö yli 12 metriä pitkissä linja-autoissa on yksinkertaisin tapa ratkaista ongelmat. Tämän vuoksi komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 2 ja 4, joilla pyritään lieventämään tätä vaatimusta esittämällä, että kolmen akselin käyttö olisi pakollista vain yli 13,5 tai enintään 15 metriä pitkissä linja-autoissa. Tällä olisi mielestämme kielteisiä vaikutuksia kuten olemme aiemmin sanoneet infrastruktuureihin.
Toinen ehdotukseemme sisältyvä vaatimus on, että ajoneuvon on läpäistävä määrätynlainen ohjattavuustesti. Millainen ohjattavuustesti? Sellainen, joka vastaa niitä vaatimuksia, jotka tällä hetkellä sisältyvät direktiiviin 97/27, jossa tämä testi liitetään myös valmistamista koskeviin sääntöihin. Tämä on mielestämme avainkysymys, ja tämän vuoksi komissio ei myöskään voi mitenkään hyväksyä tarkistusta 3, koska siinä pyritään laatimaan erilaiset ohjattavuutta koskevat säännöt, jotka eivät ole yhtä tiukat kuin olemassa olevat säännöt. Niitä olisi tietenkin helpompi noudattaa, mutta ne aiheuttaisivat turvallisuusriskejä tällaisille ajoneuvoille.
Komissio ei hyväksy myöskään tarkistuksia 5 ja 7. Molemmissa pyritään lykkäämään direktiivin voimaantuloa. Tämä aiheuttaa tietenkin käytännön ongelmia, sillä jos haluamme vauhdittaa sisämarkkinoiden rakentamista, kaikki, mikä nopeuttaa prosessia, on myönteistä, mutta viivytykset sen sijaan aiheuttaisivat suuria ongelmia. Myös tarkistusta 6 on vaikea hyväksyä, sillä mielestämme sille ei ole olemassa riittäviä teknisiä perusteita. Pidämme kuitenkin järkevänä sitä, että niiden nykyisin sallittujen 15 metriä pitkien linja-autojen osalta, jotka eivät täytä edellä mainittuja kolmen akselin käyttöä ja ohjattavuutta koskevia ehtoja, sovellettaisiin siirtymäaikaa, ja että tämä siirtymäaika olisi pitempi kuin alun perin on määrätty. Aikaisemmin siirtymäajan takarajaksi ehdotettiin vuotta 2009. Komission mielestä tämä aika on ehkä liian lyhyt, ja voisimme suostua siihen, että direktiivi sallisi kyseisten linja-autojen liikennöinnin vuoteen 2015 asti.

Puhemies
Sydämelliset kiitokset, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.
(Istunto päättyi klo 20.50.)

