2. Üzbegisztán (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a hat, Üzbegisztánról szóló állásfoglalási indítvány
Katrin Saks
(ET) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, szeretnék mindenkit emlékeztetni arra, amit a francia elnök, Nicolas Sarkozy ebben a teremben néhány napja mondott: mindenki, aki nem tartja tiszteletben az értékeinket, és csak szerződéseket akar elnyerni, minden szempontból veszít. Üzbegisztán és egész Közép-Ázsia esetében fennáll a veszély, hogy a régió energiaforrásainak kiaknázásakor az egyes országok érdekei érvényesülnek közös értékeink helyett. Sajnos ezt tükrözi az a tény is, hogy úgy tűnik, képtelenek vagyunk megállapodni egy, az EPP és az UEN csoportok elképzelése szerinti, az emberi jogi helyzet javulásának elmaradása esetén az üzbég tisztviselők vízumtilalmának hathónapos feloldását tartalmazó tanácsi határozatról szóló állásfoglalási indítványról sem.
Az állásfoglalási indítvány szót ejt az üzbegisztáni, igencsak kritikus emberi jogi helyzetről is. Eddig azonban az a felfogás uralkodott Üzbegisztánban, és ezt a saját fülemmel hallottam, hogy az emberi jogok az ország belügyének számítanak. Ezzel nem érthetünk egyet, és mindenkit arra kérek, hogy támogassák az állásfoglalási indítvány első, élesebb megfogalmazású változatát.
Elisabeth Jeggle  
Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Demokratikus intézményként nem hagyhatjuk, hogy az emberi jogokat bárhol a világon a sárba tiporják. De ugyanilyen elfogadhatatlan, hogy ebben a házban a diplomáciai kapcsolatokat és a parlamentek közötti együttműködést átgondolatlanul veszélybe sodorják. A Európai Parlament Szocialista Képviselőcsoportja, a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport és a baloldali képviselőcsoportok által beadott állásfoglalási indítványok gyakorlatilag egy diplomáciai roncsderbit jelentenének.
A Parlament legutóbbi állásfoglalásában 2006 októberében elköteleztük magunkat egy konstruktív, párbeszédre épülő megoldás mellett. Ma azonban nem a párbeszéd útját keressük, hanem felégetjük a hidakat. Képviselőcsoportom ebben nem vesz részt, és arra kérem önöket is, hogy szavazzanak a PSE, az ALDE és a baloldal által beterjesztett indítvány ellen.
A mi képviselőcsoportunk és a Nemzetek Európájáért Unió Képviselőcsoportja által benyújtott állásfoglalási indítvány mellett a következők szólnak: az üzbegisztáni politikai helyzet a legkevésbé sem kielégítő. Az emberi jogok helyzete továbbra is sok szempontból aggasztó. Mindennek dacára, van bizonyos előrelépés. Például az EU és Üzbegisztán közötti emberi jogi párbeszéd első köre idén május 8-9-én lezajlott. Az Európai Parlament által hozandó bármiféle állásfoglalásnak összhangban kell lennie a jelenlegi helyzettel.
Adam Bielan  
Elnök asszony, szeretnék először is köszönetet mondani az állásfoglalás társszerzőinek. Ugyanakkor, figyelembe véve a 2004-es, az emberi jogok védelméről szóló közösségi iránymutatásokat, szeretném külön kiemelni, hogy javítani kell az Európai Unió és Üzbegisztán viszonyát. Arra is felhívnám a figyelmet, hogy ezt a kapcsolatot csak a demokrácia, a jogállamiság és főleg az emberi jogok tiszteletben tartásának elveire lehet alapozni.
Ezen kívül, az Üzbegisztánt sújtó bizonyos szankciók hathónapos felfüggesztéséről szóló döntéssel kapcsolatban: támogatom azt a kezdeményezést, hogy kísérjük figyelemmel az emberi jogok helyzetének alakulását az országban. Az üzbég igazságügyi minisztériumnak az emberi jogok betartását megfigyelő hivatal elismeréséről szóló negatív döntése is mutatja, hogy többet kell tennünk ezen a területen.
A Parlament szomszédságpolitikáért, így az üzbegisztáni szomszédságpolitikáért is felelős alelnökeként arra kérem a nemzetközi intézményeket és különösen az üzbég hatóságokat, hogy támogassák a civil társadalom kialakulását Üzbegisztánban.
Hélène Flautre  
szerző. - (FR) Elnök asszony, ennek az állásfoglalásnak egyszerű a célja: kimondani az igazságot. Ezt várja tőlünk az üzbég nép és az emberi jogi aktivisták.
A dolog azért sürgős, mert az utóbbi hónapokban több újságírót és másként gondolkodót öltek meg, az október 15-i tanács végeredményét pedig - helytelenül - Karimov elnök győzelmének állították be. A pontos helyzet az, hogy a szankciókat 12 hónappal meghosszabbították, mert nem történt nyomozás az abidjani mészárlás ügyében, és a szakértői találkozók nem jártak eredménnyel.
A vízumtilalom hathónapos felfüggesztésével kapcsolatban pedig megállapodtunk abban, hogy abban az esetben, ha a megadott kiváló feltételek hat hónapon belül nem teljesülnek - például nem engedik be az ENSZ különleges megbízottjait - akkor a tilalom meghosszabbításra kerül.
Másrészről viszont, nem vagyunk elégedettek az emberi jogok területén állítólag elért előrelépéssel. A halálbüntetés eltörlése például még mindig nem történt meg, és az EU és Üzbegisztán közötti emberi jogi párbeszéd szünetel.
Végezetül, az állásfoglalás elítéli több független újságíró és másként gondolkodó meggyilkolását, és komoly, független nyomozást követel.
Aggaszt a PPE és az UEN szándéka. Tovább akarnak menni, mint az összes tagállam, és a Tanács lépését nem csak a vízumtilalom felfüggesztéseként, hanem egyenesen a vízum eltörléseként értelmezik. A harmadik bekezdés kimondja, hogy a szankciók eredménytelensége az üzbég rezsim számára bátorító, aminek sem logikailag, sem politikailag nincs értelme. A szöveg nem említi a 13 emberi jogi aktivistát, akiknek azonnali szabadon bocsátását Pöttering elnök úr levélben követelte.
Végül, a 9. bekezdés megemlíti a Human Rights Watch nehéz helyzetét. Ezzel nem is lenne semmi baj, de ez a szervezet egyértelműen kimondta, hogy nem szeretné, ha megemlítenék egy olyan állásfoglalásban, ami pontatlan is, és egyaránt káros az emberi jogi aktivistákra és az üzbég emberekre nézve, és amit a diktátor Karimov elnök végeredményben úgyis propagandacélokra fog felhasználni, mint azt mindannyian tudjuk.
Ezért arra kérem a PPE és az UEN tagjait, hogy ebben az ügyben az üzbég nép érdekében tanúsítsanak komolyságot, és támogassák a mi állásfoglalási indítványunkat, ami csakis az igazat tartalmazza az üzbegisztáni emberi jogi helyzetről.
Marios Matsakis  
szerző. - Elnök asszony, Karimov zsarnok rendszerének 1989 óta tartó uralma a demokrácia megcsúfolása. A Karimov-rezsim felelős a terror és a korrupció uralmáért az országban, aminek persze az üzbég nép az áldozata. Ez a nép önkényes letartóztatásoknak és fogva tartásnak, kínzásnak és igazságtalan bánásmódnak van kitéve nap mint nap, és a nemzetközi közösség és az EU felszólításai dacára Karimov továbbra sem változtat semmin.
A helyzet nagyon hasonló egy másik ország zsarnoki vezetőjének esetére, aki szintén fittyet hány a demokratikus reformokra való felszólításokra. A szaúd-arábiai Abdullah királyra gondolok, akinek országában a nőknek nincs választójoga, sőt, még autót sem vezethetnek, és ahol az emberi jogok súlyos megsértése a mindennapi gyakorlat része.
Ebben az ügyben sajnos néhány EU-ország kormánya kettős mércével mér: keményen támadják Karimovot - teljes joggal - de Abdullah királlyal kesztyűs kézzel bánnak. Sőt, Abdullahnak fényes fogadtatásban volt része Angliában és Olaszországban.
Üzbegisztán és Szaúd-Arábia között az a fő különbség a pénz, és nem is kevés pénz; amíg Abdullah király a milliárdjait Nagy-Britanniában és Olaszországban költi el, addig a durva emberi jogi sérelmek és a demokratikus intézmények semmibe vétele úgy tűnik, nemigen szúr szemet. Gondolom, ezért lehet az, hogy amikor azt javasoltam, hogy ma kerüljön terítékre Szaúd-Arábia is, majdnem minden képviselőcsoport ellenezte a dolgot. Remélem legközelebb több érzékenységet tanúsítanak.
Erik Meijer  
Elnök asszony, Üzbegisztánnak radikális változásra van szüksége. A kezdeti lendületet megtörte a 2005. május 13-i erőszak, ami több száz tüntető életébe került. Azóta a külvilág feltűnően hosszú ideje hallgat. Alig történt valami a 2005. október 27-i vita óta.
De a Szovjetunió széthullása után nem csak a Ukrajnában, Grúziában és Fehéroroszországban vette át a hatalmat egy autoritárius rezsim, hanem - ami kevésbé köztudott -Türkmenisztánban és Üzbegisztánban is. Ott nem a demokrácia győzött, hanem egy kis csoport, amelynek tagjai korábban a régi államapparátusban és a biztonsági erők tagjaiként szereztek tapasztalatokat.
A hatalmon maradáson kívül más céljuk nem volt; ezek az emberek az állam eszközeit magántulajdonuknak tekintették, manipulálták a választási eredményeket, az ellenzéknek a lehető legkevesebb teret engedték, gátolták a szabadságért dolgozó szervezetek működését, korlátozták a sajtószabadságot és, amikor szükséges volt, erőszakhoz is folyamodtak saját népük ellen. Sajnos Üzbegisztánban ma is ez a helyzet.
Európa Üzbegisztánnal kapcsolatos hozzáállását máig túl nagy mértékben befolyásolják gazdasági és katonai érdekei. Úgy tűnik, az üzbegisztáni diktatúra azért maradhatott fenn, mert hasznosnak bizonyult az afganisztáni katonai beavatkozás során. Ez a hozzáállás teljes mértékben tönkretenné Európa emberi jogokkal és demokráciával kapcsolatos szándékainak hitelességét. Európa nem rendelheti alá az üzbégek jogait és szabadságát más szempontoknak.
Karin Scheele
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, a német tanácsi elnökség ideje alatt, a német szövetségi kormány nyílt nyomásgyakorlására az Üzbegisztán elleni szankciókat azzal a feltétellel enyhítették, hogy Karimov elnök kormánya javít az emberi jogi helyzeten. De az üzbég börtönükben továbbra is zajlanak a kínzások; az emberi jogi helyzet semmit sem javult. A nemzetközi szervezetektől tudjuk ezt, amelyek a civil társadalmat ért komoly támadásokról számolnak be. Nem csak az emberi jogi szervezetek, hanem a nőjogi szervezetek, az információs központok és sok más szervezet is érintett. Az emberi jogi aktivisták gyakran hosszú börtönbüntetéseket kapnak és sok aktivista, köztük újságírók is, menekülni kényszerült.
Nem enyhíthetjük a szankciókat, és semmiképpen nem törölhetjük el őket. Újra be fog bizonyosodni, hogy még ebben a Parlamentben is relativizálódnak az emberi jogok, amikor a nyersanyagokhoz való hozzáférés forog kockán. Ezt nem fogadhatjuk el, és ezt egyértelműen jeleznünk is kell a szavazatunkkal.
Raül Romeva i Rueda
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök asszony, én is arra szeretném felhasználni a vita által nyújtott alkalmat, hogy felhívjam a ház figyelmét egy olyan embercsoportra, amelynek tagjait különösen üldözik Üzbegisztánban, és nem is csak ott, hanem Türkmenisztánban is. A leszbikus, meleg, biszexuális és transznemű közösségről van szó.
A melegek és leszbikusok sokszor kettős üldözés áldozatai, mert egyben aktivisták is. Sokakra, akik nyíltan vállalják, hogy melegek vagy leszbikusok, vagy annak mondják őket, 2 és 5 év közötti börtön vár.
Azt hiszem, amikor általánosságban az emberi jogokról esik szó, abba minden emberi jogot beleértünk, de hajlamosak vagyunk megfeledkezni erről a csoportról amelynek külön segítségre van szüksége, és amely az EBESZ legutóbbi találkozóján sok kormány érthetetlen ellenállásával szemben próbálta ezt az igényét érvényesíteni.
Azt hiszem, ez olyasmi, amit nem szabad elfelejtenünk, és amire mindenképpen vissza kell térnünk az Európai Unió és Közép-Ázsia közötti kapcsolatokról szóló vita folyamán.
Józef Pinior
Elnök asszony, először is, nagyon aggaszt a PPE-DE csoport hozzáállása az emberi jogok üzbegisztáni helyzetéhez. Nem szabad bedőlnünk az üzbég kormány kétszínű igyekezetének, hogy a demokratikus változás látszatát keltve, az EU-hoz közeledve tisztességesnek tüntesse fel magát.
Nem, Üzbegisztán nem fejlődött semmit az utóbbi két évben. A kormány továbbra sem engedélyezte az andijani gyilkosságok független kivizsgálását. Az ENSZ-jelentés szerint az emberi jogokat továbbra is semmibe veszik és még mindig alkalmazzák a kínzást. A rendszer politikai ellenfeleinek nincs joga a szabad véleménnyilvánításra. A sajtó még mindig a kormány kezében van. Elítéljük a jelenlegi helyzetet, és a ki kívánjuk vizsgálni a kormány esetleges felelősségét két, a kormányt nyíltan kritizáló ember, egy színházi igazgató és egy újságíró meggyilkolása kapcsán.
Nem támogathatjuk Karimov elnök december 23-i látszat-újraválasztását, és nagyon óvatosnak kell lennünk az üzbég politikai helyzettel kapcsolatban, még akkor is, ha bizonyos nemzeti érdekek sérülnek emiatt. Az Európai Unióban az emberi jogok sosem rendelődhetnek alá a gazdasági kapcsolatoknak.
Danuta Hübner
A Bizottság tagja. - Elnök asszony, a nemrégiben elfogadott új közép-ázsiai stratégia tükrözi az Európai Unió elkötelezettségét a régióban a szélesebb körű és hosszú távú szerepvállalás és együttműködés mellett. Az EU és a közép-ázsiai országok, köztük Üzbegisztán is, megegyeztek arról, hogy az emberi jogok, a jogállamiság, a felelős kormányzás és a demokratizálódás a stratégia fő elemei lesznek.
Meg kívánjuk erősíteni az emberi jogok védelmének és a független bírói hatalom létrehozásának és fejlesztésének támogatását, így fenntartható módon hozzájárulva a jogállamiság és a nemzetközi emberi jogi normák megszilárdulásához Közép-Ázsiában.
Az EU és Üzbegisztán kapcsolatait ebben a kontextusban kell értelmezni, ahol az emberi jogok és a demokratizálódás területén a pozitív lépésekre ösztönzés a párbeszéd és az együttműködés alapja. Az utóbbi néhány évben az üzbég külkapcsolatok nehéz időszakon mentek át, főleg a 2005. májusi abidjani események után, és továbbra is nagyon aggaszt minket az emberi jogok helyzete.
Szilárdan hiszünk abban, hogy jobb esélyünk van az emberi jogok helyzetében a javulás előmozdítására együttműködés által, mint az ország elszigetelésével. Elszigeteléssel már próbálkoztunk, sikertelenül. Örömmel nyugtázzuk a kapcsolat újbóli felvételét, ami az utóbbi egy évben megtörtént; az EU-Üzbegisztán Együttműködési Tanács megegyezett a rendszeres emberi jogi párbeszédről, aminek első fordulója idén májusban volt. Az andijani eseményekről két fordulóban zajlottak eddig szakértői egyeztetések. Párbeszédet tervezünk az üzbég civil társadalommal is a médiaszabadságról, mégpedig a jövő év elején Taskentben. Szintén örömmel fogadtuk a Habeas Corpus bevezetését és a halálbüntetés eltörlését, ami a várakozások szerint 2008 januárjától lép majd életbe.
Az Általános Ügyek Tanácsának legutóbbi ülésén az EU tagállamai megegyeztek abban, hogy megújítják a korlátozó intézkedéseket, de ugyanakkor megegyeztek a vízumtilalom feltételes felfüggesztéséről is. A Tanács felszólította Üzbegisztánt, hogy teljesítse nemzetközi egyezményekben vállalt emberi jogi kötelezettségeit, különösen az érintett nemzetközi szervezetek képviselőinek a rabokhoz való hozzáférésének tekintetében, működjön együtt az ENSZ különleges előadóival, ne gördítsen akadályt a nem kormányzati szervezetek munkája elé és engedje szabadon a letartóztatott emberi jogokért küzdőket, illetve fejezze be a zaklatásukat.
A Tanács kijelentette, hogy a vízumkorlátozások megszüntetését hat hónap múlva vizsgálják majd felül, amikor is azt vizsgálják meg, hogy Üzbegisztán tett-e lépéseket a feltételek teljesülése felé. Az üzbég hatóságok beleegyeztek, hogy folytatják az emberi jogoktól szóló egyeztetést, a jövő év elején az EU-Üzbegisztán Együttműködési Tanács keretein belül.
Üzbegisztán nyitottnak mutatkozott a Bizottsággal való egyeztetésre az üzbég politikai intézmények, vagyis a parlament és az igazságszolgáltatás reformjának közösségi támogatásának módjairól; minderről bővebben szó esik majd az Együttműködési Tanácsban. Az a tény, hogy az EU korlátozó intézkedései továbbra is érvényben maradnak, egyértelmű jelzés az üzbégek és a szélesebb közönség felé is, hogy igen aggasztónak találjuk az üzbegisztáni helyzetet.
Üzbegisztán előtt még hosszú út áll az emberi jogok területén, és továbbra is nyomás alatt fogjuk tartani az üzbég felet, a Tanács véleményével összhangban, és az emberi jogok helyzetének egyértelmű javulására számítunk.
Az emberi jogok továbbra is fontos és nehéz kérdést jelentenek majd az üzbég külkapcsolatokban, de a Bizottság úgy véli, hogy a kapcsolat fenntartása a legjobb módja a pozitív változások előidézésének.
Elnök
A vitát lezárom.
Szavazásra a viták után kerül majd sor.
(Az eljárási szabályzat 142. cikkének megfelelően rövidítve.)
Véronique Mathieu  
írásban. - (FR) Amikor Európa felemeli a szavát, a szabadságjogok helyzete javul.
Az Európai Uniónak kötelessége a 2005-ben, az értelmetlen és teljes mértékben büntetlenül maradt, az EBESZ és a Human Rights Watch szerint 500-1000 életet követelő andijani elnyomás után megkezdett politikát folytatni. A sok kihívás (energiaellátás, terrorizmus, szabadságjogok) miatt Európának minden korábbinál több erőforrást kell mozgósítania ezen a területen. A legsürgősebb feladat az emberi jogok védelme és az, hogy az Üzbegisztánnal fenntartott jó kapcsolat feltételéül szabjuk az alapvető emberi jogok biztosításának javulását. Az EU nem hagyhatja figyelmen kívül a jogállamiság megcsúfolását és Mark Weil, a taskenti rezsim ismer kritikusának tavaly szeptemberi meggyilkolását. Az üzbég parlament nemrég több lépést is tett a halálbüntetés eltörlése és az igazságszolgáltatás javítása felé. Habár ezek a lépések még mindig elégtelenek, az Európai Unió határozottsága eredményt hozott, és ellentmond egy elfogadhatatlan és veszélyes reálpolitikának. Még tovább kell mennünk a demokrácia és a politikai stabilitás elérése érdekében, de végre van remény. Üzbegisztán feladata, hogy megőrizze ezt a reményt, és Európával valódi partnerséget építsen ki.
