Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, en käyttänyt eilen puheenvuoroa istunnon alussa, mutta haluaisin kuitenkin täsmentää erästä kysymystä, joka liittyy parlamentin puhemiehen eilisiin sanoihin. Niin sanottua Espanjan terrorisminvastaista sopimusta esiteltäessä parlamentin puhemies sanoi, että lukuisat järjestöt ja ammattiyhdistykset ovat allekirjoittaneet sen ja kirkkokin mainittiin. Haluan saattaa kaikkien jäsenten tiedoksi, että näin ei ole, vaikka hallitus ja työväenpuolue ovat yrittäneet painostaa siihen suuntaan. Edes Madridin hallitusta tukevat puolueet eivät ole allekirjoittaneet tuota julkilausumaa, ja minun on kaikella kunnioituksella sanottava, että Baskimaan tilanne, josta täällä niin usein puhutaan, on monimutkainen ja se edellyttää vuoropuhelua, jota on pyydetty esimerkiksi puhemiehelle antamassani julistuksessa, jonka on allekirjoittanut yli 4000 katalonialaisen älymystön ja kulttuurin edustajaa.
Lopuksi haluan sanoa teille, että tilanne on niin mutkikas ja siinä on niin paljon eri vivahteita, että parlamentin puhemiehen Fontainen oma puolue muodostaa Ranskassa Bayonnessa, Biarritzissa ja Anglet'ssa pidettävissä kunnallisvaaleissa koalition kansallismielisten baskipuolueiden kanssa, myös jäsen Gorostiagan puolueen kanssa, jonka nimeen minä en menisi vannomaan, mutta tuskinpa niin tekee puhemies Fontainekaan.

Tannock
Arvoisa puhemies, viime lauantaina kuoli Marie-José, joka oli Italian viimeinen kuningatar ja Italian kuningas Albertin tytär. Hän oli tunnustettu demokraatti ja historioitsija. Valitettavasti hän ei elänyt niin pitkään, että olisi saanut nähdä poikansa ja lapsenlapsensa, jotka on määrätty maanpakoon, palaavan kotimaahansa. Näin ollen hänen hautajaisiaan ei - häpeällistä kyllä - voitu pitää Italiassa, koska näille ei annettu lupaa osallistua niihin.
Tälle Italian perustuslain säännökselle ei ole sijaa uudenaikaisessa Euroopassa, ja se on selvästi yhteisön perustamissopimuksien mukaisen vapaan liikkuvuuden periaatteen vastainen. Olen yrittänyt kolmesti saada parlamentilta tukea, jotta tämä laki voitaisiin tuomita. Ihmisoikeustuomioistuin tekee parhaillaan asiasta päätöstä, eikä asian ajamisesta luovuta. Vetoan Italian hallitukseen, jotta se käyttäisi hyväkseen kuningatar Marie-Josén valitettavan kuoleman suomaa tilaisuutta ja täyttäisi oikeudelliset velvoitteensa Euroopan unioniin nähden siten, että hallitus takaisi prinsseille samat oikeudet kuin kaikille muillekin Italian kansalaisille ja antaisi heidän palata kotiin.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Päätös kiireellisestä käsittelystä
Varela Suanzes-Carpegna
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, haluan ilmaista kalatalousvaliokunnan puolesta, että me paheksumme tätä kiireellistä menettelyä, jota neuvosto pyysi parlamentilta 18. tammikuuta ja jonka takia meitä pyydetään esittämään lausuntomme ennen 14:ttä helmikuuta. Sitouduimme käsittelemään tätä lainsäädäntöehdotusta mahdollisimman pian ja uutterasti valiokunnassa, mutta noudattaen kuitenkin aina säädettyä lainsäädäntömenettelyä. Siksi äänestys toimitetaan 13. helmikuuta Strasbourgin täysistunnossa, mikä on jo kirjattu esityslistaan.
Arvoisa puhemies, koska nämä viime hetken kiireet ovat olleet tavallisia viime aikoina, haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kertoa, että parlamentti noudattaa aikataulua, jonka komissio ja neuvosto tietävät jo pitkän aikaa etukäteen, vuotta aikaisemmin. Sen pitäisi mahdollistaa, että ne, ja siten myös me, voivat käsitellä näitä ehdotuksia asianmukaisesti.
Meitä kuultiin myöhäisessä vaiheessa, tarkemmin sanottuna 7. joulukuuta, mutta siitä huolimatta me nimitimme esittelijäksi jäsen Nicholsonin, joka esitteli mietintöluonnoksensa heti eli 8. joulukuuta. Kuten sanoin, aikomuksenamme on toimittaa valiokuntaäänestys maanantaina 5. helmikuuta ja keskustella mietinnöstä Strasbourgin täysistunnossa maanantaina 12. helmikuuta, jotta voisimme toimittaa äänestyksen 13. päivä ja noudattaa siten haluttua aikataulua. Haluamme yksinkertaisesti osoittaa, että tahtomme on mitä parhain ja asenteemme erinomainen, mutta emme halua, että meiltä pyydetään mahdottomia ja vielä vähemmän tekemään työtämme huonosti.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön noudattaa kiireellistä käsittelyä.)

BSE:n torjumiseksi tehtyjen toimenpiteiden edistyminen yhteisön tasolla ja jäsenvaltioissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma BSE:n torjumiseksi tehtyjen toimenpiteiden edistymisestä yhteisön tasolla ja jäsenvaltioissa.

Byrne
. (EN) Olen tyytyväinen saatuani tilaisuuden kertoa parlamentille BSE:hen liittyvistä viimeisimmistä tapahtumista. Monet teistä olivat läsnä, kun puhuin maatalousvaliokunnassa viime viikolla. Sallinette kuitenkin, että teen hyvin lyhyen yhteenvedon viime viikkojen päätapahtumista.
1. tammikuuta tuli voimaan tärkeitä uusia toimenpiteitä. Näihin sisältyi liha- ja luujauhon käyttökielto sekä se, että on testattava yli 30 kuukauden ikäiset eläimet, jotka on tarkoitettu ravintoketjuun. Komissio kirjoitti 4. tammikuuta maatalousministereille pyytääkseen vastauksia laajaan kyselyyn, joka koskee BSE:hen liittyvien toimien täytäntöönpanoa. Viime maanantaina maatalousneuvostolle annettiin työskentelyasiakirja, jossa tehtiin yhteenveto vastauksista. 17. tammikuuta julkaistiin tieteellisen ohjauskomitean lausunto joistakin BSE:hen liittyvistä kysymyksistä, joita komissio oli esittänyt.
Tämä määräsi maanantaina pidetyn maatalousneuvoston esityslistan. Tavanomaisten, hyvin pitkällisten keskustelujen jälkeen jäsenvaltiot sopivat seuraavista pääsuuntaviivoista. Luulihan käyttö kielletään. Märehtijöistä saatu rasva, joka on tarkoitettu eläinten ravinnoksi, on lämpökäsiteltävä, ja ruhoista on poistettava selkäranka. Kaikki nämä kolme suuntaviivaa perustuvat suoraan neuvostossa aikaisemmin käytyihin keskusteluihin, jotka koskivat niitä toimia, joihin on tarpeen ryhtyä kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi. Suuntaviivat pohjautuvat myös tiedekomitean kantaan.
Aion esitellä tulevien päivien aikana kaikkia näitä asioita koskevat ehdotukset pysyvälle eläinlääkintäkomitealle. Ehdotukset johtavat tietenkin tarkastuksien määrän kasvamiseen ja mahdollisesti hyvin korkeisiin kustannuksiin. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin valmiit hyväksymään lähes mitä toimia hyvänsä, jotta voidaan varmistaa, että naudanliha on nyt turvallista.
On todellakin hyvin valitettavaa, että on kestänyt näin kauan, ennen kuin BSE:tä on ryhdytty päättäväisesti torjumaan. Siitä on vain seitsemän kuukautta, kun komissio ei saanut taakseen määräenemmistöä, jotta olisi voitu kieltää aivojen ja selkäytimen käyttö ihmisten ja eläinten ravinnossa. Myöskään kaikki jäsenvaltiot eivät kieltäneet tyydyttävästi liha- ja luujauhon antamista märehtijöille.
Haluaisin nyt tarkastella ehdotuksia, jotka komissio aikoo tehdä pysyvälle eläinlääkintäkomitealle. Ensinnäkin, ehdotusta, joka liittyy luulihaan: komissio harkitsee piakkoin sellaisen ehdotuksen tekemistä, jolla kielletään kaikenikäisien märehtijöiden kaikista luista valmistetun luulihan käyttö. On sellaisiakin tapauksia, joissa sellainen aines on turvallista, joka on peräisin muista luista kuin pääkallosta ja selkärangasta tai nuorien eläimien luista. Tämä tuo mukanaan kuitenkin merkittäviä valvontaongelmia, ja näissä oloissa on järkevää määrätä täydellinen kielto.
Lisään vielä, että kuluttajien mielestä on aina vain vastenmielisempää käyttää luulihaa. Luulihaa tuottava teollisuudenala on myös halunnut tällaista kieltoa. Ehdotetun toimen pitäisi tästä syystä olla erittäin tervetullut niin teollisuudenalan kuin kuluttajienkin kannalta. Kun kyse on sulatetusta rasvasta, komissio ehdottaa, että märehtijöistä peräisin olevat rasvat, jotka on tarkoitettu märehtijöiden ravinnoksi, pitää painekeittää, nykyisen vaatimuksen lisäksi, jonka mukaan rasvat on suodatettava supersuodattimen läpi. Komissio aikoo myös toimia sen kannan perusteella, jonka mukaisesti märehtijöistä peräisin olevat rasvat pitää kerätä ainoastaan erillisistä rasvakudoksista, kun rasvoja annetaan vasikoille maidonvastikkeena.
Meidän on kuitenkin myös ajateltava sitä, voidaanko nämä muutokset panna kunnolla täytäntöön. Aiheuttaako esimerkiksi valvonta ongelmia, kun erilaisten rasvojen välillä on tehtävä ero? Jos näin on, onko suoranaisesti kiellettävä märehtijöistä peräisin olevan rasvan käyttö märehtijöiden ravinnossa? Jos näin on, miten takaamme sen, että korvaavat rasvat ovat turvallisia?
Märehtijöistä peräisin olevaan rasvaan liittyy vielä yksi näkökohta: kansalaisten on varmasti vaikea uskoa, että eläinten ravinnoksi tarkoitetun märehtijöistä peräisin olevan rasvan kohdalla noudatetaan korkeampia normeja kuin ihmisten ravinnon ollessa kyseessä. Tilanne on kuitenkin tämä, ja aion oikaista tämän käsityksen.
Selkärangasta puheen ollen komissio aikoo vaatia, että ruhoista poistetaan selkäranka, jos epäillään liha- ja luujauhon käyttökiellon tehokkuutta tai jollei voida osoittaa, että on hyvin epätodennäköistä, että eläimissä itää BSE. Tässä noudatetaan tieteellisen ohjauskomitean lausuntoa.
Tässäkin yhteydessä on taas tärkeitä asioita, joita on tarkasteltava. Missä selkäranka pitäisi poistaa? Jos se tehdään teurastamossa, jota on helpointa valvoa, se vaikuttaa naudanruhojen varastointiin ja kuljetukseen. Mikrobiologisessa käsittelyssä on myös riskejä, koska käsiteltävien ruhojen määrä kasvaa. Jos sen sijaan vaaditaan ruhojen poistamista teurastamoista ja jälleenmyyntipisteistä, luiden talteen ottamisen ja tuhoamisen valvonta aiheuttaa ongelmia. Meidän on yhtä lailla oltava tietoisia siitä, miten tämä vaikuttaa kuluttajiin. Jos tiedekomitean suositukset pannaan tiukasti täytäntöön, se edellyttää sitä, että yli 12 kuukauden ikäisistä eläimistä on poistettava selkäranka, kuten Ranskassa nykyään tehdään. Tämä johtaa siihen, että jotkin hyvin suositut liharuoat joudutaan kieltämään, kuten esimerkiksi T-luupihvit ja bistecca fiorentina (firenzeläinen grillattu T-luupihvi).
Lopuksi, mitkä jäsenvaltiot pitäisi vapauttaa vaatimuksesta? Pitäisikö esimerkiksi sellaisten jäsenvaltioiden kuin Itävalta, Ruotsi ja Suomi, joista ei edelleenkään ole löytynyt BSE-tautitapauksia, saada vapautus? Nämä kaikki ovat asioita, joita komissio tarkastelee kiireellisesti ja joita se käsittelee ehdotuksessaan.
Toivon, että näiden huomioiden avulla on helpompi keskittää huomio niihin hyvin monimutkaisiin asioihin, jotka johtuvat ensi näkemältä suhteellisen yksinkertaisesta toimesta. Olen tietoinen siitä, että valvontaan liittyvä kysymys on huolenaihe. Tältä osin on rauhoittavaa todeta, miten ministerit vastasivat 4. tammikuuta päivättyyn kirjeeseeni. Kaikki jäsenvaltiot painottavat nyt sitä, että ne asettavat BSE:hen liittyvien toimien turvallisen täytäntöönpanon aivan etusijalle.
Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto jatkaa tältä osin tarkastusohjelmaansa. Lopuksi, harkitsen lähitulevaisuudessa sellaisen ehdotuksen tekemistä - lisäkannustimena, jolla pyritään parantamaan toimien täytäntöönpanoa - jossa jäsenvaltioita vaaditaan esittämään kuukausittain kertomus siitä, miten ne ovat panneet täytäntöön BSE:n valvontaan liittyvät toimet. Yhdistynyt kuningaskunta ja Portugali joutuvat jo laatimaan tällaisen kertomuksen; tämä kuuluu niiden naudanlihan vientiä rajoittaviin toimiin. Keino on mielestäni ollut korvaamattoman arvokas, kun on pyritty takaamaan, että valvontaa harjoitetaan aktiivisesti. Tähän olisi tästä syystä ryhdyttävä mielestäni myös yhteisön tasolla.

Böge
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat, haluan antaa teille tunnustusta, komission jäsen Byrne, erittäin ansiokkaasta toiminnasta pyrkiessänne saamaan ennalta ehkäisevän kuluttajansuojan pysyvästi osaksi Euroopan unionia. Tämä on totta: monet hyvin kauaskantoiset ratkaisut ovat kaiketi siksi välttämättömiä, että menneisyydessä tehdyt virheet vaivaavat meitä yhä edelleen. Tällä kohdin haluan sanoa erittäin selvästi: BSE liittyy pitkälti valtion laiminlyönteihin, törkeään huolimattomuuteen Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myös monenlaisiin laiminlyönteihin komissiossa vuoteen 1996 saakka - sanon nimenomaan, että en tunne ketään, joka on tehnyt kaiken oikein BSE:n torjunnassa. Erittäin tunnusomaisia ovat valtion laiminlyönnit, virheisiin puututtiin liian myöhään, ratkaisut tehtiin liian myöhään, ja kun ratkaistiin tai kiellettiin, ei valvottu riittävästi. Tämä vaivaa meitä vieläkin. Siksi nämä toimet, jotka te, hyvä komission jäsen, esittelitte, ovat varmaankin välttämättömiä ja oikeita, ja me vetoamme jäsenvaltioihin, jotta nämä todella tekisivät kaikkensa pikaisen täytäntöönpanon puolesta.
Haluan kuitenkin myös sanoa selvästi: parlamentti vaati marraskuussa kaikkien yli 18 kuukautta vanhojen eläinten testaamista, ja hyvä komission jäsen, näen tässä vaaran. Kun nykyisessä poistamisohjelmassa puhutaan testaamisesta tai elintarvikeketjusta poistamisesta ennalta ehkäisevän kuluttajansuojan nimissä ja jotkut jäsenvaltiot testaavat kaikki eläimet, toiset testaavat tai poistavat elintarvikeketjusta, silloin tilastot ovat vuoden lopussa vääristyneet. Tämä ei käy päinsä!

Sen vuoksi olisi hyvä, jos sanoisitte jotakin tähän asiaan. Haluan myös vedota teihin unionin ulkopuolisia maita koskevan ongelman mahdollisimman pikaiseksi selvittämiseksi, sillä myös siellä meillä on valtava potentiaali aikaisempina vuosina viedyn saastuneen aineksen vuoksi. Tässäkin kysymys on yhtenäisestä kuluttajansuojasta. Sitten meidän on yksinkertaisesti otettava huomioon taloudelliset tekijät. On vaarana, että Euroopassa menetetään satojatuhansia työpaikkoja, ja siksi komission tulisikin tutkia, emmekö voisi jakaa taloudellista rasitusta tasaisesti ja solidaarisesti kaikkien kesken, kuten Ranskassa, esimerkiksi maksun, lihaveron tai vaikkapa maataloustuotteiden arvonlisäveron nostamisen avulla niin, että hävittämiseen voidaan löytää järkevä ratkaisu. Meidän on tehtävä kaikkemme, myös maatalouden talousarvion ohjelmien yhteydessä, jotta voimme viedä eläimet esimerkiksi alakohtaisten sopimusten avulla 20 prosenttia tai 30 prosenttia helpommin markkinoille, muutoin emme saa asioita enää ollenkaan hallintaan.
(Suosionosoituksia)

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, olemme tilanteessa, jossa olemme olleet nyt kuusi vuotta. Oikeastaan Graefe zu Baringdorfin pitäisi puhua heti minun jälkeeni, silloin koolla olisivat ne ihmiset, jotka ovat kuuden vuoden ajan keskittyneet työssään lähinnä vain BSE:hen. Euroopan parlamentti on vaatinut yli kuuden vuoden ajan paljolti sitä, mitä maatalousministerit nyt päättivät - sanokaamme puoliksi vapaaehtoisesti, puoliksi pakosta. Komission jäsen Byrne viittasi siihen. Mitenkäs se nyt olikaan riskialttiin aineksen poistamisen kanssa? Sitähän kaikki jäsenvaltiot ovat yrittäneet estää ja viivyttää niin pitkään kuin mahdollista. Komission jäsen Byrne, kun nyt sitten kuulen, että on vaikeaa ajatella selkärangan poistamista elintarvikeketjusta, niin sehän on taas uskomatonta. Mitä tämä on olevinaan? Tällä hetkellä meidän on ymmärrettävä selkäranka riskiaineksiin kuuluvaksi - kaikissa jäsenvaltioissa. Se on poistettava, se on poistettava teurastamosta ja sitä on käsiteltävä riskiaineksiin kuuluvana. Loppu! Piste! Ei tehdä taas sinne tänne pieniä porsaanreikiä!
Olen nyt 11 vuoden aikana täällä Euroopan parlamentissa oppinut, että edistys on kuin etana. Niin se vaan on. Olemme edenneet etananvauhtia. Hyvähän se on, niin kauan kun menemme eteenpäin. Eihän minulla ole mitään sitä vastaan, mutta nyt haluaisin liikkua juuri pikkuisen nopeammin, sillä on suuri mahdollisuus, että jäsenvaltioiden lihamarkkinat tutisevat ympärillämme, ja siten myös maatalousministerit, talousministerit ja kaikki mikä tähän liittyy. Valitettavasti se ei koske vain maanviljelijöitä, se koskee myös lihanjalostusteollisuutta ja rehutuotantoa, jonka mainitsen aina samaan hengenvetoon ja joka ei aikaisemmin välttämättä ole juuri toiminut laadun kohottamiseksi.
Kun nyt katsomme näitä yhteistyössä toimivia lihamarkkinoita ja havaitsemme niihin sisältyvän tilaisuuden, nimittäin tilaisuuden edistää toimenpiteitä, meidän on harkittava: ovatko ne sellaisia toimenpiteitä, joita me tarvitsemme? Tähän sisältyy tietenkin se, mitä te, komission jäsen Byrne, juuri sanoitte, nimittäin riskiaines käsitteen laajentaminen, että voimme nyt vihdoin kieltää mekaanisesti erotellun lihan kaiken kaikkiaan. No hyvä, olisimme voineet tehdä sen jo vuosia sitten, mutta se on kiellettävä kaiken kaikkiaan eikä taas vain vähän pääkallosta ja vähän selkärangasta! Kaikki pois, me emme tarvitse sitä enää tällaisessa hyvinvointiyhteiskunnassa, se on aivan selvää!
Mitä me sitten vielä tarvitsemme? Me tarvitsemme todellakin eläinrasvojen tasapuolista kohtelua. Ei käy päinsä, että erottelemme eläinrasvat tai liivatteen sen mukaan, joutuuko se esimerkiksi elintarvikeketjuun tai käytetäänkö sitä esimerkiksi kosmetiikkaan tai lääkkeisiin. Se ei käy päinsä. Rasvat on steriloitava korkeapainemenetelmällä, piste! Mitään muuta ei enää saa käyttää. Meidän on minimoitava riskit, se on täysin selvää!
Te sanoitte sitten jotakin aivan merkillistä, hyvä komission jäsen Byrne. Siihenkin haluan mielelläni palata. Miten me käsittelemme jäsenvaltioiden poikkeuksia, jotka koskevat selkärankaa, rasvaa ja muuta? Miten käsittelemme BSE:stä vapaita jäsenvaltioita? Silloin minä nojaan rennosti taaksepäin ja ajattelen: tämähän on tuttua. Tämänhän minä olen jo kerran kuullut viime vuosien aikana. Mikä jäsenvaltio sitten on BSE:stä vapaa? Ja sallikaa minun kysyä: mistä te tiedätte sen? Katsotteko nautojen pään sisään, ja jos pystytte siihen, voisitteko selittää, miten se tapahtuu! Mekin haluaisimme sitten mielellämme pystyä siihen!
Niin kauan kuin jäsenvaltiot eivät ole tehneet kattavaa testiä - vaikka testeissä onkin paljon heikkouksia, jotka me tunnemme -, niin kauan kuin kaikkea ei ole testattu kattavasti ja vieläpä - olen samaa mieltä kollega Bögen kanssa - myös niitä eläimiä, jotka poistetaan markkinoilta, sillä vain silloin saamme täydellisen kuvan. Niin kauan kuin ei testata kattavasti, emme tiedä, ovatko Suomi, Saksa, Itävalta tai Italia BSE:stä vapaita. Niin kauan kuin emme tiedä sitä, kohtelemme kaikkia jäsenvaltioita samalla tavalla, piste! Sitten katsomme, mikä jäsenvaltio taas jarruttaa ja teemme sen selväksi julkisuudessa. Haluaisin nähdä ne jäsenvaltiot, jotka kestävät sen tätä nykyä.
Kaikkien niiden kohtien lisäksi, joista en nyt enää voi puhua, palaan kuitenkin lyhyesti pitkäaikaiseen lempiaiheeseeni: me voimme laatia vaikka kuinka hyvän lainsäädännön Euroopan unionissa - se ei hyödytä mitään, niin kauan kuin jäsenvaltioissa ei suoriteta valvontaa. Olen vakuuttunut, että kaikissa jäsenvaltioissa on liian vähän eläinlääkäreitä, liian vähän elintarviketarkastajia ja liian vähän paikan päällä tapahtuvia tarkastuksia. Siksi kehotan teitä, komission jäsen Byrne, velvoittamaan jäsenvaltiot raportoimaan teille, paljonko eläinlääkäreitä on, paljonko elintarviketarkastajia on, milloin he tarkastavat mitä ja mitä he ovat tehneet aikaisemmin, ja kannatan suuresti ehdotustanne kuukausittaisista raporteista ja kiitän teitä siitä!

Pesälä
Arvoisa puhemies, aivan lyhyesti toteaisin ensin, että nyt on kysymyksessä niin laaja ja niin suuri ongelma, että missään tapauksessa ei kenelläkään ole varaa syyttelyyn. Nyt ei pidä syytellä ketään toista. Ei Suomi, ei Ruotsi eikä Itävalta ole syytellyt ketään BSE-taudista. Me olemme toteuttaneet tiettyjä toimia jo kymmenen/viisitoista vuotta sitten, ja todennäköisesti niiden toimien vuoksi riski, että meillä se olisi, on ehkä pienempi. Emme väitä, etteikö meillä sitä olisi mutta me olemme toteuttaneet ne toimet, jotka nyt kaikkien jo lopultakin tulisi toteuttaa.
Ensinnäkin tulisi nimenomaan valvoa, että jokaisessa jäsenmaassa todella noudatetaan nyt tehtyjä päätöksiä. Niitä ei noudateta jokaisessa jäsenmaassa. Tämän vuoksi on aivan hyvä, että maatalousvaliokunta esittää alivaliokuntaa, jossa elintarviketurvallisuutta ja muun muassa BSE:tä ja näitä kysymyksiä valvotaan niin, että ennakolta pystyttäisiin ehkäisemään tulevaisuudessa ne vaarat ja ne riskit, jotka ovat olemassa, varsinkin kun otetaan huomioon laajeneminen, joka tuo tähän yhteisöön erittäin suuria kotieläinmaita.

Auroi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun puhuimme BSE-kriisiä koskevasta parlamentin päätöslauselmasta, sanoin teille vihreiden puolesta, että ne Euroopan maat, jotka kiistävät hullun lehmän tapaukset, ovat juuri niitä, joissa ei edes kartoiteta mahdollisia BSE-tapauksia. Nyt valitettavasti näette, että tosiasiat osoittavat väitteeni oikeiksi, kuten tapahtuu usein silloin, kun ihmisiä varoitetaan hyvissä ajoin etukäteen hillittömäksi käyneen vapaan talouden riskeistä maapallolle ja ihmisille, mutta joita kuullaan vasta sitten, kun odotettavissa ollut katastrofi on jo tapahtunut.
Nyt voin sanoa, että sekä komissio että etenkin jäsenvaltiot ovat aliarvioineet BSE-kriisiä. Mitkä painostusryhmät mahtavat olla tämän takana? Kaikki täällä istuntosalissa tietävät, että Eurooppa mielletään ennen kaikkea vuoden 1993 jälkeen toteutuneena laajana yhteismarkkina-alueena, jolla kaikki on kaupan, jopa saastuneet liha- ja luujauhot. Onko näin lyhytnäköisen politiikan harjoittaminen nykyään jo muka loppunut? Olen juuri palannut Porto Alegresta, jossa tapaamani brasilialaiset ja argentiinalaiset todellakin myöntävät, että heidän maassaan on monissa tapauksissa toimittu samalla tavalla, eli naudoille on syötetty eläinten ruhoja. Pelkäänpä pahoin, että jos näissäkin maissa ryhdytään kartoittamaan BSE-tapauksia, niitä myös löytyy.
Joka tapauksessa nyt, kun ensimmäisestä hullun lehmän tapauksesta on kulunut 15 vuotta, yhteisön päätökset ovat jatkuvasti jälkijunassa itse tautiin nähden. Maatalousneuvoston edellinen kokous ei tehnyt poikkeusta. Sen sijasta, että maatalousneuvosto olisi pelkästään ja yksinkertaisesti kieltänyt tietynlaisen eläinrasvan käytön, kuten eläinlääketieteellinen tiedekomitea oli vihjannut, se suosi vain puolinaisia toimia eli rasvojen lämpökäsittelyä.
Arvoisa komission jäsen Byrne, juuri hetki sitten antamanne julkilausuma BSE:n torjumiseksi toteutettujen toimenpiteiden edistymisestä on huolestuttava monessakin mielessä. Julkilausumasta käy esimerkiksi ilmi, että eräs jäsenvaltio käyttää tietyn riskin sisältävää ainesta käsittelemättä sitä ensin, jotkin jäsenvaltiot eivät kykene poistamaan eläimistä selkärankaa niiden teurastusvaiheessa ja että eräät hyväksytyt testit ovat osoittautuneet käytännössä melko tehottomiksi.
Täten esittäisinkin jäsenvaltioiden suorittamien testien lukumäärästä muutaman kysymyksen, sillä joitakin maita, kuten Portugalia, Kreikkaa ja Englantia (epidemian alkuperämaa) koskevat luvut ovat hieman ongelmallisia. Englannissa nimittäin tehdään vain 600 testiä päivässä, kun taas esimerkiksi Saksassa niitä tehdään 37 000 ja Irlannissa 150 000.
Arvoisa komission jäsen, mitä te aiotte tehdä, jotta nämä testikampanjat saataisiin todella yhdenmukaisiksi, jotta epidemialta suojautumisen taso olisi vihdoinkin sama koko Euroopassa ja jottei maksumieheksi joutuisi ainoastaan kuluttaja?
On välttämätöntä suuntautua ongelmaan uudelleen. Tällaisella uudelleen suuntautumisella on oltava kaksi tavoitetta: yhteinen maatalouspolitiikka on muutettava turvalliseksi elintarviketuotannoksi, mutta uudistusta ei pidä rajoittaa karjankasvatukseen ja nykyiseen kriisiin, vaan on kyseenalaistettava karjaeläinten häkkikasvatus yleisesti, ja pitää välttää sitä, että kun yksi virhe on korjattu, tehdään jo toinen. Arvoisa komission jäsen, kun te kerran tänään osoitatte katumustanne BSE-kriisin takia, älkää sitten muissa yhteyksissä mainostako geenimuunnettuja organismeja.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, huolenaiheemme voisi liittää osaksi käsikirjaa, jossa kerrotaan, miten politiikassa ei saa hoitaa julkisia asioita. Ensinnäkin on valitettavaa, millaisella viiveellä toimet BSE -taudin hävittämiseksi on käynnistetty ja aina yhteiskunnallisen kohun saattelemana sekä pitkittäen kansalaisten altistumista vaaralle. Parlamentti laati jo yli neljä vuotta sitten suositukset, joiden avulla tämä sairaus olisi ollut mahdollista välttää.
Toiseksi on valitettavaa, että meiltä puuttuu varoja panna ehdotetut toimet täytäntöön ja yleensäkin hallinnoida kriisiä. Nämä puutteet osoittavat, että Euroopan rakenteissa on hämäriä ja joskus jopa tyhjiä kohtia. Vaikka valtioiden välillä on eroja, on yllättävää, että testien suorittamiseen ja lihajauhojen tai riskiainesten poistamiseen ei ole varattu ajoissa huoltovaroja. Rahoituksessa on toisaalta selviä puutteita sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla. Niin yhteisön perussopimuksissa kuin jäsenvaltioiden perustuslaeissakin vaaditaan suojelemaan kansalaisten terveyttä. Siksi on järjetöntä yrittää rahoittaa tätä kriisiä verottamalla lihankulutusta tai karjankasvattajien tuloja, sillä se aiheuttaisi pienten tilojen katoamisen.
Joskus tuntuu siltä, että me olemme itse itsemme vankeja. Me hyväksyimme Maailman kauppajärjestössä tuotantomme rajoittamisen luovuttamalla osan kasviproteiinimarkkinoistamme Yhdysvalloille. Mitä me teemme nyt? Korvaammeko eläinjauhot geneettisesti muunnellulla soijalla, joka on tuotu Yhdysvalloista? Agenda 2000 -ohjelmassa sovittiin karjankasvattajien tukien pienentämisestä. Olemme joutuneet näkemään sen seuraukset. Mitä voimme olettaa ihmisten tekevän, kun kustannukset nousevat ja hinnat laskevat rajusti? Toisaalta Agenda 2000 -ohjelmassa ei kuitenkaan esitetä toimia karjan suurtuotannon kehittämiseksi.
Lopuksi Berliinissä hyväksyttyjä rahoitusnäkymiä kohtaan osoitetaan miltei uskonnollista kunnioitusta, mikä estää meitä toimimasta poikkeustilanteissa.
Hyvät jäsenet, katsokaamme tosiasioita silmiin: tämä kriisi edellyttää, että Euroopan unionin on otettava toinen kanta Maailman kauppajärjestöön nähden, tarkistettava Berliinin rahoitusnäkymiä ja uudistettava yhteistä maatalouspolitiikkaa siten, että sen tasapainon puutetta ja suuntaviivoja korjataan.

Hyland
Arvoisa puhemies, totean mielipahakseni, että osallistun jälleen BSE:tä koskevaan parlamentin keskusteluun. Valitettavasti komission jäsenien Byrnen ja Fischlerin alkuperäisten toimien avulla ei päästy tavoitteeseen, eli BSE:n hallintaan ja siihen, että kuluttajien luottamus naudanlihan turvallisuuteen olisi saatu palautettua.
On lievästi sanottuna ikävää, että jotkin jäsenvaltiot olivat valmistautuneet kätkemään omien karjojensa joukossa esiintyvät todelliset BSE-tautitapaukset ja että ne olivat yhtä lailla haluttomia panemaan täytäntöön valvontatoimet, joita komissio ehdotti ja jotka tämä parlamentti hyväksyi.
Näiden jäsenvaltioiden toiminta tai se, että ne eivät ryhtyneet toimiin, on johtanut ymmärrettävästi siihen, että kuluttajat ovat ryhtyneet vastustamaan naudanlihan kulutusta siinä määrin, että se romahti yhdessä vaiheessa 27 prosentin verran. Uusi kallis hätäsuunnitelmamme, jonka tarkoituksena on palauttaa kulutus ja kuluttajien luottamus ennalleen, edellyttää, että jokainen jäsenvaltio osallistuu suunnitelmaan täysimääräisesti. Tällaisena kriittisenä aikana ei ole sijaa toisinajattelulle, ja niitä, joiden havaitaan rikkovan säännöksiä, pitäisi mielestäni moittia ankarasti.
Aiemmin on paljastunut tapauksia, joissa viljelijöiden havaittiin rikkoneen ravintoon liittyviä säännöksiä, jolloin heidän toimensa tuomittiin ansaitusti. Tässä yhteydessä he ovat kuitenkin suurelta osin hallintansa ulkopuolella olevan tilanteen viattomia uhreja. He ovat joutuneet liha- ja luujauhoa nautojen ravinnossa käyttävien eläinravinnon valmistajien uhreiksi, ja valitettavasti on löytynyt todisteita siitä, että häikäilemättömät valmistajat käyttävät liha- ja luujauhoa edelleen, vaikka uudet säännökset on otettu käyttöön.
Olemme mielestäni nyt valmiita turvautumaan äärimmäisiin toimiin, ja kannatan komission jäsen Byrnen kantaa, jonka mukaan ne ovat vähintäänkin tarpeen nykyisessä tilanteessa. Oli miten oli, karu totuus on se, että ne viljelijät, jotka ovat vastuussa ravinnon tuottamisesta ja sen laadusta, ovat järkyttyneitä, he ovat menettäneet tulonlähteensä, ja viljelyn etiikka on häpäisty sen myötä, että ensiluokkainen ravintoaine on turmeltu.

Bonino
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, minusta vaikuttaa siltä, että myös poliittisen ja henkilökohtaisen elämäni tasolla minua vaivaa tämä BSE-ongelma ja tilanne, jossa toimielimet - tässä tapauksessa kansalliset hallitukset - tuntuvat reagoivan vain järkyttäviin tapahtumiin eivätkä ne koskaan ryhdy ennalta ehkäiseviin toimiin, ikään kuin kokemuksista ei opittaisi mitään. Esimerkiksi te, arvoisa komission jäsen, olette saanut maatalousneuvostolta mandaatin toteuttaa meille kuvailemanne toimenpiteet. Toivotan teille hyvin paljon onnea, koska saatan jo kuvitella, millaisia kuvioita teillä on vastassanne, kun ehdotatte näitä toimenpiteitä: jotkin jäsenvaltiot pyytävät vapautusta, toiset pyytävät esimerkiksi selkärangan kohdalla poikkeusta 12:sta kuukaudesta 20:een, jotkin taas väittävät tarjoavansa kuluttajille turvallista lihaa. Kaikki on siis jo jollakin tavalla suunniteltu, ja voin vain toivottaa teille voimia ja hermoja, jotta jaksatte ohjata purtta oikeaan suuntaan, sillä tiedän mainiosti, että se ei ole helppoa.
Viime kuukausina on esiin noussut nyt jo tutuksi käynyt aihe eli jäsenvaltioiden harjoittama yhteisötoimenpiteiden täytäntöönpanon valvonta. Minusta juuri tämä asia pitäisi ottaa esille neuvostossa, koska toisaalta määritetään toimenpiteitä, jotka on pantava täytäntöön, mutta toisaalta jäsenvaltiot joko eivät sovella niitä - tästä seuraa kaikenlaisia rikkomismenettelyjä, jotka kestävät aina pitkään - tai eivät ainakaan kykene valvomaan niitä. Tulos on se, että lopulta on otettava käyttöön ilmeisen jyrkkiä toimenpiteitä juuri siksi, että valvonta ei missään nimessä takaa turvallisuutta.
Tästä aiheutuu muitakin vaikeuksia, koska jäsenvaltioilla on taipumus joko valvoa vähän tai valvonnan yhteydessä laiminlyödä käytössä olevien tietojen välittäminen muille toimielimille. Arvoisa komission jäsen, siksi luulenkin, että parlamentti esittää teille entistä ponnekkaampia kehotuksia, mutta luulen myös, että voitte luottaa meidän tukeemme tässä vaikeassa taistelussa.
Enää yksi huomautus: on selvää, että aina kun jotakin ongelmaa yritetään ratkaista, ilmenee uusia ongelmia. Mitä esimerkiksi teemme liha- ja luujauholle? Poltamme sen. Toki on selvää, että tällä hetkellä kapasiteettia sen polttamiseen ei ole, ja siispä se varastoidaan. Yhtä selvää on, ettei kukaan ole tehnyt tutkimusta siitä, millaisia ympäristövaikutuksia tuhansien liha- ja luujauhotonnien polttamisella on. Toinen kysymys: mitä lisäproteiinia syötämme karjalle? Kollegat ehkä tietävät - mutta on hyvä muistuttaa asiasta -,että Eurooppaan tuodaan jo 30 miljoonaa tonnia geneettisesti muunnettuja soijajohdannaisia ja että liha- ja luujauhon käytön lopettaminen vain lisää tätä tuontia, koska Eurooppa on riippuvainen soijasta. Mitä teemme näille kaikille asioille? Haluan vain sanoa, että ihmekeinoja ei ole, mutta meidän on oltava avoimia ja tarkkaavaisia, jotta voimme löytää kuhunkin tilanteeseen oikean ratkaisun.

Bernié
Arvoisa puhemies, koska Euroopan unioni on viivytellyt tarpeellisten toimien toteuttamisessa, se on myös suureksi osaksi vastuussa hullun lehmän kriisin laajuudesta. Luvut ovat musertavia: naudanlihan kulutus on pudonnut 27 prosenttia ja vientikiellot ovat lisääntyneet voimakkaasti. Jo yksistään Ranskassa ala työllistää 400 000 henkeä. Hintojen ja kulutuksen laskun uhreiksi joutuneet karjankasvattajat ovat epätoivoisia ja konkurssin partaalla. He eivät voi enää kasvattaa eläimiä tiloillaan. Maidontuottajat ylittävät kiintiönsä. Hämmentyneet ja huolestuneet kuluttajat eivät enää tiedä mitä ostaa. Pakkolomautetut teurastamot eivät kykene varastoimaan kaikkia ruhoja joutuessaan odottamaan testituloksia liian pitkien määräaikojen, epäpätevän henkilöstön ja lupia odottavien laboratorioiden takia. Nykyään testejä tehdään vain kuolleille eläimille. Missä ovat veritestien tutkimukset? Komission jäsen Byrnen mukaan patenttihakemus olisi jätetty sisään. Tehdäänkö nykyään kaikki voitava tutkimuksen ja etenkin julkisen tutkimuksen tukemiseksi? Eläinten systemaattinen tuhoaminen tulee kalliiksi ja tekee tyhjäksi karjankasvattajien ponnistelut eläinten valikoinnissa. Koska seulontatestit ovat nykyään pakollisia, onko meidän pakko jatkaa terveiden eläinten tai terveiden eläinten osien eliminointia? Tällaisella systemaattisella tuhoamisella eliminoidaan myös terveet taudinkantajat. Eikö olisi viisasta säilyttää tutkimuksia varten osa tällaisesta karjasta tietenkin siten, että se eristettäisiin kokonaan? Härkätaisteluissa käytettävien härkien - joita pidetään riskieläiminä ja joiden tuhoaminen on täten vapaaehtoista, kuten se on kaikkien muulla tavoin kuin teurastamalla kuolleiden nautojen kohdalla - liha ei enää markkinakelpoisuudestaan huolimatta olekaan kulutuskelpoista eikä kestä pakastusta testituloksia odotettaessa.
Eläinjauhot siis kiellettiin, koska tuotantopanoksia ei ollut mahdollista jäljittää. Kuinka luujauhot voitaisiin varastoida, polttaa tai korvata? Paikkojen valinta tapahtuu viranomaisten vaatimusten mukaisesti kuulematta kansalaisten mielipiteitä tai tekemättä arvioita ympäristövaikutuksista tai riskeistä. Ollakseen ihmisten terveyden kannalta tehokas polttamisen olisi tapahduttava siihen erikoistuneessa laitosyksikössä, joka nykyään on riittämätön. Proteiinien puutteesta huolimatta oleiiniproteiinien tuonnista riippuvaiset jäsenvaltiot eivät voi olla varmoja siitä, etteivät nuo kyseiset proteiinit ole geneettisesti muunnettuja. Eurooppa kuitenkin jatkaa maaperän jäädyttämistä. Näin ollen on kiireesti käynnistettävä uudelleen neuvottelut WTO:n kanssa ja kyseenalaistettava Blairin hallituksen sopimukset. Euroopan ei pidä vähentää tukeaan karjankasvattajille esimerkiksi poistamalla emolehmäpalkkiot tai vähentämällä sallittujen nautojen määrää, kuten se nyt näyttää aikovan.
Koska maanviljelijät ponnistelevat lujasti tuotteiden jäljitettävyyden takaamiseksi ja laadun aikaan saamiseksi, Euroopan ei pidä vaatia heiltä uusia uhrauksia, kuten neuvoston edellisessä ministerikokouksessa päätettiin, vaan heitä on päinvastoin edelleen tuettava myös suorin tuin. Poikkeustilanteissa on turvauduttava poikkeustoimiin. Kansanterveydelliset kysymykset edellyttävät huomattavasti enemmän kuin mitä pelkkä maatalousbudjetti pystyy tarjoamaan. Osa elintarvikkeiden turvallisuuden takaamiseen ja kuluttajien luottamuksen palauttamiseen vaadittavista kustannuksista on siis otettava yleisestä talousarviosta.

Ilgenfritz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission tähän mennessä ehdottamat toimenpiteet BSE-kriisin hallitsemiseksi ovat tulleet useimmiten liian myöhään, ne eivät ole olleet erityisen tehokkaita ja ne ovat olleet myös yksipuolisia. Komissio reagoi sen sijaan, että se toimisi etukäteen. Se ei esiinny riittävän energisesti, jotta tämä aihe saataisiin todella hallintaan. Edelleen vaille vastausta jää monia kysymyksiä, jotka askarruttavat asianosaisia. Miten selittyy BSE-testien hintaero Euroopassa? Miten toimitaan mahdollisia kilpailun vääristymiä vastaan? Miksi syyttömiä asianosaisia ei ole autettu tehokkaasti? Tarkoitan ennen kaikkea maanviljelijöitä niissä maissa, joissa ei edelleenkään ole esiintynyt BSE-tapauksia, toisaalta liha-alan yrityksiä, teurastamoita, jotka kaikki kamppailevat ja pelkäävät olemassaolonsa puolesta nykyisessä tilanteessa. Autetaan vääriä tahoja. Ennen kaikkea poltto-operaation vuoksi tietoja jää pimentoon, ongelma lakaistaan lopulta taas maton alle ja ennen kaikkea syyttömiä ei auteta. Maissa, jotka eivät voi osallistua operaatioon, naudat jäävät navettoihin. Asianosaisten taloudellinen rasitus on kohtuuton.
70 prosenttia lisätalousarviosta on tarkoitus käyttää pelkästään tähän. Miksi ei edistetä elävien eläinten BSE-testejä tai määrätä myös niitä pakollisiksi? Teidän täytyy ymmärtää: jos menetämme maanviljelijämme, menetämme myös elämämme perustan, sillä viljelijät ovat maisemanhoitajia varsinkin meidän alueillamme, ja tällä tarkoitan alppialueita. Viljelijöiden mukana mekin menetämme elinmahdollisuutemme!

Grossetête
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme jälleen kerran kokoontuneet tänne puhuaksemme BSE:stä. Muistuttaisin teitä siitä, että vielä muutama kuukausi sitten toin Strasbourgin istuntosalissa esiin komission tekemät ylivarovaiset ehdotukset.
Näin ollen meillä on tänään aihetta ihmetellä sitä hämmennystä ja paniikkia joissakin maissa, jotka ovat pitkään luulleet voivansa säästyä tältä vitsaukselta, vaikka niillä on ollut aikaa seurata niiden naapurimaissa toteutettuja toimia. Meidän ei pidä antaa paniikin tarttua meihin, koska olemme poliittisesti asiasta vastuussa. Tänään komissio on esittänyt meille joitakin toimenpiteitä, ja kollegoitani kuunneltuani huomaan, että niiden yhdenmukaistaminen on tärkeää. Sanoin juuri, että olemme poliittisesti asiasta vastuussa. Sen vuoksi meidän on otettava esiin - kuten olen jo vuosia tehnyt - yhteisen maatalouspolitiikan haitalliset puolet, sillä siinä on suosittu ensisijaisesti suurmaanviljelijöitä ja laiminlyöty todellisia maanviljelysyhteisöjä, joita alueemme niin kipeästi tarvitsevat. Meiltä vaaditaan paljon voimia sellaisen kestävän maatalouden kehittämiseksi, jonka tavoitteena on terveyden kannalta laadukkaat, turvalliset ja ympäristöystävälliset tuotteet. Meiltä vaaditaan paitsi voimia niin myös päättäväisyyttä kertoa maatalouspalkkioiden uudelleenjakoa koskevista uusista toimista, jotta voimme ennen kaikkea pitää päämme neuvostossa, jotta puheet eivät jäisi vain puheiden asteelle. Euroopassa eletään nyt todellista kriisivaihetta. Meidän on käytettävä tätä tilaisuutta hyväksemme ja määriteltävä uudelleen eurooppalainen maatalouspolitiikka, jonka ei pidä olla mitään José Bovén näytöspolitiikkaa vaan sellaista, joka vastaa kuluttajiemme ja maanviljelijöittemme odotuksiin, sillä myötätuntomme on heidän puolellaan. Ei ole mitään hyötyä, että naudanlihan tuotannossa toteutettaisiin tulevaisuudessa autoritaarisia, teknokraattisia tai rajoittavia toimia. Laajaperäisen maatalouden kehittäminen tuo jo sinällään mukanaan tuotannon sääntelyä. On parempi tuottaa hyvää mutta vähän, lisätä valvontaa ja ottaa käyttöön erityistoimia. Toivon, että meillä olisi tahtoa toimia viipymättä tällä tavoin kansalaistemme yleisen edun nimissä. Heillä on oikeus vaatia sitä meiltä kaikilta.

Garot
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, BSE-ilmiö on saanut Euroopassa muutamassa viikossa aivan uudet mittasuhteet, sillä nyt siitä on tullut jo lähes yleinen käsite. Nykyinen tilanne on hälyttävä naudanlihan kulutuksen ja viennin laskun vuoksi ja siksi, että tulevaisuudessa on kyettävä selviytymään suurista naudanlihavarastoista. Tilanne on äärimmäisen vakava, koska karjankasvattajat ovat joutuneet epävarmaan tilanteeseen ja koska on lähes varmaa, ettei Euroopan unionilla ole käytössään tarpeeksi määrärahoja. Arvoisa komission jäsen, tässä mielessä on ensinnäkin välttämätöntä, että jäsenvaltiot osoittavat kurinalaisuutta ja solidaarisuutta yhteisössä päätettyjen toimien toteuttamisessa, ettei yhteinen lasku kasvaisi entisestään. Vaikka meidän on odotettava neuvoston helmikuista istuntoa ja luultavasti myös muita merkittäviä Euroopan laajuisia tapaamisia kaikkien johtopäätösten tekemiseksi, voimme jo nyt ottaa esiin joitakin tärkeitä kohtia.
Tässä mielessä muistuttaisin elintarvikkeiden turvallisuuden ja kuluttajansuojan ensisijaisesta asemasta, sillä niiden valvontaa on lisättävä, jotta voidaan olla varmoja, että tehtyjä päätöksiä todella sovelletaan ja että tarkoituksena on perustaa nopeasti eurooppalainen elintarvikeviranomainen.
Korostan myös tarvetta lisätä kaikissa jäsenvaltioissa toimialojen välistä solidaarisuutta yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevissa kysymyksissä siten, että hyödynnetään erityisesti Agenda 2000:een sisältyvää horisontaalista järjestelmää. Mainitsisin vielä, että Euroopan velvollisuutena on koota yhteen kansainväliset ehdot ja tukea eläinten ravintona käytettävän liha- ja luujauhon korvaavien kasvisproteiinien tuotannon kehittämistä.
Lopuksi korostaisin, että velvollisuutemme on ottaa huomioon kaikki opetukset, joita olemme saaneet perättäisten maatalouspolitiikkojemme ja kansainvälisten sitoumustemme muokkaaman maatalouden kehityksestä. Eikö tällainen Euroopan markkinaosuuksien takaamiseen tähtäävään kilpailukyvyn maksimointiin perustuva kehittäminen ole mennyt jo liian pitkälle teollisuudessa ja voitontavoittelussa? Itse olen sitä mieltä, että rajat on jo ylitetty ja että meidän on harkittava tällaista kehityssuuntaa uudelleen erityisesti WTO:n neuvotteluissa ja tulevan yhteisen maatalouspolitiikan laatimisen yhteydessä.
Oli miten hyvänsä, kysyisin, kuinka maatalouden tulevaisuus voidaan taata, jos BSE johtaa maataloustuottajien katoamiseen?
Arvoisa komission jäsen, täten vetoan myös siihen, että karjankasvattajien ja alan odotukset otettaisiin todellisuudessa vakavasti huomioon, sillä heitä ja alaa on tuettava kriisin voittamiseksi.

Paulsen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, BSE:hen liittyviä ongelmia hetkeäkään väheksymättä haluaisin korostaa, että nykyisen paniikin vallitessa emme saa unohtaa kaikkia niitä muita ongelmia ja vaaroja emmekä myöskään mahdollisuuksia, joita elintarviketeollisuuteemme liittyy. Voin mainita esimerkin. Jos on varmaa, että märehtijöiden rasvassa ei esiinny proteiineja, se ei siten sisällä myöskään dioksiineja, kinoloneja ja niin edelleen.
Epäluottamus Euroopan elintarviketeollisuutta, maataloutta ja maaseutua sekä maanviljelijöitä kohtaan kasvaa nykyään lumivyöryn lailla. Tämä on erittäin vaarallista Euroopan työllisyyden ja maaseudun, mutta myös ympäristömme ja kulttuuriperintömme kannalta. Ajatelkaa, jos voisimme kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväksemme! Eräs viisas vanha mies sanoi, että kaaos on Jumalan naapuri. Käyttäkäämme nykyistä kaaosta luovasti, koska valitsijamme tukevat nyt koko elintarvikealan avaamista ja muuttamista!

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, BSE on edelleen vaarallinen. Vaaraa ei ole voitettu. Jos BSE-tartunnan saamisen todennäköisyys on kuitenkin nykyisin pienempi kuin oli vielä jonkin aikaa sitten, se liittyy meidän työhömme parlamentissa. Komission jäsen Byrne, minun on myönnettävä, että se liittyy myös teidän työhönne. Uusi komissio ja erityisesti juuri te työskentelette johdonmukaisesti. Haluan kuitenkin arvostella päätöksiä jonkin verran.
Tarjolla oleva keino oli maidon korvike, valkuaisaine-epäpuhtauksia sisältävä rasva. Tämä oli komission tarjolla oleva keino, Euroopan tason tarjolla oleva keino. Valitettavasti siitä tehtiin loppu liian myöhään. Se, mitä nyt tehtiin, on oikeansuuntaista. Edelleen on kuitenkin tarkoitus sekoittaa rasvaa mukaan, olkoonkin, että se on kuumakäsiteltyä. Komission jäsen Byrne, silloinhan täytyy kysyä, mihin mekaanisesti eroteltu liha joutuu, jos ei se mene enää elintarvikeketjuun? Tuleeko siitä liha- ja luujauhoa, rasvaa, ja päätyvätkö aivojen tähteet siihen, kun kallot on imetty tyhjiin? Onko 133 astetta riittävä sterilisoinnille? Me tiedämme, että nämä prionit kestävät ilmeisesti myös kuumakäsittelyä.
Tällä kohdin olisi ollut parempi sanoa, ettei maidon korvikkeisiin oteta rasvaa muista lähteistä kuin itse maidosta. Jos välttämättä halutaan, että siinä on rasvaa, laitettakoon voi takaisin sinne, mistä se on otettu, tai maito voidaan juottaa eläimille kenties sellaisenaan.
Toinen ongelma ovat aivot. Meillä on edelleen tilanne, että alle 12 kuukauden ikäisten eläinten aivoja saa käyttää. Voimme käyttää myös sian aivoja. Makkarasta sitä ei voi todeta. Olisi siis syytä poistaa sekä sian että naudan aivot koko elintarvikeketjusta.
Kolmas näkökohta on testi. Jäsen Böge sanoi äsken, että haluamme testata 18 kuukauden iästä alkaen. Korjaan: parlamentin päätöksen mukaan kaikki eläimet, jotka menevät elintarvikeketjuun, testataan 18 kuukauden iästä alkaen. Tämäkin on varmistettava, ja meidän on ehdottomasti pyrittävä tähän tavoitteeseen. Komission jäsen Byrne, emme voi myöskään sallia, että teurastettavia eläimiä ei nyt testata, koska tarvitsemme diagnostisista syistä - jäsen Böge jo viittasi siihen - ehdottomasti tämän tuloksen Euroopan BSE-paineiden kokonaisarviointiin.

Papayannakis
Arvoisa komission jäsen, etenemme aina vain ankarampia toimenpiteitä kohti, vaikkakin hitaasti. Kuitenkin puheenvuorostanne nousevat esille tärkeimmät kysymykset, joista te ette puhuneet ja joista ei puhu myöskään neuvosto: koordinaatio ja valvonta. Totesitte puutteet epäsuorasti, me tiedämme, että ne ovat merkittäviä, mutta ehdotuksia ei ole tehty. Esimerkiksi tarkastuksia koskeva lainsäädäntö ei etene Euroopan tasolla.
Toinen kysymys: vaihtoehtoiset ratkaisut. Tästä puhuivat myös muut kollegat. Mitä tapahtuu sille liha- ja luujauholle, joka täytyy hävittää? Mitä tapahtuu niille vaarallisille aineille, jotka poistamme ravintoketjusta? Ongelma koskee myös omaa maatani. En tiedä, millaiset ratkaisut niiden tuhoamiseksi ja tietysti myös kustannusten kattamiseksi olisivat uskottavia.
Nyt kun puhumme kustannuksista, viimeinen kysymys: kustannusten kattaminen on avoin kysymys, ainakin Euroopan unionin tasolla. Tietämäni mukaan meillä on käytössämme 1,5 miljardia euroa. Alhaisimmissa arvioinneissanne puhutaan 3,5 miljardista eurosta, ja monet vielä sanovat, että kustannukset voivat nousta 7-8 miljardiin. Ei ole olemassa ehdotuksia kustannusten kattamisesta talousarvion nykytilanteessa ja esittämissänne taloudellisissa näkymissä. Mitä tehdään? Haluamme uskottavampia vastauksia.

Berlato
Arvoisa puhemies, haluaisin ennen muuta korostaa, että on palautettava - tämä on toistettu jo useaan otteeseen - kuluttajien luottamus alan ammatinharjoittajiin. Tästä syystä kehotan komissiota ties kuinka monennen kerran antamaan selkoa tilanteeseen eli antamaan käyttöön kaikki tosiseikat, jotta asianmukaisella tiedolla voidaan vastustaa tätä joukkopsykoosia, jonka uhriksi myös me näytämme osittain joutuneen. Haluaisin sanoa hieman provosoivasti, että jos pidämme kiinni tosiseikoista, tämänhetkisessä tilanteessa on paljon todennäköisempää joutua salaman lyömäksi kuin saada BSE-tartunta. Tällä en halua sanoa, ettei meidän pidä toteuttaa kaikkia ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, jotta yksikään ihmishenki ei vaarantuisi, mutta olkaamme varovaisia, koska tiedotusvälineet aiheuttavat lisää vahinkoa ja lamauttavat kokonaisen tuotannonalan ilman, että niillä useinkaan on objektiivisia tosiseikkoja konkreettisten uutisten pohjaksi. Asianmukainen tieto on siis välttämätön edellytys sille, että ongelmaan voidaan puuttua asianmukaisesti ja että ei ruokita perusteetta psykoosia, jolle - toistan - ei usein ole perusteita.
On tärkeä toimia niin, että kuluttaja tietää, mitä syö: on siis otettava nopeammin käyttöön pakolliset alkuperämerkinnät, jotta kuluttaja tietää tarkoin eläimen tiedot sen syntymästä aina sen teurastamiseen asti.
Toimien osalta on myös muistettava, että alan ammatinharjoittajille on annettava mahdollisuus selvitä tästä dramaattisesta tilanteesta. Tarvitaan siis suoria taloudellisia toimenpiteitä: ajatellaan vaikka vain sitä, että lukuisilla karjankasvattajilla on navetoissaan tuhansien päiden karja, eivätkä he tiedä, miten parantaa tuotteidensa markkinatilannetta. On luotava julkisin toimenpitein varastoja ja toteutettava myös suoria toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että yritysten taloudelliseen kriisiin puututaan julkisen tahon suoralla tuella.

Berthu
Arvoisa puhemies, ennen osallistumistani tähän keskusteluun luin uudelleen erään hyvin mielenkiintoisen asiakirjan, nimittäin ranskalaisen maatalousalan eturyhmän maaseutujaoston ja Philippe de Villiersin EY:n tuomioistuimessa vuonna 1996 nostaman kanteen komissiota vastaan, jota syytettiin hullun lehmän kriisin huonosta hoidosta, tavaroiden vapaan liikkumisen hyödyntämisestä kansanterveyden kustannuksella sekä ennalta varautumisen periaatteen soveltamisen laiminlyönnistä.
Kanteista puhuttaessa kysyisin, mitä on tapahtunut komission kaksi vuotta sitten Ranskaa vastaan nostamalle kanteelle, jonka motiivina oli se, että maani kieltäytyisi varmistamasta lihan vapaata liikkumista? En kuullut komission jäsen Byrnen kommentoivan asiaa hänen hetki sitten antamassaan julkilausumassa. Tänään voimme oppia tästä sen, että kansanterveys on pantava etusijalle, kaikki riskit on epäröimättä ennakoitava, vaikka se tulisi kalliiksi, ja että on kunnioitettava valtioita, jotka haluavat toteuttaa keskimääräistä tiukempia suojatoimenpiteitä. Vaadimme erityisesti maksimaalisen turvallisuuden takaavia toimenpiteitä, vaikka ne koituisivat kalliiksi yhteisön talousarviolle. Euroopan ja jäsenvaltioiden on vastattava virheistään. Tällaisilta ongelmilta vältytään tulevaisuudessa vain, jos maataloudelle asetetaan ankaria, varovaisuutta ja luonnon huomioon ottamista koskevia sääntöjä. Säännöt merkitsevät kyllä lisäkustannuksia, jotka puolestaan vahingoittavat maataloutemme kansainvälistä kilpailuasemaa. Tämän haitan korvaamiseksi WTO:n juuri alkavissa neuvotteluissa olisi tuotava esiin ajatus, että kaikki alueet ovat vapaita valitsemaan oman maatalousmallinsa, ja niissä on kyseenalaistettava täydellisesti Uruguayn kierroksen malli, jossa maatalous pyritään alistamaan kansainväliselle kilpailulle ilman suoja- tai korvaavia toimenpiteitä.

Fiori
Arvoisa komission jäsen, en osoita sanojani teille tästä jupakasta vastaavana komission jäsenenä vaan Euroopan unionin institutionaalisen ja toimeenpanovallan edustajana. Olen hämmentynyt, ja myös tämän aamun puheenvuorot vahvistavat entisestään minut vallannutta mielipahaa, sillä selityksistä ja meille esittämistänne toimenpiteistä - jotka ovat selvästi vastaus suhdannekriisiin - huolimatta BSE-ongelma on rakenteellinen kriisi, jota me emme tällä hetkellä vielä ole ratkaisseet. BSE on moraalinen ongelma: olemme vuosikymmenien ajan rakentaneet maatalouspolitiikkaa maanviljelyn varaan, ja nyt maanviljelyn ylle on laskeutumassa epäilyksen varjo, jota me toimielimenä emme voi sallia. Maatalousalan muodostavat työtätekevät ihmiset, perheet, jotka viljelevät maata, ihmiset, jotka tekevät arkisen työn ja maksavat nyt virheistä, jotka eivät ole heidän. Meidän on ehdottomasti kirjoitettavat säännöt uusiksi, mutta emme voi vaatia, että työtätekevät ihmiset maksavat virheistä - ja monissa Euroopan maissa olemme ajautumassa kohti romahdusta - jotka eivät ole heidän.
Maanjäristykseen ei reagoida sanomalla: "katsotaan, mitä tehdään", vaan siihen reagoidaan tarvittavin ja ennen kaikkea välittömin toimenpitein. Euroopan maataloudessa on nyt meneillään yksi sen historian herkimmistä vaiheista: teemme suhteessamme maatalousalaan suuren virheen, joka ei niinkään kostaudu maanviljelijöille vaan Euroopalle, koska viime kädessä maanviljelijät ja Euroopan kansat odottavat, että me, Eurooppa ja toimielimet, vastaamme heidän tarpeisiinsa.

Whitehead
Arvoisa komission jäsen, olitte ikävä kyllä oikeassa, eikä se ole koskaan tehnyt kenestäkään suosittua tai edes tyytyväistä. Samat ihmiset ja samat jäsenvaltiot, jotka sivuuttivat olankohautuksella varoituksenne kaksi vuotta sitten ja jotka epäsivät teiltä määräenemmistön - kuten sanoitte itse vain pari kuukautta sitten - vaativat nyt korvauksia ja tukia, kun naudanlihamarkkinat romahtavat ja kun näyttää siltä, että miljoonia käsittelyä odottavia eläimiä ei voida myydä, eikä niiden kohtaloa voida ratkaista kahden seuraavan vuoden aikana.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa seuraamme tilannetta jotakuinkin myötämielisinä. Ihmiset sanovat minulle: "Niin, tehän olitte ensimmäisiä." Kävimme ensimmäisinä läpi koko kiertokulun tyytyväisyydestä epätoivoon ja takaisin. Se, että naudanlihamarkkinat ovat tällä hetkellä kunnossa ja naudanlihan kulutus nousussa, johtuu ainoastaan siitä, että ihmiset ovat nähneet, miten säälimättömiin toimiin on ryhdyttävä.
Jokainen kysymys, jonka haluan nyt esittää komissiolle, perustuu näihin kokemuksiin. Ensinnäkin BSE:n ulottuvuudesta: mitä testit osoittavat? Mitä jäsenvaltiot itse sanovat? Selonteoista käy ilmi, että joissakin maissa, jotka julistivat vuosi sitten, ettei niiden karjoissa ole BSE:tä, odotetaan nyt jopa 500 tautitapauksen paljastuvan ensi vuoden aikana.
Jos Eurooppa on mukautunut periaatteeseen, jonka mukaan yli 30 kuukauden ikäiset eläimet on teurastettava, onko se itsessään riittävää? Mitä testit ja tutkimustulokset osoittavat siitä, esiintyykö tautia alle 30 kuukauden ikäisissä eläimissä?
Kolmanneksi, missä määrin jäsenvaltiot kykenevät tuhoamaan aineksen, jota nyt ollaan poistamassa? Mitkä jäsenvaltiot pystyvät polttamaan aineksen? Väittävätkö jotkin jäsenvaltiot vielä, että ne sijoittavat aineksen kaatopaikoille?
Nämä ovat kaikki vakavia kysymyksiä, ja tiedämme, että yritätte vastata niihin. Mielestämme teidän pitäisi mennä pitemmälle, ja haluaisin vain toistaa, mitä ystäväni Garot sanoi: Eurooppa on teille ennen kaikkea yhteenkuuluvuutensa velkaa.

Lynne
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti ehdotuksiin, joiden mukaan on kiellettävä luulihan valmistus kaikista kaikenikäisten märehtijöiden luista. Tällä hetkellä luulihan valmistaminen naudanlihasta on kiellettyä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, eikä ravintoketjussamme ole yli 30 kuukauden ikäisiä eläimiä, mutta ongelmana on, että luulihan valmistuksessa käytettävää naudanlihaa tulee muista EU-maista. Tietääkseni ei ole olemassa sopivia testejä sen varmistamiseksi, että naudoissa ei ole BSE:tä. Niinpä suhtaudun kieltoon myönteisesti.
Selkärangan poistamisesta puheen ollen kysyitte, missä se pitäisi tehdä, teurastamossa vai jälleenmyyntipaikassa. Onko se todella tarpeen? Meidän on otettava huomioon tieteellisen ohjauskomitean katsaus, mutta selkäytimen asianmukaisen poistamisen pitäisi toki riittää. Oli miten oli, kaikkia näitä varotoimia on valvottava huolellisesti.
Olen tyytyväinen, että muutkin EU-maat joutuvat Yhdistyneen kuningaskunnan tavoin esittämään kuukausittaisen selonteon, mutta ryhtykää näihin toimiin nopeasti. Varmistakaa, että ne ovat asianmukaisesti voimassa, ja ottakaa opiksenne Yhdistyneen kuningaskunnan aiemmista virheistä.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, BSE-kriisi on vain korostanut ja tehnyt selväksi Euroopan kansalaisille, kuinka huonosti ja vajavaisesti jäsenvaltiot noudattavat ja valvovat eläinrehun valmistuksessa käytettyjä riskiaineksia.
Kaikista kriisiä koskevista keskusteluista me sallimme yhä, että eräät mahdolliset riskiainekset pääsevät ravintoketjuun, sillä esimerkiksi eläinrasvojen käyttöä eläintenruokinnassa ei kielletä mitenkään. Kansalaiset, jotka eivät voi suojata itseään poliitikkojen taloudellisin perustein tekemiltä poliittisilta päätöksiltä, vaativat huolellisempaa ja vastuullisempaa toimintaa.
Minkälaisen vastuun jäsenvaltiot, komissio ja parlamentti aikovat ottaa BSE-taudin ihmisiin tarttuvaan muotoon sairastuneista? Neuvoston toimista puuttuu yhä johdonmukaisuus, minkä takia varotoimet menettävät tehokkuuttaan.
Tarvitsemme lisätutkimuksia oppiaksemme tuntemaan tämän sairauden ominaisuudet ja tarttumistavat kokonaisuudessaan, ja lopuksi meidän on kiristettävä rehutehtaiden valvonta äärimmilleen, sillä ne ovat merkittäviä taudinlevittäjiä.
Jos maatalousalalla noudatettaisiin yhteispäätösmenettelyä, tämän kriisin kulku olisi saanut toisen suunnan.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, nykytilanne, kun BSE-tautitapaukset ovat moninkertaistuneet Euroopan unionissa, osoittaa selvästi, että YMP:n uudistamisaikeista annetut lausunnot eivät riitä, vaan on mentävä ongelman perimmäisiin syihin saakka ja päästävä nopeasti käsiksi nykyisen yhteisen maatalouspolitiikan varsinaiseen uudistukseen. Talousarvion ja yhteisön menettelyn tiukennukset eivät voi olla verukkeena sille, ettei ryhdytä ongelman ratkaisun vaatimiin toimenpiteisiin ja tueta samalla nautakarjankasvattajia. Kiireistä toteuttamista vaativan YMP:n uudistuksen päämääräksi ei saa ottaa talousarvion säästöjä, sen sijaan kylläkin tukien tasapuolisen jakamisen tuottajamaiden ja tuotteiden kesken, ottaen huomioon alueelliset erityisnäkökohdat ja kunkin jäsenvaltion todellisuuden. Uusille tarpeille on löydettävä oikeat keinot, minkä vuoksi onkin välttämätöntä ryhtyä uudistamaan nykyistä Berliinissä päätettyä rahoituskehystä.
Lopuksi viittaan Portugaliin ja teen arvoisalle komission jäsenelle kysymyksen, joka koskee tämän ainoan tuontikiellon epäoikeudenmukaista pitämistä voimassa sellaisissa oloissa, joissa tapausten määrä on merkittävästi laskenut samalla kun se muissa maissa nousee nousemistaan. Tässä kannassa ei ole mitään järkeä.

Parish
Arvoisa komission jäsen Byrne, minun ei ole yleensä havaittu onnittelevan teitä hyvistä suorituksistanne, mutta tällä kertaa haluan olla reilu. On täysin väärin, että jäsenvaltiot syyttävät nyt komissiota, kun te osoititte niinkin aikaisin kuin pari vuotta sitten, millaisiin ongelmiin oltiin joutumassa. Jäsenvaltiot ovat tuhonneet Euroopan naudanliha-alan pyrkiessään selvittämään, mikä naudanliha on Euroopan turvallisinta. Siitä ei ole epäilystäkään. Meidän on nyt ryhdyttävä toimiin kautta koko Euroopan.
Olen viljelijä, ja harjoitin ammattiani Yhdistyneessä kuningaskunnassa BSE-kriisin aikana. Sain huomata, että karjani arvo romahti lähes olemattomiin. Tämä on hyvin piinallista maatalousteollisuuden kannalta, ja näin on käymässä nyt koko Euroopassa, joten toimiin on ryhdyttävä.
Emme halua käsittääkseni keksiä pyörää uudelleen, joten meidän pitäisi tarkastella niitä toimia, joihin on ryhdytty Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja jotka ovat palauttaneet kuluttajien luottamuksen. Vaadin - ja tiedän, että komission jäsen Byrne on tästä samaa mieltä - että koko Euroopassa harjoitetaan yhtä politiikkaa. Jollemme tee niin, Euroopan lehdistö tarkastelee vuorotellen kutakin jäsenvaltiota ja sen turvatoimia sekä vertailee niitä keskenään, jolloin ihmisten luottamus naudanlihaan yleensä luhistuu.
On selvää, että vanhemmat eläimet on poistettava ravintoketjusta, vaikka se onkin tuskallista. Ne on tuhottava. Ruhot voidaan hävittää polttamalla mutta nyt myös käyttämällä natriumhydrolyysimenetelmää. Olen varma, että tarkastelette asiaa, koska tuo voisi olla parempi ja kenties halvempi keino hävittää ruhot. Meidän on myös tarkasteltava naudanlihan tuontia Euroopan unionin ulkopuolisista maista, koska sen lisäksi, että meidän on järjestettävä asiamme, muu maailma suhtautuu uskoakseni hyvin omahyväisesti asioiden tilaan.
Loppujen lopuksi, meidän on saatava naudanlihan kulutus kasvamaan, meidän on saatava kuluttajat vakuuttuneiksi naudanlihan turvallisuudesta ja meidän on annettava heidän syödä eurooppalaista naudanlihaa.
(Suosionosoituksia oikeistolta)

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon, kuinka paljon tämä tulee maksamaan kaikille eurooppalaisille, sillä tavoitteenamme on palauttaa heidän luottamuksensa ja kyse ei ole enää voimassa olevasta määräyksestä, vaan sen soveltamisesta ja valvonnasta, niin eikö meidän pitäisi pohtia, miten tuo luottamus palautetaan? Pystyykö asiaan vastuuttomasti suhtautunut ministeri, joka kutsui riskistä varoittaneita henkilöistä vastuuttomiksi, palauttamaan tuon luottamuksen? Entä asiassa leväperäiseksi ja epäpäteväksi osoittautunut terveysministeri?
Arvoisa komission jäsen, kun he ovat näinkin epäluottamusta herättäviä, voivatko he palauttaa luottamuksen, kun he ovat itse vastuussa tästä sekasorrosta, kiellettyjen rehujen huonosta valvonnasta, ympäristöhaitoista, jotka syntyvät, kun satoja lehmiä haudataan laittomasti? Pystyvätkö näin epäluotettavat henkilöt palauttamaan tarvitsemamme luottamuksen?
Arvoisa komission jäsen, jos me emme aseta heitä vastuuseen, meidät asetetaan vastuuseen. Vakuutan sen teille.

Maat
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi pyytää kiinnittämään huomiota BSE-kriisin taloudellisiin seurauksiin. Haluaisin aloittaa sanomalla, että komissio on lopultakin hyväksynyt maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ehdotuksen maatalousbudjetissa vielä olleen 970 miljoonan euron liikkumavaran hyödyntämisestä. Lisään kuitenkin tähän, että liikkumavara vaikutti tuolloin suuremmalta kuin se itse asiassa on, kun otetaan huomioon, että euron nykytilanne on itse asiassa haukannut tästä summasta jo 250 miljoonaa.
Toinen asia on se, että näin ollen rahoitus ei ole luonnollisestikaan kunnossa. Tämä on vasta alkua. Haluaisin painokkaasti pyytää komissiota tarkastelemaan, onko erityisesti tämän kriisin puitteissa myös muita rahoitusmahdollisuuksia, jotka liittyvät ehdotukseen kuluttajaverosta. Voisimme ajatella väliaikaista lihaveroa, jonka avulla voimme joka tapauksessa rahoittaa hyvällä tavalla perinpohjaisia toimenpiteitä myös tänä vuonna. Sinänsä ei ole lainkaan uutta, että tällä tavoin turvataan myös muiden tuotteiden turvallisuus. Ajatelkaa joidenkin tuotteiden ympäristöveroa, jollainen on myös joissakin EU:n jäsenvaltioissa käytössä.
Kolmas mielestäni tärkeä asia liittyy kysymykseen, kuinka suhtaudumme jäsenvaltioihin, jotka ovat tieten tahtoen viitanneet kintaalla EU:n säännöille. Ollaksemme rehellisiä, Saksan punavihreä koalitio väitti viime vuonna kerta toisensa jälkeen, että heillä ei ole mitään ongelmia, ja sitten ilmenee ongelma, eikä siitä piitata. Kuinka komissio ja neuvosto suhtautuvat siihen? Minun täytyy sanoa, että komissio on ollut tässä asiassa menneinä vuosina hieman johdonmukaisempi kuin neuvosto, antaakseni vain yhden esimerkin.
Mikä sitten voisi olla ratkaisu? Ratkaisu ei ole loppujen lopuksi mikään muu kuin hyvä ketjuseuranta, hyvä valvonta ja joskus tiukat toimenpiteet. Tämän osalta pidän poliittisena väärinkäytöksenä lähteä nyt väittämään, että eurooppalaisen maatalouspolitiikan muuttaminen pienyritysten tai biologisen maanviljelyn suuntaan olisi ratkaisu. Tässä ei ole kysymys siitä. Tässä on kysymys elintarviketurvallisuudesta. Eurooppalaisten poliitikkojen on varottava käyttämästä tätä kriisiä hyväkseen omiin poliittisiin tavoitteisiinsa.

Ayuso González
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, tämä ongelma liittyy pääasiassa eläinten terveyteen, ja se on saanut kriisin mittasuhteet, koska se vaikuttaa elintarviketurvallisuuteen, vaikka lääketieteen asiantuntijat sanovatkin, että tarttuvuus on alhainen. Tämä ongelma sai alkunsa Yhdistyneestä kuningaskunnasta yli kymmenen vuotta sitten ja sieltä se on levinnyt koko Länsi-Eurooppaan. Komissio luultavasti aliarvioi ongelman aikoinaan eikä ryhtynyt tarpeellisiin toimiin estääkseen taudin leviämisen.
On tunnustettava, että oli virhe odottaa 27. maaliskuuta 1996 asti ennen kuin ryhdyttiin kiireellisiin toimiin, joihin kuului Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevien eläinten ja liha- ja luujauhojen kauppasaarto, ja taipua paineen alla kumoamalla tämä päätös kaksi vuotta myöhemmin, 16. maaliskuuta 1998. Nyt on aika oppia virheistä ja ryhtyä tehokkaisiin ja oikein suhteutettuihin toimiin, jotka voidaan toteuttaa ilman, että yritettäisiin tappaa kärpästä tykillä. Toimien on oltava ennen kaikkea johdonmukaisia, koska eniten sekasortoa, epätietoisuutta ja epäluottamusta aiheuttaa selkeiden ja täsmällisten perusteiden puute.
Te olette kertonut meille tieteellisen komitean mielipiteen ja neuvoston aikomukset, mutta mitä komissio on valmistautunut tekemään, milloin ja miten?
Lisäksi on valvottava, että kaikkia näitä sääntöjä noudatetaan, koska pahimmin on epäonnistuttu juuri valvonnassa. Olen aina sanonut samoin: keskeinen asia on, että komissio koordinoi ja yhdenmukaistaa valvontatoimet ja ennen kaikkea, että se valvoo valvojaa. Selkeät ja havainnolliset määräykset ovat välttämättömiä, sillä meillä on 15 valtiota, joista jokaisella on omat ongelmansa, ja joissakin niistä, tarkemmin sanottuna kotimaassani, tässä asiassa toimivaltaiset valvontaviranomaiset ovat 17 itsehallintoalueella.
Lopuksi ehdotan, että komissio ponnistelisi tiedottaakseen riskeistä, koska uutisten ja selitysten runsas määrä tiedotusvälineissä lisää sekasortoa ja yhteiskunnallista kohua. Arvoisa komission jäsen, kaiken tämän lisäksi on pohdittava yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuutta, sillä tämän ongelman taustalla on maatalousalalla vallitseva kilpailu.

Schnellhardt
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvä komission jäsen, kiitän komissiota tiedoista, jotka se antoi meille BSE:n torjunnasta, ja haluan sanoa komission jäsen Byrnelle, että minulla on sellainen tunne, että hänellä on tilanne hallinnassa ja hänen ehdotuksensa ovat selkeitä ja määrätietoisia. Se onkin uskoakseni tarpeen, sillä BSE:n lisäksi monilla aloilla vallitsee hysteria ja paniikki. Näissä ensimmäisissä tiedoissa on varmasti kysymys hyvin laajasta työstä. Mutta saanen myös sanoa teille, hyvä komission jäsen, että mielestäni olisi ollut hyvä, jos maakohtaisia tietoja, jotka te niin hienosti luettelitte, olisi verrattu elintarvike- ja eläinlääkintäviraston tarkastusten tuloksiin.
Sanon teille aivan suoraan, että en luota maiden ja ministerien antamiin tietoihin, kun otan huomioon, miten välinpitämättömästi ja torjuvasti maatalousministerien neuvosto on viime kuukausien aikana toiminut ehdotuksia, myös parlamentin ehdotuksia vastaan. Varmasti monista toimenpiteistä voidaan olla eri mieltä. Me olemme kuitenkin todenneet, että nyt päätetyt toimenpiteet ovat laiminlyöntien tuloksia, myös viime vuosien laiminlyöntien, eikä niistä voida tinkiä. Muutamat kollegat ovat jo viitanneet testeihin. Asia on näin: jos emme tee testejä kaikille eläimille, vääristämme tuloksen. Olen havainnut, että teurastamot yksinkertaisesti kieltäytyvät teurastamasta eläimiä. Mitä silloin tehdään? Ne lopetetaan ilman testejä. Se ei käy! Tässä meidän on puututtava asiaan, meidän on selvitettävä tämä Euroopan laajuisesti.
Roth-Behrendt sanoi, että tarvitsemme parempia tarkastuksia - aivan, niitä me tarvitsemme! Mutta sitten me tarvitsemme Eurooppaan myös lakeja, jotka ovat ymmärrettäviä ja selkeitä. Hygieniamääräykset tulevat lähiaikoina meidän käsiteltäväksemme. Sanon teille aivan suoraan, että se mitä tällä hetkellä kuulen jäsenvaltioista, saa minut kaikkea muuta kuin optimistiseksi. Siellä aiotaan tehdä asiat entiseen malliin, kulkea entistä tietä, se ei käy! Tällä kohdin meidän on laadittava selkeitä lakeja yhdessä ja Euroopan tasolla. Vain siten voimme saada ongelman hallintaan!

Nisticò
Arvoisa puhemies, puhun aivan lyhyesti. Haluan vain sanoa, että olemme vaarassa toistaa samat asiat uudelleen ja uudelleen, kuten on korostettu. Kymmenen vuoden päästä toistamme samoja asioita, koska prioneja koskevan tieteellisen tutkimuksen osalta olemme todella merkittävästi myöhässä. Olemme tienneet prioneista jo 15 vuotta, hyvä komission jäsen Byrne, ja näiden 15 vuoden aikana emme ole saaneet selvyyttä siitä, mitkä molekyylimekanismit aiheuttavat hermoston rappeutumista, läpäisevätkö prionit istukan tai siirtyvätkö ne maitoon, eikä meillä ole pikatestejä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Jäsen Nisticò, kysymyksenne ei liity menettelyihin. Tiedän, että minun pitää toimia joustavasti, mutta olkaa hyvä älkääkä käyttäkö sitä hyväksenne.
Myönnän puheenvuoron komission jäsenelle.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, saanen aivan ensiksi kiittää kaikkia niitä jäseniä, jotka myötävaikuttivat arvokkaalla tavalla tähän keskusteluun; kaikki puheenvuorot on merkitty hyvin tarkasti muistiin. Haluaisin sanoa eräänlaisena alustavana vastauksena puheenvuoroihin, että ne, jotka puhuivat kuluttajien luottamuksesta, ymmärtävät tarkasti, mikä kysymys on erityisen tärkeä niiden kysymysten lisäksi, joista käytämme puheenvuoron tänään ja jotka liittyvät kansanterveyteen.
Saanen kiinnittää huomionne erääseen tiettyyn kansalaisten luottamukseen liittyvään näkökulmaan, johon muutamat teistä, ja erityisesti Whitehead, viittasivat. Kuluttajien luottamus riippuu joskus hyvin suuressa määrin siitä, missä BSE:n kiertokulun vaiheessa jäsenvaltiot ovat. Kansanterveyteen liittyvät asiat ovat joskus ratkaisevan tärkeitä, mutta haluan käsitellä hetken verran kuluttajien luottamukseen liittyvää näkökohtaa, ennen kuin siirryn tarkastelemaan kansanterveyteen liittyviä kysymyksiä.
Whitehead huomautti aivan oikein, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuluttajat ovat hyvin luottavaisia. Naudanlihaa kulutetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa enemmän kuin ennen vuotta 1996. Minkä vuoksi? Mitä voimme päätellä tämän perusteella kuluttajien luottamuksesta? Tämä johtuu mielestäni siitä, että ihmiset ovat huomanneet BSE-tautitapauksien määrän laskeneen Yhdistyneessä kuningaskunnassa siitä huolimatta, että tautitapauksien määrä on edelleen reilusti Euroopan unionin suurin. Minkä vuoksi kuluttajat siis suhtautuvat huolettomasti asiaan siinä määrin, että he kuluttavat nyt naudanlihaa enemmän kuin ennen vuotta 1996? Se johtuu uskoakseni siitä, että ihmiset ovat ymmärtäneet, että tieteellinen näyttö piti paikkansa, että lainsäätäjät reagoivat oikein ottaessaan käyttöön turvallisuusmääräyksiä ja että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset sovelsivat asianmukaisesti tätä lainsäädäntöä; tästä seurasi, että BSE-tautitapauksien määrä on laskussa. Niinpä kuluttajat päättelivät tästä, että jotkut ovat ottaneet vastuun, he tekevät jotakin asialle, he näyttävät tietävän, mitä he tekevät, koska tautitapauksien määrä laskee. Tästä syystä kuluttajien luottamus kasvaa, ja he kuluttavat naudanlihaa.
Tähän on päästävä muuallakin Euroopassa, mutta se kestää jonkin aikaa, koska muun Euroopan unionin kuluttajat eivät ole joutuneet kokemaan samaa tapahtumasarjaa, ja tiedämme kaikki, mistä se johtuu: siitä, että jotkin jäsenvaltiot, jotka julistivat, ettei niiden karjoissa ole BSE:tä, joutuivat sen jälkeen hyvin lyhyen ajan kuluessa myöntämään, että niiden karjoissa oli BSE:tä. Tämä vaikutti luonnollisesti välittömästi kuluttajien luottamukseen, koska kuluttajien annetaan näin ymmärtää, että vastuussa olevat henkilöt eivät tiedä, mistä he puhuvat, eivätkä he suojele kuluttajia.
Emme halua tehdä kuluttajista mikrobiologeja, mutta heidän on voitava tuntea, että vastuussa on joku, joka tietää, mitä tekee, ja että hänen toimensa takaavat tehokkaasti kuluttajien suojelemisen.
Sallinette minun nyt käsitellä joitakin niistä asioista, jotka otitte esiin ja jotka liittyvät kansanterveyteen ja tarvittaviin menettelyihin. Jotkut teistä mainitsivat testaamiseen liittyvän kysymyksen. Tästä keskusteltiin neuvostossa viime maanantaina. 30 kuukauden ikäisten eläimien testaaminen on edelleen standardi, mutta asiaa tarkastellaan. Monista käynnissä olevista testeistä saadaan arvokasta tietoa hyvin lyhyen ajan kuluessa. Asianmukaisia johtopäätöksiä ei voida tehdä vielä, koska testejä ei ole tehty tarpeeksi eikä tarpeeksi kauan. Tilastollinen otos ei ole tarpeeksi laaja, mutta kun se on riittävän suuri, teemme siitä johtopäätöksiä. Täten olemme paljon paremmassa asemassa voidaksemme päättää, tarvitseeko lisätoimiin ryhtyä.
Mitä kolmansiin maihin tulee, voin sanoa, että päätöstä, joka koskee erikseen määriteltyjä riskiaineksia ja jonka teimme jokin aika sitten, sovelletaan kolmansiin maihin ja kolmansista maista peräisin olevaan tuontiin 1. huhtikuuta alkaen. Olen kirjoittanut kaikkiin kolmansiin maihin, varoittanut niitä yhteisön toimista ja ilmoittanut niille liha- ja luujauhoon liittyvistä vaaroista. Yksikköni pitää myös piakkoin kokouksen kolmansien maiden kanssa, jotta tätä asiaa voidaan painottaa vieläkin enemmän.
Selkärankaan liittyvän kysymyksen kohdalla on selvää, että selkäydin on poistettava ja tuhottava. Joku mainitsi aikaisemmin, että eikö tämä riittäisi - miksi pitää poistaa koko selkäranka, jos vaara piilee selkäytimessä? No, tässähän ei tietenkään oteta huomioon kysymystä vaaroista, jotka saattavat aiheutua takajuuren hermosolmuista, ja selkärangan poistaminen kohdistuu juuri tähän nimenomaiseen kohtaan. Selkäranka on vaadittu poistettavaksi 1. lokakuuta alkaen. Kysymys kuuluu: miten ja missä? Kuten selitin, lisäongelmia ja vaaroja voi aiheutua siitä riippuen, missä poisto tehdään, teurastamossako vai lihakaupassa. Meillä ei ole riittävästi aikaa voidaksemme tarkastella asiaa yksityiskohtaisesti, mutta toistan, mitä sanoin aikaisemmin: meidän on pohdittava asiaa hyvin huolellisesti.
Poikkeuksista puheen ollen kaikissa jäsenvaltioissa testataan parhaillaan kuolleita eläimiä ja niitä eläimiä, jotka ovat vaarassa saada BSE:n. Testejä tehdään pistokokein, ja tämän myötä on mahdollista tarkistaa taudin levinneisyys ja saada lisätietoja. Asianmukaiset päätökset voidaan sitten tehdä tilanne huomioon ottaen.
Tarkastuksien määrään liittyvää erityistä kysymystä käsitellään kertomuksissa, joita olen pyytänyt jäsenvaltioita toimittamaan minulle. Muistanette, että kirjoitin jäsenvaltioille 4. tammikuuta; lähettämääni kirjeeseen sisältyi liite, jossa pyydettiin yksityiskohtaisia tietoja. Olemme nyt saaneet paljon tietoa tähän kirjeeseen annetuissa vastauksissa ja olemme tietysti kaiken aikaa yhteydessä jäsenvaltioihin, jotta saisimme lisätietoja ja jotta voisimme varmistaa, että kaikkea toimintaa valvotaan.
Yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseen viitattiin myös. Tämä kuuluu pääasiassa kollegani Franz Fischlerin tehtäviin, mutta jäsenvaltiot eivät käytä vielä täysin hyväkseen mahdollisuuksia kehittää sellaista politiikkaa, jota voisi kuvailla vapaasti vihreämmäksi YMP:ksi. Tässä yhteydessä mainitsen, että olemme Franz Fischlerin kanssa perustaneet yksikköjemme kanssa sekakomitean, jotta voisimme tarkastella koko tätä asiaa ja jotta näkisimme, missä määrin on ryhdyttävä laajempiin järjestelyihin, jotta voisimme saavuttaa tilanteen, jossa ravintoa tuotetaan luonnollisemmin menetelmin. Tämä ei tarkoita sitä, että aiomme hylätä ajatuksen teollisesta ravinnontuotannosta. Sitä emme voi tehdä.
(Suosionosoituksia oikeistolta) Se on automaattinen reaktio, jolla ei vastata kuluttajien tarpeisiin. Meidän on tuotettava paljon ravintoa, jotta ihmiset saisivat ruokaa, ja tämäkin asia on hoidettava kunnolla. Kuluttajat haluavat kuitenkin, että käsittelemme ravinnon luonnolliseen tuottamiseen liittyvää kysymystä. En ole täysin vakuuttunut siitä, että asiaa on hoidettu aikaisemmin asianmukaisesti, ja Franz Fischlerin kanssa käymieni keskustelujen jälkeen aiomme nyt tarkastella asiaa huolellisemmin.
Joku viittasi siihen, että YMP:n tuet kohdistetaan pikemminkin suuriin kuin pieniin viljelyksiin. En ole täysin vakuuttunut, että näin on, mutta tästä näyttäisi olevan todisteita, ja se on toinen asia, jota on tietenkin yhtä hyvin käsiteltävä.
Ansioituneella edeltäjälläni Boninolla oli sanansa sanottavana täytäntöönpanoon liittyvästä aiheesta. Toimien täytäntöönpano on tietysti avainkysymys. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto on avainasemassa. Täytäntöönpanoa koskevat kertomukset pakottavat myös jäsenvaltiot olemaan hyvin varovaisia.
Esititte myös hyvin merkittäviä huomautuksia rasvoista. Kyse ei ole pelkästään niiden kieltämisestä. Eläimien ruokavaliossa on oltava rasvaa. Kysymys kuuluu, mistä tämä rasva on peräisin ja onko se peräisin turvallisesta lähteestä. Tieteellisen ohjauskomitean lausuntoa voisi selventää tämän erityisen näkökulman kohdalla. Neuvostossa käytiin viime maanantaina merkittävä keskustelu aiheesta. Johtopäätöksissä viitataan siihen, että märehtijöistä peräisin oleva rasva on painekeitettävä meille tutulla tavalla, mutta lisäksi esitettiin sellainen kanta, jonka mukaan saattaisi olla aika poistaa eläinrasvat märehtijöiden ravinnosta, ja tätä asiaa aiotaan tarkastella. Tätä harkittaessa on kysyttävä, mitkä ovat vaihtoehdot: kasvirasvat, soijat, joku mainitsi geneettisesti muunnetut ainekset. On tarkasteltava monia monimutkaisia asioita, mutta en halua tällä välin viivyttää sellaisen sopivan ehdotuksen esittämistä, joka koskee märehtijöistä peräisin olevan rasvan painekeittämistä. Sanoisin Blair House -sopimuksen yhteydessä, että kollegani Franz Fischler on hyvin tietoinen siitä, että viljelijät ovat pyytäneet, että Blair House -sopimuksesta neuvoteltaisiin uudelleen.
Jotkut teistä viittasivat talousarvioon liittyviin näkökohtiin, ja minun on sanottava, että Berliinissä asetetut ylärajat on saavutettu. Kaikkien jäsenvaltioiden on nyt hyväksyttävä yksimielisesti talousarvioon mahdollisesti tehtävät lisäykset. Joku viittasi myös siihen, että jotkin jäsenvaltiot ovat nostamassa verojaan, alv:n tasoa, voidakseen maksaa tästä aiheutuneet kustannukset. Asia kuuluu jokaiselle yksittäiselle jäsenvaltiolle. Komissiolla ei ole toimivaltuuksia periä myyntipisteissä alv:tä mistään tuotteista, ja näihin kuuluvat myös maataloustuotteet.
Kilpailun vääristymiin viitattiin myös, ja tässä saatamme ajautua kriisiin. Meillä ei ole varaa sellaiseen ylellisyyteen, että yhdenmukaistaisimme kaikki kansalliset toimet ennen kuin otamme käyttöön olennaiset terveyden suojeluun liittyvät toimet. Tästä meidän on jatkettava, ja jos ne toimet, joita olemme ottamassa käyttöön, edellyttävät samanaikaisesti mukauttamista tai hienosäätöä, jotta kilpailun vääristymät voitaisiin poistaa, meidän on tehtävä niin.
Toiset viittasivat siihen, että on tarpeen varmistaa, että koko Euroopan unionin toimet on yhdenmukaistettu, ja olen tästä täysin samaa mieltä. Olen sanonut niin moneen otteeseen. Uskon, että kuluttajien luottamusta heikennetään, jos kuluttajat huomaavat, että eri jäsenvaltioissa reagoidaan eri lailla samoihin havaittuihin uhkiin. Se heikentää kuluttajien luottamusta. Olen sanonut niin moneen otteeseen, ja viesti on mennyt perille. Havaitsin viime maanantaina pidetyssä neuvoston kokouksessa, että ministerit hyväksyivät ehdotuksen, jonka mukaan meidän on luovuttava yksipuolisista toimista yksittäisissä jäsenvaltioissa ja jatkettava niiden toimien mukaan, joiden avulla on määrä ratkaista ongelma Euroopan laajuisella tasolla.
Minun olisi myös pitänyt mainita aikaisemmin - kun käsittelin testaamiseen liittyvää kysymystä -, että elävillä eläimillä tehtyjä testejä ei ole vielä saatavilla. Olemme kuitenkin tekemässä huomattavan paljon tutkimuksia tältä osin, ja tähän on käytetty huomattavan paljon rahaa. Elävillä eläimillä tehtyjen testien osalta on toivoa, mutta mikään ei ole vielä ehdottoman selvää, enkä haluaisi herätellä odotuksia tai toiveita siltä osin.
Grossetête viittasi YMP:n toimintaan, ja olen samaa mieltä kaikesta, mitä hän sanoi sen toiminnasta ja siitä, miten se vaikuttaa suurviljelijöihin, pienviljelijöihin ja niin edelleen. Voimmeko esimerkiksi jatkaa siten, että 45 prosenttia tuista maksetaan peltokasvien viljelylle, joka on todellista tehoviljelyä ja joka työllistää paljon vähemmän ihmisiä kuin muut pääasialliset sektorit? Tätä asiaa on myös pohdittava.
Posselt viittasi rasvoihin ja dioksiiniin, ja tarkastelen tällä hetkellä yhdessä yksikköni kanssa aktiivisesti dioksiiniin liittyvää kysymystä; tämä on seurausta siitä, että pari viikkoa sitten julkaistiin tieteellisen ohjauskomitean kertomus, jossa käsitellään juuri samaa asiaa. Dioksiinia löytyy rasvasta. Dioksiinia on käytännössä mahdotonta suodattaa. Sitä on käsiteltävä muulla tavalla, ja työskentelemme parhaillaan asian parissa.
Graefe zu Baringdorf pyysi minua sitten käsittelemään kysymystä, joka liittyy märehtijöistä peräisin olevan rasvan käytön täydelliseen kieltämiseen eläinten ravinnossa. Kuten sanoin aikaisemmin tässä vastauksessa, asiaa tarkastellaan parhaillaan; neuvosto käsitteli asiaa viime maanantaina ja sitä käsitellään, kunhan lisätietoja on saatavilla. Valvontaan liittyy ongelmia, joiden vuoksi on vaikeaa varmistaa, että erottelu toimii tehokkaasti. Pidän teidät mielelläni ajan tasalla tässä asiassa, kun keskustelu etenee.
Joku kysyi, miten luulihaan liittyvää kysymystä aiotaan käsitellä. No, minun on sanottava, että se sisällytetään erikseen määritellyn riskiaineksen määritelmään. Laajennamme siis erikseen määritellyn riskiaineksen määritelmää siten, että se käsittää myös luulihan, joka on sitten hävitettävä lainsäädännössä edellytetyllä tavalla. Tähän ryhdytään nykyisen voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, sallinette minun tehdä vielä yhden huomautuksen komission jäsen Byrnelle. Eläinrasvoista ehdotan sittenkin vielä kerran, että rasva jätettäisiin maitoon, siis palattaisiin voihin. Se on juuri sopivaa vasikoille. Luonto on järjestänyt asian niin, että rasva on niille siinä muodossa myös hyvin sulavaa eikä tartuntavaaraa ole.

Puhemies
Huomionne on varmaan tieteellisesti mielenkiintoinen, mutta mielestäni se ei liity työjärjestykseen.
Keskustelu komission julkilausumasta on päättynyt.

Tietyt hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavat aineet ja beta-agonistit kotieläintuotannossa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Olssonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0002/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa annetun neuvoston direktiivin 96/22/EY muuttamisesta (KOM(2000) 320 - C5-0357/2000 - 2000/0132(COD)).

Olsson
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme juuri päättäneet keskustelun BSE:hen liittyvistä ongelmista - ongelmista, jotka liittyvät elintarviketuotantoon, jossa ehkä voitontavoittelulla on suuri merkitys ja joka johtaa tuotantoa erittäin voimakkaasti. Meidän on muistettava, että maailmanlaajuisilla elintarvikemarkkinoilla tuotannolle vaaditaan poliittisia rajoja, jotta muita yhteiskunnallisia tavoitteita ei unohdettaisi.
Euroopan unionissa on ollut sääntöjä, joiden mukaan hormoneja ei saa käyttää kasvun edistäjinä. Olemme saaneet sen vuoksi valituksia, etenkin Yhdysvalloista, ja asiaa käsittelemään perustettiin Maailman kauppajärjestön paneeli, joka totesi, että todisteemme ovat riittämättömiä. Tämän vuoksi komissio antoi laatia selvityksen hormoneista, joita on käytetty. Kyse on kuudesta hormonista. Selvityksen mukaan vaaratekijöiden taso vaihteli. Kaikki hormonit sisälsivät tiettyjä vaaroja; erityisesti ne ovat karsinogeenejä. Yksi hormoni, 17-beta-estradioli, oli muita vaarallisempi. Sen vuoksi komissio ehdottaa nyt lainsäädännön muuttamista niin, että juuri 17-beta-estradiolin käyttö kielletään kokonaan - niin rehuissa, kasvun edistämis- kuin hoitotarkoituksessakin. Muiden viiden hormonin kohdalla ehdotetaan toistaiseksi voimassa olevan, väliaikaisen kiellon pidentämistä.
Arvoisa puhemies, minä ja ympäristövaliokunta tuemme täysin komission näkökantoja. On erittäin tärkeää, että tässä asiassa tapahtuu edistystä. Tietenkin on tärkeää jatkaa myös viiden muun hormonin tutkimista, jotta selvitettäisiin, kuinka vaarallisia ne voivat olla, mutta on myönteistä, että 17-beta-estradiolin käyttö kielletään nyt lopullisesti. Tämän tutkimuksen avulla olemme siis saaneet selkeämpiä argumentteja, jotka toivottavasti merkitsevät sitä, että ne, jotka ovat asiasta toista mieltä, voivat kunnioittaa meidän näkemystämme, meidän kieltoamme ja nykyistä voimassa olevaa tuontikieltoa.
Olemassa olevat argumentit eroavat hieman toisistaan, ja haluaisin ottaa esille muutamia argumentteja, jotka olen liittänyt mietintöön ja jotka ympäristövaliokunta on hyväksynyt. Ne eivät ehkä ole juridisesti kovinkaan painavia, mutta poliittisesti ne ovat erittäin painavia. Toisaalta kyse on ympäristöä koskevista argumenteista. Tällainen hormonien käyttö on vaarallista. Yhdysvalloissa, jossa niitä käytetään, on havaittu, että ne leviävät ympäristöön eläintuotannon ulkopuolelle. Toisaalta kyse on eläinten suojeluun liittyvistä syistä. Meidän on pohdittava, onko järkevää antaa eläimille rehuissa lisäaineita, joiden vuoksi eläimet kasvavat epänormaalisti. Eikö tässä ole kyse eläimille aiheutetusta stressistä, joka on ristiriidassa eläinten hyvinvoinnin ja eläinten hyvää kohtelua koskevan pyrkimyksen kanssa?
Tällaisissa yhteyksissä meidän on arvioitava ennen kaikkea eettisiä syitä. Sen merkitys korostuu entisestään sellaisessa yhteiskunnassa, jossa tieto kasvaa ja jossa tieteen avulla saadaan selville yhä enemmän eri tuotantomenetelmiä koskevia asioita. Sen vuoksi on pohdittava sitä, vastaako tämä asia meidän ihmisten eettisiä perussääntöjä. Kysehän on siitä, johtaako tällainen kauaskantoinen muutos siihen, että ihmisten tai muiden biologisten olentojen varsinaiset elinehdot muuttuvat. Meillä ei todennäköisesti pidä olla oikeutta muuttaa niitä.
Arvoisa puhemies, kannatan tehtyjä tarkistuksia. Haluan samalla korostaa, että valiokunnan ja komission ehdotukset eroavat huomattavasti toisistaan. Valiokunta ei nimittäin halua soveltaa sitä komiteamenettelyä, jota komissio on ehdottanut, vaan valiokunta haluaa palauttaa mahdolliset tarkistukset parlamenttiin hyväksyntää varten, koska tähän asiaan liittyy tieteen lisäksi niin paljon politiikkaa.

Müller, Emilia Franziska
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, arvoisat kollegat, jäsen Olsson esitti hyvän mietinnön hormonien käytöstä kotieläintuotannossa. Elintarvikkeiden turvallisuuden on oltava etusijalla kaikissa päätöksissämme, sillä kuluttajalla on oikeus riskittömiin, turvallisiin elintarvikkeisiin. Naudanlihan tuotannossa kasvun edistämiseen käytettävillä hormonaalista ja tyrostaattista vaikutusta omaavilla aineilla sekä ß-agonisteilla on pitkäaikaisia vaikutuksia, ja ne voivat siksi vaikuttaa ihmisen terveyteen. Hormonijäämät kohdistuisivat erityisesti riskialttiimpiin ryhmiin, lapsiin ennen puberteetti-ikää ja raskaana oleviin.
WTO:n sovittelumenettelyn yhteydessä tieteellinen komitea päätyi kuuden hormonin riskinarvioinnissa siihen tulokseen, että 17-beta-estradiolilla on yksiselitteisesti karsinogeeninen, kasvaimia aiheuttava ja genotoksinen vaikutus. Kun yksittäisiä aineita kohtaan, kuten tässä 17-beta-estradiolia kohtaan, esiintyy pieninkin epäilys, että se vaikuttaa terveyteen, meidän on reagoitava lopullisella kiellolla. Elintarviketurvallisuuden ja terveyden suojelun korkea taso velvoittaa meidät varovaisuuteen myös muiden kyseessä olevien hormonien osalta.
Hormonikiellon noudattamista pitää valvoa tiukasti myös Euroopan unionin sisällä. Eurooppalaiset kuluttajat ovat kuitenkin äärimmäisen herkkiä tuontituotteiden suhteen. Siksi myös unionin ulkopuolisista maista tulevan lihantuonnin valvontajärjestelmät on tarkastettava. Vain varovaisuusperiaatetta noudattamalla voimme osoittaa kuluttajille, että olemme tosissamme puhuessamme elintarvikkeiden turvallisuudesta Euroopassa. Siten annamme tällä kohdin selvän merkin ja luomme tulevaisuudelle oikeanlaiset suuntaviivat.

Piétrasanta
Arvoisa puhemies, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan huoli juontaa juurensa Amerikan yhdysvaltojen ja Kanadan alulle panemaan riitatapaukseen, joka koskee Euroopan unionin velvoitteita WTO:ssa ja ennalta varautumisen periaatteen toteuttamista, mitä pidämme hyvin tärkeänä. Olemme vaatineet kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean (SCVPH) lausunnon perusteella 17-beta-estradiolin käyttökiellon jatkamista, koska sen tiedetään aiheuttavan syöpää. Kaikkien komission esityksiin tekemiemme tarkistusten tarkoituksena on kannustaa komissiota ottamaan käyttöön dynaaminen lähestymistapa, joka tarkoittaisi pyrkimystä kartoittaa ja kehittää sen omia tieteellisiä tietoja, jottei syntyisi sellaista mielikuvaa, että Euroopan unioni yrittää voittaa aikaa, ja jottei nykyistä tieteellisten tietojen puutetta käytettäisi hyväksi unionin väliaikaisten toimien loputtomaksi jatkamiseksi. Näin ollen on syytä kieltää väliaikaisesti myös viiden muun mietinnössä mainitun hormonin eli testosteronin, progesteronin, trenboloniasetaatin, tseranolin ja melengestroliasetaatin käyttö, kunnes yhteisö saa käyttöönsä mistä tahansa lähteestä ja etenkin varsinaisen alaa koskevan tutkimusohjelman perusteella aiempaa täydellisempää tutkimustietoa, joka voi täyttää kyseisiä aineita koskevan tiedon nykyiset puutteetja jonka perusteella yhteisö voi tehdä riittävän perustellun päätöksen kiellon jatkamisesta.
Toivomme näiden aineiden kohdalla myös, että komissio tutustuisi neuvoston päätöksen 68/361/ETY 1 artiklalla perustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean lausuntoon ja pyrkisi toimittamaan kohtuullisessa määräajassa lisätietoja ongelman ratkaisemiseksi.
Korostan, että näiden ehdotusten tarkoituksena on edistää ympäristön, eläinten hyvinvoinnin ja ihmisten terveyden huomioon ottavaa eurooppalaista maataloutta.

Grossetête
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tiedämme nykyään, että tiettyjen aineiden syöttämisellä tuotantoeläimille saattaa olla hyvin vaarallisia vaikutuksia ihmiseen. Lisäksi komission antama julkilausuma BSE:n torjumiseksi tehtyjen toimenpiteiden edistymisestä osoittaa hyvin, että aina, kun ennaltaehkäisy on mahdollista, se on paljon tehokkaampaa kuin jälkikäteen toimiminen, kuten sananlaskukin sanoo: parempi katsoa kuin katua. Näin ollen meidän on oltava erityisen varovaisia tuotantoeläimille syötettävien aineiden kohdalla. Varovaisuutta on noudatettava kaikilla aloilla, olkoonpa kyse sitten eläinten hoidosta tai karjankasvatuksen eri tavoista. Tuoreet tutkimukset osoittavat, että 17-beta-estradioli on syöpää aiheuttava hormoni. Sen käyttö on siis ehdottomasti kiellettävä kaikkien ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten kohdalla, ja on ehdottomasti valvottava kaikkea kolmansista maista peräisin olevan lihan tuontia. Puolustin tiukasti täällä istuntosalissa kahta periaatetta jo paljon ennen nykyistä hullun lehmän kriisiä: ennalta varautumisen periaatetta, jotta kuluttajia voitaisiin suojella mahdollisimman tehokkaasti ja jotta vältyttäisiin kaikelta paniikilta, jonka haittavaikutukset ihmisten käyttäytymiseen ja maatalouteen hyvin tiedämme, sekä periaatetta tieteellisen tutkimuksen tukemisesta, jotta voisimme hyvissä ajoin turvautua mahdollisimman tarkkaan tietoon.
Olen tyytyväinen, että kollegamme Olssonin meille esittämässä mietinnössä viitataan näihin kahteen periaatteeseen. Viidestä muusta hormonista on nimittäin edelleen epävarmuutta, joten on tärkeää jatkaa mahdollisimman pian niiden tieteellistä tutkimusta. Varmoja tuloksia odoteltaessa noiden hormonien väliaikainen käyttökielto kotieläintuotannossa on kuitenkin ehdottomasti uusittava ja on kiinnitettävä suurta huomiota poikkeustoimenpiteisiin.

Lund
Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää esittelijä Olssonia erittäin hyvästä mietinnöstä, joka on hyvin lähellä komission laatimaa aloitetta, joka on mielestäni hyvä aloite. Uskon, että olemme kaikki yksimielisiä siitä, että on mahdotonta hyväksyä sellaisten aineiden käyttöä pelkästään eläinten kasvun edistämiseksi, joilla on hormonaalista vaikutusta. Se on epäeettistä, kuten esittelijä Olsson sanoi. Sillä on vakavia vaikutuksia eläinten ja ympäristön hyvinvointiin, ja niillä kuudella aineella, joista tässä on kyse, on vaarallisia vaikutuksia myös ihmisen terveyteen. Estradiolin käytön lopullinen kielto on itsestään selvä. Aine aiheuttaa syöpää. Mielestäni on kuitenkin myös tärkeää, että kiellämme nyt väliaikaisesti viiden muunkin aineen käytön. Todellisuudessa kyse on ennalta varautumisen periaatteen erittäin aktiivisesta ja hyvästä käytöstä, mitä kannatan mielelläni.
Tuen myös esittelijää siinä, että kieltoja ei saa kumota tai heikentää ilman neuvoston ja parlamentin hyväksyntää. On tärkeää, että pidämme kiinni poliittisesta vastuusta tässä asiassa. Ja sallikaa minun lopuksi sanoa, että mielestäni on täysin käsittämätöntä, että Yhdysvaltain viranomaiset sulkevat silmänsä tähän tuotantomenetelmään liittyviltä vaaroilta. Jos tarkastellaan eräiden syöpälajien kehitystä Yhdysvalloissa ja Yhdysvaltain kansalaisten äärimmäistä lihomista, pitäisi Yhdysvaltain terveysviranomaisten kaikkien hälytyskellojen soida. Sen vuoksi toivon, että hormonilihan käyttöä täällä Euroopassa koskevan kiellon hyväksymisen uusiminen herättäisi sekä Yhdysvaltain kuluttajien että Yhdysvaltain terveysviranomaisten huomion, jotta meidän ei tarvitsisi sen enempää keskustella tästä asiasta WTO:n johdolla.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää esittelijä Olssonia hänen mietinnöstään sekä niitä valiokuntia, jotka ilmaisivat kantansa ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi, joka koskee hormonien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa annetun neuvoston direktiivin 96/22/EY muuttamista. Komission ehdotuksen päätarkoituksena on parantaa ruoan turvallisuutta ja mukautua niihin kansainvälisiin velvoitteisiin, jotka perustuvat Maailman kauppajärjestön niin sanottuun SPS-sopimukseen eli eläinten ja kasvien terveyttä koskevaan sopimukseen.
Parlamentti on hyvin tietoinen siitä, että kasvun edistämiseksi annettujen hormonien nykyinen käyttökielto kyseenalaistettiin Maailman kauppajärjestössä ja että vuonna 1998 tehdyssä lopullisessa päätöksessä arvosteltiin tuotantoeläimille annettavien hormonien aiheuttamista uhkista tehtyä riskinarviointia, jonka Euroopan yhteisö esitteli. Kuten tiedätte, komissio käynnisti näitä hormoneja koskevan täydentävän riskinarvioinnin niiden selvityksien perusteella, jotka koskevat riskinarviointia ja jotka Maailman kauppajärjestön valituselin antoi.
Huhtikuussa 1999 eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevä EU:n tiedekomitea antoi lausunnon terveysriskeistä, joita ihmiselle aiheutuu naudanlihan ja naudanlihatuotteiden hormonijäämistä. Lausuntoa tarkasteltiin, ja se vahvistettiin toukokuussa 2000. Pääasiallinen johtopäätös oli, että ei ole mahdollista vahvistaa hyväksyttävää päiväannosta, kun kuutta arvioitua hormonia annettiin nautaeläimille tarkoituksena kasvun edistäminen.
17-beta-estradiolista tiedekomitea havaitsi, että ainetta on pidettävä karsinogeenina, koska se on syöpää aiheuttava ja vaikuttaa syövän syntyyn. Viittä muuta arvioitavaa hormonia on vielä tarkasteltava, kunhan saadaan lisää näyttöä.
Näiden johtopäätösten valossa komissio ensinnäkin ehdotti, että estradiolin kaikkinainen käyttäminen kotieläintuotannossa kielletään lopullisesti, kun otetaan huomioon havainto, jonka mukaan aine on karsinogeeni. Toiseksi, komissio ehdotti, että viiden muun hormonin käyttökieltoa jatketaan toistaiseksi, kunnes saadaan perinpohjaista tieteellistä näyttöä. Tätä toimea tarkistetaan säännöllisesti, ja se on näin ollen kansainvälisten velvoitteidemme mukainen. Olen erittäin tyytyväinen, että mietinnössä kannatetaan tätä lähestymistapaa.
Tämän ehdotuksen myötä komissio on myös luonut oikeusperustan, jota tarvitaan kiellettyjen ja toistaiseksi kiellettyjen aineiden luettelon muuttamiseksi sääntelykomiteamenettelyllä, jotta voitaisiin reagoida nopeasti uuteen näyttöön ja näin ollen lisätä kuluttajien turvallisuutta. Pahoittelen suuresti, että mietinnössä ei kannatettu sääntelykomiteamenettelyn käyttöön ottamista aineiden luettelon muuttamiseksi.
Monet teistä tietävät, mitä mieltä olen tästä asiasta. Olen keskustellut useasti kanssanne kahdenvälisissä kokouksissa komitologiamenettelyn käyttämisestä, ja huomaan, että tätä komission pyyntöä ei ole hyväksytty esitetyissä tarkistuksissa. Pyytäisin parlamenttia tarkistamaan kantaansa tähän asiaan, koska uskon, että on huomattavan tärkeää, että komitologiakysymystä käsitellään tässä yhteydessä vakavasti.
Uskon, että jos parlamentti painottaa liitteiden mukauttamista yhteispäätösmenettelyn avulla komitologiamenettelyn sijasta, parlamentti syyllistyy siihen, että se ei huolehdi kunnolla kuluttajien terveyden turvallisuudesta tässä asiassa, josta parlamentti on keskustellut aikaisemmin tänään käydyssä keskustelussa, sekä BSE:n että tämän erityisen asian yhteydessä. Miten ihmeessä voimme perustella sitä, että liitteiden tarkistaminen ja mukauttaminen on viivästynyt puolellatoista vuodella, kun tiedekomitea on saattanut neuvoa komissiota lisäämään esimerkiksi yhden hormonin liitteiden luetteloon? Miten tällaista voidaan puolustaa? Joku sanoi, että tämä on poliittinen kysymys. Torjun väitteen jyrkästi. Kysymys on tieteellinen. Juuri tästä syystä kysymystä tarkasteltiin Maailman kauppajärjestössä. Minua huolestuttaa, että jos parlamentti pysyy kannassa, joka sillä näyttää olevan tästä kysymyksestä, vaarana on, että joudumme tilanteeseen, jossa komitologiamenettelyä ei hyväksytäkään tällä tavoin, vaan pikemminkin pysytään yhteispäätösmenettelyssä.
Olen puhunut asiasta ennenkin. Olen käynyt tätä keskustelua parlamentin kanssa, ja tiedän, mitä tapahtuu myöhemmin päivällä. Parlamentin jäsenet tulevat tänne äänestämään asiasta, ja he noudattavat äänestyskehotuksia. Suuri enemmistö ei tunne sen asian yksityiskohtia, josta he äänestävät, koska heille ei ole tiedotettu tästä nimenomaisesta asiasta. Minua huolestuttaa suuresti myös se, että monet äänestävät tänään asiasta, joka on huomattavan tärkeä kuluttajien kannalta tietämättä, että he ovat ottamassa käyttöön menettelyn, joka voi uhata kuluttajien terveyttä viivyttämällä menettelyä, jonka avulla voin sijoittaa selvän tieteellisen näytön perusteella jotakin sellaiseen liitteeseen, jolla suojellaan kuluttajien terveyttä.
Hyvät parlamentin jäsenet, pyydän vilpittömästi, että tarkistaisitte kantaanne tähän asiaan ja että asettaisitte kuluttajien terveyden enemmän etusijalle. Pitäkää kuluttajien terveyteen liittyvää kysymystä tärkeämpänä kuin toimielimien välistä parlamentin ja komission kädenvääntöä, joka liittyy kysymykseen siitä, pitääkö tällaisissa tapauksissa tehdä täydellinen yhteispäätös. Tämä on tieteellinen kysymys, joka perustuu tieteelliseen näyttöön: komissio tekee toimeenpanevan päätöksen, joka sijoitetaan johonkin liitteeseen tilanteessa, jossa parlamentilla on täysi tarkastusoikeus.
Olen sanonut täällä aiemminkin, kun aiheesta on keskusteltu, että en sivuuta parlamentin kantaa kevyesti missään asiassa, jossa on kyse komitologiasta. Joten pyydän teitä, hyvät jäsenet, tarkastelemaan vakavasti kuluttajien oikeuksia ja kuluttajien asianmukaiseen suojeluun liittyvää kysymystä sekä muistamaan, että toivottavasti ensi vuonna on olemassa ravintoa ja turvallisuutta tarkasteleva viranomainen. Sen tehtävä tulee liittymään nopeaan reagointiin. Jos viranomainen havaitsee jonkin uhan, se voi kehottaa antamaan välittömästi toimeenpantavan vastauksen tähän uhkaan. Joskus se voi tarkoittaa sitä, että komission on annettava lainsäädännöllinen vastaus. Jos se onnistuu komitologiamenettelyn avulla, saamme sellaisia nopeita ratkaisuja, joita kuluttajat edellyttävät. Jos se kuitenkin onnistuu vain yhteispäätösmenettelyllä, siitä seuraa viivästymisiä.
Sallinette minun nyt käsitellä yksityiskohtaisesti tarkistuksia, joita tässä mietinnössä on ehdotettu, sekä Grossetêten ehdottamaa tarkistusta. Aloitan niistä tarkistuksista, joita komissio ei voi hyväksyä. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 4, 5, 6, 7, 9 ja 10, sikäli kuin kysymys on komitologiasta, niistä syistä, jotka olen jo eritellyt. Komissio ei voi myöskään hyväksyä tarkistuksia 12, 13 ja 14, koska niissä torjutaan sääntelykomiteamenettelyn käyttö kiellettyjen ja toistaiseksi kiellettyjen aineiden luettelon päivittämiseksi ja koska niissä otetaan yhteispäätösmenettely uudelleen esiin.
Tarkistus 1 kohdistuu hyvin perusteltuun päätökseen kiellon jatkamisesta. Komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta, koska siinä tuomitaan ennalta mahdollisten tulevien tutkimuksien tulokset. Tarkistuksen 2 yhteydessä komissio joutuisi sitoutumaan viiden toistaiseksi kielletyn aineen tutkimisen tukemiseen. Sitä on mahdoton hyväksyä. Sen enempää yhteisön lainsäädäntö kuin Maailman kauppajärjestön puitteetkaan eivät velvoita komissiota tukemaan tutkimuksia. Maailman kauppajärjestö vaatii sitä vastoin, että osapuolet arvioivat riskejä kaiken tieteellisen näytön perusteella. Tällaisia tutkimuksia ei ole kuitenkaan suljettu pois Euroopan unionin ravinnon turvallisuutta koskevista ohjelmista.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 3 ja 11, koska niissä korostetaan tarvetta laatia tehokkaita valvontajärjestelmiä terveyden suojelemiseksi. Haluaisin korostaa, että sekä jäsenvaltioissa että yhteisön tasolla on jo olemassa valvontajärjestelmiä. Esimerkiksi lihan tuontia valvotaan jo erityisesti tarkastustoimenpiteitä ja jäämiä koskevan neuvoston direktiivin 96/23 mukaisesti.
Lopuksi, komissio ehdotti, että estradiolia koskevan direktiivin määräyksiä ei sovellettaisi ennen 1. heinäkuuta niihin eläimiin, joita hoidetaan teknisessä tai hoitotarkoituksessa. Grossetêten esittämässä tarkistuksessa 15 ehdotetaan, että tämä määräys yhdistetään sopivien vaihtoehtojen saatavuuteen. Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta terveyteen liittyvien perusteiden vuoksi, kun otetaan huomioon estradiolia koskeva kiistaton tieteellinen näyttö. Lisäksi äskettäin tehty tutkimus osoitti, ettei estradiolin vaihtoehdoista ole pulaa, kun kyse on hoitoon liittyvistä tarpeista tai kotieläinjalostuksen tarpeista yhteisössä. Tutkimuksen pitäisi olla parlamentin saatavilla lähitulevaisuudessa.
Toisaalta komissio voi hyväksyä tarkistuksen 8 samoin kuin periaatteessa tarkistuksen 10 sen osan, jossa käsitellään tieteellistä näyttöä, koska niissä selvennetään tekstiä hyödyllisesti.
Päätän puheeni onnittelemalla vielä kerran Olssonia erinomaisesta mietinnöstä ja hänen tuestaan tässä tärkeässä asiassa. Yhteenvetona, komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9 ja 10, sikäli kuin kyse on komitologiasta, 11, 12, 13, 14 ja 15. Toisaalta komissio voi hyväksyä tarkistuksen 8 ja periaatteessa tarkistuksen 10 sen osan, jossa käsitellään tieteellistä näyttöä.

Olsson
. (SV) Arvoisa puhemies, kunnioitan luonnollisesti komission jäsen Byrnen käsitystä, toisin sanoen komiteamenettelyn puoltamista. Me emme kuitenkaan pyri viivästyttämään käsittelyä vaan pyrimme siihen, että voisimme käydä keskustelua täällä. Monien muiden kysymysten tavoin tämäkään kysymys ei ole tieteellisesti yksiselitteinen.
Tapasin eilen Tukholmassa Yhdysvaltain maatalousministeriön edustajan, ja hänen käsityksensä tieteestä ei vastannut eurooppalaista käsitystä. Parlamentissa on sen vuoksi keskusteltava kysymyksistä, joiden luonne ei ole pelkästään tieteellinen vaan joissa kyse on myös eettisistä kannanotoista ja ennalta varautumisen periaatteesta. Kyse ei siis ole käsittelyn viivästyttämisestä, vaan tavoitteena on saada aikaan perusteellisempi poliittinen keskustelu.

Puhemies
Kiitos, hyvä jäsen Olsson.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Kirjantuotannon uudet haasteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu O'Toolen laatimasta kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietinnöstä (A5-0005/2001) kirjantuotannon uusista haasteista: sähköinen julkaiseminen ja tarvepainatus (2000/2037(INI)).

O' Toole
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensiksi puhua siitä, miksi tämä mietintö on tärkeä, ja valitsin tässä tarkoituksessa sellaisia kirjailijoita kuin Michel Tournier, Leonardo Sciascia, Italo Calvino sekä maanmieheni Caryl Philips.
Tämä kokoelma, joka on rikas muodoltaan, kulttuuriltaan ja historialtaan, löytyy kotoani parista kirjahyllystä. Se muotoilee tapaa, jolla ajattelen ja tarkastelen tätä maailmaa. Nämä kirjailijat, joiden teoksista monet nauttivat, ovat maalanneet kankaan, jonka parissa työskentelen. Kirjat tarkoittavat minulle pääasiallisesti mahdollisuutta tehdä valintoja, päästä käsiksi ajatuksiin ja mahdollisuuksiin. Kasvoin melko vaatimattomassa ympäristössä köyhällä alueella; odotukset olivat vähäiset ja tulevaisuudennäkymät heikot. Kuitenkin siitä päivästä lähtien, jolloin astuin kirjaston ovesta sisään, kirjat vapauttivat minut, kuten niin monille muillekin on käynyt. Olen hyvin kiitollinen noiden kirjojen kirjoittajille ja julkaisijoille vapautumisestani, ja nyt velvollisuutenani on taata, että muutkin pääsevät osallisiksi tästä kokemuksesta.
Mitä mietintö sitten käsittelee? Haluan aivan yksinkertaisesti taata, että kun astumme lopullisesti sähköiseen aikakauteen, kehys, jonka yhteydessä jäsenvaltioissa käsitellään kirjoihin liittyviä aiheita - kuten henkisen omaisuuden oikeuksien suojelemista, verotusjärjestelmiä, kysynnän sääntelyä tai apurahoja - toimii edelleen uudella aikakaudella. Kirjoja on aina pidetty enemmän kuin pelkkinä kulutushyödykkeinä, ja tämä on erittäin tärkeää enenevässä määrin materialistisessa maailmassa.
Sähköinen julkaiseminen kattaa neljä erityisalaa: sähköiset kirjat, tarvepainatuksen, verkkokirjakaupat ja julkaisemisen Internetissä. Meidän on varmistettava sellaisten politiikkojen kehittäminen, joiden avulla on mahdollista ylläpitää ympäristöä, jossa kaikki nämä alat voivat kehittyä.
Mihin haluan siis pyrkiä tällä mietinnöllä? Ensinnäkin, meidän on kannustettava Euroopan sähköisten media-alojen valtavaa kasvamista ja kehittämistä ja sähköisen median laaja-alaista käyttöä Euroopassa. Meidän on edistettävä sähköisten mediapalvelujen tarjoamista kaikille eurooppalaisille kohtuuhintaan ja niiden käytön mahdollistavan koulutuksen tarjoamista. Meidän on jatkettava kielten ja kulttuurin monimuotoisuuden suojelemista sähköisen julkaisemisen avulla, ja meidän on helpotettava perinteisen julkaisemisen joustavaa muuntamista sähköiseksi julkaisemiseksi.
Jotta näin kävisi, meidän on varmistettava, että tarkoituksenmukaisten politiikkojen myötä on mahdollista pyrkiä tällaiseen kasvuun ja sen takaamiseen, että valinnat ja saatavuus ovat kaikkien ulottuvilla. Tästä syystä mietinnössäni vaaditaan joitakin asioita. EU:n toimielimillä on hyvin tärkeä tehtävä pyrittäessä varmistamaan tulevaa kasvua. Ensinnäkin, komissio voi kehittää kattavan politiikan, jolla kehitetään tätä alaa. Toiseksi, voimme kaikki edistää sellaisia politiikkoja, joilla kehitetään ja kannustetaan lukutaitoa ja torjutaan digitaalista jakautumista eri luokkiin.
Komissio voi ja sen pitää kehittää ammattikoulutusohjelmia ja tukijärjestelmiä pk-yritysten kehittämiseksi tällä erityisellä alalla, ja meidän on pyrittävä jäsenvaltioiden kanssa turvaamaan tekijänoikeudet ja kustantajien edut sekä varmistamaan, että alan työntekijöillä on mahdollisuus kehittää taitojaan uudella aikakaudella.
Jäsenvaltioiden pitäisi varmistaa, että nykyisiä alv-sääntöjä, joita sovelletaan kirjoihin, valvotaan ja että niitä heijastetaan sähköiseen julkaisuun. Kaikki tämä on ulottuvillamme, ja suosittelen täten mietintöäni koko parlamentille - joka onkin koolla lähes täysimääräisenä - toivoen, että mietinnön myötä voimme kaikki nauttia tämän uuden alan esiintulon hyödyistä ja hedelmistä.

Graça Moura
Arvoisa puhemies, aluksi kiitän kollega Barbara O'Toolea hänen ajankohtaisesta mietinnöstään. Haluaisin sanoa siitä seuraavaa: näinä aikoina muuttumassa ei ole ainoastaan kirjan käsite, vaan myös luku- ja kirjoitustaidon käsite muuttuu. Tietämättömyys ja kykenemättömyys hallita kirjoitetun sanan ja tietämyksen alaan liittyviä uusia tekniikoita synnyttää väistämättä luku- ja kirjoitushäiriöiden uusia muotoja kaikkine siihen liittyvine inhimillisine, yhteiskunnallisine, taloudellisine ja kulttuurillisine seuraamuksineen.
(Hälinää istuntosalissa)
Samasta syystä on hillittävä ainakin tieteen menetelmin sitä euforiaa, joka on vallinnut kansainvälisissä kokouksissa ja suurimmillaan Lissabonin neuvostossa, puhuttaessa uusien tekniikoiden merkityksestä unionin kehitykselle ja nopeutetulle työttömyydentorjunnalle, koska on tärkeää, että Euroopan unionin toimielimet tutkiskelevat pohjia myöten sellaiset aiheet, joita muun muassa tässä mietinnössä käsitellään. Mutta ei pidä tutkiskella ainoastaan kirjaan, sähköiseen julkaisemiseen, printing on demand -menetelmään (tarvepainatusmenetelmään) ja muihin samanlaisiin ongelmiin liittyviä kysymyksiä. Meidän mielestämme on keskeistä, että parlamentin eri valiokuntien, eri pääosastojen, eri vastuunkantajien - sekä Euroopan unionin että kansallisten vastuunkantajien - eli että löydetään näissä asioissa äänivaltaa omaavien henkilöiden työllä keinot hyödylliseen ja tehokkaaseen koordinaatioon. Ei olisi järkevää ryhtyä eri suuntiin johtaviin tai jopa kenties keskenään ristiriitaisiin toimiin sähköistä julkaisemista, kirjaa, tekijänoikeuksia ja eLearningiä koskevissa politiikoissa. Näitä politiikkoja ohjailevissa määritelmissä ja koordinoinnissa on yhä vähemmän tutkittua pohjaa ainakin kahdesta ennalta arvattavasta syystä: niitä tukevat entistä enemmän alan koulutetut asiantuntijat, ja he pätevöittävät poliitikot alaan, jota nämä yleensä eivät hallitse hyvin, ja toiseksi tulevaisuudessa on mahdollista saada käyttöön laillisia laitteita, jotka mukautuvat hyvin herkästi tekniikan ja markkinoiden kehitykseen.
Sähköistä julkaisemista ei käsittääksemme pidä verotuksellisessa mielessä ja alv:n soveltamisen kannalta rinnastaa perinteiseen kirjaan. Sillä ei vielä ole omaa erityistä hallinnointimenettelyään, joten olemme pakosti tilanteessa, jossa perinteiseen kirjaan on liitettävä sille vieraita arvoja ja jossa sen on edustettava aivan erilaista tuotetta, sähköistä kirjaa, joka on luonteeltaan yksinkertainen digitalisoitu tiedosto. Lopuksi mietinnössä ehdotetaan päätöstä Eurooppalaisen kirjan ja lukutaidon edistämisen vuodesta sekä huhtikuun 24. päivän julistamista vuosittain Euroopan lukemisen päiväksi. Ne ovat keinoja, jotka kirjataan käytettäväksi luku- ja kirjoitushäiriöiden torjunnassa, Euroopan kansojen kulttuurillisen ja kielellisen monimuotoisuuden pelastamisen politiikassa, luotaessa virikkeitä tietojen hankintaan kansalaisuuden käsitettä syvennettäessä. Siksi ne ansaitsevat suosionosoituksemme.

Zorba
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella O'Toolea mietinnöstä, jossa piirretään selkeä kuva uuden teknologian viime vuosina aiheuttamista dramaattisista muutoksista kirjantuotantoalalla. Kaikkien meidän, jotka lukijoina tai kirjailijoina rakastamme kirjoja, täytyy miettiä suhteemme kirjaan uudestaan alusta asti. On tapahtunut vallankumous, joka tekee kirjasta entistäkin kiinnostavamman, entistäkin sisällökkäämmän ja tarpeellisemman meille kaikille. Samaan aikaan on kuitenkin ehdottomasti kehitettävä eurooppalaisia ja kansallisia politiikkoja, joilla puututaan niihin ongelmiin, joita kirjan uudet tuotanto- ja levitystavat aiheuttavat. Vastauksemme kysymykseen, pitääkö kirjaa suojella hallitsemattomalta markkinoiden toiminnalta, on kyllä, koska kirjat ja lukeminen ovat yhteiskunnassamme kulttuurisesti niin tärkeitä asioita, ja niitä pitää tukea mahdollisimman paljon.
Uudet mahdollisuudet, joita Internetin aikaansaama tiedon lisääntyminen ja lukijakunnan laajentuminen panevat alulle, synnyttävät myös ongelmia, jotka liittyvät henkiseen omaisuuteen ja kirjailijoiden asemaan, mutta myös siihen vaaraan, että uudet välineet eivät ole suurien väestöryhmien saatavilla. Uuslukutaidottomien, maaseutualueiden, heikommassa asemassa olevien ryhmien jääminen epätasa-arvoiseen asemaan voi osoittautua kohtalokkaaksi, kun nämä lisätään jo olemassa olevaan huomattavaan lukutaidottomien määrään. Ongelma on niin vakava, että se synnyttää vielä yhden vaaratekijän sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle, ja Euroopan unionin on puututtava ongelmaan ajoissa ryhtymällä harjoittamaan päättäväistä politiikkaa. Myös kaikkien jäsenvaltioiden on koulutusjärjestelmissään helpotettava kirjojen saatavuutta nuorille ja kannustettava nuoria lukemaan, koska nuorissa on Euroopan unionin tulevaisuus, eikä tulevaisuus ilman kirjaa ole mahdollinen, olipa kirja sitten painetussa tai sähköisessä muodossa.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, kirjat ovat tärkeä väline kulttuurin välittämisessä, ja uudenaikainen julkaisutekniikka tukee sitä. Siksi tämä on oikein hyvä mietintö. Kiitokset esittelijälle hänen tekemästään kovasta työstä ja tutkimuksesta. Tämä ala on jatkuvassa liikkeessä.
Julkaisutoiminnassa tärkeää ei ole kuitenkaan pelkästään tuotanto vaan myös kulutus. Lukeminen on yksi kulutuksen muoto, ja siihen tulee kannustaa. Ihmisten täytyy tehdä yhä valintoja siinä, kuinka he käyttävät aikaansa. Siksi olen esittänyt yhtä tarkistusta yhdessä kollegani Graça Mouran kanssa ehdottaen Euroopan lukemisen päivää. Olemme esittäneet huhtikuun 23. päivää, koska se on Shakespearen syntymäpäivä ja Cervantesin kuolinpäivä. Se siis kattaa koko Euroopan. Monissa maissa vietetään jo Unescon lukemisen päivää. Annan myös komissiolle vapauden ja viisauden valita jonkin toisen päivän.
Arvoisa komission jäsen, tarjonta ei ole mahdollista ilman kysyntää. Tämän erityiseksi edistämiseksi jäsen Graça Moura ja minä olemme myös ehdottaneet Lukemisen vuotta mieluiten kohtuullisen ajan kuluessa, mutta asialla on kiire.
Toinen asia on markkinavoimat. Kirja-alaa, joka takaa laajan kulttuurisen moninaisuuden, täytyy tarvittaessa suojella. Kirjojen kiinteät hinnat ja alennettu alv-kanta, joita sovelletaan eri jäsenvaltioissa paperille painamiseen, täytyy sisällyttää hyvin myös sähköisiä välineitä koskevaan politiikkaan.

Fraisse
Arvoisa puhemies, haluaisin puhua tänään lukijan näkökulmasta asian sekä positiivisista että negatiivisista puolista.
Positiivisista puolista sanoisin, että tiedämme, että sähköisen kirjan yksi hyvistä ominaisuuksista on tarjonnan ja kysynnän yksilöllistyminen. Me pidämme sitä saavutuksena, kuten pidämme saavutuksena sitäkin, mikä näkyy nykyään vähemmän, eli että kirjan jakeluketju tulee vastedes täysin muuttumaan siten, että keskittyminen sekä kustantajiin että kirjakauppiaisiin paranee sen vuoksi, että sähköinen kirja muuttaa jakelun täydellisesti. Nämä ovat positiivisia puolia.
Negatiivisia puolia on esimerkiksi se, että vastedes on kaksin verroin vaikeampaa päästä käsiksi kirjoihin. Meidän ei kuitenkaan pidä olla tekopyhiä. Uudet tekniikat voivat toki merkitä tilaisuutta lukemisen demokratisoitumiselle, mutta ne voivat myös vaikeuttaa entisestään luku- ja kirjoitustaidon opetusta.
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, sallinette minun lopettaa puheenvuoroni kehottamalla tarkkaavaisuuteen näitä uusia tekniikoita koskevien tekijänoikeuksien säilyttämisessä, joka on nyt erityisen uhattuna: tässä mielessä kirjojen kirjoittaminen on uhattuna. Siksi kiinnittäisin huomiota myös kirjojen välttämättömään hintasääntelyyn Euroopassa edellä mainituista syistä, joita ovat kirjojen kirjoittamisen turvaaminen ja teosten leviäminen.

Reding
Arvoisa puhemies, O'Toolen hyvin innostava mietintö suo meille mahdollisuuden monipuolistaa keskusteluamme kirjan tulevaisuudesta ja ennakoida uusia aloitteita. Kuten mietinnössä aivan syystä korostetaan, kirjalla on ja tulee olemaan ensisijainen asema kulttuurien leviämisessä Euroopassa, ja uusien kirjanimikkeiden huomattava kasvu on osoitus näiden kulttuurien rikkaudesta, elinvoimaisuudesta ja monipuolisuudesta. On siis täysin luonnollista, että olemme kiinnostuneita sellaisista kulttuurin hyväksi toteutettavista toimista, joissa otetaan aiempaa enemmän huomioon kirja kulttuurien leviämisen kannalta välttämättömänä välineenä. Samaa voidaan sanoa myös rakennerahastojen kautta harjoitettavasta koheesiopolitiikasta. Hyvät kollegat, tiesittekö tämän? Annan teille muutaman esimerkin. Kreikan kirjastojen lukumäärä kaksinkertaistuu 526 kirjastosta 1170:een yhteisön tuen ansiosta vuoteen 2006 mennessä. Samana ajanjaksona Portugalin kulttuuritoimintaohjelmasta osoitetaan 38 miljoonaa euroa arkistojen, kirjastojen ja lukemisen kehittämiseen, ja yli puolet määrärahoista on peräisin Euroopan aluekehitysrahastosta. Tämä pätee myös kilpailupolitiikkaan, jossa otetaan ja on otettu huomioon kirjojen hyödyllisyys Euroopan kansalaisille. Ja edelleen tämä pätee myös kulttuuritoimintaan. Kun keskustelimme Kulttuuri 2000 -ohjelmasta, parlamentti korosti asemaa, jonka kirjan ja kulttuurin hyväksi tehtävien toimien pitäisi saada. Ohjelman ensimmäinen toteuttamisvuosi osoittaa, että tämä huoli on nyt konkretisoitunut. O'Toolen mietinnössä meitä kehotetaan laajentamaan näkemyksiämme ja pohtimaan kaikilta näkökannoilta teknologista vallankumousta, jotta samalla kertaa voidaan tukea eurooppalaista kirjatarjontaa sen koko monipuolisuudessaan, hyödyntää uusia mahdollisuuksia, hallita mahdollisia riskejä sekä taata tietojen käyttömahdollisuus ja kirjailijoiden oikeudet. Digitaalinen vallankumous tuo samaan aikaan sekä mahdollisuuksia että riskejä. Tämä käykin hyvin selkeästi ilmi O'Toolen mietinnöstä, joten en enää palaa asiaan. Sallinette minun tehdä vain yhden huomautuksen. Syrjäytymisen vaara on olemassa, jos etenkin vaikeassa asemassa olevien kansalaisten tarpeita ei oteta huomioon. Jotta kulttuuri ja koulutus hyötyisivät digitaalisuudesta, edellytyksenä on, että digitaaliset välineet ovat kaikkien saatavilla. Arvoisa puhemies, en suostu pitämään kiistattomana tosiasiana digitaalista kuilua eri sukupolvien, sosiaaliluokkien, ns. "ajan tasalla olevien" ja kärryiltä pudonneiden välillä, niiden välillä, joiden elämä ja toiminta hyötyvät valtavasti uusista tekniikoista ja niiden välillä, joille tekniikka on edelleen pelottavaa ja merkitsee yhteiskunnallista uhkaa. Meidän on mielestäni tehtävä kaikki mahdollinen tällaisen kuilun täyttämiseksi, eikä meidän pidä vain tyytyä joko toteamaan, että kuilu on olemassa, tai ettemme voi tehdä mitään. Me voimme nimittäin tehdä jotakin. Se on kansalaisvelvollisuutemme, yhteiskunnallinen velvollisuutemme, joka koskee kaikkia meitä täällä läsnä olevia, parlamenttia ja komissiota. Arvoisa puhemies, mielestäni eivät myöskään maailmanlaajuistuminen - edellyttäen, että se onnistutaan pitämään aisoissa - ja digitaalinen teollisuus merkitse kansallisten ja alueellisten kulttuurien automaattista tuhoa. Kulttuuriteollisuudet toki muuttuvat perusteellisesti ja nopeasti tietoyhteiskunnan tuoman uuden tiedon omaksumiseksi. Meidän on siis johdettava näitä muutoksia, eikä meidän pidä seurata niitä tai jäädä niiden jalkoihin niiden jatkaessa kehitystään. Meidän on oltava niiden kehitystä edellä siten, että digitaalisuus voisi tarjota uusia käyttömahdollisuuksia mahdollistaen samalla kustannustarjonnan monipuolisuuden.
Ensimmäinen toimi, jolle on osoitettu vaatimaton määrä määrärahoja, mutta joka on kokeileva, on kustantamojen verkottaminen ja niiden välinen yhteistyö. Mielestäni komissiolla on tässä ilman muuta tärkein rooli, ja olen vaatinut, että vuoden 2002 kulttuuriohjelman täytäntöönpanoa koskevassa esityksessä vaaditaan erityistä tukea kirjailijoiden ja kustantajien yhteistyötä koskevien monien hankkeiden toteuttamiseen. Jos kokemukset osoittautuvat hyviksi, kustannusteollisuuden hyväksi toteutettavat toimet uusitaan kulttuuriteollisuuden näkökannalta. Mielestäni tässä meille avautuu uusi tie, joka on vielä melko tutkimaton ja jolla meillä on tärkeä rooli, alullepanijan ja uudistajan rooli. Kulttuuriohjelmaan sisältyvän erityisen toimen lisäksi ottaisin esiin joukon tukitoimenpiteitä, joilla tuetaan kirjojen kustantamista ja levittämistä koskevan digitaalisen vallankumouksen onnistumista ja jotka antavat vastauksen myös esittelijällemme. Viime toukokuussa käynnistämäni eLearning-aloite koskee opetusjärjestelmien infrastruktuureita, jotka ovat kaikkien myöhempien suunnitelmien edellytys. Komission yksiköt ovat valmistelleet tuota aloitetta koskevan yksityiskohtaisen toteuttamisohjelman. Komissio rahoittaa myös kokeiluhankkeita ja tekee niin myös jatkossa etenkin Sokrates-ohjelmaan kuuluvan Minervan yhteydessä. Minerva koskee erityisesti tekniikoiden hyödyntämistä opetuksessa, ja se on ammattikoulutusta koskevan Leonardon ohella toimintamme tärkeä lenkki. Myös julkisen ja yksityisen sektorin välisen kumppanuuden kehittäminen voi korjata koulutuksen puutteita. Komission eEurope-aloitteen tavoitteena taas on varmistaa, että tietoyhteiskunnassa otetaan huomioon myös yhteiskunnallinen osallisuus. Monissa julkisissa keskuksissa, myös epäsuotuisassa asemassa olevilla alueilla, avautuu vuoden 2001 loppuun mennessä mahdollisuus käyttää Internetiä ja multimedian välineitä, ja samat mahdollisuudet tarjoutuvat vuoden 2002 loppuun mennessä koululuokissa kaikille oppilaille. Toimintamme toisen kulmakiven muodostaa sellaisten palvelujen kehittäminen, joiden avulla voidaan tukea eEducation- ja eCulture-ohjelmien sisältöä. eContent-ohjelman neljävuotiskausi on juuri hyväksytty tavoitteena edistää digitaalisen sisällön tuottamista ja hyödyntämistä. Myös markkinoiden elvyttäminen on nykyään mahdollista yhteistyössä Euroopan investointipankin kanssa sekä siten, että multimediaan sijoitetaan riskipääomaa. Tämä on komission ja Euroopan investointipankin välisen yhteistyön sisältö, sillä EIP on suostunut rahoittamaan kulttuuriteollisuutta. Olemme avanneet uuden, digitaalisen teollisuuden tulevaisuuden kannalta lupaavan tien. Hyvät kollegat, tämä antaa perusteltua aihetta lisätä aktiivisuutta ja toimien näkyvyyttä. Yhdyn itse mielipiteisiin, joita monet teistä, kuten jäsenet Graça Moura, Sanders-ten Holte ja O' Toole, ovat esittäneet halutessaan järjestää kirjan ja lukemisen vuoden. Tällaisen vuoden järjestäminen on mahdotonta useastakin syystä, mutta meidän on mielestäni pohdittava yhdessä kirjan ja lukemisen päivän, viikon tai kuukauden järjestämistä. Ne voitaisiin järjestää jo vuonna 2002. Emme tällä hetkellä tee valintaa tässä asiassa, mutta voimme keskustella yhdessä, jotta päädymme parhaaseen valintaan, joka sisällytetään vuoden 2000 kulttuuriohjelmaan. Olen siis täysin avoin asianomaisten kanssa kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnassa käytäville keskusteluille, jotta löytäisimme yhdessä kirjan, lukemisen ja kulttuurin monimuotoisuuden etujen mukaiset välttämättömät ratkaisut. Arvoisat parlamentin jäsenet, te tiedätte, että tekniikka on vain yksi väline, ei sen enempää, mutta se voi osoittautua erittäin hyödylliseksi nykyisen kulttuuripotentiaalimme edistämisessä. Tässä mielessä haluan kiittää O'Toolea ja kulttuurivaliokuntaa siitä merkittävästä työstä, jota nämä ovat tehneet asian hyväksi.

Puhemies
Kiitos, jäsen Reding.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen tuota pikaa.

ÄÄNESTYKSET
Muscardini
Arvoisa puhemies, jotkut kollegat ovat aivan oikein kiinnittäneet huomioni siihen, että on olemassa MEDA-ohjelma, ja siksi kysyn, onko parlamentin mahdollista päästä yhteisymmärrykseen suullisesta tarkistuksesta, jossa sanotaan: "pyytää komissiota perustamaan erityisen ohjelman, jotta voidaan mahdollisuuksien mukaan harjoittaa tai kehittää vesiviljelyä sekä edistää kalakannan kehitystä".
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Naïrin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0009/2001) komission tiedonannosta EU:n ja Välimeren alueen suhteista: "Barcelonan prosessin lujittaminen" - (KOM(2000)497 - C5 - 0630/2000 - 2000/2294(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Mirandan laatima kehitysyhteistyövaliokunnan päätöslauselmaesitys (B5-0087/2001) Kolumbian rauhanprosessista
Johdanto-osan B ja C kappale:

Miranda
Arvoisa puhemies, jos ymmärsin asian oikein, niin ensimmäisenä äänestettäväksi otettavan tarkistuksen osalta on mahdollista tehdä kompromissi sen esittäjien kanssa siten, että tarkistus 1 voidaan peruuttaa, jos alkuperäisestä kappaleesta äänestetään kohta kohdalta. Tämä b kappale muodostaisi koko ensimmäisen osan kohtaan "Kolumbian suunnitelma" saakka, ja toisen kappaleen muodostaisi tekstin loppuosa. Mielestäni voimme välttää äänestyksen tarkistuksesta 1 äänestämällä b kappaleen alkuperäisestä tekstistä kohta kohdalta.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmä kannattaa jäsen Mirandan esitystä ja äänestäisimmekin ensimmäisen osan puolesta ja toista osaa vastaan.

Ferrer, Concepció
Arvoisa puhemies, kannatamme tätä esitystä.

Miranda
Arvoisa puhemies, myös seuraavan äänestyksen kohdalla on mahdollista tehdä kompromissi. Se tarkoittaisi, että Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan sosialidemokraattisen puolueen ryhmien esittämä tarkistus 2 muuttuisi ymmärtääkseni seuraavasti: äänestäisimme ensiksi alkuperäisestä tekstistä kohta kohdalta, kohdasta "ottaa huomioon, että Kolumbian suunnitelma..." kohtaan "yhteiskunnalliset toimijat". Sitten äänestäisimme toisesta osasta - jonka esittelijät luullakseni haluavat hylätä - ja sen jälkeen äänestäisimme lisäyksenä tarkistuksesta 2. Siksi äänestämme ensin alkuperäisestä tekstistä kohta kohdalta ja sen jälkeen tarkistuksesta 2 lisäyksenä kappaleeseen.

Howitt
Arvoisa puhemies, olin PSE-ryhmän varjoesittelijä. Se, mitä Miranda sanoo, on totta, mutta on harhaanjohtavaa kutsua sitä tarkistukseksi. Kuten huomautuksissa sanotaan, parlamentin yksiköt tekivät virheen, eikä teksti itse asiassa heijastellut sanamuotoa, jota sekä PPE että meidän ryhmämme esittivät. Tästä syystä Mirandan käsitys siitä, mitä meidän pitäisi tehdä, on aivan oikea, ja tuen häntä täysin, mutta kyse ei ole lisätarkistuksesta. Parlamentin yksiköt tekivät todellisen teknisen virheen.
Jotta asia tulisi aivan selväksi, minulla on tässä alkuperäinen sanamuoto. Sanat, jotka puuttuvat tarkistuksen alusta, kuuluvat: "kun taas Kolumbia-suunnitelmassa ei ole kyse yhteiskuntaryhmien välisestä vuoropuhelusta ja ...", ja loppuosa jää ennalleen.

Miranda
Arvoisa puhemies, haluan vain vahvistaa, mitä kollega Howitt sanoi. Itse asiassa joissakin versioissa, tarkemmin sanoen portugalin- ja hollanninkielisessä sekä muissa versioissa, joissa pitäisi puhua "rauhanstrategiasta" - kuten todetaan paikkansa pitävissä espanjan- ja englanninkielisissä versioissa - niissä puhutaankin "Kolumbian suunnitelmasta", joka on väärin. Näiden versioiden käännöksiä on muutettava.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Ferrin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0398/2000) järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan monialaisen työryhmän kertomuksesta - yhteinen toiminta järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan liittyvien kansainvälisten sitoumusten kansallisen tason soveltamista ja täytäntöönpanoa koskevasta keskinäisestä arviointijärjestelmästä (10972/2/1999 - C5-0039/2000 - 1999/0916(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
O'Toolen laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0005/2001) kirjantuotannon uusista haasteista: sähköinen julkaiseminen ja tarvepainatus (2000/2037(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)  

Bordes ja Cauquil
. (FR) Pidätyimme äänestämästä tästä mietinnöstä, kuten aiomme tehdä myös EY:n ja Angolan tasavallan välistä kalastussopimusta koskevan mietinnön kohdalla yhdestä ja samasta syystä. Emme nimittäin halua vastustaa sitä pienehköä mahdollisuutta, että kahdessa kyseisessä maassa kalastuksesta riippuvaiset kansat voisivat saada osan eurooppalaisista kalastuksen lisenssimaksuista Norsunluurannikon tai Angolan vesillä, vaikka tiedämme, että tuo osuus on parhaassakin tapauksessa paljon pienempi.
Vastustamme kuitenkin sitä tekopyhyyttä, jolla nyt on puhuttu näille maille ja etenkin niiden kansalaisille suunnatuista tuista. Sillä jo EP:n mietintöjen esittelijöiden toimittamat luvut osoittavat tällaisten sopimusten huomattavan epäoikeudenmukaisuuden, sillä esimerkiksi eurooppalaisten alusten Norsunluurannikolle maksamat rojaltit eivät ole kymmeneen vuoteen nousseet inflaatiosta huolimatta. Lisäksi Euroopan tälle samalle maalle osoittama tuki pienenee yli puolella vuosien 1991 - 2003 välisenä aikana. Kaiken lisäksi meillä on vielä "mustaa valkoisella" siitä, että EU on varannut itselleen oikeuden lykätä kalastusoikeuksia koskevia velkojaan Norsunluurannikolle ja Angolalle vetoamalla näiden maiden levottomuuksiin.
"Tukien" tai "sopimusten" nimellä kulkevien epäoikeudenmukaisten lukujen ja lausekkeiden osoittamat suhteet paljastavat, että Euroopan suurvallat jatkavat Afrikan mantereen riistämistä.
Jarzembowskin mietintö (A5-0013/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin muuttamisen puolesta. Olen lukenut sovittelukomiteavaltuuskunnan mietinnön, ja minun on ilmaistava toiveeni, että jäsen Jarzembowski osallistuisi usein sovittelukomiteavaltuuskuntiin, koska hän on toiminut niin ansiokkaasti kuin suinkin oli mahdollista. Tämän ansiosta rautateiden rahtiliikenne vapautetaan kaikkialla Euroopassa. Toivon, että jäsen Jarzembowski saa yhtä hyviä tuloksia, kun pitää taistella neuvostoa vastaan ikäihmisiä ja eläkeläisiä hyödyttävien toimenpiteiden aikaansaamiseksi. Sovittelukomiteavaltuuskunnan tässä asiassa saavuttama menestys teki minuun todellisen vaikutuksen.

Bordes ja Cauquil
, kirjallinen. (FR) Yhteisön rautateiden kehittämistä ja rautatieyritysten toimilupia koskevissa sovittelukomitean molemmissa mietinnöissä kiitellään kompromissia, joka avaa rahtialan täydellisesti yksityiselle sektorille viimeistään vuonna 2008. Kompromissi avaa tien uusille esityksille alan vapauttamiseksi, eli muiden rautatiekuljetusten, toisin sanoen matkustajaliikenteen yksityistämiseksi.
Englannissa hiljattain tapahtuneet traagiset onnettomuudet ja yksityistetyillä rautateillä tapahtuneiden onnettomuuksien lisääntyminen esimerkiksi Saksassa ovat kuitenkin todellisuutta ja korostavat näiden julkisten palvelujen yksityistämisen turmiollisia seurauksia.
On vähintäänkin valheellista väittää, että yhteiskunnallinen tuhlailu, jota tavaroiden kuljetus lähinnä maanteitse edustaa, voitaisiin ratkaista rautateiden yksityistämisellä. Kaikkialla Euroopassa on jo iät ja ajat suljettu rautatieliittymiä yksityisten maantiekuljetusyritysten kaikenlaisten etujen ajamiseksi. Nyt, kun tieverkot ovat häviämisen partaalla, osa yksityisestä pääomasta suunnataan uusien voittojen toivossa uudelleen rautateihin, ja voittojen tekemisessä auttavat sekä eurooppalaiset instanssit että kansalliset hallitukset.
Käyttäjillä ei ole sen enempää kuin kansalaisilla yleensäkään mitään hyvää odotettavaa julkisten palvelujen yksityistämisestä. Sama pätee alan työntekijöihin, jotka taistelevat rautateiden vapauttamista ja yksityistämistä sekä niiden työllisyyden ja työolojen kannalta tuhoavaa vaikutusta vastaan. Myötätuntomme on toki täysin näiden työntekijöiden ja heidän ammattijärjestöjensä puolella heidän tuomitessaan yksityistämisen turmiolliset seuraukset.
Näin ollen äänestimme molempia mietintöjä vastaan.

Caveri
. (IT) Minusta on tarpeen kirjata muistiin tällä äänestysselityksellä Euroopan rautatieverkon kehityksessä tapahtunut selkeä käänne, joka on seurausta Italian ja Ranskan välisessä Torinon huippukokouksessa hiljattain tehdystä päätöksestä estää Torinon ja Lyonin välisen rautatietunnelin ja sitä myötä uuden erittäin nopean rautatielinjan rakentaminen. Tämä päätös estää täysin työt, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä pyrittäessä vahvistamaan rautateitä ja siirtämään rahtiliikenne Alppien maanteiltä rautateille.
Kuten minulla on jo ollut tilaisuus sanoa parlamentissa, siinä missä Sveitsin Lotschberg-Simplonia ja San Gottardoa koskeva projekti etenee, Torinon ja Lyonin välisen linjan rakentaminen on vaarallisesti hidastunut aivan sen alkuvaiheessa, nyt sen sijaan vallitsee yksimielinen halu luoda Euroopan laajuinen liikenneverkko tällä vuosisadalla. Minun on lisättävä, että Italian ja Ranskan valinta, jota Euroopan komission täysin tukee, on yhdenmukainen Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen liikennepöytäkirjan kanssa. Lisäksi on myönteistä, että juuri viime tammikuussa komissio, joka ei vuosiin ollut osoittanut kiinnostusta Alppien suojelua koskevaa yleissopimusta kohtaan, pyysi neuvostolta lupaa pöytäkirjan allekirjoittamiseen ja toivoi myös, että tämä tärkeä asiakirja ratifioidaan mahdollisimman pian. Nykymuotoiseen suunnitelmaan, jossa kannustetaan rautateiden kehityksen uutta käynnistämistä Alppialueella tarkoituksena kääntää maantierahdin lisääntyminen selkeään laskuun, on sisällytettävä sopivalla tavalla uusien rautatielinjojen määrittäminen. Tältä osin komissio on jo tietoinen toiveestani, että rautatielinja Aostasta Martignyyn voitaisiin viimeinkin liittää lähivuosina määriteltävään Euroopan laajuiseen verkkoon.
Päätän puheeni ilmaisemalla tyytyväisyyteni päätökseen, joka sekin tehtiin Torinossa, avata kesän jälkeen uudelleen Mont Blancin tietunneli. Uskon, että Ranskan ja Italian viranomaiset osoittivat viisautta päättäessään tunnelissa kulkevien TIR-kuljetusten kiintiöimisestä. Pyydän komissiota helpottamaan kuljetusten vähentämistä, jonka on oltava radikaali ja hyvin säännelty.
Wielandin mietintö (A5-0012/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin ammattisairaanhoitajien, farmaseuttien, lääkärien, kätilöiden, eläinlääkäreiden jne. ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevan direktiivin puolesta. Ajattelin, että nämä tunnustamista koskevat direktiivit olisivat hyödyksi ennen kaikkea lääkäreille ja ammattilaisille, jotka näin voisivat liikkua helposti Euroopan unionissa, mutta sitten oikea jalkani murtui ja tarvitsin lääkäriä sekä Italiassa, Belgiassa että Ranskassa, ja totesin, että minulle suositelluissa lääkkeissä ja hoidoissa oli eroja. Olen siis sitä mieltä, että kaikille sairaille olisi hyvä voida liikkua vapaasti Euroopassa ja saada hoitoa lääkäreiltä, joilla on sama koulutus. Toivon siis, että otetaan käyttöön yksi eurooppalainen tutkintotodistus.
McNallyn mietintö (A5-0006/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin toimistoissa käytettävien tietokoneiden energiatehokkuusmerkintöjä koskevan mietinnön puolesta. Selitin eläkeläisystävälleni Giuseppe Rossille, joka saattoi minut lentokentälle, kun olin lähdössä Bergamosta Brysseliin, että tämän asetuksen tarkoituksena on säästää energiaa, kun toimistotyöntekijät poistuvat toimistosta ja jättävät tietokoneet päälle ns. lepotilaan. Kun olin pitkään keskustellut ja perustellut tämän asiakirjan hyödyllisyyttä, pitkien keskustelujen päätteeksi tämä eläkeläinen sanoi minulle: "Mutta eikö ole paljon yksinkertaisempaa velvoittaa toimistotyöntekijät sulkemaan kokonaan tietokoneensa, kun he eivät enää käytä niitä?" Tämä on kysymys, jota pohdin edelleen, arvoisa puhemies.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatin 17-beta-estradiolin ja kaikkien näiden aineiden kieltämistä, jotka ovat hyvin haitallisia ihmiskeholle, koska ne tunnetusti hidastavat niille altistuvien ihmisten kasvua ja kehitystä. Sain kuitenkin tietää, että jäsenvaltioiden valtiovarainministerit eivät juurikaan vastusta näiden estrogeenien käytön jatkamista, jotka kuten tiedämme, kiihdyttävät eläinten kasvua niin, että ne kasvavat nopeammin. Mutta miksi ihmeessä, pohdin itsekseni. Viime yönä luulen keksineeni vastauksen: ehkä he - ministerimme - toivovat, että kiihdyttämällä eläinten kasvua myös ihmisten kasvuvauhti nopeutuu, jolloin ihmiset ovat vähemmän aikaa ikäihmisiä ja eläkeläisiä ja tuovat siten säästöjä jäsenvaltioiden talousarvioihin.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatin Euroopan ja Kanadan, Japanin, Korean, Australian ja Uuden-Seelannin välisten kaupallisten suhteiden vahvistamista, joka on varmasti myönteinen asia. Toivon, että yhteistyötä tulevaisuudessa vahvistetaan, jotta toteutettaisiin myös suoria toimenpiteitä ikäihmisten elinolojen parantamiseksi näissä valtioissa. Toivon myös, että näiden maiden eläkejärjestelmiä voidaan tutkia sen selvittämiseksi, voisiko niistä saada mitään osviittaa niiden lainsäädäntöolojen parantamiseksi, jotka sääntelevät ikäihmisten elämää Euroopan unionissa.

Belder
. (NL) On monia syitä, miksi Mannin mietintö ei saa tukeamme.
Ensinnäkin hankkeiden oikeusperusta puuttuu. Se on oikein, koska tämä ei ole EU:n tehtävä. Tätä varten käytettävä väline on jäsenvaltioiden välinen yhteistyö ilman riippumatonta EU:n toimivaltaa, paitsi jos jäsenvaltiot antavat siihen mandaatin.
Tästä huolimatta komissio ja esittelijä löytävät oikeusperustan 133 ja 308 artiklasta. Komissio ei erittele yksityiskohtaisesti, mitkä toiminnot kuuluvat 133 artiklan ja mitkä 308 artiklan alaisuuteen, joten toimivalta jää epäselväksi.
Lisäksi komissio ehdottaa budjettikohtaa. Raha monivuotisiin ohjelmiin ja laajoihin hankkeisiin ei ole kuitenkaan toivottavaa, koska komissio ei saa harjoittaa itsenäistä politiikkaa mainittujen kumppanuusmaiden suhteen. Lisäksi komissio on luvannut tehdä parempaa työtä ottamalla vähemmän tehtäviä hoitaakseen.
Komission kuuluu edustaa EU:n jäsenvaltioita WTO-yhteyksissä. Komission täydentävä rooli käy ilmi jäsenvaltioiden toimien koordinoinnissa. Tässä ei ole siis kysymys syventämisestä ja laajentamisesta. Komissiolla on kädet täynnä luonteeltaan eurooppalaisia aiheita, kuten maatalous, vaikutukset kehitysmaihin ja kauppariidat. Siksi yhteisempi kauppapolitiikka ei ole tarkoituksenmukaista.
Pidämme esittelijän mietintöä parannuksena komission ehdotukseen nähden. Siinä ei kuitenkaan painoteta mainitsemiani asioita mielestämme riittävästi. Siksi äänestimme tyhjää.
Muscardinin mietintö (A5-0008/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin suhteita Välimeren maihin koskevan neuvoston strategian puolesta. Italia, josta olen kotoisin, on Välimeren maa. Minusta Euroopan unionin pitää kiinnittää enemmän huomiota jäsenvaltioihin, joita erottaa Välimeren etelänpuoleisista maista vain meri. Ehdotan niille, jotka vastaavat tästä politiikkamme osasta tulevaisuudessa, että he ulottaisivat eläkkeeseen oikeuttavien työjaksojen kulumoitumisen mahdollistavan asetuksen koskemaan kaikkia niiden jäsenvaltioiden työntekijöitä, joilla on raja Välimeren etelänpuoleisten maiden kanssa, ja että asetuksen soveltamisalue siis laajennetaan Euroopan unionin jäsenvaltioista Välimeren etelänpuoleisiin valtioihin. Euroopassa liikkuu paljon näiden Välimeren valtioiden työntekijöitä, ja minusta olisi siksi oikein, että myös he saisivat yhtenäistä eläkettä koskevat edut.

Queiró
Barcelonan prosessin myötä Euroopan unionin ja Välimeren 12 valtion välisissä suhteissa avautui toiveikkaita näkymiä. Silti jo varhain tehtiin se päätelmä, että tämä väline osoittautui riittämättömäksi. Näin tapahtui poliittisista syistä, joissa Lähi-idän mutkikas rauhanprosessi on hyvin tärkeä, joskaan ei ainoa syy. Pyrkimykset yksinkertaistaa ja nopeuttaa Meda-ohjelmaa ja lisätä Välimeren maiden sisäsyntyisen kehityksen politiikkoja ovat tässä mietinnössä korostuvia muutostekijöitä, jotka ansaitsevat voimakkaan tukemme.
Koska Eurooppa-neuvosto kuitenkin sinnikkäästi korosti Välimeren alueen merkitystä Euroopan unionille, se omaksui aivan oikealla hetkellä tätä aluetta koskevan yhteisen strategian. Tällä kertaa onkin siis aiheellista odottaa, että lujitettaisiin tarvittavaa poliittista tahtoa, jotta yhteistyö jäsenvaltioiden ja Välimeren valtioiden kesken - jäsenvaltioiden yhteistyö keskenään ja Välimeren maiden yhteistyö Euroopan unionin kanssa - pääsisi eteenpäin. Ei tietenkään vastapainona pohjoiselle ulottuvuudelle, vaan siksi, että tällaisten yhteistyömuotojen varaan rakentuva eteneminen on toivottavaa ja sen avulla vältytään tekemästä Euroopasta yhden keskuksen mannerta. Nykyään on sitä paitsi yhä yleisempää vaatia Euroopan unionia suuntautumaan kohti merta; seuraava askel voisi aivan hyvin olla Atlantin ulottuvuuden myöntäminen unionille...
Sanon muutaman sanan esittelijälle, kollegalleni ja ystävälleni Cristiana Muscardinille.
Seurasin ulkoasioiden valiokunnassa hyvin läheltä prosessia, jolla tämän mietinnön esittelijän osa myönnettiin hänelle. Cristiana Muscardinin työn tulos osoitti, kuinka oikeassa olivatkaan ne, jotka alusta pitäen kannattivat hänen nimittämistään esittelijäksi, sillä hänen mietintöään vastaan äänesti vain yksi henkilö eikä kukaan valiokunnassa äänestänyt tyhjää. No, kun asiakirjan suunnitellut ja laatinut henkilö sattuu saamaan tällaisia tunnustuksia, häntä voi vain kehua. Totta kai työ oli hänen velvollisuutensa, mutta on varmasti palkitsevaa, että Euroopan parlamentti tunnustaa työn arvon täysistunnossaan näin murskaavalla äänten enemmistöllä. Juuri siksi kollegani ja ystäväni Cristiana Muscardini ansaitsee minulta ja meiltä kaikilta mahtavat onnittelut.
Naïrin mietintö (A5-0009/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatin Barcelonan prosessia ja sen nopeuttamista siten kuin tässä asiakirjassa esitetään. Tämä on jatkoa edelliselle äänestysselitykselle, arvoisa puhemies. Minun näkemykseni on, että Välimeren maat kuuluvat Eurooppaan kuten Turkkikin. Toivon ja kannatan sitä, että Turkki assosioidaan Euroopan unioniin, mutta jos tämä tapahtuu, minusta olisi hyvä tutkia tarkoin mahdollisuutta, että myös Välimeren maat liittyisivät Euroopan unioniin. Minusta ne ovat saman kolikon kaksi puolta.

Caudron
. (FR) Haluan kiittää lämpimästi esittelijää hänen tekemästään työstä. Hänen Barcelonan prosessista laatimansa mietintö on hyvin kattava, joten korostaisin nyt vain joitakin minulle tärkeitä asioita.
Muistuttaisin ensinnäkin, että "Barcelonan prosessin lujittamista" koskevalla komission tiedonannolla oli kaksi tavoitetta: kartoittaa Barcelonan prosessin tuloksia ja laatia suosituksia Marseillessa (marraskuussa 2000) pidettyä ulkoministerikokousta varten.
Nuo tulokset ovat rehellisesti sanottuna heikkoja. Euro-Välimeri-kumppanuuden kolmesta luvusta, joita ovat poliittinen luku, kulttuurinen, sosiaalinen ja inhimillinen luku sekä taloudellinen ja rahataloudellinen luku, vain viimeksi mainittu on pantu täytäntöön, tuskin sitäkään! Alan epätasapainoisuus on silmiinpistävä. Kumppaneiltamme vaaditaan heidän markkinoidensa avaamista aloilla, joilla kilpailukykymme on vahvin. Sitä vastoin Euroopan unionin ylivarovaisuus maataloustuotteiden kohdalla johtaa kyseisiä maita vahingoittavien tullimuurien säilyttämiseen. Esittelijämme sanoin me toivomme "Euroopan ehdoilla toteutettavaa vapaakauppa-aluetta". Tällainen kyseenalainen asenne osoittaa ennen kaikkea vastuuttomuutta. Meidän pitää panna piste tekopyhyydelle ja vaatimuksille toteuttaa yhteisen hyvinvoinnin alue!
On korkea aikaa tuoda voimakkaasti esiin, että unionin itälaajentumiseen täysin keskittyvässä Euroopassa annetaan vähän painoa tälle kumppanuudelle. Tämä on virhearvio. Euroopalle olisi suurta hyötyä kestävästä taloudellisesta ja sosiaalisesta kehityksestä ja tämän Euroopan sisäpuolelle jäävän Välimeren toisella puolella sijaitsevan alueen poliittisesta vakaudesta.
Euro-Välimeri-kumppanuus kaipaa kiireesti uutta puhtia. Esittelijä viitoittaa useita teitä, joita voisimme seurata. Itse ehdottaisin, että ryhtyisimme toimimaan politiikassa aiempaa vapaaehtoisemmalta pohjalta. Uusi kansainvälinen jako tarjoaa eittämättä mahdollisuuden, johon meidän on tartuttava. Euroopan unionilla on tietty rooli Lähi-idän rauhanprosessissa. Lähi-idän selkkauksen ratkaiseminen on olennainen tekijä rauhan ja vakauden aikaansaamiseksi alueella. Tämä merkitsee sitä, että Israelilla ja alueen kaikilla muilla valtioilla on oltava oikeus turvallisuuteen, ja erityisesti, että on tunnustettava palestiinalaisväestön laillinen oikeus elinkelpoiseen ja kansainvälisesti tunnustettuun valtioon. Euro-Välimeri-alueen rauhan ja vakauden peruskirja on tässä samassa hengessä hyväksyttävä mahdollisimman pian. Euroopan unionin on myös myönnettävä aiempaa enemmän rahoitusta ja inhimillisiä voimavaroja sekä edistettävä alueiden välistä yhteistyötä ja kansalaisyhteiskunnan osallistumista.
Lopetan puheenvuoroni optimistisessa sävyssä ilmaisemalla tyytyväisyyteni puheenjohtajavaltio Ruotsin tahtoon aloittaa todellinen pohdinta Barcelonan prosessista, mikä on suoraa jatkoa puheenjohtajavaltio Ranskan jo aiemmin ennakoimalle suuntaukselle. Voidaan vain toivoa, että tuo tahto näkyy pian myös tekoina. Tämän vuoksi hyväksyin Sami Naïrin mietinnön.

Sacrédeus
. (SV) Barcelonan prosessin puitteissa on mielestäni valitettavaa, että ihmisoikeuksiin ja niiden soveltamiseen käytännössä ei ole kiinnitetty tarpeeksi huomiota. Sen vuoksi olen äänestänyt monien tarkistusten puolesta, muun muassa tarkistusten 1-4 puolesta.
Ruotsalaisena kristillisdemokraattina haluan tuoda esille, että olen huolissani kristityn koptivähemmistön oloista Egyptissä, koska heitä kohdellaan käytännössä toisen luokan kansalaisina omassa kotimaassaan. Libanonilaisen kristillisen maroniittiyhteisön jatkuva marginalisointi on lisäksi valitettavaa.
Sen vuoksi olen sitä mieltä, että Välimeren maiden etnisten, uskonnollisten ja kulttuuristen vähemmistöryhmien suoja on sen edellytys, että Barcelonan prosessi voi edetä muullakin kuin taloudellisella ja rahataloudellisella alueella.

Vachetta
. (FR) Euroopan Välimeren-politiikkaa koskeva Naïrin mietintö on enemmän kuin moniselitteinen. Se ei mahdollista todellisten kehysten asettamista Euroopan ja Välimeren maiden yhteistyölle. Vaikka esittelijän kanssa voidaan olla yhtä mieltä tarpeesta kunnioittaa ihmisoikeuksia ja perusvapauksia, mietintö on ongelmallinen, kun hän alkaa käsitellä muita yhteiskunnallisia kysymyksiä.
Ensinnäkin mietintö liittyy osana vapaa-kauppaa ja Välimeren maiden talouden vapauttamista kannattavan komission menettelyyn. Tässä mielessä päätöslauselman 21 kohta on hyvin kuvaava, sillä siinä sanotaan: "...kannustamalla Välimeren alueen kumppaneiden talousjärjestelmien vapauttamista ja tarvittavien rakenneuudistusten toteuttamista, jotka ovat välttämättömiä avoimimmilla markkinoilla kilpailemiselle".
Mietinnössä käsitellään keskeistä velkakysymystä vain käyttämällä termiä velkojen "muuntaminen", vaikka Euroopan hallituksilta on vaadittava velan kumoamista.
Naïrin mietinnössä käsitellään rajoitetusti siirtolaiskysymystä. Siinä puhutaan muuttovirtojen hallinnasta ja tehdään maahanmuuttajista rikollisia. Rajat eivät ole koskaan pidätelleet miehiä tai naisia. Juuri mafian ja salakuljettajien eduksi koituu se, että maahanmuuttajia pidetään laittomina siirtolaisina. Rajojen avaamiselle on löydyttävä tahtoa.
Vaikka esittelijä tunnustaakin palestiinalaisten oikeuden omaan valtioon, heidän oikeutettuja vaatimuksiaan ei ole mainittu: kaikkien poliittisten vankien vapauttamista ja pakolaisten oikeutta palata maahansa.
Näistä syistä en hyväksynyt mietintöä.
Päätöslauselma "Kolumbia-suunnitelmasta" (B5-0087/2001)

Bordes ja Cauquil
. (FR) Hyväksyimme Kolumbiaa koskevan päätöslauselman siksi, että voisimme sanoutua irti Yhdysvaltojen huumeiden salakuljetuksen torjumisen varjolla laatimasta suunnitelmasta, joka johtaa kansojen, useimmiten maaseudun asukkaiden, pakkosiirtoihin ja josta suurmaanomistajat mitä suurimmassa määrin hyötyvät. Tämän sotilaallisen väliintulon tarkoituksena on ennen kaikkea edistää vaikutusvaltaisten kapitalististen ryhmittymien harjoittamaa Kolumbian resurssien hyödyntämistä.
Vastustamme amerikkalaisten sotilaallista väliintuloa Kolumbiassa, kuten vastustamme myös Englannin väliintuloa Sierra Leonessa ja Ranskan suoraa tai epäsuoraa väliintuloa Ruandassa, Kongossa tai Zairessa. Vastustamme niin ikään Kolumbian vaikutusvaltaisten taloussektorien yksityistämistä ja kansalaisten ostovoimaa heikentäviä toimia, kuten eläkkeiden alentamista. Olemme kuitenkin tältä osin tietoisia siitä, että sekä Euroopan unionin että IMF:n myöntämän tuen tarkoituksena on ennen kaikkea luoda olot, jotka suosisivat imperialististen suurvaltojen porvariston investointeja.
Näin ollen vastustamme mitä tahansa kansojen sortoa ja pakkosiirtoja, ja tämän tuomme julki äänillämme.

Vachetta
. (FR) Yhdysvaltojen Kolumbia-suunnitelmasta on päätetty täysin epädemokraattisesti kuulematta lainkaan eri sosiaalisia ja poliittisia toimijoita ja ilman Kolumbian kongressin tukea. Suunnitelma tarjoaa huumeiden salakuljetuksen torjunnan varjolla vain yhden, erittäin vaarallisen ratkaisun, eli todellisen sotilaallisen toimintasuunnitelman, joka tekee pientuottajista rikollisia, tuhoaa heidän satonsa ihmisille ja luonnolle vaarallisilla tuholaismyrkyillä ja pakottaa heidät jättämään viljelymaansa.
Kehitys- ja yhteistyövaliokunta sanoutuu irti Kolumbia-suunnitelman tuhoisasta logiikasta ehdottamalla päätöslauselmaa Kolumbian rauhanprosessin tukemiseksi. Voimme vain tukea maatalousuudistusta koskevia ehdotuksia ja rauhanprosessin tukemista yhdessä naapurimaiden kanssa. Euroopan unionin myöntämiä varoja on valvottava, jotta voidaan varmistua siitä, ettei niillä voida edistää sortotoimia.
Jo yksistään puolisotilaallisten joukkojen tuomitseminen sekä vuoropuhelun aloittaminen FARC:n ja ELN:n välillä voi merkitä ensimmäistä askelta kohti rauhaa.
Huumeiden salakuljetuksen ja itse huumekauppiaiden torjuntaan on olemassa radikaaleja keinoja: tällä tavoin ansaitun rahanpesun todellinen ja tehokas torjunta, pääomien liikkeiden verottaminen ns. Tobinin verolla, jolla aikaansaatu varojen uudelleenjako johtaisi kaikkien kansalaisten tarpeiden tyydyttämiseen.

Evans, Robert
Arvoisa puhemies, ihmettelin, miksei Fatuzzolla ole tähän mitään sanottavaa. Olisin luullut, että hän olisi voinut viipyä pari minuuttia. Olemme pettyneitä, koska emme tiedä, miten hän äänesti Kolumbia-suunnitelmasta. Kysyn välityksellänne, arvoisa puhemies, onko mahdollista tiedustella häneltä, voisiko hän selittää tänne kokoontuneille joukoille, miten hän äänesti, koska on tärkeää, että saamme tietää sen.

Puhemies
Tiedän kyllä, että jokaisella kollegalla on oikeus selittää antamiaan ääniä, joten jäsen Fatuzzolla on oikeus olla selittämättä joitakin antamiaan ääniä, ja kiitämme häntä siitä.
  
Ferrin mietintö (A5-0398/2000)

Camre
Tanskalla on oikeusasioita koskeva erivapaus, joka merkitsee sitä, että emme halua antaa EU:lle valtaa oikeusasioissa, mutta rajat ylittävä rikollisuus on voimakkaasti kasvava ongelma, ja sen vuoksi jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on välttämätöntä. Olen päättänyt äänestää tämän mietinnön ja siinä esitettyjen suositusten puolesta, vaikka en olekaan äänestänyt 5 kohdan puolesta, jossa käsitellään jäsenvaltioiden alueella toimivaltaista syyttäjän virkaa, koska Tanskan riesana on nykyään suuri määrä ulkomaalaisia rikollisia, joita vanhanaikainen oikeuslaitoksemme ja liian veltto lainsäädäntömme eivät pysty pysäyttämään. Huumeiden salakuljetuksen, naiskaupan, ihmisten salakuljetuksen, terrorismin, rahanpesun ja maan kansalaisiin kohdistuneiden ryöstöjen yhteydessä ei ole koskaan ennen esiintynyt sellaista raakuutta, kyynisyyttä ja ihmisvihaa kuin nyt. Koska Tanskalla on mitä anteeksiantavin oikeusjärjestelmä, maahan virtaa rikollisia vähäisimmän vastustuksen periaatteen mukaisesti. Suuri osa poliitikoistamme ei halua katsoa totuutta silmiin ja he pyrkivät uskottelemaan kansalaisille, että kansainväliset sopimukset estävät meitä suojaamasta rauhallisia ja rehellisiä kansalaisiamme. Tämä EU:n aloite on välttämätön, jotta Tanskaan voitaisiin palauttaa laki ja järjestys. Meidän on pakko ryhtyä eurooppalaisten kumppaneidemme kanssa yhteisiin toimiin sellaisella tasolla, joka antaa oikeusvaltioille enemmän valtaa kuin rikollisille.

Evans, Robert J
. (EN) Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puolueen jäsenet, jotka kuuluvat PSE-ryhmään, kannattavat päätöslauselman henkeä mutta suhtautuvat varauksellisesti joihinkin siihen sisältyviin asioihin. Emme kannata eurooppalaisen syyttäjäviraston sisällyttämistä tähän tekstiin (5 kohta). Päätöslauselmassa pyritään antamaan tällaiselle virastolle sellaista valtaa jäsenvaltioiden alueilla, ettei se ole tarkoituksenmukaista kansakuntien välisen yhteistyön kannalta, jota päätöslauselmassa halutaan. Olisi kyseenalaista antaa tällaiselle virastolle oikeus sivuuttaa kansalliset säännöt, ja jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten oikeudellista päätösvaltaa pitää varjella.
Lisäksi jotkin tekstin osat voivat olla ristiriitaisia; tekstissä on osia, jotka aiheuttavat oikeudellista sekaannusta, kuten esimerkiksi 9 kohta, jossa käsitellään välillisiä seuraamuksia, joita kohdistetaan jäsenvaltioihin (9 kohta), ja vetoomus, jossa halutaan ulottaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksentekovalta koskemaan sellaisia välineitä, joista on päätetty EU:n piirin ulkopuolella.
Lopuksi, Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puolueen jäsenet kannattavat yhteistyötä rikosasioissa, mutta he suhtautuvat varauksellisesti 13 kohdan viittaukseen rikosoikeudellisten säännöksien yhdenmukaistamisesta; viittauksella annetaan ymmärtää, että kaikkien EU:n jäsenvaltioiden rikosoikeus pitäisi yhdenmukaistaa. Vaikka tämä voikin olla toivottavaa joillakin aloilla, rikosoikeudellisessa yhteistyössä pitäisi keskittyä tietojen antamiseen ja virastojen yhteen sovittamiseen siten, että säännöksiä lähennetään, jos siitä on hyötyä, mutta ei yleisenä sääntönä.

Korakas
. (EL) Ferin esittelemässä päätöslauselmaehdotuksessa järjestäytyneen rikollisuuden torjumisen tarvetta on käytetty tekosyynä valtiollisten ja valtioiden välisten tukahduttamiskoneistojen laajentamiselle ja aktivoimiselle sekä kaiken kansallisen suvereniteetin riistämiselle.
Ehdotuksessa vaaditaan toimiin ryhtymistä, millä poistetaan oikeudellista yhteistyötä koskevan järjestelmän täytäntöönpanon epäkohdat, vahvistetaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen roolia ja laajennetaan sen toimivaltaa, perustetaan eurosyyttäjän virka, nopeutetaan jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön lähentämismenettelyjä jne. Kyseiset instituutiot rikkovat räikeästi jäsenvaltioiden kansallista suvereniteettia sekä Ranskan suureen vallankumoukseen periytyviä oikeudenkäytön perusperiaatteita. Kaikki tämä tapahtuu niin kutsutun vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisen verukkeella, niin kuin Amsterdamin sopimuksessa ja Tampereen huippukokouksessa suunniteltiin. Siihen pitäisi vain lisätä: "... uutta maailmanjärjestystä varten EMUn jälkeisenä aikana". Euroopan kansojen kannalta todellisuudessa rakennetaan kivi kiveltä "vankeuden, turvattomuuden ja vääryyden" aluetta.
Tämä käy ilmi myös siitä, että niin kutsuttu terrorismi (niin kuin sitä tietysti kutsuvat asianomaisten asiakirjojen laatijat, jotka eivät ole koskaan halunneet - ilmeisistä syistä - konkretisoida epäselvää oikeudellista käsitettä, ennen kuin se sisällytetään syytteenalaisiin rikoksiin) samaistetaan järjestäytyneeseen rikollisuuteen. Terrorismin verukkeella pyritään toisaalta kukistamaan kaikki poliittinen vastarinta, kansojen joukkoliike ja ne, jotka eivät alistu tottelemaan, ja toisaalta tehdä näistä taantumuksellisista toimenpiteistä helpompia kansojen sulattaa. Mutta ketkä puhuvat järjestäytyneestä rikollisuudesta ja terrorismista? Eikö järjestäytynyttä ja vieläpä pitkään kestänyttä rikollisuutta sitten ollut Jugoslavian kansan veren vuodattaminen sekä siviiliväestön ja EU-maiden sotilaiden myrkyttäminen? Todellakin, miksi muuksi kuin terrorismiksi pitäisi kutsua yrityksiä tukahduttaa Prahan, Nizzan ja äskettäin Davosin ja Zürichin mielenosoituksia? Millä nimellä pitäisi kutsua barbaarimaisia hyökkäyksiä viljelijöitä, eläkeläisiä, ylipäänsä joukkoliikettä vastaan Kreikassa ja muissa EU-maissa?
Olemme samaa mieltä siitä, että järjestäytynyttä rikollisuutta pitää torjua. Tämä ei kuitenkaan voi tapahtua niiden voimien toimesta, jotka käyttävät valtiollisia tukahduttamiskoneistoja kansojen joukkoliikkeen taistelua vastaan ja jotka lisäksi ovat vastuussa sekä rikollisuuden räjähdysmäisestä kasvusta että järjestäytyneen rikollisuuden yhteyksistä poliittisiin koneistoihin ja henkilöihin (esim. UCK).
Olemme sitä mieltä, että ehdotus on jälleen yksi tekijä, jolla rakennetaan pääoman tarvitsemia kansojen oikeuksien ja vapauksien tukahduttamiskoneistoja, se polkee jalkoihinsa joka mielessä kansallisen suvereniteetin, edistää "uuden maailmanjärjestyksen oikeuden" loppuun viemistä ja on vaarallinen Euroopan kansoille. Näistä syistä Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestävät sitä vastaan.

Ludford
. (EN) ELDR-ryhmä äänesti Ferrin mietinnön puolesta, koska haluamme, että järjestäytynyttä rikollisuutta torjutaan EU:ssa tehokkaasti ja yhdenmukaisesti siten, että kehitetään EU:n toimia, joilla täydennetään kansallisia rikosoikeudellisia järjestelmiä.
Vastustimme kuitenkin 5 kohtaa, jossa edellytetään (eurooppalaisen) "kaikkien jäsenvaltioiden alueella toimivaltaisen syyttäjäviraston" perustamista; tämä tarkoittaisi sitä, että yhteisön syyttäjävirasto korvaisi kansalliset syyttäjäviranomaiset. Kannatamme sitä, että eurooppalainen syyttäjävirasto toimii rinnakkain kansallisten viranomaisten kanssa, mutta sen ei pidä korvata niitä.
Hyväksyimme 11 kohdan b alakohdan, joka tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioiden rikoslainsäädäntöjä lähennetään vakavimpien rikosten kohdalla, niin että rikolliset eivät voi paeta oikeuskäsittelyä käyttämällä hyväkseen porsaanreikiä; on kuitenkin selvää, että tämä ei tarkoita kaikkien kansallisten oikeusjärjestelmien yhdenmukaistamista.
Hyväksyimme 8 kohdan, koska kannatamme työkielien määrän järkevää rajoittamista, kun on kyse yli rajojen ulottuvasta olennaisen tärkeästä yhteistyöstä sellaisten ammattilaisten kuin tuomareiden ja syyttäjien välillä, ja kun on kyse sellaisista asioista kuin luovuttamistakuut.
Vaikka kannatimme 9 kohtaa, seuraamuksia koskeva ehdotus paljasti mielestämme heikkouksia niissä puhtaasti hallitustenvälisissä menettelyissä, jotka ovat tällä hetkellä voimassa. Ei ole mahdollista pakottaa valtioita noudattamaan sovittuja oikeusaputoimia; se olisi mahdollista, jos alue kuuluisi yhteisön toimivaltaan.

Lulling
. (DE) Annetussa päätöslauselmaesityksessä Euroopan parlamentti vaatii Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uudistamista, niin että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle annettaisiin valtuudet todeta, noudattavatko jäsenvaltiot eurooppalaisesta lainsäädännöstä johtuvia velvoitteitaan kyseisellä alalla. Se, että parlamentti ei halua tässä päätöslauselmassa rajoittua vain EU-lainsäädäntöön vaan ottaa mukaan myös Euroopan neuvoston välineet, on nykyisen asiantilan valossa paitsi utopistinen ajatus, myös juridisesti äärimmäisen vaikea toteuttaa, ja se olisi vaarallinen ennakkotapaus, josta aiheutuisi tulevaisuudessa paljon sekaannusta ja oikeudellista epävarmuutta.
Ajatus sanktioiden määräämisestä niille jäsenvaltioille, jotka eivät käsittele oikeusapupyyntöjä riittävän tehokkaasti on räikeässä ristiriidassa sen kanssa, että monet Euroopan unionista tehdyn sopimuksen neljännen osaston yhteydessä hyväksytyt keinot eivät ole sitovia. Ajattelematon sanktioiden määrääminen EU-kumppaneille on huolestuttavaa kehitystä, joka antaa aihetta pelätä ajautumista oikeuden Euroopasta vahvemman oikeuden Eurooppaan.
Lopuksi haluaisin vielä muistuttaa esittelijää ja muita kollegoja siitä, että kaksi ensimmäistä kohtaa perustelu-osassa luetelluissa Luxemburgin suurherttuakuntaa koskevissa puutteissa eivät enää pidä paikkaansa viime vuoden elokuun 8. päivänä annetun lain jälkeen.
O'Toolen mietintö (A5-0005/2001)

Echerer
Arvoisa puhemies, haluaisin mielelläni selittää, miksi me vihreät suhtauduimme myönteisesti näihin tarkistuksiin. Kysymys on johdanto-osan kappaleista 11 ja 13, jotka muodostavat loppujen lopuksi toisen, tärkeämmän johdanto-osan kappaleen perustan, sekä hankalista kappaleista 7 ja 12, joita me kannatimme ilman muuta. Kappaleessa 7 viitataan toiveeseen, että löydettäisiin sittenkin oikeudelliset puitteet niille ongelmille, joita näillä uusilla markkinoilla tulee esiintymään. Se oli oikeastaan tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön tärkein syy. Miksi se pitäisi kyseenalaistaa?
Kappaleessa 12 vaaditaan, pyydetään, kehotetaan miettimään, miten voitaisiin löytää julkaisujen lataamista koskeva erityinen arvonlisäverojärjestely. Tämä ongelmahan on tosiasia, ja se sekoittaisi kaikki nykyiset politiikat täysin. Tämä kappale 12 ei ole mitenkään ristiriidassa kappaleen 13 kanssa, sillä kappaleessa 13 kehotetaan vain mahdollisesti alentamaan nykyisiä arvonlisäverokantoja, joita sovelletaan kirjoihin, tai poistamaan ne kokonaan - erityisesti monilta laitoksilta, kuten kirjastoilta jne. -, toisin sanoen käsittelemään uusien sähköisten markkinoiden julkaisuja samalla tavoin. Tämä ei missään tapauksessa ole ristiriita. Päinvastoin, tämä voisi merkitä tärkeitä tulevaisuuden askelia näille uusille markkinoille ja kulttuurihyödykkeelle nimeltään kirja. Siksi me vihreät äänestimme sen puolesta.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatin äänestyksessä sähköistä julkaisemista koskevaa asiakirjaa, jonka luin hyvin huolellisesti pohtien, miten voisin perustella tämän myönteisen kantani. Arvoisa puhemies, muistin, kuinka joskus illalla käydessäni vuoteeseen vaimoni kanssa luen hänelle kirjaa ja hän nukahtaa minua kuunnellessaan: äänelläni on selvästi tällainen kiintoisa ja rentouttava vaikutus. Silloin pohdin itsekseni: "Mutta miksei meillä voisi olla myös sähköistä järjestelmää, jolla luettaisiin kirjoja niitä varten, joilla on huono näkö ja jotka eivät voi itse lukea? Näin myös he oppivat ja lukevat ja otetaan huomioon ne, joilla valitettavasti on vamma vaikkapa silmissä ja joista olisi mukava kuunnella ja lukea kaikkia näitä tarinoita."

Figueiredo
. (PT) Äänestämme mietinnön puolesta, koska se mielestämme käsittelee tärkeää aihetta tasapainoisella tavalla; siinä korostetaan, kuinka tärkeää on edistää kirjallista ja kielellistä luomistyötä, säilyttää Euroopan kulttuurien ja kielten moninaisuus ja parantaa sitä, turvata kaikille yleisesti kirjoitetun ja puhutun sanan saatavuus sekä syventää heidän tietämystään ja kansalaisuuden käsitettään; siinä myös esitetään muutamia tähän päämäärään tähtääviä konkreettisia keinoja.
Mielestämme on tärkeää myös lujittaa toiminnallisen luku- ja kirjoitushäiriön torjuntatyötä ja edistää kansalaisten herkistymistä kirjojen ja sähköisen julkaisemisen merkitykselle, ja aivan varmasti käy välttämättömäksi kehittää tekniikoita alkuperän aitouden ja tekijänoikeuksien suojaamiseksi, etenkin tekijöiden oikeuden saada tietää, milloin heidän töitään käytetään.

Wyn
. (EN) Meidän on varmistettava, että sähköisen julkaisemisen ohjelma hyväksytään täysin ja että tätä tärkeää aluetta voidaan kehittää merkityksellisesti perinteisen julkaisutavan ohella ja että molemmille muodoille on tilaa.
Suhtaudun myönteisesti siihen, että asiakirjassa korostetaan kielten ja kulttuurien monimuotoisuutta sekä sitä, miten paljon kirjoitettu sana on vaikuttanut Euroopan eri alueiden kulttuurin kehittymiseen. Kun otetaan huomioon, että kielten ja kulttuurien monimuotoisuutta korostetaan suuresti, uskon, että kun mietinnössä viitataan "kaikkiin kieliin", se tarkoittaa myös vähän käytettyjä kieliä.
Sähköinen julkaiseminen on erityisen tärkeää sellaisten kirjojen kannalta, joiden markkinat ovat rajoitetut, kuten akateemiset kirjat ja kirjat, jotka on kirjoitettu vähän käytetyillä kielillä. Tästä syystä on tärkeää, että komissio ja neuvosto ottavat tämän huomioon tarkastellessaan tätä mietintöä.

Puhemies
Äänestykset ovat nyt päättyneet.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.15.)

