Djurskydd och djurs välbefinnande 2006-2010 (debatt)
Talmannen
Nästa punkt på föredragningslistan är betänkandet av Elisabeth Jeggle för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling om djurskydd och djurs välbefinnande 2006-2010.
Elisabeth Jeggle 
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Den 23 januari 2006 lade kommissionen fram sitt meddelande om gemenskapens handlingsplan för djurskydd och djurs välbefinnande 2006-2010.
Det betänkande som jag har utarbetat om detta meddelande i egenskap av parlamentets föredragande antogs enhälligt av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling den 12 september. Målet med handlingsplanen för djurskydd och djurs välbefinnande är att samordna de gemenskapsinsatser som hittills har fördelats på olika råd, avdelningar inom kommissionen och politiska områden och att strukturera dessa insatser enligt enhetliga bestämmelser.
Djurskydd är en emotionell och mycket politiskt känslig fråga. Sådant skydd, som är anpassat till djurens särskilda behov, borde vara en självklarhet i vårt civiliserade samhälle. Därför är det viktigt för mig som föredragande att vi inför en enhetlig djurskyddsnivå inom EU. Kommissionen har gång på gång påpekat att EU:s djurskyddsnormer, som redan är höga och som kommer att bli ännu bättre, är en förebild för resten av världen. En stor majoritet i utskottet delade min uppfattning om att lägga tonvikten på behovet av relevanta konsekvensanalyser för alla rättsliga åtgärder på djurskyddsområdet. Dessutom är det en naturlig konsekvens att kräva dessa höga djurskyddsnormer vid WTO-förhandlingarna och vid bilaterala överenskommelser.
Verkligt djurskydd kan inte begränsas till djur från jordbruksföretag och försöksdjur, utan måste omfatta alla djur. Dessutom måste vi beakta de framsteg som har gjorts. Många av mina parlamentskolleger och många människor som har skrivit till mig är framför allt oroliga för försöksdjuren. Den vetenskapliga forskningen har dock gjort stora ansträngningar under de senaste åren för att förbättra djurskyddet. Man har tagit fram många alternativ till djurförsök för att genomföra ”3R-principen” i praktiken. Mycket arbete återstår, men jag anser att vi rör oss i rätt riktning. I betänkandet främjas insatser för att ersätta djurförsök med alternativa metoder genom ytterligare forskning. Därför efterfrågar vi också hela tiden mer resurser från det sjunde ramprogrammet för forskning. Relevanta forskningsbaserade indikatorer för djurskydd är den mest tillförlitliga grunden för ytterligare utveckling av ett verkningsfullt djurskydd.
Avsikten med detta betänkande för 2006-2010, som är en första utgångspunkt, är inte att specificera särskilda åtgärder. Vi stöder inga ändringsförslag om icke bindande tillämpning av frivilliga djurskyddsnormer på nationell nivå. Betänkandet innehåller en eftertrycklig vädjan om korrekt tillämpning och upprätthållande av de befintliga djurskyddsreglerna, till exempel när det gäller djurtransporter. Vi välkomnar det föreslagna förbudet mot import av hund- och kattskinn och uppmanar till kraftfulla åtgärder för att begränsa handeln med sälprodukter. Behovet av att anslutningsländerna så snart som möjligt anpassar sin lagstiftning har betonats. Dessutom stöder vi till fullo en enkel, obligatorisk EU-djurskyddsmärkning.
Det har inkommit 14 ändringsförslag. Vi stöder ändringsförslagen 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 12 och 14, men kan inte stödja ändringsförslagen 1, 9, 10 och 13. Vi har begärt delad omröstning om punkterna 5, 7a, 29, 54 och 71.
Jag vill säga till kommissionsledamoten att kommissionsledamot Markos Kyprianou just nu befinner sig i Brasilien, där han säkert kommer att lovorda EU:s djurskyddsnormer. Jag hoppas att han också kommer att ta upp de brister i jordbruksprodukter som importeras till EU från Brasilien som återigen har upptäckts av EU:s kontor för livsmedels- och veterinärfrågor. Det europeiska jordbruket och de europeiska konsumenterna blir lidande på grund av konkurrenssnedvridningar. De europeiska djurskyddsnormer som efterfrågas måste gynna vår konkurrens. Jag tackar kommissionsledamoten och alla mina kolleger för deras konstruktiva samarbete.
Neelie Kroes
Herr talman! Med hänsyn till gemenskapens handlingsplan för djurskydd och djurs välbefinnande är jag tacksam över allt det hårda arbete som medlemmarna i de berörda utskotten har lagt ned. Låt mig i synnerhet tacka Elisabeth Jeggle för hennes ansträngningar när det gäller detta viktiga initiativ.
Djurens välbefinnande är ett ämne som EU-medborgare, berörda parter och parlamentsledamöter bekymrar sig mycket om. De har alla med hög röst krävt högre normer för djurskydd, inte bara i EU utan i hela världen. Kommissionen arbetar hårt, och med viss framgång, med att utveckla ökad internationell konsensus för djurens välbefinnande. Vi har till exempel varit bidragande i arbetet med att utarbeta djurskyddsnormer hos Världsorganisationen för djurens hälsa. Vi bör komma ihåg att frågan inte är begränsad till djur från jordbruksföretag, utan omfattar även försöksdjur, djur i djurparker, cirkusdjur och vilda djur.
I handlingsplanen försöker man att främja ett brett förhållningssätt till djurskydd som omfattar samtliga berörda parter för att alla ska vara med och spela sin roll. Det är inte endast en fråga för jordbrukare eller djurskötare. Även vetenskapsmän, industrin, medborgare och regeringar har en roll att spela. Dessutom är det ett område som kan öka konkurrenskraften hos vissa branscher i EU:s ekonomi, och det föreslagna upprättandet av en europeisk informationsplattform skulle underlätta för en öppen dialog och utbyte av sakkunskap och erfarenhet.
Det finns även starka band till annan politik i gemenskapen, exempelvis Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, principen om bättre lagstiftning och att ägna vederbörlig uppmärksamhet åt de vetenskapliga, sociala och ekonomiska principer som gemenskapens politik vilar på. Som betonas i parlamentets betänkande och i slutsatserna från det österrikiska ordförandeskapet krävs mer forskning för att kunna ta itu med de nuvarande kunskapsluckorna och stärka den vetenskapliga grunden för vår politik. I synnerhet är utvecklingen och utvärderingen av objektiva och vetenskapsbaserade indikatorer för djurens välbefinnande avgörande för att handlingsplanen framgångsrikt ska kunna genomföras. Detta arbete skulle kunna förbättras genom att upprätta ett gemenskapscentrum för djurskydd och djurs välbefinnande. Under de kommande månaderna måste och avser kommissionen att genomföra avsevärda samråd, som ska omfatta medlemsstater och berörda parter, om förväntningarna på ett sådant centrum.
Kommissionen är mån om att säkerställa att vid genomförandet av handlingsplanen måste politiken utarbetas och genomföras på ett mer följdriktigt och konsekvent sätt som respekterar våra tydliga förpliktelser enligt protokollet till EG-fördraget.
Djurens välbefinnande är ett viktigt ämne för EU-medborgarna, och jag välkomnar varmt den positiva inställning som parlamentet har till vårt initiativ. Kommissionen kommer noga att uppmärksamma de synpunkter som betonats i parlamentets betänkande, och jag är säker på att vi kommer att återkomma till handlingsplanen många gånger under dess genomförande. Jag ser fram emot parlamentets framtida stöd för de initiativ som krävs för att kunna följa strategin enligt planen.
Jens Holm 
föredragande av yttrande från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet. - Herr talman, ärade ledamöter och kommissionsledamot! Varje dag lider miljontals djur i köttindustrins djurfabriker, under djurtransporter, i plågsamma djurförsök och på slakterier i Europa. Nu har vi chansen att i praktiken förbättra villkoren för dessa djur.
Jag talar på miljöutskottets vägnar. Det var min föregångare, Jonas Sjöstedt, som var ansvarig för vårt ärende. I vårt yttrande kräver vi bl.a. att djur ska ha rätt till ett naturligt beteende, att överproduktionen av kött ska förhindras, att alla höns ska ha rätt till frigång senast 2016, att suggor ska ha rätt att röra sig fritt genom hela sin livscykel, och att det ska införas en maxgräns för djurtransporter på åtta timmar. Det är därför, tyvärr, med besvikelse som jag tvingas konstatera att Jeggles betänkande inte hörsammar något av dessa krav.
Det är således viktigt att vi påverkar detta betänkande så mycket som möjligt. GUE/NGL-gruppen har begärt särskild omröstning om de punkter som vi tycker relativiserar djurs värden i förhållande till handeln. Om Jeggles betänkande antas, blir djurskyddet något eftersträvansvärt endast om det inte står i motsättning till WTO och kommersiella intressen. Så står det faktiskt, men så kan vi inte ha det! Djur har värden oavsett förändringarna för konkurrenskraften.
Det viktiga är att vi i Europa tar initiativet och blir konkurrenskraftiga genom högre standarder och bättre djurskydd. Rösta därför bort de formuleringar som finns i skäl G samt i punkterna 51, 52, 53 och 59. Jag uppmanar er också att rösta för bl.a. ändringsförslag 11 och 12 som nu också stöds av Jeggle, vilket är bra. Om ni röstar så, kan vi äntligen få en handlingsplan som gör livet mycket bättre för de hundratals miljoner djur som lever i EU. Djuren förtjänar det!
Agnes Schierhuber
Herr talman, herr kommissionsordförande, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka föredraganden Elisabeth Jeggle för detta grundliga, objektiva och proffsiga betänkande. Det är ett välkänt faktum att mitt hemland Österrike har en nationell handlingsplan för djurskydd som hör till de mest moderna inom EU. Det gläder mig att detta betänkande har lånat mycket från Österrikes federala lag om djurskydd, som verkligen är väldigt användbar och som syftar till artanpassade förhållanden i djurhållningen.
Hela den här frågan har varit väldigt svår, eftersom allmänheten i EU med all rätt är bekymrad. Alla djurs välbefinnande måste trots allt beaktas. Därför är jag väldigt besviken över att föregående talare fortfarande enbart talade om djur för uppfödning eller produktion, istället för att ta med alla djur. Alla djur är levande varelser och alla har rätt till artanpassade förhållanden om det så är i djurparker, hem eller som husdjur. Eftersom jag varit jordbrukare med egen gård och egna djur i över 30 år borde jag av alla människor veta hur viktigt det är med artanpassade förhållanden i djurhållningen. Djurhållning och utfodring har särskilt stor betydelse för produktens kvalitet, dvs. kvaliteten på de livsmedel som produceras. Utifrån min kunskap och mina dagliga erfarenheter är jag därför mycket imponerad av detta betänkande.
Det gläder mig också att man i betänkandet nämner djurskydd med hänvisning till Världshandelsorganisationen (WTO), särskilt när det gäller import från tredjeland. Vi måste trots allt göra klart att om vi inte lyckas få all djuruppfödning och djurhållning - vare sig det handlar om EU eller import från tredjeland - att följa samma regler, kommer det varken att gynna EU:s jordbrukare, djur eller konsumenter, eftersom produktionsmetoderna helt enkelt inte kommer att vara acceptabla.
Alla djur är som sagt levande varelser och därför vill jag så här i efterhand ännu en gång tacka Elisabeth Jeggle för hennes betänkande.
Marc Tarabella
för PSE-gruppen. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först vill jag tacka Elisabeth Jeggle för hennes utmärkta betänkande. Vi kommer i morgon att rösta om detta betänkande som är resultatet av ett tidskrävande arbete, och jag gläder mig över den gemensamma ståndpunkt som vi har uppnått. Jag vill dock påminna er om tre grundläggande frågor som faktiskt står i betänkandet och som jag vill betona.
För det första vill jag understryka behovet av att påskynda utveckling, validering och godkännande av alternativ till djurförsök. Vi måste ge oss själva de ekonomiska och logistiska möjligheterna att hitta andra metoder som gör att vi kan undvika dessa försök. Vi måste också begränsa och noggrant reglera dessa försök i de fall där ett alternativ ännu inte är möjligt.
För det andra får vi inte glömma att förbättringar i djurs välbefinnande huvudsakligen medför ökade produktionskostnader för EU:s producenter. Jag vill därför betona behovet av att vi värdesätter deras insatser genom märkning och informationskampanjer för att på så sätt kunna förklara anledningen till prisskillnaderna. EU:s producenter får inte bestraffas för att de respekterar EU:s krav och förbättrar våra livsmedel. Konsumenterna i sin tur måste få veta att prisökningarna är en följd av förbättringar i just det livsmedlet. Tack vare att vi skapar ett europeiskt märkningssystem och organiserar lämpliga informations- och marknadsföringskampanjer kommer konsumenterna att kunna identifiera de varor som producerats med särskild hänsyn till djurs välbefinnande.
För det tredje får djurs välbefinnande inte enbart vara en europeisk prioritering. De åtgärder vi vidtar inom Europeiska unionen måste också respekteras i alla de länder varifrån vi importerar kött. Detta är avgörande av både ekonomiska och kvalitetsmässiga skäl. Europeiska kommissionen måste göra sitt yttersta, med stöd från internationella organisationer som exempelvis Europarådet eller Världsorganisationen för djurens hälsa, för att WTO ska förmås att i högre grad uppmärksamma djurs välbefinnande och driva på harmoniseringen av åtgärder i det sammanhanget. På lång sikt måste målet självklart vara att nå så höga och enhetliga globala djurskyddsnormer som möjligt.
Karin Resetarits
Herr talman, fru kommissionsledamot, fru Jeggle, mina damer och herrar! Elisabeth Jeggles betänkande innehåller förslag på många nödvändiga och brådskande åtgärder för att förstärka djurskyddet i hela EU. Vi i gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa prioriterar alla försök att främja medvetna köpval hos konsumenterna. På en fri marknad är det trots allt konsumenten som bestämmer. Han eller hon bestämmer om våra kycklingar ska få ligga på halmbäddar eller vara fastkedjade i järnstänger innan de försvinner ner i våra halsar i form av Chicken McNuggets. Han eller hon bestämmer om våra grisar ska vara fullproppade med mediciner så att de kan överleva plågorna i sina korta liv eller om herrelösa katter och hundar ska flås för att vi ska få moderiktiga vinterkappor.
Konsumenterna har makten att bestämma om vi ska lyfta fram och stödja de jordbrukare i EU som anser det vara viktigt med djurskydd, artanpassade förhållanden i djurhållningen och hälsosamma livsmedel, eller om vi ska tvinga våra jordbrukare att delta i en global dumpning, med absoluta bottennormer och priser. Jag är övertygad om att majoriteten av välinformerade, upplysta konsumenter aldrig skulle köpa en produkt som framställts av djur som har lidit helvetets kval innan produkten hamnade på hyllan. Människan har en förmåga att sticka huvudet i sanden. Hon föredrar att inte kännas vid verkligheten i form av tråkigheter som djurplågeri när hon lägger in sin stek i ugnen.
Det är vår politiska skyldighet att se till att konsumenterna informeras om de verkliga produktionsvillkoren. Vi politiker måste sprida vår kunskap. Styrkan i de hälsoråd som trycks på förpackningarna kan bevisas av varningarna på cigarettpaketen. Elisabeth Jeggles betänkande uppmanar till ett märkningsprogram för att lösa konsumenternas problem med att känna igen produkter där särskild hänsyn tagits till djurskyddet. Jag vill rikta en vädjan till er om att vara modiga i detta avseende. Konsumenten bör också få reda på vad som har producerats under ett förfärligt lidande för djuren. I ett sådant fall skulle konsumenten säkert inte sträcka sig efter de billigare varorna utan välja en något dyrare produkt som skulle visa att han eller hon är djurvän. Vi européer är alldeles för defensiva i detta avseende.
Låt oss inte skrämmas av billig konkurrens från tredjeland, för vi kan omöjligt producera lika billigt som de ändå. Låt oss istället lite på den växande konsumentgrupp som tar medvetna köpbeslut och väljer de produkter som garanterar en respektfull djurbehandling.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Herr talman! Jag vill tacka Elisabeth Jeggle för hennes arbete. Detta var inget lätt arbete och man kan fortfarande hitta en del brister. Men på det stora hela håller betänkandet rätt linje - de eventuella bristerna är inte Elisabeth Jeggles fel. Jag är överens med henne om att vi måste verka för strikta djurskyddsnormer i världen. Detta är särskilt lämpligt eftersom vi inte har gjort något särskilt gott intryck som kulturområde under de senaste åren. Jag tänker på galna ko-sjukan, dioxiner, nödslakten på grund av mul- och klövsjuka där miljontals djur förstördes och brändes - det var inget lyckligt kapitel att visa upp för världen. Därför är det viktigt att vi antar en ny linje i detta avseende.
Det finns också ett säljargument som måste beaktas när det gäller hur vi hanterar konsumenterna. Om det finns någon som är emot att värphöns hålls i burar spelar det ingen roll vad vi säger för han kommer ändå att vilja ha sprättägg - bara tanken på den inburade hönan får honom att tappa matlusten. Det måste därför finnas en inriktning på marknadsföring när det gäller djurskyddet, men även en insikt om att djurskydd medför kostnader. När vi har att göra med anonyma marknader - vilket vanligtvis är fallet när vi importerar från tredjeland - måste vi ha ett kvalificerat yttre skydd som garanterar att EU:s djurskyddsnormer inte kringgås, eftersom detta skulle påverka priset. Jag vill säga till Elisabeth Jeggle att detsamma självklart gäller inom EU. Om vi inte garanterar tillämpningen av EU:s djurskyddsnormer när det gäller produktion kommer konkurrensen även att snedvridas inom Europeiska unionen. Följaktligen måste vi överväga att inkludera djurskyddet i tvärvillkoren så att det finns avskräckande medel för de affärsverksamheter som bryter mot djurskyddsnormerna, inte bara i form av säkra böter utan även ekonomiska förluster - som exempelvis sänkta bidrag.
Kartika Tamara Liotard
för GUE/NGL-gruppen. - (NL) Herr talman! Först och främst vill jag säga att jag varmt välkomnar handlingsplanen för djurskydd och djurs välbefinnande. Det jag däremot beklagar är att detta överhuvudtaget behövs. Det sätt på vilket människor behandlar sina djur avslöjar ofta deras sanna natur, en spegelbild som fortfarande inte är särskilt angenäm. Det är fortfarande alltför vanligt att djur behandlas som varor, där den ekonomiska vinsten betyder mer än deras välbefinnande. Jag anser att detta betänkande i alla fall kan sätta stopp för en del av de avskyvärda saker som djuren utsätts för. Betänkandet innehåller något som jag har kämpat för länge, nämligen ett förbud mot kastrering av smågrisar utan någon som helst bedövning, vilket är en metod som inte är särskilt tillfredsställande för vare sig smågris eller bonde. Det faktum att mer resurser ska ställas till förfogande för forskning om att ersätta djurförsök med andra metoder är en enorm förbättring som kommer att påverka många djur. Självfallet har jag många fler idéer om djurskydd som är mer långtgående, exempelvis mycket mer frigående boskap, förbud mot tjurfäktning och mot tvångsmatning av gäss för att förstora deras levrar, förbud mot buruppfödning och åtgärder för att skapa kortare sträckor för djurtransporter. Listan kan göras mycket längre. Det är beklagligt att ett antal bra ändringsförslag som utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet lade fram har röstats bort av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling. Jag vill påpeka att djurs välbefinnande inte enbart handlar om jordbruket. Även husdjur och vilda djur bör omfattas av handlingsplanen. Jag uppmanar alla att låta sina barmhärtiga hjärtan tala i morgon. Visa hänsyn mot våra djur och ge ert fulla stöd till fler omfattande ändringsförslag till fördel för djuren. Vi bör visa att vi i parlamentet inte uppför oss som djur, utan att vi istället röstar med deras bästa för ögonen.
Janusz Wojciechowski
Herr talman! Djurskydd och djurs välbefinnande är en utmaning som civilisationen och kulturen står inför på 2000-talet. Det gläder mig att ändringsförslaget som uttrycker denna min idé upptogs i förslaget till resolution.
Mahatma Gandhi sa en gång att graden av civilisation i ett visst samhälle kan mätas utifrån hur det behandlar sina djur. I 2000-talets EU finns det ingen plats för djurplågeri. Det gör oss mer inhumana, och för något sådant finns det ingen plats. Det är endast ett litet steg från djurplågeri till människoplågeri. Djurskydd ska inte uttryckas i ekonomiska termer, eftersom vår civilisation inte kan uttryckas i ekonomiska termer. Djur bör skyddas från plågeri oavsett kostnad och med ett villkor: att vi tillämpar EU:s djurskyddsnormer även på dem som exporterar sina animaliska produkter till vår marknad.
Andrzej Tomasz Zapałowski
för IND/DEM-gruppen. - (PL) Herr talman! Frågan om adekvata djurskyddsnormer för EU:s medlemsstater och produktionen av lämpliga livsmedel för konsumenterna är av enorm betydelse. Av detta skäl bör allt göras för att garantera att enbart livsmedel av hög kvalitet når den gemensamma marknaden. Stränga regler måste vidtas för att begränsa importen av produkter där det råder minsta misstanke om att EU:s djuruppfödningsnormer inte har tillämpats. Endast högre skatter för ohederliga exportörer kommer inte att ge några resultat.
Jag vill påpeka att till dags dato har inte gemenskapen lyckats upprätthålla respekten för de mänskliga rättigheterna, för att inte tala om djurens rättigheter. En stor mängd av de livsmedel som exporteras till EU:s marknad kommer från sådana länder. Jag vill också påpeka att småskaliga jordbruk och familjejordbruk traditionellt har behandlat sina djur på ett humant sätt. Det är de stora jordbruksföretagen som avviker från djurskyddsnormerna. Snedvridningar har också uppstått genom riktlinjerna för skydd av djur i samband med slakt. Det är ett allvarligt misstag att förbjuda slakt av djur för privat konsumtion på familjejordbruken, eftersom det rör sig om en tradition med hundraåriga vanor, och jordbrukarna ser till att djuren slaktas under lämpliga förhållanden.
Andreas Mölzer
(DE) Herr talman! Som vi alla vet har det hänt en hel del sedan djurskyddet som koncept föddes ur en alltmer mekaniserad djuruppfödning under 1800-talet. Handlingsplanen som nu diskuteras är säkert ytterligare ett viktigt steg i rätt riktning.
Som vi vet uttryckte EU sin oro över hundkamper och tjur- och tuppfäktning 2003 - och jag kan med glädje notera att detta även återspeglas i det aktuella dokumentet. Konstigt nog har dock rävjakt förbisetts. Jag anser även att insatser krävs för de vilda fåglarna, eftersom EU fortfarande tillåter jakt på arter vars bestånd har minskat i flera hundra år.
Jag anser också att det är särskilt viktigt att vi ändrar systemet för jordbruksstöd så att vi belönar bruket av artanpassade förhållanden i djurhållningen, där oräkneliga småbrukare föregår med gott exempel, istället för att gynna främst stora markägare.
Slutligen skulle slopandet av exportbidraget för djurtransporter inte bara visa mer hänsyn till djurs välbefinnande utan också skydda miljön och hjälpa de människor som lider på grund av genomfartstrafiken.
María del Pilar Ayuso González
(ES) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag vill gratulera kommissionen till detta förslag och i synnerhet Elisabeth Jeggle till detta fantastiska betänkande och det stora arbete som hon har lagt ner.
Jag vill bara göra er uppmärksamma på punkt 71. Denna punkt innehåller uppmaningen att sätta stopp för hundkamper samt tjur- och tuppfäktning. Där det talas om ”tjurkamper” syftar det naturligtvis på tjurfäktningar. Att behandla tjurfäktning på samma sätt som hundkamper och tuppfäktning är helt obegripligt. För det första för att tjurar inte slåss mot varandra, det handlar alltså inte om ett djur som slåss mot ett annat. Det är istället en väldigt ädel kamp mellan mannen och tjuren, där det ibland är mannen som dör eller i alla fall blir sårad. Det är dessutom en tradition och kultur i vårt land. Kanske förstår inte vissa människor detta men tjuren och tjurfäktningen är väldigt viktiga för oss spanjorer. Jag begär bara att man har lika mycket respekt för mitt hemlands traditioner som jag själv har för traditioner från andra länder. Tack.
Tjuren bidrar till att underhålla betesmarker, till miljöskydd och landsbygdens utveckling. Dessutom är det tjuren av alla nötkreatur som har det bästa livet. När vi nu talar om djurs välbefinnande bör det påpekas att tjurar är väldigt väl utfordrade, de lever ute i det fria där de springer omkring på det sätt som djur ska och slutligen dör de ädelt kämpande. Tjurfäktning är mycket ädlare än jakt, där djuret i slutändan dör utan att ha fått någon chans att försvara sig.
Jag vill tacka Elisabeth Jeggle och hela min politiska grupp som har förstått detta och kommer att begära att detta ord tas bort från den punkten.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Herr talman! Kravet på djurens välbefinnande som har inkluderats i den gemensamma jordbrukspolitiken sedan den senaste reformen, är redan en bedrift för EU:s jordbruk. Fast enligt resultaten av den särskilda Eurobarometer som utfördes 2005 i denna fråga är EU:s medborgare omedvetna om våra producenters insatser. Därför kan de inte heller uppskatta dem, trots att vi har den mest beskyddande lagstiftningen. Europeiska kommissionen har redan godtagit förslaget att konsumenter måste få mer information om denna fråga om vi vill att jordbrukarnas insatser ska uppskattas.
Denna höga djurskyddsnivå är dock väldigt kostsam, vilket kan komma att minska konkurrenskraften för vår livsmedelsindustri. Vi behöver systematiska konsekvensutredningar som analyserar de socioekonomiska konsekvenserna av ny lagstiftning, pålitliga vetenskapliga belägg som återspeglar den mångfald av situationer som finns inom Europeiska unionen, objektiva indikatorer på djurs välbefinnande samt integration av djurskyddet i gemenskapens alla politiska domäner, särskilt i Lissabonstrategin och i frågorna om konkurrenskraft och sysselsättning.
Därför finns det fem grundläggande aspekter: förbättrad kommunikation med samhället, en sträng socioekonomisk analys, starka vetenskapliga belägg, större integration med EU:s alla politiska domäner samt främjande av EU:s normer i internationella forum.
Angående punkt 71 vill jag påpeka att min grupp självklart kommer att rösta emot, särskilt eftersom den innehåller ett antal tekniska misstag och blandar in en debatt som inte alls hör hit, en debatt som skadar de viktigaste aspekterna i detta betänkande och framför allt - måste jag säga - fördragande Elisabeth Jeggle och hennes utmärkta arbete, som har varit effektivt och samvetsgrant och som har följt en balanserad strategi.
Mojca Drčar Murko
(EN) Herr talman! Jag välkomnar handlingsplanen och vill tacka Elisabeth Jeggle för hennes arbete.
Medvetenheten om att många djur i EU behandlas illa och att mer måste göras är mycket viktig. Den är viktig inte endast av välgörenhet utan även för att mänsklig behandling av djur, som en växande marknadsbaserad tillämpning, är en möjlighet för EU-producenterna om den utarbetas på rätt sätt. Lagstadgat djurskydd ses som något positivt av ett växande antal européer, och märkning av produkter som kommer från djur som har behandlats på ett mänskligt sätt skulle med tiden kunna ge ekonomisk vinst till producenterna och bli en del av den europeiska sociala modellen. Men den globala konkurrensen tenderar att pressa producenterna till att göra vinster till priset av minsta möjliga djurskyddsnivå.
Därför innebär handlingsplanen också ett starkt politiskt meddelande till världen. Genom att vi definierar vår avsikt att etablera obligatoriska minimiregler mot den värsta formen av vanvård stöder vi behovet av diskussion på global nivå, där WTO befinner sig. Vi driver fram globala lösningar genom att sätta upp prioriterade mål för bättre behandling av djur från jordbruksföretag, genom att undvika onödigt lidande som orsakas av tester som skulle kunna bytas ut, genom att förbjuda produkter som framställts med hjälp av grymma metoder, genom att förbättra förhållandena för djuren under transport och så vidare.
Som framkommer av ändringsförslagen vill vi göra mer, men handlingsplanen är i alla fall en stabil början på en omfattande politik i EU på området.
David Hammerstein Mintz,
(ES) Herr talman! Grymhet är inte kultur. Att förorsaka lidande får inte ses som underhållning. Massindustriellt lidande är inte någon legitim verksamhet. Kravet på rättvisa i våra relationer till djuren innebär ett ifrågasättande av den rådande mänskliga moralen och utökar dess räckvidd. Om vi ska lyckas uppnå välbefinnande för djuren måste vi ompröva vår traditionella inställning till moraliskt ansvar och garantera skydd och rättigheter också för de individuella djuren som har förmåga att förnimma, känna och tänka.
Om vi ska erkänna och utöka djurens rättigheter måste vi sluta tillfoga dem onödigt lidande och avstå från grymhet. Detta är syftet med betänkandet.
Vi i gruppen De gröna kommer att stödja förslaget med en rad ändringsförslag, och vi kommer att kräva att rådet slutar ignorera den majoritet bland EU-medborgarna som förespråkar strängare djurskyddsåtgärder. Rådet kan inte fortsätta att ignorera dem.
Vi anser att vi måste handla på ett etiskt och osjälviskt sätt men att vi också måste ta hänsyn till människors behov och intressen. Vi är för en förbättring av djurens välbefinnande eftersom det bara är på detta sätt vi kan förbättra människors hälsa, miljön och den sociala rättvisan.
Jeffrey Titford
(EN) Herr talman! Mängden initiativ som föreslås i detta dokument är så stor att den bör hålla EU:s byråkrater glatt sysselsatta i 20 år framöver.
Låt oss dock undersöka en av huvudpunkterna i EU:s dokument om djurens välbefinnande. Under det ökända utbrottet av mul- och klövsjukan 2001 slaktades sju miljoner djur i Storbritannien ned på EU:s inrådan. De flesta av dem var friska. Jag kommer väl ihåg de enorma likbålen med brinnande djur. EU vägrade envist att tillåta vaccination, vilket skulle ha gagnat både djuren och det brittiska jordbruket. I stället föredrogs den, från rättslig synpunkt tvivelaktiga och moraliskt oacceptabla, brända jordens taktik. Därför anser jag att EU inte är i något läge att skryta om sin höga moral när det gäller djurens välbefinnande och läxa upp medlemsstaterna om det, för att inte tala om resten av världen, som man hävdar att man ska i detta ädla dokument.
Detta betänkande innehåller allt, bland annat inrättandet av ett informationsforum för djurskydd. Det blir utan tvekan ytterligare en dyr apparat. Vem är det som betalar? Skattebetalarna. Vem är det som måste göra allt pappersarbete? Jordbrukarna, som knappt kan hantera den nuvarande byråkratin.
Det finns en besatthet av standardisering och enhetlighet i detta dokument. Man verkar inte alls ta hänsyn till de vitt skilda jordbrukskulturerna och klimaten i länder så olika som Portugal och Sverige. Det tas ingen hänsyn till de redan höga standarderna för djurens välbefinnande i Storbritannien. Det grundas på den huvudsakliga åsikten att EU kan bättre, men så är det inte.
Albert Jan Maat
(NL) Herr talman! Innan jag redovisar min reaktion vill jag rikta ett varmt tack till föredraganden för hennes utmärkta betänkande och för den goda avvägning hon har funnit mellan vad som är möjligt och vad som inte är det och vad vi önskar när det gäller djurs välbefinnande i EU. Jag vill också svara på Jeffrey William Titfords påpekande att EU-byråkratin bär ansvaret för slakten på 7 miljoner djur i Storbritannien under mul- och klövsjukekrisen. Jag vill gärna tala om för honom hur saken ligger till. När Storbritannien anslöts till Europeiska unionen tvingades EU att ändra sin lagstiftning. Vi fick inte längre vaccinera i förebyggande syfte. Vi fick inte längre vaccinera mot mul- och klövsjuka. Detta beror på den dåvarande brittiska regeringen. Därför får jag be er att inte säga till mig att EU bär skulden för att 7 miljoner kor slaktades i Storbritannien för det har ett klart samband med den brittiska ståndpunkten vid denna tidpunkt. Jag ville bara få detta sagt. Jag säger detta också därför att det i Elisabeth Jeggles betänkande tydligt sägs att vaccinering bör vara ett effektivt instrument för att öka djurens välbefinnande i Europeiska unionen. Med tanke på utbrotten av infektionssjukdomar bland djur är det bra att vi gör vissa framsteg och att vi i varje fall använder vetenskaplig teknik för att bekämpa sjukdomarna. Detta är den bästa formen för djurs välbefinnande i EU.
En andra punkt jag ville ta upp gäller djurtransporter. Här i Europaparlamentet har vi begärt en minskning av transporttiden för djur som ska gå till slakt. Tyvärr har rådet inte accepterat detta krav, men parlamentets ståndpunkt är klar. Om Jeffrey William Titford verkligen vill skydda djurens välbefinnande även i sitt eget land vill jag därför uppmana honom att rösta för Jegglebetänkandet. Detta är viktigt, för då kommer ni verkligen att göra Storbritanniens och EU:s medborgare en stor tjänst.
Det tredje skälet till att jag välkomnar betänkandet är att det särskilt uppmärksammar importen av produkter från länder utanför Europeiska unionen. Även om vi faktiskt har fina regler och bestämmelser men inte kan övervaka EU:s yttre gränser kommer de även i fortsättningen att vara utan betydelse. Det är viktigt att parlamentet utnyttjar Jegglebetänkandet för att åter föra upp detta på dagordningen.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Herr talman! Om djuren kunde tala är jag säker att de skulle tacka föredraganden Elisabeth Jeggle för att hon försvarar dem. I henne har de en ivrig förespråkare och beskyddare. Betänkandet förtjänar verkligen erkännande. Det tar upp de viktigaste frågorna om skydd av djur, både av djur i jordbruksföretag och av djur som lever vilt. Föredraganden har också tagit upp transport, produktionsekonomi, internationella aspekter, produktmärkning, användning av djur inom forskning, humana slaktmetoder och så vidare. Jag tror att de många mål som formuleras i betänkandet är möjliga att uppnå om vi alla hjälper till. Men vi bör särskilt inrikta oss på att göra samhället mer lyhört för frågan, vi bör se till att de internationella organisationerna fortsätter att engagera sig och vi bör sprida en medvetenhet som kommer att ge oss möjlighet att nå samma resultat som i fråga om säljakten. Det finns ingenting som behöver tilläggas i betänkandet. Jag framför mina varmaste gratulationer till föredraganden, och det gör också alla djuren.
Carl Schlyter
Herr talman! Ett civiliserat samhälle kan aldrig konkurrera med lägsta pris, med djur som föds upp under tortyrliknande förhållanden. Endast med höga krav på djurskydd kommer djurhållningen i EU att överleva. Lokal produktion, korta transporter och trygghet för konsumenter med naturlig uppfödning - däri finns framtiden. Vi har en jordbrukspolitik som plågar broilers, tvingar djur på långa transporter, ger mer läkemedel till djur än till människor och som kastrerar grisar. En sådan jordbrukspolitik borde kastreras snarare än grisarna!
Max åtta timmars transport är ett rimligt krav. Miniminormer för djurskyddet - ändringsförslag 11 - är nödvändigt. Vi har blivit fyra gånger rikare de senaste 40 åren. Om vi inte har råd att offra någon procent av denna rikedom för att skydda försvarslösa djur, kan vi inte kalla oss civiliserade.
Till mina spanska vänner vill jag säga följande: En ädel kamp vore en obeväpnad matador mot en obeväpnad tjur som är obehandlad, inte får ryggen knäckt, inte är drogad och inte är plågad. Det vore en ädel kamp! Som det ser ut nu, handlar det dock om djurplågeri, vilket inte ska stödjas med finansiella medel.
Neil Parish
(EN) Herr talman, fru kommissionsledamot och fru Jeggle! Jag vill tacka er för ett mycket bra betänkande, för det är viktigt att vi tar hand om våra djur i EU.
Vi ligger faktiskt mycket bra till här eftersom vi har höga kvalitetskrav, men vi måste vara mycket konsumentinriktade. Jag håller med en av de föregående talarna som sa att konsumenten måste ha valmöjlighet och måste kunna se etiketterna och vara helt säker på produkten. Om man går in i en affär och tittar på frigående kyckling eller ekologisk kyckling eller broilerkyckling från intensiv djuruppfödning kan man faktiskt inte se någon skillnad mellan dem. Man måste vara helt säker på att etiketten stämmer. Den måste inte bara stämma för produktionen som vi har här i EU utan även för den produktion som kommer in med ursprung utanför EU. Konsumenterna måste alltså kunna lita på märkningen.
Vi behöver även se en minskning av antalet djur som används i djurförsök. Där måste vi också vara mycket försiktiga med EU-lagstiftningen, för om vi inte är försiktiga kan Reach (registrering, bedömning och godkännande av kemikalier) faktiskt öka antalet djur i djurförsök i onödan.
Jag vill vända mig till Jeffrey Titford och tillrättavisa honom när det gäller ett par saker. För det första verkar det som om han tror att det står EU-byråkrater bakom varje hörn, men när det gäller mul- och klövsjukan var det den brittiska regeringen som var fast besluten att slakta. Det var den brittiska regeringen som var så orolig över att parlamentsvalet höll på att fördröjas att den införde så kallad slakt i angränsande områden, och miljoner djur slaktades i onödan. I Nederländerna genomförde de faktiskt vaccinationer för att försöka stoppa de enorma likbålen. Herr Titford, det var alltså inte EU som hade problem med mul- och klövsjukan utan den brittiska regeringen.
Ioannis Gklavakis
(EL) Herr talman! Jag vill gratulera föredraganden till hennes betänkande. Elisabeth Jeggle är en känslig, duktig och utmärkt ledamot av Europaparlamentet.
Den framstående indiske ledaren Gandhi sa att människan visar sin mänsklighet och sina högre känslor när hon behandlar djur väl. Som människa i denna mening är jag utan tvivel överens med Elisabeth Jeggle. Jag vill dock fästa uppmärksamheten på en känslig och viktig punkt som har att göra med boskapsuppfödning, som i sin tur har att göra med människan. Jag tänker inte på husdjur, på tuppfäktningar eller hundkamper, där jag håller med föredraganden, utan jag tänker på djur inom animalieproduktionen. Jag vill gärna upprepa att jag stöder åtgärderna i betänkandet, men om de tillämpas kommer våra boskapsuppfödare att få högre produktionskostnader, vilket innebär antingen att vi tvingas stödja dem ekonomiskt eller att vi måste finna sätt att kontrollera levnadsvillkoren för djur som uppföds i tredjeländer och vilkas kött importeras till Europeiska unionen. Annars kommer vi inte att åstadkomma någonting. EU:s boskapsuppfödning kommer att minska på grund av orättvis konkurrens, och vi kommer att visa att vi är hycklare snarare än djurälskare och att vi inte har någon känsla för verklig solidaritet med boskapsuppfödarna.
Bortsett från detta vill jag uppmärksamma en annan fråga. Jag skulle vilja se strängare kontroller av jakten på vilda djur. I många av våra berg och skogar finns det inte längre några vilda djur därför att djuren mördas på ett okontrollerat och rovgirigt sätt, och detta påverkar inte bara djuren. Det stör hela ekosystemet i bergen och skogarna i Europa och i resten av världen.
Esther Herranz García
(ES) Herr talman! Jag vill tacka föredraganden Elisabeth Jeggle för hennes arbete. Detta initiativ är ett svar på en oro i samhället som jag anser att det är mycket viktigt för oss att möta, inte bara i Europeiska unionen utan runtom i världen.
Djurens välbefinnande är viktigt, och det är viktigt att vi har enhetliga EU-normer och att dessa respekteras av alla länder i Europeiska unionen. Vi har varit världspionjärer när det gäller dessa normer, och de måste respekteras eftersom det finns få stater i världen som kan säga att de följer sådana normer som vi tillämpar i Europeiska unionen.
Vi har till exempel nyligen talat om uppfödning av kycklingar för köttproduktion och om transport av djur, och i det här betänkandet av Elisabeth Jeggle talar vi inte bara om anläggningar för djuruppfödning utan också till exempel om förevisande av djur, om djurparker, om cirkusar och om forskning och utveckling - områden där djur också används. Vi måste också tala om husdjur som vi håller som sällskapsdjur i våra hem och som också kräver vår uppmärksamhet. Vi får naturligtvis inte vara toleranta mot människor som överger dem, låter dem svälta ihjäl eller misshandlar dem.
Vi måste tillämpa seriösa och vetenskapliga kriterier som garanterar att de djur vi håller som sällskapsdjur i våra dagliga liv i Europeiska unionen är lyckliga. Därför vill jag påpeka att vi har hållit utfrågningar här i parlamentet där vi har hört internationella experter som till exempel dr Gonsálvez från Spanien som har talat om för oss att vi måste förhindra djursjukdomar och investera i förebyggande av dem, att vi måste investera i efterlevnaden av normerna för djurtäthet på gårdarna och att vi måste uppfostra barnen till att respektera djuren.
Vi måste naturligtvis också förhindra sådana fall som punkt 71. Denna punkt infördes som ett resultat av okunnighet och bristande kunskap hos vissa ledamöter i den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet som har blandat ihop två helt olika frågor genom att inte respektera konsten, traditionerna och kulturen hos andra människor som inte tänker på samma sätt som de och som är föredömliga när det gäller frihet och respekt för mångfald.
Vi kommer därför att rösta emot punkt 71 även om vi helt och fullt respekterar deras åsikter som inte tänker på samma sätt som vi.
Christa Klaß
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Allting människor gör mot djuren kommer tillbaka till dem: Pythagoras insåg detta lika mycket för två och ett halvt tusen år sedan.
När jag ser på samspelet mellan djurskydd, djurhälsa, hållbarhet och miljö- och livsmedelssäkerhet kan jag se att detta gäller än i dag. Tack och lov spelar djurskyddet nu en mycket viktig roll i vårt samhälle. Allmänhetens önskan om etiskt och socialt sunda produkter ökar, och nyligen har vi alltmer sysslat med sådana känsliga frågor som djurskydd i samband med uppfödning, transport och slakt.
Jag välkomnar handlingsplanen för djurskydd och djurs välbefinnande och jag gratulerar Elisabeth Jeggle till hennes betänkande där hon på ett otvetydigt sätt specificerar vad som krävs. Vi behöver åtgärder för att ge allmänheten bättre information om moderna metoder för animalieproduktion och tillämpat djurskydd. Vi måste förbättra marknadsföringen och även märknings- och kommunikationsstrategierna för att informera konsumenterna och därigenom bistå dem i deras inköpsbeslut.
En enkel, exakt EU-märkning för djurskydd skulle kunna hjälpa oss att harmonisera de nuvarande divergerande systemen för djurskyddsmärkning och fastställa minimistandarder för djurskydd som går att tillämpa i hela EU och förhoppningsvis även utanför våra gränser under den närmaste framtiden. Men vi får inte glömma att göra dem som föder upp och håller boskap och även allmänheten delaktiga i denna djurskyddspolitik.
Hur kommer det sig att gemenskapens djurskyddspolitik hittills har begränsats till djur inom animalieproduktionen? Är inte katter och hundar värda att skyddas bara därför att vi inte äter dem? Detta verkar vara en legitim fråga, och lika legitim är frågan om sällskapsdjur alltid lever under förhållanden som är lämpliga för deras art. Vi hör om allt möjligt som sker, till exempel att fåglar hålls i burar och att ormar och andra reptiler hålls i stadslägenheter. Därför förtjänar denna åsikt en plats i betänkandet.
Vi har förespråkat en minskning av användningen av djur inom forskning, vetenskap och produktgodkännande. Djurförsök bör göras endast om det saknas andra alternativ.
Neelie Kroes
Herr talman! Jag vill tacka för en, på det hela taget, mycket intressant och givande diskussion. Jag ska framföra era kommentarer till min kollega Markos Kyprianou.
Jag vill bara anmärka på ett par av kommentarerna. Jens Holm lyfte fram handelsfrågor och antydde att konkurrens inte är kompatibelt med djurens välbefinnande. Det håller jag inte med om. Det kommer att vara mycket svårt för EU:s producenter att konkurrera på den globala marknaden med endast priset som grund. Det framgår tydligt om man tittar på vissa tredjeländers konkurrensfördelar när det gäller lägre kostnader för mark, arbetskraft och infrastruktur. I stället anser jag att vi bör marknadsföra höga djurskyddsstandarder som en av våra konkurrensfördelar. Vi bör även komma ihåg att det, som Marc Tarabella sa, måste finnas en riktig valmöjlighet för konsumenterna.
Enligt nyligen gjorda studier och forskningsprojekt har konsumenterna ett aktivt intresse för välbefinnandet hos djur inom animalieproduktionen. Det står klart att konsumenterna anser att de kan förbättra djurens välbefinnande genom sin köpkraft och att en stor andel skulle vara beredda att betala ett högre pris för sådana produkter. Karin Resetarits lyfte också fram denna punkt.
Kommissionen anser att märkning så småningom kommer att göra dessa produkter mer konkurrenskraftiga, vilket gynnar industrin och framför allt de som producerar på ett sätt som främjar djurens välbefinnande. Vi anser att EU:s höga djurskyddsstandarder snarare måste ses som en försäljningsstrategi och konkurrensfördel än en börda eller skyldighet. Strategin med användning av vaccinationer för att förebygga spridning av djursjukdomar har noggrant övervägts av kommissionen och har nu integrerats i den särskilda gemenskapslagstiftningen om förebyggande av mul- och klövsjuka. Samma principer finns i dag för åtgärderna mot fågelinfluensan, som precis antogs.
Jag måste påminna María del Pilar Ayuso González om att gemenskapen enligt fördraget inte får ta hänsyn till användning av djur för kulturella och traditionella ändamål, såsom tjurfäktning. Handlingsplanen kommer därför inte att innehålla några åtgärder när det gäller detta.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon kl 11.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
David Martin
(EN) Jag ser positivt på denna diskussion. EU har sakta men säkert förbättrat djurens välbefinnande med hjälp av ett antal åtgärder inom uppställning och transport av djur. Vi måste nu bygga vidare på det och ta fram mätbara indikatorer för djurens välbefinnande och skapa en formell ram för konsekvensanalys av djurens välbefinnande för framtida EU-strategier. Vi bör även titta på införandet av ett europeiskt märkningssystem för att identifiera produkter som producerats i system med högre djurskyddsstandarder för att konsumenterna ska kunna göra väl underbyggda val. Avslutningsvis vill jag, som medlem i utskottet för internationell handel, lägga särskild tonvikt vid att fastställa internationellt erkända djurskyddsstandarder för handeln.
Hélène Goudin
Ett gott djurskydd är en nödvändighet i ett modernt samhälle.
Bland EU:s medlemsstater finns det stora skillnader när det gäller djurskydd. Det kan därför vara på sin plats att ha vissa gemensamma regler, till exempel när det gäller djurtransporter.
Junilistan ser EU som en värderingsunion, där även djuretiska frågor är en viktig del. Vi ställer oss emellertid frågande och negativa till en djurskyddsmyndighet i EU:s regi. De befintliga strukturerna i EU:s medlemsstater borde vara tillräckliga. Om det finns gemenskapslagstiftning är medlemsstaterna tvungna att tillämpa den. I de fall detta inte sker ska i första hand kommissionen och slutligen EG-domstolen vidta åtgärder mot den eller de stater som inte följer lagstiftningen.
Som så ofta är balansgången mycket svår mellan beslutsfattande på EU-nivå respektive nationell, regional och lokal nivå. Det finns dock vissa värden som måste skyddas till varje pris, såsom mänskliga rättigheter och ett grundläggande djurskydd. Detta borde helst göras på internationell nivå.
