A kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvény (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a következők tárgyalása:
a Tanácshoz intézett szóbeli választ igénylő kérdés a kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvényről, előterjesztette Sophia in 't Veld, Jeanine Hennis-Plasschaert, Leonidas Donskis, Gianni Vattimo, Sarah Ludford, Ulrike Lunacek, Raül Romeva i Rueda, Jean Lambert és Judith Sargentini a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport és a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja nevében - B7-0201/2009),
a Bizottsághoz intézett szóbeli választ igénylő kérdés a kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvényről, előterjesztette Sophia in 't Veld, Jeanine Hennis-Plasschaert, Leonidas Donskis, Gianni Vattimo, Sarah Ludford, Ulrike Lunacek, Raül Romeva i Rueda, Jean Lambert és Judith Sargentini a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport és a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja nevében - B7-0202/2009),
a Tanácshoz intézett szóbeli választ igénylő kérdés a kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvényről, előterjesztette Rui Tavares, Cornelia Ernst, Cornelis de Jong, Marie-Christine Vergiat, Willy Meyer és Kyriacos Triantaphyllides az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja nevében - B7-0204/2009),
a Bizottsághoz intézett szóbeli választ igénylő kérdés a kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvényről, előterjesztette Rui Tavares, Cornelia Ernst, Cornelis de Jong, Marie-Christine Vergiat, Willy Meyer és Kyriacos Triantaphyllides az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja nevében - B7-0205/2009),
a Tanácshoz intézett szóbeli választ igénylő kérdés a kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvényről, előterjesztette Michael Cashman, Claude Moraes és Emine Bozkurt a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja nevében - B7-0206/2009), és
a Bizottsághoz intézett szóbeli választ igénylő kérdés a kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvényről, előterjesztette Michael Cashman, Claude Moraes és Emine Bozkurt a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja nevében - B7-0207/2009).
Sophia in 't Veld
szerző. - Elnök asszony, úgy vélem, ma nagyon fontos témát vitatunk meg. Az európai értékekről van szó. Feltesszük a szóbeli választ igénylő kérdést, és közös állásfoglalást is készítettünk arról a litván törvényről, amely állítólag a kiskorúak védelméről szól. Valójában épp az ellenkező hatást éri el, mivel ez a törvény jócskán megerősítheti a tudatlanságot, a tabukat és megbélyegzést. Bántalmazásnak és kirekesztésnek fogja kitenni a fiatal és ezáltal kiszolgáltatott meleg, leszbikus és transznemű személyeket. Mérhetetlen károkat és szenvedést fok okozni a fiatalok számára, pontosan azoknak, akiknek a védelmére szolgál. Védelem helyett ártalmas lesz a fiatalokra.
Ezért tettük fel ezt a kérdést, és örömmel jelenthetem, hogy a nyáron levelet kaptunk Barrot biztostól, amelyben jelezte az Európai Bizottság aggályait e törvénnyel kapcsolatban, kijelentve, hogy az Európai Bizottság nagyon gondosan figyelemmel fogja kísérni az ügyet, és gondoskodik róla, hogy minden nemzeti jogszabály összhangban legyen az európai jogszabályokkal és alapelvekkel. Úgy vélem, ez nagyon fontos, mivel az Európai Bizottságnak nemcsak olyankor kell beavatkoznia, amikor megsértik a piaci szabályokat, hanem akkor is, sőt, különösen akkor, amikor az európai értékek sérülnek. Nem tűrhetjük el a megkülönböztetést. Európa az értékek közössége - olyan értékeké, amelyekről tudom, hogy litván polgártársaink többsége is magáénak vallja őket. Mindnyájan európaiak vagyunk.
Az állásfoglalást illetően, kollégák, szeretném kifejezett támogatásukat kérni az állásfoglaláshoz, és különösen ahhoz a módosításhoz, amely a megkülönböztetés elleni érvényes irányelvekre vonatkozó hivatkozás beillesztésére irányul, mivel szerintem ez igazán a legkevesebb. Ahhoz az állásfoglalásban szereplő kéréshez is szeretném a támogatásukat kérni, hogy az Alapjogi Ügynökségtől kérjünk jogi véleményt erről a törvényről.
Végezetül úgy hiszem, büszkék lehetünk arra, hogy Európai Parlamentként - amennyiben holnap elfogadjuk az állásfoglalást - a közös európai értékek nevében emelünk szót.
Ulrike Lunacek
Elnök asszony, mint az előttem szóló már elmondta, ez a Litvániában elfogadott törvény veszélyezteti az európai értékeket, az európai jogot és a személyek szabadságát is, nevezetesen a leszbikus, meleg, biszexuális vagy esetleg transznemű fiatalok szabadságát, hogy félelem nélkül élhessenek. E törvény szerint az erre vonatkozó tényszerű információ feltételezhetően ártalmas ezekre a fiatalokra. Megmondhatom, ez mit jelent: azt jelenti, hogy ezeknek a fiataloknak félelemben kell élniük, és valószínűleg depressziótól fognak szenvedni. Tudjuk, hogy növekszik az öngyilkossági kísérletek száma azoknak a fiataloknak a körében, akik leszbikusok vagy melegek, illetve akik a másságuk felvállalásának szakaszában összezavarodnak, hogy miként fogják élni az életüket.
Ez a törvény szembemegy az európai értékekkel, ezért örültem, amikor még júliusban Barrot biztos reagált erre. Ön a Nemzetközi Meleg és Leszbikus Szövetség (ILGA) európai regionális szervezetének azt is mondta, hogy a Bizottság elemezni fogja ezt a szöveget, és elmagyarázza, melyek lesznek a következő lépései. Engem ma az érdekel, hogy mit szándékozik tenni. Mi az, amit ön - és a Tanács - már megígért a litván parlamentnek? Tudjuk, hogy a korábbi litván elnök és az új elnök, aki előzőleg a Bizottság tagja volt, nem hagyja jóvá ezt a törvényt, de a parlament ragaszkodik hozzá. Örülök, hogy ma már előttünk van egy javaslat egy állásfoglalásra irányuló indítvánnyal együtt.
Őszintén remélem, hogy holnap elfogadjuk az állásfoglalást, és petícióban kérhetjük az Európai Unió Alapjogi Ügynökségét, hogy foglaljon állást e törvény ügyében, mivel ez a feladata. Addig is közös Európánkban elég világosan be kellene látni, hogy a leszbikusok és melegek pusztán attól nem fognak eltűnni a családokból és az iskolákból, hogy egy törvény megtiltja a rájuk vonatkozó információkat. Másnak lenni normális dolog, itt, a mi közös Európánkban is.
Rui Tavares
szerző. - (PT) Hölgyeim és uraim, ez a törvény azzal a kijelentéssel kezdődik, hogy a gyermekeket kívánja megvédeni a homoszexualitás nyilvános információkon keresztül történő népszerűsítésével szemben. Mit jelent ez valójában? Azt jelenti, hogy ha van egy mozim Vilniusban, és ki szeretném tenni a "Túl a barátságon” című film plakátját, ezt nem tehetem meg? Azt jelenti, hogy ha Litvániában valamilyen nyilvános helyen, színházban vagy egyetemen tartanék előadást a homoszexualitásról, ezt nem tehetném meg? Azt jelenti - amint ezt már a litván parlamentben is megvitatták -, hogy a litván büntetőtörvénykönyv most tárgyalt módosításai alapján 1500 euróig terjedő pénzbírsággal vagy egyhavi közmunkával fognak sújtani? Tévéműsorban például meg lehet mutatni egy boldog a homoszexuális párt, vagy kizárólag a boldogtalanokat szabad majd mutogatni?
Hölgyeim és uraim, engem meglepett a dátum, amikor Litvániában elfogadták a kiskorúak védelméről szóló törvény ezen módosításait: 2009. július 14-én történt. Július 14. természetesen az a nap volt, amikor első alkalommal gyűltünk itt össze a jelenlegi hetedik parlamenti ciklusban, egyúttal európai alapelveink 220. évfordulójának napja, beleértve a boldogság kereséséhez való jogot, a véleménynyilvánítás szabadságát, sőt a gyülekezési szabadság elvét is. Most még a gyülekezési szabadság is veszélybe került, mivel a litván parlament a közelmúltban ismét tárgyalt az olyan események betiltásának lehetőségéről, mint a "meleg büszkeség napi” felvonulások.
Nos, amikor 2009. július 14-én első alkalommal gyűltünk itt össze, ezt azért tettük, mert kötelességünk - azt is mondhatnám, szent kötelességünk - volt, hogy megvédjük ezeket az értékeket, és most éppen ezek az értékek forognak kockán. Tudjuk, hogyan kezdődnek az ilyen dolgok, és azt is tudjuk, hova vezetnek. Mi lesz a következő lépésünk? Nevezzünk ki egy bizottságot, amelyik majd eldönti, mi számít a homoszexualitás népszerűsítésének, és mi nem? És hol - könyvben, színházban, moziban, reklámban?
Vilnius az idei év egyik európai kulturális fővárosa, megérdemelten lett az, és ennek bizonyára minden európai polgár nagyon örül. Az Európa kulturális fővárosa cím azonban felelősségekkel is jár: azzal a felelősséggel, hogy az európai kultúrát a legjobb vonásaival népszerűsítsük, és ebben az évben ne a rossz okokból kerüljön reflektorfénybe.
Ezért kérem, szavazzanak az állásfoglalásunk mellett, és szólítsuk fel az Alapjogi Ügynökséget, hogy véleményezze ezt a komoly kérdést. Ez garantáltan a minimum, amit e Ház képviselői kérhetnek.
Michael Cashman
szerző. - Elnök asszony, hadd mondjam el, hogy meleg férfiként büszke vagyok arra, hogy ebben a Házban és máshol is határozottan kiállunk ez ellen a törvényjavaslat ellen. A javasolt törvény egyértelműen megsérti az EU Szerződéseinek emberi jogokról szóló rendelkezéseit, különösen a 6. cikket, valamint a foglalkoztatási keretirányelvet és a megkülönböztetésmentességre vonatkozó általános politikát. Érdekes módon az ENSZ gyermekjogi egyezményét is megsérti, amennyiben a fiatal leszbikusokkal és melegekkel szembeni megkülönböztetésre ösztönöz. Valójában kit véd ez a törvény, és mitől?
A brit konzervatívok 1988-ban hasonló törvényt vezettek be Nagy-Britanniában. Akkor azonban felismerték, és ma is belátják, hogy az ilyen törvények cenzúrához vezetnek, és ösztönzik a megkülönböztetést és a homofóbiát: a megkülönböztetést és a homofóbiát, amely életeket tesz tönkre, és azoknak a lelkét is megmérgezi, akik ezt gyakorolják. A javasolt törvényt elítélték az nem kormányzati szervezetek, köztük a Nemzetközi Meleg és Leszbikus Szövetség, az Európa Tanács és az Amnesty International, és még sokan mások. A törvény érinti a fiatal leszbikusokat és melegeket - tanárokat, köztisztviselőket -, és arra is fel lehet használni, hogy megakadályozzák, hogy a fiatalok bármilyen olyan anyaghoz - filmhez, könyvhöz, színdarabhoz, műalkotáshoz - hozzáférjenek, amelyet egy meleg férfi vagy egy leszbikus nő készített. Azt is megpróbálják majd megakadályozni, hogy a fiatalok Platón, Shakespeare, Oscar Wilde, Walt Whitman, Tennessee Williams, Csajkovszkij és mások műveit, Elton John zenéjét tanulmányozzák, vagy olyan teniszcsillagokat bálványozzanak, mint Martina Navratilova? Ez végső soron a fiatalok és mások beszédmódjára, gondolkodására és cselekvéseire is ki fog hatni. De miért? A fiataloknak oktatásra van szüksége, nem elszigeteltségre; a világot a maga sokszínűségében kell megismerniük és meg kell tanulniuk a mások és a másság iránti tiszteletet. Egy emberi lény szerelmét egy másik iránt nem kisebbíti a nem vagy a szexualitás: ugyanolyan szerelem marad.
A leszbikusok és a melegek hétköznapi férfiak és nők, akiket a szexuális életünk előtérbe helyezése és az a rágalom változtat rendkívülivé, miszerint a leszbikusok és a meleg férfiak fenyegetést jelentenek a társadalomra nézve. Ez hitvány megtévesztés. A civilizált társadalmat nem arról lehet megismerni, hogy hogyan kezeli a többséget, hanem hogy hogyan bánik a kisebbségeivel. Én ezért azt mondom a litvánoknak és Európa minden népének: utasítsák vissza ezt a veszélyes visszalépést a múltba.
(Taps)
Cecilia Malmström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök asszony, hadd kezdjem azzal, hogy nyomatékosítom, a véleménynyilvánítás szabadsága és a szexuális irányultságon és nemi identitáson alapuló megkülönböztetéstől való mentesség demokratikus társadalmaink sarokköve. Az Unió különféle elvekre és értékekre épül, és ezek támogatása minden tagállamtól elvárható. Addig nem ragaszkodhatunk az emberi jogok tiszteletben tartásához más országokban, és nem állhatunk ki ezért, amíg mi magunk az EU-n belül nem tudjuk fenntartani ezeket az alapelveket.
Ezek az alapvető jogokat, és különösen a véleménynyilvánítás szabadságát és a megkülönböztetésmentességhez való jogot az Európai Uniót létrehozó szerződés 6. cikke ismeri el, de az emberi jogok védelméről szóló európai egyezmény 10. és 14. cikkében is szerepelnek. Ugyanezeket az alapelveket az Európai Unió Alapjogi Chartája is kimondja. Közösségi szinten ugyancsak vannak jogszabályok e terület védelméről. A 2000/78/EK irányelv megtiltja a valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron, nemen vagy szexuális irányultságon alapuló munkahelyi megkülönböztetést. A Bizottság tavaly javaslatot nyújtott be annak érdekében, hogy ezt a védelmet más területekre is kiterjessze.
Ezt a javaslatot a Tanács most tárgyalja, a Parlament pedig kedvező véleményt adott. Üdvözöljük ezt a kezdeményezést, és reméljük, hamarosan sor kerül az elfogadására.
Ennyit az európai szintű jogszabályokról. Nemzeti szinten a tagállamok nemzeti jogszabályokat fogadhatnak el az alapvető szabadságok és jogok területén, amennyiben - ismétlem: amennyiben - az adott jogszabály teljes mértékben tiszteletben tartja a Közösség elsődleges és másodlagos jogszabályait, olyan területre vonatkozik, amelyen a Közösség nem rendelkezik kizárólagos hatáskörrel, és indokolja az a tény, hogy nincs uniós vagy közösségi szintű jogszabály.
A szóban forgó törvény, amelyet a litván parlament júliusban fogadott el, valamint a büntetőtörvénykönyv és a köztisztviselői törvény javasolt módosításai, amelyekről most folyik a vita, a svéd elnökségnek komoly aggodalomra adnak okot. Arról azonban nem szabad megfeledkeznünk, hogy a törvény még nem lépett hatályba.
A mi szempontunkból az a törvény, amelynek célja bizonyos szexuális irányultságok népszerűsítésének tilalma, olyan alapvető értékeket sért, mint a véleménynyilvánítás szabadsága és az emberek közötti egyenlőség. Az elnökség a litván kormánnyal való kapcsolataiban több alkalommal világosan kifejezte ezt az álláspontját.
Ami a képviselők felszólalásaiban felvetett, inkább jogi vonatkozású kérdéseket illeti, fontos, hogy felhívjuk a figyelmet arra, hogy a Tanácsnak itt nincs hivatalos szerepe. A nemzeti jogszabályok és a szerződések összeegyeztethetősége nem tartozik a Tanácsra, sem az Alapjogi Ügynökségre. A Bizottságnak kell megítélnie, hogy egy tagállam eleget tesz-e a Szerződések szerinti kötelezettségeinek. Ebbe nemcsak az tartozik bele, hogy figyeli, hogy az uniós és közösségi jogszabályokat nemzeti szinten helyesen átültetik és végrehajtják-e, hanem azt is biztosítja, hogy az elsődleges jogot európai szinten teljes mértékben tiszteletben tartsák. Barrot úr ezt bizonyára úgy fogalmazná meg, hogy a Bizottság megfelelő eljárásokat kezdeményezhet, amennyiben úgy találja, hogy egy tagállam nem tesz eleget az elsődleges vagy a másodlagos jogszabályoknak.
Ami az Európai Közösséget létrehozó szerződés 13. cikkét illeti, a Tanácsot mélységesen megrendítené, ha nemen, fajon, etnikai származáson, valláson, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetést kellene tapasztalnia. Ahhoz azonban bizottsági javaslatra van szükség, hogy a Tanács tárgyalni kezdhessen arról, hogy fennáll-e megkülönböztetés, és intézkedéseket tehessen, ha igen. Ugyanígy, a Szerződés 7. cikke értelmében a Tanács csak akkor intézkedhet, ha a tagállamok egyharmada vagy a Bizottság erről kellő indokolással ellátott javaslatot nyújt be. Mivel a törvény még nem lépett hatályba, egyelőre nem nyújtottak be ilyen javaslatot.
Biztosíthatom a képviselőket arról, hogy az LMBT-személyekkel szembeni megkülönböztetés ügye szerepel a svéd elnökség napirendjén. Ezt a kérdést november 16-17-én az egyenlőségről tartandó stockholmi csúcstalálkozón fogjuk tárgyalni.
Természetesen nagyon komolyan vesszük az Európai Parlament aggályait. Az alapvető jogok és az emberi jogok tiszteletben tartásáról van szó. Hivatalos téren azonban a jogi és intézményi kereteken belül kell foglalkozni ezzel. A Tanács képviselőjeként igyekeztem a lehető legkorrektebb választ adni a kérdésekre és elmagyarázni a korlátokat. Alig várom, hogy a Bizottság képviselőjének álláspontját is meghallgathassam ebben a kérdésben.
Jacques Barrot
Elnök asszony, a miniszter nagyon jól elmagyarázta ennek a problémának a jogi elemeit.
Azt szeretném itt elmondani, hogy a Bizottság ismételten jelezte, hogy határozottan elítéli a homofóbia minden formáját. Ez a jelenség az emberi méltóság durva megsértése. A Bizottság ezt az álláspontját konkrétan 2007. április 23-án ismételte el az Európai Parlament előtt, azon a plenáris ülésen, amikor elfogadták "A homofóbia Európában” című állásfoglalást.
A közösségi hatáskörök alá tartozó területeken az Európai Uniónak, valamint a tagállamoknak az uniós jog végrehajtása során tiszteletben kell tartania az alapvető jogokat. Ezek a közösségi jog kötelező alapelvei.
A kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvény nagyobbrészt a közösségi hatáskörök hatálya alá tartozik, mivel tartalma az audiovizuális szolgáltatásokról és az elektronikus kereskedelemről szóló irányelvek végrehajtásával kapcsolatos.
A Bizottság ezért még a törvénytervezet elfogadása előtt tájékoztatta a litván hatóságokat arról, hogy e törvény némelyik intézkedése súlyos aggályokat vethet fel az alapvető jogokkal és a közösségi joggal való összeegyeztethetőségét tekintve. Úgy tűnik, hogy e figyelmeztetés ellenére a törvény jelenlegi, idén július 14-én elfogadott változata nem oszlatja el a Bizottság által előzetesen már jelzett aggályokat.
Ebben az összefüggésben a Bizottság csak fenntartásait, mégpedig komoly fenntartásait tudja kifejezni azzal kapcsolatban, hogy ez a törvény mennyiben összeegyeztethető a véleménynyilvánítás szabadságának elvével, a megkülönböztetésmentesség elvével és a gyermekek jogaival, a fejlődésükhöz szükséges információkhoz való hozzáférés jogát is beleértve.
A Bizottság habozás nélkül meg fog tenni minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy biztosítsa a közösségi jog tiszteletben tartását, beleértve természetesen az alapvető jogokat is.
A Bizottságnak átadott információk alapján Litvániában az elnök, Grybauskaitasszony kezdeményezésére munkacsoport alakult e törvény további módosításainak bevezetése céljából. Ezeket a módosításokat október végén fogják előterjeszteni. A Bizottság természetesen megvárja e bizottság munkájának kimenetelét és a módosítások tartalmát, mielőtt végső véleményt adna a törvényről, amely hatályba fog lépni. Igazán csak támogatni tudom Malmström asszony nagyon világos megfogalmazását a tekintetben, hogy a Bizottság dolga, hogy nyomon kövesse a helyzet alakulását, és végül szankciókat javasoljon, és annál inkább megbüntesse az Európai Unió szabályozásainak és az alapvető jogoknak a megsértését.
Ezeket az információkat akartam elmondani Önöknek, jelezve, hogy ebben az ügyben teljesen egyértelmű az álláspontunk.
Vytautas Landsbergis
a PPE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, a most tárgyalt és bírált törvény - annak ellenére, hogy márciusig nem fog hatályba lépni - mindössze egyetlen egy olyan sort tartalmaz, amely tiltja a homoszexualitás népszerűsítését a kiskorúak felé; ez a nagyon problémás rész.
A Litván Köztársaság elnöke magához ragadta a kezdeményezést, és haladéktalanul tisztázó módosításokat nyújtott be. Ezáltal a mi állásfoglalásunkkal gyakorlatilag nyitott kapukat döngetünk. Nekünk valójában a Parlament szándékára kellene koncentrálnunk.
A problémás sorban a kulcsszó a "népszerűsítés” és a "kiskorúak” - nem a "homoszexualitás”, amint azt néhányan gondolnák. A törvény elfogadásával a kiskorúak körében való közvetlen népszerűsítés lehetőségét próbálták kezelni. A "népszerűsítés” szándékos cselekvés, túllépve a jelenlegi szexuális felvilágosítás keretében nyújtott egyszerű és szükséges tájékoztatáson, amelynek a homoszexuális vonzódás és szerelem iránti toleranciára is ki kell térnie.
A homoszexualitás népszerűsítése a kiskorúak felé - ha nyitott szemmel nézzük - ennél gyakran sokkal többet jelenthet - a kipróbálásra való buzdítástól kezdve a kiskorúak megrontásáig, vagy akár a homoszexuális prostitúcióig. A média esetleg profitálhatna az ilyen üzletekből, feltehetőleg azáltal, hogy az ilyen népszerűsítést terjeszti a kiskorúak körében.
Kedves kollégák, szülők és nagyszülők, kérem, hallgassanak a szívükre! Önök támogatnák, hogy a saját utódaik előtt is megnyíljon ez az egész, kihívásokat rejtő terület?
(Közbeszólás az ülésteremből)
Rendben, ez Önre vonatkozik.
Mi lesz, ha rendszeresen, korlátozás nélkül ki lesznek téve az ilyen sajátos "népszerűsítésnek”? Úgy tűnik, mintha két ág között vergődnénk: az egyik - ha valaki szereti a trükkös doktrínákat - a gyermekek ahhoz való joga, hogy mentálisan megrontsák őket, a másik a gyermekek visszaélésekkel szembeni védelemhez való joga. Hagyjuk, hogy az önmeghatározásuk az érettséggel jöjjön el!
Én azt javaslom, hogy támogassuk a gyermekek jogairól szóló egyezményre és nyilatkozatra egyaránt hivatkozó álláspontokat, viszont töröljük az 1. bekezdést, amely jelen pillanatban irreleváns, és ezért nem illik Európa legmagasabb rangú parlamentjéhez.
Claude Moraes
Elnök asszony, Landsbergis úr nagyon kevéssé meggyőző indoklást adott ehhez a törvényhez. Meglepett vele; azt gondoltam, jobban meg fogja indokolni. A Tanács és a Bizottság mély aggodalmának adott hangot, és ez a helyes hozzáállás. A megkülönböztetésmentesség és a véleménynyilvánítás szabadsága abszolút mértékben alapvető elv az európai jogban.
Saját tagállamomban, mint Cashman úr korábban már elmondta, 1988-ban volt ilyen törvényünk, de ez már a múlté, és ez a törvény is történelemmé fog válni, mivel az EU mint értékközösség egyik legnagyobb erőssége abban áll, hogy együttesen bontsuk el az emberi jogok akadályait és védjük alapvető szabadságainkat. Az sem egyszerű, amikor egy tagállam kerül reflektorfénybe e jog potenciális megsértéséért, de értékközösségünknek köszönhetően elemezni tudjuk ezeket a törvényeket, és kijelenthetjük - ahogyan a Bizottság és a Tanács már kijelentette -, hogy mély aggodalommal töltenek el bennünket.
Az Alapjogi Ügynökségnek végeznie kell a munkáját, és véleményeznie kell a törvényt, de - amint a Bizottság és a Tanács már elmondta - a meglévő jogon belül, az Európai Unió megkülönböztetés elleni jogszabályaival is vannak problémák. Védjük meg, amink van, és gondoskodjunk róla, hogy a Szocialista Képviselőcsoport, litvániai testvérpártunkkal együtt elítélje ezt a törvényt, reménykedjünk továbbá, hogy ez fog történni - hogy hamarosan átkerül a történelembe.
(Taps)
Leonidas Donskis
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, a kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő litván törvényt az emberi jogi jogvédők és a média munkatársai Litvániában és máshol is nyíltan homofóbnak és mélységesen antidemokratikusnak találták.
Hadd hívjam fel a figyelmüket arra a tényre, hogy ezt a törvényt Litvánia korábbi köztársasági elnöke, Valdas Adamkus megvétózta, de a litván parlament erősebbnek bizonyult nála. Ezt a törvényt ráadásul Litvánia jelenlegi elnöke, Dalia Grybauskaitis komolyan bírálta. A törvényt a litván média, a riporterek, a polgári szabadságok és emberi jogok védelmezői élénk szavakkal értékelték, hangsúlyozva homofób tartalmát és rendkívül veszélyes politikai velejáróit, amilyen például a cenzúra és az öncenzúra.
Ennek a törvénynek kevés köze van a gyermekek védelméhez, ha egyáltalán van valami köze hozzá. Ehelyett az ország meleg és leszbikus polgárai ellen irányul. Akárhogy is, a homoszexualitás azonosítása a fizikai erőszakkal és a nekrofíliával morálisan visszataszító és abszolút mértékben szégyenletes. Mégis, nehéz elhinni, hogy egy ilyen törvény elfogadása lehetséges lenne az EU egyik országában, a 21. század elején. Én személy szerint legalábbis szerencsétlen mozzanatnak és mélységes félreértésnek tekintem ezt a törvényt.
A büntető törvénykönyv 310. cikkének és a köztisztviselői törvénykönyv 214. cikkének módosításáról most tárgyal a litván parlament; ezek a módosítások azzal fenyegetnek, hogy a homoszexualitás közterületen való népszerűsítésében részt vevő személyeket pénzbírsággal, közmunkával vagy bebörtönzéssel fogják büntetni. Ha ez nem az államilag finanszírozott homofóbia és a meleg és leszbikus polgáraink nyilvános megnyilvánulásainak kriminalizálása felé való elmozdulás, akkor mi?
Végül, de nem utolsósorban, ez a törvény szégyenletes, de még nagyobb szégyen, ha megpróbálják ködösíteni, bagatellizálni és ezzel voltaképpen megindokolni. Ezzel azt akarom mondani, hogy szilárdan támogatom az állásfoglalást.
Raül Romeva i Rueda
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (ES) Hölgyeim és uraim, kulcsfontosságú pillanat ez az európai integráció folyamatában, mivel rövid idővel ezelőttig bizonyosan nem tartottunk volna ilyen fajta vitát. Pusztán azért, mert egyik parlamentben sem merült fel soha, hogy ilyen fajta törvényt fogadjon el.
Ez azt jelenti, hogy ez nem a litván politika belügye. Egyszerűen fogalmazva, le kell szögeznünk, hogy olyan kérdéssel állunk szemben, amely közvetlenül érinti az európai hitelesség fennmaradását. Az Európai Unió semelyik része - márpedig most itt van a három intézmény - nem nézheti csendben, hogy egy tagállam olyan törvényt fogadjon el, amellyel üldözni és kriminalizálni próbál egy olyan egyetemes jogot, mint az ahhoz való jog, hogy szabadon válasszuk meg, kivel kerülünk érzelmi vagy szexuális kapcsolatba, nemtől vagy életkortól függetlenül.
Landsbergis úr, ha normálisan beszélünk a homoszexualitásról, biszexualitásról és a transzszexualitásról, az a legjobb garancia arra, hogy a gyermek együtt tud majd élni saját szexualitásával, és tiszteletben tudja tartani úgy saját magát, mint a közösség többi tagjait.
Ez fontos, mivel ezúttal kifejezetten az egészséges növekedés garantálására szólítunk fel, kényszertől, negatív sztereotípiáktól vagy a gyermekkor kriminalizálásától mentesen. Ezt pontosan azzal érhetjük el, ha normális vitát tartunk a helyzetről, amint azt most tesszük, nem a tiltással vagy kriminalizálással.
Konrad Szymański
az ECR képviselőcsoport nevében. - (PL) A kiskorúak védelméről szóló litván törvény megfogalmazását a legfiatalabb médiafogyasztók érzelmi és pszichológiai fejlődése miatti aggodalom vezérelte, mivel a média egyre nagyobb mértékben van jelen a gyermekek életében. A litván jogalkotók másik szempontja az volt, hogy a gyermekeknek a szüleik meggyőződéseivel összhangban kellene nevelkednie. Nem hiszem, hogy lenne bárki ebben a Házban, aki ne értene egyet azzal, hogy ezek fontos és égető kérdések. Ezek a szándékok elismerést, nem bírálatot érdemelnek, noha most itt nem ez a lényeg.
Ennek a törvénynek nincs olyan cikke, amely megsértené az európai jogot, sőt, a törvény legtöbb esetben nem is érinti az európai jogot. Az írásbeli választ igénylő kérdésekben felvetettek egyértelműen a tagállamok nemzeti jogának hatáskörén belül vannak. Az Európai Uniónak senki nem adott felhatalmazást arra, hogy ezeken a területeken intézkedjen. Alapvetően emiatt ellenezzük azt, hogy ezzel a kérdéssel európai szinten foglalkozzunk, és ezért nem fogunk soha hozzájárulni semmilyen olyan ideológiához, amely az európai jog hatáskörtúllépését próbálja igazolni.
Ugyanez az oka annak, hogy az ez ügyben benyújtott állásfoglalások egyikét sem tudjuk támogatni.
Eva-Britt Svensson
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (SV) Elnök asszony, ez nem ideológiai kérdés. Úgy fogalmaznék, hogy ez a kérdés az emberek egyenértékűségéről szól. A Bizottságnak és a Tanácsnak is szeretném megköszönni a szokatlanul világos álláspontot. Meggyőződésem, hogy a Parlament, a Bizottság és a Tanács most összehangoltan cselekszik, amikor az alapvető értékek megsértéseiről van szó.
Ezúttal az EU-ról van szó, és arról, hogy az EU tiszteletben tartja az alapvető jogokat. Ennek az egyes tagállamokra is érvényesnek kell lennie. A gyakorlatban ez a javasolt jogszabály azzal fenyeget, hogy bármilyen, LMBT-kérdésekről szóló információt törvénytelennek minősít. Képzeljük csak el, mi lenne, ha az embereknek hirtelen megtiltanák a szexuális irányultságtól független egyenlőségért folytatott küzdelmet.
A javasolt jogszabály kétségkívül támadást intéz az emberi jogok ellen. Össze sem akarom számolni, hány emberi jogot sért meg. Röviden csak annyit szeretnék mondani: teljes mértékben támogatom ezt az állásfoglalást. Remélem, a Parlament holnap a lehető legegységesebben az állásfoglalás mellett fog szavazni.
Véronique Mathieu
(FR) Elnök asszony, mindenekelőtt arra szeretném felhívni a figyelmet, hogy az Európai Unió, a Parlament és valamennyi kollégánk számára mennyire fontos, hogy küzdjünk a megkülönböztetés minden formája ellen, különös tekintettel a szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetésre.
Miről szól a mai vitánk? Egy litván törvénytervezetről beszélünk, amely problémát okoz, olyannyira problémás, hogy az ügyébe Grybauskaitasszony is belekapcsolódott. Élt a vétójogával, még egy munkacsoportot is létrehozott, amely majd módosításokat fog nekünk javasolni. Én ezért teljes mértékben megbízom benne, és biztos vagyok abban, hogy ez a probléma rendeződni fog, és az érintett tagállamnak sikerül megoldást találnia erre a komoly problémára, a szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés problémájára. Konzultáltunk egymással, néhány képviselőcsoport állásfoglalást javasolt, és végül szerencsére elérkeztünk egy közös állásfoglaláshoz. Ezért meggyőződésem, hölgyeim és uraim, hogy ezt a közös állásfoglalást holnap el fogjuk fogadni, és a probléma idővel megoldódik.
Természetesen fontos, hogy védjük gyermekeink szellemi és mentális egészségét, mégis szeretném emlékeztetni önöket arra, hogy a szexuális megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelem is fontos. Sok éve dolgozunk ezen. Van Alapjogi Ügynökségünk, és ennek célja is van. Megküzdöttünk a létrehozásáért, és ma már fel sem merül a kérdés, hogy esetleg le kellene mondani róla vagy el kellene vetni.
Ezért szeretném megköszönni önöknek, hogy készek elfogadni ezt a közös állásfoglalást. Köszönöm valamennyi képviselőtársamnak, akik oly sokat energiát fektettek ezekbe a tárgyalásokba. Nagy örömmel látom, hogy sikerült összeállítanunk ezt a közös állásfoglalást, és remélem, holnap elfogadásra kerül itt a Házban.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Üdvözlöm az Európai Parlament az irányú kezdeményezését, hogy indítsunk vitát a kiskorúakat a nyilvános információk káros hatásaitól védő törvény kérdéséről, amelyet a litván jobboldali pártok törekvései nyomán fogadtak el. Sajnálatos, hogy a törvényt elfogadták anélkül, hogy a nemzetközi és az európai uniós joggal való összeegyeztethetőségét kellőképpen megvitatták és értékelték volna. A nem kormányzati szervezetek szava szintén süket fülekre talált. A gyermekvédelem nemes céljának leple alatt valójában jogalapot teremtettek a lakosság megosztására, az információ korlátozására és a társadalom egyes csoportjaival szembeni megkülönböztetésre. Litvánia korábbi elnöke megvétózta a törvénytervezetet, az új elnök pedig munkacsoportot hozott létre, amely az idén ősszel a parlament ülésén új törvénytervezetet fog benyújtani.
Remélem, hogy Litvániában lesz elég politikai akarat a törvény javítására, annál is inkább, mert az e területre vonatozó progresszív törvények elfogadásáról és végrehajtásáról már vannak tapasztalataink. Az esélyegyenlőségről szóló törvényt a litván szociáldemokraták erőfeszítéseinek köszönhetően hat évvel ezelőtt sikerült elfogadni, és ez a törvény kimondta az életkoron, szexuális irányultságon, fogyatékosságon, faji vagy etnikai származáson alapuló közvetlen és közvetett megkülönböztetés tilalmát az élet minden területén. A Miniszterek Tanácsa pillanatnyilag egy hasonló irányelvtervezetről tárgyal. Ennek az európai parlamenti állásfoglalásnak egy olyan törvény elfogadására kellene ösztönöznie a litván parlamentet, amely tiszteletben tartja az emberi jogokat és szabadságokat, és amelyben a megkülönböztetés semmilyen formájának nincs helye, a szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetést is beleértve.
Emine Bozkurt
(NL) Elnök asszony, biztos úr, miniszter asszony, hölgyeim és uraim, Önökhöz hasonlóan engem is megdöbbentett a tény, hogy Európában van olyan parlament, amely nemcsak hogy képes ilyen szabályozást javasolni, de ténylegesen el is fogadja. Ez a törvény nemcsak a Litvániában élő meleg férfiak és leszbikusok jogainak elfogadhatatlan megsértése, hanem egész Európában komolyan árt a homoszexuálisok pozíciójának. A litván parlament ezzel azt üzeni nekik, hogy szexuális irányultságuk olyasmi, amit szégyellni kellene, és amitől meg kell védeni a gyermekeket.
Arra számítok, hogy a Bizottság és a svéd elnökség teljesen világossá teszi a litván parlament felé, hogy az alapvető értékekről, mint az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetésmentesség, Európában nem lehet egyezkedni - sem most, sem máskor, senkinek! Ezért szeretném, ha a biztos úr itt és most ígéretet tenne arra, hogy a Bizottság egy pillanatnyi habozás nélkül az Európai Bíróság elé idézi Litvániát, amennyiben ez a törvény hatályba lép.
Miroslav Mikolášik
(SK) Litvánia elfogadott egy törvényt, amely fontos védelmet nyújt a gyermekek és fiatalok számára a további fejlődésüket esetleg súlyosan károsító információk külső hatásaival szemben. Nyilvánvaló, hogy a család- és szociálpolitika az EU egyes tagállamainak saját hatáskörébe tartozik, így európai kezdeményezésekkel nem lehet elítélni Litvániát ezért.
A szóban forgó törvény nem sért semmilyen nemzetközi normát az emberi jogok területén. Tanulmányoztam a kérdést, és ez a helyzet. Szilárdan hiszem, hogy épp az ellenkezője igaz, a törvény megerősíti a gyermekek védelmére szolgáló folyamatokat az olyan információkkal vagy képekkel szemben, amelyektől - és ezt ki kell hangsúlyoznom - a saját szüleik meg akarják védeni őket.
Szeretnék felszólítani a szubszidiaritás elvének következetes alkalmazására, amelyet Írország a Lisszaboni Szerződés jegyzőkönyvében biztosított. Ennek ellenére az ilyen "figyelmeztetések a tagállamoknak és az államoknak” komoly precedenst teremtenek az olyan a nyilvánvalóan érzékeny területeken, mint a család.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Az Európai Parlament történelmében először a tisztelt Ház negatív összefüggésben tárgyalja a litván parlament tetteit. Bármilyen ártatlanok vagy jó szándékúak is a vitatott törvények szerzői és támogatói, bizonyosan nem a 21. századi Európába vezettek bennünket. Úgy vélem, az a tény is szerepet játszott ebben, hogy a Seimas többsége túlzottan megbízik a saját igazságérzetében - felettünk csak az ég, azt tesszük, amit akarunk, nem törődünk a nemzetközi kötelezettségvállalásokkal. Ez a vita nagyon súlyos reakció a Tanács és a Bizottság részéről, intő jel Litvánia jogalkotóinak, hogy nem szabad visszalépnünk, már-már a középkorba, hanem előrelátóan kell cselekednünk, kihasználva az Európai Unió országainak tapasztalatait és hagyományait. Ezért tehát szükség van ezekre a megbeszélésekre, akárcsak az állásfoglalásra.
Cecilia Wikström
(SV) Elnök asszony, minden ember egyformának születik, és ugyanolyan sérthetetlen értékkel bír. Következésképpen a Parlamentnek ma nagyon világosan ki kell mondania, hogy Európa polgárairól beszélünk, az érintett tagállamtól függetlenül. Mivel a tolerancia, a nyitottság és a szabadság az EU alapvető értékei közé tartozik, örülök, hogy a Bizottság újonnan megválasztott elnöke a mai napon világosan kijelentette, hogy ki fog nevezni egy olyan biztost, akinek a szakterülete pontosan ezeket az emberi jogokkal és alapvető szabadságokkal kapcsolatos kérdéseket fogja felölelni.
Különösképpen sajnálatos, hogy egy olyan ország, mint Litvánia - amely egyszer már megtapasztalta az elnyomást és a diktatúrát - most szabad és független államként ilyen megvetendő törvényre bujt fel, amely magában rejti a cenzúrát, a szabadság hiányát és az intoleranciát. Most mindnyájunknak, akik támogatjuk a demokratikus elveket és rendelkezünk némi józan ésszel, nyomatékosan el kell ítélnünk ezt a litván törvényt, és szavaznunk kell holnap. E Ház képviselői emlékeztessék egymást arra, hogy a szeretet mindennél előbbre való.
Anna Záborská
(SK) Szlovákiát 2006-ban elmarasztalták amiatt, hogy lelkiismereti szabadságot kért. Ma Litvánia került szembe ezzel a közösséggel amiatt, hogy meg akarja védeni a gyermekeket a társadalom szexualizálódásától. Véleményem szerint ez a vita az Alapjogi Charta manipulációja, egy olyan dokumentumé, amely jogilag kötelező.
Ez a Ház figyelmen kívül hagyja egy nemzeti parlament legitimitását, amely kétszer szavazta meg a törvényt, bírálat nélkül. Ez a Ház az Alapjogi Ügynökségtől kér véleményt. Az Ügynökségnek azonban nincs felhatalmazása a nemzeti törvények hatályának vizsgálatára. Egy kérdésem lenne: mit gondoljanak az írek a közelgő népszavazás előtt? Azt kell gondolniuk, hogy hamarosan eljön az idő, amikor őket fogják bírálni itt a Házban a család védelméről és az élet védelméről szóló törvényeik miatt.
Sajnálom, hogy itt, a nagyra becsült Parlamentben nem tartjuk tiszteletben az európai értékeket, nem tartjuk tiszteletben a sokszínűséget és a nemzeti kultúrát, továbbá nem tartjuk tiszteletben a gyermekvédelmet és a szülők jogát gyermekeik neveléséhez.
Cecilia Malmström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök asszony, úgy vélem, a három intézmény ebben a vitában nagyon világosan kifejezte álláspontját. Az emberi jogok tiszteletben tartása, a tolerancia, az egyén sérthetetlensége és a - többek között - a szexuális irányultságon alapuló megkülönbözetés tilalma az európai projekt alapvető értékei, és ennek így is kell maradnia. A tagállamoknak kötelességük tiszteletben tartani úgy ezeket az értékeket, mint az EU-n belül ezekre a területekre vonatkozó tényleges jogszabályokat.
Az elnökséget nagyon aggasztja a szóban forgó törvény, de tudjuk, hogy ez Litvániában is vita és bírálat tárgya. Mint már említették, Grybauskaitelnök - aki korábban biztos volt, így igen jól tájékozott az uniós értékeket és jogszabályokat illetően - maga indított eljárást, amelynek keretében ezt a törvényt felülvizsgálják, és az uniós jogalkotással összeegyeztethetővé teszik. Nagyon elégedetten hallottam, hogy a Bizottság olyan világosan fogalmazott azzal kapcsolatban, hogy mi fog történni, ha a várakozásainkkal ellentétben a törvény eredeti formájában lép hatályba.
Jacques Barrot
Elnök asszony, teljes mértékben egyetértek a miniszter asszony következtetéseivel. Magam is csak remélni tudom, hogy a Grybauskaitasszony által életre hívott munkacsoport képes lesz megakadályozni egy olyan törvény bevezetését, amely bizonyos tekintetben hadilábon áll az európai joggal.
Szeretnék hangsúlyozni egy dolgot: attól féltünk, hogy a törvény rendelkezéseinek némelyike ellentétes lenne bizonyos irányelvekkel, az audiovizuális szolgáltatásokról és az elektronikus kereskedelemről szólókkal. Valójában nem a mi feladatunk, hogy meghatározzuk a családjogot, mivel ez a tagállamok hatáskörei közé tartozik. Ennek fényében minden, ami már korábban, illetve a vita folyamán elhangzott, azt mutatja, hogy a kérdéseket jobban meg kell vizsgálni nemzeti szinten, ebben az esetben Litvániában.
Elnök
A vita lezárásakor öt állásfoglalásra irányuló indítványt juttattak el hozzám, amelyeket az eljárási szabályzat 115. cikkével összhangban nyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap, 2009. szeptember 17-én, csütörtökön kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Carlo Casini
írásban. - (IT) A litvániai kiskorúak védelméről szóló állásfoglalásra irányuló indítványra vonatkozó véleményem nagyon súlyos intézményi aggályt kíván szemléltetni. Az egyes európai parlamenti képviselők vagy képviselőcsoportok gyakran olyan kérdésekkel akarnak foglalkozni, amelyek valójában az egyes államok belpolitikájára vonatkoznak: ez nem tűnik helyesnek. Jelen esetben láthatólag az a terv, hogy az Európai Parlamentet rávegyék, hogy adjon alapvetően negatív véleményt egy litván törvényről - amelynek teljes tartalma nem ismert - a kiskorúak védelmének hangzatos céljával, miközben lopva olyan területen foglal állást, amely az egyes tagállamok saját megítélésére lett bízva. Hozzátehetném, ez olyasmi, amit az Emberi Jogok Európai Bírósága már több alkalommal megállapított. Az egyenlőség elve kétségen felül áll, és a különös szexuális irányultságú személyek méltóságát sem próbálja senki megkérdőjelezni. Fenntartásom intézményi jellegű, mivel az Európai Unió és az egyes tagállamok közötti viszonyokra vonatkozik.
Joanna Senyszyn
írásban. - (PL) A megkülönböztetést az európai és a nemzetközi jog egyaránt tiltja. Erre vonatkozó rendelkezések szerepelnek a Szerződésekben, az emberi jogok védelméről szóló európai egyezményben és az Alapjogi Chartában. Egyik tagállam sem léptethet hatályba ezeknek a dokumentumoknak ellentmondó törvényeket.
A litván törvény elfogadhatatlan, mivel abszurd és homofób jellegű. A homofóbia betegség. Azok az emberek, akiket a homoszexuálisokkal szembeni gyűlölet gyötör, nem érdemelnek együttérzést. Nem is annyira homofóbok, mint inkább szexuális irányultság terén soviniszták. Az összes többi sovinisztához hasonlóan őket ezért felelősségre kell vonni, és megfelelő törvényeket kell hatályba léptetni ellenük.
Az Egészségügyi Világszervezet 1990-ben törölte a homoszexualitást a betegségek és egészségügyi problémák nemzetközi statisztikai osztályozásából. Megerősítette továbbá, hogy a szexuális irányultság semelyik típusa nem számít rendellenességnek.
Minden társadalomban előfordulnak leszbikusok, melegek és biszexuálisok, és ez alól a litván társadalom sem kivétel. Ők teszik ki a lakosság nagyjából 4-7%-át. Kisebbséget képeznek, akik teljes körű jogokra jogosultak. Az egyenlőségért indított felvonulásokat, amelyek egyeseket olyannyira zavarnak, többek között azért szervezik, hogy az embereket emlékeztessék az egyenlőség ezen alapvető elvére.
Ez okból kérem a Tanácsot és az elnökséget, hogy tegyenek megfelelő lépéseket, és akadályozzák meg, hogy a tagállamok megkülönböztető jogszabályokat léptessenek hatályba. Meg kell mutatnunk, hogy az Európai Unió határozott NEMET mond a megkülönböztetés és az intolerancia valamennyi formájára.
