Začatie medzinárodných rokovaní na účely uzavretia medzinárodnej zmluvy o ochrane Arktídy (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu sú vyhlásenia Rady a Komisie o začatí medzinárodných rokovaní na účely uzavretia medzinárodnej zmluvy o ochrane Arktídy.
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážená pani predsedajúca, ako vieme a každý deň čítame, význam Arktídy stúpa a zaslúži si väčšiu pozornosť aj od Európskej únie.
Uvádza sa to v uznesení Parlamentu, ktoré bolo prijaté v októbri. Vítam príležitosť zaoberať sa dnes popoludní touto otázkou, o ktorej viem, že vás obzvlášť zaujíma.
Len územia troch členských štátov EÚ sa nachádzajú v regióne Arktídy. Vplyvy zmeny klímy a ľudskej činnosti v arktickom regióne sa však rozšírili ďaleko za jeho hranice. To, čo sa deje na Arktíde, má významný dosah na celú EÚ. Doteraz sa Únia zaoberala problémami Arktídy v kontexte sektorových politík, ako napríklad námornej politiky alebo politiky v oblasti boja proti zmene klímy. Aj keď spolupráca v rámci novej severnej dimenzie obsahuje aj európske arktické oblasti, Únia nevytvorila všeobecnú politiku pre Arktídu, ktorá by v sebe zlučovala všetky dôležité jednotlivé oblasti politík.
To sa teraz mení. V marci minulého roka vysoký splnomocnenec pán Solana a pani komisárka Ferrerová-Waldnerová predložili Európskej rade spoločnú správu o zmene klímy a medzinárodnej bezpečnosti. Táto správa zdôraznila nový strategický záujem o arktický región. Poukázala na ďalekosiahle následky zmien životného prostredia pre Arktídu a skonštatovala, že môžu mať vplyv na medzinárodnú stabilitu a európske bezpečnostné záujmy.
Správa vyzvala na vytvorenie konkrétnej politiky EÚ pre Arktídu na základe rastúceho geostrategického významu regiónu a zohľadnenia otázok ako prístup k prírodným zdrojom a možné otvorenie nových obchodných ciest.
Komisia následne v novembri minulého roka predstavila oznámenie o EÚ a arktickom regióne. Zaoberalo sa rôznymi strategickými problémami regiónu a navrhlo konkrétne akcie v troch hlavných oblastiach: ochrana a zachovanie Arktídy v spolupráci s obyvateľmi, udržateľné využívanie zdrojov a posilnenie multilaterálnej správy Arktídy. Posledný bod bol obsiahnutý v uznesení z októbra minulého roka.
Komisia vo svojom oznámení navrhla osobitne ako jeden z cieľov svojej politiky, aby EÚ podnikla kroky smerom k udržaniu rozvoja spoločného systému správy Arktídy na základe dohovoru OSN o morskom práve (UNCLOS), a obhajovala úplné uplatňovanie všetkých existujúcich záväzkov, teda nie navrhovanie nových právnych nástrojov. Toto je jeden z kľúčových prvkov oznámenia.
Vo svojom závere z decembra minulého roka Rada jasne uvítala oznámenie a označila ho za prvú úroveň budúcej politiky EÚ pre Arktídu.
Rada súhlasila s Komisiou, že by sa EÚ mala zameriavať na zachovanie Arktídy v spolupráci s jej obyvateľmi a že by mala riešiť problémy Arktídy systematickým a koordinovaným spôsobom. Konštatovala, že ciele EÚ sa dajú dosiahnuť len v úzkej spolupráci so všetkými arktickými partnerskými krajinami, územiami a spoločenstvami, a zároveň poukázala na medzivládnu spoluprácu v tomto regióne.
Zároveň uvítala zámer Komisie uchádzať sa o štatút trvalého pozorovateľa, ktorý by zastupoval Európske spoločenstvo v Arktickej rade. Rada osobitne zdôraznila význam multilaterálnej spolupráce v súlade s príslušnými medzinárodnými dohovormi, a to predovšetkým s Dohovorom OSN o morskom práve (UNCLOS).
V súlade s oznámením Komisie nevyjadrila žiadnu podporu konkrétnej myšlienke medzinárodnej zmluvy.
Na základe tohto stanoviska Rada teraz pokračuje v práci na podrobnostiach akčného návrhu, ktoré boli stanovené v oznámení Komisie. Dúfam, že z toho, čo som dnes povedal, je zrejmé, že Rada berie túto otázku veľmi vážne.
V plnej miere uznávame rastúci strategický význam arktického regiónu. Súhlasíme s tým, že Európska únia by mala mať komplexnú a premyslenú politiku. Rada bude určite Parlament informovať o ďalšom vývoji a ďakuje za váš trvajúci záujem o túto tému.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komisie. - Vážená pani predsedajúca, rada by som poďakovala Parlamentu za záujem o Arktídu a zároveň povedala, ako veľmi si vážime vaše uznesenie o správe Arktídy z októbra minulého roka. Bol to politický podnet pre vlastnú prácu Komisie na oznámení, ktoré už bolo spomenuté, "Európska únia a arktický región", a ktoré bolo prijaté v novembri minulého roka.
A prečo je to také dôležité? Stotožňujeme sa s vaším názorom, že arktický región si zaslúži medzinárodnú pozornosť tak ako nikdy predtým. Vedecké dôkazy poukazujú na to, že k zmene klímy dochádza v Arktíde oveľa rýchlejšie než vo zvyšku sveta. Len počas uplynulých šiestich rokov prišla ľadová prikrývka o polovicu svojej hrúbky pri severnom póle a je možné, že sme už prešli bodom roztápania, z ktorého niet návratu. Boli by sme hlúpi, ak by sme ignorovali tento jasný varovný signál. Radikálna premena Arktídy má vplyv na jej ľudí, krajinu a divokú prírodu - na pevnine i v mori.
Je preto čas konať. Práve preto sme prijali oznámenie, ktoré je prvým krokom smerom k politike EÚ pre Arktídu a stanovuje základy komplexnejšieho prístupu. Oznámenie sa zameriava na tri všeobecné ciele: ochrana a zachovanie Arktídy v úplnej spolupráci s jej obyvateľmi, podpora udržateľného využívania zdrojov a zlepšenie multilaterálnej správy Arktídy.
Návrhy v oznámení sú výsledkom veľmi dôkladnej analýzy, ktorú Komisia vykonala. Jej súčasťou boli konzultácie s hlavnými subjektmi na Arktíde vrátane arktických štátov EÚ a mimo EÚ. To všetko je o to potrebnejšie, že mnohé činnosti EÚ a kľúčový rozvoj globálneho charakteru, ako napríklad integrovaná námorná politika alebo politika v oblasti zmeny klímy, majú vplyv na Arktídu.
Na základe týchto rozhovorov a návrhu uznesenia, ktorý je predložený na dnešnú diskusiu, mi dovoľte zdôrazniť, že arktický región sa líši od Antarktídy v mnohých kľúčových aspektoch. Na rozdiel od Antarktídy, ktorá je veľkým a neobývaným kontinentom obklopeným oceánom, je Arktída námorným priestorom, ktoré obklopuje obývaná pevnina patriaca zvrchovaným štátom.
Myšlienku vytvorenia záväzného právneho režimu určeného špecificky pre Arktídu je teda, bohužiaľ, náročné zrealizovať, pretože žiaden z piatich pobrežných štátov arktického oceána - Dánsko, Nórsko, Kanada, Rusko a Spojené štáty - takýto režim nepodporuje. Obávam sa preto, že by bol takýto návrh v tejto fáze nielen neúčinný, ale mohol by spôsobiť škodu na úlohe a dôveryhodnosti EÚ v celkovej arktickej spolupráci. Namiesto rozvíjania úsilia týmto smerom by sa záujmy a ciele EÚ lepšie plnili prostredníctvom vytvorenia väčšej multilaterálnej spolupráce a lepším využívaním existujúcich právnych nástrojov.
Vo forme Dohovoru OSN o morskom práve (UNCLOS) a iných všeobecných dohovorov už totiž funguje rozšírený medzinárodný právny rámec. Dohovor UNCLOS je zároveň základom pre riešenie sporov vrátane vymedzovania námorných hraníc. Chceli by sme, aby sa tieto dohovory v plnej miere uplatňovali a, čo je veľmi dôležité, aby sa prispôsobili špecifikám arktického regiónu. Navrhujeme napríklad regulačný rámec udržateľného riadenia rybolovu na miestach, kde sa zatiaľ iné nástroje nezaoberajú otázkou oblastí a druhov.
Po druhé budeme úzko spolupracovať s Medzinárodnou námornou organizáciou, rozvíjať a posilňovať riadne medzinárodné normy pre bezpečnejšiu plavbu územím Arktídy, dodržiavať bezpečnosť ľudí a udržateľnosť životného prostredia. Znamená to buď rozšírenie existujúcich, alebo prijatie nových právnych predpisov.
Po tretie budeme obhajovať medzinárodne uznávané zásady slobody plavby a práva na pokojný prechod. Pobrežné štáty by sa mali vyhnúť diskriminačným krokom v oblasti pravidiel plavby. Všetky opatrenia sa musia uplatňovať v úplnom súlade s medzinárodným morským právom.
Po štvrté nie je realistické navrhnúť medzinárodné moratórium na ťažbu arktických zdrojov. Mnoho odhadovaných rezerv nerastov, ropy a plynu sa nachádza buď na zvrchovanom území arktických štátov, alebo v ich výlučných hospodárskych pásmach a niektoré z nich majú ďalekosiahle plány ďalších ťažobných činností. Trváme však na tom, aby ťažba a využívanie arktických zdrojov boli vždy v súlade s najvyššími možnými normami životného prostredia a udržateľnosti.
Stotožňujeme sa s názorom Parlamentu o naliehavosti konať v tomto regióne a naše oznámenie predkladá skupinu premyslených a konkrétnych návrhov. Na základe toho sa tešíme na našu pokračujúcu spoluprácu pri vypracovaní politiky EÚ pre Arktídu.
Nestraťme nikdy zo zreteľa náš spoločný cieľ a pracujme spolu s arktickými štátmi a medzinárodným spoločenstvom, aby sme našli najlepší a najefektívnejší spôsob zachovania a ochrany Arktídy pre budúce generácie.
Anders Wijkman
v mene skupiny PPE-DE. - Vážená pani predsedajúca, zúčastnil som sa mnohých stretnutí v arktickom regióne, ktoré sa vo veľkej miere sústredili na zmenu klímy.
Bežne je prvý deň takýchto stretnutí venovaný vážnym vplyvom globálneho otepľovania na región, jeho divokú prírodu, živobytie jeho ľudu a podobne. Druhý deň je veľmi často venovaný príležitostiam geologickej ťažby. Trochu rozporuplné. Uznávam, že rýchla ťažba geologických zdrojov by, samozrejme, mala za následok veľmi závažné riziká.
Súhlasím s tým, že nemožno paralelne porovnávať Arktídu a Antarktídu. V tomto bode súhlasím s pani komisárkou. Keďže však nemáme zavedený dôkladný rámec udržateľnosti životného prostredia pre druh činností, ktoré momentálne štáty v tomto regióne rozvíjajú, myslím si zároveň, že toto uznesenie vysiela veľmi dôležitý signál: treba byť opatrní. To, že ho podporujú všetky politické strany, je podľa mňa významné.
Uvádzame tri alternatívne spôsoby napredovania. Jedným z nich je medzinárodná zmluva, samozrejme obsahujúca špeciálne ustanovenia pre tento región v porovnaní s Antarktídou. Druhým je moratórium až do nového vedeckého výskumu a lepšieho pochopenia regiónu a jeho zraniteľnosti a citlivosti a zároveň až do získania výsledkov z mnohých alternatívnych energií, ktoré sa teraz postupne rozvíjajú. Možno v budúcnosti vôbec nebudeme potrebovať tieto rezervy fosílií.
Preto sa domnievam, že aj keď kolegovia v Parlamente budú mať mierne odlišný názor na zodpovedný spôsob napredovania, je veľmi významné, že toto uznesenie podporujeme všetci. Chcem zdôrazniť, že chceme ísť nad rámec rozšírenej multilaterálnej spolupráce a dialógu. Chceme zaistiť ochranu bezpečnosti životného prostredia a živobytia ľudí.
Véronique De Keyser
Vážený pán predsedajúci, rada by som vám stručne pripomenula, čo sa deje na Arktíde, aby každý chápal, čo je v tejto rozprave v stávke. Globálne otepľovanie na severnom póle zvyšuje chuť na ovládanie prírodného bohatstva tejto oblasti. Roztápanie ľadovca uľahčí, ako ste povedali, ťažbu obrovských ropných a plynových rezerv a otvorí plavebné vodné cesty medzi východom a západom, ktoré ušetria nákladným lodiam tisíce kilometrov, bohužiaľ však s katastrofálnymi následkami pre životné prostredie.
Nároky na zvrchovanosť územia zo strany piatich hraničných štátov - Kanady, Dánska, Ruska, Spojených štátov a Nórska - vedú k zjavnému napätiu. Kanadský minister zahraničných vecí tento týždeň oznámil, že zvrchovanosť Kanady nad arktickou pevninou a vodami je dlhodobá, riadne zavedená a vytvorená na základe historického nároku. Povedal aj to, že kanadská vláda prisľúbi zvýšené politické monitorovanie a väčšiu vojenskú prítomnosť v kanadských arktických vodách.
Tieto slová len opakujú oznámenie Kremľa a jeho zámeru nasadiť vojenské sily na Arktíde v záujme ochrany vlastných záujmov. Až doteraz sa regulácia tejto strategickej oblasti opierala o Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve, ktorý 10. decembra 1982 podpísalo 150 štátov. Stanovuje, že pobrežné štáty vykonávajú kontrolu oblasti do vzdialenosti 200 námorných míľ od svojho pobrežia a majú hospodárske práva na zdroje morského dna, ale táto oblasť sa môže rozšíriť, ak štáty dokážu, že kontinentálny šelf siaha do väčšej vzdialenosti než 200 námorných míľ. Do mája 2009, teda čoskoro, majú podať žiadosť tohto typu do OSN.
Rusko sa chopilo iniciatívy v roku 2001, preto tie súčasné nepokoje. Pokiaľ ide o moju skupinu a pána Rocarda, ktorý inicioval túto rozpravu v Skupine socialistov v Európskom parlamente a ktorý bol nedávno vymenovaný za veľvyslanca pre Arktídu, vzhľadom na následky pre energiu, životné prostredie a vojenskú bezpečnosť Dohovor o morskom práve pre Arktídu nestačí. Severný pól je globálnym aktívom, ktoré sa musí chrániť záväznou chartou, v ktorej musí Európska únia hrať vedúcu úlohu. Chceme severný pól, ktorý je čistý a predovšetkým bez vojsk.
Diana Wallis
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, táto rozprava jasne vyplýva z nášho uznesenia z októbra minulého roka o správe Arktídy. Naša skupina nemá problém podporiť túžbu po zmluve o Arktíde, skôr však vo vzťahu k hľadaniu nového režimu správy. Zmluva je asi skôr symbolická, no trváme na spolupráci - a rešpektovaní - štátov a obzvlášť národov Arktídy. Sú to ľudia, ako ste už spomínali, ktorými sa líši Arktída od Antarktídy.
Už existujú medzinárodné štruktúry - pravidlá Medzinárodnej námornej organizácie (IMO), medzinárodné námorné právo - treba však niečo väčšmi prispôsobené okolnostiam a väčšmi špecifické. Mali by sme stavať na práci Arktickej rady. Pani komisárka, mali by ste sa k nej pripojiť čím skôr a pomáhať vytvárať jej politickú kapacitu. Za každú cenu sa musíme vyhnúť ústupu smerom k staromódnej zvrchovanosti, územným nárokom a medzivládnemu prístupu. Táto citlivá oblasť našej zemegule, na ktorej každý občan sveta cíti svoju účasť a záujem, potrebuje nový štýl správy.
Pri zapájaní sa do otázok Arktídy musíme zároveň dokázať svoju dôveryhodnosť. Naša história ako Európanov pritom nie je dobrá. Naši námorníci a obchodníci devastovali životné prostredie Arktídy v 17. a 18. storočí takzvaným plienením Špicbergov. Naše priemyselné emisie viedli priamo k akútnej zmene klímy v tomto regióne a v takomto citlivom momente ohrozujeme národy Arktídy tým, že im chceme nanútiť naše hodnoty a naše tradície. Musíme ich počúvať a pracovať s nimi, pretože, povedzme si to úprimne, ich história ochrany životného prostredia je lepšia než naša. Naša skupina preto nepodporí 50-ročné moratórium.
Godfrey Bloom
v mene skupiny IND/DEM. - Vážený pán predsedajúci, žijem na pôvabnom ostrove, krásnom ostrove, ktorý posledných 15 rokov Európska únia systematicky ničí. Videl som smernicu Európskej únie o skládkach odpadov, ktorá mala za následok rozhadzovanie priemyselného odpadu - absurdne nazývaného kompost - po pozemkoch. Videl som státisíce rýb odhodených do Severného mora. Neďaleko svojej vlastnej dediny som videl, ako sa kedysi nádherné polia pšenice a jačmeňa a kráv dávajúcich mlieko zmenili na veci ako ozdobnica čínska (miscanthus) a kadejaké druhy iných biopalív, ktoré ničia naše životné prostredie a tlačia ceny potravín nahor.
Európska únia chce, aby sme splnili naše ciele v oblasti obnoviteľnej energie. 35 tisíc veterných turbín vo veľkosti lietadiel jumbo jet, najväčšie znesvätenie môjho krásneho ostrova od priemyselnej revolúcie. A teraz sa snažíte o podrobenie jednej z posledných oblastí divokej prírody na svete, Arktídy. Nuž, pán predsedajúci, kolegovia, dovoľte mi povedať, že súhlasím s pani Wallisovou. Vaša história je desivá a odpoveď musí znieť: "Dobrý Bože, nestrkajte do toho nos."
Avril Doyle
Vážený pán predsedajúci, áno, pani komisárka má pravdu. Arktída sa v mnohých veciach celkom líši od Antarktídy a len pred niekoľkými mesiacmi, 8. októbra 2008, som v tomto Parlamente hovorila práve na túto tému.
Ako som vtedy vravela, Arktída má čoraz významnejšiu geostrategickú úlohu v našom svete a v priebehu uplynulých desaťročí došlo v tomto regióne k niekoľkým kritickým problémom. Teraz stojíme pred otváraním doposiaľ zatvorených vodných ciest, čo je priamy dôsledok zmeny klímy. Vôbec to však neprekvapuje, keďže otepľovanie Arktídy je oveľa rýchlejšie. Za posledných sto rokov tu došlo k nárastu teploty o 2 °C, kým inde na svete je to v priemere o 0,6 °C.
Tento mimoriadne zraniteľný ekosystém sa dostáva pod rastúci tlak zo strany štátov bažiacich po zdrojoch, ktoré chcú vyťažiť jeho potenciál bez primeraného ohľadu na jeho základný význam ako stabilizačnej sily svetovej klímy.
Súhlasím s myšlienkou pani Wallisovej, že výzva na 50-ročné moratórium na ťažbu nie je ani praktická, ani rozumná. Myslím však, že obmedzené moratórium na novú ťažbu - až do získania nových vedeckých štúdií - je niečo, s čím by azda mohli súhlasiť všetky civilizované národy.
EÚ má okrem toho medzi svojimi členskými štátmi až tri arktické štáty spolu s ďalšími dvomi susediacimi krajinami Európskeho hospodárskeho priestoru, ktoré spolu tvoria viac než polovicu počtu členov v Arktickej rade. Práve preto by sme mali byť schopní presadiť sa, v tom najlepšom zmysle slova, v tejto oblasti na globálnej scéne.
Arktída je rozhodujúca pre globálnu klímu a už len preto sa musíme stať súčasťou nového štýlu správy tejto krásnej a - ako povedal predchádzajúci rečník - jednej z posledných oblastí divokej prírody nášho sveta.
Martí Grau i Segú
(ES) Arktický región patrí medzi najkrehkejšie na našej planéte. Následky neobmedzenej ťažby jej prírodných zdrojov by boli katastrofické, a to nielen pre okolité oblasti a domácich obyvateľov, ale aj pre celý svet.
Roztápanie veľkých oblastí spravilo z týchto rizík skutočnosť a vyplynula z neho potreba novej globálnej regulácie na ochranu Arktídy podobnej tej, ktorá existuje pre Antarktídu, pri zohľadnení rozdielov, na ktoré už v tejto rozprave rečníci upozornili.
Potrebujeme medzinárodnú zmluvu medzi všetkými zaangažovanými stranami, kam nepochybne patrí aj Európska únia, aby sme mohli ochrániť jedinečné arktické životné prostredie, zaistiť trvalú udržateľnosť všetkých druhov ľudskej činnosti a vykonávať multilaterálnu reguláciu námornej dopravy na nových morských trasách, ktoré vznikajú.
Arktická rada je od doby jej založenia modelom spolupráce pri riadení spoločných problémov. V týchto časoch problémov a neistoty by sme mali dostať tento prístup a pochopenie na vyššiu úroveň a zabrániť tak tomu, aby sa susediace štáty alebo iné medzinárodné subjekty zapájali do geostrategických argumentov a zabúdali pritom na náš spoločný cieľ: zachovanie veľkého spoločného dedičstva.
Laima Andrikien
Vážený pán predsedajúci, dnes hovoríme o ochrane Arktídy, čo je veľmi naliehavá téma nielen v Európskej únii.
Po prvé, keďže sa predpokladá, že arktický región obsahuje obrovské energetické zdroje - až 20 % neobjavených technicky vymožiteľných rezerv sveta - pokušenie vyťažiť ich je neprekonateľné. Po druhé, arktické životné prostredie je mimoriadne krehké. Celé medzinárodné spoločenstvo žije v očakávaní, že ho zasiahnu mnohé zo zmien, ktoré už prebiehajú. Po tretie, nad Arktídou visia územné rozpory. Riskujeme vypuknutie veľkých konfliktov medzi štátmi, ktoré chcú ochrániť, a to aj vojensky, to, čo krajiny v regióne považujú za svoje národné záujmy.
Je čas, aby Európsky parlament jasne vyjadril svoje stanovisko, keďže sa doteraz na tejto rozprave takmer vôbec nezúčastňoval s výnimkou uznesenia, ktoré predložil v októbri minulého roka a ktoré vyzývalo na medzinárodnú zmluvu na ochranu Arktídy. Je dôležité spomenúť, že členské štáty EÚ a pridružené krajiny EHP tvoria viac než 50 % členov v Arktickej rade. Arktída by mala byť strategickou prioritou Európskej únie tak, ako je ňou pre Spojené štáty.
V plnej miere podporujem náš návrh, že by Komisia a Rada mali spolupracovať na stanovení moratória na ťažbu geologických zdrojov na Arktíde na obdobie 50 rokov, až do získania nových vedeckých štúdií. My, Európsky parlament, by sme mali vyzvať Komisiu, aby začala rokovať s ruskými orgánmi o mnohých dôležitých otázkach, ktoré sú uvedené v našom návrhu uznesenia. Nadišiel čas zahrnúť Arktídu do programu blížiaceho sa samitu medzi EÚ a Ruskom.
Christian Rovsing
(DA) Vážený pán predsedajúci, Grónsko je súčasťou Dánskeho kráľovstva, má však na základe autonómie významné zodpovednosti. Arktída nie je neobývateľná. Nie je to neregulovaná pevnina ako Antarktída. Práve naopak, pevniny sú súčasťou arktických krajín a žijú na nich štyri milióny ľudí, z čoho tretina sú pôvodní obyvatelia. Títo ľudia a tieto národy majú legitímnu požiadavku vyťažiť zdroje a využiť príležitosti nachádzajúce sa v oblasti. Medzinárodný štatút má len more uprostred a príslušný právny základ tu tvorí Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve (UNCLOS). Tento prístup potvrdili aj arktické pobrežné štáty vo vyhlásení z Ilulissat z roku 2008. Okrem UNCLOS existuje veľa ďalších príslušných medzinárodných a regionálnych nástrojov. Sotva je tu nejaká potreba ďalšej správy. Maximálne je tu potreba prispôsobiť nástroje, ktoré sú už zavedené. Dánsko predložilo návrh Arktickej rade na preskúmanie existujúcich dohôd s cieľom ich aktualizácie. Tá sa uskutoční a mala by sa uskutočniť v spolupráci s arktickými štátmi a arktickými národmi.
Charles Tannock
Vážený pán predsedajúci, Zmluva o Antarktíde slúži ako jasný globálny príklad, že územné nároky prímorských štátov možno dať bokom v záujme mierovej spolupráce a vedeckého výskumu. Svet čelí problému globálneho otepľovania, ktoré má vplyv na roztápanie dvoch ľadovcov a spôsobuje zvyšovanie hladiny mora. Zamrznuté arktické námorné cesty sa znovu otvárajú pre plavby. Je preto dôležité, aby sa našla podobná dohoda pre zamrznutý alebo skôr roztápajúci sa sever Arktídy. Boje o zvrchované práva a arktické nerasty, o ktorých svedčí melodramatické rozmiestnenie ruských vlajok na morskom dne, musíme odmietnuť.
EÚ by sa mala pokúsiť presvedčiť päť arktických prímorských štátov - Spojené štáty, Kanadu, Rusko, Nórsko a Dánsko - o múdrosti takéhoto prístupu.
Johannes Lebech
(DA) Vážený pán predsedajúci, ako Dán, ktorý sa zapájal do predloženia tohto návrhu uznesenia spolu s pani Wallisovou v Skupine Aliancie liberálov a demokratov za Európu, nie som veľmi obľúbený. Napriek tomu si však myslím, že hlavný prístup prijatý v uznesení je dobrý. Je správne, že sa EÚ zameriava na arktický región. Aj pre malé národy Dánska a Nórska je dobré, že sa EÚ v tejto veci angažuje a že sa nemusíme dohadovať len s veľkými aktérmi v oblasti, so Spojenými štátmi a Ruskom.
Chcel by som však povedať, že nemôžem hlasovať za moratórium, ktoré sa teraz dostalo do uznesenia. V prvom rade je celkom nereálne. Rusko a USA ho nebudú akceptovať za žiadnych okolností. Okrem toho si však myslím, ako povedal aj pán Rovsing, že musíme brať do úvahy ľudí, ktorí v regióne žijú, a že ľud Grónska prirodzene očakáva a prirodzene má právo na možnosť využiť prírodné zdroje na svojom území tak, ako každý iný národ na tom svojom.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, chcela by som len pripomenúť, že to polárne medvede na ľadových kryhách nám ukázali, aké množstvo chemického znečistenia ovplyvňuje celý svet. V ich tuku sa našlo DDT a všetci veľmi dobre vieme, že táto látka sa na ľadových kryhách nepoužíva.
V každom prípade chcem poďakovať Komisii za návrh, ktorý vypracovala po rozhovoroch v Parlamente, pretože v dôsledku zmeny klímy je naozaj naliehavé ochrániť jedinú oblasť, ktorá je chránená pred plienením ľudí. Na to musíme pamätať.
Samozrejme existuje - a tu nadviažem na slová pani De Keyserovej - politická naliehavosť. Veď napokon sme všetci nútení urobiť niečo pre Arktídu. Niektorí vlastníci časti tohto kontinentu už majú svoje plány. Všetci dobre vieme, že Rusko, o ktorom sme nedávno hovorili, chce vymedziť svoje hranice za svojou námornou oblasťou a rozšíriť ich za kontinentálny šelf. Pre nás je to teda naliehavá záležitosť, keďže Rusko tam chce umiestiť svoje vlajky a rozmiestniť vojenské jednotky, práve tak ako Kanada.
Vo vašom návrhu však chýba to, o čo sme žiadali naposledy, teda medzinárodná zmluva na ochranu Arktídy, ktorá by nám umožnila zabezpečiť ochranu raz a navždy.
Alojz Peterle
(SL) Sme svedkami prírodnej a ľudskej krízy, ktorá sa deje na Arktíde. Naše úsilie by malo smerovať k zabezpečeniu toho, aby po nich nenasledovala politická alebo akákoľvek iná kríza. Výzva na zodpovedný prístup k Arktíde je núdzovým signálom a problémom globálnej správy. Obzvlášť vítam všetky snahy, ktoré rešpektujú pôvodných obyvateľov tohto regiónu.
Paul Rübig
(DE) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, dámy a páni, v prvom rade chcem poďakovať pani Ferrerovej-Waldnerovej, ktorá veľmi úzko spolupracuje s Európskym parlamentom a určite je najviac pracujúcou komisárkou v tejto oblasti. Naozaj si to cením. Zúčastnila sa aj na našom stretnutí s predstaviteľmi Európskeho hospodárskeho priestoru, ktoré sa konalo minulý týždeň. Veď Nordická dimenzia je tu napokon mimoriadne dôležitá. Aj pani Diana Wallisová opakovane zdôraznila, že Európa nesie v tomto smere veľmi konkrétnu zodpovednosť.
Myslím, že najmä v čase finančnej a energetickej krízy je našou povinnosťou prejaviť ešte väčší záujem o túto oblasť a odpovedať aj na želania a potreby obyvateľstva v týchto súvislostiach, pretože človek a príroda nestoja proti sebe, ale mali by sa dopĺňať. Myslím, že z tohto hľadiska môžeme poukázať na niekoľko uspokojivých úspechov, najmä v energetickej politike, a hádam sa nám podarí zintenzívniť spoluprácu v tejto oblasti.
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážený pán predsedajúci, vítam túto príhodnú rozpravu. V dôsledku pátrania po zdrojoch a zmeny klímy je arktický región na pokraji vážnej zmeny. Nebude však zasiahnutý len samotný región, ale ako tu dnes mnohí uznali, pravdepodobne aj celá EÚ. Vzhľadom na tento vývoj je dôležité, aby EÚ pristupovala k Arktíde komplexným a strategickým spôsobom, ktorý bude obsahovať celé spektrum problémov, ako napríklad životné prostredie, doprava, biodiverzita, zmena klímy, námorné veci, energia a výskum, ale aj ochrana živobytia pôvodného obyvateľstva.
Konštatujem, že Rada teraz berie túto otázku veľmi vážne. Vo veľkej miere podporuje návrhy uvedené v oznámení Komisie. To by malo tvoriť základ politiky pre Arktídu, ktorú je potrebné vypracovať komplexným spôsobom. Pre tých z vás, ktorí spomínate novú zmluvu: v tejto chvíli ešte neexistuje žiadne stanovisko Rady, pretože tá len teraz preskúmava návrhy Komisie. Pripomeniem len závery Rady z decembra. V záveroch hovoríme, že ciele EÚ sa dajú dosiahnuť len v úzkej spolupráci so všetkými arktickými krajinami a že EÚ by mala upevniť svoju účasť v súlade s aktuálnymi medzinárodnými dohovormi.
Ako som už spomínal skôr, návrhy Komisie sa v tejto chvíli podrobnejšie skúmajú. Verím, že to umožní dosiahnuť dohodu o preklenujúcom riešení mnohých rozmanitých problémov, ktorým v arktickom regióne čelíme. Vítam záujem Parlamentu a som pripravený vrátiť sa späť a informovať vás hneď, keď Rada vyjadrí svoje stanovisko.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, ako som zdôraznila v úvode tejto dôležitej rozpravy, Európska únia musí hrať stále významnejšiu úlohu v ochrane arktického životného prostredia, pri podpore udržateľnej ťažby prírodných zdrojov a pri zlepšovaní multilaterálnej správy Arktídy. Zaviazali sme sa zachovať Arktídu a zároveň je naším cieľom prispieť do spoločného systému, ktorý bude zaručovať udržateľnosť, ako aj slobodný a rovnocenný prístup. Ak máme uspieť v týchto dôležitých snahách, musíme úzko spolupracovať so všetkými arktickými štátmi a so všetkými stranami zainteresovanými na Arktíde, ako som už spomínala.
V tejto súvislosti Komisia navrhuje v záujme posilnenia bezpečnosti a stability podporovať úplné vykonávanie a rozpracovanie existujúcich záväzkov namiesto navrhovania nových právnych nástrojov. Prísne riadenie životného prostredia a udržateľné využívanie zdrojov, ako aj otvorený a rovnocenný prístup. EÚ zároveň zdôraznila, že na oblasti presahujúce rámec národnej jurisdikcie sa naďalej vzťahujú všeobecné ustanovenia o ochrane životného prostredia podľa tohto Dohovoru a že budeme pokračovať v práci s Organizáciou Spojených národov na rozpracovaní niektorých rámcov a ich prispôsobení novým podmienkam alebo špecifikám Arktídy. Nová vykonávacia dohoda k UNCLOS o námornej biodiverzite v oblastiach nad rámec národnej jurisdikcie by napríklad mohla zohľadňovať aj Arktídu. Našu žiadosť sme poslali aj nórskemu predsedovi Arktickej rady. Prijatie žiadosti Komisie si vyžaduje jednohlasné rozhodnutie všetkých členov Arktickej rady. Toto rozhodnutie, ktoré sa má prijať 29. apríla, teda veľmi skoro, by mohla negatívne ovplyvniť iniciatíva, ktorá by mohla navrhnúť zmluvu o Arktíde. Preto by sme mali byť v tomto smere veľmi opatrní.
Dovoľte mi napokon povedať, že arktické pobrežné štáty jasne uprednostňujú používať ako základ Dohovor OSN o morskom práve. Ak chce Európska únia rozvinúť ešte silnejšiu spoluprácu v záujme Arktídy, jej obyvateľov a jej divokej prírody, musíme to zobrať do úvahy. V tejto súvislosti by sme nemali oslabovať existujúce rámce spolupráce, pretože by to naozaj nebolo v prospech našich cieľov a záujmov. ani by to nezodpovedalo duchu vášho vlastného návrhu uznesenia.
A na záver, myslím si, že ešte nenastali podmienky pre medzinárodnú zmluvu o Arktíde a že by sme mali naše úsilie smerovať skôr k zabezpečeniu účinného uplatňovania existujúcich právnych rámcov a tým vyplniť medzery, ktoré možno existujú, a k prispôsobeniu pravidiel špecifikám Arktídy. To sa zdá byť realizovateľnejšie.
Predsedajúci
V súlade s článkom 103 ods. 2 rokovacieho poriadku som dostal šesť návrhov uznesenia.
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční zajtra, vo štvrtok 2. apríla 2009.
