Repatriácia a premiestnenie väzňov z Guantánama - Údajné využívanie európskych krajín prostredníctvom CIA na účely prepravy a nezákonného zadržiavania väzňov (rozprava)
Predseda
(DE) Ďalší bod programu pozostáva z vyhlásení Rady a Komisie o návrate a o repatriácii väzňov z Guantánama a o údajnom využívaní európskych krajín prostredníctvom CIA na účely prepravy a nezákonného zadržiavania väzňov.
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážený pán predseda, som si, samozrejme, vedomý, že otázka väznice Guantánamo vyvoláva v tomto Parlamente veľké obavy. Rovnako si uvedomujem, že Parlament vo forme rôznych uznesení prijímaných od roku 2002 neustále vyjadroval svoj názor na tento konkrétny problém. Preto verím, že ste rovnako ako Rada uvítali rozhodnutie prezidenta Obamu zatvoriť do jedného roka väznicu Guantánamo. Predsedníctvo vyjadrilo svoje pocity vo forme vyhlásenia, ktoré bolo vydané krátko potom, čo prezident Obama podpísal nariadenie. Ako pravdepodobne viete, ministri jednohlasne uvítali toto rozhodnutie na poslednom stretnutí Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy.
Prezident Obama oznámil aj svoje rozhodnutie zastaviť vojenské súdne procesy s cieľom potvrdiť Ženevský dohovor, ukončiť program tajného zadržiavania väzňov a zastaviť rozsiahle vypočúvanie. Tento vítaný vývoj nám umožní ešte viac posilniť transatlantickú spoluprácu v oblasti boja proti terorizmu.
Rozhodnutie o zatvorení Guantánama je, samozrejme, v prvom rade zodpovednosťou Spojených štátov. Vzhľadom na náš spoločný záujem v boji proti terorizmu a pri presadzovaní ľudských práv a právneho štátu však ministri na poslednom zasadnutí Rady predsa len hovorili o spôsoboch, ako by mohli členské štáty poskytnúť praktickú pomoc USA, a konkrétne o tom, či by mohli prijať bývalých väzňov.
Vo svojom nariadení o zatvorení väznice Guantánamo prezident Obama nariadil previerku stavu všetkých väzňov. Tá práve teraz prebieha. Repatriácia väzňov by sa potom týkala tých, ktorí na základe tejto previerky budú môcť byť prepustení. Otázka, či členské štáty môžu prijať bývalých väzňov, je vnútroštátnym rozhodnutím. Minulý týždeň však bolo dohodnuté, že je potrebná spoločná politická reakcia a že môžeme lepšie preskúmať možnosť koordinovaného konania Európy.
Táto téma otvára množstvo politických, právnych a bezpečnostných otázok, ktoré vyžadujú hlbšiu štúdiu a konzultácie a ktoré, a to je veľmi dôležité, vyžadujú účasť ministrov spravodlivosti a ministrov vnútra v členských štátoch. Tento proces sa už začal a Rada sa k tejto otázke vráti, hneď ako sa niektoré z týchto problémov viac objasnia. Ide o sústavnú prácu a Politický a bezpečnostný výbor o tejto téme rokuje napríklad aj dnes.
V plnej miere chápem trvalý záujem Parlamentu vyjadrený v návrhu uznesenia, ktorý bol predložený na tomto zasadnutí a ktorý som si prečítal. Chcel by som vás uistiť, že predsedníctvo bude tomuto problému venovať veľkú pozornosť a bude vás informovať o výsledku ďalších rokovaní v Rade, ako aj o prípadnom ďalšom vývoji situácie.
Jacques Barrot
Vážený pán predseda, srdečne vítam pána Vondru a som rád, že môžem zopakovať to, čo práve povedal. Je totiž jasné, že Komisia musí na tejto otázke úzko spolupracovať s predsedníctvom.
Obzvlášť rád by som vyjadril svoju podporu pani Ferrerovej-Waldnerovej, ktorá sa na poslednú chvíľu nemohla zúčastniť dnešného večera. Budem preto hovoriť v jej mene a vo svojom mene.
Komisia veľmi priaznivo prijíma iniciatívy prezidenta Obamu od jeho inaugurácie. Všetko je teraz pripravené na to, aby sa mohli obnoviť vzťahy medzi USA a Európou, a Komisia sa bude veľmi snažiť o oživenie tohto partnerstva.
Najvýraznejším príkladom zmeny smerovania Spojených štátov je ich zámer pozrieť sa na otázky ľudských práv v súvislosti so zaobchádzaním s osobami podozrivými z terorizmu. Samozrejme, vítame naliehavosť, s akou chce prezident Obama zatvoriť tábor pre zadržiavaných väzňov Guantánamo, osloviť islamský svet a potvrdiť záväzok Spojených štátov v blízkovýchodnom mierovom procese.
S uspokojením berieme na vedomie aj ďalšie rovnako dôležité body nariadení, ktoré prezident podpísal 22. januára, konkrétne zatvorenie tajných väzníc CIA, úplný zákaz používania mučenia a krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania a pozastavenie súdnych procesov pred vojenskými tribunálmi.
Európska únia udržiava so Spojenými štátmi aktívny politický dialóg, v ktorom, samozrejme, dávame prioritu presadzovaniu ľudských práv na celom svete. Zároveň sme aktívnymi partermi Spojených štátov v boji proti hrozbe terorizmu, vždy však v súlade s našimi záväzkami v oblasti ľudských práv.
Zadržiavanie väzňov v Guantáname bez súdneho procesu po dobu niekoľkých rokov nahrávalo teroristickým skupinám, ktoré sa snažia o radikalizáciu a získanie nových členov. Európska únia už ukázala svoj negatívny postoj voči väznici Guantánamo. Váš Parlament, Európsky parlament, neustále vyzýval na jej zatvorenie, pretože aj boj proti terorizmu sa musí viesť v súlade s medzinárodnými zákonmi. V boji proti terorizmu je dôležité dodržiavať ľudské práva nielen preto, že je to naša zásada, ale aj aby sme bojovali proti radikalizácii hnutí vo svete. Domnievame sa, že by sa práva všetkých väzňov podľa medzinárodných zákonov mali uznávať. S výnimkou situácie ozbrojených konfliktov by nemalo dochádzať k žiadnemu svojvoľnému zadržiavaniu jednotlivcov a všetci by mali mať právo na spravodlivý zákonný súdny proces. Tieto otázky sme otvorili v rámci politického dialógu so Spojenými štátmi. Európsky parlament zohrával dôležitú úlohu pri zvyšovaní informovanosti o tejto problematike.
Chcel by som dodať, a stále len opakujem slová pána Vondru, že prípad každého väzňa Guantánama by mali preveriť americké úrady. Pracovná skupina, ktorej predsedá generálny prokurátor a tvoria ju štátni tajomníci ministerstva obrany a vnútornej bezpečnosti a vysokí úradníci, práve začala svoju prácu.
Prezident Obama oznámil nové diplomatické úsilie o nájdenie riešenia problému väznice Guantánamo.
Na poslednom zasadnutí Rady ministrov zahraničných vecí 26. januára sa uskutočnilo krátke rokovanie o väznici Guantánamo, o ktorom by vám podala správu pani Ferrerová-Waldnerová. Niekoľko členských štátov vyjadrilo túžbu zriadiť spoločný rámec jednotného prístupu Európskej únie, aj keď v prvom rade, pán Vondra, je vecou členských štátov rozhodnúť sa prípad od prípadu, ako budú reagovať na požiadavky zo strany Spojených štátov.
V úzkej spolupráci so sekretariátom Rady sme navrhli dôkladnejšie prešetrenie týchto otázok. Preverujeme, ako by mohli tretie krajiny prijímať bývalých väzňov. Aj keď sa oslobodení väzni v zásade môžu vrátiť do svojich vlastných krajín, niektorí z tých, ktorí budú po previerke pravdepodobne prepustení, by sa tam vrátiť nemohli z obavy pred stíhaním, mučením alebo zlým zaobchádzaním.
Spolu so Spojenými štátmi chceme dôkladne preveriť, ako by mohla Európska únia pomôcť pri umiestnení týchto ľudí na bezpečné miesta. Tieto konkrétne prípady však otvoria citlivé, komplikované otázky, ktoré musíme zvážiť vopred. Zásada sa nikdy nemení: mali by sme urobiť všetko potrebné na zaručenie absolútneho dodržiavania ľudských práv. V každom prípade chceme zaujať voči novej administratíve USA pozitívny a konštruktívny prístup. Zároveň musíme podniknúť všetky kroky, aby sme zaistili, že prístup Európskej únie bude v súlade s našimi záväzkami v oblasti ľudských práv a s našimi vlastnými právnymi predpismi.
Takýto prístup nebude ani jednoduchý, ani rýchly. Ak chceme dosiahnuť súdržnú reakciu Európskej únie, budeme postavení pred komplikované otázky vyžadujúce koordináciu konania členských štátov. Urobíme všetko, čo je v našich silách, aby sme prispeli do rozpravy o praktických opatreniach, ktoré je potrebné vykonať na úrovni Spoločenstva.
USA zatiaľ nepredložili oficiálnu žiadosť. Ako pani Ferrerová-Waldnerová opakovane hovorí, potrebná je pozitívna spolupráca. Musíme spolupracovať s členskými štátmi na jej zavedení.
Na ďalšom zasadnutí Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci 26. februára vyzveme členské štáty, aby zaujali jednotný prístup, a môžeme použiť aj precedens riešenia, ktoré sa použilo pri príchode Palestínčanov do Európy následne po udalostiach v Bazilike narodenia Pána v roku 2002.
Komisia chce samozrejme pomôcť členským štátom, ktoré sa rozhodnú prijať bývalých väzňov Guantánama na svojom území. Samozrejme, je vecou členských štátov, aby vymedzili postavenie bývalých väzňov, ktorí sú občanmi tretích krajín a ktorí by potenciálne mohli byť premiestnení na ich územia.
Každý prípad sa bude posudzovať jednotlivo a vezme sa pritom do úvahy situácia každého jednotlivca, humanitárne hľadisko a následky pre bezpečnosť. Rozhodnutie prijať a prideliť im stav však patrí do kompetencie každého členského štátu. Tento prístup však musí byť v maximálnej možnej miere súčasťou spoločného rámca.
Pán predseda, to som chcel povedať vo svojom mene a v mene pani Ferrerovej-Waldnerovej. Zaujímalo by ma, či mám teraz urobiť vyhlásenie o preprave a nezákonnom zadržiavaní väzňov v Európe. Budem teda pokračovať vyhlásením, ktoré, aj keď je dosť krátke, odpovie na mnohé otázky Parlamentu.
Týka sa využívania európskych krajín na účely prepravy a nezákonného zadržiavania väzňov zo strany CIA. Línia, ktorú Komisia prijala už na začiatku, sa točí okolo troch myšlienok. Prvou z nich je tá, že vojna proti terorizmu sa musí viesť pri úplnom dodržiavaní základných práv. Druhá znie, že musíme nájsť pravdu, nech je už akákoľvek. Tretia, a pre mňa najdôležitejšia, je, že takýmto skutkom musíme v budúcnosti predchádzať.
Komisia sa opakovane vo svojich stanoviskách vyjadrila, že praktiky označované ako mimoriadne vydávanie osôb a ich tajné zadržiavanie sú porušením základných práv zaručených Európskym dohovorom o ľudských právach a Chartou základných práv.
Komisia zároveň uviedla, že pre zainteresované členské štáty je základom viesť komplexné, nezávislé a nestranné vyšetrovanie, aby sa zistila pravda, nech je už akákoľvek. Je to pozitívny záväzok vyplývajúci z Európskeho dohovoru o ľudských právach. Treba povedať, že v niekoľkých členských štátoch sa vyšetrovania už začali.
Pokiaľ ide o údajné tajné zadržiavanie väzňov v Poľsku, Komisia niekoľkokrát písomne oslovila poľské úrady. Keďže som bol poverený zodpovednosťou za otázky spravodlivosti, slobody a bezpečnosti, sám som poľským orgánom napísal 28. mája 2008, aby som zdôraznil význam vedenia riadneho vyšetrovania.
Po tomto liste ma v auguste 2008 zástupca generálneho prokurátora informoval, že trestné vyšetrovanie sa už začalo a že ma bude informovať o jeho výsledkoch. Myslím, že je to veľký posun.
O otázke tajného zadržiavania som hovoril aj s Rumunskom. V júni 2008 mi rumunský premiér poslal správu vyšetrovacieho výboru rumunského senátu. Po ďalších kontaktoch sa rumunské úrady rozhodli vykonať ďalšie vyšetrovania a preveriť informácie obsiahnuté v druhej správe pána Martyho, ktorého Európska rada zvolila za spravodajcu.
Len takýto prístup, ktorý kladie dôraz na potrebu vedenia riadneho vyšetrovania na vnútroštátnej úrovni, nám umožní posunúť sa vpred. Únia ani Komisia nemajú právomoc ani prostriedky, aby nahradili členské štáty v ich úlohe pri odkrývaní pravdy. Len vyšetrovacie nástroje a prostriedky členských štátov môžu vyriešiť túto úlohu.
Komisia, za ktorú tu teraz učiním prísľub, samozrejme, dúfa, že sa tieto vyšetrovania dokončia a umožnia všade, kde to bude možné, určiť, kto bol zodpovedný, a zabezpečiť kompenzáciu pre obete.
Okrem požiadavky, aby členské štáty vykonali vyšetrovania, bolo jedným z praktických príspevkov Komisie v nadväznosti na uznesenie Európskeho parlamentu z 2. februára 2007 objasnenie definície štátneho lietadla a v čase, keď som bol komisárom pre dopravu, som predložil oznámenie o osobnej leteckej doprave a leteckej doprave na obchodné účely, ktoré veci vyjasňovalo.
Parlament žiadal aj o hodnotenie vnútroštátnych právnych predpisov o boji proti terorizmu. V záujme získania prehľadu o aktuálnej situácii Komisia zaslala členským štátom dotazník o účinnosti opatrení na boj proti terorizmu a o ich vzťahu k základným právam. Komisia dostala odpovede od 27 členských štátov a dokument obsahujúci tieto odpovede bude uverejnený v priebehu ďalších šiestich mesiacov. Teraz je potrebné reálne zhodnotiť všetky tieto odpovede.
To je všetko, pán predseda, hovoril som celkom dlho, dámy a páni. No pravdou je, že keďže ide o oblasť, v ktorej má Únia obmedzené právomoci, Komisia sa snaží o to, aby vyšla pravda najavo, a snaží sa podporiť základné práva. Môžem povedať len jedno, no tým vyjadrím svoj osobný záväzok. Budem, samozrejme, pokračovať v zabezpečovaní toho, aby bola pravda odhalená a aby sme si mohli byť istí, že sa takéto poľutovaniahodné skutky už nebudú opakovať.
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážený pán predseda, očakával som dve oddelené otázky: na jednej strane Guantánamo a na druhej tajné zadržiavanie a vydávanie osôb. Ako všetci vieme, prezident Obama počas prvých dní v úrade fakticky prijal tri rozhodnutia. O prvom z nich, čiže o Guantáname, som už hovoril, no sú tu aj dve ďalšie dôležité rozhodnutia.
Po prvé, prezident ukončil program CIA týkajúci sa tajného zadržiavania. Nariadil, aby sa v budúcnosti všetky osoby zadržiavané Spojenými štátmi ohlasovali Medzinárodnému výboru Červeného kríža. Týmto rozhodnutím vyriešil otázku, ktorá bola predmetom záujmu Rady aj Európskeho parlamentu. Rada preto toto rozhodnutie s potešením privítala. Som si istý, že s rovnakým potešením ho víta aj Parlament.
Prezident Obama ukončil aj používanie "rozšírených" vyšetrovacích postupov CIA. Americkí vyšetrovatelia sa už nemôžu spoliehať na právne stanoviská týkajúce sa mučenia a iných vyšetrovacích postupov, ktoré boli vypracované po 11. septembri 2001. Toto rozhodnutie je dôležité. Európska únia sa zasadzuje za absolútny zákaz mučenia a krutého, neľudského a ponižujúceho zaobchádzania.
Pokiaľ ide o tretie rozhodnutie, prezident Obama nariadil aj preskúmanie postupov prepravy a vydávania osôb s cieľom zabezpečiť ich súlad so záväzkami USA podľa medzinárodného práva. V budúcnosti tieto postupy nesmú, citujem, "viesť k preprave osôb do iných krajín, kde budú znášať mučenie alebo iné zaobchádzanie, ktorého účelom alebo dôsledkom bude porušenie alebo obídenie záväzkov či povinností USA týkajúcich sa zabezpečenia ľudského zaobchádzania s osobami, ktoré držia vo väzbe a vo svojej moci".
Domnievame sa, že tieto rozhodnutia, ktoré boli prijaté spolu s rozhodnutím zatvoriť Guantánamo, o ktorom som sa už zmienil, ďalej posilnia spoluprácu s USA v boji proti terorizmu. Myslím si tiež, že to môže priniesť lepšiu atmosféru do transatlantických vzťahov a odpovedať na pocity, ktoré boli veľmi dôrazne vyjadrené na pôde Parlamentu, ako aj v značnej časti verejnej mienky v Európe.
Myslím, že všetci sa tu od začiatku zhodneme v jednej veci, že kontext dnešnej diskusie sa neuveriteľne zmenil. Uvedomujem si tiež, že údajné využívanie európskych krajín prostredníctvom CIA na prepravu a nezákonné zadržiavanie väzňov je zdrojom hlbokého záujmu mnohých poslancov Parlamentu. Tieto otázky sledujete veľmi pozorne, a to nielen prostredníctvom činností dočasného výboru.
Stanovisko Parlamentu bolo jasne vyjadrené vo vašom uznesení z februára 2007. Chcem vám zdôrazniť, že Rada stále opakuje svoj záväzok účinne bojovať proti terorizmu s využitím všetkých dostupných zákonných prostriedkov, pretože terorizmus predstavuje hrozbu pre systém hodnôt založený na zásadách právneho štátu.
Rada tiež opakovane potvrdila, že existencia tajných väzenských zariadení, kde zadržané osoby existujú v právnom vákuu, nie je v súlade s medzinárodným humanitárnym právom a medzinárodným právom v oblasti ľudských práv. Tento názor, voči ktorému sme zaviazaní, zastávame aj dnes, ale zmena situácie vzhľadom na súčasný vývoj v USA znamená, že by som sa tiež chcel sústrediť predovšetkým na budúcnosť. Pozerajme radšej dopredu ako dozadu. Rada veľmi víta nedávne rozhodnutie prezidenta USA o tejto otázke.
Transatlantické spoločenstvo je spoločenstvom spoločných hodnôt a musí takým zostať, ak máme byť schopní brániť naše záujmy v globálnom svete. Ľudské práva a podpora zásad právneho štátu v boji proti terorizmu sú nepochybne súčasťou tohto spoločného dedičstva.
Hartmut Nassauer
Vážený pán predseda, dámy a páni, majú byť väzni z Guantánama prijatí v Európskej únii? To je otázka, ktorú si dnes musíme položiť. Odpoveď bude závisieť od úvah, ktorými sa necháme viesť.
Niektorí ľudia hovoria, že väzni boli údajne mučení. To je dôvod, aby sme ich prijali, tak nám velí ľudskosť. Mučenie je bez akýchkoľvek pochybností najneľudskejším a najponižujúcejším konaním. Ak boli títo ľudia mučení, potom majú právo na náš súcit bez ohľadu na jednotlivé obvinenia, ktoré boli proti nim vznesené. Je to však jediné hľadisko, na ktoré máme prihliadať?
Mnohí z tých, ktorí boli alebo sú väznení v Guantáname, napríklad šli po 11. septembri do výcvikových táborov pre teroristov, ktoré sa nachádzali v Afganistane. Neboli to turisti, ktorí chceli obdivovať krásu krajiny, ale potenciálni teroristi. Našou povinnosťou je chrániť európskych občanov pred potenciálnymi teroristami.
K mučeniu, žiaľ, prichádza na celom svete a my ho sústavne odsudzujeme. Zatiaľ sme však nezašli tak ďaleko, aby sme povedali, že každý, kto bol mučený, má právo byť prijatý v Európe. Neurobili sme to, a to z dobrého dôvodu. Radšej sme túto myšlienku zvážili vzhľadom na potrebu bezpečnosti v Európskej únii. Musíme to urobiť aj v tomto prípade. Musíme zabezpečiť, aby sa potenciálni teroristi nenahrnuli do Európy, a preto by som bol rád, keby pri hodnotení tohto problému dostala pred všetkými ďalšími úvahami najvyššiu prioritu potreba bezpečnosti.
Martin Schulz
Vážený pán predseda, dámy a páni, k otázkam spojeným s letmi CIA a touto časťou diskusie sa v mene našej skupiny vyjadrí môj kolega Claudio Fava. Ja sa sústredím na otázky spojené so zatvorením tábora Guantánamo a začnem odpoveďou pánovi Hartmutovi Nassauerovi.
Je pravda, že požiadavky na bezpečnosť ľudí v Európskej únii predstavujú normu, ktorou musíme merať naše činy. Svoje vystúpenie však začnem otázkou: Čo poškodí našu bezpečnosť viac? Je to strach z prijatia väzňov z Guantánama, pretože si myslíme, že po svojom prepustení predstavujú bezpečnostné riziko? Alebo je to skôr skutočnosť, že existencia tohto tábora, ktorý funguje v rozpore s medzinárodným právom a porušuje ľudské práva, je základným dôvodom v pozadí vlny obrovského hnevu, ktorý pociťujú milióny ľudí na celom svete? Prišlo k tomu, pretože takzvaný západný svet, ktorý bol udalosťami z 11. septembra naozaj neslýchaným spôsobom vyprovokovaný, do istej miery nedokázal ovplyvniť, čo sa stalo, a preto musel prijať skutočnosť, že prezident Spojených štátov amerických znevážil základné ľudské práva, pretože to považoval za primeranú reakciu na túto provokáciu.
Domnievam sa, že k zvýšeniu neistoty vo svete to prispelo omnoho viac, ako keby sme teraz, keď iný prezident chce vrátiť svojej krajine jej bývalú veľkosť tým, že zo Spojených štátov amerických urobí symbol ochrany základných práv vo svete, ako keby sme my Európania teraz povedali, že s tým nechceme nič mať a že musia sami vymyslieť, čo s tým urobia.
Vyslali by sme odkaz, že zväzok štátov Európskej únie, ktorý sa považuje za spoločenstvo riadené zásadami právneho štátu a skutočne takým spoločenstvom je, sa chce použitím tohto argumentu vyhnúť zodpovednosti vo chvíli, keď sa nezákonný stav skončil. Nemôžeme od našich občanov očakávať, aby akceptovali, že toto je bezpečnostné riziko. Je to zlý odkaz. Je katastrofálny, pretože naše správanie je horšie ako správanie tých ľudí, ktorí, ako Barack Obama, idú a povedia, že napriek všetkým rizikám, ktoré na seba sami berú, napriek odporu v armáde, napriek odporu v USA, pretože aj tam ľudia hovoria "nechajte ich v Guantáname, nenoste ich sem, tu predstavujú väčšie riziko," ktorí povedia, že napriek všetkému tomuto odporu existuje symbolická moc, ktorá vyplýva zo skutočnosti, že nový prezident sa vracia k dodržiavaniu ľudských a základných práv vrátane práv tých, ktorí sami nepreukázali žiadny ohľad voči ľudským a základným právam. Nepomôcť mu v tejto situácii by nebolo správne a bolo by to v rozpore s úlohou Európskej únie, aspoň ako ju chápe moja skupina, ktorou je zabezpečiť, aby sa spoločenstvo založené na práve, ktoré sme vnútorne vytvorili, šírilo ako hľadisko medzinárodnej politiky.
Dokážeme to len vtedy, keď v rámci našich vlastných hraníc dôveryhodným spôsobom zabezpečíme prioritu základných práv každého jednotlivca. Guantánamo je miestom hanby. Je miestom mučenia. Z tohto dôvodu je tiež symbolom skutočnosti, že západný zväzok štátov nemôže tvrdiť, že jeho činy sú v súlade s jeho zásadami, a najmä s tou najdôležitejšou, že ľudská dôstojnosť je nedotknuteľná. Toto je prvý článok našej Charty základných práv. Charta neustanovuje, že táto nedotknuteľnosť sa môže obmedziť. Náš pocit nadradenosti nad filozofiou teroristov má do činenia so skutočnosťou, že základné práva priznáme dokonca aj ľuďom, ktorí prostredníctvom svojich skutkov chcú iným ľuďom tieto práva odoprieť.
Domnievam sa preto, že k bezpečnosti sveta viac prispejeme zatvorením Guantánama, podporou Baracka Obamu a aktívnou činnosťou, ak nás o to vláda USA požiada a ak dokážeme s touto vládou spolupracovať na zavedení procesu na prijatie týchto ľudí, ako šírením falošnej koncepcie bezpečnosti, ktorá by sa, pán Nassauer, dala uskutočniť, len keby si polícia a tajná služba robili svoju prácu. Nejde o to, aby sa tu ľudia po odchode z Guantánama mohli pohybovať voľne a nepozorovaní. Bezpečnostné hľadisko je dôležité, ale základné práva musia mať v tomto prípade vyššiu prioritu.
(potlesk)
Graham Watson
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, keď sa senátor Obama stal prezidentom, všetci sme si vydýchli. Os zla, zmena režimu, vojna proti terorizmu: európski občania túžia po tom, aby tieto eufemizmy odišli do histórie spolu s ľuďmi, ktorí ich vymysleli.
Rozlúčka s minulosťou a návrat k právnemu štátu si však vyžaduje odvahu a vytrvalosť, takže novému prezidentovi blahoželám. Mal pravdu, keď simuláciu topenia odsúdil ako mučenie, mal pravdu, keď zastavil pochybné vojenské súdne procesy v zátoke Guantánamo, a mal pravdu, keď naznačil odhodlanie tento tábor do roka úplne zatvoriť. Vítam dnešné ubezpečenie predsedníctva Rady, že USA odmietli všetky špinavé postupy vrátane mučenia v tretích krajinách a mimoriadneho vydávania osôb, ktoré boli v minulých rokoch poškvrnou ich vlády, aby skoncovali s osou nezákonnosti.
Európa však nemôže stáť bokom, krčiť ramenami a hovoriť, že tieto veci si musí Amerika vyriešiť sama. Chýba nám otvorená diskusia a kolektívna zmena vôle, ktorú umožňuje americká demokracia. Členské štáty našej Únie však boli príliš často komplicmi pri tom, čo robil Bushov kabinet. Ak nás 43. prezident niečo naučil, tak to, že pri vykonávaní medzinárodnej spravodlivosti mentalita v duchu hesla "urobme to sami" končí v slepej uličke neúspechu.
Takže problém Guantánama, ktorý predstavujú 245 podozriví nachádzajúci sa mimo systému súdnictva, nie je otázkou len pre Ameriku. Je to hlavolam, ktorý musíme vyriešiť spoločne. Spojené štáty musia trestne stíhať podozrivých, proti ktorým existujú nezvratné dôkazy, ale musia to urobiť v súlade so zásadami právneho štátu. Podozrivých, voči ktorým neexistujú dostatočné dôkazy, musí Amerika oslobodiť a ak im doma hrozí mučenie, musí ich chrániť.
Ale čo s tými, ktorí budú prepustení, nepredstavujú žiadnu hrozbu, ale nechcú zostať v krajine, ktorá ich nespravodlivo uväznila? Ak nás o to požiadajú, nemala by Európa ponúknuť týmto niekoľkým občanom práva a slobody, ktoré im žiadna iná krajina neponúkne? Nemôžeme donekonečna balansovať medzi tvrdením Rady, že rozhodnutie je vecou jednotlivých členských štátov, a výslovným želaním Rady týkajúcim sa koordinovaného európskeho stanoviska. Európa musí hovoriť jedným hlasom a musí sa podieľať na odstránení tejto urážky spravodlivosti. Mnohí z nás v minulosti Ameriku kritizovali za to, že nespolupracovala s ostatnými. Vtedy sme konali správne, ale teraz nás môže požiadať o pomoc a nebolo by správne, keby sme povedali nie.
Konrad Szymański
Vážený pán predsedajúci, štandardný konzervatívny výklad medzinárodného práva si vyžaduje, aby Guantánamo bolo okamžite a bezpodmienečne zatvorené. Po 11. septembri však už nič nie je štandardné. Preto dokonca aj prezident Obama, ktorý je tak veľmi naklonený zmene, čelí vážnym problémom v súvislosti s tým, čo robiť s ľuďmi, ktorí sú v súčasnosti zadržiavaní v Guantáname. Nejde pritom o obyčajných väzňov. Každá deviata osoba prepustená z Guantánama sa okamžite vrátila k teroristickej činnosti. Chcem preto naliehavo požiadať o opatrnosť pri predkladaní odporúčaní Spojeným štátom americkým a členským štátom Európskej únie.
Vo vzťahu k tejto záležitosti sú absolútne jasné tri veci. Určite sme povinní odviesť našich občanov a obyvateľov z tábora. Musíme tiež účinne izolovať osoby, ktoré predstavujú vážnu hrozbu. Okrem toho by sme mali prehodnotiť Ženevský dohovor s cieľom nájsť vhodnú odpoveď na problém teroristických armád, ktoré nepatria žiadnemu štátu. Návrh uznesenia sa, žiaľ, dostatočne nezaoberal ani jednou z týchto otázok.
Kathalijne Maria Buitenweg
Vážený pán predsedajúci, moja skupina víta poznámky pána ministra Vondru o zálive Guantánamo. Zdá sa, že Európska únia v zásade hľadá spoločnú odpoveď a české predsedníctvo nám v tom pomôže. Kam presne budú väzni presunutí, je stále otázkou súhlasu jednotlivých štátov, hovorí sa však, že Európa bude na žiadosť USA reagovať v zásade pozitívne. Parlament to poteší, pretože už v roku 2006 sme členské štáty EÚ žiadali, aby aktívne trvali na repatriácii bývalých väzňov vrátane repatriácie do Európskej únie.
Moja otázka pre Radu znie: ste pripravení aktívne to zrealizovať? Opýtate sa teraz USA, o ktorých väzňov ide? Opýtate sa na ich zázemie a na to, čo sa s nimi stane, aby sme mohli prijať potrebné opatrenia? Teší ma však tento pozitívny postoj, ktorý, dúfajme, ukončí porušovanie ľudských práv, ktorému boli títo ľudia vystavení.
Vážený pán predsedajúci, hoci je to vynikajúca správa pre záliv Guantánamo, ktorý je symbolom, nemali by sme zabúdať, že existujú aj ďalšie väzenia, ku ktorým by sme mali zaujať stanovisko. Prichádza mi na um napríklad Bagram neďaleko Kábulu, kde je väznených asi 600 až 700 ľudí. Žiadam Radu a Komisiu, aby zabezpečili, že aj tieto väzenia sa zatvoria.
Potešili ma poznámky o zálive Guantánamo, trochu ma však zaskočila otázka CIA. Oceňujem, že Rada sa chce pozerať predovšetkým dopredu a nie naspäť. Veľmi dobre to chápem, pretože keď sa obzriete späť, uvidíte obrovský zmätok. Bolo by príliš jednoduché povedať, že teraz, keď majú Spojené štáty nového prezidenta, môžeme znovu uplatňovať rovnaké normy na nás všetkých, nemusíme nazrieť do našich sŕdc a môžeme prehliadať pomoc, ktorú sme poskytovali vláde, o ktorej teraz hovoríte, že konala nesprávne.
Gabriele Zimmer
Vážený pán predsedajúci, moja skupina, Konfederatívna skupina Európskej zjednotenej ľavice - Nordická zelená ľavica, požadovala zatvorenie amerického väzenského tábora v Guantáname hneď od začiatku. Ľudia boli celé roky väznení a mučení v rozpore so všetkými príslušnými základnými právnymi zásadami a medzinárodnými dohodami a bol im odopieraný spravodlivý proces. Ich základné ľudské práva boli znevážené. Tá istá mocnosť, ktorá sa snaží na celom svete podporovať ľudské práva, demokraciu a slobodu, porušila v tomto prípade základné práva a pre svoju vojnu s terorizmom si vytvorila vlastnú oblasť bez zákonov. To je neprijateľné!
Dôležité bolo, že Európsky parlament dlho a sústavne opakoval svoju žiadosť na zatvorenie Guantánama. Ale teraz, keď nová vláda oznámila, že mení svoju politiku, my Európania začíname spochybňovať to, čo sme sami žiadali. Zdráhame sa a otvárame hanebné obdobie handrkovania. Považujem to za cynický prístup.
Čo sa stalo s naším volaním po univerzálnosti a nedeliteľnosti ľudských práv? Nemôžeme kázať jedno a robiť druhé. Nemôže sa stať, aby sme tento hanebný tábor chceli nejakým spôsobom ospravedlniť a akceptovať. Podporu ľudských práv nemôžeme považovať za dôležitú zásadu, len keď ju vyžadujeme od iných, ale sami pre jej presadzovanie nerobiť nič.
Vyzývam členské štáty, aby jasne vyjadrili svoje stanovisko a v mene svojej skupiny hovorím, že zatvorenie väzenia v Guantáname je len prvým krokom. Z Guantánama musí odísť aj americká vojenská základňa.
Nils Lundgren
v mene skupiny IND/DEM. - (SV) Zrejme všetci cítime obrovskú úľavu z toho, čo sa stalo v Spojených štátoch. Podobá sa to situácii zo začiatku 50. rokov 20. storočia, keď americký ľud a americký systém preukázali schopnosť zbaviť sa mccarthizmu. Teraz preukazujú rovnakú schopnosť zvolením nového prezidenta, ktorý prvý deň v úrade vyhlásil, že Guantánamo sa má zavrieť. Vďaka za to.
Chybou tu, samozrejme, bolo zadržiavanie podozrivých z terorizmu alebo iných zločinov. Títo ľudia majú byť postavení pred súd a majú byť oslobodení alebo odsúdení, prepustení alebo potrestaní. Tí, ktorí nebudú odsúdení, sa majú považovať za nevinných. Ak ich aj potom budeme podozrievať, je vecou bezpečnostných služieb, aby sa touto záležitosťou neskôr ďalej zaoberali. Je pre mňa ťažké pochopiť, prečo tí, ktorých nebolo možné odsúdiť, nemôžu zostať v Spojených štátoch, ale európske krajiny majú, samozrejme, byť pripravené prijať tých, ktorí tam nezostali... Ďakujem vám za príležitosť prehovoriť.
Koenraad Dillen
(NL) Každý, kto manipuluje so zásadami právneho štátu, používa postupy tých, proti ktorým právny štát bojuje. Zatvorenie väzenia v zálive Guantánamo, kde nebolo zaručené právo na obhajobu, ako ho poznáme v našom západnom svete, je dobrá vec. Na túto tému netreba viac hovoriť, pretože to už zdôraznili mnohí predo mnou. Skutočnosť, že pán Bush dokázal svojou tvrdou politikou ochrániť americký ľud pred druhým 11. septembrom, na veci veľa nezmení.
Demokracia má rešpektovať zásady právneho štátu vždy a všade na svete, mala by však tiež uvažovať o rozhodných postupoch na svoju ochranu pred náboženskými extrémistami, ktorí chcú zničiť našu otvorenú spoločnosť. Tento dôraz nenachádzam nikde v návrhoch dokumentov, ktoré máme pred sebou.
Na záver chcem povedať, že sa nemáme sústrediť len na Guantánamo. Samotná Kuba, na ktorej sa nachádza americká enkláva Guantánamo, je jedným veľkým väzením, v ktorom sú tisíce nevinných politických väzňov zbavené všetkých vyhliadok na spravodlivý alebo rýchly proces. To isté platí pre nášho dôležitého obchodného partnera Čínu, ktorú vždy a znova ušetríme, keď príde na ľudské práva.
Nils Lundgren
Vážený pán predsedajúci, chcel som sa len opýtať, prečo pán Schulz mohol výrazne prekročiť rečnícky čas a my ostatní nie? Prečo?
Predsedajúci
Keď hovoril pán Schulz, schôdzi predsedal predseda Európskeho parlamentu, pán Pöttering, takže toto je otázka pre pána Pötteringa. Nevidím žiadne spojenie s mojím pôsobením vo funkcii predsedajúceho. Mali by ste túto otázku zopakovať, keď bude predsedať pán Pöttering.
Urszula Gacek
Vážený pán predsedajúci, čo máme robiť s bývalými väzňami zo zálivu Guantánamo? Ako dosiahneme rovnováhu medzi zárukou bezpečnosti občanov EÚ a nájdením miesta na pobyt bývalých väzňov?
Predovšetkým chcem, aby bolo jasné, že tentoraz nebudem diskutovať o väzňoch, ktorí sa považujú za nebezpečných, ale neboli spôsobilí na súdny proces v Spojených štátoch, a, prosím, pamätajte na to, že početná skupina takých ľudí stále existuje. No dokonca aj tí, ktorí boli zbavení obvinení a nepovažujú sa za žiadne riziko, podľa môjho názoru napriek tomu riziko predstavujú.
Naše obavy sú oprávnené, pretože podľa Pentagonu 61 bývalých väzňov, ktorí boli zbavení všetkých obvinení a následne prepustení, sa teraz podieľa na teroristickej činnosti. Jeden je zástupcom vodcu al-Káidy v Jemene a ďalší sa vyhodil do vzduchu.
Prezident Obama včera vo verejnoprávnej televízii vyhlásil, že si nemôže byť istý, či väzni, ktorí boli zbavení obvinení a prepustení, nebudú predstavovať bezpečnostnú hrozbu. Môžu nás požiadať, aby sme v EÚ znášali toto riziko? Nuž, myslím, že požiadať nás môžu, ale musíme mať právo rozhodnúť, či je toto riziko pre nás prijateľné, alebo nie.
Členské štáty preukázali rôzny stupeň ochoty prijímať bývalých väzňov. Zdôrazňujem, že rozhodnutie prijať väzňov musí byť zvrchovaným rozhodnutím členského štátu. EÚ ho nemôže členskému štátu vnútiť, no na druhej strane ho členský štát nemôže prijať v izolácii. Vzhľadom na slobodu pohybu, ktorú máme v Európe, a najmä v Európe bez hraníc v schengenskom priestore, rozhodnutie členského štátu umožniť väzňom zo zálivu Guantánamo usadiť sa na jeho území má bezpečnostné dôsledky nielen pre tento členský štát, ale aj pre jeho susedov. Preto žiadam a žiadame, aby sa takéto rozhodnutia konzultovali s inými členmi EÚ.
Claudio Fava
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, zatvorenie Guantánama nám dáva možnosť odčiniť porušovanie práv, ktoré bolo výsmechom medzinárodného práva a ktoré predovšetkým nijako neposlúžilo vojne proti terorizmu.
Dnes však nestačí privítať rozhodnutie prezidenta Obamu. Teraz je čas prijať zodpovednosť a táto zodpovednosť sa týka aj Európy a členských štátov. Guantánamo je čiastočne dôsledkom mlčania Európy a spolupráce mnohých našich vlád na systéme vydávania osôb. V minulosti sa stávalo, že naše vlády na jednej strane hovorili, že Guantánamo sa musí zavrieť, a zároveň tam posielali policajných dôstojníkov, aby zadržaných vyšetrovali. Hovoríme o záväzkoch, ktoré sa v čase prešetrovania tejto veci Parlamentom popierali, v posledných dvoch rokoch však boli priznané a potvrdené.
Február 2008: Londýn sa ospravedlnil za lety CIA. Minister zahraničných vecí pán Miliband uviedol, že niektoré lietadlá využívali britské základne, čím poprel vyhlásenie Tonyho Blaira spred troch rokov, že na britskej pôde sa nič nezákonné neudialo. December 2008: španielska vláda pána Aznara vedela, že v španielskom vzdušnom priestore sa uskutočnilo viacero letov CIA, pri ktorých sa využívali španielske letiská. Vyplynulo to z tajného dokumentu, ktorý uverejnil denník El País, a ktorého pravosť sa potvrdila. Vtedajší minister zahraničných vecí Josep Piqué, ktorý priznal používanie španielskych letísk, povedal, že nevedel, čo sa potom dialo v Guantáname. Zrejme si myslel, že išlo o zábavný park. V októbri 2008 sme sa dozvedeli, že portugalský minister zahraničných vecí, pán Amado, pripustil, že bývalá stredopravá vláda pána Barrosa vedome poskytla portugalské letiská a portugalský vzdušný priestor pre nezákonné lety CIA. Pán Amado povedal: "Nehovoril som o tom, aby som nenarušil pokoj európskych inštitúcií." My sa pýtame: a čo právo občanov na informácie? Alebo sa máme domnievať, že dokonca ani pán Barroso nevedel, aké občianske a právne ohavnosti Guantánamo predstavovalo a ešte stále predstavuje?
Ide práve o to, pán predsedajúci, a už budem končiť: v posledných rokoch sme preukázali veľa dobrej vôle a predviedli veľa pokrytectva, aspoň v tom, čo Rada za tie roky nepovedala. Pred dvoma rokmi Parlament adresoval Rade 46 odporúčaní. Očakávali sme, že aspoň niektoré z týchto odporúčaní sa starostlivo preskúmajú a dostane sa im primeranej pozornosti, že aspoň niektoré z nich sa napokon dočkajú odpovede. Domnievame sa preto, že poskytnutie určitej pomoci pri zatvorení Guantánama a prevzatie našej spoločnej zodpovednosti, ako Európy a 27 členských štátov, z ktorých sa skladá, by bolo príspevkom, akokoľvek malým, k odčineniu nášho spoločného mlčania.
Sarah Ludford
Vážený pán predsedajúci, hlavná zodpovednosť za zatvorenie Guantánama a repatriáciu zadržaných osôb nepochybne spočíva na vláde USA. Európa však musí uznať politickú realitu, že USA to nemôžu vyriešiť samy. Prejavili sme veľkú priazeň prezidentovi Obamovi a oddanosť transatlantickým vzťahom. Ich súčasťou musí byť aj ponuka praktickej pomoci.
Členské štáty EÚ majú aj ďalšie dôvody, prečo spolupracovať na zatvorení väzenia. Predovšetkým humanitárny dôvod, ktorý asi nemusím podrobnejšie rozoberať, oslobodenie týchto mužov z brlohu, v ktorom niektorí z nich trpeli sedem rokov. Po druhé, dôveryhodnosť Európy: vyzývali sme USA, aby Guantánamo zatvorili, teraz musíme pomôcť tento cieľ uskutočniť. Po tretie, náš vlastný záujem na skoncovaní s týmto výrazným symbolom, ktorý funguje ako zámienka na verbovanie teroristov a radikalizáciu, a napokon morálna zodpovednosť, o ktorej hovoril pán Claudio Fava.
Myslím však, že vydávaním osôb a tajnými dohodami európskych vlád sa budeme zaoberať v druhom návrhu uznesenia o dva týždne. Preto dôrazne vítam spoločné uznesenie, na ktorom sme sa dohodli so skupinami a celým politickým spektrom, a skutočne dúfam, že zajtra sa dočkáme presvedčivého hlasovania. Ak skupina ALDE prijme moje odporúčanie, nepredložíme ani nepodporíme žiadne pozmeňujúce a doplňujúce návrhy k tomuto uzneseniu.
Chcem sa len vyjadriť k niekoľkým veciam. Predovšetkým k údajnej účasti 61 prepustených väzňov na teroristickej činnosti. Od právnikov, ktorí o týchto veciach vedia, sme sa dozvedeli, že je to zväčša neopodstatnené. Vieme o dvoch, ktorí sa zapojili do teroristickej činnosti. K ďalším patria napríklad ôsmi ľudia v Albánsku, ktorí poskytli rozhovory médiám, či takzvaná tiptonská trojka - britskí občania, ktorí natočili kritický film o Guantáname. To nie je "návrat k terorizmu".
A na záver niečo k bezpečnostným otázkam: musíme o nich diskutovať, ale predkladajú sa dôveryhodné riešenia a navyše môžeme do tejto činnosti zapojiť právnikov.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Vážený pán predsedajúci, po zvolení Baracka Obamu za prezidenta Spojených štátov amerických a po podpísaní dokumentu o nadchádzajúcom zatvorení väzenského tábora v Guantáname bolo v Parlamente cítiť nezdravé vzrušenie. Slova sa ujali členovia rozpusteného dočasného výboru pre záležitosti spojené s CIA. Chcem Parlamentu pripomenúť, že uvedený výbor nevedel nič dokázať, hoci sa snažil vyjadriť svoj hnev a odsúdiť rôzne druhy takzvaného mimoriadneho vydávania osôb.
Teraz už vieme, že nový prezident si uvedomuje závažnosť problému. Od predvolebnej kampane zmenil svoj postoj a krátko po zložení prísahy vydal nariadenie, ktorým sa predlžuje lehota na používanie postupov, ktoré sa doteraz využívali pri zaobchádzaní s teroristami.
Uvedomujeme si, že pre mnoho členských štátov Európskej únie vrátane Poľska je nemožné prijať väznených teroristov. Členské štáty Únie a Parlament by namiesto kritizovania a oslabovania frontu vo vojne s terorizmom mali napriek tomu so Spojenými štátmi spolupracovať a prevziať na seba časť zodpovednosti za boj proti tomuto javu. Musím Parlamentu ešte raz pripomenúť, že terorizmus je celosvetovou hrozbou, ktorá postihuje aj občanov Únie.
Cem Özdemir
(DE) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, väzenie v Guantáname sa stalo symbolom pohŕdania ľudskými právami a právnym štátom. Nový prezident USA, Barack Obama, vyslal rovnako silný a zásadný odkaz, keď nariadil ukončenie vojenských súdov v Guantáname a prisľúbil, že tábor sa do roka zatvorí.
V dôsledku pohŕdania ľudskými právami vo vojne s terorizmom však nestratili dôveryhodnosť len Spojené štáty americké. Dočasný výbor Európskeho parlamentu vo veci údajného využívania európskych krajín prostredníctvom CIA na účely prepravy a nezákonného zadržiavania väzňov vo svojej správe z februára 2007 skonštatoval, že európske vlády nemôžu poprieť zodpovednosť. Tým sa odhaľuje dvojitý meter mnohých krajín v Európskej únii, ktoré od kandidátskych štátov oprávnene vyžadujú dodržiavanie ľudských práv, ale samy pošliapavajú ľudské práva v rámci Európskej únie.
Európska únia musí zohrávať aktívnu úlohu aj v procese hľadania spoločného riešenia pre všetkých väzňov, ktorí už nie sú podozriví a ktorí sa nemôžu vrátiť do svojich domovských krajín. Týka sa to najmä Nemecka, ktoré môže a malo by podporiť možnosť prijatia utečencov. Nesmieme zopakovať chybu, ktorej sme sa dopustili v prípade nemeckého Turka z Brém, Murata Kurnaza, ktorý neprávom strávil v zálive Guantánamo štyri roky.
Nový začiatok vo Washingtone je pre nás príležitosťou, aby sme vyslali jasný signál, že ľudské práva sa vo vojne s terorizmom nesmú porušovať.
Willy Meyer Pleite
(ES) Vážený pán predsedajúci, je mojou nádejou a mojím želaním, aby vyhlásenie prezidenta Obamu o zatvorení zadržiavacieho strediska na Guantáname bolo predzvesťou zmeny zahraničnej politiky USA.
Dúfam, že to bude znamenať odmietnutie politiky, ktorá odplácala teror terorom a zločin zločinom, politiky, ktorá v konečnom dôsledku otriasla medzinárodným právom.
Dúfam a chcem, aby to tak bolo. Problémom Európskej únie je, že mnohé európske štáty sa podieľali na bývalej politike pána Busha, ktorá odplácala zločin zločinom a mučenie mučením. Boli teda spoluvinníkmi tejto politiky. To je dôvod, prečo výbor pre vyšetrovanie letov CIA nemohol dokončiť svoju prácu: niektoré európske vlády skrývali svoje hanebné skutky, hanebné skutky zahraničnej politiky pána Busha. Práve preto musíme trvať na tom, aby bola voči nim vyvodená zodpovednosť. Americký ľud to urobil prostredníctvom volieb.
Dúfam tiež, že prezident Obama preukáže odvahu a postaví pred súd tých úradníkov, ktorí sa podieľali na mučení a ktorí nezákonne zadržiavali ľudí, pretože, dámy a páni, pre väzňov z Guantánama existuje z právneho hľadiska len jedno riešenie. Ak proti nim existujú dôkazy, mali by byť súdení. Ak dôkazy neexistujú, potom musia byť prepustení. A vládni úradníci USA musia prevziať zodpovednosť za ľudí, ktorí boli nezákonne zadržiavaní.
Tak je to v mojej krajine a tak je to v každej demokracii, ktorá je založená na demokratických právach. Ďakujem veľmi pekne.
Bruno Gollnisch
(FR) Vážený pán predsedajúci, myslím si, že nemáme byť ventilom pre svojvoľnú politiku, ktorú, žiaľ, Spojené štáty americké v tejto oblasti zámerne uplatňujú. Táto politika je v rozpore s našimi spoločnými západnými zásadami a uskutočňuje sa na cynicky zvolenom mieste, ktoré je pozostatkom koloniálnych čias. Neexistuje tam právny štát: ani podľa kubánskeho práva, ktoré, ako správne povedal pán Dillen, nezabezpečuje ochranu jednotlivca, ani podľa práva USA, ani podľa nášho spoločného dedičstva medzinárodného práva.
Myslím, že z právneho hľadiska je vec jasná. Ak proti niektorým väzňom existujú obvinenia z trestných činov podľa obyčajového práva, mali by byť súdení v riadnom súdnom procese. Ak sú podozriví napríklad z toho, že organizovali útoky z 11. septembra, mali byť o obvineniach, ktorým čelia, informovaní pred siedmimi rokmi, mali mať k dispozícii právnikov a mali byť postavení pred americké súdy. V Spojených štátoch amerických je ich dosť.
Ak sa ďalší považujú za vojnových zajatcov po zásahu spojeneckých síl v Afganistane, majú sa držať v podmienkach, ktoré ustanovujú právne predpisy týkajúce sa vojen, až kým sa vojnový stav oficiálne neskončí.
Ak existujú zadržaní, ktorí nepatria ani do jednej z týchto dvoch kategórií, treba ich prepustiť a poslať domov.
Počul som, že niektorí sú potenciálne nebezpeční, ale keby som ja osobne bol zadržaný na sedem rokov v úplnej izolácii, hoci by som možno na začiatku nebol potenciálne nebezpečný, na konci by som sa potenciálne nebezpečným určite stal. Domnievam sa, že je to prípad väčšiny ľudí, ktorí tam sú.
Ak niektorí nechcú ísť domov, môžu svojich väzniteľov požiadať o politický azyl. To je všetko, čo chcem povedať, a chcem tiež poďakovať pánovi Barrotovi za jeho prešetrovanie. Čas ukáže, že to bola najlepšia analýza nelegálnej prepravy väzňov.
Carlos Coelho
(PT) Vážený pán predsedajúci, pán úradujúci predseda Rady, pán Barrot, dámy a páni, Parlament viackrát žiadal zatvorenie väzenia v zálive Guantánamo. Pridali sa k nám aj ďalšie dve inštitúcie: Komisia a Rada. Teraz, keď bolo toto rozhodnutie prijaté, nedovoľme, aby vznikli pochybnosti o našom stanovisku. Srdečne blahoželáme prezidentovi Obamovi k tomuto rozhodnutiu, ktoré odôvodnil potrebou znovu dodať Spojeným štátom morálnu autoritu, ktorej sa v minulosti vo svete tešili.
Buďme konkrétni: rozhodnutie Bushovej administratívy otvoriť väzenie v zálive Guantánamo a program "mimoriadneho vydávania osôb" boli pre túto morálnu autoritu úderom. Účel nesvätí prostriedky. Porušovanie medzinárodného práva, mučenie, zakladanie tajných väzení alebo miznutie väzňov je neprijateľné. V štátoch, ktoré sa riadia zásadami právneho štátu, sú väzni postavení pred súd a majú právo na obhajobu. Bushova administratíva urobila chybu, keď sa dopustila tohto zneužívania, a chyby sa dopustili aj jej spoločníci, či už súhlasným potleskom, alebo hanebným mlčaním.
Ak Spojené štáty požiadajú Európsku úniu o pomoc, nesmieme ich odmietnuť, ako vlastne povedal aj pán Barrot, za predpokladu, že neohrozíme bezpečnosť našich občanov, ale bez použitia tejto skutočnosti ako zámienky pre nespoluprácu. Aj my potrebujeme spoluprácu Spojených štátov, aby sme objasnili zneužívanie, ktoré sa dialo v Európe, zistili, kto bol zaň zodpovedný a zabezpečili, aby sa tie isté zločiny v budúcnosti neopakovali. Musíme sa tiež opýtať členských štátov a európskych inštitúcií, čo urobili pre vykonávanie odporúčaní, ktoré Parlament prijal vo februári 2007, a v prípade potreby požiadať o vysvetlenie, prečo nič neurobili.
Keďže pán Fava sa tu zmienil o predsedovi Barrosovi, myslím si, že sme mu dlžní poďakovanie, pretože na rozdiel od Rady, ktorá Parlamentu odporovala, klamala a zatajovala informácie, Európska komisia sa správala lojálne a na našom vyšetrovaní plne spolupracovala.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Prezident Obama dodržal slovo. Jedným z jeho prvých politických krokov, ktorý nás prirodzene teší, bolo zatvorenie väzenia v Guantáname. Vlastne to bolo skôr oznámenie o zatvorení Guantánama, pretože nová vláda USA stojí pred ťažkou úlohou nájsť riešenie pre väzňov, ktorí tam ešte sú.
Treba predovšetkým určiť ich status a treba stanoviť, či ich možno všetkých prepustiť bez rizika. Nezákonne ich uväznila Bushova administratíva, ktorá tým zjavne porušila medzinárodné právo. Je to teda predovšetkým americký problém, ktorý musí vyriešiť Washington. Zatiaľ ešte nie je jasné, či USA požiadajú o pomoc európske krajiny a Európsku úniu, a bolo by trochu predčasné príliš predbiehať udalosti.
Dovolím si tiež nesúhlasiť s tými kolegami poslancami, ktorí si myslia, že už teraz máme poskytnúť prísľub na základe domnienky, že Európsku úniu k tomu viaže morálna povinnosť, pretože niektoré krajiny sa možno podieľali na preprave väzňov do Guantánama. To sa zakladá len na domnienkach. Nikdy sme neboli schopní dokázať, že na tom je niečo pravdy, a tiež nevieme, ktoré krajiny sa mali na tejto preprave podieľať, takže stavať na tom náš argument pre prijatie väzňov je podľa mňa trochu chabé a teší ma, že v uznesení to tak nie je.
Samozrejme, že by sme nemali vylúčiť možnosť, že USA ešte takúto žiadosť predložia, a v tejto veci zdieľam názor predsedu mojej skupiny. Ak bude žiadosť predložená, určite budeme musieť zareagovať priaznivo, so zreteľom na medzinárodné právo, ale tiež preto, že Európska únia musí v takýchto situáciách reagovať ľudsky.
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Vážený pán predsedajúci, Guantánamo je problém, ktorý nevytvorila Európska únia. Je to problém, ktorý by určite neexistoval, keby ho Európska únia, ktorá ho toľkokrát odsúdila, aj naozaj odmietla a keby sa pasívne, a niekedy aj aktívne, nepodieľala na samotnej existencii tejto čiernej diery medzinárodného práva. Napriek tomu je jasné, že my sme ho nevytvorili. Celkom určite však máme povinnosť spolupracovať na ukončení tejto situácie. Je to zrejmá povinnosť, ktorú by sme mali splniť.
Niet pochýb, že každým prípadom sa treba zaoberať osobitne. K väzňom z Guantánama nemožno pristupovať ako k jednoliatemu stádu. Sú to ľudia, ktorí majú práva, ale aj svoje osobné príbehy. Niektorí z nich sú zločinci, ktorí musia byť súdení, niektorí sú nevinní a niektorí sú nepochybne potenciálne nebezpeční.
Vzhľadom na svoje hodnoty a zásady, ako aj na svoju šľachetnosť sa Európska únia môže podieľať na vypracovaní spoločnej odpovede, ktorá tento problém pomôže vyriešiť a zároveň bude rešpektovať naše pravidlá.
Hélène Flautre
(FR) Vážený pán predsedajúci, podľa informácií CIA a mimovládnych organizácií prešlo v rokoch 2002 až 2006 portugalským teritoriálnym priestorom na ceste do Guantánama 728 väzňov. Aké čísla sú spojené so Španielskom, Talianskom či inými členskými štátmi?
Únia sa nedokázala postaviť proti výnimkám z medzinárodného práva v boji proti terorizmu, teraz sa však snaží spolupracovať na záväzkoch pána Obamu.
Tým sa vysvetľuje táto zatiaľ opatrná výzva poslancov, ktorá členské štáty žiada, aby prijali tých nevinných väzňov, ktorí sa zo strachu z mučenia nemôžu vrátiť do svojich krajín. Nedeje sa to zo solidarity ani z dobročinnosti, ba dokonca ani zo šľachetnosti, ale len z dôvodu dodržania našich medzinárodných záväzkov.
Okrem odkazu, ktorý vyslal pán Obama, dokáže sa Európa zdvihnúť, dokáže Európa nielen prešetriť, zamieriť a prevziať zodpovednosť, ale aj ukončiť nezákonnú spoluúčasť na mimoriadnom vydávaní osôb? Dokáže Európa zreformovať kontrolu svojich tajných služieb? Dokáže Únia rehabilitovať obete cestou zákonných postupov a odškodnenia?
Vítam vyhlásenie pána Barrota o zámere v tomto smere. Musím však povedať, že zatiaľ čo sa stále viac dozvedáme o tom, čo bývalý portugalský premiér tajil v rokoch 2002 až 2004, výsledky jeho iniciatív vo funkcii predsedu Európskej komisie na vytiahnutie Únie z tejto sivej zóny nezákonnosti pre nás zostávajú úplne neznáme.
(Predsedajúci prerušil rečníčku)
Jas Gawronski
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, som rád, že myšlienka o tom, že je vhodné, aby európske krajiny prijali väzňov z Guantánama, bola napokon uznaná, pretože táto myšlienka akýmsi spôsobom v pôvodnom uznesení mojej skupiny chýbala. Úplne súhlasím s pánmi Schulzom a Watsonom.
Prvý bod uznesenia sa zmieňuje o významných zmenách v politike Spojených štátov vo vzťahu k humanitárnym zákonom. Vidím, že sa črtajú určité zmeny, ale vidím aj významnú kontinuitu s politikou "nenávideného" Busha, keďže prezident Obama sa nevzdal programu mimoriadneho vydávania osôb a väzení CIA v cudzích krajinách. Dávam to do pozornosti českého predsedníctva, ktoré má, zdá sa, iný názor. Neželal by som ľuďom nadšeným pánom Obamom, aby sa dočkali predčasného sklamania.
Protiamerická propaganda, ktorá bola aktívna už pred dvoma rokmi vo výbore pre záležitosti CIA, sa vrátila v otázke na ústne zodpovedanie o letoch CIA v Európe. Poviem vám len jeden príklad: v jednom odôvodnení sa odhaľuje existencia tajnej organizácie CIA v Poľsku. Skutočnosť, že v takej krajine, ako je Poľsko, existuje organizácia CIA, by nemala byť šokujúca. Zvláštne by bolo, keby tam nebola. Myslím si však, že tých, ktorí sa podpísali pod túto otázku, rozčuľuje, že táto organizácia má byť tajná. Oni by stále chceli, aby tajné služby fungovali otvorene a bez utajenia a aby lietadlá CIA mali na trupe nápis "CIA", akoby to boli British Airways alebo Air France. Opäť sa obávam, že budú sklamaní. Dokonca ani pán Obama by nezašiel tak ďaleko.
Stavros Lambrinidis
(EL) Vážený pán predsedajúci, neľudské väzenie v Guantáname nemalo byť nikdy otvorené. Aspoň že sa teraz, zdá sa, zatvára, hoci všetky blahoželania prezidentovi Obamovi treba samozrejme obmedziť, ak sú správy z americkej tlače o pokračovaní neprijateľných praktík tajných únosov, vyšetrovania a väznenia v tretích krajinách pravdivé. Pokiaľ ide o to, aj Európa, žiaľ, očividne nesie zodpovednosť v súvislosti s bojom proti terorizmu. Jednou veľmi vážnou príčinou obáv je skutočnosť, že jediným národným parlamentom, ktorý pozval Európsky parlament, aby predniesol závery a odporúčania svojho výboru pre záležitosti CIA, bol americký Kongres. Ani jedna európska vláda, ani jeden národný parlament nás nepozvali. Nech to urobia hoci aj teraz, aby sa tento druh nezákonných postupov už nikdy nezopakoval.
Marco Cappato
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, problém Guantánama vytvorili Spojené štáty a prezident USA sa pripravuje na jeho vyriešenie. Musíme vedieť, či Európska únia bude mať právomoci a kompetencie, aby sa na riešení podieľala.
Európska únia musí spolupracovať. Naše členské štáty musia prijať väzňov, napríklad Ujgurov, a neustúpiť tlaku Číny. Ak to neurobíme, riskujeme, že v procese zatvorenia Guantánama budeme zohrávať bezvýznamnú úlohu.
Mohol by to byť nový začiatok pri odhaľovaní pravdy, zodpovednosti našich národných vlád, napríklad portugalskej vlády pod vedením predsedu Barrosa, a našej zodpovednosti vo vzťahu k skutočnosti, že návrh na exil pre Saddáma Husajna bol zamietnutý. Tento návrh bol jedinou alternatívou k vojne a naše vlády vrátane Spojených štátov ho zamietli.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Vážený pán predsedajúci, existenciu Guantánama skutočne umožnili okrem iných činiteľov aj tajné dohody a spoluvina mnohých európskych krajín vrátane Španielska. Je neprijateľné teraz povedať, že tento problém nie je naša vec. A je ešte neprijateľnejšie povedať, že zatvorenie Guantánama a s ním spojené dôsledky sú výlučne problémom vlády USA.
Lietadlá tajnej služby USA celé roky beztrestne lietali po Európe a prepravovali zadržaných a my sme sa tvárili, že to nevidíme. Mali by sme preto prijať zodpovednosť a nepožadovať len okamžité zatvorenie Guantánama, ale tiež prijať niektorých väzňov, ktorí sa nemôžu vrátiť do svojich krajín ani zostať v Spojených štátoch a žiadajú, aby ich mohli prijať iné krajiny vrátane európskych.
Portugalsko už sľúbilo, že to urobí, a ja sa domnievam, že je to čiastočne dôsledkom určitého pocitu zodpovednosti a viny. Vina Španielska je prinajmenšom taká istá, využívam preto túto príležitosť a vyzývam španielsku vládu, aby niektorých týchto ľudí prijala, aby prijala záväzok, ktorý prijalo Portugalsko a o ktorý nás žiada toľko organizácií. Zdôrazňujem, že to nie je len naša morálna povinnosť, ale aj naša politická zodpovednosť.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Boj proti terorizmu je najvyššou prioritou súčasnej spoločnosti. V mene tohto žiadaného cieľa sa však udiali chyby a prijali sporné rozhodnutia. Zatvorenie zadržiavacieho zariadenia na Guantáname, ktoré bolo v poslednom desaťročí škvrnou na obraze civilizovaného sveta, je spravodlivým rozhodnutím najvyššieho významu. V nadväznosti na toto opatrenie by teraz Spojené štáty mali vyriešiť situáciu ľudí, ktorí sú v súčasnosti držaní vo väzbe. Európska únia a Spojené štáty presadzovali, a stále presadzujú, dodržiavanie ľudských práv a rešpektovanie ľudskej dôstojnosti, a preto by mali spolupracovať na náprave chýb, ktoré sa stali.
Domnievam sa, že pred nastolením otázky prijatia väzňov v Európe je absolútne nevyhnutné sprístupniť všetky informácie týkajúce sa možnej teroristickej činnosti týchto väzňov alebo ich možného členstva v teroristickej skupine. Tieto informácie sa musia podrobne preveriť a zároveň sa musí objektívne vyhodnotiť, akú odozvu by mohla mať možnosť návratu väzňov do ich domovskej krajiny. Absolútne nevyhnutná je oficiálna žiadosť Spojených štátov a domnievam sa, že rozhodnutie prijať väzňov v Európe musí byť vecou členských štátov, ktoré však pri rozhodovaní musia mať na zreteli aj to, že túto zodpovednosť preberajú v mene Európskej únie.
Pokiaľ ide o zmienku pána komisára Barrota o Rumunsku, v minulosti sa vyskytli nepodložené obvinenia. Rumunsko však reagovalo na všetky otázky európskych inštitúcií, prijalo výbor pre záležitosti CIA a dodalo všetky príslušné informácie. Rumunský parlament vykonal vyšetrovanie a výsledky postúpil zainteresovaným stranám. Domnievam sa, že to celkom postačí. Domnievam sa tiež, že Rumunsko dalo primerané odpovede na úplne nepodložené obvinenia, ktoré boli vznesené.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Vážený pán predsedajúci, je nepochybné, že zodpovednosť za Guantánamo prináleží USA. Pomôcť Barackovi Obamovi a podporiť ho pri návrate k zásadám medzinárodného práva, ak nás o to požiada, je však aktom solidarity. Mám na mysli napríklad Ujgurov, ktorí sa nemôžu vrátiť do Číny. Musíme však myslieť aj na ľudí, ktorí v Guantáname strávili päť či sedem rokov. Nemôžeme rozhodnúť, či chcú, alebo nechcú žiť v USA. O tom musia rozhodnúť oni. Mesto Mníchov a Ujguri, ktorí tam žijú, by napríklad boli pripravení prijať týchto Ujgurov, podporovať ich a starať sa o nich, aby sa mohli vyrovnať so svojimi traumatickými zážitkami.
Treba však jasne povedať jednu vec. Je neprijateľné, aby bavorský minister vnútra, pán Joachim Hermann, povedal: "Každý, kto je zadržiavaný v Guantáname, musel spáchať zločin." V tomto prípade sa musí uplatniť právo na prezumpciu neviny. Ako hlava policajného orgánu by sa mal tento minister zbaliť a odísť. Policajtov v iných krajinách školíme, aby vo svojej práci uplatňovali presne toto právo na prezumpciu neviny, a nie aby vydávali unáhlené príkazy na streľbu. Mali by sme o tom starostlivo premýšľať.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Vážený pán predsedajúci, Guantánamo a jeho tajné väzenia predovšetkým nemali byť nikdy založené. Hlavnú zodpovednosť za zatvorenie väzenia a ďalšie zaobchádzanie s väzňami majú Spojené štáty, humanitárne dôvody a ohľady voči ľudským právam však hovoria za ich prijatie v členských štátoch. Každý členský štát sa na základe vlastných zákonov rozhodne, či ich prijme, alebo nie.
Zároveň chcem Parlamentu pripomenúť milióny utečencov na celom svete a utečenecké tábory, v ktorých ľudia žijú celé roky. Odvraciame pohľad, obraciame sa chrbtom. Aktívne premýšľanie o ľudských právach je, žiaľ, v EÚ selektívne.
Elmar Brok
(DE) Vážený pán predsedajúci, pán podpredseda Komisie, pán úradujúci predseda Rady, v máji 2006 som Guantánamo navštívil s pánom Mannom a pánom Ellesom. Veľmi jasne sme sa vyjadrili, že zriadením Guantánama bolo porušené medzinárodné právo aj ľudské práva.
Vtedajšia novozvolená nemecká kancelárka, pani Merkelová, povedala to isté v prítomnosti prezidenta Busha na svojej prvej návšteve vo Washingtone a žiadala tiež prepustenie pána Kurnaza. Domnievam sa, že rozhodnutie prezidenta Obamu je dobré a že pomôže obnoviť dôveryhodnosť Spojených štátov amerických a západného sveta ako celku. Musíme preto jednoznačne povedať, že otázka dôveryhodnosti má veľký politický význam.
Zároveň musíme konštatovať, že tamojších väzňov nemožno považovať za mierumilovných zástancov ľudských práv a že ich treba podľa toho posudzovať. Počas tejto rozpravy som niekedy mal celkom iný dojem. Musíme zabezpečiť, aby hlavnú zodpovednosť v tomto prípade prevzali Spojené štáty americké a aby vysvetlili, prečo mnohých týchto väzňov nemôžu prijať. Domovské krajiny týchto ľudí musia tiež vysvetliť, prečo ich nechcú prijať, alebo väzni musia dokázať, že sa do svojej domovskej krajiny nemôžu vrátiť, pretože by tam boli vystavení vážnemu prenasledovaniu.
Po tom všetkom môžeme začať uvažovať, či má Európska únia niektorých väzňov prijať. To však bude možné len po prešetrení miery rizika, ktoré každá jedna osoba predstavuje. Toto prešetrovanie sa nesmie uskutočňovať len na vnútroštátnej úrovni, pretože otvorené hranice v rámci Európskeho spoločenstva znamenajú, že na hodnotenie bezpečnostného rizika, ktoré títo ľudia môžu predstavovať, musíme uplatňovať európske normy.
Niekto dnes hovoril o utečencoch. Toto nie sú utečenci. Sú to väzni a my musíme preukázať, že nie sú nebezpeční, ak nechceme preberať nezodpovedné riziká. Domnievam sa, že by sme mali zabezpečiť, aby boli prijatí tí ľudia, ktorí majú spojenie s našimi členskými štátmi, ako napríklad pán Kurnaz v Nemecku alebo deväť ľudí, myslím, vo Veľkej Británii. Myslím, že Európska únia už prijala celkom 60 ľudí a na to by sme nemali zabúdať.
Ana Maria Gomes
Vážený pán predsedajúci, Portugalsko sa zasadzovalo za dohodu EÚ o presídlení osôb z Guantánama. Je to strategické pre transatlantickú solidaritu a aj humanitárne gesto voči ľuďom zbaveným podozrenia, ktorí museli strpieť zadržiavanie, mučenie a nespravodlivosť. Je to však aj povinnosť 14 štátov EÚ, ktoré sa dohovorili s Bushovou administratívou na mučení väzňov v Guantáname a tajných väzniciach, na čo už tento Parlament poukázal. Európska zodpovednosť za porušovanie zásad právneho štátu a ľudských práv sa nedá vymazať.
Pán predseda Barroso popiera, že by vedel o spolupráci jeho vlády pri prevoze väzňov na Guantánamo a do tajných väzníc, ale aj tak nikto neverí, že by jeho ozbrojené sily, polícia, spravodajská služba a administratíva boli také nekompetentné a dovolili, aby Spojené štáty systematicky zneužívali portugalský vzdušný priestor, moria a územie.
Zverejní pán Barroso zápisnice zo stretnutí svojich diplomatických poradcov a pani Condoleezzy Riceovej z čias, keď bol ešte premiérom, aby to objasnil? Zverejní pán Barroso právne stanovisko, ktoré si vtedy vyžiadal od svojho právneho poradcu, pána Carlosa Blanca de Morais, na zavedenie osobitných pravidiel námornej navigácie pre lode blížiace sa k vojenským plavidlám USA, ktoré prevážali väzňov cez portugalské vody?
Panayiotis Demetriou
(EL) Vážený pán predsedajúci, Európsky parlament svoje stanovisko ku Guantánamu vyjadril v osobitnom uznesení v roku 2006. Guantánamo nemalo byť nikdy založené a je potrebné ho zavrieť. Stanovisko Európskeho parlamentu k terorizmu je rovnako jasné. Proti terorizmu chceme bojovať všetkými právnymi prostriedkami, nie porušovaním ľudských práv a medzinárodného práva. Je pravda, že v boji proti terorizmu vzali Spojené štáty na seba najväčšie bremeno. Urobili však aj obrovské chyby. Založenie Guantánama bolo obrovskou chybou. Zaobchádzať so zadržiavanými osobami tak, ako to robili, bolo obrovskou chybou. Prevážať ich tak, ako to robili, bolo obrovskou chybou. To už v Parlamente odznelo. Dnes je dôležité, že prezident Obama sa správne rozhodol zatvoriť toto väzenie hanby, a toto rozhodnutie jednak hovorí o Amerike pekne a jednak zodpovedá histórii Ameriky i medzinárodného spoločenstva vo všeobecnosti.
Čo s tým má spoločné Európska únia? To, že chce podporiť a pomôcť pri implementácii tohto správneho rozhodnutia prezidenta Obamu. Európska únia by to však mala urobiť pod jednou podmienkou: že to neohrozí bezpečnosť jej občanov. Je to základná požiadavka a nech sa členské štáty rozhodnú akokoľvek, mali by sa tak rozhodnúť z tohto hľadiska.
Javier Moreno Sánchez
(ES) Pán Romeva, nemusíte sa obávať: španielska vláda bude spolupracovať, ako vždy. V tejto veci vám chcem pripomenúť, že španielsky minister zahraničných vecí, pán Miguel Ángel Moratinos, sa ako prvý dostavil pred vyšetrovaciu komisiu a zodpovedal všetky otázky vrátane tej vašej.
Tento Parlament už nejaký čas odsudzuje mučenie a neľudské, ponižujúce zaobchádzanie s väzňami na vojenskej základni Guantánamo v mene boja proti medzinárodnému terorizmu. Preto vítame rozhodnutie prezidenta Obamu pozastaviť procesy na štyri mesiace, ako aj jeho zámer do jedného roka zatvoriť toto väzenie natrvalo.
No aj keď zodpovednosť nesie vláda USA, Európska únia sa nemôže pozerať iným smerom, ale mala by ponúknuť pomoc, aby bolo zatvorenie záchytného strediska zaručené.
Ďalej by sme mali zvážiť možnosť prijatia väzňov pochádzajúcich zo štátov, v ktorých nie je zaručené rešpektovanie ľudských práv, ak nás o to Spojené štáty požiadajú.
Potom budeme musieť priniesť spoločnú európsku odpoveď, ktorej súčasťou bude aj španielska vláda, a pritom rešpektovať medzinárodný právny rámec a individuálne posudzovať právnu situáciu každého občana, každej zadržiavanej osoby - jej pôvod, zadržanie a aktuálnu situáciu.
Bogusław Sonik
(PL) Vážený pán predsedajúci, teroristi vyhlásili našej civilizácii krutú, krvavú a nekompromisnú vojnu. Chcú zničiť náš svet, ktorý je založený na rešpektovaní ľudských práv a na slobode. Útok z 11. septembra ukázal, že teroristi sú pripravení využiť úplne všetky prostriedky. Spojené štáty sa zaviazali brániť slobodný svet v mene nás všetkých. Úzka spolupráca medzi Európou a Spojenými štátmi je jedinou nádejou na úspech a zničenie teroristických sietí. Európa musí cítiť zodpovednosť za vojnu proti globálnemu terorizmu.
Je správne, že obhajcovia ľudských práv upozorňujú na porušovanie týchto práv a používanie ponižujúcich metód pri výsluchoch na Guantáname. Tieto metódy často predstavujú mučenie. Je tiež správne, že upozorňovali na zadržiavanie bez procesu a bez práva na obhajcu. Nesmú sa používať žiadne prostriedky, ktoré sa v zmysle podpísaných medzinárodných dohovorov považujú za neprípustné.
Novozvolený prezident Spojených štátov už vydal nariadenie zakazujúce mučenie osôb podozrivých z terorizmu počas vypočúvania. Je správne a náležité interpretovať to ako víťazstvo všetkých, ktorí na túto vec upozorňovali. V zmysle tohto nariadenia bude však stále možné unášať teroristov a na krátky čas ich zadržiavať v tranzitných krajinách. Stručne povedané, rešpektovanie dôstojnosti väzňov sa zlepšilo, ale zároveň musíme zachovať možnosť efektívneho paralyzovania teroristickej činnosti, inak by sme sa mohli stať bezmocnými.
Rád by som tiež Parlament upozornil, že na tom istom ostrove, na ktorom sa nachádza záchytné stredisko Guantánamo, sú politickí väzni zadržiavaní v takých väzenských podmienkach, ktoré porušujú všetky možné normy. Títo ľudia boli odsúdení na dlhé roky vo väzení, pretože sa odvážili oponovať komunistickej propagande tyranského Fidela Castra.
Čečenský národ bol vyvraždený pred našimi očami. Pokiaľ viem, Európsky parlament nezaložil samostatný výbor, ktorý by sa tým zaoberal. Spojené štáty uznali, že mučenie je neprípustné, ako aj existencia tajných väzníc. To by malo ukončiť rozpravu o tajných väzniciach a tranzitných letoch.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Vážený pán predsedajúci, boj proti terorizmu musí byť spoločným úsilím, ku ktorému by mali prispieť všetky demokracie, čiže nielen Európa, ale aj Spojené štáty a ďalšie krajiny.
Guantánamo nemá v ústavnom štáte čo robiť, lebo v ústavnom štáte má podozrivá osoba a dokonca aj osoba podozrivá z terorizmu právo na ochranu a spravodlivý proces zakladajúci sa na hodnotách, ktoré všetci vyznávame.
Oceňujem rozhodnutie prezidenta Obamu zatvoriť základňu v zálive Guantánamo, ale nemôže sa stať - nemalo by sa stať - že tento problém by mala riešiť predovšetkým Európa. Napokon, ľudia v zálive Guantánamo sú väzni a nemôžeme sa s nimi zahrávať. Môžeme pomôcť, ale ak pomôžeme, pokiaľ nie je inej cesty, bude to možné len na základe európskeho rozhodnutia, európskych noriem, ktoré musíme stanoviť spoločne. Mali by sme sa jednoznačne vyjadriť, že to zostáva americkým problémom, pri riešení ktorého by sme mohli byť nápomocní už len kvôli skutočnosti, že ľudské práva sú pre nás prvoradé.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Vážený pán predsedajúci, rozhodnutie nového prezidenta Spojených štátov zatvoriť väzenie na Guantáname je jedným z jeho prvých dôležitých a pozitívnych krokov, ktorý ma veľmi teší. Prezident Obama však nezrušil právo CIA zatýkať osoby podozrivé z terorizmu v zahraničí a premiestniť ich do provizórnych záchytných stredísk. Je to mimoriadne znepokojivé a túto vec je potrebné vyjasniť v spoločnom uznesení. Spoločné uznesenie dvoch najväčších strán v Európskom parlamente sa však o tomto nezmieňuje, a preto som nútený hlasovať proti tomuto spoločnému uzneseniu.
Genowefa Grabowska
(PL) Vážený pán predsedajúci, som presvedčená, že naše hlboko humanitárne uznesenie pomôže zmierniť nepriateľstvo medzi Európou a islamským svetom. Žiadam, aby bolo prijaté, a to najmä so zreteľom na situáciu môjho spoluobčana, ktorý sa stal obeťou vojny proti teroru, vojny oko za oko, zub za zub. Hovorím o poľskom občanovi vo veku 42 rokov, ktorého uniesli. Zajali ho v pohraničných oblastiach Afganistanu a Pakistanu. Pracoval tam ako geológ. Odvtedy ho v tejto oblasti zadržiavajú. Jeho príbuzní povedali, že vedia, že Piotr nie je dôležitou postavou vo svete špičkovej politiky, ale veria, že všetko, čo sa dá pre jeho prepustenie urobiť, sa aj urobí.
Týmto žiadam, aby sa zlepšenie vzťahov s islamským svetom využilo aj na ochranu a obranu našich občanov. Prejavme solidaritu a konajme v mene občanov Európskej únie, s ktorými zle zaobchádzajú, ktorých zadržiavajú, unášajú alebo zadržiavajú v táboroch.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Vážený pán predsedajúci, všetci sme bojovali za zatvorenie Guantánama a všetci vítame rozhodnutie prezidenta Obamu zatvoriť toto väzenie hanby.
Nemalo by sa stať, aby nás Spojené štáty museli prosiť o prijatie osôb zadržaných v Guantáname. Ako Európania verní hodnotám obhajovania ľudských práv si musíme splniť svoje záväzky, svoju povinnosť prijať osoby zadržiavané v minulosti.
V tlači sa objavujú správy, a teraz sa obraciam na Radu, že niektoré členské štáty ich nechcú veľmi prijímať. Preto chcem vyzvať Radu a najmä všetky váhajúce členské štáty, aby umožnili týmto zadržiavaným osobám prísť na ich územie.
Dámy a páni, chcela by som vám tiež povedať, že najhoršie by sme urobili, ak by sme nechali tento impulz, zatvorenie Guantánama, rozplynúť sa preto, že Európa nebola pripravená obstáť a nedalo sa s ňou počítať.
Colm Burke
Vážený pán predsedajúci, keďže veľa členských štátov EÚ sa previnilo svojou účasťou na procese mimoriadneho vydávania, myslím si, že krajiny EÚ vrátane Írska sú spoločne zodpovedné za prijatie určitého počtu nízko rizikových osôb zadržaných v Guantáname z USA v rámci presídľovania do EÚ.
Írsky minister spravodlivosti Dermot Ahern podmienil prijatie takých osôb súhlasom EÚ, ale Írsko nemusí čakať na smernicu EÚ, aby prijalo osoby zadržiavané v Guantáname. Sami sa môžeme rozhodnúť podpísať s USA bilaterálnu zmluvu, ako to urobilo aj Portugalsko.
Írsky minister spravodlivosti a írsky minister zahraničných vecí sa v tejto veci nevyjadrujú rovnako a vzhľadom na usadenie zadržiavaných osôb sa nezdá, že minister Ahern je pripravený zájsť tak ďaleko ako minister Martin. V tomto ohľade je teraz potrebné, aby írska vláda presadzovala jednotnú líniu. V duchu transatlantickej spolupráce a účasti na boji proti medzinárodnému terorizmu by malo Írsko zohrať svoju rolu a pomôcť novej administratíve USA pri zatváraní Guantánama.
Ioan Mircea Paşcu
Vážený pán predsedajúci, EÚ dlho žiadala o zatvorenie Guantánama. Teraz toto rozhodnutie prijala administratíva USA a od krajín EÚ sa očakáva, aby preukázali solidaritu a prijali týchto väzňov. Niektorí si však myslia, že solidaritu by mali v prvom rade preukázať krajiny, o ktorých ešte predtým tlač priniesla správu, že povolili zriadenie tajných záchytných stredísk CIA.
Rád by som znova zdôraznil skutočnosť, že takéto obvinenia nepodporujú žiadne dôkazy, a to ako v čase ich vznesenia, tak ani potom. Platí to aj pre pána Mateho, ktorý nepredložil žiadne dôkazy, ktoré by podporovali jeho obvinenia v tomto Parlamente. Ani vnútorné vyšetrovanie neprinieslo žiadne dôkazy potvrdzujúce tieto obvinenia. Ľudia si možno nepamätajú, že žiadny dôkaz sa vtedy nenašiel, no to by sa nemalo zneužívať a tvrdiť, že dnes už taký dôkaz existuje. Je to prinajmenšom cynická manipulácia na nejasné účely.
Zuzana Roithová
(CS) Vážený pán predsedajúci, celý svet víta plán Baracka Obamu zatvoriť Guantánamo, lebo je to symbol nemilosrdného zaobchádzania s ľuďmi - hoci sú to bezcitní teroristi alebo osoby podozrivé z najťažších zločinov. Niektorí však neboli ani len obžalovaní, ani riadne súdení. Prezident Obama urobil populárne gesto a teraz sa rozhoduje, čo s nimi urobí. Predovšetkým by mal presvedčiť americký Kongres, aby zmenil zákony tak, aby mohli byť väzni prevezení na pôdu USA a niektorí dostali novú identitu. Je to mimoriadne horúci zemiak: 60 väzňov z Guantánama sa po prepustení vrátilo k teroristickej činnosti, a preto by sa mal každý prípad preskúmať individuálne. Rokovanie českého predsedníctva o riešení Guantánama je aj príležitosťou zdôrazniť, že dialóg medzi USA, Európou a Kubou o zmenách na totalitnom "ostrove slobody" začína rešpektovaním ľudských práv, a to nielen väzňov na americkej základni. Tento dialóg by mal predovšetkým priniesť prepustenie politických väzňov na Kube a nevinným kubánskym občanom slobodu slova a pohybu.
Armando França
(PT) Zdá sa samozrejmé, že by sme mali rozhodnutiu prezidenta Obamu tlieskať: rozhodnutiu zatvoriť väzenie v zálive Guantánamo, zakázať mučenie a nezákonné vypočúvanie a zastaviť vojenské súdne procesy.
Môjho kolegu poslanca, ktorý tu už nie je, môžem však ubezpečiť, že Portugalsko ani socialistická vláda Portugalska sa necíti byť vinná. Socialistická vláda Portugalska nespolupracovala s Bushovou administratívou, práve naopak. Portugalská administratíva - portugalská vláda - práve teraz prostredníctvom iniciatívy ministra Amada predostrela možnosť a povinnosť Európskej únie a ďalších demokratických krajín prijať väzňov zo zálivu Guantánamo, proti ktorým nebolo vznesené obvinenie. Je to skutočne dôležité a je potrebné to vyzdvihnúť ako príklad, ktorý by mali ostatné členské štáty EÚ nasledovať. Rovnako je dôležité, aby zajtrajšie uznesenie prijali všetky strany Parlamentu, lebo jednotné rozhodnutie má väčšiu váhu.
Charles Tannock
Vážený pán predsedajúci, väzenie v zálive Guantánamo bolo potrebné v čase, keď ho Spojené štáty založili. Jeho zavretie je teraz vecou Spojených štátov. Som proti tomu, aby sa členské štáty EÚ zaplietli do neodvratných právnych komplikácií a aby naše bezpečnostné služby zaťažili bremenom, ktoré predstavuje prijatie väzňov zo štátov mimo EÚ, ktorí boli označovaní za nepriateľských bojovníkov.
Neľutujem zadržanie najnebezpečnejších teroristov, ktorí zamýšľali zničiť náš spôsob života, keď sa ukázalo, že to tak je. Jeden z najväčších nedostatkov Guantánama však je, že bránilo riadnemu trestnému konaniu proti osobám, ktoré v ňom boli zadržané. Riadne trestné konanie je napokon jediným spôsobom, ako vyriešiť situáciu väzňov v Guantáname, ktorí nie sú obyvateľmi štátov EÚ.
Keďže väzňov v Guantáname zajali Spojené štáty, Amerika je zodpovedná za to, aby ich súdila pred vlastnými súdmi alebo ich vrátila do krajín, z ktorých pochádzajú, ak sa dokáže ich nevina. Ak to prezident Obama so zatvorením Guantánama a ochranou Ameriky a jej spojencov myslí vážne, čomu by som sa potešil, jeho politika by mala byť práve taká.
Alexandru Nazare
(RO) V prvom rade, bez ohľadu na význam a výsledok diskusií o väzniciach CIA, ma veľmi teší záujem, ktorý preukázali poslanci Európskeho parlamentu a európski občania s ohľadom na bezpodmienečné rešpektovanie ľudských práv bez ohľadu na kontext.
Mučenie je neprijateľné a žiadne výnimočné okolnosti nedokážu zmeniť túto pravdu. Pokiaľ sa však v tomto kontexte bude aj naďalej zmieňovať Rumunsko, mám niekoľko poznámok. Rád by som vám pripomenul, že obvinenia, ktoré boli proti nám vznesené, zatiaľ nie sú podložené dôkazmi. Správa pána Martina je najlepším príkladom tohto prístupu. Obsahuje obvinenia voči Rumunsku, ktoré sú jednak kontroverzné a jednak nepodložené.
Rád by som zdôraznil tento precedens týkajúci sa spôsobu, akým boli proti Rumunsku vnesené obvinenia, pretože to môže poškvrniť aj imidž ostatných európskych štátov. Rád by som zopakoval, že pre členské štáty, ako je Rumunsko, je neprijateľné, aby sa ich názvy neustále a otvorene pretriasali v kontexte tejto rozpravy.
Reinhard Rack
(DE) Vážený pán predsedajúci, rád by som vyjadril súhlas so všetkými rečníkmi, ktorí chcú zabezpečiť, aby si Európa splnila svoju humanitárnu povinnosť a podporila najmä tých ľudí, ktorí boli udaní napriek tomu, že sa proti nim nenašiel žiaden dôkaz. Ide o typické azylové prípady.
Rád by som však členské štáty požiadal, aby sa nepokúšali konať samostatne, a toto by som rád zdôraznil. Európa sa musí naučiť hovoriť jednohlasne a konať jednotne. Pomohlo by nám to uspokojiť záujmy novej administratívy USA a správať sa v súlade s naším vlastným imidžom ako Európska únia so spoločnými hodnotami, ktoré nám ukladajú povinnosť konať spoločne.
Ville Itälä
(FI) Vážený pán predsedajúci, všetci si želáme zatvorenie väznice na Guantáname a teraz máme úžasnú príležitosť tak urobiť, keďže nový prezident Spojených štátov amerických ukázal, že si želá to isté.
Zodpovednosť nesú, samozrejme, najmä Spojené štáty, ale dúfam, že EÚ dokáže presadzovať jednotnú líniu a že členské štáty preukážu solidaritu a budú flexibilné do takej miery, že vezmú týchto väzňov do svojich väzníc, ak to bude možné a ak to bude v súlade s ich vlastnými podmienkami pre takýto postup.
Pridali sme sa k boju proti terorizmu, aby sme bránili ľudské práva. Teraz sa musíme zapojiť a pomôcť Spojeným štátom brániť ľudské práva.
Zbigniew Zaleski
(PL) Dámy a páni, táto minca má dve strany. Na jednej strane ide o právne aspekty. Myslím si, že občanov určitej krajiny by mali znova pustiť do ich rodnej krajiny. V prípadoch, v ktorých existujú nejaké prekážky, ako napríklad politické prenasledovanie, by možno pomohol nejaký humanitárny program. Rád by som tiež jasne povedal, že ak aj bude Portugalsko alebo iný štát súhlasiť a prijme 20 takých väzňov, nebude to znamenať, že títo ľudia budú chcieť v Portugalsku alebo v inej podobnej krajine zostať. Únia je teraz celok a tento problém je preto potrebné zvážiť. Napokon by sa mali uplatniť vhodné postupy, aby takí ľudia neboli viac označovaní za podozrivé alebo nebezpečné osoby. Pokiaľ sa tohto označenia nezbavia, nikto ich nebude chcieť prijať. Je to vážny problém, ktorý si zaslúži úvahu. Na záver chcem povedať, že tento problém sa týka hlavne Spojených štátov amerických.
Alexandr Vondra
úradujúci predseda Rady. - Vážený pán predsedajúci, v prvom rade by som sa vám chcel poďakovať za túto rozpravu. Myslím si, že bola veľmi užitočná. Ak by ste boli počúvali rozpravu na poslednom zasadnutí Rady v čase obeda, videli by ste podobnú vôľu vyriešiť tento problém, ale aj zhodnotenie, že problém, o ktorom hovoríme, je komplexný. Má morálny, politický, ale aj bezpečnostný a právny rozmer.
Všetci sa zhodneme, že rozhodnutie prezidenta Obamu zatvoriť Guantánamo je dobré a dôležité, všetci ho oceňujeme a prakticky všetci mu tu zaň tlieskate. Avšak teraz, keď hovoríme o následkoch a o tom, ako môžeme vyjadriť solidaritu - a náš záujem je konať v transatlantickom súlade - už samozrejme vidíme, že tento problém je komplexný. Martin Schulz povedal, že nemôžeme bojovať proti terorizmu a zároveň sa sporiť kvôli základným právam. Má úplnú pravdu, ale Hartmut Nassauer povedal, že sú tu dva rozmery: jeden je morálny a druhý sa týka bezpečnosti. Aj on má pravdu, a práve preto to musia ministri spravodlivosti a vnútra tiež prediskutovať. Z politického hľadiska to nie je len škriepka o morálnych aspektoch, ale ani by sme nemali k tomuto problému pristupovať len z dôvodu viny. Je to určite omnoho komplexnejšie.
Graham Watson hovoril o nutnosti vyjadrovať sa jednohlasne. Tiež má určite pravdu, ale zároveň - pretože toto sa týka aj právneho problému a otázky kompetencií - nemôžeme nútiť členské štáty, aby na požiadanie k sebe pozvali osoby zadržiavané v Guantáname. Ak by ste mali vyriešiť tento problém pozvaním takých zadržiavaných osôb k sebe domov - predstavte si, že by ste prevzali zodpovednosť ministrov vnútra - určite by ste si dvakrát premysleli, čo s týmto problémom urobiť. Určite si nemyslím, že Rada a členské štáty by mali k nemu pristupovať ako k nejakému politickému obchodu. Musíme zvážiť všetky prípadné dôsledky a súvislosti. Jadrom problému je jednoducho skutočnosť, že rozhodnutie zatvoriť Guantánamo je samozrejme v prvom rade zodpovednosťou Spojených štátov, krajiny, ktorá toto zariadenie vybudovala. Ale my máme - a musíme mať - dobrú vôľu vyjadriť solidaritu a pri riešení tohto problému spolupracovať.
Hovoríme tu aj o taktike. Mali by sme to ponúknuť na tanieri alebo by sme mali počkať, kým nás o to Spojené štáty nepožiadajú? Ak nás o to požiadajú, musíme byť pripravení a zareagovať. Z tohto dôvodu začala o tom Rada vážne rokovať už na druhý deň po rozhodnutí prezidenta Obamu. Nemyslím si, že by sme mali podceňovať otázku bezpečnosti - ako ste zdôraznili - keďže je jednoducho fakt, že niektorí väzni, ktorí boli prepustení, sa znovu zapojili do teroristickej činnosti, a je jednoducho fakt, že jeden z nich, pán Said al-Shihri, je teraz zástupcom vodcu al-Káidy v Jemene. Spojené štáty teda musia začať seriózne pracovať, aby objasnili, kto sú tí ľudia, a my sa musíme od nich odvrátiť.
Čo sa právneho hľadiska týka, myslím si, že by sme si mali uvedomiť, že rozhodnutie o prijatí cudzincov v členských štátoch EÚ je vnútroštátnou kompetenciou členských štátov. To je jedna vec. Druhou vecou však je, že tu máme dohodu, ktorú je potrebné prepracovať do európskeho rámca a v ňom zakotviť vnútroštátne rozhodnutie. V zmysle Schengenskej i Dublinskej dohody sa vyžaduje európsky prístup, pretože rozhodnutie jednotlivých členských štátov nejakým spôsobom ovplyvní bezpečnosť všetkých členov schengenského priestoru. Takže koordinovaný prístup vyplýva z interných pravidiel.
EÚ sa ďalej zaoberá možnosťou pomáhať USA pri presídľovaní a reintegrácii osôb, ktoré boli v minulosti zadržiavané, v tretích krajinách.
Niektorí ste sa pýtali na rýchlosť: môžeme konať ešte rýchlejšie ako teraz? Myslím si, že by sme nemali zabúdať, že rokovania sa ešte len začali. Trvajú ešte len jeden týždeň. Otázky, ktorými sa musíme zaoberať, sú skutočne komplexné a vyžadujú si určitý čas, hoci samotný prezident Obama požiadal o preskúmanie záznamov väzňov a na zatvorenie Guantánama stanovil termín v dĺžke jedného roka. Od Rady by sa nemalo očakávať, že dokáže všetky tieto komplexné problémy vyriešiť za niekoľko dní.
Ďalej je potrebné pamätať na to, že zodpovednosť za Guantánamo majú najmä USA. Hoci členské štáty tvrdia, že sú pripravené pracovať na koordinovanom prístupe, tento problém má bilaterálny rozmer, ako aj multilaterálny. Stanovisko príslušných členských štátov k presídleniu zadržaných osôb ešte nie je úplne jasné. Veľmi užitočné bude rokovanie ministrov spravodlivosti a vnútra, ktoré sa uskutoční neskôr tento mesiac. Protiteroristický koordinátor Gilles de Kerchove zatiaľ pracuje na rôznych návrhoch možností.
To je teda moje zhrnutie Guantánama, ktoré zabralo väčšinu času. Čo sa týka problému nezákonného zadržiavania, najobľúbenejšieho problému pána Favu, len zopakujem, čo už povedalo niekoľko mojich predchodcov: obvinenie týkajúce sa zaangažovanosti vnútroštátnych spravodajských služieb; za kontrolu týchto služieb zodpovedajú jednotlivé členské štáty a Rada nemá právomoc urobiť ešte niečo viac.
Jacques Barrot
Vážený pán predsedajúci, Komisia je z veľkej časti toho istého názoru ako pán Vondra.
Aj tak by som však rád povedal, že po tejto dlhej rozprave sa ocitáme v bode veľkého zlomu. Je to veľký zlom v boji proti terorizmu. Odteraz sa musíme snažiť k tomuto boju pristupovať s obnovenou morálnou autoritou za celú západnú spoločnosť, bojovať a pritom rešpektovať základné hodnoty a základné práva.
Európa musí viesť celé medzinárodné spoločenstvo k túžbe bojovať proti terorizmu v duchu tých istých základných hodnôt, kvôli ktorým sa tento boj vôbec začal. Je to veľký bod zlomu a vyhlásenie Parlamentu je v tomto ohľade mimoriadne užitočné, keďže predpokladá, že všetky členské štáty majú vôľu zúčastniť sa na tejto veľkej zmene.
Je však tiež pravdou, že zodpovednosť nesú v prvom rade Spojené štáty. Než oficiálne požiadajú o prevoz akejkoľvek zadržiavanej osoby do členského štátu EÚ, musia ju najprv preveriť. Je to naozaj základná podmienka. Spojené štáty nám musia poslať jasnú a odôvodnenú žiadosť pre každý jeden individuálny prípad. To je absolútny základ.
Nakoniec sa, samozrejme, každý členský štát sám rozhodne, či prijme osobu zadržiavanú v Guantáname, ale táto rozprava ukázala, že spolupráca na európskej úrovni je naozaj veľmi žiaduca.
Koordinácia bude dobrá na určenie právneho postavenia osôb zadržiavaných v minulosti a bude tiež potrebná na ochranu členských štátov v prípade diplomatických alebo iných žiadostí z krajín pôvodu týchto zadržaných osôb. Táto koordinácia bude potrebná, aby sme upokojili najmä tie členské štáty, a teraz mám na mysli to, čo povedal pán Nassauer, ktoré majú obavy o verejný poriadok a bezpečnosť.
Koordinovaný európsky prístup by nám pri rokovaniach so Spojenými štátmi konečne zabezpečil väčší vplyv na dostupnosť dokumentov a na procesy presídľovania. Potom by sme možno mohli finančne pomôcť a uľahčiť tak prijatie zadržiavaných osôb v niektorých členských štátoch.
V prítomnosti pána Vondru by som rád povedal, že s českým predsedníctvom budeme, samozrejme, úzko spolupracovať. Okrem toho s pánom de Kerchovem práve píšeme štúdiu, ktorá bude slúžiť ako základ pre rokovanie, ktoré sa uskutoční v Rade pre spravodlivosť a vnútorné záležitosti 26. februára.
Ďalej chcem tiež povedať, že návštevu Washingtonu s pánom Langerom, predsedom Rady ministrov vnútra, nepochybne využijeme na diskusiu s našimi americkými kolegami o otázkach, ktoré sa vzťahujú na zatvorenie Guantánama a o ďalšom postupe.
Týmto problémom sa teraz musíme veľmi vážne zaoberať a pripraviť sa z právneho hľadiska, aby sme ku každému prípadu pristupovali individuálne, keď nám Spojené štáty predložia svoju žiadosť. Musíme to brať veľmi, veľmi vážne a samozrejme vziať do úvahy aj túžbu po pozitívnej spolupráci v tomto novom boji proti terorizmu, ktorý bude zahŕňať aj dodržiavanie základných hodnôt, ktoré nás spájajú a ktoré musia spájať celý svet.
Všetkým vám ďakujem.
Predsedajúci
V súlade s článkom 103 ods. 3 rokovacieho poriadku som dostal tri návrhy uznesení o Guantáname. Návrh uznesenia o údajnom využívaní európskych krajín na prepravu a nezákonné zadržiavanie väzňov zo strany CIA bude oznámený neskôr.
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie o Guantáname sa uskutoční v stredu 4. februára 2009 a hlasovanie o údajnom využívaní európskych krajín na prepravu a nezákonné zadržiavanie väzňov zo strany CIA sa uskutoční v priebehu ďalšieho zasadnutia.
Călin Cătălin Chiriţă  
Rozhodnutie prezidenta Spojených štátov Baracka Obamu zatvoriť väzenský tábor na Guantáname má symbolický význam pre celý demokratický svet. Toto gesto ukazuje, že vo vojne proti terorizmu, ktorá sa vedie na obranu demokratických hodnôt Západu, sa nesmú ignorovať práve tieto hodnoty.
Proti terorizmu treba odhodlane bojovať, ale stále sa musia dodržiavať ľudské práva. Aj osoby podozrivé zo spáchania vážnych trestných činov majú právo byť súdené v regulárnom konaní nestranným súdom na jednoznačnom právnom základe a byť potrestané trestom primeraným ich zločinu.
Špekulácie spomínajúce Rumunsko v súvislosti s tajnými väznicami CIA sú absolútne nepodložené. Nik nedokázal podať dôkaz o ich existencii v Rumunsku. Rumunsko je verný spojenec USA v rámci NATO a zapája sa do boja proti terorizmu, a to najmä v Afganistane. Avšak rumunské orgány aj verejná mienka sa silno zasadzujú za dodržiavanie ľudských práv. Rumunskí občania, ktorí trpeli počas sovietskej okupácie a komunistickej diktatúry, sú proti každému porušovaniu ľudských práv.
Pedro Guerreiro  
písomne. - (PT) Nedávne rozhodnutia vlády Spojených štátov iba potvrdili - ako keby to bolo potrebné, čo sa už dlho pranieruje - existenciu siete sponzorovanej zo strany USA, ktorá sa venuje unášaniu, mučeniu a nezákonnému zadržiavaniu.
Tieto rozhodnutia sa nesmú brať ako zbavenie vlády Spojených štátov a vlád krajín Európskej únie od zodpovednosti za systematické porušovanie medzinárodného práva a najzákladnejších ľudských práv.
Tak ako predtým musíme žiadať úplne ukončenie týchto hanebných praktík a pravdivé vyšetrenie aj vrátane zodpovednosti vlád štátov EÚ, pokiaľ ide o využívanie ich vzdušného priestoru a územia na uväznenie a presuny protizákonne zadržiavaných väzňov, napríklad na americkú vojenskú základňu v zálive Guantánamo. Táto potreba je ešte naliehavejšia vzhľadom na správy, že nová americká administratíva nespochybnila utajené americké operácie označované ako "mimoriadne vydania" - inak povedané, protizákonne zadržanie a prepravu občanov.
Sme teda proti akejkoľvek dohode medzi štátmi alebo medzi Spojenými štátmi a EÚ o "transferoch väzňov" zadržiavaných na Guantáname. To neznamená, že rozhodnutia a požiadavky slobodne vyjadrené zo strany jednotlivcov, najmä čo sa týka udelenia azylu v Portugalsku, nemožno posúdiť v rámci dodržania národnej suverenity, portugalskej ústavy a medzinárodného práva vrátane práva na azyl.
Esko Seppänen  
Európska únia sa ukázala ako nepochopiteľne ľahostajné spoločenstvo, keď v kontexte medzinárodných organizácii nepodnikla žiadne zásadné diplomatické kroky odsudzujúce na základe ľudských práv protizákonné konanie, ktorého sa dopúšťali Spojené štáty americké.
Konanie nového prezidenta svedčí o tom, že táto činnosť sa z etických a morálnych dôvodov pokladá za protizákonnú a netolerovateľnú. Ide len o podporu protiprávneho správania Ameriky zo strany EÚ, keď EÚ poslušne nasledovala bývalého amerického prezidenta, a v očiach slobodných občanov EÚ to znamená toľko, že EÚ stratila svoju tvár a rešpekt. EÚ by sa mala hanbiť za neschopnosť konať.
