Vyhlásenie o konsenze o humanitárnej pomoci - Európska únia a humanitárna pomoc (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je spoločná rozprava o:
stanovisku Komisie k vyhláseniu o konsenze o humanitárnej pomoci, a
správe pána Cornilleta v mene Výboru pre rozvoj o Európskej únii a humanitárnej pomoci.
Louis Michel
člen Komise. - (FR) Vážený pán predsedajúci, vážený pán spravodajca, dámy a páni, rád by som začal poďakovaním pánovi Cornilletovi a zablahoželal mu k jeho správe, ktorá presne identifikuje výzvy, ktorým čelí humanitárne úsilie, a osobitne k tomu, že dokonale identifikuje postupy, ktoré je nevyhnutné zaujať voči európskemu humanitárnemu pôsobeniu. Táto správa je zásadným príspevkom k spoločnej práci Parlamentu, Rady a Komisie zameranej na realizáciu budúceho Európskeho konsenzu o humanitárnej pomoci. Naším spoločným cieľom je v spoločnej deklarácií všetkých troch inštitúcií formalizovať našu víziu a náš spoločný postoj k politike humanitárnej pomoci. Nepochybujem, že aktívne zapojenie Európskeho parlamentu je kľúčové pre úspech procesu prijímania deklarácie.
Dovoľte mi veľmi stručne zopakovať dôvod tejto politickej iniciatívy: v zásade sa humanitárny kontext v posledných rokoch zmenil a my sa tomu potrebujeme prispôsobiť, ak chceme, aby naše humanitárne akcie boli aj naďalej logické a účinné.
Čo sú hlavné zmeny a čo sú hlavné výzvy? Domnievam sa, že ich možno zhrnúť takto. Po prvé, existuje stále viac konfliktov a prírodných pohrôm a tieto si vyberajú stále viac ľudských životov. Konkrétne prírodné pohromy sú často spôsobované zmenou klímy: záplavy z nedávnej doby v Mexiku sú odrazom reality a rozsahu tohto znepokojujúceho trendu.
Po druhé, sme tiež svedkami rastu počtu zložitých kríz a významných zmien v povahe konfliktov. Napríklad metódy a prostriedky používané v ozbrojených konfliktoch stále viac komplikujú prácu humanitárnych organizácií. Riziká útokov a drancovania humanitárnej pomoci tiež patria do neblahej každodennej reality, či už ide o Dárfúr alebo Somálsko, Srí Lanku alebo Mjanmarsko, Kolumbiu alebo východ Konžskej demokratickej republiky. Sme tiež stále častejšie svedkami systematického porušovania medzinárodného humanitárneho práva a v dôsledku toho obmedzenia humanitárnych hodnôt.
Stále existuje riziko zamieňania politickej a humanitárnej agendy. Pevne verím, že Európska únia ako najväčší svetový darca - myslím, že je dôležité pripomenúť, že dohromady zodpovedáme za 40 % celosvetovej humanitárnej pomoci - ale aj ako politický pilier medzinárodného práva a multilateralizmu má, čo sa mňa týka, zvláštnu zodpovednosť za zaistenie efektívnej a náležitej humanitárnej pomoci. Môžeme a musíme konať ako politický katalyzátor a byť aj politickým meradlom a referenčným bodom. To je kontext, v ktorom sme sa takmer pred rokom rozhodli na úrovni EÚ spustiť iniciatívu na dosiahnutie jasného konsenzu o humanitárnej pomoci.
Tieto záležitosti správa pána Cornilleta jasne odráža a ja prirodzene podporujem kľúčové prvky, ktoré Európsky parlament chce pri príprave európskeho humanitárneho konsenzu zdôrazniť a obhajovať. Tento konsenzus a jemu zodpovedajúce monitorovanie zahŕňajúce všetkých 27 členských krajín EÚ a Spoločenstvo po prvý raz poskytne spoločné politické hodnoty, ciele a zásady podporované členskými krajinami a Komisiou, čo pomôže zlepšiť vzájomné sa dopĺňanie a koordináciu práce členských krajín a Komisie.
Aké sú hlavné prvky návrhu konsenzu? Prvým je rešpektovanie humanitárnych zásad: ľudskosť, nestrannosť, neutralita, nezávislosť. Samozrejme viete, čo to znamená.
Druhým prvkom je potreba posilniť rešpekt a uplatňovanie medzinárodného humanitárneho práva na medzinárodnej úrovni. Dovoľte mi v tomto smere povedať krátku anekdotu. Nebudem spomínať krajinu, ale pamätám sa, a nebolo to tak dávno, že som bol z humanitárneho pohľadu v mimoriadne dramatickej situácii uprostred vojenských operácií. Kládol som otázky jednému z popredných predstaviteľov tejto krajiny, ktorý bol zodpovedný za to, čo sa tam dialo, a povedal som mu: "Nedodržiavate medzinárodné humanitárne právo". Odpovedal mi skutočne hrozne: "To je pravda, ale toto je vojna". Je zrejmé, že medzinárodné humanitárne právo je koncipované presne pre čas vojny. Môžete si preto predstaviť, ako veľmi sa od neho vzďaľujeme, v istom zmysle bez jedinej reakcie, alebo ako sa stále viac a viac vzďaľujeme od jeho najzákladnejších noriem.
Po tretie, je dôležité zlepšiť prax a metódy darcov rovnako ako kvalitu partnerstva s humanitárnymi organizáciami tak, aby poskytovaná pomoc bola efektívnejšia.
Po štvrté, musí existovať dobrovoľný záväzok zo strany členských štátov posilniť vzájomné dopĺňanie a koordináciu humanitárnych akcií, a to je samozrejme ešte dôležitejšie po rozšírení na 27 členských štátov. Budúci konsenzus bude tiež musieť vytvoriť všeobecný rámec na vymedzenie vzťahu medzi humanitárnou pomocou a inými vonkajšími politikami EÚ. Celkovým cieľom potom je, aby humanitárne akcie EÚ boli konzistentnejšie a účinnejšie. To všetko výrazne prispeje k posilneniu medzinárodného systému pod záštitou OSN, čo je bod, ktorý by som rád zdôraznil. Krok k presadeniu európskeho postoja zjavne nemá za cieľ oslabiť ústrednú úlohu OSN, či s ňou súťažiť. Práve naopak: poslúži na posilnenie tejto ústrednej úlohy a je smutné občas vidieť istú zdržanlivosť voči tomuto európskemu konsenzu preto, že by konkuroval OSN. To rozhodne nie je pravda. Práve naopak: má za cieľ posilniť európsky pilier v rámci OSN, a to je úplná samozrejmosť.
Návrh vyhlásenia o konsenze jasne poukazuje na prvky konsenzu, ktoré budú do istej miery v budúcnosti formovať humanitárnu doktrínu Európskej únie. Rád by som poďakoval Parlamentu a portugalskému predsedníctvu za ich prácu počas rokovania o tomto texte. Teraz sa dostávame do záverečných etáp tejto trojstrannej procedúry, čo by nám malo umožniť naplniť našu ambíciu, aby toto vyhlásenie všetky tri inštitúcie spoločne podpísali 18. decembra.
Toto vyhlásenie o konsenze je len začiatkom procesu. Nie je to konečný cieľ, ale len začiatok procesu. Vieme, že tento prístup si vyžiada značné úsilie na zabezpečenie toho, aby sa naše slová zmenili na činy. Na tento účel plánujeme počiatkom budúceho roku predstaviť akčný plán zavádzania budúceho humanitárneho konsenzu. Počas mesiacov rozpravy k návrhu konsenzu Európsky parlament predložil niektoré veľmi špecifické návrhy a cítime, že je veľmi vhodné zahrnúť ich do akčného plánu, napríklad váš návrh na vytvorenie atlasu humanitárnej pomoci na základe modelu rozvojového atlasu.
Dovoľte mi pridať pár poznámok k dvom témam, ktoré poslancov tohto Parlamentu osobitne zaujímajú. Týkajú sa kvázi filozofických prvkov humanitárnej pomoci, ktoré sú v súčasnosti v centre istých debát a ktoré sú navyše prvkami vlastnej humanitárnej pomoci.
Prvou je otázka tzv. povinnosti chrániť. Podľa návrhu Parlamentu sme v návrhu textu konsenzu zdôraznili prijaté medzinárodné záväzky v tomto smere v rámci OSN a medzinárodného spoločenstva. Mal by som zdôrazniť, že humanitárne akcie a povinnosť chrániť sú založené na dvoch odlišných prístupoch moci a majú jeden dôležitý bod spoločný, a to zastavenie ľudského utrpenia. Musíme predísť zámene týchto dvoch prístupov, pretože by to mohlo poškodiť obraz humanitárnych činiteľov ako neutrálnych a nezávislých, ktorý je pre nás životne dôležitý na to, aby sme mohli pomáhať ľuďom postihnutým humanitárnymi krízami.
Koncept povinnosti chrániť je ešte stále pomerne nejednoznačný. Tento koncept bol v minulosti, a dokonca je aj dnes, veľmi úzko spojený s myšlienkou práva na zasahovanie a vojenskú intervenciu na humanitárne účely v extrémnych situáciách, napríklad ako prevencia genocídy. Avšak práve táto interpretácia je presne tým dôvodom, prečo niektoré režimy koncept povinnosti chrániť odmietajú: Chápu ho ako politickú zásterku Západu na ospravedlnenie ich imperializmu, na ospravedlnenie intervencií založených nie na humanitárnych základoch, ale na túžbe po moci. Občas dôjde k zámene medzi tuto doktrínou o povinnosti chrániť a ochrannými humanitárnymi akciami, ktoré sú okrem iného tradičnou súčasťou mandátu Medzinárodného výboru Červeného kríža. Túto aktivitu plne podporujeme prostredníctvom našej humanitárnej pomoci.
Správa pána Cornilleta kladie aj veľmi dôležitú otázku inštitučného rámca pre diskusiu o humanitárnej politike. Parlament menoval stáleho spravodajcu pre humanitárnu pomoc a my mu k tomu blahoželáme. Správa správne kladie otázku takýchto predstaviteľov v Rade. V mene Komisie vďačne uznávame významné úsilie portugalského predsedníctva o to, aby Rade poskytlo čas potrebný na prípravu konsenzu v pracovnej skupine. Inštitučné rozhodnutie zriadiť skupinu Rady, ktorá by sa zamerala na humanitárnu koncepciu, je samozrejme vecou členských štátov, úplne však súhlasím s pánom Cornilletom v tom, že je dôležité zriadiť príslušný orgán, ktorý by sa systematicky zaoberal humanitárnymi otázkami rovnocenne s ostatnými vonkajšími politikami Únie.
Humanitárna pomoc je neutrálna a nezávislá od akýchkoľvek politických alebo iných cieľov, ale to neznamená, že politika do nej nie je žiadnym spôsobom zapojená. Naopak, prvky a aktéri, ktoré ohrozujú humanitárne hodnoty, sú vo svojej podstate politickej povahy. Lisabonská zmluva jasne uznáva, že humanitárna pomoc je samostatnou kapitolou našej medzinárodnej činnosti a cítim, že by túto okolnosť mala odrážať inštitučná štruktúra.
V tomto zmysle musím povedať, že cítim, že tu existuje rastúci trend - ktorý zatiaľ nekritizujem, pretože neexistuje dôvod kritizovať ho, keď sa nič pochybné ešte nedeje - domnievať sa napríklad, že logistické kapacity vojsk by sa poľahky mohli do istej miery užšie zapojiť do humanitárnej oblasti.
Nebudem nič ihneď odmietať, ale hovorím, že by sme mali odmietnuť akékoľvek zásahy zo sektora, ktorý nemá humanitárny účel. Pochopím, že v istých špecifických prípadoch sa vojenská logistika používa na pomoc humanitárnych akcií. Nebudem však zapierať, že ja osobne by som uprednostňoval, ak by podobné akcie boli politickou zodpovednosťou ministrov zahraničných vecí, čo je prípad niektorých krajín, a nie aby boli uskutočňované pod záštitou jedného či viacerých ministrov obrany.
Táto diskusia bude pokračovať, ale cítim, že je v humanitárnej sfére stále častejšie vidieť odvetvia či logistiku - telesá - ktoré môžu nepochybne zmiasť.
Na záver, vážený pán predsedajúci, vážený pán Cornillet, dámy a páni, som potešený značným prínosom Európskeho spoločenstva v humanitárnom úsilí a vzdávam hold všetkým mužom a ženám, ktorí pracujú v teréne vo veľmi ťažkých podmienkach, aby mohli poskytnúť humanitárnu pomoc tým, ktorí ju potrebujú.
Pevne verím, že by tento konsenzus mal umožniť systematickejší, koordinovaný postup. Do istej miery je to základom doktríny a základných princípov a skutočne ponúka rámec pre stálu koordináciu na európskej úrovni. Na základe tohto budúceho konsenzu môžeme byť omnoho účinnejší, čo je napokon aj naším cieľom.
Thierry Cornillet
spravodajca. - (FR) Vážený pán predsedajúci, vážený pán komisár, dámy a páni, pokúsim sa neopakovať vynikajúce pripomienky, ktoré práve vyslovil pán komisár.
Dostávame sa do úplne nového prostredia. Do tej miery, ako to ústava umožňovala a ako to zjednodušená zmluva zahrnie, vytvoríme ucelenú politiku Únie, politiku humanitárnej pomoci, a ako pán komisár uviedol, sme najväčším svetovým zdrojom pomoci.
Práve v tomto prostredí je nutné túto správu preskúmať. Nie je to len odpoveď na oznámenie Komisie; je to pracovný dokument o konsenze dosiahnutom s mojimi kolegami. Po prvý raz zverejnia všetky tri inštitúcie spoločný dokument. Je to po prvý raz od prijatia nariadenia o humanitárnej pomoci v roku 1996. Nastal čas pre riadne premyslený text, ktorý bude všeobecným politickým vyhlásením našich troch inštitúcií o humanitárnej pomoci.
Rád by som vyzdvihol vynikajúcu spoluprácu, ktorá bola súčasťou tejto diskusie, a to v rámci Výboru pre rozvoj, kde bola moja správa jednohlasne prijatá, aj s Európskou komisiou a portugalským predsedníctvom..
Rád by som tiež zdôraznil, že poslanci tohto Parlamentu podporili 12 konkrétnych bodov plus bod týkajúci sa rozpočtu. Chcel by som ich tu načrtnúť, aby som mohol najprv vysvetliť, v akom rozsahu ich podporujeme a prečo, a aby som predovšetkým mohol povedať, že tieto body boli do konsenzu zaradené a že Európsky parlament bol spokojný so všetkými bodmi, ktoré žiadal.
Pokiaľ ide o prvý bod, úzko spojený s predošlou témou prírodných katastrof, žiadali sme nové vymedzenie humanitárnej akcie, pretože samozrejme existujú vojnové konflikty, ktoré svojou povahou nemôžu byť predvídané, a existujú prírodné pohromy, ktoré paradoxne začínajú byť predvídateľné, a to najmä kvôli zmene klímy. Vieme, že v niektorých krajinách ku katastrofe dôjde, hoci presne nevieme, kedy: jedným príkladom sú záplavy v juhovýchodnej Ázii. Verme preto, že hranice humanitárnej akcie možno položiť omnoho skôr vyškolením personálu a predbežným rozmiestnením. V neskoršej etape jasne uvidíme šedú zónu, ktorá môže existovať medzi tým, čo je ešte stále súčasťou humanitárneho úsilia, avšak už sa stáva rekonštrukciou a postupne sa stane rozvojovou pomocou.
Pevne sme verili, že tieto hranice by sa mali rozšíriť, čo by malo vplyv na rozpočet, o ktorom budem hovoriť neskôr. Ďalším dôležitým prvkom týchto hraníc, pokiaľ ide o Parlament, sú zabudnuté krízy, na ktoré zabudla verejnosť, nie však ľudia, ktorí žijú uprostred nich. Napríklad v Kolumbii je takmer rovnaké množstvo vysídlených ľudí ako v Dárfúre, a to si žiada našu pozornosť..
Druhým bodom je samozrejme vymedzenie humanitárnej pomoci a jej princípov, ktoré opäť zdôraznil pán komisár: ľudskosť, neutralita, nestrannosť, nezávislosť. Konsenzus tieto akčné princípy, na ktorých je humanitárna činnosť našich inštitúcií založená, vymedzuje.
A napokon sme zdôraznili zraniteľné skupiny, s osobitným dôrazom na ženy, rod a osobitú úlohu, ktorú ženy v oblasti humanitárnej činnosti hrajú. Chceli sme tiež zdôrazniť úlohu miestnych aktérov a občianskej spoločnosti. K tejto téme sa vrátim pri diskusii o potravinovej pomoci.
Pokiaľ ide o využitie vojenských zdrojov - a pán komisár sa v tomto bode vyjadril jasne - vojenské prostriedky, najmä logistické prostriedky - mám samozrejme na mysli vrtuľníky, ktoré môžu byť v prípade zásahu v prvej línii pri prírodnej katastrofe kľúčové - možno využiť len ako poslednú možnosť a v rámci mandátu, aby ich použitie bolo veľmi jasne vymedzené. Vždy existuje riziko, že sú stranou konfliktu alebo že sú považované za stranu ozbrojeného konfliktu a preto je dôležité sa na celú vec pozrieť dôkladnejšie. To isté sa týka civilnej ochrany: aj tu dúfame, že použitie prostriedkov civilnej ochrany bude vždy výnimkou a bude sa odohrávať v rámci jasných hraníc tak, aby sa zabezpečilo, že humanitárne úsilie nezakryjú intervencie aktérov, ktorí nie sú priamo aktérmi v prvej línii.
Tu v Európskom parlamente samozrejme podporujeme reformy v rámci OSN, ale s jednou výhradou, pán komisár. Dúfame, že prostriedky, ktoré sa majú vyčleniť na Centrálny fond reakcie v núdzi (CERF), sú dodatočné prostriedky. Neexistuje dôvod, prečo by maše inštitúcie mali byť zbavené možnosti byť hnacím motorom, najmä prostredníctvom GR ECHO. Ak členské štáty či iní aktéri chcú prispievať do fondov OSN na operácie v prvej línii, nesmie to byť na ujmu toho, čo sa už robí, ale malo byt o ísť mimo a nad tento rámec.
Ďalší aspekt, ktorý je pre nás veľmi dôležitý, je potravinová pomoc. Bola prirodzene zahrnutá do rámca humanitárnej pomoci, ale chceli sme zdôrazniť, že občas môže mať škodlivý vplyv tým, že naruší miestne trhy. Keď sa ponúkne riadne nepremyslená potravinová pomoc, môže porušiť princíp primo non nocere: "neškodiť". Je dôležité učiť sa z príkladu iných krajín, ktoré sú týmto vo svojej humanitárnej činnosti známe, aby sme nerobili rovnaké chyby.
Napokon chcem hovoriť o povinnosti chrániť. To, čo ste povedali, pán komisár, bolo veľmi dôležité a v plnej miere podporujeme vaše poznámky k právu na zasahovanie a potrebe zastaviť sa a premýšľať a k úplnému rešpektovaniu humanitárneho úsilia, čo by možno mohlo vyústiť do zvažovania sankcií na úrovni EÚ. Konečne sme si zabezpečili svojho predstaviteľa a ďakujeme, že ste to pripomenuli..
Jednoducho chceme, aby táto správa o konsenze nezahŕňala len súbor princípov, ale aj časový plán, v rámci ktorého budeme mať - a na tom sme sa dohodli - výročnú schôdzu, aby aj Parlament mohol hrať plnohodnotnú úlohu.
Vittorio Agnoletto
spravodajca Výboru pre zahraničné veci požiadaného o stanovisko. - (IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, Výbor pre zahraničné veci podporuje návrh medziinštitučného vyhlásenia o európskom konsenze o humanitárnej pomoci z pera pána komisára Michela, ale jednotlivé vlády 27 členských štátov ešte stále sledujú pri humanitárnej pomoci národné ciele, ktoré sa niekedy od európskych cieľov výrazne líšia.
Rada a členské štáty musia z humanitárnej pomoci spraviť morálny a politický imperatív inšpirovaný skôr účinnosťou tejto pomoci než národnými alebo postkoloniálnymi záujmami. Nemôžeme sa obmedziť na distribúciu ryže a chleba, akokoľvek to môže byť nevyhnutné. Humanitárnu pomoc EÚ musí sprevádzať politická a diplomatická aktivita, podľa ktorej bude dodržiavanie medzinárodného práva, najmä medzinárodného humanitárneho práva, prioritou tzv. prijímajúceho štátu. Princípy ľudskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti musia byť zabezpečené a oddelené od akejkoľvek aktívnej vojenskej intervencie v oblasti humanitárnej pomoci.
Neschopnosť dodržať tieto zásady by poškodzovala humanitárnych pracovníkov i dotknuté obyvateľstvo. Je tiež dôležité zapamätať si, že pri humanitárnych operáciách by sa mala venovať osobitná pozornosť najzraniteľnejším skupinám, akými sú ženy a deti.
Filip Kaczmarek
v mene skupiny PPE-DE. - (PL) Vážený pán predsedajúci, skupina Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a európskych demokratov privítala oznámenie Európskej komisie Európskemu parlamentu a Rade nazvané Smerom k európskemu konsenzu o humanitárnej pomoci.
Mali by sme pamätať na to, že Európska únia je najväčším poskytovateľom humanitárnej pomoci na svete. V roku 2006 uvoľnila 2 miliardy EUR na humanitárnu pomoc. Tieto finančné prostriedky priniesli pomoc viac než 100 miliónom jednotlivcov v 75 krajinách sveta.
Je ale tiež pravda, že potenciál Európskej únie nie je úplne vyčerpaný. Potvrdzuje to aj správa OECD, ktorá upozorňuje na štrukturálne nedostatky a na určité paradoxy vo vzťahu k aktivitám Európskej únie. Spoločné a jasné vyhlásenie troch najväčších inštitúcií Európskej únie je výnimočnou príležitosťou dosiahnuť politický konsenzus o spôsobe, akým by Európska únia mala reagovať na stále zložitejšie krízové situácie, ktoré sa objavujú po celom svete.
Vyhlásenie môže vytvoriť rámec a vymedzenie humanitárnej pomoci a sformulovať zásady a stratégie Európskej únie v oblasti poskytovania pomoci tím, ktorí ju najviac potrebujú. Toto vyhlásenie môže navyše pomôcť vytvoriť a prezentovať jednotné stanovisko Európskej únie na fórach zahŕňajúcich rôzne humanitárne organizácie. Okrem toho nám to umožní upriamiť pozornosť na skutočnosť, že Európska únia sa nezameriava len na prideľovanie humanitárnej pomoci, ale je zapojená aj do analyzovania dôvodov, prečo je takáto pomoc potrebná.
Kdekoľvek je to možné, snažíme sa pomôcť nájsť vhodné politické riešenie, ktorého prostredníctvom vyššie uvedené dôvody odstránime. Domnievam sa, že spravodajca pán Cornillet predložil vynikajúcu analýzu zložitého a komplikovaného kontextu, v ktorom sa humanitárna pomoc posledných 15 rokov poskytuje. Pán komisár Michel dnes na túto zložitosť taktiež poukázal.
Okolnosti sa menia a v dôsledku toho čelí Európska únia a medzinárodné spoločenstvo ako celok novým výzvam. Zmeny zahŕňajú zásadný rozdiel v povahe ozbrojených konfliktov a častejší výskyt prírodných katastrof, ktorých dôsledky sú stále bolestnejšie. Množstvo vnútorných konfliktov tiež rastie, a ich výsledkom je vyšší počet utečencov. Na mnohých miestach sa medzinárodné humanitárne právo ignoruje alebo úmyselne porušuje. Pracovníci patriaci k medzinárodným humanitárnym organizáciám sú vystavení stále väčšiemu ohrozeniu. Do poskytovania humanitárnej pomoci je zapojených stále viac subjektov.
Preto súhlasím s pánom spravodajcom, že doplnkový charakter, súdržnosť, efektivita a koordinácia humanitárnej pomoci na technickej a politickej úrovni medzi 25 členskými štátmi Únie je nevyhnutná. Ide skutočne o nevyhnutnú podmienku posilnenia postavenia Európskej únie ako hlavného medzinárodného poskytovateľa humanitárnej pomoci. Je tiež nevyhnutná pre rozvoj silnej európskej politiky v kontexte medzinárodných inštitúcií, politiky, ktorá bude lepšie zodpovedať rozpočtovým prostriedkom, ktoré Únia dáva k dispozícii.
Rád by som tiež spomenul takzvanú povinnosť ochraňovať. Podporujem názor pána spravodajcu, že Európska únia by mala pri premene tohto konceptu povinnosti na realitu zaujať vedúcu úlohu. Tento koncept zahŕňa prednosť diplomatických a preventívnych aktivít, podporu vlád pri napĺňaní povinnosti chrániť vlastný ľud, a uplatňovanie vhodného tlaku tam, kde je to potrebné. Tento tlak by mohol zahŕňať diplomatické a hospodárske sankcie. Použitie sily, napríklad vojenská intervencia, by malo byť krajným riešením a malo by sa využiť len vo výnimočných prípadoch a pri plnom rešpektovaní a dodržiavaní medzinárodného práva.
Alain Hutchinson
v mene skupiny PSE. - (FR) Vážený pán predsedajúci, vážený pán komisár, dámy a páni. Rád by som najskôr poďakoval nášmu kolegovi pánovi Cornilletovi za jeho prácu na tejto správe a za diskusie, ktoré v našom Výbore pre rozvoj viedol. Tiež by som rád poďakoval pánovi komisárovi za jeho trefnú analýzu na začiatku tejto rozpravy.
Správa o humanitárnej pomoci sa správne zameriava na ochranu humanitárnych pracovníkov a na prístup k obetiam, čo sú dve hlavné témy, ktoré humanitárna pomoc musí v súčasnosti riešiť a ktoré bude riešiť vo väčšej miere aj v budúcnosti. V tomto smere by som rád, podobne ako pán komisár, poukázal na skutočnosť, že zmeny toho, ako sú využívané ozbrojené sily, môžu zastrieť obraz humanitárnych aktérov. Zmätok spôsobený využívaním vojenských zdrojov na sprevádzanie humanitárnych pracovníkov má nevyhnutne za následok stratu imunity pre mimovládne neziskové organizácie a ich tímy, ktorú v teréne zvykli mať.
Navyše, aby bolo možné dostať sa k obetiam a vyžadovať istú mieru slobody prejavu, je dôležité nevzbudzovať dojem zapojenia do týchto konfliktov či závislosti od politík krajín pôvodu týchto organizácií. V oblastiach konfliktu spôsobili nedávne zmeny zložitejšie vnímanie pozície mimovládnych neziskových organizácií. Konkrétne v Dárfúre niekoľko medzinárodných mimovládnych neziskových organizácií vrátane Médecins du Monde, hovorí, že je pre nich stále ťažšie dostať sa k obetiam mimo tábory pre vysídlené osoby a že stúpa násilie voči ľuďom a humanitárnym pracovníkom. Ich manévrovací priestor závisí od opätovného potvrdenia ich nezávislosti od ozbrojených síl zapojených do bojov a od politickej situácie.
Je tiež dôležité všimnúť si, že stále väčší podiel finančných zdrojov humanitárnych mimovládnych neziskových organizácií prichádza od finančných inštitúcií, najmä od európskych inštitúcií. Táto situácia môže posilniť nedôveru voči týmto mimovládnym neziskovým organizáciám, ktorých činnosť môže byť niekedy zamieňaná za geostrategické usadzovanie darcovských krajín alebo Únie. Preto by som tu rád zdôraznil rast verejného financovania, ktorý vítame a ktorý je vynikajúci, nesmie však viesť k tomu, že tieto mimovládne neziskové organizácie budú využívané ako zálohy.
Za posledných 10 rokov bolo pri viac než 500 útokoch na operácie civilnej pomoci zabitých viac než 1 000 humanitárnych pracovníkov. Ak neurobíme všetko, čo je v našich silách, aby sme garantovali nezávislosť mimovládnych neziskových organizácií, ich schopnosť pracovať sa nepochybne zníži a v dôsledku toho sa výrazne obmedzí počet oblastí, kde sa uplatňuje medzinárodné humanitárne právo.
Prístup médií znamená, že sa dnes celý svet zameriava na Zoe's Ark, veľmi malé amatérske združenie v porovnaní s obrovskou väčšinou humanitárnych operácií vykonávaných uznávanými štruktúrami, ktorých pracovníci majú veľkú odvahu a výrazné ľudské a profesionálne kvality. Tento izolovaný prípad preto nesmie zdiskreditovať všetkých aktérov humanitárnej pomoci. Naopak nám pripomína, že pre humanitárnu činnosť je zásadne dôležité, aby bola vedená prísne v súlade s medzinárodným humanitárnym právom a rezolúciami Bezpečnostnej rady OSN.
Preto vítame skutočnosť, že európsky konsenzus, ktorý bude prijatý na najbližšej schôdzi, obsahuje našu žiadosť o vytvorenie formálnej štruktúry v Rade, ktorá bude výslovne zodpovedná za humanitárne záležitosti a za každoročné vyhodnotenie konsenzu a sprievodného akčného plánu.
Toomas Savi
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, najprv by som rád odkázal na odsek 21 správy pána Cornilleta, v ktorom sa domnieva, že konsenzus by mal uznať a presnejšie vymedziť rôzne úlohy, mandáty a porovnateľné výhody rôznych humanitárnych aktérov.
V prípade nových členských štátov existujú niektoré krajiny vrátane mojej vlastnej, ktorých práca by bola najefektívnejšia v spolupráci s ostatnými, pri spoločnom využívaní schopností a prostriedkov a individuálnych znalostí. Ak by sa to uviedlo do praxe, mohlo by to priniesť úžitok humanitárnym aktivitám EÚ a umožniť novým členským krajinám, aby sa do európskych politík viac zapojili. Európska únia by však mala byť pripravená začať centralizovať svoje agentúry z dôvodu čo najlepšej koordinácii svojich aktivít.
Druhý bod, ktorý by som tu rád predniesol, je, že príspevok nových členských štátov do humanitárnej pomoci je pomerne skromný. Nové členské štáty, ktoré ešte pred dvadsiatimi rokmi záviseli od rozvojovej a humanitárnej pomoci, teraz bohatnú vďaka rýchlemu hospodárskemu rastu. Odporúčam týmto krajinám, aby podstatne zvýšili svoj príspevok a aby si uvedomili, že ide o príležitosť pomôcť menej rozvinutým krajinám rovnakým spôsobom, akým prednedávnom rozvinutý svet pomohol im.
Ewa Tomaszewska
v mene skupiny UEN. - (PL) Vážený pán predsedajúci, presvedčenie, že je morálnou povinnosťou poskytnúť humanitárnu pomoc obetiam krízových situácií, je v súčasnosti v európskych spoločnostiach veľmi rozšírené. Mali by sme byť hrdí na to, že Európska únia je najväčším darcom pomoci.
Avšak vzhľadom na rozsah prírodných katastrof a iných krízových situácií sa často stáva, že pomoc je nedostatočná, alebo že dochádza k jej meškaniu. Niekedy sa pomoc nedostane k tým, ktorí ju najviac potrebujú. Účinnosť pomoci by sa výrazne zvýšila lepším organizovaním vrátane spolupráce s inými darcami pomoci, jasnými zásadami a jednoznačnými kritériami. Je dôležité koordinovať humanitárnu pomoc a rozvojovú pomoc. To dá príjemcom príležitosť stať sa sebestačnými, čo znamená, že v budúcnosti nebudú od pomoci závislí. Preto je Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci taký dôležitý. Ďalšia relevantná úvaha sa týka požiadavky na ochranu dobrovoľníkov pred násilím.
Kyriacos Triantaphyllides
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, v správe, o ktorej dnes rokujeme, sa zdôrazňuje, že humanitárna činnosť EÚ sa musí riadiť zásadami tak, ako sú vymedzené pravidlami a osvedčenými postupmi v oblasti humanitárnej pomoci. Keď niečo takéto čítame, môžeme sa zamyslieť nad dvojtvárnou úlohou EÚ, ktorá jednou rukou dáva a druhou berie. Takým prípadom je Palestína. Sem dávame peniaze, aby sme sa mohli chvastať naším humanitarizmom, a pritom súčasne naša zahraničná politika hospodársky aj sociálne marginalizuje 1,5 milióna ľudí bez toho, že by sme im do budúcnosti dali nádej na zlepšenie. Morálnym poučením by malo byť to, že humanitárna pomoc bez realistickej zahraničnej politiky nedáva zmysel: obe idú ruka v ruke. Nastal čas, aby sa v tomto smere Komisia zobudila.
Kathy Sinnott
v mene skupiny IND/DEM. - Vážený pán predsedajúci, v posledných rokoch došlo k mnohým prípadom humanitárnej krízy, a rovnako tak k mnohým programom núdzovej pomoci. Každý deň ľudia trpia nedostatkom potravín a chorobami, každý rok dôjde k početným prírodným katastrofám, ktoré zanechajú tisíce ľudí bez prístrešia a bez možnosti návratu k normálnemu životu.
Základnou otázkou v takýchto krízach je zaistiť bezpečnosť oblasti a ľudí, postarať sa o zdravotnícke potreby a zabezpečiť jedlo, vodu a prístrešie. Tieto okamžité záležitosti sú primárne a všetko úsilie by malo smerovať k nim. Bohužiaľ, obete majú obmedzený prístup k humanitárnej pomoci a životy humanitárnych pracovníkov sú vystavené riziku kvôli rastúcemu vnútornému konfliktu v niektorých krajinách.
Niekedy, keď je bezprostredná kríza zažehnaná a končí pomoc, sa utrpenie môže opäť stať akútnym, pretože nič, čo by ľuďom pomohlo rekonštruovať a z dlhodobého hľadiska sa stať nezávislými, nebolo vytvorené. Toto je naša najdôležitejšia povinnosť: pomôcť iným v čase, keď pomoc najviac potrebujú. Problémy tohto druhu by nemali pokračovať a musíme nájsť inú cestu, ako pomôcť v krátkodobom aj dlhodobom horizonte.
Zuzana Roithová
(SK) Vážený pán predsedajúci, veľmi oceňujem profesionálnu úroveň správy pána Cornilleta o humanitárnej pomoci. Potreba tejto pomoci neklesá, zvyšuje sa početnosť a rozsah prírodných katastrof, neubúda ozbrojených konfliktov v rozvojových krajinách a mení sa ich charakter. Humanitárni pracovníci často čelia útokom a iným prejavom porušovania medzinárodného práva. 40 % celkových svetových prostriedkov na humanitárnu pomoc poskytujú Európania - priamo, prostredníctvom členských štátov či cestou Európskej únie- Vlani to boli 2 miliardy EUR. To je dosť na to, aby sme sa usilovali o efektívnejšie poskytovanie tejto pomoci, vieme, že by mala byť systematická a dobre koordinovaná s ostatnými aktérmi.
Stotožňujem sa s názorom, že humanitárna pomoc má byť prepojená aj s rozvojovou pomocou, a mali by ju sprevádzať aj politické a diplomatické aktivity, najmä preto, aby sme ochránili humanitárnych pracovníkov a aby sa vôbec dostali na miesto zásahu.
Je zaujímavé, že podľa prieskumov podporuje poskytovanie humanitárnej pomoci deväť z desiatich Európanov a polovica z nich sa domnieva, že poskytovanie pomoci na úrovni Únie je efektívnejšie. Je teda logické, že tento rok bola humanitárna pomoc povýšená na politiku Európskej únie so svojimi právami. Je to však aj veľký záväzok. Musíme si uvedomiť, že humanitárna pomoc nie je riešením kríz, nemala by mať vplyv na miestnu politiku a obchod, mala by byť nezávislá od politických okolností. A preto sa úplne stotožňujem so zásadami pre jej poskytovanie, akými sú ľudskosť, nestrannosť, neutralita, nezávislosť, naliehavosť a účinnosť. Podporujem tiež myšlienku ústredného fondu pre naliehavé zásahy, pretože katastrofy si vyžadujú rýchly zásah, a predovšetkým podporujem spoločný rámec Európskej únie pre posudzovanie potrieb.
Corina Creţu
Vážený pán predsedajúci, najprv by som rada zablahoželala nášmu spravodajcovi pánovi Cornilletovi za jeho tvrdú a cennú prácu na túto veľmi zložitú tému. Rada by som tiež privítala pána komisára Michela a podporila jeho výzvu na dobrú spoluprácu s naším Výborom pre rozvoj.
Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci bude hrať veľmi dôležitú úlohu pre rozvoj v regionálnych politikách. Myslím, že je veľmi dôležité, aby bol schválený spoločne Radou, Parlamentom a Komisiou. Týmto chceme potvrdiť náš záväzok voči humanitárnym zásadám a položiť základy užšej spolupráce tak, aby sme mohli zaistiť čo najefektívnejšie vykonávanie humanitárnej pomoci EÚ v nadchádzajúcich rokoch a pomôcť mnohým ľuďom, ktorí trpia v humanitárnych krízach.
Ako členka Výboru pre rozvoj som potešená tým, že konečný text obsahuje kľúčové prvky ako jasné uvedenie rezolúcie OSN o povinnosti chrániť, a že berie do úvahy špecifické potreby zraniteľného obyvateľstva, najmä detí, žien, starých ľudí a chorých a postihnutých. Možnosť každoročnej revízie opatrení humanitárnej pomoci sa v texte tiež spomína, čo je veľmi dôležitý bod, ktorý umožňuje humanitárnu odpoveď založenú na financovaní primeranom potrebám. Text navyše spomína myšlienku využitia miestnych podporných kapacít a mimovládnych neziskových organizácií pôsobiacich v oblasti, čo umožňuje využiť kvalifikáciu a znalosť miestnych podmienok na rýchlejšiu a lepšiu odpoveď na naliehavé humanitárne potreby.
Nesmieme zabudnúť, že prírodnými či ľuďmi spôsobeným katastrofami najviac trpia tí, ktorí sa už beztak nachádzajú v nestabilnej situácii kvôli chudobe. Žijú hlavne z rozvojových krajinách a majú len málo možností na lepší život. Je preto dôležité, aby Európska únia vyslala odkaz solidarity a podpory. Aby sa tak stalo, je nevyhnutná adekvátna, rýchla a efektívna odpoveď na humanitárne stavy núdze. Lepšia koordinácia je dôležitá aj na dosiahnutie lepšej väzby medzi pomocou, rehabilitáciou a rozvojom tak, aby sa zabezpečilo, že následky katastrofy si vyžiadajú čo najmenej ľudských životov.
Olle Schmidt
(SV) Vážený pán predsedajúci, rád by som poďakoval pánovi spravodajcovi za dobre vyváženú správu na veľmi dôležitú tému. Len málo vecí je pre Úniu dôležitejších než schopnosť reagovať, a to reagovať energicky, keď niekde vypukne vojna či keď sa vyskytne prírodná pohroma. EÚ má vôľu a schopnosti, ale chce to viac.
Dovoľte mi dotknúť sa dvoch citlivých bodov. Po prvé, v určitých prípadoch je podľa môjho názoru rozumné byť schopný použiť vojenské korky na ochranu humanitárneho úsilia. V Dárfúre je na zabezpečenie humanitárneho úsilia nutná priama ozbrojená ochrana. Tu musíme predovšetkým zvážiť výsledok - záchranu životov.
Po druhé, pomoc možno použiť na propagáciu demokratického vývoja. Tu musíme tiež zvážiť výsledky. Dovoľte mi uviesť konkrétny príklad, ktorý pán komisár veľmi dobre pozná. V Eritrei je švédsky novinár už viac než šesť rokov väznený proste preto, že uplatnil svoju slobodu prejavu. Tridsať švédskych šéfredaktorov teraz žiada, aby bol daná do súvislosti švédska pomoc a uväznenie Davida Isaaka, ako sa tento novinár volá. Som naklonený tomu stáť pri nich. Eritrea by mala vedieť, že ochota poskytnúť pomoc môže zmiznúť, ak sú demokratické zásady pošliapané tak flagrantne ako tam.
Jaromír Kohlíček
(SK) Vážený pán komisár Michel a vážený pán Cornillet, ďakujem vám za odvedenú prácu. Milé kolegyne, vážení kolegovia, veľmi potrebný a cenný materiál je znehodnotený hneď v názve. Európska únia je geograficky len polovicou Európy. Alebo snáď už niekto o návrhu Komisie rokoval s krajinami mimo Európsku úniu? Minimálne s Ruskom, Ukrajinou, Tureckom, Kazachstanom, Srbskom, Bieloruskom atď.? Isteže nie, bohužiaľ. Preto odporúčam s podobnými rokovaniami ihneď začať. Áno, som za prijatie tejto veľmi peknej, potrebnej rezolúcie. Ako budeme podporovať jej plnenie vo väzniciach našich transatlantických spojencov na Guantáname či v Afganistane? Alebo s ich postupom v rámci prehlbovania transatlantického spojenectva súhlasíme? Áno, rezolúcia je potrebná a správna. Zamyslime sa ale nad tým, ako dokázať, aby humanitárne princípy boli uznávané a v praxi uplatňované aj našimi partnermi za veľkou mlákou. Inak budeme v mnohých prípadoch riešiť problémy, ktoré niekto iný spustil.
Luis Yañez-Barnuevo García
(ES) Vážený pán predsedajúci, svoju reč dnes večer chcem v duchu slov hovorcu mojej skupiny pána Hutchinsona zabaliť do poďakovania pánovi Cornilletovi, ako aj pánovi komisárovi za jeho návrh a jeho reč, a takto zabalenú ušetrenú minútu chcem darovať vám, pán komisár.
Mimochodom, pán Borrell mi povedal, že komisár Michel predviedol minulý týždeň na schôdzi v Lisabone brilantný výkon.
Vážený pán predsedajúci, ušetril som jednu minútu.
Louis Michel
člen Komisie. - (FR) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, rád by som vám v krátkosti poďakoval za veľmi širokú podporu správ pána Cornilleta a stanovísk Komisie.
Odpoveďou na zabudnuté krízy je práve lepšie rozdelenie práce. Je jasné, že ak neexistuje žiadna deľba práce a humanitárna pomoc či rozvoj závisia od politických príležitostí, od zahraničnej politiky krajiny, potom budete prirodzene mať zabudnuté krízy a osirotené krajiny; preto je deľba práce jedinou odpoveďou.
Napríklad myšlienka humanitárneho atlasu, podobne ako rozvojového atlasu, ktorý výborne napreduje a už sa uplatňuje, je zrejme dobrým riešením. Súhlasím tiež s mnohými rečníkmi, ktorí odkazovali na potrebu zdôrazniť kľúčovú úlohu miestnych aktérov a zapojenie občianskej spoločnosti.
Pokiaľ ide o Centrálny fond reakcie v núdzi (CERF), úplne súhlasím - a povedal som to pri mnohých príležitostiach v OSN, v Úrade OSN pre koordináciu humanitárnych záležitostí (OCHA), každému, a v tejto veci poznáte moje stanovisko- Úrad humanitárnej pomoci Európskej komisie (ECHO) neprispeje do CERF, kým nebudú k dispozícii ďalšie prostriedky. ECHO každý rok minie všetko, čo má na humanitárnu pomoc k dispozícii, a ak bude príspevok ECHO nevyhnutný, mal by sa k tejto sume pridať.
Po druhé, ECHO je v skutočnosti európskym CERF. Na to je potrebné pamätať. Preto nie je tak veľmi potrebné. ECHO je rovnako pružné - kiež by som mal rovnakú pružnosť v sektore rozvoja! - a možno ešte pružnejšie než CERF. Po tretie, bol by som rád, ak by sa OSN vo vzťahu k humanitárnej pomoci zamerala na svoj hlavný predmet činnosti, čo je predovšetkým koordinácia humanitárnej pomoci, a práve tam je priestor pre zapojenie OCHA. I tu sa ešte musí veľa spraviť.
Pán Hutchinson položil dôležitú otázku o popise, alebo do určitej miery označení - hoci to by mohlo byť nebezpečné slovo - pre mimovládne neziskové organizácie a aktérov z občianskej spoločnosti. Súhlasím s ním, že nemôžeme mimovládne neziskové organizácie postaviť na pranier len kvôli tomu či onomu združeniu. Mal by som letmo zmieniť, že Komisia združeniu Zoe's Ark nikdy neprispela, ani ho nefinancovala ani nevyužívala v teréne, a chcem, aby ste to vedeli, aby sme predišli akémukoľvek nedorozumeniu.
Keď už som to povedal, otázka, ktorú ste mi položili, núti zamyslieť sa nad otázkou, o ktorej by sme asi mali diskutovať s mimovládnymi neziskovými organizáciami - a ja už som tú príležitosť mal - konkrétne nad vytvorením vysokého orgánu mimovládnych neziskových organizácií a aktérov z občianskeho sektoru, ktorý by tvorili výlučne zástupcovia mimovládnych neziskových organizácií a občianskeho sektora. V tomto vysokom orgáne teda nemajú byť zastúpené žiadne verejné orgány, a videl som, že Bernard Kouchner na tento návrh reagoval. Do istej miery by mohol byť modelovaný podľa toho, čo poznáme napríklad ako lekárska komora či profesijné komory, ktoré samy riešia mnoho potenciálnych problémov podľa profesijného a etického kódexu. To je jeden návrh, ktorý predkladám, hoci by asi stálo za to pozrieť sa naň podrobnejšie.
Pokiaľ ide o nové krajiny, teší ma, že existuje veľká ochota, najmä v niektorých z nich - mám na mysli najmä Českú republiku - prejavovať medzinárodnú solidaritu prostredníctvom väčšej humanitárnej pomoci v budúcnosti.
Je tiež dôležité zdôrazniť, že šesť členských štátov (z EÚ 25) samotných poskytuje 49 % celkovej pomoci EÚ a že podiel ostatných 19 členských štátov tvorí 18 % z celku. Odhodlanie v humanitárnej oblasti teda zďaleka nie je vyvážené.
Čo sa týka Palestíny, nemyslím si, že Európska únia jednou rukou dáva a druhou berie. Existujú samozrejme otázky týkajúce sa skutočnosti, že naša rozvojová a najmä humanitárna pomoc sú často v zajatí situácie v Palestíne, nemyslím si však, že by si Európska únia, a už vôbec nie Komisia, zaslúžili obvinenie z toho, že si berú späť toľko, koľko dávajú.
Rád by som, pán Schmidt, uviedol krátku poznámku o humanitárnej pomoci v Eritrei. Do Eritrei žiadna humanitárna pomoc nejde, na humanitárnu pomoc tam nedávame ani cent. Predpokladám, že ste si to zamenil s rozvojovou pomocou. V našom politickom dialógu s Eritreou je otázka novinára, ktorého ste spomenuli, vždy na programe. Zavolal som Issaiasovi, dokonca som sa s ním stretol, a hovoril som s ním o tom. Skrýva sa za skutočnosť, že tento problém je striktne záležitosťou eritrejského práva.
Samozrejme v tejto veci súhlasím s vaším názorom a stanoviskom, ale spájať rozvojovú pomoc s týmto problémom je veľmi nebezpečné. Keď napríklad spojíte prepustenie tohto novinára s politickou otázkou, keď na túto otázku naviažete svoju rozvojovú pomoc, kto bude trpieť? Nie eritrejské úrady, ale ľudia, ktorým chcete pomôcť, inými slovami obyvateľstvo.
Je to trochu komplikovanejšie, než si asi myslíte. Tieto otázky nemusíme nutne spájať. Hoci ide o veľmi nešťastné záležitosti, kvôli ktorým som znepokojený a ktoré sú stálou témou nášho dialógu - a neustále vyvíjam tlak v snahe tento problém vyriešiť - nemôžeme ich spojiť s poskytovaním rozvojovej pomoci.
Každopádne, pokiaľ ide o humanitárnu pomoc, môžem vám povedať, že v Eritrei nie je žiadna európska humanitárna pomoc, hoci tam financujeme rozvojové projekty.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Musím vás upozorniť na to, že hlasovanie o vyhlásení Komisie sa bude konať v Bruseli 29. novembra 2007 a že hlasovanie o správe pána Cornilleta sa uskutoční zajtra.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Gay Mitchell  
písomne. - Vítam túto iniciatívu inštitúcií vytvoriť konsenzus EÚ o humanitárnej pomoci. Bude to prvé jasné vyhlásenie o politike EÚ v oblasti humanitárnej pomoci.
Prostredie, v ktorom sa odohrávajú humanitárne činnosti, sa rýchlo vyvíja a priebežne vytvára nové výzvy.
Zvyšuje sa počet zraniteľných ľudí v krízových situáciách a prírodných katastrofách. V roku 2003 bolo zasiahnutých 200 miliónov ľudí a 45 miliónov ľudí potrebovalo pomoc na záchranu života. Od tých čias sme mali ázijské cunami, mnoho zemetrasení, záplav a hurikánov, ktoré zasiahli Strednú Ameriku, a strašnú situáciu v Dárfúre.
Konsenzus zdôrazní humanitárne zásady ľudskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti.
Rozvojová pomoc je dôležitou spojkou prevencie humanitárnych stavov núdze. Zníženie rizika katastrof a jasný záväzok prepojiť pomoc, obnovu a rozvoj, sú nevyhnutné.
Vojenské jednotky sa stále viac zapájajú do poskytovania pomoci a do pomoci pri obnove civilnému obyvateľstvu. Takýto zásah do toho, čo sa tradične vníma ako humanitárny alebo rozvojový priestor, kladie dôležité otázky.
Rozdiel medzi civilnými a vojenskými aktérmi trápi mnoho ľudí, ktorí pracujú v humanitárnej oblasti. Mandáty rôznych aktérov je nutné jasne vymedziť.
