Rändevood ja varjupaiga taotlemine ning nende mõju Schengeni süsteemile (arutelu)
President
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused rändevoogude ja varjupaiga taotlemise ning nende mõju kohta Schengeni süsteemile.
Enikő Győri
nõukogu eesistuja. - Austatud president! Areng lõunapoolsetes naaberriikides ja sellest tulenevad rändevood on Euroopa Liidu jaoks suur probleem. Nad on aidanud rõhutada, kui oluline on kogu rände ja põgenikuvoogude haldamise küsimus.
Seega kutsuti Euroopa Ülemkogu kohtumisel märtsis nõukogu ja komisjoni üles esitama enne Euroopa Ülemkogu kohtumist juunis pädevuste arendamise kava rände ja põgenikuvoogude haldamiseks. Justiits- ja siseküsimuste nõukogu 11. ja 12. aprillil 2011. aastal vastu võetud järeldused ning komisjoni eelmisel nädalal väljastatud teatis on olulised sammud selles suunas. Eesistujariik on kutsunud kokku justiits- ja siseküsimuste nõukogu erakorralise koosoleku 12. maiks, et arutada rände ja põgenikuvoogude haldamise küsimust. Need arutelud aitavad valmistuda Euroopa Ülemkogu kohtumiseks 21. juunil, kus käsitletakse samu küsimusi.
Me ei saa muidugi jätta tegutsemata pärast teisel pool Vahemerd toimunud sündmusi. EL ja liikmesriigid on valmis abistama nii neid, kes on ümberasustatud hiljutiste sündmuste tagajärjel Põhja-Aafrikas, kui ka neid liikmesriike, kes on kõige otsesemalt seotud. Viimase paari kuu jooksul on EL ja liikmesriigid teinud esmaseks humanitaarabiks kättesaadavaks ligikaudu 96 miljonit eurot ning oleme jätkuvalt pühendunud pakkuma täiendavat toetust, kui olukord seda nõuab.
Samuti on nõukogu kutsunud kõiki liikmesriike jätkuvalt toetama UNHCRi, Rahvusvahelist Migratsiooniorganisatsiooni, Punast Risti ja kõiki asjaosalisi, kelle jõupingutused on ülitähtsad Liibüa pikaleveninud vägivalla tõttu ümberasustatute aitamisel. Need liikmesriigid, kes on nendest sündmustest rohkem mõjutatud, saavad rahalist toetust, seadmeid ja tehnilisi teadmisi; näiteks teatas komisjon varem, et hädaabifondidest võidakse liikmesriikide (nt Itaalia ja Malta) jaoks teha kättesaadavaks ligikaudu 25 miljonit eurot. Lisaks sellele saab aidata ka hiljuti loodud Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet, ehkki see veel ei ole täielikult toimiv. Mõned liikmesriigid, sealhulgas Ungari, on juba öelnud, et nad on valmis põgenikke Maltalt ümber jaotama, et leevendada survet sealsetele ametivõimudele.
Peale erimeetmete, mis on ette nähtud selle konkreetse olukorra käsitlemiseks, on nõukogu endiselt täielikult pühendunud ühtse Euroopa varjupaigasüsteemi edasisele arendamisele. Nõukogus ja parlamendis töö käib ja juba on saavutatud teatavaid edusamme vaatamata tehnilistele probleemidele ja selle teema poliitiliselt tundlikule iseloomule.
Üldiselt eeldab rändevoogude haldamine ELis ja üksikutes liikmesriikides tõhusat piiride haldamist. Mis puutub välispiiride haldamisse, mängib Frontex mitmes mõttes olulist rolli, sealhulgas ELi välispiiride järelevalve ja operatiivtoetuse tagamine.
Viimaste sündmuste valguses Põhja-Aafrikas käivitati 20. veebruaril 2011. aastal Itaalia valitsuse taotlusel ühisoperatsioon Hermes. Selle eesmärk on takistada ja tuvastada ebaseaduslikku piiriületamist Lampedusasse, Sitsiiliasse, Sardiiniasse ja Itaalia mandrile. Frontex toetab Itaalia ametivõime ka teise astme piirikontrolli tegevuse juures ümberasujaid küsitledes ja sõeludes.
Nõukogu tervitab ka komisjoni otsust mobiliseerida lisafonde, mis on vajalikud, et Frontex saaks jätkata oma kavandatud ühisoperatsioone. Oleme julgustanud liikmesriike pakkuma täiendavaid inim- ja tehnilisi ressursse, mis on vajalikud agentuuri operatsioonide (sh Hermes) toetuseks.
Nagu te teate, on uus ettepanek Frontexi kohta siin täiskogul ja oleme selle üle läbirääkimisi pidanud. Loodan väga parlamendi toetuse peale selle seadusandliku ettepaneku kokkuvõtmisel ja läbirääkimiste edukuse tagamisel.
Hiljutise rändesurve taustal Põhja-Aafrikast on Frontexi tugevdamine nõukogu jaoks saanud oluliseks prioriteediks. Tahaksin tänada Simon Busuttili ja variraportööre hea koostöö eest ning loodan väga, nagu ma just rõhutasin, et esimese lugemise kokkulepe saavutatakse 2011. aasta juuniks, nagu Euroopa Ülemkogu märtsis nõudis.
Sündmuste areng lõunapoolsetes Vahemere-äärsetes riikides, eelkõige seoses Lampedusasse saabuvate Tuneesia ümberasujatega, on tõstatanud küsimusi ka piirikontrolli kohta sisepiiridel. See puudutab omakorda liikumisvabaduse küsimust Euroopa Liidu piires. Nõukogu nõustub täielikult peaaegu kõikide siinviibijate seisukohaga, et isikute vaba liikumine Schengeni alas on suur saavutus. Need liikmesriigid, mis on palunud Schengeni süsteemi läbivaatamist, on rõhutanud ka seda, et nad tegid selle ettepaneku kavatsusega säilitada meie kodanike vaba liikumine, mis on liidu üks nurgakivisid.
Schengeni ala julgeoleku ja juhtimise tõhustamine suurenenud surve olukorras on selleks üks vahend. Arvestades suurenenud survet mõnedele välispiiridele ja liikmesriikide nõudmisi tugevdada Schengeni eeskirjade süsteemi, peab nõukogu uurima, kuidas saame jätkuvalt tagada vaba liikumise põhimõtet ning samal ajal kodanike vajadust sisejulgeoleku kõrge taseme säilitamise järele.
Nõukogu 12. mai 2011. aasta koosolekul kavatseb eesistujariik algatada arutelu Schengeni acquis' eri ideede kohta, mille esitas komisjon oma 4. mai teatises rände kohta. Eelkõige ootab nõukogu komisjoni soovituste läbivaatamist mehhanismi kohta seoses piirikontrolli koordineeritud ja ajutise taaskehtestamisega viimase abinõuna, mille aluseks on objektiivsed kriteeriumid ning mis on kooskõlas ühenduse meetodiga. Samuti on nõukogul võimalus arutada, kuidas jätkata tööd Schengeni hindamismehhanismi läbivaatamisel, et tagada aquis' tõhusam ja ühtsem kohaldamine.
Loomulikult on meie prioriteet tegeleda pingeliste sündmuste mõjuga lõunapoolsetes Vahemere-äärsetes riikides, aga peame siit ka tuleviku tarbeks õppust võtma. Kokkuvõttes peame kehtestama pikaajalisema strateegia. Mõned sätestatud teemad aitavad sellise strateegia loomisel, kuid ootan arutelusid, mis võivad tuua rände suhtes laiema lähenemisviisi, mis on täielikult kooskõlas meie rände suhtes võetud üldise lähenemisviisiga.
Peaminister Orbán ütles hiljuti, et peaksime selgelt eristama majanduslikel põhjustel ümberasujaid ja poliitilisi pagulasi. Euroopa peab viimased vastu võtma, kui ta tahab endale truuks jääda. Euroopa peab vahenditega, mis on sarnased Marshalli plaanile, aitama Põhja-Aafrika riike, et luua seal elamiskõlblikud tingimused, käsitledes seeläbi rände algpõhjuseid. See eeldab lisaks omavahelisele kokkuleppele ka konsulteerimist oma naabritega - eelkõige koostöös Põhja-Aafrika riikidega - ning selles tuleb arvesse võtta paljusid tegureid, nagu rahvusvaheline kaitse, ränne, liikuvus ja julgeolek.
Kokkuvõtteks: laiemas perspektiivis aidatakse meie lõunapoolseid naabreid kõikide olemasolevate vahenditega nende üleminekul avatud, demokraatlikeks ja jõukateks ühiskondadeks. See on parim võimalik viis käsitleda soodustavaid tegureid, mis suunavad ebaseaduslikke sisserändajaid meie kallaste poole.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austatud president! Oleme täna siin selleks, et arutada rännet ja Euroopa kodanike piiriülest liikumist, kuid lubage mul alustada meeldetuletusega meile kõigile, et eile oli Schumani deklaratsiooni 61. aastapäev, mis pani aluse Euroopa Liidule, ning sellest päevast algas protsess, milles Euroopa inimesed on olnud valmis ühinema ja jätma oma erimeelsused kõrvale, et ehitada ilma piirideta Euroopa manner, kus meie kodanikud saavad riikide vahel vabalt liikuda.
Selliste piirkondade jaoks nagu see, kus praegu viibime, siin Strasbourgis ja Alsace'is üldiselt, ei tähenda piiril elamine enam seda, et piirid piiravad, ning kasu laieneb nendest piirialadest palju kaugemale. Enamiku Euroopa kodanike jaoks on õigus vabalt liikuda Euroopa projekti kehastus ja üks Euroopa Liidu kõige käegakatsutavamaid tulemusi ning mul on hea meel öelda, et enamik eurooplasi kasutab oma õigust täielikult - inimesed käivad Euroopa Liidu riikides turistidena umbes 1,25 miljardil reisil aastas.
See oleks ilma Euroopa Liiduta täiesti võimatu. Mul on endiselt meeles aeg, mil pidime tegelema paljude probleemidega, et reisida minu kodumaalt Portugalist Hispaaniasse. Seega on see tõepoolest suur tsivilisatsiooni progressi näitaja, et riigid saavad vähendada takistusi oma piiridel ja lubada kodanikel vabalt liikuda.
Lisaks sellele on vaba liikumine ka majanduslikus mõttes kesksel kohal edu saavutamiseks ühtsel turul ning Euroopa jätkuvates jõupingutustes suurendada majanduskasvu ja tööhõivet. Lihtsalt öeldes on vaba liikumine Euroopa jaoks sama, mis vundament hoonete jaoks. Kui see eemaldada, kahjustab see kogu struktuuri.
Eelmisel nädalal esitas komisjon teatise struktureerituma lähenemise kohta rändele, viidates muu hulgas ettepanekule tugevdatud Schengeni juhtimissüsteemi kohta. Muud ettepanekud esitatakse saabuvatel nädalatel ning siinkohal tahaksin kiita volinik Cecilia Malmströmi tööd, kes suure intelligentsuse ja tundlikkusega annab endast parima, et leida sellele keerulisele küsimusele õige lähenemine.
Lubage mul keskenduda Schengeni juhtimisele, sest ma saan aru, et see on kõige olulisem mure siin parlamendis! Muidugi on palju teisi ettepanekuid, näiteks Frontexi tugevdamise kohta ja ühtse Euroopa varjupaigasüsteemi kohta, aga loodan, et meil tekib teisi võimalusi neid küsimusi üksikasjalikumalt arutada.
Eelmisel aastal esitas komisjon ettepanekud säilitada ja tugevdada Schengeni hindamismehhanismi meie ühise projekti acquis' põhielemendina ning tahaksin rõhutada, et eelmisel aastal - st ammu enne hiljutisi sündmusi - oli komisjon juba tuvastanud mõned probleemid Schengeni juhtimises. Kavatseme neid ettepanekuid nüüd ajakohastada ja täiendada ning teeme kõik, mis võimalik, et saavutada kiireid tulemusi.
Praegune rändeolukord Vahemere ääres ja sellest tulenev surve on rõhutanud liikmesriikide nõrku külgi ja koordineerimata reaktsioone Schengeni juhtimisel. Pärast hiljutisi erakorralisi asjaolusid peame kiiresti tugevdama Schengeni juhtimist ja välispiire. Vajame paremat koordineerimist komisjoni ja liikmesriikide vahel ning eelkõige liikmesriikide endi vahel.
Kui hiljutised sündmused on andnud tõuke selle küsimuse kiireloomuliseks käsitlemiseks, kasutab komisjon võimalust käsitleda teatise kaudu pikaajalisi ebakõlasid ja lahendamata küsimusi, mis on võimaldanud mõnedel liikmesriikidel tegutseda ühepoolselt ja mitte ilmtingimata Euroopa Liidu vaatenurgast lähtudes. On aeg sellele tendentsile lõpp teha: lõpetada see ab ovo.
Komisjon on juba võtnud lühiajalisi meetmeid, et käsitleda olukorda Vahemere ääres. Lisaks õhutab eelmisel nädalal esitatud pakett ratsionaalset arutelu, võttes arvesse nii lühiajalisi nõudeid tugevdatud piirikontrolli jaoks kui ka laiemat lähenemisviisi varjupaigale ja rändele. Neid küsimusi tuleb arvestada ka seoses meie naabruspoliitikaga, kaubandussuhetega Põhja-Aafrikaga, toetusega demokratiseerimisele ning ka Euroopa enda pikaajalise tööjõupuuduse ja jõupingutustega suurendada Euroopa konkurentsivõimet.
See ei ole automaatne reaktsioon. See ei ole improviseerimine. See on ja peab olema suur hulk meetmeid, mille aluseks on tugev ja edukas Euroopa poliitika, mis määratleb Euroopa Liidu ja selle kodanike parimad huvid nüüd ja tulevikus.
Samal ajal on eesmärk leevendada nende liikmesriikide olukorda, kes üritavad toime tulla ebaõiglase osaga rändekoormast. Kui tuhanded inimesed saabuvad ühe riigi kaldale, siis mitte seetõttu, et nad unistavad elust Maltal või Lampedusas, vaid seetõttu, et nad otsivad paremat elu Euroopas. Ei saa oodata, et riigid, mis on otsesemalt avatud suurele ümberasujate sissevoolule, peavad sellega üksi toime tulema. Kodanike vaba liikumise reeglid kehtivad kõikidele Euroopa Liidu riikidele. Kõikide riikide kohustus on toetada neid riike, mis satuvad mõnel ajahetkel erilise surve alla. See tähendab, et koormaid tuleb kanda õiglaselt. See tähendab ka seda, et kõik liikmesriigid peavad oma kohustusi tõsiselt võtma.
Vaadates koormuse jagamist, tuleb arvesse võtta kogu survet ja kõiki panuseid, mis just ongi Euroopa Liidu vaim: kriiside lahendamine solidaarsuse ja vastutuse abil. Solidaarsus ja vastutus on meie vastuse võtmesõnad. Sisseränne on Euroopa probleem ja see nõuab Euroopa lahendust.
Seetõttu on komisjoni ettepaneku eesmärk viia liidu Schengeni süsteemi juhtimine veidi edasi, näidates liikmesriikidevahelise solidaarsuse võimalikkust. See puudutab üldist juhtimist, mitte ühepoolseid samme. Rõhutan veel kord, et see on osa üldisest lähenemisviisist. Osa sellest lähenemisviisist on ka Frontexi tugevdamine ja üleminek ühtsele Euroopa varjupaigasüsteemile.
Lubage mul üks asi väga selgeks teha: küsimus ei ole selles, kuidas liikmesriigid leiaksid viise piirikontrolli taaskehtestamiseks. Usun kindlalt, et seda tehes kahjustaksime katastroofiliselt midagi, mida Euroopa on viimase 61 aasta jooksul ehitanud, ning saboteeriksime oma jõupingutuste rakendatavust luua tulevikuks jõukas ja integreeritud Euroopa.
Pealegi on liikmesriikidel juba õigus kasutada seda võimalust ühepoolselt kehtiva Schengeni süsteemi kohaselt. Seda õigust on minevikus kasutatud, et aidata liikmesriikidel toime tulla konkreetsete lühiajaliste erakorraliste asjaoludega, näiteks terrorirünnakutejärgse olukorraga või narkootikumide liikumisega.
Need erandid peaksid jääma eranditeks, sest ei ole võimalik piisavalt rõhutada, et piirikontrolli taaskehtestamine ei ole Euroopa jaoks soovitav tegevus ei praeguses olukorras ega nende probleemide puhul tulevikus, millega varem või hiljem silmitsi seisame. See peaks olema absoluutselt viimane valik.
Lisaks teame kõik, et sisekontroll võib olla juhuti kasulik, aga see ei ole osa konstruktiivsest lähenemisviisist Euroopa integratsioonile ega ka säästlik pikaajaline lahendus liikumise jälgimiseks ja rändesurvega toimetulekuks. See on alati nii olnud. Tõsiasi on see, et seistes silmitsi suure hulga ümberasujate saabumisega, ei ole ükski liikmesriik lõppkokkuvõttes paremas olukorras, kui ta üritab nendega üksi toime tulla. Ainult siis, kui liikmesriigid käsitlevad olukorda koos, on võimalik leida kestev lahendus.
Aasta tagasi esitatud ettepanekud tugevdada Schengenit hindamismehhanismi ja piirijärelevalve intensiivsema koordineerimise abil aitavad luua üleliidulise distsipliinitunde ning juhtimise jagamise süsteemis. Nende abil tagatakse, et tulevikus ei tunne riigid survet võtta üksi vastu otsuseid, mis mõjutavad kõiki Schengeni lepingule allakirjutanuid.
Rõhutan, et see ei ole uus poliitika, mis Euroopa Liitu kahjustab. See on võimalus seda tugevdada - samm edasi ühise Euroopa juhtimise poole, mitte samm tagasi. Eesmärk on tugevdada Schengeni acquis' ja mitte sellest eemalduda. Me ei saa silmi kinni pigistada asjaolu ees, et hiljutised sündmused on paljastanud probleemi Schengeni juhtimises, millele peame lahenduse leidma. Kui me ei tugevda olemasolevaid mehhanisme, jätkavad liikmesriigid üksi tegutsemist. Tegelikult neid julgustatakse üksi tegutsema. Anname argumente populistidele, äärmuslastele ja mõnedel juhtudel ksenofoobidele, kes tahavad suure ühenduse õigustiku selles valdkonnas kahtluse alla seada. Seetõttu arvame, et parim viis vältida Schengeni ohtu seadmist on just Schengeni juhtimise eeskirju tugevdada ja mõnesid selle aspekte selgitada.
Ma rõhutan, et see ei tähenda survele allumist mis tahes Euroopa osast. Tõhustades meie suutlikkust tulla toime kriisiolukordadega, kehtestatakse selle abil kindlam juhtimissüsteem, mis varustab otsustajaid paremate vahenditega, et seista vastu populistlikule ja äärmuslikule survele tulevikus.
See ei ole ettepanek, mille eesmärk on käsitleda üksnes lühiajalisi sündmusi, vaid tõelist usku saab olla ainult pikaajalistesse lahendustesse, kui näitame, et suudame tõhusalt käsitleda ka lühiajalisi küsimusi. Küsimus ei ole aja tagasi keeramises: küsimus on praeguse juhtimise korrastamisest, et ületada katsumused, millega Euroopa kindlasti tulevikus silmitsi seisma peab. Küsimus ei ole kodanike vaba liikumise õiguse kaotamises. See on reeglite tugevdamise abil nende väärikuse väärtustamisel.
Olen kindel, et täiskogu toetab meie lähenemisviisi ja meie jõupingutusi. Meid ühendab sihikindlus austada põhimõtteid, millel meie liit rajaneb hoolimata igasugustest populistlikest kiusatustest. Teame, et nüüd on moes mõnedes ringkondades olla äärmuslik või populistlik või tõepoolest lehvitada mõnikord ksenofoobia lippe. Meie ei kavatse seda teha! Me astume vastu igasugusele taolisele survele, aga et see õnnestuks, peame tagama kodanikele kindlustunde, et jääme vankumatuks kahes asjas: esiteks olemasoleva süsteemi puuduste parandamises, et saaksime surve- ja kriisiolukordades pakkuda tõhusat abi; ning teiseks tagada selle alusel täielik inimõiguste ja humanitaarpõhimõtete austamine, millele meie liit on loodud. Inimesed on valmis näitama üles solidaarsust, siseselt ja väliselt, kui nad on kindlad, et nende julgeoleku küsimust käsitletakse otsusekindlalt ja terviklikult.
Loodan selle täiskogu toetusele, kui kutsume liikmesriike üles tegema kiiresti vajalikke otsuseid. Meie oleme ettepanekud esitanud. Praegu ei ole aega oodata: on aeg tegutseda, et avatud Euroopa Liit saaks sellest katsumusest ühtse ja tugevamana välja tulla.
Manfred Weber
fraktsiooni PPE nimel. - (DE) Austatud president, lugupeetud nõukogu eesistuja, austatud komisjoni president! Nagu juba rõhutatud, on Schengen üks ühise Euroopa projekti suuremaid saavutusi. Kodanikud märkavad seda igapäevaselt Euroopas reisides. See on ilma piirikontrollita Euroopa unistuse realiseerimine. Seega peab esmalt siin arutelus selgeks tegema - eelkõige arvestades viimastel nädalatel toimunud arutelu -, et tagame siin täiskogul ühiselt, et seda põhimõtet ja ideed selle taga ei vii valele teele ükski algatus ega ükski arutelu. Kaitseme seda põhimõtet Euroopa Parlamendis.
Viimastel nädalatel on toimunud arutelusid, kus räägime üle 25 000 põgenikust Tuneesiast, kes on saabunud Itaalia Lampedusa territooriumile. Siiski on selline riik nagu Rootsi võtnud juba pikki aastaid vastu üle 25 000 inimese aastas. On riike, kes on võtnud vastu oma rahvaarvu suhtes palju suuremat hulka inimesi, kui praegu Euroopa lõunapiiril võetakse, kuid keegi ei ole kunagi sellise koorma tõttu Schengenis kahtlema hakanud. Tahaksin selles staadiumis seega selgelt rõhutada, et on kahju, et peame tõsiselt pidama kõikides kohtades Euroopas arutelu Schengeni staatuse üle selle katsumuse tagajärjel, millega peame ühiselt toime tulema.
Teiseks tahaksin teha selgeks, et oleme solidaarsed. Mis puudutab selliseid riike nagu Malta - väike riik, mis on tohutult mõjutatud ja millel puudub sisemaa -, oleme praegu solidaarsed. Lisaks sellele solidaarsusele tahaksin siiski rõhutada, et teine aluspõhimõte riikide endi vastutus. Seega pean paluma komisjonil seda rohkem uurida. Kui Euroopa Liidu kohtutes nüüd otsustatakse, et Dublin II määrus muudetakse ebatõhusaks - teisisõnu, et põgenikke ei tohi saata oma esmase saabumise riikidesse -, siis peame küsima komisjonilt, kui pühendunud ta on meetmete võtmisel nende riikide vastu, kes ilmselgelt praegu kehtivat seadust ei rakenda. Räägime siinkohal miinimumnõuetest Euroopa Liidus, mistõttu kutsun komisjoni üles ka siin meetmeid võtma.
Mis puudutab ettevalmistust nõukogu jaoks, tahan teha kolm märkust. Esimene on see, et mis puutub rändesse, peame loomulikult olema valmis rohkemaks rändeks pikemas perspektiivis demograafiliste muutuste tagajärjel, aga siin Euroopa Liidus on meil praegu 24 miljonit inimest ilma tööta ja Hispaanias on noorte inimeste töötuse määr 30%. Seega peaksime jätkama ettevaatlikult, väga ettevaatlikult, kui asi puudutab rännet. Minu teine märkus puudutab Frontexi tugevdamist, mida on juba mainitud.
Kolmandaks tahaksin paluda, et me kõik tagaksime selle, et neid riike, kes olid peatselt Schengeniga ühinemas, nimelt Bulgaaria ja Rumeenia, ei jäetaks kõrvale praeguse arutelu tõttu. Nad on teinud oma osa; nad on teinud jõupingutusi. Me ei palu väiksemaid nõudeid liitumiseks, aga kui nad vastavad nõuetele, on õiglane, et ka Bulgaaria ja Rumeenia saavad Schengeni ala liikmeteks.
Martin Schulz
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Austatud president! Ma ei nõustu arvamusega, et komisjoni teatis on hea. Palun vabandust, aga ma ei arva nii. Arvan, et see on liialdatud ja ekslik.
Meil ei ole praegu Euroopa Liidu kriis. Kui 400 000 inimest liigub Liibüast Tuneesiasse, siis on see Tuneesia kriis. Kui 20 000 inimest tuleb üle Vahemere Euroopasse, siis ei ole see Euroopa kriis.
(Aplaus)
Kui koorem jagataks mõistlikult Euroopa riikide vahel ära, ei oleks üldse probleemi. Te rääkisite arvudest, Manfred Weber. Keegi ei ole läinud endast välja sellistes mõõtmetes arvude pärast.
Seega ma ei usu, et see, mida te esitasite, on hea, Cecilia Malmström, sest te ei ole järginud Euroopa Liidu toimimise lepingu (TFEU) artikli 78 lõiget 3. Ma ei tea, kas see on teile tuttav. TFEU artikli 78 lõikes 3 sätestatakse, et kui ühes või mitmes liikmesriigis tekib kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevoolu tõttu hädaolukord, võib nõukogu võtta komisjoni ettepaneku põhjal vastu ajutisi meetmeid asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide toetamiseks - pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga, muide. See on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 78 lõikes 3.
Muide, ajutine piirikontroll võeti kasutusele 2006. aasta Schengeni režiimi alusel Euroopa jalgpalli meistrivõistluste ja jalgpalli maailmameistrivõistluste jaoks kaitseks huligaanitsemise vastu. Ei ole absoluutselt mingit põhjust toetada kahe valitsusjuhi populistlikku algatust, kes on oma kodumaal nurka aetud ja otsivad põgenemisteed populistlike vahendite abil, esitades sellise teatise.
(Aplaus)
Mis siis juhtus, komisjoni president? Põhjaliiga siseminister Itaalias ütleb, et tuneeslased räägivad kõik prantsuse keelt; et see on hea - see tähendab, et saame neile anda Schengeni elamisloa ja nad saavad hakata kõik Prantsusmaa poole astuma. Prantsusmaa president küsib siis loomulikult, kas neil mitte kruvid ei logise. Kas kõik Itaaliasse tulnud tuneeslased tahavad nüüd Prantsusmaale minna? Te tahate nad meie kaela lükata? Sel juhul sulgeme piiri. Seejuures ühendavad peaminister Silvio Berlusconi ja Prantsusmaa president jõud ja ütlevad, et vajame nüüd jälle piirikontrolli olukorra tõttu, mille me ise oleme tekitanud. Mida teeb seejärel komisjon? Ta esitab teatise, selle asemel et öelda: "Inimesed, see on absoluutselt vale viis tegutseda. Te ei saa Euroopa kodanikke niimoodi ühest oma põhiõigusest ilma jätta.” Seda oleksin teilt oodanud.
(Aplaus)
Oleme kaotamas Euroopa hinge. Kuidas saab nii olla, et siin liidus, kus üks meie suurimaid saavutusi põhiõigustega on meie kodanike liikumisvabadus, saavad kaks valitsusjuhti järsku lihtsalt suvaliselt ühe meie tõeliselt suure saavutuse kasutuks muuta - see oli suurepärane väljend, mida te oma sõnavõtus kasutasite - marginaalse probleemi tõttu, mida saab hõlpsasti lahendada? Kuidas see võimalik saab olla? Kõik, mis on vaja selleks, et need inimesed võidaksid, on see, et me ei võitleks selle vastu piisavalt. Seega oleksin tahtnud näha, et võitlete selle vastu.
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Tahaksin teile öelda vaid üht: ma elan piiril, Saksa-Hollandi-Belgia piiril Aacheni, Maastrichti ja Lüttichi vahel. Oleks tore, kui saaksite mulle seletada, Cecilia Malmström, kuidas lahendatakse rändeprobleem Vahemere ääres selle abil, et mina näitan oma passi järgmisel korral, kui lähen Aachenist Maastrichtisse. Kui saaksite seda mulle seletada, palun, oleksin väga tänulik.
Guy Verhofstadt
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud president! Olgem selles küsimuses väga avatud ja otsekohesed! See, mida oleme viimastel nädalatel selles küsimuses näinud, on häbiväärne: Itaalia väljastab ajutisi elamislubasid põgenikele Tuneesiast, seejärel reageerib Prantsusmaa, taaskehtestades piirikontrolli sisepiiridel, justkui Euroopa Liit oleks järsku lakanud eksisteerimast.
Olgem väga avameelsed ja nimetagem seda õige nimega: see oli lauatennisematš kahe valitsuse ning Berlusconi ja Sarkozy vahel põgenike kulul, kes on tegelikult hädas. See on see, mis on juhtunud, ja minu arvates on see olnud katastroofiline nii Schengeni kui ka Euroopa Liidu ja selle maine jaoks, sest riigisisese piirikontrolli taaskehtestamine on vastuolus kogu liidu olemuse ning aluslepingu aluspõhimõtetega. Seda märkust on siin mitu korda tehtud ja seda tegi ka José Manuel Barroso.
Lisaks sellele oli see, mis toimus, täiesti ebaproportsionaalne. Ma ei läheks nii kaugele, et kordaksin Martin Schulzi, nimetades seda marginaalseks probleemiks - 27 000 tuneeslast ei ole marginaalne -, aga tal on õigus, kui ta ütleb, et näiteks võrreldes 350 000 inimesega, kes põgenesid Kosovost Kosovo sõja ajal, ei räägi me selgelt rändetsunamist.
Nüüd jõuame probleemini: komisjoni teatis. Minu arvates ei olnud see selge. Teatises sätestatakse, et viimase abinõuna tuleb tõeliselt kriitilistes olukordades võtta kasutusele mehhanism - ning nagu ma lugesin, tähendab see uut mehhanismi -, mis võimaldab piirikontrolli koordineeritud ja ajutist taaskehtestamist.
See on kogu teatise probleem, sest kui see tähendab, et komisjon pakub välja lisavõimaluse piirikontrolli taaskehtestamiseks, mida ei ole sätestatud kehtivas Schengeni acquis'is, võin teile öelda, et meie fraktsioon võitleb sellise ettepaneku vastu kõikide olemasolevate vahenditega, ja loodan, et sama teeb kogu parlament.
Vastupidi: kui see lause tähendab, et komisjon tahab piirata kehtivat määrust, on see ette nähtud: riiklik julgeolek ja avalik kord on kaks punkti, mis on kehtivas Schengeni acquis'is reguleeritud.
Kui mõeldud on seda, et komisjon tahab piirata praegust määrust, mis võimaldab liikmesriikidel piirikontrolli taaskehtestada, Jose Manuel Barroso, siis saate meie fraktsiooni 100% toetuse.
Seega on see, mida ma Cecilia Malmströmilt ja Jose Manuel Barrosolt palun, teatise ümberkirjutamine ja eelkõige lause, milles märgitakse, et piirikontrolli taaskehtestamiseks võetakse kasutusele uus mehhanism. Nad peavad ainult ütlema, et tugevdavad olemasolevat sätet Schengeni acquis'is.
Timothy Kirkhope
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud president! Minul ja minu fraktsioonil on hea meel selle võimaluse üle arutada küsimusi ning probleeme, millega Euroopa rände ja Schengeni süsteemi puhul silmitsi seisab. Arutelu on juba ammu hilinenud. Nüüd on aeg, et lisaks vaba liikumise tagamisele keskendutakse ka liikmesriikide ja ELi enda piiride paremale valvele. Selle asemel et suruda läbi rohkem õigusakte sisserände ja rände valdkonnas, peaksime muutma juba olemasolevate õigusaktide toimimise paremaks ja rangemaks kõikide liidu kodanike jaoks. Liikmesriikide praegused mured ei ole siiski reaktsioonilised, vaid hoopis üle 20 aasta muutumatute tingimuste vältimatu tagajärg Euroopas ja kogu maailmas.
Ei ole mingit kahtlust, et Schengen on mitmes mõttes edukas olnud, aga Euroopa ees seisavad nüüd probleemid, mis lihtsalt ei olnud nii suured siis, kui süsteem loodi. Laiaulatuslik tööpuudus, sisseränne Põhja-Aafrikast, terrorism, organiseeritud kuritegevus ja inimkaubandus on toonud meile probleeme, mis on palju keerulisemad kui need, mida nähti ette Euroopa kodanike vaba liikumise poliitikas. Ei ole ebaõiglane öelda, et praegune süsteem on osutunud vigaseks ja halvasti varustatuks uue olukorra jaoks, milles me oleme. Peame looma tõhusa vahendi, mis esindab Euroopa liikmesriikide ajakohaseid vajadusi ja suudab olukorda kõigi jaoks parandada.
Seda peab täiendama uue jõuga, tagades, et teised ELi agentuurid, nagu Frontex, toetavad riike nende ELi välispiiri kindlustamisel, ning et probleeme ei teravda järgmised riigid, kes võivad ELiga ja seega Schengeni alaga liituda ning kes ei ole valmis seisma silmitsi probleemidega ega ka kandma koormat, mis kaasneb ilmse kasuga.
See on probleem, mida saab kõige paremini lahendada kommunikatsiooni ja koostöö abil, aga Euroopa sisserände ja Schengeni poliitika vajavad kiiresti läbivaatamist, kaalumist ja seejärel mõistlikku uuendamist.
Daniel Cohn-Bendit
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FR) Austatud president, lugupeetud volinikud, head kolleegid! On midagi, millest ma aru ei saa. Meile öeldakse, et Euroopasse saabub 25 000 tuneeslast ja inimesed räägivad julgeoleku puudumisest. Missugusest julgeoleku puudumisest? Ärgem unustagem, et Tuneesias ja Egiptuses on olnud erakorralised sündmused ning Liibüas käib sõda! Kas tohin teile meelde tuletada, et Bosnia sõja ajal väljastati ajutisi elamislubasid sõja lõpuni. Saksamaa võttis vastu mitusada tuhat inimest. See oli nii ja Saksamaa püsib ikka jalul. See riik ei ole veel laiali lagunenud. Kogu jutt uppuvast laevast on lihtsalt propaganda.
Lisaks sellele kuuleme nüüd juttu kurjategijatest ja maffiast. Justkui maanduksid Lampedusas kurjategijad ja maffia! Kurjategijatel pole vajadust tulla läbi Lampedusa. Nad tulevad oma tavapärast teed pidi. Me ei näe neid, aga nad on siin meie riikides. Lõpetage siis see sekeldamine!
Probleem on üsna selge: inimesed põgenevad Põhja-Aafrikast. Toetagem siis neid Euroopas! Te ju ei kavatse mulle öelda, et 25 000 inimest 400 miljoni hulgas on suur probleem? Lubage ma räägin teile midagi! See on mulle hingelähedane seepärast, kui palju juute me minema saatsime. Inglased tegid seda, ameeriklased tegid seda, kõik riigid tegid seda, kui juudid lahkusid, sest inimesed ütlesid, et juute on liiga palju. See oli 1939.-1940. aastal. Euroopa oli selline. Inglismaa oli selline: riik saatis juute minema. Ameerika Ühendriigid saatsid neid minema. Laeva nimi oli Saint Louis. Mind ajab iiveldama see, et iga kord, kui inimesed on raskustes, nähakse neid probleemina. Nemad ei ole probleem, probleem on meie võimetus näidata solidaarsust ja meie võimetus olla avatud.
(Aplaus)
Volinikud, nõukogu eesistuja! Kas olete kursis sellega, mis juhtus Pariisis? Pariisis kuulsid mõned noored tuneeslased, kellel olid Itaalia elamisload, kuidas Prantsusmaa politsei neile ütles: "Nii teeme me teie lubadega,” enne kui nad nende silme all nende load puruks rebisid. See on praegune Euroopa õigus: riiklik politseiteenistus, kes ütleb Itaalias väljastatud elamislubadega inimestele, et Nicolas Sarkozy otsustas, et need ei kehti. Kui Euroopa õigus on sellises seisus, siis ma ütlen, et midagi on valesti läinud, ja seetõttu palun teil nüüd lõpetada meile sellise jutu rääkimine, et probleemid Põhja-Aafrikas on julgeolekuprobleem. Probleem Põhja-Aafrikas ja Liibüa sõja probleem tekitavad ebakindluse probleemi seal elavate inimeste jaoks.
Seega jagame põgenikud omavahel ära. Anname neile õigusi, jagades neile ajutisi elamislubasid, kuni olukord rahuneb, ning muudame need load üleeuroopalisteks. Arvan, et selle arutelu aktsepteerimisel Schengeni kohta täna ning populistliku surve ja rassismi aktsepteerimisel on mis tahes piirikontrolli aluseks inimeste näod. Kas keegi peatas teid, Martin Schulz? Ei! Kas keegi peatas teid, Guy Verhofstadt? Ei! Ka mind ei peatatud. Aga kõiki, kes on pruuni nahatooniga, kõiki, kes on teistmoodi, peatatakse ja kontrollitakse. Me loome à la carte Euroopa. Valged lastakse sisse, pruuninahalisi inimesi ei lasta! Sellise Euroopa vastu tahame võidelda.
(Aplaus)
Rui Tavares
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (PT) Austatud president! Täpselt aasta aega tagasi hääletasime siin parlamendis meie osa üle kaasotsustamismenetlusest põgenike ümberasustamise kohta ning selles kaasotsustamismenetluses oli erakorraline mehhanism, mida kasutada põgenike puhul, kes satuvad relvastatud rünnaku kätte või on looduskatastroofi ohvrid.
Aasta hiljem ei ole nõukogu seda kaasotsustamismenetlust sõlminud ja minu töö raportöörina põgenike ümberasustamise teemal on nüüd muutunud toetuse otsimise tööks sellele kaasotsustamismenetlusele. Meil oli 600 poolthäält ainult selleks, et see muutuks ülesandeks, mis oli alguses frustreeriv ja masendav ning on nüüd lootusetu.
Minu töö raportöörina põgenike ümberasustamise teemal ei saa olla teavitada - nagu eelmisel kuul -, et Lampedusa rannikuvetes on surnud 150 inimest, ja nüüd teada saada, et 600 inimest on kadunud ja üle 60 inimese suri Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni (NATO) ja Euroopa merevägede laevade vaateväljas. Selline ei saa olla minu töö.
Nõukogu peab sõlmima selle kaasotsustamismenetluse, sest põgenike ümberasustamiseks on vaja palju tööd teha. Praegu saame kutsuda paruness Ashtonit üles ütlema, et peame avama humanitaarabi koridori, et tuua välja 8000 inimest, kes on veel Tripolis. On 8000 inimest, kellel on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põgenike ülemkomissari (UNHCR) isikutunnistused - mitte väga palju.
NATO laevadel tuleb käskida kohaldada 1973. aasta resolutsiooni, mille kohaselt tuleb kaitsta tsiviilisikuid. See tähendab sama Benghazis, Misratas ja Vahemere piirkonnas: see tähendab nende päästmist, kes on laevahukku sattunud.
Schengeni teemal soovin öelda üht asja: Schengeni ajutine ühepoolne peatamine ei saa kunagi olla Schengeni süsteemne peatamine liidu poolt. Küsimus ei ole idee täielikus hävitamises. Küsimus on idee juurde jäämises ja selle üldises kohaldamises. See ei ole võimalik. Esiteks peab see olema vahendite jagamise küsimus põgenike ümberasustamise jaoks. Kas teate, kui palju raha Euroopa Liidu liikmesriigid teenisid üksnes relvade müügist Liibüale 2009. aastal? 343 miljonit eurot. Kas teate, kui palju on raha Euroopa Pagulasfondis (ERF)? 100 miljonit eurot. Meil oleks hea meel, kui ERFil oleks nii palju, kui me teenisime ainult ühe aasta jooksul relvade müügist.
Ungaril, kes oli esimene riik maailmas, kelle puhul kohaldati koordineeritud meetmeid põgenike ümberasustamiseks 1956. aastal, on väga konkreetne vastutus - ajalooline vastutus - tegutseda ka selle põgenikekriisi puhul. Me ei saa kurta rahaliste vahendite puudumise üle selles valdkonnas.
Nigel Farage
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud president! Eile oli tõepoolest Euroopa päev ja meil olid siin hoovis relvastatud sõdurid, meil oli Luftwaffe bänd ja kääpakotkad, meil oli lipu lehvitamine, tõstmine, Euroopa hümn; see oli militarismi ja ELi natsionalismi esitlemine.
Mõtlesin ja lootsin, et see on kõik üks halb unenägu, aga täna olete siin teie, José Manuel Barroso. Alustate muidugi korrates tõsiasja, et rahvaste vaba liikumine on Euroopa projekti kehastus. Seejärel jätkate öeldes, et liikmesriikide kohustus on jagada rändevoogude koormat Euroopasse. Propageerite ühist ELi rändepoliitikat, aga te muidugi teate, et olete kaotamas, sest riid, mis on puhkenud Itaalia ja Prantsusmaa vahel, näitab, et kriisi korral võidab Euroopa integratsiooni teooria ja rahvusriigi praktilisuse vahel rahvusriigi praktilisus.
Seetõttu muretsete, et olete kaotamas, ja oma seisukoha kaitseks, oma armastatud ühenduse õiguse, oma õigusaktide kogu kaitseks, võtate appi sallimatuse, võtate appi natsionalismi, aitate mul aru saada, et see, mida ma eile nägin, juhtuski päriselt.
Ründate neid, kes tahavad juhtida oma piiripoliitikat. Ründate neid praegu kui ksenofoobe. Ründate neid kui äärmuslasi, aga mis kõige hullem - tõesti kõige hullem -, on see, et ründate neid kolm korda selle eest, et nad on populistid. Kas see pole mitte kohutav? Hääletuskasti võim. Kui inimesed julgevad hääletada vastu referendumitel, on nad populistid; kui nad tahavad kontrollida oma piire, on nad populistid. Ütlen teile, et populistid on tegelikult demokraadid ja teie kuritarvitate neid, kes tahavad lehvitada populismi lipuga.
Siin see nüüd on, José Manuel Barroso! Siin see on.
(Nigel Farage, John Stuart Agnew ja Godfrey Bloom tõstsid üles väiksed Briti lipud)
See lipp on esindanud liberaalset demokraatiat palju kauem kui selle Euroopa Liidu ükski liikmesriik ning teeb seda veel kaua pärast seda, kui teie tähtedega sätendav loosung kadunud on.
Philip Claeys
(NL) Austatud president! Kuigi Schengenis on sätestatud, et ELi sisepiiride kontroll tuleb kõrvaldada, on selles sätestatud ka see, et peame kontrollima oma välispiire. Probleem on selles, et seda lepingut ei täideta, sest meie välispiire ei jälgita tõhusalt. Seega peaks meil 16 aastat pärast Schengen kasutuselevõtmist olema julgust tunnistada, et leping ei ole töötanud. Samuti peaks meil olema julgust tunnistada, et EL ei ole sellele lahendust leidnud ning on selle asemel muutunud ise osaks probleemist. Liikmesriikidele tuleb seega anda uuesti võimalus kaitsta oma piire ELi sekkumiseta.
Vajame kiiresti rohkem meetmeid! Frontex peaks näiteks saatma oma päritoluriiki tagasi laevad, mis veavad petturitest põgenikke, selle asemel et mängida omamoodi tervituskomisjoni rolli. Peame välja astuma inimkaubandusvõrgustike vastu. Liikmesriigid peaksid lõpetama illegaalsetele välismaalastele elamislubade andmise. Tuleks astuda aktiivseid samme, et saata kodumaale tagasi ebaseaduslikud põgenikud ja poliitilised pagulased, kelle taotlused on tagasi lükatud. Kui seda ei juhtu, siis garanteerin teile, et see on Schengeni lõpp, mis ei olekski tegelikult nii paha.
Austatud president! Tahaksin protesteerida ka siin kasutatud keele vastu, selliste kuritarvitavate mõistete vastu nagu "populistid”, "äärmuslased” ja muud taolised, mida on kasutatud inimeste kohta, kes tahavad ainult oma riigipiiri kaitsta. Peame sellele lõpu tegema! See ei ole õige. Samuti peame tunnistama, et eeskirju tuleb kohaldada. Kas pole imelik, et keeldudes arutamast eeskirjade kohaldamist, lubame mõnedel inimestel teistele näpuga näidata?
Simon Busuttil
Austatud president! Schengeni ala on tõepoolest Euroopa kodanike jaoks väga oluline ja nähtav saavutus ning täna tuleb siin istungisaalis esile selge sõnum, et peame võitlema koos mitte ainult selle säilitamiseks, vaid ka edasiseks tugevdamiseks. Selle saavutamiseks loodame Euroopa Komisjonile ning Euroopa Parlament toetab komisjoni Schengeni tugevdamisel, aga kui on kaks õppetundi, mida me oleme õppinud viimaste nädalate sündmustest, siis on need järgmised.
Esiteks: Schengeni ala sisepiirid sõltuvad ühisest strateegiast, ühisest murest välispiiride pärast. Kui meie välispiirid on nõrgad, tekib meil probleeme sisepiiridel, ja peame seda uurima. Itaalia tundis survet 25 000 inimeselt; ta andis neile ajutise elamisloa, nad kolisid Prantsusmaale. Prantsusmaa tundis survet ja taaskehtestas riigipiiri. Seega liikus surve sisepiirile ja seetõttu on välispiir ühine mure.
Teiseks: Schengen vajab solidaarsust ja solidaarsus puudutab ka vastutuse jagamist - koormuse jaotamist - ning vastutuse jagamine on vastavuses ka liikmesriigi suurusega. Kehtiva süsteemi kohaselt jäävad ühte riiki saabunud inimesed sellesse riiki, kuhu nad saabusid, sest meie seadustes, sealhulgas Dublini määrus, on sätestatud, et nad peavad jääma riiki, kuhu nad esmalt saabusid. See peab kindlasti muutuma, sest see pole enam täidetav. Tuhande inimese saabumine väikseimasse liikmesriiki, minu kodumaale Maltale, on elanikkonna suhtes võrdne üle miljoni inimese saabumisega kogu Euroopa Liitu. Seega ei ole 25 000 inimest tõepoolest mitte midagi: nad on tilk ookeani kogu Euroopa Liidu jaoks, aga 1000 inimese saabumine kõige lõunapoolsemasse liikmesriiki on palju. Seega peame ühendama Schengeni solidaarsusega; Schengen vajab solidaarsust.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel)
William
Austatud president! Sõnavõtja rääkis Schengeni tugevdamisest. Kas see hõlmab Schengeni piiride tugevdamist ja eriti Kreeka ja Türgi vahelise piiri tugevdamist?
Simon Busuttil
Austatud president! Tänan parlamendiliiget küsimuse eest!
Üks Schengeni alaga liitumise tingimusi on tõepoolest välispiiride tugevdamine. Just seetõttu, et need on ühine mure, on kõikide liikmesriikide vastutus tagada, et välispiirid oleksid tugevad.
Kui täidate need tingimused, saate Schengeniga liituda. Just seda on teinud sellised riigid nagu Bulgaaria ja Rumeenia ning just seetõttu oleme aidanud Kreekat Frontexi missiooni abil Türgi ja Kreeka piiril.
Seega näitab see tõepoolest, et ka välispiiride tugevdamine on ühine mure.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Austatud president! On tõsi, et eile, 9. mail, mälestasime Euroopa Liidu loomise hetke, mis näitas meile, et Euroopat ehitatakse sammhaaval, mitte korraga ega igaveseks: teisisõnu seda, et Euroopa pole loodud lõplikult või pöördumatult ning et meie igapäevatöö peab olema kõigi selle saavutuste säilitamine.
Schengen on inimeste vaba liikumise ala, aga see on ka sümbol parimast, mida Euroopa on viimase 20 aasta jooksul teinud, ja seega parimast Euroopast.
Siiapoole Vahemerd saabunud 25 000 sisserändaja esitamine väljakannatamatu koormana saadab vale sõnumi: Saksamaa on näidanud, et see pole nii; Kanaari saared ja Hispaania on näidanud, et 30 000 saabujat aastas Aafrika rannikutelt ei olnud Euroopa Liidu jaoks väljakannatamatu koorem.
Seega ei saa vastus olla selle rändevoo kasutamine Schengenis kahtlemiseks. Hoopis vastupidi: selle asemel tuleb näidata, et see, mis veel teha on, ei ole Schengeni ülemäärasusest tulenevate kitsaskohtade parandamine, vaid pigem Schengeni tugevdamine. Schengenit saab tugevdada solidaarsusklausli täideviimisega, mis on sätestatud vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajaneval alal vastavalt Lissaboni lepingule; varjupaigapaketi valmimine, mille töötlemine on endiselt lõpetamata; ning kehtestades püsivalt teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) ja kontrollimehhanismi, nagu on sätestatud vaba liikumise alasse sisenemise tingimustes ning nagu parlament on Rumeenia ja Bulgaaria puhul poolt hääletanud. Nendel riikidel on õigus saada osaks vaba liikumise alast.
Siiski on eelkõige vaja seda, et Euroopa Parlament nõuaks oma pädevust, et selleks küsimuses koos nõukoguga otsustada. Seega tuletaksin teile meelde, et ettepanek võtta menetluses abiks artikli 70 õiguslik alus, mis jätab parlamendi kõrvale, on vastuvõetamatu: me nõuame artiklit 77.
Viimane mõte, austatud president: populismist räägitakse, sest populismi vastu ei saa võidelda, imiteerides selle loide lahendusi. Vastupidi: otsida tuleb lahendusi tulevikuks, mitte minevikuks.
Renate Weber
Austatud president! Guy Verhofstadt palus komisjonil teatise ümber kirjutada, aga mõtlen, kas enne selle ümber kirjutamist saaksime täna selge vastuse sellele, kas kavatsete parandada olemasolevat kehtivat süsteemi, sulgeda ajutiselt piirid või lisada midagi olemasolevale süsteemile. See oleks hea viis lahendada vähemalt ühe meie küsimustest.
Pärast seda on õiglane öelda, et nõustume komisjoni eesmärgiga parandada Schengeni juhtimist, vaadates hindamismehhanismi läbi ühenduse lähenemisviisi alusel. Parlament jagab seda seisukohta ja selles kontekstis pean ütlema, et nõukogu lähenemisviis on meile sügavaks pettumuseks.
Tegelikult tahab nõukogu lihtsalt parlamendi isoleerida. Ma tõesti imestan, miks üritab nõukogu peaaegu pidevalt õõnestada suurt saavutust, milleks on Euroopa Parlamendi roll kaasotsustamismenetlustes. Esindame Euroopa kodanikke ja peaksime kõik töötama Euroopa kodanike teenimise nimel. Ehk peaks ka nõukogu saama aru oma rollist ELi institutsioonina, milleks ei ole ainult 27 liikmesriigi kogunemine.
Tõsi on see, et lahendus sellele rändevoole sõltumata sellest, kas see on põhjustatud Põhja-Aafrikas ja Vahemere lõunapiirkonnas toimuvast või mitte, on tulla lagedale õigusaktiga, mis hõlmab ühist varjupaiga- ja rändepoliitikat, mille nimel parlament on tööd teinud ja mida nõukogu tõkestab.
Konrad Szymański
(PL) Austatud president! Hoolimata asjaolust, et ma elan suhteliselt kaugel Poolas, tunnen, et saan täielikult aru murest, mida on tekitanud kontrollimatu sisseränne Prantsusmaale ja Itaaliasse. Sisseränne Põhja-Aafrikat teravdab üsna loomulikult kultuurilisi ja sotsiaalseid pingeid ning tugevdab survet liikmesriikide sotsiaaleelarvele. Seega on meil palju arutada ja me ei tohiks püüda seda küsimust ignoreerida. Prantsusmaa, Itaalia ja Malta kodanikud seisavad praegu silmitsi kõige suuremate arvetega asjaolu tõttu, et kontroll Euroopa Liidu välispiiridel lihtsalt ei tööta. Ka Euroopa rahvad kannavad kulusid meie ebaõnnestunud jõupingutuste pärast peatada sisserännet Euroopasse.
Mul on ainult üks palve. Tahaksin, et Schengeni eeskirjade muutusi ei kasutataks ettekäändena Euroopa Liidu liikmesriikide kodanike liikumisvabaduse piiramiseks. Selliseid ettepanekuid on tehtud palju aastaid seoses Poola ja Saksamaa vahelise piiriga Poola kodanike kahjuks. Kokkuleppeni on lihtsam jõuda, kui meil kõigil on täielik garantii, et Schengeni eeskirjade muutused ei mõjuta liikmesriikide kodanikke.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Austatud president! Seda arutelu on raske uskuda. Meil palutakse läbi vaadata inimeste liikumisvabadus Euroopas ja taaskehtestada riigipiirid, et tulla toime sisserändajate vooluga, mis on vallanud Euroopat väidetavalt alates Tuneesia revolutsioonist.
Kui selle seisukoha tagajärjed ei oleks nii tuntavad ja reaalsusest nii kaugel, oleksid need naeruväärsed. Alates 2011. aasta algusest on Vahemeres surnud üle 1150 inimese ja Itaaliasse on jõudnud 23 000 inimest. Samal ajal on Liibüast põgenenud üle 700 000 inimese, kes on otsinud varjupaika naaberriikides ning keda on seal teistmoodi tervitatud, kui neid oleks Euroopas tervitatud.
Nicolas Sarkozy ja Silvio Berlusconi seavad esikohale lühiajalised valimishuvid, hirmutades inimesi ja pannes neid uskuma, et toimumas on sissetung. Täielik absurd! Millal lõpetab Euroopa ühe asja ütlemise ja teise tegemise? Milliseid ettepanekuid inimesed praegu esitavad lisaks üksnes sõnadele, populistlikule survele allumisele, taas kord Frontexi tugevdamisele ja Euroopa muutmisele kindluseks? Piirid pole kunagi kedagi peatanud ei meie ajaloo pimedamatel perioodidel ega ka praegu. Kas meil pole ühtegi teist sõnumit tekkivale demokraatiale teisel pool Vahemerd?
Euroopa Liit pakkus diktaatoritele aastaid oma väärtusi hüljates abi. Kas pole aeg oma silmad avada? Minu arvates küll on.
(Aplaus)
Daniël van der Stoep
(NL) Austatud president! Usun, et järgmine sõnavõtja on Mario Borghezio Vaba ja Demokraatliku Euroopa fraktsioonist.
Mario Borghezio
(IT) Austatud president, head kolleegid! See küsimus on toonud päevavalgele suure silmakirjalikkuse.
Ainuke valitsus Euroopa Liidus, kelle siseminister on parteist, mida peate populistlikuks, on see, kellel on olnud julgust rakendada kõige inimlikum meede: anda 25 000 Tuneesia inimesele luba vabalt liikuda. Seda seetõttu, et nägime isiklikult, et nad ei olnud lihtsalt 25 000 kurjategijat, vaid inimesed, kes olid Tuneesiast põgenenud. See oli hädaolukord: pidime selle kaine mõistusega lahendama ja püüdsime aidata.
See näitab tõde; nimelt seda, et paljudes olukordades on n-ö halvad need, kes on tegelikult head. Meie, kes me kinnitame vajadust kontrollida sisserännet ja välispiire, palume jätkuvalt Euroopat - nagu Daniel Cohn-Bendit õigustatult tegi -, et see jaotaks oma territooriumil võimalikku 50 000 või 100 000 põgenikku, sest Liibüast põgenevad inimesed ei ole kurjategijad.
Need on ühe liikumise selged sõnad, mis kaitseb territooriumi ja identiteeti; mis on sisserände vastu, sest ei taha, et inimesed peaksid kodust lahkuma; ning mis mõistab hukka rassismi ja ksenofoobia, aga ka silmakirjalikkuse.
Daniël van der Stoep
(NL) Austatud president! Meil on ühine Euroopa varjupaiga- ja rändepoliitika: üks ja seesama kohutav poliitika kogu ELi jaoks. Hiljutine katastroofiline sisserändajate voog Põhja-Aafrikast ning probleemid, mis meil on olnud läbikukkuva Schengeni lepinguga, viitavad sellele, et varjupaiga- ja rändepoliitika tuleks anda tagasi liikmesriikidele. Üks liikmesriik ei ole samasugune nagu teine, nii lihtne see ongi. Seetõttu ei toimi ühine Euroopa poliitika.
Austatud president! Volinik Cecilia Malmströmi ettepanek Schengeni kohta on suisa haletsusväärne. Temast on hullumeelne otsustada, et liikmesriikidel ei tohiks lubada ise otsustada, kas kehtestada piirikontroll või mitte, ning vajaduse korral sulgeda oma piirid. Liikmesriikidel on probleeme kümnete tuhandete ebasoodsas olukorras olevate sisserändajatega Põhja-Aafrikast, aga volinik Cecilia Malmström takistab neil sellega seoses midagi ette võtta. Lampedusasse saabuvad endiselt paaditäied õnne otsivad sisserändajad. Rände kurjus jätkab salakavalat levikut. Aga ei, kui küsite volinik Cecilia Malmströmilt, ütleb ta teile, et liikmesriikidel ei ole õigust vastu hakata. Selle asemel räägib ta meile sõnakõlksuna solidaarsusest.
Austatud president! Liikmesriigid ei ole enam kahjuks oma kodu peremehed. Euroopa on peremees! Liikmesriigid tahavad neid volitusi tagasi. Liikmesriigid peavad taas kord saama kehtestada oma varjupaiga- ja sisserändepoliitika. Mida kavatseb komisjon sellega seoses ette võtta?
Carlos Coelho
(PT) Austatud president, head kolleegid! Tahaksin alustuseks volinik Cecilia Malmströmile öelda, et nõustun ärateenitud kiitusega president Barrosole töö eest, mida ta selles valdkonnas teeb.
Asjaolu, et meil on rändesurvega raske periood, ei saa olla vabanduseks ühe Euroopa integratsiooni suurima saavutuse nõrgestamisele: nimelt Schengeni ala.
Schengen on liikumisvabaduse sünonüüm ning seda tõsiasja ei saa ega tohi ümber pöörata, vaid seda tuleb kaitsta, tugevdada ja arendada. Nõustun ka sellega, et välispiiride nõuetekohane kontroll on hädavajalik. Kui seda ei juhtu, nõrgeneb Schengeni ala julgeolek, Euroopa Liidu usaldusväärsus saab kahjustada ja vastastikune usaldus hävineb.
Seega toetan Euroopa Komisjoni tunnustust Schengeni ala kohta eelmise nädala teatises ning selle tugevdamise ja arendamise katsumuse kohta. Samuti nõustun president Barrosoga, et on vaja rohkem solidaarsust ja vastutuse jagamist liikmesriikide vahel. Probleem ei seisne Schengeni eeskirjades, vaid viisis, kuidas liikmesriigid eeskirju ilma vastutuse ja solidaarsuseta kohaldavad.
Seega nõuame tõelist mehhanismi Schengeni hindamiseks. Parlament on valmis töötama heas usus, et sellist mehhanismi luua: mehhanismi, mis ei järgi kaksikmoraali; teisisõnu, mis ei ole kandidaatriikide suhtes rangem kui nende suhtes, kes on juba klubi liikmed.
Oleks siiski mures, volinik. Olen mures nõukogu eesistujariigi vaikimise pärast selle arutelu alguses mehhanismi teemal ning olen mures ka nõukogu aastapikkuse vaikimise pärast põgenike ümberasustamise mehhanismi teemal, nagu Rui Tavares juba mainis. Kolmest institutsioonist on nõukogu see, kes ei tee selles valdkonnas piisavalt edusamme ja ta peaks nii kiiresti kui võimalik õigele rajale tagasi astuma.
Judith Sargentini
sinise kaardi küsimus Daniël van der Stoepile. - (NL) Austatud president! Soovin esitada Daniël van der Stoepile järgmise küsimuse: kui piirikontroll taaskehtestatakse, mida ütleks Daniël van der Stoep Hollandi puhkajatele, kes saabuvad tagasi kahenädalaselt puhkuselt Prantsusmaalt ning tahavad ületada piiri Antwerpi ja Hazeldonki vahel ning kes oma koduteel sattuvad miilipikkusesse ummikusse, samasse ummikusse nagu veoautojuhid, kes on teel Rotterdami sadamasse oma kaupa maha laadima?
Daniël van der Stoep
(NL) Austatud president! Judith Sargentini teab väga hästi, et oleme täielikult uute tolliväravate ülesseadmise vastu. Alates 1992. aastast, kui meie piirid avati, kuni eelmise aasta ühise varjupaiga- ja rändepoliitikani toimis kõik väga hästi. Siiski ületasime mingil hetkel ise piiri ja tundub, et teile jäi tähelepanuta asjaolu, et praegu viibib Itaalias 25 000 majanduslikku pagulast, kellele antakse viisa. Nad on majanduslikud pagulased ning nad tuleks saata tagasi oma kodumaale nii kiiresti kui võimalik. Neil ei tohiks isegi lubada viisat taotleda. Hollandi Vabaduse Partei (PVV) on selles küsimuses alati konkreetne olnud: me ei taha neid väravaid tagasi, aga mida me tahame, on ainult võimalus määratleda oma varjupaiga- ja rändepoliitika ise, ja te teate seda väga hästi.
Claude Moraes
Austatud juhataja! Fraktsiooni S&D seisukoht on väga selge. Meile kanti ette kogu taustateave Schengeni rikkumise põhjuste kohta ning oleme mingisugust ühist rände- või varjupaigapoliitikat juba 1999. aastast oodanud.
Meie sõnumid on seega väga selged. Esiteks sõnum komisjonile: Schengeni puhul soovite ühise otsustamise puhuks kasutusele võtta ühenduse mehhanismi, tahate liikuda eemale valitsustevahelisusest, soovite luku taha panna selle poliitilise oportunismi, mida oleme näinud Itaalia ja Prantsusmaa suunalt. Seega ärge muutke oma avalduses enda sõnumit mitmetähenduslikuks. Öelge selgelt, et teil on lukk, millega hoiate ära sellist tüüpi oportunismi, mis lõppude lõpuks purustab Schengeni.
Nõukogule: olete ühtset Euroopa varjupaigasüsteemi juba oodanud 1999. aastast, olete loonud sellise olukorra, et solidaarsusest ning koormuse jagamisest räägitakse siin sageli, kuid me ei ole kaugeltki lähedal koormuse jagamise formaalsele mehhanismile Euroopa Ühenduses. Tõkestate väga suure osa tööst, mida meie siin parlamendis teeme. Lõpetage see! Tehke koos meie ning komisjoniga koostööd kindlustamaks, et solidaarsus tähendaks solidaarsust ning koormuse jagamine koormuse jagamist.
Lõpetuseks, komisjon on rändepoliitika ootuses. Tehke meiega koostööd! Ärge olge häbelikud! Olge julged ning kindlustage, et kui me teeme korda Schengeni, siis teeme korda ka oma ühise rändepoliitika ning meil on millegi üle uhke olla.
Sarah Ludford
Austatud juhataja! Nagu teised, leian ka mina, et volinik Malmström teeb väga head tööd, kuid samal ajal tunnen, võttes arvesse president Barroso tänast jõulist kaitset Schengeni vaba liikumise küsimuses, et ma ei saa tegelikult aru, kuidas võis kinnistuda arusaam, et komisjoni esitatud ELi tasandi mehhanismi muudab sisepiirikontrollide taastamise lihtsamaks. Sellegipoolest on see idee pinnale jäänud. See ei ole ju ometi nii, eks, et eri auditooriumitele saadetakse erinevaid sõnumeid, üks Euroopa Parlamendi liikmetele ning võib-olla teine sõnum Pariisi ja Rooma? ELi rände- ja varjupaigasurvet peaksid tõhusalt suutma korraldada kompetentsed valitsused.
Kahjuks on meil nüüd liiga palju valitsusi, kes liiguvad äärmusliku parempoolsuse suunal. Euroopa Komisjon peab tõeliselt kaitsma ELi sisemist vaba liikumist ning valimisi silmas pidades hoiduma žestidest komisjonile meelepäraste president Sarkozy ja peaministri Berlusconi suunas Komisjon peaks rõhutama liikmesriikide ebaõnnestumist ELi rändereeglite rakendamisel. Lõpetuseks leian, et komisjon peaks uurima süüdistusi, mille kohaselt jäeti umbes 61 immigranti surema hoolimata sellest, et nad kontakteerusid Itaalia rannavalve, NATO sõjalaeva ning sõjaväehelikopteriga. Mis tahes ametkonnad, kes rikkusid rahvusvahelist mere- ja humanitaarseadust, tuleb vastutusele võtta.
Cornelia Ernst
(DE) Austatud juhataja! Head kolleegid! Arvan, et peame nüüd asja tuumani jõudma. Me ei vaja uut reeglit piirkontrollide taastamiseks ajutiselt või mis tahes muul viisil, ei praegu ega tulevikus. Peame mõistma, et vaba liikumine - ning see on ju lõppude lõpuks Euroopa Liidu sõnum - on midagi, millest ei ole võimalik oma tahte alusel ümber minna või mida ei ole võimalik eemaldada. See on kodanike õigus, mida ei ole võimalik lihtsalt suhteliseks muuta.
Soovite teada, mis mind ausalt häirib? Palju räägitakse solidaarsusest. Kes räägib solidaarsusest Aafrika riikidega, kes peavad praegu majutama sadu tuhandeid põgenikke ning teevad seda jätkuvalt - ilma suure aruteluta? Kas keegi räägib solidaarsusest inimestega, kes põgenevad sõja eest ning tulevad siia Euroopasse? Peame nende inimeste suhtes natukene austust üles näitama.
Ütlen otse, et ma ei soovi arutada mis tahes Schengeni muudatuste või reeglite muutmise üle. Tahan lihtsalt, et lahendaksime rändeküsimuse mõistlikult ühe korraga ja lõplikult. Me ei suuda seda teha, kui kasutame Frontexi inimeste väljasaatmise vahendina. Suudame seda teha siis, kui meil on demokraatlik ja humanitaarne varjupaigapoliitika. Sellest peaksime Euroopas rääkima ning see peab kehtima kõikjal Euroopas. Selle nimel peaksime võitlema. See on meie tõeline ülesanne.
Véronique Mathieu
(FR) Austatud juhataja! Minu sõnavõtt on adresseeritud komisjonile ja minu kaasparlamendiliikmetele ning samuti tervitan nõukogu. Probleem, millega täna silmitsi seisame, tuleneb Schengeni ala korraldamisest 2011. aastal. Ala ei piirdu enam ainult viie liikmesriigiga, nagu 1980ndatel. Pigem on tegemist alaga, mis on viimaste aastate jooksul pidevalt laienenud ning mis nüüdseks koosneb 25 riigist, kellest kolm ei ole Euroopa Liidu liikmed.
Seetõttu peaks Schengeni ala koostöö, nagu kõik Euroopa poliitilised suunised, peegeldama tõelist olukorda, mille suhtes see täna kehtib, mis on 10 aasta tagusest olukorrast erinev. See on see kontekst, mille abil tuleks Itaalia ja Prantsuse valitsuse ettepanekuid ning komisjoni tänases rändeteatises esitatud pragmaatilisi ning vajalikke samme tõlgendada. Schengeni koostöö nurgakivi on tõepoolest Schengeni ala riikide vastastikune usaldus. Samas põhineb see usaldus vastastikustel kohustustel. Kui üks osalistest ei suuda oma kohustusi täita ning tekitab sissevoolu, siis variseb kogu süsteem kokku. Ülejäänud liikmesriikidele peab seetõttu olema lubatud sellele kokkuvarisemisele reageerida ajutiselt ja rangelt reguleeritud piirikontrollide taastamisega. Selline tegevus oleks selge nõue kokkuvarisemise eest vastutavatele liikmesriikidele, et nad valvaksid oma välispiire paremini.
Lisaks kannavad komisjoni esitatud meetmed väga suuresti Schengeni vaimu, kuna kontrollid kehtestataks viimase abinõuna ning otsus võetaks vastu Euroopa, mitte valitsustevahelisel tasandil. Need meetmed oleks sisimas seotud kõikide teiste esitatud pikaajaliste meetmetega ajal, kui ühist rändepoliitikat ette valmistatakse. Frontexi tugevdamine ja suurema solidaarsuse demonstreerimine on eriti oluline - ning selle märkusega lõpetan -, et toetada meie välispiiride juures asuvaid liikmesriike. Vahemere alade olukord viimastel aastatel ainult rõhutab Schengeni meetme puudujääke.
Mõne nädala jooksul on Vahemereäärsete naabrusriikide migrandid moodustanud märkimisväärse protsendi Prantsuse aastasest rändest. Meede ei ole staatiline, vaid seda tuleb hoopis arendada. Loodan, et see ettepanek võetakse kiiresti vastu, et tagada meie Schengeni ala parem haldamine võimalikult kiiresti ning seeläbi garanteerida meie ühiste välispiiride julgeolek.
Ioan Enciu
(RO) Austatud juhataja! Märkimisväärsed rändevood, näiteks Vahemere lõunaranniku riikidest, ei tohi Schengeni ala ohtu seada. Euroopa Komisjon ei tohi propageerida teatud liikmesriikide ideid, kes Schengenis kahtlevad. Komisjoni roll on kaitsta Schengeni ala, propageerides Schengeni meetmes äratoodud Euroopa lahendusi. Liikmesriigid peavad Schengeni haldamisel solidaarsust üles näitama. Nõukogu peab samuti aitama Schengeni ala tugevdada, andes viivitamatu heakskiidu Rumeenia ja Bulgaaria taotlusele alaga liituda. Need nn probleemid Schengeni alaga on fiktiivsed ning neil ole midagi pistmist liidusisese vaba liikumisega, vaid on seotud hoopis mõne riigi suutmatuse või halva pahauskse suhtumisega tegeleda väljaspool Euroopa Liitu ilmnenud immigratsiooniga seotud probleemidega. Lahendus tulevikuks peitub Euroopa rändehalduse süsteemi parandamises, Euroopa ühise varjupaigasüsteemi rajamise ning ebaseadusliku ja seadusliku rände juriidilise raamistiku koostamise lõpetamises ja Frontexi rolli tõhustamises.
Salvatore Iacolino
(IT) Austatud juhataja! Viimaste nädalate meeletud rändevoolud on tekitanud Euroopa kodanike seas närvilisust ning kutsunud esile reaktsioone.
Mõned liikmesriigid on seisukohal, et rändevoogude küsimust tuleks käsitleda olulisena.
Schengen on nüüd Euroopa tsivilisatsiooni osaks saanud vara ning seda tuleks sellisena kaitsta ning säilitada. See ei tähenda, et piirkontrollide ajutine taastamine teatud tingimustel ei ole üks võimalustest. Seetõttu toetame ELi lähenemisviisil põhinevaid kompensatsioonimehhanisme kindlustamaks, et igal juhul on Schengeni ala kasutamine vastavuses sellega seotud inimeste ootustega.
Komisjoni väärtuslik 4. mail 2011. aastal tehtud ettepanek, mille kohaselt muudetaks Schengeni ala paindlikumaks ja ühtsemaks, et võimaldada siserändevoogude korralisemat haldamist, on samm selles suunas. Ettepaneku eesmärk on kindlam valitsemine, mida tuleb praeguse kriisimomendi puhul kindlasti kaaluda.
Ma kuulasin nii siin Brüsselis kui ka Palermos erilise huviga José Manuel Barroso sõnavõtte Sitsiilia ja Lampedusa kaitsmiseks mõeldud regionaalpoliitika kohta, sest sinna maabub jätkuvalt paate, mis vastasel juhul oleksid maruliste lainete meelevallas, kus oleks veelgi rohkem elusid kaotatud. Austatud juhataja! Peame sellega jätkuvalt arvestama.
Sylvie Guillaume
(FR) Austatud juhataja! Rändeprobleeme puudutavate oluliste arutelu käigus peame iga hinna eest hoiduma Schengeni kokkuleppe suunal Nicolas Sarkozy ja Silvio Berusconi tehtud oportunistlike avalduste lõksu sattumast. Kasutades Euroopat ning rändevoo teemasid peksukottidena ning tsiteerides samal ajal paremäärmuslaste populistlikke argumente, on mõne Euroopa valitsuse jaoks väga mugav viis varjata majanduslikke ja sotsiaalseid ebaõnnestumisi oma riikides.
Vaba liikumise vaidlustamine, mis täna on Euroopa integratsiooni kombatav saavutus, on manipuleeriv ja ohtlik tegevus. Ühest küljest väidavad kommentaatorid, et komisjon on asunud Prantsusmaa ja Itaalia poolele, samal ajal kui president Barroso räägib meile täna, et ta ei plaani populistlikke liikmesriike toetama asuda. Kumb neist siis tõde on?
4. mai teatises ei räägita mitte ainult sisepiiride kontrolli taastamist vaid selles pööratakse tähelepanu ka mitmele teisele teemale, nagu võitlus inimkaubanduse vastu, seaduslik ränne, põgenike ümberasustamine, varjupaiga taotlemine jne. Need on tõelised probleemid! Probleem on aga selles, et see teatis on poolik.
Volinik Malmström! Tundub, et soovite ühenduse plaani, mis on ülioluline, uuesti kasutusele võtta. Jätkake siis! Ma tahaks näha! Vajame rohkem Euroopat ning suuremat lõimumist olukordades, kus liikmesriigid tunnevad kiusatust kaitsta ainult oma isiklikke huve.
(Aplaus)
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud juhataja! 2. juulil 1990, ainult mõned päevad pärast seda, kui oli allkirjastatud Schengeni lepet jõustav konventsioon, avaldas ajakiri Time artikli, mis algas järgmiselt: "Piirideta Euroopa unelm liikus täna sammu reaalsusele lähemale” ning artikkel lõppes järgmiselt: "Selleks et võidelda ebaseaduslike narkootikumide kaubanduse, terrorismi ning ebaseadusliku immigratsiooni võimaliku suurenemise vastu, tõhustatakse kontrolli Schengeni maa välispiiridel.”
See avaldati 21 aastat tagasi ning nagu komisjoni president ütles, just seda kutsutakse meid üles täna tegema: hoidma unelmat elus ning tõhustama kontrolli Itaalia, Kreeka ning terve Lõuna-Euroopa piiridel, kuna ühise Euroopa lõunapiirid on teiste riikide piirid, näiteks Saksamaa, Prantsusmaa ja Belgia piirid. Praegust Euroopat säilitavatest solidaarsuse ning kahepoolsuse põhimõtetest kinnipidamisel peame üle vaatama kõik, mis ei tundu olevat kasulik: peame vaatama üle Dublin II lepingu, mille üle on parlamendis juba arutletud, ning jagama koormaid, mis peab iga riigi jaoks õiglane olema, et saaksime kõik aidata seda unelmat elus hoida.
David-Maria Sassoli
(IT) Austatud juhataja! Schengeni kahtluse alla seadmine on meie arvates Euroopa kahtluse alla seadmine. Kui Euroopa kavatseb muutuda veelgi nõrgemaks, nagu parempoolsed valitsused soovivad, siis saab aina ahvatlevamaks endilt küsida, kas Euroopa osaks olemisel on endiselt mõtet, nagu Itaalia siseminister Roberto Maroni on teinud.
Vastus on aga suurem ELi mehhanismide kaasamine. Tegelikult vajame rohkem, mitte vähem Euroopat, ning komisjon peab seda jõulisemalt väljendama. Parimat näidet Euroopast demonstreeriti pühapäeva öösel, kui ebatavalise inimsolidaarsuse keti abil päästsid Lampedusa elanikud 500 karile sattunud inimest, kes olid teel kindla surma suunas. Kõige halvem näide Euroopast, kui kinnitatakse ajalehe Guardian uudis, on sellisel juhul NATO sõjalised jõud, kes ei sekkunud, et päästa triivivaid mehi, naisi ja lapsi.
Kui oleme kindlad, millist Euroopat neist eelistame, volinik Malmström, siis peab Euroopa Komisjon veenma liikmesriike Euroopa Ülemkogu juuni koosolekul Euroopa immigratsioonipoliitika formuleerimises, kuna à la carte Euroopa oleks võrdne Euroopa unelma kokkuvarisemisega.
Wim van de Camp
(NL) Austatud juhataja! 2009. aastal valisid Euroopa kodanikud mind Euroopa Parlamenti. Mind ei valitud institutsioonide parlamenti ega ka liikmesriigi parlamenti. Ütlen seda seepärast, et Euroopa kodanikel on Schengeni kohta palju küsimusi. Sellel ei ole midagi pistmist populismi ega ka hirmuga. Tegemist on küsimustega, mis muudavad Euroopa kodanikke murelikuks: kuidas me Schengeniga toime tuleme? Selle teema kohta esitatakse praegu väga palju küsimusi ning seetõttu juhin sellele teie tähelepanu.
Loomulikult, kui komisjoni president ütleb, et peame kaitsma inimeste vaba liikumise põhimõtet, siis ma toetan seda. Ei ole võimalik lubada 25 000 tuneeslasel 502 miljonit eurooplast pantvangi võtta, sest need küsimused ei kao kuhugi ning avalikkuse toetus Schengenile satub Euroopas ohtu. Seetõttu nõustun samuti ajutiste piirikontrollidega, nagu minu kaasparlamendiliige Salvatore Iacolino soovitas. Olen väga hästi teadlik, et me ei suuda koormuse jagamist esimese korraga käima panna.
Lõpetuseks, austatud juhataja, on mul veel üks küsimus: milline seis on Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti rajamisega Maltale? Olen kuulnud, et endiselt on võimalik, et see projekt käivitub. Võib-olla saaks volinik veel kord selgitada, millal tugiamet reaalselt tööle hakkab.
Carmen Romero López
(ES) Austatud juhataja ja volinik Malmström! Komisjoni esitatud teatise probleem seisneb selles, et tegemist on teatisega, mis pole hetkel usaldusväärne, see on seotud lühiajaliste probleemidega, mida tõstatud teema endas hõlmab, või isegi hädaolukorra lahendustega, mida Euroopa Liit oleks pidanud praegusel juhul rakendama.
Kahjuks on komisjon näidanud, et ta on väga nõrk, kuna ei ole võimalik kõikide soove rahuldada. Pole võimalik hoida Nicolas Sarkozyd ning Silvio Berlusconit rõõmsatena ning samal ajal omada pikaajalist ühist varjupaiga- ja immigratsioonipoliitikat. Sellisesse teatisesse ei ole võimalik lisada mitmetimõistetavusi, mis ei vii kuskile, ning need mitmetimõistetavused demonstreerivad seda, et tegemist on poliitikameetmega, mis ei tegele resoluutselt olukorraga, mida me praegu kogeme.
José Manuel Barroso ei aita teile kuidagi kaasa, kui ta ütleb, et andsite tasakaalu leidmiseks endast parima, sest asi ei ole üldsegi mitte tasakaalu leidmises. Tegemist on hädaolukorra lahendamisega, nagu näiteks see, millega silmitsi seisame. Tegemist on finantseerimise omamise ning kõikide liikmesriikide vahel ühise varjupaigapoliitika, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti ning kõikide meid ees ootavate katsumuste kohta korralikele kokkulepetele jõudmisega. Nende teemade kohta ei ole teatises sõnagi.
Kuidas saate rääkida piirkondlikest koostööprogrammidest kolmandate riikidega, kui Tuneesia ja Liibüa demokraadid näevad meid meie riikide piire sulgemas? Kas on võimalik sellest rääkida? Me ei saa mitmetimõistetavaid asju öelda. Tegeleme piisavalt oluliste teemadega, et ka teie, volinik Malmström, peaksite sellesse tõsiselt suhtuma.
Hubert Pirker
(DE) Austatud juhataja! Minu arvates on arutelu piirkontrollide taastamise ning Schengeni mehhanismi muutmise üle täiesti ülemäärane ja ebavajalik. Veelgi enam, meil on see arutelu käimas ainult seetõttu, et Silvio Berlusconi ning Nicolas Sarkozy pidasid silmas vaid oma riiklikke huve ning käitusid populistlikult, kui nad ähvardasid Põhja-Ameerikast pärinevate migrantide tõttu taastada piirikontrolli liikmesriikidevahelistel piiridel.
Rõhutan, et mind hämmastas, kui kiiresti komisjoni president José Manuel Barroso arutelu käivitas, selle asemel et läheneda Euroopale omase korrigeeriva tegevusega. Schengen on meeletu saavutus. Schengen on Euroopa sümbol ning täiuslik kooslus reisimisvabadusest, avatud piiridest ning turvalisusest. Schengenit ei tohi kunagi kahtluse alla seada. Meil on juba võimalik kehtestada kontrollid erijuhtudel piiratud ajaks ning piiratud piirkonnas, kui sisejulgeolekut ähvardab suur oht.
Seetõttu ei vaja me arutelu Schengeni üle. Selle asemel vajame arutelu Frontexi tõhustamise meetmete üle, et Euroopa Liidu välispiiride turvalisuse tase oleks maksimaalne, tagades seeläbi vaba liikumise, ning arutelu varjapaigataotluste menetluste kiirendamise ning reguleeritud rände üle, mis käsitleks koostööd selles, kuidas tegeleda rände põhjuste ning tagasivõtulepingute sõlmimisega.
Olen hea meelega nõus toetama selles küsimuses volinik Malmströmi ettepanekuid, kuna need on väga laiapõhjalised, ning kutsun komisjoni üles võtma eeskuju parlamendist, mitte nõukogu teatud esindajate liini järgima.
Stavros Lambrinidis
(EL) Austatud juhataja ja volinik! Ajal kui poliitiliselt on igast suunast tule all ELi ühtekuuluvuse ning solidaarsuse fundamentaalsed põhimõtted, eriti neonatsistlike liikumist suunalt, ning me kõike teame, kellega on tegu, peaks komisjon minu arvates võtma oma igapäevaseks ülesandeks purustada igaüks, kes ründab Euroopa poliitilise ühtsuse sümboleid.
Siiski oleme täna siin just seepärast, et komisjon ei ole niimoodi käitunud. Teatud liikmesriikide survel on ta lubanud käivitada arutelu Euroopa identiteedi nurgakivi üle, milleks on Schengen. Kuid ka juriidiliselt on komisjoni ettepanek konfliktis konventsiooni artiklitega 78 ja 80. Konventsioon sätestab selgelt, et kui liikmesriik satub terava immigratsioonisurve alla, peab Euroopa pakkuma tuge ja solidaarsust. Sisepiiride taastamine ei ole solidaarsus, vaid see on karistus. See ei jaga õiglaselt välispiiridele avalduva surve koormat, tugevdades näiteks Frontexit. See kasvatab liikmesriigi koormust veelgi. Teisisõnu, austatud volinik, ei ole tegemist koormuse jagamisega, vaid jultunult koorma õlgadele jätmisega. Teie, komisjon, olete lubanud sellel arutelul toimuda ning peate sellele nüüd punkti panema, siin ja praegu.
Kinga Gál
(HU) Austatud juhataja, José Manuel Barroso, volinik, Euroopa asjade minister Győri! Schengen on Euroopa Liidu üks käegakatsutavamaid meetmeid. Kui küsitletaks Euroopa kodanikke, siis nad ütleksid, et vaba liikumine ilma sisepiiride kontrollita on Euroopa Liidus nende jaoks midagi olulist. Seetõttu on oluline seda süsteemi säilitada ning teha kõik, et säilitada meie kodanike vaba liikumine ning piirideta Euroopa. See peab jääma meie põhieesmärgiks.
Meie meetme väärtusi tuleb kaitsta, eriti kui neid rünnatakse. Tänane rünnak peegeldab rände ja põgenike määra kasvu. Kuid selleks et saaksime nende rünnakutega tegeleda, vajame konkreetseid ettepanekuid ja lahendusi.
See algab probleemi tükeldamisest ja selginemisest, mis tähendab, et eraldame põgenike teema illegaalse immigratsiooni teemast, kasutame oma olemasolevaid põhimõtteid, millele saame toetuda, nagu solidaarsus ja koostöö, ning kasutame oma olemasolevaid institutsioone, nagu FRONTEX, või oma olemasolevaid reegleid.
Tervitan Ungari ning Euroopa Asjade ministri Győri seisukohta ning ka José Manuel Barroso sõnu, kes ütles, et eesmärk on Schengeni meedet kindlustada ning see hästi toimima panna, mitte sellest eemalduda.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Austatud juhataja! Esiteks rõhutan, et tekkinud rändeprobleemide lahendus peaks jääma Schengeni leppe raamidesse. Schengeni meede pakub praegu võimalusi taastada avaliku korra ning julgeoleku ohtusattumise puhul ajutiselt sisepiiride kaitse ning nendest sätetest piisab täiesti. Sel põhjusel palun komisjonil oma rändeteatises sisalduvaid täiendavaid olukordi põhjalikumalt lahti seletada, mis võimaldaksid piiride kaitset ajutiselt pikendada, mida komisjon väga abstraktselt kirjeldab ning mille teemavaldkond on liiga puudulikult määratletud? Kas see tähendab, et Euroopa Komisjon püüab Euroopa Liidu kahe suurima liikmesriigi juhile meele järele olla ning püüab hävitada ELi ühte suurimat väärtust - vabaduse ning vaba liikumise ala? Kommenteerin ka teatise sisu, sest mulle tundub, et teatis koostati ainult ühte kindlat juhtumit silmas pidades, milleks on kasvavad rändevood Põhja-Aafrika riikidest. Kas komisjonile ei tundu, et rändeteatise nime kandev dokument peaks sisu poolest palju laiaulatuslikum olema?
Nadja Hirsch
(DE) Austatud juhataja! Saksamaal ning Austrias on piirid esimest korda kaotatud ning lõpuks on võimalik vaba liikumine Ida-Euroopa riikide töötajatele. Ühest küljest kistakse piire maha ning samal ajal püüate teie neid teisest küljest jälle üles ehitada.
Minu jaoks vastuvõetamatu, et kaks liikmesriiki ning kaks härrat, kes püüavad endale nime teha, on suutnud piirikontrollide taastamise teema uuesti aruteluruumidesse tuua. Selle teema puhul ei ole võimalik ümberpööret teha ning me ei saa lubada ennast selle ühe teema arutelu ajal survestada. Piirikontrollide režiimi taastamisega ei ole võimalik põgenike probleemi automaatselt lahendada. Vabandust! Need inimesed on Euroopasse jõudmise nimel riskinud oma eludega ning neil õnnestub mööda minna ka piiriületuspunktidest. Piirkontrolli taastamisest võidaksid ainult inimkaubitsejad, sest põgenikud peaksid piiride ületamiseks uusi viise leidma, luues inimkaubitsejatele seeläbi uue sissetulekuallika.
Ma ei lepi asjaoluga, et me tõepoolest arutleme selle teema üle ning kutsun komisjoni üles siinkohal mitte kompromissile minema.
Ulrike Lunacek
(DE) Austatud juhataja! Mul on hea meel, et parlamendi kõik pooled, sealhulgas Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon, kuhu kuuluvad ka Nicolas Sarkozy ning Silvio Berlusconi, on selgelt öelnud, et uusi reegleid ei ole vaja, Schengeni lepet ei ole vaja muuta ning vaja on midagi muud, nimelt ühist varjupaiga- ja rändepoliitikat, mis on oma nime väärt. Lisaks, volinik Malmström, kutsun teid üles tegutsema ning tegema selgeks, et Dublin II lepingut on vaja muuta, et lihtsustada tõelise Euroopa solidaarsuse teket varjupaigaküsimustes ning näidata, et see manner on ühtne olem ning et välispiiridega riike ei jäeta endi hooleks.
Samas on soovitatav olla ettevaatlik. Itaalia ise saab kindlasti selle eest endale vastutuse võtta ja peab seda tegema. Roberto Maroni sugune siseminister, kes ise kuulub parteisse Lega Nord, peab selgitama, et need inimesed on põgenikud, kelle õigusi tuleb austada, ning praegusel juhul tuleb talitada vastaval viisil. Meie Euroopas peame kaitsma mitte ainult raha ja pankasid, vaid ka põgenikke, mille pärast ei vaja me uut Schengeni määrust, vaid pigem tõesti inimväärikust austavat varjupaiga- ja rändepoliitikat.
Kyriacos Triantaphyllides
Austatud juhataja! Viimase paari kuu jooksul on komisjon tegutsenud üpris kiiresti, avaldades kaks olulist teatist, mille eesmärk on pöörata tähelepanu alates Tuneesia Jasmiini revolutsioonist tekkinud käsilolevatele ülesannetele.
Esitatud on palju poliitilisi võimalusi ning parlament on nende kohta juba seisukoha võtnud, et juhtida komisjoni konkreetsete seadusandlike ettepanekute koostamisel.
Rändeteatises pöörab komisjon tähelepanu välispiiride kontrollimise, Schengeni majandamise ning organiseeritud mobiilsuse küsimustele. Miks ei ole siin midagi selgesõnalisemat kirjas koormuse jagamise kohta? Teatis viitab Malta põgenike ümberasustamise pilootprojektile, kuid ei viita ebaseaduslike migrantide või varjupaigataotlejate ümberpaigutamise pilootprojektile, seda hoolimata mitme liikmesriigi ning parlamendiliikme korduvatest üleskutsetest sellise koormuse jagamise süsteemi järele.
Miks ei esita komisjon selle teema kohta konkreetset ettepanekut? Räägime vaba liikumise alast Euroopas. Räägime ühtsest Euroopa varjupaigasüsteemist. Millal toetate Euroopa solidaarsuse ideed tegudega?
Morten Messerschmidt
(DA) Austatud juhataja! Keskendun komisjoni esitatud ettepanekule, mis puudutab välispiiride kontrolli tõhustamist. Kahjuks ei piisa sellest väga palju ajal, kui oleme tunnistajaks sellele, kuidas mitu liikmesriiki viljelevad läbimõtlematut rändepoliitikat, millega antakse väga paljudele välismaalastele seaduslik elamisvõimalus ELis, ja kui piirikontrolli puudumine võimaldab inimestel vabalt üle piiride liikuda, on vajadus ELi liikmesriikidevahelisele kindlama ja püsivama piirikontrolli järele. Mis puudutab pidevat juttu solidaarsusest, olen üllatunud asjaolu üle, et sellised liikmesriigi, kelle hulka kuulub ka näiteks Taani, kes on teinud head tööd oma immigratsioonipoliitika karmistamisel, peaksid olema väga solidaarsed riikidega, kes ei ole suutnud sama teha. Mõistlik oleks võimaldada riikidel, kes väljendavad oma riiklikku suveräänsust oma immigratsioonipoliitika määramisega, nautida ka oma töö tulemusi.
Andreas Mölzer
(DE) Austatud juhataja! Tundub, et ainult umbes 3000 Lampedusas kinnipeetud Tuneesia põgenikku on tõelised varjupaiga otsijad, samal ajal kui 20 000 või rohkem neist on majandusmigrandid. Niikaua kuni Euroopa Liit keeldub tunnistamast, et ta ei suuda majutada kõiki majandusmigrante igast maailma osast, rändab siia veel sadu tuhandeid. Kui astutakse selliseid samme, et ebaseaduslikele immigrantidele antakse massiliselt lube või kui Schengeni lepet rikutakse turismiviisade kasutamisega, nagu hiljuti ka juhtus, siis on paratamatult tulemuseks mitmed tuhanded uued põgenikud. Seeläbi satub ohtu terve Schengeni süsteem.
Kreeka, Itaalia ja Malta ei suuda loomulikult oma välispiire kindlustada ning Schengeni rühma uued liikmed sageli ei pinguta enam nii palju pärast seda, kui nad on rühma liikmeks saanud. ELi välispiirides on rohkem auke kui Šveitsi juustus ning neid piire õõnestatakse ka seestpoolt. Ajutistest kontrollidest ei piisa. EL peab Frontexi tõeliseks piirikaitseorganisatsiooniks välja arendama. Kui nendest meetmetest mitte ühegagi ei kaasne tulemusi, siis tekib lõppude lõpuks mingil riigil idee Schengeni lepingust välja astuda.
Andrey Kovatchev
(BG) Austatud juhataja! Täna peame vastama küsimusele, kuidas säilitada ning tasakaalustada meie põhiväärtusi: vabadust, solidaarsust, õiglust ning teisest küljest ka turvalisust. Seda mainiti mitu korda, et välispiirid on kõikide liikmesriikide ühine vastutus. Vältigem loomast meie endi vahele ebavajalikke takistusi! Vältigem ka seda, et praegune olukord märgitaks ajalooraamatutes ära kui halb näide Euroopa lõimumisest! Loomulikult on mul hea meel näha Frontexile omistatud tähtsamat rolli ning täiendavate inim- ja aineliste ressursside eraldamist agentuurile koos Schengeni hinnangumehhanismi kindlustamisega, kuid ma ei toeta Bulgaariale ja Rumeeniale kehtestatud uusi nõudmisi ning nende takistamist liikmeks saamisel.
Austatud Enikő Győri! Öelge palun, milline on nõukogu seisukoht pärast seda, kui Bulgaaria ning Rumeenia olid täitnud kõik liikmeks saamise tehnilised kriteeriumid, mida hindasid nõukogu eksperdid, Bulgaaria ja Rumeenia vastuvõtmise ajalise raamistiku kohta ning kas selline arutelu on nõukogus käimas. Kui rakendatakse uusi reegleid, siis peavad need kehtima kõigile ning neid ei tohi kasutada poliitiliste eesmärkide saavutamiseks, vaid need peaksid rajanema praegusel süsteemil eesmärgiga kaitsta meie piire. Välispoliitika seisukohast vaadatuna leian, et meie hea naabruspoliitika peab olema seotud vastavate valitsustega, kes viivad täide oma kodanikele antud tagasivõtmise kohustusi.
Ulrike Rodust
(DE) Austatud juhataja! Avatud piirid on Euroopa jaoks oluline sümbol. Soovin juhtida teie tähelepanu ühele teisele probleemile. Olen pärit Põhja-Saksamaalt ning seetõttu on Saksamaa ja Taani piir minu jaoks eriti tähtis. Parempoolne Taani Rahvapartei püüab sundida Taani valitsust uuesti piirikontrolle kehtestama. Mis on selle põhjuse? See on hirm Rumeeniast ja Bulgaariast tulevate inimeste ees. See on skandaalne olukord. Parempoolsete populistide arv kasvab väga kiiresti ning nad on Euroopale tõeline oht. Loomulikult vajame kaitset takistusteta kuritegevuse eest ning meie julgeolekuasutused on juba tulnud lagedale tõhusate passikontrolli alternatiividega.
See teeb mind väga kurvaks, et üks meie põhilisemaid saavutusi Euroopas on sattumas ohtu. ELi edu rahu ja vabaduse edendamisel on ajalooliselt võrdlematu, kuid nüüd on see sattunud kõrgetasemelise rünnaku alla. Kutsun Taani valitsust üles mitte lubama endale parempoolsetel populistidel ette kirjutada.
Anna Maria Corazza Bildt
Austatud juhataja! Vaba liikumine on Euroopa lõimumise nurgakivi. Ärgem avagem Pandora laegast Schengenit üle vaatama hakates. Ärgem taganegem oma põhimõtetest! Piirkontrollide kasutuselevõtu võimalus on juba olemas. See peaks olema ajutine, erandlik ning viimane lahendus. Vaja on ühist seisukohta ehk pikaajalist visiooni, mida ka komisjon näha soovib, et reageerida kodanike julgeolekumuredele. Peame 2012. aastaks edasi liikuma ühtse varjupaigapoliitika poole, et meil oleks ühtne rändepoliitika ning saaksime lihtsustada seaduslikku tööimmigratsiooni, võideldes samal ajal ebaregulaarse immigratsiooni vastu.
Ümberasustamist takistavatest lühiajalistest menetlustest tuleb vabaneda. Jah, peame näitama üles solidaarsust liikmesriikidega, kes on inimeste sissevoolu ees kaitsetumad, kuid eeskätt peame olema solidaarsed tragöödia eest põgenevate inimestega. Immigrantide, riigist põgenevate inimeste, väärikus, tuleb uuesti asetada Euroopa debati keskpunkti.
Robert Goebbels
(FR) Austatud juhataja! Huvitav, kas Rooma ja Pariisi demagoogid ning nende rühmad siin Euroopa Parlamendis mõistavad, millele nende nõue sisepiiride kontrolli taaskehtestamise kohta tegelikult viitab. Üle miljoni Euroopa kodaniku töötab mõnes muus riigis, mitte nende koduriigis. 150 000 inimest läheb iga päev üle piiri Luksemburgi. Kas soovite nende suhtes piirikontrolli rakendada? Sellel suvel reisivad kümned miljonid eurooplased. Kas Silvio Berlusconi ja Nicolas Sarkozy soovivad nende suhtes piirkontrolli rakendada? President José Manuel Barroso ütles ise, et igal aastal liiguvad inimesed Schengeni alas 1,25 miljardit korda. Kas soovite nende suhtes piirikontrolli rakendada?
Volinik Malmström, Jätke Schengen selliseks, nagu ta on! Lugege lepingud ja artiklid 67 ja 78 uuesti üle. Seal on kõik kirjas. Ei ole vajadust millegi uue väljatöötamiseks. Jääme Schengeni ning kodanike vaba liikumise juurde, sest vastasel juhul ootab meid ees kodanike mäss.
Jens Rohde
(DE) Austatud juhataja! Martin Schulz on ei ole enam siin, kuid mul on hea meel, et tema ning Ulrike Rodust on selgitanud, et piirikontrollide taastamine ei olnud sotsiaaldemokraatide poliitika. Kaks aastat tagasi, Euroopa Parlamendi valimiskampaania ajal, oli Taani Sotsiaaldemokraatide põhinõudmine aga see, et piirid tuleks jälle sulgeda. Ma ei räägi parempoolsetest populistidest. Nii Dan Jørgensen kui ka erakonna juht Hella Thorning-Schmidt pooldasid seda Teil on täiesti õigus. See on populism! Seega on mul komisjonile järgmine oluline küsimus: kas riik saab taastada piirkontrolli ning jääda endiselt Schengeni alasse juurdepääsuga infosüsteemidele jms või on tegemist kahe teineteist välistava valikuga? Vastus on Taani arutelu seisukohast oluline ning seetõttu soovin saada selget vastust.
Mario Mauro
(IT) Austatud juhataja! Head kolleegid! Olen tähele pannud, et Schengeni säästmiseks pakuvad paljud ühe lahendusena välja Silvio Berlusconi ja Nicolas Sarkozy Euroopast väljaheitmise.
Lihtsam ja minu arvates ka piisav on tugevdada Frontexi, mis tähendab ELi välispiiridel julgeoleku tõhustamist. Meenutan kõigile, et hetkel hiilivad paljud riigid oma solidaarsuskohustusest kõrvale Frontexist mitte osa võttes.
Lisaks sellele pean veel ühe olulise märkuse lisama: humanitaarkatastroofi ning immigratsiooniprobleemi taga on peidus poliitiline probleem. Tõesti, kuigi Euroopa on immigratsiooniküsimuses väga tugevalt esindatud, nõustun volinik Malmströmiga, et Euroopa ei ole poliitilisel tasandil piisavalt esindatud, mis puudutab selle olukorra taga peituvat tragöödiat. Vajame rohkem volinik Malmströmi ja vähem paruness Ashtoni ning märkame, et suudame kuidagi parandada neid keerulisi tingimusi, mille keskelt me end praegu leiame, ning suudame kindlustada, et tulevikuks antakse võimalus.
Cecilia Malmström
komisjoni liige. - Austatud juhataja! See arutelu on olnud väga huvitav ja hea ning see teema on väga oluline. Eelnevalt räägiti sellest, et praegu mängitakse lauatennist. See mäng käib tõenäoliselt Euroopa Parlamendi ning kahe liikmesriigi vahel ning seega ärge palun kasutage komisjoni pallina!
Püüame kokku panna kooskõlastatud vastutustundlikku ja sidusat reaktsiooni kõigele rändega ning piiridega seonduvale, sest see kõik on omavahel seotud. Meil ei saa olla viisapoliitikat, kuid meil puudub piirikontroll. Meil ei saa olla usaldusväärset kaitset varjupaika paluvatele inimestele, kui meil ei ole Euroopa Liidus ühtset varjupaigapoliitikat. Meil ei saa olla ka toimivat seaduslikku rännet, kui me ei panusta ka lõimimisse, ning me ei suuda võidelda ebaregulaarse rändega, kui meil ei ole korralikku ning piisavalt head tagasisaatmise ja tagasivõtmise poliitikat. Selleks et meil see kõik olemas oleks, vajame selget raamistikku ning vajame Euroopa raamistikku.
Seetõttu esitas komisjon selle teatise. Austusest kõikide tõhusalt tööd tegevate inimeste vastu komisjonis avaldan teile saladuse. Me ei suuda sellist teatist kahe päevaga kokku panna. See ei ole võimalik. Seda on juba pikka aega plaanitud. See ei ole vastus kas ühele või kahele presidendile või peaministrile. See on midagi sellist, mida oleme juba pikka aega plaaninud ning see kõik on seal olemas.
Need, kellega olen pikka aega igapäevaselt koostööd teinud, teavad, et esimesest päevast alates olen töötanud koos nende ning nõukoguga selle nimel, et jõuaksime ühtse Euroopa pagulassüsteemini. Töö on raske ja keeruline ning me jõuame väga aeglaselt edasi, kuid meid saadab mingil määral ka edu. Teeme koostööd seadusliku rände teemal, püüame tugevdada Frontexi ning pärast minu viimast kuulamist eelmise aasta veebruaris lubasin teile dokumenti integratsiooni kohta ning juba eelmisel aastal esitasime ettepaneku Schengeni paremaks haldamiseks. Tegemist ei ole vastusega ühele või kahele peaministrile, kes kutsuvad üles midagi ära tegema. See on midagi, mis on hästi läbi mõeldud ning mille tulemuseks on täiendavad õigusaktid ning ettepanekud Euroopa Ülemkogu juunikuise kohtumise valguses, mille teema, mida on samuti pikalt ette plaanitud, on rändeküsimused.
Loomulikult tingivad Põhja-Aafrika ning Vahemere olukorrad selle, et ajaksime oma asjad siin Euroopas kiiremini korda. Kas see annab põhjust sisepiiridel kontrolli taastamiseks? Ei, loomulikult mitte! Kas see annab põhjust euroopalikuks tegutsemiseks? Jah, annab küll. Euroopasse on tulemas umbes 25 000 tuneeslast. Oleme seda siin täiskogul mitu korda arutanud. Loomulikult tuleb igaüks siia omal põhjusel, ning just mehed - kuna sageli on tegemist meestega - seepärast, et Tuneesias ei ole neil tööd. Tunnen väga iga kodaniku saatusele kaasa, kuid nad kõik ei saa Euroopasse tulla. See on palju parem ning seetõttu teeme koostööd Tuneesia ametkondade ning Itaaliaga, et näha, kuidas saame toetada Itaaliat töökohtade ja kasvu loomisel, kui need inimesed näevad oma tulevikku Tuneesias, sest nad ei ole põgenikud.
Siiski on põgenikke siia saabumas ning neid tuleb üha rohkem. Sel nädalal saabus Liibüast väga palju inimesi - kolmandate riikide kodanikke ja isegi liibüalasi - ning nende arv võib kasvada. Need inimesed on arusaadavalt Euroopa tegutsemise ja solidaarsuse üks põhjustest. Komisjon on kutsunud kõik liikmesriigid 12. mai konverentsile, et arutleda ümberasustamist ning Malta projekti pikendamist, et toetada Maltat nende tuhandete inimestega toimetulemisel, kes sinna on läinud. Meil on seal aga ka Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Pagulaste Ülemvoliniku Amet ning seega palume liikmesriikidel võtta endale rohkem kohustusi seoses põgenikega, kes üha kasvava vägivalla eest Liibüast põgenevad ning kes on Tuneesiasse ning piirile püsima jäänud.
Pöördudes Schengeni juurde, siis nõustun teiega, või teist enamikuga, kes ütlesid, et Schengen on fantastiline saavutus. See et saame reisida Soomest Maltale või Portugalist Eestisse, ilma et peaksime ühtegi korda oma passi näitama, on suurepärane Euroopa lõimumise sümbol. Tahan seda kaitsta ning seda veelgi rohkem edendada. Mul on hea meel, et saan selles küsimuses teie toetusele loota.
Siiski ei ole see süsteem täiuslik. Enne selle kõige algust teadsime me kõik, et süsteemis on mõned nõrgad kohad. Hindamine ei ole tulemust toonud, sest liikmesriigid hindavad teineteist ning see pole hea. Vajame Euroopa Parlamendi kaasatusega Euroopa mehhanismi. Esitlesin seda eelmise aasta novembris ning mäletan, et sain selle tegemiseks täiskogult üpris suure toetuse.
Vajame vahendeid, mis aitaksid liikmesriikidel ELi välispiiride kaitsmisel paremini toime tulla. Peame jälgimist tõhustama ning vajame rohkem, mitte vähem Euroopat. Seega vajame selle olukorra hindamiseks ja vajalike mooduste väljavalimiseks tõepoolest Euroopa lähenemisviisi. Eelmise nädala sündmused on seda kinnitanud. Puudused ei peaks kunagi automaatselt kaasa tooma piirikontrollide taastamist. Puudusi tuleb igal võimalikul viisil hinnata, pakkudes näiteks majanduslikku ja operatsioonilist tuge. Liikmesriigid saavad samuti üksteist aidata. Teeme teiega koostööd ka Frontexi tugevdamisel.
Meie lähtepunkt on praeguste õigusaktide parendamine. Olen veendunud, et praegustest reeglitest piisab enamiku olukordade lahendamiseks. Kui tekib erimeelsusi tõlgendamisel, siis peaks komisjon liikmesriikidega konsulteerima, et reeglid saaksid selgeks. Seda on võimalik teha juhiste või soovituste väljastamisega.
Eksisteerib eriolukordi, mille puhul võib tekkida vajadus piirkontrollide taastamise järele. Nende olukordadega on nüüdseks juba arvestatud ning mõnel korral on meetmeid ka kasutusele võetud, näiteks sellise kriitilise olukorra nagu terrorismiohu puhul. Selliseid kriitilisi olukordi võib ette tulla, mille puhul peavad liikmesriigid väga selgetest tingimustest lähtuvalt selliseid meetmeid rakendama. Peame kindlustama selle euroopalikku dimensiooni ning takistama liikmesriike ühepoolselt tegutsemast. Just sellest me siin räägime.
Elame heitlikel aegadel. Paljud toimuvad sündmused annavad põhjust rõõmustamiseks, näiteks sündmused Egiptuses ja Tuneesias, kuid esile kerkib ka palju muresid. Peame selles olukorras rahulikuks jääma. Peame püüdma seda kontrollida nii lähi- kui ka pikaajalises perspektiivis. Peame oma reegleid tugevdama, mitte neid õõnestama. Peame kindlustama Euroopa seadusel, meie väärtustel ja rahvusvahelistel kohustustel põhinevaid reegleid. Vajame euroopalikku juhtimist, mis seisaks vastu lihtsustavatele lahendustele, millest mõningaid olen täna siin ka kuulnud, ning populismile. Vajame rohkem, mitte vähem Euroopat!
(Aplaus)
Enikő Győri
nõukogu eesistuja. - Austatud juhataja! Ka mina tänan teid väga selle arutelu eest ning austatud parlamendiliikmete panuste eest!
Esiteks alustan varjupaigapaketi meiepoolse selgitusega, sest mulle esitati selle kohta väga konkreetseid küsimusi. Mis puudutab esitatud spetsiifilisi ettepanekuid, toetab nõukogu kvalifikatsioonidirektiivi küsimuses trialoogi algust parlamendi ja nõukogu vahel. Dublini määruse ja Eurodaci määruse tehnilisel tasandil on oluliselt edenetud.
Siiski on endiselt õhus kaks põhiprobleemi, mis on eraldamatult poliitiliste aruteludega seotud. Esimene on Dublini määruse raames tehtavate ülekannete peatamine ning Eurodaci määruse alusel õiguskaitseorganitele juurdepääsu peatamine. Paljud nõukogu delegatsioonid on seisukohal, et Dublini ülekannete peatamine liikmesriikidele, kellele avaldatakse praktilist survet, looks halva pretsedendi ning see õõnestaks Dublini määrust. Paljud delegatsioonid on väljendanud ka tugevat soovi võimaldada õiguskaitseorganitele juurdepääsu Eurodaci andmebaasi. Võttes arvesse neid seisukohti nõukogus ning meie jagatud pühendumust rajada ühtne Euroopa varjupaigasüsteem, on vaja korraldada tõhus arutelu kõikide asjaga seotud institutsioonide vahel: nõukogu, parlamendi ning komisjoni vahel.
Lõpetuseks mainin, et nõukogu ootab huviga komisjoni ülevaadatud ettepanekuid menetlusdirektiivide ning vastuvõtutingimuste direktiivi kohta, mida on oodata, kui ma ei eksi, siis juuni alguses. Seega, Renate Weber, kui pakkusite nõukogu tööle viitades välja, et seame kaasotsustuse kahtluse alla ning õõnestame seda ning püüame parlamenti isoleerida, siis loodan, et minu selgitusest teile piisas. Loomulikult on meil väga hea meel teiega kogu teavet jagada ning oleme väga pühendunud sellele, et neid dokumente saadaks edu, mis on minu arvates meie kõigi jaoks olulise tähtsusega.
Jätkan oma emakeeles, et lisada veel mõned horisontaalsed ja üldised kokkuvõtvad märkused.
(HU) Nagu ma oma sissejuhatuses rõhutasin, seisab nõukogus suur arutelu veel ees. Komisjoni ettepanek avaldati kuus päeva tagasi. Kutsusime justiits- ja siseküsimuste nõukogu erikohtumise kokku 12. maiks. Seal saame korraldada suundumuste arutelu. Loodame, et see töö ning töörühmade arutelu muudab olukorra riigipeadele ning valitsusjuhtidele lihtsamaks ning nad saavad Euroopa Ülemkogu kohtumisel juunis võtta vastu kõige olulisemaid poliitilisi otsuseid.
Seega saan praegu jagada teiega eesistujariigi Ungari seisukohta. Kordan siin täiskogul juba mitmendat korda, et toetume tugeva Euroopa filosoofiale. Tugev Euroopa, mille mõtteviisi keskmeks on selle inimesed.
See on meie aluspõhimõte. See määratleb iga meie poliitika ning iga meie tehtava sammu. Sellest lähtudes saan teile öelda, mis saab selle poliitiliselt väga tundliku teema puhul meie lähtepunktiks. Me ei saa partneriteks mitte kellegagi, kes püüab Schengeni süsteemi ja vaba liikumist lahti harutada.
Enamik siin parlamendis tehtud kommentaaridest toetavad ühtse meetme säilitamist. Tsiteerin austatud parlamendiliiget Salvatore Iacolinot Itaaliast, kelle jaoks on see patrimonia della civilta europea ehk meie ühine Euroopa pärand, või Kinga Gálid, kes ütles, et vaba liikumine on ELi ühtsuse käegakatsutavaim saavutus.
Eesistujariik Ungari seisab vastu igasugustele vastupidistele püüdlustele. Aga see ei tähenda seda, ning siinkohal nõustun volinik Malmströmiga, et seda süsteemi ei tuleks täiustada. Oleme kuid või isegi aastaid olnud teadlikud, et süsteemi tuleks kohaldada 2011. aasta katsumustele vastavaks ning seda on tõepoolest võimalik ellu viia. Keegi ei soovi, et see süsteem, millele panime aastatepikkuse töö tulemusena koos aluse, kukuks kokku.
Seega, mis puudutab sisepiiride taastamist, siis leiame, et seda võib teha ainult eriolukorras, erakordse probleemi puhul, ainult piiratud ajaks ning ühenduse otsuse alusel. Seda ütlesin oma sissejuhatuses ning ka Cecilia Malmström ja José Manuel Barroso on seda öelnud. Kordan veel kord, et see on meie lähtepunkt.
Millised on need probleemid, mille puhul saame veel partnerid olla, ning millised on need, mille me ei saa seda olla? Sooviksime eristada põgenikke, kes on rahvusvahelise seaduse kohaselt tõelised varjupaigataotlejad. Peame neid aitama, et saaksime jääda lojaalseks endile ning meie ühistele väärtustele.
Samal ajal peame võitlema ka ebaseadusliku rändega. Ma ei pea mainima, et ühiste piiride ehk meie välispiiride kaitse on meie ühine teema. FRONTEXi tuleb tugevdada ning selle tarbeks vajaminevad vahendid tuleb leida. Koos teiega teeme selles küsimuses koostööd ning loodame, et saame otsuse võimalikult kiiresti vastu võtta.
Schengeni küsimus ei piirdu ainult sellega, mis komisjoni teatises praegu sisaldub. Päevakorras on ka Schengeni ala laienemine. Eesistujariik Ungari eristab selgesti neid kahte teemat. Keegi ei soovi ignoreerida kahte riiki, kes on teinud palju tööd, kulutanud palju energiat ja raha, et teha asjakohaseid ettevalmistusi ning täita karme nõudeid, mis Schengeni alaga liitumisel kaasnevad, ning seda siis hävitada öeldes, et hetkel ei ole atmosfäär liitumiseks hea.
Ungari eesistumise ajal kinnistasime juba veebruaris, et tehniliste standardite poolelt oli Rumeenia valmis, samal ajal kui Bulgaaria pidi üht-teist veel täiendavalt ära tegema. Mul on hea meel teatada, et Sche-val, Schengeni hindamise töörühm on nüüdseks seisukohal, et Bulgaaria on selle töö ära teinud.
Loodan, et enne kui Ungari aeg eesistujariigina läbi saab, saame nõukogus kinnitada, et tehnilised ettevalmistused on lõpetatud. Kaks riiki täidavad Schengeni tehnilisi kriteeriume. Poliitiline otsus tuleb teha siis, kui liikmesriigid on selleks valmis. Oleme pidanud konsultatsioone kõikide seotud sidusrühmadega ning püüame leida lahendust, mis on vastuvõetav kõikidele sidusrühmadele, Rumeeniale, Bulgaariale ning liikmesriikidele, kes Schengeni mehhanismi pärast muret tunnevad.
Lõpetuseks üks kommentaar: arvan, et see oli Manfred Weber Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonist, kes ütles, et peame olema väga ettevaatlikud nende poliitiliste suuniste elluviimisega, mis puudutavad migrante, Euroopa probleeme ning tööjõu saadavust. Nõustun selle väitega täielikult. Me ei tohiks unustada, et meil on meie endi töötud, kuid peaksime samal ajal ka meeles pidama, et Euroopas on vananev ühiskond ning ka meil tekivad tööjõu saadavuse probleemid.
Seetõttu on eesistujariik Ungari võtnud endale kohustuse lisada päevakorda demograafiaküsimused, et aitaksime üksteisel aru saada, millised liikmesriigid on demograafiapoliitika ja perekonnapoliitika valdkonnas väga edukad olnud. Sooviksime Euroopa Liidu perekondade olukorda parandada. Sooviksime, et Euroopas sünniks rohkem lapsi. Iga liikmesriik edendab seda oma suutlikkusest lähtuvalt ning see on lahendus vananeva ühiskonna probleemile ja oleks hea, kui me ei peaks seda lahendama rände abil.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Ivo Belet
Lisaks eurole on inimeste vaba liikumine ELis Euroopa projekti üks tugisambaid. Puudub igasugune põhjus, miks peaksime selle nüüd vaidlustama. Reageerimist tuhandete põgenike voolule, kes sõna otsese mõttes Euroopa kallastele uhtuvad, ei saa lugeda põhjendatud põhjuseks, et hakkaksime selle tulemusena oma sisepiire isegi ajutiselt sulgema. Ainuke mõistlik viis, kuidas sellele reageerida, on lühiajaliselt ühtse Euroopa varjupaiga- ja rändepoliitika küsimuses midagi ära teha. Me ei saa ning me ei peaks pealt vaatama, kuidas 30 000 Itaalia või Kreeka randadele sattunud põgenikku õõnestavad ELi sambaid, ning me ei saa seda ka lubada. Loomulikult on Itaalial õigus, kui nad nõuavad selle probleemi lahendamiseks euroopalikku solidaarsust. Solidaarsus on lahendus. Meie piiride sulgemine isegi ajutiselt on paanikast tingitud reaktsioon, mis ELi juhtidele ei sobi.
John Bufton
, kirjalikult. - Komisjon reageerib mis tahes ELi ohustavale proovikivile suurema keskvõimu haaramisega. Samamoodi nagu finantskriisi arenes välja nende jaoks täiuslikul viisil ning nad kasutasid kiiresti võimalust õigustada majandusjuhtimist, selle asemel et tunnistada euro läbikukkumist, kasutatakse muret migrantide äkiliselt kasvanud sissevoolu pärast ning sissevoolust tingitud riikidele avalduvat stressi selleks, et nõuda Schengeni kindlustamist koos suurema keskvalitsemisega. Euroopa Parlamendi liikmeid valivad inimesed inimeste häälteks. Nad esindavad riike, kust nad pärinevad. Kui nad aga esitavad siin riiklikke huve, siis tembeldatakse selline tegevus populistlikuks. José Manuel Barroso ütles, et populistiks olemine ning võõraviha lipu lehvitamine on muutumas populaarsemaks. Kas ta arvab, et riigi tõeline tuum, milleks on parlamendi, sõltumatu majanduse ning riigipiiride olemasolu, on oma olemuselt vale? Võiks ju siis julguse kokku võtta, parlamendi laiali saata ning Euroopa jõuga üle võtta? Näpuga näitamine ja sõimamine, hirmutamine ning hiiliv bürokraatia on välja arvestatud ning megalomaniakaalne. Ärgem arvake aga, et me ei pane seda tähele! Kui me ei märkaks seda, siis ei kujuneks ka n-ö trendikat populismi. Inimesed pööravad teie plaanidele rohkem tähelepanu ning tuleb aeg, kui teid paljastatakse.
Giovanni Collino
kirjalikult. - (IT) Seda rändeprobleemi, millega seisab silmitsi Itaalia ning terve Euroopa, ei saa kindlasti taandada ainult humanitaarkriisile, kuigi see on olukord, millega tuleb kõige kiiremini tegelema hakata. Meie, Euroopa Parlamendi liikmed, kes me oleme tuntud selle poolest, et vastutame meie kodanike poliitilise tahte avaldamise eest ning nende nõuete elluviimise ning pikaajalise püsivuse hindamise eest, peame omama kõikehõlmavat visiooni ning teadma, kuidas seda kaitsta teiste asutuste eest. Immigratsioonipoliitika puhul algab kõikehõlmav visioon Euroopa elanikkonna analüüsiga, kuigi vananemine ei ole toimu liikmesriikides sama kiirusega. Sündivuse ning surevuse määrade vahel on tekkimas suur tasakaalutus ning meie kasv on samuti seotud tööjõu jaotuvusega tagamaks, et turul on olemas vajalikud ressursid toota pidevalt seda, mille järele on vajadus. Seetõttu peaks parlament propageerima holistlikku immigratsiooniprobleemi haldamist teistele asutustele, sealhulgas liikmesriikide valitsustele, kus inimesed on taastumisstrateegia keskmes, ning taastumise all ei pea ma silmas üksnes majanduslikku taastumist, mis vajab torulukkseppasid, insenere ja ehitajad ning ka pankureid.
Anne Delvaux
kirjalikult. - (FR) Itaalia otsus väljastada ajutisi elamislube tuhandetele selle pinnale jõudnud Tuneesia immigrantidele, millele järgnes Prantsuse nõue taastada ajutiselt kontrollid piiridel, on seadnud Schengeni ala, Euroopa lõimumise üks käegakatsutavaim aspekt, kahtluse alla.
4. mai komisjoni teatises esitatud ettepanekud, sealhulgas just erijuhtumite loendi plaanitud kasvatamine, mille alusel on sisepiiridel kontrolle võimalik taastada, tekitavad minus mõnevõrra hämmingut. See on ju ilmselge, et me luba kahe riigipea nõudmistel seada ohtu Euroopa ühte suurimat saavutust.
Immigratsioon on katsumus, mille peab ületama üleeuroopaliste vahenditega, ning seetõttu kutsun üles välja töötama ühtset rändepoliitikat! Aeg on selle probleemiga korralikult tegelema hakata. Loodan, et juuni Euroopa tippkohtumisel, kus see teema samuti tõstatatakse, ei rikuta atmosfääri populistlike avaldustega.
Monika Flašíková Beňová
Tahaksin väljendada oma pettumust selle pärast, et komisjon taandab terve rändeküsimuse Vahemere ja Schengeni ala probleemidele. Olukord on kriitiline. Komisjonilt oodatakse juba ammu põhjalikku strateegiat, mitte Euroopa-vastast riigipiiride taastamise plaani. Volinik Malmström rõhutab asjakohaselt asjaolu, et inimeste vaba liikumine üle Euroopa piiride on meeletu saavutus ning me ei tohi seda kaotada. Sellest seisukohast vaadatuna tundub komisjoni hallatud immigratsioonivoolude ettepanek mõistetamatu. Eriti see osa, mis lubaks ELis piirikontrollide taastamise, isegi kui need piirid taastataks hädaolukorras ning ajutiselt. Positiivne asjaolu on see, et riik ei saa selle meetme üle otsustada - seda saab teha ainult liit. Hoolimata sellest leian, et see punkt on tagurlik ning Prantsuse ja Itaalia peaministrite populistliku surve suhtes tarbetult alistuv. Me ei räägi millestki ebaolulisest, vaid ELi ühest aluspõhimõttest - vabast liikumisest. Ma ei ole kindel, et peaksime selle ohverdama praegustele Aafrikast tuleva rändesurve korraldamisega seotud probleemide tõttu. Minu arvates peaks liidu ülesanne olema mõelda välja, kuidas jaotada Vahemere rändesurvet liikmesriikidele ning korraldada tõhusat immigrantide lõimimist. Komisjon soovitab paljude rändega seotud dokumentide vastuvõtmist mais ja juunis. Loodan, et nende dokumentide koostamisel säilitab komisjon teatava distantsi ning kaine pea.
Elisabetta Gardini
kirjalikult. - (IT) Praegune poliitiline kriis Põhja-Aafrikas ning sellest tulenev ränne kinnitavad vajadust kindla Euroopa lähenemisviisi järele rände ja varjupaiga küsimuses. Immigratsioon on Euroopa ülesanne, mida ei tule mitte ainult kiiresti ning tõhusalt lahendada, vaid selle jaoks on vaja ka jagatud pikaajalist strateegiat. Võib-olla oleme unustamas asjaolu, et viimaste ÜRO hinnangute põhjal on alates eelmise aasta märtsist lahkunud Liibüast 12 360 migranti, kes on saabunud Itaaliasse ja Maltale, kuid Liibüast ning Tuneesiast on juba põgenenud 700 000 inimest, kelle eesmärk on Vahemere ületamine. Kui meil ei ole ühist plaani immigrantide vastuvõtmiseks ning piiride kontrollimiseks, siis võime ühel hetkel silmitsi seista kaootilise immigratsiooniga, millega kaasnevad rängad tagajärjed tervele Euroopale. Seda arvesse võttes on oluline kindlustada Frontexi tegevust, suurendada solidaarsust liikmesriikide vahel, koostada tõhusamate piirikontrollide leppeid ning samuti repatrieerida ebaseaduslikke immigrante. Lõpetuseks, mis puudutab mis tahes muudatusi Schengeni süsteemis, siis selliseid otsuseid tuleks vastu võtta Euroopa tasandil ning mitte jätta ühe mis tahes riigi otsustada. Me ei tohiks tekitada olukorda, kus rändesurvele kõige avatumad riigid võivad leida ennast veelgi kõrvalejäetumatena.
Kinga Göncz
kirjalikult. - (HU) Praegu on Euroopa üks olulisimaid ülesandeid see, kuidas reageerida selle lõunapiiridel tekkinud revolutsioonidele. Selle piirkonna demokratiseerumine on ELi jaoks väga oluline. EL peab leidma sellise lahenduse sellest piirkonnast alguse saavale põgenikuvoolule, mis vastab humanitaarpõhimõtetele ja inimõigustele. Liikmesriikidevaheline solidaarsus on vajalik, kuid eriti vajalik on solidaarsus Euroopasse saabuvate põgenikega. Meie, ungarlased, mõistame selle olulisust väga, sest paljud maailma riigid võtsid pärast 1956. aasta ülestõusu vastu sadu tuhandeid meie kaasmaalasi.
Vastus rändesurvele ei ole mitte kontrolli taastamine sisepiiridel, vaid käimasolevate läbirääkimiste kiirendamine eesmärgiga võtta võimalikult kiiresti vastu põgenikepakett, ühine Euroopa rändepoliitika ning Schengeni hindamissüsteem.
Piirikontrollide taastamine, isegi ajutine, õõnestaks ELi ühte sümboolset meedet, takistades kodanike vaba liikumist. Seda meedet peavad Euroopa kodanikud väärtustama ning see on ka ühtse majandusala edu ja rakendumise tagatis. Peame esilekerkivatele probleemidele koos lahendusi leidma ega tohiks järele anda populistlikele ja üksikutele häältele, kes pakuvad ainult võltslahendusi.
Lena Kolarska-Bobińska
Schengeni ala kindlustamise ning selle haldamise tõhustamise arutelude ajal peame arvestama ka Euroopa Liidu uut rändepoliitikat ning seda mitte ainult Põhja-Aafrika olukorra kontekstis, vaid võttes arvesse ka võimalikke sündmusi meist idas asuvates riikides. Raske on ennustada, mis võib Nõukogude Liidu järgsetes riikides tulevikus toimuda. Samuti peame meeles pidama ka Euroopa ees seisvaid probleeme. ELi ühiskond on vananev ning seega ei tuleks migrantide sissevoolu näha ainult ohuna Euroopa tööjõuturgudele. Migrandid panustavad sageli oma sihtriigi majanduskasvu.
Nii oli see pärast seda, kui ELi oli uusi liikmesriike vastu võetud. Saksamaa, kes pelgas migrantide sissevoolu, rakendas üleminekuperioodi, ning on alles nüüd oma piire Poola töötajatele avamas. Ühendkuningriik otsustas oma tööturu kohe avada ning nüüd naudivad nad kasu, mis kaasneb umbes kahe miljoni noore tõhusa ja energilise poola kodaniku palkamisega. Sageli öeldakse, et peaksime vastu võtma poliitilisi migrante, kuid sulgema Euroopa uksed majandusmigrantidele. Minu arvates ei ole sellisel jaotamisel suurt mõtet, sest sageli on raske eristada sellist kahte tüüpi rännet. Kuidas peaksime araabia riikide keskklassi proteste klassifitseerima? Põhjused on nii poliitilised kui ka majanduslikud. Seetõttu ärgem sattuge ettekujuteldavate hirmude ohvriks, vaid mõelgem meie arenguvõimaluste peale!
Edward Scicluna
kirjalikult. - Prantsuse ning Itaalia juhtpoliitikute esitatud agressiivsed seisukohad Ventimiglia intsidendi kohta ei ole kuidagi seotud Schengeni leppega, vaid selliste avalduste eesmärk on pigem avaldada muljet nende endi kodanikele. Need umbes 20 000 migranti olid peamiselt majandusmigrandid, kes otsisid tööd ja paremaid majanduslikke võimalusi. Selle asemel et kannatada ajude äravoolu käes, kui selle parimad inimesed ning helgeimad pead otsivad lahendusi majandusmigratsioonist, vajab Tuneesia ELi majandusabi majandusarengu programmideks, luues töökohti noortele ja töötutele. Samas ei tohiks see meid eemale juhtida tõelisest probleemist: kuidas kõige paremini toime tulla Põhja-Aafrikast pärinevate tõeliste varjupaiga taotlejate migratsiooniga, kes on põgenemas või põgenevad tulevikus sõjast räsitud riikidest. Selleks ei ole meil vaja taastada kontrolle riigipiiridel. ELi põhimõtete hulka kuulub liikmesriikidevaheline liikumisvabadus ning solidaarsus ning seal ei tohiks me tagasi liikuda. Lepetes on meil sätted, mis näevad ette ühtse ELi varjupaigasüsteemi ning korraliku koormuse jagamise liikmesriikide vahel. Parempoolsele populismile õli tulle viskamise asemel peaksime töötama eurooplastena, et vajalikud õigusaktid paika panna.
Debora Serracchiani
Viimastel päevadel Lampedusale jõudnud immigrantide vool on hea tõestus selle kohta, et immigratsioonikriis on jätkuv probleem, millele tuleb viivitamatult reageerida. Selge on see, et vajame Schengeni alas paremat juhtimist, nagu oli kirjas komisjoni 4. mai teatises.
Seepärast tuleb solidaarsusmehhanismi varjupaigataotlejate ümberjaotamise, organiseeritud mobiilsuse ning kolmandate riikidega sõlmitud uute partnerlussuhete aspektist kindlustada. Schengeni meetme rakendamiseks vajaminevate mehhanismide ülevaatamisse ei tohiks suhtuda kui ettekäändesse piirata vaba liikumist oma äranägemise alusel, vaid pigem uutesse võimalustesse.
Loodan, et need ettepanekud tehakse varsti, et saaksime nende abil võidelda eelarvamuse, diskrimineerimise ja seadusetuse vastu ning edendada inimõigusi, inimväärikust ja rahu. Hea poliitika, mille eesmärk on edendada arengut ning julgeolekut, igapäevane kohustus on juhtida rännet tõhusalt ning julgustada rahumeelse kooseksistentsi püsimist. Meeletute inimmasside tagasisaatmine nende päritoluriikidesse ei aita säilitada distantsi eurooplaste ning immigrantide vahel. Kui sellel mingi mõju on, siis see, et see võib endaga kaasa tuua ebaseaduslikkuse, ebakindluse ning majanduslike kulude kasvu.
Monika Smolková
Põhja-Aafrika inimeste massirännet ennustati juba mõned kuud tagasi ning Prantsusmaa ja Itaalia oleksid siis koos komisjoniga pidanud kohe reageerima. Nende praegused seisukohad ja tegevused, mis kirjeldavad seda, kuidas ühe riigi politsei keeldub heaks kiitmast teise riigi dokumente, kustub esile midagi rohkemat kui lihtsalt hämmeldust. 25 000 põgenikust tingitud sisepiiride ning huvide kaitse nõuded on pretsedenditud ja populistlikud ning esindavad kõike seda, mille vastu Schengen seisab. 2007. aasta 22. detsembril aitasin lammutada piirikontrolli punkti väravat Slovakkia-Ungari piiril. Võrreldes inimeste entusiasmiga tol ajal tundub praegune sisepiiride tugevdamine Schengeni ideaali täieliku vastandina. ELi prioriteetideks peavad jääma vabadus, inimeste ja kaupade vaba liikumine ning solidaarsus igaühega, kes vajab solidaarsust. Olen sisepiiride vastu ning seega ootan Schengeni juhtimismehhanismide tugevdamist, et takistada mõne riigi populistlike trendide arengut, hoida ära radikaliseerumist ja sallimatust ning kindlustada Schengeni süsteemi, mis on praeguse Euroopa üks suurimaid saavutusi.
Nuno Teixeira
Lampedusa saart hävitavad sündmused, mis on Põhja-Aafrika populaarsete revolutsioonide tagajärg, on tekitanud humanitaarkriisi, mille raames saabus jaanuarist aprillini üle 20 000 Tuneesia immigrandi. Itaalia valitsus ei ole edukalt reageerinud arvututele varjupaigataotlustele ja tuhandete ebaseaduslikult saabunud immigrantide äkilisele saabumisele. 1985. aastal valmis saanud Schengeni lepet, mis on ka Euroopa Liidu lepingu osa, loetakse Euroopa lõimumise üheks suurimaks väljenduseks. Seetõttu on oluline mitte unustada selle aluspõhimõtteid, mis moondumise korral seavad ohtu Schengeni ala tõhususe. Schengeni lepingu asjakohane elluviimine solidaarsuse, kahepoolse teabe ning kooskõlastamise kaudu on muutumas hädavajalikuks. Sellele humanitaarkriisile, millega täna silmitsi seisame, tuleb leida lahendus, kuid seda tuleb teha seaduslike vahendite abil, mille on kehtestanud Schengeni reeglid. Nende inimeste, kelle on õigus rahvusvahelisele kaitsele, nagu põgenikud, ja majandusmigrantide vahel vahet tegemine on äärmiselt oluline, et saaksime kaitsta neid, kes tõesti vajavad kaitset. Teisest küljest tuleb lepingu ühepoolest rikkumist takistada igal võimalikul viisil, sest see ohustab piirideta Euroopa ülesehitamist, mis algas 1985. aastal.
Kathleen Van Brempt
Ettepanekud, mille abil saaks tõhustada varjupaiga- ja rändepoliitikat ning mille komisjon kolmapäeval teatavaks tegi, sisaldavad ühte mõttetust ning mõnda head algatust. Meie sisepiiride kontrollile viitamine on rohkem tõestus poliitilise kasu saamise kui juhtimisvõime ja etteaimamise kohta. Aga las ta siis olla. See järeleandmine Prantsusmaale ja Itaaliale on ainult sümboolne. Mul on ka hea meel, et oma ettepanekutes on komisjon demonstreerinud, et ka tema on teadlik, et ta ei pea otsima tõhusamaid varjupaiga- ja migratsioonipoliitika püsivamaid lahendusi kirikutornide alt ning see eeldab teistsugust, euroopalikumat koostöövormi.
On suured erinevused selle vahel, kuidas liikmesriigid menetlevad varjupaigataotlusi ning millised on nende menetluste tulemused. Seetõttu on ühtne Euroopa varjupaigasüsteem vajalik, et varjupaigataotlejad näeksid, et Euroopa saab vajaduse korral abi pakkuda, kuid nad ei jaga seiklejatele tasuta sõidu pääsmeid. Peame selle ühendama Euroopa ning selle liikmesriikide tähendusrikaste partnerlussuhete väljaarendamisega, et saaksime toetada kasvu ning arengut. Loodan, et komisjon ei lase ennast enam mõne sellise poliitiku mängukannina kasutada, kes tahavad kodus poliitilist kapitali koguda. Vajame Euroopa probleemile vankumatuid euroopalikke lahendusi. Need ettepanekud moodustavad hea lähtepunkti, kuid vajan lisaks neile veel mõnda asja.
Iuliu Winkler
kirjalikult. - (RO) Tingituna majandus- ja finantskriisi ränkadest mõjudest ning nn araabia kevade tagajärgedest koos oma kaugeleulatuvate mõjudega emigrantide voolude ohjamise nõuetele ning juurdepääsuga naftaressurssidele, tundub Euroopa muutuvat üha killustatumaks ning näib, et tõenäoliselt heidetakse üks oma väärtuslikemaist saavutustest kõrvale - nimelt vaba liikumine Schengeni alas. Euroopa kodanike vaba liikumise piiramine mõnede uute piirangute - kuigi ainult ajutiste - kehtestamise ning Rumeeniale ja Bulgaariale Schengeni lepingu kriteeriumitele täiendavate kriteeriumite pealesurumisega õõnestatakse Euroopa ühtsust. Mina usun võimsasse solidaarsust demonstreerivasse Euroopasse ning olen üks nendest, kes toetab ELi eesistujariigi Ungari propageeritud visiooni, mis väljendub reklaamlausena "Tugev Euroopa”. Kui aga vaadata hiljutisi Schengeni ala tuleviku arengusuundi, pean ütlema, et oleme valel rajal. Kriitiliste momentide ajal, mida kogeme näiteks praegu, peaks ELi juhtkond demonstreerima suuremat visiooni ja solidaarsust ning olema mures valimatu populismi ning sisemise protektsionismi esilekerkimise pärast Euroopas. Nende probleemidega kaasnevad rängad tagajärjed, mida on lihtne ennustada. Piirangud ja keelud ei ole kindlasti need, mis aitavad Schengeni ala tugevdada ning selles stabiilsust kehtestada.
Anna Záborská
Ka Euroopa Parlamendi täiskogu arutelul ilmnes, et Schengeni lepingu võimaldatud vaba liikumine on Euroopa koostöö üks olulisimaid sambaid, ning peame endast tegema kõik, et see säiliks. Samal ajal aga näeme, et Euroopa ei olnud valmis üha kasvavale Tuneesia ja Liibüa immigrantide arvule. Itaalia eraldas nendele immigrantidele reisidokumendid ning see võimaldab neil Schengeni alas vabalt liikuda. Selline teguviis on seega sundinud teisi riike, eriti Prantsusmaad ja Saksamaad, otsima intensiivselt lahendust. Eriolukordade puhul lubab Schengen riikidel teha juhuslikke reisijate kontrolle piiridel ning näiteks Taani on seda võimalust juba ära kasutanud. Minu arvates ei ole ühtne Euroopa rände- ja varjupaigapoliitika lahendus, sest see teema kuulub liikmesriikide kompetentsi alla. Praegu peaksid Schengeni ala piiririigid võtma endale kanda oma vastutuse ühise piiri kaitsmisel ning võtma kasutusele meetmeid majandusmigrantide päritoluriiki kiireks tagasisaatmiseks.
