A civil társadalom és a nemzeti kisebbségek helyzete Fehéroroszországban (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Tanács és a Bizottság a fehéroroszországi civil társadalomról és nemzeti kisebbségekről tett nyilatkozatáról szóló vita.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Köszönöm, elnök úr, hogy beszélhetek a fehéroroszországi civil társadalom és nemzeti kisebbségek helyzetéről szóló napirendi pontról.
Az Európai Unió komolyan aggódik a fehéroroszországi helyzet romlása miatt, kifejezetten az emberi jogokra vonatkozóan.
A véleménynyilvánítás és a gyülekezési szabadság hiánya, a médiára gyakorolt nyomás folyamatos növekedése, az internethasználatot korlátozó jogszabályok és az ellenzéki aktivistákkal szembeni fellépések miatt egyre rosszabb az emberi jogok helyzete Fehéroroszországban.
Februári 16-i nyilatkozatában Ashton asszony, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője hangot adott aggodalmainak a Fehéroroszországban élő lengyel kisebbségek helyzetével és a kisebbség egyes tagjainak letartóztatásával kapcsolatban. Ezt a nyilatkozatot, a főképviselő formális állásfoglalását elküldték a fehérorosz hatóságoknak a hivatalos diplomácia csatornáin.
Hétfőn megtárgyaltuk az ügyet a Külügyek Tanácsával egy részletes vita keretében, amelyet biztosan hasonlók követnek a jövőben. Ott elhangzott a lengyel miniszter beszéde, amelyben hangot adott aggodalmainak és érzéseinek, miszerint reagálnunk kell és állást kell foglalnunk a lengyel kisebbség tagjainak szisztematikus zaklatásával szemben. Azt is meg kell említeni, hogy az Európai Unió aggódik, amely közvetlenül és közelről nyomon követi a helyzetet.
Úgy gondolom, hogy fontos tudatni a fehérorosz hatóságokkal, hogy tartsák be azokat a kötelezettségvállalásokat, amelyeket az EBESZ-en tettek, miszerint tiszteletben kell tartani az emberi jogokat, és az emberi jogok tiszteletben tartásának alapvető eleme a kisebbségek védelme. A Külügyek Tanácsában kifejezett kérés érkezett az európai miniszterekhez, hogy irányítsák a fehérorosz hatóságok figyelmét erre az ügyre a megfelelő csatornákon és fórumokon keresztül.
Úgy gondolom, hogy Fehéroroszország, az Európai Unió és minden európai közös érdeke, hogy befolyást gyakoroljon az olyan tettek ellen, amelyek az emberi jogokkal és a kisebbségek jogaival ütköznek - amelyek jelentős mértékben megtalálhatók Fehéroroszországban. Ugyanakkor azt is fontosnak tartom, hogy Fehéroroszország a megfelelő irányba haladjon, és a keleti partnerség lehetőséget biztosít arra, hogy Fehéroroszországot a megfelelő irányba vezessük, beleértve a multilaterális megközelítést is.
Kristalina Georgieva
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Az EU Elnökség nyilatkozatához, amely az főképviselő, Ashton bárónőnek az üggyel kapcsolatos egyértelmű és erőteljes állásfoglalására hivatkozott, csak annyit tennék hozzá, hogy aggódunk a Fehéroroszországban tapasztalható emberi jogok romlása miatt, kifejezetten a lengyel kisebbségre nézve.
Az utóbbi években tapasztalható, fehéroroszországi demokrácia előrehaladásának sajnálatos visszahaladása komoly ügy, de továbbra is kapcsolatban kell maradnunk Fehéroroszországgal és a kommunikációs csatornákat nyitva kell hagynunk, bármilyen nehéznek is tűnhet. Nem kell feltétlenül kormányzati csatornákat használni - persze a keleti partnerségre is alapozhatunk -, hanem az emberek közti kommunikációt is használhatjuk. Lehet, hogy ezek a kapcsolatok a legfontosabbak Fehéroroszországgal kapcsolatban: diákcsereprogramok, üzleti lehetőségek, vagy kulturális kapcsolatok szolgálhatják a kapcsolatot a fehérorosz néppel, és így lehetőség nyílik a fehéroroszországi demokrácia növeléséhez.
Végezetül azt szeretném mondani, hogy az utóbbi két évben tapasztalható visszafordulás ellenére a Bizottságnak továbbra is aktívnak kell lennie, és törekednie kell arra a Fehéroroszországgal folytatott kommunikáció által, hogy gyorsítsa a pozitív fejlődést, amely visszaállítja a részvételi folyamatot a két évvel ezelőtti állapotra.
Gunnar Hökmark
Elnök úr, köszönöm a spanyol elnökség és a bizottság szavait az üggyel kapcsolatban.
Úgy gondolom, hogy valamit tisztáznunk kell: most nem egy egyszerű incidensről beszélünk, hanem egy diktatúra, egy kegyetlen rendszer tetteiről, amely megtagadja a kisebbségek és az állampolgárai jogait. Most ez a helyzet Fehéroroszországban, és ennek kell a rendszerrel folytatott párbeszédünk kiindulási pontjának lennie.
Ennek a párbeszédnek kétoldalúnak kell lennie. Ha nyitottságot mutatunk, akkor a Fehérorosz rendszernek is ezt kell tennie, de nem tették meg a szükséges változásokat és nem hajtották végre a szükséges reformokat. Szeretném kimondani és hangsúlyozni, hogy ez az ügy nem Lengyelországról szól. Fehéroroszország az Európai Unió szomszédja. A keleti partnerség része. Ez európai ügy, és a mostani tetteivel Fehéroroszország rendszere elhatárolja magát az Európai Unióval folytatott nyitott párbeszédtől és együttműködéstől.
Elsősorban és alapvetően azt követeljük, hogy Fehéroroszország tisztelje a kisebbségeket, az emberi jogokat, fejezze be kegyetlen viselkedését, valamint Fehéroroszország mutasson hajlandóságot arra, hogy részt akar venni egy konstruktív párbeszédben az Európai Unióval. Azt gondolom, hogy ezt egyértelműen tudatnunk kell a rendszerrel. A párbeszédünknek a demokrácia és az emberi jogok párbeszédének kell lennie, és természetesen a civil társadalomhoz kellene fordulnunk, mert Fehéroroszország több mint egy rendszer. A Fehéroroszországban élő emberekhez kell fordulnunk: a diákokhoz, nőkhöz, férfiakhoz, a társadalomhoz. Úgy vélem, hogy a most látottak alátámasztják azt, hogy közvetlen párbeszédet kell folytatnunk a civil társadalommal, amellyel erősíthetjük a szabadságot és a demokráciát, valamint az emberi jogok iránti tiszteletet.
Kristian Vigenin
Elnök úr! A szocialisták és demokraták képviselőcsoportja nevében hadd fejezzem ki az aggodalmam a fehéroroszországi emberi jogok helyzete miatt, a Lengyelek Egyesületének legújabb fejleményeinek fényében. Szeretnénk kifejezni szolidaritásunkat Fehéroroszország azon polgárai iránt, akik nem élvezhetik az alapvető civil és emberi jogokat. Ez egy 21. századi európai országban történik. Úgy gondolom, hogy ez egy elfogadhatatlan probléma. Ebben mindannyian egyetérthetünk.
Ez a kiindulási pont. Két kérdésre keressük a választ: hova szeretnénk vinni Fehéroroszországot, és ezt hogyan hajtsuk végre. Az első kérdéssel kapcsolatban, szerintem egyet tudunk érteni: egy demokratikus Fehéroroszországot szeretnénk látni; demokratikusan megválasztott fehérorosz hatóságokat, például parlamentet, elnököt, kormányokat és helyi képviselőket akarunk; szabad és kreatív légkört teremtő hatóságokat akarunk Fehéroroszországban; és természetesen egy olyan országot, amely egyre jobban közeledik az Európai Unió felé.
A második kérdés pedig ennek a megvalósítási módja. Az Európai Unió megváltoztatta a politikáját Fehéroroszország felé, amelynek célja nem az elszigetelés, hanem a kötelezettségvállalás. És úgy tűnik, hogy eredményeket is produkált ez a politika. Természetesen ez sem elég, nem elég gyors a kivitelezése, és az utolsó két hét fejleményei tükrében sokkal több elköteleződésre van szükség a mi részünkről.
Arra jöttem rá az Euronest delegáció elnökeként és a holnapi napon Fehéroroszországba induló delegáció elnökeként, amelynek célja, hogy megvizsgálja a helyzetet az országban, hogy nincs közös stratégiája a három fő intézménynek: a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Parlamentnek. Szükségünk van egy ilyen stratégiára, hogy támogassák egymás törekvéseit. Továbbá szükségünk van egy politikai párbeszédre, és kell egy olyan útiterv Fehéroroszországnak, amelyben konkrétumok fogalmazódnak meg: nem csak általános ajánlások, hanem egy cselekvési terv, egy útiterv, amelynek Fehéroroszországnak meg kell felelnie. Ezt az utat kell járni, és nem elég csak gazdasági együttműködés és a keleti partnerség keretén belül folytatni ezt a folyamatot.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Én is több mint regionális ügynek tekintem a ma esti vitát. Janukovics urat választották meg Ukrajna elnökének. Egyértelműen olyan elnök, aki inkább Moszkva felé tekint, mintsem Brüsszel felé. Nem engedhetjük, hogy jövő heti látogatása megtévesszen bennünket.
Véleményem szerint, ami most történik Fehéroroszországban, és azok a tettek, amiket Lukasenko úr megengedett magának a lengyel kisebbséggel szemben az országában olyan jelek, amelyek azt sejtetik, hogy Fehéroroszország inkább Moszkva felé tekint, mintsem a nyugat felé. Úgy tűnik, hogy megengedhette magának, hogy egy uniós tagállam kisebbségétől megfossza az alapvető emberi jogokat. Ez hogy lehetséges? Ez természetesen annak a következménye, hogy Európa túlságosan hátat fordított a keletnek. Nem voltunk elég nyitottak arra a gondolatra, hogy ténylegesen csatlakozzunk ezekhez az országokhoz. Természetesen határozottan el kell ítélnünk azt, amit Fehéroroszország a lengyel kisebbséggel művel, de kicsit lazítanunk kell a politikánkon és egy kevésbé korlátozó vízumrendszert kell működtetnünk. Tekintsük meg az energiapolitikánkat, és azt hangoljuk át Fehéroroszországra és Ukrajnára!
Azt szeretném kérni, hogy Európa ismét fordítson több figyelmet ezekre az országokra. Ennek sokkal nagyobb hatása lesz a belső politikai fejlődésre, mintha túl durván elítéljük őket és Moszkvára bízunk mindent.
Heidi Hautala
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében.. - (FI) Elnök úr! Ez az ügy amiatt az elítélendő ok miatt van most napirenden, hogy a Lengyelek Egyesületének békés tüntetésén 40 képviselőt letartóztattak. Ez el kell ítélnünk.
A másik fontos okról pedig már Vigenin úr képviselőtársam beszélt: hosszú idő eltelte után holnap a Parlament tényfeltáró delegációt küld Minszkbe, és a négy küldött egyikeként én képviselem az Emberi Jogok Albizottságát.
Aggódnunk kell a fehéroroszországi emberi jogok helyzete miatt. Az országban problémák vannak a szólásszabadsággal, a médiaszabadsággal és az egyesülési és gyülekezési szabadsággal kapcsolatban.
Ragaszkodnunk kell hozzá, hogy Fehéroroszország eltörölje a halálbüntetést, és ha azt akarjuk, hogy fejlődésnek induljon Fehéroroszország és az Európai Unió kapcsolata, akkor javítanunk kell az emberi jogok és a hozzá kapcsolódó összes szempont helyzetét. Többi képviselőtársamhoz hasonlóan egyetértek abban, hogy a civil társadalomnak óriási szerepe van ebben a fejlődési folyamatban.
Ryszard Czarnecki
az ECR képviselőcsoport nevében. - (PL) Tisztelt elnök úr! A döntés hiánya is egyfajta döntés. Az Európai Parlament Fehéroroszországról szóló, márciusban elfogadott indítványára szükség lesz, de most még nagyobb szükség van rá. A lengyelek üldözése Fehéroroszországban nem csak a lengyelek ügye, hanem, ahogy az előttem felszólalók is mondták, annak a hozzáállásnak egyfajta kifejezése, amelyet az ország az európai szabványok iránt, köztük a nemzeti kisebbségekre vonatkozó szabványok iránt érez.
Európának meg kéne szüntetnie Oroszország befolyását Fehéroroszországra, de köteleznie is kéne Fehéroroszországot arra, hogy tisztelje az Unió alapját képező értékeket, például a polgári szabadságjogokat, a sajtó szabadságát, a nemzeti és vallási kisebbségek jogait és az egyesülési jogot. Ha Lukasenko nem ért az európai értékek nyelvén, akkor egész biztosan éretni fogja a szankciók nyelvét. De nem azokét a szankciókét, amelyek a fehérorosz népet érik - ilyen szankciókat nem akarunk -, hanem azokat a szankciókat, amelyek azoknak a politikusoknak és tisztviselőknek nehezítik meg az életét, akik a lengyelek és a demokratikus ellenzék elleni diszkriminációért felelősek.
Egyenlőtlen az EU és Fehéroroszország kapcsolata: az Unió megnyitja kaput Fehéroroszországnak, de ezért nem kap semmit cserébe. Ez az egyirányú út nem vezet sehova. Eljött a politikai szankciók ideje, bár csak ideiglenesen, ami formát ölthet úgy, hogy a fehérorosz parlament képviselői nem jelenhetnek meg az Euronest Parlamenti Közgyűlésén, és visszakerülnek a minszki rendszer tisztségviselők feketelistájára, akik nem léphetnek az Európai Unió területére.
Kinga Gál
Tisztelt elnök úr! A Hagyományos Kisebbségek, Nemzeti Közösségek és Nyelvek frakcióközi csoportjának társelnökeként határozottan elítélem a fehérorosz hivataloknak a legnagyobb lengyel kisebbségi szervezet és a kisebbségi közösség tagjai ellen tett lépéseit. Ahogy ma megtudtuk, leginkább időseket érintett az incidens.
A tényekből egyértelműen megállapítható nem csak a kisebbségi, hanem az alapvető emberi jogok megsértése is. Ezek a tettek egy egyértelműen nem demokratikus természetű politikai rendszerről tanúskodnak, és azok az európai parlamenti képviselők, akik tapasztalták a kommunista rendszereket, egyértelműen észrevehetik a használt módszereket.
A frakcióközi csoport megalakulása óta következetesen kiállt a nemzeti kisebbségek jogai mellet, és nem tartja elfogadhatónak a kisebbségi jogok megsértését.
Arra kérjük a Bizottságot és az Unió kül- és biztonságpolitikai főképviselőjét, hogy konkrét lépéseket tegyenek, amellyel egyértelmű üzenetet küldenek a fehérorosz kormánynak, miszerint, ha nem tisztelik az emberi jogokat, köztük a kisebbségi jogokat, akkor az EU és Fehéroroszország közti kapcsolatok szankcionálása előrelátható a jövőben.
Az emberi jogok részét képező kisebbségi jogok nem számítanak egy ország belső ügyének. Ez nem egy lengyel-fehérorosz belső viszály. Ez uniós ügy, mert - ahogy már elmondtuk - a szomszédságpolitikánkról, a keleti partnerségről szól. Tehát arra kérjük a Bizottságot, hogy egyértelmű üzenetet küldjön és egyértelmű lépéseket tegyen.
Bogusław Liberadzki
(PL) Tisztelt Elnök úr! Köszönöm a Tanácsnak és a Biztosságnak a gyors reagálását. Ez nagyon jó példája az európai szabványainknak.
Először is, engedje meg, hogy elmondjam, itt szó sincs etnikai konfliktusról. Ez nem egy lengyel--fehérorosz vagy fehérorosz--lengyel konfliktus. Ez egyszerűen az emberi jogok és a szólásszabadság elveinek a semmibevétele, és a nemzeti kisebbségek jogainak a megsértése. Más nemzetiség kisebbségeivel is megeshetett volna. De miért pont a lengyel kisebbséggel történt ez? Mert nagy, szervezett és demokratikus, és többek között Milinkevics úr, az Európai Parlament-díj nyertese a kisebbség tagja. Ezért kezdődött velünk.
Szeretném megkérdezni, hogy most mit tehetünk? Lehetőségem volt kétszer is beszélni Milinkevics és Borisz úrral. Kijelentették, Fehéroroszország hűséges állampolgárai és nem szeretnének gazdasági szankciókat. Nem akarunk politikai szankciókat, hanem Fehéroroszország és az Európai Unió közeledését akarjuk. Egyensúlyt akarunk, és olyan együttműködést, amely az ország demokratizálódásának fejlődésétől függ. Nekünk is hasonló módon kell haladnunk. Ezért kell megnyílnunk a fehérorosz nép előtt, és ezért kell leegyszerűsíteni a vízum megszerzésének folyamatát. A vízumdíjak és a vízumpolitika szükségesek egyáltalán? Jó, hogy holnap elindul a tényfeltáró bizottság Fehéroroszországba. Várjuk meg a jelentésüket, és csak azután döntsünk a további intézkedésekről!
Konrad Szymański
(PL) Tisztelt elnök úr! A Lisszaboni Szerződésben azt ígérték mindannyiunknak, hogy az Európai Unió külpolitikája hatékonyabb lesz. Gyorsan kiderült, hogy a Haitivel kapcsolatos szerepünk késett és nem volt észrevehető, az Európai Unió és az Egyesült Államok közti csúcstalálkozó kudarcba fulladt, és a diplomáciai testület az uniós intézmények szócsatájának légkörében jött létre, amely hozzájárult a testület minőségének romlásához. Ma ismét lehetőségünk volt bebizonyítani, hogy az Unió képes cselekedni. Sajnálatos módon a Tanács elhalasztotta a döntését, és a Parlament képtelen reagálni az emberi jogok megsértése, amely egy olyan országban történt, amelynek az EU politikájában betöltött szerepvállalásának növekednie kellett volna.
Georgieva asszony, a nyitott kapuk és a diákcsereprogramok politikája sikertelen, ma sem sikerült, ezért kérem, hogy nem ismételje meg ugyanezeket a dolgokat a diákcsereprogrammal kapcsolatban, amelyet már öt éve ismétel. Ez olyan vereség, amely az Unió hitelességén rontott. Az Európai Unió ma egy gyenge és döntésképtelen szereplő. Ezt tudja Washington, tudja Moszkva, és a fehéroroszországi válságra való nem egyértelmű reakciónk miatt már Minszk is.
Jacek Protasiewicz
(PL) Tisztelt elnök úr! Az Európai Parlament Fehéroroszországgal fenntartott kapcsolatok delegációjának elnökeként gyakran kerülök kapcsolatba nem csak az ellenzék, a civil társadalom és a nem kormányzati szervezetek képviselővel, hanem a hivatalos hatóságok képviselőivel is. Hallom az érveiket, miszerint Fehéroroszországnak joga van ahhoz, hogy a saját ütemezése szerint adaptáljon bizonyos nemzetközi szabványokat.
Elméletileg az Európai Uniónak nem kellene nyomást gyakorolnia erre a felelős, független országra, mivel az ország belső helyzetéért a felelőség a hatóságait terheli. Elméletileg ezt elfogadhatnánk, ha a nemzetközi szabványokban, amelyeket Fehéroroszország elfogadott, amikor belépett az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezetébe, az emberi jogok nem belső ügynek számítanak.
Nemrég történt Iwieniecben, egy kis fehéroroszországi varosban, ahol a hatóságok, mondhatni visszaéltek a rendőri hatalmukkal, amelyet egy csoport idős ember, nyugdíjas ellen irányítottak, akiket Teresa Sobol irányított, és aki, saját kezdeményezésére jelentős összeget gyűjtött össze, főleg külföldről. A pénzt a városközpontban lévő romos épület felújítására használta fel. Majd ezután egy élénk, kulturális és szociális központtá alakította az épületet a lengyel kisebbség számára. A hatóságok a rendőröket küldte rájuk még azelőtt, hogy a bíróság határozatott hozott volna az épületi jogi helyzetéről. Ezután az aktivistáknak titulált emberek nem vehetnek részt a bíróságon mint szemtanúk, így az eljárás nem nevezhető méltányosnak.
Nem a nemzetközi szabványok adaptálásának ütemezése a probléma. Ez eltávolodás a nemzetközi szabványoktól. Azoktól a szabványoktól, amelyek betartásáért Fehéroroszország felelősséget vállalt, és amelyeket megígért, hogy tisztelni fog, és amely az Európai Unióval folytatott párbeszéd részét képezi. Ezért már csak egy dolgot szeretnék mondani. Beszélhetünk szankciókról. Annak is eljön majd az ideje. De a legfontosabb az, hogy a megfontolás alatt lévő gazdasági támogatásunk feltételekhez legyen szabva, miszerint Fehéroroszország hagyjon fel az efféle gyakorlatokkal, és legyen valódi liberalizáció és demokratizálódás Fehéroroszországban.
Justas Vincas Paleckis
(LT) A kormányzati intézményeknek azonnal fel kell oldania a Fehéroroszországban lévő lengyel kisebbségi szervezetekkel kapcsolatos konfliktusokat és félreértéseket, és ezt mind demokratikusan, erőszakmentesen kell elérnie. Továbbá támogatom a biztos asszony nézetét, miszerint folytatnunk kell az együttműködést, és az emberek közti kapcsolatok fenntartását. Holnap indul Fehéroroszországba hosszú idő eltelte óta az első hivatalos, európai parlamenti delegáció. Reménykedjünk, hogy nyitott lesz a tárgyalás, mind az ellenzékkel, mind a kormánnyal. A minszki tárgyalásokból visszaérkező benyomás a konfliktusról, valamint Fehéroroszországnak az Euronest Parlamenti Közgyűlésén való részvételéről jobb irányba mozdíthatja az EU kapcsolatát Fehéroroszországgal. A két hónap múlva esedékes helyi választások még fontosabb, egyfajta lakmuszpapírnak számítanak, amelyek megnyitják a kapcsolatteremtés lehetőségét. Ezúttal olyan választásnak kell lennie, amelyen valóban van választási lehetőség, ahol a média nem csak az egyik felet támogatja, ahol hallani lehet az ellenzék hangját, és a választások befejeztével a szavazatszámlálást ellenőrzik, a szavazók nem 100 százaléka támogat egyetlen politikai pártot, és végül, ahol a képviselőket megválasztják, nem pedig kinevezik.
Marek Henryk Migalski
(PL) Tisztelt elnök úr! Liberadzki úr, az Európai Parlament Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetség Képviselőcsoportjának tagja elkezdte dicsérni az Európai Unió hivatalait a reagálásukért. Az Ön képviselőcsoportja miatt, Liberadzki úr, nem fogadjuk el ma az állásfoglalást, tehát lehet, hogy valóban elégedett. Viszont ha Georgieva asszony, aki napi rendszerességgel részt vesz a fejlődési folyamatban, elmondja ma, hogy mi a javaslat, akkor nem tudom, ezzel ki lehet megelégedve. Lehet, hogy Önt, Liberadzki úr, és a képviselőcsoportját elégedettséggel tölti el, de nem elégíti ki a fehéroroszokat és azokat sem, akik jót akarnak a fehérorosz embereknek. Ha Georgieva biztos asszony, aki csak két percet használ el az ötperces beszédéből, akkor az az jelenti, hogy nem csak az nem kielégítő, Georgieva asszony, amit mondott, hanem azt is, hogy nem használta ki a lehetőségét, hogy nem emelte fel a hangját egyértelműen a témával kapcsolatban. Felszólítom Önt, Georgieva asszony, és az Európai Unió hatóságait, hogy használják fel a rendelkezésükre álló eszközöket, és lépjenek fel az emberi jogok megsértésével szembe. Nem csak a lengyel származású állampolgárok jogainak, hanem az emberi jogok megsértéséről van szó.
Edit Bauer
(HU) Az, amit a napokban fehéroroszországi színtéren tapasztalunk, a demokratikus ellenzék és a lengyel kisebbség politikai elnyomásának riasztó példája. A politikai ellenzék bebörtönzése, kisebbségek képviselőinek megfélemlítése az autoritatív rendszerek ismert gyakorlata. Szlovákiai állampolgárként és kisebbségi képviselőként értem a lengyel kisebbség helyzetét és Borys asszony helyzetét is Fehéroroszországban. A nemzeti kisebbségek ellenségként és a szomszéd ország viszonylatában túszként való kezelése visszaköszönő politikai manőver, amihez az a politikai vezetés szokott nyúlni, amelyik nehézségekkel szembesül. A nemzeti kisebbségek zaklatása a nem demokratikus rezsimekben a politikai gyakorlat része. A kisebbségi jogok pedig szerves részét képezik az általános emberi jogoknak, amit az Európa Tanács keretegyezménye is megerősít. Ezért a kisebbségi jogok sérelme, a kisebbségekhez tartozó személyek diszkriminálása, zaklatása és megfélemlítése nem tekinthető az ország belügyének. Ezért teljes mértékben elfogadhatatlan az a zsaroló és fenyegető üzenet, amit a fehérorosz kormányzat részéről az ország nagykövete tolmácsolt az Európai Parlament képviselőinek. Elnök úr, az Európai Parlament csak olyan üzenetet küldhet a fehérorosz kormányzatnak, hogy a demokratikus ellenzéket elnyomó, a kisebbséget fenyegető politikája egyszerűen elfogadhatatlan.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Tisztelt elnök úr! Nagy figyelemmel követtem, amit Georgieva asszony mondott, és azt szeretném mondani, hogy ennél kissé energikusabb viselkedést várok el. Úgy gondolom, hogy Georgieva asszony kijelentés ugyanaz lett volna két héttel az események előtt is. Ez nem elfogadható.
Viszont egyvalamivel egyetértek, csak egyértelmű hatást várok el, és némileg másra helyezném a hangsúlyt. Igaz, hogy akik ma a szankciók mellett érvelnek elfelejtik, hogy ezeket a szankciókat már kipróbáltuk, és a szankciók ellenére a fehérorosz politika mit sem változott.
Ma nem jelenthetjük ki, hogy azért támogatjuk a fehérorosz civil társadalmat, mert valaki, aki ott volt, azt tudja, hogy a civil társadalom most kezd megjelenni. Azt várom ma az Európai Unió intézményeitől, hogy ország polgárai iránti kötelezettségeit, amelyeket nem teljesít Fehéroroszország, azokat majd az Európai Unió teljesíti. Azt gondolom, hogy segítséget nyújtunk a független média létrejöttéhez, támogatjuk az első független televízióállomást, amelyet eleddig, azt hiszem, két európai ország kormánya finanszírozott. Azt várom, hogy valódi lehetőségeket teremtünk számos fehérorosz állampolgár számára, hogy Európában tanulhassanak, mivel ők teszik ki a civil társadalmat.
Mirosław Piotrowski
(PL) Tisztelt elnök úr! Az előző ciklusban az Európai Parlament számos állásfoglalást fogadott el Fehéroroszországgal kapcsolatban, amelyben megfelelően elemezték a helyzetet, és felszólította a Lukasenko-rendszert, hogy fejezze be az emberi jogok megsértését.
Az Európai Unió kifejezte jóakaratát, és részben megszüntette a fehérorosz hivatalnokokat érintő vízumszankciókat. Meglepődtünk és aggodalommal figyeltük a fehérorosz hatóságok nemzeti kisebbségek, kifejezetten a lengyel kisebbségek elleni agresszív politikájukat. Ezt a politikát a következő évi fehéroroszországi választásokra való készülődés fényében kell nézni.
A lengyel kisebbség ingatlanjainak illegális lefoglalás és az ellenzési vezetők feltűnő elnyomása - akik megkapták az Európai Parlament Szaharov-díját - az intézményünk kézzelfogható provokálása. A Háznak nem csak a hagyományos módon kell reagálnia egy megfelelő állásfoglalással, hanem rendkívüli lépéseket is tennie kell a fehérorosz hatóságok büntetése érdekében, és fel kell kérnie Ashton bárónőt, hogy a Lisszaboni Szerződés 33. cikkének értelemben jelöljön ki különleges képviselőt, aki nyomon követi a fehéroroszországi emberi jogok megsértéseit.
Krzysztof Lisek
(PL) Tisztelt elnök úr, Georgieva asszony! Nagyon jó, hogy Fehéroroszországról beszélünk itt az Európai Parlamentben, de a beszélgetés nem elég. Ma, az Európai Uniónak - és ezt is várom el az Európai Bizottságtól - olyan stratégiai tervet kell készítenie, amely támogatja a demokratikus ellenzéket, a civil társadalmat és a nem kormányzati szervezeteket és a médiát. Ma, számunkra olyan természetes dolgokról beszélünk, mint például a demokrácia és az emberi jogok, amely Európa alapját képezik. A fehérorosz társadalom legnagyobb hányada csak álmodozhat ilyen értékekről. Tehát olyan stratégia kidolgozását várjuk az Európai Bizottságtól, amely segítséget nyújt a civil társadalomnak.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök úr! Az előző beszédek hallatán csakis egyetérteni tudok a képviselőtársakkal, akik elítélik a Fehéroroszországban tapasztalható emberi jogok megsértését, jelen esetben egy kisebbség, az országban élő lengyel kisebbség emberi jogainak megsértését. Hatást gyakorolnak az Európai Unióra, nem csak azért, mert egy európai uniós ország kisebbségét érintik, hanem azért is, mert a kisebbségek emberi jogainak a megsértéséről beszélünk, ezért a hozzáállásunk ugyanaz lengyel vagy egyéb kisebbségek esetén is.
Az emberi jogok megsértéséről van szó, amelyről korábban megállapítottuk, hogy egyetemes jogok, ezért az ügyben nem csak az Európai Uniónak kell reagálnia pusztán azért, mert a lengyel kisebbség az érintett fél. Ugyanezt mondanánk bármilyen más kisebbség esetén, mivel minden emberi jog oszthatatlan és egyetemes.
Azt szeretném mondani, hogy ha egy rendszer hibákat vét, és emberi jogokat sért meg, nem jelentheti azt, hogy az állampolgárait kell büntetni.
Ezért tartjuk fontosnak azt, hogy Fehéroroszország tagja legyen a keleti partnerségnek. Georgiave biztos asszony által említett "emberek közti kapcsolat” rendkívüli fontossággal bír. Ez mind fontos és, ahogy már számos képviselőtársam előttem mondta, az is ugyanennyire fontos, hogy folyamatosan, egyértelműen és közvetlenül kifejezzük a fehérorosz hatóságoknak a kritikus és elítélő álláspontunkat az emberi jogok megsértései miatt.
Ez a feladata Ashton főképviselő asszonynak, aki a vitát elnöklő Buzek elnök úrral szoros kapcsolatban követi nyomon ezt az ügyet. Jelen lesz Janukovics úr legközelebbi, kijevi beiktatásán, amelyen várhatóan Lukasenko úr is részt vesz, a probléma kezelése miatt. Az üggyel a jövőben is foglalkozik majd az Európai Unió Külügyi Tanácsa, mivel ez egy nagyon fontos ügy. Ezért ma nagyon boldog vagyok, hogy lehetőség volt ezt ma azonnal megvitatni a Parlamentben, ebben a Házban.
Kristalina Georgieva
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Először is hadd köszönjem meg a képviselőtársaknak, hogy létrejöhetett ez a vita a Házban, és négy dolgot szeretnék mondani.
Először is megemlíteném, hogy az emberi jogok tisztelete az Európai Unió külső kapcsolatainak kategorikusan az egyik alapköve, és ez az alapja bármelyik országgal, köztük Fehéroroszországgal folytatott kapcsolatnak.
Másodszor, a Fehéroroszországban tapasztalható demokrácia romlása elérte a mélypontját, de ez nem az előző héten kezdődött. Körülbelül 2009 közepén kezdődött, és emiatt 2009 novemberében a Miniszterek Tanácsa megkérte a Bizottságot, hogy fogalmazza meg az úgy nevezett "közös közbenső terv” javaslatát, hogy a Fehéroroszországgal kapcsolatos megvalósítandó reformokat támogassa. A Bizottság szolgálatai előkészítették a reformok közös közbenső tervének a tervezetét. Most már a főképviselőnél van, aki szívesen figyelembe venné a Parlament holnap kezdődő tényfeltáró bizottságának ajánlásait.
A harmadik dolog, amit megemlítenék az, hogy ezután a főképviselő a szolgálatokhoz átadja a közös közbenső tervhez fűzött visszajelzéseit, amellyel véglegesíteni lehet a tervet.
Engedjék meg, hogy elmondjam a negyedik, egyben utolsó mondanivalómat. Az 1980-as évek második felében az egykori Szovjetunióban kezdődő peresztrojka lehetőség adódott sokaknak - köztük nekem is - diák- és szakmacserére. Az én esetemben ez a London School of Economicsot jelentette. Drámai fordulatot jelentett a szakmai életemben. Egyértelműen hasznosabb és segítőkészebb lettem az országom számára.
Szilárd meggyőződésem, hogy ha az elnyomó rendszerű országok előtt demokratikus csatornákat nyitunk meg, akkor mint európaiak segíthetünk ezeknek az országoknak, és ismételten kiemelném az emberek közti kapcsolat fontosságát és hasznosságát, az üzlet támogatásának fontosságát, és a kapcsolat további fenntartásának fontosságát - a nehézségek és az általunk elítélt, kisebbségek emberi jogainak megsértésének ellenére -, mert ezzel növeljük a fehérorosz nép esélyeit, hogy a szabad világ felé vezető útra lépjenek, és kapcsolatba léphessenek az Unióval, és megismételném, hogy maradjuk kapcsolatban ily módon.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra a következő havi ülésen kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Sebastian Valentin Bodu
írásban. - (RO) A Belorusz Köztársaság az egyik olyan európai állam, amelynek az Európai Unió Keleti Partnerségben való részvétele komoly előrelépés a kétoldalú kapcsolatok, valamint a Fehéroroszország és az uniós tagállamok közti kapcsolatok fejlődése terén. Ha a partnerségre egy olyan pozitív eszközként tekintünk, amely változást hoz a Belorusz Köztársaságba, akkor ebben a mechanizmusban meg kell említeni a civil társadalom szerepét, mivel fontos szerepet tölt be a jogállamiság működésében. A civil társadalom tartja fenn a Partnerség mechanizmusának az átláthatóságát, és támogatja a Fehéroroszország és az EU közti együttműködést. Továbbá garantálni kell a civil társadalom részvételét is az összes, kulcsfontosságú folyamatban a partnerség részeként (platformokon, bizottságokban stb.), és garantálni kell ezeknek a folyamatoknak a nyilvános ellenőrzését. A fehérorosz civil társadalomnak részt kell vennie a nyilvános napirend készítésében, amely társadalmi, gazdasági és demokratikus folyamatokhoz vezet Fehéroroszországban. Ezért kell támogatni a civil társadalom és a kormány képviselőinek a gyakori találkozóit.
Filip Kaczmarek
írásban. - (PL) Az az elnyomás, amelyet a Fehéroroszországban élő lengyel kisebbségi aktivisták ellen irányult mostanság, egy sokkal nagyobb probléma része. A fehérorosz hatóságok nem tűrik el a függetlenséget. Nem akarják és nem fogadják el a civil társadalom gondolatát. Minden függetlenségi megnyilvánulást politikai ellenállásnak tekintenek. Ezért itt nem egy nem kormányzati szervezet belső konfliktusáról, vagy egy lengyel-fehérorosz-konfliktusról van szó. Sajnálatos, hogy Lengyelországban bizonyos politikai erők megpróbálják kihasználni ezt a helyzetet saját politikai céljaik eléréséhez, és a fehéroroszországi incidenst a lengyel kormány politikájának kritizálására használják. Az így viselkedő politikusok nem fogják fel, hogy ezzel úgy viselkednek, ahogy azt Lukasenko szeretné. Az ő érdeke, hogy kiélezze és megossza és közvéleményt Lengyelországban és Európában. A Fehéroroszország felé irányuló lengyel és európai politika elutasítása a szabadság megsértése, és a fehéroroszországi szabadságért és demokráciáért tett közös fellépés hatékonyságát károsítja. Nagyon köszönöm.
