
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 27. tammikuuta keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni puhemiehen on tärkeää antaa julkilausuma kahdesta meitä suoraan koskettavasta tapahtumasta, joista toinen on jo mennyt ja toinen vasta tulossa.
Kuten tiedätte, Espanjassa järjestettiin eilen ensimmäinen Euroopan perustuslain ratifiointia koskevista kansanäänestyksistä. Tiedätte myös, että 76,7 prosenttia äänistä annettiin perustuslain puolesta.
Muistutan, että kuukausi sitten parlamentti hyväksyi Euroopan perustuslain 74 prosentin ääntenenemmistöllä. Espanjalaisten ehdotukselle antama tuki on siis hyvin lähellä parlamentin sille antamaa tukea, ja jopa ylittää sen. Voimme todeta, että Espanjan sunnuntaisen äänestyksen tulos muistuttaa suuresti Strasbourgissa toimitettua äänestystä, jonka yhteydessä parlamentti keskusteli ehdotusta koskevasta päätöslauselmasta.
Äänestysprosentti oli Espanjassa hieman alhaisempi kuin edellisissä Euroopan parlamentin vaaleissa ja myös hyvin lähellä unionin 25 jäsenvaltion keskiarvoa. Mielestäni Espanjassa järjestetyn äänestysprosessin tulosta voidaan kaiken kaikkiaan pitää hyvin samankaltaisena kuin Euroopan parlamentin jäsenten äänestystulosta, ja olenkin parlamentin puhemiehenä ja myös Espanjan kansalaisena erittäin tyytyväinen tulokseen. Heti tuloksen kuultuani onnittelin Espanjan pääministeriä ja kaikkia tähän prosessiin osallistuneita poliittisia ryhmiä.
Toinen julkilausumani koskee Yhdysvaltain presidentin Brysselin-vierailua. Presidentti Bushin tämänviikkoisen vierailun sanotaan olevan kokous Euroopan unionin toimielinten kanssa. Presidentti tulee vierailulle Eurooppaan, mutta hän tulee muun muassa Euroopan unioniin ja tapaa näin ollen unionin toimielimet.
Euroopan parlamentin puhemiehenä ja kaikkien poliittisten ryhmien tuella ilmoitan, että toimielimemme, Euroopan parlamentti, ei voi jäädä pois näistä tapaamisista. Mielestämme unionin toimielinten vaikutusvalta ja Euroopan unionin julkisuuskuva ovat sidoksissa unionin kolmen toimielimen – neuvoston, komission ja parlamentin – moitteettomaan toimintaan erityisesti silloin, kun on kyse suhteista kolmansiin maihin ja varsinkin transatlanttisista suhteista.
Tämän vuoksi olen keskustellut neuvoston puheenjohtajan Junckerin kanssa ja tiedottanut säännöllisesti näiden keskustelujen edistymisestä puheenjohtajakokoukselle. Viimeviikkoisen kirjeenvaihdon ja poliittisten ryhmien kuulemisen jälkeen sekä oltuani puhelinyhteydessä komission puheenjohtajaan Barrosoon voin kertoa teille, että Euroopan parlamentin puhemies osallistuu, tietenkin toimielimensä puolesta, huomenna Brysselissä 25 valtionpäämiehen ja hallitusten päämiehen kokoukseen presidentti Bushin kanssa.
Kyse ei ole varsinaisesta Eurooppa-neuvoston kokouksesta, mutta haluan silti kiittää neuvoston puheenjohtajaa Junckeria ja komission puheenjohtajaa Barrosoa, jotka olivat yksimielisiä Euroopan parlamentin puhemiehen osallistumisesta kyseiseen kokoukseen. Haluan myös antaa tunnustusta ja esittää kiitokseni toimista, joilla he saivat tämän aikaan ja vahvistivat näin Euroopan unionin toimielinkolmikkoa, jonka juuri äsken mainitsin. Näin ollen en voi olla paikalla täällä Strasbourgissa.
Hyvä jäsen Poettering, haluatteko sanoa jotakin asiaan liittyvää? 
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meitä ilahdutti kuulla, mitä puhemies Borrellilla oli sanottavana Yhdysvaltain presidentin Brysselin-vierailusta, ja olemme täysin samaa mieltä hänen huomautuksistaan. Ryhmämme on aina kannattanut innokkaasti Euroopan parlamentin puhemiehen osallistumista tähän vierailuun riippumatta siitä, mikä toimielin kokouksen järjestää.
Kehotan Eurooppa-neuvostoa ja hallituksia huolehtimaan siitä, ettei viime päivien ja viikkojen aikana käyty keskustelu enää tulevaisuudessa toistu. Kiitän vilpittömästi neuvoston puheenjohtajaa Junckeria, jonka ansiosta tähän tulokseen päästiin, mutta tällaisten keskustelujen on loputtava. Euroopan parlamentin osallistumisen pitäisi olla itsestään selvää aina kun presidentti – tässä tapauksessa Yhdysvaltain presidentti – vierailee Euroopan unionin toimielimissä.
Arvoisa puhemies, toivon, että huominen Brysselin-vierailunne on onnistunut. Euroopan parlamentti on unionin tapahtumien keskipiste, ja läsnäolonne huomisessa kokouksessa on siksi suotavaa. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Poettering. Joka tapauksessa, loppu hyvin kaikki hyvin. Prosessin yksityiskohdista riippumatta kaikki kolme toimielintä ovat huomenna paikalla, ja haluan tehdä selväksi, että neuvoston ja komission puheenjohtajat ovat aina olleet yksimielisiä siitä, että se on välttämätöntä. Mahdolliset hankaluudet eivät missään tapauksessa ole johtuneet heistä. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestys.
Helmikuun 17. päivänä pidetyn puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti laatima tämän istuntojakson lopullinen esityslistaluonnos on jaettu.
Maanantain ja tiistain esityslistaan ei ole ehdotettu muutoksia.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ehdotti, että neuvoston ja komission julkilausumiin Euroopan unionin ja Välimeren alueen suhteista lisätään Libanonin tilannetta entisen pääministerin Haririn murhan jälkeen käsittelevä kohta. 
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, en ole varma ymmärsinkö oikein juuri antamanne virallisen ilmoituksen. Ryhmämme hyväksyy sen, että Libanonin tilannetta käsittelevä kohta lisätään keskiviikkoaamun Välimeren aluetta koskevaan keskusteluun. Voisimme silloin pohtia asianmukaista tapaa keskustella kysymyksestä perusteellisemmin maaliskuussa, kenties neuvostolle ja komissiolle esitetyn suullisen kysymyksen pohjalta. Näin voisimme jättää esityslistan ennalleen ja keskustella kysymyksestä perusteellisemmin maaliskuussa. 
Yllätyin hieman saatuani puheenvuoron, mutta toivon, että pystyin auttamaan tämän vähäisen ongelman ratkaisemisessa. 
Puhemies.
   Käsittääkseni pyyntö siis peruutetaan. 
Swoboda (PSE ).
   – Jos tämä on lopullinen ehdotus, myös me olemme täysin yksimielisiä ratkaisusta. Tarkoituksemmehan ei ole sekaantua Libanonin asioihin vaan varmistaa, että se pystyy täysin riippumattomasti päättämään tulevaisuudestaan. Tarkoitan, että meidän pitäisi jättää esityslista ennalleen ja huolehtia siitä, että asiaa koskeva erillinen kohta lisätään maaliskuun istuntojakson esityslistalle. 
Puhemies.
   Hyvä on, käsittelemme aihetta esityslistalla sille jo varatussa kohdassa. Kyse ei siis ole tietyn uuden kohdan lisäämisestä esityslistaan.
Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä pyysi myös, että tekstiili- ja vaatetustuotteita koskevan Maailman kauppajärjestön sopimuksen umpeutumista ja nälän ja köyhyyden torjuntaa koskevien suullisten kysymysten paikkaa vaihdetaan. Kumpaakaan suullista kysymystä ei peruuteta, vaan ainoastaan niiden paikkaa vaihdetaan. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ehdotus on esittelynne mukainen, eikä kaipaa erityisiä perusteluita. 
Puhemies.
   Koska kukaan muu ei halua käyttää puheenvuoroa, siirrymme äänestykseen.
Poliittiset ryhmät ovat sopineet keskustelujen keskeyttämisestä klo 18, jotta kaikki keskiviikon esityslistan kohdat, joissa neuvosto käyttää puheenvuoron, ehditään käsitellä ennen sitä.
Torstain istuntoon ei ole tehty muutosehdotuksia.
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ymmärsinköhän jotain väärin? Sanoitte, että neuvoston läsnäoloa edellyttävät asiat on käsiteltävä klo 18:aan mennessä. Koskeeko tämä myös kyselytuntia? Neuvoston kyselytunti on keskiviikkona, ja neuvoston on tietenkin oltava silloin paikalla. 
Puhemies.
   Neuvosto on paikalla kyselytunnilla ja kaikkien sen läsnäoloa edellyttävien kohtien aikana, joten se on paikalla myös neuvostolle esitettävien kysymysten aikana.
Olen vastaanottanut kaksi kiireellistä käsittelyä koskevaa pyyntöä: ehdotuksen neuvoston asetukseksi asetuksen (EY) N:o 2792/1999 muuttamisesta alusten siirtämistä vuoden 2004 hyökyaallosta kärsineisiin maihin koskevan erityistoimen osalta.
Joulukuun hyökyaallosta kärsineiden maiden kalastusalaa koskevien kiireellisten ongelmien vuoksi tämä ehdotus muodostaa oikeusperustan, jonka jäsenvaltiot tarvitsevat voidakseen valtuuttaa siirtämään pieniä kalastusaluksia kyseisten kalastajien yhdyskunnille.
Toinen pyyntö koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi.
Kiireellisen käsittelyn perusteena on, että tämän asetuksen hyväksyminen mahdollisimman pian on tärkeää, jotta estetään jäädytettävien varojen ja taloudellisten resurssien siirtäminen.
Parlamentti äänestää kiireellistä käsittelyä koskevista pyynnöistä huomenna tiistaina, istunnon alussa. Ilmoitan tämän, jotta olisitte huomenna asianmukaisesti valmistautuneet päättämään näistä asioista. 
Pęk (IND/DEM ).
      Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron, koska olen äärimmäisen huolissani Euroopan unionin demokratian tilasta. Meille sanotaan, että on suuri menestys, jos pieni osa, tai vain hieman yli neljännes, äänioikeutetuista kansalaisista äänestää "kyllä" kansanäänestyksessä, joka on kaikkein tärkein yhteisen tahdon ilmaus. On myös käymässä ilmi, että kampanjan aikana turvauduttiin propagandakeinoihin ja että esimerkiksi Espanjan kansalaisille sanottiin Euroopan perustuslakia vastaan äänestämisen merkitsevän unionin vastustamista, mikä on räikeä vale. Olemme erityisen huolissamme "kyllä"-äänten puolesta kampanjointiin käytetyistä julkisista varoista ja suunnitelmista lisätä näitä varoja entisestään. Tämä on Euroopan kansalaisten pettämistä, ja vaadimme yhdenvertaisuutta lain edessä. 
Tabajdi (PSE ).
    Yhteisön viljamarkkinoiden tilanne on kriittinen. Itävallan pyynnöstä ja Tšekin tasavallan, Slovakian, Italian, Puolan, Unkarin ja Ranskan tuella maatalous- ja kalastusneuvosto ilmaisi edellisessä istunnossa huolensa Euroopan viljanviljelijöiden vakavasta tilanteesta. Viljan ylituotanto Unionin 25 jäsenvaltiossa oli tänä vuonna 52 miljoonaa tonnia, josta yli seitsemän miljoonaa tonnia annettiin yhteisön toimien toteuttamista varten. Unkari antoi puolet tästä, eli yli kolme miljoonaa tonnia.
Yhteisön viljamarkkinoilla on ilmennyt kolme ongelmaa. Ensinnäkin epäsuotuisat muutokset euron ja dollarin välisessä vaihtokurssissa aiheuttavat ongelmia. Toiseksi sisämaavaltiot, kuten Tšekin tasavalta, Itävalta, Slovakia ja Unkari ovat epäedullisessa asemassa tarjouskilpailuissa. Kolmanneksi vientituen vähentäminen aiheuttaa lisäongelmia. Pyydän komission jäsentä Fischer Boelia toteuttamaan tehokkaita toimia viljamarkkinoiden ongelmien ratkaisemiseksi. 
Yañez-Barnuevo García (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yhdyn siihen, mitä sanottiin, ja kiitän parlamentin puhemiestä siitä, mitä hän sanoi maassani eilen järjestetystä kansanäänestyksestä. Se oli demokratian oppitunti. Päivä sujui rauhallisesti. Niin perustuslain kannattajilla kuin sen vastustajillakin ja jopa äänestämättä jättäneilläkin oli täysi osallistumismahdollisuus.
Maamme ei siis tarvitse opetusta demokratiassa, sillä kaikilla oli täysi toimintavapaus. Myös eräs katolisen kirkon omistama merkittävä radioasema kampanjoi jatkuvasti "ei"-äänten puolesta ja saavutti tuloksia, mutta kukaan ei estänyt sitä puolustamasta kantaansa, joka oli aivan yhtä oikeutettu kuin kaikki muutkin. 
Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, muutama päivä sitten Kreikan parlamentin puhemies totesi puheessaan Kreikan uudelle presidentille, että kansanäänestyksen perusteella – perustuslain saaman kannatuksen perusteella – Kreikan on supistettava kansallisia rajojaan ja kansallista itsemääräämisoikeuttaan. Tämä on järkyttävää. Kreikkalaisille on kerrottava, miksi heidän on Euroopan hyvinvoinnin vuoksi luovuttava alueistaan ja itsemääräämisoikeudestaan. Näin puheessa sanottiin. On vähintäänkin löydettävä keino lievittää kreikkalaisten huolta. Haluamme Euroopan menestyvän, mutta emme tietenkään kansallisten rajojemme tai maamme taikka kansallisen itsemääräämisoikeuden kustannuksella. Meidän on varmistettava, että jos perustuslaki hyväksytään, Kreikka ei menetä alueita, kuten – toistan – Kreikan parlamentin puhemies totesi.
Espanjan kansanäänestyksessä 33 prosenttia espanjalaisista äänesti perustuslain puolesta. Äänestysprosentti oli erittäin alhainen...
Mote (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan ammattimaiset rikollisjärjestöt ovat varmaankin riemuissaan Euroopan keskuspankin äskettäisestä päätöksestä kaksinkertaistaa 500 euron setelien painosmäärä. Pelkästään tänä vuonna lasketaan liikkeeseen 190 miljoonaa euroa nimellisarvoltaan maailman suurimpia seteleitä, ja matkalaukullinen niitä on seitsemän kertaa arvokkaampi kuin matkalaukullinen 100 dollarin seteleitä.
Nykyajan sähköisessä ympäristössä pankit eivät tarvitse suuriarvoisia seteleitä: ne ovat arvokkaita vain rikollisille. Minkä muun syyn takia 10 prosenttia kaikista käyttöönoton yhteydessä liikkeeseen lasketuista euroista olisi yhtäkkiä kadonnut Venäjälle? Miksi euro on yhä Venäjän mafian suosikkivaluutta? Miksi Saddam Hussein laskutti Irakin salaiset öljykaupat euroissa yrittäessään välttää pakotteet? Viime vuonna väärennettyjen 500 euron seteleiden määrä kasvoi...
Papastamkos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, toivomme, että Euroopan yhdentyminen merkitsee ainakin talous- ja rahaliiton osalta esteiden poistamista ja talouden alan rajoitusten poistamista. Tämä on olennaisinta yhteismarkkinoilla ja Euroopan yhtenäismarkkinoilla. Kreikkalaisten euroskeptisyys kohdistuu juuri Euroopan unionin perusolemukseen; Euroopan unioniin, joka ei ole edistynyt yhtä nopeasti poliittisen unionin muodostamisessa eikä ole onnistunut luomaan aitoa ja todellista eurooppalaista puolustusidentiteettiä. Näin totesi Kreikan parlamentin puhemies. Hänen toteamuksensa on itsestäänselvyys: taloudelliset rajat on poistettu, ja unioni muodostaa yhtenäisen, homogeenisen talousalueen. 
Corbett (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, siitä lähtien kun Euroopan parlamentti kuukausi sitten äänesti ylivoimaisella enemmistöllä Euroopan perustuslain puolesta, jotkut vähemmistöön jääneet ovat yrittäneet häiritä ja horjuttaa Euroopan parlamentin kantaa.
He heiluttivat julisteita tässä salissa äänestyksen aikana; he yrittivät häiritä Euroopan parlamentin virallisen tiedotuskampanjan käynnistämistä; he väittivät, että parlamentin olisi jotenkin laitonta esittää näkemystään ja päätelmiään julkisesti. Silloinkin, kun kansalliset kansanedustuslaitokset kehottivat meitä esittämään arviomme perustuslaista, he kirjoittivat niille ja moittivat meitä tällaiseen kehotukseen suostumisesta.
Tänään he väittävät, että Espanjan kansanäänestyksen tulos olisi jollain tavoin laiton. Äänestysprosentti oli tietenkin alhainen, mutta tulos ei ollut kiistanalainen, ja perustuslaki sai ylivoimaisen ja laajan kannatuksen. Loppujen lopuksi se kuitenkin hyväksyttiin valtavalla ääntenenemmistöllä, ja olen varma, että näin käy muissakin maissa.
Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentin pitäisi olla vilpittömän tyytyväinen Espanjassa järjestettyyn kansanäänestykseen ja espanjalaisten perustuslaille antamaan selkeään kannatukseen. Mielestäni meidän pitäisi kiittää Espanjan hallitusta ja kaikkia muita osallistujia siitä, että he tiedottivat kansalaisille ja saivat heidät osallistumaan ja erityisesti siitä, että he ottivat kansalaisyhteiskunnan mukaan kansanäänestyskampanjaan. 
Vietin itse useita päiviä Espanjassa muiden parlamentin jäsenten kanssa ja näin, kuinka avoimesti, demokraattisesti ja rauhallisesti kansanäänestys sujui toimien todellisena esimerkkinä eurooppalaisesta demokratiasta. Se, mitä jäsen Pek totesi parlamentissa, on täysin järjetöntä, ja olen varma, että ainoastaan pieni vähemmistö jäsenistä on hänen kannallaan.
Samalla kansanäänestyksen osallistujamäärä kuitenkin osoitti, että kansalaisten on saatava vielä enemmän tietoa. Arvoisa puhemies, meidän on kerta kaikkiaan kehotettava hallituksia ja komissiota tiedottamaan edelleen aktiivisesti perustuslain sisällöstä. Aikaa ei ole enää hukattavana, sillä seuraavien kansanäänestysten ajankohdasta on jo päätetty. 
Krupa (IND/DEM ).
      Paljon kiitoksia. Puolan terveyspalveluiden katastrofaalisen tilanteen ja terveydenhuollon työntekijöiden järjestämien nälkälakkojen takia pyydän ensinnäkin, ettei terveyspalveluihin enää sovellettaisi markkinaehtoja ja että lääkäripalvelut jätettäisiin palveludirektiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Ehdotan myös välttämättömän julkisen rahoituksen myöntämistä terveyspalveluille ja erityisesti sairaaloille, joiden velka Puolassa on jo nyt jopa yli kuusi miljardia zlotya. Siviililakiin tehtyjen liberaalien muutosten jälkeen velkojat ovat takavarikoineet kaksi miljardia zlotya, ja sen vuoksi työntekijät eivät ole saaneet palkkojaan. Näiden niukkojen palkkojen takavarikointi rikkoo moraalisia periaatteita ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta vastaan. Se on myös vastoin monia lainkohtia, kuten EU:n perusoikeuskirjaa ja yleismaailmallista ihmisoikeuksien julistusta. Kysyn, aikooko komissio ottaa käyttöön asetuksen, jolla mahdollistetaan rahoitustuen...
Pahor, Borut (PSE ).
   Arvoisa puhemies, äskettäin on syntynyt vaikutelma, että tietyt menneisyyteen kuuluvat ristiriidat ja erimielisyydet ovat jälleen heräämässä henkiin. Emme koskaan enää halunneet niiden toistuvan tai rasittavan valtioiden välisiä suhteita yhdentyneessä Euroopassa. Valitsemalla helmikuun 10. päivän toisen maailmansodan jälkeisten traagisten tapahtumien muistopäiväksi Italian tasavalta muistaa maanmiestensä kärsimyksiä, ja sillä on siihen täysi oikeus. Samalla demokraattinen Italia ei kuitenkaan saisi unohtaa niitä kärsimyksiä, joita fasistihallinto aiheutti muille kansakunnille, kuten Slovenialle. Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja tukea demokraattisten piirien rajan molemmin puolin esittämää vetoomusta, että meidän pitäisi päästä yli tästä melko kaukaiseen historiaan kuuluvasta traumasta kertomalla koko totuus. Olipa totuus kuinka tuskallinen tahansa, se on ainoa keino estää vastaavat tapahtumat tulevaisuudessa. Se on myös ainoa perusta rinnakkaiselolle ja sovinnolle. Jos kolmen naapurivaltion presidenttien sovittelukokous voi edistää tätä tavoitetta, minäkin suhtaudun siihen myönteisesti. Uudelleen heräävien kansallisten ennakkoluulojen torjuminen on oleellista Eurooppa-aatteelle. Se on myös yksi Euroopan yhteenkuuluvuuden ja yhdentymisen perustekijöistä ja -syistä. 
Mitchell (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, äskettäinen hyökyaaltokatastrofi järkytti maailmaa, ja sen vaatima suunnaton uhrimäärä on miltei käsittämätön. Tällaiset katastrofit eivät ole tunnusomaisia Kaakkois-Aasialle. Euroopan historian todistettavasti tuhoisin hyökyaalto syntyi 1. marraskuuta 1755, kun Atlantilla Portugalin rannikon läheisyydessä sattunut voimakas maanjäristys sai aallot iskeytymään Lissaboniin. Tuolloin pelkästään pääkaupungissa kuoli jopa 30 000 ihmistä, ja tapahtuma romahdutti kaupungin, joka siihen saakka oli ollut Euroopan neljänneksi suurin ja yksi sen rikkaimmista. Aallot iskeytyivät myös Belgian, Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Irlannin ja Alankomaiden rannikolle.
EU:ssa 20 jäsenvaltiolla on rantaviivaa. Koska maanjäristykset ovat aiheuttaneet hyökyaaltoja ennenkin, eikö komission olisi järkevää käynnistää vertaileva arviointi edistääkseen hälytysjärjestelmiä, joilla varoitetaan tämänkaltaisista luonnonkatastrofeista? 
Ludford (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentti on johdonmukaisesti vastustanut Guantánamo Bayn laittomia vangitsemisia. Useimmat EU:n kansalaiset on nyt vapautettu – varmastikin kaikki yhdeksän Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista – mutta toistakymmentä EU:ssa laillisesti, esimerkiksi pakolaisina, asuvaa ihmistä on edelleen siellä. 
Viisi heistä on Yhdistyneestä kuningaskunnasta: Bisher al-Rawi, Jamil al-Banna, Jamal Abdullah, Shaker Aamer ja Omar Deghayes. Raportit kertovat alentavasta ja epäinhimillisestä kohtelusta, jopa kidutuksesta. Omar Deghayes väittää, että hänen toinen silmänsä sokaistiin pippurisuihkeella. Hän tuli 20 vuotta sitten pakolaisena Libyasta, jossa Gaddafin hallitus surmasi hänen isänsä. Libyan viranomaiset ovat käyneet hänen luonaan ja uhkailleet häntä Libyaan karkottamisella ja kuolemalla.
Tämä tapahtui ilmeisesti yhteistyössä Yhdysvaltojen hallituksen kanssa. Itse asiassa se lähetti lentokoneen Tripoliin hakemaan heidät. Myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen on täytynyt olla tässä mukana. Sen ei voida antaa piileskellä Wienin yleissopimuksen takana. Sillä on moraalinen – ja väitän – oikeudellinen velvollisuus puuttua asioihin ja pelastaa nämä ihmiset tai asettaa heidät syytteeseen. Muuten väitteet EU:n ihmisoikeuspolitiikasta jäävät vaille sisältöä. 
Rosati (PSE ).
      Arvoisa puhemies, syyskuussa 2004 Venäjän federaatio rajoitti elintarvikkeiden tuontia Puolasta. Lihaa ja maitotuotteita vievien puolalaisyritysten oli myös suostuttava Venäjän eläinlääkintä- ja kasvinsuojeluviranomaisten erityistarkastuksiin. Yhteensä 74 tarkastetusta meijeriyrityksestä vain kaksi sai luvan viedä tuotteita Venäjälle. Vaikka näiden tarkastusten suorittamisesta on kulunut jo lähes neljä kuukautta, Venäjä ei edelleenkään ole toimittanut Puolalle luetteloa tarkastukset läpäisseistä yrityksistä, joilla on lupa viedä tuotteita. Tämä osoittaa, että puolalaisyrityksiä syrjitään Venäjän markkinoilla. Tammikuussa Puolalle vakuutettiin, että Euroopan komissio puuttuu asiaan nopeuttaakseen puolalaisyritysten pääsyä Venäjän markkinoille. Kysynkin, mitä asiaan liittyviä toimenpiteitä komissio on toteuttanut, mitä tuloksia nuo toimenpiteet ovat tuottaneet ja milloin Venäjän federaation soveltamat syrjivät käytännöt saadaan loppumaan? 
Batten (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, presidentti Bush totesi Euroopan perustuslakiehdotuksesta, että hänestä on kiehtovaa nähdä, kuinka valtioiden suvereniteetti voidaan yhdistää osaksi suurempaa kokonaisuutta. Hän voi kaikessa rauhassa olla haltioissaan: eihän hänen maansa oikeuksia, vapautta ja demokratiaa olla heikentämässä ja poistamassa tässä yhdentymisprosessissa. 
Vakavasti hän sen sijaan suhtautuu perustuslain I-16 artiklaan, jossa jäsenvaltiot sitoutuvat yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Hän on oikeutetusti varoittanut tämän heikentävän Natoa – juuri Nato on turvannut Euroopan rauhan vuodesta 1949, ei Euroopan unioni.
Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten on ymmärrettävä, että ehdotettu yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka estää Yhdistynyttä kuningaskuntaa enää milloinkaan toimimasta sotilaallisesti tai poliittisesti itsenäisesti riippumatta siitä, onko se liittoutunut Yhdysvaltojen kanssa. Tämä on jälleen yksi hyvä syy Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille torjua Euroopan perustuslaki, kun heillä on siihen mahdollisuus. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
      Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan parlamentti vietti äskettäin Euroopan jalkapalloliiton UEFAn 50-vuotisjuhlaa. Tämänpäiväisessä istunnossa annan vilpittömän kannatukseni UEFAn viimeisimmälle hankkeelle, jonka tavoitteena on taata yhtäläiset mahdollisuudet sekä rikkaille että köyhille seuroille niin vanhoissa kuin uusissakin EU:n jäsenvaltioissa ja tietenkin koko Euroopassa. Hankkeen myötä otetaan vähitellen käyttöön seuran valmentamille pelaajille tarkoitetut kiintiöt, joihin pääsee vuosittain vähintään kaksi pelaajaa ja lopulta neljä pelaajaa. Tämän on tarkoitus velvoittaa seurat valmentamaan nuoria pelaajia ja estää rikkaita seuroja ainoastaan ostamasta kaikkia lahjakkaita pelaajia. Myös seuran sijaintivaltion pelaajille perustetaan kiintiöitä, joiden on tarkoitus edistää kansallista jalkapalloilua. Käytännössä nämä kiintiöt estävät myös rikkaimpia seuroja muodostamasta vuokratuista eli supertähdistä muodostuvia joukkueita. UEFAn ehdotus noudattaa yhteisvastuuperiaatetta, johon Euroopan unioni perustuu. Tämän yhteisvastuuperiaatteen takia kannattaa uhrata toinen EU:n periaatteista, jota rikotaan usein muutenkin, nimittäin työntekijöiden vapaan liikkuvuuden periaate. 
Iturgaiz Angulo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puutun lyhyesti puhemiehen tämän istunnon alussa tekemiin huomautuksiin. Kuten tiedätte, Yhdysvaltain presidentti George Bush tekee huomenna historiallisen vierailun Euroopan komission Berlaymont-rakennukseen Brysselissä. Meidän on annettava komission puheenjohtajalle Durão Barrosolle tunnustusta ja kiitettävä häntä vaivannäöstä ja niistä toimista, joita hän on toteuttanut varmistaakseen, että presidentti Bush tapaa vierailullaan Euroopan parlamentin puhemiehen, eli teidät, arvoisa puhemies Borrell.
Ryhmämme toivoo tietenkin, että tapaaminen onnistuisi ja auttaisi myös parantamaan Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltojen suhteita. 
Pittella (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koska Barroson komissio on toiminut jo kuukausien ajan ja nimittänyt koko henkilöstönsä tiedottajia myöten, on todella vaikea uskoa, etteivät he vielä ole onnistuneet löytämään italialaista tiedottajaa. Miten tämä on mahdollista? Mitä toimia puheenjohtaja Barroso on toteuttanut kaikkien parlamentin tekemien kysymysten, komission jäsenen Frattinin kehotusten sekä komission ja muiden unionin toimielinten akkreditoiman toimittajakunnan esittämän pyynnön jälkeen?
Taistelumme ei ole uskonnollinen, ja sitäkin vähemmän haluamme turvautua hedelmättömään nationalismiin. Olemme ylpeitä kielestämme: kaikki kadehtivat meidän Dante Alighieriamme. Juuri siksi emme voi käsittää, miksi italiankielisen tiedottajan nimittäminen on laiminlyöty. 
Hegyi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, viime viikolla osallistuin Berliinin 54. elokuvajuhliin, "Berlinaleen". Useimmilta jäsenvaltioilta oli mukana uutta tuotantoa joko kilpailussa tai festivaalin muissa tapahtumissa. Oli hämmästyttävää nähdä, miten monia lahjakkaita elokuvantekijöitä Euroopassa on, mutta vielä rohkaisevampaa oli huomata, että niin monet ihmiset olivat Hollywood-elokuvien sijaan kiinnostuneita elokuvista, jotka on tehty Euroopassa tai muissa maanosissa. Eurooppalaiset elokuvat saivat enemmän yleisöä kuin amerikkalaiset.
Koko tapahtuma osoitti minulle, että eurooppalaisesta elokuvasta ollaan hyvin kiinnostuneita, vaikka elokuvatuotantoa tuetaan vähemmän kuin Yhdysvalloissa. Unionin tiedotusväline- ja elokuvapolitiikassa on valtavasti parantamisen varaa. Elokuvaperintömme suojelu ja uusien elokuvien tuotanto ansaitsevat enemmän sekä rahallista että lainsäädännöllistä tukea. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Viime kuukausina Portugalissa vallinnut kuivuus uhkaa vakavasti sekä syystalven satoa että karjanrehun riittävyyttä ja pienentää kevätkesän satonäkymiä. Samanaikaisesti eläimillä on esiintynyt bluetongue-tautia, ja välttämättömät karanteenit, haltuunotot ja siirtämistä koskevat kiellot ovat kärjistäneet karjan myyntiin liittyviä ongelmia. Tuottajat ja viljelijät ovat joutuneet pitämään eläimiä paljon suunniteltua kauemmin, ja niiden ruokkiminen on aiheuttanut lisäkustannuksia. Ne puolestaan ovat saattaneet monet taloudellisiin vaikeuksiin, joista he eivät selviä. Arvoisa puhemies, kehotankin teitä ilmoittamaan komissiolle Portugalin maatalouden vakavista ongelmista ja siitä, että eläin- ja viljelykasvitukien maksamista on edistettävä. Ongelmia aiheuttaa myös kuivuudesta johtuva laidunrehun puute, ja siksi laiduntaminen yhteisön säädösten mukaan kielletyillä alueilla on sallittava karjakuolemien vähentämiseksi. 
Schlyter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, tällä viikolla on kulunut kolme vuotta siitä, kun Kolumbian FARC-sissit sieppasivat Ingrid Betancourtin. Kolumbialaisen sisarpuolueeni äänitorvi ja presidenttiehdokas Betancourt siepattiin 23. helmikuuta 2002 hänen ollessaan matkalla etsimään neuvotteluratkaisua hallituksen ja FARCin väliseen konfliktiin.
Kolumbian hallituksen on lakattava turvautumasta sotilaallisiin keinoihin. Sen on sitä vastoin tehtävä FARCin kanssa Geneven yleissopimuksen mukainen humanitaarinen sopimus, jotta Ingrid ja 3 000 muuta vankia voidaan vapauttaa. Olisin erittäin kiitollinen, jos voisitte toimia parlamentin puolesta ja ilmaista huolemme Kolumbian ihmisoikeusrikkomuksista. 
Patrie (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olisin toivonut voivani esittää myöhemmin paikalle saapuvalle komission puheenjohtajalle Barrosolle kysymyksen aluepolitiikasta vastaavan komission jäsenen lehdistölle äskettäin antamista lausunnoista. Komission jäsen Hübner totesi, että hänen mielestään yritystoiminnan siirtymistä Euroopassa on helpotettava, jotta eurooppalaiset yritykset voivat vähentää kustannuksiaan. Keskustelu unionin vuoden 2005 poliittisista painopisteistä on täydessä käynnissä, joten haluaisin tietää, onko komission puheenjohtaja Barroso tästä samaa mieltä.
Eurostatin viimeisimpien tutkimusten mukaan työttömyysluvut ovat korkeimmat Euroopan unionin uusissa jäsenvaltioissa. Tällä perusteella komission jäsenen Hübnerin ehdottama strategia on tietenkin aivan ymmärrettävä. Hänen ehdotuksensa kuvastaa tilannetta, jossa laajentuminen toteutettiin ilman lisämäärärahoja. Komission jäsen siis ehdottaa, että otetaan toisella kädellä pois, mikä toisella annettiin. Mahtaako myös puheenjohtaja Barroso kannattaa sosiaalisen ja verotuksellisen polkumyynnin yleistymistä unionissa? 
Piotrowski (IND/DEM ).
    Kiitos, arvoisa puhemies. Toisen maailmansodan vuosipäivän kynnyksellä haluan varoittaa parlamenttia uusista yrityksistä vääristellä ja muokata historiaa lyhytnäköisten poliittisten päämäärien takia. Tästä ovat todisteena Venäjän ulkoministeriön äskettäiset lausunnot surullisenkuuluisasta Jaltan konferenssista. Siellä Eurooppa jaettiin kahteen vaikutuspiiriin, ja samalla monet Keski- ja Itä-Euroopan valtiot, joilla on tänään edustajia Euroopan parlamentissa, joutuivat alistumaan lähes puoli vuosisataa kestäneeseen sortoon epäinhimillisessä totalitaarisessa järjestelmässä. Perimmäinen syy tähän oli Saksan ja Neuvostoliiton elokuussa 1939 tekemä sopimus, ja Saksan lisäksi myös Neuvostoliiton perillinen Venäjä on vastuussa toisen maailmansodan aloittamisesta. Vaikka Saksa onkin osoittanut halua kohdata traagisen menneisyytensä, Venäjältä puuttuu siihen yhä rohkeutta. Toivon, että Euroopan parlamentti kannattaa tätä päätöslauselmaesitystä, jossa muun muassa tuomitaan Jaltan sopimus. Tämä olisi symbolinen hyvitys aikoinaan rautaesiripun taakse jääneille kansakunnille. 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Espanjan väheksyntä Euroopan perustuslaista järjestettyä kansanäänestystä kohtaan ilmeni historian alhaisimpana äänestysprosenttina. Näin tapahtui osittain siksi, että tiedotusvälineissä ei käyty riittävän monipuolista keskustelua. Voimakkaita reaktioita ei synny ilman ristiriitaa. Tulevaisuuskaan ei näytä lupaavalta.
Maani hallitus esittää lakia, jonka nojalla sosialistien ystävä, Jesús de Polanco, saisi hallintaansa puolet Espanjan radiotoiminnasta. Kyseisellä herralla on jo monopoliasema satelliittitelevisiossa, ja nyt hän tavoittelee lisäosuutta analogisista lähetyksistä. Hyvät vasemmiston edustajat, Polancon rinnalla Berlusconi vaikuttaa kerjäläiseltä. Jos emme puolusta tiedonvälityksen moniarvoisuutta, Euroopan unionin viestintästrategiasta ei pian enää keskustella Euroopan parlamentissa: siitä päättävät kalliissa ravintolassa muutamat miehet, jotka pystyvät yhdenmukaistamaan 450 miljoonan eurooppalaisen ajattelutavan. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiinnittää huomionne Aissata Bint-Karamokon tapaukseen ja ennen kaikkea pyytää Euroopan parlamenttia tukemaan häntä. Karamoko haki pakolaisasemaa Ranskasta kolme vuotta sitten. Hän on seitsemännellä kuulla raskaana ja sairastaa hepatiittia ja on parhaillaan sairaalassa täällä Strasbourgissa. Ranskan hallitus menettelee kuitenkin epäasianmukaisesti yrittäessään palauttaa Karamokon kotimaahansa Mauritaniaan ja rikkoessaan hänen perusoikeuttaan saada hoitoa Euroopan unionissa.
Ihmisoikeuksien kunnioittamisen nimissä ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisesti haluan meidän ilmoittavan Ranskan hallitukselle, että sen on kunnioitettava ihmis- ja perusoikeuksia antamalla Karamokolle lupa saada hoitoa täällä Ranskassa ja ennen kaikkea synnyttää parhaissa mahdollisissa olosuhteissa. 
Rogalski (IND/DEM ).
      Arvoisa puhemies, toivon, että parlamentti on toipunut Ukrainan "oranssin vallankumouksen" aiheuttamasta huumasta ja että on tullut aika katsoa totuutta silmiin. Jushtshenkon "Meidän Ukrainamme" -liittouma on jättänyt käsiteltäväksi valvontaa koskevan lakiehdotuksen, ja yhdessä sen säännöksistä todetaan, että kaikilta Ukrainan kapinallisarmeijaa eli UPAa arvostelevilta evätään pääsy julkisiin virkoihin. UPAsta on tullut isänmaallisuuden symboli, vaikka se toisen maailmansodan aikana tuli tunnetuksi puolalaisten, juutalaisten ja venäläisten murhaamisesta. Tämä valvontaa koskeva säännös uhkaa Ukrainan kansallisia vähemmistöjä, joista valtaosa on puolalaisia. Nämä puolalaiset arvostelevat UPAa, koska he pitävät sitä rikollisjärjestönä. Lakiehdotusta kuitenkin kannattavat Ukrainan nationalistien kongressi ja sen puolisotilaallinen siipi UNA, jonka jäsenistä osa taisteli palkkasotureina Tšetšeniassa. Nationalistit ovat olleet yhteydessä uusfasistiseen Saksan kansallisdemokraattiseen puolueeseen vedoten toisen maailmansodan aikaiseen aseveljeyteen. Ukrainan kansalliset vähemmistöt ovat vaarassa ja peloissaan ja pyytävät apua. 
Allister (NI ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentti tuomitsi edellisessä istunnossaan aivan asianmukaisesti natsien hirmuteot, joista Auschwitz on esimerkki. On kuitenkin surullista ja häpeällistä, että erään EU:n jäsenvaltion valtionpäämies – Irlannin tasavallan presidentti McAleese – hyökkäsi kyseisenä 60-vuotismuistopäivänä ilkeämielisesti ja kostonhimoisesti Pohjois-Irlannin enemmistöryhmää vastaan rinnastaen häpeällisesti natsien juutalaisvihan protestanttien asenteeseen roomalaiskatolisia kohtaan.
Natsien joukkomurhat ovat aivan omaa luokkaansa. Pohjois-Irlannin rauhaa rakastavan enemmistön nimissä käytän tilaisuutta hyväkseni tällä kansainvälisellä foorumilla kumotakseni ja torjuakseni tuon halpamaisen hyökkäyksen edustamaani ryhmää kohtaan. Viittaukset fasismin vastaiseen taisteluun sopivat erityisen huonosti sellaiselle presidentille, jonka edeltäjistä yksi esitti surunvalittelut Hitlerin kuoleman johdosta. 
Medina Ortega (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yllätyin jäsen Herrero-Tejedorin huomautuksista. Hän vaikuttaa olevan kotoisin aivan eri maasta, sillä hän tuntuu unohtaneen, että kansanpuolueen muodostama hallitus valvoi kaikkia julkisia ja yksityisiä tiedotusvälineitä kahdeksan vuoden ajan.
Nykyinen sosialistihallitus yrittää palauttaa demokratian vahvistamalla tiedotusvälineiden moniarvoisuutta, jota entinen kansanpuolueen hallitus ei taannut.
Hyvä jäsen Herrero-Tejedor, merkitseekö huomautuksenne sitä, että kolleganne Berlusconi valvoo Italian tiedotusvälineitä?
Drčar Murko (ALDE ).
    Kiitos, arvoisa puhemies. Siteeraan jäsen Cashmanin yhdessä useiden muiden parlamentin jäsenten kanssa komission puheenjohtajalle Barrosolle laatimaa kirjettä, jossa Cashman ilmoittaa seuraavaa: "… that in Slovenia politicians are obviously publicly encouraging discrimination against minorities …" (…että Sloveniassa poliitikot aivan ilmeisesti kannustavat julkisesti vähemmistöjen syrjintää…) ja ehdottaa, että komissio käynnistäisi tätä asiaa koskevat tutkimukset yhdessä Slovenian hallituksen kanssa. Sloveniaa edustavana liberaalina parlamentin jäsenenä haluan lisäksi kiinnittää parlamentin jäsenten huomion siihen, että Slovenian nykyinen hallitus on nimenomaan kieltäytynyt panemasta täytäntöön Slovenian perustuslakituomioistuimen päätöstä, jonka mukaan 18 305:ltä entisen Jugoslavian kansalaiselta vuonna 1992 laittomasti viedyt asunnot on palautettava. Tässä ei siis ole kyse pelkästään vähemmistöjen syrjinnästä, vaan oikeusvaltioperiaatetta noudattavan valtion perusperiaatteiden rikkomisesta. 
Puhemies.
   Jäsen Herrero-Tejedor käyttää työjärjestyspuheenvuoron. 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan antaa henkilökohtaisen lausuman. Haluaisin edes 30 sekuntia puheaikaa käyttääkseni oikeuttani vastata minua koskeneeseen huomautukseen. 
Puhemies.
   Mihin työjärjestyksen artiklaan vetoatte? 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   –Työjärjestyksen 27 artiklan B kohtaan. 
Puhemies.
   Sanoitteko 27 artiklan B kohtaan? 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, ymmärtääkseni tunnette työjärjestyksen minua paremmin. Ehkäpä muistin väärin... 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Herrero, 27 artiklan B kohdassa käsitellään valtuuskuntien työskentelyä. Miten se liittyy henkilökohtaisiin lausumiin? 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   –Arvoisa puhemies, kyse ei selvästikään ole tuosta artiklasta, mutta... 
Puhemies.
   Mihin artiklaan vetoatte? 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   – Artiklaan, jonka mukaan jäsenillä on oikeus vastata heitä koskeviin huomautuksiin, arvoisa puhemies, olipa kyseinen artikla mikä hyvänsä. Se on minun oikeuteni, ja odotan teidän varmistavan, että voin käyttää sitä, arvoisa puhemies. 
Puhemies.
   Kysyin ainoastaan, mihin artiklaan vetoatte, ja mainitsitte artiklan, joka ei liity millään tavoin käsittelemäämme aiheeseen. Hyvä jäsen Herrero-Tejedor, minä en ole vastuussa sanoistanne, vaan te itse. Oletan, että tarkoitatte 145 artiklaa. Tarkoitatteko sitä, jäsen Tejedor? 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   – Kyllä tarkoitan, arvoisa puhemies Borrell Fontelles. 
Puhemies.
   Saatte 30 sekuntia puheaikaa. 
Herrero-Tejedor (PPE-DE ).
   – Haluan vain sanoa jäsen Medinalle, että Berlusconi todellakin hallitsee Italian tiedotusvälineitä, mitä puolueeni ja etenkin minä olemme arvostelleet ankarasti. Siksi pyydän, että Espanjaa arvioitaisiin samoin perustein.
Hyvä jäsen Medina, kun totesitte kansanpuolueen valvoneen kaikkia yksityisiä tiedotusvälineitä, merkitseekö se, että se valvoi myös kaikkia Polancon omistuksessa olevia tiedotusvälineitä? Pidättekö parlamentin jäseniä pilkkananne? Hyvänen aika sentään! 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Herrero Tejedor, annoin teille puheenvuoron välttääkseni hyödytöntä väittelyä, mutta joudun huomauttamaan, että 145 artiklassa tarkoitetaan parlamentin jäsenestä esitettyjä henkilökohtaisia huomautuksia. Vaikka tästä ei loppujen lopuksi ollutkaan kyse, puhemiehistö antoi teille siitä huolimatta puheenvuoron, ettei tulkintamme työjärjestyksestä vaikuttaisi teistä puolueelliselta. 
De Rossa (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minulla ei ole sääntöjä edessäni, mutta haluan vain selventää jäsen Allisterin Pohjois-Irlantia koskevaa lausuntoa, jossa hän arvosteli Irlannin tasavallan presidenttiä McAleesea tämän Pohjois-Irlannin protestanttiyhteisöstä esittämistä huomautuksista. Huomautan, että presidentti McAleese pyysi avoimesti ja varauksetta anteeksi vain muutaman tunnin kuluttua esittämistään huomautuksista. Hänen sanojaan tulkittiin vastoin hänen tarkoitustaan, ja olisin kiitollinen, jos tämä voitaisiin merkitä parlamentin pöytäkirjaan. 
Puhemies.
   Hyvä on, hyvä jäsen de Rossa, teemme niin. Vastaisuudessa kaikkien parlamentin jäsenten on tunnettava työjärjestystä riittävästi tietääkseen, että kyseinen artikla oikeuttaa heidät vastaamaan heitä koskeviin henkilökohtaisiin huomautuksiin eikä tekemään huomautuksia muista parlamentin jäsenistä kolmansiin osapuoliin liittyvistä kysymyksistä käytävän keskustelun yhteydessä.
Huomautan, että vastaisuudessa puhemies ei anna puheenvuoroa, ellei kyseessä ole parlamentin jäsentä henkilökohtaisesti koskeva huomautus. 
Puhemies
   Esityslistalla on seuraavana komission lainsäädäntö- ja työohjelmasta (2005) käytävä keskustelu, joka alkoi 26. tammikuuta 2005 Brysselissä.
Komission puheenjohtajalla Barrosolla on puheenvuoro. 
Barroso,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, hyvät kuulijat, ennen kuin käsittelen komission lainsäädäntö- ja työohjelmaa vuodeksi 2005, haluan lyhyesti ilmaista tyytyväisyyteni Espanjassa Euroopan perustuslaista eilen toimitetun kansanäänestyksen tuloksiin, ja yritän tehdä sen espanjaksi. 
 Espanjan kansa sanoi Euroopan perustuslaille selvästi ja ehdottomasti "kyllä".
Haluan ilmoittaa Euroopan komission olevan tyytyväinen tähän tulokseen. Espanja sanoi "kyllä" erilaisuudessaan yhdistyneelle Euroopalle. Kiitän kaikkia vahvasta sitoutumisesta kansanäänestysprosessiin, etenkin kaikkia parlamentin jäseniä, jotka äänellään ja lausunnoillaan myötävaikuttivat tämän merkittävän tuloksen saavuttamiseen. Tästä syystä soitin eilen Espanjan pääministerille José Luis Rodríguez Zapaterolle onnitellakseni häntä ja kiittääkseni häntä hänen hallituksensa vahvasta sitoutumisesta kansanäänestyskampanjaan.
Tämä selkeä ja varaukseton "kyllä" on esimerkkinä muille Euroopan kansalaisille, joita myös kehotetaan lähikuukausina ilmaisemaan kantansa Euroopan perustuslaista.
Tämä on ollut erittäin tärkeä vaihe ratifioitaessa Euroopan perustuslakia, joka on komission mielestä ainoa keino, jonka avulla me eurooppalaiset voimme vakiinnuttaa käsityksemme Euroopan rauhasta, hyvinvoinnista, yhteisvastuusta ja turvallisuudesta. 
 Arvoisa puhemies, kuukausi sitten esittelin komission ehdotukset strategisiksi tavoitteiksi, joilla on määrä ohjata unionin toimintaa vuosikymmenen loppuun asti. Tässä poliittisessa etenemissuunnitelmassa on kolme pilaria: hyvinvointi, yhteisvastuu ja turvallisuus. Näillä toisiaan täydentävillä pilareilla vastataan Euroopan kansalaisten konkreettisiin ja haastaviin huolenaiheisiin. Esittelin myös strategisten tavoitteiden ensimmäisen tuloksen: tämän vuoden lainsäädäntö- ja työohjelman. Muistutan teitä joistakin sen tärkeimmistä osista.
Ensinnäkin ohjelmassa keskitytään enemmän politiikkaan. Ehdotetut aloitteet rakentuvat kolmen strategisen tavoitteen ja niiden ulkoisen ulottuvuuden ympärille ja ovat ensimmäinen konkreettinen osoitus komission noudattamasta tasapainoisesta toimintamallista. Tämä koskee sekä uusia aloitteita että niitä aloja, joilla ehdotamme nykyisten toimien tehostamista. 
Toiseksi komissio on täysimääräisesti sitoutunut työohjelmansa täytäntöönpanoon. Tätä varten komissio aikoo vahvistaa hieman yli 100 ensisijaista aloitetta käsittävän luettelon vuoden loppuun mennessä.
Emme halua ainoastaan panna ohjelmaa täytäntöön hyvissä ajoin, vaan myös parantaa sen täytäntöönpanoa. Haluamme suhtautua vakavasti paremman sääntelyn periaatteisiin. Tämä tarkoittaa lainsäädännön laadun varmistamista, suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteen noudattamista ja lisäarvoa sekä vaikutusten arvioinnin ottamista yleiseen käyttöön.
Työohjelman lisäksi ilmoitin, että komissio tiedottaa parlamentille säännöllisesti valmisteilla oleviin lainsäädäntöehdotuksiin liittyvästä suunnitteluohjelmastaan. Voin ilokseni todeta, että tämä tiedotuskanava on nyt toiminnassa.
Sillä välin komissio on edistynyt ehdotustensa täytäntöönpanossa. Helmikuun 2. päivänä esittelin teille Lissabonin strategian väliarviointia koskevat ehdotuksemme. Keskittämällä toimet kasvuun ja työpaikkoihin halutaan luoda olosuhteet kohtuulliselle elintasolle, yleiselle sosiaaliselle oikeudenmukaisuudelle ja ympäristön kannalta kestävälle kehitykselle. Alustavaa keskustelua käytiin 6. tammikuuta ja 2. helmikuuta.
Minua ilahdutti, että yleisesti ottaen komission ehdotukset vastasivat moniin parlamentin jäsenten odotuksiin ja huolenaiheisiin. Olen tyytyväinen niihin työohjelmaa koskeviin perusteellisiin päätöslauselmaesityksiin, joita poliittiset ryhmät tänään jättivät käsiteltäviksi. Kumppanuus, vuoropuhelu ja neuvotteleminen merkitsevät, ettemme aina ole yksimielisiä kaikesta. Kuten missä tahansa kumppanuudessa, tärkeää on ilmaista kantansa selkeästi ja tehdä yhteistyötä yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
Käsittelen lyhyesti joitakin huomautuksissa ja päätöslauselmaesityksissä esiin tuotuja tärkeitä kysymyksiä.
Ensinnäkin teot merkitsevät enemmän kuin sanat. Euroopan unionilla on velvollisuus tehdä tavoitteistaan totta. Sen on edistettävä hyvinvointia, yhteenkuuluvuutta ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta sekä rajojemme sisä- että ulkopuolella. Komissio sitoutuu täysin tähän tehtävään. Olemme jo aloittaneet tämän päämäärän tavoittelun panemalla täytäntöön vuoden 2005 työohjelmamme: olemme oikeilla jäljillä.
Toiseksi kilpailukyky ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus kulkevat käsi kädessä. Tiedämme kaikki, että tasapainon löytäminen on vaikeaa. Haluan komission olevan avuksi tässä asiassa. Se edellyttää, että näkemyksiänne ja puheenvuorojanne kuunnellaan tarkoin.
Esimerkkinä toimii vaikkapa REACH-aloite. Vakuutan teille, että olemme ottaneet asianmukaisesti huomioon esiin tuodut huolenaiheet. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että ihmisten ja ympäristön turvallisuutta on suojeltava kunnolla. Toisaalta meidän on kiinnitettävä huomiota myös pelkoon, että ehdotuksen määrätyt osat aiheuttaisivat vakavia vaikeuksia tärkeille eurooppalaisille teollisuudenaloille tuottamatta kuitenkaan todellista lisäarvoa terveyden ja ympäristön aloilla. Tarkastelemme koko lainsäädäntöprosessin ajan muitakin mahdollisuuksia hioa ja parantaa sääntelyn ja kilpailukyvyn välistä tasapainoa.
Myös palveluita koskevalla direktiiviehdotuksella tavoittelemamme päämäärä – palveluiden yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen vuoteen 2010 mennessä – tarvitsee taakseen yleisen tuen. Vakuutan jälleen, että olemme kiinnittäneet asianmukaista huomiota esiin tuotuihin huolenaiheisiin. Olen täysin vakuuttunut siitä, että lainsäädäntöprosessin avulla pystymme sopimaan välineestä, jolla yhtenäismarkkinoiden piilevät voimavarat saadaan käyttöön vaarantamatta yleistä etua koskevia oikeutettuja tavoitteita.
Toimintamme on oltava perusteltua, ja samalla sen on hälvennettävä uskomuksia. Ehdotuksemme eivät kyseenalaista jäsenvaltioiden vastuuta tärkeimpien julkisten palveluiden järjestämisestä ja rahoittamisesta niiden omien yhteiskunnallisten tarpeiden mukaisesti, eivätkä ne myöskään heikennä työntekijöiden tilapäistä lähettämistä koskevia direktiivin säännöksiä.
Käsittelen lopuksi vakaus- ja kasvusopimusta. Komissio on sitoutunut auttamaan sopimuksen parantamisessa ja varmistamaan sen yhdenmukaisuuden perustamissopimuksen kanssa. Komission ehdotusten tavoitteena on lisätä sopimuksen taloudellista järkiperäisyyttä ja parantaa sen täytäntöönpanoa. Tarvitsemme parempia aloitteita "hyvien toimintalinjojen" tukemiseksi noususuhdanteen aikana. Haluamme selkeyttää finanssipolitiikan keskipitkän aikavälin tavoitteiden määrittelyä ottamalla huomioon velkatason ja rakenneuudistusten alkukustannusten kaltaiset tekijät. Haluamme välttää kohtuuttoman tiukkaa finanssipolitiikkaa laskusuhdanteen aikana, koska pohjimmiltaan haluamme julkisen talouden rahoitusaseman avulla lisätä hyvinvointia suuntaamalla menot kasvualoille ja investoimalla tulevaisuuteen.
Nämä eivät ole akateemisia kysymyksiä – tässä on kyse elämänlaadusta, ihmisten mahdollisuuksista ansaita elantonsa ja korjata hyödyt säästöistään ja eläkkeistään. Kyse on nykyisten ja tulevien sukupolvien mahdollisuudesta viettää oikeutettujen odotustensa mukaisesti mahdollisimman täyttä elämää.
Komissio on edistänyt tätä tasapainoista toimintamallia hyväksymällä hiljattain vuoteen 2010 ulottuvaa tarkistettua sosiaalista toimintaohjelmaa koskevan ehdotuksen. Tämä osoittaa komission sitoutuvan täysimääräisesti eurooppalaisten sosiaaliturvajärjestelmien nykyaikaistamiseen ja kehittämiseen, sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjumiseen sekä uusia ja parempia työpaikkoja koskevan tavoitteen saavuttamiseen.
Markkinoiden vapauttaminen ei saa syrjäyttää yksilöiden tarpeita. Siksi annoimme viime viikolla kaksi uutta ehdotusta matkustajien oikeuksien parantamiseksi. Tästä pääsenkin käsittelemään tärkeää seikkaa: Euroopan unionin on saatava toimintaansa varten riittävästi varoja. Yhteenkuuluvuuspolitiikan on nyt ja tulevaisuudessa oltava unionin keskeinen päämäärä. Ilman yhteisvastuuta emme koskaan voi saavuttaa yhtenäisyyttä. Se täydentää olennaisesti kilpailukykyä ja Lissabonin strategiaa – hyvinvoinnin lisääminen unionin heikommin kehittyneillä alueilla hyödyttää koko unionia.
Meidän on myös pidettävä mielessä, että unionissa on nyt 25 jäsenvaltiota. Uudet jäsenvaltiot odottavat konkreettisia todisteta yhteisvastuustamme. Siksi uuden polven yhteenkuuluvuuspolitiikkaa koskevat ehdotuksemme seuraavia rahoitusnäkymiä varten ovat unionin kannalta ratkaisevan tärkeitä sekä taloudellisesti että poliittisesti. Meillä ei ole varaa heikentää velvoitteitamme tällä alalla.
Lisäksi komissio valmistelee parhaillaan seuraavia rahoitusnäkymiä koskevaa kolmatta ehdotuspakettia, jossa tarkastellaan perusteellisesti näiden ehdotusten eurooppalaista lisäarvoa siltä osin, tarjoavatko ne kansalaisille kansallisia toimintamalleja täydentäviä mahdollisuuksia ja korjaavatko ne nykyisiä puutteita. Näihin välineisiin sisältyy ehdotuksia tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevasta seitsemännestä puiteohjelmasta, kuluttajansuojasta ja kansanterveydestä, energiasta ja uusiutuvista energialähteistä sekä kilpailukyvystä ja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen liittyvistä innovaatioista.
Komissio tekee työnsä, mutta näiden ehdotusten toteuttaminen on pitkälti kiinni kesäkuuhun mennessä laadittavien rahoitusnäkymien sopimusehdoista. Kuten aiemmin totesin, en ymmärrä, miten komissio voisi edistää useampiin tavoitteisiin pyrkivää Eurooppaa vähemmillä varoilla. 
 Hyvät parlamentin jäsenet, kestävällä kehityksellä ja ilmastonmuutokseen liittyvillä kysymyksillä on vankka sija komission toimintaohjelmassa. Vaikka olemmekin ilahtuneita Kioton pöytäkirjan voimaantulosta, meidän on mentävä eteenpäin. Komissio hyväksyi 9. helmikuuta kestävää kehitystä koskevan tiedonannon ja toisen tiedonannon nimeltä "Maailmanlaajuisen ilmastonmuutoksen torjuminen". Nämä ehdotukset täydentävät Lissabonin strategian väliarviointiin liittyviä ehdotuksia. Taloudellisen pilarin ohella kestävän kehityksen strategia ja uusi sosiaalinen toimintaohjelma muodostavat kaksi täydentävää pilaria, joihin strategiamme seuraavien viiden vuoden aikana perustuu.
Luonnollisesti meidän on katsottava myös omien rajojemme ulkopuolelle. Tänä vuonna meillä on mahdollisuus arvioida edistymistä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa. Nykyinen tilanne on selkeästi pettymys. Euroopan unioni voi ja sen täytyy panostaa voimakkaammin vuosituhattavoitteiden saavuttamiseen. Ensi kuussa komissio julkistaa osuutensa nykyisestä tarkistushankkeesta. Meidän on oltava aktiivisempia ja kekseliäämpiä toteuttaessamme käytännössä Monterreyn sitoumuksiamme. Tässä tehtävässä tärkein painopisteemme on Afrikka, ja aiomme ehdottaa Afrikkaa koskevia uusia erityisaloitteita.
Myös monenvälisyys ja tiiviimpi naapuruuspolitiikka ovat komission painopisteitä. Keskeisiä tavoitteita ovat niin ikään osallistuminen uudelleen Lähi-idän rauhanprosessiin ja transatlanttisten suhteiden elvyttäminen. Tavatessamme huomenna presidentti Bushin ilmoitamme hänelle haluavamme edistää tehokasta monenvälisyyttä ja sitoutuvamme rauhan edistämiseen ja kehitysavun toimittamiseen sinne, missä sitä tarvitaan.
Luotamme kaikki siihen, että eurooppalaisten hyväksi toteuttamamme toimet oikeuttavat päivittäisen työmme. Komission painopisteenä on kansalaisten osallistumisen lisääminen, ja tämän velvoitteen täyttämiseksi ehdotamme rahoitusnäkymien yhteydessä toteutettavaa erityisohjelmaa. Kun ihmisille tiedotetaan aiheesta selkeästi ja avoimesti, he pystyvät paremmin ymmärtämään Euroopan haasteet ja muodostamaan näkemyksiä. Kaikki komission jäsenet – etupäässä varapuheenjohtaja Wallström, jonka erikoisalaan tämä kysymys kuuluu – ovat luvanneet toimia määrätietoisesti tällä alalla.
Haluan lopuksi selittää, miten komissio, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, aikoo vastata näihin yhteisiin haasteisiin ja ottaa nämä yhteiset huolenaiheet huomioon. Käyttämämme menetelmä on erityisesti unionin toimielinten välinen kumppanuus. Toistan sen, mitä olen jo useaan otteeseen todennut parlamentille: aion luoda rakentavat suhteet komission ja Euroopan parlamentin välille. Minua ilahdutti huomata 26. tammikuuta käydyssä keskustelussa, että neuvoston puheenjohtaja Juncker ja monet parlamentin jäsenet ovat yksimielisiä yhteistyön merkityksestä komission ehdottamien strategisten tavoitteiden saavuttamisessa. Tämä lisäisi ennennäkemättömällä tavalla EU:n toiminnan johdonmukaisuutta.
Komissio haluaa myös tehdä parlamentin kanssa tiivistä yhteistyötä ehdotetun kumppanuuden periaatteiden mukaisesti. Varapuheenjohtaja Wallström on huomenna paikalla valiokuntien puheenjohtajakokouksessa, ja komissio toivoo, että tässä yhteydessä käydään jatkuvaa ja säännöllistä vuoropuhelua niistä kysymyksistä, jotka ovat meille ensisijaisia sekä ohjelmasuunnittelun että poliittisten painopisteiden vahvistamisen kannalta.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lyhyesti sanoen haluan vuoden 2005 työohjelman olevan Euroopan uudistamista varten teille ehdottamani kumppanuuden ensimmäinen saavutus. Kuulen nyt mielihyvin huomioitanne ja ehdotuksianne sen sisällöstä. 
Grossetête (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, olemme erittäin iloisia siitä, että puheenjohtaja Barroso on voinut liittyä seuraamme ja että voimme arvioida hänen kanssaan vuoden 2005 ohjelmaa, jonka esittely on viivästynyt tiedossamme olevista syistä.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, tiedämme, että teette kaikkenne lisätäksenne tehokkuutta entisestään. Ohjelmanne on tavoitteellinen, ja luotamme teihin täysin – haluamme vielä erityisesti korostaa tätä luottamusta, sillä olette kuunnellut tarkkaavaisesti varsinkin meitä. Teitte todellakin palveludirektiivin tarkistamista koskevan aloitteen ottaaksenne huomioon huolenaiheemme. Sama koskee REACH-ohjelmaa, kuten juuri selititte.
Meidän on siis painotettava keskeisiä kysymyksiä, eli kasvua ja työllisyyttä. Sääntelyn vähentäminen ja parantaminen on työmme pääsisältö. Tiedän, että olemme kanssanne samalla aaltopituudella tässä asiassa. Puhuitte myös toteutettavista toimista. Euroopassa tuottavuus kasvaa puolet hitaammin kuin Yhdysvalloissa, jossa investoinnit kasvavat keskimäärin 5,4 prosenttia vuodessa, kun vastaava luku on Euroopassa 1,7 prosenttia.
Todellisuudessa kansalaisemme odottavat käytännöllisiä muutoksia, joita voi kuvailla hyvin yksinkertaisesti: ostovoiman kasvua ja sitä, ettei enää ole pelkoa työttömyydestä tai yritysten siirtymisestä muualle. Siksi odotamme innokkaasti kilpailukykyä ja innovaatioita edistävää puiteohjelmaanne, johon sisältyy selkeitä tavoitteita ja ennalta sovittuja kokouksia.
Kasvun ja työllisyyden lisääminen edellyttää turvautumista innovaatioihin ja tutkimukseen ja ennen kaikkea ympäristö- ja teollisuuspolitiikan yhteensovittamista. Nämä politiikan alat eivät ole ristiriidassa keskenään, vaan oikeastaan asia on täysin päinvastoin: ne täydentävät toisiaan. Ympäristönäkökohdat eivät ole rajoituksia tai esteitä. Ne ovat etuja ja tarjoavat teollisuudellemme mahdollisuuksia. Euroopan on siksi valittava ympäristöystävälliset innovaatiot ja uusin tekniikka vastatakseen sellaisten tuotteiden kysyntään, joilla on korkea lisäarvo ja joita kilpailijamme eivät pysty toimittamaan.
Euroopan unionin korkeat ympäristövaatimukset kannustavat innovaatioita ja lisäävät Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. Tarkoitan uusiutuvien energialähteiden, kuten aurinkoenergian ja tuulivoiman, kehittämistä, biopolttoaineita ja puhtaita liikennemuotoja – kaikki nämä alat tarjoavat teollisuudellemme todellisia työllistämis- ja vientimahdollisuuksia. Seuraamme kiinnostuneina tätä alaa koskevia ehdotuksianne, varsinkin asetusta toimenpiteistä ilmansaasteiden torjumiseksi. 
Kannattava talouskehitys ja uusi kasvu riippuvat ennen kaikkea sekä yritystemme että niiden miesten ja naisten terveydestä, jotka pitävät taloutemme toiminnassa. Arvostamme ohjelmanne terveydenhuolto- ja kuluttajapolitiikkaa koskevaa osaa. Unionin on myös ennakoitava merkittävien vitsausten aiheuttamat mahdolliset uhkatekijät ja torjuttava uusia epidemioita ja antibioottiresistenssiä. Odotammekin siksi erittäin kiinnostuneina ehdotusta direktiiviksi, jolla on määrä panna täytäntöön yhteisön toimia lintuinfluenssan torjumiseksi. Meidän on toimittava nopeasti ja tehokkaasti.
Euroopan väestökehitystä koskevan vihreän kirjan lisäksi on nopeasti toteutettava käytännön toimia, joihin kuuluvat esimerkiksi elinikäinen oppiminen, pitkällä aikavälillä luotettavat terveydenhuoltojärjestelmät ja hermostoa rappeuttavien sairauksien tutkiminen. On vain oikein, että uudet jäsenvaltiot hyötyvät yhteisvastuupolitiikkaan kuuluvista ohjelmista, mutta emme saa unohtaa, että kyseiset varat myös välittävät käsitystä Euroopan unionista kaikkiin jäsenvaltioihin. Siksi on tärkeää, että kaikilla mailla on mahdollisuus hyötyä näistä rakennetuen muodoista.
Vaadimme jäsenvaltioita myös noudattamaan tehokkaammin toistensa tuomioistuinten päätöksiä, vaikka odotammekin tästä aiheesta vielä perustuslain edellyttämän yhteispäätösmenettelyn tuloksia. Tiedämme, että kaikkien näiden toimien pitäisi edistää eurooppalaisten liikkuvuutta. Meidän on myös tehostettava erityisesti nuorten liikkuvuutta helpottamalla yliopistojen vaihto-ohjelmia ja saamalla ihmiset hyödyntämään ammattikoulutuksen tarjoamaa suurenmoista kokemusta.
Olemme kunnianhimoisia kuten tekin. Haluamme kehittää ja kohentaa työolosuhteita toteuttamalla käytännön toimenpiteitä ja parantamalla työn ja yksityiselämän tasapainoa. Näin pystymme saavuttamaan EU:n tavoittelemat päämäärät ja parantamaan samalla koko eurooppalaista yhteiskuntaa. Euroopan komission on oltava kaukonäköinen aloitteentekijä.
Politiikan alalla korostamme Euroopan unionin ja Välimeren alueen suhteita. EU:n on vahvistettava tuntuvasti Välimeren-politiikkaansa ja asetettava se etusijalle. Samalla tavoin meidän on kiinnitettävä huomiomme Euroopan rajoihin.
Lopuksi totean, että poliittisen tahdon on käytävä ilmi rahoitusnäkymien totuudenmukaisesta arvioinnista. Jäsenvaltiot eivät voi vaatia unionilta enemmän toimia ja samalla antaa vähemmän. Siksi tarvitsemmekin nyt poliittista tarmoa käynnistääksemme moottorin, joka ohjaa toimiamme – toimiamme, jotka ovat työmme perusta. Teillä on tarmoa. Tuemme teitä mainitsemienne rakentavien suhteiden hengessä. 

Schulz (PSE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, juuri kuulemamme puheenvuoro ei ollut Euroopan kansanpuolueen vaan Ranskan gaullistien puheenvuoro. Hyvä jäsen Grossetête, puheenne sisällön perusteella pyydän teitä vilpittömästi liittymään meihin, niin saamme nopeasti enemmistön kannatuksen sosiaaliseen vastuuseen perustuvalle toiminnalle Euroopan unionissa. Kollegani Poetteringin kasvoilta kuvastui syvä järkytys, ja oli todellinen nautinto seurata hänen reaktiotaan.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, olen iloinen siitä, että pystytte olemaan paikalla huolimatta nykyisestä tiukasta aikataulustanne. Haluan tehdä tämän selväksi. Olemme kaikki tietoisia ongelmista, joita teillä oli Lontoossa lentonne kanssa. Läsnäolonne täällä on hyvä merkki komission ja parlamentin yhteistyön kannalta. Haluan korostaa sitä. Mutta kohteliaisuudet sikseen, sillä esitän myös pari huomautusta, joiden kuulemisesta ette luultavasti ilahdu.
En halua enää puuttua siihen, teittekö oikein vai väärin esiintyessänne Portugalin sosiaalidemokraattisen puolueen PSD:n mainoksessa Portugalissa. Menneet ovat menneitä. Minulla on kuitenkin vakavasti otettava ehdotus puitesopimuksesta käytävistä neuvotteluista. Meidän on tehtävä päätöksiä. Parlamentin ja komission puitesopimuksessa on määräys, jossa todetaan selvästi, että komission jäsenet voivat osallistua poliittiseen toimintaan kotimaassaan sillä edellytyksellä, että he keskustelevat toiminnastaan etukäteen komission puheenjohtajan kanssa, joka joko antaa suostumuksensa kaikkeen, mikä on tarpeen kyseisen toiminnan kannalta, tai tuo julki epäilyksensä.
Puheenjohtajasta ei ole annettu määräystä, vaikka hänen tulee tietenkin toimia esimerkillisesti. Henkilökohtaisesti en pidä mitenkään ongelmallisena periaatetta, jonka mukaan komission jäsenillä tai teillä, komission puheenjohtajalla, on poliittisia näkemyksiä ja voitte tuoda niitä julki. Olen hyvin tietoinen poliittisesta kannastanne. On itsestään selvää, ettei teidän tarvitse teeskennellä muuttuneenne poliittisesti puolueettomaksi komission puheenjohtajaksi valintanne jälkeen. Mielestäni on oikein, että puolustatte jatkossakin näkemyksiänne, mutta määräystä on sovellettava yhtäläisesti sekä puheenjohtajaan että komission jäseniin riippumatta siitä, sallitaanko vai kielletäänkö osallistumisenne kansalliseen politiikkaan. Luvan antaminen toisille ja sen epääminen toisilta ei ole hyväksyttävää. Siksi ehdotan, että selvennämme tätä asiaa puitesopimuksessa.
Arvoisa puhemies, esitän toisen huomautuksen; työohjelmaanne koskevassa viimeisimmässä keskustelussamme sanoin ryhmäni puolesta, että mielestämme lasi on puoliksi täynnä. Sanoin tämän, koska olimme saaneet rohkaisevia merkkejä siitä, että otitte huomioon meidän sosialistien teille ja komissiollenne esittämät vetoomukset.
Muutamaa päivää myöhemmin näin ille antamanne haastattelun, jossa asetuitte aivan toiselle kannalle kuin puhuessanne parlamentille. "Talous on etusijalla", totesitte. Ei! Sosiaalinen yhteenkuuluvuus on etusijalla – ainakin meille sosialisteille, arvoisa puhemies – emmekä anna teidän laistaa velvollisuuksistanne tässä suhteessa. Esittelitte työohjelman, jossa on sosialistisia piirteitä, mutta annoitte jälkeenpäin ille haastattelun, jossa asetuitte täysin toiselle kannalle. Myöhemmin komission jäsen Špidla esitteli asiakirjan, jota me sosialistit kannatamme vilpittömästi, mutta sen jälkeen komission jäsen Hübner antoi lehdistölle lausuntoja, joita meidän on mahdotonta hyväksyä.
Arvoisa puhemies, selvititte tienne Berlaymont-rakennukseen, mutta minusta vaikuttaa siltä, että Schumanin liikenneympyrään saapuessanne ette enää ole varma, mitä kautta poistuisitte. Kehotankin teitä noudattamaan sosialistien ehdotuksia, koska Euroopan unionin ongelma on tämä: ellemme kerro kansalaisille selvästi, että unionimme takaa heille sosiaaliturvan, vaan annamme heidän jatkossakin luulla, että Bryssel aikoo romuttaa heidän sosiaaliturvansa, aiheuttamamme vaarat ovat suuremmat kuin luomamme mahdollisuudet. Kansalaiset kääntävät unionille selkänsä siihen saakka, kunnes lakkaamme välittämästä unionista tällaista kuvaa.
Tämä johtuu siitä, että uusliberalistista toimintamallia pidetään komissiossa itsestäänselvyytenä – tämä ei ehkä koske teitä, arvoisa puheenjohtaja Barroso, mutta monia komissionne jäsenistä kylläkin ja, mikä pahinta, myös monia komission virkamiehistä. Teoriassahan Euroopassa on kaikki hyvin, kun sääntelyä puretaan ja joustavuutta lisätään ja Eurooppa joutuu vääjäämättä sosiaaliseen syöksykierteeseen. Niin kauan kuin tämä on komission toiminnan pääsisältö, ilmapiiri ei koskaan muutu EU:lle suotuisaksi. Meitä sosialisteja ei valittu tukemaan Bolkesteinin direktiivissä säädettyjä uusliberalistisia toimia, vaan varmistamaan tasapuolisuus, joka on jo pitkään ollut keskustelujemme pääaihe. Toisaalta tarvitaan kilpailua ja joustavuutta, mutta niiden lisäämisen on palveltava toista tavoitetta, nimittäin sosiaalisen vakauden saavuttamista.
Siksi pyydänkin teitä pitämään kiinni siitä, mitä sanoitte strategisissa suuntaviivoissanne ja mitä esittelitte meille yhdessä komission jäsenten Wallströmin ja Verheugenin kanssa Lissabonin strategiassa, jonka mukaisesti nämä samaiset periaatteet ovat tietenkin joustavuuden ja kilpailukyvyn lisääminen mutta myös kestävä sitoutuminen niihin sosiaalisiin rakenteisiin, jotka ovat Euroopan suurin saavutus. Jos luette päätöslauselmamme, huomaatte, että olemme halukkaita tekemään kanssanne rakentavaa yhteistyötä, mutta vain siinä tapauksessa, että te komissionne kanssa olette halukkaita rakentamaan sosiaalista Eurooppaa. Siinä tapauksessa annamme teille ilomielin tukemme.
Duff (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, on kummallista, että sosialistien mielestä sosiaalinen kehitys on mahdollista ilman talouskasvua ja rakenneuudistuksia. Martin Schulz on myös uskomattomaan naiivi arvostellessaan komission puheenjohtajaa osallistumisesta kansalliseen politiikkaan: meille ei ole hyötyä isänmaattomista – poliitikoista, jotka ovat vieraantuneet poliittisista juuristaan. Ainoa asia, jota kritisoin inartikkelissa on puheenjohtaja Barroson "naiiveja federalisteja" koskeva sivallus. Minulla ei ole aavistustakaan, mitä hän sillä tarkoitti.
Ryhmäni on tyytyväinen työohjelman täsmällisempään tavoiteasetteluun ja sen perustana olevaan selkeään poliittiseen strategiaan. Huomioni kiinnittyi kuitenkin myös ohjelman laajuuteen. Painopisteet on ehdottomasti määriteltävä selkeämmin. Oman ryhmäni painopiste on yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen varsinkin rahoituspalveluiden alalla.
Tämä edellyttää ohjelman tarkistamista ja kenties Prodin komission perinnön tähänastista perusteellisempaa tarkastelua varsinkin ohjelmistojen patentoinnin ja satamapalvelujen markkinoille pääsyn osalta. Kiinnitämme suurta huomiota lainsäädännön valmistelun laatuun, mutta jossain määrin myös sääntelyn vähentämiseen.
Lopuksi kehotan keskittämään huomion ohjelmaan, joka on jo käynnistynyt mutta vielä kovin keskeneräinen varsinkin Pohjois-Kyproksen varainhoitoa ja kauppaa koskevan sääntelyn osalta. Meidän on luotava lämpimät suhteet kyproksenturkkilaisiin. 
Beer (Verts/ALE ),
   . –Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Barroso on juuri ehdottanut komission ja parlamentin liittoutumista hyvän asian puolesta. Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta haluan nykyiset tapahtumat huomioon ottaen mainita kaksi mahdollista yhteistyön alaa. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, mainitsitte itse kaikkein ajankohtaisimman tapahtuman, nimittäin Yhdysvaltain presidentin kanssa Brysselissä järjestettävät neuvottelut.
Olen vakaasti sitä mieltä, että Condoleezza Ricen Eurooppaan tekemän pr-iskun jälkeen tulevina päivinä ja viikkoina käy väistämättä ilmi – Iranin kysymys on tässä koetinkivi – onko meillä vain yksi yhteinen päämäärä ja kuljemmeko jatkossakin omia teitämme, vai onnistummeko kehittämään monenvälisiä toimenpiteitä ja torjumaan yksinapaisuuden vaarat, joista saimme esimerkin Irakia vastaan käydyssä ennaltaehkäisevässä sodassa.
Ryhmäni puolesta rohkaisen teitä vilpittömästi ja kehotan komissiota painokkaasti tekemään tulevissa neuvotteluissa kaikkensa saadakseen Yhdysvaltain hallinnon aktiivisen tuen EU:n kolmen edustajan neuvottelustrategialle.
Toistan, että Yhdysvaltojen ja Euroopan neuvotteluosapuolilla sekä EU:n jäsenvaltioilla on yhteiset tavoitteet. Tavoitteemme on täydellinen yhteisymmärrys. Meidän on estettävä joukkotuhoaseiden laajempi leviäminen Lähi-idässä. Meidän on kehitettävä määrätietoisesti Euroopan turvallisuusstrategiaan pohjautuvaa kattavampaa poliittista strategiaa Lähi-idässä. Meidän on saatava Iran luopumaan pysyvästi ydinohjelmansa tarjoamien mahdollisuuksien sotilaallisesta käytöstä, ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön on voitava vapaasti tarkastaa kaikki Iranin ydinlaitokset. Näillä edellytyksillä on mahdollista muodostaa kaikki alueen valtiot kattava tuvallisuusvyöhyke, johon myös Israel kuuluu.
Olen vakuuttunut siitä, että unionin käymät neuvottelut ovat oikea tapa edetä, ja niiden onnistumismahdollisuus on paljon suurempi, jos saamme presidentti Bushin vakuuttuneeksi siitä, että toimintavalmiuksien ylläpitämisen, sotatoimilla uhittelun ja ennaltaehkäisevän hyökkäysvalmiuden sijasta hänen kannattaisi tarkastella aktiivisesti Irania vastaan suunnattuja talouspakotteita ja keskustella Irania koskevista turvatakuista.
Olen varma edistymisestämme tällä alalla, jos lisäksi pidämme kiinni ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteesta. Vetoan erityisesti komissioon, ettei se rajoittaisi ihmisoikeuksista käytävää vuoropuhelua ainoastaan neuvotteluihin, vaan lisäisi sitä. Valitettavasti joudun toteamaan, että olen kuullut Saksan hallituksen – saman hallituksen, joka kannattaa aktiivisesti EU:ssa käymiämme neuvotteluja – käynnistäneen karkotusmenettelyn 26-vuotiasta naista vastaan, joka erosi iranilaisesta aviomiehestään ja kääntyi kristityksi. Jos nainen tässä tilanteessa karkotettaisiin Iraniin – vastustimme sitä kahdessa edellisessä päätöslauselmassa – häntä uhkaisi kivittäminen, vaino tai jopa kuolema.
Mielestäni meidän on saatava enemmistön kannatus unionin johdonmukaiselle ihmisoikeuspolitiikalle, vaikka se tällaisten kaksijakoisten toimien vuoksi onkin vaikeaa. Se vahvistaa uskottavuutemme Iranin kysymyksessä. En halua Iranin kysymyksen kääntävän eurooppalaisia amerikkalaisia vastaan, koska meillä on samat tavoitteet. Korostan uudelleen tätä seikkaa.
Mainitsen tässä yhteydessä, että ryhmäni on Yhdysvaltain presidentin kanssa samaa mieltä myös toisesta kysymyksestä, nimittäin Kiinan vastaisen kauppasaarron jatkamisesta. Jos väitämme ihmisoikeuksien kunnioittamisen olevan olennainen osa Euroopan ulkopolitiikkaa, joudumme myöntämään, että Kiinan ihmisoikeustilanne on edelleen kauhistuttava, ja tästä syystä parlamentti antoi muutama viikko sitten päätöslauselman, jossa se hylkäsi presidentti Chiracin ja liittokansleri Schröderin aloitteen. Haluamme pitää kauppasaarron voimassa ja vakuutamme, etteivät taloudelliset edut saa mennä ihmisoikeuksien edelle. 
Markov (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, vaikka tässä keskustelussa käsitelläänkin komission lainsäädäntö- ja työohjelmaa vuodeksi 2005, sitä on tietenkin tarkasteltava laajemmassa strategisessa kehyksessä, johon Lissabonin strategialla on huomattava vaikutus ja joka on valitettavasti suunniteltu pääasiassa lisäämään kilpailua. Mielestäni asiaa pahentaa entisestään se, että tämän päämäärän saavuttamiseen käytetään vääriä keinoja.
Euroopan unionin suurten yrityskeskittymien liikevoitot kasvoivat 78 prosenttia vuonna 2004. Voittojen suhde BKT:hen on miltei korkeimmillaan 25 vuoteen. Viimeisten 12 kuukauden aikana myös kauppa- ja maksutaseen ylijäämä on ollut huomattava.
Saksan liittotasavallassakin, missä suuryritykset valittavat yhtenään kilpailun kannalta epäedullisen sijainnin haittaavan toimintaansa, 50:stä DAX-indeksissä noteeratusta yrityksestä 46 kirjasi huikeita voittoja kolmen ensimmäisen vuosineljänneksen aikana.
Samaan aikaan työttömyys lisääntyy. Yhä useammin keskustellaan työajan lisäämisestä monin eri tavoin. Työntekijöiden odotetaan tyytyvän maltilliseen palkkakehitykseen, mikä todellisuudessa alentaa reaalituloja. Sosiaalietuuksia leikataan tai edunsaajien maksuosuudet nousevat rajusti, ja yksityisen rahoituksen osuutta yhteisvastuuseen perustuvissa järjestelmissä lisätään tuntuvasti. 
Näillä toimilla ei vahvisteta kysyntää vaan päinvastoin heikennetään sitä. Mielestämme tällainen suuntaus on vahingollinen. Tietenkin kilpailua tarvitaan, mutta sen on oltava Göteborgin kriteerien mukaista. Näin työttömyys jää minimiin, kuluttajansuoja on paras mahdollinen, sosiaaliturva ja terveellinen ympäristö säilyvät ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus saavutetaan yhteisvastuun ja kestävän kehityksen avulla. 
Vastaavasti meidän on kehotettava komissiota luopumaan uusliberalistisesta talouspolitiikasta ja heittämään romukoppaan niin palvelutarjontaa yhtenäismarkkinoilla sääntelevä direktiivi kuin työaikadirektiivikin ja antamaan niiden sijasta direktiivejä työsuojelun parantamiseksi ja sosiaaliturvaa koskevien vaatimusten yhdenmukaistamiseksi. Komission on suojeltava pieniä ja keskisuuria yrityksiä käyttämällä uuden ehdotuksen pohjana edellisen parlamentin antamia direktiivejä, kuten ohjelmistopatentteja koskevaa direktiiviä. Sen on yhdessä neuvoston kanssa tarkistettava vakaussopimusta, jotta koulutusmenot laskettaisiin investoinneiksi, eikä niitä näin ollen otettaisi huomioon velkasuhdetta laskettaessa. Lisäksi komission on tavoiteltava demokraattista ja sosiaalisesti oikeudenmukaista maailmankauppaa uudistamalla WTO:ta, ja sen on esitettävä Hongkongissa uusia ajatuksia sen sijaan, että toistaisi edellisen komission Cancúnissa esittämiä näkemyksiä.
Komissio ei saa puolustaa tehokkaampia sotilaallisia vaihtoehtoja, vaan ainoastaan rauhanomaisia ratkaisuja. Sen on kampanjoitava ympäristönsuojelun tehostamiseksi ja muistettava, että Euroopan unionissa on todellakin vielä paljon tehtävää esimerkiksi biologisen monimuotoisuuden, jätteiden vähentämisen ja kierrätyksen sekä luonnonvarojen kestävän käytön aloilla. Komission on käytettävä enemmän vaikutusvaltaa maapallon ilmaston suojelemiseksi, sillä Yhdysvaltojen lisäksi myös Kiinaa, Intiaa ja Brasiliaa on motivoitava sitoutumaan tiiviimmin tähän toimintaan.
Tämä on oikea suunta Euroopan unionille, sillä se edistäisi kestävää kehitystä ja lisäisi työllisyyttä. On väärin jatkaa ja jopa tehostaa vanhoja tuloksettomia toimintamalleja, jotka ovat jo aikansa eläneet. 
Batten (IND/DEM ),
   – Arvoisa puhemies, haluaisin toivottaa puheenjohtaja Barrosolle hyvää iltaa, mutta voi sentään, tässä sitä taas ollaan! Tätä lainsäädäntöohjelmaa on muokattu huomattavasti vuotuisella toimintastrategialla, jonka edellinen komissio julkaisi helmikuussa 2004. Euroopan komissio on EU:n vaaleilla valitsematon hallitus, mutta antaisiko yksikään toinen hallitus edeltäjänsä päättää lainsäädäntöohjelmastaan? Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue on aiemmin valittanut komission vastuuvelvollisuuden puuttumisesta, mutta tämä juuri osoittaa tilanteen epädemokraattisuuden. Päällemme sälytetään toimia, joita ovat suunnitelleet virkansa jo jättäneet ihmiset!
Puheenjohtaja Barroso puhui Brysselissä 26. tammikuuta parlamentille tästä ohjelmasta, mutta Prodin komissio laati sen. Uuden komission tärkein poliittinen tavoite on talouskasvu. Se oli tärkein tavoite myös edellisen komission viime helmikuussa laatimassa asiakirjassa. Puheenjohtaja Prodi todellakin otti sen yhdeksi päätavoitteistaan astuessaan virkaan vuonna 1999. Paljonpa siitä olikin apua, sillä EU:n kasvu on niistä ajoista vain taantunut. Prodi on onnekseen nyt turvallisesti Roomassa, eikä hänen enää tarvitse vastata virheistään.
Työohjelmassa todetaan, että vuoden 2004 toimielinuudistuksen vuoksi Euroopan parlamentti käyttää toimintastrategian tarkasteluun tavallista kevyempää menettelyä. Kyseinen menettely saatiin päätökseen viime huhtikuussa – toisin sanoen ennen kuin nykyistä Euroopan parlamenttia oli edes valittu. Tiedämme, että tämä parlamentti on huijausta, mutta juuri sen vuoksi se onkin hyödytön.
Unionin kannattajat ovat valittaneet, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille tiedoteta asianmukaisesti EU:n perustuslaista. Espanjalaiset äänestivät juuri perustuslaista, mutta todellisuudessa 90 prosenttia espanjalaisista – jotka unionin kannattajien mielestä saivat hyvin tietoa perustuslaista – ilmoitti valtion vaaliorganisaatiolle tietojensa perustuslaista olevan vähäiset tai olemattomat, ja alle puolet heistä vaivautui äänestämään.
Euroopan kansalaiset eivät tarvitsekaan tietoa vaikeaselkoisesta perustuslaista, vaan siitä valtavasta säädöstulvasta, jonka EU:n toimielimet käsittelevät tänä vuonna. Kyseiset säädökset on suunnitellut virkansa jättänyt komissio ja hyväksynyt toimikautensa päättänyt parlamentti, eikä kumpikaan niistä ole enää vastuussa ihmisille, joihin tämä ohjelma vaikuttaa. Euroopan kansalaiset, varsinkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ovat kuitenkin alkaneet tajuta, mitä on tapahtumassa. Pian myös uusin komissio ja parlamentti joutavat romukoppaan, kuten koko Eurooppa-hankekin – ja mitä pikemmin sen parempi! 
Ryan (UEN ),
   . – Arvoisa puhemies, Euroopan unionin tärkein haaste on tällä kertaa taloudellinen. Euroopan parlamentin, Euroopan komission ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten on tehtävä tiivistä yhteistyötä, jos Lissabonin strategian tavoitteet aiotaan saavuttaa. Tehtävä ei ole helppo, emmekä saa aliarvioida edessämme olevia haasteita.
Yksi niistä kysymyksistä, joita on tarkasteltava perinpohjaisesti, liittyy unionin sääntelyjärjestelmään – unionin sääntelyä on vähennettävä, ei suinkaan lisättävä. Tämä tuotiin selvästi julki taloudellisten innovaatioiden tutkimuskeskuksen (Centre for the Study of Financial Innovation) tutkimusta koskevassa raportissa. Sen mukaan useimmat pankkitoiminta- ja rahoituspalvelualan asiantuntijat ovat sitä mieltä, että sääntelyä on aivan liikaa ja että asialle on tehtävä jotain yritysten kilpailukyvyn lisäämiseksi.
Euroopan unionin tärkeimpiä painopisteitä ovat tällä kertaa rahoituspalveluiden toimintasuunnitelman toteuttaminen, jotta voidaan lisätä kilpailua EU:n 25 jäsenvaltion rahoituslaitosten välillä, mikä edellyttää myös, että kaikilla EU:n 25 jäsenvaltion kansalaisilla on mahdollisuus käyttää vähittäispankkipalveluja; Euroopan pankkialan fuusioiden helpottaminen ja varainhoitoa koskevan lainsäädännön ajantasaistaminen, jotta varainhoitajilla olisi mahdollisuus rajat ylittävään sijoitusvarallisuuden hoitoon; uusien säädösten käyttöönotto arvopaperikaupan selvitystoimintaan liittyvien kustannusten vähentämiseksi ja vakuutusalan kilpailun lisääminen.
Euroopan unionin on lisättävä vuoropuhelua Yhdysvaltojen kanssa kirjanpitoalan toimintaa koskevien sääntöjen selkeyttämiseksi. Euroopan unioni noudattaa kansainvälistä tilinpäätösstandardia (IAS) ja Yhdysvaltojen elinkeinoelämä puolestaan yhteisesti hyväksyttyjä kirjanpitoperiaatteita (GAAP). Tänä vuonna 8 000 yritystä listautuu IAS-järjestelmässä toimiviin eurooppalaisiin pörsseihin. On yksinkertaisesti väärin, että Yhdysvallat ja Eurooppa käyttävät kahta erilaista kirjanpitojärjestelmää. Vuoropuhelua on lisättävä näiden kysymysten selvittämiseksi.
Euroopan unionin on pantava täytäntöön uusi palveludirektiivi. Sen on varmistettava, että niin unionin kaupunki- kuin maaseutuyhteisöilläkin on mahdollisuus hyödyntää kaikkia tekniikan tarjoamia etuja.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, äskettäiset julkilausumanne Lissabonin strategiasta ja Euroopan talouden etenemissuunnitelmasta olivat erittäin myönteisiä, ja toivotan teille menestystä. Toivon, että onnistutte – se on Euroopalle välttämätöntä. 
Kirkhope (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämä ohjelma antaa todellista toivoa Lissabonin toimintaohjelman elvyttämisestä ja uudelleen kohdistamisesta. Ensi kuussa pidettävän kevään Eurooppa-neuvoston kynnyksellä on elintärkeää, että kansalliset hallitukset ryhdistäytyvät ja edistävät ripeästi talousuudistuksia, jotka ovat välttämättömiä ohjelman suunnitelmien mukaisen hyvinvoinnin saavuttamiseksi.
Komission puheenjohtajan julkilausumat ja hänen selkeä tavoitteensa asettaa kasvu ja hyvinvointi keskeiselle sijalle strategiassaan ja tulevalla kaudella ovat tehneet minuun suuren vaikutuksen viime viikkoina. Sen sijaan jäsen Schulzin kaltaisten sosialistien paasaus Lissabonin prosessin painopisteiden uudelleen kohdistamisesta ei ole saanut minua vakuuttuneeksi. Euroopan vasemmisto pitää edelleen itsepintaisesti kiinni vanhoista välineistä, kuten jäykistä työmarkkinoista, korkeista välillisistä työvoimakustannuksista ja muista kasvun esteistä.
Eivätkö he huomaa, että juuri vanhan sosiaalisen mallin takia Euroopan talous on tätä nykyä jokseenkin taantunut? Eivätkö he ymmärrä, että korkea työttömyys niin monilla Euroopan alueilla johtuu taloutta koskevista vanhentuneista ehdotuksista, joihin he takertuvat? Jäsen Schulzin äskeiset toteamukset eivät auta hänen maansa viittä miljoonaa työtöntä. Siksi kehotamme komission puheenjohtajaa edelleen pitämään yllä uudistustahtia, ja vaadimme hallituksia ottamaan huomioon syyt Lissabonin toimintaohjelman ensimmäisten viiden vuoden epäonnistumiseen.
Yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseen on sitouduttava uudelleen. Järkevänä ihmisenä puheenjohtaja Barroso ymmärtää, että monasti keinot taloudellisen taantumaan taltuttamiseen ovat jäsenvaltioiden omissa käsissä. Sen lisäksi, että hän on ottanut ohjat käsiinsä, haluaisin rohkaista häntä todella panostamaan myös komission lainsäädännön vähentämiseen.
Komission on oltava yhtä tehokas kuin se edellyttää yritysten ja kansalaisten olevan. Puheenjohtaja Barroso on aivan oikeassa puhuessaan sääntelyn parantamisesta, mutta sääntelyn vähentämisen on oltava etusijalla, ja on ratkaisevan tärkeää, että lainsäädännön vaikutukset arvioidaan kokonaisvaltaisesti. Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveja edustavat Euroopan parlamentin jäsenet ovat kampanjoineet innokkaasti sääntelyn vähentämisen ja kyseisen vaikutusten arvioinnin toteuttamisen puolesta. Odotan innokkaasti ja luottavaisin mielin, että kaikissa näissä palveludirektiiviin liittyvissä kysymyksissä edistytään, ja olen erittäin tyytyväinen, että komission puheenjohtaja kannattaa kyseistä direktiiviä. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, olen varma siitä, että niin komission kuin parlamentinkin jäsenet – tai ainakin valtaenemmistö parlamentin jäsenistä – haluavat saada sekä ihmisten tunteet että ajatukset Euroopan yhdentymishankkeen taakse. Jos tämä on tavoitteemme, meidän on tarjottava kansalaisille todellista sisältöä ja selitettävä tuon sisällön merkitys.
Mielestämme sosiaalisen Euroopan tulee olla etusijalla. Sosiaalisen Euroopan saavuttamiseen tarvitsemme kuitenkin työpaikkoja. Työpaikkojen edellytys on kasvu, ja kasvun puolestaan investoinnit ja ennen kaikkea yleissivistävä ja ammatillinen koulutus sekä elinikäinen oppiminen ja – kyllä, hyvä jäsen Kirkhope – myös suurempi joustavuus. Joustavuuden kannattajien olisi kuitenkin ymmärrettävä, etteivät joustavuus ja sosiaaliturva sulje toisiaan pois. Pohjoismaiden malli on osoittanut, että kansalaiset ovat todellisuudessa valmiita hyväksymään joustavuuden lisäämisen, mikäli sosiaalinen turvaverkko säilyy ja mikäli tarjolla on esimerkiksi laajemmat mahdollisuudet lisäkoulutukseen, jonka avulla ihmiset pystyvät selviytymään tämän joustavuuden vaikutuksista, sen sosiaaliset vaikutukset mukaan luettuina.
Tarvitsemme myös tehokkaita julkisia palveluita. Arvoisa puhemies, en ollut täysin tyytyväinen julkilausumaanne, sillä kysymystä palveluista ei voida tarkastella ainoastaan markkinatalouden näkökulmasta. Julkiset palvelumme ovat osa identiteettiämme, olivatpa ne sitten postipalveluita tai paikallisliikennettä. Ne kuuluvat eurooppalaiseen identiteettiin, jota Euroopan kansalaiset haluavat oikeutetusti puolustaa. Siksi tämä ei ole pelkästään taloudellinen vaan myös erittäin tunnepitoinen kysymys.
Huomautan lopuksi, että varapuhemies Wallström toimi mielestäni hiljattain erittäin myönteisesti lentomatkustajien oikeuksien puolesta. Meidän on kerrottava ihmisille julkisuudessa parlamentin saavutuksista, myös komission ehdotuksiin antamistamme vastauksista. Meidän on kerrottava, että olemme täällä heitä varten, ja siksi pyydänkin, ettette suhtautuisi lainsäädäntötoimiin yksinomaan sääntelyn parantamiseen tarkoitettuna teknisenä välineenä, vaan ottaisitte aina huomioon ihmiset, joita varten näitä säädöksiä laadimme ja joille haluamme ne välittää. Jos komissio ja Euroopan parlamentti voivat tulevaisuudessa noudattaa yhdessä tätä toimintamallia, voitamme yhteisen Euroopan unionimme puolelle monia sydämiä ja mieliä. 
Brok (PPE-DE ).
   –Arvoisa puhemies, uskoakseni neuvoston puheenjohtaja teki jo selväksi, että tämä on hyvä päivä. Olemme saaneet tulokset Espanjasta, ja ne paitsi parantavat asemiamme kansanäänestyskampanjassa myös osoittavat selvästi, että suuri kansakunta tukee suurella ääntenenemmistöllä tätä poliittista hanketta. Meillä on myös tuloksia kerrottavanamme, kun huomenna tapaatte presidentti Bushin. Meille kaikille on käynyt selväksi – ja se on myös otettava huomioon toimissamme – että vain yhteistyö tekee meistä merkittävän vaikuttajan, ja se tuottaa tuloksia, sillä en keksi mitään muuta selitystä Condoleezza Ricen huomautukselle, jonka mukaan Euroopan perustuslaki on hyväksyttävä. Yhdysvaltojen politiikassa on tässä suhteessa todellakin aivan uudenlainen sävy. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, kiitän myös teitä, sillä vaikutitte omalta osaltanne erityisesti siihen, että parlamentin puhemies voi osallistua huomiseen kokoukseen.
Mainitsen myös toisen asiaan liittyvän seikan, nimittäin unionin naapuruuspolitiikan. Mielestäni emme ole edistyneet tässä suhteessa riittävästi, ja presidentti Jushtshenko vierailee parlamentissa keskiviikkona, jolloin voimme etsiä uutta tapaa vastata siihen valtavaan haasteeseen, jonka demokratian vakiinnuttaminen Itä-Euroopassa asettaa, ja tiivistää Itä-Euroopan ja Euroopan unionin suhteita. Tähän tarvitaan pikaisesti muitakin keinoja naapuruuspolitiikan lisäksi, sillä muutoin vaatimukset keskustelujen painottamisesta täysjäsenyyteen kasvavat. Sitä ei kuitenkaan voida välittömästi toteuttaa, sillä se ylittäisi Euroopan unionin yhdentymiskapasiteetin. 
Meidän on tarjottava näiden maiden ihmisille tulevaisuudennäkymiä, ja niinpä kannattaa varmasti harkita täysjäsenyyden rinnalle toistakin vaihtoehtoa, joka ei sulje pois täysjäsenyyttä, vaan antaa tämän mahdollisuuden pitkällä aikavälillä. Samalla tällainen vaihtoehto voi tuoda välitöntä hyötyä, kuten aiemmin Euroopan talousalue, jonka kautta Itävalta, Suomi ja Ruotsi liittyivät Euroopan unioniin.
Pyydän komissiota harkitsemaan tätä vakavasti, sillä muutoin pelkään meidän hyvin pian ajautuvan vaikeaan tilanteeseen. Tänä iltapäivänä on tuotu selvästi julki, että annamme näille sekä toisesta maailmansodasta että sitä seuranneesta diktatuurista kärsineille maille mahdollisuuden edistää demokratiaa ja vahvistaa samalla Euroopan unionia sen toimintakykyä heikentämättä. 
Goebbels (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Barroso, hyvät kollegat, teen muutaman henkilökohtaisen huomautuksen komission työohjelmasta. Tämä suurenmoinen luettelo muistuttaa runoilija Jacques Prévertin aikoinaan laatimaa luetteloa, mutta palauttaa mieleen sen, mitä Wim Kokilla oli tapana todeta Lissabonin prosessista: siinä käsitellään kaikkea eikä siltikään mitään. Komission työohjelma on jokseenkin samanlainen tapaus, jossa ei pysty erottamaan metsää puilta. Jokainen komission jäsen on tehnyt parhaansa koristellakseen oman joulukuusensa ripustamalla siihen muutaman pätkän omaa kultalankaansa.
Arvoisa puhemies, en arvostele teitä. Jos olisitte keskittynyt olennaiseen, parlamentin jäsenet olisivat olleet ensimmäisinä huomauttamassa, että olette unohtanut jonkin heidän tärkeämpänä pitämänsä seikan. Siitä huolimatta kehotan teitä suuntaamaan tarmonne olennaisiin seikkoihin. Euroopan on puolustettava yhteiskunta- ja ympäristömalliaan. Meidän kaikkien mielestä Euroopan on jatkettava uudistuksia ja toimittava joustavammin tietyillä aloilla. Ette kuitenkaan saa eurooppalaisten tukea äänestämällä niiden asioiden puolesta, joiden puolesta oikeisto valmistautuu äänestämään huomenna kun esittelen mietintöni, toisin sanoen rikkaiden verojen alentamisen ja työntekijöiden työtaakan lisäämisen puolesta. Se ei onnistu.
Talouspoliittinen komitea totesi vuosikertomuksessaan 2005, että Eurooppa tarvitsee vakautta ja kasvua tukevan makrotaloudellisen kehyksen ja että tällainen kehys on välttämätön. Samalla kuitenkin todettiin, että hallitukset korjaavat täyden hyödyn kasvua ja työllisyyttä koskevista rakenneuudistuksista ainoastaan sopivassa makrotaloudellisessa tilanteessa. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, vakautta meillä jo on, mutta nyt tarvitsemme kasvua. 
Roure (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, tiedämme, että juuri komission lainsäädäntöohjelman avulla voimme toteuttaa käytännössä neuvoston poliittiset painopisteet. Panemmekin tyytyväisinä merkille, että unionin lainsäädännön täytäntöönpano on asetettu etusijalle, mutta vaadimme määrätietoista sitoutumista tulevina vuosina.
Euroopan turvallisuuden vahvistaminen on tietenkin edelleen etusijalla, mutta se ei saa missään tapauksessa tapahtua kansalaisoikeuksien kustannuksella. Ehdotukset tietojenvaihdosta ja operationaalisen yhteistyön vahvistamisesta edistävät terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa, mutta eurooppalaisten turvattomuuden tunnetta, jonka olemassaolon myönnämme, on torjuttava ennen kaikkea suojelemalla ja edistämällä aktiivisesti perusoikeuksia. Tällä tavoin demokratioidemme on puolustettava itseään, ja näin ne selviytyvät voittajina.
Vaadimme aloitteita rasismin, muukalaisvihan ja syrjinnän torjumiseksi. Oikeudellisen yhteistyön vahvistaminen on edelleen yksi ensisijaisista toimista, joilla varmistetaan eurooppalaisille yhtäläiset oikeudet ja mahdollisuudet oikeussuojaan kaikkialla Euroopassa. Siksi suhtaudumme myönteisesti suunnitelmiin oikeudellisen yhteistyön ulottamisesta määrättyihin perheoikeuden näkökohtiin. Vaadimme komissiota noudattamaan tätä sitoumusta ja esittämään ehdotuksia, jotka perustuvat todisteiden arvioinnin ja käytön sekä menettelyllisten takeiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen. Haluamme ottaa turvapaikka- ja maahanmuuttokysymyksissä käyttöön oikeudenmukaisemman toimintamallin, joka mahdollistaa ennen kaikkea oikeuksien kunnioittamisen ja taakkojen ja velvoitteiden jakamisen. Haluamme ottaa käyttöön maahanmuuttajien perustarpeet ja -oikeudet huomioon ottavia laillisia maahanmuuttokanavia. Lopuksi vaadimme, että pakolaisaseman myöntämistä ja epäämistä koskevien vähimmäisvaatimusten määrittelyssä edistytään huomattavasti. 
Lehne (PPE-DE ).
   –Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kommentoin aluksi lyhyesti tänään kuulemiemme puheenvuorojen poliittista sisältöä, erityisesti jäsen Schulzin puheenvuoroa.
Mielestäni Lissabonin strategiassa on useampia pilareita, ja nykyinen keskustelumme Lissabonin strategiasta vahvistaa tämän. Epäilemättä kaikki pilarit ovat periaatteessa yhtä merkittäviä strategian osatekijöitä. Toisaalta on itsestään selvää, ettei asianmukaista sosiaali- ja ympäristöpolitiikkaa voida toteuttaa ilman toimivaa taloutta. Talous on edelleen keskeinen tekijä muiden hyvien poliittisten aikomustemme toteuttamisessa. Painopisteet on siis asetettava sen mukaisesti, pilarirakennetta kuitenkaan unohtamatta. Voisin kenties ohimennen mainita, että työllisyyden lisääminen on parasta sosiaalipolitiikkaa. Sekin saattaa olla itsestäänselvyys, mutta on silti tuotava julki.
Toinenkin hyväntahtoinen muistutus saattaa olla paikallaan, koska komission puheenjohtajaa moititaan tästä asiasta jatkuvasti. Molemmat Euroopan komission pätevät varapuheenjohtajat – toinen heistä allekirjoitti Lissabonin ohjelman ja toinen tänään keskustelemamme ohjelman – ovat sosialisteja. On kenties tarkoituksenmukaista muistuttaa siitä ohimennen. Sen pitäisi merkitä, että asia hoidetaan komissiossa parhaalla mahdollisella tavalla, eikä mielestäni ole järkevää vatvoa yhtenään väitteitä eroavaisuuksista, joita ei ole olemassakaan.
Vetoan tässä asiassa myös erityisesti komissioon, että se kiinnittäisi tämän lainsäädäntöohjelman yhteydessä, kuten muillakin aloilla, ensisijaisesti huomiota neuvoston ja parlamentin kanssa tehdyn toimielinten välisen sopimuksen täytäntöönpanoon. Tämä on äärimmäisen tärkeää. Asiat eivät ole aiemmin sujuneet niin hyvin kuin niiden olisi pitänyt, koska lainsäädäntöehdotusten vaikutusten arviointi on laiminlyöty, eikä sidosryhmiä ole kuultu riittävästi.
Kehotan komission puheenjohtajaa ja varapuheenjohtajaa etenkin heidän tulevina kuukausina tekemänsä työn aikana varmistamaan, että toimielinten välinen sopimus pannaan johdonmukaisesti täytäntöön tässä yhteydessä. Tämä vaikuttaa monilla aloilla ratkaisevasti toiminnan onnistumiseen, joka on meidän kaikkien yhteinen tavoite.
Gebhardt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, totean puheenjohtaja Barrosolle, että hän omisti puheenvuoronsa tänään kolmelle suurenmoiselle tavoitteelle: hyvinvoinnille, yhteisvastuulle ja turvallisuudelle. Se herättää tietenkin suuria odotuksia meissä parlamentin jäsenissä, ja minun on sanottava, arvoisa puheenjohtaja Barroso, että suhtauduin samalla tavoin kuin jäsen Swoboda, sillä toteamuksenne palveludirektiivistä osoittautui tässä yhteydessä melko sisällyksettömäksi. Jos todella haluatte meidän tarjoavan kansalaisillemme hyvinvointia, yhteisvastuuta ja turvallisuutta, teidän on käsiteltävä palveludirektiiviä paljon seikkaperäisemmin kuin tänään osoititte tekevänne.
Jos suhtaudutte vakavasti kumppanuuteen kanssamme ja kaikkien toimielinten kanssa, teidän on oltava vielä paljon perusteellisempi. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, emme myöskään saa unohtaa erästä vielä tärkeämpää seikkaa, eli kumppanuuttamme Euroopan unionin kansalaisten kanssa, sen 450 miljoonan asukkaan kanssa. Toimimme heidän vuokseen, emme kenenkään muun. 
Silva Peneda (PPE-DE ).
   – Viime viikkoina komissio on tehnyt päätöksiä kahdesta keskeisestä aiheesta: toimikautensa strategisista suuntaviivoista ja Lissabonin strategian uudistamisesta. Molemmissa päätöksissä korostetaan, että nykyisessä tilanteessa EU:n tärkeimmät painopisteet ovat talouskasvun elvyttäminen ja työllisyyden lisääminen.
Rehellisesti sanoen en ymmärrä kiistelyä siitä, kumpi on tärkeämpää, talouskasvu vai työllisyys. Mielestäni asia on yksinkertainen. Yritykset luovat työpaikkoja, ja yrityksethän kasvavat ja kehittyvät ainoastaan silloin, kun olosuhteet ovat luotettavat ja investointien kannalta suotuisan ilmapiirin kehittämistä kannatetaan yleisesti. 
Tämä elämänkatsomus ja tämä kulttuuri toteutuvat, mikäli kyetään noudattamaan oikeanlaista talouspolitiikkaa. Mitä lujemmin jäsenvaltiot sitoutuvat panemaan täytäntöön tarvittavat uudistukset, sitä nopeammin tällainen kulttuuri voi yleistyä. Tämä on ainoa tapa ylläpitää ja varsinkin kehittää Euroopan sosiaalista mallia. Elinvoimaista taloutta ei välttämättä tarvitse pitää uhkana sosiaaliturvalle; itse asiassa se on sen vankin liittolainen.
Minulla on kuitenkin toisenlainen huolenaihe, joka liittyy painopisteiden määrittelyyn ja selkeään vastuunjakoon. Juuri näiden tekijöiden puuttumisen takia Lissabonin strategiaa oli uudistettava. Jäsenvaltioilla on nyt velvollisuus osoittaa komission ehdottamaa uudistusmieltä käytännön poliittisten toimien kautta.
On välttämätöntä toteuttaa pikaisia uudistuksia, jotka eivät useinkaan miellytä kansalaisia mutta ovat välttämättömiä Euroopalle. Nämä uudistukset onnistuvat ainoastaan, jos ne tarvittaessa perustellaan tyhjentävästi. Vain silloin ne ymmärretään ja hyväksytään.
Totean lopuksi, että mielestäni olisi suotavaa luopua välillä teoretisoinnista ja tehdä asioita käytännössä, ja tämä koskee varsinkin meitä Euroopan parlamentin jäseniä. 
Grabowska, Genowefa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, meidän olisi suhtauduttava myönteisesti siihen, että Euroopan komissio aikoo keskittyä toiminnassaan kolmeen seikkaan, nimittäin talouskasvuun, sosiaaliseen hyvinvointiin ja ympäristönsuojeluun. Vasta ajan myötä kuitenkin selviää, miten nämä erinomaiset suunnitelmat toteutetaan käytännössä. Kaikenlainen epätasapaino, varsinkin talouskasvun suosiminen sosiaalisen hyvinvoinnin ja ympäristönsuojelun kustannuksella, uhkaisi Eurooppaa ja sen kansalaisia ja etenkin uusien jäsenvaltioiden kansalaisia.
Euroopan komissio valvoo myös perussopimusten noudattamista ja tarkkailee näin ollen säädösten täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Kehotankin komissiota seuraamaan säännöllisesti täytäntöönpanoa ja etenkin syrjimättömyyden periaatteen noudattamista. Tämä pakollinen periaate on jo tuonut esiin REACH-asetuksen säännöksiin ja palveludirektiiviin liittyviä huolenaiheita. Eikö Euroopan komissiota huolestuta, että toimet rakennuspalveluiden jättämiseksi kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle ovat uusien jäsenvaltioiden mielestä syrjiviä? Tällaisista käytännöistä on muitakin esimerkkejä, ja kehotankin puheenjohtaja Barrosoa varmistamaan, että komissio seuraa erittäin tarkasti säädösten täytäntöönpanoa ja syrjimättömyyden periaatteen noudattamista. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, kuunneltuani tätä keskustelua voin ainoastaan toistaa, että meidän on ajateltava eurooppalaisemmin ja lakattava osallistumasta kansalliseen politiikkaan ja puoluepolitiikkaan. Meidän on oltava optimistisempia ja luottavaisempia ja suhtauduttava asioihin vakavammin. Tarvitsemme selkeyttä ja valvontaa sekä poliittista tahtoa pitää juhlapuheissamme annetut lupaukset. Tarvitsemme parempaa johtamistaitoa – sitä tarvitsevat niin poliitikot, hallituksen jäsenet kuin komissiokin.
Pyydän kaikkia teitä pohtimaan asioita hieman. Olemme täällä saadaksemme neljä vapautta toteutumaan lainsäädännössä ja käytännössä, ja kaikki tätä päämäärää edistävät toimet ovat hyviä. Meidän on pohdittava perustuslain määräyksiä. En todellakaan ymmärrä, miksi kiistelemme näistä asioista tänään. Perustuslaissa julistamme sosiaalisen markkinatalouden periaatetta. Näin tuomme selvästi julki, että markkinat eivät ole arvo sinänsä vaan väline päämäärän toteuttamiseksi, että tarvitsemme tehokkaita markkinoita, jotka kantavat vastuunsa sosiaaliasioista ja ympäristöstä. Olemme asettaneet tavoitteeksemme täystyöllisyyden ja kestävän kehityksen. Miksi annamme jatkuvasti kansalaisille sen vaikutelman, että asetamme nämä tavoitteet vastakkain. 
Emme kaipaa enää lyhytnäköistä populismia, vaan suurempaa vastuuta tulevaisuudesta. Siksi pyydän komission puheenjohtajalta, että ennen ehdotusten esittämistä testattaisiin, ovatko ne toissijaisuusperiaatteen mukaisia. Selittäkää kansalaisille, mitä hyötyä EU:n antamista säädöksistä on. Määritelkää kasvulle, kilpailukyvylle ja työllisyydelle koituvat hyödyt. Määritelkää kohderyhmä. Kertokaa selkeästi motiivit, tavoitteet ja vaikutukset ja ilmoittakaa kullekin kuuluvat tehtävät ja niiden aikataulu, jotta parlamentti voi käyttää valvontaoikeuttaan. 

Brejc, Mihael (PPE-DE ).
    Kiitos, arvoisa puhemies. Komissio on laatinut kattavan ja kunnianhimoisen ohjelman. Se on valinnut ensisijaisia tehtäviä, joista olen samaa mieltä ja joita kannatan. Olen myös tyytyväinen komission puheenjohtajan tavoitteellisuuteen, tarmokkuuteen ja tietenkin innostukseen. Mikäli haluamme tehostaa unionin toimintaa, tuoda sen lähemmäs kansalaisia ja saavuttaa sen tavoitteet, meidän on kuitenkin itse tehostettava toimintaamme. Euroopan unionin tehokkuuteen vaikuttaa merkittävästi sen hallintojärjestelmä, julkishallinto. Arvoisa puhemies, on ilahduttavaa, että mainitsette ne strategisten tavoitteiden sivulla neljä. Samalla kuitenkin muistutan, että Prodin komissio aloitti Euroopan unionin julkishallinnon uudistamisen. Se oli entisen komission jäsenen Kinnockin vastuualue. Vaikka en tiedäkään, miten uudistus päättyi, jos sitä koskaan aloitettiinkaan, on kuitenkin selvää, että Euroopan unioni on kansalaisten mielestä suuri byrokraattinen koneisto, joka on kaukana kansalaisista, nielee paljon varoja ja vaatii erittäin paljon hallintokoneistoa jokaista joutavaa pikkuasiaa varten, tärkeistä hankkeista puhumattakaan. Niinpä me kaikki – meidän parlamentin jäsenten lisäksi myös äänestäjämme – odotamme oikeutetusti, että uudella komissiolla on asettamianne ensisijaisia tehtäviä suorittaessaan tarmoa, aikaa ja halua selvittää omaa hallintojärjestelmäänsä ja virkakoneistoaan. Odotan tähän kysymykseen hyvin selkeitä vastauksia. Ja vielä yksi asia! Hyvä lainsäädäntö on hieno asia, mutta vieläkin tärkeämpää on sen täytäntöönpano. Paljon kiitoksia! 
Zaleski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, kohdistan huomautukseni etupäässä jäsen Schulzille. 
Hyvä jäsen Schulz, keskusteltuamme Auschwitzia koskevasta päätöslauselmasta muutitte näkemyksiänne perinpohjaisesti, ja kunnioitan teitä sen vuoksi suuresti. Kiitos. Haluan nyt kuitenkin vastata paavia koskeviin kriittisiin huomautuksiinne. 
 Hyvät kollegat, paavin ja nuorten Kölnissä järjestettävän tapaamisen talousarviosta ja siihen varatuista määrärahoista haluan todeta selvästi, että jos kukaan muu pystyisi yhdistämään niin paljon nuoria hyvän asian puolesta, äänestäisin todellakin kokouksen rahoittamisen puolesta. Tekisin niin, vaikka kyseinen henkilö olisi jäsen Schulz tai jonkin ryhmän tai puolueen puheenjohtaja ja riippumatta siitä, onko kyseinen henkilö sosialisti, vihreä, katolilainen tai jonkin muun poliittisen liikkeen tai uskonnon kannattaja. Jos kyseinen tapahtuma edistäisi sosiaalista ja henkistä yhteisyyttä ja yhteisen Euroopan muodostamista, se ansaitsisi aidon kunnioituksen. Uskon, että jäsen Schulz myöntää tämän, ja näenkin hänen nyökkäävän hyväksyvästi. Kiitän häntä siitä.
Muistutan myös kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta tuleville parlamentin jäsenille, enkä ainoastaan Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien jäsenille vaan myös sosialistien, vihreiden ja kommunistien tai sitoutumattomien ryhmien jäsenille, että paavin ja hänen toimintansa ansiosta voimme tänään yhdessä keskustella yhteisestä Euroopasta. Ilman hänen toimintaansa emme vieläkään pystyisi pitämään sellaista kokousta, ja muistutan jäsen Schulzille, että pääasiallinen toimija oli paavi ja että Kovácsilla oli asiassa enintään pieni osuus. Elleivät jäsenet tiedä tätä tai ovat unohtaneet, muistutan heitä voimakkaasti siitä ja rohkaisen heitä äänestämään näiden määrärahojen puolesta, jotta kokous voitaisiin järjestää asianmukaisesti, ja sen onnistuminen varmistettaisiin. Kiitos.
Casa (PPE-DE )
   Arvoisa puhemies, onnittelen komission puheenjohtajaa Barrosoa komission lainsäädäntöohjelmasta ja hänen esittelemästään ohjelmasta. Unionissa on nykyisin 25 jäsenvaltiota, ja kuulun niihin jäseniin, jotka ovat kotoisin unioniin aivan äskettäin liittyneistä valtioista. Eurooppa on juuri sellainen kuin pitääkin; Euroopalla on huomattava vaikutusvalta maailmanlaajuisessa päätöksenteossa, ja meidän on säilytettävä tämä asema vahvistamalla jatkossakin Schumanin, De Gasperin ja Monnet'n luomaa perustaa, jonka periaatteiden avulla Euroopan unioni on saavuttanut näin paljon. Euroopan unionin on toiminnassaan otettava jatkuvasti huomioon toissijaisuus- ja yhteisvastuuperiaate.
On elintärkeää, että talouskasvu jakaantuu tasaisesti unionin kaikille alueille. Unionilla on velvollisuus auttaa niitä, jotka syystä tai toisesta ovat jääneet muista jälkeen, kuromaan kiinni kehityseroja ja kehittämään talouttaan. Taloutta voidaan vahvistaa tiivistämällä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, ja tässä yhteydessä haluan onnitella komissiota uudesta talousstrategiasta, jonka avulla on määrä luoda yli kuusi miljoonaa työpaikkaa. Lissabonin strategian on oltava ehdottomasti etusijalla meille Euroopan toimielimissä työskenteleville.
Tämän strategian avulla meidän on saatava aikaan työpaikkoja ja vaurautta, jotka ovat saavutettavissa vain, jos onnistumme karsimaan turhan byrokratian ja muodostamaan yrityksille vakaan toimintaympäristön. Parlamentin jäsenten on tuettava aloitteita, jotka lisäävät maanosamme työllisyyttä. Euroopan kansalaiset odottavat meidän nostavan Euroopan elintasoa, ja niinpä meidän on tehtävä parhaamme. Esitelty lainsäädäntö- ja työohjelma on selkeä osoitus komission visioista tuleville vuosille, ja jos komissio tekee tiivistä yhteistyötä parlamentin kanssa, pystymme varmastikin hyödyttämään tällä uudella ohjelmalla kaikkia Euroopan kansalaisia. 
Barroso,
    Arvoisa puhemies, yritän vastata joihinkin erityiskysymyksiin ja käsittelen sen jälkeen erästä yleisempää poliittista kysymystä, joka on mielestäni tärkeä tulevan työmme kannalta.
Käsittelen seuraavaksi erityiskysymyksiä. Hyvä jäsen Duff, ensinnäkin totesitte, että ette täysin ymmärtänyt, tai arvostanut, ilmeisesti minun sanomakseni väitettyä huomautusta naiivista federalismista. Haluan mielelläni selventää tarkoitustani, sillä se ei kenties käynyt selvästi ilmi asiayhteydestä. Arvostellessani naiivia federalismia en itse asiassa arvostele federalismia sinänsä; päinvastoin. Kunnioitan suuresti kaikkia federalisteja, niitä miehiä ja naisia, jotka perustivat suurenmoisen Eurooppa-hankkeemme. Olen myös edelleen vakaasti sitä mieltä, että liittovaltiomalli on unionin kannalta oleellinen. Lisäksi yhteisömenettely, tai ainakin yleisesti sellaiseksi kuvaamamme menettely, on tavallaan federalistinen. Näin ollen arvostelin naiivia federalismia sen vastakohtana, mitä pidän kehittyneempänä ja järkevämpänä federalismin muotona. Tarkoitan toimintamallia, jossa Euroopan unionia – yhä tiiviimpää liittoa kaikkien eurooppalaisten välillä – ei yritetä rakentaa demokraattisten valtioiden legitiimiyden kustannuksella. Maamme ovat demokraattisia valtioita, joilla on demokraattien hallitus ja demokraattiset kansanedustuslaitokset. Genevessä minulla oli kunnia työskennellä suuren federalistin, Denis de Rougemontin, kanssa, joka toisinaan piti valtiota syypäänä kaikkeen pahaan, ikään kuin valtiokin ei olisi demokraattinen instituutio. Kannatan yhä vahvempaa unionia, mutta sen vahvuus ei saa vaarantaa demokraattisten valtioiden legitiimiyttä. Haluan selventää tätä asiaa, koska olen saanut kritiikkiä huomautuksestani, joka antoi väärän kuvan Eurooppaa koskevista ajatuksistani ja tunteistani.
Toinen seikka liittyy turvallisuuteen ja oikeuteen. Olemme puhuneet paljon taloudesta, mutta emme saa unohtaa, että meillä on turvallisuuden ja oikeuden alalla erittäin kunnianhimoinen ohjelma, jonka täytäntöönpanosta vastaa varapuheenjohtaja Frattini. Yksi esitetyistä kysymyksistä koski nimenomaan tätä aihetta. Turvallisuus, oikeus ja perusoikeuksien suojelu kuuluvat komission painopisteisiin. Meidän on tarjottava käytännön vastauksia ihmisten turvallisuutta koskeviin vaatimuksiin. Siksi komissio aikoo vuonna 2005 nimenomaan esitellä parlamentille toimintasuunnitelman, jonka tavoitteena on Haagissa hyväksytyn strategian täytäntöönpano. Suunnitelma koostuu ehdotuksista, joilla suojellaan järjestäytyneen rikollisuuden uhreja, varsinkin naisia ja lapsia. Kiinnittäisin huomionne siihen, että tämä on ohjelmassamme kuvatun toiminnan uusi ulottuvuus: painotamme erityisesti lasten suojelua. Olemme sitä mieltä – ja haluan myös erityisesti korostaa tätä – että tällä alalla on mahdollista vahvistaa yhteisön toimia. On siis mahdollista tehdä ehdotuksia vastavuoroisen tunnustamisen ja luottamuksen vahvistamiseksi oikeusviranomaisten välillä, ja lisäksi voidaan laatia ehdotus laillista maahanmuuttoa ja ihmiskaupan torjuntaa koskevasta eurooppalaisesta strategiasta. Turvallisuus, oikeus ja ihmisoikeuksien suojelu ovat todellisia painopisteitä, ja haluan teidän tietävän, että komissio tekee kaikkensa noihin odotuksiin vastaamiseksi.
Tietyt parlamentin jäsenet, kuten jäsen Karas, jäsen Kirkhope, jäsen Lehne ja tietyssä määrin myös jäsen Goebbels, ovat tuoneet esiin kysymyksen lainsäädännön kohdentamisesta ja siitä, pitäisikö sitä vahvistaa vai rajoittaa. Olen myös iloinen siitä, että Euroopan parlamentti, komissio ja neuvosto ovat täysin tietoisia tästä huolenaiheesta. Puhuessani lainsäädännön parantamisesta en aina tarkoita sen vähentämistä. Koska olemme unioni, lainsäädäntöä on määrätyissä tapauksissa yhdenmukaistettava tai lisättävä, toisinaan nykyisen lainsäädännön yhteensovittamiseksi tai selkeyttämiseksi. Korostan kuitenkin, että huoli lainsäädännön laadusta on yhteinen, ja olemme lisänneet kohdan ohjelmaamme. Arvioimme siis kaikessa toiminnassamme kustannustekijöitä sekä suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatetta, ja hyödynnämme kyseisiä tekijöitä vaikutusten arvioinnissa.
Tämän vuoksi – ja vastaan tässä myös osittain jäsen Goebbelsin kysymykseen – meidän on tietenkin täytynyt laatia luettelo tärkeimmistä tavoitteistamme. Kyseessä on tätä vuotta koskeva täytäntöönpano-ohjelma. Arvostelisitte meitä varmasti, jos esittelisin vain muutaman painopisteen. Poliittinen linja on yksi ulottuvuus, ja siihen kuuluu erittäin selkeitä ja tarkoin kohdennettuja painopisteitä, jotka määriteltiin strategisten tavoitteiden esittelyn yhteydessä. Toinen ulottuvuus on erityinen lainsäädäntö- ja täytäntöönpano-ohjelma, ja teidän on oltava siitä selvillä, jotta voitte valvoa toimiamme, sillä komissio on vastuuvelvollinen parlamentille.
Toisesta erityiskysymyksestä, nimittäin ilmastonmuutoksesta, haluan sanoa jäsen Beerille, joka varmasti esittää tämän kysymyksen presidentti Bushille huomenna, että yksi esityslistamme aiheista on yhteistyömahdollisuus Yhdysvaltojen kanssa, osittain Kioton ilmastosopimuksen jälkeisessä hengessä. Se on herkkä aihe. Olemme tietoisia Yhdysvaltojen hallinnon nykyisestä kannasta, mutta mielestäni meidän on käynnistettävä vuoropuhelu tästä kysymyksestä Yhdysvaltojen kanssa. Minulla on todennäköisesti mahdollisuus käsitellä tätä asiaa Yhdysvaltain presidentin kanssa.
Palveludirektiivistä haluan vastata erityisesti jäsen Swobodalle, että olen samaa mieltä yleishyödyllisiä palveluita koskevista huolenaiheistanne. Olen jo useaan otteeseen todennut, että yleishyödylliset palvelut, tai määrätyt julkiset palvelut, kuuluvat tietyissä valtioissa niin sanottuun perinteeseen tai organisaatiokulttuuriin. Siksi pyrimme nimenomaan varmistamaan, että nämä huolenaiheet otetaan huomioon, sillä ne ovat mielestämme oikeutettuja.
Komissioni onkin tehnyt aloitteen palveludirektiivin tiettyjen näkökohtien tarkistamisesta, ja odotin parlamentin antavan siitä kiitosta. Palautteenne on kuitenkin aivan päinvastaista, sillä kuvailette nykyistä komissiota uusliberalistiseksi, vaikka se ei edes esittänyt kyseistä direktiiviä. Itse asiassa pyrimme tasapainoon ja pidämme samalla kiinni tavoitteesta, joka on palvelujen sisämarkkinoiden perustaminen, sillä se on oleellista työllisyyden lisäämiseksi Euroopassa. Tästä tavoitteesta emme voi luopua, ja lisäksi siitä ollaan yksimielisiä vuoteen 2010 saakka, mutta siihen on pyrittävä tasapainoisella tavalla. Tämän poliittisen peruskysymyksen haluan esittää Euroopan parlamentin sosialidemokraattiseen ryhmään kuuluville ystävillemme ja erityisesti jäsen Schultzille, joka esitti tämän kysymyksen.
Teidän on valittava, haluatteko vastustaa komissiota vai tehdä yhteistyötä sen kanssa. Olen jo todennut, että komissio haluaa tehdä yhteistyötä parlamentin kanssa ja luoda rakentavat suhteet siihen ja varsinkin kaikkiin niihin jäseniin, joilla on aito halu kehittää Eurooppaa. Komission ehdotus ei ole millään tavoin uusliberalistinen.
Parlamentille esittämäni ehdotukset perustuvat yksimielisyyteen. Komissioon kuuluu kristillisdemokraatteja, sosialisteja ja liberaaleja. Esittelin Lissabonin toimintaohjelman komissiolle varapuhemies Verheugenin kanssa, joka kuuluu poliittiseen ryhmäänne. Tänään julkistamani ohjelman esittelin yhdessä varapuheenjohtaja Wallströmin kanssa, joka myös kuuluu poliittiseen ryhmäänne.
Emme halua sortua dogmaattisuuteen; haluamme yhdistää Euroopan uudistamista kannattavat eurooppalaiset, emmekä luopua uudistuksista. Jos komissio pystyi päättämään kaikista asioista yksimielisesti, vaikka erimielisyyksiäkin saattoi ilmetä, ja jos kristillisdemokraatit, sosialistit, liberaalit ja sitoutumattomat ovat päässeet yhteisymmärrykseen, miksi emme pystyisi siihen myös Euroopan parlamentissa ja tukisi yhdessä Euroopan kunnianhimoista uudistusohjelmaa, jossa otetaan huomioon sosiaaliset näkökohdat ja ympäristönäkökohdat. Älkää antako virheellistä kuvaa komissiosta. Se ei ole oikeudenmukaista.
Jos tarkastelette komission tavoiteluetteloa, huomaatte, että siihen sisältyy useita sosiaaliasioita ja ympäristökysymyksiä koskevia erityisehdotuksia. Olemme hyvin selvillä siitä, että nykyisin kasvua on mahdotonta saada aikaan ilman ympäristönäkökohtia. Olemme päinvastoin sitä mieltä, että ympäristötekijät edistävät kasvua ja lisäävät Euroopan kilpailukykyä. Olemme tästä yksimielisiä, joten pyydän, ettette näkisi esteitä siellä, missä niitä ei todellisuudessa ole. Haluamme tuoda selvästi julki, että vallitseva tilanne ei enää ole ratkaisuvaihtoehto, että Euroopalla on vakavia kilpailukykyongelmia muihin maanosiin verrattuna ja että aiomme puuttua niihin mukauttamalla ja uudistamalla sosiaalista malliamme. Siksi komissiolla on uudistuksia kannattava puheenjohtaja, mutta myös sosialistisia, liberaaleja, kristillisdemokraattisia ja sitoutumattomia jäseniä, jotka haluavat toteuttaa nämä uudistukset tasapainoisesti ja oikeassa mittasuhteessa.
Pyydän siksi, ettei PSE-ryhmä asettuisi komissiota vastaan, vaan tekisi kaikkien muiden ryhmien tavoin kanssamme yhteistyötä kritiikkiäkään unohtamatta. Euroopan parlamentin suurimpaan poliittiseen ryhmään kuuluva jäsen Grossetête on myös esittänyt meille joitakin pyyntöjä ja vaatimuksia, ja kiitän häntä siitä.
Haluan kiinnittää eurooppalaisten maanmiesteni huomion siihen, että tämä ei ole mikä tahansa hetki Euroopan historiassa. Saimme eilen Espanjan kansanäänestyksen tuloksen, ja olemme siitä iloisia, mutta myös Ranska järjestää kansanäänestyksen. Niin tekee myös Yhdistynyt kuningaskunta, ja keskustelin siitä tänään Lontoossa pääministeri Blairin kanssa. Mitä arvelette eurooppalaisten nyt odottavan? He haluavat toimielinten tekevän yhteistyötä; he eivät ymmärrä kovinkaan hyvin keskustelun yksityiskohtia tai poliittisten ryhmien toimintalinjoja. He haluavat tietää, noudattavatko Euroopan komissio, Euroopan parlamentti ja neuvosto toiminnassaan samoja periaatteita ja ovatko ne aidosti huolissaan heidän ongelmistaan.
Tällaisella hetkellä, kun erittäin tärkeät kansanäänestykset lähestyvät, olisi mielestäni hyvin asiaankuulumatonta, että ihmiset huomaisivat Euroopassa vastakkainasettelua toisaalta komission ja toisaalta useiden suurten ryhmien, kuten huomattavan Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän, välillä, ja saisivat näin kuvan hajaannuksesta. Olen jo esittänyt joillekin teistä tämän vilpittömän henkilökohtaisen vetoomuksen, ja toistan sen. Emme saa tietenkään luopua ideoistamme, sillä ne ovat meille kaikille hyvin tärkeitä, mutta on mahdollista katsoa näitä ideoita laajemmalle ja saavuttaa toimiva yhteisymmärrys Euroopan kannalta välttämättömien uudistusten toteuttamiseksi. Uskon tämän todella olevan mahdollista.
Viimeinen seikka liittyy kritiikkiin, jota te, hyvä jäsen Schultz, esititte kotimaatani koskevasta lausunnostani. Kuten myönsitte, en tässä yhteydessä kuitenkaan laiminlyönyt mitään velvoitetta, sillä komission käytännesääntöjen mukaan komission jäsenet voivat osallistua aktiivisesti poliittisten puolueiden ja liittojen toimintaan. Siksi kyse ei ollut velvollisuuden laiminlyönnistä. Ilmaisin ainoastaan solidaarisuuteni puolueelle, jonka puheenjohtajana toimin useita vuosia. Maassani olisi noussut todellinen poliittinen kohu, jos olisin pysytellyt vaiti! Kiitänkin teitä siitä, että ette kysymyksessänne syyttänyt minua henkilökohtaisesti kannastani, joka oli täysin luvallinen.
Esititte mahdollisuutta tarkistaa käytännesääntöjä toimielinten välisen sopimuksen perusteella. Vastustan tätä ajatusta jyrkästi, sillä käytännesääntöjen mukaan komission jäsenet voivat osallistua vaalikampanjaan, jos he pyytävät siihen lupaa komission puheenjohtajalta. Kysyitte, miten menetellään komission puheenjohtajan tapauksessa. Toteankin, että jos komission puheenjohtajalla on valta päättää komission jäsenten osallistumisesta, hänellä on valta päättää myös itsestään. Tästä on määrätty selkeästi perustamissopimuksen 217 artiklassa, jossa todetaan englanniksi: 
 The members of the Commission shall carry out duties devolved upon them by the President under his authority (Komission jäsenet hoitavat puheenjohtajan heille osoittamia tehtäviä tämän valvonnassa). 
 Näin ollen perustamissopimuksessa vahvistetaan selvästi komission puheenjohtajan poliittisen johtajuuden periaate ja puheenjohtajan määräysvallan periaate. Niinpä puheenjohtajan määräysvallan rajoittaminen toimielinten välisellä sopimuksella olisi vastoin nykyistä perustamissopimusta, ja komission puheenjohtajan määräysvallan heikentäminen merkitsisi myös komission määräysvallan heikentämistä. 
Tarvitsemme vahvan komission. Siksi en kannata ehdotustanne. Kiinnitän kaikkien poliittisten ryhmien huomion siihen, että Euroopan parlamentin ja komission on tuettava toisiaan vastavuoroisesti. Me olemme unionin toimielimiä mitä suurimmassa määrin. Voimme tehdä yhdessä suurenmoisia asioita, ja siksi meidän on lujitettava toistemme asemaa. Henkilökohtaisesti yritän parantaa Euroopan parlamentin asemaa kaikissa julkisissa lausunnoissani, enkä ainoastaan lausunnoissani. Odotan teidän tekevän samoin, sillä meidän on yhdessä vastattava suuriin haasteisiin, ja yhdessä voimme selviytyä voittajina. Emme kuitenkaan saavuta tätä tavoitetta vähentämällä komission merkitystä ja tekemällä komission jäsenistä virkamiehiä. Sen sijaan meidän on vaadittava heitä kantamaan poliittinen vastuunsa, käyttämään kansalaisoikeuksiaan ja tuomaan julki ensisijaiset tavoitteensa ja tietenkin samalla toimimaan eurooppalaisessa hengessä. Kansalaisena minulla on oikeus ilmaista näkemykseni omasta maastani. Minulla on kaikkien Euroopan kansalaisten tavoin oikeus äänestää näkemysteni mukaisesti.
Komission puheenjohtajana en syrji ketään. Itse asiassa otin parlamentin pyynnöstä vastaan oppositiojohtajan, josta tulee maani pääministeri. Tapasin hänet muutamaa päivää ennen vaalikampanjan alkua, sillä en käytä asemaani komission puheenjohtajana minkään tietyn hallituksen vastustamiseen, enkä tee eroa vasemmisto- ja oikeistohallitusten välillä. Olen sitä mieltä, että komission on ajettava yleistä eurooppalaista etua.
Komission jäsenet ovat siis poliitikkoja. Jotkut parlamentin jäsenet eivät ehkä pidä siitä. Meillä on kuitenkin kansalaisoikeudet ja oikeus omaan mielipiteeseen, joka on perusoikeus. Siksi en hyväksy tästä asiasta esittämäänne kritiikkiä. Korostan, että me kaikki tarvitsemme vahvoja unionin toimielimiä. Tämän toimielimen – komission – on oltava vahva ja tehtävä yhteistyötä vahvan parlamentin kanssa sitoutuen määrätietoisesti muutoksiin ja uudistuksiin unionille ominaisen tasapainoperiaatteen mukaisesti.
Puhemies.
   Olen vastaanottanut keskustelun päätteeksi kuusi työjärjestyksen 103 artiklan mukaista päätöslauselmaehdotusta.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Maailman sosiaalifoorumista ja Maailman talousfoorumista. 
Barroso,
   . Arvoisa puhemies, tänä iltana taidan rikkoa työaikadirektiiviä!
Lähivuosina teemme yhdessä paljon sellaista, jolla voidaan muokata maailma, jossa elämme. Tämä on ainutlaatuinen tilaisuus käsitellä ainutlaatuista ilmiötä. Globalisaation vaikutusten hallinta sekä omalla alueellamme että kaikkialla maailmassa on ennennäkemätön haaste. Jos toimimme oikein, voimme tarjota miljoonille ihmisille kelvolliset elinolot, voimme lievittää äärimmäistä köyhyyttä, torjua sairauksia ja nälkää sekä edistää hyvä hallintotapaa ja tukea kehitystä ja osallisuutta näiden tavoitteiden edellyttämillä rakenteilla ja taloudellisilla resursseilla. Epäonnistuessamme kylvämme pysyvän epäoikeudenmukaisuuden, jakautumisen ja epävakauden siemeniä. Tämän vuoksi komissio on ehdottanut ohjelmaa, joka on yhtä tärkeä Euroopalle kuin kumppaneillemme eri puolilla maailmaa. Ohjelman tarkoituksena on levittää vaurautta ja lujittaa solidaarisuutta ja tarjota turvallisuutta.
Meillä on oltava vastaus sisäasioissa ja ulkoasioissa. Meidän on lisättävä unionin sisällä koheesiota ja otettava kaikki irti äskeisestä laajentumisestamme ja tulevista laajentumisista. Sosiaalisen ohjelmamme avulla meidän on jatkossakin torjuttava syrjäytymistä ja köyhyyttä, meidän on edistettävä sitä, että yhä useampi ihminen löytää työtä dynaamisesta ja kasvavasta taloudesta, meidän on muutettava asenteita ja käytöstä ja tuettava kestävän kehityksen tavoitettamme ryhtymällä kunnianhimoisiin toimiin. Unionin ulkopuolella meidän on tavoiteltava vuosituhannen kehitystavoitteitamme entistä tarmokkaammin ja kekseliäämmin. Tämän vereksen voiman löytäminen on keskeinen tavoite parhaillaan käynnissä olevassa kestävän kehityksen uudelleenarvioinnissamme, jossa pyrimme varmistamaan sisäisten ja ulkoisten toimiemme paremman yhteensovittamisen.
Yhteiset eurooppalaiset arvomme ja kokemuksemme voivat olla tärkeä voimanlähde maapallon miljardien ihmisten elämänlaadun parantamisessa. Ainutlaatuinen yhteistyömallimme innostaa alueelliseen yhteistyöhön, esimerkiksi Afrikan unionin kehittämiseen. Tällä tavoin taataan se, että meitä kuunnellaan kansainvälisten toimielinten uudistamisessa.
Viime viikolla tuli voimaan Kioton pöytäkirja, joka on erinomainen esimerkki kyvystämme hyödyntää eurooppalaista näkökulmaa maailmanlaajuisiin kehityskulkuihin vaikuttaessamme. Kioton pöytäkirja ja vuosituhannen kehitystavoitteet ilmentävät selvästi myös nykyistä ristiriitatilannettamme. Meidän on toimittava tehokkaasti koko maailmassa, mutta lisäksi meidän on saavutettava laaja tuki ehdottamillemme toimille eri maiden ja kansalaisyhteiskunnan keskuudessa.
Tämä on muotoutumassa olevan globaalin hallintotavan uusi todellisuus. Tätä hallintotapaa muokkaavat yhtä paljon viralliset kokouksemme WTO:n, Maailmanpankin ja G8-ryhmän puitteissa kuin epävirallisemmat tapaamiset Maailman sosiaalifoorumin ja Maailman talousfoorumien puitteissa. Tämän vuoksi olen iloinen tämänpäiväisestä keskustelustamme.
Porto Alegre ja Davos symboloivat kumpikin yhtä globalisaation todellista hyötyä eli sitä, että voimme käydä jatkuvasti kansainvälistä vuoropuhelua siihen liittyen, millaisen yhteiskunnan haluamme. Tämä mahdollisuus tarkoittaa sitä, että yhä useampi saa äänensä kuuluviin omaa tulevaisuuttamme rakentaessamme. Vaikka tällaisissa kokouksissa ei välttämättä laadita poliittista ohjelmaa, niissä voidaan luodata kansalaisten mielipiteitä hyvin laajasti.
Haluaisin käsitellä tarkemmin Davosin ja Porto Alegren tapahtumia. Tänä vuonna olin mukana Davosin kokouksessa. Toivon, että ensi vuonna komissio voi osallistua sosiaalifoorumiin yhdessä 150 000 muun osallistujan kanssa. Onneksi minulla oli Davosissa tilaisuus keskustella hyvän ystäväni Brasilian presidentin Luiz Inacio Lula da Silvan kanssa yksityiskohtaisesti Porto Alegresta. Kunnioitan syvästi hänen näkemystään ja sitoutumistaan siihen, että maailmanlaajuistuminen saadaan toimimaan ja maapallon kehityseroja vähennetään. Keskusteluissamme minulle syntyi mielikuva Porto Alegren ilmapiiristä. Kaikkein eniten minua kiehtoi se, että molempien tapaamisten ohjelmat lähenevät toisiaan. Davos ei ollut uusliberalismin kasvualusta, eikä Porto Alegre pelkästään Davosin vastainen mielenosoitus.
Muiden asioiden ohessa keskusteluissa painotettiin köyhyyden torjuntaa, Afrikan tilannetta, kaupan ja taloudellisen dynamiikan merkitystä vaurauden ja mahdollisuuksien levittämisessä, sitä, että tarvitaan globaaliin kehitykseen johtava kestävä polku, ja maailmanlaajuisen turvallisuuden haasteita. Opin paljon siitä, mitä kuulin.
Ensinnäkään emme saa kieltää sitä, että vaikka ohjelmat lähenevät toisiaan, kummankin tapaamisen osanottajat katsovat asioita eri näkökulmista. Tästä huolimatta kansalaisyhteiskunnan edustus Maailman talousfoorumissa kasvaa ja Maailman sosiaalifoorumin osanottajien kirjo laajenee.
Davosista minulla on tuomisina kaksi tärkeää viestiä. Ensinnäkin meidän on tehtävä yhteistyötä ratkoessamme muun muassa köyhyyteen, kehitykseen ja ilmastonmuutoksen liittyviä globaaleja ongelmia. Olin ylpeä sitä, että Jacques Chiracin, Tony Blairin ja Gerhard Schröderin kaltaiset eurooppalaiset johtajat olivat valmiita toimimaan tiennäyttäjinä. He olivat aloitteellisia ja esittivät merkittäviä ajatuksia.
Toiseksi meidän on saatava viriämään taloudellinen elinvoimaisuus maailmanlaajuisten uudistusten kiihdyttämiseksi. Tämä ei ole itsetarkoitus, vaan paras keino tarjota yhä useammalle ihmiselle mahdollisuus ihmisarvoiseen elämään. Voimme kääntää globalisaation eduksemme. Eurooppalaista johtajuutta tarvitaan globalisaation haasteiden edessä.
Lopuksi totean vielä, että Eurooppa voi tehdä paljon, mutta voimme varmasti saavuttaa enemmän, jos pystymme globaaleihin haasteisiin vastatessamme tekemään yhteistyötä muiden kumppaniemme kanssa. Tämän viestin välitän huomenna presidentti George Bushille. 
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, meidän on löydettävä keino, jolla Maailman talousfoorumiin ja Maailman sosiaalifoorumiin osallistujien sitoutuminen saadaan kantamaan hedelmää. Euroopan on toimittava yhdistäjänä niiden hyvin erilaisten katsantokantojen välillä, jotka koskevat sitä, millaisia globalisaation mahdolliset seuraukset ovat. Haluan vastata tähän kysymykseen usealla eri tavalla.
Ensinnäkin Euroopan unioni on ja sen on oltava jatkossakin maailmanpolitiikassa kunnianhimoinen toimija. Meidän markkinamme ovat kaikkein suurimmat yhdennetyt markkinat. Unionin bruttokansantuote on maailman suurin, ja kansainvälisessä kaupassa unioni on maailman tärkein kauppakumppani. Euroopan unioni on suurin kansainvälisen avun toimittaja, ja kuten hyökyaaltokoettelemus osoitti, olemme valmiit osoittamaan solidaarisuutta. Erityisesti euron ansiosta olemme kansainvälisissä rahoitusasioissa tärkeä kumppani. Meidän on käytettävä hyväksemme kahdenvälisten suhteidemme verkostoamme asioiden edistämiseen, muutoksiin kannustamiseen ja perusoikeuksien ja -vapauksien kunnioittamisen lisäämiseen.
Jos tunnustamme lisäksi sen, että olemme maailmassa merkittävä toimija ja myös pyrimme toimimaan ratkaisevassa roolissa, meidän on puolustettava tehokasta monenvälisyyttä. Meidän on jatkettava oikeusvaltioon perustuvan maailmanjärjestyksen kehittämistä, mutta tämä oikeusvaltio ei saa palvella pelkästään vauraiden länsimaiden etuja. Meidän on osoitettava solidaarisuutta.
Tämän vuoksi tuomme julki sitoutumisemme Yhdistyneisiin Kansakuntiin, päättäväisen halumme etsiä luovia kansainvälisiä ratkaisuja näkymien parantamiseksi Afrikassa – kuten olen todennut, Afrikka on prioriteettimme – ja tahtomme edistää Dohan kehityskierroksen saattamista nopeasti päätökseen.
Lisäksi Euroopan unionin on otettava käyttöön monia erilaisia poliittisia välineitä, joiden tarkoituksena on kohentaa naapureidemme tulevaisuutta maailmassa. Meidän on otettava kaikki hyöty irti niistä uusista mahdollisuuksista, joita perustuslaki tarjoaa meille ulkoasioista vastaavan ministerin viran ja Euroopan ulkoisen toiminnan yksikön perustamisen kautta.
Meidän on kuitenkin kiinnitettävä huomiota myös prioriteetteihin ja saavutettava käytännön tuloksia. Nämä tavoitteet näkyvät niissä aloitteissa, joihin aiomme ryhtyä, esimerkkinä Euroopan unionin kestävän kehityksen strategioiden tarkistaminen ja vuosituhannen kehitystavoitteiden tarkistamisen valmistelu. Nämä tavoitteet muodostavat jo nyt erottamattoman osan kuluvan kuun alussa esittelemääni kasvua ja kehitystä koskevaa Euroopan unionin kumppanuutta.
Nyt aion lopettaa. Euroopan unioni on maailmanlaajuinen toimija. Meidän on kannettava tähän liittyvä vastuu. Meidän on vaikutettava aktiivisesti uuden maailmanjärjestyksen määrittelyyn ja edistettävä oikeusvaltioon perustuvaa kansainvälistä hallintotapaa. Eurooppa voi vaikuttaa omalla erityispanoksellaan. Meidän on vahvistettava Euroopan unionia siviilivaltana. Meidän on huolehdittava siitä, että kaikkialle maailmaan levitetään rauhan ja demokratian ajatuksia ja markkinatalouden periaatteita eli avointen yhteiskuntien periaatteita. Meillä on välineet, joilla todellinen muutos on mahdollinen.
Euroopan unionin on näin ollen vastattava niihin toiveisiin, joita sekä kansalaisemme että kansainväliset kumppanimme ovat meihin kohdistaneet, olivatpa nämä sitten Davosiin tai Porto Alegreen kokoontuneita kumppaneitamme. 
Deva (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, kuulimme äsken komission puheenjohtajan erinomaisen puheen siitä, että meidän on tehtävä yhteistyötä ja toimittava yhdessä, jotta Euroopasta tulee maapallomme kilpailukykyisin ja taloudellisesti vaurain alue. Meillä on haastajina Kiina, Intia, Brasilia ynnä muita maita. Kuulimme puheenjohtajan kaiuttavan sitä, että meidän on hylättävä vanhat mallit ja luotava uusia malleja ollaksemme kilpailukykyisiä.
Tässä yhteydessä haluan todeta, että myös me pidämme Maailman talousfoorumia valtavana menestyksenä, koska hallinnon, elinkeinoelämän ja kansalaisyhteiskunnan edustajat kaikkialta maailmasta pystyivät sopimaan johdonmukaisista toimintaperiaatteista eli maailmankaupan ja kestävän kehityksen yhteen sovittamisesta. Monilla näistä periaatteista – kuten kaupan vapauttamiseksi ja köyhimmille maille jaettavan tuen lisäämiseksi tehtävillä käytännön toimilla – edistetään suuresti vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista. Haluan tässä yhteydessä onnitella kaikkia niitä, jotka osallistuivat Maailman talousfoorumiin.
Tässä vaiheessa minun on kuitenkin kommentoitava komission puheenjohtajaan verrattuna vähemmän diplomaattisesti Maailman sosiaalifoorumia, joka oli talousfoorumiin verrattuna lähinnä pettymys. Köyhyyden vähentäminen on vuosituhannen kehitystavoitteista tärkein, ja olisi voinut olettaa, että Maailman sosiaalifoorumiin osallistujien yhtenä päätavoitteena olisi ollut käytännön suositusten antaminen siitä, kuinka tavoitteet voidaan toteuttaa.
Jopa Maailman sosiaalifoorumiin yleensä suosiollisesti suhtautuvien toimittajien oli myönnettävä, että foorumin päätavoitteena ei ollut konkreettisia ajatuksia sisältävän yhtenäisen asiakirjan laatiminen, koska pelkona oli mielipiteiden kirjon kutistuminen, ja tämän seurauksena ehdotukset ovat keskenään hyvin ristiriitaisia. Me Euroopan parlamentissa kunnioitamme erilaisuutta ja haluamme kuulla maailman sosiaalialan asiantuntijoiden näkemyksiä osana sitoutumistamme vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen. On kuitenkin selvää, ettemme voi tehdä kumpaakin yhtä aikaa eli kahta päinvastaista asiaa. Tämän vuoksi kehotan Maailman sosiaalifoorumia antamaan yhtenäisempiä ehdotuksia, jotta tavoitteet voidaan saavuttaa nopeammin ja tuhlaamatta siihen yhtään enempää aikaa.
Kuten komission puheenjohtaja totesi, tältä osin olin pettynyt myös siihen, että, vaikka olemme suurin talous, Maailman talousfoorumissa oli hyvin vähän osanottajia Euroopan parlamentista. Ovatko näitä asioita hoitavat henkilöt sitä mieltä, että Euroopan kansalaisten valitsemat edustajat ovat myös tärkeitä Maailman talousfoorumin päätöksentekoprosessissa? 
Désir (PSE ),
    Arvoisa puhemies, haluan aivan aluksi todeta olevani hyvin ilahtunut siitä, että Maailman sosiaalifoorumin ja Maailman talousfoorumin jälkeen voimme parlamentissamme käydä tätä keskustelua teidän, arvoisan komission puheenjohtajan edustaman komission kanssa. Katson, että tämä on merkkinä siitä, että Euroopan parlamentti tunnustaa Maailman sosiaalifoorumin, jota monet pitivät vuonna 2001, jolloin foorumi perustettiin, hyödyttömänä globalisaation vastaisena kokoontumisena.
Todellisuudessa sosiaalifoorumit ja niitä edistävät liikkeet ovat mullistaneet globalisaatiosta käytävän keskustelun. Niiden ansiosta monista kysymyksistä ja myönteisistä ehdotuksista on tullut suosittuja ja sellaisia, että niistä keskustellaan tällä hetkellä kaikissa kansainvälisissä elimissä, muun muassa yhä enemmän Davosissa kokoontuvassa Maailman talousfoorumissa. Äsken sanotulla tarkoitan globaalien julkishyödykkeiden käyttöoikeutta, maailmanlaajuisten verojen luomista, velkojen peruuttamista, kansainvälisten rahoituslaitosten uudistamista ja jälkimmäistä koskevaa avoimuusvaatimusta.
Puhuttaessa sosiaalifoorumien muista ansioista mielestäni yksi tärkeimmistä on se, että sosiaalifoorumeissa on asetettu kyseenalaiseksi vapaa globalisaatio ja siitä aiheutuvat taloudelliset ja sosiaaliset epäoikeudenmukaisuudet ja ne usein tuhoisat vaikutukset, joita globalisaatiolla on maapallon ekologiseen tasapainoon. Sosiaalifoorumeissa ei ole vallinnut sellaista harhakäsitystä, että on löydettävä kansallisten tai valtioiden suvereenisuutta korostavia ratkaisuja. Tämä ei tarkoita kuitenkaan globalisaatio-idean hylkäämistä, vaan sitä, että globalisaatiota ja sen sääntöjä ja instituutioita on muutettava, jotta toisenlainen globalisaatio on mahdollinen. Tarkoitan tällä solidaarisuuden, demokratian voittokulun ja ihmisoikeuksien globalisaatiota ja sellaista globalisaatiota, jolla taataan kaikkien kansojen oikeus kehitykseen, oikeudenmukaisuuteen ja rauhaan.
Euroopan unionille tämä uusi globaali kansalaisyhteiskunta merkitsee tukijaa, koska kansalaisyhteiskunnan tavoitteet ovat juuri ne, jotka unioni on asettanut itselleen kansainvälisellä tasolla. Ei pidä kuitenkaan tyytyä vain tähän. Toimiemme ja päätöstemme on kuvastettava tämän uuden globaalin kansalaisyhteiskunnan vaatimuksia ja tavoitteita käytännön tasolla. Meidän on siten osoitettava, että Eurooppa voi tehdä todellisia muutoksia, kuten äsken totesitte. Meidän on osoitettava – ja toimimmekin tällä tavoin tietyillä aloilla, kuten mainitsemallanne Kioton pöytäkirjan alalla – että pystymme todella muuttamaan kansainvälistä politiikkaa.
Sosiaalisella alalla, kuten muillakin aloilla, esimerkiksi niillä, joista olemme äsken keskustelleet, rakkaudentunnustukset eivät riitä, vaan tarvitaan myös rakkaudenosoituksia. Tällä hetkellä 21 jäsenvaltiota ei ole vielä täyttänyt lupaustaan jakaa 0,7 prosenttia bruttokansantuotteestaan kehitysapuna. Tällä hetkellä käydään keskustelua maailmanlaajuisesta verosta. Olen asiasta ilahtunut, ja monet jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet syyskuussa 2004 annetun New Yorkin julistuksen, mutta valitettavasti muutamien kansakuntien vastahakoisuutta käytetään tekosyynä päätöksen tekemättä jättämiselle.
Tämän takia haluan esittää seuraavan ehdotuksen: unioni pyrkiköön komission välityksellä auttamaan tähän sitoutumaan halukkaita jäsenvaltioita tarvittaessa yhteistyötä tehostamalla, jotta nämä maat eivät olisi estyneitä toimimaan sen vuoksi, että eräät kansakunnat ovat haluttomia vastaisuudessa ottamaan käyttöön veroa kehityksen rahoittamiseksi kansainvälisesti. Näitä rahoja voitaisiin käyttää aidsin torjuntaan, koska äskeisestä neuvoston asiakirjasta ilmenee, että jos mitään ei vuoteen 2010 mennessä tehdä, aidsin eniten koettelemissa maissa viidesosa aktiiviväestöstä menehtyy. Arvoisa komission puheenjohtaja, ryhtykääpä toimeen! Osoittakaa, että Eurooppa pystyy muuttamaan julkilausumansa teoiksi! 
Koch-Mehrin (ALDE ),
   Hyvät parlamentin jäsenet, Maailman talousfoorumin kokous Davosissa oli valtava menestys. Talouselämän, politiikan ja tiedemaailman maailmanlaajuinen eliitti teki selväksi sen, että se on täysin tietoinen siitä, mikä on sen vastuu maailman ongelmista, ja sen, että se haluaa toimia. Bono, irlantilaisen U2-yhtyeen laulaja ilmaisi tämän hyvin ytimekkäästi. Hän siis sanoi: jos halutaan rahaa ja jos halutaan auttaa, on puhuttava niille, jotka voivat antaa rahaa ja auttaa. Davosin kokous on erityisen tärkeä ja hyödyllinen, koska tällaiset ihmiset kokoontuvat sinne. Samaa ei voida välttämättä sanoa maailman sosiaalifoorumista, ja mielestäni jälkimmäisen tuloksiin voidaan myös suhtautua paljon kriittisemmin.
Arvostelijoita saattoi yllättää se, että Davosissa tärkeimmät aiheet olivat Afrikka, köyhyyden maailmanlaajuiseen lisääntymiseen liittyvät ongelmat, globalisaatioprosessin ohjaaminen siten, että kaikki voivat hyötyä siitä, ja maailmankaupan oikeudenmukaistaminen. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä on vakuuttunut siitä, että vapaakauppa on parasta kehitysapua. Juuri vapaakauppa auttaa niitä maita, jotka haluavat kehittyä, ja juuri vapaakauppa kannustaa kehitysmaita lisäämään kilpailukykyään.
EU:n olisi oltava tässä asiassa edelläkävijä. EU:n olisi otettava asialistalle erityisesti vapaakauppa ja varsinkin ne alat, joilla voidaan edelleen havaita kaupanesteitä, esimerkkinä EU:n maatalouspolitiikan piiriin kuuluvat alat. Lisäksi me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä vastustamme kiihkeästi rahoitustoimille asetettavaa maailmanlaajuista veroa. Se, että köyhdyttäisimme tällä tavoin itseämme, ei auta köyhiä rikastumaan. On myös turha kuvitella, että solidaarisuutta synnytetään ottamalla käyttöön uusia veroja eli rankaisemalla taloudellisesti niitä, joiden on tarkoitus tarjota apua.
Ei, sillä todellinen tapa luoda solidaarisuutta on se, että ihmisten ajattelutavassa tapahtuu muutos kaikkialla maailmassa, mikä tarkoittaa yksinkertaisesti halua ottaa käyttöön muita tukikeinoja. Näin ollen kannatamme sitä, että etusijalle asetetaan velkojen peruuttaminen, ja pidämme sitä sangen järkevänä toimintatapana ja katsomme, että niiltä mailta, jotka ovat demokratisoitumassa ja jotka ovat sitoutuneet siirtymään kestävään ja vapaaseen talouteen, olisi voitava peruuttaa kaikki velat.
Tällaisella tukemisella ei ole kuitenkaan pitkän aikavälin vaikutuksia, jos toimet ovat pelkästään kertaluonteisia. Tämän vuoksi haluan toistaa vielä, että kehitysmaat ja kehittyneet maat tarvitsevat kumpikin kaikkein eniten vapaakauppaa, minkä kautta on mahdollista edistyä. Jos haluamme oikeudenmukaisempaa maailmankauppaa, tärkeimpänä tavoitteenamme olisi oltava sen vapauttaminen. 
Aubert (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, on sanomattakin selvää, että olen täysin eri mieltä siitä, mitä edellinen jäsen totesi, ja monien muiden Euroopan parlamentin jäsenten tavoin olin mukana Maailman sosiaalifoorumissa Porto Alegressa. Tässä vaiheessa ei pidä ryhtyä kilpailemaan siitä, kuka pystyy torjumaan köyhyyttä parhaiten, vaan asiat on nähtävä sellaisina kuin ne ovat.
Maailman sosiaalifoorumi oli tänä vuonna valtava menestys – 155 000 osanottajaa 135 maasta, mikä on hieno saavutus. Foorumi on saanut uusia ulottuvuuksia eräissä kysymyksissä, esimerkiksi sosiaalisissa ja taloudellisissa kysymyksissä ja rahoitus- ja ympäristökysymyksissä. Lisäksi verkostojen rakentamista on jatkettu ja erittäin ansiokasta työtä tehty erittäin käytännönläheisesti nimenomaan sellaisten ehdotusten laatimiseksi, jotka ovat vielä kehitteillä, mutta jotka ovat hyvin todellisia.
Toisaalta Maailman sosiaalifoorumiin ei kokoonnu pelkästään kansalaisjärjestöjä, vaan lisäksi parlamenttien jäseniä – parlamentin jäsenten foorumi – ja aluetason edustajia, joita oli myös tänä vuonna paljon. He keskustelivat kunta- ja paikallispolitiikasta ja pyrkimyksenä oli nykyisiin haasteisiin vastaaminen. Foorumissa olivat varsin hyvin edustettuina myös nuoret, jotka ovat hyvin tarmokkaita, innokkaita ja uutteria, enkä katso, että voimme kuitata pelkällä olankohautuksella näiden nuorten tarmon ja elinvoiman.
Tosiasiassa Maailman sosiaalifoorumilla on kaksi tavoitetta. Ensimmäisenä tavoitteena on tuoda julki se, että vapaakauppa ei voi olla vastaus lisääntyvään sosiaaliseen eriarvoisuuteen. Tilanteen pahentuminen ei johdu ongelmien yhtäkkisestä ilmaantumisesta, vaan pikemminkin siitä, että viime vuosina rakennesopeutusten ja julkisten menojen supistamisen aloilla toteutetut politiikat ovat johtaneet eriarvoisuuden ja köyhyyden lisääntymiseen sekä ympäristön ja koko maapallon tilan heikkenemiseen.
Toisena tavoitteena on esittää vaihtoehto nykyiselle kehitysmallille ja hylätä vapaan maailmankaupan tarjoaminen kaikkeen tehoavana yleishoitona ja ihmelääkkeenä. Tällaisena vapaata maailmankauppaa ei voida pitää. Kaikki Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöt ovat osoittaneet tilanteen nykyäänkin heikkenevän.
Viimeinen huomio: puhummepa sitten Porto Alegresta tai Davosista, tarvitsemme käytännön toimia. Emme saa enää tyytyä puheisiin, kannanottoihin ja kuviin. Tarvitsemme hyvin käytännöllisiä ja täsmällisiä sitoumuksia ja työsuunnitelmaa. Arvoisa komission puheenjohtaja, odotamme teiltä muutakin, sillä te ja komissio ja myös me kaikki pystymme tekemään päätöksiä: ei pelkästään hyviä aikomuksia tai vuosituhattavoitteita, vaan erittäin täsmällisiä ehdotuksia. 
Pflüger (GUE/NGL ),
   .  Haluan aluksi todeta, että minua ilahduttaa se, että tätä keskustelua käydään, koska mielestäni se on tuiki tarpeellista. Täällä on kuultu paljon tyhjää sanahelinää – erityisesti komission puheenjohtajan Barroson taholta – sillä nykyään on muodikasta käyttää vaikuttavalta kuulostavia sanaparsia, vaikka sovellettavat politiikat pysyisivätkin ennallaan. Tällainen käyttäytyminen on varsin tyypillistä Davosissa kokoontuvalle Maailman talousfoorumille, ja haluaisin luonnehtia tätä foorumia lainaamalla tunnettua tiedemiestä Elmar Altvateria, joka kuvaili tätä foorumia suureksi "showksi" ja valitettavasti vielä melko hyödyttömäksi sellaiseksi.
On kuitenkin mielenkiintoista huomata, että foorumissa käytetty terminologia ja siellä käsitellyt kysymykset ovat muuttuneet. Liioittelematta voidaan väittää, että juuri Maailman talousfoorumin arvostelijat määrittelevät yhä enenevässä määrin foorumin asialistan. Nämä arvostelijat tapasivat toisensa Porto Alegressa pidetyssä Maailman sosiaalifoorumissa, jossa 150 000 osanottajaa kävi keskusteluja ja osoitti mieltään uusliberalistista ja uusimperialistista politiikkaa vastaan.
Sosiaalifoorumi on liikkeenä ratkaisevan tärkeä globalisaation- ja sodanvastaisuutensa vuoksi. Maailman sosiaalifoorumissa käytiin paljon hyvin käytännönläheisiä keskusteluja aiheista, jotka vaihtelivat ihmisoikeuksista, jotka kuuluvat kaikille, eivätkä vain länsimaalaisille, julkisen omaisuuden suojaan. Lisäksi foorumissa käytiin keskusteluja, joissa vastustettiin sosiaalipalveluihin tehtäviä leikkauksia, sotaa, velkoja – erityisesti siihen liittyen, milloin hyökyaallon kohteeksi joutuneiden maiden velat vihdoin peruutetaan – ja köyhyyttä. Asialistalla olivat varsin näkyviä myös ympäristökysymykset, ja minä esimerkiksi osallistuin siihen foorumiin, jossa käsiteltiin vesiasioita.
Haluan tehdä selväksi sen, että Maailman sosiaalifoorumin osanottajat eivät esittäneet arvostelua ja protesteja pelkästään Yhdysvaltojen politiikkaa vastaan, vaan myös Euroopan komission ja Eurooppa-neuvoston politiikkaa vastaan. Tämä on tuotava julki hyvin selvästi. Koska Euroopan unioni kulkee samaan suuntaan kuin Yhdysvallat – toisin sanoen väärään suuntaan – sen uskottavuus vähenee jatkuvasti näissä piireissä. Maailman sosiaalifoorumin osanottajat eivät halunneet pelata sitä peliä, jota Eurooppa-neuvosto, komissio ja varsin monet tämän parlamentin jäsenet pelaavat koko ajan katsoessaan karsaasti Yhdysvaltoihin omaa politiikkaansa suitsuttaen. Voivatko todellinen vaihtoehto Yhdysvaltojen politiikalle olla Bolkesteinin direktiivin kaltaiset toimet? Tähän on vastattava kieltävästi, koska kyseessä on uusliberalistinen ohjelma. Voidaanko todellisena vaihtoehtona pitää sitä, että vahvistetaan sen kaltaista sitoumusta, joka on tehty EU:n perustuslakisopimuksessa koskien sitoutumista asevarusteluun tai avoimeen markkinatalouteen, jossa vallitsee vapaa kilpailu? Myös tähän on vastattava kieltävästi.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, te sanoitte, että EU on maailmanlaajuinen toimija, mutta olennainen kysymys, joka kuuluu esittää, on se, millainen maailmanlaajuinen toimija EU on. On tehtävä selväksi, että vapaakauppa ei ole varma resepti, jota noudattaen reagoidaan asianmukaisesti parhaillaan harjoitettaviin politiikkoihin. Sen sijasta tarvitaan todellista velkojen peruuttamista, ja on otettava etäisyyttä uusliberalistisiin ja taloudellisesti liberaaleihin politiikkoihin, eikä tämä prosessi saa kulkea käsi kädessä Euroopan unionin militarisoimisen kanssa.
Haluan lopuksi siteerata foorumissa hyväksyttyä julistusta, jossa vaaditaan joukkojen välitöntä vetäytymistä Irakista ja jossa tuetaan kaikkia ponnisteluja joukkojen kotiuttamiseksi. Julistuksen mukaan "tuemme ponnisteluja, joilla sotilaita, aseistakieltäytyjiä ja sotilaiden perheitä kehotetaan ryhtymään toimiin sotaa vastaan. Tuemme rekrytoinninvastaista kampanjaa ja vaadimme poliittista turvapaikkaa sotilaskarkureille." Tämä viesti ei voisi olla selvempi. 
Mann, Thomas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, globalisaatio voisi ihanteellisessa maailmassa johtaa parempaan kilpailukykyyn, suurempaan kasvuun ja kohentuneisiin elinoloihin. Totuus on kuitenkin toisenlainen, eikä pelkästään nykyään. Tämän vuoksi on alati tärkeämpää, että Maailman talousfoorumissa Davosissa ja Maailman sosiaalifoorumissa Porto Alegressa perehdytään säännöllisesti globalisaation käyttämiin menetelmiin ja sen seurauksiin. Äsken kokoontuneessa Maailman sosiaalifoorumissa esitettiin yli 350 globalisaatiota koskevaa ehdotusta. Toivon kuitenkin, että niitä karsitaan, jotta suosituksia jäisi jäljelle vähemmän, mutta ne olisivat merkityksellisempiä. Toimien tehokkuus edellyttää kristallinkirkkaita periaatteita.
Maailman talousfoorumissa esitettiin kolme prioriteettia: kasvihuonekaasujen vähentäminen, köyhimpien maiden tuen lisääminen ja kaupanesteiden poistaminen WTO:n kautta. Tästä luettelosta puuttuu yritysten sosiaalinen vastuu, josta yritysten on vastattava itse. Merkitystä ei ole ainoastaan yritysten taloudellisella painoarvolla, vaan myös niiden sosiaalisen toiminnan laajuudella. Johtavien monikansallisten yritysten liikevaihto on suurempi kuin Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioiden talousarviot yhteensä.
On täysin selvää, että jos Saksan keskuspankin – jota voidaan epäilemättä pitää maailmanlaajuisena toimijana – pääjohtaja Ackermann olisi lukenut tämän suosituksen, hän ei olisi ilmoittanut 16 prosentin suuruisesta pääoman tuotosta samaan hengenvetoon kuin 6 000 työpaikan menettämisestä. Ne, joihin hänen "smart sourcing" -menetelmänsä kohdistuu, pitävät sitä pelkästään vastuuttomuuteen yhdistyvänä pakonomaisena tuotontavoitteluna. "Smart sourcing" -käsitteellä on hyvät mahdollisuudet kehittyä vuoden 2005 inhotuimmaksi uudissanaksi.
Palatakseni myönteisimpiin asioihin totean vielä, että sekä Maailman sosiaalifoorumi että Maailman talousfoorumi ovat keskustelujensa inspiroivuuden takia tärkeitä tapahtumia. Tämän vuoksi pidän tarpeellisena sitä, että sekä Euroopan parlamentin puhemies että eri aloihin erikoistuneiden valiokuntiemme edustajat osallistuvat vastaisuudessa näihin foorumeihin. Maailmanlaajuinen eliitti tarvitsee nyt enemmän kuin koskaan kansan valitsemia edustajia. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen pettynyt puheenjohtaja Barroson puheisiin puheenjohtajavaltion ohjelmasta käydyn keskustelun lopussa ja erityisesti siihen, että hän puolusti puuttumistaan Portugalin sisäiseen politiikkaan. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, te ette ole enää portugalilainen poliitikko, vaan te olette eurooppalainen poliitikko, jonka tämä parlamentti ja kaikista jäsenvaltioista muodostuva neuvosto ovat valinneet edustamaan Eurooppaa. Te ette voi puuttua portugalilaisena poliitikkona maan sisäiseen politiikkaan. Tällaista ei voida hyväksyä. Ellette ymmärrä tätä, heikennätte komissiota. Tämän aseman arvosteleminen ei heikennä komissiota, mutta toimenne kylläkin.
Tällä on yhtymäkohtia myös nyt käsittelemäämme asiaan, joka koskee Maailman sosiaalifoorumia. Varsin monet kaikkialla maailmassa näkevät Euroopan ainoana ylikansallisena, demokraattisena instituutiona, joka kykenee edes jossain määrin hillitsemään niitä voimia, joiden he näkevät tuhoavan maailmaa. Ellette pysty käsittämään sitä, että komission on toimittava kansallisen politiikan ja kansallisten puolueiden yläpuolella tavalla, joka edistää Maailman sosiaalifoorumissa ilmaistuja toiveita, me haaskaamme täällä aikaamme. Kehotan teitä muistamaan, että te edustatte Eurooppaa, ettekä Portugalia.
Otan esimerkiksi palveludirektiivin. Te sanotte olevanne sitoutunut Euroopan sosiaaliseen malliin. Otamme sananne kirjaimellisesti, mutta emme aio tyytyä niihin ikuisesti. Tarvitsemme konkreettisen esimerkin sitoutumisestanne. Mielestäni ainoa tapa, jolla voitte osoittaa sitoutumisenne, on se, että hylkäätte alkuperämaaperiaatteen, joka horjuttaa suoraan eurooppalaista sosiaalista mallia ja solidaarisuutta sekä yhteisöllistä lähestymistapaa Euroopan yhtenäismarkkinoiden kehittämisessä.
Kyllä minäkin haluan palvelujen yhtenäismarkkinat, mutta en hyväksy alkuperämaaperiaatetta, joka johtaa sosiaalisten palvelujemme heikkenemiseen ja horjuttaa sitä uskoa, joka miljoonilla ihmisillä Euroopan ulkopuolella on siihen, että me voimme näyttää tietä paremman maailman luomisessa. 
Kułakowski (ALDE ).
      Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää puheenjohtaja Barrosoa hänen parlamentille pitämästään puheesta. En halua puuttua yksityiskohtiin, mutta haluan painottaa sellaista seikkaa, jota pidän erittäin merkityksellisenä ja ehkäpä poliittisesti jopa kaikkein tärkeimpänä seikkana.
On pidetty kaksi foorumia: talousfoorumi vauraassa Davosin kaupungissa ja sosiaalifoorumi Porto Alegren köyhässä kaupungissa. Huolestuttavaa on se, että talousfoorumissa ei osoitettu riittävästi huomiota sosiaalisiin kysymyksiin, ja se, että sosiaalifoorumi on muuttumassa välineeksi, jolla talousfoorumi kyseenalaistetaan ja jolla sitä jopa uhmataan. Etsittäessä ratkaisuja nykyisiin ongelmiin voidaan havaita kaksi lähestymistapaa. Ensimmäinen ratkaisu tarkoittaa sitä, että etsitään tapoja kehittää taloutta, ja jälkimmäinen sitä, että etsitään tapoja, joilla voidaan saavuttaa sosiaaliset tavoitteet. Nämä kysymykset ovat kuitenkin läheisesti kytkeytyneet toisiinsa. Se, että taloudellisista ja sosiaalisista kysymyksistä keskustellaan erillään, on vakava erehdys. Tämän vuoksi katson, että tulevaisuudessa tarvitaan yhtä ainoaa maailmanlaajuista talous- ja sosiaalifoorumia, eikä kahta keskenään kilpailevaa maailmanlaajuista aloitetta. Tässä asiassa Euroopan unioni ja erityisesti Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio voivat tehdä paljon pyrkiessään luomaan tulevaisuudessa tällaisen foorumin. Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne. 
Schlyter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Barroso, jos te joudutte puuttumaan työaikadirektiiviin, voitte lohduttautua sillä, että tämä on joka tapauksessa kaikin tavoin suotavaa eli se, että globaalista oikeudenmukaisuudesta ja kansalaisyhteiskunnan tehtävästä keskustellaan.
Olin Porto Alegressa yksi 155 000 valtuutetusta osanottajasta, jotka edustivat 135:tä maata. Samaan aikaan 20 valtioiden päämiestä ja 70 ministeriä tapasivat Davosissa. Oltiinko Davosissa kuitenkaan kuulolla? Ehkäpä teoreettisesta eurooppalaisesta näkökulmasta voidaan uskoa siihen, että vapaakauppa, kapitalismi ja vapauttaminen ovat ratkaisu kehitysongelmiin.
Teoria ei kuitenkaan vastaa miljoonien ihmisten arkitodellisuutta, ja meidän on jo aika sovittaa teoriat todellisuuteen, eikä päinvastoin. Kaupan on oltava vihdoin ihmisiä palveleva väline, eikä päinvastoin. Meidän on lakattava vaatimasta veden ja muiden arkaluonteisten alojen vapauttamista vastapalveluksena siitä, että maita kohdellaan hyvin.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, kun tapaatte presidentti Bushin ja EU:n hallitusten päämiehet, voitte muistuttaa heitä heidän 30 vuotta sitten antamastaan lupauksesta kehitysavun nostamisesta 0,7 prosenttiin. Tätä apua ei edes tarvittaisi, jos suurempi osa kehitysmaiden tuotannosta syntyvistä voitoista pysyisi näissä maissa.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, te olette sydämellisesti tervetullut osallistumaan seuraavan kerran jossain päin Afrikkaa pidättävään Maailman sosiaalifoorumiin. Voin lainata teille reilun kaupan ekologisia vaatteita, jotta voitte yhtenä päivänä osallistua foorumiin anonyymisti tavallisena valtuutettuna ja kokea aidosti ilmapiirin ilman turvamiesten läsnäoloa. Juuri kaikkien Maailman sosiaalifoorumin osanottajien keskinäinen ilo ja hierarkiaton yhteistyöhenki lupaavat parempaa tulevaisuutta. 
Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, on valitettavaa, että sekä tämänpäiväiselle ensimmäiselle keskustelullemme että nyt käynnissä olevalle keskustelulle näyttää olevan yhteistä ilmeinen vastakkainasettelu, eikä yhteistyö. Toivoisin Maailman talousfoorumin ja Maailman sosiaalifoorumin yhdistymistä, jolloin voisimme keskustella keskenämme, emmekä keskustelisi toisistamme.
Arvoisa komission puheenjohtaja, vaikka te totesitte EU:n olevan maailmanlaajuinen toimija, mielestäni meidän on ensin kehityttävä pelkästä maailmanlaajuisesta maksajasta tällaiseksi maailmanlaajuiseksi toimijaksi. Huominen on tärkeä vaihe tässä prosessissa, ja toivotan teille onnea tässä asiassa. EU:ta tarvitaan, ja se kantaa vastuunsa. Jaamme vastuun muiden kanssa ja olemme samalla riippuvaisia muista. Me sekä muokkaamme tapahtumia että mukaudumme niihin. Meillä on käsitys perusvapauksista ja ihmisoikeuksista, hylkäämme kuolemanrangaistuksen, lapsityövoiman ja kaikenlaisen syrjinnän, meillä on oma käsityksemme siitä, mitä ihmisyys on, ja mitkään nämä asiat eivät tunne rajoja, olivatpa kyseessä sitten maiden tai maanosien rajat. Tässä mielessä kannamme vastuuta siitä, mitä muualla maailmassa tapahtuu.
Vastausta globalisaatioon ei ole etsittävä pelkästään Euroopasta. Tarvitaan keskustelua esikuvallisesta maailmanjärjestyksestä. Tarvitsemme globaalia eettistä koodistoa ja globaaleja toimintaperiaatteita kulttuurien erilaisuudesta huolimatta. Olen näin ollen sitä mieltä, että meidän on puhuttava monenvälisyyden puolesta, meidän on tuettava aloitetta maailmanlaajuisesta Marshall-suunnitelmasta, EU:n on kutsuttava koolle Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa kokous ja parlamenttimme on kehotettava kaikkia maailman kirkkoja kokoontumaan kansainväliseen ekumeeniseen konferenssiin tarkoituksena yhteisistä toimintaperiaatteista sopiminen. Mielestäni eurooppalaisella ympäristöä säästävän sosiaalisen markkinatalouden mallilla on edellytykset kehittyä EU:n maailmanlaajuiseksi tavaramerkiksi, ja tällä tavalla voimme omalta osaltamme vaikuttaa siihen, että maailmantaloudessa nykyään vallalla olevat epäoikeudenmukaiset säännöt muuttuvat.
Ford (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Maailman sosiaalifoorumi perustettiin alun perin Davosissa pidettävän Maailman talousfoorumin vastapainoksi, ja sen tavoitteena oli painostamalla saattaa sosiaaliset kysymykset osaksi globalisaatiokeskustelua. Foorumin viidennessä kokouksessa oli yli 150 000 osanottajaa 150 maasta, ja näissä foorumin sadoissa kokouksissa on ensimmäisen kerran esitetty arvostelua Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin edustajia kohtaan.
Näitä kahta instituutiota syytetään siitä, että ne pakottavat maailman köyhimmät maat noudattamaan uuskonservatiivista taloudellista fundamentalismia. Tukeen sisältyy myrkkypilleri: tuen edellytyksenä on markkinoiden avaaminen valtion omaisuutta yksityistämällä ja monetaristisen politiikan pakkopaitaan kahliutuminen. Tällainen strategia on ristiriidassa todellisuuden kanssa. Nämä tahot nimetkööt edes yhden heikon talouden maan, joka on taloutensa avattuaan onnistunut taloutensa kehittämisessä.
Kaksi tuoreinta kiiteltyä menestystarinaa ovat Intia ja Kiina, eikä kumpikaan näistä maista ole noudattanut edellä mainittujen tahojen vaatimuksia. Kumpikin maa suojeli omaa nuorta ja kehittyvää elinkeinoelämäänsä, kunnes se pystyi kohtaamaan maailmanlaajuiset markkinat. Intiallakin on omat heikkoutensa. Intian talous kukoistaa, mutta köyhiä käy sääliksi. Vuonna 2003 Intiassa syntyi 11 000 uutta miljonääriä, mutta kuitenkin 8 miljoonaa ihmistä oli työttöminä ja 50 miljoonaa ihmistä joutui elämään alle dollarilla päivässä.
Mitä on tehtävä? Seuraavan 10 vuoden aikana 45 miljoonaa lasta kuolee köyhyyteen liittyviin sairauksiin, 12 miljoonaa lasta jää Afrikassa aidsin vuoksi orvoiksi ja 100 miljoonaa lasta jää täysin lukutaidottomiksi. Maailmanpankki väittää, että se toteuttaa vain pankin omistajina olevien 147 valtion toiveita, mikä on sanahelinää. Afrikan maat eivät pakota itselleen tiettyjä edellytyksiä, eivätkä niitä pakota itselleen myöskään Latinalaisen Amerikan maat. Päätöksiä tekevät G8-ryhmän teollistuneet maat, ja usein niiden johtotähtenä on niiden omaa etua palveleva ohjelma.
Se, että Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki nykyään puhuvat tästä asiasta, vaikkeivät teekään mitään käytännössä, osoittaa sen, että kansalaisyhteiskunnan harjoittamalla painostuksella voidaan vaikuttaa. Maailmanpankki sisällyttää köyhyyden vähentämiseen tähtääviä ohjelmia suunnitelmiinsa ja ilmaisee olevansa huolestunut Tansanian kaltaisista maista, jotka käyttävät enemmän rahaa lainojensa hoitoon kuin terveyteen tai koulutukseen.
Kiina ja Intia voivat määrätä nämä kysymykset otettavaksi asialistalle, ja se, että Kansainvälisessä valuuttarahastossa Euroopan unionilla on enemmän ääniä kuin Yhdysvalloilla, viittaa siihen, että Maailman sosiaalifoorumin tunnuslause "toisenlainen maailma on mahdollinen" on toteutettavissa, jos löytyy riittävästi tahtoa ja poliittista sitoutumista. Kansalaisjärjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan on toimittava eurooppalaisten poliitikkojen selkärankana. 
Maaten (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, olivatpa kokouksen maisemana Sveitsin vuoret tai Brasilian rannikko, olen varma siitä, että kaikkia Davosin ja Porto Alegren konferensseihin osallistuneita henkilöitä yhdistää köyhyyden poistamisen ja taloudellisen kehittämisen tavoite. Tämän vuoksi on erityisen mieluisaa huomata, että sekä Davosissa että Porto Alegressa tunnustettiin se, että maailmankaupan vapauttamisella on ratkaiseva merkitys. Taloudellinen kasvu on kehitysmaille kehityksen kulmakivi, olipa kyseessä sitten ilmastonmuutos tai hyvän koulutuksen takaaminen. Tästä seuraa se, etten voi korostaa liikaa sitä, mitä tärkeää on tulevan Dohan kierroksen onnistuminen, ja sitä, kuinka tärkeä tehtävä komissiolla ja jäsenvaltioilla on tässä asiassa. Kukaan, joka haluaa todella auttaa kehitysmaita, ei saa olla sokea kotimaidensa virheille. Euroopan tullitariffiesteet ovat mielestäni hyvä esimerkki siitä, kuinka ei pidä toimia. Myönteisten seikkojen ohella voidaan havaita myös joitakin kielteisiä seikkoja. Pidän kummallisena vetoomusta siitä, että kansainvälisistä rahoitustoimista perittäisiin ylimääräistä veroa eli kuuluisaa Tobinin veroa, samoin kuin monikansallisilta yhtiöiltä perittävää ylimääräistä veroa. Pidän tällaisia toimia hyödyttöminä. Niissä toimitaan täysiin nurinkurisesti. Niiden, jotka pyrkivät vapaampaan maailmankauppaan, ei pidä asettaa samanaikaisesti uusia sääntöjä.
Lopuksi ilmaisen hämmästykseni siitä, että jotkut kannattavat kehitysmaiden velkojen peruuttamista ilman ehtoja. Ryhmäni ei voi hyväksyä, että näin toimitaan ilman minkäänlaisia ehtoja. Mielestämme niiden maiden, jotka aktiivisesti ja onnistuneesti pyrkivät demokratiaan ja hyvään hallintotapaan, olisi voitava saada tukea, mutta velkoja ei pidä peruuttaa ilman tällaista sitoumusta. Liberaaleja prioriteetteja ovat vapaampi maailmankauppa ja taloudellisen kehityksen painottaminen. Tällä tavalla voidaan torjua köyhyyttä, ja tämä on samalla perusta tehokkaalle ja kohtuuhintaiselle sosiaaliturvaverkolle. Tällä tavoin on lisäksi mahdollista noudattaa ympäristöä säästävämpää politiikkaa. Kysymys kuuluu: aiommeko kaikki yhdessä vaipua apaattiseen solidaarisuuteen vai aiommeko valita dynaamisuuden, innovaatiot ja edistyksen? Toivon, että komission puheenjohtajan johdolla valitaan jälkimmäinen vaihtoehto. Arvoisa puheenjohtaja Barroso, kyseessä on poliittinen tehtävä ja haluamme erityisesti sitä, että toimitte poliittisesti. Pidän teidän asemaanne Portugalin vaaleissa hyvin perusteltuna, ja lisäksi teidän poissaolonne olisi voitu katsoa täydelliseksi epälojaalisuudeksi portugalilaista perintöänne kohtaan. Pidän teidän osallistumistanne hyvin perusteltuna, ja olen pahoillani vain siitä, ettei siitä ollut puolueellenne enempää hyötyä. 
Kauppi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvä komission puheenjohtaja, hyvät kollegat. Minulla oli kunnia osallistua Maailman talousfoorumin kokoukseen osana "Young Global Leaders" -ohjelmaa. Tiedän, että te puheenjohtaja Barroso olitte aikoinaan "Global Leader of Tomorrow", ja nyt muutamat mepit osallistuvat tähän nuoria koskevaan ohjelmaan.
Talousfoorumi oli loistava osoitus siitä, että maailman elinkeinoelämä haluaa kantaa vastuuta globaaleista haasteistamme. Foorumin avajaispäivänä toteutettiin interaktiivinen keskustelu "Globaali kaupungintalo". Kyseessä oli seminaari, jossa 700 Davosin päättäjää asetti gallupeilla maailman ongelmia tärkeysjärjestykseen ja keskusteli niiden tuomista haasteista.
Kun ottaa huomioon osallistujien iän, sukupuolen, kotipaikan ja ammattijakauman, tulokset ovat ällistyttäviä. Vai mitä arvelisimme 40-60-vuotiaiden miesten, jotka ovat enimmäkseen kotoisin EU:sta tai Pohjois-Amerikasta ja joista puolet on yritysjohtajia, pitävän globalisaation suurimpina haasteina? Yritysten kannattavuutta, työelämän joustoja, liikevaihdon kehitystä tai Kiina-ilmiötä? Ei suinkaan. Globalisaation suurimmiksi haasteiksi ryhmä nosti köyhyyden poistamisen, oikeudenmukaisen globalisaation toteuttamisen ja ilmastonmuutoksen hallinnan.
Globaali vastuunkanto on edennyt pitkälle, kun johtavat bisnesmiehet toteavat, että köyhyyden poistamiseksi on ajateltava omia rajoja pidemmälle, tuotava globalisaation edut myös köyhimmille alueille ja luotava globaalia johtajuutta ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Kannattaa myös huomata, että näkemykset vanhalla ja uudella mantereella ovat todella yhteneväiset.
Globalisaatio ei taida lopultakaan olla niin jakava tekijä kuin salin vasemmalla laidalla ajatellaan. Nämä teemat nousisivat kärkeen, jos Maan ystävät järjestäisivät vastaavan kokouksen. Maailman talousfoorumi esitti myös konkreettisia toimia ja aikataulun haasteisiin vastaamiseksi. Olen varma siitä, että myös Maailman sosiaalifoorumiin liittyy aloitteita, joista meillä on yhteneväiset näkemykset. Kun tavoitteet ovat yhteisiä, olisi järkevämpää pyrkiä niitä kohti yhdessä kuin erikseen. Tässä työssä me annamme teille komissiossa täyden tuen.
Arif (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, osa meistä oli pari päivää sitten Porto Alegressa joko kansallisessa edustustehtävässä tai osana Maailman parlamentaarista foorumia, jota pidän vielä tärkeämpänä asiana. Tämän vuoksi haluan aluksi kiittää Porto Alegren kokoukseen osallistuneita kollegoitani ja erityisesti kollegaani Harlem Désiriä siitä työstä, jota on tehty monien vuosien ajan sen hyväksi, että Eurooppa voi osallistua tähän mittavaan kansalaistapaamiseen.
Monet asiaa kommentoineet henkilöt ja kokoukseen osallistujat pelkäsivät sitä, että tältä liikkeeltä loppuu puhti, mutta näin ei käynyt. Globalisaatiota vastustava liike on pystynyt uudistamaan toimintaansa ja kehittämään uuden organisointimenetelmän, jonka ansiosta Maailman sosiaalifoorumi ei ole enää pelkästään paikka, jossa esitetään vaatimuksia, vaan siitä on tullut paikka, jossa tehdään ehdotuksia. Lisäksi se, että Davosin talousfoorumissa keskusteltiin Maailman sosiaalifoorumissa esille otetuista aiheista, osoittaa sen, että sosiaalifoorumissa esitetyt kysymykset askarruttavat meitä kaikkia miettiessämme sitä, millaisen maailman haluamme.
Maailman sosiaalifoorumi ja Davosiin kokoontuva Maailman talousfoorumi eivät ole kuitenkaan kumpikaan sellaisia poliittisia toimijoita, jotka voivat omin voimin muuttaa vaatimukset poliittisiksi päätöksiksi. Tämän vuoksi Euroopan parlamentin kaltaisen elimen velvollisuutena on vaalia ja tukea voimakkaasti köyhien maiden velan peruuttamisen, julkisen kehitysavun lisäämisen ja kehittämisen, maailmanlaajuisen veron asettamisen, kansainvälisen kaupan sääntöjen uudistamisen, veronkierron ja veroparatiisien torjumisen ja julkisten palvelujen puolustamisen kaltaisia aloitteita.
Monet valtioiden tai hallitusten päämiehet ovat jo ryhtyneet toimiin, ja G8-ryhmän huippukokouksessa on tarkoituksena esittää lisää ehdotuksia. Kun otetaan huomioon, että tänä vuonna eli vuonna 2005 on määrä tehdä väliarviointi Yhdistyneiden Kansakuntien laatimien vuosituhattavoitteiden toteuttamisesta, nämä aloitteet ovat kaikki myönteisiä aloitteita sillä edellytyksellä, etteivät ne ole pelkästään tyhjiä lupauksia. Tämän takia yli sadan järjestön, kansalaisjärjestön, yhdistyksen ja ammattiliiton aikomuksena on maailmanlaajuisen ja Euroopan laajuisen mobilisaatio- ja haastekampanjan saattaminen käyntiin tänä vuonna. Kampanjassa käsitellään erityisesti kaupan ja köyhyyden teemoja, ja monien aloitteiden joukossa yksi kampanjan ensimmäisistä aloitteista on ensi huhtikuussa järjestettävä maailmanlaajuinen oikeudenmukaisemman kaupan toimintaviikko.
Me tiedämme jo sen, että tällä vauhdilla vuosituhattavoitteita ei saavuteta. Tämän vuoksi meidän on lunastettava muiden kauan aikaa sitten tekemät lupaukset sitä kautta, että tuemme näitä aloitteita ja tätä köyhyyttä torjuvaa maailmanlaajuista kampanjaa, millä pyrimme tuomaan julki ja osoittamaan sen, että haluamme vaurauden jakautuvan tasaisemmin demokraattisessa ja rauhanomaisessa maailmassa. Menneinä vuosina poliitikot ovat pettäneet kansan. He voivat tehdä saman tulevaisuudessakin, mutta he eivät saa missään tapauksessa luopua siitä ajatuksesta, että heidän on itse taisteltava oikeudenmukaisemman maailman puolesta, ja siitä, että heidän on muutettava tämä ajatus teoiksi. 
Barroso,
   .  Arvoisa puhemies, mielestäni tämä keskustelu on ollut hyvin mielenkiintoinen keskustelu sellaisista kysymyksistä, jotka ovat merkityksellisiä yhteisen tulevaisuutemme kannalta. Arvoisa parlamentin jäsenet, teidän puheenvuoronne ovat osoittaneet sen, että keskustelu on ollut monipuolinen ja että globalisaatioon liittyy hyvin monia erilaisia näkökulmia.
Tässä vaiheessa haluan ottaa esiin erään seikan, jonka muistaakseni myös jäsen Désir otti esiin puheenvuorossaan ja joka koskee lähentymistä, joka on kaikesta huolimatta yhä ilmeisempää – ja tällä viittaan globalisaatioon. Aluksi näytti siltä, että on vain kaksi äärimmäistä kantaa: ensimmäisessä nähdään ainoastaan globalisaation kielteiset puolet ja toisen alun perin Porto Alegressa esitetyn kannan mukaan globalisaatio on jokseenkin täydellisesti hylättävä.
Sitä vastoin tänään voidaan nähdä hyvin selvästi, että Davosin foorumissa on havaittavissa pyrkimys yritysten sosiaaliseen vastuullistamiseen ja globaalia hallintoa tai hallintotapaa koskevan ohjelman yhä painokkaampaan huomioon ottamiseen. On lisäksi virinnyt kiinnostus ottaa esiin joitakin niistä huolenaiheista, joita on esitetty monien valtiosta riippumattomien järjestöjen piirissä ja alun perin jopa globalisaation vastaiseksi liikkeeksi itsensä nähneen liikkeen monien johtohahmojen piirissä.
Monet niistä, jotka toimivat alun perin globalisaatiota vastustavassa liikkeessä, huomasivat pian, että globalisaatio on väistämätöntä. Nykyään globalisaatio ei ole minkään maan tai maiden ryhmittymän tekemän päätöksen tulos, eikä se ole myöskään minkään yritysryhmittymän salaliiton tulos. Nykyään globalisaatio liittyy pikemminkin kansainvälisen kaupan suuntauksiin ja erityisesti tekniseen vallankumoukseen, jota mikään hallitus ei tosiasiallisesti hallitse. Näin ollen monet näistä toimijoista ja johtohahmoista ovat mielestäni perustellusti alkaneet etsiä globalisaatiolle vaihtoehtoista muotoa ja pyrkineet sisällyttämään osan huolenaiheistaan globalisaatioon, eivätkä he vain protestoi sitä vastaan. Tämä on meidän kantamme. Olen tästä iloinen, koska mielestäni me voimme ottaa oppia sekä Davosin että Porto Alegren kokouksesta, vaikka kummassakin foorumissa on esitetty ehdotuksia, joihin ei voida suhtautua kovin vakavasti. Kummastakin prosessista voidaan kuitenkin ottaa oppia.
Mitä voinkaan kertoa teille Euroopasta ja komissiosta? Meidän on mielestäni keskityttävä sekä sisäisestä että ulkoisesta näkökulmasta katsottuna käytännön kysymyksiin. Sisäiseen näkökulmaan sisältyy se, kannatammeko yhteenkuuluvuutta vai emme? Kannatan itse yhteenkuuluvuutta, ja komissiokin kannattaa taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, ja arvoisat parlamentin jäsenet, tämän vuoksi esitän teille tänä päivänä vetoomuksen: auttakaa minua ja auttakaa komissiota huolehtimaan siitä, että myös kaikki EU:n hallitukset kannattavat yhteenkuuluvuutta ja ovat valmiita tarjoamaan apuaan esimerkiksi keskusteluissamme käsittelemiemme rahoitusnäkymien osalta, koska köyhyys ei koettele pelkästään eteläistä pallonpuoliskoa, vaan myös Eurooppaa. Euroopassa erot eivät ole koskaan olleet näin suuret, ja tämä koskee erityisesti laajentumisen jälkeistä Eurooppaa. Tarvitsemme Eurooppaan lisää sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan tähtääviä edistyneempiä ohjelmia. Tästä seuraa se, että jos haluamme keskustella johdonmukaisesti yhteenkuuluvuudesta, meidän on ensimmäiseksi pyrittävä toteuttamaan taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta täällä Euroopassa. Tämä on osa unionille elintärkeää nopeutettua strategiaa.
Seuraavaksi käsittelen ulkoista näkökulmaa: mitä komissio ja EU voivat tehdä ulkoisissa yhteyksissä? Mielestäni tässä yhteydessä kahta aluetta, kansainvälistä kauppaa ja kehitysapua, ei pidä nähdä toisensa pois sulkevina tai keskenään ristiriitaisina. Joissakin kuulemissani huomioissa vastustettiin kansainvälistä kauppaa sillä perusteella, että kansainvälinen kauppa ilmentää jossain määrin uusliberalistista mallia. Haluan todeta teille vielä kerran: keskustellessani kehitysmaiden johtajien kanssa lähes jokainen heistä esittää kaupan alalta pyynnön siitä, että nämä maat voisivat saada tuotteensa paremmin kehittyneempien maiden markkinoille, ja tämän vuoksi meidän on myös autettava näitä maita kaupan alalla. Ei voida näin ollen väittää, että kauppa ja kehitysapu ovat täysin yhteen sovittamattomia asioita. Mielestäni on selvää, että voimme tehdä enemmän kehitysmaiden hyväksi ja meidän on näin toimittava kummallakin näistä alueista. Voimme kuitenkin vaatia näiltä mailta enemmän, koska sen vuoksi, että EU ja EU:n jäsenvaltiot antavat huomattavan paljon apua, mikä on totta – EU on maailmanlaajuisesti suurin kehitysavun jakaja – meillä on myös oikeus vaatia hyvää hallintotapaa näiltä mailta ja haluamme tietää, käytetäänkö näille maille myönnetyt rahat asianmukaisesti ja moitteettomasti ja toteutetaanko tosiasiallisesti niitä uudistuksia, joiden tarkoituksena on näiden maiden integroiminen paremmin mukaan kansainväliseen kauppaan. Myös tätä koskeva vastuu on yhteinen.
Haluan kertoa teille, että komissio tahtoo päästä pitemmälle. Haluamme myötävaikuttaa kunnianhimoisemmin vuosituhattavoitteiden saavuttamiseen. Nykyiselläänhän on selvää, että meitä rajoittavat pelkästään käytettävissä olevat resurssit. Tämän vuoksi aiomme jatkossakin tehdä työtä jäsenvaltioiden ja parlamentin kanssa kunnianhimoisemman asialistan laatimiseksi kehitysavun osalta erityisesti siten, että Afrikka asetetaan keskeisimmäksi prioriteetiksemme, koska Afrikalla on sellaisia rakenteellisia ongelmia, jotka muut alueet ovat jossain määrin pystyneet voittamaan varsinkin sitä kautta, että ne ovat pystyneet menestyksellisemmin integroitumaan mukaan kansainväliseen kauppaan. Haluan vakuuttaa teille, että komissio ja minä haluaisimme asenteiden muuttuvan päättäväisemmiksi ja sellaisiksi, että ne ilmentävät suurempaa sitoutumista globaalin maailman päämääriin, oikeudenmukaisempaan globaaliin maailmaan, jossa EU:lle kuuluu johtava rooli maapallomme resurssien vastuuntuntoisemman hallinnoinnin edistämisessä ja globaalisti oikeudenmukaisemman yhteiskunnan luomisessa.
Nämä ovat meidän arvojamme, ja olemme valmiit taistelemaan niiden puolesta. 
Puhemies.
   Olen keskustelun päätteeksi vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
– Antonio Di Pietron laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0020/2005) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi rikosrekisteritietojen vaihtamisesta [KOM(2004)0664 – C6-0163/2004 – 2004/0238(CNS)];
– António Costan laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A6-0036/2005), johon sisältyy ehdotus Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle rikosoikeudenkäytön laadusta ja rikoslainsäädännön yhdenmukaistamisesta Euroopan unionin jäsenvaltioissa [2005/2003(INI)]. 
Frattini,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan komission puolesta kommentoida kumpaakin mietintöä: sekä jäsen Costan käsiteltäväksi jättämää mietintöä ja jäsen Di Pietron käsiteltäväksi jättämää mietintöä. Näiden kummankin mietinnön ja kummankin aloitteen välillä on merkittäviä yhtymäkohtia. Ensimmäinen mietintö koskee rikosoikeudenkäytön laatua ja rikoslainsäädännön yhdenmukaistamista ja jälkimmäinen Di Pietron käsiteltäväksi jättämä mietintö ehdotusta rikosrekisteritietojen vaihtamisesta.
Kuten koko komissio, olen itsekin vakuuttunut siitä, että oikeudenkäytön laatu on perustavaa laatua oleva tekijä siinä suuressa hankkeessa – joka on nykyään vahvistettu Euroopan perustuslaissa – jossa tarkoituksena on luoda todellinen oikeuteen ja vapauteen perustuva eurooppalainen alue. On päivänselvää, että oikeudenkäytön laadun lähtökohtana on periaate, jonka mukaan Euroopan, josta sisäiset rajat katoavat, on taattava se, että sen tuomioistuimissa tehtävät päätökset on ennen kaikkea pantava täytäntöön nopeasti ja yksinkertaisesti, koska kansalaisten odottamaan vastaukseen vaikuttaa oikeudellisten järjestysten uskottavuus.
Tämä periaate edellyttää ilmiselvästi toista periaatetta eli sitä, jota työstävät ne, jotka kehittävät "vastavuoroista tunnustamista" eli sitä, että yhdessä jäsenvaltiossa toimivan tuomarin tekemä päätös voidaan tunnustaa toisen jäsenvaltion oikeusjärjestelmässä ja että näin myös tapahtuu. Tämä on keskeinen edellytys oikeuteen perustuvan eurooppalaisen alueen luomiselle. Tällaisen vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttaminen edellyttää kuitenkin suurta keskinäistä luottamusta. Vastavuoroista tunnustamista ei voi olla ilman jäsenvaltioiden tuomareiden, tuomioistuinten ja oikeusjärjestelmien kesken vallitsevaa keskinäistä luottamusta. Tämän vuoksi siihen ohjelmaan, jonka toteuttamiseen komissio on sitoutunut, sisältyy erityinen – muuten Eurooppa-neuvoston vaatima – viittaus oikeudenkäytön laatuun, jolla tarkoitetaan sitä, että päätökset pannaan täytäntöön nopeasti ja vaivattomasti, mikä edellyttää sitä, että oikeusjärjestelmien ja tuomareiden välillä vallitsee suuri vastavuoroinen luottamus.
Esittelijä Costa ehdottaa oikeudenkäytön laadun arvioimiseksi eurooppalaista järjestelmää, joka perustuisi rikosoikeudenkäytön laatuperuskirjaan. Tämä on mielestäni kiinnostava ajatus, koska tiedämme, että vastaavalla tavalla toimien tuloksia arvioiva ja valvova järjestelmä on ollut eräillä vähemmän arkaluonteisilla aloilla toimiva ja edistänyt keskinäisen luottamuksen periaatteen toteutumista. Tämän vuoksi esittelijän ehdotus on mielenkiintoinen.
Lisäksi komissio katsoo, että tällaisella arkaluonteisella alalla, joka koskee muun muassa jäsenvaltioiden toimivaltaa, on tarpeen käynnistää laaja kuuleminen ja ennen kaikkea on tarpeen kuunnella asianosaisia. Komissio työskentelee ahkerasti nyt ja jatkossakin kummallakin alalla: kuulemalla ensinnäkin asianomaisia ryhmiä eli tuomareita ja jäsenvaltioiden oikeuslaitoksia edustavia järjestöjä ja elimiä. Vuoteen 2005 mennessä aiomme julkaista alustavan tiedonannon oikeudellisesta koulutuksesta eli tuomareiden koulutuksesta ja sen jälkeen vuonna 2006 tiedonannon oikeudenkäytön laadun arvioimisesta. Näin ollen aiomme edetä tavalla, jota esittelijä Costa mietinnössään ehdottaa.
Tästä aiheesta totean vielä, että oikeudenkäytön laatua arvioiva järjestelmä ei saa missään tapauksessa suoraan tai epäsuorasti vaikuttaa oikeuslaitoksen riippumattomuuteen tai suorastaan vahingoittaa sitä. Olisi kauhistuttava lopputulos, jos oikeudenkäytön – joka on julkinen palvelu – laadun arviointia koskevalla periaatteella heikennettäisiin epäsuorasti oikeuslaitoksen riippumattomuutta, joka on olennainen edellytys sille, että kansalaisille voidaan taata laadukkaita palveluja. On selvää, että oikeuslaitos, joka ei ole riippumaton, ei voi edustaa huippulaatua. Tämän vuoksi tavoitteenamme on saavuttaa korkealaatuinen oikeudenkäyttö ja vaalia äsken mainitsemaani periaatetta, jonka mukaan oikeusjärjestelmiemme ja tuomareidemme riippumattomuutta kunnioitetaan.
Di Pietron mietinnön osalta on selvää, että keskinäinen luottamus on keskeinen tekijä, kuten olen jo todennut, oikeudenkäytön laadukkuudessa ja elintärkeää siinä, että päätösten ja menettelyjen vastavuoroinen tunnustaminen toimii moitteettomasti. On näin ollen selvää, että ehdotus päätökseksi rikosrekisteritietojen vaihtamisesta – komissio teki ehdotuksen viime lokakuussa – on mielestäni hyvä esimerkki keskinäistä luottamusta koskevan periaatteen soveltamisen todellisesta merkityksestä.
Teidän kaikkien mielissä säilyy Fourniret'n traaginen pedofilia-tapaus, joka sai Euroopan reagoimaan nopeammin. Tapaus osoitti sen, kuinka huonosti tietoja vaihdetaan jäsenvaltioiden välillä kansalaisten rikosrekisteritiedoista. Tarvitaan tarmokkaita toimia. Olen vakuuttunut siitä, että parhaillaan käsiteltävä asiakirja, johon arvoisa Di Pietro on viitannut ja tulee viittaamaan, on vasta ensimmäinen vaihe. Kyse on lyhyellä aikavälillä kiireellisestä ensimmäisestä vaiheesta. On selvää, että seuraava toimenpide, jota komissio harkitsee, on nopeampaan atk-pohjaiseen tietojenvaihtojärjestelmään siirtyminen. Tietenkin tällaisen järjestelmän on oltava täysin henkilötietoja koskevien suojasääntöjen mukainen. Parlamentti saa ilman muuta lisää tilaisuuksia näkemystensä esittämiselle tästä kehittyneemmästä ehdotuksesta lähitulevaisuudessa.
On selvää, että meidän on joka tapauksessa heti varmistettava se, että kansalaisia koskevat rikosrekisterit toimivat kunkin kotijäsenvaltiossa mahdollisimman hyvin, jotta se kotijäsenvaltio, jonka rekisteritietoja tietopyyntö koskee, voi toimittaa kaikki tarpeelliset tilannetta koskevat vastaukset viipymättä.
Näin ollen rikosrekisteritiedoista vastuussa olevien kansallisten viranomaisten välille on luotava paremmat yhteydet, ja on ilmeistä, että komissio toivoo saavuttavansa pitkällä aikavälillä lisää parannuksia. Kuten te kaikki tiedätte, olemme antaneet valkoisen kirjan, jossa ehdotetaan tehokkaampaa tietojenvaihtojärjestelmää. Aiomme kuunnella niitä vastauksia, joita valkoisessa kirjassa esitettyihin kysymyksiin annetaan.
Totean lopuksi, että komissio aikoo tehdä parlamentin kanssa tiiviisti jatkuvaa yhteistyötä, koska tietojen vaihtamisessa meidän on löydettävä tasapaino turvallisuustarpeen, tarpeen suojella kansalaisten oikeutta turvallisuuteen ja ihmisten perusoikeuksien välille. Tältä osin haluan viitata jälleen kerran henkilötietojen suojaan, koska täällä parlamentissa on keskusteltava hyvin perusteellisesti siitä, missä tämä tasapaino saavutetaan. 
Di Pietro (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, minua on kehotettu selostamaan mietintöäni, jossa aiheena on ehdotus neuvoston päätökseksi rikosrekisteritietojen vaihtamisesta. Tämä ehdotus, kuten komission varapuheenjohtaja Frattini äsken perustellusti totesi, on vasta ensimmäinen vaihe, jolla on kuitenkin kiire.
On ilmeistä, että tämän päätösehdotuksen päämäärää tukevat kaikki. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä, johon minulla on kunnia kuulua, tukee päätöstä täysin, kuten myös kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta, joka hyväksyi kyseisen neuvoston ehdotuksen lähes yksimielisesti.
Tavoitteena on parantaa oikeudenkäytön laatua Italiassa, Euroopassa ja kaikissa jäsenvaltioissa. Päätösehdotuksessa on esitetty konkreettisena toimena rikosrekisteritietojen vaihtamista. Itse asiassa tällaisesta vaihtamisesta sovittiin jo vuoden 1959 yleissopimuksessa. Teknisesti tällaista tietojenvaihtoa on kuitenkin vaikeaa saada toimivaksi ja pitää tietoja ajan tasalla, koska tällä hetkellä vuoden 1959 yleissopimuksen nojalla tiedot siirretään verkkoon vain kerran vuodessa ja tietopyyntöjä esitetään ilman sovittua määräaikaa. Näin ollen neuvoston ehdotuksen ansiona on se, että tiedot ovat nopeammin saatavilla, ja tietenkin näköpiirissä on komission varapuheenjohtajan mainitsema atk-pohjainen järjestelmä, jonka avulla tietoja voidaan välittää vielä nopeammin ja lähes on line -periaatteella.
Haluaisin oikaista niiden henkilöiden vääriä käsityksiä, jotka näkevät ongelmallisena tietojen tarkistamisen suhteessa yksityisyyden suojaan. Rikosrekisteritiedot ovat rikollisille sama kuin potilastiedot sairaille: ne ovat tosiasioita. Ongelma on siinä, kuka näitä tietoja käyttää ja kuinka niitä käytetään. Tämän vuoksi ehdotamme sitä, että ainoastaan oikeusviranomaiset voivat käyttää näitä tietoja ja vain yhteyksissään toisiin oikeusviranomaisiin ja tietojen on koskettava ainoastaan lopullisia tuomioita. Tämän vuoksi neuvosto on toiminut oikein sisällyttäessään käsitteet "rikosrekisteri" ja "lopullinen tuomio" niiden termien joukkoon, jotka on määriteltävä ennen tällaisten päätösten tekemistä.
Näin ollen kannatan tätä käynnissä olevaa työtä, jota on määrä toteuttaa samalla, kun odotamme valkoisessa kirjassa esitettäviä ratkaisuja. Yhtä lailla kannatan myös teidän, arvoisa komission varapuheenjohtaja, äsken luettelemianne periaatteita. Totesitte äsken, että näiden päätösten ja yleisesti ottaen niiden suositusten, joita parlamentti parhaillaan valmistelee, olisi perustuttava kahteen periaatteeseen, joiden katson olevan sellaisia, että me kaikki voimme yhtyä niihin, ja minä itse yhdyn ilman muuta näihin periaatteisiin, kuten tekin. Ensimmäinen periaate on se, että tuomioistuinten päätökset olisi pantava täytäntöön nopeasti. Toinen periaate, kuten te totesitte, on se, että kaikkien jäsenvaltioiden tuomioistuinten tekemät päätökset on tunnustettava vastavuoroisesti ja niiden osalta on vallittava keskinäinen luottamus. Kolmanneksi totesitte, että tuomioistuinten tekemän työn laadun arviointi ei saa vaikuttaa mitenkään oikeuslaitoksen riippumattomuuteen.
Arvoisa komission varapuheenjohtaja, yhdyn täysin tähän näkemykseen, ja sen vuoksi kehotankin teitä toimimaan niin, että komissio ryhtyy konkreettisempiin toimiin näissä kysymyksissä. Sen lisäksi, että kehotan teitä kuuntelemaan, kehotan teitä erityisesti kertomaan, mitä aiotte tehdä, jos jokin jäsenvaltio osoittaa epäluottamusta tuomioistuimia kohtaan siten, että esimerkiksi eurooppalaisen pidätysmääräyksen osalta jäsenvaltio ei ole vielä pannut sitä täytäntöön.
Vaadimme näin ollen suoranaisesti sitä, että kun keskusteluja käydään vastaavista aiheista, komissio harjoittaa painostusta niitä jäsenvaltioita kohtaan, joilta täytäntöönpano on vielä tekemättä, koska muutoin saattaa syntyä sellainen käsitys, että nämä jäsenvaltiot eivät luota toisten tuomioistuinten ja toisten jäsenvaltioiden päätöksiin ja että ne eivät edes aio panna heti täytäntöön tuomioistuinten päätöksiä.
Mielestämme olette lisäksi oikeasti todetessanne, että oikeuslaitoksen riippumattomuutta on kunnioitettava, mutta haluamme tietää myös, miten komissio aikoo toimia, kun jossakin jäsenvaltiossa oikeusviranomaisia eivät kunnioita edes hallituksen jäsenet, jotka menevät jopa niin pitkälle, että pilkkaavat näitä tuomio-istuimissa. Katson, että komission tehtäviin kuuluu lisäksi direktiivien ja suositusten antaminen, jotta yksittäinen jäsenvaltio ei voi omien erityisten syidensä perusteella vaarantaa ponnistelujamme oikeudenkäytön laadun parantamiseksi Euroopassa ja jäsenvaltioissa. 
Costa, António (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja Frattini, hyvät kollegat, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttaminen on yksi EU:n tämän hetken jännittävimpiä haasteita, ja tärkein näihin haasteisiin liittyvä asia, kuten Haagin ohjelmassa esitimme, on tarve varmistaa korkeatasoinen oikeudenkäyttö koko unionin alueella ilman, että tällä vahingoitetaan oikeudellisten järjestelmien monimuotoisuutta 25 nykyisessä jäsenvaltiossa.
Haagin ohjelman mukaisesti, kuten jo Tampereella sovittiin, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa lähtökohtana on vastavuoroinen tunnustaminen, josta varapuheenjohtaja Frattini äsken meitä muistutti. Vastavuoroinen tunnustaminen edellyttää kuitenkin myös keskinäistä luottamusta, ja kuten jäsen Di Pietro äsken totesi, keskinäinen luottamus ei ole uskonasia. Keskinäinen luottamus on rakennettava, ja sen on toimittava tehokkaasti. Meidän on tunnustettava se, että 25 nykyisen jäsenvaltion kesken – 25 jäsenvaltiomme oikeusviranomaisten kesken – tällaista luottamusta ei ole tarpeeksi. Keskinäistä luottamusta on lisättävä. Tämän vuoksi ehdotan heti tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön alussa sitä, että eri jäsenvaltioiden välille luodaan keskinäisen arvioinnin järjestelmä. On selvää, että tällaisessa järjestelmässä on kunnioitettava oikeusviranomaisten riippumattomuutta ja siihen on otettava mukaan kansalliset parlamentit ja oikeudelliset hallintoelimet. Tällä tavoin arviointimme perustuu monenlaisiin eri näkemyksiin rikosoikeudenkäytön laadusta kaikissa jäsenvaltioissa.
Toiseksi pidän keskeisenä sitä, että arvioinnin on oltava objektiivista arviointia, ja jotta näin tapahtuu, ehdotan rikosoikeudenkäytön laatuperuskirjan laatimista. Tämä laatuperuskirja olisi luotava tulkitsemalla "oikeutta oikeudenkäyntiin", siten kuin se sisältyy Euroopan ihmisoikeusjulistukseen ja perusoikeuskirjaan, siten, että laatuperuskirja on Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukainen, ja siten, että se perustuu sekä Yhdistyneiden Kansakuntien että Euroopan neuvoston suosituksiin. Tämän laatuperuskirjan on oltava objektiivinen viitekehys, jonka avulla on mahdollista arvioida eri jäsenvaltioiden erilaisia rikosoikeusjärjestelmiä. Tällä tavoin voimme levittää parhaita käytänteitä, harjoittaa esikuva-analysointia ja varmistaa sen, että korkeat laatustandardit koskevat kaikkia Euroopan kansalaisia siitä riippumatta, millä EU:n alueella he asuvat.
Me kaikki tiedämme kuitenkin, että vastavuoroisen tunnustamisen ohella tarvitaan jossain määrin yhdenmukaistamista. Neuvosto on sopinut siitä, mikä on aineellisen rikosoikeuden yhdenmukaistamisessa käytettävä kriteeri, ja mietinnössämme ehdotetaan, että tuemme neuvoston ehdotusta. Neuvosto on kehottanut komissiota mahdollisimman ripeästi valmistelemaan perustuslakisopimuksessa mainittujen rikosten osalta yhdenmukaistamista, jotta perustuslakisopimuksen tullessa voimaan valmisteleva työ on saatettu päätökseen ja neuvosto voi yhdessä parlamentin kanssa nopeasti hyväksyä uudessa perustuslakisopimuksessa asetetut yhdenmukaistamiskriteerit.
Prosessioikeuden osalta katsomme, että meidän on oltava toimissamme valikoivia, mutta kunnianhimoisia. Näin ollen ehdotamme keskeisiksi kohdiksi neljää asiaa: ensinnäkin selvittämistoimiin ja tärkeimpien todisteiden arviointiin liittyvien standardien yhdenmukaistamista – komissio on todennut jo valmistelevansa tätä asiaa. Toiseksi ehdotamme yhdenmukaistamista, joka mahdollistaa tuomioiden täytäntöönpanon, sekä sen varmistamista, että kaikki sovelletut ehkäisevät toimet pannaan täytäntöön. Kolmanneksi ehdotamme vähimmäisoikeuksien takaamista pidätetyille kaikissa jäsenvaltioissa ja lopuksi vielä sitä, että otetaan huomioon sellaisten rikosten uusiminen, joita koskevaa lainsäädäntöä on jo yhdenmukaistettu.
Tässä mietinnössä parlamentti kehottaa neuvostoa ja komissiota nopeuttamaan valmistelutyötään, jotta me kaikki voimme yhteistyötä tekemällä edistää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, jossa Euroopan rikosoikeudenkäytön laatu on korkeampi. 
Brejc, Mihael (PPE-DE ).
    Kiitoksia, arvoisa puhemies. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän poliittisissa asiakirjoissa, esimerkiksi kongressiasiakirjoissa ja muissa puolueemme Euroopan parlamentin valtuuskunnan asiakirjoissa, korostamme kansalaisten ja heidän omaisuutensa turvallisuuden tärkeyttä. Mehän loppujen lopuksi lupasimme tämän äänestäjillemme. Toisaalta olemme huomanneet, että yhä vakavammat rikollisuuden muodot ja terroristi-iskut lisääntyvät.
On täysin selvää, että mikään Euroopan unionin yksittäinen jäsenvaltio ei voi enää yksinään varmistaa omaa turvallisuuttaan. Tarvitaan yhteistyötä ja yhteisiä toimia, ja on tavoiteltava ja edistettävä kaikkia turvallisuuttamme lisääviä toimia. Tässä mielessä ryhmäni antaa tukensa ehdotetulle neuvoston päätökselle rikosrekisteritietojen vaihtamisesta sekä esittelijä di Pietron mietinnölle.
Meistä on kuitenkin jokseenkin yllättävää, että komissio aikoo luoda uuden atk-pohjaisen tietojenvaihtojärjestelmän vasta vuosina 2008–2010. Minulla on sellainen käsitys, että tietojen vaihtaminen on pikemminkin poliittinen kuin tekninen kysymys, sillä jos todellista poliittista tahtoa löytyy, komission on nopeutettava tarkoituksenmukaisen tietoteknisen järjestelmän rakentamista, koska on kaikille selvää, että elämme tiedon aikakautta ja tarkoituksenmukaisen tietoteknisen järjestelmän rakentaminen ei voi olla näin monimutkainen kysymys. Ilmiselvästi esteenä ovat eräät muut painavammat asiat, kuten luottamus tai yksittäisten toimivallan alojen laatu. Tässä asiassa ehdotan komissiolle sitä, että se nopeuttaa tietoteknisen järjestelmän luomista. Kiitoksia. 
Roure (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, Euroopan kansalaisille on kaikkein tärkeintä, että Euroopan unioni pystyy takaamaan heille korkeatasoisen elintason ja turvaamaan heidän oikeutensa. Meidän on tämän vuoksi varmistettava se, että kaikilla Euroopan kansalaisilla on samat oikeudet, yhtäläinen oikeudenkäytön laatu ja samanlainen oikeussuoja siitä riippumatta, missä päin Eurooppaa he asuvat. Tässä mielessä on olennaisen tärkeää parantaa rikos- ja siviiliasioissa tapahtuvaa oikeudellista yhteistyötä. Lisäksi sitä kautta, että Euroopassa vallitsee vapaa liikkuvuus, rikollisverkostot voivat hyötyä Euroopan unionin sisärajojen avautumisesta ja samalla käyttää hyväkseen puutteellista eurooppalaista koordinointia oikeudenkäytön alalla ja välttyä tällä tavalla kiinni jäämiseltä. Tämän vuoksi meidän on heti omaksuttava sellainen järjestelmä, jonka avulla voimme vastata Euroopan oikeudellisen yhteistyön tämänhetkisiin uusiin haasteisiin.
Ryhtyessään vaihtamaan rikosrekisteritietoja eurooppalaiset tuomioistuimet saavat käyttöönsä erityisen järjestelmän, joka mahdollistaa menettelyjen nopeuttamisen, jolloin rikolliset eivät jää rangaistuksetta. Kuten te totesitte, on esimerkiksi mahdollista lopettaa tiedossa olevat pedofilia-tapaukset nopeammin. Tällainen järjestelmä ja tällaiset käytännön toimet on pantava täytäntöön, jotta keskinäinen luottamus Euroopan oikeusjärjestelmiin lisääntyy, mikä on ehdottoman välttämätöntä. Tämän taustalla on se, että nykyinen puutteellinen luottamus estää suuresti nykyisten käytäntöjen vastavuoroista tunnustamista ja asianmukainen tason saavuttamista oikeusjärjestelmien lähentämisessä. Lisäksi yhdyn siihen, mitä esittelijä António Costa totesi vaatiessaan komissiota esittämään ehdotuksia, jotka perustuvat päätösten vastavuoroisen tunnustamisen ja edes jossain määrin toteutettavan yhdenmukaistamisen periaatteille.
Lopuksi haluan vielä ilmaista tyytyväisyyteni ehdotukseen, jossa esitetään oikeudellisen yhteistyön laajentamista koskemaan eräiltä osin myös perheoikeutta, mikä sisältyy vuoden 2005 lainsäädäntöohjelmaan. Toivon lämpimästi, että jatkossakin jatkamme työskentelyä tähän suuntaan. 

Duquesne (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, haluan aluksi onnitella esittelijä Costaa hänen mietinnöstään ja hänen esittämistään erinomaisista ehdotuksista, jotka sivumennen sanoen hyväksyttiin lähestulkoon yksimielisesti kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa.
Mielestäni tässä mietinnössä parlamentti lähettää vahvan viestin komissiolle ja neuvostolle. Mietintö on todiste siitä, että haluamme varmistaa korkealaatuisemman oikeudenkäytön kaikkien Euroopan kansalaisten osalta ja haluaisinpa jopa lisätä, että kaikkien Euroopan unionin alueella oleskelevien henkilöiden osalta, erityisesti rikosoikeudenkäytön laatuperuskirjan ja ehdotetun arviointijärjestelmän ansiosta. Eri jäsenvaltioiden rikosasioissa tekemien päätösten vastavuoroinen tunnustaminen edellyttää sitä, että kaikki valtiot luottavat toistensa oikeusjärjestelmiin. Tämän vuoksi meidän on määriteltävä yhteiset paremmin yhdenmukaistetut perusvaatimukset siten, että samalla säilytetään perusteltu monimuotoisuus, mitä esittelijä Costa on painottanut.
Kyse ei ole kuitenkaan pelkästään menettelyistä. Se, että taataan ja varmistetaan tuomareiden asianmukainen koulutus ja se, että he ovat avarakatseisia, maltillisia, aikaansa seuraavia, tehokkaita, tunnollisia ja kykeneviä käyttämään olemassa olevia keinoja mahdollisimman hyvin, ei ole tietenkään ristiriidassa heille olennaisesti kuuluvan riippumattomuuden kanssa, että heidän on oltava riippumattomia. Oikeusjärjestelmän avoimuutta on lisättävä ja kansalaisten käsityksiä tuomareiden työskentelytavoista parannettava, koska tuomareilta puuttuu toisinaan uskottavuutta ja heihin ei luoteta.
Totean vielä, että meidän on mielestäni ehdottomasti varmistettava suositustemme noudattaminen. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, tarvitsemme toimia, emmekä pelkästään aikomuksia. Tämän vuoksi on tärkeää perustaa seurantakomitea, joka koostuu asiantuntijoista, tuomareista, asianajajista, oikeusjärjestelmän käyttäjistä ja kansallisten parlamenttien edustajista ja jonka tehtävänä on pohtia ja arvioida tapaa, jolla suosituksemme pannaan täytäntöön. Jos pystymme saattamaan nämä suositukset täytäntöön, onnistumme aidosti Euroopan unionin saattamisessa oikeusvaltioksi. Nämä kysymykset ovat olennaisen tärkeitä demokratioidemme toimivuuden, lainkuuliaisuuden ja kansalaisten oikeuksien kunnioittamisen kannalta.
Di Pietron erinomaisesta mietinnöstä totean, että tuen täysin hänen mietintöönsä sisältyvää analyysiä ja ehdotuksia, mutta haluan korostaa sitä, että esitetty ehdotus on vaatimaton ja rajoittuu nykyiseen, vuodelta 1959 peräisin olevaan oikeudelliseen kehykseen, eikä sen vuoksi täytä rikosrekisteritietojen vaihtamiseen liittyviä tarpeita. Mielestäni oli olemassa halu vastata Fourniret'n tapauksen nostattamiin tunteisiin. Kuten komission varapuheenjohtaja Frattini totesi, odotamme malttamattomina yleisempiä ehdotuksia, joita tarvitaan ehdottomasti pyrittäessä torjumaan tehokkaammin terrorismia, vakavaa rikollisuutta ja yleensä rikollisuutta. Se pieni askel, jonka olemme ottaneet, ei vapauta meitä siitä, että meidän on päästävä nopeasti pidemmälle. 
Buitenweg (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, tänä iltana keskustelemme jälleen taikasanasta "vastavuoroinen tunnustaminen". Tämä vastavuoroinen tunnustaminen nähdään eurooppalaisen oikeudellisen yhteistyön kulmakivenä. Tämä edellyttää tietenkin sitä, että jäsenvaltiot tekevät tehokkaasti yhteistyötä, pystyvät katsomaan omien rajojensa ulkopuolelle, ovat tietoisia siitä, kuinka asiat hoidetaan muualla, ja sopivat lisäksi esimerkiksi rikosprosessioikeudelle asetettavista perusvaatimuksista sekä ennen kaikkea kehittävät keskinäistä luottamustaan ja niitä syitä, joiden perusteella ne voivat luottaa toisiinsa. Esittelijä Costan ehdotus on erityisen tärkeä kehitettäessä luottamusta oikeudenkäytön tehokkuuteen ja järkevään hallinnointiin, kun taas esittelijä Di Pietron mietinnössä pääpaino on yhteistyön parantamisessa tietojen osalta. Ryhmäni tukee täysin kumpaakin mietintöä, ja haluan kiittää teitä lämpimästi kaikesta siitä työstä, jotka olette tehneet näiden mietintöjen saralla, sekä hyvästä yhteistyöstä, mutta tarvitaan enemmän kuin nämä pienet edistysaskeleet. Paljon uusia ehdotuksia on vireillä, ja ne ovat kaikki pieniä edistysaskeleita, ainakin paperilla, sillä kokemukseni mukaan jarrua painavat hyvin usein jäsenvaltiot. Niille ajatus vastavuoroisesta tunnustamisesta näyttää olevan pääasiassa keino muutosten jättämiselle tekemättä kansallisella tasolla. Meillä kaikilla on taipumus olla kiinnostuneita ainoastaan omasta alueestamme ja antaa muiden mukautua niihin päätöksiin, joita tältä osin tehdään. Voin kertoa teille, että ryhmäni ei kavahda katseen suuntaamista kauemmaksi, vaikka meitä askarruttaakin hieman näiden uusien sääntöjen suuri määrä, koska näin suuri määrä vaikuttaa usein avoimuuteen, kansalaisten oikeussuojaan heidän joutuessaan jatkuvasti mukautumaan muutoksiin ja lisäksi selkeyteen, johon täällä pyrimme. Sanottakoon se, että ryhmäni kannattaa Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista, eurooppalaista rikoslainsäädäntöä, Euroopan laajuisia oikeuksia epäillyille ja uhreille, tietojen vaihtamista ja ennen kaikkea merkittäviä investointeja kaikkien poliisi- ja oikeusviranomaisten perusteelliseen kouluttamiseen eurooppalaisen yhteistyön osalta. Tosiasia on, että viime kädessä nämä asiat on pantava täytäntöön pikemminkin suorittavalla tasolla kuin meidän tasollamme. Toivon, että me kaikki voimme yhdistää voimamme ja panostaa voimakkaasti – myös rahallisesti – sen varmistamiseen, että kaikki ovat asiasta hyvin perillä. 
Krarup (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, kummatkin mietinnöt kuvastavat tunnettua tavoitetta laajentaa EU:n toimielinten toimivaltaa sekä jäsenvaltioiden että näin ollen viime kädessä demokratian kustannuksella.
Di Pietron mietinnöstä totean vain, että siinä käsitellään asiaa, joka kuuluu Eurooppa-neuvoston, eikä EU:n toimivaltaan.
Costan mietintö on täynnä kauniilta kuulostavaa idealismia, mutta ihanteita ja hyviä aikomuksia latistaa valitettava yleinen todellisuuspohjan puuttuminen. Ensimmäiseksi haluan ottaa esiin sen, että monissa jäsenvaltioissa rikosoikeudellisten menettelyjen ja vankilajärjestelmien alalla tapahtuu paljon vakavia perusihmisoikeuksien loukkauksia. Eikö olisi parempi kohentaa todellisuutta, eikä rakentaa pilvilinnoja? Mietinnön ainoana tavoitteena on lisätä keskinäistä luottamusta periaatteeseen muiden jäsenvaltioiden oikeudellisten päätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta. Kyllä, mutta entä siinä tapauksessa, että puolalainen, kreikkalainen tai italialainen tuomari, syyttäjä tai vankilaviranomainen ei ole luottamuksen arvoinen? Tärkeintä on varmasti se, mitä käytännössä tapahtuu. Mietinnön toisena tavoitteena on pakottaa jäsenvaltiot rankaisemaan tietyistä toimista perustuslain III-271 artiklan mukaisesti. Jos olisi otettu todellisuus huomioon ja jos kriminologian asiantuntijoilta olisi kysytty, vastaus olisi ollut selvä. Tässä asiassa on pahimmillaan kyse barbaarisuudesta ja parhaimmillaan mielivaltaisuudesta. 
Borghezio (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme keskustelleet oikeudenkäytön laadusta ja olemme käsitelleet mietintöä, joka näyttää perustuvan pyrkimykseen ottaa ennakolta huomioon perussopimuksen määräykset ja erityisesti III-271 artikla, joka koskee erityisen vakavien rikosten, kuten terrorismiin liittyvien rikosten arviointia.
On siten aiheellista kysyä, emmekö mene liian pitkälle nähdessämme näin optimistisessa valossa oikeudenkäytön laadun ja oikeuslaitosta koskevan vastavuoroisen tunnustamisen. Itse asiassa juuri terrorismin kaltaisen arkaluonteisen aiheen alalla tapahtuu hyvin vakavia asioita, esimerkkinä päätös nro 2849104, jonka on tehnyt oikeustapausten alustavasta käsittelystä vastaava milanolainen tuomari Forleo terrorismin alalta. Päätöksessä, joka koskee eräiden terrorismista syytettyjen henkilöiden (joiden nimet on mainittu sekä Yhdistyneiden Kansakuntien että Euroopan unionin luetteloissa) toimia, esitellään tuomarin itsensä kehittämä kummallinen jako terroristeihin ja sisseihin. Kyseinen tuomari kirjoittaa nimenomaan, että "väkivaltaista toimintaa tai sissitoimintaa, vaikka sitä harjoittaisivatkin muut aseelliset joukot kuin tavanomaiset joukot, ei voida käsitellä tuomioistuimissa edes kansainvälisen oikeuden nojalla, jos kansainvälistä humanitaarista oikeutta ei ole rikottu".
Yhteisölle on säädetty terrorismia koskevaa lainsäädäntöä, jolta on viety merkitys. Olemme saaneet huomata, että Euroopan omaksuma terrorismin torjuntaa koskeva siviilisitoumus on petetty jopa tässä istuntosalissa. Kyseessä on hyvin vakava asia, ja katson velvollisuudekseni tuoda tämän julki. 
Libicki (UEN ).
      Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kun uusissa jäsenvaltioissa, muun muassa kotimaassani Puolassa, käytiin keskusteluja liittymisestä Euroopan unioniin, seikat, joita pidimme kaikkein keskeisimpinä, eivät olleet pelkästään taloudellinen kasvu ja kansallinen turvallisuus, vaan myös henkilökohtainen turvallisuus. Tämän asian tekee vielä tärkeämmäksi se, että rikollisuus lisääntyy kaikkialla Euroopassa ja valitettavasti myös uusissa jäsenvaltioissa, ja on ryhdyttävä tehokkaisiin toimenpiteisiin tämän jatkuvan kasvun pysäyttämiseksi. On syntynyt paljon uudentyyppisiä rikollisuuden muotoja, esimerkkinä hyvin tiedostettu Internet-rikollisuus, ja kaikki nämä suuntaukset tarkoittavat sitä, että tarvitaan uusia säännöksiä. Tämä tarkoittaa myös sitä, että tarvitaan yhdenmukaistamista, ja tämän vuoksi kannatamme sekä Di Pietron rikosrekisteritietojen vaihtamista koskevaa mietintöä että Costan Euroopan unionin rikosoikeudenkäytön laatua koskevaa mietintöä.
Ei pidä kuitenkaan unohtaa sitä, että rikoslainsäädännön tai ylipäänsä minkään muunkaan lainsäädännön yhdenmukaistaminen ei saa tarkoittaa pelkästään tasapäistämistä tai erojen poistamista kansallisten perinteiden, tapojen ja tarpeiden vahingoksi. Viimeksi mainittu on se perusta, jonka varaan kansallinen lainsäädäntö rakentuu, ja jos yhdenmukaistaminen toteutetaan liian mekaanisesti, paikalliset perinteet saattavat kärsiä. Tärkeintä on, että maiden ei tarvitse saattaa lainsäädäntöään niiden maiden lakien ja tapojen mukaiseksi, joissa rikollisia kohdellaan erityisen lempeästi ja joissa nämä muuttuvat vähitellen uhreiksi samalla, kun varsinaiset uhrit unohdetaan, ja joissa rikolliset voivat odottaa saavansa enemmän suojelua kuin uhrit.
Tämä liittyy erityisesti siihen kysymykseen, olisiko pidätetyille taattava oikeus psykiatriseen tutkimukseen, jossa psykiatrin tehtävänä on heti arvioida pidätetyn käyttäytymistä ja mahdollisesti vapauttaa hänet syytteestä. Oikeudenkäynnin myöhemmässä vaiheessa tämä voi olla tarkoituksenmukaista, mutta sen ei tarvitse tapahtua aivan alussa. Lopputuloksena ei saa olla se, että rikollisilla on enemmän oikeuksia kuin uhreilla, vaikka tällainen on valitettavasti yhä tavallisempaa nykyisessä lainsäädännössä ja oikeuskäytännöissä. On mahdotonta hyväksyä sitä, että uhri katsotaan henkilöksi, joka on peruuttamattomasti uhri, ja samalla rikollinen nähdään eräänlaisena uudenlaisena uhrina, joka on pelastettava, sillä tämä ei yksinkertaisesti ole totta. Rikollisen olisi aina pysyttävä rikollisena ja uhrin uhrina.
Rikosrekisteritietojen vaihtaminen on toinen harkitsemisen arvoinen asia. Ei pidä unohtaa sitä, että se aika, jonka jälkeen rikostuomiot katsotaan suoritetuiksi, vaihtelee eri jäsenvaltioissa, ja olisi ryhdyttävä toimiin sellaisten tilanteiden välttämiseksi, joissa yhdessä maassa katsotaan, että henkilön rikostuomio on sovittamatta, ja toisessa jäsenvaltioissa näin ei enää ole.
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia. Olen lopettanut, eikä teidän tarvitse käyttää nuijaanne. 
Claeys (NI ).
    Arvoisa puhemies, komissio toteaa ehdotuksensa perusteluissa, että viimeaikaiset murheelliset pedofiliatapaukset ovat paljastaneet suuria puutteita jäsenvaltioiden välisessä rikostuomioita koskevassa tietojen vaihdossa. Komission varapuheenjohtaja Frattini mainitsi äsken Fourniret'n tapauksen. Ranskalainen pedofiili, joka oli saanut rikostuomion omassa maassaan, saattoi jatkaa puuhiaan vapaasti Belgiassa, koska Ranskan viranomaiset eivät olleet katsoneet tarpeelliseksi tiedottaa tästä henkilöstä asianomaisille viranomaisille. Nyt keskusteltavana oleva ehdotus olisi pitänyt laatia jo kauan aikaa sitten. Loppujen lopuksihan kyseessä on jo vuonna 1959 keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa tehdyn yleissopimuksen jatko. Ehdotus on kaiken lisäksi riittämätön, eikä siinä esitetä vastausta moneenkaan ongelmaan. Jäsenvaltioiden on päivitettävä rikosrekisterinsä ja nopeutettava tietojen saatavuutta. Niiden on lisäksi toimitettava muiden jäsenvaltioiden pyytämät tiedot nopeammin ja käytettävä tähän vakiolomakkeita. Nämä toimenpiteet ovat oikeansuuntaisia, mutta tämä on tietenkin vain alkusoittoa sille, että otetaan käyttöön kattava automaattinen tietovaihtojärjestelmä. Komission on luotava tämä järjestelmä mahdollisimman pikaisesti varsinkin, kun se on ilmoittanut, että järjestelmää ei oteta käyttöön moneen vuoteen, mikä on sinänsä huono enne. Oikeudellisia vaikutuksia on tietenkin erittäin paljon, ja niistä on keskusteltava perusteellisesti. Kun parlamenttimme on äänestänyt tästä ehdotuksesta, emme saa missään nimessä antaa sellaista vaikutelmaa, että tietojen vaihtamiseen liittyvät ongelmat olisi tällä ratkaistu. Komissio on näyttänyt esimerkkiä siitä, että asia ei selvästikään ole näin. Jäsenvaltioiden ei tarvitse toimittaa tietoja sille valtiolle, jossa tuomitut asuvat, jos tämä valtio on muu kuin se valtio, jonka kansalaisia he ovat. Näiden toimien vuoksi äsken mainitsemani Fourniret pääsisi toisin sanoen jälleen kerran pujahtamaan verkon lävitse. 
Kudrycka (PPE-DE ).
      Arvoisa puhemies, sekä Tampereen ohjelmassa että myöhemmässä Haagin ohjelmassa mainitaan rikostuomioiden vastavuoroinen tunnustaminen Euroopan unionin yhtenä rikosoikeudellisena tavoitteena. Tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää vastavuoroiseen tunnustamiseen perustuvaa tehokasta oikeudellista yhteistyötä, koska tällaisen yhteistyön puuttuminen voi johtaa siihen, että rikolliset piileskelevät muissa maissa vältelläkseen vastuuta tekemistään rikoksista. Tämä vuorostaan johtaa siihen, että yhä useampi ajattelee rangaistuksen olevan vältettävissä, mikä taas johtaa rikollisuuden lisääntymiseen Euroopassa. Tämän vuoksi poliittinen ryhmäni tukee Costan mietintöä, johon sisältyy Euroopan komissiolle osoitettuja rikosoikeudellisen laatuperuskirjan laatimiseen liittyviä suosituksia, koska niitä perusoikeuksia, jotka ehdotetussa peruskirjassa myönnetään vastaajille, uhreille ja puolustusasianajajille, voidaan samalla pitää oikeudenkäytön laatua koskevan keskinäisen arvioinnin kriteereinä. Vaikka tällaiselle arvioinnille ei ole varsinaista oikeusperustaa ennen perustuslakisopimuksen voimaantuloa, katson, että yleinen oikeusperusta on löydettävissä jo Maastrichtin sopimuksesta. Mielestäni olisi näin ollen suotavaa, että Euroopan komissio noudattaisi mietinnön suosituksia ja alkaisi heti pohtia näiden arviointien toteuttamiseen käytettäviä kriteerejä ja menetelmiä. Tätä tehtävää mutkistaa se, että on otettava huomioon oikeusjärjestelmien erilaisuus ja se, että eri jäsenvaltioissa on omaksuttu vaihtelevia lainkäyttöjärjestelmiä, jotka perustuvat erilaisiin oikeudellisiin perinteisiin ja kulttuureihin. Menetelmillä, joilla nämä arvioinnit suoritetaan, olisi myös pystyttävä tekemään uskottavia ratkaisuja, jotka perustuvat luotettaviin analyyseihin. Mainittakoon vielä se, että oikeudenkäytön vastavuoroista arviointia olisi tuettava myös muilla toimilla, esimerkkinä toimet, joilla ei pelkästään varmisteta oikeuslaitoksen riippumattomuuden toteutuminen suhteessa politiikkaan, vaan joilla myös lisätään tätä riippumattomuutta. Kiitoksia. 
Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan rikosoikeudenkäytön on oltava riippumatonta, mutta sitä on voitava arvioida ja tutkia. Euroopan kansalaisten on voitava luottaa rikosoikeudelliseen järjestelmään, heidän on voitava luottaa siihen, että heidän perusoikeuksiaan kunnioitetaan, heidän on voitava luottaa kaikkien Euroopan unionin tuomioistuinten avoimuuteen ja laatuun.
Äsken kotimaassani Kreikassa paljastui hyvin ikäviä asioita eli lahjontaa ja korruptiota oikeudellisen järjestelmän sisällä. Nämä paljastukset ovat ravistelleet ankarasti Kreikan kansalaisten luottamusta omaan oikeusjärjestelmäänsä. Vaikka Kreikan oikeuslaitos saattaa parhaillaan asioitaan kuntoon, se ei riitä. Kuten muut Euroopan maat, joiden oikeusjärjestelmistä on paljastunut vastaavanlaista korruptiota, tietävät, tämä on tavattoman vaikeaa. Näin ollen meitä kehotetaan hakemaan tukea Euroopalta. Kuinka Eurooppa voi tukea? Arvioimalla erityismenettelyjä ja parhaita käytänteitä. Mikä onkaan ongelma? Jokainen, joka kiistää tämän arvioinnin tärkeyden, on meitä vastaan. Vaikka jäsenvaltio olisikin sitä mieltä, että sen rikosoikeudellinen järjestelmä on niin erinomainen, ettei sillä ole mitään opittavaa muilta, sen olisi edes autettava muita saamaan siltä oppia, ja koska tuomarit ovat itse mukana laatukartassa, tässä ehdotuksessa heidän riippumattomuutensa ei ole ongelma. 
Drčar Murko (ALDE ).
    Kiitoksia. Kun otetaan huomioon se, miten valtava määrä määräyksiä sisältyy Euroopan perustuslakisopimukseen rikosoikeutta, aineellista oikeutta ja prosessioikeutta koskevien kansallisten lainsäädäntöjen lähentämisen osalta, voimme päätyä siihen, että suunnitelma yhtenäisestä rikosoikeudellisesta alueesta saa yhä selkeämmän hahmon. Tämän alueen kirjaaminen perustuslakisopimukseen on vuonna 1990 alkaneen lainsäädännöllisen kehityksen tulos, eikä kehityksen alkupiste, ja lähtökohtana on erityisesti keskinäisen luottamuksen periaate. Kun otetaan huomioon erilaiset perustuslailliset järjestykset ja erilaiset rikosoikeudelliset perinteet, tämän luottamuksen on perustuttava tarkkoihin, vertailukelpoisiin vähimmäisperusteisiin.
Tuemme tätä suuntausta, mutta parlamentin jäsenten velvollisuutena on myös seurata tarkasti menetelmiä, joilla lainsäädäntöjä yhtenäistetään, erityisesti siltä osin, että on kiireellisesti vahvistettava perusihmisoikeuksien suojaa. Jos emme kiinnitä huomiota näiden kahden seikan saattamiseen tasapainoon, rikoslainsäädäntö saatetaan kyllä yhtenäistää tehokkaasti, mutta sitä ei välttämättä legitimoida demokraattisesti. Rikoslainsäädäntö on myös demokratian laadun tunnusmerkki. Kiitoksia. 
Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, minulla ei ole mitään sitä vastaan, että jäsenvaltiot vaihtavat tietoja rikostuomioista siinä määrin kuin se on järkevää, mutta ainoastaan poliittisesti sokealta henkilöltä voi jäädä huomaamatta se, että Costan mietinnössä esitetyt ehdotukset ovat osa Euroopan maiden rikosoikeudellisissa järjestelmissä käynnissä olevaa harmonisointiprosessia. Tällä ennakoidaan tietysti EU:n perustuslakia, jossa harmonisoinnille on annettu merkittävä tehtävä.
Minä kuulun niihin, jotka vastustavat Manner-Euroopan mallin mukaista rikosoikeudellista järjestelmää. Tällaisella mallilla kajottaisiin olennaisesti ainutlaatuisen ja historiallisen brittiläisen common law -järjestelmän perustaan, johon kuuluvat valamiehistöön perustuva oikeudenkäynti, habeas corpus ja tuomareiden osallistumattomuus tutkintamenettelyyn.
Costan mietintö on kaikista hienoista sanankäänteistään huolimatta osa harmonisointiprosessia, jonka tarkoituksena on luoda yhtenäinen rikosoikeudellinen järjestelmä. Tämä ei mielestäni palvele Britannian kansakunnan etuja, ja tämän vuoksi aion äänestää mietintöä vastaan. 
Wieland (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, joskus tilanne on se, että komissio, neuvosto tai parlamentti – tai kaksi näistä toimielimistä tai kaikki kolme toimielintä – ovat monta askelta edellä kansalaisia tai jotakin tiettyä ryhmää. Näissä tapauksissa toimimme liian hätäisesti ja liian kunnianhimoisesti ja joudumme sen jälkeen kannattelemaan niitä, jotka uupuvat. Tänä iltana keskusteltavanamme on kysymys, josta me kaikki kannamme vastuuta, koska olennaisen tärkeitä ovat saavuttamamme tulokset tai pikemminkin ne tulokset, joita emme saavuta. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, kyse ei ole siitä, että pyrkisimme pelkästään pysymään ajan tasalla nykyrikollisuuden todellisuuteen nähden, koska jo monien vuosien ajan järjestäytynyt rikollisuus ei ole enää ollut ainoa rajat ylittävä rikollisuuden muoto, vaan joudumme ponnistelemaan myös pysyäksemme ajan tasalla yksittäiseen rikollisuuteen nähden.
Kummassakin tapauksessa vaikeuksia tuottaa myös se, että kansalaiset saavat sen, mitä he haluavat. Kansalaisilla on oikeus – ja myös poliittinen tahto on olemassa – siihen, että nykyisen vuosisadan rikollisuutta ei torjuta 1900-luvun menetelmillä. Valitettavasti vaikuttaa aika ajoin siltä, että tietoja pyydetään sähkeitse ja niitä toimitetaan sähkeitse, ja tämän vuoksi tietojen kulkua pitäisi parantaa. Monista julki tuoduista peloista huolimatta tämä ei tarkoita missään mielessä tietosuojan tason heikkenemistä. Loppujen lopuksi tieto, joka liittyy tietyntyyppisiin Kehlissä tapahtuneisiin erityisrikollisuuden muotoihin, on yhtä tärkeää Offenburgissa kuin Strasbourgissa. Painopisteenämme tällaisten tietojen vaihtamisessa on kansalaisten oikeus suojeluun, eikä rikollisten oikeus yksityisyyteen.
Tässä asiassa kyse ei ole myöskään jäsenvaltioiden välisestä luottamuksesta, vaan yksinkertaisesti siitä, luottavatko kansalaiset Eurooppaan, sekä siitä, missä määrin he luottavat siihen, että me hoidamme tätä asiaa hyvin. Jos asiassa halutaan päätyä johonkin, meidän on kysyttävä johtavan saksalaisen sanomalehden tavoin, haluavatko kansalaiset yhtenäistä rikoslainsäädäntöä, ja vastaus tähän kysymykseen on myöntävä.
Tästä mietinnöstä on tehtävä se johtopäätös, että kaikkien täytyy ilmoittaa selkeästi, haluavatko he sitä, että todellisia parannuksia tehdään vai ei, eikä ohjelmistoihin liittyviä ongelmia saa missään tapauksessa esittää todellisina ongelmina. 
Fava (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja Frattini, hyvät kollegat, en halua lisätä mitään Di Pietron ja Costan mietintöihin, joita tuen täysin. Haluan sen sijaan pohtia sitä ristiriitaa, jota meidän kuuluu tänä iltana käsitellä.
Jokainen tietää, että ainoastaan oikeudellista yhteistyötä vahvistamalla voidaan tehostaa merkittävästi terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa, ja tämä edellyttää tuomioiden vastavuoroista tunnustamista, tietojen vaihtamista ja menettelyllisten oikeussuojakeinojen yhdenmukaistamista. Tiedämme kuitenkin, että monet jäsenvaltiot tekevät kaikkensa hankaloittaakseen kaikin mahdollisin tavoin tätä oikeudellista yhteistyötä. Mielestämme teidän tehtävänänne on näin ollen se, että pidätte puolenne neuvostoa vastaan huolehtien siitä, että kaikki Euroopan toimielimet pyrkivät lujasti tähän tavoitteeseen.
Tarvitaan enemmän poliittista tahtoa, jotta pystymme toteuttamaan perustuslakisopimuksen sisällön ja määräykset, joiden emme halua jäävän toteutumatta. Arvoisa varapuheenjohtaja Frattini, juuri kuulemisen ja oikeudellisen yhteistyön nimissä kehotamme teitä ryhtymään kunnioittaviin, mutta tiukkoihin toimiin Italian parlamentin ja Italian hallituksen osalta osittain siksi, että te olitte ennen ministerinä tässä hallituksessa. Italia on ainoa maa, joka ei ole pannut täytäntöön eurooppalaista pidätysmääräystä. Se, mitä aiemmin saatettiin pitää vakavana asiana, on tällä hetkellä varmaan teidänkin mielestänne kerrassaan uskomaton asia. 
Ek (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa kyse on uskosta ja luottamuksesta. Jokaisen jäsenvaltion jokaisessa vankilassa ja tutkintavankilassa on kuitenkin ihmisiä, joiden mielestä heidän oikeudenkäyntinsä ei ole ollut oikeudenmukainen heidän puutteellisen kielitaitonsa vuoksi tai koska todisteita ei ole arvioitu asianmukaisesti tai siksi, että heitä ovat kohdelleet raa'asti poliisit tai heitä on kohdeltu raa'asti tutkintavankeudessa. Näin tapahtuu siitä huolimatta, että sovellamme niitä sääntöjä, jotka on annettu ihmisoikeuksia ja perusvapauksia suojaavan Euroopan yleissopimuksen 6 ja 13 artiklassa, ja ehkäpä ennen kaikkea yhteisön lainsäädäntöön sisältyvistä säännöistä huolimatta.
Jos halutaan, että kansalaiset uskaltavat käyttää neljää vapauttaan, on luotava säännöt, joilla säännellään myös ihmisten, eikä pelkästään tavaroiden ja pääomien turvaa. Nykyisten sääntöjen mukaan kaikki kansalliset oikeussuojakeinot on käytettävä, jotta kansalaiset voivat vaatia oikeuksiaan. Tuomioistuin voi pyytää oikeudenkäynnin aikana neuvoa-antavaa lausuntoa, mutta yksityishenkilö ei voi. Näin ollen on tehtävä mahdolliseksi myös se, että yksityishenkilö voi esittää henkilökohtaisen lausuntopyynnön tai vaatia erityistä edustajaa, jolloin yksityishenkilöillä on samat oikeudet kuin tuomioistuimilla. Vasta tällöin voimme puhua uskosta ja luottamuksesta. 
Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja Frattini, hyvät kollegat, meidän on ponnisteltava yhdessä pyrkiessämme parantamaan oikeudenkäytön laadun ja tehokkuuden perusteita. Emme saa unohtaa sitä, että eurooppalaisissa teemoissamme peruslähtökohtana on oltava oikeusjärjestelmän riippumattomuus ja kansalaisten perusoikeuksien suojaaminen sekä asiallisesti että menettelyllisesti. Jotta asia ei jää epäselväksi – totean tämän mielihyvin jälleen kerran – haluan onnitella esittelijä Costaa hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa todetaan, että Euroopan kansalaisille on taattava oikeus oikeussuojaan sekä unionin taholta siten, että tämä varmistaa Euroopan kansalaisille yhtäläisen kohtelun missä tahansa jäsenvaltiossa, että jäsenvaltioiden taholta niille kuuluvan toimivallan puitteissa siten, että jäsenvaltiot varmistavat sen, että erilaisten oikeusjärjestelmien erot eivät estä korkeatasoisen oikeudenkäytön ja suojan saavuttamista vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että keskinäistä luottamusta on vahvistettava, jotta oikeudelliset päätökset voidaan tunnustaa vastavuoroisesti, millä voidaan myötävaikuttaa siihen, että vähitellen syntyy eurooppalainen oikeudellinen kulttuuri. Kannatan ajatusta siitä, että laaditaan Euroopan rikosoikeudenkäytön laatuperuskirja, joka on perustana arvioitaessa sitä, kuinka hyvin unionin oikeusjärjestelmät toimivat. Kannatan myös ajatusta siitä, että luodaan objektiivinen ja puolueeton järjestelmä, jolla arvioidaan keskinäisesti oikeudenkäytön laatua ja joka perustuu vertailukelpoisiin tilastotietoihin ja jota aletaan toteuttaa mahdollisimman pian käytännössä ja jonka toimintaan otetaan mukaan sekä Euroopan parlamentti että kansalliset parlamentit.
Haluan lisäksi kiittää esittelijä Di Pietroa hänen työstään ja hänen esittämistään ehdotuksista, jotka koskevat määräaikojen lyhentämistä ja edellytyksiä henkilötietojen käyttämiselle. Nykyinen rikosrekisteritietojen vaihtamista koskeva järjestelmä ei toisin sanoen ole tehokas. On olennaisen tärkeää, että jäsenvaltioiden välille luodaan atk-pohjainen järjestelmä tietojen vaihtamiseksi, jolloin tällainen tieto on nopeasti saatavilla kaikkialla EU:n alueella, ja suhtaudun myönteisesti varapuheenjohtaja Frattinin uusiin ajatuksiin tässä asiassa. 
Moraes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä mietintö, koska siinä painotetaan kahta keskeistä alaa, joita emme ole aiemmin tarpeeksi korostaneet. Esittelijä António Costa on ottanut tärkeän askeleen tähdentäessään sitä, että keskeistä ei ole pelkästään vastavuoroinen tunnustaminen, vaan oikeudenkäytön laatu. Sen joka suhtautuu parlamentissamme asiaan epäilevästi, olisi syytä tutustua "Kööpenhaminan kriteereihin". Euroopan unioniin liittyessään monissa uusissa jäsenvaltioissa olennaista oli oikeudenkäytön laatu ja parannusten tarpeellisuus.
Myöskään yksikään 15 aiemmasta jäsenvaltiosta ei saa kuvitella, että niillä on kaikki tehty oikein ja niiden oikeudenkäyttö on huippuluokkaa. Katsotaanpa vaikka kuinka me kohtelemme vähemmistöjä ja haavoittuvassa asemassa olevia henkilöitä. Nämä kysymykset ovat tämän asian koetinkiviä.
Jäsenvaltioiden ei pidä kavahtaa Euroopan rikosoikeudellista laatuperuskirjaa. Niiden on suhtauduttava siihen suopeasti, koska tämä on yksi niistä Euroopan unionin yhteistyöaloista, jotka ovat kaikkein näkyvimpiä ja joita kansalaisemme arvostavat. Kansalaiset seuraavat asiaa tiedotusvälineistä ja he haluavat Euroopan tasoisia ratkaisuja ja he haluavat tuntea olevansa turvassa Euroopan unionissa, jonka oikeudenkäyttö on nopeaa ja suojelee viattomia
Varvitsiotis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän ainoastaan muutamia ajatuksia, jotka koskevat Di Pietron mietintöä, jota kannatan täysin.
Esittelijän mietintöön sisältyy myönteisiä seikkoja, koska siinä täsmennetään määräaikoja ja toisaalta tähdennetään sitä, että menettelyä on kiireellisissä tapauksissa nopeutettava 48 tuntiin.
Komission varapuheenjohtajan olisi kuitenkin kiinnitettävä huomiota siihen, että ne kysymykset, joita käsitellään sekä Di Pietron että Costan mietinnöissä, voivat olla askel oikeaan suuntaan, mutta niitä ei voida pitää mitenkään rohkeina askelina.
Minun mielestäni esimerkiksi sitä, että rikostuomioiden alalla sovelletaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta, on pidettävä välittömänä prioriteettina. Lisäksi käsitteet "rikostuomio" ja "rikosrekisteri" on määriteltävä selkeästi ja käsitteet "rikos" ja "rangaistus" yhdenmukaistettava.
Olen vilpittömästi sitä mieltä, että Euroopan unionin yhdentyminen ei voi toteutua, jos emme pyri nopeasti yhtenäistämään oikeudenkäyttöön liittyviä sääntöjä. Komission jäsenen tämänpäiväinen puheenvuoro ei kuitenkaan vakuuttanut minua siitä, että komissio aikoo edetä tähän suuntaan kovin nopeasti, ja tämä on ikävää. 
Cederschiöld (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, yhteinen oikeudellinen alue perustuu vastavuoroiseen tunnustamiseen. Tunnustaessamme toistemme tuomiot meidän on voitava luottaa oikeusjärjestelmien laatuun, yhdenvertaiseen kohteluun, tehokkaisiin ja asianmukaisiin menettelyihin ja siihen, että oikeudenkäynnit ovat oikeudenmukaisia ja sellaisia, että niitä avustavat asianajajat ja tulkkaus järjestetään tarvittaessa. Kilpailkaamme siinä, että nostamme oikeudenkäytön laatua. Arvoisa Antonio Costa, kiitos rakentavasta mietinnöstä.
Seuraavaksi käsittelen hankalampaa alaa eli tietojen vaihtamista. Antonio Di Pietro on parantanut ehdotustaan, mutta haluaisin korostaa kolmea seikkaa. Ensimmäinen on se, että ennen kuin tietoja vaihdetaan, tietosuojan on oltava rikollisuuden torjunnassa samaa tasoa kuin sisämarkkina-asioissa. Toiseksi Euroopan tietosuojavaltuutetun on annettava hankalissa tapauksissa lausunto. Kolmanneksi sen lisäksi, että jäsenvaltioille on tiedotettava tietojen käytöstä, myös yksilöille on tiedotettava annetuista tiedoista.
Tätä kysymystä hoitaa komission varapuheenjohtaja, jonka tiedän kuuntelevan ja ymmärtävän näitä asioita. Toivon, että komission varapuheenjohtaja Frattini ottaa jatkossa huomioon nämä kolme seikkaa tietosuojan lisäämiseksi, jotta meillä olisi rikollisuuden torjuntaan liittyvissä asioissa yhtä korkea tietosuoja kuin tällä hetkellä sisämarkkina-asioissa jo on. Tältä osin odotan paljon komission varapuheenjohtajan Frattinin tulevilta saavutuksilta. Haluan kiittää häntä hänen tietojen tallentamisen alalla jo tekemistään ponnisteluista, jotka osoittautuvat mielestäni varmasti hyödyllisiksi tietojen vaihtamisen alalla. 
Esteves (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, rikosoikeudenkäytön laatu ja rikoslainsäädännön yhdenmukaistaminen ovat keskeisiä teemoja EU:n globaalin oikeudenkäytön hankkeessa. Rikosoikeudenkäyttö on kaikkein kiistanalaisin ihmisoikeuksien alue, mikä johtuu sen vastavuoroisesta luonteesta, ristiriidoista ja siitä, että se perustuu olennaisen ihmisarvon periaatteeseen. Rikosoikeudenkäyttö osuu näin ollen eurooppalaisen poliittisen kulttuurin moraaliseen ytimeen. On näin ollen kiireellistä, että harjoitamme aktiivista politiikkaa, jonka tarkoituksena on lisätä rikosoikeudenkäytön laatua ja yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä.
Se, että annetaan Euroopan perustuslaki, johon sisältyy sitova perusoikeuskirja ja joka muodostaa sellaisen arvojärjestelmän, jolle on ominaista yhtenäisyys ja yhdentyminen, edellyttää korkeatasoista oikeudenkäyttöä ja rikoslainsäädännön yhdenmukaistamista. Rikosoikeudessa on itse asiassa kyse aineellisesta perustuslaillisesta oikeudesta, ja siinä kiteytyvät kaikki perusluonteiset perustuslailliset arvot. Tämän alan jättäminen yhdenmukaistamisen ulkopuolelle tarkoittaa kansalaisten yhdenvertaisuuden periaatteen noudattamatta jättämistä ja laajemmin perustuslain noudattamatta jättämistä. Rikosoikeudellista järjestelmää ei saa näin ollen yhdenmukaistaa puolinaisesti, eikä tämä yhdenmukaistaminen saa jäädä pelkästään perustaksi tuomioiden vastavuoroiselle tunnustamiselle, vaan sen on oltava päämääränä sinänsä. Yhteisellä politiikalla ei voida vaarantaa jäsenvaltioiden päätösvaltaa tällä alalla juuri sen vuoksi, että kyseessä on yhteinen politiikka.
Euroopan perustuslakiin sisältyvä arvojärjestelmä tarkoittaa myös sitä, että lainsäädännön yhdenmukaistamisen on koskettava rikosoikeudellista järjestelmää kauttaaltaan. Yhdenmukaistamisessa ei saa ottaa huomioon ainoastaan oikeudenkäyntien ja tuomioiden täytäntöönpanon pääkohtia, vaan se olisi ulotettava koskemaan aineellisia sääntöjä, politiikkaa, jolla rikokset määritellään, ja tuomioiden antamisen perusteita. Turvallisuus ei saa olla ainoa huolenaihe, vaan huolenaiheena on oltava myös rikosoikeudenkäytön inhimillistäminen.
Jos Eurooppa ei toteuta tätä järjestelmää, sen perustuslakiin kirjattu oikeudenkäyttö jää Kafkan satiirista kielikuvaa lainaten avointen ovien järjestelmäksi ilman, että kukaan voi näistä ovista kulkea. 
Frattini,
   . – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijöitä ja puheenvuoron käyttäneitä jäseniä. Kiitän heitä siitäkin, että he ovat kehottaneet komissiota ryhtymään toimiin ja nopeasti. En yritä antaa täydellisiä vastauksia, koska on selvää, että minulla ei ole aikaa sellaisiin, mutta esitän joitakin tietoja, joista voi olla parlamentille hyötyä.
Huhtikuun loppuun mennessä komissio esittää tiedonannon vastavuoroisesta tunnustamisesta ja keskinäisen luottamuksen periaatteen kehittämisestä. Tähän tiedonantoon sisältyvät ja siinä käydään läpi useimmat niistä kysymyksistä, joita molemmat tänään käsittelemämme mietinnöt koskevat, ja aiheenahan on oikeudenkäytön arviointi, tuomareiden koulutus ja eräiden menettelysääntöjen yhdenmukaistaminen. Tältä osin haluan todeta lisäksi, että vuoden loppuun mennessä aiomme esittää vihreän kirjan syyttömyysolettamasta. Monet tämän parlamentin jäsenet ovat tähdentäneet sitä, että oikeus turvallisuuteen ja siten oikeus siihen, että rikollisuus pidetään kurissa, on sovitettava yhteen syytetyn oikeussuojan kanssa.
Alkuvuodesta 2006 julkaisemme toisen vihreän kirjan todisteisiin liittyvästä selvitystyöstä, jonka jälkeen toteutetaan varmasti vielä kattavampia aloitteita vaihtoehtoisten rangaistusten täytäntöönpanosta sekä mielenkiintoinen ja toivoakseni erittäin hyödyllinen aloite, joka koskee oletettavasti vuoden 2005 kuluessa tehtävää puitepäätöstä ilman vapaudenmenetystä toteutettavien keinojen alalta. Tiedätte sen, että tutkintavankeus tai rikostuomiota edeltävä pidätys on yksi niistä aloista, joilla kansalaisten oikeuksia vapauteen on arvioitava suhteessa valtioiden oikeuteen syyttää rikollisia. Nämä ovat vain joitakin esimerkkejä aloitteista – joita pidän kuitenkin itse tärkeinä – jotka komissio aikoo esittää tulevien kuukausien aikana.
Arvoisat parlamentin jäsenet, minua ilahduttaa, jos neuvostossa istuvat jäsenvaltiot ovat yhtä rohkeita kuin te tänään rikosrekisteritietojen vaihtamista koskevassa asiassa. On varmaa, että komissio haluaa siirtyä atk-pohjaiseen tietojenvaihtojärjestelmään nopeammin. Aloitimme keskustelun Luxemburgissa viime kuussa pidetyssä ministerineuvoston kokouksessa ja aiomme jatkaa sitä. Teknisiä ongelmia on kuitenkin ilmennyt samoin kuin eräiden teistä mainitsemia poliittisia ongelmia. Välillämme ei ole edelleenkään tarpeeksi keskinäistä luottamusta, että uskaltaisimme syöttää annettuja rikostuomioita koskevat tiedot sähköiseen hakukoneeseen, jonka tekninen toteuttaminen onnistuu kyllä nopeasti. Kuten Di Pietro oikeutetusti totesi, kyse ei ole uusista tiedoista, vaan rikostuomioita koskevista tiedoista, joita tuomarit voivat käyttää. Näin ollen meidän on oltava hyvin varovaisia pystyäksemme estämään sen, että tietoja voitaisiin käyttää muilla kuin oikeusviranomaisten – joihin meidän on tietenkin luotettava – esittämillä perusteilla näiden viranomaisten pyytäessä tietoja käyttöönsä.
Totean vielä, että tämä asia edellyttää mielestäni yhtenäisempää Eurooppaa. Euroopan on oltava yhtenäisempi, koska meidän on yhdenmukaistettava rikosoikeudelliset järjestelmämme, jotka poikkeavat valitettavasti erittäin paljon toisistaan, ja meidän on oltava varmoja oikeudellisista tilanteista – ja tätä on syytä korostaa – kunnioittaessamme oikeuslaitoksen riippumattomuutta. Ehkä meidän olisi huolehdittava sääntöjen yhdenmukaistamisesta, koska eri maissa on voimassa liian erilaiset säännöt siltä osin, mikä on rikollinen järjestö, ja siltä osin, kuinka ja miksi rikollisjärjestön johtajaa voidaan rangaista. Meidän on siis keskityttävä siihen, että rikosoikeudellisten järjestelmien yhdenmukaistamista lisätään. Tähän työhön ryhdymme täysillä. Lopuksi otamme huolellisesti selvää siitä, kuinka hyvin jäsenvaltiot noudattavat näitä periaatteita.
Kolmen päivän kuluttua esittelen oikeusministerien neuvoston kokouksessa komission tiedonannon eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja aion tällöin todeta selvästi, että Italia on valitettavasti – mistä olen itse hyvin pahoillani – ainoa Euroopan maa, joka ei ole vielä antanut tarvittavaa kansallista lainsäädäntöä, ja lisäksi on joitakin muitakin maita, jotka ovat kyllä mukauttaneet kansallista lainsäädäntöään, mutta, kuten eräs teistä tähdensi, ovat yrittäneet ottaa käyttöön lisäyksiä, jotka eivät ole Euroopan hengen mukaisia. Pidätysmääräystä koskevalla lainsäädännöllä pyritään nopeuttamaan eräiden menettelyjen täytäntöönpanoa. Jos haluamme nopeuttaa täytäntöönpanoa terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden osalta, kaikkien jäsenvaltioiden on luotettava järjestelmään, ja me aiomme valvoa herpaantumatta sitä, että eurooppalaisia sääntöjä noudatetaan tarkasti. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Jonathan Evansin laatima talous- ja raha-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A6-24/2005) komission XXXIII kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta 2003 (2004/2139(INI)). 
Evans, Jonathan (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, saattaa vaikuttaa hieman ristiriitaiselta, että keskustelemme tänään vuoden 2005 alussa Euroopan komission kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta 2003. Tämä johtuu ainoastaan siitä, että viime vuosi oli vaalivuosi; keskustelu sinänsä koskee paljon laajempia kysymyksiä.
Tämä on parlamentille tilaisuus ilmaista suuri kunnioituksemme eroavaa komission jäsentä Mario Montia kohtaan. Hän oli kilpailuasioista vastaava komission jäsen tämän mietinnön laatimisen aikaan. Itse mietinnössä ja parlamentin vastauksessa otetaan väistämättä huomioon kilpailupolitiikan laaja uudelleenjärjestelysuunnitelma, josta Monti on saanut niin paljon kiitosta.
Tämä keskustelu oli käytävä teollisuuden kanssa, eikä se saanut koskea ainoastaan kilpailusääntöjen nykyaikaistamista. Teollisuuden oli tunnustettava tämän uudistuksen tarkoitus. Tarkoituksena oli päästä eroon järjestelmästä, joka oli itsessään turhan byrokraattinen, jotta komission varat voidaan suunnata uudelleen haitallisimpien kartellien purkamiseen asianmukaisesti. Lisäksi olemme kokeneet yrityskeskittymien valvonnasta annetun asetuksen uudistuksen, yrityskeskittymien valvonnan työryhmän uudelleenjärjestelyn ja valtiontukiuudistuksen ensivaiheen. Tiedän, että myös uusi komission jäsenemme yhtyy tähän näkemykseen Montin perinnöstä, koska hän puhui vasta äskettäin Bocconin yliopistossa ja esitti hyvin samankaltaisia huomioita Montin osuudesta.
Meidän on myös väistämättä kohdistettava huomiomme sekä tähän toimintaohjelmaan ja siitä opittaviin asioihin että tapaan, jolla kyseinen toimintaohjelma vaikuttaa tällä hetkellä pyrkimyksiin parantaa Euroopan kilpailukykyä. Kilpailupolitiikan sääntöjen muuttaminen ei ole itseisarvo, emmekä yritä muuttaa niitä lisätäksemme entisestään byrokratiaa. Tarkoituksena on toimia kuluttajien edun mukaisesti Euroopan kilpailukyvyn parantamiseksi sekä kasvun ja työllisyyden lisäämiseksi. Juuri näistä asioista tehokkaassa kilpailupolitiikassa on kyse.
Haluan sanoa jotain uudesta komission jäsenestä ja toivon, ettei se hämmennä häntä. Monet ovat kysyneet mielipidettäni edessämme olevasta muutoksesta. Oletan, että neljä viikkoa sitten aihe kiinnosti meitä kaikkia jossain määrin. Komission jäsen on ollut hyvin aktiivinen viime kuukauden aikana. Hän puhui 3. helmikuuta parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnalle ja kertoi suunnitelmistaan tässä yhteydessä. Olen jo viitannut hänen Milanossa Mario Montin yliopistossa pitämäänsä puheeseen, ja Kroes piti toisen puheen Pariisissa 17. helmikuuta. Näissä puheissa esiteltiin selvästi yksityiskohtaisesti etenevä asialista, jota Euroopan komissio aikoo noudattaa.
Kiitän komissiota siitä, että se on määrätietoisesti täsmentänyt valtiontukiuudistuksen sääntöjä. Esitämme mietinnössämme tämän aiheen alana, jolla haluamme lisätoimia komissiolta. Tämä ei tarkoita tilannetta, jossa komissio ainoastaan istuu toimettomana odottaen, valittaako joku kilpailunvastaisesta käyttäytymisestä jollain talouden osa-alueella. Haluamme taata, että koko se tapa, jolla liiketoimintaa harjoitetaan Euroopassa, edistää vapaata ja tervettä kilpailua ja parantaa siten Euroopan kilpailukykyä.
Monti ansaitsee erityiset kiitokset myös kansainvälistä yhteistyötä koskevasta työstään. Voimme toimia yhteistyössä, vaikka kilpailemme keskenämme. Muistan hyvin eräiden amerikkalaisten reaktion Montin tekemään GE-Honeywell-päätökseen joitakin vuosia sitten. Minulla oli tänään kunnia olla läsnä kuulemassa presidentti Bushin puhe ja nähdä hänen kättelevän sen jälkeen Alex Schaubia, joka toimi kilpailun pääosaston pääjohtajaa ajankohtana, jolloin päätös tehtiin. Se on esimerkki kansainvälisestä yhteistyöstä. Kiitän eroavaa komission jäsentä ja odotan tulevan komission jäsenen Kroesin virkaanastumista. 
Kroes,
     Arvoisa puhemies, minulle on suuri ilo olla kanssanne täällä ja pitää ensimmäinen täysistuntopuheeni. Aihekaan ei olisi voinut olla tämän paremmin valittu. Ei ole sattuma, että tämän päivän esityslistalla on ensimmäisenä komission valmisteluasiakirja. Komission puheenjohtaja korosti, kuinka tärkeä työohjelma on komission tällä toimikaudella. Frattini aloitti selostamalla, kuinka ensisijaisina pidämme rikosasioita ja oikeutta. Nyt on minun vuoroni kilpailuasioista vastaavana komission jäsenenä selostaa kantaamme Jonathan Evansin mietintöön.
Panen tyytyväisenä merkille Euroopan parlamentin tuen, ja tunnustan tuen, jonka olette antaneet aiemmin Euroopan komissiolle ja erityisesti Montille, kuten perustellusti korostatte. Ei ole epäilystä siitä, että olen saanut Montilta merkittävän perinnön. Suurin kunnianosoitus, jonka voin antaa hänelle, on jatkaa hänen työtään ja käyttää sitä lähtökohtana.
Euroopan komissio ehdotti äskettäin puheenjohtaja Barroson johdolla uutta kumppanuutta kasvua ja työllisyyttä varten. Kilpailupolitiikalla on, kuten Evans asianmukaisesti totesi, tältä osin ratkaiseva rooli. Kilpailu on keskeinen kannustin kilpailukyvylle ja kasvulle, ja tarvitsemme kyseistä kasvua kipeästi. Sekä oikeistoa että vasemmistoa edustavat puhujat toivat tämän selvästi esiin tänä iltapäivänä. Talouskasvu on välttämätön, mikäli haluamme toteuttaa tärkeät sosiaaliset ja ympäristöä koskevat tavoitteet, jotka ovat tärkeimpiä eurooppalaisia arvoja.
Kilpailupolitiikka voi edistää kumppanuutta kolmella tavalla.
Ensiksikin käynnistämme myöhemmin tänä keväänä keskustelun valtiontukisääntöjen tarkistamiseksi asettamalla yleistavoitteeksi ”vähemmän ja paremmin”, mikä tarkoittaa tässä yhteydessä paremmin kohdennettua tukea. Tuki on keskitettävä sinne, missä se voi tuoda eniten lisäarvoa: innovaatioon, tutkimukseen ja kehittämiseen, riskipääomaan ja eniten jälkeen jääneiden alueiden kehittämiseen.
Toiseksi säilytämme oikeudenmukaisen ja lujan lähestymistavan täytäntöönpanoon ja pysymme tiukkoina kartellikysymyksissä. Siitä ei ole epäilystä. Tämä oli myös Montin lähestymistapa. Kuten mietinnössä korostetaan, ei voida hyväksyä yhtenäismarkkinoiden kokonaisetujen heikentymistä kartellien ja muiden sellaisten hyvän kauppatavan vastaisten liiketoimintakäytäntöjen vuoksi, joita pieni joukko yrityksiä harjoittaa.
Kolmanneksi etsimme uusia keinoja edistää kilpailua sisämarkkinoilla tekemällä alakohtaisia tutkimuksia ja kilpailututkimuksia, joiden avulla pyritään havaitsemaan ja torjumaan jäljellä olevat vapaan kilpailun lainsäädännölliset ja yksityiset esteet.
Kehitellessäni näitä ensisijaisia asioita otan huomioon tarkasteltavanamme olevassa mietinnössä esitetyt hyödylliset huomiot. Voin taata olevani sitoutunut kilpailukysymyksiä koskevaan jatkuvaan ja rakentavaan vuoropuheluun parlamentin kanssa. 
Hökmark (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, haluan aivan ensiksi ilmaista arvostukseni Evansin mietintöä ja sen päätelmiä kohtaan. Annan arvoa myös Kroesin osuudelle, ja korostan olevani yksi niistä, joilla on merkittäviä hänen työpanostaan koskevia odotuksia.
Mielestäni meidän on oltava tietoisia siitä, että juuri nyt Euroopan unionin ja yhteiskuntamme kehittämisen ja ajanmukaistamisen kannustimena on kilpailu. Meihin kohdistuu globalisaatiosta johtuva ulkoisen kilpailun paine ja sisäisestä kilpailusta syntyvä paine, jota laajentuminen ja sisämarkkinat voimistavat. Sellainen kilpailu vapauttaa merkittävää dynamismia ja energiaa eurooppalaiseen yhteiskuntaan, eikä ainoastaan kehityksen, kasvun ja uusien työpaikkojen osalta. Mielestäni se on myös Euroopan yhdentymisen tehokkain käytännön väline ideoiden, tavaroiden ja palvelujen levittämiseksi rajojen yli. Tällainen kehitys on parhaillaan käynnissä, ja mielestäni on olemassa vaara, että aliarvioimme sen. Pyydän sen vuoksi, että komission jäsen yrittää sisällyttää myös tämän kilpailuvaikutusulottuvuuden tuleviin kilpailua koskeviin kertomuksiin. Kyse ei ole pelkästään taloudesta, vaan myös eurooppalaisesta käytännön yhteistyöstä.
Mielestäni tehtävämme on ulottaa kilpailun perusedellytykset uusille aloille. On otettava huomioon tietoyhteiskunnan asettamat vaatimukset tutkimus, koulutus ja terveydenhuolto mukaan luettuina. Kuten Evans toteaa mietinnössään, kyse on myös energiasta ja televiestintämarkkinoista. Haluan komission jäsenen kiinnittävän huomiota mietinnön siihen osaan, jossa käsitellään myös sellaisten hyvien lähtökohtien luomisen tärkeyttä, joiden ansiosta eurooppalaiset tuottajat kilpailevat maailmanlaajuisesti, ja sitä, kuinka tärkeää kilpailuarviointeja tehtäessä on tarkastella sisämarkkinoita kokonaisuudessaan eikä ainoastaan kansallisia ja paikallisia alamarkkinoita. Tulevaisuuden yrityksiä varten tarvitaan laajat sisämarkkinat. Siihen tarvitaan EU:n sisämarkkinoita, ja tämä on pidettävä mielessä kehitettäessä kilpailua. 
Ferreira, Elisa (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Kroes, Evansin mietintöluonnoksesta ei syntynyt mitään merkittävää erimielisyyttä. Aloitan kiittämällä esittelijää yhteistyöhengestä, joka johti yksimielisyyteen lähes kaikista varjoesittelijänä ja Euroopan parlamentin sosialistiryhmän puolesta esittämistäni tarkistuksista.
Näissä tarkistuksissa täsmennettiin joukko näkökohtia, kuten se, että kilpailukyky on tärkeä tekijä Euroopan kasvun edistämisen kannalta, vaikka se on ainoastaan yksi Lissabonin strategian tavoitteista ja yhtä tärkeä kuin koheesio ja ympäristö. Seuraava näkökohta oli se, että kilpailupolitiikan ja valtiontuen välistä suhdetta on täsmennettävä. Kolmas seikka oli, että sääntöjä, jotka koskevat teknologiavaihtoa koskevia sopimuksia ja tutkimus- ja kehittämistyöhön kohdennettavaa tukea erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten alalla, on täsmennettävä. Neljäs näkökohta koski sitä, että yritysten tasolla vaikuttavien Kioton pöytäkirjaan liittyvien rahoitusvälineiden ja kilpailupolitiikan välistä suhdetta on täsmennettävä. Viides seikka koski sitä, että uusien jäsenvaltioiden on mukauduttava nopeasti kilpailupolitiikkaan. Kuudes kohta koski myönteistä suhtautumista kilpailupolitiikan ja kansainvälisen kauppapolitiikan välisiin läheisiin suhteisiin sekä WTO:ssa tehtävän monenkeskisen yhteistyön että tärkeimpien kauppakumppanien, muun muassa Kiinan, kanssa tehtävän kahdenkeskisen yhteistyön osalta.
Nämä ovat joitakin hyväksytyistä ehdotuksista. Kahdesta ehdotetusta tarkistuksesta ei päästy yksimielisyyteen: toisen esittelijä on Batzeli, ja toinen koskee mietinnön esittelijän seuraavaa virkettä: ”Parlamentti on huolestunut siitä, että yhteisön sähkö- ja kaasumarkkinoiden täydellinen vapauttaminen ei ole toteutunut vieläkään”.
Mielestäni vapauttaminen ei ole päämäärä sinänsä. Se on keino, jonka avulla kuluttaja hyötyy mahdollisimman hyvistä ehdoista hinnan, laadun ja yleisyyden osalta tällä sekä muilla välttämättömien tarvikkeiden alalla, koska kuluttajat ovat ennen kaikkea kansalaisia. Vapauttamisen on tapahduttava sellaisissa olosuhteissa, jotka takaavat kaasun ja sähkön yleisen turvatun saannin. Sain tilaisuuden esittää tarkistuksen tämän asian edistämiseksi.
Tänään ehkä enemmän kuin koskaan on muistettava, että EU:n hanke on poliittinen hanke, vaikka sen perusta on taloudessa. Jos markkinoiden ylivalta tarkoittaa, etteivät kansalaiset voi nauttia perusoikeuksistaan pitkällä aikavälillä...
Manolakou (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, julkisille palveluille myönnettävään valtiontukeen viittaava otsikko on harhaanjohtava, koska tämä tuki myönnetään yrityksille. Niin kauan kuin julkisissa palveluissa oli valtion monopoleja, ne palvelivat ensisijaisesti rahavallan etuja. Nykyään kapitalististen rakenneuudistusten yhteydessä useimmat julkiset palvelut on kuitenkin annettu – ja muita on tarkoitus antaa – yksityiselle pääomalle, niin että niiden kannattavuutta voidaan lujittaa myös tällä tavoin. Tämän johdosta Euroopan unionin tärkeimmät valtiontukea koskevat kriteerit eivät liity ruohonjuuritason tarpeiden kattamiseen ja ruohonjuuritason ongelmien ratkaisemiseen, vaan sen varmistamiseen, etteivät isot yritykset tuen avulla epäonnistu koskaan ja ettei valtiontuen kannattavuus vaarannu.
Lisäksi komission ehdotus liittyy pääomajärjestelyihin, joita edistetään suuryrityksiä sitäkin enemmän hyödyttävällä markkinoiden avaamisella, kun taas ehdotuksen kohdat, jotka koskevat vapautusta vaatimuksesta hankkia pienille yleisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoajille, lentoyhtiöille ja varustamoille myönnettävälle valtiontuelle Euroopan unionin hyväksyntä, ovat täysin merkityksettömiä. Ne eivät missään tapauksessa tyydytä lisääntyviä ruohonjuuritason tarpeita, ja tämän vuoksi me Kreikan kommunistiseen puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet äänestämme tätä ehdotusta vastaan. 
Whittaker (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, me kaikki myönnämme, että kilpailua on edistettävä taloudellisen tehokkuuden vuoksi, ja Kroes on luvannut jatkaa edeltäjänsä työtä paikallistaakseen väärin perustein myönnettyjä valtiontukia ja kartelleja mistä niitä vain löytyy.
Haluan ehdottaa, kuinka tämä voidaan tehdä nykyistä paljon paremmin. Esittelijä Evans huomauttaa, että eurooppalaisten yritysten kilpailukyky on yksi Lissabonin toimintasuunnitelman päätavoitteista. Valitettavasti EU:n kilpailukyvyn ymmärretään liian usein tarkoittavan, että jokaiseen kansaan ja jokaiseen yritykseen on kohdistettava sama sääntelyn määrä tai samat toimintaedellytykset. Kilpailu ei itse asiassa tarkoita sitä. Uskallan laajentaa Hökmarkin huomautuksia ja ehdottaa, että jos komissio on todella kiinnostunut kilpailun edistämisestä, kilpailun pitäisi sisältää myös säännelty kilpailu.
Tämä lisäisi tehokkuutta hyvin paljon. Kansoille olisi annettava vapaus määrittää oma maatalouspolitiikkansa ja päättää itse, kuinka ne haluavat taata oman terveytensä ja turvallisuutensa. Kansojen olisi sallittava asettaa omat sääntönsä kaiken sen osalta, mikä ei liity suoraan kauppaan tai muihin yleistä etua koskeviin asioihin. Tämä on ehkä radikaali ehdotus, mutta sen ansiosta kevyemmin säänneltyjen talouksien kilpailu tarjoaisi kannustimen kevyemmälle sääntelylle myös muualla, minkä ansiosta vaurastuisimme kaikki.
Lähentymään pyrkiville EU:n alueille vapautuminen liiallisesta sääntelystä olisi varmasti paljon merkittävämpi asia kuin mikään määrä almuja rakenne- ja koheesiorahastojen vähentyvistä varoista. Barroso on esittänyt joitakin varovaisia huomautuksia sääntelyn keventämisestä, mutta pelkään, ettei sellaisen toteutuminen ole todennäköistä. Mikäli tarkoituksenmukaiseen sääntelyn keventämiseen päästään, surumme Lissabonin toimintasuunnitelman epäonnistumisesta voisi muuttua iloksi siitä, että EU:n taloudet alkavat todella tervehtyä. 
Rutowicz (NI ).
      Arvoisa puhemies, kiitän teitä. Tavaroiden ja palvelujen markkinoita koskevien toimenpiteiden perusta on johdonmukainen toiminta kilpailupolitiikan alalla. Vuotta 2003 koskeva mietintö osoittaa, että tältä osin on edistytty hyvin, mutta että puutteita esiintyy edelleen. Kymmenen uuden jäsenvaltion, joiden kilpailuoikeuden säännökset poikkeavat toisistaan, EU:hun liittymiseen sisältyy tuoreita haasteita. Tartun sen vuoksi tähän tilaisuuteen tuoda esiin useita ongelmia.
Monissa jäsenvaltioissa ammatilliset liitot tai järjestöt ovat vallanneet tiettyjen alojen markkinat, mikä luo kilpailukykyä rajoittavia esteitä. Direktiivissä on esitettävä myös ne edellytykset, joiden mukaisesti rahoitusapua voidaan myöntää julkisille palveluille tai tuotannolle sen takaamiseksi, että tällainen apu ei muodosta pitkäaikaisia tukia, sillä se vahingoittaisi kilpailukykyä. Lopuksi olisi annettava säännöksiä, joissa sallitaan se, että kaupunkien tai kuntien julkiset palvelut vapautetaan kaikista kilpailukykyä koskevista vaatimuksista edellyttäen, että tämä merkitsisi parempia ratkaisuja paikallisiin ongelmiin. Kiitän teitä. 
Schwab (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kilpailupolitiikka on yksi komission tärkeimmistä sisämarkkinoita koskevista tehtävistä. Muutama tunti sitten käydyn keskustelun perusteella vaikuttaa siltä, että Euroopan unioni on todellakin tämän alan maailmanlaajuinen toimija. On myös ilmeistä, että Kroes toimii tässä työssä sijaisena, koska esitetty ja keskusteltavana oleva mietintö liittyy edellisen komission työhön, ja toivotan Kroesille mitä parhainta onnea tehtävään.
Niin kauan kuin Euroopan yhteisöt ovat olleet olemassa, tämä komission menestyksekäs työ on ollut merkittävässä asemassa sen takaamisessa, että terve kilpailu on eurooppalaisten markkinoiden tunnuspiirre, minkä ansiosta kaikki kansalaiset ovat saaneet nauttia laadusta ja kohtuullisista hinnoista.
Evansin mietinnössä arvioidaan kilpailuasioista vastaavan komission pääosaston vuonna 2003 tekemää työtä juuri tätä taustaa vasten, vaikkakin kyseisenä ajanjaksona tehdyt päätökset tehtiin edellisen komission johdolla. Keskusteltaessa tästä mietinnöstä olisi sen vuoksi pyrittävä tarkastelemaan ja arvioimaan Euroopan kilpailulainsäädäntöön tehtyjä laajoja muutoksia ja niiden tehokkuuteen tulevaisuudessa vaikuttavia merkittäviä muutoksia Euroopan komissiossa.
Ei ole epäilystäkään siitä, että edellä mainitut muutokset todennäköisesti pääosin pitävät EU:n kilpailupolitiikan korkealaatuisena. Kuten mainitsin kysymyksessäni, uskon kuitenkin, että parannukset olisivat hyödyllisiä monilla aloilla. Tällaisia aloja ovat muun muassa päätodistajien suojelu kilpailulainsäädäntötapauksissa kaikkialla EU:ssa, Internet-julkaisujen oikeudellinen asema ja oikeussuojan antaminen kaksoisrangaistavuutta vastaan monopolilain nojalla.
Näistä huolenaiheista riippumatta tarkasteltavanamme oleva mietintö tarjoaa kuitenkin tavanomaisen onnistuneeseen tapaan erinomaisen perustan tulevalle työlle. Toivotan teille mitä parhainta onnea sen varmistamisessa, että päätökset, joita teette lähikuukausina, ovat oikeudellisesti kestäviä. Toivon myös, että voitte noudattaa edellisen komission esimerkkiä ja tehdä päätöksiä, jotka ovat yleisen edun mukaisia, koska luottamus ja auktoriteetti ovat ratkaisevia asioita kilpailupolitiikassa. Toivon, että nautitte molemmista. 
Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, on hyvin myönteistä, että komissio tuo alakohtaista kehitystä koskevissa viittauksissaan esiin muun muassa tarpeen lisätä yhteisön toimia joukkotiedotusvälineiden alalla, jotta niiden vapauttaminen voisi turvata moniarvoisuuden ja taloudellisen kehityksen.
Arvoisa komission jäsen Evans, haluan henkilökohtaisesti onnitella teitä työstänne, tarkemmin sanottuna työstänne tämän mietinnön parissa. Haluan kiinnittää huomionne tällä hetkellä siihen, että koska audiovisuaalialan kulttuurisen omalaatuisuuden – jonka vuoksi alaa ei voida käsitellä tavanomaisena teollisuudenalana – vuoksi komission on tarkennettava eturyhmien roolia kilpailupolitiikan perusteella. Mielestämme on tärkeää, että komissio edellyttää tiedotusvälineiltä moniarvoisuutta sekä kansallisella että yhteisön tasolla turvaamalla jatkuvasti audiovisuaalisten viestimien alan osapuolten osallistumisen.
Arvoisa komission jäsen, kun komissio korostaa – kuten totesitte kertomuksessanne – että kilpailusääntöjä käytetään prioriteettisopimusten käsittelemiseksi sellaisten ongelmien ratkaisemiseen, joita määräävien asemien syntyminen tai vahvistuminen markkinoilla aiheuttaa. Onko siis tarkoitus hyväksyä sellainen politiikka, jonka mukaisesti joukkotiedotusvälineiden kilpailupolitiikkaa valvotaan eturyhmiä koskevilla rajoituksilla? Haluaisin, että saamme vastauksen, jotta esittelijä Evans voi mahdollisesti hyväksyä sosialistiryhmän Euroopan parlamentissa esittämän tarkistuksen. 
Kroes,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän kaikkia niitä, jotka antoivat minulle positiivista palautetta. Kuuntelin tietenkin myös niitä, jotka olivat kriittisempiä. Evansin tuki idealle ja hänen mietinnössään esiin tuomansa luottamus olivat suurenmoinen aloitus.
Esitin oman filosofiani äskettäisissä puheissani Bocconissa ja OECD:n kokouksessa Pariisissa, jossa kokoontuivat kaikki kilpailualan kansalliset viranomaiset eri puolilta maailmaa. Mielestäni kyseiset puheet ja tämä mietintö osoittavat, että olemme samoilla linjoilla. Olemme kaikki tietoisia siitä, että kilpailu on väline, jonka avulla taloutemme kuntoa voidaan parantaa, mitä kipeästi tarvitsemme Euroopassa. Sekä talouskasvumme että tuottavuutemme ovat puutteellisia. Tarvitsemme kipeästi talouskasvua, koska meillä on ympäristöä ja sosiaalista hyvinvointia koskevia tavoitteita, joiden perustellusti katsomme olevan ratkaisevia kulttuurissamme.
Mielestäni parlamentin jäsenten esittämät huomautukset ovat kiinnostavia ja kannustavia. Ne aloittavat vuoropuhelumme. Kuten mainitsin aikaisemmin, kutsuisin mielelläni talous- ja raha-asioiden valiokunnan keskustelemaan tästä kysymyksestä.
Teknologiansiirron alan kilpailua voidaan todella kehittää kilpailupolitiikkamme yhteydessä. Se ei ole erillinen aihe, vaan kaikki tämä liittyy yhteen politiikkaan.
Markkinoiden määritelmää kartelliasioissa koskevan Rutowiczin kysymyksen osalta komissio pitää markkinoiden tehokkaampaa yhdentymistä tervetulleena ja edistää sitä. Siitä ei ole epäilystä. Markkinoiden yhdentyessä laajentuvat myös kilpailusääntöihin liittyvät markkinat, joilla kartellisääntöjä sovelletaan. Tällä hetkellä monet markkinat ovat kuitenkin edelleen kansallisia tai alueellisia, ja tämä on otettava huomioon kilpailuanalyysissä, myös markkinoiden määritelmässä, jotta kilpailu ja kuluttajat eivät kärsisi.
Elisa Ferreira kysyi maakaasun ja sähkön vapauttamisesta. Minunkin mielestäni on tärkeää parantaa energiamarkkinoiden toimintaa.
Tutkimme markkinoiden tämänhetkistä tilaa tiiviissä yhteistyössä energia-alan kollegojemme kanssa. Tutkimme vakiintuneiden markkinatoimijoiden toimintaa tietyillä markkinoilla ja suunnittelemme alakohtaisten tutkimusten suorittamista. Alakohtaiset tutkimukset antavat tärkeää tietoa siitä, kuinka markkinat toimivat ja kuinka niitä voidaan parantaa.
Huomattakoon, että vapauttamista koskevat mieltymykset ovat asia erikseen. Myönteinen asenne vapauttamista kohtaan on mielestäni todella tärkeä. Joissakin sellaisissa tapauksissa, joissa vapauttaminen on tapahtunut, kyseisillä markkinoilla on kuitenkin edelleen toimintoja, joita emme hyväksy. Tällöin olisi vältettävä sanomasta: ”vastustan vapauttamista”. Velvollisuutemme on selvittää, millainen tämänhetkinen tilanne on ja kuka ei toimi asianmukaisesti eikä täytä odotuksiamme.
Rutowicz esitti muutaman huomautuksen valtiontukiuudistuksesta. Prodin komission päätelmä, jonka Eurooppa-neuvosto toisti myöhemmin, oli, että tukea pitäisi olla vähemmän, mutta sen pitäisi olla parempaa. Lisäksi todettiin, että laajentuminen antoi meille lisäsyyn myöntää vähemmän mutta parempaa tukea alueille, jotka olivat jo saaneet sellaista tukea. Meidän on nyt ymmärrettävä, että kymmenen uutta jäsenvaltiota muodostavat uuden alueen, jota meidän on parannettava ja jossa tuesta olisi paljon hyötyä.
Keskittämällä paremmin ja käyttämällä veronmaksajien rahoja paremmin voimme keskittää tuen sinne, missä se tuo eniten lisäarvoa – sinne, missä se edistää koheesiota, lisää innovaatiota, tutkimusta ja kehittämistä sekä riskipääomaa, jotta myös pienet ja keskisuuret yritykset voivat edistää innovaatiota virkistämällä taloutta. Meidän on taattava, että ne saavat käyttöönsä riskipääomaa, koska niiden on toteutettava ideoitaan. Paremmin keskitetty valtiontuki tarkoittaa parempia taloudellisia tuloksia ja hyvää hallintoa ja viime kädessä parempia ja varmempia työpaikkoja sekä veronmaksajien rahojen tehokkaampaa käyttöä. Meillä on tilaisuus esittää alkukeväästä valtiontuen uudistusta koskeva toimintasuunnitelma. Toimintasuunnitelma sisältää toimenpiteitä valtiontukea koskevan lainsäädännön rationalisoimiseksi.
Haluan vähentää byrokratiaa reippaasti, ja vaikutukseltaan vähäistä suoraa tukea koskevat ilmoitusvaatimukset ovat mielestäni yksi niistä aiheista, joita meidän ei todennäköisesti tarvitse enää käsitellä, vaan voimme siten keskittää voimavarat ongelmallisempien laajavaikutteisten tukien valvomiseen.
Ferreira totesi, että otsikko on harhaanjohtava. Mielestäni mietinnön nimi kattaa juuri sen, mitä käsittelemme.
Toinen kysymys koski audiovisuaalialaa. Viestinten moniarvoisuuden säilyttäminen ja kehittäminen on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä yleishyödyllisistä tavoitteista samoin kuin kulttuurin moninaisuuden säilyttäminen ja kaikenlaisten viestintävälineiden asettaminen unionin kansalaisten käyttöön.
Kilpailupolitiikan välineiden soveltaminen viestintäalalla rajoittuu markkinarakenteeseen ja viestintäyritysten toiminnan taloudellisiin vaikutuksiin liittyviin seikkoihin. Kilpailupolitiikka voi kuitenkin vaikuttaa osaltaan merkittävästi viestinten moniarvoisuuden säilyttämiseen ja kehittämiseen niin perinteisessä televisiotoiminnassa kuin muilla lähetystoiminnan markkinoilla ja uusmediamarkkinoilla.
Schwab korosti sitä, että Euroopan unioni on maailmanlaajuinen toimija ja että sen vuoksi on tärkeää kiinnittää huomiota hintaan, laatuun ja tutkimusmahdollisuuksiin, jotta olisimme samalla lähtöviivalla maailmanluokan kilpailijoidemme kanssa. Olisi hyvä idea keskittyä erityisesti tehokkuuden ja avoimuuden lisäämiseen ja pyrkiä kohti vähemmän byrokraattista ja keskitettyä järjestelmää sakkojen alentamista koskevien hakemusten osalta. Tämä selostetaan uudessa asiakirjassa, jota valmistelen parhaillaan ja jossa myös kannatetaan tehokkuuden ja avoimuuden lisäämistä.
Olen yrittänyt vastata esitettyihin kysymyksiin. Kiitos vielä kerran tilaisuudesta, ja kiitos vielä kerran Evansille ja kaikille niille, jotka osallistuivat tämän mietinnön laatimiseen. Tämänpäiväinen keskustelu on vasta alku. On hyvin tärkeää jatkaa keskustelua ja tuntea, että olette samoilla linjoilla kuin me komissiossa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana in ’t Veldin laatima mietintö julkisen palvelun velvoitteesta suoritettavana korvauksena maksettavasta valtiontuesta. 
In ’t Veld (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, ilahdutan teitä kertomalla, että puhun lyhyesti enkä rasita teitä käheällä äänelläni yhtään kauemmin kuin on tarpeen, koska liberaalina joudun toteamaan, ettei minun ja flunssaviruksen välillä ole tasavertaisia toimintaedellytyksiä. Sen sijaan hävisinkilpailun. Euroopan unionista tehty sopimus sisältää kaksi tavoitetta, jotka ovat tämän mietinnön kannalta tärkeitä. Ensimmäinen niistä on se, että meillä on toisaalta valtiontukea koskevat säännöt, joilla on taattava sisämarkkinoiden tehokas toiminta. Toisaalta perustamissopimuksessa todetaan myös, että kyseiset säännöt eivät saa haitata julkisten palvelujen toimintaa. Sisämarkkinat ovat tuoneet meille monia etuja sekä julkisten palvelujen alalla että muualla. Voimme lisäksi todeta olevamme kaikki hyvin kiintyneitä niin sanottuun eurooppalaiseen sosioekonomiseen malliin, jossa edellytetään hyviä julkisia palveluja ja joka on lisäksi tarjonnut meille hyvän kilpailukyvyn. Komission ehdotukset ovat hyvin tervetulleita, ja olen iloinen kuullessani, että Kroes korostaa mietintöömme kirjoittamiamme seikkoja, nimittäin sitä, että tavoitteenamme on toisaalta alentaa valtiontukea ja toisaalta päästä eroon tarpeettomasta byrokratiasta ja että keskitymme sisämarkkinoita todella vääristäviin asioihin, jotka ovat loppujen lopuksi haitallisia taloudellemme ja sen vuoksi myös julkisten palvelujen perustalle.
Haluan tuoda esiin muutaman avainasian. Ensiksikin haluan jälleen kerran korostaa, että painopisteen on oltava kansalaisessa, joka on palvelujen käyttäjä ja veronmaksaja. Tämä saattaa tuntua itsestäänselvyyksien esittämiseltä, mutta aivan liian usein etusijalle asetetaan käytännössä poliittiset edut, yritysten edut, institutionaaliset ja kaikenlaiset muut edut, joille yksilön etujen on hyvin usein tehtävä tilaa.
Toisena kohtana on, kuinka määrittelemme pienet yleisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut. Komissio on ehdottanut, että pienille palveluille myönnetään vapautus valtiontukea koskevan ennakkoilmoittamisen velvoitteesta. Lisäksi se on ehdottanut, että käytämme vuotuisen liikevaihdon osalta samaa enintään 50 miljoonan euron raja-arvoa, jota sovellamme pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Vaikka talous- ja raha-asioita käsittelevä valiokunta on ehdotuksestani noudattanut ensi kädessä tätä ehdotusta, minun pitäisi mielestäni tarkastella käytännön vaikutuksia muutaman vuoden ajanjaksolla, koska meillä ei ole minkäänlaista käsitystä siitä, kuinka monia yrityksiä, kuinka suurta valtiontuen kokonaismäärää ja kuinka monia valtiontukihakemuksia asia koskee. Haluan sen vuoksi tietää kyseisen raja-arvon täsmällisen vaikutuksen. Toinen minulle tärkeä seikka on politiikan laatiminen tulosten pohjalta. Vuosien ajan me täällä parlamentissa olemme käyneet perinteistä asemasotaa vasemmiston ja oikeiston välillä julkisten palvelujen vapauttamisesta. Mielestäni on tärkeää, että käsittelemme lopultakin tosiasioita. Sen vuoksi kannustamme komissiota mietinnössä esittämään ajankohtaisen ja yksityiskohtaisen kertomuksen julkisista palveluista neljän vuoden välein, kun tämä lainsäädäntö on aika uudistaa.
Esitän lopuksi vähämerkityksisemmän, hieman teknisen näkökohdan. Mietintöön oli sisällytetty yksi kohta sen jälkeen, kun olimme hyväksyneet erään tarkistuksen. Kyseisestä kohdasta saa sen vaikutelman, että parlamentti ehdottaa, että palveluntarjoaminen edellyttää aina tarjousmenettelyn noudattamista. Tämä ei tietenkään ole tarkoitus. Mielestäni monet ihmiset – vaikka eivät ehkä kaikki – ovat kanssani yhtä mieltä siitä, että menettely on asianmukainen käytäntö, joka johtaa monissa tapauksissa toivottaviin tuloksiin. Haluaisin kuitenkin oikaista sen virheellisen käsityksen, että tästä päivästä lukien parlamentti päättää, että kaikkien tarjottavien palvelujen osalta on noudatettava tällaista menettelyä. On valitettavaa, ettei mitään tarkistusta ole esitetty kyseisen väärinkäsityksen oikaisemiseksi. Haluan joka tapauksessa täsmentää tämän asian komissiolle tämänpäiväisessä täysistunnossa. 
Kroes,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi in ’t Veldin mietinnössä esitetystä selkeästä selonteosta. Mietinnössä esiin tuodut ongelmat ovat erittäin tärkeitä, koska nyt kun haluamme valtiontuen tarkistuksen pohjalta tutkia parasta tapaa päästä mahdollisimman tehokkaaseen tulokseen, täällä esitetyt huomautukset ovat varmasti merkityksellisiä ja sen vuoksi hyvin varteenotettavia.
Kuten olen todennut aikaisemmin Jonathan Evansin mietintöä koskevan keskustelun yhteydessä, olen yhtä mieltä siitä, että meidän on katettava kaikki näkökulmat voidaksemme edetä avoimemmin ja tehokkaammin ja vähentää siten byrokratiaa, joka ei hyödytä ketään. Byrokratia vie liikaa aikaa ja, kuten in ’t Veld esitti hyvin havainnollisesti, viime kädessä ratkaisevia ovat yleisö, kuluttajat ja veronmaksajat, jotka haluavat tietää, mitä heidän rahoilleen tapahtuu ja miksi.
Puhuttaessa määritelmistä ja erityisesti tavasta määritellä pienet yleisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut on tämän vuoksi asianmukaista olla menemättä asioiden edelle väittämällä, että tiedämme, mitä niillä tarkoitetaan nyt ja aina. Meidän on saatava tämän alan kokemusta nähdäksemme, kuinka asiat vähitellen järjestyvät, mikä liikevaihto olisi missäkin tilanteessa ja mikä valtiontuen määrä olisi sopiva. Mikä loppujen lopuksi on se valtiontuen määrä, jota ette ainoastaan harkitse, vaan joka teidän on myös otettava huomioon?
Lisäksi in ’t Veld totesi hyvin selkeästi, että hän kannattaa politiikan laatimista tietojen pohjalta. Meidän on saatettava tämä lopultakin käytäntöön ja selvennettävä, eikö olisi hyvä idea esittää kertomus noin neljän vuoden kuluessa kaikkien vaikutusten osoittamiseksi ja tarkistaa, onko vaikutus suotuisa vai onko olemassa parempia keinoja päämäärämme saavuttamiseksi. Omasta puolestani olen sitä mieltä, että idea on hyvä, ja hyväksyisin sen mielelläni.
Mikäli puhumme valtiontuesta, keskustelumme tarkoituksena ei ole puhua pysyvästä järjestelystä. Tarkoitus on käyttää valtiontukea keinona käynnistää prosessi, joka johtaa lopulta omavaraisuuteen. Lainatakseni tunnettua kiinalaista sanontaa, tarkoituksena on, että kala lopulta pyydetään antamallasi ongella sen sijaan, että kala ainoastaan ojennetaan sitä sillä hetkellä tarvitsevalle.
Yhdyn näkemykseen siitä, että mietintö on asianmukainen ja kokemuksiin perustuva ja että siinä tutkitaan, toimiiko valtiontuki, kuinka se toimii ja onko tämä paras tapa hoitaa asioita. Päädymme kuitenkin vastakkaiseen näkemykseen kuin tuomioistuin asiassa Altmark antamassaan päätöksessä; tästä pääsemmekin neljänteen kriteeriin. Oletan, että kolme ensimmäistä kriteeriä on ymmärretty. Neljännen kriteerin osalta meidän on osoitettava, että tarjouskilpailut ovat mahdollisia kaikissa tilanteissa. Niissä tapauksissa, joissa tarjouskilpailu on mahdollinen, on ilmeistä, että meidän on sovellettava neljää kriteeriä, mutta muissa tapauksissa on tehtävä mahdollisimman hyvä päätös vallitsevissa olosuhteissa. Meidän on myös hankittava jonkin verran kokemusta kyseisellä alalla parhaiden mahdollisten menetelmien laatimiseksi.
Tämän vuoksi yhdyn tältä osin esittelijän näkemykseen ja totean, että voimme todellakin hankkia kokemuksia yhdessä ja esittää nämä asiat kertomuksessa. Neljä vuotta on sopiva ajanjakso, jonka kuluessa voimme antaa joitakin perusteltuja selvityksiä tilanteesta ja toivottavasti tehdä jälleen joitakin päätelmiä tulevassa keskustelussa. Kiitän teitä. 
Purvis (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, ryhmäni on sitoutunut avoimiin markkinoihin, joilla vallitsee vapaa ja vilpitön kilpailu, koska ne tarjoavat parasta laatua olevat tuotteet ja palvelut parhaaseen hintaan. Ne tuottavat myös parhaiten ne taloudelliset edut, joita tarvitsemme Lissabonin tavoitteiden ja sosiaalisten ja ympäristöä koskevien päämääriemme saavuttamiseksi.
Toinen ryhmällemme tärkeä näkökohta on toissijaisuusperiaate: päätökset on tehtävä mahdollisimman lähellä kansalaisia, mikä sopii yhteen asianmukaisesti toimivien yhtenäismarkkinoiden kanssa. EU:n ei tarvitse puuttua asioihin silloin, kun päätös voidaan parhaiten tehdä kansallisella tai paikallisella tasolla. Olemme sen vuoksi iloisia siitä, että in ’t Veldin erinomaisessa mietinnössä onnistutaan sovittamaan yhteen nämä kaksi tärkeää tavoitetta.
Mietinnön perusajatuksena on ennen kaikkea vilpitön kilpailu vapailla markkinoilla. In ’t Veldin tavoin pitäisimme aina parempana avointa tarjouskilpailuprosessia. Jos paikalliset viranomaiset viisaudessaan katsovat kuitenkin voivansa toimia kansalaistensa kannalta paremmin, ne voivat toimia siten ilman velvoitetta ilmoittaa komissiolle. Niiden on noudatettava tällöin sääntöjä, jotka takaavat, ettei potentiaalisille kilpailijoille aiheudu haittaa. Lisäksi tämä on mahdollista vain pienissä ja luonteeltaan hyvin paikallisissa kilpailutilanteissa.
Valiokunnassa saatiin aikaan selkeä päätös, jossa komissiolle annetaan selkeät suuntaviivat. Olemme iloisia siitä, ja tuemme tätä samaa linjaa huomenna. Toivotamme kaikkea hyvää in ’t Veldille ja hänen mietinnölleen. 
Muscat (PSE ),
    Arvoisa puhemies, kiitän teitä. Aloitan onnittelemalla in ’t Veldiä hänen mietintönsä johdosta. Mielestäni mietintö on jälleen yksi askel kohti sitä, että jäsenvaltiot luopuvat pyrkimyksestä mahduttaa kaikki yhteen muottiin, joka ei pitkällä aikavälillä sovellu kenellekään. Sen sijaan siirrymme kohti toissijaisuusperiaatetta, joka edellyttää, että tunnustamme eri maiden, alueiden ja seutujen tarpeet. Arvelen, että jokainen, joka uskoo tasapainoon, myöntää, että markkinataloudella on useita etuja. Meidän on tosin myönnettävä, että sietämättömiä puutteita esiintyy samanaikaisesti edelleen, eivätkä ne, joille on uskottu valta ja johtajuus, liikahdakaan. Väärinkäyttötapausten esiintymisestä ei ole epäilystä, mutta on useita muita tapauksia, joissa asianmukaiseen sääntelyyn perustuva valtiontuki pelastaa silloin, kun markkina-ajattelun mukaiset kylmät laskelmoinnit eivät sitä tee. EU:n ja sen jäsenvaltioiden menestystä ei voida mitata viime kädessä ainoastaan taloutta kuvaavilla tilastoilla. Terveen talouden on oltava keino saavuttaa perimmäinen päämäärämme, joka on kunnollisen elämän ja arvokkaan työn antaminen perheillemme paremmassa ympäristössä. Kaikki tuet on tietenkin myönnettävä sellaisen hyväksytyn mallin mukaisesti, jossa otetaan huomioon eri maiden tilanteet. Tämän mallin suunnitteluun on jokaisen saatava osallistua; korostan ”jokaista” – työmarkkinaosapuolia, ammattiyhdistyksiä, kuluttajia ja yksityissektoria, ja vaikka puhumme kuluttajista, olisi asianmukaista muistaa myös kuluttajiin ja veronmaksajiin lukeutuvat vähemmistöt. Esimerkiksi eräs esittämäni tarkistus, joka ilokseni hyväksyttiin tähän mietintöön, helpottaa tuen toimittamista ilmasta sekä saarten välisiä merireittejä pitkin. Annan esimerkin, joka koskee Gozon saaren asukkaita. Jotta he voisivat päästä kotimaani Maltan pääsaarelle tekemällä 12 minuuttia kestävän helikopterimatkan, markkinatalous edellyttää tällä hetkellä, että he maksavat paljon enemmän kuin he maksaisivat Lontoon ja Brysselin välistä matkaa varten hankittavasta lentolipusta. Kuinka sellainen alue voisi kehittyä ilman mitään valtion tukea? Meidän on mentävä vieläkin pidemmälle kuin olemme menneet tähän mennessä. Riittää, kun tarkastelemme maani hallitusta, joka yrittää sulkea telakat, samalla kun ne syyttävät Euroopan unionin lainsäädäntöä, joka pakottaa siihen. Telakkatyöläisten syyllistämisestä huolimatta näiltä aloilta ja yrityksiltä edellytetään valtavaa työmäärää ja laajaa sitoumusta teknisten valmiuksien parantamiseksi tulevaisuudessa. Muut Euroopan unionin suuret maat käyttävät armeijaa tekosyynä antaakseen tukia tälle alalle. Me emme voi tehdä niin. Eräät väittävät, että nämä tuet ovat vastoin Euroopan unionin lainsäädäntöä. Jos näin on, muuttakaamme lakeja. 
Klinz (ALDE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aloitan kiittämällä esittelijää hänen merkittävästä työstään. Hän on antanut käyttöömme merkittävän asiantuntemuksensa ja innostuneisuutensa erittäin monisäikeisen kysymyksen ratkaisemiseksi. Lisäksi hänen esittelemänsä mietintö on hyvin selkeä. Me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän jäsenet pidämme itsestään selvänä sitä, että julkisen sektorin on turvattava tiettyjen palvelujen tarjoaminen. On kuitenkin noudatettava erityistä varovaisuutta käytettäessä veronmaksajien rahoja, ja niitä on käytettävä ainoastaan tapauksissa, joissa ne tuovat todellista lisäarvoa. Tämän vuoksi tarvitsemme selkeitä sääntöjä.
Pidämme periaatteessa myönteisinä komission pyrkimyksiä laatia kehys sen varmistamiseksi, että varoja käytetään avoimesti, objektiivisesti ja tavalla, joka on helppo ymmärtää. Haluamme ratkaisun, joka takaa, että kilpailu on tehokasta ja ettei yleishyödyllisiä palveluja koskevia sääntöjä käytetä kilpailua vääristävästi. Sisämarkkinoiden toteuttamista ei saa hidastaa jakamalla valtiontukea sattumanvaraisesti ja mielivaltaisesti.
Haluamme aivan päinvastaista: antaa tukemme ratkaisulle, jonka avulla voidaan saavuttaa joukko päämääriä. Niihin sisältyy se, että jäsenvaltiot laativat yleishyödyllisten palvelujen määritelmän; vaikka nämä määritelmät eivät ole samanlaisia, ne ovat vertailukelpoisia, eikä tämä ole mielestämme toissijaisuusperiaatteen vastaista. Lisäksi valtiontukea on käytettävä kohdennetusti ja keskitetysti tapauksissa, joissa se auttaa turvaamaan tulevaisuuden, samalla kun sen tuleva käyttö on jossain määrin rajoitetumpaa kuin tähän mennessä, eivätkä sellaista tukea koskevat säännöt saa häiritä sisämarkkinoiden toteuttamista edelleen. Vastustamme sitä, että yleishyödyllisten palvelujen mahdollinen vapauttaminen estetään palveludirektiiviin tehtävillä poikkeuksilla, kuten Saksan liittovaltion talousministeriö on yrittänyt.
Lopuksi pyydän komissiota tarjoamaan lisää selittäviä asiakirjoja sääntöjen soveltamisen helpottamiseksi. Sen olisi kehitettävä vertailuanalyysejä ja esimerkkejä parhaista käytännöistä vertailukohdiksi, sillä parhaita käytäntöjä koskeva lähestymistapa voi auttaa löytämään hyviä ideoita, jotka perustuvat muiden jäsenvaltioiden onnistumisiin. 
Hudghton (Verts/ALE )
   .  Arvoisa puhemies, ryhmäni on esittänyt joukon tarkistuksia ja pyytänyt tämän mietinnön osalta useita erillisiä äänestyksiä. Tämän tarkoituksena oli antaa jäsenille tilaisuus taata, että mietinnössä suositaan selvästi julkisten palvelujen tarjoajia erityisesti terveyden ja sosiaalisen asuntotuotannon aloilla.
Mietinnössä vahvistetaan, että pidämme tärkeinä korkealaatuisia yleishyödyllisiä palveluja ja sitä, että ne ovat kaikkien saatavilla. Siinä tunnustetaan myös paikallisviranomaisten oikeus itsehallintoon. Tältä osin kaikki on siis hyvin. Johdanto-osan E-kappaleen mukaan kuitenkin ”sisämarkkinat, kaupan vapauttaminen ja kilpailusääntöjen noudattaminen ovat kaiken kaikkiaan parantaneet yleishyödyllisten palvelujen saatavuutta, tuoneet uusia palveluja ja lisänneet valinnanvaraa, parantaneet laatua ja alentaneet kuluttajien kustannuksia”. Mielestämme tämä väite on vähintään arveluttava.
Mietinnössä väitetään myös, että julkisten ja yksityisten yritysten välillä ei pitäisi tehdä eroa ja että kaikki yleishyödylliset palvelut olisi kilpailutettava. Vaikuttaa siltä, että esittelijän mielestä tältä osin oli jokin väärinkäsitys, mutta näin asia esitetään. Tämä aiheuttaisi ongelmia julkisten elinten, kuten kunnallisista asunnoista vastaavien viranomaisten ja terveyslautakuntien tarjoamille ”in-house”-palveluille.
Ryhmäni ei voi hyväksyä tästä aiheesta vallitsevaa selkeyden puutetta. Tukisimme päinvastoin lähestymistapaa, jossa sellaiset paikalliset palvelut, jotka eivät vaikuta kaupan kehittämiseen eivätkä ole ristiriidassa Euroopan unionin etujen kanssa, vapautetaan selkeästi ennakkoilmoitusvaatimuksesta. Valtiontukia koskevat säännöt ovat usein aiheuttaneet vaikeuksia ja epävarmuutta paikallisille viranomaisille ja muille julkisten palvelujen tarjoajille. Meillä pitäisi olla varmuus, ja toivomme, että parlamentti äänestää sen puolesta huomenna. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
    Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä tuodaan esiin kysymys, joka koskee sitä, onko hyväksyttävää, että keskitetty päätöksenteko Brysselissä vaikuttaa ihmisten jokapäiväiseen elämään. Vaikuttaa laajasti siltä, että jo vakiintuneet käytännöt kyseenalaistetaan, erityisesti yleishyödyllisten palvelujen ja julkisen palvelun velvoitteesta mahdollisesti suoritettavan korvauksen osalta. Tämä on saanut hyvin monet ihmiset pelkäämään, että heidät jätetään tyhjän päälle. Yhdyn erityisesti viimeistä edeltävän puhujan Klinzin, joka on Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän jäsen, esittämiin huomautuksiin. Hänen mukaansa prioriteetiksi Brysselissä on asetettava avoimuuden lisääminen tämän ongelman ratkaisemiseksi, ja on olemassa vaara, että pienet jäsenvaltiot käyttävät toissijaisuusperiaatetta edelleen omaksi edukseen joko asettamalla keinotekoisesti korkeita hintoja tai auttamalla ystäviään. Olen myös lujasti vakuuttunut siitä, että jollei komissio nopeuta menettelyjä kansainvälisesti parhaimpia käytäntöjä koskevien vertailukelpoisten mallien arvioimiseksi, on vaarana, että joudumme jättämään neljän vuoden kuluttua kielteisen loppu- tai välikertomuksen.
Lopuksi todettakoon, etten en voi ymmärtää, miksi julkisille yleisradioyhtiöille on myönnetty sellaisia kauaskantoisia vapautuksia. Kyseiset toimijat muistuttavat lisääntyvästi yksityisiä yleisradioyhtiöitä työskentely- ja markkinointitavoiltaan, ja arvelen, että niiden toiminta monilla aloilla, esimerkiksi verkkopalvelujen alalla, edellyttää lisätukia.
Hoppenstedt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yksi suurimmista ongelmista sovellettaessa yleishyödyllisten palvelujen tarjoamiseen myönnettävää valtiontukea koskevaa EU:n lainsäädäntöä on oikeusvarmuus tai pikemminkin sen puuttuminen. Päätöksentekijöille kaupungin, kunnan tai aluetason paikallishallinnossa ei ole aina ollut selvää, kuuluvatko tällaisiin palveluihin liittyvistä erityisistä kuluista maksettavat korvaukset valtiontukea koskevien säännösten soveltamisalaan.
Näiden päätöksentekijöiden ongelmana on, onko näistä maksuista ilmoitettava komissiolle tai onko komission hyväksyttävä ne. Mikäli ilmoittamista edellytetään, korvauksen ilmoittamatta jättämisellä on vakavia oikeudellisia seurauksia. Toisaalta jätettäessä tarpeettomia ilmoituksia pelkästään varmuuden vuoksi menetetään menettelyyn kuluvaa arvokasta aikaa. Oikeudellisen epävarmuuden vähentämiseksi on nyt tarkoitus toteuttaa toimenpiteitä, mitä pidän erittäin myönteisenä asiana.
Kuten on jo todettu, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa Altmark on oikeusperusta, jota komissio on käyttänyt esittääkseen vapauttamispäätöstä koskevan ehdotuksensa. Tämä ehdotus on sen pyynnön mukainen, jonka parlamentti esitti yleishyödyllisiä palveluja koskevasta vihreästä kirjasta 14. tammikuuta 2004 antamassaan päätöslauselmassa. Lisäksi se on merkki sellaiselle valvontapolitiikalle myönnettävän tuen olemassaolosta, jossa keskitytään tapauksiin, jotka ovat edellytys tehokkaalle kilpailulle sisämarkkinoilla. Tämän ehdotuksen mukaan ainoastaan korvaukset, joilla on hyvin vähäinen vaikutus sisämarkkinoihin, vapautetaan valtiontukea koskevista valvontamenettelyistä, mikä parantaa huomattavasti paikallisten toimijoiden oikeusvarmuutta.
Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista maksettavia korvauksia, joilla on ainoastaan vähäinen vaikutus sisämarkkinoihin, myönnetään usein hyvin rajoitetusti ja paikallisesti, ja ne ovat sen vuoksi hyvä esimerkki tapauksesta, jossa päädyttäisiin vapautukseen. Tällaisen korvauksen kannalta myös suunniteltu oikeusvarmuuden lisääminen on eduksi edellyttäen, että muut kriteerit täyttyvät, kuten selkeän selostuksen esittäminen tehtävistä ja avoimuusperiaatteen noudattaminen.
Esitelty mietintö on merkittävä. Antamalla talous- ja raha-asioiden valiokunnan äänestää mietinnöstä esittelijä varmisti myös, että se ilmaisee enemmistön näkemyksen. Toivon, että parlamentti kokonaisuudessaan suhtautuu mietintöön samalla tavalla. 
Savary (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olin kauan aikaa yksi niistä, jotka uskoivat, että ainoa byrokratian muoto on valtion byrokratia. Nyt kun olen Euroopan parlamentin jäsen, olen kuitenkin huomannut siihen erottamattomasti liittyvän markkinabyrokratian: valtiontuen. Mielestäni tänään tarkasteltavaksemme annettu ehdotus on osoitus todellisesta edistyksestä. Arvoisa komission jäsen, mainitsitte edellisen keskustelun aikana vapautuksen ilmoitusvaatimuksesta sellaisten vähäisten tukien osalta, joilla ei katsota olevan vaikutusta yhtenäismarkkinoihin. Mielestäni tämä on merkittävä edistysaskel. Meidän on vahvistettava se, ja olisi myös hyödyllistä nimetä kyseinen tuki uudelleen ja lopullisesti julkisen palvelun velvoitteesta maksettavaksi korvaukseksi valtiontuen sijaan. Voisimme siten luoda uuden oikeudellisen luokan.
Meille esitetyn mietinnön osalta olen yksi niistä, jotka katsovat, että vakautettavia asioita on edelleen. Mielestäni emme voi äänestää uudelleen, kuten teimme valiokunnassa: sairaalat ja sosiaalinen asuntotuotanto on sisällytettävä soveltamisalaan selkeästi. Tämä ei kuitenkaan luultavasti riitä. Olen yksi niistä, jotka ehdottavat, että kunnissa olisi järjestettävä myös itsenäisiä palveluja, joita on vasta alettu tunnustaa muissa asiakirjoissa, erityisesti liikennealan julkisen palvelun velvoitetta koskevassa asetuksessa. Meidän on luultavasti odotettava sosiaalipalveluja koskevaa komission tiedonantoa voidaksemme, ehkä huomenna, sisällyttää nämä asiat tähän asiakirjaan.
Lopuksi meidän on mielestäni tarkasteltava kysymystä, joka koskee asiassa Altmark annetussa tuomiossa esitettyä neljättä kriteeriä. Tämä kriteeri on niin monimutkainen, että sen sisällyttäminen tähän asiakirjaan – joka on yksinkertaistava asiakirja – mutkistaisi paikallisyhteisöjen asioita uusin tavoin. Kuten tiedätte, kriteeri käsittää vastaavanlaisten yritysten kohtuullista voittoa koskevan EU-tason vertailun. Sellaista on mahdoton toteuttaa. Tämän johdosta tästä neljännestä kriteeristä voidaan ehkä luopua jossain vaiheessa, vaikka vaarana olisivat jossain määrin liialliset korvaukset, jotta yksinkertaistamistavoitteenne voidaan lopultakin toteuttaa. 
Harkin (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen aivan ensin esittelijää ja tuon esiin myönteisen suhtautumiseni tähän aloitteeseen, jossa täsmennetään toisaalta valtiontuen ja toisaalta jäsenvaltioiden yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen kustannuksista maksamien korvausten välistä suhdetta. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut ovat olennaisia kaikkien kansalaisten elämänlaadun parantamiseksi, ja nämä palvelut ovat usein keskeisessä asemassa pyrittäessä houkuttelemaan investointeja muita heikommassa asemassa oleville alueille ja maaseutualueille ja parantamaan siten niiden kilpailukykyä ja lisäämään niiden yhteenkuuluvuutta EU:ssa.
Kansallinen postitoimipaikkaverkosto on uhattuna Irlannissa. Uhattuina ovat erityisesti pienet maaseudun postitoimipaikat, joissa ei ole tietokoneita ja jotka eivät sen vuoksi voi tarjota asianmukaista palvelutasoa kansalaisille. Julkisen palvelun velvoitetta tarvitaan, jotta postitoimipaikkaverkosto voisi pysyä elinkelpoisena, ja ehdotus tämänkaltaisen pienimuotoisen julkisen rahoituksen vapauttamiseksi komissiolle tapahtuvaa ennakkoilmoittamista koskevasta velvoitteesta on todella järkevä, koska se mahdollistaa riittävän joustavuuden kansallisella ja alueellisella tasolla häiritsemättä sisämarkkinoita. Kuten esittelijä ja komission jäsen ovat molemmat todenneet, ehdotus todellakin vähentää myös byrokratiaa. 
De Vits (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka sanovat, että komission ehdotukset ovat ensiaskel ja että myös in ’t Veldin mietintö on ensiaskel, koska se on asianmukainen mietintö. Oikeudellinen epävarmuus on tällä hetkellä liian suuri paikallisille toimijoille. Tällä hetkellä annamme yhteisöjen tuomioistuimen päättää, mitä valtiontuen osalta on tehtävä. Vaikka se on ensiaskel, se on mielestämme riittämätöntä. Sairaaloille ja sosiaaliseen asuntotuotantoon maksettavien korvausten vapauttaminen on ensiaskel, mutta listalle olisi mielestämme lisättävä muitakin asioita. Arvoisa komission jäsen, lisäisimme luetteloon vanhainkodit ja työnvälitystoimistot, jotka olisi vapautettava ilmoitusvelvollisuudesta. Emme voi mitenkään hyväksyä Altmark-tuomion neljättä kriteeriä, ja mielestämme sitä ei voida myöskään toteuttaa käytännössä. Miten loppujen lopuksi määritellään hyvin johdettu yksityinen keskivertoyritys? Entä jos mitään vastaavaa yksityistä yritystä ei ole? Eikö viittaamalla yksityiseen keskivertoyritykseen yksinkertaisteta liikaa julkisille palveluille annettua tehtävää? Esiintyminen hyvin johdettuna yksityisenä yrityksenä voi myös vaikuttaa irtisanomisiin ja aiheuttaa yhteiskunnallisia häiriöitä. Pyydän sen vuoksi poistamaan tämän kriteerin. 
Hamon (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvä esittelijä in ’t Veld, arvoisa komission jäsen, komissio kertoo meille jatkuvasti, ettei se voi esittää yleishyödyllisiä palveluja koskevaa puitedirektiiviä, koska kysymys on ilmeisesti liian laaja ja siihen sovelletaan toissijaisuusperiaatetta.
Nyt kun käytettävissä on tämä ”Montin paketti” ja palveludirektiiviä koskeva ehdotus, komissio käsittelee kuitenkin kysymystä julkisista palveluista. Se maalaa yksittäisillä pienillä vedoilla eräänlaista impressionistista kuvaa, joka esittää sen omaa näkemystä julkisista palveluista. Valitettavasti Barroso ei ole kuitenkaan verrattavissa Manet’hen tai Renoiriin.
Tämän kuvan mukaan kaikki julkisille palveluille myönnettävä rahoitus on valtiontukea ja siten epäsuorasti ristiriidassa vapaan ja vilpittömän kilpailun periaatteen kanssa – toisin sanoen virhe, joka on korjattava. Parlamentin oikeus ulottuu jopa vieläkin pidemmälle: in ’t Veldin mietinnössä hylätään komission ehdotus sosiaalisen asuntotuotannon ja sairaala-alojen vapauttamiseksi ilmoitusvaatimuksesta.
Vastaavasti jos parlamentti suostuu vaatimukseen tarjouskilpailumenettelystä ennen jokaista julkisen palvelun velvoitteesta maksettavaa korvausta, tämä heikentää kaikkia viranomaisten vastuulla suoraan ja epäsuorasti olevia pieniä paikallisia julkisia palveluja.
Voimme todeta paikallisten julkisten palvelujen heikkenevän tärkeiden kansallisten julkisten palvelujen purkamisen johdosta. Tämä mietintö on itse asiassa petollinen: siinä väitetään, että kuluttajat tulevat onnellisemmiksi, vaikka siinä heikennetään heidän kansalaisoikeuksiaan tärkeiden julkisten palvelujen osalta. Tänä viikonloppuna portugalilaiset äänestäjät ilmaisivat asiaa koskevan tyytymättömyytensä entiselle pääministerilleen Barrosolle. 
Van den Burg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olitte oikeassa sanoessanne, että ryhmässämme on tänä iltana läsnä monia naishenkilöitä, ja tiedän, että se miellyttää komission jäsentä. Niiden ankarienkin sanojen jälkeen, joita meidän puoleltamme parlamenttia on esitetty, haluan myös onnitella in ’t Veldiä ja tarkastella, kuinka voimme lopulta saavuttaa kompromisseja tässä kysymyksessä. Minulle on kerrottu, että hän on ilmaissut halukkuutensa ottaa huomioon joitakin tarkistuksiamme.
Ensimmäisen kohdan muodostavat kaiketi ”in-house”-palvelut, miltä osin kannatamme Herzogin viimevuotisessa mietinnössä esitettyjä näkemyksiä. Meitä auttaisi sen vuoksi paljon, jos in ’t Veld voisi tukea tältä osin esitettyjä tarkistuksia.
Toisena kohtana ovat julkiset hankinnat ja avoin tarjouskilpailu, joita monet Purvisin esittämät tarkistukset ja Wagenknechtin esittämä tarkistus koskevat. Wagenknechtin mukaan tällaista tarjouskilpailua ei saisi järjestää, ellei sitä vaadita laissa. Tämä saattaa olla yhdistävä kohta sellaisen asian täsmentämiseksi, jota ei ole otettu hyvin huomioon. Tämän perusteella voimme saattaa eri tekstit – tekstejä on aina neljä erilaista – vastaamaan toisiaan.
Lopuksi on vielä kysymys sairaaloiden ja sosiaalisen asuntotuotannon vapauttamisesta, mikä on meidänkin mielestämme melko sattumanvarainen valinta. Mekin toivomme, että tätä kysymystä tarkastellaan avoimesti, ja haluaisin nähdä seuraukset. Haluan kuitenkin myös osoittaa, että tehtävää on vielä paljon, ja että tapaan, jolla kriteerit määritetään, olisi kiinnitettävä paljon enemmän huomiota. Tätä ei saisi mielestämme jättää neljän vuoden päähän, vaan sen pitäisi tapahtua nyt, kun palveludirektiivistä keskustellaan. Siten voimme laatia selkeät kriteerit, jotka perustuvat puitedirektiiviin ja yleishyödyllisiin palveluihin, joita nimenomaan yksityisten ja julkisten tarjouskilpailujen yhdistelmä koskee. Toivon voivani jatkaa tätä keskustelua komission jäsenen kanssa sopivana ajankohtana. 
Kroes,
   .  Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi in ’t Veldiltä, etten maininnut heti alussa, että hänen mietintönsä teki minuun vaikutuksen. Tiedän, että tehtävä oli vaikea, mutta tulos on ollut sen arvoinen. Tämä mietintö on edistänyt keskustelua hyvin merkittävällä tavalla, minkä johdosta onnittelen häntä.
Yksi komission ehdotuksen tärkeimmistä motiiveista on lisätä oikeusvarmuutta ja ennustettavuutta. Tänä iltana mainittiin ennustettavuuden tarve, joka koskee niitä, jotka ovat tekemisissä julkisten palvelujen ja niiden rahoitusjärjestelmien kanssa.
Kuten totesin aikaisemmin, haluamme myös vähentää hallinnollista taakkaa: haluamme vähentää huomattavasti byrokratiaa sekä EU:n tasolla että kansallisella ja alueellisella tasolla. Tämän vuoksi ajoitus on niin tärkeää.
Kysymys yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tehokkaasta toiminnasta on hyvin tärkeä komissiolle, parlamentille, jäsenvaltioille ja kuluttajille – Euroopan unionin kansalaisille. Päinvastoin kuin toisinaan väitetään, yhteisön kilpailusäännöt eivät estä näiden palvelujen asianmukaista toimintaa. Ne eivät vaikuta kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten oikeuksiin ja vastuuseen määritellä, organisoida, rahoittaa ja valvoa julkisia palveluja.
Yhdyn voimakkaasti näkemykseen, jonka mukaan meidän olisi silloin tällöin tarkistettava, mitä teemme. Tarkastellessamme Altmark-tuomiota ei ole kovin vaikeaa tehdä selkeä päätös kolmesta tai neljästä kriteeristä. Sen vuoksi en ole samaa mieltä sen jäsenen kanssa, joka sanoi, että on vaikeaa määrittää todellinen julkinen palvelu. Ei ole myöskään vaikeaa määrittää sopimusta tai määritellä korvauksen muuttujia. Kuten van den Burg totesi, vaikeuksia saattaa esiintyä, kun tarjouskilpailu on mahdollinen. Kun vaikeuksia ilmenee, kustannukset on arvioitava hyvin johdetun yrityksen perusteella. Sen vuoksi neljännen kriteerin osalta voidaan todeta, että kun tämän tuomioistuimen päätöksen täytäntöönpano on jatkunut neljä vuotta, voimme ottaa kokemuksemme huomioon. Tiedämme, että todellisuudessa tarjouskilpailuja ei käytetä laajasti pienten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen yhteydessä. Altmark-tuomion mukaan maksettu korvaus on siten valtiontuki, ja siitä on ilmoitettava.
Komission vakiintuneen politiikan mukaan julkisen palvelun velvoitteita hoitavien yritysten rahoitusta ei rajoiteta. Varmistamme kuitenkin, että rahoitus on todella tarpeen eikä johda epäasianmukaisiin kilpailun vääristymiin. Tämänhetkiset ehdotukset ovat Altmark-tuomioon perustuvan uuden toimintaympäristön mukaisia. Komission päätösluonnoksessa pyritään vähentämään ilmoitusvelvoitteita pienten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen osalta.
Perustamissopimuksen mukaan yleishyödyllisten palvelujen tehokas toiminta kuuluu unionin ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan. Tarkasteltavananne tänään olevat ehdotukset muodostavat osan komission pyrkimyksistä edistää tämän tavoitteen saavuttamista. Olen iloinen siitä, että tuette tarpeettoman byrokratian vähentämistä, ja otan sen huomioon.
Päätösluonnoksessa pienet julkiset palvelut jätetään ilmoitusvelvollisuuden ulkopuolelle ja mukautetaan siten pienille ja keskisuurille yrityksille asetettuja raja-arvoja. Kuten in ’t Veldin mietinnössä ehdotetaan, komissio katsoo, että tämä on asianmukaisin lähestymistapa.
Myös sairaala-ala ja sosiaalinen asuntotuotanto vapautetaan ilmoitusvelvollisuudesta. Tämä tehdään täysin selväksi, ja se on perusteltua näiden julkisten palvelujen luonteen edellyttämien suurten korvaussummien vuoksi.
Yhdyn voimakkaasti näkemykseen, jonka mukaan komission pitäisi tarkistaa uusien sääntöjen soveltaminen tietyn ajanjakson kuluttua ja vaikutustenarvioinnin suorittamisen jälkeen.
Muiden valtiontukisääntöjen, kuten aluetukea koskevien suuntaviivojen ja ryhmäpoikkeusten mukaisesti ehdotamme, että kehystä olisi sovellettava kuuden vuoden ajan ja että se olisi uudistettava tarkistuksen perusteella tässä tapauksessa neljäksi vuodeksi. Oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä päätöksen voimassaoloa ei saisi rajoittaa ajallisesti, mutta yhdyn voimakkaasti näkemykseen tarpeesta suorittaa tarkistus.
Lisäksi ehdotettiin, että julkisen palvelun velvoitteiden määritelmästä on keskusteltava laajasti, erityisesti siltä osin kuin se koskee käyttäjiä. Komissio on periaatteessa samaa mieltä, mutta julkisten palvelujen määritteleminen käytännössä on jäsenvaltioiden ja niiden alue- tai paikallisviranomaisten tehtävä. Komissio voi ainoastaan suositella, että jäsenvaltiot kuulevat osapuolia asiasta laajasti.
Olen kuullut kollegaani Barrotia ehdotuksesta laajentaa liikennettä koskevan päätöksen soveltamisalaa. Alalla on useita alakohtaisia asetuksia, minkä vuoksi nykyisen paketin soveltamisalan laajentaminen on hankalaa. Ymmärtääkseni erillistä pakettia kuitenkin valmistellaan, ja maa- ja ilmaliikenneyhteyksiä koskevat huomautuksenne muodostavat varmasti kiinnostavan lisän paketille.
Vertailujen, erityisesti julkisten palvelujen ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen esikuva-analyysien, toteuttaminen olisi vaikeaa. Se ei olisi ehkä teknisesti mahdollista, koska julkisten palvelujen rakenne on erilainen eri EU-maissa. Tällaisen tutkimuksen kustannusten – ja ehkä myös hyvin vähäisen hyödyn – vuoksi se ei ole mielestäni hyvä idea.
Olen tietoinen ongelmasta, joka koskee nykyistä korvausta tilanteessa, jossa sovellettavat edellytykset eivät täyty. Ymmärrän, että jäsenvaltiot tarvitsevat tietyn ajan muuttaakseen nykyisiä järjestelmiään. Tarkastelemme keinoja taata oikeusvarmuus siirtymäajaksi. Altmark-tuomiossa esitetyt kriteerit edellyttävät lisätyötä ja täsmennyksiä. Komissio ilmoitti toukokuussa 2004 antamassaan yleishyödyllisiä palveluja koskevassa vihreässä kirjassa hyväksyvänsä tätä kysymystä koskevan asiakirjan vuonna 2005.
De Vits kysyi sosiaali-, terveys- ja hoitopalveluista, jotka päätösluonnos jo kattaa. Hoitopalveluille yleensä julkisen palvelun velvoitteesta maksettavan korvauksen määrän perusteella useimmat jäävät todennäköisesti päätöksessä määritettyjen korvausrajojen alle ja sen vuoksi ne todennäköisesti vapautetaan ilmoitusvelvollisuudesta.
De Vitsin esiin ottamien kysymysten osalta komissio tukee suositusta, jonka mukaan tarjouskilpailuprosesseja on käytettävä aina silloin kun se on mahdollista, ja useimmissa tapauksissa, joissa Altmark-kriteerit ovat täyttyneet, valtiontukea ei myönnetä. Tiedämme kuitenkin, että todellisuudessa tarjouskilpailuja ei käytetä laajasti, varsinkaan pienten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen osalta. Yhdyn van den Burgin näkemykseen siitä, että meidän on otettava huomioon kokemuksemme. Kokemukset parantavat ja selkiyttävät näkemystämme siitä, kuinka tätä aihetta on käsiteltävä. Jos tarjouskilpailua ei voida mitenkään järjestää, olisi otettava huomioon hyvin johdetun yrityksen – tässä tapauksessa julkisia palveluja tarjoavan yrityksen – kustannuksia koskeva peruste.
Kiitän vielä kerran in ’t Veldiä. Palaamme varmasti näihin kysymyksiin, kun olemme saaneet lisää kokemuksia. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Kiitän tulkkeja siitä, että he viettivät näin pitkän ajan kanssamme, ja jäljellä olevia jäseniä, joista suurin osa on naisia – istuntosalissa on todellekin enemmän naisia kuin miehiä.
