Euroopan lentokoneenrakennusalan tulevaisuus (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Euroopan lentokoneenrakennusalan tulevaisuutta koskevista neuvoston ja komission julkilausumista.
Peter Hintze
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen siitä, että tämänpäiväisen keskustelun aiheena on Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuus, sillä kyseinen teollisuudenala ilmentää Euroopan tulevaisuudenuskoa, sen korkeaa teknologiaa ja kasvumahdollisuuksia ja vaikuttaa merkittävästi Lissabonin kasvu- ja työllisyystavoitteiden saavuttamiseen, näkyvimpänä hankkeenaan Airbus. Airbus on nimi suurelle idealle - idealle usean Euroopan maan teknisen osaamisen yhdistämisestä siten, että saadaan luotua vahva ilmailu- ja avaruusalan yritys, joka pystyy pitämään puolensa globaaleilla markkinoilla. Airbusin historia on henkeäsalpaava menestystarina. Sen rakentamat lentokoneet - joita on tähän mennessä toimitettu asiakkaille yhteensä 4 600 kappaletta - edustavat eurooppalaista huipputeknologiaa maailman kaikilla lentokentillä, ja näin niillä on tärkeä rooli eurooppalaisen identiteetin luomisessa.
Airbusilla on kuitenkin myös vakavia ongelmia. Vuosi 2006 oli sille sekä menestyksen että kriisien aikaa. Tuona vuonna Airbus ei pelkästään saanut nauttia maailman markkinajohtajan asemasta, vaan samaan aikaan sen tulot romahtivat uuden jumbojetin, A380:n valmistumisaikataulun pahan viivästymisen sekä dollarin heikkouden vuoksi; Airbus nimittäin rakennetaan euroilla ja myydään dollareilla.
Samaan aikaan jouduttiin myös kuromaan kiinni eroa A350 XWB:n ja sen amerikkalaisen kilpailijan kehittämisessä. Lentokoneenrakennusala on parhaillaan teknologisen vallankumouksen kynnyksellä, sillä nyt ollaan siirtymässä metallin aikakaudesta muovin aikakauteen, ja Atlantin toisella puolella on oltu valmiimpia tunnustamaan se kuin omalla puolellamme. Sellaisille lentokoneille markkinoilla on kysyntää.
Airbus haluaa nyt kehittää vahvuuksiaan. Sen on lisättävä kilpailukykyään ja valmistauduttava kohtaamaan tulevaisuus - tulevaisuus, joka voidaan taata vain herkeämättömällä työllä sekä innovaatiohalulla ja -kyvyllä. Airbusissa on määrä toteuttaa rakenneuudistuksia, ja olipa se poliittiselta kannalta kuinka kiinnostavaa tahansa, uudistusten toteuttaminen kuuluu yksinomaan yhtiölle itselleen. Airbusin johto tekisi viisaasti, jos se kävisi perusteellisia keskusteluja tarvittavista toimista työntekijöidensä kanssa, jotka kuitenkin loppujen lopuksi ovat jokaisen yrityksen tärkein voimavara. Vaikka on tietenkin totta, että yksi keino turvata työpaikat olisi pyrkiä saamaan mukaan vahvoja kumppaniyrityksiä, jotka toisivat mukanaan oman pääomansa ja tietotaitonsa ja jakaisivat Airbusin kanssa sekä mahdollisuudet että riskit, mutta päätös siitä kuuluu yhtiölle itselleen eikä kenellekään muulle.
Poliitikkoja sen sijaan tarvitaan luomaan taustaedellytykset. Heidän tehtävänään on varmistaa, että mahdollisuudet ja velvollisuudet, työpaikat ja teknologiset valmiudet jakautuvat tasaisesti hankkeessa mukana olevien eurooppalaisten valtioiden kesken, ja tämä mahdollisuuksien ja vastuiden oikeudenmukainen jakaminen näyttääkin toimivan hyvin.
Useiden maiden yhteistyö on myös muissa eurooppalaisissa hankkeissa osoittautunut onnistuneeksi tavaksi hyödyntää yksittäisten kumppaneiden teknologista taitotietoa kilpailukykyisten tuotteiden kehittämisessä ja valmistamisessa maailmanmarkkinoille. Esimerkkeinä tällaisista hankkeista voidaan mainita Augusta Westland, Eurofighter ja Eurocopter. Eurooppalainen yhteistyö ei toimi pelkästään järjestelmävalmistajien kesken, vaan myös esimerkiksi suihkumoottoreiden toimittajien ja valmistajien välillä, esimerkkeinä Thales, Diehl, Rolls Royce, MTU, Snecma ja Alenia, vain muutamia mainitakseni. Kaikki nämä yritykset ja niiden työntekijät auttavat osaltaan Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuutta selviämään yhä kovenevassa kansainvälisessä kilpailussa.
Nyt kun olen lopettelemassa puheenvuoroani, pitäisi kenties sanoa vielä muutama sana ilmastonmuutoksesta ja ympäristönäkökohdista, joilla on näkemykseni mukaan yhteys yhteiskuntamme innovaatiokykyyn. Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuus tiedosti niihin liittyvät teknologiset haasteet jo vuonna 2000, kun Vision 2020 -ohjelman laatimisen yhteydessä teollisuuden edustajat, tutkijat ja poliitikot yhdessä määrittelivät kunnianhimoiset tavoitteet kestävälle ilmaliikenteen järjestelmälle. Tarkoituksena oli vähentää vuoteen 2020 mennessä polttoaineen ominaiskulutusta ja hiilidioksidin ominaispäästöjä 50 prosenttia, rikkidioksidin ominaispäästöjä 80 prosenttia sekä puolittaa lentokoneiden nousu- ja laskeutumismelu.
Nämä ovat kunnianhimoisia tavoitteita, ja jos ne halutaan saavuttaa hieman yli kymmenessä vuodessa, kaikkien osapuolten on annettava oma panoksensa.
Günter Verheugen
komission varapuheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan jatkuva teollinen ja teknologinen menestys liikenteen, viestinnän, maapallon tilan seurannan sekä turvallisuuden ja puolustuksen alalla on pitkälti sen ilmailu- ja avaruusteollisuuden ansiota, sillä vain alan maailmanlaajuinen kilpailukyky antaa Euroopalle mahdollisuuden saavuttaa taloudelliset ja poliittiset tavoitteensa.
Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuus on maailmanjohtaja useilla tärkeillä markkinasegmenteillä; sen hallussa on yli kolmanneksen osuus maailmanmarkkinoista. Vuonna 2005 - sitä uudempia lukuja ei ole saatavilla - sen liikevaihto oli 86 miljardia euroa ja se työllisti 457 000 henkilöä. Alan kasvu jatkuu viimeaikaisista vaikeuksista huolimatta; erityisesti suurten matkustajakoneiden markkinat ovat kasvussa.
Kuten neuvoston puheenjohtaja Hintze juuri äsken korosti, Airbusin viime vuonna toimittamat 434 uutta lentokonetta on ennätyksellinen määrä. Tilauksia on sisällä yli 2 500 koneesta, mikä takaa työtä yli viideksi vuodeksi. Kun matkustajalentoliikenteen arvioidaan jatkossa kasvavan 5 prosentin vuosivauhtia ja lentorahdin 6 prosenttia vuodessa, seuraavien kahdenkymmenen vuoden aikana tarvitaan yli 22 500 uutta isoa lentokonetta, joiden arvo on nykyisillä hinnoilla yhteensä yli 2 miljardia euroa.
On kuitenkin todettava, että viime viikkoina ja kuukausina Airbus on antanut aihetta sellaisiinkin otsikoihin, joita ei mielellään näkisi. Me kaikki lukisimme mieluummin sen menestyksestä markkinoilla kuin tappioista ja irtisanomisista, mutta tosiasia on, että Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuus toimii globaaleilla markkinoilla, joilla kilpailu on kovaa, ja sen on pärjättävä kilpaan hyvin varustautuneille kilpailijoille, kuten Boeingille, kaikilla segmenteillä. Siksi alalla tarvitaan jatkuvia investointeja ja innovaatioita, jotta sen tuotteet täyttäisivät asiakkaiden vaatimukset. Airbus on merkittävä osa eurooppalaista ilmailu- ja avaruusteollisuutta. Se on aidosti eurooppalainen yritys, jonka palveluksessa on tällä hetkellä 57 000 omaa työntekijää ja 30 000 alihankkijaa, ja monet pienet sekä suuret yritykset toimittavat sille sen tarvitsemia tuotteita ja palveluja.
Muiden yritysten tapaan Airbusin on sopeuduttava muuttuneisiin olosuhteisiin. Sen on otettava käyttöön toimintatapoja ja rakenteita, joiden avulla se pystyy tuottamaan sellaisia tuotteita, joille markkinoilla on kysyntää, mahdollisimman kannattavasti. Airbusin kannalta tilannetta vaikeuttaa se, että se joutuu myymään tuotteensa dollareilla, kun valmistuskustannukset kuitenkin maksetaan euroina, ja euro on kuitenkin näistä kahdesta valuutasta vahvempi. Siksi on sitäkin tärkeämpää, että Airbus pystyisi tekemään tärkeät liiketoimintaratkaisunsa rationaalisesti ja palauttamaan sitä kautta asemansa markkinoilla.
On valitettavaa, että Airbusin päätös parantaa tehokkuuttaan leikkaus- ja rakenneuudistusohjelmalla, johon sisältyy myös joidenkin toimintojen ulkoistaminen, johtaa väistämättä työntekijöiden määrän vähentämiseen, mikä aiheuttaa epävarmuutta ja synnyttää vaatimuksia poliittisesta väliintulosta.
Vaikka poliitikot eivät voi eikä heidän ole tarkoitus puuttua päätöksiin, joita yritykset tekevät kilpailukykynsä säilyttämiseksi - yritysten liikkeenjohdolliset ratkaisut eivät ole poliittisia asioita - on kuitenkin olemassa keinoja, joilla irtisanottuja työntekijöitä voidaan auttaa, ja meillä on ehkä moraalinen velvollisuuskin auttaa heitä, pääsemään uudelleenkoulutukseen ja löytämään uutta työtä toisista yrityksistä, kenties kokonaan toiselta alalta. Esimerkiksi tätä tarkoitusta varten jäsenvaltiot voivat saada apua Euroopan sosiaalirahastosta.
Komissio panee tyytyväisenä merkille, että Airbus oli jo ennen nyt käynnissä olevia rakenneuudistuksia ottanut työntekijöiden edustajat mukaan tekemään väistämättömiä päätöksiä. Erityisesti on huomionarvoista, että eurooppalaisten työntekijöiden edustajia kuultiin yksityiskohtaisesti ja että Airbusin rakenneuudistusten vaikutuksista alihankkijoihin keskusteltiin myös.
Kun otetaan huomioon, että alalla on sellaiset kasvuodotukset, joista monet muut teollisuudenalat voivat vain haaveilla, on myös tärkeää, että nyt toteutetaan tarvittavat toimenpiteet, joilla taataan Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuuden menestys pitkällä aikavälillä, mikä koituu meidän kaikkien eduksi. Tämä on yksi syy siihen, että komissio on ryhtynyt mahdollisuuksien mukaan toimiin - esimerkiksi perustamalla Euroopan avaruusohjelman tai toteuttamalla eurooppalaiset asemarkkinat ja yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan - luodakseen vapaalle kilpailulle otolliset olosuhteet.
EU on myös tutkimuksen seitsemännessä puiteohjelmassa varannut huomattavia summia ilmaliikenteen tutkimuksen ja kehittämisen sekä avaruustutkimuksen käyttöön. Kaikilta tällaista tutkimusta tekeviltä yrityksiltä pyydetään ehdotuksia yhteisrahoitettaviksi hankkeiksi, jotka valitaan kilpailun perusteella.
Haluan tässä yhteydessä nostaa esiin erityisen merkittävänä yhteisen "Clean Sky" -teknologia-aloitteen, jonka avulla Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuus pystyy vastaamaan ilmastonmuutoskeskustelussa sille esitettyyn haasteeseen. Haluan tässä yhteydessä vedota suorin sanoin eurooppalaisiin lentokonevalmistajiin ja myös lentoyhtiöihin, joiden on syytä olla hyvin varovaisia, ettei niiden imago kärsi samalla tavoin kuin eurooppalaisen autoteollisuuden viime viikkoina, kun on käynyt ilmi sen vastanneen liian hitaasti aikamme vaatimuksiin. Nykyaikaisuus ja innovaatio, tutkimus ja kehitys ovat tällä alalla ehdottomia edellytyksiä, ja "Clean Sky" -aloitteen myötä Euroopan unioni tarjoaa niille tehokkaan ja vahvan kasvualustan.
Christine De Veyrac
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, Toulousen varapormestarina voin todistaa vierailtuani yhtiön tehtailla useaan otteeseen, että Airbusin rakenneuudistusohjelma on todellinen koettelemus jokaiselle työntekijälle, jota se koskettaa, ja jotta toimenpiteistä voitaisiin selvitä, niiden syyt on tehtävä selviksi.
On totta, että euron arvo nousi ja tuotannossa oli A380:n valmistusvirheisiin liittyviä viivästyksiä, mutta ennen kaikkea konsernia johdettiin kuin hallitustenvälistä hanketta eikä niin kuin teollisuusyritystä, ja meidän on tehtävä siitä oikeat johtopäätökset tulevaisuutta silmällä pitäen.
Me kaikki tiedämme, ettei Airbusin ongelmana ollut niinkään se, etteivät viranomaiset olisi tukeneet sen toimintaa, vaan pikemminkin se kärsi poliitikkojen väliintulosta ja puuttumisesta sen asioihin, niin että lopulta yhtiö toimi kuin kansainvälinen järjestö eikä niin kuin toimiva yritys. Tulevaisuudessa Airbus tarvitsee uuden osakassopimuksen, jossa annetaan suurempi painoarvo osakkaina oleville teollisuusyrityksille. Tämä edellyttää, että nykyiset osakkaat ilmaisevat selkeästi aikeensa. Haluavatko ne jatkaa osakkaina vai onko löydettävä uusia rahoittajia ja kumppaneita?
Tarkoittiko tämä sitä, ettei julkisten viranomaisten enää pitäisi sekaantua asiaan? Ei tietenkään, ja olen tyytyväinen siitä, että Euroopan unioni on tarttunut toimeen. Komission jäsen Barrot ja te, komission jäsen Verheugen, ilmoititte, että EU aikoo tukea Airbusin toimia vahvistamalla tutkimusohjelmiaan.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin kuitenkin, että selventäisitte meille, onko tässä yhteydessä mahdollista turvautua Euroopan globalisaatiorahastoon ja Euroopan sosiaalirahastoon työntekijöiden tukemiseksi. Jäsenvaltiot voivat myös osaltaan tulla Airbusin ja erityisesti sen alihankkijoiden avuksi myöntämällä tukea tutkimukseen sekä työntekijöiden kouluttamiseen.
Toisaalta kuvitelkaapa, että Airbus pelastettaisiin muutamilla Ranskan alueilla osakesijoituksilla - luullakseni kokoon saataisiin 0,6 prosenttia pääomasta. Se on täysin epärealistinen ajatus!
Lopuksi haluaisin, ettei kukaan unohtaisi, että vaikeuksistaan huolimatta Airbus on saavuttanut huomattavaa menestystä. Luotan tulevaisuuteen ja A380:n ja A350:n menestymiseen. Kriisien ja vaikeuksien kohdatessa meidän on unohdettava kansallisen edun tavoittelu ja osoitettava olevamme vahvoja ja yhtenäisiä - yhtenäisyydessämme vahvoja.
Matthias Groote
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä asiakohta kirjattiin esityslistalle hyvin neutraalin kuuloisella otsikolla "Euroopan lentokoneenrakennusalan tulevaisuus", mutta pääasia, josta puhumme tänään, on Airbusin kriisi.
Power 8 -nimellä kulkeva uudistusohjelma, jonka yhtiön johto suunnitteli yhtiön rahoituksessa olevan vajeen täyttämiseksi, merkitsee käytännössä joukkoirtisanomisia ja yhden tehtaan myymistä. Airbus on Euroopan teollisuuden kruununjalokivi, jolla on osaavaa työvoimaa, täydet tilauskirjat, täydellä kapasiteetilla toimivat tehtaat ja hyvät tuotteet. Tehtaan myyminen näyttäisi antavan päinvastaisen viestin; se on vääränlainen viesti silloin, kun halutaan paikata rahoitusvajetta. Kuten saksalaisen BenQ-yhtiön esimerkistä nähdään, tehtaan myyminen merkitsee tavallisesti koko teollisuuspaikkakunnan hidasta mutta varmaa kuolemaa ja johtaa työpaikkojen ja taitotiedon häviämiseen.
Pyytäisin teitä, ministeri Hintze, neuvoston edustajana ja Saksan liittohallituksen ilmailupolitiikasta vastaavana koordinaattorina puhumaan Airbusin eurooppalaisten tuotantolaitosten säilyttämisen puolesta ja Power 8 -rakenneuudistusohjelman täytäntöönpanoa vastaan. Airbusin työntekijöiden ei kuulu kantaa yhtiön kriisin ja yhtiön johdon tekemien virhearvioiden seurauksia eikä Eurooppa saa menettää asemaansa teollisuuden sijaintipaikkana niiden vuoksi.
Anne Laperrouze
ALDE-ryhmän puolesta. - (FR) A380:stä odotetaan menestystä, mitä todistaa sekin, että Los Angelesin ja New Yorkin kaupungit kävivät tässä juuri kilpaa siitä, kumpi saisi olla ensimmäisenä toivottamassa tervetulleeksi eurooppalaisen jumbojetin. Yhtiö on kuitenkin kriisissä huonon johtamisen takia, ja kuten hyvin tiedämme, seurauksena on Power 8 -nimellä kulkeva talous- ja rakenneuudistusohjelma.
Airbusin johdon on otettava opikseen tekemistään liikkeenjohdollisista virheistä, jotka aiheuttivat viivästyksiä koneiden toimituksissa. Jäsenvaltioiden taas on osaltaan taattava eurooppalaiselle ilmailu- ja avaruusteollisuudelle turvattu tulevaisuus. Osakkaina olevien jäsenvaltioiden on puolestaan tehtävä jotakin yhtiön johtamisjärjestelmälle: tarkistettava sen kaksinkertaista organisaatiomallia ja neuvoteltava osakassopimus uusiksi. Niiden on myös toimittava yhteisvastuullisesti siten, että ne pyrkivät säilyttämään ilmailu- ja avaruusteollisuuden Euroopassa ja kehittämään sitä, mikä tarkoittaa muun muassa lisälainojen tarjoamista tutkimusta varten, julkisten hankintojen tekemistä, varojen myöntämistä teollisuuslaitoksissa tarvittaviin investointeihin, valtion osakeomistuksen kasvattamista - niinhän Yhdysvallat juuri teki Boeingin kohdalla.
Teollisuuden sen sijaan on mahdollisimman pikaisesti käynnistettävä uudelleen neuvottelut Power 8 -suunnitelmasta ammattiliittojen kanssa ja otettava huomioon myös niiden näkemykset noudatettavasta strategiasta. Miten kukaan voisikaan hyväksyä niin epätasapuolista työnjakoa ranskalaisten ja saksalaisten tehtaiden kesken kuin mitä tässä suunnitelmassa ehdotetaan? Miten voisi hyväksyä ajatuksen, että Toulousessa, jonka kahdella tuotantolinjalla pystytään valmistamaan kaksikymmentä konetta kuukaudessa, tuotantoa rajoitettaisiin neljääntoista koneeseen kuukaudessa, ja loppujen A320-koneiden tuotanto siirrettäisiin Hampuriin, mikä edellyttäisi investointeja uuteen tuotantolinjaan? Miten voisi hyväksyä näiden toimien vaikutuksen tavarantoimittajien ja alihankkijoiden työllisyystilanteeseen, niiden vaikutuksen alueen talouteen sekä taitotiedon ja asiantuntemuksen häviämisen, mikäli tehtaan toiminta siirretään muualle? Miten innovoinnin ja kehittämisen voisi uskoa toisten tehtäväksi?
Airbusilla on tilauskirjoissaan 2 589 lentokonetilausta, joten sillä on täysi työohjelma moneksi vuodeksi eteenpäin, ja sen rakentamien lentokoneiden korkean laadun pitäisi kyllä kannatella se tämän kriisin yli. Itse asiassa on vain yksi tavoite, johon kannattaa tähdätä: Airbusin tukeminen nimenomaan eurooppalaisena hankkeena, jolla luodaan työpaikkoja, tehdään uusia innovaatioita ja saavutetaan arvostusta koko maailman silmissä eurooppalaisten miesten ja naisten aikaansaannoksena.
Gérard Onesta
Arvoisa puhemies, Airbus saattaa olla kriisissä, mutta kriisi ei ollut ennalta arvaamaton. Itse olen seurannut hyvinkin läheltä Airbusin toimintaa Toulousessa, ja olen jo vuosia yrittänyt kiinnittää huomiota ongelmiin, mutta turhaan. Jo vuosia olen yrittänyt varoittaa poliittisista päättäjistä, jotka ovat laiminlyöneet valvontatehtävänsä A380:n palvonnan sokaisemina ja jotka nyt yhtyvät valitusten kuoroon voivottelemaan omien toimiensa tuloksia.
Vuosia olen yrittänyt varoittaa johtajista, jotka ovat kadottaneet todellisuudentajunsa, kuten Forgeat, joka, kuten muistanette, häipyi miljoonien eurojen kanssa eikä kantanut minkäänlaista huolta hinnoista ja aikatauluista. Muistuttaisin arvoisalle komission jäsenelle, että olen vuosien ajan varoittanut komissiota ja ehdottanut vaihtoehtoisia menettelytapoja, kuten Airbusin siipien kuljettamista ilmalaivalla, ja koko tuona aikana komissiolta ei ole tullut minkäänlaista apua.
Kriisi, jonka kanssa painiskelemme tällä hetkellä, on luonteeltaan teollinen, mutta se on myös ennen kaikkea inhimillinen kriisi Airbusin työntekijöille ja alihankkijoille. Eurooppalaisilla on kutsumus ilmailualalle, siitä ei ole epäilystäkään. Samaten on selvää, että Boeingin kautta toimiva amerikkalainen sotilaallis-teollinen kompleksi hallitsee yksinoikeudella lentoliikennettä.
On viisi ehtoa, joiden toteutuessa elpyminen on mahdollista. Yksi on, että tuote palautetaan sille kuuluvalle paikalle ja siihen aletaan taas soveltaa teollisuuden pelisääntöjä ja ympäristölainsäädäntöä. Toiseksi Airbus on pääomitettava uudelleen julkisin varoin. Kolmanneksi sen toimintatapoja on uudistettava; sen on vapauduttava Ranskan ja Saksan hallitusten kahleista, jotka niin Airbusissa kuin tässä parlamentissakin estävät kaikenlaisen kehityksen. Neljänneksi sen teollista pohjaa on järkeistettävä lopettamalla lentokoneenrakennuksen hajauttaminen kymmeniin eri tuotantopaikkoihin. Viidentenä ja viimeisenä ehtona sen olisi monipuolistettava tuotantoaan laajentamalla toimintaansa myös muiden kuljetusvälineiden tuotantoon ja muihin energialähteisiin, koska lentoelektroniikka-ala on hyvin haavoittuva ja siihen liittyy suuria riskejä.
Airbus on rikas - hyvin rikas - mutta vain työntekijöidensä lahjakkuudella mitattuna, joten vetoan teihin, jotta emme hukkaisi tuota rikkautta.
Jacky Henin
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, Airbus oli se kärkiyritys, jonka oli määrä saada meidät nielemään rauta- ja terästeollisuuden tappio ja hyväksymään kymmenien tuhansien työpaikkojen katoaminen tekstiiliteollisuudesta, ja nyt se sama Airbus on itse piinapenkissä ja valmistautuu uhraamaan työntekijänsä ja alihankkijansa. Melkoinen saavutus yritykseltä, jonka tilauskirjat ovat täynnä kuudeksi vuodeksi eteenpäin ja jolla on neljä miljardia euroa pankkitilillään.
Airbus voisi kohdata tulevaisuuden luottavaisena, jos sitä ei jäytäisi vapaana markkinaliberalismina tunnettu talouselämän syöpä, ja voin kertoa teille hyvät kollegat, että työpaikat ja kehitys eivät istu kovin hyvin politiikkaan, jonka tavoitteena on euron pitäminen vahvana, eikä etenkään ahneeseen osinkojen tavoitteluun, joka on tyypillistä yksityisille osakkeenomistajille, jotka haluavat leikata välttämättömiin henkilöresursseihin ja materiaalisiin resursseihin tehtäviä investointeja ja luottavat enemmän rahoittajiin kuin työntekijöiden asiantuntemukseen.
Tosiasia on se, että hankkiutumalla eroon 10 000 työpaikasta ja jakamalla alihankkijoiden määrän kuudella Power 8 -suunnitelma tuhoaa juuri niitä voimavaroja, jotka tekevät Airbusista rikkaan: sen työntekijöiden taitotietoa ja alihankkijaverkostoa, jonka yhteistyöhön yhtiö on aina voinut luottaa. Tämä yhteistyö teki Airbusista suorituskykyisen. Sen Power 8 nyt tuhoaa pakottamalla työntekijät, tuotantolaitokset ja kansallisuudet kilpailemaan keskenään, mitä vastaan työntekijät aivan oikeutetusti protestoivat. Power 8 ei pysty vastaamaan yrityksen nykyisiin ja tuleviin tarpeisiin, ja siksi se olisi lakkautettava. Jotta Airbus voisi voittaa vaikeutensa, on palattava pääosin julkiseen omistukseen ja rahoitukseen, koska totuus on, että vain jäsenvaltiot pystyvät vastaamaan tämän suuruusluokan ilmailuhankkeista.
Lisäksi komission on puolustettava päättäväisesti WTO:ssa takaisinmaksettavien ennakkojen järjestelmää, joka yksin mahdollistaa A350:n ja NSR:n rahoittamisen. Komission on myös varmistettava, että yhtiö saa halpakorkoisia lainoja Euroopan investointipankilta. Jotta ilmailu- ja avaruusteollisuudellamme olisi tulevaisuutta, olisi kiireellisesti perustettava eurooppalainen tutkimus-, työllisyys- ja koulutusrahasto. Kymmenen vuoden sisällä 30 prosenttia EADS:n (European Aeronautic Defense and Space Company) henkilökunnasta jää eläkkeelle; jos heidän taitotietoaan ei haluta kadottaa, tarvitaan laajamittainen rekrytointi- ja koulutuskampanja. Ilmailu- ja avaruusteollisuudella on valtavia haasteita edessään - komposiittimateriaalien vallankumouksesta öljyvarojen ehtymiseen - ja meidän velvollisuutenamme on auttaa sitä.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Paul Marie Coûteaux
Arvoisa puhemies, tämä EADS:n tapaus on hyvä osoitus siitä, mikä meidän mielestämme Euroopan integraatiossa on mennyt vikaan.
On hämmästyttävää, että jotkut väittävät, että yhteistyöhön perustuvan Euroopan idea on osoittautunut epäonnistuneeksi - niin kuin kansallisen suvereniteetin puolustajat esittävät. Ja tällaista väitetään aikana, jolloin - aina siitä lähtien, kun Airbus sulautettiin EADS:ään - olemme joutuneet todistamaan, kuinka yhteistyöhön perustuva toimintatapa, joka teki ensimmäisistä Airbus-malleista niin menestyksekkäitä, on hylätty sen integrationistisen lähestymistavan tieltä, joka yksityistämisten, yhdistämisten ja lopulta fuusioiden kautta synnytti EADS:n. Yksi sen ensimmäisistä seurauksista on ollut Airbus-ohjelman ja sitä myötä niiden lukuisten työpaikkojen vaarantuminen, joita se tarjosi etenkin Ranskassa.
Voisin vielä lisätä, että Ranska on kuuliaisesti myöntynyt jakamaan saksalaisten kumppaneidensa kanssa vuosien aikana - itse asiassa koko ilmailun historian aikana - hankkimansa asiantuntemuksen, samoin monet (julkiset) investoinnit, joita alalle oli tehty. Näin Eurooppa on pystynyt estämään kahden suurvallan jättiyhtiöitä, amerikkalaista Boeingia ja venäläistä Tupolevia monopolisoimasta ilmailu- ja avaruusteollisuutta haltuunsa.
Kannattaa myös huomata, ettei Saksa jakanut vastaavasti työstökoneiden alalla saavuttamaansa ylivoimaa. Yhteistyö kuitenkin tuotti hyviä tuloksia, kunnes vallitseva ideologia, joka ei ollut niinkään liberalismia kuin vapaakauppaa suosivaa, johti niin Ranskassa kuin muuallakin teollisuuden suurten lippulaivojen, erityisesti ilmailu- ja avaruusteollisuuden, yksityistämiseen. Tästä hyötyvät yritykset olivat englanninkielisiä, niiden päätoimipaikka oli Alankomaissa ja niihin sovellettiin Alankomaiden lainsäädäntöä. Tämän myötä asiat alkoivat pian mennä vikaan, ja päätän puheenvuoroni toteamalla, että minun mielestäni jos joku on osoittautunut epäonnistuneeksi, niin se on EADS:n edustama integraatiomalli.
Gunnar Hökmark
(EN) Arvoisa puhemies, keskustelemme tänä iltana kahdesta asiasta, joita ei pidä sekoittaa keskenään. Toinen on työttömyysongelma, joka kuuluu jäsenvaltioiden ratkaistavaksi tarvittaessa Euroopan unionin ja eri sosiaalirahastojen tuella, kuten arvoisa komission jäsen aiemmin totesi. Sen sijaan ratkaisuna ei voi olla poliittisen puuttumisen lisääminen Euroopan lentokoneteollisuuteen.
Toinen kysymys on Euroopan lentokoneenrakennusteollisuuden tulevaisuus. Jotta sillä ylipäänsä olisi tulevaisuutta, toiminnan täytyy perustua kaupallisiin päätöksiin ja markkinaedellytyksiin, ei parlamenteissa tai hallituksissa käytäviin poliittisiin keskusteluihin. Juuri liian monen hallituksen, liian monen parlamentin ja liian politikoinnin mukaantulo aiheuttaa ongelmia ja estää päätöksentekoa, jolla pystyttäisiin hyödyntämään parhaalla mahdollisella tavalla eurooppalaiselle lentokoneenrakennusteollisuudelle tarjolla olevia mahdollisuuksia.
Airbusin tehtävänä pitäisi olla valmistaa ja toimittaa asiakkailleen maailman parhaita lentokoneita, ei antaa poliittisia lupauksia milloin minkäkin maan tai hallituksen puolesta. Minusta sen varmistaminen on ainoa tapa, jolla voimme vaikuttaa asiaa. Tietenkin meidän on myös taattava paras mahdollinen tuki tutkimukselle ja tieteelle, mutta meidän on myös varmistettava, että meillä on toimivat markkinat - ja nimenomaan toimivat transatlanttiset markkinat, koska se on ratkaisevaa. On tärkeää varmistaa, että vastuu lentokoneteollisuudesta ja Airbusin tulevaisuudesta, josta keskustelemme täällä, säilyy yhtiöllä ja yhtiön johdolla, koska muussa tapauksessa kaikesta päätöksenteosta tulee hajanaista, mutkikasta ja byrokraattista, ja se johtaa uusiin epäonnistumisiin. Minusta meidän olisi tavoiteltava uutta menestystä ja annettava yhtiölle paremmat mahdollisuudet antamalla sen toimia itsenäisesti ja jättämällä se poliittisen päätöksenteon ulkopuolelle.
Karin Jöns
(DE) Arvoisa puhemies, täydet tilauskirjat ja asema Boeingin kilpailijana kisaamassa maailmanmarkkinoiden ykköspaikasta ovat osoituksena Airbusin työntekijöiden korkeasta ammattitaidosta ja heidän sitoutumisestaan tuotteeseensa. Työntekijät eivät ole vastuussa tehdyistä virheistä; he ovat tehneet hyvää työtä ja tekevät jatkossakin.
Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuus ei jatkossakaan tule toimeen ilman tätä taitotietoa - joka on peräisin Ranskasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Espanjasta ja Saksasta - sen paremmin kuin tähänkään asti. Huipputeknologiaa olevien lentokoneiden siipien suunnittelu ja kokoaminen, jota Airbus tekee kotipaikkakunnallani Bremenissä, vaatii erityistaitoja. Lentokoneella ei voi kaahata päättömästi.
Tässä on kysymys yhtiön johdon tekemistä vakavista virheistä. Kovapalkkaisten johtajien kyvyttömyys katsoa pitemmälle tulevaisuuteen ei voi olla peruste tuotantolaitosten kilpailuttamiselle keskenään, niin kuin nyt tapahtuu. Ei myöskään ole hyväksyttävää, ettei Airbus anna mitään kunnon selitystä päätöksistään sen paremmin työntekijöille kuin eurooppalaiselle yritysneuvostollekaan. Minulle tämä on jälleen kerran selvä merkki eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin tarkistamisen kiireellisyydestä; se olisi itse asiassa pitänyt tehdä jo aikoja sitten.
Sanon myös vielä kerran neuvoston puheenjohtajalle Hintzelle, ettei voida hyväksyä, että uuden ilmailuteknologian kehittämistyöhön käytettävissä olevia aikoja leikataan mielivaltaisesti, ja ne, jotka ovat riippuvaisia yksinomaan markkinanäkökohdista, joutuvat maksamaan siitä kalliin hinnan.
Gabriele Zimmer
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuinka kauan komissio ja neuvosto aikovat istua täällä hiljaa myötäillen, kun suuryritysten johtajat peittelevät omia virheitään hankkiutumalla eroon työntekijöistä? Sekä Ranskan että Saksan hallitukset ovat olleet haluttomia tekemään mitään asian suhteen, ja vielä nytkin niiden vastalauseet työpaikkojen leikkauksia vastaan ovat jokseenkin laimeita, ja näyttää siltä, että niitä esitetään pikemminkin vain muodon vuoksi kuin todellisten ratkaisujen löytämiseksi.
Siksi vaadimme, että uudistusohjelmaksi kuvattu Power 8 lakkautetaan. Airbusin työntekijöitä Ranskassa ja Saksassa ei saa yllyttää toisiaan vastaan. Ilmailu- ja avaruusteollisuus on niin tärkeä, että sille on taattava paitsi rahoitus, myös julkinen valvonta.
EU:n on taitettava rohkeasti peistä Airbusin puolesta. EIP:n kautta taattavia halpakorkoisia lainoja voitaisiin käyttää uusien työntekijöiden työllistämiseen, heidän ammattitaitonsa kehittämiseen sekä tutkimus- ja kehitystyön tukemiseen. Joka tapauksessa me tuemme työntekijä- ja ammattiliittojen eurooppalaista toimintapäivää, joka on tarkoitus järjestää eri tehdaspaikkakunnilla 16. maaliskuuta, ja vakuutamme solidaarisuuttamme työntekijöitä kohtaan heidän taistelussaan.
Kader Arif
(FR) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa ilmaisemalla tukeni kaikille Airbusin tai sen alihankkijoiden palveluksessa oleville työntekijöille, jotka ovat saaneet kuulla joutuvansa irtisanotuiksi. He maksavat nyt hinnan yhtiön johdon ja hallinnon virheistä sekä niistä virheistä, joita toimintaan huonosti sitoutuneet osakkeenomistajat ovat tehneet salliessaan taloudellisten näkökohtien viedä voiton teollisuuden edusta. Työntekijöiden keskinäinen solidaarisuus kautta Euroopan on kuitenkin heidän vahvuutensa, jonka avulla heidän on mahdollista saada läpi muutoksia rakenneuudistussuunnitelmaan.
Tämä tapaus osoittaa myös, mitä eurooppalaisesta työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta puuttuu: työntekijöiden edustajat puuttuvat kokonaan päätöksentekoelimistä. Vaikka tämä asia ei kuulukaan EU:n vastuualueisiin, Airbusin asema eurooppalaisuuden lippulaivana ja symbolina ja maailmanluokan teollisuusyrityksenä merkitsee kuitenkin sitä, että EU:lta odotetaan jonkinlaista reaktiota. Sen pitäisi sanoa "kyllä" julkisten varojen pumppaamiselle näihin yrityksiin, "kyllä" takaisinmaksettaville ennakoille, "kyllä" tutkimukseen ja kehittämiseen myönnettäville lainoille, "kyllä" euron ja dollarin vaihtokurssin aiheuttamien vaikeuksien huomioon ottamiselle ja "kyllä" yhtiön hallintotavan uudistuksille ja osakassopimuksille. Käytössämme olevista väliintulokeinoista meidän on hyödynnettävä Euroopan investointipankkia ja globalisaatiorahastoa. Tällä hetkellä juuri työntekijöiden ammattitaito on se, mikä takaa yritykselle tulevaisuuden, joten antakaamme mekin tukemme heille.
(Suosionosoituksia)
Inés Ayala Sender
(ES) Arvoisa puhemies, haluan ilmaista syvän huolemme Airbusin tämänhetkisen kriisin johdosta sekä solidaarisuutemme siitä kärsimään joutuneille työntekijöille, jotka ansaitsevat täyden tukemme.
Haluan myös sanoa, että suhtaudumme toiveikkaasti siihen, että Power 8 -rakenneuudistusohjelmalla on mahdollista saattaa yhtiön uuteen alkuun ja palauttaa tämän Euroopan unionin teollisen innovaation tulevaisuutta edustaneen hankkeen kilpailukyky.
Suosittelemme myös, että ottaisimme opiksemme johdon virheistä, epäreilusta kilpailusta ja hallitustenvälisestä kinastelusta. Toiminnan on perustuttava yritysten ja teollisuuden tehokkuuteen ja uusimpiin innovaatioihin, jotka jättävät varjoonsa aikansa eläneet poliittiset kiistat.
Haluamme myös pystyä kertomaan Airbusin työntekijöille kaikkialla Euroopassa - myös Puerto Realissa, Getafessa ja Illescasissa - että Euroopan parlamentti on sitoutunut tekemään yhteistyötä ammattiliittojen ja yhtiön johdon kanssa tarjotakseen työntekijöille kaiken heidän tarvitsemansa tuen ja auttaakseen heitä selviytymään päivästä toiseen.
Kehotamme komissiota ja neuvostoa yhdistämään voimansa selkeän ja kestävän ratkaisun löytämiseksi.
Peter Hintze
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, olen seurannut tätä keskustelua kiinnostuneena. Aihe on vakava. Kysymys on siitä, miten pystymme säilyttämään Euroopassa vahvan ilmailu- ja avaruusteollisuuden. Tässä on noudatettava sellaista periaatetta, että yritykset harjoittavat liiketoimintaa ja poliitikot politikoivat, ja tämä ero on tärkeä, jos haluamme toimia oikein tässä asiassa.
Useat puhujat ovat huomauttaneet, että vaikka Airbusilla menee tällä hetkellä hyvin, sillä on silti ongelmia ratkottavanaan. Näin todella on, mutta meidän on katsottava myös tulevaisuuteen. Yhdysvallat on jo pitkään aliarvioinut Euroopan kykyä rakentaa lentokoneita, ja nyt kun se on antanut kilpailuetunsa heikentyä jo pitemmän aikaa, sitä täytyy kaduttaa. Meidän täällä Euroopassa on varottava, ettei meille käy samoin sen vuoksi, että aliarvioimme Aasiaa. Tämä merkitsee sitä, että nyt kun eurooppalaisella ilmailu- ja avaruusteollisuudella vielä on joitakin innovaatioihin ja rahoitukseen liittyviä vahvuuksia, sen on myös kehityttävä niin, että se säilyttää kilpailukykynsä ja pystyy selviytymään tulevaista haasteista sekä nykyisistä ongelmista, joita sillä on A380:n toimitusten ja A350:n kehitystyön viivästymisen sekä dollarin heikkoudesta johtuvien ongelmien vuoksi.
Yhtiön itse kuuluu päättää, mikä on oikein ja mikä ei. Minun täytyy sanoa äsken puheenvuoronsa käyttäneelle jäsenelle, ettei minulle tulisi mieleenikään väittää, että poliitikkojen kuuluu määritellä, miten pitkä aika uuden lentokoneen kehittämiseen saa kulua. Sehän olisi absurdia. Tuollaiset päätökset kuuluvat yhtiön itsensä tehtäviksi; se on teknologinen kysymys ja liiketoimintaratkaisu muttei todellakaan poliittinen kysymys. En myöskään lähtisi sanelemaan yritykselle, mitä sen pitää tai ei pidä tuoda markkinoille, mutta on selvää, että jos yritys ei arvioi markkinoita oikein ja jos se ei seuraa tilannetta jatkuvasti, se päätyy vaikeuksiin.
Koska monet teistä ovat halunneet puhua työntekijöistä, haluaisin huomauttaa, että yhtiö on ilmoittanut meille, että ne supistukset, joita se aikoo tehdä, toteutetaan mahdollisimman vastuullisesti, että välittömiä irtisanomisia ei tule ja että prosessi viedään läpi useiden vuosien aikana. Saanen vielä lisätä, että on myös Airbusin etujen mukaista käydä perusteellisia keskusteluja hyvin ammattitaitoisten työntekijöidensä kanssa tarvittavista rakenneuudistuksista.
Yritys voi voittaa vain, jos se ymmärtää, että kyseessä on johdon ja työntekijöiden yhteinen ponnistus, ja jos se pyrkii vuoropuheluun ja sen jatkamiseen.
Günter Verheugen
komission varapuheenjohtaja. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio yhtyy tänään ilmaistuihin huolestuneisiin näkemyksiin siitä, ettei voi olla hyväksi Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuuden tulevaisuudelle, jos ammattitaitoa ja kokemusta menee hukkaan sen vuoksi, että alan suurin yritys aikoo vähentää työpaikkoja. Kuten olemme jo todenneet, komissio aikoo tietenkin käyttää kaikki Euroopan tasolla käytössään olevat välineet auttaakseen toimenpiteiden kohteeksi joutuneita ihmisiä selviytymään rakenneuudistusten seurauksista.
Parlamentin jäsenet ovat olleet aivan oikeassa muistuttaessaan tämänpäiväisessä keskustelussa, ettei yhtiön ongelmilla ole itse asiassa mitään tekemistä työntekijöiden ammattitaidon kanssa; siitä ei ainakaan ole mitään epäselvyyttä.
Se mitä me voimme tehdä - ja teemmekin, mikäli se osoittautuu tarpeelliseksi - on ryhtyä hyvin määrätietoisesti luomaan tasapuolisia ja oikeudenmukaisia kilpailuolosuhteita eurooppalaiselle ilmailuteollisuudelle.
Komissio aikoo 22. maaliskuuta jättää Maailman kauppajärjestölle virallisen valituksen Yhdysvaltojen toimista. Tämä on vastalause Yhdysvaltojen Boeingille myöntämän, miljardien arvoisen avoimen valtiontuen johdosta. Sekin on merkittävä osoitus halustamme turvata Euroopan ilmailu- ja avaruusteollisuuden tulevaisuus.
Puhemies
. Keskustelu on päättynyt.
