Resultatet af arbejdet i Udvalget for Andragender (2006) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Carlos José Iturgaiz Angulo for Udvalget for Andragender om resultatet af arbejdet i Udvalget for Andragender i parlamentsåret 2006.
Stavros Dimas
Fru formand, mine damer og herrer! Udvalget for Andragender gør et beundringsværdigt stykke arbejde, som giver os en formidabel ressource til at opnå en dybtgående forståelse af borgernes problemer og klagepunkter vedrørende europæiske anliggender.
Disse fordeler sig bredt på en række forskellige politiske områder, men har ofte med arealanvendelses- og miljøspørgsmål at gøre. I alt væsentligt er alle medlemsstater samt et bredt udsnit af civilsamfundet repræsenteret, fra enkeltborgere til multinationale ngo'er.
Ordføreren understreger med rette, synes jeg, vigtigheden af det arbejde, som er forbundet med de 1.000 eller flere andragender, De hvert år modtager. Der er tre aspekter af betænkningen og beslutningen, jeg gerne vil nævne.
Det første er noget relativt nyt: de rejser, udvalget foretager til steder, hvor et bestemt problem er opstået. Disse rejser kan forventes at medføre en væsentligt større synlighed i medierne og vil utvivlsomt skabe mere opmærksomhed omkring Deres arbejde. Ud over at rejserne dækkes af pressen og de øvrige medier, afføder disse ekspeditioner også nogle meget detaljerede betænkninger, som - efter min opfattelse - er af høj kvalitet. Jeg mener, at disse udgør en vigtig dokumentation af Deres aktiviteter og absolut fortjener stor opmærksomhed. De, der nåede at høre radioudsendelserne i sidste uge om aktiviteterne i Udvalget for Andragender, vil have forstået, hvor vigtigt det er, at man giver dem, der indgiver andragender, en personlig høring, hvor alle de nødvendige eksperter er til stede. Dette vil kræve en stor investering af tid og ressourcer, men jeg er sikker på, at det ville være det hele værd.
Det andet punkt, jeg gerne vil fremhæve, har altid været et yndlingstema i disse forhandlinger: den samtidige eksistens eller endda dobbelte indgivelse af et andragende og en klage, som kan give anledning til en overtrædelsesprocedure. Af betænkningen fremgår det, at Kommissionen i hvert fald i 2006 endnu en gang ikke har holdt Parlamentet så godt underrettet, som sidstnævnte kunne have ønsket sig. De er utvivlsomt forberedt på, at jeg på dette punkt vil svare ved at henvise til vores nylige meddelelse om håndhævelsen af fællesskabsretten under overskriften "Et resultatorienteret Europa". Denne meddelelse indeholder løfter om gennemsigtighed, fastlæggelse af prioriteter, modernisering, bedre samarbejde med de nationale myndigheder og i det hele taget alt, hvad man kan ønske sig i disse tilfælde af dobbelt indgivelse. Men det er ikke alt. Vi er allerede begyndt at udarbejde et rammedokument for politikken. Med dette dokument vil alt dette blive bragt i anvendelse på miljøområdet, hvilket, så vidt jeg kan forstå ud fra Deres betænkning, er et af de områder, De er mest bekymret for.
Det tredje og sidste punkt, jeg gerne vil nævne, handler mere om fremtiden. Lad mig endnu en gang forsikre Dem om, at vi ønsker det bedst mulige samarbejde mellem Kommissionen og Parlamentet. Et sådant samarbejde er til gavn for begge parter. Et systematisk samarbejde medfører bedre informationsudveksling og dermed en forbedring af det serviceniveau, vi kan tilbyde vores borgere på alle områder. Det er dét, vi alle ønsker, så lad os prøve at sikre, at behandlingen af andragender er eksemplarisk.
Lad mig endnu en gang takke ordføreren for at have taget emnet op.
Carlos José Iturgaiz Angulo
Fru formand! Først vil jeg gerne takke kommissær Dimas for hans kommentarer og overvejelser, og jeg vil selvfølgelig også gerne takke alle dem, der har gjort denne betænkning mulig - herunder medarbejderne i sekretariatet, alle de kolleger, der har deltaget i udvalgets forhandlinger, og dem, der har gjort denne betænkning stærkere ved at stille ændringsforslag til forbedring af den. Tak, alle sammen.
Jeg præsenterer denne betænkning om resultatet af arbejdet i Udvalget for Andragender i parlamentsåret 2006 i henhold til artikel 192 i forretningsordenen. Den aktuelle betænkning giver et overblik over de hovedelementer, der prægede aktiviteterne i Udvalget for Andragender sidste år. Den påpeger, hvad udvalget har opnået, og gør også opmærksom på visse områder, hvor der er behov for yderligere fremskridt, for vi må naturligvis til stadighed forsøge at blive bedre.
Af alle Parlamentets udvalg er Udvalget for Andragender dét, der har den tætteste kontakt til borgerne. Borgerne kan henvende sig til udvalget som enkeltpersoner eller grupper, og udvalget forsøger at finde de bedst mulige løsninger for dem ved at sikre, at andragenderne behandles på en gennemsigtig og effektiv måde, og at borgerne får et udførligt svar på de spørgsmål, de stiller.
Retten til at indgive andragender, som er knæsat i EF-traktatens artikel 21 og 194, er et væsentligt træk ved det europæiske unionsborgerskab og giver alle unionsborgere og alle fysiske og juridiske personer, der har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat, mulighed for at rette henvendelse til Europa-Parlamentet om spørgsmål, der henhører under EU's arbejdsområde.
Derfor vil jeg gerne have lov med en vis begejstring at gøre opmærksom på, at statistikkerne endnu en gang viser en jævn strøm af andragender. Der blev f.eks. indgivet 1.032 andragender i 2005 og 1.016 i 2006. Omtrent en tredjedel blev afvist. Det er værd at bemærke, at de områder, andragerne hovedsageligt fokuserer på, generelt stadig er miljøet og den frie bevægelighed for varer, personer og kapital.
Andragenderne giver et vigtigt billede af, hvordan EU-lovgivningen anvendes, og hvordan den påvirker de enkelte borgere. Ved at indgive andragender sætter de europæiske borgere fokus på mangler og vanskeligheder i forbindelse med gennemførelses- og anvendelsesprocessen, for de befinder sig i en ideel position i forhold til at overvåge gennemførelsen af EU-lovgivningen på nationalt plan.
De mange afviste andragender tyder på, at der fortsat er behov for at øge offentlighedens kendskab til og informere de europæiske borgere bedre om EU-lovgivningen og EU's politikker samt om deres lovfæstede ret til at indgive andragender til Europa-Parlamentet.
For at opnå dette må der gøres en samlet indsats på EU-plan, men også de forskellige nationale institutioner i den enkelte medlemsstat er nødt til at gøre en indsats.
Jeg vil også gerne nævne - i forhold til Kommissionen - at vi i Udvalget for Andragender er afhængige af Kommissionens ekspertise, når vi skal undersøge de eventuelle overtrædelser af fællesskabslovgivningen, udvalget får kendskab til gennem borgernes andragender.
Kommissionens anbefalinger er fortsat til stor nytte for os, når vi skal finde den mest hensigtsmæssige løsning på andragernes problemer. Ikke desto mindre har udvalget måttet opfordre - og opfordrer fortsat - Kommissionen til at undgå standardsvar, som sommetider er temmelig generelle og er baseret på en meget snæver fortolkning af Kommissionens ansvarsområder og af de oplysninger, medlemsstaterne afgiver.
Udvalget for Andragender betonede i 2006 fortsat vigtigheden af at sikre, at man i vurderingen af andragenderne fokuserer mere på borgernes faktiske problemer, og bad Kommissionen gennemføre uafhængige undersøgelser, der kunne føre til en mere sammenhængende tilgang til bestemte spørgsmål.
Lad mig også gøre opmærksom på, at udvalget i sin dialog med Kommissionen uophørligt har understreget den vigtige rolle, andragenderne spiller for opnåelsen af det fælles mål om at bringe Europa tættere på borgerne.
Endelig skal det også nævnes, at Udvalget for Andragender og Den Europæiske Ombudsmand har haft et konstruktivt samarbejde baseret på løbende dialog og gensidig respekt for hinandens ansvarsområder og beføjelser, og der er blevet fremlagt to beretninger.
Rainer Wieland
Fru formand! For det første vil jeg endnu en gang udtrykke min utilfredshed med, at netop denne betænkning, som må forventes at vække stor genklang i befolkningen, behandles på et så uhensigtsmæssigt tidspunkt. Jeg har fem bemærkninger i alt.
Min anden bemærkning er, at vi har brug for beslutninger fra Kommissionen om traktatbrudssager. Hr. kommissær! Det er ikke nok at frembringe et dokument, der blot tjener til at dokumentere, at man er fast besluttet på at forbedre sig, som tolken netop udtrykte det. Tværtimod er det afgørende, at der faktisk sker en forbedring. Det er Deres opgave at sørge for, at der træffes beslutninger om traktatbrudssager, og bekendtgøre disse - i givet fald sammen med de resulterende domme eller retsafgørelser.
For det tredje er Rådet ved at blive mere politisk. Med den udvidede brug af afstemninger med kvalificeret flertal får Rådet som medlovgiver et større overordnet ansvar for sin lovgivning og dermed også for gennemførelsen af den. Derfor vil vi gerne endnu en gang understrege, at det ville glæde os meget, hvis Rådet ville engagere sig langt mere i det arbejde, der gøres i Udvalget for Andragender, og f.eks. udpege en ledende tjenestemand til at koordinere sager vedrørende andragender.
For det femte og sidste: Vi er ikke blot ude på at kritisere andre, men vil med denne betænkning også sige, at vi selv, her i Europa-Parlamentet, bør gøre det bedre. Dette kan De læse om under punkt 25 og 26. Vi har brug for en bedre proces i Parlamentet. Vi har brug for de relevante menneskelige ressourcer, vi har brug for et passende behandlingstempo, vi har brug for bedre arbejdsgange, vi har brug for en procedure, som er mere gennemskuelig for borgerne, og vi har brug for en bedre metode til på et tidligt tidspunkt at frasortere andragender, der er uvigtige eller må afvises, så vi kan koncentrere os om dem, der opfylder betingelserne og er vigtige. Parlamentet har taget et vigtigt skridt fremad i denne henseende ved at nedsætte et undersøgelsesudvalg, så vi er godt i gang.
Proinsias De Rossa
for PSE-Gruppen. - (EN) Fru formand! Jeg støtter ikke ændringsforslag 1 til punkt 15, og jeg er overrasket over, at hr. Atkins har lagt navn til det. Jeg mener, at det undergraver Udvalget for Andragender og ombudsmandens arbejde, og jeg opfordrer medlemmerne til at stemme imod det.
Udvalget spiller en vigtig rolle i at bringe EU tættere på borgerne. Det er faktisk mange gange lykkedes os at få erstatning og fairplay både for enkeltpersoner og hele samfund. Europa-Parlamentet ses i stigende grad af borgerne som en vigtig platform, hvorfra deres miljø, drikkevandskvalitet og arkæologiske arv kan beskyttes.
Der er dog svagheder, der skal gøres noget ved, i de mekanismer, som udvalget og Kommissionen har til rådighed, både i forhold til retsmidler og gennemtvingelse af afgørelser over for regeringer og lokale myndigheder i forbindelse med forsømmelse og i nogle tilfælde forsætlig undladelse af at gennemføre EU-lovgivning.
Der er eksempler på dette: M30-motorvejsprojektet i Madrid, som jeg selv besøgte på vegne af udvalget, hvor myndighederne stadig ikke gennemfører de aftalte foranstaltninger for at rette op på deres overtrædelse af EU-lovgivningen. Der er en lignende sag angående lettori i Italien, hvor man er frustreret efter at have søgt fairplay i over 20 år. Og endelig de utilstrækkelige love og procedurer til beskyttelse af drikkevandet og den arkæologiske arv i Irland. Jeg mener, at vi som et udvalg for andragender og en union som minimum skylder de andragende at gennemføre de afgørelser, der truffet mod regeringer og lokale myndigheder.
Kommissær Wallström påpegede i dag i Parlamentet, at lovgivningen kun er så god som dens gennemførelse. Der er tydeligvis mange love på europæisk niveau, der ikke bliver gennemført korrekt på nationalt niveau, og borgerne vil ikke have tillid til EU, før lovene bliver gennemført korrekt på nationalt niveau.
Marian Harkin
Fru formand! Først og fremmest vil jeg lykønske ordføreren med en fremragende betænkning. Jeg blev selv medlem af Udvalget for Andragender for lidt over et år siden, og i den tid har jeg haft personlig erfaring med udvalgets meget værdifulde arbejde.
Men hvor ofte hører vi som politikere om det demokratiske underskud, og hvor ofte bliver vi derfor opfordret til at være i kontakt med borgerne? Udvalget for Andragender er en konkret, aktiv og praktisk måde at være i kontakt med de europæiske borgere på. Der er et vigtigt element af sandhed i udsagnet om, at al politik er lokalpolitik, og mens de enkelte borgere i de 27 EU-lande er optaget af de store emner som globalisering, udvidelsen af EU, indvandring, energiforsyning osv., er de oftest optaget af, hvordan disse emner påvirker deres liv, familier og lokalsamfund. I forbindelse med europæisk lovgivning er borgerne på samme måde optaget af, hvordan lovgivningen påvirker deres liv og lokalsamfund. Og hvis de har en opfattelse af, at der sker forkert eller urimelig anvendelse af europæisk lovgivning, ønsker de en forholdsvis enkel, nem og effektiv måde, hvormed der tages hånd om situationen.
Det er, hvad de søger i Udvalget for Andragender. Hvis deres andragende opfylder betingelserne for behandling, ønsker de, at det behandles på en effektiv måde inden for en rimelig tid, og her er jeg enig med ordføreren i punkt 9, 10 og 12, hvor han opfordrer både Kommissionen og udvalget til at nedbringe deres behandlingstid.
Jeg er desuden enig med ordføreren i punkt 25 og 26, hvor han understreger nødvendigheden af at styrke udvalgssekretariatet og behovet for at skaffe de fornødne økonomiske ressourcer til at forsætte udviklingen af softwaresystemet med e-andragender.
Efter min mening er Udvalget for Andragender i høj grad en del af de europæiske institutioners ansigt udadtil: Borgere har adgang til udvalget og kan få deres sag hørt, og det er en vigtig del af unionsborgerskabet. Systemet skal dog fungere effektivt. Hvis det ikke gør det, er det den værst tænkelige situation, da borgerne ikke kun føler, at forkert eller manglende anvendelse af europæisk lovgivning påvirker deres liv negativt, men at det selv samme system, som er til for at støtte dem, faktisk svigter dem. Det er derfor, at et velfungerende Udvalg for Andragender med tilstrækkelige ressourcer og et godt samarbejde med Kommissionen og Rådet er afgørende i forhold til at støtte og opretholde unionsborgernes rettigheder.
Jeg støtter forslaget om at gøre borgernes ret til at indgive andragender mere synlig i Borgernes Portal fuldt ud. Hvis borgerne ved, at de har ret til at indgive andragender, og de har en forventning om at få et retfærdigt og rettidigt svar, så styrker vi EU-lovgivningen og giver den større legitimitet og gennemsigtighed, og vi styrker EU.
Til sidst vil jeg sige til kommissæren, at vi er nødt til at forbedre udvalgets virkemåde, som det er beskrevet i denne betænkning, og at det vidunderlige udtryk om at være i kontakt med borgerne kan blive virkelighed i stedet for bare et ønske.
Marcin Libicki
for UEN-Gruppen. - (PL) Fru formand! Jeg vil gerne sige en stor tak til ordføreren, hr. Iturgaiz, til medlemmerne af Udvalget for Andragender og også til dets sekretariat med hr. Lowe i spidsen for det fremadskuende arbejde, de har gjort i de seneste tre år af indeværende valgperiode.
Udvalget for Andragender har taget sig af en masse forskellige sager, som bekymrede borgerne i EU, og som var vigtige for dem. Der var f.eks. spørgsmålet om, hvorvidt der skulle henvises til Gud og kristendommen i præamblen til forfatningstraktaten, sagen om ruineringen af enkeltpersoner, der havde indladt sig med Lloyds og Equitable Life, og sagen om den katolske radiostation Radio Cope i Barcelona. Udvalget for Andragender arbejdede også med arealanvendelsesplaner for Valencia, punktafgifter på motorkøretøjer, omfartsvejen i Rospudadalen i Polen, overtrædelse af EU-direktiver, som påvirker Irland (Tara), og omfartsvejen ved Orléans i Frankrig. Endvidere så udvalget på aktiviteterne i det såkaldte Jugendamt, den tyske børne- og ungdomsforsorg, som der blev indgivet mange klager over.
Som hr. Iturgaiz sagde, er Udvalget for Andragender meget vigtigt for Europas borgere. Det bringer EU-organerne tættere på borgerne og er altafgørende i forhold til at øge kendskabet til, hvordan disse organer rent faktisk fungerer, ude i de forskellige samfund.
David Hammerstein
Fru formand, hr. Iturgaiz! Jeg vil gerne takke ordføreren for en fremragende betænkning.
Allerførst vil jeg gerne bede formanden lade gå videre, at alle medlemmerne af Udvalget for Andragender er meget bekymrede over udvalgssekretariatets store mangel på menneskelige ressourcer. Jeg vil også bede formanden lade dette gå videre til Præsidiet, som har ansvaret for at tildele tilstrækkelige ressourcer til denne ekstremt vigtige opgave, som handler om at opretholde en flydende kommunikation med EU-borgerne.
For det andet vil jeg gerne udnytte, at kommissær Dimas er til stede her i dag. Da mange andragender vedrører miljøet, og mange af dem kommer fra Spanien, vil jeg gerne drøfte, hvordan de kunne håndteres bedre.
For det første udfylder Kommissionen selvsagt ikke sin rolle som traktaternes vogter, når den for mange andragenders vedkommende forsømmer at handle tilstrækkelig hurtigt. Ved utallige lejligheder har vi stået i en situation, hvor vi så at sige først handler, når patienten ligger på dødslejet. Med andre ord: Når vi omsider kommer så vidt som til at overveje en overtrædelsesprocedure, er det for sent.
Vi er også, som nogle af mine kolleger har sagt, nødt til at se på de oplysninger, andragerne forsyner os med. Der er alt for mange sager, særligt i Spanien, hvor der ikke er blevet givet noget klart svar på andragendet, og man ikke engang for alvor har forsøgt at sætte sig ind i de oplysninger, man har modtaget. Dette gælder f.eks. andragenderne om åbne miner eller skisportssteder midt i Natura 2000-områder.
På den anden side har Kommissionen reageret eksemplarisk på andre andragender - her kan vi f.eks. nævne sagen om Rospudadalen i Polen. Ikke desto mindre er vi som allerede nævnt bekymrede over, at Kommissionen i mange tilfælde kommer på banen for sent, efter at en åbenlys overtrædelse af miljølovgivningen har fundet sted. Vi har f.eks. sagen om motorvejen M-501 i den selvstændige region Madrid, hvor man indledte en overtrædelsesprocedure, da arbejdet allerede var afsluttet.
Vi er også bekymrede over anvendelsen af direktivet om vurdering af indvirkning på miljøet og direktivet om strategisk miljøvurdering. I mange lande anvendes disse ikke ordentligt. Især ikke i Spanien, hvor projekterne deles op, så det ikke er nødvendigt at anvende direktivet.
Endelig er anvendelsen af vandrammedirektivet stadig ekstremt uensartet, og i nogle sager vedrørende store byggeprojekter i Spanien, hvor selve den spanske regering flere gange er blevet meldt for overtrædelse af fællesskabslovgivningen, nægter Kommissionen at træffe forebyggende foranstaltninger.
Formanden
Tak, hr. Hammerstein. De kan være forvisset om, at jeg nok skal lade Deres anmodning om flere menneskelige ressourcer til arbejdet i udvalgets sekretariat gå videre til Præsidiet.
Willy Meyer Pleite
Fru formand! Det er sandt, at et af de direktiver, der oftest overtrædes, er direktivet om vurdering af indvirkning på miljøet, som er obligatorisk for alle bygge- og planlægningsprojekter.
Vores problem er simpelthen, at vi kommer på banen for lang tid efter, at borgerne har indgivet deres andragender, nemlig på et tidspunkt hvor skaden allerede er sket.
I Spanien har vi set nogle ekstremt negative virkninger langs hele vores kystlinje som følge af nogle meget aggressive byggeprojekter. I øjeblikket bygges der et forgasningsanlæg lige midt i Ría de Ferrol, som er af stor betydning for Fællesskabet og del af Natura 2000-netværket, og der er ikke blevet gennemført nogen miljøindvirkningsvurdering. Dette er det eneste forgasningsanlæg i Spanien, som der ikke foretages en miljøindvirkningsvurdering af. Situationen skaber et sikkerhedshul og udgør en klar overtrædelse af direktiverne.
Vi må alle bestræbe os på at reducere vores sagsbehandlingstider, så borgerne får lov at opleve, at deres rettigheder ikke krænkes.
Kathy Sinnott
Fru formand! Jeg anser Udvalget for Andragender for at være et af de mest værdifulde udvalg i Parlamentet, hvis ikke det mest værdifulde. Det er herigennem, at borgerne fortæller os, hvordan de mange love, vi nørkler med i andre udvalg, påvirker dem eller ikke påvirker dem. Uden disse tilbagemeldinger er vi dømt til at arbejde i et vakuum. Der mangler dog noget i proceduren, for at vi kan gøre vores arbejde rigtigt: Rådet og medlemsstaternes faste repræsentation. Hvordan kan vi skaffe resultater for en borger, der har en tvist med sit land, uden at landet repræsenteres i Udvalget for Andragender?
Den anden ting, jeg vil nævne, er et særligt andragende. Irlands befolkning henvendte sig til Udvalget for Andragender, med tre andragender i alt, angående vores vigtigste arkæologiske sted: Tara, som er hjemsted for højkongerne og Skt. Patrick. Udvalget for Andragender har svaret og anmodet om, at ødelæggelsen stoppes. Kommissionen har indledt en sag mod de irske myndigheder, men alligevel, inden der sker noget som helst, vil der være en motorvej, som sandsynligvis vil have været der i tre elle fire år, og al ødelæggelsen vil være sket. Den irske befolkning vil ikke komme sig over sin desillusionering.
Simon Busuttil
- (EN) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske min kollega, hr. Iturgaiz Angulo, med hans fremragende betænkning.
Da jeg selv har været medlem af Udvalget for Andragender siden begyndelsen af året, må jeg også indrømme, at jeg er blevet en stor fortaler for dette udvalg og vigtigheden af dets rolle. Jeg må dog sige, at mange parlamentsmedlemmer ikke tilskriver udvalget den vigtighed, det fortjener, og dette bør ændres.
Hvis unionsborgerskab betyder noget, må det da indebære, at de europæiske borgere kæmper for deres rettigheder og lader deres stemme blive hørt, uanset om det er i forhold til virksomheder, lokale eller regionale myndigheder, offentlige instanser eller selv deres egne nationale regeringer. Denne rettighed udøves bedst ved at indgive et andragende til Europa-Parlamentet - en rettighed, der anerkendes som en grundlæggende rettighed i traktaten. Hvis deres klage vedrører rettigheder ifølge EU-lovgivningen, kan folk regne med, at Europa og vi, som repræsentanter for europæerne, støtter dem.
Jeg mener, at andragendet er en stor hyldest til Europa, og hvad det står for, men det er også en stor cadeau til medlemsstaterne, da medlemsstaterne selv har underskrevet en traktat, som gav retten til at indgive andragender, selv om andragendet ofte kan bruges som et redskab mod medlemsstaternes egne myndigheder. Så jeg opfordrer på det kraftigste EU-borgere til at kæmpe for deres rettigheder og til at bruge andragender som et redskab til at forsvare sig, når det kommer til EU-rettigheder. De, som gør det, vil helt sikkert opleve, at vi står lige bag dem.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Fru formand! I 2006 modtog Europa-Parlamentet 1.016 andragender. Ligesom i 2005 faldt omtrent en tredjedel af disse andragender ikke inden for EU's kompetenceområde og blev derfor afvist.
Dette viser klart, at der er behov for at sikre, at borgerne informeres ordentligt om Unionens og dens institutioners arbejdsområde. I denne forbindelse vil jeg gerne understrege det enorme bidrag, Udvalget for Andragender har ydet til Parlamentets arbejde i form af kommunikation med borgerne og ved at fremme gennemsigtighed og ansvarlighed i Unionens beslutningsproces. Det tætte samarbejde mellem Udvalget for Andragender og Den Europæiske Ombudsmand er også prisværdigt.
Ikke desto mindre eksisterer der et presserende behov for større engagement fra Rådets side. Især bør der udpeges en ledende tjenestemand til at koordinere arbejdet med andragender, eftersom mange af disse vedrører følsomme politiske spørgsmål angående medlemsstaternes gennemførelse af fællesskabslovgivningen i den nationale lovgivning. Den eneste måde at imødekomme borgernes forventninger på med hensyn til en hurtig og effektiv respons på deres klager er at fremskynde undersøgelsesprocessen og sikre samarbejdet mellem de forskellige institutioner.
Til slut vil jeg gerne takke ordføreren for udarbejdelsen af et meget fint dokument.
Marios Matsakis
- (EN) Fru formand! Jeg vil også gerne lykønske ordføreren med hans fremragende betænkning. Samtidig vil jeg gerne rose formanden for Udvalget om Andragender, dets medlemmer og sekretariatet med det storartede arbejde, de udfører.
Selv om parlamentsmedlemmernes fremmøde i Udvalget for Andragender nogle gange er noget begrænset, mener jeg, at udvalget er et af de vigtigste udvalg, der fungerer som bindeled mellem den almindelige europæiske borger og det institutionelle EU. Udvalget tilvejebringer den mekanisme, som gør, at vores vælgere kan følge sig tættere på EU, og udvalget skaber på god vis en følelse blandt borgerne af, at EU-institutionerne ikke er ansigtsløse og uangribelige bureaukrater, men at de kan stilles til ansvar, og at der kan rettes kritik mod dem, der ikke gør deres arbejde så godt, som de burde.
Som en vigtig ting viser betænkningen, at Udvalget for Andragenders fortsatte dialog med Ombudsmanden og Kommissionen har været en yderst nyttig øvelse, men at samarbejdet med medlemsstaterne og Rådet desværre lader meget tilbage at ønske, og dette er et område, hvor der hurtigt skal ske kraftige forbedringer.
Ewa Tomaszewska
(PL) Fru formand! Det bidrag, Udvalget for Andragender yder til kommunikationen mellem Parlamentet og medlemsstaternes borgere, er uvurderligt og lever op til samfundets forventninger. Det er en kendsgerning, at der hvert år modtages omtrent 1.000 andragender, ca. 2.500 dokumenter, og at der årligt igen sendes lige så mange dokumenter ud. Dette viser tydeligt, at borgerne i vores medlemslande har behov for en sådan direkte kontakt med Europa-Parlamentet og håber, at deres problemer derigennem kan blive løst.
Dette betyder selvfølgelig ikke, at ophavsmændene til disse andragender altid har ret. Der kommer også menings- og interesseforskelle til udtryk i folks andragender. Men alligevel bliver det alene i kraft af, at Udvalget for Andragender beskæftiger sig med borgernes andragender, muligt at forstå de problemer, der optager befolkningen. Det giver også anledning til at forbedre lovgivningen, som ikke altid er entydig og gennemsigtig, at fjerne juridiske smuthuller og at forebygge overtrædelser eller forkert gennemførelse af fællesskabslovgivningen.
Jeg vil gerne takke Udvalget for Andragender for resultatet af dets nyttige arbejde.
Mairead McGuinness
- (EN) Fru formand! Jeg er meget glad for at være her, da jeg mener, at det arbejde, som Udvalget for Andragender udfører - og jeg vil lykønske ordføreren med arbejdet med betænkningen - er meget anderledes end i alle andre udvalg og i særdeleshed enhver anden betænkning, man kan finde. Som medlemmer af udvalget kan man sige, for nu at bruge det forslidte udtryk, jeg ikke bryder mig om, at vi er "tæt på borgeren". Jeg mener, at det er meget vigtigt. De ringer til vores kontor, de kender vores assistenter, de beder os om at hjælpe dem, og det gør vi. Vi hjælper dem og forelægger deres andragender for Parlamentet. Vi beskæftiger os desuden med en lang række emner, og det kræver, at medlemmerne uddanner sig inden for alle de emner, der bliver forelagt for os, fra miljøspørgsmål til finansielle tjenesteydelser, og hvad det nu måtte være.
Vi er det udvalg, der oftest mødes med, hilser på og er i kontakt med "rigtige mennesker" - og igen, det er et udtryk, jeg ikke kan lide at bruge, men det er et meget vigtigt udtryk, når vi taler her i denne sal så sent om aftenen. Men sandheden er, at vi er meget afhængige af, at Kommissionen vender tilbage til os med svar, og nogle gange er kvaliteten, og ikke mindst kvantiteten, af svarene på møder dårlig, må jeg sige. I nogle tilfælde, dog ikke altid, sker det ikke rettidigt, og vi kunne gøre vores arbejde en lille smule bedre. Jeg støtter alle bestræbelser, der er nævnt i betænkningen, på, at vi gør netop det.
Jeg mener dog, at man skal være en særlig person for at gå til Parlamentets Udvalg for Andragender. Der er mange borgere, som kunne tænke sig at gøre det, men som ikke ville kunne gøre det, så vi har at gøre med personer med stor beslutsomhed og tydeligvis personer, som er også er vrede over, hvad der sker i deres medlemsland, og de ønsker handling.
Jeg vil give et eksempel med et deponeringssted, der hedder Whiteriver, i mit eget amt, County Louth. Det er på vores dagsorden engang i fremtiden, men selv truslen om, at Udvalget for Andragender ville behandle dette emne, har medført, at der er sket noget positivt i sagen. Så nogle gange har vi en effekt, og vi finder måske først ud af det, når andragendet forelægges Parlamentet.
Jeg vil især nævne sidste års Equitable Life, som var et barn af udvalgets arbejde, om jeg så må sige. Igen i forhold til Equitable Life var det meget vigtigt for os ikke at love folk mere, end vi faktisk kunne holde. Det, folk ønskede fra os, var helt klart et retsmiddel, der kunne sikre dem kompensation for deres tab. Det kunne vi ikke give dem, og det gav vi meget klart udtryk for, men jeg mener, at det var vigtigt, at vi påpegede, hvor ansvaret lå - og det lå hos regeringen i Det Forenede Kongerige.
Jeg mener også, at det er vigtigt, at vi fastholder presset på de ansvarlige, igen myndighederne i Det Forenede Kongerige, i forhold til Equitable Life for at få dem til at handle. Meget af vores arbejde er politisk, og det handler om områder, hvor der kan lægges pres, og vi må være beslutsomme for at opnå resultater.
Jeg vil sige dette, og jeg har sagt det til mine kolleger i PPE-DE-Gruppen: Jeg mener, at vi har brug for et system til kvalitetskontrol af udvalgets arbejde, så vi kan gøre vores arbejde bedre, og at vi spørger andragerne om, hvad de synes om vores arbejde, når vi har været igennem processen. Jeg synes ikke, at vi skal være bange for det. Til sidst vil jeg sige det, jeg siger, hver gang jeg får mulighed for det, nemlig at European City Guide skal behandles, og jeg håber, at det sker.
Stavros Dimas
Fru formand! Jeg vil gerne takke alle talerne i denne meget interessante forhandling for deres positive bidrag. Jeg er enig med de fleste af talerne, især fru McGuinness, hr. Tomaszewska og hr. Matsakis, som sagde, at dette udvalg er et af de vigtigste udvalg, og at det fungerer som bindeled mellem de europæiske borgere og EU's institutioner. Jeg er helt enig, og jeg er villig til at samarbejde så meget som muligt, så vi kan reagere på de europæiske borgeres bekymringer.
Jeg vil gerne besvare to centrale spørgsmål: Hvordan forsigtighedsprincippet kan forliges med behovet for at have beviser, før et medlemsland angribes. Jeg er opmærksom på de spørgsmål, der er rejst af hr. Hammerstein, og jeg vil gerne sige, at retshåndhævelsesforanstaltninger kun kan anfægte beslutninger, som formelt er taget af medlemsstater, der har overtrådt EU-lovgivningen. Kommissionen kan ikke indlede retsforfølgelse baseret på en vurdering af hensigter. Derfor kan der ikke tages retlige skridt, før der er taget en formel beslutning.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvor hurtigt foranstaltningerne skal træffes, er Kommissionen nødt til at respektere Traktatens procedurekrav og sikre sig, at den har fundet frem til de rigtige argumenter og indsamlet de nødvendige beviser, hvis sagen skal indbringes for en domstol. Dette kan tage tid. Ikke desto mindre fik Kommissionen - jeg selv faktisk - i december 2006 for første gang en foreløbig retskendelse fra EF-Domstolen på miljøområdet, hvilket indebar, at ulovlige jagtregler i Italien blev ophævet, før hovedsøgsmålet blev behandlet. Den 18. april 2007 fik vi vores første foreløbige retskendelse i forbindelse med et infrastrukturprojekt.
Hver sag skal vurderes individuelt, selv om nyere initiativer fra Kommissionen, som støttes af Europa-Parlamentet, f.eks. initiativer i forbindelse med illegal jagt i Italien, som jeg tidligere har henvist til, eller til Rospudadalen, illustrerer interessen i at benytte denne procedure for at beskytte miljøet. Den bør ikke benyttes som en rutinemekanisme. Denne mekaniske bør kun benyttes i sager med stor bevågenhed, hvor anvendelsen af foreløbige foranstaltninger kan have en pædagogisk effekt.
Til sidst vil jeg endnu en gang takke ordføreren for hans meget informative betænkning, som forhåbentlig vil medvirke til at øge synligheden af Udvalget for Andragenders arbejde, og jeg forsikrer jer endnu en gang om, at Kommissionen er fast besluttet på at samarbejde med Dem alle.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
