2. Uganda: Bahati-loven og forskelsbehandling af LGBT-personer
Formanden
Det næste punkt er forhandlingen om seks forslag til beslutning om Uganda: Bahati-loven og forskelsbehandling af lesbiske, bøsser, biseksuelle og transseksuelle personer.
Véronique De Keyser
Hr. formand, hr. kommissær! For præcist et år siden vedtog vi en beslutning her i Parlamentet omhandlende bøsser og lesbiske og Bahati-lovgivningen i Uganda.
Hvorfor så komme tilbage et år senere med et næsten identisk beslutningsforslag?
Fordi problemet langtfra er løst. For det første har vækkelsesbevægelsen 'The Family', som stod bag denne Bahati-lovgivning, ikke givet op, og vi ser stadig, at denne lov dukker op igen i Uganda.
Den anden grund er, at den ugandiske avis Rolling Stones i oktober og november kørte en smædekampagne, hvor den offentliggjorde en liste over homoseksuelle ugandere, som øjeblikkelig blev jagtet og angrebet, og som i dag stadig lever i skjul som udstødte. Forfatningsdomstolen i Uganda har standset udgivelsen af denne avis, men det er tydeligt, at stemningen er blevet dårligere. Det er en menneskejagt.
For det tredje anerkendes homoseksuelles rettigheder kun i 13 afrikanske lande. De resterende lande har meget forskellige lovgivninger, men nogle af dem - Sudan, det nordlige Nigeria, Mauretanien - straffer stadig homoseksuelle med døden.
Alligevel, og jeg slutter med dette, udsendte landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) for ganske nylig en erklæring - som jeg finder temmelig ensidig - hvori de udtaler, at de er klar over, at dette spørgsmål om homoseksuelle generede os lidt, men at disse forhold var en del af deres kultur. Nej, det drejer sig om menneskerettigheder, om universelle værdier, og vi ønsker virkelig, at disse universelle værdier bliver forsvaret kraftigt af Kommissionen og af hele Den Europæiske Union.
Charles Tannock
forslagsstiller. - Hr. formand! Samfundene i Afrika er generelt socialt konservative. Desværre er homoseksualitet faktisk forbudt i mange afrikanske lande. Mange mennesker i Afrika føler sig truet af bestræbelserne på at fremme homoseksualitet, især når disse bestræbelser forestås af ngo'er og vestlige organisationer. Der hersker den udbredte opfattelse i nogle dele af Afrika, at liberale demokratier forsøger at tvinge deres egne og mere tolerante værdier ned over samfund med meget anderledes og gammeldags traditioner.
Hvordan det nu end forholder sig, undskylder eller retfærdiggør det ikke den uhæmmede homofobi, der er vidt udbredt i nogle dele af Afrika. Beklageligvis vækkes denne homofobi ofte af regeringer og deres talerør i medierne. Uganda er endnu en gang i nyhederne på grund af nogle af sine lovgiveres ekstremisme og hysteri. De støtter et lovforslag, der vil betyde dødsstraf eller livsvarigt fængsel for homoseksuelle, afhængig af arten af deres såkaldte forbrydelse. I lighed med ECR-Gruppen forkaster jeg dette drakoniske lovforslag, som ville være en oprørende krænkelse af de personlige rettigheder, og jeg opfordrer præsident Museveni til at nedlægge veto imod det. Uganda er et land, hvor hovedparten af befolkningen lever for en dollar om dagen. Landets lovgivere må dog være i stand til at tjene det ugandiske samfunds interesser bedre på andre måder end ved at gøre bøsser til genstand for strafferetlig forfølgelse.
Marietje Schaake
Hr. formand! I det såkaldte antihomoseksualitetslovforslag, der er fremlagt for Ugandas parlament, fastlægges det, at homoseksuelle handlinger kan straffes med fængsel i syv år op til livstid eller endog med dødsstraf. Parlamentet fordømmer kraftigt dette lovforslag, og ved at gøre dét påtvinger vi ikke andre stater europæiske værdier, sådan som nogle har antydet, i et forsøg på at undgå at påtage os ansvar for krænkelser af menneskerettighederne og ansvar for at beskytte borgere mod at blive angrebet på grund af deres seksuelle orientering.
Den virkelige trussel og den frygt, der hersker, blev understreget i oktober- og novemberudgaverne af Rolling Stone, en lokal avis, som oplistede navne på og personlige oplysninger over mennesker, der angiveligt er homoseksuelle, og tilskyndede læserne til at skade eller hænge dem. Adskillige mennesker blev følgelig angrebet.
Faktisk er homoseksualitet lovlig i kun 13 afrikanske lande, og det er en kriminel handling i 38 andre. I Mauretanien, Sudan og det nordlige Nigeria straffes det med døden.
I overensstemmelse med Cotonou-aftalen er Ugandas myndigheder forpligtet til at overholde internationale rettigheder og menneskerettighederne, og Kommissionen, Rådet og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør også fuldt ud anvende værktøjssættet til at fremme og beskytte alle LGBT-personers menneskerettigheder.
Raül Romeva i Rueda
Hr. formand! Antihomoseksualitetslovforslaget, der er fremsat af David Bahati i Ugandas parlament, og i medfør af hvilket man kan straffe homoseksuelle handlinger med fængsling i syv år og op til livstid, såvel som med døden, er ganske enkelt uacceptabelt.
Vi skal huske, at i Afrika er homoseksualitet lovlig i kun 13 lande, og at det er en kriminel handling i 38 lande, mens der er dødsstraf for homoseksualitet i Mauretanien, Sudan og det nordlige Nigeria.
Derfor er vi endnu en gang nødt til at gentage, at seksuel orientering falder inden for rammerne af den enkeltes ret til privatlivets fred. Det er garanteret i den internationale menneskerettighedslovgivning, i henhold til hvilken ligestilling og ikke-diskrimination skal fremmes, og ytringsfriheden garanteres. Derfor er vi endnu en gang nødt til at tage afstand fra ethvert forsøg på at tilskynde til had og vold mod minoritetsgrupper, herunder på grund af køn eller seksuel orientering. Vi skal minde de ugandiske myndigheder om deres forpligtelser i henhold til folkeretten og til Cotonou-aftalen.
Derfor beder jeg også Kommissionen og Rådet samt Tjenesten for EU's Optræden Udadtil om, når de har med Uganda at gøre, fuldt ud at anvende værktøjssættet til at fremme og beskytte lesbiskes, bøssers, biseksuelles og transseksuelle personers ret til at nyde godt af alle deres menneskerettigheder.
Filip Kaczmarek
Hr. formand! Tilfældene af diskrimination af ugandiske borgere på grund af deres seksuelle orientering er en alvorlig sag. I dette spørgsmål støttes Uganda af mange lande i Afrika, som ikke ønsker, at det internationale samfund eller EU udøver pres på dem for at afkriminalisere homoseksualitet.
Misforståelsen bunder i, at vi mener, at et forbud mod diskrimination på dette område er en universel menneskerettighed, som fru De Keyser sagde før. Flertallet af de afrikanske lande ser det ikke på samme måde, og derfor er dialogen så vanskelig. Vi siger, at vi ikke kan forholde os tavse i sådanne anliggender, og de siger, at vi blander os i ting, der ikke vedkommer os.
Forslagene til ændringer i Ugandas lovgivning udgør faktisk en radikal ændring. Med dem introduceres muligheden for at bruge dødsstraf for gentagne overtrædelser af de forbud, der allerede eksisterer, eller for grove tilfælde af homoseksualitet, selv om det reelt ikke står klart, hvad dette skal betyde. Vi er ikke enige i disse forslag, og vi håber, de ikke vil blive vedtaget.
Marie-Christine Vergiat
Hr. formand! Uganda er en af de afrikanske stater, hvor homoseksualitet stadig undertrykkes groft. Den har da også et af de mest notoriske og barskeste omdømmer på dette område, efter at Uganda har iværksat et veritabelt korstog mod homoseksuelle under ledelse af amerikanske fundamentalistiske vækkelsesbevægelser, som den ugandiske regeringschef er tæt forbundet med. Vi kan ikke længere holde tal på de mennesker, der er blevet udsat for forfølgelse og tortur simpelthen på grund af deres seksualitet.
Muslimer og kristne er gået sammen - for første gang i landet - om at fordømme denne vederstyggelighed. Christopher Senyonjo, en 70-årig anglikansk biskop, har af sine foresatte fået forbud mod at forrette kirkelige handlinger, fordi han har været én af de få, der er stået frem til fordel for de homoseksuelle.
Det lovforslag, der allerede er nævnt, kan bestemt dukke op igen når som helst. Man går så vidt i forslaget, at man vil idømme dødsstraf til homoseksuelle, der er mistænkt for at være HIV-positive eller for at have forbindelser til mindreårige, og opfordrer til, at de anmeldes.
Den lokale avis Rolling Stone, som ikke har noget at gøre med tidsskriftet af samme navn, offentliggjorde oven i købet lister med navne og adresser på homoseksuelle ledere under den modbydelige overskrift 'Hæng dem!' Der er udstedt et midlertidigt forbud mod at udgive denne sprøjte, men skaden er sket, som det allerede er blevet sagt.
I Afrika anses homoseksualitet meget ofte for at være et onde fra Vesten, som er skyld i, at Afrika mister sine nedarvede værdier. Ngo'er siger, at 500 000 af de 32 mio. indbyggere i Uganda er bøsser og lesbiske. Mange af dem ansøger om asyl i de europæiske lande. Kunne vi i det mindste ikke gøre vores bedste for at sikre, at der tages særligt hensyn ved behandlingen af disse ansøgninger, ja faktisk til alle mænd og kvinder, som er ofre for undertrykkelse og tortur?
Monica Luisa Macovei
Hr. formand! Jeg er foruroliget over anvendelsen af kriminallovgivning mod homoseksuelle forhold, der finder sted under private former. Det er allerede en del af Ugandas lovgivning, og straffen kan være fængsel på livstid. Bahati-loven ville dog gøre det endnu værre. Der ville kunne anvendes dødsstraf, og loven ville medføre et effektivt forbud mod at forsamles om og udtrykke sig om LGBT-forhold.
Den nye lov vil forværre den atmosfære af frygt og fjendtlighed, der hersker i et land, hvor LGBT-personer allerede nu forfølges. Man ville kræve, at mennesker angiver hinanden om private forhold. Disse menneskers liv vil være i fare. Den menneskelige værdighed vil være uden betydning i Uganda, hvis en sådan lov vedtages. Vi må ikke lade det ske.
Michael Cashman
Hr. formand! Meget har naturligvis ændret sig det seneste år. Den 23. november gentog Parlamentet selv princippet om menneskerettighedernes universalitet, og at ikke-diskrimination er grundlaget for en udbygning af vores partnerskab med Den Blandede Parlamentariske Forsamling. Parlamentet opfordrede også til håndhævelse af princippet om, at klausulerne i menneskerettighederne ikke er til forhandling, og at der indføres sanktioner, hvis sådanne klausuler ikke respekteres, bl.a. hvad angår diskrimination osv. på grund af seksuel orientering.
Det er et faktum, at disse lande vælger at samarbejde med os. De vælger at indgå partnerskaber med os. Vi har Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU, vi har Cotonou-aftalerne. Derfor beder vi dem dele de samme universelle principper med os. Disse principper er ikke til forhandling. Hvis de ikke ønsker at fungere på det grundlag, opfordrer jeg Kommissionen og Rådet til at anvende de nødvendige sanktioner for at håndhæve, at vi har principper, som vi vil forsvare. Ligeledes henstiller vi i det fremtidige strategiske partnerskab mellem EU og Afrika indtrængende til, at alle indsatsområder under de forskellige partnerskaber bliver varetaget uden diskrimination af nogen art, herunder på grund af seksuel orientering.
Det er ikke kolonialisme at forsvare andres rettigheder. Menneskerettighederne er universelle og udelelige, og at forholde sig passivt, når en andens grundlæggende menneskerettigheder angribes, er at være medskyldig i den handling. Man kan ikke fremme homoseksualitet i Afrika. Enhver i Afrika, der vågnede op og sagde: 'I dag vil jeg være homoseksuel', ville være vanvittig. De ville blive truet på livet, og deres familie ville være nødt til at stikke dem til politiet. Forestil Dem, at De er den person, og træf de nødvendige skridt til at forsvare disse rettigheder.
Alexandra Thein
Hr. formand! I FN's Menneskerettighedskonvention og EU's konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder såvel som i EU's charter om grundlæggende rettigheder er diskrimination på grund af seksuel orientering forbudt. EU har forpligtelser, hvad angår menneskerettighederne, og ikke kun på sit eget territorium, det har også på internationalt plan pligt til at insistere på, at disse rettigheder overholdes, og til at kritisere misbrug og overgreb, når EU har med tredjelande at gøre, især når vi yder finansiel bistand via Den Europæiske Udviklingsfond til tredjelande som Uganda, der har indgået partnerskabsaftaler med os.
Følgelig har vi faktisk ret til at kommentere det, når disse tredjelande ikke overholder de menneskerettighedskrav, der er fastlagt i sådanne partnerskabsaftaler. Uganda skal således respektere de internationale menneskerettighedsstandarder, fordi landet er med i Cotonou-aftalen, hvori vores organiserede udviklingsbistand til AVS-landene er fastlagt.
For blot et år siden opfordrede vi Uganda til ikke at gennemføre sine planer om en lov, der skulle kriminalisere homoseksuelle. Et år senere er situationen forværret. Der er stadig trusler om lange fængselsstraffe eller endog dødsstraf. Sammen med andre demonstrerede jeg selv foran Ugandas ambassade i maj i år. Det havde ikke nogen virkning. Vi ønsker at understrege endnu en gang, at EU generelt er imod dødsstraf og homofobisk lovgivning af denne art.
Ryszard Czarnecki
Hr. formand! Denne forhandling er interessant og vigtig. Jeg vil gerne gøre opmærksom på to problemer. For det første er det en kendsgerning, at Uganda ikke er en diskriminationens ø i et hav af respekt for menneskerettighederne. Tre fjerdedele af de afrikanske lande har yderst barske lovregler på dette område, som er ensbetydende med diskrimination. Det er ubestrideligt ikke så meget Ugandas problem, som det er et problem af bredere omfang i den afrikanske kultur på hele kontinentet. For det andet siger det sig selv, at Uganda ikke er førende med hensyn til respekt for menneskerettighederne i Afrika. Vi kender til mange eksempler på krænkelser af menneskerettighederne, hvilket betyder, at denne sag er en del af et større problem, og vi skal naturligvis tale åbent om dette problem.
Corina Creţu
(RO) Hr. formand! Vores beslutning er rettet mod ekstremt alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, og beklageligvis er det normen i Afrika, at homoseksualitet straffes som en kriminel handling. Det afspejles i lovgivningen i 38 stater, og kun 13 afrikanske stater betragter det som lovligt.
I denne sammenhæng udgør lovforslaget om indførelse af visse sanktioner i Uganda, fra fængselsdomme til dødsstraf, et alvorligt angreb mod menneskerettighederne, herunder retten til privatlivets fred. Offentliggørelsen i en lokal avis af en sortliste over 100 personer anklaget for homoseksualitet og tilskyndelsen af læserne til at hænge dem er et eksempel på en konkret trussel mod en gruppe, der stilles under anklage på grund af sin seksuelle orientering.
Som det står anført i vores beslutningsforslag, er vores tiltag ikke, som vi ofte får skyld for, rettet mod at påtvinge specifikt europæiske værdier, men mod at forsvare menneskerettighederne, hvilket er et af EU's hovedformål. I den sammenhæng mener jeg, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og de andre EU-institutioner skal anvende alvorligere sanktioner for at sikre, at de internationale aftaler, som Uganda har underskrevet, overholdes.
Cristian Dan Preda
(RO) Hr. formand! For adskillige måneder siden drøftede vi også Uganda og homoseksualitet i Parlamentet. Siden da er der ikke sket noget væsentligt. Man siger rigtignok, at intet nyt er godt nyt, men i dette tilfælde er det imidlertid ikke rigtigt, for selv om David Bahatis projekt ikke blev stemt igennem, blev det heller ikke trukket tilbage. Det ligger blokeret i udvalget for retlige og parlamentariske anliggender, og på trods af alt det internationale pres er det i sidste ende ikke lykkedes at få projektet trukket tilbage.
Det, der i sandhed er forfærdende, hvilket nogle af mine kolleger i Parlamentet allerede har berørt, er den kampagne mod bøsser og lesbiske, som er i gang i dette land. Vi stoler åbenbart fortsat på myndighedernes dømmekraft og på, at det princip, der siger 'nej til diskrimination', vil sejre til sidst.
Joe Higgins
Hr. formand! Hadkampagnen i Uganda mod bøsser og lesbiske er i sandhed forfærdende. Nogle religiøse grupper og dele af medierne oppisker en ond og reaktionær homofobisk kampagne, der omfatter trusler om at dræbe homoseksuelle. Det betyder, at rigtig mange lesbiske, bøsser, biseksuelle og transseksuelle personer i Uganda nu lever med stor usikkerhed og i frygt. Det er foragteligt, at nogle politikere også udnytter sagen, oppisker til had og endog foreslår, at man henretter bøsser og lesbiske.
Jeg hylder det mod, som bøsser og lesbiske i Uganda udviser, når de hver dag tappert kæmper mod denne trussel mod deres identitet og selve deres eksistens. Den homofobiske smædekampagne drives af løgne og forvrængninger om homoseksuelle og om, hvad det vil sige at være homoseksuel. Det stærkeste budskab skal sendes til regeringen i Uganda - herunder en revurdering af bistanden, selv om vi naturligvis ikke ønsker at lade det gå ud over den almindelige befolkning i Uganda.
Vi bør tilskynde til aktiv solidaritet med organisationer i Uganda, som kæmper de homoseksuelles rettigheder, til at bistå dem i denne afgørende kamp for retfærdighed og menneskerettigheder og for den grundlæggende ret til at være den, man er.
Andris Piebalgs
Hr. formand! Antihomoseksualitetslovforslaget, som er blevet fremlagt for Ugandas parlament, rejser alvorlige spørgsmål, hvad angår menneskerettighederne. EU prioriterer beskyttelsen af lesbiskes, bøssers, biseksuelles og transseksuelle personers menneskerettigheder. Jeg deler til fulde Parlamentets bekymring over situationen i Uganda såvel som i andre lande, hvor man har vedtaget eller overvejer at indføre straffende og diskriminerende lovgivning mod LGBT-personer.
Kommissionen mener, at en kriminalisering af homoseksualitet som forudset i lovforslaget er imod de forpligtelser i henhold til FN-konventionen om menneskerettigheder, som Uganda har skrevet under på, og som det følgelig skal efterleve.
Lovforslaget er også imod FN's erklæring om seksuel orientering og kønsidentitet. EU-formandskabet og EU's missionschef i Uganda har rejst spørgsmålet over for regeringen i Uganda ved flere lejligheder under møder med præsidenten, premierministeren, udenrigsministeren og justitsministeren på formelle, politiske dialogmøder, og også over for menneskerettighedskommissionen i Uganda.
Offentliggørelsen den 2. oktober 2010 i avisen Rolling Stone af en liste med fotos, navne og adresser på mennesker, som blev angivet at være homoseksuelle, var sammen med overskriften 'Hæng dem' en oprørende handling, der satte disse menneskers liv på spil, og vi fordømmer den helt og holdent.
EU-delegationen overvåger fortsat situationen nøje sammen med EU-medlemsstaternes missioner i Uganda og sammen med partnerlande som Norge og USA samt FN's højkommissær for menneskerettigheder.
Sagen er også taget op i den tekniske arbejdsgruppe vedrørende menneskerettigheder, der er et forum for udviklingspartnere i Uganda, hvor man drøfter, overvåger, koordinerer og foretager konkrete handlinger i menneskerettighedsrelaterede sager. Kommissionen har til hensigt fortsat og ved enhver lejlighed at give udtryk for sin bekymring i forbindelse med antihomoseksualitetslovforslaget og anden forfølgelse af LGBT-personer i Uganda.
Kommissionen vil fortsat støtte lokale menneskerettighedsorganisationer i deres bestræbelser på at ændre holdningen i landet og forbedre den retlige stilling for LGBT-personer.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen vil finde sted, når næste forhandling er afsluttet.
