Kesän 2009 metsäpalot (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma kesän 2009 metsäpaloista.
Stavros Dimas
Arvoisa puhemies, haluaisin ennen kaikkea ilmaista tukeni niille, jotka ovat kärsineet hiljattain sattuneista metsäpaloista.
Tänä kesänä yhteisöllä oli tärkeä osa eri jäsenvaltioissa syttyneiden metsäpalojen sammuttamisessa. Metsäpalojen sammutukseen tarkoitettua EU:n taktista reserviä koskevalla pilottihankkeella oli suuri merkitys, ja sen avulla tarjottiin apua metsäpaloista kärsiville jäsenvaltioille.
Haluaisin esittää erityiskiitokseni Euroopan parlamentille siitä, että se hyväksyi tämän pilottihankkeen rahoittamisen. Lisäksi minun on todettava, että tällä pilottihankkeella pannaan osittain täytäntöön Michel Barnier'n laatiman selonteon sisältämät ehdotukset ja ajatukset, ja haluan esittää myös hänelle kiitokseni.
Tällä pilottihankkeella vahvistettiin merkittävästi yhteisön pelastuspalvelumekanismia ja siten myös luonnonkatastrofeja kohtaavien maiden auttamiseen tarkoitettua välinettä.
Euroopan yhteisön pelastuspalvelumekanismia käyttivät Ranska, Italia, Espanja ja muut Euroopan unionin jäsenvaltiot tarjotakseen lentokoneita palontorjuntavälineiksi Kreikassa, Italiassa, Portugalissa ja muissa maissa. Itse asiassa ensimmäistä kertaa kaksi palontorjuntaan tarkoitettua lentokonetta osallistui yhdessä kreikkalaisten, portugalilaisten ja ranskalaisten lentokoneiden kanssa palontorjuntatoimiin sellaisen pilottihankkeen mukaisesti, jonka tarkoitus on luoda yhteisön itsenäinen palokunta.
Viimeaikaisten tulipalojen yhteydessä poliitikot, tiedemiehet, toimittajat ja tavalliset kansalaiset ovat esittäneet jälleen näkemyksiään ja vedonneet sellaisten Euroopan laajuisten erikoistuneiden palontorjuntajoukkojen perustamiseen, jotka kykenisivät toimimaan suoraan ja tehokkaasti silloin, kun kansalliset palontorjuntaresurssit ovat riittämättömät.
Tämän mukaisesti on toteutettu merkittäviä toimia metsäpalojen torjumiseen tarkoitettujen itsenäisten interventiojoukkojen perustamiseksi, ja kuten jo totesin, Euroopan parlamentin tuella oli suuri merkitys. Tuen ansiosta onnistuimme saamaan varoja palontorjuntaan tarkoitettujen lentokoneiden vuokraamiseen, ja tänä kesänä ensimmäistä kertaa 1. heinäkuuta - 30. syyskuuta välisenä ajanjaksona perustimme ja saatoimme toimintakuntoon Euroopan komission valvonnan alaiset ilmasta käsin toimivat palontorjuntajoukot, eli EU:n metsäpalojen sammutukseen tarkoitetun taktisen reservin, jonka lentokoneet osallistuivat palontorjuntaoperaatioihin eri maissa. Tarkemmin ottaen ne osallistuivat kuuteen yhdeksästä operaatioon, joita varten pyydettiin tukea yhteisön pelastuspalvelumekanismin kautta.
Kansallisiin ilmasta käsin toimiviin joukkoihin, olivatpa ne sitten kreikkalaisia, portugalilaisia tai italialaisia, sekä muista maista tulleisiin joukkoihin liittyivät mukaan palontorjuntaan tarkoitetut puhtaasti yhteisön lentokoneet, jotka lentävät Euroopan unionin lipun, eivätkä jäsenvaltion, lipun alla.
Pilottihankkeen tavoitteena oli täyttää jäsenvaltioiden lentokapasiteetin aukot, eikä korvata käytössä olevia kansallisia resursseja. Tänä vuonna käytettiin vuokrattuja reservilentokoneita, ja kuten totesin, pahimmat tulipalot sattuivat Portugalissa, Etelä-Ranskassa ja Korsikalla, Italiassa ja Kreikassa Attican alueella. Joukoilla on tukikohta Korsikan saarella, jonka etäisyys on samanpituinen riippumatta siitä, kummalle puolelle Välimerta operaatio kohdistuu.
Mielestäni nyt on perustettava pikaisesti itsenäiset resurssit luonnonkatastrofien kohtaamiseen yhteisön laajuisesti. Toivomme, että tämä pilottihanke muodostaa tulevien eurooppalaisten nopean toiminnan joukkojen ytimen metsäpalojen ja muiden luonnonkatastrofien tai ihmisen aiheuttamien katastrofien torjunnassa.
Metsäpalojen torjuntakysymyksen ympärillä on tietenkin tiettyjä eriäviä näkemyksiä, kun jotkut viittaavat toissijaisuusperiaatteeseen metsävarojen hallinta- ja suojeluasiassa. Epäilyksiä on kuitenkin esitetty myös siitä, että komissiolle siirretään entistä enemmän valtaa väestönsuojelualalla. Kiistaa on syntynyt myös siitä, että nykyiset eurooppalaiset palontorjuntajoukot antavat vääränlaisen kuvan turvallisuudesta monille kansallisille viranomaisille, jotka saattavat laiminlyödä välttämättömät investoinnit, joita tarvitaan henkilöresursseja, palontorjuntaresursseja ja mikä tärkeintä, tulipalojen ja muiden luonnonkatastrofien, ennaltaehkäisemistä varten.
Näistä reaktioista huolimatta on lukuisia käytännön ongelmia ja yhteistyöhön liittyviä ongelmia, jotka liittyvät erityisesti metsäpaloasiaan. Yksi esimerkki on se, mitä perusteita ja painopisteitä on käytettävä määriteltäessä, miten ilmasta käsin toimivia Euroopan palontorjuntajoukkoja olisi käytettävä silloin, kun metsäpaloja syttyy yhtä aikaa useassa maassa, esimerkiksi Portugalissa ja Kreikassa samanaikaisesti.
Joka tapauksessa kaikkia näitä asioita tarkastellaan Euroopan komission laatimassa kertomuksessa, joka käsittelee pilottihankkeen toimintaa tänä kesänä ja josta neuvoston ja Euroopan parlamentin on tarkoitus käydä keskustelua.
Neuvostoa, Euroopan parlamenttia ja komissiota on taivuteltava tekemään yhteistyötä tämän mekanismin luomisessa. Samanaikaisesti jäsenvaltioiden ei tietenkään pidä laiminlyödä millään tavoin niiden velvoitteita tiedotus-, koulutus- ja torjunta-asioissa.
Puhun vielä hieman yhteisön pelastuspalvelumekanismista, joka perustettiin vuonna 2001 ja jonka kautta tehtiin muutama operaatio ensimmäisinä vuosina. Vuodesta 2005 lähtien operaatioita on tehty sekä Euroopan unionin rajojen sisä- että ulkopuolella niin, että 50 prosenttia on tehty Euroopan unionissa ja 50 prosenttia sen ulkopuolella, ja niiden määrä on kasvanut viisinkertaisesti. Lisäksi olemme tosissaan parantaneet yhteistyötä ja tukitoimia, joita tarjoamme Euroopan pelastuspalvelumekanismin kautta.
Kaikki tietävät, miten tärkeästä operaatiosta oli kyse sekä tsunamin että Katrina-hirmumyrskyn aikana. Itse asiassa me olimme kummassakin tapauksessa ensimmäiset, jotka lähettivät asiantuntijoita katastrofialueille. Kuten aikaisemmin totesin, meillä on kuitenkin vielä paljon työtä, ja jokainen, joka lukee Barnier'n selonteon, huomaa, miten paljon voimme kehittää väestönsuojelua Euroopan kansalaisten ja tietenkin myös ympäristönsuojelun hyväksi.
Theodoros Skylakakis
Arvoisa puhemies, Etelä-Euroopassa tuhoutuu joka vuosi 400 000 hehtaaria metsää. Tämä on järjestelmällistä tuhoa valtavissa mittasuhteissa, ja tilanne vain pahenee tulevien vuosikymmenten aikana. Ainakin 30-40 vuoden ajan joudumme kaikista kasvihuonekaasujen vähentämiseen tähtäävistä toimistamme huolimatta elämään yhä pahenevassa ilmastossa, joka on varmasti huono asia erityisesti Etelä-Euroopassa, jossa metsät ovat haavoittuvia. Joudumme tulevaisuudessa kohtaamaan yhä suurempia ja vakavampia tulipaloja.
Normaaleissa oloissa palontorjunta on jäsenvaltioiden vastuu ja velvoite, ja Etelä-Euroopan jäsenvaltiot hoitavat menestyksekkäästi tuhansia tulipaloja vuodessa. Tästä huolimatta joka vuosi poikkeuksellisissa oloissa sattuu mittavaa tuhoa aiheuttavia tulipaloja, joiden sammuttamisessa tarvitaan apua ja yhteisvastuuta.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ehdottama päätös perustuu näihin tietoihin, ja siinä muun muassa esitetään, että tarvitaan pikaisesti tehokkaita Euroopan nopean toiminnan joukkoja, kuten komission jäsen Dimas mainitsi ja Barnier'n selonteossa ehdotettiin.
Siinä osoitetaan, että on tarve ottaa käyttöön joustavasti ja välittömästi Euroopan sosiaalirahaston varat ja tarve asettaa Etelä-Euroopan metsäpalot painopisteeksi parhaillaan käsiteltävänä olevan EU:n toimintasuunnitelman alaisuudessa, jotta ilmastonmuutokseen voitaisiin sopeutua. Lisäksi päätöksessä tuodaan esiin se, että komission olisi mahdollisimman nopeasti annettava ehdotus Euroopan toimista luonnonkatastrofien kohtaamista varten.
Kotimassani, jossa tilanne vaikuttaa erityisesti kansalaisiin, on tärkeää, että Euroopan parlamentti hyväksyy päätöksen. On tärkeää, että parlamentti osoittaa olevansa tietoinen tästä Etelä-Euroopalle keskeisen tärkeästä asiasta.
Anni Podimata
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tänä vuonna metsäpalojen historia on jälleen kerran toistanut itseään pahimmalla mahdollisella tavalla, ja joka syksy kokoonnumme tauon jälkeen keskustelemaan palaneiden alueiden kunnostamisesta ja uhrien avustamisesta.
Tänäkin vuonna pahoittelemme Kreikassa satojatuhansia palaneita hehtaareja ja mittaamattoman suurta ekologista ja taloudellista katastrofia, ja Espanja, Portugali, Italia ja Ranska ovat samalla kärsineet yhtä laajoista katastrofeista.
Arvoisa komission jäsen, yksi asia on selvä, näin annoitte ymmärtää: vaikuttaa siltä, että emme kykene ottamaan opiksemme viime aikojen virheistä. Olemme puhuneet yhteisistä Euroopan pelastuspalvelujoukoista ainakin kuuden vuoden ajan. Euroopan parlamentti on vaatinut tätä asiaa jatkuvasti, mutta sen merkitystä on aliarvioitu eräiden maiden hallitusten tekemien virheiden vuoksi. Nämä virheet ovat liittyneet ennaltaehkäisevien mekanismien ja ehkäisevien toimien suunnitteluun ja soveltamiseen, kykenemättömyyteen tai haluttomuuteen laatia tiukkaa lainsäädäntöä, jolla tuhoutuneiden alueiden uudelleenmetsityksestä tulisi pakollista, sekä epäonnistumiseen hyödyntää kaikkia yhteisön käytössä olevia resursseja korvausten maksamiseen uhreille.
Yhteisön laajuisesti ennen kaikkea pelastuspalvelujoukkojen, solidaarisuusrahaston varojen suoran aktivoinnin ja mikä tärkeintä, niiden vapauttamisen byrokraattisista mekanismeista, on oltava komission tärkeimpiä painopisteitä.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi totean, että tiedätte paremmin kuin kukaan meistä, että vastassamme ovat nyt uudenlaiset tulipalot, niin kutsutut hyvin intensiiviset tulipalot, joilla on suora yhteys ilmastonmuutokseen ja jotka vaikuttavat pääosin Välimeren alueen ja Etelä-Euroopan metsiin. Sen vuoksi metsänsuojelutoimet on välittömästi laadittava uudelleen sekä jäsenvaltioissa että yhteisön laajuisesti mukauttamalla tulipalojen ennaltaehkäisy ja palontorjunta uusiin oloihin sekä liittämällä nämä toimet sellaisten toimien kokonaisuuteen, jotka on toteutettava niin, että jäsenvaltiot kykenevät kohtaamaan ilmastonmuutoksen haasteen.
Izaskun Bilbao Barandica
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitos paljon selvityksistänne.
Olen todellakin sitä mieltä, että tarvitsemme yhteisön toimia ensinnäkin torjuaksemme näitä paloja, joita sattuu ja joiden olemme nähneet sattuvan koko kesän ajan.
Lisäksi toteaisin, että halusin aloittaa puheenvuoroni muistamalla niitä neljää palomiestä, jotka saivat surmansa Horta de Sant Joanissa Tarrognassa, ja osoittamalla kunnioitusta heidän perheilleen ja kollegoilleen.
Tarvitsemme torjuntatoimien lisäksi koordinointitoimia. Meidän ei pitäisi unohtaa, että monia sattuneita tulipaloja ympäröivät epäilykset siitä, että ne ovat keinotteleviin toimiin ja kiinteistökeinotteluun liittyvien aikeiden tulos. Sen vuoksi meidän on mielestäni tehtävä työtä Euroopassa sekä lisättävä turvallisuutta tutkimalla ja yhtenäistämällä ympäristörikoksista määrättäviä seuraamuksia. Meidän olisi lisäksi pohdittava mahdollisuutta tavoitella niitä käyttämällä eurooppalaista pidätysmääräystä.
Ammattilaisille on annettava tarvittavat resurssit, joiden avulla he voivat kehittää innovatiivisia mekanismeja sään, tuulien ja lämpötilojen mittaamiseen, jotta he voisivat työskennellä tarvittavissa oloissa. Hehän viime kädessä suojelevat meitä kaikkia.
Michail Tremopoulos
Arvoisa puhemies, onpa mielenkiintoista, että pääosin kreikkalaiset käyttävät puheenvuoroja tästä koko Etelä-Eurooppaa koskevasta hyvin tärkeästä huolenaiheesta, kun ottaa huomioon, että valtavat metsäpalot tuhoavat säännöllisesti suuria alueita ja vaikuttavat elämänlaatuun, biologiseen monimuotoisuuteen, alueelliseen kehitykseen sekä kansalaisten tulevaisuuteen.
Kuten Kreikassa hiljattain tapahtui, usein metsäpalot johtuvat huonosti suunnitellusta ja ristiriitaisesta metsä- ja asuntopolitiikasta, joka kannustaa tuhopolttoihin ja laittomiin toimiin metsämaan saamiseksi käyttöön. Valitettavasti molemmat pääosapuolet ovat pyrkineet lieventämään ja vähentämään perustuslakiin perustuvaa metsien suojelua.
Jatkuva paine tehdä muutoksia maankäytössä, asuinalueiden laajentaminen ja tietenkin valvomattomat kaatopaikat, joita poltetaan tai jotka palavat spontaanisti, sekä ilmastonmuutos ovat joillekin ihmisille pelkkiä verukkeita, ja ne lisäävät nyt yhä uusien luonnonkatastrofien mahdollisuutta.
Sen vuoksi on tärkeää, että keskitymme enemmän torjuntaan, suojeluun ja ripeään riskinhallintaan Euroopan laajuisesti koordinoidun yhteistyön kautta. Tässä yhteydessä meidän on turvattava yhteisen kestävän eurooppalaisen metsäpolitiikan soveltaminen ja varmistettava, että koheesiorahastosta, aluekehitysrahastosta ja solidaarisuusrahastosta saatavia varoja, jotka on korvamerkitty riskien torjuntaan ja hallintaan sekä vahingoittuneiden alueiden ennallistamiseen, käytetään itse asiassa järkevin ja kestävin perustein.
Näitä vahingoittuneiden alueiden ennallistamiseen myönnettäviä varoja on käytettävä järkevien uudelleenmetsitystoimien ja tieteellisten tutkimusten pohjalta, ja haluamme korostaa, että jäsenvaltioiden on palautettava rahat, mikäli varmistuu, että vahingoittuneet metsäalueet on luokiteltu uudelleen asuntojen tai matkailukohteiden kehittämistä varten.
Aikaisemmin, jopa kaksi vuotta sitten, parlamentti hyväksyi päätöslauselmia, jotka sisälsivät luonnonriskien ennaltaehkäisyä ja niihin kohdistuvia nopeita toimia koskevia suosituksia, joita ei valitettavasti ole pantu tehokkaasti täytäntöön. Mielestämme metsien ja biologisen monimuotoisuuden suojelu pitkällä aikavälillä on mahdollista ainoastaan, jos riskien ennaltaehkäisy- ja hallintatoimia sovelletaan jäsenvaltioissa, alueellisesti ja paikallisesti ottamalla paikalliset yhteisöt mukaan toimintaan, pitämällä ihmiset maaseudulla, luomalla uusia ympäristöystävällisiä ammatteja elinikäisen oppimisen ja koulutuksen kautta sekä lujittamalla metsänhoitopalveluja siten, että korostetaan vapaaehtoisten palontorjuntajoukkojen toimintaa.
Lopuksi totean, että meidän on vauhditettava ponnistuksiamme kehittääksemme tehokkaita nopeita toimintamekanismeja luonnonkatastrofien varalle vahvistamalla pysyviä pelastuspalvelujoukkoja, joihin komission jäsen Dimas viittasi, sekä hyödyntämällä entistä enemmän Michel Barnier'n selonteon sisältämiä päätelmiä. Tässä yhteydessä esitämme tänään päätöslauselman Euroopan parlamentille ja toivomme samalla, että onnistumme edistymään jäsenvaltioiden välisten yhteisten toimien ja yhteistyön hyväksi kohti luonnonkatastrofien todellista ennaltaehkäisy- ja hallintapolitiikkaa sekä Euroopan unionin rahastojen tehokkaampaa käyttöä tätä varten. Olemme sen velkaa lapsillemme.
Nikolaos Chountis
Arvoisa puhemies, kotimaassani Kreikassa olemme nähneet valtavien alueiden tuhotuvan tulipalojen seurauksena kolmatta vuotta peräkkäin. Vuonna 2007 sattuneet palot, jotka olivat yksi lajinsa pahimpia tragedioita, ja tänä vuonna Koillis-Attikassa sattuneet palot ovat osoitus juuri siitä, miten puutteellinen paloturvallisuus- ja ympäristönsuojelujärjestelmä on.
Haluan muistuttaa parlamenttia siitä, että Ateena on eurooppalainen pääkaupunki, jossa on kaikkien vähiten viheralueita asukkaita kohti ja kaikkein korkein ilmansaasteaste ja että vuonna 2007 ja 2009 sattuneet tulipalot ovat pahentaneet ympäristöongelmaa.
Ilmastonmuutosta voidaan käyttää selityksenä Etelä-Euroopassa sattuneille katastrofeille tiettyyn pisteeseen asti. Kansallisissa politiikoissa ja Euroopan unionin politiikassa on kuitenkin puutteita, koska ilmastonmuutosta ei ole asianmukaisesti liitetty ympäristöstrategiaan.
Kreikan hallitus sallii sen, että palaneille alueille aletaan rakentaa, että kansallinen maaperä omitaan ja että EU:n rahastot ovat joustamattomia. Arvoisa komission jäsen, koska tilanne on tämä, haluaisin kysyä teiltä, aikooko Euroopan komissio edistää sitä, että maassa aloitetaan metsien institutionaalinen suojelu käynnistämällä välittömästi menettely metsäkarttojen laadintaa ja vahvistamista varten? Jos tällaiset kartat olisi laadittu aikaisemmin, niiden avulla olisi kenties voitu ehkäistä tuhopoltot.
Aikooko se osallistua suoraan tulvantorjunta- ja eroosiontorjuntatöiden yhteisrahoitukseen, jotta uusilta katastrofeilta vältyttäisiin palaneilla alueilla? Aikooko se rahoittaa asianmukaisen uudelleenmetsityksen, koska uudelleenmetsitystä on tehty liian vähän vahinkojen korjaamiseksi? Lopuksi kysyn, aikooko Euroopan komissio keskustella Kreikan uuden hallituksen tulevien vaalien tuloksesta huolimatta vanhalla Hellenikon lentoasemalla mahdollisesti rakennettavasta kaupunkipuistosta, joka toisi hieman raitista ilmaa Atticaan?
Kiitos paljon ja paljon onnea komission jäsenelle hänen nimipäivänään, kuten meillä on Kreikassa tapana sanoa.
Niki Tzavela
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olin hyvin tyytyväinen nähdessäni teidät ja kuunnellessani puheenvuoroanne. Mielestäni se, mitä sanoitte, on myös vastaus kirjeeseen, jonka lähetimme teille toisena päivänä tulipalojen syttymisestä ja jossa esitimme ehdotuksen yhteisestä toiminnasta Etelä-Euroopassa palojen ennaltaehkäisyä ja torjuntaa varten, ja lisäksi esitimme eräitä muita yksityiskohtaisia ehdotuksia.
Haluaisin myös lisätä, että olen iloinen huomatessani, että kaikki kreikkalaisia puolueita ja espanjalaista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet ovat vastanneet vetoomukseemme Euroopan parlamentin yhteisestä mukanaolosta ja yhteisistä ponnistuksista luonnonkatastrofien selvittämiseen tarkoitetun eurooppalaisen strategian suunnittelua varten.
Arvoisa komission jäsen, vaikuttaa siltä, että ilmastonmuutos johtaa tulipaloihin ja tulviin, ja se on nyt suuri rakenteellinen ilmiö, koska kokemamme tulipalot ja tulvat ovat rakenteellinen ilmiö.
Meidän ei pidä ajatella asioita keskipitkän ja lyhyen aikavälin mukaan. Meidän on luotava perusta pitkän aikavälin strategialle. Tämän vuoksi Välimeren maiden hallitusten olisi koottava voimansa vakuuttaakseen pohjoisen kumppaneilleen mainitsemanne mekanismin tarpeesta sekä toissijaisuus- että yhteenkuuluvuusperiaatteen puitteissa.
Arvoisa komission jäsen, olen ymmärtänyt, että teillä on ongelmia Pohjois-Euroopan kanssa toissijaisuusasiassa. Toivon, että luonnonkatastrofit koettelevat ainoastaan Etelä-Eurooppaa, mutta pelkään kovasti, että ilmastonmuutos etenee sellaista tahtia, että erilaisia luonnonkatastrofeja saattaa sattua myös Pohjois-Euroopassa. Olitte täysin oikeassa ehdottaessanne, että laadimme tällaisen strategian luonnonkatastrofien ennaltaehkäisyä ja käsittelyä varten.
Toistaiseksi meillä on tämä pieni Korsikaan sijoitettu yksikkö. Se toimi hyvin tänä kesänä. Ympäristöasioista vastaavan komission jäsenen on pikaisesti kehitettävä ja tuettava tätä yksikköä tätä aihetta käsittelevässä suosituksessaan, jonka se on esittänyt sekä komissiolle että neuvostolle. Vetoan eteläisten jäsenvaltioiden parlamentin jäseniin, jotta ne tekisivät yhteistyötä hallitustensa kanssa ja tukisivat komission jäsen Dimasin sekä komissiolle että neuvostolle antamia suosituksia, koska tämä on eduksi kaikille Etelä-Euroopan maille.
Olen nähnyt Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) päätöslauselmaesityksen, ja kannatan sitä. Olen iloinen siitä, että he ovat esittäneet tämän päätöslauselman. Haluaisin lisätä vielä jotakin muuta tähän PPE-puolueen esittämään esitykseen. Kun lähtökohtana on ilmastonmuutos, ja tulipalot ja tulvat ovat sen seurausta, komission olisi Kööpenhaminan konferenssissa painotettava erityisesti sellaisen strategian laadintaa, jonka pohjalta luonnonkatastrofeja ennaltaehkäistään ja käsitellään, määritellään tarvittava budjetti luonnonkatastrofien ehkäisemiseen ja torjumiseen ja näin ollen vahvistetaan tätä esimerkillistä EU:n metsäpalojen sammutukseen tarkoitettua taktista reserviyksikköä.
Oletamme näkevämme luonnonkatastrofien ennaltaehkäisyyn ja käsittelyyn tarkoitetun eurooppalaisen strategian kaikkein tärkeimpänä painopisteenä ja hyvin korkealla sijalla Kööpenhaminan konferenssin asialistalla.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, sen, mitä Kreikassa tapahtui tänä kesänä, ei pidä koskaan antaa toistua uudelleen Euroopassa. Kaikkiaan 75 tulipaloa riehui yksistään Kreikassa, ja kuusi niistä, kaikkein pahimmat, Ateenan pohjoispuolella lähellä pääkaupunkia sattuneet olivat täysin hallitsemattomia, kuten olemme tänään kuulleet. Ainoastaan pääosin vapaaehtoisten palokuntien ja muiden vapaaehtoisten rohkeiden ja epäitsekkäiden toimien ansiosta monilla alueilla syttyneet tulipalot eivät päässeet roihuamaan hallitsemattomasti, ja inhimilliset tragediat saatiin pidettyä mahdollisimman vähäisinä.
Sen vuoksi arvostan suuresti tovereitani, vapaaehtoisia palokuntia, joiden kalusto - ystävällisesti ilmaistuna - ei aina ollut huipputasoa, kuten olemme kuulleet. Kun käytän sanaa "kollegat" tai "toverit", teen niin, koska olen itse ollut vapaaehtoisen palontorjuntaorganisaation jäsen Itävallassa vuosikymmenien ajan, joten tunnen todellakin sympatiaa ja empatiaa näitä tekoja kohtaan.
Siirryn nyt komission jäsenen esittämiin huomioihin. Mielestäni on valtavan hienoa, että Euroopan toimintajoukot tulevat apuun silloin, kun paikalliset palokunnat eivät kykene selviytymään tilanteesta yksin. Olen kuitenkin vakuuttunut myös siitä, että vanha sanonta "Auta itseäsi, niin Jumala auttaa sinua" on tärkeä peruslähtökohta, ja sen vuoksi pidän myös hyvin tärkeänä sitä, että luodaan pelastuspalvelumekanismi. Kaikki, mitä voin tässä mielessä tehdä, on suositella ja kehottaa käyttämään olemassa olevaa taitotietoa, erityisesti Keski-Euroopassa, Saksassa ja Itävallassa, toisin sanoen valtakunnallisia vapaaehtoisjärjestelmiä, vapaaehtoisia palokuntia, joita on kokeiltu ja testattu yli vuosisadan ajan.
Itsekin palomiehenä loisin myös mielelläni yhteydet alueellisten ja kansallisten vapaaehtoisten paloviranomaisten kanssa. Tällaisissa tapauksissa on myös kiinnostavaa tehdä itsekin jotakin, ja jos tätä pidetään toivottavana, voin tarjoutua laatimaan pilottihankkeen kreikkalaisten ystävieni kanssa vapaaehtoisen palokunnan perustamista varten jollakin valitulla alueella tai kunnassa. Olisin hyvin iloinen voidessani aktiivisesti auttaa ja osallistua tällaisessa hankkeessa yhdessä Ylä-Itävallan maakunnallisen palontorjuntayhdistyksen kollegojeni kanssa.
Michel Barnier
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan tietenkin kiittää komission jäsen Dimasia hänen täällä olostaan ja hänen vastauksistaan sekä siitä tarkkaavaisuudesta, jota hän jatkuvasti osoittaa kaikkia näitä katastrofeja kohtaan.
Teimme paljon työtä yhdessä, kun komission puheenjohtaja Barroso pyysi minua laatimaan selonteon, josta hän myös mainitsi, Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustamisesta.
Esittelin kyseisen selonteon 9. toukokuuta 2006. Kun luen sen uudelleen ja ajattelen kaikkia tapahtuneita katastrofeja, tajuan, että selonteko on edelleen ajankohtainen.
Jäsen Tzavela, kyse ei tietenkään ole pelkästään Kreikasta. Katastrofit koettelevat jokaista maata, ja haluaisin lisätä, että luonnonkatastrofien lisäksi on myös inhimillisiä katastrofeja, joita ihmiset aiheuttavat. Ajattelen merikatastrofeja, Erikaa ja lukemattomia muita sekä Tšernobylin katastrofin kaltaisia teollisuusonnettomuuksia. On muitakin luonnonkatastrofeja kuin tulipalot. Mielessäni on tsunami. Jonakin päivänä voimme odottaa tsunamia tapahtuvaksi Välimerellä, kuten se, joka sattui 1900-luvun alussa ja tuhosi Messinan kaupungin.
Arvoisa komission jäsen, hyvät kuulijat, rehellisesti sanottuna käyttämämme välineet eivät ole katastrofien tasolla, ja katastrofit lisääntyvät maapallon lämpenemisen ja liikenteen aiheuttaman kaksoisvaikutuksen vuoksi. Tässä on syy, miksi meidän olisi mielestäni oltava entistä kunnianhimoisempia.
Olen kiitollinen komissiolle, komission jäsen Dimasille ja koko hänen pääosastonsa henkilökunnalle, joka on käynnistämässä pelastuspalvelumekanismia. Katson, että meidän olisi tehtävä vieläkin enemmän. On mahdollista lisätä yhteistyötä niiden jäsenvaltioiden kanssa, jotka sitä haluavat. Jos näitä pelastuspalvelujoukkoja kokoamassa ei ole 27 maata, aloittakaamme 12:sta tai 15 maasta. Sitten saatte huomata, että tämä vaikuttaa jokaiseen.
Kun laadin listaa sattuneista katastrofeista, voin todeta, että ne ovat koetelleet kaikkia: tulvat iskivät Saksaan vuonna 2002, on ollut pandemioita ja myös terrorismia. Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi haluaisin komission tekevän aloitteen mennä vielä pidemmälle ja ehdottaa, että jäsenvaltiot menevät vielä pidemmälle. Euroopan parlamentti, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta sekä turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunta tukevat teitä näissä ennakoivissa aloitteissa.
Edite Estrela
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme jälleen kokoontuneet keskustelemaan tulipaloista, koska joka vuosi tulipalot tuhoavat osan Euroopan metsistä. Ilmastonmuutoksen ja maapallon lämpenemisen seurauksena tulevaisuus ei näytä yhtään sen valoisammalta.
Luonnonkatastrofeja ei voi välttää, mutta niitä olisi ennaltaehkäistävä. Voimme tehdä niin heti vähentämällä kasvihuonepäästöjä ja laatimalla kelvollisen metsänhoitopolitiikan, jossa tunnustetaan metsien tarjoamat monet ympäristöpalvelukset, erityisesti hiilidioksidinielut.
Jos olemme rehellisiä, Euroopan pelastuspalvelumekanismi toimii entistä paremmin, ja useat jäsenvaltiot ovat tehneet valtavia ponnistuksia ja investoineet merkittävästi palontorjuntaan ja nopeisiin palontorjuntatoimiin. Esimerkiksi kotimaassani Portugalissa on hyväksytty suunnitelma, johon sisältyy maan uudelleen kaavoittaminen, erityisbudjetin luominen palontorjuntaa varten, lainsäädännön tarkistaminen sekä ohjelma palaneiden alueiden ennallistamiseksi. Silti tulipaloja sattuu edelleen.
Kaikkien tulipalojen koettelemien jäsenvaltioiden on tehtävä entistä enemmän ja parempaa työtä, ja Euroopan komission on myös hyväksyttävä ehdotukset, jotka Euroopan parlamentti on esittänyt lukuisissa päätöslauselmissa. On useita asiakirjoja, joissa pyritään löytämään ratkaisuja. Jäsen Barnier'n asiakirja ja muut parlamentin esittämät asiakirjat on jo mainittu täällä. Toimin itsekin luonnonkatastrofeja käsittelevän mietinnön esittelijänä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa, ja lisäksi olen esittänyt joitakin ehdotuksia.
Niille jäsenvaltioille, jotka panevat taloudellisen tilanteen syyksi sen, että mekanismia ei ole kyetty parantamaan erityisen ripeästi, on kerrottava, että ennaltaehkäisy tulee halvemmaksi kuin hoito. On myös ratkaisevan tärkeää, että Kööpenhaminan konferenssissa saavutetaan kansainvälinen sopimus ilmastonmuutoksen torjumiseksi ja että se on kunnianhimoinen sopimus. Arvoisa komission jäsen, lisään, että odotamme edelleen tulipaloja koskevaa direktiiviä, joka olisi samankaltainen kuin tulvista annettu direktiivi.
François Alfonsi
(FR) Arvoisa puhemies, tänä kesänä myös Korsika joutui eräiden hyvin vakavien tulipalojen uhriksi Sardinian, Katalonian, Kreikan, Kanariansaarten ja monien muiden Euroopan alueiden tavoin.
Paloalueiden asukkaita varten ryhmämme pyytäisi ensinnäkin sitä, että eurooppalainen yhteenkuuluvuus turvataan panemalla solidaarisuusrahasto täytäntöön.
Mitä komissio aikoo tehdä tässä asiassa? Tämä on ensimmäinen kysymys, jonka haluaisin esittää komission jäsenelle.
Heinäkuun 23. päivänä Korsikassa oli poikkeuksellisen kuuma: 44 astetta, ilma oli hyvin kuiva ja hyvin voimakas širokko-tuuli puhalsi. Tällaisissa oloissa, jotka alkavat toistua yhä useammin maapallon lämpenemisen seurauksena, paikalliset resurssit joutuivat toimimaan äärirajoillaan huolimatta siitä, että aikaisempina vuosina sää oli leudompi, ja Korsika oli säästynyt tulipaloilta.
Mielestäni opetus on tässä yksinkertainen: kun ilmenee tämänkaltaisia sääoloja, joita voidaan ennakoida ja ennustaa, meidän on voitava luottaa Euroopan pelastuspalvelujoukkojen tukeen, jota Barnier'n laatimassa selonteossa suositeltiin ja jonka ansiosta alkavia paloja on mahdollista torjua ennen kuin ne riistäytyvät käsistä, koska myöhemmin apu on liian myöhäistä. Kun palo levittäytyy metsään, se pysähtyy vasta sitten, kun koko metsä on palanut.
Arvoisa komission jäsen, sen vuoksi meidän on tärkeää saada aikaan enemmän kuin mainitsemanne pilottihanke. Mitä komissio suunnittelee tekevänsä saadakseen mahdollisimman ripeästi toimintavalmiuteen pelastuspalvelujoukot, jotka joutuvat itse asiassa tarttumaan kaikkia eurooppalaisia koskevaan suureen haasteeseen, joka liittyy ympäristön suojeluun ja erityisesti palontorjuntaan Välimeren alueella?
Onko oikein, että vuoden 2010 budjetissa ei ole varattu yhtään varoja näitä joukkoja varten?
Olemme jättäneet tämän asian mukaisen tarkistuksen. Toivokaamme, että suuret ryhmät ja erityisesti jäsen Barnier'n ryhmä Euroopan kansanpuolueen ryhmä (kristillisdemokraatit) taipuvat auttamaan meitä sen varmistamisessa, että tämä tarkistus hyväksytään.
Georgios Toussas
(EL) Arvoisa puhemies, tulipalot ovat vahvasti poliittinen ongelma, jonka ilmenee hyvin ajankohtaisessa muodossa Portugalin, Espanjan, Ranskan, Italian ja Kreikan kaltaisissa maissa ja jonka seuraukset ovat tuskalliset sekä ihmisille että ympäristölle.
Kokemuksemme Kreikassa on ollut se, että koillis-Atticassa, Kithaironassa, Eviassa ja muilla Kreikan alueilla riehuneet mittaamatonta vahinkoa aiheuttaneet palot ovat Euroopan unionin ja maassamme vaihtelevien hallitusten tuhopolttopolitiikan tulos. Ne haluavat käyttää maata, metsiä ja vuorimassiiveja kapitalistisen talouden hyödykkeinä.
Tämä erittäin vaarallinen politiikka tarjoaa aseet tuhopolttajien käsiin, ja jos katsotaan esimerkiksi tulipalojen koettelemien alueiden asukkaiden purkauksia ja valituksia, nämä tuhopolttajat toimivat jälleen sinnikkäästi. Meidän on tehtävä selväksi yksi asia: mikäli kaupallistamiseen ja maankäytön muuttamiseen liittyvää perusongelmaa ei käsitellä, mikään mekanismi, vaikka se olisi kuinka hyvin varustettu kaikkien uusimmilla resursseilla, ei kykene pysäyttämään tätä vakavaa ongelmaa, joka tuhoaa ympäristöä ja panee mittaamaan rahassa yleisesti maapallomme tulevaisuuden.
Ensimmäiset tämän politiikan traagiset seuraukset nähtiin Eviassa 12. syyskuuta 2009, vain muutama päivä sitten, kun katastrofaaliset tulvat pyyhkivät yli palojen tuhoaman Evian. Riittämättömät tulvantorjuntatoimet ja tulipalojen huonontama maaperä sekä voimakkaat sateet aiheuttivat yhden kuolonuhrin ja mittavia vahinkoja kylille, teille, silloille ja muille infrastruktuureille. Äkillinen sademäärä ei selitä tämän tuhon tasoa. Ei ole sattumaa, että joka kerta, kun sattuu luonnonkatastrofi, työläiset itkevät menetettyjä henkiä ja näkevät onnettoman elämänsä ja ympäristönsä tuhoutuvan.
On kiireellinen tarve löytää rahoitusta suoriin toimiin vahingon rekisteröintiä ja korvausten maksamista varten katastrofista kärsineiden työväen luokan perheille sekä maanviljelijöille ja karjankasvattajille ilman, että maan käyttötarkoitusta muutetaan, sekä palaneiden alueiden uudelleenmetsitykseen. Suurien yksityisten maa-alueiden omistuksen vuorilla ja metsissä olisi myös siirryttävä hallitukselle, ja metsissä ja metsänhoitotoimikunnissa olisi tehtävä rakennemuutos ja niitä olisi parannettava...
(Puhemies keskeytti puheenvuoron)
Mario Mauro
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisat kuulijat, ei ole epäilystäkään siitä, ettei budjettiväline, jonka Euroopan unioni on luonut itselleen tämänkaltaista tärkeää asiaa varten, olisi tärkeä, ja viittaan tällä solidaarisuusrahastoon. On kuitenkin myös totta, että olemme painottaneet joustavuusasian merkitystä aina vuodesta 2007 lähtien, koska mielestämme oli oikein arvostella tämän budjettivälineen kohdalla käytettyä lähestymistapaa.
On tärkeää, että välineen hallinta on mahdollisimman joustavaa, jotta sillä voidaan käsitellä ongelmia, jotka vaihtelevat päivästä toiseen. On esimerkiksi täysin oikein, että jäsenvaltioita pyydetään esittämään tapahtumiin liittyviä asiakirjoja lyhyen ajan, korkeintaan 10 viikon kuluessa, mutta miksi sitten asiakirjoihin vastaamiseen ei määrätä samanlaista aikaväliä?
Samaan aikaan ymmärrämme kuitenkin, että jollakin tapaa vahingon laajuus on tärkeä asia ja että sitä on tarkasteltava suhteessa siihen, mitä kukin yksittäinen alue joutuu kohtaamaan niin, että voimme ymmärtää ja selvittää eri kansojen tarpeet. Täsmälleen tästä syystä parlamentin on yhdessä budjettivaliokunnan ja muiden valiokuntien kanssa esittänyt huomioita, jotka on itse asiassa jätetty neuvoston käsiteltäväksi, mutta neuvosto teeskentelee, ettei se huomaa niitä. Mikäli joustavuustekijää voidaan tarkistaa, tämä tarkoittaa sitä, että solidaarisuusrahastoa voidaan välineenä parantaa ja tehdä siitä entistä tehokkaampi niin, että sen avulla voidaan ratkaista suuria ongelmia, joita joudumme yhä enemmän kohtaamaan.
Arvoisa komission jäsen, pyydämme siis, että tämän päätöslauselman kappaleet 3 ja 11 otetaan täydellisesti huomioon niin, että joustavuustekijää ei pidetä jäsenvaltioiden esittämänä pyyntönä, jonka turvin ne voivat tehdä mitä tahansa ollakseen varmempia siitä, että ne saavat vastauksen. Sitä on pidettävä pyyntönä, jossa muutokset tulkitaan järkevästi ja siten varmistetaan, että tämä väline on todellakin täysin tehokas.
Andres Perello Rodriguez
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ei todellakaan ole epäilystä siitä, ettei edistystä olisi tapahtunut viime aikoina, mutta huolimatta kaikesta saavutetusta edistyksestä, Euroopan unionin eteläisessä osassa sattuu tulipaloja yhä enemmän. Sen vuoksi parlamentin hyväksymä päätöslauselma ei voi toimia vain yhtenä uutena päätöslauselmana, jonka kautta osoitamme vakavaa huolta muualla tapahtuvista katastrofeista.
Metsäpaloja tapahtuu erilaisista syistä, mutta kukaan ei voi kieltää sitä, että ilmastonmuutos kiihdyttää niitä. Riippumatta vastuualueista, joita eräillä jäsenvaltioilla tai joillakin itsenäisillä alueilla saattaa olla, on varmaa, että parlamentin on selkeästi vedottava komissioon, jotta se toimisi ripeästi ja tarjoaisi käyttöön kaikki käytössään olevat varat, jotka eivät ole merkityksettömiä. Uhrien, kärsityn vahingon ja uudelleenmetsityksen tarpeen edessä ei riitä ymmärtämystä byrokratialle tai budjettivajeille.
Meidän on asetettava asiat tärkeysjärjestykseen ja meidän on ryhdyttävä toimiin, mikä tässä tapauksessa tarkoittaa strategioiden muuttamista, varojen varaamista, niiden lisäämistä ja ennaltaehkäisytoimien optimointia. Meidän on esitettävä vaatimus, että jäsenvaltiot ottavat asiassa vastuun, mikäli näin ei vielä ole, mutta samalla on ymmärrettävä, että tämä ei ole vain muutamien Etelä-Euroopassa sijaitsevien jäsenvaltioiden ongelma ja että ilmastonmuutos ei vaikuta vain muutamiin jäsenvaltioihin, vaan kaikkiin jäsenvaltioihin, ja se on yleinen syy.
Sen vuoksi yksi parlamentin tärkeimmistä tehtävistä on varmistaa, että Euroopan unioni saavuttaa Kööpenhaminan huippukokouksessa selkeitä ja tiukkoja sitoumuksia kasvihuonepäästöjen vähentämiseksi mahdollisimman paljon, koska ne ovat ilmeisesti tulipalojen taustalla, niiden syiden taustalla, ja vuorostaan yhä etenevän ilmastonmuutoksen syiden taustalla.
Näin ollen, kun olemme hyväksyneet tämän päätöslauselman, tämä asettaa parlamentille epäilemättä haasteen. Tämä komissiolle asetettu haaste on kohdattava, mikäli komission jäsen todellakin haluaa ehkäistä tulipalojen jatkumisen unionin eteläisessä osassa, joka todella on olemassa.
Veronica Lope Fontagné
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, valitettavasti joudumme tämän vaalikauden ensimmäisessä täysistunnossa käsittelemään tätä surullista ja nyt jo tavanomaista aihetta: luonnonkatastrofit ja erityisesti tulipalot.
Jälleen kerran suremme kesän 2009 aikana lisääntyneitä tulipaloja, jotka ovat johtaneet ihmishenkien menetykseen. Kaksikymmentä ihmistä sai surmansa, ja kaikki tapaukset sattuivat kotimaassani. Sen vuoksi ensimmäinen ajatukseni ja suuri sympatiani kohdistuvat niihin ihmisiin, jotka kärsivät näistä katastrofeista.
Haluaisin korostaa sitä tuhoisaa vaikutusta, joka tällaisilla katastrofeilla on niiden keskelle joutuneiden ihmisten elämään, heidän talouteensa, työllisyyteen, luonnon- ja kulttuuriperintöön, ympäristöön sekä matkailuun. Alueellani paloi tänä kesänä 22 000 hehtaarin suuruinen alue, josta puolet oli suojeltuja alueita niiden ympäristöllisen painoarvon vuoksi.
Meidän on reagoitava näihin ongelmiin empimättä, ihmiset vaativat sitä. Euroopan unionin toimielimet eivät voi jälleen kerran olla kykenemättömiä löytämään sopiva ratkaisu katastrofien keskelle joutuneiden auttamiseksi. Meidän on kyettävä auttamaan uhreja ja viitoittamaan tie tuhoutuneiden alueiden kunnostamiselle. Meidän on jatkettava ennaltaehkäisytoimiin liittyvää kovaa työtä ja edettävä Euroopan pelastuspalvelujoukkojen kehittämisessä.
Esittäisin nyt kaksi vetoomusta: ensinnäkin haluan vedota Euroopan komissioon, jotta se analysoisi tilannetta ja ottaisi käyttöön asianmukaiset toimet tuhoutuneiden alueiden asukkaiden työpaikkojen ja tulonlähteiden menetyksestä aiheutuvien sosiaalisten kustannusten korvaamiseksi. Toiseksi haluan vedota Espanjan hallitukseen, joka toimii neuvoston puheenjohtajavaltiona tammikuusta 2010 alkaen. Espanjan hallituksen on kyettävä siirtämään myötätuntonsa ja huolenpitonsa eteenpäin virkaveljilleen. Mielestäni on olennaisen tärkeää, että se ottaa tämän asian painopisteekseen ohjelmassaan Euroopan solidaarisuusrahaston uudistuksen pysäyttämiseksi.
Puheenjohtajavaltio Espanjan on myös sitouduttava selkeästi Euroopan yhteisen strategian kehittämiseen. Lisäksi sen on tarkasteltava uudelleen ennaltaehkäisytoimia ja niitä metsänhallintamalleja, jotka edistävät suuria paloja.
Francesca Balzani
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän jäsenenä olen jopa vielä viime päivien aikana seurannut hyvin surullisena, miten toisiaan seuraavat palot ovat tuhonneet laajoja alueita Genovan kaupungin ympärillä Italian Ligurian alueella, minkä vuoksi Euroopan on mielestäni pikaisesti kiinnitettävä asiaan huomiota ja toimittava sen hyväksi, jotta nämä surullisesti toistuvat katastrofit voitaisiin ehkäistä.
Katastrofit eivät saisi toistua. Meidän olisi joka päivä tehtävä työtä sen varmistamiseksi, että toistuvia katastrofeja ei enää tapahdu. Tästä syystä katson, että vain Euroopan unioni voi ja pitää toimia tehokkaasti sitovin aloittein niin, että säilytetään nämä arvokkaat alueet, jotka ovat joka vuosi vaarassa kadota savuna ilmaan ja jotka ovat todellakin kaikkien meidän perintö. On näet totta, että Etelä-Euroopassa syttyy yhä useammin tulipaloja, ja vaikka palon keskellä onkin vain pieni osa eteläistä Eurooppaa, todellisuudessa koko Eurooppa joutuu liekkien keskelle.
Meidän on paneuduttava asiaan ennaltaehkäisytoimin ja asianmukaisin metsänhoitotoimin, ja tarkoitan ennaltaehkäisytoimilla myös asiaan paneutumista täsmällisen, kattavan ja kohdennetun kampanjan avulla kaikenlaisia näihin katastrofeihin suoraan tai epäsuoraan liittyviä keinottelun muotoja vastaan. Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että meidän on varmistettava entistä laajemmat, helpommat ja nopeammat mahdollisuudet saada käyttöön tarvittavia resursseja, jotta voitaisiin ainakin lieventää näiden katastrofien tuhoisia vaikutuksia. Viittaan tällä ennen kaikkea solidaarisuusrahastoon, välineeseen, jota olisi epäilemättä käytettävä entistä nopeammin tuhoutuneiden alueiden hyväksi.
Françoise Grossetête
(FR) Arvoisa puhemies, vuonna 2001 vaadimme Euroopan pelastuspalvelumekanismia 11. syyskuuta sattuneen tuhon jälkeen.
Sen jälkeen perustettiin rahasto. Sitten oli vuorossa jäsen Barnier'n selonteko, jossa korostettiin yhteenkuuluvuuden korostamisen tarvetta. Nykyään tämä yhteenkuuluvuus toimii, mutta siitä on tultava entistä tehokkaampi väline, ja meidän on kyettävä vaihtamaan isommalle vaihteelle.
Kahta asiaa on kehitettävä pidemmälle. Ensimmäinen koskee reagointikykyä. Kaikki ne ihmiset, jotka ovat valitettavasti joutuneet kärsimään tulipaloista, valittavat sitä, että menettelyt ovat usein liian pitkiä ja että niiden täytäntöönpano kestää aivan liian kauan. Tosiasiassa meidän on kuitenkin toimittava tulipalotapauksissa hyvin ripeästi. Meidän on epäilemättä oltava entistä joustavampia ja varmistettava entistä parempi joustavuus näiden menettelyjen toteuttamisessa, koska tässä tapauksessa aika on arvokasta.
Lisäksi on turvattava ennaltaehkäisytoiminta. Emme keskustele riittävästi ennaltaehkäisytoiminnasta, koska siihen liittyy toissijaisuusperiaate. Meille kerrotaan, että asiasta päättäminen kuuluu jäsenvaltioille. Vaikka nämä tulipalot vahingoittavat biologista monimuotoisuutta ja ympäristöä, vaikuttavat ihmisille kaikkein arvokkaimpiin asioihin eli heidän perintöönsä, omaisuuteensa ja koteihinsa ja aiheuttavat valitettavasti kuolonuhreja, meillä ei kuitenkaan ole oikeutta tehdä järjestelyjä ennaltaehkäisytoiminnan toteuttamiseksi. Sellainen on rikollista.
Tämän on loputtava, ja sitä varten tarvitsemme myös rahoitusta. On siis ehdottoman välttämätöntä, että laadimme mahdollisimman hyvät budjettitoimet, jotta olemme paljon nykyistä tehokkaampia tämän Euroopan pelastuspalvelumekanismin yhteydessä. Meidän on näin ollen varmistettava, että budjetissa, Euroopan budjetissa, otetaan tämä ongelma huomioon. Kaikki tämä edellyttää myös sitä, että omaksumme erityisen lähestymistavan maatalous- ja metsätaloustoimissa. Tästä asiasta emme keskustele riittävästi.
Ennaltaehkäisy, reagointikyky ja resurssit: lyhyesti, meidän on tehtävä kaikkemme varmistaaksemme, että Etelä-Eurooppa ei ole enää väistämättä kuin kissa pistoksissa.
Kriton Arsenis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jälleen kerran tänä vuonna Etelä-Eurooppa joutui sietämättömän tuhoisien tulipalojen kohteeksi, ja vastaavanlaajuisia tulipaloja syttyi myös USA:ssa ja muissa teollisuus- ja kehitysmaissa.
Ei voi olla ainoatakaan epäilystä siitä, että ilmastonmuutos uhkaa Välimeren ja muiden maapallon keskeisten alueiden metsiä. Välimeren alueen metsien hävitys tuhoaa kuitenkin myös luonnon ekosysteemien kyvyn toimia luonnon hiilidioksidinieluina. Tarvitaan eurooppalaisia toimia metsäpalojen torjumiseen ja käsittelyyn, ja samoin tarvitaan Euroopan unionin taloudellista tukea Kreikan kaltaisille maille, jotka joutuvat tänä vuonna kohtaamaan kaikkein pahimmat jälkiseuraukset.
Ei voi olla epäilystäkään siitä, että tietyissä maissa ilmeni valtavia puutteita metsänsuojelu- ja pelastuspalvelumekanismien välisessä koordinoinnissa sekä ennaltaehkäisytoimiin ryhtymisessä, ja tällainen saa enää koskaan toistua. Vaikuttaa myös siltä, että usein tulipalot uhkaavat kolmen tunnin ajomatkan päässä suurista kaupungeista tai matkailualueista sijaitsevia metsiä. Monet ihmiset katsovat, että he voivat saada henkilökohtaista hyötyä metsien tuhoamisesta. He voivat "istuttaa" taloja ja muita rakennuksia nopeammin kuin jäsenvaltiot ja luonnon ekosysteemit kykenevät istuttamaan puita palaneille alueille.
Usein kansalliset lait vaalivat tällaisia asenteita ja lähettävät vääränlaisia viestejä. Ilmastonmuutoksen torjuntaan kohdistuvien eurooppalaisten avustustoimien yhteydessä tarvitaan ehdottomasti metsänsuojelua, palaneen maan kunnostusta ja alueiden uudelleenmetsitystä koskevaa yhteisön politiikkaa, ja samoin tarvitaan koordinoituja yhteisön toimia palojen ennaltaehkäisemiseen ja torjumiseen, metsien kunnostukseen ja uusien metsäalueiden perustamiseen.
Meidän on pantava nämä asiat liikkeelle välittömästi, erityisesti maapallomme tulevaisuuden kannalta ratkaisevaa Kööpenhaminan kokousta koskevien neuvottelujen alla. Vaadimme kehitysmaita suojelemaan sademetsiä, ja käsittelemme tärkeää aihetta siitä, miten metsien tuhoutuminen on syynä 20 prosenttiin kasvihuonekaasupäästöistä. Näin ollen juuri meidän on toimittava esimerkkinä ja varmistettava, että vaarassa olevia metsiä, Euroopan vaarassa olevia metsiä eli Välimeren alueen metsiä, suojellaan ehdottomasti.
Markus Pieper
(DE) Arvoisa puhemies, metsäpalojen laajuus ylittää itse asiassa kaikkein pienimpien jäsenvaltioiden voimavarat, erityisesti niillä alueilla, jotka kärsivät erityisesti kuivuudesta. Tämä on tietenkin syy siihen, miksi parlamentti kannattaa Euroopan solidaarisuusrahastoa. Vetoamme neuvostoon, jotta se viimeinkin vapauttaisi nämä varat esteittä. Alueet tarvitsevat pikaisesti rahaa uudelleenrakentamis- ja ennaltaehkäisytoimiin. Solidaarisuusrahasto yhdessä nykyisten ympäristö- ja maatalousohjelmien kanssa voisi tarjota todella pitkäkestoista apua.
Tästä huolimatta palontorjunta kuuluu kuitenkin ennen kaikkea kansalliseen toimivaltaan. Ankaria rangaistuksia on määrättävä tulipalojen alkuunpanijoille, rakennushankkeet on jäädytettävä ainakin 30 vuodeksi silloin, kun tuhopoltto todistetaan, palokuntia on koulutettava. Tässä mielessä voidaan siis tehdä enemmän ja yksinkertaisesti on tehtävä. Myös Euroopan on tehtävä kuitenkin enemmän ennen kaikkea entistä paremman yhteistyön saralla. Euroopan palokuntien taitotieto on niille siirrettävä alueille, joilla on suuri katastrofialttius, ja tarvitsemme parempia sääntöjä rajat ylittävien operaatioiden hoitamista varten. Odotamme komissiolta tähän liittyviä ehdotuksia, mutta niillä ei pitäisi puuttua jäsenvaltioiden valtuuksiin. Tämä asia, eli jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin puuttumatta jättäminen on mielestäni erittäin tärkeä. On varmasti mahdollista suunnitella eurooppalaista palokuntaa ja eurooppalaista lentokoneyksikköä, mutta vasta sitten, kun kaikki kansalliset voimavarat on optimoitu ja tuhoutuneille alueille suunnattava taloudellinen tuki on käytännössä saavutettu.
Mielestäni on liian aikaista keskustella katastrofien ennaltaehkäisemisestä Euroopan unionin toimivaltuutena. Ottakaamme ensin ensimmäinen askel ennen toista. Hoitakaamme ensin kaikkein tärkeimmät asiat, eli tehtävät, jotka vaihtelevat Euroopan unionin tuesta omin neuvoin selviämiseen, myös solidaarisuusrahaston avulla, aina parannettuun eurooppalaiseen yhteistyöhön.
Inés Ayala Sender
(ES) Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi osoittaa myötätunnon ja välittämisen ilmauksen uhreille ja heidän perheilleen, koska on totta, että joka vuosi joudumme suremaan tätä tilannetta.
Tämän vuoksi on yhä tärkeämpää, että Eurooppa luo vihdoinkin itselleen tehokkaan välineen. Arvoisa komission jäsen, ehkä siitä syystä, että toimin kuljetusalalla ja olen tieturvallisuuden asiantuntija, olemme sitä mieltä, että meidän olisi pohdittava jotakin samankaltaista kuin tieturvallisuutta koskeva toimintasuunnitelma. Euroopan toimintasuunnitelma, johon sisältyy tavoitteita, strategioita ja jolla parannettaisiin nopeita toimia tarvittavan aikavälin puitteissa, kuten tieturvallisuuden yhteydessä on toimittu, voisi ehkä auttaa meitä ja myös parantaa ammatti-ihmisten työoloja ja heille suunnattavaa koulutusta. Olen sitä mieltä, että tietoisuuden lisääminen sekä ennaltaehkäisevän kulttuurin edistäminen ovat ratkaisevan tärkeitä asioita. Alamme asteittain päästä tähän tavoitteeseen tieturvallisuusasiassa. Miksi emme siis voisi toimia samoin tarjotessamme suojelua tulipaloja vastaan?
Suhtaudumme tietenkin myönteisesti siihen, että yhteistyö on parantunut yhteenkuuluvuuden ohella. Katson, että lähettämällä tarvittavia lentokoneita Espanjan hallitus on ollut osa sellaista prosessia, jolla on lisätty tietoisuutta eteläisten maiden keskuudessa, mutta tämän pitäisi koskea myös pohjoisen ja etelän välisiä suhteita.
Suhtaudumme myönteisesti myös siihen, että palontorjuntakoneiden taktiseen varaamiseen liittyvästä pilottihankkeesta voisi todellakin muodostua toimintayksikkö, mikä on minusta tärkeä asia.
Lainsäädäntö on kuitenkin edelleen neuvoston käsiteltävänä, kuten solidaarisuusrahastoa koskeva lainsäädäntö ja myös maansuojelua koskeva lainsäädäntö. Ne voisivat mielestäni olla erittäin hyödyllisiä.
Gaston Franco
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tänä kesänä Välimeren metsät joutuivat jälleen kerran liekkien nielaisemiksi: Marseillessa ja Etelä-Korsikassa, mutta myös Italiassa, Espanjassa ja laajemmassa mittakaavassa Kreikassa. Yli 400 000 hehtaaria metsää ja peltoja paloi poroksi, mistä aiheutui huomattavaa aineellista vahinkoa, peruuttamatonta vahinkoa biologiselle monimuotoisuudelle sekä ihmishenkien traagisia menetyksiä.
Olen kauhistunut tästä toistuvasti tehdystä arviosta vuosi toisensa jälkeen ja tietoinen maapallon lämpenemisen kerrannaisvaikutuksesta tulipaloihin, joten vetoan Euroopan tietoisuuteen tarpeesta ryhtyä entistä koordinoidumpiin toimiin ja yhdistää palontorjuntaresurssit.
Toivoisin, että Välimeren unionin alaisuudessa muotoutuisi Euro-Välimeri-yhteistyöhanke, jonka voitaisiin torjua metsäpaloja. Suhtaudun myönteisesti nykyisiin aloitteisiin ja erityisesti metsäpaloja koskevaan eurooppalaiseen tietojärjestelmään, joka on pilottihanke.
Tästä huolimatta vaadin Euroopan unionin solidaarisuusrahaston uudistusta, jotta siitä tulisi tehokas väline kriiseihin reagoimisessa. Vaadin myös Euroopan pelastuspalvelujoukkojen ja jäsen Barnier'n vuonna 2006 kehittämän EuropeAid-välineen lujittamista toimien toteuttamiseksi 27 jäsenvaltiosta koostuvalla alueella sekä ulkomailla.
Olen sitä mieltä, että yksi metsäpalo-ongelman selitys liittyy tiedonvaihtoon ja parhaisiin käytäntöihin torjuntatyön yhteydessä, ja haluaisin korostaa sitä tienraivaajan roolia, jossa metsäpaloja sammuttavat palomiehet toimivat omalla hallintoalueellani. Voin tietenkin tarjota Euroopalle tämän esimerkin, josta voi olla hyötyä.
Eija-Riitta Korhola
Arvoisa puhemies, kulunut vuosi on ollut yksi surullisimpia metsäpalojen suhteen. Olemme menettäneet satoja tuhansia hehtaareja metsää erityisesti Välimeren alueella. Arvuuttelut metsäpalojen syistä käyvät kiivaina, palojen seuraukset valitettavasti ovat kaikkien tiedossa. On esitetty, että ilmastonmuutos aiheuttaa metsäpalojen lisääntymistä ja että Euroopassakin on varauduttava pitempiin metsäpalokausiin normaalin kesä-syyskuun sijaan. Kesät alkavat aiemmin, ovat kuumempia ja kuivempia erityisesti etelässä, jolloin palojen riski kasvaa. On totta, että tänä vuonna poikkeuksellisesti jo maaliskuussa Luoteis-Espanjassa ja Portugalissa kärsittiin kovista metsäpaloista. Olosuhteet metsäpaloille ovat siis otolliset, mutta itse ongelma piilee kuitenkin muualla kuin meneillään olevassa luonnonolojen muutoksessa.
Ympäristötutkijat ovat havainneet, että niin EU:n, Australian kuin Kaliforniankin metsäpalot selittyvät ennen kaikkea sosio-ekonomisilla tekijöillä. Suoraa yhteyttä ilmastonmuutokseen ei vielä voida osoittaa. Keskeiset tekijät metsäpalojen synnylle ovat rakentaminen ja asutuksen laajentamispaineet, viljely, tietyt istutetut kasvi- ja puulajit, ennaltaehkäisyn ja valistuksen puuttuminen sekä viranomaisten holtittomuus. Esimerkiksi sammutusjoukkojen riittämättömyys ja kyvyttömyys selvittää ja ennaltaehkäistä mahdolliset rikokset palojen aiheuttajana ovat tämänkin kesän tragedioiden taustalla.
Arvoisa puhemies, luonnonolot tulevat ilmastonmuutoksen myötä muuttumaan, se on tosiasia. Se ei kuitenkaan selitä ympäristökatastrofien syntyä, eikä varsinkaan, jos samat ilmiöt toistuvat muutaman vuoden välein, sillä me voimme edellyttää parempaa varautumista. Unionin johdolla jäsenvaltioiden on aika katsoa peiliin, sillä metsäpalot jatkossa ovat itsestämme kiinni. On eri asia sopeutua muuttuvaan ympäristöön kuin paikalleen jämähtäneisiin huonoihin käytäntöihin ja varautumattomuuteen.
(Suosionosoituksia)
Sari Essayah
(FI) Arvoisa puhemies, haluan yhtyä täällä niihin puheenvuoroihin, joissa on todettu, että vahinkojen ennaltaehkäisy on aina edullisempaa kuin seurausten korjaaminen. Valtaosa tästä rahoituksesta tulisi suunnata Etelä-Euroopan tulipalojen ja tulvien ennaltaehkäisyyn. Satelliittivalvonnan lisäksi tarvitaan samankaltaista metsäpalojen hälytys- ja torjuntajärjestelmää, joka esimerkiksi Suomessa on toiminut menestyksellisesti jo kymmeniä vuosia. Lisäksi kansallisesti on ennen kaikkea huolehdittava siitä, että muun muassa palokuntien varustetason tulee olla riittävä, jotta palot saadaan hallintaan mahdollisimman aikaisessa vaiheessa.
Arvoisa puhemies, tulvien lisääntyminen johtuu pitkälti ilmastonmuutoksesta, ja parasta ennaltaehkäisyä on silloin saada aikaiseksi kunnollinen sopimus Kööpenhaminan kokouksessa. Mutta tulvien ennaltaehkäisyynkin voidaan panostaa kansallisin toimin. On harjoitettava oikeanlaista metsäpolitiikkaa, vuoristojen metsät tulee suojella, metsiä oikeine puulajeineen tulee istuttaa, jotta niiden juuristot kykenevät sitomaan vettä ja pidättämään liian nopean veden valumisen. Vesistökohtaisesti tulee myös rakentaa tulvien varalle valleja ja altaita ja ruopata väyliä tehokkaampaa tulvajuoksutusta varten. On tunnustettava, että nämä asiat ovat hyvin pitkälti jokaisen jäsenvaltion omalla vastuulla. EU ei pysty ottamaan vastuuta kansallisten päätösten alaisista asioista ja niissä tehdyistä laiminlyönneistä. Solidaarisuusrahasto on ennen kaikkea hätäapua ja odotan, että eri jäsenvaltiot ovat valmiita investoimaan pitkäjänteiseen metsäpolitiikkaan, tulipalojen ehkäisyyn ja tulvilta suojautumiseen.
Gabriel Mato Adrover
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tulipalo on aina tragedia ihmisille, tragedia ympäristölle, ja se on myös taloudellinen ja yhteiskunnallinen tragedia.
Jouduin epäonnekseni elämään hyvin lähellä tätä tragediaa, tulipaloa, joka sattui kesällä La Palman saarella Kanariansaarilla. Sen vuoksi suhtaudun myönteisesti tähän päätöslauselmaan, ja olen vakuuttunut siitä, että kykenemme hyväksymään sen yksimielisesti. Se on loppuun saatettu päätöslauselma, johon on panostettu paljon ja jolla ennen kaikkea tehdään jotakin merkittävää. Ensinnäkin siinä muistetaan uhrit, kaikki uhrit, ja siinä osoitetaan kunniaa kaikkia niitä kohtaan, jotka tekivät vapaaehtoistyötä tulipalojen sammuttamiseksi.
Se sisältää kuitenkin myös eräitä pohdintoja kuivuuden ja aavikoitumisen merkityksestä palojen levitessä sekä tästä seuraavasta satojen tuhansien hehtaarien häviämisestä vuodessa.
Päätöslauselma sisältää myös tärkeitä pohdintoja syistä, jotka pahentavat näitä tulipaloja, kuten maaseudun asteittainen hylkääminen, metsien puutteellinen hoito ja riittämättömät seuraamukset tuhopolttajille. Näissä asioissa meidän on toimittava ja meidän on toimittava päättäväisesti.
Komission on laadittava riskinehkäisystrategia ja tehokas strategia luonnonkatastrofien torjumiseksi sekä protokolla yhtenäistä toimintaa varten. Tuki on myös tärkeää elvyttämisen, tuotantomahdollisuuksien palauttamisen sekä yhteiskunnallisten kustannusten ja työpaikkojen menetyksen korvaamisen kannalta.
Kuten komission jäsen totesi, koordinointi on ratkaisevan tärkeää. Koordinointia on kuitenkin oltava myös yhteisön eri välineiden välillä: rakennerahastojen, solidaarisuusrahaston - jota epäilemättä on uudistettava - ja niiden joustavuuden sekä myös Aid Plus -välineen ja tietenkin jo aikaisemmin esiin tuomamme nopean toiminnan mekanismin välillä.
Meidän on mentävä pidemmälle näiden ongelmien ratkaisemisessa, ja uskon vilpittömästi, että tämä päätöslauselma on siihen oikea keino.
José Manuel Fernandes
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on nyt aika osoittaa yhteenkuuluvuutta, mutta nyt meillä on myös mahdollisuus, sanoisin jopa velvoite, tehdä parannuksia, muutoksia ja myös tarkistuksia. Heti tarvittavat tarkistukset koskevat Euroopan solidaarisuusrahastoa, ja ne on tehtävä, jotta sitä voidaan ja käytetään ripeästi näiden katastrofien selvittämiseen. Parannukset ja muutokset puolestaan koskevat metsänhoitopolitiikkaa.
Tarvitsemme metsiä koskevaa eurooppalaista politiikkaa, jolla pyritään sekä tuomaan esille niiden merkitys että ennaltaehkäisemään tulipaloja. Monissa jäsenvaltioissa, kuten omassa kotimaassani Portugalissa, kaikista maa-alueista ei edes ole olemassa rekisteriä, joten emme tiedä, ketkä ovat maanomistajia. Tämä aiheuttaa ongelmia maanrakennuksessa, uudelleenmetsityksessä ja tulipalojen ennaltaehkäisyssä.
Haluaisin nyt esittää ennaltaehkäisytoimia koskevan kysymyksen, joka on myös ehdotus: voitaisiinko metsäpalojen ennaltaehkäisytoimet sisällyttää EU:n talouden elvytyssuunnitelmaan, jolla palautetaan Euroopan talouskasvu? Jos edistäisimme metsiemme puhdistustoimia, ja esimerkiksi näistä toimista saatua tuotetta voitaisiin käyttää energian tuottamiseen tätä tarkoitusta varten suunniteltujen biomassavoimaloiden kautta, voisimme varmasti tukea ympäristöä suojelemalla sitä ja samanaikaisesti voisimme luoda työpaikkoja, jotka ovat nyt yksi Euroopan muista tavoitteista.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Arvoisa puhemies, on hyvä, että parlamentin täysistunnon ensimmäisenä päivänä keskustelemme Etelä-Euroopassa sattuneista katastrofeista, ja haluan myös kiittää niitä kollegoja, jotka ovat erityisesti tehneet työtä näiden tekstien parissa. Tämä päätöslauselma on hyvä. Ensinnäkin kyse on tietenkin ihmisten välisistä suhteista tai ihmisten lähellä olemisesta, kuten toteamme aina vaalien yhteydessä, sekä yhteenkuuluvuudesta. Tällä kertaa on syttynyt tulipaloja Etelä-Euroopassa, mutta kuka tietää, talvella saattaa sattua tulvia muissa osissa Eurooppaa. Olemme aluekehitysvaliokunnassa keskustelleet solidaarisuusrahaston parannuksista useita kertoja. Tarkoituksemme ei missään tapauksessa ole vaatia uusia välineitä, vaan pikemmin parantaa jo käytössämme olevia välineitä ja tehdä niistä entistä tehokkaampia. Arvoisa komission jäsen Dimas, mikä tässä kaikessa on hieman outoa? Olemme laatineet päätöslauselman parlamentin ylivoimaisella tuella, ja olemme selittäneet, mitä parannuksia voitaisiin tehdä, mutta neuvosto jarruttelee sitä. Neuvosto ei ole tehnyt asialle mitään kahteen vuoteen. Kysymykseni teille on, onko vielä yhtään toivoa siitä, että tämä asia etenisi? Olette oikeutetusti kertonut edistymisestä pilottihankkeessa ja operaatioissa käytetyistä lentokoneista, mutta asioiden taustalla olevasta selvityksestä, jota parlamentti on niin painokkaasti pyytänyt, emme ole kuulleet yhtään mitään. Onko se edelleen asialistalla? Mitä nyt todella tapahtuu?
Pelastuspalvelujoukoista toteaisin, että on sinänsä hienoa, että Eurooppaa käyttää omia välineitään, mutta laajemmat lähtökohdat löytyvät itse jäsenvaltioista. Asiantuntemuksen vaihdon ja sen hyödyntämisen erityisesti laajemmilla alueilla olisi muodostettava nämä lähtökohdat.
Lopuksi muutama sana jälleenrakennustoimista eli vahinkojen korjaamisesta, uudelleenmetsitystä ja kaikesta tähän liittyvästä. Tässä ei voi harjoittaa keskitettyä valvontaa, vaan valvonta on hajautettava jäsenvaltioihin. Meillä on kuitenkin käytössä nämä rahastot, eli rakennerahastot ja maatalousrahastot, joten miksi emme aloita niistä? Voisimme laatia taloussuunnitelman, kuten olemme juuri kuulleet, mutta yhtä lailla se voisi olla elvytyssuunnitelma, jota käsitellään kokonaisvaltaisesti ja jossa hajautetuilla välineillä on erityisen suuri merkitys. Tätä päätöslauselmassa vaaditaan, ja sen vuoksi aiomme tukea sitä varauksettomasti huomenna.
Antonio Cancian
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) laatima päätöslauselma nimeltä "Luonnonkatastrofit" on täsmällinen, kiinnittäisin kuitenkin huomiota eräisiin seikkoihin, joita on käsitelty tänä iltana mutta joita ei ole käsitelty päätöslauselmassa ja jotka ovat ehdottamieni tarkistuksen aiheena.
Viime kesänä tulipalojen lisäksi sattui muitakin katastrofeja, joista viimeisin sattui vasta viime viikonloppuna Etelä-Italiassa. Olen itse kotoisin Italian Veneton alueelta, joka joutui kesä- ja heinäkuussa maanvyörymien ja äkillisten myrskyjen kouriin, ja haluaisin mainita esimerkkinä Vallà di Riesen ja Borca di Cadoren.
Päätöslauselmassa olisi mainittava myös muut katastrofit eikä pelkästään tulipalot, koska kesäiset tulvat eivät valitettavasti ole uusi ilmiö. Tämä on yksi skenaario, joka meidän on tulevaisuudessa kohdattava valitettavasti maapallon lämpenemisestä johtuvan ilmastonmuutoksen seurauksena. Meidän on näin ollen pyrittävä vaatimaan ennaltaehkäisytoimia ja sellaisten infrastruktuurien rakentamista, joiden avulla nämä tapahtumat voidaan ennaltaehkäistä tai ainakin lieventää niihin liittyviä vahinkoja tai ennaltaehkäistä vielä vakavammat tapahtumat, joissa nämä infrastruktuurit pahentavat vahinkoja: tarkoitan tällä vuoristoalueiden, vihervyöhykkeiden, maaseutu- ja metsäalueiden patoaltaita ja vesiväylien varrella olevia patoaltaita.
Lisäksi valtaosassa tapauksia luonnonkatastrofit ovat myös ihmisten tekojen aiheuttamia, joten on tärkeää varmistaa, kuka on niistä vastuussa, etsiä syylliset ja tiukentaa rangaistuksia. Lopuksi haluaisin todeta, että mielestäni itsenäisten interventiojoukkojen ja siihen liittyvän solidaarisuusrahaston perustaminen on hyvä ajatus. On kuitenkin tärkeää pyrkiä laajentamaan interventioiden käyttöä myös muihin katastrofeihin, lisätä näihin katastrofeihin varattuja määrärahoja yhdistämällä eri rahastoja, yksinkertaistaa menettelyjä sekä varmistaa entistä parempi koordinointi ja joustavuus, kuten jäsen Mauro mainitsi.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, kuuntelin tätä keskustelua toimistossani. Irlannissa emme tietenkään ja onneksi ole joutuneet kokemaan sellaisia ankaria tulipaloja, joita Etelä-Euroopan kollegat ovat kohdanneet. Mieleeni tuli kaksi ajatusta. Yksi on se, että meillä on parlamentissa taipumuksena puhua ainoastaan sellaisista asioista, jotka vaikuttavat suoraan omaan kotimaahamme, ja kun ottaa huomioon, että keskustelemme Irlannissa Lissabonin sopimuksesta - jolloin puhumme koko Euroopan unionissa ilmenevästä yhteenkuuluvuudesta - mielestäni tämä on tapa, josta olisi syytä luopua. Mielestäni useamman meistä olisi puhuttava muissa jäsenvaltioissa ilmenevistä tiedossamme olevista huolenaiheista, jolloin olisi tunne, että parlamentin jäsenien keskuudessa on entistä vahvempi yhteenkuuluvuus kansalaisten huolenaiheiden keskellä. Haluaisin esimerkiksi muiden ihmisten tavoin ottaa käsiteltäväksi huolenaiheet, joita nousee esiin kotimaani Irlannin kansalaisten mielissä. Mielestäni näin voisimme edistää sitä ajatusta, että Eurooppa toimii kaikkien hyväksi ja että emme huolehdi vain omista asioistamme. Tämä on ollut yksi Euroopan unionin puutteista, ja sen kimpussa kamppailemme Lissabonin sopimuksesta käytävän keskustelun yhteydessä.
Haluan antaa tukeni sille, mitä teette täällä, ja ilmaista myötätuntoani Etelä-Euroopan ongelmille. On neuvoteltava niiden kanssa, jotka tarkoituksellisesti tekevät tuhoa. Käännetään katse kohti ennaltaehkäisyä. Hallinnan avulla on saatava aikaan entistä enemmän, ja lopuksi totean, että solidaarisuusrahastot olisi vapautettava niitä tarvitsevien käyttöön.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Dimas, tämä on ensimmäinen kerta, kun toimin Euroopan parlamentin jäsenenä - minut valittiin jäseneksi 7. heinäkuuta - mutta jo tästä keskustelusta lähtien on selvää, että tämä asia palautuu keskustelun aiheeksi joka syyskuu sellaisen tuhoisien tulipalojen aallon jälkeen, joka koettelee erityisesti Etelä-Eurooppaa: Italiaa, Ranskaa, Kreikkaa ja Espanjaa.
Täällä on jo mainittu metsäpalo, joka sattui La Palman saarella, Kanariansaarten uloimmalla alueella. Se on Espanjan itsenäinen yhteisö, jossa synnyin ja jossa asun. On kuitenkin tärkeää, että olemme tietoisia siitä, että tulipalot ovat erityisen voimakkaita Euroopan eteläisillä rajoilla, täällä meillä on tilaisuus lisätä sitä kiintymystä ja yhteyttä, jota kansalaiset tuntevat Euroopan merkityksen yhteydessä: reagoinnin tuomaa lisäarvoa.
Tämä tarkoittaa eurooppalaista lisäarvoa ehkäisytoimissa ja eurooppalaista lisäarvoa koordinoinnissa: komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin välistä koordinointia tämän päätöslauselman parissa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Eurooppalaista lisäarvoa tarvitaan kuitenkin myös reagoinnin yhteydessä.
Tämän vuoksi on tärkeää, että siirrymme keskustelusta toimintaan tekemällä solidaarisuusrahastosta entistä joustavampi hätätilanteisiin reagoimista varten ja että käynnistämme Euroopan pelastuspalvelujoukot, joita vielä odotetaan ja joilla olisi todellakin myönteinen vaikutus tulevaisuuteen, kun joudumme kasvotusten näiden ilmastonmuutoksesta ja maapallon lämpenemisestä johtuvien hätätilanteiden kanssa joka kesä.
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, näiden piinaavien metsäpalojen edessä, jotka aiheuttavat joka vuosi tuhoa eteläisissä maissa, kuten Kreikassa, Italiassa, Espanjassa ja Portugalissa, kaikkia myötätunnon osoituksia tärkeämpää on, että otamme pikaisesti käyttöön tarvittavat toimet tilanteen muuttamiseksi, koska sen vuoksi jäljelle jääneitä metsiämme, omaisuuttamme, karjaamme, biologista monimuotoisuutta ja mikä pahinta, lukuisia ihmishenkiä, tuhoutuu koko ajan.
Sen vuoksi on aika pohtia tämän piinan syitä avoimesti ja ottaa huomioon maaseutualueiden vakava ja yhä lisääntyvä hylkääminen. Meidän on aika muuttaa yhteistä maatalouspolitiikkaamme, jotta voisimme investoida ennaltaehkäisyyn, mikä tarkoittaa myös monimuotoiseen maatalouteen sekä Välimeren metsänhoitoon investointia. Tämä tapahtuu tukemalla perheiden harjoittamaa maanviljelyä ja tarjoamalla sopivat olot pienille ja keskisuurille viljelijöille ja nuorille, jotta he pysyisivät maaseudulla ja antaisivat näin oman panoksensa tämän vuosittain toistuvan piinan vitsauksen ennaltaehkäisemiseen.
Malika Benarab-Attou
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olen tyytyväinen vastaukseen, jonka komission jäsen Dimas kykeni antamaan tästä aiheesta ja erityisesti siihen, että hän korosti maanosamme rajat ylittävän avun tärkeyttä.
Voitaisiinko Välimeren ympäristönsuojelun lisäksi virallisesti ehdottaa osana unionin Välimeren hanketta, että tämä tulipalojen yhteydessä annettava hätäapu ja tähän liittyvän metsänhoidon asiantuntemuksen kehittäminen jaetaan ja sitä kehitetään Välimeren unioniin kuuluvien muiden kuin Euroopan unionin maiden kanssa?
Petru Constantin Luhan
(RO) Tänä kesänä Portugali, Espanja, Ranska, Italia ja Kreikka joutuivat suurten metsäpalojen keskelle. Kreikassa tulipalot tuhosivat noin 21 200 hehtaarin suuruisen alueen ja sen mukana tuhoutui noin 2 miljoonaa puuta ja vähintään 150 taloa.
Euroopan laajuisesti toteutettujen toimien mukaisesti Ranska, Espanja ja Kypros lähettivät Canadairin koneita Ateenan alueelle tulipalojen sammuttamista varten. EU:n strateginen tuki metsäpalojen torjumiseksi osoittautui jälleen kerran hyödylliseksi. EU:n solidaarisuusrahaston kautta voidaan myös tarjota apua tällaisissa tilanteissa, kun sen kautta voidaan hoitaa infrastruktuurin palauttamiseen tarvittavista hätätoimenpiteistä aiheutuneita kuluja, tarjota suojaa ja suojella luonnonperintöä.
Haluan kiinnittää huomiota siihen, että meidän on vähennettävä tämän rahaston käyttömahdollisuuksiin liittyvää byrokratiaa. Haluan esittää täsmällisen esimerkin omasta kotimaastani. Luonnonkatastrofit koettelivat Romaniaa viime vuoden kesäkuussa. Nyt syyskuussa 2009 varoja ei edelleenkään ole jaettu Romanian hallitukselle. Katson myös, että tarvitsemme tulevaisuudessa kestävää metsänhoitopolitiikkaa sekä strategian tämänkaltaisten katastrofien ehkäisemistä varten.
Stavros Dimas
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamentin jäseniä heidän hyvin rakentavista puheenvuoroistaan tämän illan keskustelun aikana sekä heidän esittämistään erinomaisista ajatuksista.
Hätätilanteet aiheuttavat korkeita inhimillisiä, taloudellisia ja ympäristöön liittyviä kustannuksia. Kuten monet jäsenet korostivat, ilmastonmuutoksen vuoksi joudumme tulevaisuudessa todennäköisesti kohtaamaan yhä useampia ja pahempia katastrofeja, eikä pelkästään metsäpaloja. Katastrofit eivät rajoitu Etelä-Eurooppaan, vaan niitä alkaa esiintyä Keski-Euroopassa ja jopa Pohjois-Euroopassa, ja niitä on erityyppisiä, kuten tulvia. Sen vuoksi meidän on jatkuvasti vahvistettava ja parannettava Euroopan katastrofinhallintaresursseja, joiden tuoma lisäarvo on nyt selkeästi osoitettu.
Tämän ovat todistaneet myös tämän kesän tulipalot, jotka muistuttivat meitä siitä, että yhteisön on parannettava valmiuksiaan reagoida luonnonkatastrofeihin, mutta lisäksi on parannettava sen kykyä ehkäistä niitä, kuten lukuisat puhujat ovat tänä iltana korostaneet. Haluan muistuttaa paikalla olevia parlamentin jäseniä siitä, että helmikuussa komissio esitteli luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisyä käsittelevän tiedonannon, johon se oli laatinut joitakin ehdotuksia.
Odotamme Euroopan parlamentin ja neuvoston kannanottoja tästä tiedonannosta. Uskomme, että uusi parlamentti ei viivytä vastaustaan, jonka odotamme saavamme helmikuussa. Uskomme, että se antaa meille poliittisen kannustimen, jollainen tulevaa konferenssia koskeva päätöslauselma on, jotta voimme jatkaa tarvittavaa työtä tämän suuntaisesti.
Lukuisat puhujat, aina jäsen Podimatasta alkaen, nostivat tämän asian esiin, joten haluaisin myös korostaa ilmastonmuutosaihetta ja tarvetta mukauttaa metsiä koskevaa yhteisön strategiaa ja tarkistaa sitä esitettyjen ehdotusten mukaisesti. Tämän tavoitteena on käsitellä ilmastoon liittyviä näkökohtia. Tämäkin tarjoaa tilaisuuden tarkastella metsäpaloihin liittyviä kysymyksiä. Haluaisin lisätä tähän, että komission tiedonanto on hyvin tärkeä, ja yhtä tärkeä on viime viikolla antamamme tiedonanto ilmastonmuutosta koskevan sopimuksen rahoituksesta. Odotamme, että Kööpenhaminan ilmastokokouksessa syntyy sopimus, johon sisältyy se, että suuria rahasummia tarjotaan käyttöön kehitysmaiden ilmastonmuutoksen sopeutumisen rahoittamiseen. Varat suunnataan tarvittaviin toimiin, jotta ilmastonmuutoksen seurauksista eniten kärsivät maat, jotka eivät ole osallistuneet kasvihuoneilmiön torjumiseen, kykenevät selviytymään näistä seurauksista.
Olemme itse asiassa ehdottaneet, että meidän ei pitäisi vain odottaa vuoteen 2013 asti tämän toiminnan aloittamista, vaan toiminta olisi käynnistettävä heti vuonna 2010. Toivon, että Eurooppa-neuvosto taipuu joko 17. syyskuuta tai lokakuussa siihen, että rahat on tarjottava käyttöön töiden välitöntä aloittamista varten niin, että nämä maat näkevät, että Euroopan unioni ja kehittyneet maat todella tarkoittavat sitä, mitä ne ehdottavat ja mitä ne puhuvat.
Keskustelun aikana on esitetty myös lukuisia muita näkökohtia yhteisön rahoituksen merkityksestä, ja voin todeta, että näkökohdat olivat kaikki oikeita. Yhteisön maaseudun kehittämistä koskeva mekanismi ja Euroopan aluekehitysrahasto tarjoavat välineen kansallisten ennaltaehkäisytoimien tukemiseen. Komissio aikoo käyttöön yhteisön solidaarisuusrahaston tarjoamia välineitä jäsenvaltioissa tehtävien kunnostustoimien tukemiseen.
Olemme kuulleet, että komission olisi toimittava välittömästi, joten haluan selventää seuraavia asioita: on kaksi kysymystä, eikä ollut selvää, mihin näistä kahdesta viitattiin. Ensimmäinen on yhteisön pelastuspalvelumekanismin käyttöönotto, ja toinen on solidaarisuusrahaston aktivointi. Yhteisön pelastuspalvelumekanismin käyttöönotosta voin kertoa teille, että käyttöönotto tapahtuu välittömästi ja tosiaikaisesti. Haluan mainita Kreikassa syttyneiden tulipalojen esimerkin: tunnin sisällä siitä, kun Kreikan hallitus esitti virallisen pyynnön, italialainen lentokone oli lähtenyt matkaan ollakseen paikalla valmiina käyttöön seuraavana päivänä. Käyttöönotto tapahtuu siis välittömästi.
Kuten totesin ensimmäisen puheenvuoroni aikana, lähetimme ensimmäisinä asiantuntijoita katastrofialueelle tsunamin ja Katrina-hirmumyrskyn tapauksissa. Saimme valtavasti ylistystä yhteisön pelastuspalvelumekanismin kautta suoritetusta toiminnasta, ja tämä vahvistaa sekä viime vuosina aikaansaadun työn että sen sisältämät mahdollisuudet. Tämä edellyttää vastuualuetta ja resursseja - erityisesti taloudellisia resursseja - jotta mekanismin mukaista työtä voidaan laajentaa Euroopan unionin, kansalaisten, ympäristönsuojelun ja Euroopan kansalaisten omaisuuden hyväksi.
Solidaarisuusrahastosta totean kuulleeni - ja tämä on oikein - että sen olisi oltava entistä joustavampi. Se onkin voitava ottaa käyttöön mahdollisimman pian, koska solidaarisuusrahaston täsmällisen periaatteen mukaan sen on katettava katastrofien aiheuttamat hätätilat tai osa hätätiloista.
Sen vuoksi on järkeenkäypää, että komission olisi toimittava välittömästi ja että jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä välittömiin toimiin joko keskus- tai alueellisten hallintojen kautta, jotta rahat maksettaisiin. Lisäksi Euroopan solidaarisuusrahastoon sisältyy lauseke, jonka mukaan työt on suoritettava vuoden sisällä rahojen maksamisesta. Tämä on järkeenkäypää, mutta joustavuutta on lisättävä.
Puheenvuoroni päätteeksi - pahoittelen, että minulla ei ole enempää aikaa vastata täällä esitettyihin täsmällisempiin kysymyksiin - haluaisin vain todeta, ennen kuin unohdan asian, koska monet puhujat viittasivat talouden elvytyssuunnitelmiin, että ne ovat todellakin hyvä ajatus. Näin siksi, että ne sisältävät monia etuja, joista esimerkkinä hankkeet sellaisten katastrofien ennaltaehkäisemiseksi, joiden voimme ehkä odottaa sattuvan myös ensi vuonna. Kuten aikaisemmin totesin, keskustelemme näistä asioista joka vuosi. Niiden avulla voidaan saada aikaan taloudellista toimintaa ja luoda uusia työpaikkoja, ja lisäksi niiden avulla voidaan estää se, että vahinkojen kunnostustöistä aiheutuu miljoonien eurojen kustannukset. Sen vuoksi nämä ohjelmat ovat investointeja, jotka antavat moninkertaisesti takaisin ja jotka tietenkin ehkäisevät katastrofien inhimillisiä kustannuksia.
Haluaisin lopuksi korostaa, että vaikka metsäpalojen ja muiden katastrofien, kuten tulvien, maanjäristysten ja jopa sotilaallisten väliintulojen riskiä - koska yhteisön pelastuspalvelumekanismin kautta on toimittu tulvien, maanjäristysten ja metsäpalojen sekä kansojen siirtämisen yhteydessä, kuten Libanonissa, ja olemme olleet menestyksekkäästi avustamassa näissä yhteyksissä - ei voida kokonaan poistaa, sitä voidaan kuitenkin lieventää yhteistyömme ja entistä paremman yhteisen toiminnan kautta näiden katastrofien selvittämisessä. Komissio sitoutuu lujittamaan yhteisön osuutta katastrofiin liittyvässä ennaltaehkäisyssä, valmiuksien tarjoamisessa, toiminnassa ja kunnostustöissä suojellakseen kansalaisia ja ympäristöä.
Haluaisin jälleen kerran kiittää parlamenttia sen aktiivisesta tuesta korostaessaan tarvetta parantaa katastrofinhallintaa kaikkien Euroopan kansalaisten hyväksi.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 16. syyskuuta.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Iosif Matula  
Olen melko huolestunut näiden viime vuosina sattuneiden katastrofien laajuudesta. Niiden aiheuttajat ovat joko luonnonmukaisia tai ihmisen aiheuttamia, ja seurauksia koituu sekä taloudelliselle että sosiaaliselle infrastruktuurille. Euroopan solidaarisuusrahaston kautta antamamme vastaus tarjoaa tärkeää tukea katastrofien koettelemien alueiden uudelleenrakentamistehtävän sekä mahdollisten rajatylittävien vaikutusten vähentämisen muodossa. Haluaisin kuitenkin korostaa tarvetta yksinkertaistaa ja parantaa tämän rahaston käyttöön liittyvien perusteiden avoimuutta, jotta vahingoittuneet alueet voisivat hyötyä yhteisön tuesta mahdollisimman nopeasti. Meidän on myös tarjottava yhä useammille alueille mahdollisuus saada tukea ottamalla käyttöön entistä matalampi käyttökynnys. Tuen myös ajatusta eurooppalaisen strategian laatimisesta luonnonkatastrofien torjumista sekä yhteisten eurooppalaisten toimintajoukkojen vahvistamista varten, jotta katastrofiin voidaan reagoida missä tahansa Euroopan unionin kolkassa.
Richard Seeber  
Tänä kesänä joillakin Euroopan alueilla sattui jälleen tuhoisia metsäpaloja, jotka aiheuttivat mittavaa taloudellista vahinkoa, ja lisäksi ne vaativat 11 ihmishenkeä. Euroopan on osoitettava yhteenkuuluvuutta tällaisten luonnonkatastrofien edessä. Tämänkaltaiset uhkaavat tilanteet tarjoavat yhteisölle tilaisuuden osoittaa ominaisuutensa, ja ne antavat Euroopan kansalaisille mahdollisuuden kokea suoraan Euroopan unionin tarjoama lisäarvo. Käytännön täytäntöönpanossa yhteenkuuluvuuden sääntöjä on ehdottomasti noudatettava. Jäsenvaltiot ovat vastuussa ennaltaehkäisevistä valmisteluista katastrofeja varten ja hätätilan hallintasuunnitelmien laadinnasta, eikä Euroopan unionin pidä sekaantua tähän yksittäisten jäsenvaltioiden tärkeään toimivalta-alueeseen. Yhteisön solidaarisuusrahasto on vankka ja arvokas varainhoitoväline. Pitkällä aikavälillä strategiaa tämänkaltaisten tulipalojen ehkäisemiseksi Euroopassa on parannettava, ja meidän on lakattava turvautumasta lyhyen aikavälin kriisinhallintaan.
Dominique Vlasto  
kirjallinen. - (FR) Niiden traagisten tulipalojen edessä, jotka ovat jälleen kerran koetelleet Etelä-Eurooppaa, meidän on reagoitava niin, että kykenemme menestyksekkäästi panemaan lopun näille kestämättömille tapahtumille. Ensinnäkin toimintavälineet on organisoitava paremmin. Jäsen Barnier'n ajatus on perustaa sellaiset Euroopan pelastuspalvelujoukot, jotka kykenevät toimimaan kansallisten joukkojen tukemina. Tulipalon sammuttamiseen tarvitaan laajamittaisia ja nopeita toimia, joten Euroopan yhteenkuuluvuuden on toimittava nykyistä paremmin. Ennaltaehkäisy on kuitenkin edelleen ratkaisevan tärkeää: metsät on pidettävä kunnossa, ja niitä on raivattava. Etelä-Ranskassa 75 prosenttia metsistä on yksityisomistuksessa. Sen vuoksi on tärkeää koota omistajien antama tuki ja rohkaistava heitä pitämään huolta metsäalueistaan. Erityisesti tämä tarkoittaa Välimeren metsien elvyttämistä. Niistä saatava taloudellinen tuotto on liian alhainen. Rakennerahaston tukemilla aloitteilla on kannustettava biomassan säännöllistä keruuta ja sen käyttöä energiatarkoituksiin sekä kestävän metsänhoidon ja vastuullisen ympäristömatkailun kehittämistä. Sen vuoksi vetoan Euroopan komissioon, jotta se tunnistaisi Välimeren metsien ominaispiirteet ja ehdottaisi toimintasuunnitelmaa, joka auttaisi suojelemaan niitä ja käyttämään paremmin sen luonnonvaroja. Tämä on todella vähintä, mitä voidaan tehdä tulipalojen vaaran vähentämiseksi pitkällä aikavälillä ja Etelä-Euroopan herkkien ekosysteemien säilyttämiseksi ja palauttamiseksi.
