Istunnon jatkaminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Onesta
Arvoisa puhemies, haluan tehdä huomautuksen, joka koskee eilen illalla pidettyä tämän parlamentin eri jäsenten välistä kokousta, kaikki ryhmät mukaan luettuina. Tapaamiseen osallistuivat eri varapuhemiehet ja kvestorit sekä tämän istuntosalin rakentaneet arkkitehdit pohtiakseen, miten voisimme tehostaa työtämme vielä entisestään.
Arvoisa puhemies, saimme silloin tietää, että nuo kauniit valkoiset verhot teidän takananne kätkevät itse asiassa suuren ikkunan. Jos avaisimme nämä verhot, voisimme kuulemma saada hienon näköalan joelle. Meille kuitenkin selitettiin, että verhot pidetään suljettuina, jotta ette istuisi vastavaloon ja jotta valaistus olisi parempi keskustelujen aikana. Mikä meitä estää sitä vastoin aukaisemasta näitä verhoja ennen keskustelujen avaamista tai silloin kun keskeytätte istunnon, jotta voisimme hieman nauttia ilmaiseksi tästä takananne olevasta kuulemma todella upeasta näköalasta?
Minulle sopii mainiosti, että keskustelujemme monipuolisuus valaisee istuntosaliamme, mutta minusta siitä olisi vain etua, jos oikea aurinko silloin tällöin voisi valaista demokratian tyyssijaamme. Minusta olisi hyvä asia, jos voisitte tiedustella vahtimestareilta, miten voisimme silloin tällöin avata nuo verhot.

Puhemies
Kiitoksia, hyvä kollega. Olen kiitollinen jokaisesta vihjeestä, jolla istuntosalistamme saadaan siedettävämpi. Haluaisin ehdottaa teille seuraavaa: jatkamme nyt istuntoa tässä tilassa. Tarkistutan tällä välin, onko ehdotuksenne teknisesti helppo toteuttaa. Jos näin on, kokeilemme puolen tunnin ajan, miltä vaikuttaa, kun puhemies istuu vastavaloon.

Yhteissijoitusyritykset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Olle Schmidtin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0025/2000):
I. ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta rahastoyhtiöiden ja lyhennettyjen tarjousesitteiden sääntelemiseksi (KOM(1998) 451 - C4-0465/1998 - 1998/0242(COD))
ja
II. ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta (KOM(1998) 449 - C4-0464/1998 - 1998/0243(COD)).

Schmidt
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, toivon, että parlamentti on tänään valmis tekemään päätöksen Euroopan talousmarkkinoiden laajentamisesta ja vahvistamisesta. Euroopan parlamentin uutena jäsenenä minusta on ollut erittäin kiinnostavaa ja opettavaista vastata tästä tärkeästä asiasta. Haluaisin erityisesti kiittää valiokuntakollegoitani heidän kompromissihalukkuudestaan, puhemiestä ja puheenjohtajistoa ymmärtäväisestä suhtautumisesta tähän monimutkaiseen asiaan, hyvistä suhteistani komissioon, erityisesti komission jäseneen ja neuvostoon, ja haluan kiittää myös valiokunnan sihteeristöä epäitsekkäästä työstä. Valiokunta on ollut hyvin yksimielinen lukuun ottamatta yhtä kohtaa, johon myös toivoisin ratkaisua.
Yhteissijoitusyrityksiin liittyvä kysymys saattaa tuntua vaikealta, tekniseltä ja poliittisesti vaaralliselta. Luulen, että kaikki eivät edes tiedä, mitä lyhenne UCITS tarkoittaa. Sallikaa minun kuitenkin tuoda erittäin selkeästi esiin se, että tämä kysymys todellakin koskee Euroopan kansalaisia, toisin sanoen sitä, kuinka heidän säästöjään hoidetaan, mitä valintamahdollisuuksia on, kuinka maiden välinen kilpailu toimii eri säästömuotojen ja säästäjien turvallisuusvaatimusten osalta sekä millaisia mahdollisuuksia Euroopan kansalaisilla on säästää viisaasti vanhuuden varalle. Kyse on kahden vaihtoehdon vertaamisesta keskenään, toisin sanoen siitä, pidämmekö parempana liberalisointivaatimuksia parempien markkinoiden ja paremman tuoton aikaansaamiseksi vai sijoittajien suojaa ja turvallisuutta.
1980-luvulla useimmilla Euroopan markkinoilla tapahtui voimakasta sääntelyn purkamista. Sen seurauksena etenkin kansalliset rahoitus- ja obligaatiomarkkinat kehittyivät erittäin nopeasti muutaman vuoden ajan. Yhteisistä sijoitusrahastoista muodostui pankkisäästämisen vaihtoehto. Kotimaani Ruotsin kansalaisista yli 60 prosenttia säästää johonkin rahastoon. Rahastosäästäminen antaa turvaa, koska rahastojen sijoitukset tehdään hajautetusti. Pääoma- ja arvopaperimarkkinat ovat jatkaneet kehittymistään. Tämä yhteissijoitusyrityksiä koskeva direktiivi on vanhentunut ja vanhanaikainen. Jäsenvaltioissa on perustettu uusia rahastoja, jotka eivät saa pitää osuuksiaan kaupan muissa jäsenvaltioissa. Tämä estää tietenkin kilpailua ja uudistumista, samalla kun kansalaisten valintamahdollisuuksia rajoitetaan vaihtoehtoisten säästömahdollisuuksien osalta.
Tänään käsittelemämme komission ehdotus koostuu kahdesta osasta. Ensimmäinen osa käsittelee itse tuotetta, toisin sanoen rahastoja. Toinen osa koskee yhteissijoitusyrityksiä. Ensimmäisen ehdotuksen tarkoituksena on ensisijaisesti laajentaa yhteissijoitusyritysten sijoitusmahdollisuuksia sallimalla sijoittaminen muiden yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten osuuksiin, esimerkiksi rahastot sijoittavat rahastoihin, vakioituihin rahoitusfutuurisopimuksiin ja optioihin, talletuksiin luottolaitoksissa ja tietyntyyppisiin rahamarkkinavälineisiin. Näitä sijoituksia varten ehdotetaan erityisiä riskin hajauttamissääntöjä, joihin liittyvät niin määrälliset kuin laadullisetkin kriteerit. Lisäksi halutaan ottaa käyttöön niitä yrityksiä koskevia erityisiä riskinhajauttamissääntöjä, joiden tarkoituksena on muodostaa osakeindeksi, niin kutsuttu indeksirahasto. Valiokunta tiukentaa vaatimuksia komission ehdotukseen verrattuna.
Jotta taataan avoimuus ja terve rahanhoito, sijoitukset harmonisoimattomiin rahastoihin on sallittava vain sillä edellytyksellä, että otetaan käyttöön laadulliset kriteerit, esimerkiksi avoimuuden vaatimus ja sijoittajien suojelu. Lisäksi on otettava käyttöön määrälliset kriteerit, esimerkiksi riskinotto.
Arvoisa puhemies, käsittelen seuraavaksi kohtaa, josta olemme eri mieltä, tai josta toivoakseni olimme eri mieltä, nimittäin OTC-johdannaisia. Komissio erottaa ehdotuksessaan toisistaan johdannaiset, joilla käydään kauppaa säännellyillä markkinapaikoilla ja rahamarkkinavälineet, joilla ei käydä kauppaa säännellyillä markkinapaikoilla, niin kutsutut OTC-johdannaiset. Komission ehdotuksen mukaan OTC-johdannaiset eivät kuulu yleisiin, yhteissijoitusyrityksiä koskeviin sijoitusmuotoihin, vaan niitä saisi käyttää vain tehokkaan salkunhoidon takaamiseksi ja valuuttakurssiriskien pienentämiseksi. Johdannaismarkkinat ovat viime vuosina kasvaneet hyvin nopeasti lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Sen vuoksi on tärkeää, että niitä koskeva sääntely on joustavaa, niin että markkinat eivät lukkiudu. Määritelmät "vakioidut rahoitusfutuurisopimukset" ja "vakioidut optiot" on sen vuoksi yhdistettävä yhdeksi uudeksi määritelmäksi "rahoitusjohdannaiset", joihin siten sisältyvät myös OTC-johdannaiset. Sijoitukset OTC-johdannaisiin on kuitenkin sallittava vain sillä edellytyksellä, että sekä määrälliset että laadulliset kriteerit otetaan käyttöön. Ne ovat erittäin tärkeitä tässä tapauksessa. Ne on otettava käyttöön osuudenhaltijoiden suojelun takaamiseksi.
Komission toinen ehdotus koskee yhteissijoitusyritysten hoitajia, toisin sanoen rahastoyhtiöitä. Rahastoyhtiöitä koskevia sääntöjä, muun muassa liiketoiminnan aloittamisen ja harjoittamisen edellytyksiä koskevat säännöt, mukautetaan voimassa oleviin sääntöihin. Eräs keskeinen kohta on ehdotus niin kutsutuista lyhennettyä tarjousesitettä koskevista säännöistä. Niille, jotka aikovat hankkia rahaston osuuksia on oltava tarjolla asianmukaista tietoa kielellä, jota vastaanottavan jäsenvaltion asianomaisten sijoittajien on helppo ymmärtää. Tässäkin asiassa valiokunta haluaa mennä komissiota pitemmälle.
Valiokunnassa keskusteltiin myös siitä, mitä pääomanlisäykseen liittyviä vaatimuksia rahastoyhtiöille on asetettava. Tästäkään asiasta emme ole yksimielisiä. Minulle on tärkeää muun muassa se, että yhteiset säännöt eivät aja pieniä yrityksiä ulos markkinoilta.
Niinä kuukausina, joina olen työskennellyt tämän mietinnön parissa, sekä teollisuuden että kuluttajien edustajat ovat esittäneet selkeän vaatimuksen. Nykyinen tilanne ei ole hyvä. Säästäjät ja teollisuus tarvitsevat nykyaikaisia koko Eurooppaa koskevia sääntöjä. Mielestäni tämänpäiväinen ehdotus tasapainottaa loistavasti markkinoiden vapauttamisen ja toivomuksen sijoittajien tehokkaasta suojasta.
Lopuksi toteaisin, että osa kollegoista on sitä mieltä, että tässä ehdotuksessa mennään liian pitkälle, kun taas toisten mielestä en ole tarpeeksi liberaali. Heille haluaisin vain sanoa: You can' t have it all.

Crowley
. (EN) Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin, että parlamentin virallisiin istuntoselostuksiin merkitään kiitokseni esittelijämme Schmidtin tekemästä erinomaisesta työstä. Minä olin itse asiassa näiden mietintöjen sijaisisä edellisessä parlamentissa. Emme ole pystyneet kuuden viime vuoden aikana pääsemään minkäänlaiseen kompromissiin tai sopimukseen tästä aiheesta. Schmidt on onnistunut saattamaan sen lyhyessä ajassa tähän parlamenttikäsittelyn lopulliseen vaiheeseen. Kiitän häntä siitä.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana haluan myös, että istuntoselostuksiin kirjataan kiitokseni sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan että talousasioiden valiokunnan sihteeristöille heidän yhteistyöstään tässä aiheessa.
Puhun tänään eri ominaisuuksissa: ensinnäkin mietinnön sijaisisänä, toiseksi lausunnon valmistelijana ja ennen kaikkea henkilönä, joka ymmärtää, miten valtavasti Euroopan unionissa voitaisiin hyötyä yhdenmukaistetusta yhteissijoitusyritysten sijoitusjärjestelmästä sen varmistamiseksi, että Euroopan unionissa tällä hetkellä ansaitut rahat, jotka sijoitetaan Euroopan unionin ulkopuolelle ja joita ei käytetä unionin talouden hyväksi, voidaan säilyttää talousjärjestelmässä ja niillä voidaan luoda yrittäjyyttä ja työpaikkoja ja myös taata tulevat eläkeoikeudet.
Jäsenten välillä on hieman erimielisyyttä ensimmäisestä ehdotuksesta. Sillä otetaan käyttöön muutamia tarkastuksia ja järjestelmiä, joilla varmistetaan, että meillä voi olla tämäntapaisia yhdenmukaistettuja sääntelyviranomaisia. Se liittyy kuitenkin toiseen ehdotukseen, josta ollaan eniten huolestuneita. Minulla on joitakin ajatuksia, jotka olisi syytä ottaa esille. Ensinnäkin ajatusta rahastoyhtiöiden EU-passista on pidettävä myönteisenä, ja sama koskee myös kotivaltion hyväksyntää koskevaa sääntöä. Uuden järjestelmän käyttöönoton sijasta olisimme kuitenkin voineet yhtä hyvin hyödyntää investointipalveludirektiiviä. Jostakin kumman syystä emme käyttäneet hyväksemme tätä tilaisuutta. Monien jäsenten toiminnan lähtökohtana on ollut pikemminkin heidän omien maidensa kansallisten etujen puolustaminen kuin yleisen eurooppalaisen järjestelmän parantaminen.
Meidän on palattava tähän aiheeseen lähiaikoina. Kehotan jäseniä varmistamaan tänään antamillaan äänillä, että pystymme luomaan Eurooppaan vakaan perustan lyhyellä tai ainakin pitkällä aikavälillä.

García-Margallo y Marfil
Arvoisa puhemies, osoitan ensimmäiset sanani kiitokseksi esittelijä Schmidtille, kollegalleni jäsen Goebbelsille sekä kollegoilleni Villiersin ja Lullingin ryhmässä, sillä heidän asenteensa on ollut koko ajan ainutlaatuisen rakentava joistakin selvistä näkemyseroista huolimatta.
Kuten esittelijä jo mainitsi, keskustelemme luultavasti parhaillaan sellaisesta aiheesta, joka on yksi tärkeimmistä tämän vaalikauden aikana käsittelyyn tulevista aiheistamme. Yhteissijoitusyritykset ovat jo jonkin aikaa olleet ensisijainen säästämisen väline, ja sitä kautta miljoonat yksityiset kansalaiset, jotka eivät ole asiantuntijoita tai ammattilaisia, antavat elämänsä aikana karttuneita säästöjään näiden yritysten haltuun.
Tämä olisi ensimmäinen syy, joka puhuisi vapauttamisen jatkamisen puolesta, mutta sen on tapahduttava varovaisesti. Miksi? Siksi, että pankin vararikko on sellainen ongelma, että se voi kaataa minkä tahansa hallituksen. Tämänluonteisen yrityksen vararikko ja palkkojen maksamatta jättäminen merkitsisivät sellaista poliittista, yhteiskunnallista ja kansalaisia koskettavaa ongelmaa, jonka seurauksia olisi mahdotonta edes arvioida.
Toinen huomio johdattaa minut painottamaan tarvetta varovaisuuteen näitä yrityksiä koskevassa lainsäädännössä. Uskon itse sellaiseen sosiaaliseen markkinatalouteen, joka perustuu toimiviin markkinoihin, mutta niiden täytyy olla tiettyjen sääntöjen ohjaamia, jotta niillä taataan yleisen edun toteutuminen, joka juuri tällä hetkellä ja tässä asiassa kuuluu kuluttajansuojelun alalle.
Tämä vapauttamisen, kilpailun lisäämisen ja sijoitusmahdollisuuksien lisäämisen perusperiaate niin, että otetaan huomioon huoli kuluttajien ansaitsemasta suojasta, on ollut johtavana ajatuksena ryhmäni esittämässä kannassa useimpien täällä esille otettujen kiisteltyjen aiheiden osalta.
Ensiksikin otan esiin yhdenmukaistamattomiin yrityksiin sijoittamisen ongelmallisuuden, eli niihin yrityksiin sijoittamisen, jotka jäävät tämän direktiivin ulkopuolelle. On ilmeistä, että täällä käsittelemäämme ehdotusta laajennettaessa, kun laajennetaan yhteissijoitusyritysten sijoitusmahdollisuuksia, ulkopuolelle jäävien yritysten on pakko sijoittaa riskirahastoihin. Olisi hölmöä sallia se, että säännellyt, suojatut yritykset voivat sijoittaa sellaisiin yrityksiin, jotka kärkkyvät äsken mainitsemani kaltaisia riskisijoituksia.
Toiseksi otan esiin rahoitusjohdannaisiin liittyvän ongelman, joka on yksi eniten erimielisyyttä ryhmän sisällä ja muiden ryhmien välillä aiheuttaneista seikoista. Olemme päässeet sovitteluratkaisuun. Myönnämme kaikki, että sijoittamista johdannaisiin on rajoitettava asetuksin, lain nojalla, sen välttämiseksi, että yhdenmukaistettu rahasto saattaisi menettää kaiken varallisuutensa sijoittaessaan tuotteisiin, joissa on suuri riski. On ilmeistä, että tämä riski on suurempi, jos sijoitus kohdistuu johdannaisiin, joita kaupataan markkinapaikoilla, joita ei ole säännelty eli kuuluisiin vakioimattomiin johdannaissopimuksiin. Uskomme, että olemme päässeet hyväksyttävään sovitteluratkaisuun, ja ilmaisen tyytyväisyyteni sen vuoksi.
Koska tämän aiheen käsittely ei pääty tähän, vaan se palaa parlamentin käsiteltäväksi, haluaisin puuttua komission ja parlamentin väliseen työskentelymenettelyyn. Täällä käsittelemämme tekstit ovat vanhoja, ja ne olivat vanhoja jo silloin, kun ne tulivat parlamentin käsiteltäviksi, sillä niihin oli tehty Suomen puheenjohtajakaudella merkittäviä muutoksia. Meillä on kaksi vaihtoehtoa: palata lähtöruutuun, eli palauttaa ehdotukset komissioon, jotta meille lähetettäisiin yhdenmukaistettu teksti, tai jatkaa eteenpäin. Kannatan tätä toista vaihtoehtoa ja olen tyytyväinen siihen, mutta toivon, että tulevaisuudessa kahden toimielimen ja neuvoston välinen koordinointi olisi tiiviimpää, jotta työmme olisi mielekkäämpää, hedelmällisempää ja tuottavampaa.

Goebbels
Arvoisa puhemies, sosialistien ryhmä tukee komissiota sen pyrkimyksissä toteuttaa rahoituspalveluja koskeva toimintasuunnitelma. On selvää, että euron käyttöönotto edellyttää amerikkalaisten ja japanilaisten markkinoiden kaltaisten, yhtenäisten eurooppalaisten rahoitusmarkkinoiden luomista.
Yhteissijoitusyrityksiä koskevat keskustelut ovat aiheuttaneet kaikenlaisten eturyhmien voimakkaita väliintuloja ja kiivaita keskusteluja toimivaltaisessa valiokunnassa. Haluan onnitella esittelijää, Olle Schmidtiä, sekä kollegaani García-Margalloa heidän rakentavasta asenteestaan. Sosialistit myöntävät sijoitusrahastoteollisuuden merkityksen talouksiemme kehityksen ja voimavarojen kohdentamisen kannalta. Kansainvälinen rahoitusmaailma on kuitenkin vaarallinen maailma. Pääomamarkkinat ovat edelleen niiden ylilyöntien armoilla. Nykyisin on olemassa liikaa likviditeettiä, jota halutaan sijoittaa.
Maksuvälineiden lisääntyminen maailmassa johti vuonna 1999 pörssien keinotekoiseen suorituskyvyn parantamiseen ja liiketoimien määrän räjähdysmäiseen kasvuun, minkä takia rahoitusvarojen ja käyttöomaisuuden hinnat kohosivat. Kansainvälisten rahoitustoimien vilkastuminen merkitsee myös riskien lisääntymistä. Ei tarvitse olla Nobelin talouspalkinnon saaja käsittääkseen, että rahoitusmarkkinoiden nykyistä työtä koskeva olettamus eli voittojen vuotuinen kasvuennuste 15-25 prosenttia on yksinkertaisesti epärealistinen keskipitkällä aikavälillä.
Haluan painottaa tätä asiaa: ennakoitavissa olevan tulevaisuuden osalta maailmankaupan pääasiallisena riskinä ei ole inflaatio vaan spekulatiivisten kuplien puhkeamisen aiheuttama deflaatio. Tämä johtuu markkinoista, joille Alan Greenspanin mukaan on ominaista järjetön yltäkylläisyys. Koska lainsäädäntövalta jatkaa eurooppalaisten rahoitusmarkkinoiden vapauttamista, sen velvollisuutena on rajoittaa niiden riskejä. Sijoitusrahastot työskentelevät määritelmänsä mukaan muiden rahojen kanssa. Lainsäätäjän on suojeltava yleistä etua ja luotava suojalausekkeita. Vapautta ei ole olemassa ilman sääntöjä.
Olemme sivuuttaneet niin sanotut master-feeder-rakenteet. Tällaisia emorahastoja on Yhdysvalloissa, mutta sellaisessa ympäristössä, jossa on vain yksi valvontaviranomainen ja yksi ainoa tuomioistuinjärjestelmä. Tällaiset rakenteet aiheuttaisivat yhä pirstoutuneemmilla eurooppalaisilla markkinoilla väistämättä ongelmia. Sosialistit, kuten myös komissio, epäilevät sen sopivuutta, että sijoitusrahastojen sallittaisiin sijoittaa myös ns. over the counter -johdannaisiin eli ammattilaisten välillä yhteisymmärryksessä neuvoteltuihin tuotteisiin. Koska näiden toimintojen laillisuutta ei yleensä valvota, riskit ovat sitäkin selvempiä.
Sijoittajien riskien vähentämiseksi sosialistien ryhmä on jättänyt tarkistuksia, joissa ehdotetaan sekä määrällisiä että laadullisia suojalausekkeita. Hyväksymällä nämä tarkistukset parlamentti sallii turvautumisen OTC-johdannaisiin rajoittamalla samalla yksityisten sijoittajien riskejä.
Arvoisa puhemies, nykyisin puhutaan paljon hyvän hallinnon periaatteesta. Tämän periaatteen ei pitäisi ainoastaan ohjata julkista sektoria vaan myös yksityistä sektoria ja etenkin rahoitusyhtiöitä.

Huhne
Arvoisa puhemies, laatiessamme puitteita sijoitusrahastoille ja muille yhteissijoitusyrityksille tavoitteenamme on taata, että säästäjämme saavat mahdollisimman hyvän tuoton säästöilleen, ja siksi haluan puhua tänään johdannaisista.
Olen vahvasti sitä mieltä, että käyttämällä johdonnaisia harkitusti rahastot voivat taata turvallisemman ja paremman tuoton. Omaisuudenhoitajat käyttävät tavallisesti johdannaisia huolimatta niiden oletetusta riskialttiudesta. Esimerkiksi johdannaissopimus, jolla maksetaan huomattava summa, jos vaikka NASDAQ- tai CAC 40 -osakeindeksi laskee, merkitsee sitä, että sijoittaja joutuu maksamaan lisää, jos NASDAQ- tai CAC 40 -osakeindeksi nousee. Onko tämä keinottelua? Ei suinkaan. Kuvitelkaapa, että olette muutaman kuukauden ajan koonneet osakesalkkua yrityksistä, joihin luotatte: niillä on hyvä hallinto ja hyvät näkymät ja ne ovat hyviä sijoituskohteita. Sitten alatte huolestua siitä, että koko osakemarkkinat saattavat romahtaa, kuten vuonna 1987 tapahtui. Yksi vaihtoehto on se, että myytte kaikki osakkeenne ja muutatte ne rahaksi, mutta se merkitsisi voiton hyväksi näkemänne vaivan hukkaan heittämistä. Joutuisitte myös maksamaan kaikki välityskulut, jotka liittyvät osakkeidenne myymiseen ja niiden takaisin ostamiseen romahduksen jälkeen. Ratkaisuna on sijoittaminen johdannaiseen, joka tuottaa, jos NASDAQ tai CAC 40 laskee.
Jos teillä olisi asiakaskohtainen johdannainen tai OTC-johdannainen, joka olisi halvempi ja joka ehkä suojaisi salkkuanne suhteelliselta laskulta indeksiin nähden, teillä olisi edelleen salkkunne ja osakkeenne, mutta olisitte suojannut itsenne romahdusriskeiltä. Vastapainoksi olisitte ehkä luopuneet myös joistakin suosituimmista markkinaosakkeista. Tässä tapauksessa, joka lienee omaisuudenhoitajien yleisin tapa hyödyntää johdannaisia, vähennätte paitsi mahdollista tuottoanne niin myös mahdollista riskiänne. Hyvin hoidetulta rahastolta toivotaan tällaista kehitystä. Historia osoittaa, että sijoittajat hyötyvät markkinoiden vapauttamisesta ja hienovaraisesta sääntelystä. Kovat toimenpiteet ohjeet siitä, miten ja mihin kohteisiin yksityisen sektorin omaisuudenhoitajien olisi investoitava vähentävät vain säästäjien tuottoa.
Eläkerahastot, jotka kärsivät niiden investointeja rajoittavista säännöistä, joita edellytetään myös valtionobligaatioiltamme, tuottivat vuosina 19841996 vuosittain 5,2 prosenttia, mikä oli vain vähän yli puolet vapaiden rahastojen 9,5 prosentin vuosittaisesta tuotosta. Nämä ovat tietysti tuottoja, joista on vähennetty kaikki tappiot. Älkää sekoittako aitoa huolta sijoittajien eduista kansanomaiseen pelkoon uutta, innovatiivista ja vapaamielistä lähestymistapaa kohtaan, josta on hyötyä. Juuri tästä asiasta meidän pitäisi olla täällä tänään huolestuneita.

Lipietz
Arvoisa puhemies, meille tänään esitetyn mietinnön tavoitteena on viimeistellä arvopaperisijoitusten vapaa liikkuvuus Euroopassa, myös niiden kaikkein kehittyneimmät muodot. Emme vastusta tämän teollisuuden periaatetta. Mielestämme kuitenkin, ja toisin kuin Christopher Huhnen mielestä, manner, joka ei ole pystynyt kunnolla valvomaan säiliöaluksiaan, ei voi vapauttaa liikaa teollisuutta, joka voi tietyllä aikavälillä aiheuttaa samantyyppisen kriisin.
Äänestämme siten harkiten kaikista tarkistuksista, jotka rajoittavat turvautumista liiaksi johdannaisvälineisiin, ja äänestämme tarkistuksista, jotka rajoittavat varojen liiallista keskittymistä samalle finanssiryhmälle. Meidän on kuitenkin sanottava heti, että äänestämme koko tekstiä vastaan. Äänestämme sitä paitsi tulevaisuudessa kaikkia rahoitusmarkkinoiden vapauttamista koskevia ehdotuksia vastaan ja kehotamme kaikkia muita poliittisia ryhmiä tekemään samoin, kunnes arvopaperisijoitusten tuloverotusta vihdoinkin yhdenmukaistetaan.
Tietyt maat, joiden joukossa on Yhdistynyt kuningaskunta, ovat jo vuosia jarruttaneet tätä yhdenmukaistamista, ja siten niiden rahoituspaikoista on tullut veroparatiiseja. Ne kieltäytyvät jopa kaikkein vähimmistä rajoituksista eli Brysselin komission ehdottamasta Montin paketista. Tällainen asenne muuttaa Euroopan koneeksi, joka myöntää pääomatuloille vapautuksen veroista siirtäen siten koko verorasituksen elinkeinotuloihin, mistä taas on seurauksena sosiaalisia ja jopa moraalisia vaikutuksia. Tämän on loputtava. Estämällä rahoitusteollisuuden pyynnöt Euroopan parlamentti voi asettaa veroparatiiseiksi muuttuneet jäsenvaltiot selkä seinää vasten.

Abitbol
Arvoisa puhemies, direktiivissä 85 otettiin käyttöön eräänlainen eurooppalainen viisumi tietyntyyppisille yhteissijoitusyrityksille, joita voidaan pitää kaupan koko unionissa. Siitä lähtien pääoma- ja arvopaperimarkkinat ovat edelleen kehittyneet ja kasvaneet räjähdysmäisesti rahoituksen hillittömän globalisaation kehyksessä.
Tämä johtaa meidät kahteen direktiiviehdotukseen. Mietintö on erinomainen toisen direktiiviehdotuksen osalta, joka ei vaadi erityisiä huomautuksia. Siinä pyritään vahvistamaan suoja- ja turvatoimenpiteitä kuluttajien hyväksi. Tämä olisi oikeansuuntaista, jos kysyttäisiin minkä takia, kenen nimissä, minkä legitiimiyden ja minkä kansojen kunnioittamisen nimissä meidän pitäisi vielä entisestään vahvistaa englannin kielen monopoliasemaa kaikissa asiakirjoissa, jotka jaetaan kaikkialla Euroopassa. Tämä on jättämämme tarkistuksen sisältö, joka asettaa etusijalle kaikki yhteisön kielet ja joka on ehtona sille, että hyväksymme toisen direktiivin.
Asia on aivan toinen ensimmäisen ehdotuksen osalta. Olisimme voineet hyväksyä alkuperäisen tekstin, koska siinä mainittiin oikeutettu huoli nykyisen lainsäädännön päivittämisestä. Emme voi kuitenkaan hyväksyä mietinnön tekstiä useasta syystä - samalla kun onnittelen kollegaamme Schmidtiä tehdystä työstä. Ensiksikin siinä suositaan aivan liian paljon sellaisiin indekseihin perustuvia tuotteita, joilla ei ole enää tekemistä todellisen talouden kanssa eli johdannaistuotteita, jotka vain kasvattavat entisestään rahoituskuplaa, josta kollegamme Lipietz äsken puhui.
Toiseksi ajattelen hänen laillaan, ettei meidän pidä suosia liiallista keskittymistä rahastoihin, jotka loppujen lopuksi osoittautuisivat amerikkalaisten eläkerahastojen Troijan hevoseksi. Tässä tapauksessa ei luonnollisestikaan ole suunniteltu mitään vastavuoroisuutta eurooppalaisten yhteissijoitusyritysten hyväksi.
Vastustamme myös jäsenvaltioille annetun mahdollisuuden poistamista korottaa 35 prosenttiin...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Villiers
Arvoisa puhemies, tämä on Euroopan kannalta elintärkeä aihe. Kun Eurooppa joutuu pian kohtaamaan eläkepommin, sen on tehtävä kaikkensa säästämisen kannustamiseksi ja eurooppalaisten säästöilleen saamien tuottojen maksimoimiseksi. Suhtaudun myönteisesti moniin Schmidtin mietinnössä meille esitettäviin kehitysmahdollisuuksiin.
Yhteissijoitusyritykset ovat menestystarina Euroopan unionissa. Ne ovat turvallinen rajojen yli kaupattava tuote. On kuitenkin tullut aika saattaa lainsäädäntö ajan tasalle. Schmidt on tehnyt sen osalta erinomaista työtä. En salaa sitä, että mielestäni olisi ollut paljon parempi, jos Schmidtin mietintöä ei olisi muutettu niin paljon parlamentin käsittelyssä. Pyydän kuitenkin parlamenttia suhtautumaan tasapainoisesti ja tervejärkisesti tähän aiheeseen. Mietinnössä otetaan se ratkaiseva askel, että yhteissijoitusyrityksille sallitaan vapaasti ostettavien ja myytävien johdannaisten käyttö. Pyydän kaikkia täällä olevia arvioimaan yhteissijoitusyritysten tulevaisuudessa käyttämiä tuotteita. Emme puhu keinottelujohdonnaisten käytöstä. Puhumme johdannaisten käytöstä riskien vähentämiseksi ja tavallisten eurooppalaisten säästötuottojen parantamiseksi. Schmidt ansaitsee kiitokset siitä, että hän on saanut parlamentin kannatuksen vapaasti ostettaville ja myytäville johdannaisille.
Meidän on edettävä rohkeasti ja varauduttava markkinoiden muutoksiin. Meidän on todellakin varmistettava myös jatkossa, että yhteissijoitusyritykset tarjoavat kuluttajille vakaan ja suojatun tuotteen. Mietintö antaa kuluttajille aivan riittävän suojan. Muutamissa tarkistuksissa rajoitetaan kuitenkin liikaa vapaasti ostettavia ja myytäviä johdannaisia. Minun nähdäkseni nämä johdannaiset muodostavat sijoitusrahastojen salkkuun lisäyksen, jolla voidaan ainoastaan auttaa yksittäisiä henkilöitä ympäri Eurooppaa saamaan parempaa tuottoa säästöilleen. Onnittelen jäsen Schmidtiä.

Kuckelkorn
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yhteissijoitusyrityksiä koskevaa direktiiviä on ehdottomasti muutettava, sillä vanha direktiivi ei enää vastaa rahoitusmarkkinoiden todellista tilannetta. Olennaista tässä on se, että yksittäisten sijoittajien pääomasijoitukset tehdään arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten kautta. Master-Feeder-rahastot ovat siten ristiriidassa direktiivin tarkoituksen kanssa, ja tästä syystä on oikein, että talous- ja raha-asioiden valiokunta hylkäsi ne.
Yksittäiset sijoittajat tarvitsevat avointa tietoa rahastoyhtiöihin ja tuotteisiin liittyvistä riskeistä. Tuotteet on suunniteltava siten, että myös pankkitiskillä asioivat piensijoittajat voivat ymmärtää, mihin he ryhtyvät. Tämä tarkoittaa yhteissijoitusyritysten eurooppalaisen passin osalta sitä, että kansallisten valvontaviranomaisten on sovellettava samoja sääntöjä tuotteiden ja rahastoyhtiöiden valvonnassa. Kansallisten valvontaviranomaisten harkintavaltuuksia on rajoitettava, jos haluamme lisätä tuotteisiin ja rahastoyhtiöihin liittyvää avoimuutta ja luottamusta sisämarkkinoilla.
Yhteissijoitusyritysten tuotetta käsittelevän ehdotuksen yksi tärkeä saavutus on tämän vuoksi se, että siinä tarkastellaan vakioimattomina johdannaissopimuksina (OTC) käsiteltävien rahoitusvälineiden käyttöä tehokkaan omaisuudenhoidon puitteissa, sillä yksi vanhan direktiivin suurista puutteista oli se, että jokainen valvontaviranomainen käsitti tehokkaan omaisuudenhoidon eri tavoin. Euroopan parlamentti on oikeassa halutessaan lujittaa kuluttajansuojaa Euroopassa. Ei voida ilman muuta olettaa, että kuluttajilla on aina tietoa kaikista tarjotuista tuotteista ja joidenkin näiden tuotteiden vaarallisuudesta. Eurooppa ei saa olla sijoitusyhtiöiden, pankkien ja vakuutuslaitosten paratiisi tai niiden edun ajaja.

Puhemies
Kiitoksia, jäsen Kuckelkorn. Hyvät kollegat, voin antaa teille väliaikatietoa verhojen avaamisesta ikkunan edestä. Jos avaamme verhon, sen takana on väliseinä, jota ei voi poistaa aivan helposti. Meidän on näin ollen siirrettävä tätä kokeilua seuraavaan täysistuntoon. Tulen kuitenkin huolehtimaan siitä, että kokeilemme vielä, miten se toimisi.

Lulling
Arvoisa puhemies, yhteissijoitusyrityksiä koskeva direktiivi on voimaantulostaan 1. lokakuuta 1989 lähtien ollut valtava menestys, etenkin sen sijoittajille takaaman erittäin korkean turvatason ansiosta. Sijoitusrahastoteollisuus on hyötynyt direktiivistä ja sijoittajien yhteissijoitusyrityksistä saamasta hyvästä kuvasta ja viisinkertaistanut varansa Euroopan unionissa.
Sijoitusten rajat ylittävä kaupan pitäminen Euroopan unionissa on kehittynyt voimakkaasti ja direktiivistä itsestään on tullut esimerkkilainsäädäntö maailmassa. Se luotiin kuitenkin jo kymmenen vuotta sitten, markkinat ovat kehittyneet, ja tarjolla on uusia yhä kehittyneempiä rahoitustuotteita, ja siten direktiivi on luonnollisesti nykyisin hieman vanhentunut.
Komission ehdotukset, joista täällä keskustelemme, sallivat sen tarvitseman nuorennusleikkauksen. Jaan täällä esitetyt - etenkin kollegani García-Margallon esittämät - tietyt huolenaiheet, mutta tämä nuorennusleikkaus olisi vieläkin tehokkaampaa, jos niitä rahastoja, jotka vain yksinkertaisesti jäljittelevät osakeindeksiä ja joita hallitaan siten passiivisesti - tai itse asiassa niitä ei hallita lainkaan - ja niitä rahastoja, jotka käyttävät indeksiä viitteenä aktiivisesti hallitusta rahastosta, kohdeltaisiin samalla tavalla edes sen mahdollistamiseksi, että ne pörssissä noteeratut keskisuuret yritykset voisivat päästä helpommin pääomamarkkinoille, jotka eivät kuitenkaan ole mukana osakeindeksissä. Sijoittajien turva voidaan sitä paitsi usein taata paremmin aktiivisesti hallitun rahaston ansiosta. Ilmoitus asiasta kiinnostuneille: tarkistukseni 47 on tämänsuuntainen.
Mitä tulee uutta säännöstä koskevaan ehdotukseen, joka rajoittaisi samaan ryhmään kuuluvat sijoitukset 15:een prosenttiin, haluan painottaa - jos ei oteta huomioon sitä, että tämä rajoitus on liian alhainen -, että tekstissä ei määritetä ryhmän käsitettä. Tämä on sitä paitsi eurooppalaisesta oikeudesta puuttuva käsite, koska sitä on mahdotonta toteuttaa ja sitä on yhtä mahdotonta valvoa käytännössä.
Äänestän siten tätä muutosehdotusta vastaan. Arvoisa puhemies, sallinette minun lopuksi muistuttaa kollegoita, että direktiiviä on uudistettava, jotta yhteissijoitusyritykset olisivat vielä entistäkin houkuttelevampia mutta että se ei tarvitse yhteissijoitusyrityksiä kuristavaa eurooppalaista korsettia.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, euron käyttöönotto ja pääomamarkkinoiden jatkuva vapauttaminen ovat jo saaneet aikaan laajemman ja syvemmän eurooppalaisen talousalueen, joka edistää osaltaan paitsi korkomarkkinoiden laajentumista, hintojen avoimuutta niin myös kilpailun kiristymistä.
Tässä yhteydessä on otettava huomioon myös rahoituskauppojen, ja etenkin tänään tarkastelemiemme rahoituskauppojen, taloudellinen merkitys. Vuoden 1999 lopussa yhteissijoitusyrityksiksi hyväksyttyjä sijoitusrahastoja oli miltei 15 000, ja niiden kokonaisarvo oli yli 2 biljoonaa euroa, mikä vastaa noin 75:tä prosenttia kaikista rahastovaroista. Tästä syystä komissio on tuonut direktiiviehdotuksissaan oikeutetusti esille niiden taloudellisen merkityksen, ja minun on sanottava, että komission ehdotus sai minut oikeastaan hyvin vakuuttuneeksi. Me kaikki tiedämme, miten vaikeaa on parantaa sijoitusrahastojen oikeudellista kehystä ja miten vaikeaa on liittää rahastoyhtiöiden eurooppalaiseen passiin tiettyjä yhdenmukaisesti tulkittavia standardeja.
Tässä mielessä olemme siis edistyneet rahoitusmarkkinoiden ja rahoitustuotteiden lainsäädäntöön ja valvontaan liittyvissä vaatimuksissa. Myös minun ensisijainen tavoitteeni on tältä osin kuluttajansuojan optimointi, ja mielestäni on hyvin tärkeää, että tämä käy ilmi sekä komission ehdotuksesta että Euroopan parlamentin ehdotuksesta ja kompromissiehdotuksista.
OTC-johdannaisiin liittyviä riskejä ei mielestäni ole kuitenkaan mahdollista arvioida, ja katsonkin, että meidän Euroopan parlamentissa olisi huolehdittava siitä, että annamme tietoa kuluttajille, jotka odottavat, että sijoitusrahastojen keskipitkän aikavälin turvallisuus on sama kuin perinteisten säästösopimusten, minkä vuoksi sijoitusrahastot tunnettiin nimellä sijoitussäästäminen, ja että teemme heille yhä uudelleen selväksi, että näitä kahta ei voi verrata keskenään ja tämän vuoksi me tarvitsemme vähimmäissuojan. Miksi emme painota tässä yhteydessä arvopaperimarkkinoiden kauppaa koskevan direktiivin vähimmäissuojaa, esim. 11 artiklaa hyvän hallinnon osalta?
Tämä merkitsee minulle näin ollen lisäparannusta, joka on mahdollista saavuttaa, ja mielestäni olisi myös hyvä, jos rahaston nimi antaisi kuluttajille ja sijoittajille jotain tietoa kyseisen rahaston riskirakenteesta.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, nyt käsiteltävänä oleva direktiiviehdotus tuo mukanaan useita tervetulleita uudistuksia nykyisiin säännöksiin. Valmistelutyössä on suurimmaksi osaksi löydetty toimiva tasapaino eurooppalaisten sijoitusmarkkinoiden tehokkuuden ja kasvun lisäämiseksi tinkimättä kuitenkaan rahasto-osuuksia ostavan kuluttajan riittävästä suojasta. Mitä suurempi luottamus kuluttajalle sijoitusmarkkinoiden toimintaa kohtaan syntyy, sitä enemmän kuluttajat ovat valmiita sijoittamaan avoimille markkinoille. Mitä enemmän kuluttajat taas sijoittavat, sitä valoisammilta näyttävät eurooppalaisten yritysten rahoitusmarkkinat. Onhan selvää, että yritysten saadessa helpommin käyttöönsä omapääomaehtoista rahoitusta yritysten taserakenne on terveemmällä pohjalla, ja näin ollen myös kasvu- ja investointimahdollisuudet paranevat. Se, tuleeko raha osakemarkkinoille suorasijoituksena vai yhteissijoitusyrityksen kautta, ei ole tässä suhteessa relevanttia.
Vaikka olimme talous- ja raha-asioiden valiokunnassa lainsäädäntöuudistuksen tavoitteista pitkälti yhtä mieltä, valiokuntakäsittely ei ollut niitä kaikkein helpoimpia. Ainakin minulle henkilökohtaisesti aiheutti vaikeuksia direktiivin tekninen jako kahteen eri ehdotukseen, mikä ei ainakaan helpottanut tutustumista tähän hyvin vaikeaan tekniseen aihealueeseen. Haluaisin kuitenkin tuoda esiin kantani muutamista yksityiskohtaisista ehdotuksista.
Ensinnäkin olen hyvin tyytyväinen siihen, että direktiiviehdotus kokonaisuudessaan lisää sijoitusrahastojen vapautta suunnata rahoituspääomaa erilaisiin instrumentteihin. Mitä tulee johdannaisiin, pidän valiokunnan hyväksymää kantaa perusteltuna - toisin kuin esimerkiksi Randzio-Plath. OTC-johdannaisia ei ole syytä käsitellä direktiivissä vakioiduista johdannaisista poikkeavasti, sillä ne ovat käytössä useimmissa jäsenvaltioissa ja näitä OTC-johdannaisia on käytetty myös aikaisemmin. Toisen direktiiviehdotuksen 5 g artiklan eli niin sanotun delegaatioartiklan osalta mielestäni komission alkuperäinen ehdotus valtuutusta koskevista säännöistä oli parempi kuin nyt valiokunnassa hyväksytty, siksi tuenkin muutamia Villiersin tähän kohtaan tekemiä tarkistuksia.

Balfe
Arvoisa puhemies, tämän aamun keskustelussa on nähdäkseni kaksi ongelmaa. Sanoisin ensinnäkin, että kun tulin monta vuotta sitten parlamenttiin, minulle sanottiin, että jos teillä on vaikea työ, antakaa se liberalistille. Nyt minulle on sanottu, että jos teillä on vaikea keskustelu, tiedätte olevanne pulassa, jos puolet luxemburgilaisista jäsenistä on samalla kertaa parlamentissa ja nyt näin on.
Suhtaudun ensinnäkin myönteisesti ensimmäiseen ehdotukseen. Se yksinkertaistaa ja ajanmukaistaa asioita. Minusta tuntuu, että monet brittiläiset jäsenet äänestävät useita mietinnön tarkistuksia vastaan.
Kannatamme Schmidtin mietinnön ensimmäistä ehdotusta mutta pidämme valitettavana sitä, että direktiivissä asetetaan monia määrällisiä rajoitteita, jotka vähentävät mahdollisuuksia hajauttaa riskejä. Meidän mielestämme vapaammat markkinat ovat paras ratkaisu.
Toiseksi olemme sitä mieltä, että toinen ehdotus on hyvin sekava. Sitä on vaikea ymmärtää, ja meidän mielestämme komission olisi parasta käsitellä se uudelleen. Jos sääntelyä on lisättävä, se voitaisiin mielestämme toteuttaa muilla kuin direktiivissä esitetyillä keinoilla. Emme hyväksy etenkään pääomavaatimuksia koskevaa ehdotusta, koska jos vaatimukset asetetaan liian korkealle, niillä saatetaan itse asiassa karkottaa alalta joitakin yrityksiä. Pyydämme komissiota käsittelemään nämä ehdotukset uudelleen.
Lopuksi kehottaisimme jäseniä äänestämään varsinkin pääomavaatimuksia koskevaa tarkistusta 41 vastaan, koska olemme sitä mieltä, että se vaikuttaisi alaan hyvin haitallisesti.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, pecunia non olet, raha ei haise, sanoivat muinaiset roomalaiset. On tärkeää, että raha poikii rahaa. Tämä on ainoa tilaisuus, jossa voimme lähentää ekonomistien intressejä niiden intresseihin, jotka tahtovat ansaita ja ajattelevat vain dollareita kuin Roope Ankka, joka kuvataan dollarin merkit silmäterien paikalla, paitsi että tässä tapauksessa kyseessä on euron symboli.
Tässä yhdistämme näiden kansalaisten edun rauhallista elämää toivovien eläkeläisten etuihin. Esimerkiksi Roomassa asuva lankoni jäi eläkkeelle vuosi sitten, ja siitä lähtien hän on joka päivä - aamuseitsemästä, siitä asti kun hän herää, aina keskiyöhön saakka - seurannut näytöltä niiden eläkerahastojen ja arvopapereiden kehitystä, joihin hän on sijoittanut.
Tulevaisuudessa eläkeläisillä on käytössään - näin on jo nyt - valtavia rahasummia. Nuorten ollessa pennittömiä vanhukset ovat keränneet rahaa, ja koska he haluavat hyötyä siitä, he ovat erittäin kiinnostuneita tästä direktiivistä.
Jos kansallisilla hallituksilla olisi sydän - kuten Euroopan unionilla tässä direktiivissä - työelämässä ansaitun rahan moninkertaistaminen, eläkepommin ongelma, olisi jo ratkaistu. Hyvä komission jäsen Bolkestein, teillä on asemassanne suuri vastuu vanhusten ja eläkeläisten tulevaisuudesta, tulevaisuudesta, jonka toivon muuttuvan paremmaksi, kun tämä direktiivi on viimeistelty, toisin sanoen hyvin pian, kuten kollegat Villiers ja Kauppi ovat ehdottaneet.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka valiokunta hylkäsi useat tarkistusehdotukseni, olen tyytyväinen kompromissiin ja esitykseen.
Uskon, että meidän pitäisi huomauttaa lopuksi vielä kerran siitä, että tämän direktiivin ensisijaisena tavoitteena on vuonna 1999 toteutetun euron käyttöönoton jälkeen yhteisten eurooppalaisten markkinoiden luominen. Meidän tulisi ottaa huomioon myös vanhojen sääntöjen puutteet. Kansalliset rahastot eivät pystyneet hyötymään vuoden 1985 direktiivissä säädetyn yhteisen eurooppalaisen passin eduista. Sijoittajien valinta oli rajoitettua, uudistuksia ei edistetty ja kussakin maassa sijoittajiin sovellettiin erilaisia sääntöjä ja suojatoimenpiteitä, mikä on johtanut kilpailun esteisiin.
Tämän vuoksi on välttämätöntä saattaa ajan tasalle voimassa olevat säännöt. Uudet säännöt tuovat mukanaan seuraavanlaisia etuja: kilpailuehtoja yhdenmukaistetaan ja sijoittajia suojataan yhdenmukaisesti ja tehokkaasti - suhtaudun erityisen tyytyväisesti lyhennettyihin tarjousesitteisiin, jotka helpottavat rahastojen vertailua ja arviointia; yleisölle tarjotaan vaihtoehtoisia säästömahdollisuuksia - tällä on erityinen merkitys täydentävinä vanhuuseläkkeinä - ja yrityksille luodaan uusia mahdollisuuksia kasvattaa pääomaa.
Haluaisin myös huomauttaa, että muutamat ovat hieman huolissaan siitä, että ehdotus edustaa suuntausta rajoittaa yhteissijoitusyritysten ja omaisuudenhoitajien välisiä liiketoimia. Olisi ehdottomasti vältettävä tällaisten suhteiden tarpeettomia rajoituksia, sillä niissä ei oteta huomioon Euroopalle tyypillistä yleistä pankkikulttuuria.

Bolkestein
. (NL) Arvoisa puhemies, saanen ensin onnitella sydämellisesti komission puolesta esittelijä Olle Schmidtiä sekä asiasta vastaavan talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäseniä ja esittelijä Brian Crowleya ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan jäseniä, joita haluaisin kiittää heidän perusteellisesta ja merkittävästä työstään ehdotusten parantamiseksi ja laajentamiseksi.
Sijoitusrahastojen alalla on kuljettu pitkä tie sitten direktiivin 85/611 hyväksymisen, ja nyt on tärkeää uudistaa säännökset. Uusien ehdotusten avulla pyritään säilyttämään sijoittajien suoja korkeimmalla mahdollisella tasolla, mikä on ehdoton edellytys euron voimaantuloa seuraavalle markkinoiden yhdentymiselle. Koska keskimääräinen eurooppalainen perhe sijoittaa säästönsä sijoitusrahastoihin, ehdotukset sisältävät varovaista hallintaa koskevia säännöksiä ja kuten haluan korostaa sijoituspolitiikkaan ja riskien hajauttamiseen liittyvää varovaista hallintaa.
Nämä kaksi ehdotusta muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden. Ensimmäisessä ehdotuksessa lisätään niiden instrumenttien määrää, joihin yhteissijoitusyritys voi sijoittaa. Nämä yritykset kuuluvat, kuten täällä jo on todettu, nykyaikaisten pääomamarkkinoiden suurimpiin toimijoihin. Niiden läsnäolo tarjoaa suuremmalle tavallisten sijoittajien joukolle mahdollisuuden ottaa osaa näihin markkinoihin, missä yhteydessä otetaan huomioon sopivasti valvottu riskin hajauttamisen periaate. Koska erilaiset sijoitusmuodot ovat sallittuja, yksittäiset sijoittajat voivat lisäksi hyötyä kaikista uusien sijoitustekniikoiden suomista eduista.
Toisessa ehdotuksessa laajennetaan sitä roolia, jota nämä tärkeät välittävät elimet voivat näytellä Euroopan unionin pääomamarkkinoilla sijoitusrahastojen alan kehityksen yhteydessä. Perustamalla haaraosastoja ja tarjoamalla tiettyjä palveluita toimiakseen rajat ylittävältä perustalta, nämä elimet voivat lopultakin hyötyä Rooman sopimuksen suomista vapauksista, joista ne eivät ole hyötyneet kaikkien näiden vuosien aikana.
Komissio suhtautuu myönteisesti moniin talous- ja raha-asioiden valiokunnan ehdottamiin selvennyksiin ja sisällyttää ehdotukseensa suuren joukon valiokunnan esittämiä ajatuksia. Komissio hyväksyy ensimmäiseen ehdotukseen esitetyt tarkistukset ja käytän tässä viimeksi muutettuja numeroita 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13, 19 ja 21 ja toiseen ehdotukseen esitetyt tarkistukset 23, 28 ja 32, koska ne ovat tosiaankin erittäin hyödyllisiä selvennyksiä ja parannuksia.
Lisäksi arvostan niitä ajatuksia mutta muutettuina , jotka on esitetty tarkistuksissa 1, 10, 11, 14, 18 ja 20.
Tuen niinikään tarkistusten 17, 36 ja 45 taustalla olevaa ajatusta vastapuolen riskin yleisestä enimmäisprosentista.
Voin myös hyväksyä tarkistuksen 47 toisen kappaleen ajatuksen. Kaikki juuri mainitsemani tarkistukset liittyvät ensimmäiseen ehdotukseen.
Mitä tulee toiseen ehdotukseen, tarkistusten 24, 25, 29, 30, 41 ajatukset ja tarkistuksen 27 jotkin osat, jotka sisältävät järkeviä esityksiä, voidaan hyväksyä muutetussa muodossa. Komissio ehdottaa näiden tarkistusten sisällön hyväksymistä tietyin muotoiluun liittyvin muutoksin.
Lisäksi otan huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan pyynnön kodifioida koko teksti, kun se on hyväksytty tästä mainitaan ensimmäisen ehdotuksen tarkistuksessa 7 ja toisen ehdotuksen tarkistuksessa 22. Komissio tukee kodifiointia ja ryhtyy toteuttamaan kodifioidun version laatimista lyhyen ajan sisällä ehdotusten hyväksymisen jälkeen ja oman aloiteoikeutensa huomioon ottaen. En voi kuitenkaan hyväksyä perustelujen muotoilua sellaisenaan.
Komissio on lisäksi sitä mieltä, että joukko talous- ja raha-asioiden valiokunnan ehdottamia tarkistuksia muuttaisi ensimmäisen ehdotuksen sisältöä perusteellisesti. Siksi komissio ei voi ikävä kyllä hyväksyä seuraavia ensimmäiseen ehdotukseen tehtyjä tarkistuksia:
Tarkistusta 8, koska ehdotettu yleisluontoinen viittaus "direktiivin käsittelemään" rahoitusomaisuuteen tarkemman määrittelyn "direktiivin 19 artiklassa mainittuun" sijasta vaikeuttaa täytäntöönpanoa. Lisäksi eri jäsenvaltiot, jotka ehkä etsisivät kyseisiä instrumentteja direktiivin muista artikloista, saattaisivat tulkita tätä tarkistusta eri tavoin.
Tarkistus 16 vaarantaa sijoittajien suojan, koska kielto omaisuudenhoitajan turvaamisesta on ristiriitainen. Nämä elimet eivät myöskään kata automaattisesti arvopaperilainasiirtoja arvopaperien clearing-elinten tai pörssien kautta päinvastoin kuin arvopaperien oston tai myynnin kyseessä ollessa. Siksi emme voi hyväksyä esitettyä tarkistusta.
Tarkistus 42 liittyy palveluun, jota ehdotus ei muuta ja josta ei ole aiheutunut mitään ongelmia sitten direktiivin täytäntöönpanon. En siis näe mitään syytä poistaa 22 artiklan 3 kohtaa ja siksi hylkään tarkistusehdotuksen.
Tarkistusta 44 ei voida hyväksyä, koska mikäli määrätään, että yhdenmukaistamattomien rahastojen on noudatettava ilman katetta tapahtuvien lainanantojen, lainanottojen ja myyntien yhteydessä direktiivin mukaisia säännöksiä, se johtaa tosiaankin tilanteeseen, jossa ainoastaan hyvin harvat rahastot, esimerkiksi sveitsiläiset rahastot, voitaisiin ottaa huomioon sijoitusten yhteydessä. Tämä on vastoin komission tavoitetta laajentaa sijoitusten alaa ja tämä muotoilu voisi olla ristiriidassa GATS-sopimusten kanssa.
Tarkistusta 47 ei voida hyväksyä siltä osin kuin se liittyy 22 artiklan 1 a kohdan ehdotettuihin muutoksiin, koska tämä ehdotus on täysin vastakohtainen 22 artiklan laajennussäännöksille, etenkin kun yhteissijoitusyritykset ovat velvollisia osoittamaan vertailukohdan säännöissään, kuten neuvostossa on sovittu.
Tärkein ensimmäiseen ehdotukseen liittyvä kysymys on kuitenkin parlamentin tarkistus, jossa hyväksytään se, että vakioimattomina johdannaissopimuksina käsiteltäviä rahoitusvälineitä (over the counter, OTC) käytetään yleisluonteisiin sijoitustarkoituksiin. Komissio muistuttaa siitä, että joidenkin jäsenvaltioiden kansallinen lainsäädäntö sallii OTC-johdannaisten käytön yleisluonteisiin sijoitustarkoituksiin jo nyt. Komissio lykkää kannanottoaan myös siksi, että näihin sijoituksin sisältyy paljon suurempia riskejä kuin perinteisimpiin rahoitusvälineisiin. Olen sitä mieltä, että OTC-johdannaiset voivat aiheuttaa ongelmia, koska niitä ei ole helppo muuttaa rahaksi, niiden hintaa on vaikea arvioida ja niihin sisältyy kattamattomia riskejä vastapuolelle. Vaikuttaa epäjohdonmukaiselta valita äärimmäisen varovainen lähestymistapa sellaisten sijoitusmuotojen, kuten yhdenmukaistamattomien rahastojen tai talletusten kohdalla, ja sallia samanaikaisesti selvästi enemmän riskejä sisältävät OTC-johdannaiset täysin. Hylkäämällä esittelijän tarkistuksen 39 talous- ja raha-asioiden valiokunta on asettunut kannattamaan neuvoston linjaa.
Tämän parlamentin esittämän tarkistuksen seurauksena olisi se, että rahastojen sallittaisiin teoriassa sijoittaa OTC-johdannaisiin ja käydä kauppaa rahastojen osallistumisoikeuksilla koko sisämarkkinoiden alueella. Käytännössä näiden teoriassa yhdenmukaistettujen, OTC-johdannaisiin sijoittavien rahastojen pääsy muille EU:n markkinoille voitaisiin estää soveltamalla erilaisia kansallisia lakeja ja OTC-sijoituksilta suojaavia toimia. Se olisi ristiriidassa sen seikan kanssa, että EU:n lainsäädäntö on kuitenkin tarkoitettu koskemaan kaikkia rahastoja, jotka sijoittavat OTC-johdannaisiin. Kun otetaan huomioon nämä mahdolliset kielteiset seuraukset sisämarkkinoille ja OTC-johdannaisten suuret riskit, komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 12, 15, 37, 38, 39, 43, 46 ja 48 eikä tarkistusten 17, 36 ja 45 osia, jotka liittyvät OTC-johdannaisiin.
Mitä tulee toiseen ehdotukseen, sanoin jo, että komissio ottaa huomioon monet tarkistukset. Siitä huolimatta komissio ei voi hyväksyä kaikkia tarkistuksia: emme hyväksy tarkistusta 26, joka ei näytä sopivan yhteen sen järjestyksen kanssa, jossa lupien myöntäminen ja toimien alkaminen tapahtuu; emmekä osia tarkistuksesta 27, etenkään ristiriitojen välttämisen poistamista, tehtävien delegoimisen rajoittamista johdon päätösten osiksi ja delegoimiseen liittyvän jäsenvaltioiden yleisluonteisen päätöksenteon poistamista; tarkistusta 31, koska komissio on sitä mieltä, että direktiivin 44 artiklan soveltaminen nykyisessä muodossa yhteisten sijoitusyritysten osallistumisoikeuksien kauppaan on osoittautunut asianmukaiseksi.
Arvopaperisijoituksiin liittyvien palveluiden tarjontaan liittyvän direktiivin, joka tunnetaan paremmin nimellä ISD-direktiivi (Investment Services Directive), säännösten soveltaminen ei ole siksi välttämätöntä, ja se voisi aiheuttaa vaikeuksia tai sekaannusta.
Tarkistuksessa 33 on epäselvää se, mitä tarkoitetaan muun jäsenvaltion kielellä, etenkin kun valtiossa on useampia virallisia kieliä, sekä se, mitä hyötyä olisi kääntämisestä kahdelle muulle kielelle.
Tarkistusta 34 ei voida hyväksyä, koska poistettaessa noin vain viittaus eläkerahastoihin voisi syntyä epäselvyyttä siitä, voiko hallintayhtiö harjoittaa sellaista toimintaa vai ei. Lisäksi olen sitä mieltä, että eläkerahastot voisivat hyötyä tästä mahdollisuudesta, mikäli hallintayhtiöitä ei liitettäisi selkeästi yhteen eläkerahastojen kanssa vaan ne saisivat toteuttaa vain yhden osan hallinnasta delegointia kohti.
Tarkistusta 35 ei voida hyväksyä, koska sillä ei voi olla laillisesti mitään vaikutusta. Hallintayhtiöt, joilta evätään pääsy johonkin jäsenvaltioon, pitäisi perustaa uudelleen eri oikeushenkilönä, jotta niiden toiminta sallittaisiin jossakin toisessa jäsenvaltiossa.
Tarkistukset 49, 50 ja 51, jotka tukeutuvat samalle perustalle, eivät ole hyväksyttäviä, koska ne muuttaisivat olennaisesti komission johdonmukaista suhtautumista lainsäädäntöön, joka koskee tehtävien delegointia kolmannelle osapuolelle, eivätkä ne tarjoaisi riittävää varmuutta valtuutetuille viranomaisille ja sijoittajille.
Lopuksi haluaisin puuttua niihin huomautuksiin, joita muutamat parlamentin jäsenet tekivät tänä aamuna ja, arvoisa puhemies, suostumuksellanne teen niin englannin kielellä.
Tarkastelen ensinnäkin Crowleyn puheenvuoroa, jossa hän pohti, voitaisiinko toisessa ehdotuksessa yksinkertaisesti hyödyntää sellaisenaan investointipalveludirektiivin lähestymistapaa; komissio vastustaisi tätä ehdotusta seuraavista syistä: tämä lähestymistapa aiheuttaisi ongelmia kahden eri toimilupajärjestelmän vuoksi, joista voivat vastata jopa eri viranomaiset ja joiden säännöt saattavat olla keskenään ristiriidassa; tässä vaihtoehdossa ei olisi myöskään minkäänlaisia eturistiriitoja koskevia säännöksiä. Rahastoyhtiö voisi esimerkiksi laskea liikkeelle arvopapereita, ja jos se ei pystyisi myymään niitä, se voisi liittää ne hoitamaansa rahastoon, tai muussa tapauksessa saattaisi ilmetä vaikeuksia siinä, missä järjestyksessä asioita olisi hoidettava, jos rahastoyhtiö välittäisi arvopapereita. Lisäksi Crowleyn tekemä ehdotus edellyttäisi investointipalveludirektiivin muuttamista, koska se ei tällä hetkellä koske kuten uskon hänen varmasti tietävän yhteistä omaisuudenhoitoa. Lopuksi hänen ehdotuksessaan sellaiset rahastoyhtiöt, jotka eivät halua harjoittaa investointipalvelutoimintaa, eivät saisi minkäänlaista passia.
Seuraavaksi Huhnen esille tuoma kysymys, eli hänen tämänaamuisessa puheenvuorossaan esittämänsä viittaus suojautumiseen riskejä vastaan. Tällaiset suojatoimenpiteet sallitaan kuitenkin jo nykyisen yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin 611/85 21 artiklan 1 kohdassa. Huhnen toivomia toimenpiteitä voidaan siis jo käyttää.
Villiers otti esille kysymyksen salkunhoidon parantamisesta. Se on myös sallittua nykyisen lainsäädännön perusteella. Viittaan Huhnen kysymyksen yhteydessä mainitsemaani 21 artiklaan.
Kauppi kysyi puheenvuorossaan, miksi komissio on laatinut toimipaketin, joka on jaettu kahdeksi erilliseksi ehdotukseksi. Se johtuu siitä, että ensimmäinen ehdotus koskee pääasiassa tuotetta ja toinen ehdotus koskee pääasiassa palvelun tarjoajaa ja yhteissijoitusyritysten tarjousesitteitä. Direktiivi on jaettu kahdeksi ehdotukseksi, jotka koskevat eri ongelma-alueita, jotta sitä olisi helpompi käsitellä neuvostossa. Sen lisäksi, että komission on kuunneltava parlamenttia ja otettava huomioon parlamentin ehdotukset, sen on myös otettava huomioon neuvoston kanta, kuten hyvin tiedetään. Tämän vuoksi komissio on tehnyt kaksi erillistä ehdotusta.
Lopuksi Balfe valitti, että komission koko ehdotuksessa on hänen mielestään liian paljon rajoituksia. Meidän mielestämme nämä rajoitukset ovat perusteltuja: ensinnäkin sijoitusten monimuotoisuuden lisäämisen vuoksi; toiseksi sen riskin vuoksi, että sijoitukset voidaan joutua koska tahansa maksamaan takaisin, ja kolmanneksi sen vuoksi, että investointirahastoja pystytään suojaamaan suhteettomilta vaikutuksilta. Näistä syistä komissio on sitä mieltä, että erilaisia rajoituksia tarvitaan, koska tällä alalla on toimittava järkevästi.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Jäsenvaltioiden keskinäinen oikeusapu rikosasioissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Di Pietron laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0019/2000) ehdotuksesta neuvoston säädökseksi yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa (9636/1999 - C5 - 0331/1999 - 1999/089 (CNS)).

Di Pietro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvosto on 3. elokuuta 1999 ja 3. joulukuuta 1999 päivätyillä kirjeillä pyytänyt Euroopan parlamenttia Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 39 artiklan mukaisesti ilmaisemaan kantansa ehdotuksesta jäsenvaltioiden väliseksi sopimukseksi, jolla pyritään varmistamaan parempi keskinäinen oikeusapu rikosasioissa.
Kuten huomaatte, tämä on siis erittäin tärkeä hanke, joka todellakin antaa unionin valtioille mahdollisuuden saada käyttöönsä täydellisemmän ja yhdenmukaisemman oikeusavun välineen.
Tosiasiassa neuvostossa vallitsee yhä eräitä mielipide-eroja, jotka liittyvät yleissopimuksen luonteeseen ja eräisiin sopimuksen lausekkeisiin. Eräät näistä eroavaisuuksista on ratkaistu, mutta joitakin on vielä jäljellä.
Ehdotuksen henki on kuitenkin se, että oikeusalan toimijoille - ennen kaikkea virkamiehille mutta myös kansalaisille - annetaan rikollisuuden torjunnassa tehokas väline luopumatta kuitenkaan ensiarvoisen tärkeästä puolustautumisoikeuden takaamisesta ja ihmisoikeuksien yleisten periaatteiden kunnioituksesta.
Tämä on se syy, jonka vuoksi tekstin lukuisista epäkohdista huolimatta siinä esitetyt toimenpiteet voidaan hyväksyä - voidaan, arvoisa puhemies - mutta sillä ehdolla, että ne korjataan asianmukaisesti siten, että voidaan taata käyttökelpoisuus oikeusalan toimijoiden kannalta ja se, että kansalaiset voivat hyväksyä sen. Siksi komissio on esittänyt useita tarkistuksia, joilla kaikilla pyritään neuvoston ehdotuksen järjestelmälliseen uudelleenjärjestämiseen ja ehdotetaan lukuisia teknisiä lisäyksiä, jotka tekisivät tekstistä sopusointuisemman ja johdonmukaisemman ehdotettuihin muutoksiin nähden, tarkistuksia, joiden voidaan tiivistäen sanoa korostavan keskeisiä puolustautumisoikeuksia, erinäisiä teknisiä muutoksia, jotka ovat välttämättömiä, jotta tekstin monet hämärät ja ristiriitaiset kohdat olisivat ymmärrettävämpiä, ja ehdottanut telekuuntelua koskevan osan poistamista, sillä sen osalta puuttuu yhä toisaalta tarvittava tekninen tieto ja toisaalta useiden jäsenvaltioiden hallitukset eivät voi sitä hyväksyä.
Neuvoston muotoilema ja komission tarkistama ehdotus hahmottaa kolmeen osaan perustuvan yleissopimuksen: ensimmäisessä osassa esitetään toimia oikeusapupyyntöjen menettelyjen ja muodollisuuksien yhdenmukaistamiseksi; toisessa luetellaan useita oikeusapua koskevia erityispyyntöjä ja yksilöidään näiden oikeusavun erityistoimien osalta noudatettavat muodollisuudet ja menettelyt; ja lopuksi kolmannessa osassa määrätään ja järjestellään menettelyt, joita on noudatettava harjoitettaessa niiden kansalaisten puhelimen kuuntelua, jotka oleskelevat muussa valtiossa kuin siinä, joka kuuntelua harjoittaa.
Kansainvälinen yhteistyö on epäilemättä välttämätöntä, arvoisa puhemies, jotta voitaisiin ryhtyä toimiin sekä rajat ylittävää rikollisuutta että sellaista valtioiden sisäistä rikollisuutta vastaan, jonka todisteet ovat saatavissa ulkomailta. On kuitenkin välttämätöntä päästä mahdollisimman pian uuteen sopimukseen, jossa otetaan huomioon muita, vielä hienovireisempiä ongelmia: kaikki kaksoisrangaistavuuteen liittyvät ongelmat sekä erityissääntöihin ja muiden jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten uskottavuuteen jossakin jäsenvaltiossa liittyvät ongelmat.
Nämä ovat erittäin tärkeitä kysymyksiä, ja toivomme neuvoston esittävän mahdollisimman pian uuden ehdotuksen.
Arvoisa puhemies, useiden muiden tähän liittyvien seikkojen osalta viittaan kirjallisen mietintöni sisältöön.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi huomauttaa eräästä asiasta: puhun Euroopan kansanpuolueen puolesta tästä asiasta vastaavana henkilönä.
Haluan huomauttaa siitä, että neuvosto ei ole tänään paikalla. Sen sijaan haluaisin osoittaa olevani tyytyväinen siihen, että komission jäsen Vitorino on aina nimityksestään lähtien ollut paikalla. Tästä huomiosta pääsenkin seuraavaan: tämän sopimuksen osalta, josta parlamentti laatii ainoastaan pelkän mietinnön, parlamenttia kuultiin tekstin osalta, joka ei ollut sama teksti, jota neuvostossa käsiteltiin ja johon jo sovitut kysymykset eivät sisältyneet. Haluan puuttua tähän sekä siihen, ettei neuvosto ole läsnä. Asia on vakava. Mielestäni toimielimemme on reagoitava.
Arvoisa puhemies, häilymme rajalla, ja siinä liikuttaessa asenteilla ja symboleilla on paljon merkitystä. Sen oikeudenmukaisuuden, jota halutaan jakaa, voidaan katsoa heijastavan poliittista yhteisöä. Siksi tämä mietintö on niin tärkeä. Se on askel eteenpäin sen vapauteen, turvallisuuteen ja ennen kaikkea oikeuteen perustuvan alueen saavuttamisessa, johon me kaikki pyrimme. Tavoitteenamme on luonnollinen unionin tuomarijärjestelmä, ja tänään käsiteltävä asia on merkittävä askel tähän suuntaan, ja se edellyttää molemminpuolista luottamusta jäsenvaltioiden ja niiden oikeusjärjestelmien välillä, sekä unionin kansalaisten kaikkia unionin tuomareita kohtaan tuntemaa luottamusta. Kuitenkin edellytyksenä on myös perusvapauksien ja -oikeuksien, ja varsinkin menettelyyn liittyvien takeiden pikkutarkka huomioon ottaminen.
Tässä suhteessa parlamentti on mielestäni onnistuneesti muokannut neuvoston esityskokonaisuutta ja on kaikissa tarkistuksissa painottanut lujasti ja päättäväisesti näiden menettelyyn liittyvien takeiden lujittamista.
Arvoisa puhemies, kuten esittelijä kertoi, parlamentti on keskittänyt huomionsa erääseen asiaan tarkoituksenaan poistaa se, ja tarkoitan tällä puhelinkuuntelua. Euroopan kansanpuolueen puolesta esitin päätöslauselmaan tarkistuksen, jossa vaaditaan, että neuvosto mahdollisimman nopeasti toimittaa tätä aihetta koskevan tekstin käsiteltäväksi, sillä lainsäädännön puuttuminen ei ole hyvä asia. Lainsäädäntö oli ehdotetussa muodossa epätäydellinen, ja siksi huono. Kuitenkin myös lainsäädännön puuttuminen voi aiheuttaa ja olemme totisesti tietoisia siitä, että se usein aiheuttaa väärinkäytöksiä teleliikenteen alalla.
Toinen seikka, jonka halusin ottaa esiin ja jonka hyväksi on myös tehty paljon työtä , koskee videokokouksen käyttöä tutkinnan kohteena olevien, syytettyjen, rikoksentekijöiden tai oikeuteen haastettujen kohdalla. Myös tämän seikan osalta olen Euroopan kansanpuolueen puolesta pyytänyt neuvostoa esittämään mahdollisimman nopeasti sellaisen sopimuksen, jolla selvennetään ja täydennetään rehellisesti sanottuna epätyydyttävää lainsäädäntöä.
Arvoisa puhemies, me Euroopan kansanpuolueen jäsenet aiomme muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta äänestää komission tarkistusten puolesta ja tietysti esittämiemme tarkistusten puolesta.

Fiori
Arvoisa puhemies, yksi Euroopan rakentamisen osa on mielestämme sellaisen yhteisen oikeudellisen järjestelmän rakentaminen, johon sisältyy hallinto-oikeus, sekä aineellinen että prosessuaalinen siviilioikeus ja sekä aineellinen että prosessuaalinen rikosoikeus, jotka sopivat toivomaamme Eurooppaan.
Oikeusapua rikosasioissa koskeva yleissopimus, jota tänään käsittelemme, on vain yksi osanen tässä suuressa eurooppalaisessa corpus juris -kokoelmassa, jonka luonnollinen perusta ovat ihmisoikeudet ja perusvapaudet. Myös yhteistyötä oikeus- ja rikosasioissa on siis harjoitettava siten, että perusoikeuksia noudatetaan tarkoin, sillä ne ovat periaatteita, joihin kulttuurimme ja yhteiskuntamme nojaavat: ajattelen nyt tasapuolista oikeudenkäyntiä, erityisesti puolustautumisoikeutta, tuomarin puolueettomuutta ja ulkopuolisutta ja oikeustoimien kestoa, jonka osalta kotimaani Italia valitettavasti pitää hallussaan kielteistä ennätystä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa langetettujen tuomioiden ja keskeneräisten oikeustapausten osalta.
Lainsäädäntöön ei voida eikä pidä sisällyttää perusoikeuksien rajoituksia, jotka pyritään selittämään sillä, että ne liittyvät tapahtuneeseen tai oletettuun rikosoikeuden loukkaukseen.
Mietintö, jota kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta on laajasti muuttanut alun perin esitettyyn luonnokseen verrattuna ja johon se on hyväksynyt useita esittämiämme tarkistuksia, herättää edelleen tietynlaista hämmennystä, joka liittyy tapaan, jolla telekuuntelusta ja videoneuvotteluista aiotaan säätää. Viime viikkoina on saatu tietoja siitä, kuinka uudenaikainen teknologia mahdollistaa kuuntelun toteuttamisen, ja näiden tietojen vuoksi meidän on kiinnitettävä asiaan enemmän huomiota: emme toivoisi, että Orwellin kuvaamat synkät tulevaisuudennäkymät muuttuisivat vielä julmemmaksi ja huolestuttavammaksi todellisuudeksi.
Tämä on kuitenkin vasta merkittävän oikeusalalla tehtävän työn alku, ja sen on edettävä samassa tahdissa toivomamme Euroopan kehityksen kanssa.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kollega Di Pietron mietintö on - vaikka se ei saakaan osakseen mitään suurta huomiota parlamentissa tänä aamuna - yksi tärkeimmistä mietinnöistä, joita kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on tarkastellut viime vuosien aikana.
Se on yksi tärkeimmistä mietinnöistä, koska se käsittelee Euroopan poliittisen tulevaisuuden erästä äärettömän arkaluonteista alaa. Luomme Euroopan yhä kiihtyvän taloudellisen yhdentymisen myötä suuren vapaan, esteettömän taloudellisen toiminnan alueen. Aina kun syntyy laaja vapaan, esteettömän toiminnan alue, syntyy kuitenkin myös laaja vapaiden, esteettömien laittomien taloudellisten toimintamahdollisuuksien alue.
Tilanteemme on näin ollen se, että meillä on talousalue, jolla voidaan harjoittaa vapaasti myös rikollisuutta, mutta tämän rikollisuuden torjunta pysyy kuitenkin edelleen itsepintaisesti ensisijaisesti valtioiden välisenä asiana niin poliisiyhteistyön kuin oikeudellisen yhteistyönkin alalla - toisin kuin talouslainsäädäntö, joka on sisällytetty yhteisöoikeuteen.
Di Pietron mietintö osoittaa nimenomaan sen ongelman, että välttämättömät torjuntatoimet on organisoitava pienintä yksityiskohtaa myöten valtioiden välisten sopimusten tasolla. Jos keskustelisimme ammatissa toimivien tuomarien tai asianajajien kanssa siitä, miten kauan oikeusapupyynnöt nykyään kestävät ilmeisissä, täysin selvissä vakavissa rajat ylittävissä rikostapauksissa, päätyisimme lopulta siihen tulokseen, että jopa tämän sopimuksen jälkeen, josta me nyt keskustelemme ja josta jäsen Di Pietro on laatinut mietinnön ja jolla tosin saadaan aikaan muutamia teknisiä ja organisatorisia parannuksia, on itsestään selvää, että olemme vasta nyt käynnistäneet toimet tuomarien nopeamman, tehokkaamman ja esteettömän yhteistyön mahdollistamiseksi Euroopan unionissa.
Kestää vielä kauan, ennen kuin saavutamme sen, mitä me ehdottomasti tarvitsemme, ja mitä myös minun ryhmäni katsoo meidän tarvitsevan, nimittäin eurooppalaisen syyttäjäviranomaisen, joka tekee yhteistyötä eurooppalaisten poliisiviranomaisten kanssa selvästi määritetyillä aloilla ja joka tämän yhteistyön ansiosta pystyy sekä vangitsemaan rikoksentekijät unionissa poliisitoimien avulla että käyttämään poliisiviranomaisten esitutkintatyön tuloksia todisteina oikeudessa. Kansallisvaltioiden suvereniteettia koskevat ehdot eivät saa olla tällaisten todisteiden käytön esteenä oikeudessa, sillä se on ratkaisevan tärkeää.
Olemme seuranneet tätä mietintöä hyvin tarkkaavaisena, ja olemme kannattaneet valtaosaa kollega Di Pietron esittämistä kohdista. Haluan kiinnittää huomionne kahteen asiaan, jotka vaikuttivat keskustelussa erityisen mielenkiintoisilta. Ensinnäkin puhelinkuuntelua koskeva esimerkki ja tätä aihepiiriä koskeva keskustelu ovat osoittaneet selvästi, että Euroopan unionissa ei ole säännelty riittävästi unionissa kehitteillä olevia mahdollisuuksia puuttua kansalaisten perusvapauksiin, joita on esimerkiksi puhelinkuuntelu puhuttaessa maasta toiseen, ja siihen liittyvää kysymystä perusoikeuksien turvaamisesta, jota asianomaiset henkilöt tarvitsevat.
Tämä on todiste siitä, että perusoikeuskirja, josta me parhaillaan keskustelemme juuri oikeaan aikaan, olisi integroitava johdonmukaisesti EU:n perustamissopimukseen, jotta eurooppalaisilla viranomaisilla olisi velvollisuus noudattaa perusoikeuksia. Olemme myös panneet hyvin tarkkaavaisina merkille, että esittelijä on italialaisen oikeusalan kuuluisa edustaja ja että suuren osan hänen mietintöään koskevista tarkistusehdotuksista on toimittanut eräs jäsen, jota vastaan Italian oikeusviranomaiset ajavat syytettä. On mielenkiintoista, että Italian tuomioistuinten, joita parlamentin käsittely myös koskee, on otettava vastaan tarkistusehdotuksia sellaisilta henkilöitä, jotka on itse asetettu - mielestäni oikeutetusti - syytteeseen Italiassa. Kollega Dell'Utri on varmasti vielä puhujalistalla.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, täysistunnossa käsitellään komission ja poliittisten ryhmien tarkistuksia. Sellaisia tarkistuksia ei ole, eikä voi olla, jotka ovat yksittäisen jäsenen esittämiä. Sanon tämän, jotta jäsen Schulz ymmärtäisi asian.

Beysen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ymmärrän täysin kollegani Di Pietron pettymyksen, sillä hänen on pitänyt tehdä lyhyessä ajassa paljon työtä, jotta hän on voinut esitellä tämän mietinnön meille tänään.
Euroopan unionin rikollisuus on lisääntynyt siinä määrin, että me emme voi emmekä saa olla tyytyväisiä siihen, että rikosasioihin liittyvää jäsenvaltioiden keskinäistä oikeusapua kehitetään asteittain. Syytä ei voida vierittää tässä mitenkään Euroopan parlamentin niskoille. Jäsenvaltioiden hallitukset ovat tehneet liikkumatilan niin pieneksi. Euroopan parlamentti saa siksi hoitaakseen miltei mahdottoman tehtävän. On tyydyttävä siihen ajatukseen, että kaikki keinot, vaikka ne olisivat vähäisiäkin, on otettava käyttöön paremman oikeusavun aikaansaamiseksi. Voisin sanoa paradoksaalisesti, että olisi oikeastaan parasta sanoa tästä mietinnöstä mahdollisimman vähän, sillä mitä selvemmäksi me teemme sen, että kyse on vain pienistä askelista, sitä enemmän rikolliset hierovat käsiään ja sitä paremmin järjestäytyneen rikollisuuden ja oikeudellisen yhteistyön puutteen välinen jyrkkä epäsuhta käy selväksi. Vetoankin tässä kiireellisesti neuvostoon, jotta se katsoisi lopultakin totuutta silmiin, ja erityisesti sitä, että lainsäädännön kodifiointi on jäänyt jälkeen rikollisuudesta.
Tavoitteenahan on antaa oikeuslaitoksille - ensisijaisesti tuomioistuimille, mutta myös asianomaisille kansalaisille - välineet rikollisuuden vastustamiseen rikkomatta perusluonteista puolustautumisoikeutta ja yleisiä ihmisoikeusperiaatteita vastaan. Jos näin ei tehdä, teemme oikeastaan turhaa työtä.
Vaadinkin ensi kädessä Euroopan unionin jäsenvaltioiden rikosoikeuden yhdenmukaistamisen jatkamista. Mielestäni vain tällä tavalla voidaan vastustaa rikollisuutta tarkoituksenmukaisesti ja yli rajojen. Niin kauan kuin tätä yhdenmukaistamista ei ole toteutettu, meidän on oltava johdonmukaisia, jos haluamme tehdä keskinäisen oikeusavun mahdolliseksi.
Siksi olen esittänyt tarkistuksen, jossa esitetään, että oikeusapua voidaan antaa vain siinä tapauksessa, että viranomaiset käynnistävät syytteeseenpanon sellaisten asioiden pohjalta, jotka ovat kansallisen oikeuden mukaan rangaistavia apua pyytävässä jäsenvaltiossa ja siinä jäsenvaltiossa, jolta apua pyydetään. Tarkistukseni sisältö löytyy muuten tarkistuksesta 43, jossa niin ikään esitetään tämä kumulatiivinen ehto. Tämä kumulatiivinen ehto on olennainen, sillä mielestäni on kunnioitettava rikoslain laillisuusperiaatetta "ei rangaistusta ilman lakeja". Seurauksena on se, että jokainen oikeusapupyyntö, joka tehdään sellaisen oletuksen perusteella, joka ei ole rangaistava avunpyynnön kohteena olevassa jäsenvaltiossa, on ristiriidassa laillisuusperiaatteen kanssa ja siis avunpyynnön kohteena olevan jäsenvaltion oikeuden perusperiaatteiden kanssa. Onkin erittäin tärkeää, että tämä kumulatiivinen ehto hyväksytään.
Toistan lopuksi, että kollega Di Pietro on tehnyt mielestäni erinomaista työtä laatiessaan mietinnön, jossa annetaan rajoitettujen mahdollisuuksien puitteissa kaikki mahdolliset takuut yksilönoikeuksien ja perusvapauksien turvaamisesta. Jos kuitenkin haluamme antaa Euroopan unionin kansalaisille suuremman turvallisuuden tunteen, meidän pitää tehdä enemmän työtä oikeudellisen yhteistyön aikaansaamiseksi.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, ryhmäni on tyytyväinen siihen, että saadaan aikaan sopimus, jotta voidaan säätää lailla rikosasioissa annettavasta keskinäisestä avusta, jota jo annetaan käytännössä. Lainsäädännön tarkoituksena on määritellä valtioiden väliset sekä kansalaisten keskinäiset tai kansalaisten ja valtion väliset oikeudet ja velvollisuudet.
Esillä oleva ehdotus on monimutkainen, sillä siinä käsitellään jäsenvaltioiden välisiä sopimuksia, mutta sillä on pitkälle menevät seuraukset kansalaisten ja valtion välisen suhteen kannalta. Neuvoston ehdotuksessahan on suuria puutteita juuri oikeusturvan alueella. Esittelijä Di Pietron mukaan ehdotuksessa on jopa valtavia puutteita. Sopimus tekee mahdolliseksi sellaisen oikeusapupyyntöjen ketjun, johon kutakin ketjun osaa kohti yhä useampien jäsenvaltioiden viranomaiset ja rikosoikeusjärjestelmät liittyvät. Tapa, jolla tämä on järjestetty, takaa sen, että yksikään tuomari ei voi valvoa tätä ketjua kokonaisuudessaan. Tarvitaan siis täydentäviä toimia, jollainen on muun muassa rikostutkintaviranomaisille asetettava velvollisuus todistaa pyydettäessä jokaisessa rikosasiassa, jossa käytetään näiden viranomaisten hankkimaa aineistoa.
Ryhmäni kannalta on ongelmallista myös se, että neuvoston ehdotuksessa hylätään suhteellisuuden periaate. Sopimuksen soveltamisaluetta ei ainakaan rajoiteta. Sitä ei siis sovelleta vain vakavien rikosten torjuntaan ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen. Siinä ei edes sanota missään, että se rajoittuu rikosoikeuteen. Ei ole siis poissuljettua, että Euroopan unioni ryhtyy ampumaan hyttysiä tykeillä ja että kansalaisten oikeudet häipyvät ruudinsavuun.

Di Lello Finuoli
Arvoisa puhemies, oikeusapua rikosasioissa koskeva yleissopimus, jota tänään käsittelemme, sisältää välttämättömimmät vähimmäissäännökset, joiden avulla eri oikeus- ja tutkimuslaitoksille voidaan taata mahdollisuus tehokkaaseen ja nopeaan yhteistyöhön. Se koskee tiedonantoja, tietojen vaihtamista, vapautensa menettäneen henkilön siirtämistä väliaikaisesti, omaisuuden palauttamista, videokokouksessa esitettäviä todistajanlausuntoja, tutkintaa ja niin kutsuttua undercover (peite- tai väärän henkilöllisyyden turvin tehtävää) tutkintaa, telekuuntelua, ynnä muuta.
Tämä on vähintä, mistä voidaan sopia, ja on heti aluksi todettava, että mikäli eräät tarkistukset, esimerkiksi 32 tai 81, korjattu tarkistus 70 tai korjattu tarkistus 71 hyväksyttäisiin, koko yleissopimus kutistuisi pelkäksi tiedonantojen tai tietojen vaihtamiseksi ja se voitaisiin todellakin heittää roskakoriin, ja me äänestämme sitä vastaan. Toivon, että eri ryhmiin kuuluvien kollegoiden terve järki saa heidät hylkäämään nämä tarkistukset.
Myös se seikka, ettei tästä ole syntynyt puitesopimusta vaan ainoastaan yleissopimus, on tappio parlamentille. Kuten komission jäsen Vitorino lienee huomannut, monista erilaisista puheenvuoroista nousee esiin tarve laatia puitteet yhteisille säännöille, toisin sanoen tarve olla enää etenemättä tällä tavoin, tässä hajanaisessa muodostelmassa ja näiden pienten eri aloja kuten tutkintaa tai muita aloja koskevien sopimusten varassa. Koko yhteisön alueella voimassa olevat selkeät vähimmäissäännöt ovat kuitenkin ehdottoman välttämättömiä, ja on selvää, että takuita on vahvistettava mahdollisimman paljon, myös varokeinona laajentumista silmällä pitäen. Mielessäni on nyt se, mitä tälle yhteisölle, näille yleissopimuksille tai oikeudellisille suhteille tapahtuisi, jos Euroopan unioniin liittyisi esimerkiksi Turkin kaltainen fasistinen valtio: minusta se olisi todellakin huolestuttavaa.
Corpus juris on välttämätön - tämän ovat todenneet kaikki - ja yhteiset säännöt, ennen kaikkea prosessisäännöt, jotka takaavat koko yhteisön yhteisen oikeusvaltion. On aivan selvää, että tämä on ensisijaisesti HVK:lle kuuluva asia, ja että tämä on tavoite, johon parlamentti voi vaikuttaa vain rajoitetusti, koska kaikki riippuu neuvostosta ja komissiosta.
Katson, että tämä ensimmäinen kausi, jonka aikana komission jäsen on portugalilainen ja Portugali toimii neuvoston puheenjohtajana, on mainio tilaisuus tämän yhteisen tavoitteen edistämiseen.
Juuri tästä syystä kannatamme tarkistuksia 78 ja 79, joissa tietoliikenteen kuuntelun ja videokokousten osalta ennakoidaan jo selkeitä vähimmäissääntöjä. Toisaalta odotamme erittäin kiinnostuneina tämän äänestyksen tulosta, nimenomaan jotta voitaisiin välttää se, että tämä yleissopimus menettäisi kokonaan sisältönsä - joka, toistan sen, määrittää jo vähimmäissäännöt - ja toisaalta odotamme myönteisin mielin mitä hyvänsä komission ehdotusta, joka tähtäisi siihen, että tämä yhteisön vähimmäisoikeus lopultakin toteutuisi.

Angelilli
Arvoisa puhemies, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden ilmiöiden edessä jäsenvaltioiden pitäisi epäilemättä tehdä mahdollisimman paljon yhteistyötä, ja niiden pitäisi pikemminkin luoda institutionaaliset edellytykset sille, että voitaisiin kehittää tehokasta ja konkreettista yhteistyötä oikeuden alalla: tämän kehityksen on kuitenkin kuljettava kaikkien välttämättömien vaiheiden kautta, jotta voidaan välttää sellaisten epäonnistuneiden tulkintojen tekemistä, jotka vahingoittavat laillista kansallista määräysvaltaa niissä oikeusasioissa, joissa jäsenvaltioilla on itsemääräämisoikeus, ja ennen kaikkea jotta vältettäisiin kansalaisten perusoikeuksia polkevia tulkintoja. Neuvoston sopimuksen tapaisiin asiakirjoihin on siis suhtauduttava varovaisesti, sillä siinä kaikki yritetään ratkaista muutamassa kuukaudessa vuosien keskustelen jälkeen, aivan kuten esittelijäkin korosti.
Lisäksi - yhdyn parlamentin jäsen Di Pietron esittämään arvioon - neuvoston tekstissä näyttää olevan liikaa ristiriitaisuuksia, epäjohdonmukaisia muotoiluja ja puutteita. Oikeusasioita, vielä vähemmän kuin muita aloja, käsiteltäessä ei tietenkään voida toimia epäjohdonmukaisesti ja ristiriitaisesti.
Ryhmämme katsoo, että myös mietintö kokonaisuudessaan on yhä varsin kyseenalainen siitä huolimatta, että siihen on lisätty eräitä korjaavia tarkistuksia, joissa otetaan huomioon kansalaisvapauksien ja kansallisen itsemääräämisoikeuden kunnioitus. Mietinnössä käsitellään liian monitahoisia seikkoja, siitä puuttuu asteittaisuus, ja toimintatapa on summittainen.
Yhteenvetona totean, että äänestämme tätä mietintöä vastaan ja korostamme, että Euroopan, jota toivomme, on oltava oikeuksien ja takuiden Eurooppa: oikeuksien ja takuiden, jotka edellyttävät asteittaista ja vastuuntuntoista harkintaa sekä erittäin vakavaa perehtymistä. Ensin on määritettävä yleiset säännöt, saavutettava institutionaalinen varmuus, ja vasta sen jälkeen on mahdollista edetä käytännöllisten sopimusten laatimiseen.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, Boninon listalle kuuluvien parlamentin jäsenten nimissä aion vahvistaa kantamme, jonka olemme esittäneet kansalaisvapauksien valiokunnassa, ja ilmoitan siksi myös muiden ryhmän jäsenten nimissä, että äänestämme tätä mietintöä vastaan, tai pikemminkin äänestämme sitä yleissopimusta vastaan, johon mietintö perustuu.
Tahdon kuitenkin kiittää esittelijää ja kehua hänen työtään, sillä esittelijä kuunteli erittäin tarkkaavaisesti valiokunnassa esittämiämme seikkoja, erityisesti puolustautumisoikeuden kunnioittamisen osalta, sekä kansallisella tasolla että eurooppalaisen oikeusavun tasolla.
Valiokunta ja esittelijä ovat hyväksyneet yhdeksän tarkistusta kaikkiaan yhdestätoista esittämästämme tarkistuksesta, jotka keskittyivät nimenomaan puolustautumisoikeuksiin. Tästä syystä katsomme, että Euroopan parlamentti on tehnyt hyvää työtä kansalaisten oikeuksien ja vapauksien turvaamiseksi, jos vain tämä parlamentti olisi lainsäätäjä, ja jos me tässä kehityksessä olisimme olleet, nimenomaan - mutta me emme olleet - tasa-arvoisia lainsäätäjiä yhteispäätösmenettelyssä.
Tämä on ongelmamme, ja tästä syystä arvostelemme neuvoston kantaa, joka ei tyydytä meitä lainkaan. Tämä on ollut kolmen vuoden työ, josta kantaamme on tiedusteltu niin sanoakseni kohteliaasti, vaikka tähän ongelmaan liittyy, kuten olemme jo korostaneet, erittäin merkittäviä muodollisuuksiin ja sisältöön liittyviä seikkoja, jotka olisivat edellyttäneet toisenlaista arviointia, konsultointia, neuvottelua ja yhteispäätösmenettelyä.
Meistä näyttää siltä, että neuvosto on suhtautunut varsin kevyesti moniin ongelmiin - lailliseen tietoliikenteen kuunteluun, puolustautumisoikeuteen, vapautensa menettäneiden henkilöiden oikeuksiin, oikeusavun pyytämiseen oikeutettuja viranomaisia koskevaan kysymykseen.
Meidän olisi pitänyt vaatia ja torjua sopimus ja pyytää siitä toista versiota: valiokunnan enemmistö ei tätä halunnut, ja tämä on se syy, miksi äänestämme sitä vastaan, vaikka toivommekin, että neuvosto voi hyväksyä tarkistukset, jotka kaikesta huolimatta parantavat tekstiä - epäilemme sitä, mutta toivomme kuitenkin.

Krarup
Ryhmäni jäsenillä on epäilemättä erilaisia käsityksiä parlamentin jäsen Di Pietron mietinnöstä. Olen samaa meiltä siitä - kuten aikaisemminkin on sanottu - että kovissa olosuhteissa on tehty kunnollista ja hyvää työtä. Ryhmän tanskalaiset jäsenet eivät voi kannattaa ehdotusta, mutta kannatamme sen sijaan useita tarkistuksia, erityisesti vihreiden tekemiä tarkistuksia. Emme voi kannattaa mietintöä kahdesta syystä. Ensiksikin kyse on erittäin monimutkaisista ja hyvin arkaluonteisista oikeudellisiin asioihin liittyvistä kysymyksistä, ja mielestäni ehdotus uhkaa oikeusturvaa, jonka asemaa ei ole turvattu. Pelkästään tämä riittää perusteluksi siihen, että emme voi kannattaa sitä. Toinen keskeinen syy on kuitenkin se, että vaikka mietinnössä puhutaankin sopimuksesta, toisin sanoen valtioiden välisestä yhteistyöstä, ehdotuksen pyrkimyksestä ei ole epäilystäkään. Pyrkimyksenä on, että pidemmällä aikavälillä halutaan laatia yhteinen eurooppalainen oikeusalue, yhteinen EU:n rikosoikeus ja yhteinen EU:n oikeudenkäyttö. Varoitamme tällaisesta pyrkimyksestä. Hoemme mantraa - vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue -, joka kaikessa karmeudessaan merkitsee sitä, että luomme sellaisia EU:n järjestelmiä, jotka murtavat jotkin näissä arkaluonteisissa, olennaisissa ja hyvinkin kansallisissa kysymyksissä vallitsevat oikeusperinteet.

Hager
Arvoisa puhemies, olen tyrmistynyt 14 jäsenvaltion ennakkotuomiosta ja totean, että suunniteltu sopimus tarkoittanee vain ensimmäistä askelta oikeaan suuntaan. Jo vuosikausia kestäneet ponnistelut tämän kysymyksen osalta osoittavat, miten vaikeaa on saavuttaa ehdottoman tarpeellista yhteisönlaajuista menestystä. Ei ole epäilystäkään siitä, että järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan voidaan taistella järkevästi ja tehokkaasti vain yhteisötason toimilla.
Lainrikkojen luontaista etumatkaa on lyhennettävä. Tässä mielessä Di Pietron mietintö on erityisen tärkeä, ja olen asiasta täysin samaa mieltä jäsen Schulzin kanssa, mikä on jokseenkin harvinaista. Minun on kuitenkin yhdyttävä myös esittelijän näkemykseen, sillä hän toteaa, että tarkasteltavana oleva neuvoston teksti tuskin tarjoaa mitään ratkaisua oikeudenharjoittajien näkökulmasta. Se ei ole homogeeninen eikä se ole valmis kaikilta osin. Mielestäni sitä voidaan kuitenkin parantaa huomattavasti tarkistusehdotuksilla, ja uskon, että tässä tapauksessa vähän on enemmän kuin ei mitään.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, asiantuntijoiden meille antamien tietojen mukaan tällä hetkellä 25-30 prosenttia Euroopassa tapahtuvista rikoksista on rajat ylittäviä kansainvälisiä rikoksia. Tämä on dramaattista kehitystä! Sen vastapainona meillä on kansallisesti järjestäytyneet poliisiviranomaiset ja kansalliset tuomioistuimet. Olemme näin ollen tietoisia siitä, että samalla kun rikolliset toimivat ilman rajoja, lakeja noudattamatta ja lähes rajattomin taloudellisin, inhimillisin ja teknisin varoin, poliisi- ja oikeusviranomaiset laahaavat yksinkertaisesti kaukana perässä, ja tämä tarkoittaa, että olemme kaukana yhteisestä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta.
Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta rajat ylittävää poliisityötä parannetaan ja jotta rikosoikeudellinen käsittely voitaisiin järjestää aiempaa tehokkaammin. Olemme tosin edistyneet huomattavasti poliisiviranomaisten alalla Europolin ansiosta analysointi- ja yhteensovittamistoimineen sekä yhteisine tutkintaryhmineen, mutta asiantuntijoiden mukaan laahaamme oikeusalalla 20 vuotta poliisiyhteistyön perässä. Tämän vuoksi nyt tarkastelemamme säädös, jossa puhutaan oikeudellisesta yhteistyöstä myös rikosoikeuden alalla, merkitsee edistysaskelta, toimenpidettä oikeaan suuntaan. Vaikka se sisältääkin muutamia kritisoitavia kohtia, on epäilemättä pantava myönteisesti merkille se huomattava parannus, että oikeusapupyyntöjä ei enää ohjata virkateitse ministeriöiden kautta vaan pyynnöt voidaan vaihtaa suoraan ja että vangitut henkilöt voidaan luovuttaa ja yhteisiä tutkintaryhmiä voidaan perustaa. Nämä lukuisat toimenpiteet auttavat meitä toimimaan yhdessä ja tehokkaasti rikosoikeuden alalla.
Jäsen Ana Palacio esitti jo kriittisiä huomautuksia televiestinnän kuuntelusta ja videokokouksen avulla tapahtuvasta kuulemisesta. Tarkasteltavana oleva mietintö on kuitenkin kokonaisuudessaan myönteinen askel kohti yhteistä oikeusaluetta.

Paciotti
Arvoisa puhemies, minäkin olen sitä mieltä, että yleissopimus, josta keskustelemme on vain pieni askel - ja vielä liian lyhyt askel - sen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen rakentamisessa, jollaisen toivomme Euroopan jonain päivänä olevan.
Nyt se on tavaroiden ja ihmisten vapaan liikkuvuuden alue, jossa rikollisuus ei tunne rajoja, mutta sitä vastoin ne, joiden tehtävänä on taistella sitä vastaan, kohtaavat yhä ylitsepääsemättömiä esteitä.
Pieni askel - kuten sanoin - mutta kuitenkin tervetullut, ja kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on aivan oikeutetusti halunnut liittää siihen eräitä rajoituksia ja varokeinoja, jotta voitaisiin turvata ihmisten perusoikeudet, jotka vallitsevat jäsenvaltiossa ja itse unionissa, vaikka niitä ei vielä olekaan vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jonka toivomme pian näkevän päivänvalon: oikeutettuja rajoituksia ja varokeinoja, sillä valitettavasti julkiset viranomaiset eivät käytännössä aina kunnioita näitä oikeuksia kaikissa jäsenvaltioissa.
Eräissä komission ehdotusten yksityiskohdissa varokeinoja on kenties liioiteltu, kuten silloin, kun vapautensa menettäneelle syytetylle varataan mahdollisuus suostua tai kieltäytyä väliaikaisesta siirrosta toiseen unionin jäsenvaltioon tutkinnallisista syistä. Minä en itse pidä hyväksyttävänä esimerkiksi sitä, että herra Pinochetin sallitaan valita, siirtyykö hän Espanjaan kuulustelua varten vai ei, tai sitä, että myös todistajan tai asiantuntijan - ei siis ainoastaan tutkinnan kohteena olevalle henkilölle, syytetylle - tukena etäkuulustelussa on puolustaja. Nämä ovat kuitenkin vain pieniä virheitä, joita esittelijä ei ole tehnyt tarkoituksellisesti, ja ne voidaan - toivokseni - korjata parlamentin äänestyksessä.
Esittelijän vaivannäkö on ollut esimerkillistä, ja siitä hänelle on annettava tunnustusta, ja kiitän häntä siitä. Kokonaistulos ansaitsee arvonantoa, ja toivon neuvoston ottavan mietinnön huomioon.
Kuten on jo todettu, eräs seikka, kaikkein hienovireisin, on yhä ratkaisematta: se liittyy yleissopimuksen 18 artiklaan, joka koskee tietoliikenteen kuuntelua, jota jokin jäsenvaltio harjoittaa suoraan toisessa jäsenvaltiossa, pyytämättä sen jäsenvaltion apua, jonka alueella kuuntelua harjoitetaan, mikä uudenaikaisen teknologian ansiosta on nykyään mahdollista. Tämä aihe on sangen ristiriitainen, sillä se on mahdollisten väärinkäytösten lähde.
Voitaisiin väittää, että ehdotettu monimutkainen säätely on tyhjää parempi, mutta valiokunta on kuitenkin pitänyt sitä riittämättömänä ja sangen vähän vakuuttavana. Tämä aihe ansaitsee siis syvällisempää harkintaa jonka, näinä aikoina kun ECHELON-järjestelmästä saadut ristiriitaiset tiedot palauttavat mieleen isonveljen haamun, on todennäköisesti oltava kattavampi niiden välineiden ja keinojen osalta, joilla toisaalta voidaan suojella ihmisoikeuksia ja toisaalta mahdollistaa tehokas, mutta silti korrekti ja lainmukainen rikollisuuden torjunta.
Tavoitteena on siis saavuttaa mahdollisimman hyvä tasapaino rikollisuuden vastaisen taistelun ja ihmisten vapauden ja arvokkuuden kunnioittamisen välillä: tavoite, joka ei enää kuulu ainoastaan valtioille, vaan myös unionin politiikkaan, sillä unionin tavoitteena on vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue. Se on kaukainen tavoite, mutta se voidaan saavuttaa etenemällä asteittain. Tärkeintä on valtioiden oikeuksien yhdenmukaistaminen, mutta tyytykäämme tällä hetkellä tähän pieneen edistysaskeleeseen, sillä se on askel oikeaan suuntaan.

McKenna
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin onnitella esittelijää hänen erinomaisista perusteluistaan. Niissä tuodaan esille joitakin ehdotuksessa olevia vakavia puutteita. Epäselvä kieli johtaa väistämättä epätäsmälliseen lainsäädäntöön. Lainsäädännön täsmällisyys on oleellista näin tärkeissä asioissa. Huonosti laaditun ehdotuksen vuoksi yleissopimusta voidaan tulkita hyvin laajasti, eikä siinä ole niitä tiukkoja ehtoja, joita telekuuntelulle olisi asetettava Euroopan ihmisoikeussopimuksen perusteella. 18 artiklassa sallitaan telekuuntelu toisessa jäsenvaltiossa, ilman että kyseinen jäsenvaltio on mukana. Ei vain tämä kohta vaan koko telekuuntelua koskeva osasto olisi poistettava.
FBI:n aloitteeseen koottiin käyttäjiä koskevat vaatimukset, jotka ovat nykyisen lainsäädännön pohjana. Nämä vaatimukset sisältävä neuvoston ehdotus, ENFOPOL 98, hyväksyttiin parlamentissa viime toukokuussa Schmidin mietinnössä. Nyt meiltä pyydetään oikeudellista perustaa tällaiselle kuuntelulle, ja siksi meidän olisi tarkasteltava asiakirjaa, johon on yhdistetty nämä kaksi mietintöä.
Vaatimuksissa ehdotetaan, että viranomaisten olisi voitava tutkia kaikkia palvelujen tarjoajien palveluja eli puhelimia, matkapuhelimia, Internetiä ynnä muuta, ja koska nykyinen ehdotus on erittäin huonosti laadittu, tätä oikeutta voidaan käyttää väärin. Haluaisin myös kysyä seuraavaa: kun poliisi voi käyttäjävaatimusten mukaan tutkia poikkeuksetta kaikkia palvelujen tarjoajia, koskeeko se myös parlamentin sisäistä palvelua? Olemmeko hyväksymässä sääntöjä, joilla poliisi voi tunkeutua omiin järjestelmiimme hyvin, hyvin hatarin perustein? Ehdotuksessa ei ole myöskään kynnystä vakaville rikoksille. Tämä jättää sen täysin alttiiksi väärinkäytöksille.
Ja mitä tulee todistustaakan kääntämiseen, kansainvälisessä perusoikeudessa tunnustettu syyttömyyden oletus on oleellinen asia. Sitä ei ole taattu. Puolustuksen oikeuksia, kansainvälisten perusoikeuksien perusperiaatetta, ei ole otettu asianmukaisesti huomioon johdanto-osassa eikä tekstissä. Tämä on erittäin vakava asia. Olemme hyvin huolestuneita siitä, mihin suuntaan olemme nyt menossa ilman julkista keskustelua kansallisten parlamenttien kanssa tai muilla foorumeilla ja ilman koko Euroopan kansalaisvapausjärjestöjen mukanaoloa, jotka ovat hyvin huolestuneita tällaisesta kehityksestä.

Alavanos
Arvoisa puhemies, en ole kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsen enkä oikeusoppinut, mutta lähes kaikkien kollegoiden tavoin minäkin ymmärrän, että tämän Euroopan yhtenäisen talousalueen rinnalle tarvitaan oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen perustuvaa aluetta. Tässä mielessä oikeudellinen yhteistyö rikosoikeusasioissa on tärkeää.
Mitä ymmärsin lukiessani asiaa koskevia tekstejä? Että on vaarallista tyytyä neuvoston tekemiin uudistuksiin, niihin ristiriitoihin, vastakkaisiin näkemyksiin siitä, mitä Eurooppa on, ja erilaisiin oikeusjärjestelmiin, jotka eivät aiheuta ainoastaan sekaannusta ja tehottomuutta, vaan myös todellisia vaaroja. Kuten sen, mitä 18 artiklassa esitetään ja mihin monet kollegat kiinnittivät huomiota, että jokainen maa, siis jokainen suuri maa tai maa, jolla on tekniset edellytykset, voi ryhtyä seuraamaan toisen maan televiestintää ilman asianomaisen maan suostumusta.
Mielestäni kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta ja esittelijä Di Pietro ovat saaneet aikaan hyvin mielenkiintoisen mietinnön. On sääli, että Di Pietro ei ehtinyt paneutua mietintönsä hyvin laadittuihin perusteluihin tänään käytössään olleen lyhyen, viisiminuuttisen puheenvuoron aikana. Niiden suuntana oli kuitenkin valtioiden, syytettyjen ja kansalaisten oikeuksien puolustaminen, ja mielestäni tämän linjan pitäisikin olla paljon yhtenäisempi ja paljon rohkeampi.
Haluan kuitenkin kiinnittää teidän huomionne siihen, että tämän tapahtuessa rikosoikeuden suhteen vallitsee sekaannus ja skitsofrenia. Lasta, opiskelijaa tai koululaista, joka polttaa yhden hasissätkän, kohdellaan yhdessä maassa kasvattavasti, toisessa maassa häntä kohdellaan rikollisena ja suljetaan rikollisten yliopistoihin, eli rangaistuslaitoksiin ja vankiloihin. Miten tällaisessa tilanteessa voidaan harjoittaa rikosoikeudellista yhteistyötä? Lopuksi, tästä syystä olen sitä mieltä, että meidän ei pidä olla erityisen aktiivisia oikeuden yhdenmukaistamisen alueella silloin, kun se liittyy järjestäytyneeseen rikollisuuteen, vaan silloin, kun se liittyy sellaisiin kansalaisten rikosoikeudellisesti rangaistaviin toimintoihin, jotka ovat jo yhteiskunnallisia ilmiöitä.

Gollnisch
Eurooppalaisten oikeuksien yhteensovittamisen nimissä tartun kollegamme tuomari Di Pietron laatiman, keskinäistä oikeusapua koskevan mietinnön tarjoamaan tilaisuuteen ottaakseni esille oikeustapauksen, joka kuvaa traagisesti turvallisuuden tuomittavaa vähentymistä Euroopassa.
14. joulukuuta Calais' n ja Ventimiglian välillä kulkevan junan makuuvaunussa pieni 5-vuotias Clément kaipasi itkien äitiään, jonka kanssa hän oli matkalla vierailulle sairaan isoäidin luo. Corinne Caillaux löydettiin junan WC:stä kuristettuna, ilmeisesti raiskattuna ja täynnä veitseniskuja. Epäillyn Sid Ahmed Rezalan epäillään vahvasti murhanneen myös englantilaisen opiskelijan Isabel Peaken, joka raiskattiin ja heitettiin raiteille junasta, jossa hän matkusti tapaamaan vanhempiaan, sekä toisen nuoren naisen Émilie Bazinin murhaamisesta. Tämä löydettiin kuolleena Amiensistä hiilikasan alta, joka sijaitsi rakennuksessa, jossa murhasta epäilty asui.
Rezalan ei olisi koskaan pitänyt olla Ranskassa, hän oli tullut Algeriasta aikana, jolloin viranomaisten mukaan maahanmuutto oli pysähtynyt eikä mikään oikeuttanut hänen tuloaan. Hänen ei olisi koskaan pitänyt jäädä maahan, koska liikennepoliisi oli antanut hänelle yli 40 kertaa sakkoja tahallisesta rikkomuksesta. Tämän olisi pitänyt riittää hänen karkottamiseensa takaisin kotimaahansa. Häntä ei olisi koskaan pitänyt vapauttaa, koska häntä vastaan oli nostettu lisäksi 14 syytettä varkaudesta, väkivallasta ja raiskauksesta, jonka yhtenä uhrina oli alaikäinen. Hänen ei olisi koskaan pitänyt pystyä pakenemaan Ranskasta, mutta häntä takaa-ajavilla poliiseilla ei ollut pidätysmääräystä ja Euroopan rajat vuotavat nykyisin kuin seulat. Hänen ei olisi koskaan pitänyt päätyä Espanjaan, jossa hän uhkasi naista veitsellä saadakseen rahaa, mutta Espanjan viranomaiset päästivät hänet heti vapaaksi.
Nykyisin hän on perverssien monimutkaisen verkoston ansiosta Portugalissa. Portugali on kieltäytynyt luovuttamasta häntä sillä perusteella, että häntä uhkaisi Ranskassa pidempi vankilarangaistus kuin Portugalin lainsäädännössä on säädetty. Osoitan sanani Portugalin ministerille, virkaa toimittavalle neuvoston puheenjohtajalle, jotta hän lopettaisi välittömästi tämän skandaalin. Osoitan sanani parlamentillemme, jotta se tiedostaisi vihdoinkin niiden politiikkojen uhrien kauhistuttavan tilanteen, josta tämän rakennuksen puolueet kantavat täyden vastuun, paljon ennen roistoja.

Blokland
Arvoisa puhemies, tässä sopimuksessa on kyse arkaluonteisesta aiheesta: yhteistyöstä rikosoikeuden alueella. Onkin ymmärrettävää, että neuvostolla on vaikeuksia päästä yksimielisyyteen asiasta. Tämän sopimuksen menestyksekäs soveltaminen jäsenvaltioissa edellyttää yksimielisyyttä neuvostossa. Vain laajan kannatuksen saavalla sopimuksella on merkitystä käytännössä.
Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että neuvosto saisi toimia tässä yhteydessä nimettömänä. Neuvoston ehdotuksen on päinvastoin täytettävä kansallisten jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön edellytykset. Toive saada aikaan yksimielinen päätös voi johtaa kompromisseihin, jotka eivät täytä näitä edellytyksiä. Siksi onkin erittäin tärkeää, että Euroopan parlamentti ja etenkin kansalliset parlamentit harjoittavat tarkkaa parlamentaarista valvontaa.
Di Pietron esitys nykyisen, muun muassa puhelujen kuuntelua koskevan, 18 artiklan poistamisesta on ymmärrettävä, mutta kuitenkin erittäin pitkälle menevä. Tämän 18 artiklan teksti on epämääräinen: siinä rajoitetaan tiedustelupalvelujen toimintaa, mutta näytetään sallittavan se, että jäsenvaltio puuttuu asiaan toisen jäsenvaltion alueella ilman etukäteen saatua lupaa. Tällä tavalla jäsenvaltioista tulee hyvin haavoittuvia, ja on aihetta epäillä, onko olemassa riittäviä takuita siitä, että sitä valtiota, jossa asiaan puuttuminen tapahtuu, ja sen kansalaisia suojellaan.
Ehdotetut lisäykset, kuten toistuvat viittaukset Euroopan ihmisoikeussopimukseen, puolustuksen ja syytetyn oikeudet ja jäsenvaltioiden epäonnistuminen Euroopan ihmisoikeussopimuksen toteuttamisessa, ovat liikaa sopimuksen tekstissä. Myönnän ongelmat, mutta olen sitä mieltä, että ne olisi voitu ratkaista yksinkertaisella tekstin muutoksella.
EDD-ryhmän alankomaalaiset jäsenet tukevat kuitenkin, epäilyistä huolimatta, Di Pietron mietintöä lopullisessa äänestyksessä.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, käsiteltävänämme on mietintö, joka on erittäin tärkeä paitsi sisältönsä puolesta, myös siksi, että se on ensimmäinen askel joustavampien suhteiden luomiseksi oikeudellisen yhteistyön alueella. Tätä on käsitelty ainoastaan valtioiden välisten suhteiden tasolla, ilman että Euroopan kansalaiset olisivat voineet selvästi havaita merkkejä tuosta niin kovasti kuulutetusta Euroopan kansalaisuudesta. Yhtäältä oikeustoimet ovat vieraita yhteisön tasolla, ja toisaalta Euroopassa vallitsee jo henkilöiden vapaa liikkuvuus, mistä hyötyvät myös rikolliset. Nyt unionin tavoitteena on perustamissopimuksen 29 artiklan mukaisesti antaa kansalaisilleen korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella kehittämällä jäsenvaltioiden välistä yhteistä toimintaa poliisiyhteistyössä ja oikeudellisessa yhteistyössä rikosasioiden osalta sekä ehkäisemällä ja torjumalla rasismia ja muukalaisvihaa.
On korostettava, että Europolin luominen on jo yksi askel eteenpäin, mutta nyt on otettava seuraava askel vahvistamalla oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa, jotta edistäisimme kasvavassa määrin sellaisen aidon eurooppalaisen oikeudellisen alueen kehittymistä, joka vastaisi tavoitetta vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvasta alueesta. Tämän yleissopimuksen tavoitteena on siten täydentää ja helpottaa aikaisemmin olemassa olleiden, muihin oikeusaloihin liittyvien yleissopimusvälineiden soveltamista jäsenvaltioissa, jotta oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa parantuisi niin tehokkaan kuin nopeankin oikeusavun avulla. Siinä kunnioitetaan kuitenkin selkeästi peruspuolustautumisoikeuksia ja niitä yleisiä, ihmisoikeuksia koskevia periaatteita, jotka on vahvistettu kunkin jäsenvaltion oikeuslaitoksissa ja Euroopan ihmisoikeuksia koskevassa yleissopimuksessa. Juuri oikeuksiin, vapauksiin ja keskeisiin suojiin liittyvä varovaisuus sai meidät kannattamaan sen tekstikohdan poistamista, jossa käsiteltiin puhelimen salakuuntelua, ja suosittelemaan, että neuvosto esittäisi erillisen oikeusvälineen, joka vastaisi tähän ongelmaan.
Videoneuvottelujen osalta on luotava tarkempi säännöstö, jotta taattaisiin puolustamisoikeudet ja oikeusmenettelyturva. Oikeusjärjestelmän oikeusmenettelyn luonnetta on ehdottomasti kunnioitettava, ja on puolustettava oikeuksia...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Zimeray
Arvoisa puhemies, kun kyse on lakien säätämisestä rikosasioissa, yksilön vapaus ja turvallisuus asetetaan usein väärin perustein vastakkain. Olemmeko turvassa, jos vapauksia ei enää taata? Olemmeko vielä vapaita, jos turvallisuutta ei enää taata? Koko modernin rikosoikeuden sielu hakee tasapainoa, turvallisuuden välttämättömyyksien ja vapauksien välttämättömyyksien välistä vuoropuhelua. Eikä tämä vuoropuhelu pääty koskaan. Se sopeutuu nykyajan vaatimuksiin.
Nykyisin tietyt rikollisuuden muodot ylittävät rajat ja jäsenvaltioiden etuna on luonnollisesti toimia paremmin yhteistyössä niiden torjumiseksi. Neuvoston luonnos ei ole kuitenkaan tyydyttävä. Sitä vastaan voidaan esittää paljon merkittävää kritiikkiä. Ensiksikin muodon osalta: yleissopimusluonnoksessa on paljon epätarkkuuksia, jotka eivät mitenkään sovi yhteen modernin yhteiskunnan oikeusturvatavoitteen kanssa. Tämä ylittää tyyliä koskevat kysymykset. Kyse on rikosasioista ja rikosasioita on tulkittava ankarasti. Toiseksi sisällön osalta: neuvoston luonnoksessa vältetään käsittelemästä ilmiselvää vaikeutta, joka liittyy oikeusjärjestelmiemme suureen eroavaisuuteen, käytäntöjen moninaisuuteen ja oikeuden julkisen palvelun laatustandardien täydelliseen puuttumiseen unionin tietyissä jäsenvaltioissa. Siinä säädetään (9 artikla) vankien siirtämisestä jäsenvaltiosta toiseen, vaikka takuut eivät ole samat. Haluan painottaa tätä kohtaa, koska se on olennaisen tärkeä.
On muistettava, että nykyään Euroopan unionissa on pidätettynä useita kymmeniä tuhansia henkilöitä ilman tuomiota ja että tietyissä jäsenvaltioissa pidätystä käytetään väärin painostuksen keinona tunnustuksen saamiseksi. Tämä on todellista laillista kidutusta. Toisissa Euroopan maissa tunnustusta ei sen sijaan pidetä riittävänä todisteena syyllisyydestä.
On siten kohdattava tämä rikosoikeuspolitiikkojen moninaisuus, ja lakien oikea säätäminen merkitsee sitä, että pyritään laatimaan todellisia oikeudellisen lähentymisen perusteita, mutta se antaa myös tilaisuuden kohdata todellisuus Euroopan vankiloissa, joissa on usein liikaa vankeja: ne ovat oikeudettomia paikkoja eivätkä vastaa sitä mielikuvaa, joka meillä on itsestämme. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olette tienneet jo kauan, että kaikki maamme ovat kumonneet kuolemanrangaistuksen, mutta vakuutan teille, että vankiloissa tekee itsemurhan vuosittain lähes tuhat henkilöä, ja siten nämä maat eivät ole sitä tosiasiassa vielä kumonneet.

Tajani
Arvoisa puhemies, oikeudellinen yhteistyö on vapaan kaupan Euroopalle ilman muuta keskeistä, mutta se on toteutettava ehdottomasti kunnioittaen niitä periaatteita, joihin yhteiskuntamme perustuu: ihmisoikeuksiin ja ihmisen perusvapauksiin, jotka eurooppalainen yleissopimus ihmisoikeuksista ja perusvapauksista määrittää.
Voimme vain kiittää parlamentin valiokuntaa, joka useilla esittämillään tarkistuksilla on syvällisesti muuttanut esitettyä mietintöä siten, että se nyt tarjoaa enemmän takuita, sillä sellaisena kuin se alun perin esitettiin, se ei vakuuttanut meitä lainkaan. Tahtoisin korostaa parlamentin jäsen Schultzille, että emme koskaan esitä tarkistuksia tietyn parlamentin jäsenen nimissä tai henkilökohtaisten vaikuttimien vuoksi, vaan yleisen poliittisen edun puitteissa. Jos tarkoituksena nyt on laatia lista oikeudellisen tutkinnan kohteina olevien henkilöiden luetteloimisesta tai etsimisestä, voisimme löytää heitä myös esittelijöiden joukosta, heidän joukossaan myös tätä yleissopimusta koskevan mietinnön laatija. Mielestäni parlamentin jäsen Schultz olisi siis voinut jättää tietyt huomautukset esittämättä.
Kuten sanoin, on tehty lukuisia tarkistuksia, jotka takaavat puolustautumisoikeuden - mielessäni on se, että tuomarin lupa telekuunteluun on aina välttämätön - tai se, että yhteisten tutkintaryhmien toiminnassa kielletään tutkintaan ja oikeudelliseen toimintaan liittyvien tehtävien kasautuminen samoille henkilöille.
Parlamentti on siis halunnut, että yleissopimus koskisi pelkästään rikosasioita; yleissopimuksessa aiotut perusvapauksien ja -oikeuksien rajoitukset on rajattava rikosasioihin.
Tarvitsemme selkeät säännöt. Neuvosto on tässä asiassa varmastikin toiminut hajanaisesti, muuttanut mieltään työn edistyessä, se on poissaoleva. Sitä vastoin esitän kiitokseni komission jäsen Vitorinolle hänen läsnäolostaan täällä parlamentissa tämän keskustelun aikana.
Kuten sanoin, tarvitsemme selkeät säännöt, jotta voisimme luoda oikeudenmukaisen oikeudenkäyntikäytännön Eurooppaan - ilman telekuuntelun valtavaa lisääntymistä, ilman videokokousten laitonta käyttöä - sillä Euroopassa eivät enää saisi toistua oikeudenkäynnit sellaisten virkamiesten johdolla, jotka sen sijaan, että hallinnoisivat oikeudenkäyttöä harjoittavatkin politiikkaa, ja on taattava se, että todellisia syyllisiä rangaistaan, ei viattomia, jotka ovat jollekulle epämieluisia.

Vitorino
. (EN) Arvoisa puhemies, ehdotus yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa hyväksytään pian neuvostossa. Useimpien mielestä on jo aikakin. Neuvoston huhtikuussa 1997 hyväksymän järjestäytyneen rikollisuuden torjumista koskevan toimintasuunnitelman mukaan keskinäistä oikeusapua koskeva yleissopimus olisi pitänyt saada tehtyä vuoden 1997 loppuun mennessä. Vielä enemmän aikaa kuluu, ennen kuin yleissopimus tulee tosiasiallisesti voimaan, koska se edellyttää jäsenvaltioiden ratifiointia. Vaikka Amsterdamin sopimuksen uusien määräysten mukaan yleissopimus tulee voimaan, kun vähintään puolet jäsenvaltioista on ratifioinut sen, pyytäisin jäsenvaltioita tekemään kaiken voitavansa, jotta yleissopimus saadaan ratifioitua nopeasti. Aiemmat kokemukset oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevien Euroopan unionin yleissopimusten ratifioinnista ovat valitettavasti olleet pettymyksiä.
Tällä yleissopimuksella ei luoda uutta tai erilaista keskinäisen avun järjestelmää. Sen sijaan sillä pyritään kehittämään jo pitkään käytössä olleita, kokeiltuja ja hyvin testattuja järjestelmiä, kuten Euroopan neuvoston vuonna 1959 tekemässä yleissopimuksessa keskinäisestä oikeusavusta ja Benelux-sopimuksessa tarkoitettuja järjestelmiä. Neuvoston laatimassa ehdotuksessa on säännöksiä erilaisista asioista, jotka useat parlamentin jäsenet ovat ottaneet esille. Yleissopimuksen merkittävä saavutus on, että pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio noudattaa pyynnön esittäneen jäsenvaltion edellyttämiä muodollisuuksia ja menettelyjä aina, kun se on suinkin mahdollista. Tämä on erityisen tärkeää, kun ajatellaan mahdollisuuksia käyttää oikeudessa saatuja todisteita. Lisäksi toimivaltaiset viranomaiset voivat esittää pyyntöjä suoraan, ilman että keskusviranomaisten täytyy puuttua asiaan.
Yleisesti ottaen yleissopimuksessa on kahdenlaisia säännöksiä: niitä, jotka velvoittavat antamaan oikeusapua, kuten puhelin- ja videokokouksia, valvottuja läpilaskuja ja televiestinnän kuuntelua koskevat säännökset; ja niitä, joissa ei ole tällaista velvoitetta ja jotka muodostavat vain oikeudellisen kehyksen jäsenvaltioille, jotka haluavat tehdä yhteistyötä määrätyllä tavalla, eli esimerkiksi yhteisiä tutkintaryhmiä, peitetutkintaa ja oikeudenkäyntiasiakirjojen lähettämistä ja tiedoksi saattamista koskevat säännökset.
Komissio pitää erittäin myönteisenä sitä, että yleissopimukseen on sisällytetty säännöksiä, jotka koskevat uutta tai uudenaikaista tutkimustekniikkaa, koska se on tehokas keino torjua sitä rikollisuuden muotoa, jolla on parhaat mahdollisuudet hyödyntää rajojen avautumista järjestäytynyttä rikollisuutta. Ilmeinen tarve tehostaa rikostutkintaa saattaa hyvin helposti johtaa liiallisuuksiin. Yhtä kaikkia rikosoikeudellisiin menettelyihin liittyviä toimia koskevaa seikkaa ei pidä kuitenkaan unohtaa puolustuksen oikeuksia. Arvostan hyvin paljon sitä, että yksi Di Pietron, jota onnittelen hänen hyvin lyhyessä ajassa tekemästään erinomaisesta työstä, mietinnön keskeisistä kohdista on puolustuksen oikeudet. Tällä hetkellä jäsenvaltiot ovat yksin vastuussa näiden oikeuksien kunnioittamisen varmistamisesta Strasbourgissa sijaitsevan Euroopan neuvoston ihmisoikeustuomioistuimen käsittelyissä. Jää nähtäväksi, tuleeko tähän asiaan muutos uuden Euroopan unionin perusoikeuskirjan myötä, jota on juuri ryhdytty laatimaan.
Meidän on tunnustettava, että 18 artikla koskee selvästi kiistanalaista päätöstä. Artikla laadittiin huolellisesti neuvostossa käydyissä hyvin pitkissä neuvotteluissa, ja pyrkimyksenä oli varmistaa, että tiedustelutoiminta voi jatkua entiseen tapaan ja että säännökset kattavat rikostutkinnan. Rikostutkinnan osalta, josta minä vastaan, merkitsin muistiin monien Euroopan parlamentin jäsenten komissiolle ja neuvostolle esittämän pyynnön tämän asian huomioon ottamisesta ja sen hoitamisesta yhteiseltä oikeudelliselta perustalta, koska televiestinnän kuuntelusta voidaan saada merkittävää todistusaineistoa oikeudenkäynteihin.
Komissio on täysin tietoinen siitä, ettei käsiteltävänämme oleva ehdotus ole täydellinen eikä ihanteellinen. Meidän on kuitenkin oltava realistisia. Meillä oleva teksti on peräisin erilaisista institutionaalisista rakenteista, jotka on perustettu rikosasioiden oikeudellista yhteistyötä varten sekä Maastrichtin että Amsterdamin sopimusten mukaisesti. Tässä on se, mitä meillä on, ja vasta käytännön kokemus osoittaa meille yksityiskohtaisesti, onko siinä puutteita ja missä ne ovat, ja mihin lisätoimiin on ryhdyttävä. Olen hyvin selvillä siitä, että edessämme olevaa kehitystä voidaan helpottaa lujittamalla keskinäistä uskoa ja luottamusta jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien välillä.
Lisäksi Tampereen Eurooppa-neuvostossa on jo tuotu esille, mihin suuntaan meidän olisi komissiossa edettävä. Uudistusten joukossa on oikeuden päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttaminen ja Euro Just -hankkeen valmistelu.
Komissio toivoo vilpittömästi, että Euroopan parlamentti tukee sen ponnisteluja näiden tärkeiden alojen kehittämiseksi. En odota teidän hyväksyvän suoralta kädeltä tai kumileimasimen tavoin kaikkia tulevina vuosina käsiteltäväksenne tulevia asioita. Luotan pikemminkin siihen, että Euroopan parlamentti on paitsi kriittinen havainnoitsija, mitä se on tässä tapauksessa ollut, niin myös aktiivinen toimija, joka kehittää unionia rikollisuuden torjunnassa.

ÄÄNESTYKSET
ja

II. ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta rahastoyhtiöiden ja lyhennettyjen tarjousesitteiden sääntelemiseksi (KOM(1998) 451 - C4-0465/1998 - 1998/0242(COD))

Goebbels (PSE). (FR) Arvoisa puhemies, kun ruotsalaisen, espanjalaisen, luxemburgilaisen ja saksalaisen on neuvoteltava englanniksi, se johtaa toisinaan kielellisiin epätarkkuuksiin.
Esitän siten esittelijä Olle Schmidtin tavoin, että korvaamme joka kerran tarkistuksessa 37 sanat "issued by" sanoilla "dealt with". Siten myös sanojen "transferable securities" jälkeen on lisättävä sanat "issued by". Muutettu teksti olisi siten, ja minun on luettava se uudestaan englanniksi, joka on parlamenttimme lingua franca: "transferable securities issued by over the counter derivatives dealt with", jne.
On myös varmistuttava siitä, että García Margallon tarkistusta 45 muutetaan, jos se hyväksytään, koska siinä on sama ongelma.

Puhemies
Hyvä jäsen Goebbels, pyydän teiltä anteeksi, minusta näyttää siltä, että olette vähän etuajassa, koska tarkistuksen 37 kohdalla käsittelitte suullista tarkistusta, jossa ehdotettiin lauseen "niiden vakavaraisuus on korkea tunnustetun arvoasteikon mukaisesti" siirtämistä ja toivoitte sanajärjestyksen muuttamista.

Goebbels
Arvoisa puhemies, pyydän teiltä anteeksi, käsittelin ensin tarkistusta 36, joka on johdonmukaisesti ennen tarkistusta 37. Mutta todellakin, keskustelemme nyt tarkistuksesta 37 ja meillä on samanlainen ongelma. Ei laitosten vaan välineiden vakavaraisuuden on oltava korkea. Teksti kuuluu siis seuraavasti: instruments with a high rating base on a recognised rating scale are subject to reliable and verifiable valuation.
Pyydän vielä kerran anteeksi tätä virhettä.

Puhemies
Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen jättämistä?
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi kaksi lainsäädäntöpäätöslauselmaa peräkkäisillä äänestyksillä.)

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa juuri ennen istunnon alkua sanoakseni muutaman sanan vain kunnioituksesta teitä kohtaan parlamentin puhemiehenä, sillä parlamenttihan on meidän kaikkien täällä olevien. Toisen kerran kahden viikon sisällä sellaisten parlamenttiin tehtyjen vierailujen aikana, joiden tarkoituksena on puuttua tilanteisiin pidän puuttumista arvossa ja kannatan sitä täysin, kuten kannatan koko maailman sananvapautta , on ilmennyt hyökkäyksiä henkilöitä ja puolueita, kuten omaa puoluettani, ja toimielimiä vastaan.
Mielestäni tällainen menettely, varsinkin teidän, arvoisa puhemies, läsnä ollessa, ei ole sopivaa, ja torjun sen täysin, ja vielä suuremmalla syyllä, koska olemme vaalikampanjan kynnyksellä. Siksi varsinkin sen kunnioituksen vuoksi, jota minun olisi tunnettava teitä kohtaan, en voi hyväksyä tällaisia menettelyitä, ja torjun ne painokkaasti.

Puhemies
Minulle sanotaan, että tämä oli henkilökohtainen vastaus. Merkitsemme tämän ylös pöytäkirjaa varten.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, varsinkin kunnioituksesta teitä kohtaan, itse ansaitsemastani kunnioituksesta ja kunnioituksesta parlamenttia kohtaan en halunnut mainita suoraan varsinaista aihetta, josta puhuin, mutta teen sen nyt parlamentin jäsenenä, Baskimaasta olevan puolueen sihteerinä ja Baskimaan tavallisena asukkaana niiden erittäin vakavien syytösten vuoksi, joita on esitetty sellaisia ihmisiä ja oman puolueeni kaltaisia puolueita vastaan, joilla on pitkät demokraattiset perinteet ja jotka ovat sekä kunnioittaneet tarkasti sekä puolustaneet ihmisoikeuksia varsin monien vuosien ajan.

Vidal-Quadras Roca
Arvoisa puhemies, haluan kertoa olevani huolissani, sillä tällainen puhdasoppinen ihmisoikeuksien puolustaminen, jonka jäsen Gorka Knörr äsken esitti, ei ole selvästikään estänyt hänen hallitustaan tekemästä parlamentaarista yhteistyötä sellaisen poliittisen ryhmän kanssa, joka ei ainoastaan jätä tuomitsematta, vaan myös osallistuu kansalaisia ja hyötyomaisuutta vastaan kohdistuvaan väkivaltaan ja lietsoo sitä.

Puhemies
- Huomaan, että Gorostiaga Atxalandabaso pyytää minulta samaa aihetta koskevaa puheenvuoroa. Emme avaa nyt keskustelua. Annan teille puheenvuoron kaikista menettelyä koskevista esityksistä äänestysten lopussa.
Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0029/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Kyproksen ja Maltan liittymistä valmistelevan strategian mukaisten toimien toteuttamisesta (KOM(1999) 535 - C5-0308/1999 - 1999/0199(CNS))
Tarkistuksista 22 ja 24

Brok
. (DE) Arvoisa puhemies, käsittelemme tarkistuksia 22 ja 24, joissa viitataan siihen, että Meda-ohjelmaa sovelletaan myös jatkossa Kyprokseen ja Maltaan. Tämä on kiistatonta. Koska tarkastelemme kuitenkin nyt asetusta, joka liittyy välittömästi liittymisstrategiaan, meidän ei tulisi sekoittaa sitä Meda-ohjelman oikeudelliseen näkökulmaan. Kompromissina ja vakuutena haluaisin kuitenkin ehdottaa, että lisäämme molemmissa ehdotuksissa esitetyn ajatuksen johdanto-osan kappaleeseen seuraavasti: "Malta ja Kypros osallistuvat Meda-ohjelmaan sovitulla tavalla". Jos esittäjät hyväksyvät sen, kehottaisin parlamenttia äänestämään siitä ja hyväksymään sen. Näin voisimme ratkaista ongelman tyylikkäästi.

Puhemies
Toisin sanoen esittelijämme ehdottaa meille suullista tarkistusta, jonka tarkoituksena on lisätä johdanto-osan kappale, jossa sanotaan: "ottaa huomioon, että Malta ja Kypros osallistuvat...".
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Knörr Borràsin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0013/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 3605/93 muuttamisesta (KOM(1999) 444 - C5-0174/1999 - 1999/0196(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Cederschiöldin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0020/2000) ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi rahanväärennyksen estämiseksi annettavan rikosoikeudellisen suojan vahvistamisesta euron käyttöönoton yhteydessä (SN 5116/1999 - C5-0332/1999 - 1999/0821(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Di Pietron laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0019/2000) ehdotuksesta neuvoston säädökseksi yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa (9636/1999 - C5-0091/1999 ja SN 5060/1999 - C5-0331/1999 - 1999/0809(CNS))
Ennen äänestystä

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, haluaisin puuttua siihen, että neuvoston puheenjohtaja ei ole paikalla. Mielestäni näissä kolmannen pilarin asioissa, näiden vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen rakentamisen kannalta niin tärkeiden yleissopimusten yhteydessä, ei ole asiallista, että neuvoston puheenjohtaja ei ole paikalla.
Arvoisa puhemies, seuraavaksi haluaisin puhua käännöksiin liittyvästä ongelmasta. Annan vain yhden esimerkin, sillä aikaa ei ole paljon, mutta juuri tässä tapauksessa käännökset ovat varsin tärkeitä, sillä kaikki käsitteet ovat juridisesti varsin tarkkoja. Alkuperäisessä italiankielisessä tarkistuksessa 83 sanotaan, että "il minore deve essere assistito da una persona di sua fiducia o da un perito o legale esterno" (Alaikäistä on avustettava hänen luottamansa henkilö tai asiantuntija, joka ei ole asianosainen). Tämä "legale esterno" kääntyy ranskankielisessä versiossa muotoon "avocat neutre", enkä tiedä, mitä "avocat neutre" tarkoittaa. Mielestäni siinä on terminologinen ristiriita. Kuitenkaan espanjalaisessa versiossa ei ole asianajaja-sanaa ollenkaan, eli sitä sanaa ei ole.
Arvoisa puhemies olette sanonut sen monta kertaa , tämä on varsin vakava ongelma. Mielestäni tässä asiassa juristi-lingvistien olisi tehtävä erittäin täsmällistä työtä, jotta päästäisiin järkeviin käännöksiin.

Puhemies
Aivan niin, parlamentin jäsen Palacio Vallelersundi, tämä ei ole ensimmäinen kerta, ja se on tosiaankin hyvin huolestuttavaa. Tarkastelemme nyt tätä ongelmaa ja tarkistamme kaikki käännökset.

Watson
Arvoisa puhemies, halusin vain ennen äänestyksen alkamista yhtyä Palacio Vallelersundin esittämään huomautukseen ja sanoa, että pidän hyvin valitettavana neuvoston poissaoloa tästä keskustelusta, joka koskee hyvin tärkeitä kolmanteen pilariin liittyviä päätöksiä.
Arvoisa puhemies, toivon, että te esitätte neuvostolle toiveemme siitä, että se on vastaisuudessa läsnä tällaisissa äänestyksissä.

Puhemies
Aivan niin, olen tietoinen siitä, että heidän poissaolonsa ei ole normaalia ja ilmoitan tästä hänelle erittäin mielelläni.
Tarkistuksesta 31

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, kannattaisin sitä, että siihen osaan lausetta luen sen ranskaksi, sillä minulla on ranskankielinen versio kädessäni "s'il est exigé par le droit de l'Etat membre requis ou requérant que la personne donne son consentiment" lisättäisiin sanat pyynnön vastaanottaneen tai pyynnön esittäneen jäsenvaltion lainsäädännössä ("par le droit de l'Etat membre requis ou requérant").
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa, että edellisen tilanteen tuoksinassa unohdin kertoa teille, että alijäämiä koskevasta mietinnöstäni tehdyssä espanjankielisessä versiossa on virhe viimeisessä kappaleessa: sen sijasta, että siinä lukisi "la propuesta nos parece correcta" (ehdotus vaikuttaa meistä asianmukaiselta), tekstistä puuttuu s-kirjain ja siinä sanotaan "la propuesta no parece correcta" (ehdotus ei vaikuta asianmukaiselta), mikä tarkoittaa aivan päinvastaista. Halusin vain korjata tämän asian, enkä muuta.
Boninon ja muiden TDI-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0132/2000) komission viiden vuoden strategisia tavoitteita koskevasta tiedonannosta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Queiron, Muscardinin ja Berthun UEN-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0136/2000) komission strategisista tavoitteista vuosiksi 2000-2005
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Hautalan, Lannoyen ja Maesin Verts/ALE-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0142/2000) strategisista tavoitteista vuosiksi 2000-2005
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys komission strategisesta 5-vuotisohjelmasta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys unionin eri politiikan alojen johdonmukaisuudesta
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Dupuisin ja muiden TDI-ryhmän puolesta esittämä päätöslauselmaesitys (B5-0125/2000) YK:n ihmisoikeuskomiteasta
(Parlamentti hylkäsi päätöslauselmaesityksen.)

Staes
Arvoisa puhemies, en halunnut häiritä teitä äänestyksen aikana. Huomasin kuitenkin, että tarkkaavaisuutenne heikkeni ja mainitsitte jatkuvasti vain Vihreät (Verts), kun oli kyse Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän (Verts/ALE) tarkistuksista. Ryhmämme edustaa yhtenäisyyttä ja erilaisuutta. Haluamme tuoda sen esille parlamentissa. Haluaisin pyytää teitä käyttämään ryhmämme koko nimeä.

Puhemies
Hyvä on, toimin näin.
Yhteinen päätöslauselmaesitys ihmisoikeuksista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Corrien laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0032/2000) AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen vuoden 1999 työskentelyn tuloksista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Swobodan laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0031/2000) suosituksesta neuvoston päätökseksi komission valtuuttamisesta neuvottelemaan vakautus- ja assosiaatiosopimus entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa (SEK(1999)1279 - C5-0166/1999 - 1999/2121(COS))
Tarkistuksesta 6

Swoboda
. (DE) Arvoisa puhemies, haluan esittää suullisen tarkistuksen tai oikeastaan oikaisun, sillä kyseinen kohta on muotoiltu eri tavoin eri käännöksissä. Toivon, että esittäjä hyväksyy sen. Toista virkettä pitäisi muuttaa seuraavasti: "mistä syystä apu ei saa olla riippuvainen lahjoittavan maan vastavuoroisista vaateista". Englanniksi virke muotoiltaisiin seuraavasti "and therefore that the aid must not be dependent on the reciprocal orders from the donor countries". Tämän oikaisun jälkeen myös me hyväksyisimme tarkistuksen.

Puhemies
Vastustaako joku tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista?
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.) - Tarkistuksesta 9

Swoboda
Halusin vain selventää, että käytämme kaikissa tapauksissa virallista nimeä entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (EJTM) - nyt se on käännetty eri tavoin.

Puhemies
Aivan, uskon, ettei tämä aiheuta ongelmaa.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.) (Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Frassonin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0021/2000) Euroopan parlamentin ja komission välisestä sopimuksesta 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston uuden päätöksen ("komitologia") (1999/468/EY) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (ACI 1999/2202)

Frassoni
Arvoisa puhemies, tämän sopimuksen osalta tahtoisin korostaa käännöksiin liittyvää ongelmaa: on välttämätöntä viitata ranskalaiseen tai italialaiseen versioon, jotta parlamentin hyväksymä teksti seuraisi myös valiokunnan tekstiä.
Olemme todenneet lukuisia ongelmia eräiden muiden kielten osalta, mutta emme ole voineet tarkistaa kaikkia, ja siksi pyydän teitä kiinnittämään tarkasti huomiota tähän ongelmaan.

Puhemies
Hyvä on, parlamentin jäsen Frassoni, kiitän teitä näistä tarkennuksista, jotka otamme erittäin tarkasti huomioon.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Ennen äänestysselityksiin siirtymistä minulla on joitakin menettelyä koskevia esityksiä. Annan puheenvuoron Gorostiaga Atxalandabasolle.
Totean hänen poistuneen istuntosalista ja siirrymme siten äänestysselityksiin.
ÄÄNESTYSSELITYKSET

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Schmidtin arvopapereihin kohdistuvan sijoittamisen säätelyä koskevan mietinnön puolesta koska, kuten tänä aamuna totesin tässä salissa, pidän hyvin tärkeänä sitä, että Euroopan unionin kansalaisille kuuluvat varat käytetään hyvin, ja suurelta osin nämä ovat vanhoja, eläkkeellä olevia kansalaisia, jotka toivovat voivansa viettää eläkeaikansa rauhallisesti, ja jotka työelämässä kokemiensa vaikeuksien jälkeen ovat lopultakin saavuttaneet taloudellisesti huolettoman tilanteen.
Arvopapereihin kohdistuvaa sijoittamista harjoittavat suurelta osin vanhat, eläkkeellä olevat henkilöt, ja sen säätely on siksi merkittävä edistysaskel Euroopan unionille.
Olle Schmidtin mietintö (A5-0025/2000)

Schörling
. (SV) Parlamentin jäsen Olle Schmidtin mietintö parantaa komission ehdotusta. En vastusta yhteisten vähimmäissääntöjen päivittämistä, jotta yhteissijoitusyritys voisi saada niin kutsutun EU-passin. Mielestäni ei ole kuitenkaan soveliasta ryhtyä siihen, ennen kuin kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet komission jäsen Montin tekemän ehdotuksen pääoman vähimmäisveroista. Nykyisessä muodossaan mietintö edistää markkinoiden vapauttamista, vaikka tärkeintä olisikin niiden hillitseminen.
Olen sen vuoksi koko Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän tavoin vastustanut ehdotusta direktiivin 1 muuttamisesta ja jättänyt äänestämättä ehdotusta, joka koskee direktiivin 2 muuttamista.
Brokin mietintö (A5-0029/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin laajentumisen merkityksestä on viime aikoina puhuttu paljon. Meillä on käsiteltävänämme kahden liittymiseen valmiin valtion, Maltan ja Kyproksen, tapaukset. Koska monimutkaisia menettelyjä on huomattavasti yksinkertaistettu, olen äänestänyt tämän ehdotuksen puolesta, ei ainoastaan siksi, että menettelyssä otetaan huomioon näiden unionin jäsenehdokasvaltioiden yhteenkuuluvuuden tarpeet, vaan myös siksi, että tämä mielestäni merkitsee sitä, että parlamentti kehottaa neuvostoa ja komissiota toimimaan niin, että myös Kyproksesta ja Maltasta voisi mahdollisimman pian tulla Euroopan unionin täysivaltaisia jäseniä.

Caudron
. (FR) Olen erittäin tyytyväinen tähän Kyproksen ja Maltan liittymistä valmistelevaa strategiaa koskevaan mietintöön. Nämä liittymiset ovat Euroopan unionin Välimeren alueen tulevaisuuden kannalta elintärkeitä. Tämän asetusehdotuksen tavoitteena on luoda ensimmäinen Kyprosta ja Maltaa koskeva strategiaohjelma vuodesta 2000 alkaen viideksi vuodeksi (2000-2004). Ehdotuksen tarkoituksena on siis helpottaa lainsäädäntöjen lähentämistä yhteisön säännöstöön ja tämän säännöstön oikeaa soveltamista.
Joulukuussa pidetyssä Helsingin Eurooppa-neuvostossa saavutettiin uusi edistysaskel. Silloin päätettiin aloittaa Maltan edistyminen huomioon ottaen kahdenväliset konferenssit helmikuusta 2000 alkaen eli ennen tämän kuukauden loppua, jotta voitaisiin käynnistää neuvottelut unioniin liittymisen ehdoista ja tarvittavista mukautuksista.
Kyproksen osalta neuvosto sanoo, että sen liittymistä koskeva päätös tehdään, ilman että sitä edeltäneet tapahtumat ovat ennakkoehtona, vaikka neuvosto onkin edelleen sitä mieltä, että poliittinen sopimus helpottaa Kyproksen liittymistä Euroopan unioniin. Tästä olen iloinen. Olen tosiasiassa aina pitänyt täysin epäoikeudenmukaisena käytäntöä, jonka mukaan Kyproksen kanssa käytävien neuvottelujen aloittamisen edellytyksenä olisi sellaisen tilanteen ratkaiseminen, jossa Turkki miehittää kolmatta osaa tämän tasavallan maa-alueesta.
Yleisesti ottaen on totta, että näiden kahden maan sosio-ekonominen tilanne on paljon suotuisampi kuin muiden ehdokasvaltioiden. Euroopan unioni on kuitenkin myöntänyt niille teknistä ja rahoitusapua, jonka ehtona on ollut yhteisön säännöstön siirtäminen niiden lainsäädäntöön. Tätä teknistä ja rahoitusapua myönnettiin vuoden 1999 loppuun asti neljänsien rahoituspöytäkirjojen kehyksessä (B7-4011). Nämä kaksi maata voivat saada rahoitusapua myös Meda-ohjelmasta (B7-4012).
Euroopan parlamentti on talousarviota 2000 koskevissa ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssään painottanut, että komission alustavassa talousarvioesityksessä ehdottamaa uutta lukua "liittymisen valmistelu" (B7-0) ei pitäisi rajoittaa Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneisiin maihin, vaan se pitäisi ulottaa koskemaan myös Maltaa ja Kyprosta. Kuitenkin, koska neuvosto on kieltäytynyt neuvottelemasta otsakkeessa 7 (liittymisen valmistelu) säädetyn rahoitusnäkymien ylärajan tarpeellisesta tarkistamisesta, Euroopan parlamentti on hyväksynyt poikkeuksellisesti, korostan erityisesti tätä seikkaa, näiden vuoden 2000 rahoitusnäkymiä koskevien menojen rahoittamisen otsakkeesta 4 (ulkoiset toiminnot).
Euroopan parlamentti on samanaikaisesti luonut uuden kappaleen "Välimeren maiden liittymistä valmisteleva strategia" (B7-04). Tämän kappaleen sisälle on luotu kaksi uutta Maltan ja Kyproksen liittymistä valmistelevaa strategiaa koskevaa artiklaa siksi ajaksi, kun odotamme komission esittävän - Helsingin Eurooppa-neuvoston työn tuloksena - tarvittavia oikeusperusteita sekä rahoitusnäkymiä koskevan otsakkeen 7 ylärajan tarkistamista.
Tämän asetusehdotuksen olisi oltava yksi näistä oikeusperusteista!

Martin, David W
. (EN) Suhtaudun myönteisesti Brokin mietintöön, jossa tuetaan tarkistusten kera komission ehdotuksia Kyproksen ja Maltan valmistamiseksi EU:n jäsenyyteen.
Paketissa myönnetään yhteensä noin 15 miljoonaa euroa näille kahdelle maalle kuluvan vuoden aikana. Valitettavasti komissio on kuitenkin vieroksunut monivuotista rahoitusta ja päättänyt sen sijaan myöntää varoja vuosittaisella periaatteella. Tämä vaikuttaa varmasti Maltan ja Kyproksen kykyyn suunnitella varojen käyttöä.
Näitä kahta saarta tuetaan teknisesti ja taloudellisesti, jotta ne pystyvät täyttämään yhteisön säännöstön vaatimukset. Koska ne ovat jo pitkälle kehittyneitä muihin hakijavaltioihin verrattuna, niillä ei pitäisi olla mitään vaikeuksia olla "teknisesti ja hallinnollisesti" valmiita jäsenyyteen viisivuotisen ohjelman päättyessä.
Cederschiöldin mietintö (A5-0020/2000)

Caudron
. (FR) Talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsenenä edellisenä vaalikautena olen tyytyväinen tämän puitepäätöksen hyväksymiseen, jonka tavoitteena on tehostaa yhtenäisvaluuttamme suojaa. Unionin on otettava käyttöön kaikki käytettävissään olevat keinot suojatakseen yhtenäisvaluuttaa rahanväärennykseltä. Tosiasiassa kuluttajat ja kauppiaat eivät tunne euroa vielä hyvin. Väärennettyä rahaa on siten melko helppo laskea liikkeelle tavarataloissa, rahanvaihtotoimistoissa ja pankeissa, ilman että sitä heti huomataan. Kolikkojen osalta se tosiasia, että niiden toinen puoli voi olla kansallinen, tekee niiden tunnistamisen vielä entistäkin vaikeammaksi.
Euroopan tiedotustoimistojen, joilla on jo olennaisen tärkeä asema kansalaisille yhtenäisvaluutasta tiedottamisessa, on tehostettava kampanjoita, joiden tarkoituksena on kiinnittää yleisön huomio rahanväärennykseen. Toisella tasolla on taattava yhteisön toimielinten ja kansallisten toimielinten välinen yhteistyö ja luotava sellainen tiedotusjärjestelmä, joka mahdollistaa rahanväärennystä koskevien tietojen keruun ja vaihdon.
Rikosoikeuden osalta on tarpeellista myös toteuttaa toimenpiteitä, jotka takaavat heti alusta alkaen euron suojan. Euroopan parlamentti on esittänyt tässä kehyksessä ehdotuksen puitepäätökseksi, jotta vahvistetaan rahanväärennyksen estämiseksi annettavaa rikosoikeudellista suojaa.
Puitepäätöksen tarkoituksena on täydentää 20. huhtikuuta 1929 tehtyä rahanväärennyksen rankaisemista koskevaa yleissopimusta ja helpottaa jäsenvaltioiden toimia sen soveltamiseksi. Jokaisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavia toimenpiteitä, jotta puitepäätöksessä tarkoitetuista rikkomuksista rangaistaisiin. Näistä rikkomuksista on myös rangaistava, jos ne koskevat tulevia eurolla merkittyjä pankkiseteleitä ja kolikoita ja rikkomukset on tehty ennen 1. tammikuuta 2002. Tämä on järjestelmän tukipylväs!
Voin vain yhtyä esittelijän mielipiteeseen hänen valittaessaan sitä tosiasiaa, että ei suojata nykyisiä kansallisia valuuttoja, jotka euro korvaa. On tosiaankin huomattava, että kansallisia valuuttoja voi edelleen vaihtaa 20 vuoden ajan! Niitä on siten suojattava rikoslaissa rahanväärennykseltä, kun ne eivät enää ole käytössä.
Unionin etua silmällä pitäen on mielestäni myös suotavaa, että kaikki jäsenvaltiot osallistuvat euron suojaamiseen, etenkin Ruotsi, Tanska, Yhdistynyt Kuningaskunta ja Kreikka eli maat, jotka eivät vielä ota euroa käyttöön 1. tammikuuta 2002.
Vaikka tämä ehdotus puitepäätökseksi onkin askel oikeaan suuntaan, siinä rajoitutaan vain tehostamaan rikosoikeudellista suojaa: tosiasiassa pyritään yhdenmukaistamaan aineellista oikeutta koskevaa rikosoikeutta määrittämällä vähimmäisnormisto. Ei siten ole vieläkään olemassa rahanväärennystä koskevia yhdenmukaisia rikosoikeussäännöksiä vaan 15 erilaista kansallista järjestelmää. Tämä viittaa yleisempään ongelmaan, joka koskee rikosoikeuden välttämätöntä yhdenmukaistamista, jota Tampereen Eurooppa-neuvostossa toivottiin.

Bonde, Eriksson Frahm Krarup Okking Sandbæk
. (DA) Parlamentin jäsen Cederschiöldin mietinnön logiikka on erittäin omituinen: EU:ssa otetaan käyttöön yhtenäisvaluutta - rahanväärennyksen uhka kasvaa - euron väärentämistä pidetään rikkomuksena koko EU:ta vastaan - tuomion on sen vuoksi oltava sama kaikissa jäsenvaltioissa. Emme saa oikeuttaa rikosoikeudellisten säännösten lähentämistä tai oikeudellisten vähimmäissääntöjen käyttöönottoa itse aiheuttamiemme ongelmien pohjalta vaan järjen ja tarpeen perusteella. Mikään ei oikeuta sitä, että jäsenvaltioiden oikeusperiaatteista, oikeusperinteistä ja jäsenvaltioiden oloihin tarkkaan sovitetuista oikeusjärjestelmistä olisi luovuttava väärentämisen vuoksi, joka on jo ennestään tuttu rikollisuuden laji. 20. huhtikuuta 1929 solmitun kansainvälisen sopimuksen perusteella ei voi myöskään syntyä epäselvyyttä siitä, mille maalle mahdollisen rikostapauksen käsittely kuuluu. Vastustamme sen vuoksi mietintöä ja kehotamme voimakkaasti, että luovumme ajatuksesta lähentää rikosoikeudellisia säännöksiä, koska lähentämisen perusteet ovat niin heikot, ja keskitymme sen sijasta mahdollisen ongelman ennalta ehkäisemiseen.

Martin, David W
. (EN) Suhtaudun myönteisesti ehdotukseen euron suojaamisesta rahanväärentäjiltä. Kun eurosetelit ja -kolikot otetaan käyttöön 1. tammikuuta 2002 jälkeen, on pyrittävä kaikin mahdollisin keinoin varmistamaan, että luottamus euroon säilyy mahdollisimman hyvänä.
Di Pietron mietintö (A5-0019/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläisten puolueen edustajana olen valiokunnassa useammin kuin kerran todennut, että Euroopan unionin on puututtava eläkeläisten elämää ja eläkkeiden määrää ja niihin liittyviä määräyksiä koskeviin säädöksiin sen ohella, että se käsittelee koordinointia, kuten nyt. Samoin oikeus- ja rikosasioita koskevien seikkojen osalta, josta tänään keskustelimme, katson, ettei erilaisia rikosoikeuden, oikeuskäytännön ja hallinnon lainsäädännöllisiä järjestelmiä pidä ainoastaan koordinoida, vaan että on välttämätöntä samalla lopultakin onnistua muotoilemaan yhteiset säännöt: sen, mikä on rikollista Italiassa, on oltava rikollista myös Yhdistyneissä kuningaskunnissa, Espanjassa ja niin edelleen.
Uskoakseni meidän, Euroopan unionin parlamentin, kansalaisten valitsemien edustajien, on toimittava tehokkaammin, jotta Euroopan unionista tulisi sellainen, että se tarjoaisi eläkkeiden lisäksi kansalaisten kaikkia elämänaloja koskevat säännöt, myös oikeudenkäytön.

Schröder, Ilka
 - (EN) Äänestämme tätä mietintöä vastaan, koska yleissopimuksella luodaan laillinen perusta laajamittaiselle salakuuntelulle EU:ssa, kun siinä sallitaan rajat ylittävä televiestinnän kuuntelu ja käännetään todistustaakka. Se merkitsee sitä, että transatlanttisen Echelon-vakoilujärjestelmän tapaisesta eurooppalaisesta salakuuntelujärjestelmästä tehdään täysin laillinen. Tämä yleissopimus johtaa ihmisten yksityiselämään liittyvien oikeuksien räikeään rikkomiseen. Se on suuri uhka EU:n kansalaisoikeuksille.
Emme voi hyväksyä myöskään seuraavia asioita: yhteiset tutkintaryhmät, valvotut läpilaskut, peitetutkinta, tekstissä olevat virheelliset tiedot yleissopimuksen soveltamisalasta, suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättäminen ja demokraattisten takeiden puute.
Päätöslauselma komission strategisista tavoitteista vuosiksi 2000-2005

Banotti
 - (EN) Komission jäsen Prodi totesi, että "Afrikka on meidän vastuullamme", ei siis ilmeisesti USA:n tai muiden tärkeiden maiden vastuulla.
Työskentelin Afrikassa 30 vuotta sitten, jolloin se oli köyhä ja alikehittynyt, mutta nyt sillä on tuhoisampia ongelmia.
Viime vuonna Afrikassa kaksi miljoonaa ihmistä kuoli aidsiin ja noin 200 000 ihmistä sai surmansa sodissa.
Sambiassa 25 prosenttia opettajista on kuollut aidsiin.
Joissakin maissa lapsilla oli 20 vuotta sitten paremmat mahdollisuudet saada peruskoulutusta ja terveydenhoitoa kuin tällä hetkellä.
Afrikassa harjoittamamme politiikat eivät ole johdonmukaisia. Päällekkäistä työtä tehdään hirvittävän paljon. Myös velkataakan varjo on esteenä todelliselle kehitykselle.
Afrikasta on ilmiselvästi tullut unohdettu maanosa.

Berthu
. (FR) Komissio toistaa julkilausumassaan strategisista tavoitteista vuosiksi 2000-2005, että Euroopasta on tehtävä "globaali toimija", joka puhuu maailmassa voimakkaasti kuin yhdestä suusta.
Mikä on tämän globaalin toimijan tavoite? Kansalainen odottaisi epäilemättä sellaista vastausta kuin: Euroopan maiden tehokkaampi puolustaminen, koska se on poliittisen yhdistymisen perinteinen ja tärkein tehtävä. Tätä lausetta ei kuitenkaan löydy mistään. On vain epämääräisiä lauseita strategisista kumppanuuksista ja kauppavaihtojen uusista kehitysmahdollisuuksista, joita Euroopan täydellinen yhdentyminen kuulemma näyttäisi tarjoavan. Päätavoitteen pois jättäminen on hyvin paljastavaa. Se on osoitus Euroopan unionin yhdestä pääasiallisesta epäonnistumisesta, josta ei juuri tiedetä ja joka on lähes aina implisiittinen mutta joka selittää suureksi osaksi kansalaisten vieraantumisen.
Strategisten suuntaviivojen liitteenä olevassa vuotta 2000 koskevassa työohjelmassa on tässä suhteessa yksi hyvin paljastava kohta. Käsitellessään Yhdysvaltojen kanssa harjoitettuja suhteita koskevaa olennaista kysymystä komissio mainitsee tämän ainoan prioriteetin: "pyrimme vähentämään ja poistamaan mahdollisimman paljon transatlanttisia vaihtoja koskevia konflikteja" (sivu 5). Kohdassa, jossa odottaisimme tiukkaa julistusta, joka todistaa tahdosta puolustaa eurooppalaisten etuja monissa käynnissä olevissa kauppariidoissa (puhuaksemme vain tästä), löydämme vain tahdon poistaa konfliktit, eikä tämä heijasta komission kovinkaan suurta taisteluntahtoa.
Miksi tämä kummallinen yhdentyminen ja puolustusvaiston menettämisen samanaikaisuus? Mainitsisin kolme syytä: 1) eurooppalaiset toimielimet haluavat ylittää valtiot ja irrottautuvat siten kansoista, ja irrottautuessaan kansoista ne taipuvat helpommin ulkomaisten etujen edessä; 2) irrottauduttuaan kansoista näissä toimielimissä työskentelevät ihmiset ottavat tavakseen järkeillä, ei näiden kansojen yksinomaisina puolustajina vaan kansainvälisinä virkamiehinä, joiden tehtävänä on säädellä globaalia järjestelmää; 3) yhdentyminen tuottaa ehkä toisaalta mittakaavatalouksia ja tuotantovoittoja, mutta toisaalta sen takia menetetään paljon enemmän, koska se kansat hajottaessaan rikkoo hienon hienot yhteisvastuullisuudet ja niiden mukana tahdon puolustautua yhdessä.

Caudron
. (FR) Jaan syvän ja voimakkaan tyytymättömyyden tunteen, joka on laajasti tullut esille tämän keskustelun aikana. Voin luonnollisesti käsittää tämänhetkiset välttämättömyydet ja pystyn ymmärtämään epäonnistumisen riskit...
Kokemus on kuitenkin vakuuttanut minut siitä, että politiikassa kunnianhimojen vaatimattomuus ei koskaan ole onnistumisen avain! En sanoisi kuitenkaan olevani pettynyt, koska ollakseen pettynyt täytyy aluksi toivoa... eikä näin ole tapahtunut minun kohdallani vaalikautta koskevasta keskustelusta alkaen.
Tulevaisuuden osalta, hetkellä jolloin komissio väittää olevansa kykenemätön vastustamaan fasismia Itävallassa, olen vakuuttunut siitä, että pelkkä yhtenäismarkkinoiden vapauttamistoimenpiteiden jarruttaminen voisi olla terveellinen sähkösokki unionin kaikkien maiden sydämissä.

Cossutta
. (IT) Ilmaisen Italian kommunistien nimissä syvän tyytymättömyytemme sen asiakirjan sisältöön, jonka odotettiin hahmottavan komission strategiset tavoitteet Euroopalle aina vuoteen 2005 saakka.
Työllisyys: talouskasvu ei enää vuosiin ole vaikuttanut työllisyyden kasvuun, mutta siitä huolimatta sitä tarjotaan parannuskeinoksi - joka on jo osoittautunut hyödyttömäksi - työttömyyden mitä vakavimpaan ongelmaan. Kuitenkin puheenjohtaja on kyvykäs ekonomisti.
Eläkkeet: "Jäsenvaltioiden on otettava vastuu omien sosiaaliturvajärjestelmiensä nykyaikaistamisesta", asiakirjassa todetaan, vaikka Italian tapauksessa juuri komissio on puuttunut asiaan vaatien toistuvasti eläkejärjestelmän nopeaa muutosta, jolla halutaan vähentää oikeuksia ja korvauksia.
Koska puheenjohtaja Prodi itse toimi noina vuosina merkittävänä Italian hallituksen johtajana, juuri hänen pitäisi tietää, kuinka monia ja minkälaisia uhrauksia kansalaisiltamme vaadittiin ja mitä uhrauksia tehtiin, jotta valtio voisi ottaa euron käyttöön, ja millainen merkittävä rooli Italialla on Euroopan kehityksessä. Juuri tästä syystä emme voi hyväksyä kehotuksia eläkkeiden uusiin leikkauksiin. Asiasta on tehty sopimus, jonka mukaan eläkkeitä on määrä tarkistaa vuonna 2001. Niitä ei pidä tarkastaa päivääkään aikaisemmin. Lisäksi kulujen kehitys on tässä asiassa täysin hallinnassa. Komissio pidättäytyköön siis noudattamasta tätä ideologista lähestymistapaa, jota ei voida hyväksyä ja esittämästä lausumia, jotka aiheuttavat kansalaisten taholla epävakaisuutta ja epävarmuutta.
Olen viitannut Italian tapaukseen, ei ainoastaan sen vuoksi, että puheenjohtaja tuntee sen niin hyvin, vaan myös sen vuoksi, että yhteisön omista tilastoista (Eurostat) käy ilmi, että Italiassa sosiaalialan kulujen osuus - joka tällä hetkellä on 25,9 prosenttia - ei ainoastaan ole vuodesta 1990 alkaen alempi kuin yhteisön keskiarvo (28,2 prosenttia), ja huomattavasti alempi kuin eräillä esimerkillisinä pidetyillä valtioilla, kuten Saksalla (29,9 prosenttia) ja Ranskalla (30,8 prosenttia).
Euroopan rooli: ennen kaikkea on painokkaasti todettava, että Eurooppa hylkää sodankäynnin kansainvälisten selkkausten ratkaisun välineenä; vasta sitten voidaan keskustella unionin "sotilaallisesta" roolista.
Maanviljely ja terveys: näkemyksemme asiasta on erilainen kuin komission. Meidän mielestämme ei ole olemassa kuluttajia vaan kansalaisia, jotka tahtovat ravita itseään terveillä ruoilla, tuotteilla, joita ei ole tuotettu kilpailukykyä vaan terveellisyyttä, laatua ja ympäristön kunnioittamista silmällä pitäen, ja sitä paitsi nämä seikat ovat työllisyyttä edistäviä seikkoja.

Hager
 - (DE) Komission puheenjohtaja Prodi esitti eilen vaikuttavan ohjelman ja antoi siitä lisäselvityksen. Kyse on vasta aiejulistuksista, joita tekojen on seurattava. Komission puheenjohtajan sitoumuksen perusteella ei ole mitään syytä olettaa, että nämä teot jäisivät toteutumatta.
Tämän lisäksi puheenjohtajaa on kiitettävä hänen asianmukaisesta suhtautumisestaan Itävallan sisäpoliittista tilannetta koskevaan kysymykseen. Yritin kyllä eilen seurata hänen puhettaan tarkkaavaisena, mutta minulta jäi ehkä jotain kuulematta. Puheenjohtaja esitteli toistamiseen kantaansa Itävaltaan EU:n perusarvojen säilyttämisen yhteydessä. En kuitenkaan kuullut mitään Espanjan tapahtumista; tapahtumista, joita ei ole koskaan esiintynyt Itävallassa ja joita ei myöskään koskaan tule esiintymään, siitä olen varma, sillä ne eivät ole mahdollisia demokraattisessa Itävallassa.

Lienemann
. (FR) Prodin esittämät toiminta- ja ohjelmaehdotukset ovat hyvin epämääräisiä, eikä niissä taaskaan mainita sosiaalikysymystä. Tämä sana näyttää sitä paitsi olevan kielletty komission sanastossa, kun taas liberaalit ja amerikkalaiset viittaukset rehottavat.
R. Prodi ottaa uudestaan esille erittäin kiistellyn käsitteen "hallinto". Siitä kiistellään, koska se asettaa johtajuuden demokratian moitteettoman toiminnan edelle ja koska se viittaa kansainvälisen valuuttarahaston määrittämään käsitteeseen, jonka ideologista sisältöä luonnehtivat täysin liberalismi ja monetarismi. Liukuminen ei ole vain semanttista. Ainoa logiikka, johon voidaan päätyä luettaessa tätä asiakirjaa, on suurten markkinoiden tavoitteleminen ja yleinen säännösten purkaminen, eikä tällä ole mitään tekemistä maanmiestemme toivoman Euroopan politiikan uudelleen suuntautumisen kanssa. R. Prodi puhuu vain "mekanismeista" ja "rakenteista", mutta ei määrittele mitään tasapainoista hanketta, joka vastaisi kansojemme toiveisiin.
Laajentumista pidetään itsestään selvänä, mutta jos ei päätetä mistään sosiaalipolitiikasta, yhteisestä arvosta ja yhdestäkään unionin yhteenkuuluvuutta ja demokratisointia vahvistavasta toimielimestä, Prodin puheenjohtajakauden lopussa perinnöksi jätetty Eurooppa saattaa olla vain pelkkä yhteinen markkina-alue yleisen globalisaation kehyksessä, ei toivomamme tulevaisuuden yhteisö.
Lopuksi R. Prodin Itävallan hallitusta kohtaan osoittama hyväntahtoisuus liiallisen juridiikan nimissä (joka ei sitä paitsi mitenkään velvoita lähettämään onnitteluviestiä) oikeuttaisi jo itsessään epäluottamuslauseen antamisen.

Krivine ja Vachetta
. (FR) EU julkistaa estoitta laajentumista koskevat kunnianhimonsa. Komission viiden seuraavan vuoden tavoitteena on tulla "globaaliksi toimijaksi" osoittamalla "todellista johtajuutta kansainvälisellä areenalla". EU:n luonne ei ole muuttunut. Heti alusta alkaen se on toiminut joidenkin kymmenien isojen rahoitus- ja teollisuusryhmien ja niiden eturyhmien tahdon mukaan. Prodin komissio haluaa nyt muuttaa EU:ta, jotta se voisi johtaa maailmaa yhdessä Yhdysvaltojen kanssa samalla, kun se kilpailee sitä vastaan.
Tämä uusi imperialistipolitiikka ajaa eurooppalaisten ja kansallisten toimielinten uudelleenjärjestelyä, valtiovallan vahvistamista, lisääntyvää kilpailua, eurooppalaisen armeijan perustamista ja rahoitusvälineiden uudelleenjakoa. Ja on hävettävä valhe, että kehtaamme vielä viitata "eurooppalaisen sosiaalimallin" puolustamiseen, koska mitä enemmän EU taistelee Yhdysvaltoja vastaan sitä enemmän siitä tulee sen kaltainen.
Äänestämme näitä tavoitteita vastaan, koska vastustamme tätä politiikkaa parlamentissa ja kaduilla. Euroopan perusoikeuskirjan laatiminen olisi ainoa vähäinen valo tässä politiikassa, mutta taaskaan ole suunniteltu mitään sitä varten, että Euroopan kansat voisivat soveltaa sitä ja päättää itse asioista demokraattisesti.

Queiró, Ribeiro e Castro
. (PT) Jätimme äänestämättä seuraavista syistä:
Ensinnäkään päätöslauselmaesityksessä ei tuoda riittävän tarkasti ilmi komission ohjelmassaan esittämien prioriteettien ja lupausten epämääräisyyttä.
Toiseksi olemme sitä mieltä, että määriteltäessä tavoitteita viidelle seuraavalle vuodelle, tärkein komission käsittelemä kysymys liittyy sen rooliin Euroopan unionin toimielinten välisissä suhteissa - ja se on laiminlyöty sekä ohjelmassa että päätöslauselmaesityksessä.
Meidän mielestämme yksi tekijä määrittelee komission roolin lähitulevaisuudessa, ja se liittyy jäsenvaltioiden hallitusten Euroopan politiikkaan liittyvän aloitteenteon jonkinasteiseen uudelleen tulemiseen Santerin komission epäonnistumisen seurauksena. Mielestämme tämä on erittäin myönteinen asia, sillä tällä tavoin kansalliset parlamentit, joista hallitukset ovat riippuvaisia, voivat jatkuvasti puolustaa demokraattisen valtuutuksensa välttämättömyyttä Euroopan rakentamisessa. Totuus on se, etteivät jäsenvaltioiden kansalaiset, jotka eivät vieläkään halua ajatella eurooppalaisittain, pidä Euroopan parlamenttia edelleenkään luotettavana tai edes kiinnostavana, mikä käy ilmi äänestämättä jättämisen tasosta viime vaaleissa. Kyse on siten jäsenvaltioiden hallitusten välisessä yhteistyössä käytettyjen mekanismien vahvistamisesta siten, että niiden johdonmukaisuus, avoimuus ja demokratia lisääntyvät.
Kiitämme Romano Prodin ponnisteluja komission julkisen kuvan parantamiseksi ja komission toiminnan yhdenmukaistamiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa. Mielestämme prioriteetin olisi kuitenkin oltava hallitustenvälisen yhteistyön mekanismien vahvistaminen erityisesti perustamalla Eurooppaan ministerineuvosto, joka yksin ja yhdessä muiden toimielinten kanssa ottaisi vastuun Eurooppa-neuvostojen poliittisten päätösten toteuttamisesta käytännössä.
Corrien mietintö (A5-0032/2000)

Berthu
Arvoisa puhemies, AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen työskentelyä vuonna 1999 on luonnehtinut lisääntyvä huoli Lomén sopimuksista syntyneen yhteistyömallin jatkumisesta. Yhteinen edustajakokous osoitti jo vuodesta 1994 alkaen huolestumisensa Uruguayn kierroksen aiheuttamista ennustettavista seurauksista ensimmäisessä päätöslauselmassaan, jonka laatimiseen kollegamme Dominique Souchet vahvasti osallistui. Uruguayn kierros oli kiistänyt itse yhteisön etuusjärjestelmän periaatteen, joka on tälle yhteistyölle välttämätöntä. Nämä pelot ovat toteutuneet käytännössä kahden vuoden ajan. Banaanialaa koskeva riita on tästä selvimpänä osoituksena. Kehitysmaita pyydetään sopeutumaan kauppavaihtojen vapauttamiseen huolimatta niiden talouksien haavoittuvuudesta.
Vaikka Corrien mietinnössä tuomitaan jyrkästi tämä tilanne ja vahvistetaan yhteisen edustajakokouksen sitoutuminen Lomén malliin, siinä ei sitä vastoin korosteta tarpeeksi toista ongelmaa, joka tosiasiassa johtuu myös vapaan kauppavaihdon virheestä, Euroopan unionin tekemien alueellisten kauppasopimusten epäjohdonmukaisuudesta. Etelä-Afrikan kanssa tehty yhteistyösopimus on tästä paras esimerkki. Neuvosto hyväksyi tosiasiassa tämän komission neuvotteleman sopimuksen, vaikka kuitenkin olennaista maatalousosiota ei vielä ollut saatu päätökseen.
Kuten kollegamme Paul-Marie Coûteaux erittäin hyvin totesi eilisessä puheenvuorossaan ja tarkistusehdotuksissaan, herää kysymys, mitä poliittista johdonmukaisuutta tämän avoin sekki oikein vastaa. Tämä on hyvin huolestuttavaa etenkin, kun näyttää siltä, että Meksikon kanssa hahmotellaan samantapaista sopimusta.
Emme voi enää tukea esittelijää, kun hän pyytää Euroopan kehitysrahaston sulauttamista yhteisön talousarvioon. Haluamme tosiasiassa säilyttää selvän sitoutumisen ja jokaisen jäsenvaltion vastuun, mikä mahdollistaa hallitusten välisen luonteen. Olemme valitettavasti nähneet liian paljon esimerkkejä kollektiivisen avun väärinkäytöksistä, joista kukaan ei tunnu olevan vastuussa, emmekä halua ulottaa tätä tuhoavaa järjestelmää EKR:ään.

Martin, David
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti Corrien mietintöön, koska se on tasapainoinen arvio edustajakokouksen viimevuotisesta työskentelystä.
Mietintö tuli käsiteltäväksi juuri, kun tämän kuun lopussa päättyvän nykyisen Lomén yleissopimuksen uudistamisesta oli päästy sopimukseen. Uudessa sopimuksessa on 13,5 miljardin euron kehitysyhteistyöbudjetti seitsemäksi seuraavaksi vuodeksi. On erittäin tärkeää, että nämä varat käytetään köyhimpien ryhmien ja yksilöiden auttamiseen AKT-maissa. Lahjonnan ja tuhlauksen kitkemiseksi on ponnisteltava ankarasti. Kansalaisyhteiskunta on otettava mukaan näiden hankkeiden suunnitteluun ja toteuttamiseen.
Päätös sisällyttää sopimukseen lauseke, joka velvoittaa AKT-valtiot ottamaan takaisin Eurooppaan saapuneet laittomat maahanmuuttajat, on huolestuttava, ja sitä on sovellettava erittäin hienovaraisesti. Toivon, että voimme ennen uuden Lomén yleissopimuksen päättymistä toivottaa Kuuban tervetulleeksi sen täysjäseneksi.

Andrews
. (EN) Yhdistyneiden Kansakuntien yhteisessä aids-ohjelmassa arvioitiin, että vuoden 1998 loppuun mennessä maailmassa olisi 33,4 miljoonaa hi-virusta sairastavaa ihmistä. Yli 95 prosenttia hiv-tartunnan saaneista elää kehitysmaissa, ja Saharan eteläpuolinen Afrikka on pahiten taudin vaivaama alue maailmassa. Vaikka vain noin 10 prosenttia maailman väestöstä asuu Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, 70 prosenttia kaikista vuonna 1998 aids-tartunnan saaneista ihmisistä asui siellä. 80 prosenttia maailman kaikista 13,9 miljoonasta aidsiin liittyvistä kuolemantapauksista on sattunut tällä alueella.
Afrikan aids-ongelma ei ole vain yksityistä tai kansanterveyttä koskeva asia, vaan se on myös kehitysasia. Yleismaailmallisen aidsin vaikutukset merkitsevät sitä, että kaikki Saharan eteläpuolisella alueella tehty kehitystyö menee hukkaan tai johtaa päinvastaisiin seurauksiin. Niistä tiedoista, joiden pohjalta puhun tänään, käy ilmi, että tämä tauti verottaa suhteettomasti kehitysmaita, joilla on huonoimmat mahdollisuudet selvitä sen laajoista vaikutuksista. On selvää, että aidsin leviäminen Saharan eteläpuolisella Afrikan mantereella on yhteydessä köyhyyteen. Aidsin hoito, joka voi maksaa yhden ihmisen osalta 18 000 dollaria vuodessa, on tietysti liian kallista sellaisissa maissa, joiden vuosittainen budjetti terveyden osalta saattaa olla alle 5 dollaria henkeä kohden.
Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien velvollisuutena on puuttua kokonaisvaltaisesti ja strategisesti tähän tuhoisaan sosiaaliseen ongelmaan. Meidän on ensisijaisesti varmistettava, että aidsin pahimmin vaivaamissa maissa olevien köyhimpien ihmisten perustarpeet tyydytetään täysin. Näitä maita ovat Etiopia, Lesotho, Mosambik, Tansania, Uganda ja Sambia. Ennalta ehkäisevä koulutus olisi aloitettava varhain näiden maiden peruskoulujen opetusohjelmassa. Opettajien, jotka hallitsevat hyvin välitettävänään olevan aihealueen, on annettava peruskoulua käyville lapsille ymmärrettävää tietoa aidsin terveysvaikutuksista.
Terveyspalveluja ja kansalaisjärjestöjen henkilöstöä on autettava ja tuettava, jotta potilaita pystytään hoitamaan tehokkaasti ja oikein. On tärkeää, että nämä ryhmät voivat saada ne vaatimattomat voimavarat, joita ne tarvitsevat toimiakseen tehokkaasti. Keskitetymmällä tasolla tukea antavien hallitusten, kansainvälisten kansalaisjärjestöjen, paikallisten kansalaisjärjestöjen ja yksityisen sektorin toiminta on sovitettava yhteen, jotta vähäiset voimavarat eivät mene hukkaan.
Aids-virus on heikentänyt jo ennestään heikkoja Afrikan talouksia. Jo venytettyjä voimavaroja venytetään entisestään. Maissa, joissa aids-luvut ovat korkeimmat, vähintään 50 prosenttia sairaalavuoteista on nyt sellaisten potilaiden käytössä, jotka kärsivät aidsiin liittyvästä sairaudesta.
Täysin eri asiaan siirtyen haluaisin tukea Kuuban jäsenyyttä AKT-maana uuden Lomén yleissopimuksen puitteissa, josta sovitaan pian Euroopan unionin ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden välillä. Tiedän, että asia on aiheuttanut jonkin verran kiistaa, mikä johtuu erityisesti Yhdysvaltain hallituksen asenteesta Castron hallintoa kohtaan. Euroopan unioni haluaa kuitenkin tässä yhteydessä sisällyttää Lomén yleissopimukseen poliittisia kriteerejä. Pakolaisia, ihmisoikeuksia ja demokratiaa yleisesti koskevat hyvän hallinnon kriteerit ovat osa lopullista sopimusta Euroopan unionin ja kaikkien niiden Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen valtioiden välillä, jotka allekirjoittavat Lomén yleissopimuksen.

Carlotti
. (FR) Lomén yleissopimus, johon Euroopan unionin ja 71:n Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtion välisten suhteiden koko arkkitehtuuri perustuu, on nykyään kaikkein tehokkain ja kunnianhimoisin kehitysväline pohjoisen ja etelän välisissä suhteissa. Se on vuosia kestäneiden "hyvien ja uskollisten palvelujen" jälkeen edelleen Euroopan unionin ponnistelujen pääasiallinen symboli kaikkein köyhimpien maiden kehityksen ja kohtalon parantamiseksi.
Nämä ovat Euroopan inhimilliset kasvot...
Ja tässä onkin John Corrien mietinnön koko mielenkiinto, tämän omaleimaisen ja volontaristisen kehitysvälineen arvon sekä sen toteuttamisesta vastaavan yhteisen edustajakokouksen työn päivänvaloon tuominen.
Etenkin kun tämän kunnianhimoisen rakennelman hauras arkkitehtuuri on uhattuna. Euroopan unionin ja AKT-maiden välisestä kumppanuudesta on neuvoteltu vuosituhannen vaihtumisen tuskassa. Olen tänään iloinen siitä, että järki ja jalomielisyys ovat voittaneet vaikeudet avatakseen tälle kumppanuudelle uusia kehitysnäkymiä.
Sillä sen jälkeen, kun pohjoisen ja etelän välinen ennen kuulumaton kumppanuus aloitettiin, yli 30:tä tehokkuutensa osoittanutta mutta ajan kuluttamaa välinettä on mukautettava uusiin haasteisiin vastaamiseksi. Siksi uusi sopimus, joka allekirjoitetaan 31. toukokuuta Fid&#x017E;in saarella 20 vuodeksi, on enemmän kuin pelkkä Euroopan ja AKT-maiden suhteita järjestelevien yleissopimusten uudistus. Siinä on tehtävä perusteellisia uudistuksia.
Sopimus osoittaa erittäin hyvin sellaisen kumppanuuden poliittisen ulottuvuuden, joka on ainoa vuoropuhelun ja poliittisen vaihdon paikka pohjoisen ja etelän välisissä suhteissa. Tätä ulottuvuutta ei pidä ainoastaan säilyttää vaan ennen kaikkea rohkaista hetkellä, jolloin yhteinen edustajakokous avaa oviaan yhä enemmän AKT-maiden parlamenttien kansanedustajille.
Yhteinen edustajakokous on siten tribuuni, jossa Euroopan maat ja kehitysmaat puolustavat yhteisiä etujaan. Seattlen hahmotelman jälkeen velvollisuutemme on tästedes omaksua yhtenäinen kanta voidaksemme kehittää kansainvälisen kaupan sääntöjä ja käyttää niitä keinoina köyhyyden torjunnassa.
Kumppanuus voi tästä lähtien olla kestävää. Tie on avoin sen uudistamiseksi.
Ensiksikin suosimalla - kuten Carrien mietinnössä suositellaan - yhteisen edustajakokouksen sellaisten alueellisten kokousten järjestämistä, joiden ansiosta työmenetelmät voidaan mukauttaa uusiin suunniteltuihin yhteistyömalleihin - "taloudellisten alueellisten yhteistyösopimusten" luomista. Sen jälkeen suuntaamalla toiminnot uudestaan pienimuotoisiin hankkeisiin ja etelän maiden siviiliyhteiskunnan avaamiseen. Lopuksi valitsemalla päättäväisesti laajentuminen yhdessä Kuuban nopean liittymisen kanssa, jota kaikki AKT-maat ovat toivoneet, antamalla viestin Nassaulle, joka on juuri jättänyt virallisen liittymispyynnön.
Meidän on kuitenkin pystyttävä säilyttämään Lomén yleissopimuksen alkuperäinen henki, jonka ansiosta Euroopan unionin ja AKT-maiden väliset suhteet ovat nykyisin sellaisia kuin ovat: tasa-arvoisuuteen ja vastavuoroiseen kunnioittamiseen perustuvaa todellista kumppanuutta.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Muutama päivä Seattlen mielenosoitusten jälkeen Euroopan unionin ministerit velvoittivat AKT-maat, entiset siirtomaansa, allekirjoittamaan WTO:n sääntöjen kanssa yhteensopivan sopimuksen. Sen lisäksi, että näiden viimeksi mainittujen maiden vientien määrä yhteisön markkinoille on vähentynyt, AKT-maille myönnettyä niin sanottua "kehitysapua" leikataan jatkuvasti, ja vuonna 1998 Euroopan unionin kokonaisapu oli 30 prosenttia, kun se vuonna 1986 oli 70 prosenttia. Euroopan unioni haluaa mieluummin myöntää määrärahoja Itä-Euroopalle, entiselle Neuvostoliitolle ja Aasialle, joissa voitot ovat lupaavimpia.
EU:n ja AKT-maiden väliset sopimukset ovat täynnä demokraattisia ja korruption vastaisia periaatteita ja säästävät rangaistukselta vastuussa olevia: milloin oikein rangaistaan ja valvotaan Total-Elfiä, joka tukee Kongon sisällissodasta vastuussa olevia henkilöitä? Tai Shelliä? Vaikka markkinoiden esitetäänkin olevan ainoana sääntönä EU:n ja AKT-maiden välisten suhteiden sääntelyssä, Euroopan unioni harkitsee myös maahanmuuton poliisihallintoa, kuten 13 artiklassa annetaan ymmärtää, joka oikeuttaa eurooppalaisten jäsenvaltioiden laittomia siirtolaisia vastustavan politiikan.
Emme hyväksy tätä sopimusta, joka estää kansoja saamasta keinoja rakentaa ylikansallisista yrityksistä ja eurooppalaisista pankeista riippumattomia yrityksiä.

Titley
. (EN) Arvoisa puhemies, olen erittäin kiitollinen parlamentin jäsenten joiden joukossa oli kollegojani Labour-puolueesta täysipainoisista ponnisteluista AKT:n ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa ja heidän työstään uuden Lomén sopimuksen aikaansaamiseksi, joka hyödyttää maailman köyhimpiin kuuluvia maita.
Ilmeisesti vain harvat vaalipiirini asukkaat ovat tietoisia siitä, että EU on maailman suurin ulkomainen avunantaja. Kun muilla on ehkä suurimmat raketit, EU:lla on syvimmät taskut. Tämä on asia, josta EU voi syystäkin olla ylpeä, ja minun mielestäni meidän pitäisi useammin kuuluttaa sitä toreilla.
Labour-hallitus voi myös olla ylpeä saavutuksistaan Isossa-Britanniassa. Alahuoneen jäsen Clare Short on yksi harvoista kehitysasioista vastaavista kabinettitason ministereistä maailmassa, ja siksi hän voi ottaa asiansa esille aivan hallituksen ytimessä. Alahuoneen jäsen Gordon Brown on puolestaan johtanut kansainvälisiä ponnisteluja kolmatta maailmaa lamauttavan velkataakan keventämiseksi ja varmistanut sen, että Labour-puolueen köyhyyden vastainen kampanja ei pääty Englannin kanaaliin. Labour-puolueen pyrkimys vähentää köyhyyttä säilyy samana riippumatta siitä, onko kyse minimipalkoista Manchesterissä vai velkataakan keventämisestä Durbanissa.
Tehtävää on kuitenkin vielä paljon. Seuraava suuri haaste on joulukuussa Seattlessa epäonnistuneen maailman kauppaneuvottelujen uuden kierroksen käynnistäminen uudelleen. Sen on oltava "kehityskierros", johon aikaisemmilta kierroksilta tosiasiassa pois jätetyt kehitysmaat osallistuvat täysipainoisesti. Sillä paras tapa vähentää köyhyyttä on auttaa kehitysmaita auttamaan itseään. Kehitysmaat eivät halua avunantoa vaan kaupankäyntiä, ne eivät halua ilmaista tukea vaan sitä, että joku auttaa ne jaloilleen. Ja paras tapa auttaa kehitysmaita auttamaan itseään on avata niille maailmanmarkkinat, jotta ne voivat myydä tuotteitaan. Tällä tavalla globalisaation voima voidaan valjastaa hyvään tarkoitukseen, ei vain rikkaiden vaan myös köyhien hyväksi eikä vain harvojen vaan myös monien hyväksi. Labour-puolueen pyrkimys tarjota kaikille tilaisuus säilyy siis samana riippumatta siitä, onko kyse Newcastlen New Deal -sopimuksesta vai vapaakaupasta Freetownissa.
Swobodan mietintö (A5-0031/2000)

Alavanos
. (EL) EU:n vakautus- ja assosiaatiosopimus entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa sekasopimuksena, jonka perustana on EU:n perustamissopimuksen 310 artikla, voi edistää tämän Balkanin tasavallan vakautta ja kehitystä. Samaan aikaan Phare-ohjelman kautta kyseiselle maalle annettava rahoitustuki voi olla tärkeä.
EU:n nykyinen politiikka Balkanilla on kuitenkin sirpaloitunutta, häilyväistä ja skitsofreenista. On olemassa erityyppisiä sopimuksia, suhteita tai puuttuvia suhteita - joista äärimmäinen esimerkki on Jugoslavian kauppasaarto -, jotka luovat pirstaloituneen ja tehottoman lähestymistavan. Puuttuu käsitys Balkanin alueellisesta kokonaisuudesta, jossa olisivat mukana kaikki maat ilman syrjintää ja kostonhimoa.
Lopuksi Euroopan unionin puuttuminen entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian nimiongelman - joka valitettavasti muuttuu krooniseksi ja voi luoda lisää jännitteitä kireässä tilanteessa - ratkaisemiseen, jotta entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian viranomaiset toimisivat aktiivisemmin ja vastaisivat neuvotteluihin nähtävissä olevana ajanjaksona, on tarpeellista ja hyödyllistä.

Montfort
. (FR) Komission osoittama tahto vahvistaa Euroopan unionin ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisiä suhteita ja antaa viimeksi mainitulle näkymä mahdollisuudesta integroitua täysin yhteisöön näyttää mielestämme vastaavan ensisijaiseen huolenaiheeseen: kansoja ja niiden itsemääräämisoikeutta kunnioittavan poliittisen kokonaisuuden rakentaminen ei voinut pitempään lykätä signaalin antamista niille Kaakkois-Euroopan maille, joita historia ei toisen maailmansodan lopusta alkaen ole säästänyt.
Sen jälkeen kun voitonriemuinen kommunismi murskasi tämän alueen jalkoihinsa, se ei ole lakannut 1990-luvun alusta alkaen maksamasta Neuvostoliiton järjestelmän romahtamisen aiheuttamaa laskua. Kuitenkin tässä vaikeassa kehyksessä ja etenkin NATOn sotilaallisen väliintulon jälkeen Balkanilla jotkin näistä valtioista, kaikki aidosti eurooppalaisia, ovat osoittaneet vastuuntuntoa, joka oikeuttaa niiden pyrkimykset integroitua yhteisöön.
Tässä suhteessa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian tapaus on samalla kertaa esimerkillinen että vertauskuvallinen. Se on esimerkillinen, koska se todistaa, ettei Balkanin valtioita ole tuomittu mihinkään tiettyyn kohtaloon ja että ne valtiot, joilla on tähän tahtoa, voivat tästä päivästä lähtien täyttää Euroopan unionin edellyttämät vakautus- ja assosiaatiosopimusten tavalliset vaatimukset. Se on vertauskuvallinen, koska se kuvaa myönteisesti 15 jäsenvaltion hanketta nähdä yhteisen politiikan syntyminen alueella viiden maan kesken (Bosnia ja Hertsegovina, Kroatia, Jugoslavian liittotasavalta, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja Albania), mikä tekisi taloudellisesta ja poliittisesta vakautuksesta akuutin ja kiireisen velvollisuuden.
UEN-ryhmä on sitäkin vahvemmin samaa mieltä tämän signaalin antamisesta entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle, koska maa on raivannut tietä valtioiden itsenäisyyden ja itsemääräämisoikeuden puolesta: jos Balkanilla ei pystytä pääsemään tämän ansiosta tyydyttävään ratkaisuun ilman sen yhdistämien valtioiden välistä voimakasta poliittista yhteistyötä, ei kyse voi myöskään enää olla niiden yhdentymismenettelyn jarruttamisesta sillä perusteella, ettei yksi näistä valtioista ansaitse tällaista ylennystä.
Unioni täyttää roolinsa, kun se pyrkii yhteistyöpolitiikkansa kautta rohkaisemaan kansoja omaksumaan yhdessä sen kanssa yhteisten arvojen perustan, jonka kulmakiviä ovat demokratia ja kansalaisten vapaus. Se täyttää tehtävänsä hyvin, jos se ottaa kansat mukaan valintoihinsa tai tämän puutteessa keksii uuden "historian merkityksen" muodon, jossa kansojen itsemääräämisoikeutta ei mielletä vain yksisuuntaiseksi.
Yhteisön rakentamisella on merkitystä vain, jos se luo yksinomaan myönteistä syrjintää: UEN-ryhmä toivoo, että tämän entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle osoitetun signaalin ja sen konkreettisten seurausten avulla voidaan edistää kestävästi tämän Euroopan osan kansanvaltioiden - kaikkien kansanvaltioiden - kehitystä ja rauhanomaista rinnakkaiseloa.
Frassonin mietintö (A5-0021/2000)

Lund
. (DA) Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään kannattaneet parlamentin jäsen Monica Frassonin mietintöä, jonka myötä Euroopan parlamentti hyväksyy komission kanssa solmimansa sopimuksen 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston uuden päätöksen ("komitologia") soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Korostamme kaikissa asioissa sitä, että EU:n yhteistyötä koskevien päätöksentekoprosessien on oltava mahdollisimman avoimia, muun muassa sen vuoksi, että pystyisimme varmistamaan tarvittavan demokraattisen valvonnan. Tämän sopimuksen avulla Euroopan parlamentti saa automaattisesti haltuunsa olennaisen aineiston asioista, jotka on hyväksytty perustamissopimuksen 251 artiklan määräysten mukaan. Haluaisimme laajentaa tätä järjestelyä niin, että se koskisi myös sellaisia asioita, joissa Euroopan parlamentin asiasta vastaava valiokunta saa Amsterdamin sopimuksen mukaan aineiston itselleen vasta sitten, kun se sitä pyytää. Tämän sopimuksen hyväksyminen ei merkitse sitä, että olisimme saavuttaneet komitologiamenettelyn avulla lopullisen tavoitteemme, joka koskee avoimuutta ja demokraattista valvontaa. Kyse on kuitenkin todellisesta edistyksestä oikeaan suuntaan, jota emme halua estää.
(Istunto keskeytettiin klo 13.23 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Eurooppalaisten yritysten rakenneuudistus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Eurooppalaisten yritysten rakenneuudistus.

Liikanen
. (EN) Arvoisa puhemies, uuden teknologian kehittyminen, maailmanlaajuinen kilpailu ja kuluttajien käyttäytyminen ohjaavat teollisuuden muutosta, joka voi tapahtua vähitellen tai äkillisesti. Sillä on taloudellisia seurauksia ja se vaikuttaa työllisyyteen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen, mutta se tarjoaa myös tärkeitä uusia mahdollisuuksia, jos se ennakoidaan ja jos se tapahtuu valmistellusti ja hallitusti.
Teknologisen kehityksen nopeutuminen ja kansainvälistyvien markkinoiden lisääntyvä kilpailupaine saavat yritykset mukauttamaan nopeasti toimintaansa ja yritysrakennettaan. Yritysten on pystyttävä ennakoimaan ja selvittämään varhaisessa vaiheessa, mitä niiden on tehtävä, jotta niiden toiminta voi jatkua. Se edellyttää joissakin tapauksissa toiminnan yhdistämistä.
Komissio on tarkasti selvillä tilanteesta ja ihmisten perusturvallisuuden tarpeesta vaikeina muutosaikoina. Olemme vakuuttuneita siitä, että eri tasoilla käytävä vuoropuhelu, jonka perustana on täydellinen ja avoin tiedotus, on avaintekijä onnistuneelle sopeutumiselle muutokseen.
Olemme saaneet viime aikoina erilaista kokemusta ja viitteitä siitä, miten yritysten mittavat uudelleenjärjestelyt, jotka koskevat usein hyvin monien eurooppalaisten elämää, olisi hoidettava. Joissakin tapauksissa näitä uudistuksia on valmisteltu hyvissä ajoin, työntekijöiden edustajat ovat olleet täysipainoisesti mukana ja on pyritty huolella etsimään vähiten vahinkoa aiheuttavia ratkaisuja. Uudistuksesta todennäköisesti kärsimään joutuville työntekijöille on tarvittaessa järjestetty uudelleenkoulutusta, jotta he selviäisivät äkillisestä työttömäksi jäämisestä.
Joissakin tapauksissa uudistukset on käynnistetty ja viety läpi huolehtimatta paljoakaan niistä kärsivistä työntekijöistä. Komissio on kaikissa yhteyksissä ja viimeksi viime lokakuussa parlamentissa painottanut seuraavia peruslähtökohtia. Ensinnäkin yrityksen rakenneuudistuksia koskevat päätökset kuuluvat etuoikeutetusti yritysjohdolle, ja se on myös vastuussa niistä. Tämä merkitsee sitä, että kun yritykset harkitsevat toimia, joilla on todennäköisesti vakavia sosiaalisia seurauksia, kuten työpaikkojen menettäminen, niiden olisi aina aktiivisesti etsittävä ja valittava myönteisin ja vähiten vahinkoa aiheuttava ratkaisu.
Toiseksi, kun työntekijöiden irtisanominen osoittautuu väistämättömäksi, kyseisten henkilöiden työllistettävyyttä on parannettava kaikin mahdollisin tavoin. Se edellyttää ennakointia, aikaista valmistautumista ja näiden prosessien huolellista hallintaa.
Kolmanneksi työntekijöiden ja toimihenkilöiden edustajien aikaisessa vaiheessa tapahtuvaa tehokasta ja laaja-alaista tiedottamista ja kuulemista, ennen kuin tällaisiin uudistuksiin ryhdytään tai niistä tiedotetaan julkisesti, ei voida millään perusteella jättää tekemättä. Työntekijöiden osallistuminen on aina ja varsinkin yritysten uudelleenjärjestelyjen yhteydessä paitsi heidän perusoikeutensa myös välttämätön edellytys sille, että tällaisia uudistuksia voidaan pitää sosiaalisesti hyväksyttävinä. Viime kädessä se on myös ratkaiseva tekijä niiden onnistumiselle, koska mikään yritys ei voi selviytyä ja menestyä ilman sen eri osatekijöiden välistä luottamusta, vuoropuhelua, kumppanuutta ja yhteisvastuuta.
Nämä perusajatukset on hyväksytty Euroopassa yleisesti. Järkevä rakenneuudistus muodostuu näistä asioista. Yritykset ryhtyvät yhä harvemmin toteuttamaan haitallisia rakenneuudistuksia, joissa ei oteta huomioon näitä perusasioita, kuten menneisyydessä valitettavasti joskus tapahtui.
Olemme luoneet monia erilaisia välineitä, joilla nämä asiat on voitu viime vuosina ottaa huomioon Euroopan unionissa. Olemme asettaneet Euroopan tasolla vähimmäisehdot, joita kaikkien jäsenvaltioiden ja kaikkien yritysten on noudatettava, kun harkitaan työpaikkojen vähentämistä, varsinkin jos kyseessä ovat suuret vähennykset, tai kun valmistellaan muita työntekijöihin todennäköisesti vaikuttavia päätöksiä. Työntekijöiden joukkovähentämistä ja yritysten siirtoa koskevat direktiivit ja eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva direktiivi muodostavat oikeudellisen kehyksemme, jolla suojellaan työntekijöiden oikeuksia ja varmistetaan työntekijöiden tiedottamisen ja kuulemisen riittävä taso sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla.
Tarkasteltaessa työntekijöiden osallistumista kansallisella ja/tai paikallisella tasolla komissio haluaa jälleen korostaa työntekijöiden edustajien asianmukaista tiedottamista ja kuulemista, ennen kuin irtisanomisista päätetään tai niihin ryhdytään, kuten työntekijöiden joukkovähentämistä koskevassa direktiivissä ja muissa kansallisissa säännöksissä määrätään.
Muistuttaisin, että periaatteessa näiden sääntöjen rikkomiset ratkaistaan kansallisissa tuomioistuimissa, jos ja kun kansalliset edustajat vievät ne niiden käsiteltäväksi. Vaikka yritysjohto noudattaa muodollisesti nykyisiä sääntöjä tai järjestelyjä, se ei kuitenkaan vielä merkitse sitä, että sen asenne olisi sosiaalisesti hyväksyttävä. Komissio onkin jo jonkin aikaa ollut sitä mieltä, että laatimamme säännöt eivät riittäviä, jotta niiden avulla selvittäisiin nykyisistä haasteista. Kun maailma muuttuu jatkuvasti ja kun ongelmanamme on suurtyöttömyys, pakkosäännöt ovat mielestämme käyneet vanhanaikaisiksi, koska niillä ei pystytä toteuttamaan eikä edistämään työllisyysstrategiamme ja muutospyrkimystemme taustalla olevia keskeisiä ajatuksia: ennakointia, riskien ennaltaehkäisyä ja työllistettävyyttä. Tästä syystä komissio esitti marraskuussa 1998 työntekijöiden tiedottamista ja kuulemista koskevan direktiiviehdotuksen, joka sai teiltä sittemmin vahvan kannatuksen. Kiitämme teitä siitä.
Valitettavasti lainsäädäntövallan toinen haara, neuvosto, ei ole vielä kun ehdotuksen esittämisestä on yli vuosi ryhtynyt käsittelemään sitä. Toivon, että tämä keskustelu muistuttaa osaltaan jäsenvaltioille, miten tärkeä ja kiireellinen aloite on kyseessä.
Kuulimme hiljattain puheenjohtajavaltio Portugalilta, että ehdotuksesta ryhdytään pian keskustelemaan vakavasti.
Tuleva puheenjohtajavaltio Ranska näyttää myös olevan halukas käsittelemään kiireellisesti tätä aihetta, kuten on syytäkin. Komissio toivoo vilpittömästi, että parlamentti ja neuvosto saavat pian käsiteltyä tämän tärkeän aiheen, joka tarjoaa mielestämme erittäin toimivan ratkaisun sellaisiin huolestuttaviin tapauksiin, joita olemme nyt kokoontuneet tänne käsittelemään.
Tarkasteltaessa työntekijöiden osallistumista kansainvälisellä tasolla on olemassa joitakin viitteitä siitä, että ainakin yhdessä tapauksessa yritykset ovat saattaneet rikkoa eurooppalaisten työntekijöidensä kanssa solmimiaan kansainvälisiä työntekijöiden tiedottamista ja kuulemista koskevia sopimuksia. Ne ovat ainakin saattaneet käyttää hyväkseen muutamia nykyisessä oikeudellisessa ja sopimusten solmimista koskevassa kehyksessä olevia ristiriitaisuuksia. Komissio ottaa yhteyttä asianomaisiin kansallisiin viranomaisiin asian tarkastamiseksi. Haluan sanoa joka tapauksessa niille, jotka katsovat, että heidän oikeutensa on tässä yhteydessä sivuutettu, että heillä on käytössään asianmukaiset keinot oikeuksiensa toteuttamiseksi tai korvauksen saamiseksi, muun muassa siten, että he nostavat asiasta kanteen asianomaisessa kansallisessa tuomioistuimessa.
Komissio on tietoinen siitä, että te haluatte ryhtyä välittömästi tarkistamaan eurooppalaista yritysneuvostoa koskevaa direktiiviä. Kuten tulevien viikkojen aikana hyväksymässämme kertomuksessa tunnustetaan, hyväksymme sen, että direktiivissä on jonkin verran tulkinnanvaraa. Erilaiset näkemykset on kuitenkin otettava huomioon, kun päätetään siitä, pitäisikö direktiiviä tarkistaa välittömästi, kuten kollegani komission jäsen Diamantopoulou on jo muissa yhteyksissä korostanut.
Ensinnäkin kaikilla direktiiviin tehtävillä tarkistuksilla olisi hyvin vähän välitöntä vaikutusta nykyisiin sopimuksiin, ellei sitten neuvotteluosapuolien riippumattomuuden kunnioittamista koskevaa perusperiaatetta enää noudatettaisi.
Toiseksi direktiivin välitön tarkistaminen monimutkaistaisi huomattavasti asioita, kun ajatellaan muiden tällä alalla kesken olevien aiheiden, kuten eurooppalaista yhtiöjärjestystä tai työntekijöiden tiedottomista ja kuulemista kansallisella tasolla koskevan ehdotuksen, eteenpäin viemistä.
Näiden muiden aiheiden onnistunut läpivieminen voisi helpottaa paljon eurooppalaista yritysneuvostoa koskevan direktiivin tarkistamista ja jopa tarjota jonkinasteisia ratkaisuja edellä mainittuihin ongelmiin. Tämän vuoksi kallistumme sille kannalle, että tässä yhteydessä olisi parasta ryhtyä tarkistamaan eurooppalaista yritysneuvostoa koskevaa direktiiviä vasta sen jälkeen, kun nuo kaksi aihetta on viety läpi ja kun direktiivin soveltamista on arvioitu kattavammin.
Toiminta ei rajoitu lainsäädäntöön. Edistääkseen ja tukeakseen vuoropuhelua keskeisenä muutoksiin sopeutumista edistävänä tekijänä komissio on myös ryhtynyt soveltamaan Lillehammerin kertomuksen suosituksia valmistelemalla teollisuuden muutosten eurooppalaisen seurantakeskuksen perustamista. Kehittelemme myös toista kyseisen asiantuntijaryhmän ehdotusta, muutoksen hallintaa koskevaa kertomusta.
Saanen lopuksi käsitellä muutamia muita parlamentille jätetyssä päätöslauselmaesityksessä esille tuotuja huolenaiheita. Mitä tulee kilpailupolitiikan ja sosiaalipolitiikan välisten yhteyksien vahvistamiseen, saanen muistuttaa teille, että fuusioita koskevan asetuksen mukaan komissio kuulee työntekijöiden edustajia asianmukaisessa menettelyssä. Yleisesti ottaen olemme sitä mieltä, että kaikkia tämäntapaisiin uudistuksiin liittyviä näkökohtia niiden työllisyysvaikutukset mukaan lukien on harkittava perusteellisesti eri tahoilla.
Mainitsisin tästä esimerkkinä, että viranomaiset ja eritoten komissio ovat jo 1. tammikuuta voimaan tulleiden kansallista aluetukea koskevien suuntaviivojen yhteydessä toteuttaneet toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että julkinen rahoitus on läheisessä yhteydessä aluetuen saajiin ja siten investointeihin liittyviin työpaikkoihin. Tätä tavoitetta silmällä pitäen kaiken aluetuen saamisen ehtona on se, että kyseinen investointi on voimassa vähintään viisi vuotta. Sama määräys sisällytettiin rakennerahastoasetukseen, mikä merkitsee sitä, että se koskee kaikkia rakennerahastojen yhdessä rahoittamia investointeja.
Sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja eri politiikan alojen vuorovaikutus EU:n tasolla ovat tulevan Lissabonin huippukokouksen keskeiset aiheet. Tiedän, että palaamme taas myöhemmin näihin asioihin voidaksemme selvittää, miten voimme parhaiten varmistaa, että politiikkaamme on mukautettu ja uudistettu siten, että niillä voidaan tukea Euroopan taloudellista ja sosiaalista kehitystä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Hyvä jäsen Gorostiaga Atxalandabaso, haluatte ilmeisesti työjärjestyspuheenvuoron. Jos se on henkilökohtainen lausuma, voisitteko odottaa keskustelun loppuun, jolloin antaisin teille mielelläni puheenvuoron?

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, ongelma koskee julkista arvonantoa parlamentissa; tämä ei ole henkilökohtainen lausuma.
Tänä aamuna parlamentin puhemies Nicole Fontaine kieltäytyi toistuvasti antamasta minulle työjärjestyspuheenvuoroa. Valitettavasti se ei ollut ensimmäinen kerta, kun puhemies asennoitui minuun näin tuomittavalla tavalla. Puhemies on siten rikkonut 142 artiklaa, jonka mukaan työjärjestyspuheenvuoroa koskeva pyyntö on etusijalla kaikkiin muihin puheenvuoropyyntöihin nähden. Hän on myös rikkonut 122 artiklaa, joka antaa kaikille parlamentin jäsenille oikeuden esittää huomautuksia, ja tässä tapauksessa kyse oli huomautuksista, jotka osoittivat toisen jäsenen, Vidal-Quadrasin, väitteet perättömiksi.
Puhemiehemme puolueellista käytöstä olisi arvosteltava hyvin ankarasti. Olen valmis ottamaan koska tahansa vastaan hänen anteeksipyyntönsä.

Puhemies
Kiitoksia lausumastanne. Huolehdimme ehdottomasti siitä, että parlamentin puhemies saa tiedon lausumastanne. Voin vakuuttaa teille, että puhemies ei ainakaan minun tietääkseni ole koskaan pitänyt keskustelun käymisestä äänestysten aikana. Parlamentti halusi siis ilmeisesti jatkaa äänestyksiä. Kiitoksia kuitenkin huomautuksistanne.

Zappalà
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, annoin arvoa komission jäsen Liikasen esittämille ajatuksille ja osallistun - me kaikki osallistumme - tähän keskusteluun, koska aihe, joka koskee kauaskantoisempaa ilmiötä, liittyy myös erääseen tapahtumaan.
Keskustelun aihe on poliittisesti ja sosiaalisesti keskeinen. Yrittämisen vapaus, liikkumisen vapaus ja kilpailun vapaus ovat Euroopan unionin poliittis-taloudellisen rakenteen korvaamattomia pilareita. Yritysten rakenneuudistus kuuluu investointien vapaan määrittämisen periaatteeseen, ja siksi sitä on puolustettava. Yhä useammin sattuu kuitenkin tapahtumia, jotka ovat avoimesti ristiriidassa näiden periaatteiden kanssa. Näiden joukossa on tapaus, joka näennäisesti saattaa näyttää vaikutuksiltaan rajatulta ja merkityksettömältä, mutta joka, mikäli sen annetaan tapahtua ilman, että Euroopan unioni millään tavoin puuttuu asiaan, siitä tulee kirjoittamaton sääntö, joka varmasti aiheuttaa vaikeuksia monissa jäsenvaltioissa ja koko unionissa.
Amerikkalaisella yrityksellä - Goodyearilla - on tuotantolaitoksia Italiassa, Saksassa, Englannissa, ja nyt se on, oman näkemyksensä mukaan lainmukaisesti, harkitsemassa uudestaan tuotantoaan ja tuotannon sijoittamista. Se toimii kuitenkin ehkä yhteisön sääntöjä kunnioittamatta: se toimii varmasti antamatta asianmukaista ennakkoilmoitusta ja piittaamatta velvoitteestaan esittää selvitys julkisen, italialaisen ja eurooppalaisen, rahoituksen käytöstä. Arvoisa komission jäsen Liikanen, Italiassa Goodyear ei toteuta rakenneuudistusta, vaan sulkee erään tuotantolaitoksen, jonka tuotanto kattaa 14 prosenttia markkinoista ja jossa Goodyear on itse ilmoittanut olevan "kaikkein pätevimmän henkilökunnan", tuotantolaitoksen, jonka avaamiseen on investoitu eurooppalaisia varoja kaiken kaikkiaan 85 miljoonaa euroa. Sulkemisesta ei siis ole ilmoitettu ennakkoon, ja se tehdään ilman mitään halukkuutta keskustella tuotantolaitoksen ja sen työntekijöiden kohtalosta, huolimatta siitä, että kun otetaan huomioon, kuinka paljon julkisia varoja on käytetty, tuossa tuotantolaitoksessa on vain vähän yksityistä ja paljon julkista. Olisi hyvin vakava asia, jos kaikki Euroopan ulkopuoliset yritykset oppisivat käyttämään Eurooppaa käytännössä kuin linja-autoa, jossa lippua ei osteta, yhteistyöstä ei makseta, hyödytään välineen käytöstä ja lähdetään tiehensä selittämättä kenellekään mitään.
Euroopan on taattava vapaus sen kaikissa muodoissa, mukaan lukien vapaus käyttää omia varoja omiin tarkoituksiin, mutta sen ei tarvitse antaa muiden käyttää niitä miten huvittaa, muiden, jotka aikovat vain ottaa voitot ja kieltäytyä eron hetkellä tekemästä tiliä jopa eron toimittamisen tavoista, ja on vielä muistettava, että tässä tapauksessa puhumme erosta, josta ilmoitus on tehty yksipuolisesti.
Komission jäsen Liikanen puhui hetki sitten rakenneuudistuksesta, jota ei pidä toteuttaa taitamattomasti. Tässä tapauksessa valitettavasti siitä kärsivillä ei ole asiaa koskevia tietoja ja näyttää siltä, ettei myöskään toteuttajalla ole asiantuntemusta. Tahtoisin edelleen täsmentää komission jäsen Liikaselle, että kansallisiin tuomioistuimiin vetoaminen ei ole helppoa. Se on tietenkin aina mahdollista, mutta kun työpaikat on menetetty ja tehtaat suljettu, tuomioistuimeen vetoaminen Italian kaltaisessa valtiossa, jossa oikeudenkäyttö on hidasta, johtaa kaikkea muuta kuin lohdulliseen tulokseen.
Arvoisa komission jäsen Liikanen, odotamme arvovaltaisia toimia. Me, parlamentti, toivomme tietenkin mahdollisuutta tehdä yhteistyötä sen päätöslauselmaehdotuksen laatimisessa, johon viittasitte - olemme todellakin aivan valmiita siihen - mutta odotamme arvovaltaisia toimia tässä asiassa, jonka käsittelyä ei missään tapauksessa saa lopettaa ja ohittaa käsitellen tätä kysymystä niin kuin tähän mennessä on kohdeltu.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, me, sosialistiryhmä, olemme halunneet esittää kompromissipäätöslauselman yhdessä muiden vasemmiston ryhmien, vihreiden ja GUE-ryhmän kanssa, koska tahdoimme korostaa ja tuoda julki kahden päätöslauselmassa mainitsemamme yhtiön, ABB-Alstomin ja Goodyear Dunlopin käytöksen kaikkein kielteisimpiä ja silmäänpistävimpiä seikkoja.
Goodyearin tapaus ei ole merkityksetön tai vaikutuksiltaan rajattu, vaan se koskee tuhatta perhettä, jotka jäivät yhtäkkiä ilman työtä, toimeentuloa ja tulevaisuudennäkymiä.
Tapaukset, joista tänään keskustelemme, samoin kuin monet muut, joista olemme keskustelleet tässä salissa - pelkään, etteivät nämä myöskään ole viimeisiä - tarjoavat meille, kuten huomautitte, arvoisa komission jäsen, mahdollisuuden keskustella siitä, kuinka ehdottoman välttämätöntä on täydentää eurooppalaista lainsäädäntöä. Mielessäni on työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskeva direktiivi, josta muistutitte ja joka vuosien ajan on odottanut ratkaisua ja josta Euroopan parlamentti ilmaisi erittäin selkeän kantansa viime huhtikuussa. Mielestäni myös eurooppalaisen lainsäädännön kokonaisvaltainen vahvistaminen jo olemassa olevat direktiivit tarkistamalla on tärkeää. Katson, että Euroopan unionin ja komission on vaadittava neuvostoa ja jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota myös näiden direktiivien soveltamiseen eri valtioissa.
Italia ei ole poikkeus, se ei soveltamisen osalta kuulu pisimmälle edistyneiden kansojen joukkoon, mutta on monia valtioita, joissa direktiivejä, jotka jo itsessään säätävät vähimmäisoikeudet, sovelletaan vain niin vähän kuin mahdollista. Tämä tarjoaa yrityksille jopa Euroopan unionin sisällä mahdollisuuden muuttaa valtiosta toiseen, sellaiseen valtioon, jossa direktiivien soveltaminen on heikompaa, yritysten toimintaa helpotetaan ja työntekijöillä on vähemmän suojaa. Tämä mahdollistaa sosiaalisen polkumyynnin ilmiöt.
Näistä syistä on välttämätöntä kiinnittää huomiota siihen, kuinka näitä direktiivejä sovelletaan, ja vahvistaa eurooppalaista koordinaatiota. Kaikki tämä vahvistaa vakaumustamme, että sanktioiden kaltaisesta välineestä - kun viime vuonna esitimme kantamme työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevasta direktiivistä, korostimme niiden suurta merkitystä - ei missään tapauksessa voida luopua. Muutoin tapaukset, jollaisista tänään keskustelemme, yleistyvät yhä enemmän ja Euroopan unionin hallitus menettää merkityksensä, ennen kaikkea kilpailun ja muutoksia aiheuttavien teknologioiden osalta, mikä puolestaan luo kasvavaa työttömyyttä ja vahingoittaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta.

Plooij-Van Gorsel
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelemme täällä toista kertaa neljän kuukauden sisällä Euroopan yritysten uudelleenjärjestelyistä. Syynä olivat aikaisemmin ja ovat nytkin suurten yritysten uudelleenjärjestelyt, joihin liittyy työpaikkojen menetys.
Selvyyden vuoksi: liberaaliryhmä vastustaa politiikan sekoittamista yritysten liikkeenjohtoon, sekä rahatalouden että hallinnon alueilla. Meidän tehtävänämme on säätää lakeja ja valvoa, että niitä noudatetaan. On käynyt ilmi, että Italiassa toimiva Goodyear-yhtiö on saanut tukea Italian valtiolta ja Euroopan unionilta noin 40 miljoonan euron edestä. Siitä huolimatta yritys ei selviytynyt. Tästä näkyy, että työpaikat eivät ole myytävinä. Markkinoilla on oma dynamiikkansa.
Valtio maksaa tuen antamisesta siis kaksinkertaisesti: ensin tukien ja sitten työttömyyskorvausten muodossa. Eihän voi olla niin, että teidän ja minun ja meidän kansalaistemme verorahoilla rahoitetaan tällaista? Tämä ei tietenkään tarkoita sitä, etteikö ryhmämme luonnollisesti yhtyisi italialaisten kollegojemme huolestuneisuuteen tehtaan sulkemisen vaikutuksista kyseiselle alueelle.
Ryhmäni vastustaa periaatteessa myös tiettyjen yritysten nimien mainitsemista tässä päätöslauselmassa; näin on kahdesta syystä: ensiksi koska on kyse valikoivasta vastuusta. Joskus jokin yritys köytetään häpeäpaaluun ja toisinaan taas ei. Miksi jollekin yritykselle tehdään niin ja toiselle ei? Michelin-yhtiön tapauksen yhteydessä oltiin hyvin kiihtyneitä. En kuitenkaan kuullut kenenkään sanovan mitään Nissan- ja IBM-yhtiöistä, vaikka silloinkin oli kyse monesta eurooppalaisesta työntekijästä. Toiseksi se ei ole myöskään oikein muiden sellaisten yritysten työntekijöitä kohtaan, joissa tapahtuu myös uudelleenjärjestelyjä ja joissa se niin ikään aiheuttaa harmia.
Ryhmäni on allekirjoittanut PPE-, ELDR- ja UEN-ryhmien yhteisen päätöslauselman. Siinä yhteydessä teimme kuitenkin alusta lähtien selväksi, että vastustamme yritysten nimien mainitsemista.
Siksi liberaaliryhmä äänestää 8 kohtaa ja 9 kohdan toista osaa vastaan. Mikäli nämä kohdat kuitenkin hyväksytään, ryhmäni pidättäytyy äänestyksestä lopullisessa äänestyksessä. Toivon hartaasti, että niin ei tarvitse tapahtua.

Flautre
Arvoisa puhemies, sosiaalinen ajankohtaisuus on ajanut meidät jälleen kerran keskustelemaan ja ottamaan kantaa suurten ryhmien uudelleenjärjestelyjä koskevista hankkeista Euroopassa. Kaikki on jo sanottu tässä jutussa. Toisten mielestä kaikki on jo sanottu vapaudesta, lähes jumalallisesta oikeudesta, yrityksistä ja toisten mielestä, joita lähellä tunnen olevani, kaikki on jo sanottu logiikasta, sietämättömästä, lyhyen aikavälin voitoista, työntekijöiden halveksunnasta, sosiaalisista, yksilöllisistä ja kollektiivisista seurauksista, vaikutuksesta alueisiin, taitotiedon ja pätevyyksien tuhlaamisesta.
Tiedämme, että uudelleenjärjestelyt, siten kuin ne nykyisin toimivat, ovat kaikessa ristiriidassa Euroopan unionin työllisyyden ja sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden alalla julistamien tavoitteiden kanssa. Näissä oloissa käydyn, äsken toimitetun äänestyksen aikana meidän eurooppalaisten parlamentin jäsenten panoksena ei ole jälleen kerran vain joidenkin yleistysten tekeminen, olivat ne sitten kuinka liikuttavia tahansa - tämä vahvistaisi mielestäni jo liiankin laajalle levinnyttä ajatusta toimielinten kyvyttömyydestä -, meidän panoksenamme on pikemminkin näissä eurooppalaisissa toimielimissä olevien kaikkien käytettävissä olevien voimavarojen käyttöönotto, jotta voisimme edistää näitä julistettuja ensisijaisia tavoitteita tässä konkreettisessa tilanteessa, jonka on nykyisin aiheuttanut ABB:n ja Alstomin fuusio ja Goodyearin tehtaiden sulkeminen Italiassa, ja tehtävä tästä kaikki johtopäätökset.
Tästä näkökulmasta katsottuna, mitä voimme oikein tehdä? Ensiksikin voimme laatia hyvin tarkan kertomuksen joukkoirtisanomisia ja eurooppalaisia yrityskomiteoita koskevien direktiivien toteuttamisesta sekä painostaa kaikin mahdollisin tavoin, antaa kehotuksia ja tarvittavia rangaistuksia niiden tiukaksi soveltamiseksi. Nykyisin on selvää, että suurten ryhmien johtoportaat turvautuvat kaikkiin tekosyihin paetakseen avointa tiedotusta ja neuvotteluja näiden ryhmien työntekijöiden kanssa. Meidän ei pidä tätä hyväksyä. Ei voida hyväksyä sen teeskentelemistä, niin kuin ABB-Alstom teki ennen fuusiotaan, että on liian aikaista keskustella ja että fuusion jälkeen se on liian myöhäistä, koska edustajat eivät enää ole laillisia. Tämä on pohjimmiltaan eurooppalaisia yrityskomiteoita koskevan direktiivin hengen selvää kiertämistä.
On vahvistettava lainsäädäntöämme näiden puutteiden korjaamiseksi, uudistettava sitä ja taattava työntekijöille uusia oikeuksia ja etenkin oikeus kiistää irtisanomisten taloudellinen oikeutus. On myös tarkasteltava uudelleen ryhmien fuusioiden hyväksymiskriteerejä. Minkälaisen kuvan komissio oikein antaa itsestään ja me siinä sivussa, kun se sallii niin kiistanalaisen fuusion kuin ABB-Alstomin fuusion, jo yksinkertaisesti työntekijöiden oikeuksien ja sen sosiaalisten vaikutusten kannalta katsottuna? Se näyttää yksinkertaisesti vain tukevan tällaisia toimia. Ja jos kaikkien yhteisön politiikkojen on edistettävä työllisyyttä ja yhteenkuuluvuutta, miten komissio voi jättää tekemättä tällaisen selvityksen päätöksessä, hyväksyykö se fuusion vai ei?

González Álvarez
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Portugalin taholta puhuu täystyöllisyydestä ja siitä puhutaan myös komission vuoteen 2005 ulottuvissa strategisissa tavoitteissa. Täystyöllisyys edellyttää ehdottomasti kahta seikkaa: ensiksi uusia työpaikkoja työmarkkinoille tuleville nuorille; toiseksi sitä, ettei työpaikkoja katoa. Kuitenkin Euroopan todellisuus näyttää selvästi esimerkkiä siitä, miten työpaikkoja hävitetään, varsinkin yritykset syyllistyvät siihen ja tämä on kaikkein pahinta tekemällä valtavaa voittoa. Ennen työntekijöitä pyydettiin olemaan yrityksille solidaarisia, jotta ne säilyisivät toimintakykyisinä, mutta nyt yritykset keräävätkin valtavia voittoja, ja silti irtisanovat työntekijöitä. Espanjassa tapahtui juuri näin Michelinin ja ABB-Alstonin tapauksessa, ja kollegani voisivat esittää Italiasta lisää esimerkkitapauksia.
On myös toinenkin peitelty irtisanomisen muoto, ja sitä harrastaa Espanjassa esimerkiksi Ericsson-niminen yritys termin "ulkoistaminen" varjolla (tärkeitä sanoja peitellään ja jätetään mainitsematta "irtisanominen"). Palvelujen ulkoistaminen tarkoittaa sitä, että palveluja ostetaan alihankkijayrityksiltä, millä vakituisista ja pysyvistä työpaikoista tehdään määräaikaisia työpaikkoja, joihin ammattiliitto- tai sosiaaliedut eivät ulotu. Tosiasiassa tämä on toinen peitelty irtisanomisen muoto.
Arvoisa komission jäsen, unionin toimielimet, jos ne uskovat siihen, mitä ne sanovat ja mitä ne puhuvat täystyöllisyydestä, niiden on ryhdyttävä selviin toimiin: tarkistettava direktiivit, jotta taattaisiin työntekijöiden osallistuminen näihin neuvotteluihin, tarkistettava joukkoirtisanomisia koskeva direktiivi, lyhennettävä työpäivää, sidottava yhteen unionin tuet ja selvä sitoutuminen työllisyyden säilyttämiseen ja sisällytettävä Euroopan unionin allekirjoittamiin kansainvälisiin sopimuksiin sosiaalisia ja työtä koskevia lausekkeita.

Angelilli
Arvoisa puhemies, valitettavasti tämä parlamentti keskustelee jälleen kerran eurooppalaisten yritysten rakenneuudistuksesta. Jälleen kerran työntekijöiden työpaikat ovat vaarassa.
Tässä tapauksessa viittaamme Goodyearin Cisterna di Latinan työntekijöihin. Kuten täällä on jo todettu, asia koskee noin 600:aa henkilöä ja yhtä montaa perhettä, jotka saattavat menettää ainoan tulonlähteensä. Nämä työntekijät - huolimatta yritystä kohtaan osoitetusta halukkuudesta neuvotella ja huolimatta huomattavan korkeasta ammattitaidosta, jonka johdosta Cisternan tuotantolaitos näyttää olevan eräs Euroopan tuottavimmista - ovat vaarassa joutua työnnetyiksi syrjään tuotannollisesta toiminnasta. Sen sijaan Goodyear, joka on vuosien ajan hyötynyt kansallisista ja eurooppalaisista subventioista, voi kaikessa rauhassa ja täysin vapaasti sulkea tehtaan portit. Minusta tämä ei ole lainkaan oikein: se ei ole oikein Cisternan tuotantolaitoksen työntekijöitä kohtaan eikä se ole oikein niitä Italian ja Euroopan kansalaisia kohtaan, joiden maksamat verot ovat, vaikkakin epäsuorasti, mahdollistaneet sen, että Goodyear on voinut käyttää hyväkseen valtionapua, johon äsken viittasin.
Euroopan komission ja neuvoston on lopultakin otettava täysi vastuu tapauksesta sekä työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevan yhteisen kannan hyväksymisen osalta että yhteisön ja kansallisten tukien osalta, joita tulee myöntää ainoastaan yrityksille, jotka työllisyyden varjelemiseksi sitoutuvat solmimaan pitkäaikaisia sopimuksia.
Pyydämme komissiota nyt ennen kaikkea suojelemaan Goodyearin Cisternan työntekijöitä ja painostamaan sen vuoksi kaikin mahdollisin tavoin yhtiötä pääsemään mahdollisimman lyhyen ajan kuluessa sopimukseen, jolla voidaan taata Cisternan tuotantolaitoksen toiminnan jatkuvuus.
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, tahtoisin lopuksi muistuttaa, että aikaa on todella rajoitetusti, ja sen vuoksi, haluttiinpa sitten ryhtyä millaisiin toimiin tahansa - niistä, jotka komission jäsen jo mainitsi johdannossaan - niihin on ryhdyttävä ehdottomasti viipymättä ja välittömästi.

Esclopé
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, uudelleenjärjestelyissä ei ole epäilystäkään siitä, että eurooppalaisten yritysten on sopeuduttava voidakseen paremmin vastata uusiin haasteisiin, koska muuten vaarana on niiden katoaminen. Tällainen nykyinen talouskehys on voimakkaasti läsnä mielessämme, koska näiden uudelleenjärjestelyjen tavoitteena on yritysten hallinnon järkiperäistäminen.
Vaikka taloudelliselta näkökannalta katsottuna onkin kiitettävää muuttaa rakenteita kilpailukyvyn parantamiseksi ja markkinaosuuksien voittamiseksi, tällainen toimenpide voi olla tuomittavaa, kun se tehdään rahoittajien, usein osakkeenomistajien, pyynnöstä ainoana myöntämättömänä tavoitteena näiden yritysten rahoitusarvon kasvattaminen siitä mahdollisesti saatavien tuottojen lisäämiseksi. Kollegojeni mainitsemat äskettäiset eri ilmoitukset, olipa kyse sitten Michelinistä tai Goodyearista, ovat tässä suhteessa kuvaavia.
Järkiperäistetyn hallinnon ja parannettujen tulosten on mielestäni ensisijaisesti palveltava yritystä ja siten sen työntekijöitä, rahoitukselliset vaikutukset tulevat mahdollisesti sen jälkeen. Kuitenkin nykyisin todistamme keskittymisilmiötä, yritysten ryhmittymistä ja siirtymistä muualle, mistä ovat seurauksena tuntemamme vaikutukset sekä tuotteiden laatuun että etenkin sosiaalisella tasolla, koska työllisyyden huonontumisella, työolojen vaikeutumisella ja joustavuuden lisääntymisellä on dramaattisia vaikutuksia etenkin perheyhteisöön inhimillisestä näkökulmasta katsottuna.
Vaarana on siten maapallon kaksinapaistuminen: toisaalta köyhät maat tuottavat työvoiman ja toisaalta rikkaat maat hankkivat pääomat. Eikö Euroopan pitäisi olla turvana, jotta säilytettäisiin tietynasteinen tasapaino lisääntyneen tuottavuuden ja sosiaalisen hyvinvoinnin välillä? Ei pidä unohtaa, että inhimillinen pääoma on yrityksen toiminnan perusta ja hyvien tulosten takaaja.
Lopuksi muistuttaisin teitä siitä, että EDD-ryhmän, johon kuulun, kolmas kirjain merkitsee "erilaisuutta" (différence). Euroopan velvollisuutena on saada äänensä kuuluviin maksimivoittoja tavoittelevien rajujen uudelleenjärjestelyjen vaihtoehtona, ja tämä on epäilemättä erilaisuuden ääni tässä uudelleenjärjestelyjen yhdenmukaistetussa virrassa.

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, Michelin Group ilmoitti viime kuussa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, oman alueeni naapurialueella, että se aikoo irtisanoa paljon työntekijöitä Stoke-on-Trentin tehtaaltaan yhtiön rakenneuudistuksen ja lisääntyvän kansainvälisen kilpailun vuoksi maailman rengasmarkkinoilla. Suren yhdessä muiden läsnä olevien jäsenten kanssa näiden työpaikkojen menetystä. Yhtä lailla minua surettaa tämän päätöslauselman syynä oleva Goodyear-yhtiön irtisanomisilmoitus. Epäilen kuitenkin vahvasti, olisiko eurooppalainen yritysneuvosto pystynyt muuttamaan tämän yhtiön päätöstä.
Parlamentti saa aikaiseksi kiitettävän paljon päätöslauselmia ja lainsäädäntöä, mutta joskus me unohdamme tässä toimielimessä, ettei Eurooppa selviä yksin. Tarvitsemme ylikansallisia yhtiöitä, jotka sijoittavat yrityksiään maanosaamme. Niinä muutamina kuukausina, jotka olen ollut täällä, olen hämmästellyt sitä, että vaikka puhumme yritysten laajentamisen puolesta EU:ssa, lähes kaikissa hyväksymissämme päätöslauselmissa yrityksiä kannustetaan itse asiassa siirtymään muualle.
Hyväksyimme edellisessä Brysselin täysistunnossamme käytöstä poistettuja ajoneuvoja koskevan direktiivin ja onnistuimme tekemään lainsäädännöstä takautuvan, jolloin lisäsimme Euroopan autoteollisuuden kustannuksia huimasti, mitä ne eivät olisi pystyneet ennakoimaan. Kaksi päivää myöhemmin omalla alueellani useita tuhansia ihmisiä työllistävä Toyota ilmoitti, että sen lisäksi, että direktiivi nostaisi autojen hintoja, se merkitsisi myös irtisanomisia Toyotan Derbyshiren tehtaalla.
Kun sääntelyn vähentäminen on varmasti avaintekijä maailmassa, me näytämme täällä parlamentissa uskovan, että voimme lisätä yritysten sääntelyä ja kustannuksia ja että ne säilyvät Euroopan unionissa eivätkä tunne houkutusta siirtyä muualle, missä on vähemmän rajoituksia. Me parlamentin jäsenet puhumme usein pk-yrityksistä ja olemme nyt keksineet ainutlaatuisen keinon luoda niitä. Otetaan suuri ja menestyvä yritys, lisätään eurooppalaista sääntelyä ja muutaman kuukauden kuluttua tuloksena on pieni yritys. Ehkäpä meidän olisi katsottava itseemme ja siihen, mitä me täällä teemme, ennen kuin arvostelemme ketään tämän paikan ulkopuolella.

Van den Burg
Arvoisa puhemies, en käytä puheaikaani puuttuakseni niihin yksittäistapauksiin, joista tänään keskustellaan. Olen samaa mieltä jäsen Plooij-Van Gorselin kanssa siitä, että emme voi puhua niistä yksityiskohtaisesti. Ehkä voisimme keskustella seuraavalla kerralla CORUS-fuusiosta, joka on saatu aikaan meidän alankomaalaisen Hoogovens-yhtiömme ja British Steel -yhtiön välillä.
Haluaisin ohjata tämän keskustelun hieman laajempaan yhteyteen ja tarkastella myös Euroopan unionin yritysten fuusioihin liittyvän politiikan ja muilla alueilla harjoitettavan politiikan yhteyttä. Siksi olen ilahtunut siitä, että komission jäsen Liikanen on paikalla ja että meidän ei tarvitse käydä tätä työntekijöiden etuihin liittyvää keskustelua vain komission jäsen Diamantopouloun kanssa vaan myös muista alueista vastaavien komission jäsenten kanssa.
Haluan myös painottaa komission politiikan yhtenäisyyden tärkeyttä eri näkökulmista käsin - päinvastoin kuin edellinen puhuja, joka lähtee siitä, että sääntöjä ei pidä olla. Meidän on nimenomaan kehitettävä näkemys siitä, millaisia yritykset ovat nykyisin. Tällä hetkellä tapahtuu monia suuria fuusioita anglosaksista traditiota ja enemmänkin reininmaalaista traditiota edustavien yritysten välillä. Siinä yhteydessä on luonnollisesti erittäin olennaista se, mitä jää jäljelle siitä käsityksestä, minkälainen yrityksen tulee olla nykyään, onko se vain osakkeenomistajien omaisuutta ja heidän pelivälineensä vai onko se laajempi osakkaiden yhteisö, jonka tarkoituksena on turvata jatkuvuus työntekijöille, kuluttajille, tavaran toimittajille ja paikalliselle väestölle ja jolla on yhteiskunnallinen tehtävä.
Haluan siis pyytää, että komission eri pääosastot ja eri jäsenet kertoisivat kerrankin laajemman näkemyksensä yhtiöiden hallinnasta. Se sopisi mielestäni myös erittäin hyvin yhteen niiden Euroopan unionin hyvään hallintoon liittyvien suunnitelmien kanssa, jotka on esitetty viime päivinä, sillä niihin sisältyy myös yrityspolitiikka.

Morgantini
Myös Italiassa hallitus kohtaa ammattiyhdistyksen ja Goodyearin edustajien lähetystöt pyrkiäkseen löytämään ratkaisun pohjois-amerikkalaisen monikansallisen yrityksen harjoittamaan lopettamispolitiikkaan, sillä se on tehnyt yksipuolisen päätöksen sulkea tuotantolaitos Keski-Italiassa, Cisterna di Latinassa, joka jo muutenkin on kärsinyt rakenneuudistuksista.
Sulkeminen merkitsee suorat ja epäsuorat vaikutukset huomioiden yli tuhannen työpaikan menetystä, epävarmuutta ja uutta köyhyyttä sadoille perheille. Goodyearin työntekijät käyvät esimerkillistä taistelua tietoisina siitä, että he eivät puolusta ainoastaan omia etujaan, vaan myös monien muiden Goodyearin työntekijöiden etuja useissa Euroopan maissa: Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Puolassa, Luxemburgissa ja Sloveniassa.
Tänään tässä salissa on läsnä pieni työntekijöiden valtuuskunta lehterillä, ja he toivovat kiihkeästi saavansa tietää, millainen on heidän tulevaisuutensa ja millaista solidaarisuutta Euroopan unioni tarjoaa, millaista politiikkaa se harjoittaa estääkseen monikansallisia yrityksiä toimimasta vain ja ainoastaan omien kaupallisten ja tuottoon liittyvien etujensa hyväksi. Goodyear, kuten muutkin monikansalliset yritykset, on saanut yli 166 miljardia. Euroopan unionin, kaikkien sen tahojen, on käytettävä kaikkea valtaansa, jotta tämä ja muut riitatapaukset voidaan ratkaista.

Gill
Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Prodi ilmoitti aiemmin tällä viikolla, että komission viiden vuoden strategisena tavoitteena olisi pyrkimys täystyöllisyyteen. Hän tunnusti, että 15 miljoonaa eurooppalaista etsii tällä hetkellä työtä ja että työttömyys on suurin syy köyhtymiseen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen. Myös puheenjohtajavaltio Portugali pitää työttömyyden torjuntaa tärkeänä prioriteettina. Mutta nämä poliittiset prioriteetit eivät useinkaan näy päivänpolitiikassa.
Komission päätös sallia ABB-Alstomin fuusion toteuttaminen osoittaa tämän selvästi. Uusi yhtiö on ilmoittanut aikomuksistaan ryhtyä toteuttamaan uudelleenjärjestelysuunnitelmaa säästöjen aikaansaamiseksi. Tämä maailmanlaajuinen uudelleenjärjestelysuunnitelma voisi johtaa jopa 12 000 työpaikan menettämiseen. Erityisesti omalla alueellani Yhdistyneessä kuningaskunnassa fuusio on vaikuttanut vakavasti työllisyyteen ABB-Alstomin ilmoitettua, että se vähentää Britanniasta 270 työpaikkaa, joista 95 on Staffordissa ja 112 Rugbyssa. Erityisen huolestuttavaa on se, että yhtiö ei ilmoittanut fuusioitumissuunnitelmista yritysneuvostolle. Se on erityisen tärkeää, kun kyseessä on suuri kansainvälinen yhtiö, joissa päätökset tehdään kaukana työntekijöistä.
Työntekijöiden sosiaalisia oikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan 17 kohdassa korostetaan työntekijöiden kuulemista ja sitä, että se koskee erityisesti kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa toimintaansa harjoittavia yrityksiä. Kyseessä ei mielestäni ole pelkkä yhteisön peruskirja. Asiaa koskeva EU-lainsäädäntö ei voisi olla selkeämpi. Komission olisi parasta tehdä päätöksensä tällaisissa tilanteissa paitsi sen perusteella, vääristääkö fuusio kilpailua, myös sen perusteella, millaisia sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia sillä on. Meidän olisi harjoitettava laaja-alaisempaa politiikkaa tällaisissa tapauksissa. Tarvitsemme myös kiireellisesti fuusioiden vaikutuksia arvioivan tutkimuksen kaikista tapauksista. Tämä on ainoa tapa noudattaa perustamissopimuksen 127 artiklaa.
Pidän myönteisenä komission jäsen Liikasen julkilausumaa mutta toivon myös parlamentilta tukea sille, että työntekijöiden oikeuksista hyväksymäämme lainsäädäntöä toteutetaan tehokkaasti ja että ehdotettujen fuusioiden työllisyysvaikutuksia ryhdytään arvioimaan itsestään selvänä asiana.

Puhemies
Olen vastaanottanut seitsemän työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä..
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan myöhemmin tänä iltana.
Istunto keskeytettiin klo 15.50 ja sitä jatkettiin klo 16.05.

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ajankohtaisista, kiireellisistä ja erityisen tärkeistä ongelmista.

Rasistiset ja muukalaisvastaiset välikohtaukset El Ejidossa (Espanja)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0149/2000 Galeote Quecedo ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta rasistisista ja muukalaisvastaisista tapahtumista El Ejidossa (Espanja);
B5-0159/2000 Gasòliba i Böhm ja Sánchez García ELDR-ryhmän puolesta rasistisista ja muukalaisvastaisista välikohtauksista El Ejidossa (Espanja);
B5-0162/2000 Díez González ja muut PSE-ryhmän puolesta rasististen ja muukalaisvastaisten välikohtausten puhkeamisesta El Ejidossa (Almería);
B5-0169/2000 Puerta ja muut GUE/NGL - ryhmän puolesta rasistisesta ja muukalaisvastaisesta välikohtauksesta El Ejidossa (Espanja);
B5-0175/2000 Bautista Ojeda ja muut Verts/ALE -ryhmän puolesta rasistisista ja muukalaisvastaisista välikohtauksista.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu rauhoittaa minua, sillä huomaan, että me kolme ensimmäistä puhujaa tunnemme hyvin tilanteen, sillä olemme afrikkalaista alkuperää.
Ensiksi haluaisin onnitella parlamentin ryhmiä siitä suuresta yksimielisyydestä, jonka saavutimme tämän päätöslauselman kohdalla, sillä tiedänhän hyvin, miten paljon parlamentin jäseninä ponnistelimme estääksemme tällaisen kysymyksen käyttämisen vaalitarkoituksiin.
Toiseksi haluaisin myös vakuuttaa painokkaasti sitä, etteivät Espanja tai Andalusia ole muukalaisvihamielisiä tai rasistisia alueita, mikä ei tietenkään sulje pois sitä, ettei yksittäisen ihmisen tai ryhmän syyllistymistä väkivallan käyttöön tuomittaisi jyrkästi, sillä siihen syyllistyvät ansaitsevatkin sen, että heitä lain nojalla ja ainoastaan lain nojalla ajetaan takaa määrätietoisesti ja lujasti.
Meidän on käsiteltävä siirtolaiskysymystä syvällisesti ja tarkkaan. Tällä alalla valitettavasti ennen poliittisia päätöksiä ilmenevät tapahtumat osoittavat epäilemättä sen, miten ensisijaisen tärkeää on kehittää viipymättä Tampereen sopimuksia ja perustamissopimuksen IV osastoa. Nykyisiä ongelmia ei voida ratkaista viiden vuoden kuluessa. Sekin on pitkä aika, kuten voimme huomata.
Jäsenvaltioiden lainsäädäntö on mukautettava hallitusten Tampereella tekemien sopimusten pohjalta, kuten juuri päätöslauselman 7 kohdassa täsmällisesti todetaan. Laillisten siirtolaisten sosiaalisen integroinnin on toteuduttava ilman minkäänlaisia verukkeita tai viivytyksiä.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, toisaalta työmarkkinat on järjestettävä realistisesti, jotta palkkoja, sosiaaliturvaa ja sosiaalista suojaa koskeva työlainsäädäntö ulotetaan koskemaan myös kolmansien maiden kansalaisten työpaikkoja tasa-arvoisuuden pohjalta ja jotta näin voitaisiin kitkeä huonompaan asemaan jääneiden kansalaisten tekemän työn ja palkkojen hyväksikäyttö, joka tukee päätöslauselmassa tuomittujen tilanteiden syntymistä ja joka loppujen lopuksi on tässä asiassa syntyneen sosiaalisen ongelman todellinen syy.
Toisaalta olennaisen tärkeitä ovat myös solidaarisuus, vuoropuhelu ja toimielinten myös unionin toimielinten väliset kansalliset, alueelliset ja paikalliset sopimukset, joita tehdään työnantajien, ammattiliittojen ja itse siirtolaisyhteisöjen kanssa. Epäilemättä myös siirtolaisten lähtömailla on oma vastuunsa.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhteistyö lähtömaiden kanssa on tässä asiassa olennainen asia. Tässä mielessä minusta on varsin tärkeää, että korkean tason ryhmän ja Tampereen neuvoston hyväksymille toimintasuunnitelmille annetaan talousarviossa riittävä rahoitus, ja varsinkin Marokkoa koskevalle sopimukselle haluan korostaa sitä tässä keskustelussa , sillä Euroopan unionilla on Marokon kanssa toimivat suhteet ja yhteisiä etuja ajettavanaan, ja siksi Marokolla olisikin oltava erityisasema molemminpuolisen yhteistyön alalla.
Lopuksi sanoisin, että meidän on parlamentista käsin käsiteltävä siirtolaisuusilmiötä riittävän kiihkottomasti, jotta voimme tehdä yhteistyötä ilman närää käymällä sellaisia keskusteluja, joissa on päästävä pelkkiä sanoja tai tuomioita syvemmälle, sillä juuri ne aiheuttavat täällä paheksumaanne käytöstä. Lopuksi toteaisin, että kyseessä on erinomaisen tärkeä yhteiskunnallinen keskustelu sen Euroopan alueen syntymisen edistämiseksi, jossa oikeus vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen on koottu tulevassa perusoikeuskirjassa yksiin kansiin.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, aina kun ilmenee vakava yhteiskunnallinen ongelma, sille on olemassa poliittinen tausta: tämä on mielipiteemme äskettäin El Ejidossa sattuneista surullisista välikohtauksista. Se, että parlamentin ryhmät ovat reagoineet ja esittäneet useita päätöslauselmaesityksiä, on osoituksena siitä
Olemme kaikki pahoillamme kuolemantapauksista sekä työtätekeviä siirtolaisia vastaan kohdistuneista väkivaltaisista ja kohtuuttomista reaktioista. Olemme kaikki luulisin yhtä lailla pahoillamme niistä muukalaisvastaisuuden ja rasismin ilmauksista, jotka olivat nähtävissä tiettyjen tekojen taustalla. Varmaa on minun mielestäni , että nämä mielenilmaukset aiheutuvat muiden seikkojen ohella sellaisen selkeän maahanmuuttopolitiikan puutteesta, jolla voitaisiin taata se, että ongelmalliset sosiaaliset yhteisöt voisivat elää yhdessä asiallisesti ja rauhanomaisesti.
Toivokaamme, että El Ejidon tapahtumat ovat opetuksena kaikille, eivätkä ne enää toistuisi. Pelkkä katumistyö ei riitä. Emme halua, että Afrikka on meille taakka, vaan päinvastoin. Siksi on toimittava johdonmukaisesti. Tämän vuoksi palauttaisinkin mieliin ne muutamat toimet, jotka pyrimme panemaan täytäntöön toisella Euroopan alueella, jolla siirtolaisuus on suurta, nimittäin Kanariansaarilla. Ensiksikin olisi luotava vastaanottokeskusten verkosto alaikäisiä varten. Toiseksi pantava täytäntöön sosiaaliseen integrointiin tähtäävä ohjelma. Kolmanneksi laadittava valistusohjelmia suvaitsevaisuuden ja toisten kunnioittamisen puolesta. Ja lopuksi suoritettava siirtolaislaskenta. Toivon, että tämä edistäisi Tampereen sopimusten siirtolaisuutta käsittelevien kohtien sekä Espanjan uuden ulkomaalaislain täytäntöönpanoa ja varsinkin sitä, etteivät Eurooppaan saapuvat henkilöt menettäisi ihmisarvoaan.

Cerdeira Morterero
Arvoisa puhemies, viime viikolla El Ejidossa Andalusiassa nähtiin sellaista, joka kuuluisi paremmin menneisyyteen tai muualle kuin Euroopan unioniin vuonna 2000. Näin totesi komission puheenjohtaja Romano Prodi viime helmikuun 9. päivänä kertoessaan, että El Ejidon tapahtumat ovat Euroopan unionin nimenomaisten periaatteiden vastaisia. Nämä tapahtumat, joihin viittaan, aiheuttivat meissä suurta tuskaa ja häpeää, ja havahduttivat meidät pelkäämään sitä, että tapahtuisi jotakin äärimmäisen rasistista, muukalaisvihamielistä ja suvaitsematonta. On mahdoton ymmärtää, miksi näiden molemminpuolisesti toisiaan hyödyttävien yhteisöjen välillä ei vallitse sopua ja molemminpuolista kunnioittamista. Ainoa keino estää näiden tapahtumien toistuminen siellä, missä on jo merkittäviä työtätekevien siirtolaisten yhteisöjä, on sosiaalinen integrointi, joka edellyttää vastuussa olevilta viranomaisilta lujaa sitoutumista taloudellisesti, poliittisesti ja sosiaalisesti.
Olemme kaikki siirtolaisia. Sukupolvien saatossa ihminen ei ole aina pysynyt kansallisvaltioiden rajojen sisäpuolella, vaan siirtolaisuusaaltoja on esiintynyt jatkuvasti. Maantieteellinen liikkuvuus ei ole 1900-luvun keksintö, eivätkä sellaisia ole myöskään ilmiön taloudelliset ja työntekoa koskevat syytkään. Olemme kaikki siirtolaisia, ainakin joku perheenjäsenistämme tai esi-isistämme on ollut sellainen, jos emme itse ole. Kuitenkaan siirtolaisuuden ei pitäisi synnyttää sellaista, minkä täällä parhaillaan tuomitsemme, vaan sen olisi oltava sosiaalisen, kulttuurisen ja taloudellisen rikkauden lähde.
Mielestämme meidän on El Ejidon tapahtumien vuoksi, jotka valitettavasti eivät ole ominaisia ainoastaan tälle Euroopan unionin kansalle, ensinnäkin tuomittava selvästi ja jyrkästi joidenkin El Ejidon asukkaiden alueensa työtätekeviin siirtolaisiin kohdistamat rasistiset ja muukalaisvihamieliset raakalaismaisuutta osoittaneet toimet ja herätettävä koko yhteisön vastuuntunto sekä kohdistettava syytökset ja hyökkäykset koko yhteisöön tämän irrallisen tapahtuman vuoksi, josta olemme kaikki pahoillamme.
Toiseksi El Ejidon tapahtumien vuoksi kaikkien hallinnollisten elinten on ryhdyttävä välittömiin toimiin; niiden välinen koordinointi on avainasemassa torjuttaessa tällaisia muukalaisvihamielisiä ja rasistisia tekoja. Vieläkin selvempää on, että paikallisilla viranomaisilla ja kaupunginjohtajilla on välitön vastuu kaikenlaisten rasismin ja muukalaisvihamielisyyden ilmenemismuotojen ehkäisyssä, varsinkin kun kyseessä ovat ihmisiä ja niiden omaisuutta vastaan kohdistuvat väkivallanteot ja hyökkäykset. Viranomaisten velvollisuutena on myös edistää osapuolten pääsyä sopimukseen vaikeissakin asioissa, eivätkä ne saa haitata sitä, kuten käsittelemässämme tapauksessa kaupunginjohtaja teki.
Kolmanneksi näiden tapahtumien vuoksi poliittisten puolueiden on oltava suoraan vastuussa julkisissa virassa toimivien jäsentensä poliittisesta toiminnasta ja estettävä kaikenlainen sellainen yksilötason toiminta tai puhe, joka on Euroopan unionin tavoittelemien yhteiselon ja suvaitsevaisuuden periaatteiden vastaista.
Lopuksi Euroopan unionin on näiden tapahtumien vuoksi kannettava vastuunsa siitä, että unionin periaatteiden soveltamista valvotaan, huolehtimalla siitä, ettei unionin alueella esiinny minkäänlaista rasismia tai muukalaisvihamielisyyttä, tukemalla muuta kansallista, alueellista ja paikallista hallintoa samoin kuin erilaisia kansalaisjärjestöjä ja tekemällä yhteistyötä niiden kanssa näiden periaatteiden soveltamisen sekä jatkuvan rasismin ja muukalaisvihamielisyyden vastaisen toiminnan osalta ja edistämällä kaikkien unionin alueella oleskelevien siirtolaisten integrointia.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, aivan ensiksi sanoisin, että ryhmällämme ei ollut selkeää käsitystä siitä, oliko tämän ehdotuksen esittäminen tarpeellista, sillä tapaus vaikutti paikalliselta ilmiöltä. Kuitenkin El Ejidon tapahtumat ovat oire koko Euroopan laajuisesta ilmiöstä, joka ansaitsee kaiken mahdollisen huomion. Luulimme olevamme suojassa rasismin myötä Euroopassa ilmenneen suvaitsemattomuuden kauheudelta, mutta vuosien kuluessa miksemme sanoisi sitä ääneen meidän Euroopassamme sosiaalisen tilanteen huonontuminen näyttää liittyvän yhteen sekä muuttoliikkeen lisääntymisen meitä ympäröivissä maissa että ihmisoikeuksien paremman tiedostamisen kanssa, ja tämä rasismin ja suvaitsemattomuuden ilmapiiri pahenee entisestään.
Tästä syystä se, mikä vaikutti paikalliselta El Ejidossa tapahtuneelta ilmiöltä, onkin huolestuttava oire, joka ilmenee samanaikaisesti Haiderin puolueen kaltaisten puolueiden menestymisen kanssa. Tämän vuoksi ehdotamme, että parlamentti ryhtyisi kiireellisiin toimiin, joissa puututaan kaikkiin vaikuttaviin osatekijöihin, sekä toimiin niiden välittömäksi soveltamiseksi, eli ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi, suvaitsevaisuuden ja monikulttuurisuuden edistämiseksi sekä sosiaali- ja terveydenhoitoalan budjettien ja budjettikohtien laajentamiseksi. Emme saa tässä tapauksessa unohtaa, että uhrin kimppuun käynyt oli asianmukaista hoitoa vaille jäänyt mielenterveysongelmainen. On myös otettava huomioon nykyiset vaikeudet, joita tällä paikkakunnalla on välttämättömiin toimiin ryhtymisessä, mihin aiemmin viitattiin.
Lopuksi haluaisin mainita kuten Nobel-kirjailijamme José Saramago toteaa , että olemme läsnä myös toisessa ihmisessä, ja ettei riitä kuten Jeesus Kristus sanoo, missä Saramagon mukaan hän on väärässä , että me rakastamme toinen toisiamme, vaan tärkeämpää on, että me kunnioitamme toinen toisiamme.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentin jäsenenä, mutta pohjimmiltaan Andalusian joka on yksi unionin suvaitsevaisimmista ja monirotuisimmista alueista ja joka on ikimuistoisista ajoista lähtien ottanut vastaan kaikki ne, jotka ovat päättäneet jäädä sinne, ja pitänyt heitä andalusialaisina ensimmäisestä päivästä lähtien, olivat he syntyneet tai eivät Andalusian maaperällä asukkaana, en voi muuta kuin tuntea tuskaa, torjua ja tuomita ne muukalaisvastaiset ja rasistiset tapahtumat, jotka ovat Andalusian kansalle niin vieraita.
Haluaisin kuitenkin osoittaa, miten huolestuttava todellisuus on: kaikilla tehdyillä tai tekemättä jätetyillä päätöksillä, kaikilla niillä sopimuksilla, joista yhteisön toimielimet sopivat tai jättävät sopimatta ja jotka liittyvät Andalusian kaltaisten epäedullisessa asemassa olevien alueiden alkutuotantoalojen talouteen, voi olla epäsuorasti vaikutusta näiden näinkin vakavien tilanteiden syntyyn. Viittaan tällä esimerkiksi siihen, ettei Marokon kanssa päästy sopimukseen, eikä kalastusalalle saatu ratkaisua, minkä vuoksi osa kalastuslaivoista seisoo Almeriassa; viittaan siihen sattumanvaraiseen tapaan, jolla unioni hoitaa puutarhatuotteiden tuontijärjestelyjä ja joka vaikuttaa ratkaisevalla tavalla Almerian ja Marokon kuningaskunnan välisiin suhteisiin; ja viittaan alueiden, jäsenvaltioiden ja unionin harjoittamaan maahanmuuttopolitiikkaan, jossa toimilla tai toimettomuudella aiheutetaan vain se, että Almerian kaltaiset alueet joutuvat yksin kantamaan tämän Maghreb-maista lähtevän maahanmuuton aiheuttamat paineet.
Kaikkien näiden seikkojen vuoksi, jotka ovat valitettavasti kasautuneet yhteen ajassa ja paikassa, tunteettomat, suvaitsemattomat ja rasistiset ihmiset sekä huligaanit, joita löytyy meidän kaikkien kotinurkilta, ja jotka luojan kiitos ovat vähemmistö, pystyvät nostattamaan muukalaisvihamielisyyden ilmiliekkeihin.
Hyvät parlamentin jäsenet, kaikki asukkaat olivatpa he eurooppalaisia tai eivät , ovat andalusialaisia, jos he elävät ja tekevät työtä Andalusiassa, ja ansaitsevat meidän kunnioituksemme ja arvonantomme. Unionin on tehtävä paljon, ja se voikin tehdä paljon. Etelä on teille Andalusia, mutta meille andalusialaisille se on Afrikka, ja meidän velvollisuutemme on huolehtia siitä, että unioni käyttää kaikki mahdolliset voimavaransa sen hyväksi, että eteläosien talous kukoistaisi ja saisi aikaan sellaista yhteiskunnallista kehitystä, joka olisi suvaitsevaisempaa ja lähimmäiset huomioon ottavampaa. Tähänhän ei ole päästy tähän mennessä ehdotetuilla ratkaisuilla, jotka perustuvat yksinkertaisesti vain siihen, että nähdään vain asian toinen osapuoli.

Ojeda Sanz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, puhun omasta kokemuksesta, jonka olen hankkinut vieraillessani useiden vuosien kuluessa monta kertaa El Ejidossa, ja koska tiedän, miten tilanne on siellä kehittynyt.
Täällä Euroopan parlamentissa, kuten monissa muissakin toimielimissä, olemme seuranneet tilannetta huolestuneina, olemme voihkineet asian vuoksi sillä tunsimme ongelman todella omaksemme, sillä kysehän on meidän ongelmastamme , kun saimme tietää tapahtuneesta. El Ejidossa on todellakin kyse vakavasta yhteiskunnallisesta sekä integrointia ja työnjakoa koskevasta ongelmasta, ja mikä on ollut järkyttävintä, myös kansalaisten turvallisuutta koskevasta vakavasta ongelmasta.
Tämä on kolkuttanut myös meidän omaatuntoamme. Täällä Euroopan parlamentissa, Espanjassa ja monissa muissa maissa olemme kaikki seuranneet El Ejidon tapahtumia, mutta tosiasiassa siitä, mitä täällä teemme tai siitä, mistä täällä puhumme, ei ole mitään hyötyä, tästä voihkimisestakaan ei ole mitään hyötyä, jos emme sen myötä omaksu syvällisempää asennetta, jotta voisimme todella saada tietää totuuden siitä, mitä on tekeillä eikä ainoastaan El Ejidossa, vaan myös muualla, jossa El Ejidon tavoin voi ilmetä tilaisuuden tullen tällaisia ongelmia.
Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että suvaitsemattomuus on tuomittavaa, mutta myös siitä, että meidän on katsottava eteenpäin, eikä meidän tarvitse täällä parlamentissa eikä monissa muissakaan paikoissa etsiä syyllisiä: El Ejidon tapahtumiin syyllistyi se vähemmistö, joka on kohdistanut kostonhimonsa siirtolaisiin. Kuitenkin on muistettava, ettei ratkaisuun voida koskaan päästä koston avulla. Ratkaisut on löydettävä kaikkien hallinnollisten elinten asianmukaisen yhteistyön kautta, jolla taataan sosiaalinen integroituminen ja kunnioitus kaikille niille, jotka tekevät alueella työtä, ja tietenkin tämän on tapahduttava niin, että torjutaan päättäväisesti laitonta maahanmuuttoa ja kunnioitetaan syvästi niiden työtätekevien siirtolaisten oikeuksia, jotka tekevät laillista työtä El Ejidossa ja kaikkialla Euroopassa.

Roure
Arvoisa puhemies, tässä päätöslauselmassa halutaan osoittaa solidaarisuutta Espanjan demokraattisille voimille, jotka taistelevat ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolesta. Tuemme täysin kaikkia Espanjan demokraattisia voimia, jotka ovat haavoittuneet siitä, mitä niiden maaperällä on tapahtunut. Kauhistuttavien käytäntöjen uhreina eivät ole olleet vain maahanmuuttajat, vaan Espanjan demokratiajärjestelmää on loukattu, vaikka se onkin osoittanut uskomattoman kehittymiskykynsä näinä 20 viimeisenä vuotena.
Maahanmuuttajat ovat työnantajille välttämättömiä. Työolosuhteet ovat niin vaikeita ja alentavia, ettei kukaan espanjalainen niitä hyväksy. Palkat ovat erittäin alhaisia, asuntojen puute - jotkut asuvat pahvilaatikoissa -, kyvyttömyys saada sosiaalipalveluja ja tosiasiallinen vallitseva rotuerottelujärjestelmä ovat kauhistuttavia, niitä ei voida hyväksyä eivätkä ne ole sen kunnioituksen arvoisia, jolla jokaista inhimillistä olentoa olisi kohdeltava.
El Ejidon tapahtumat osoittavat rasistiset ja ulkomaalaisten vastaiset käytännöt, joita ei nykypäivän Euroopassa voida hyväksyä. Maahanmuuttajien kollektiivinen jahtaaminen on neljän päivän aikana levinnyt. Naisia ja lapsia on lyöty. Sadat maahanmuuttajat ovat paenneet kaikkialta ja kerääntyneet kukkulalle kaupungin liepeille. Olemme oikeassa osoittaessamme sormella Haiderin Itävaltaa, mutta emme voi hyväksyä, että paikalliset pikku-Haiderit harjoittavat rasistista syrjimispolitiikkaa ja raakaa taloudellista ylivaltaa. Espanjan tapahtumat voivat toistua kaikissa unionin maissa, jos emme ole valppaita. Meidän kaikkien on lakaistava oma oven edustamme.
Tuen tätä päätöslauselmaesitystä ja erityisesti kohtia, joissa viitataan Amsterdamin sopimuksen 13 artiklan soveltamiseen ja päätöslauselman 11 kohtaa, jossa asetetaan yhdysviiva myönnettyjen rakennerahastojen ja syrjinnän torjunnan välille. On kunnia-asiamme, että Euroopan parlamentti tuomitsee jyrkästi nämä tapahtumat ja tukee kaikkia ehdotuksia Espanjan ja kaikkien unionin maiden siirtolaisten kunnioittamiseksi.

Sylla
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, rasistiset ja ulkomaalaisten vastaiset väkivaltaisuudet ovat syttymässä ilmiliekkeihin Euroopan sydämessä. Väkivaltaisuudet ovat kärjistyneet kaikkialla ääriliikkeiden voimistumisen takia. Meidän on tänään toimittava konkreettisesti, jotta voimme lopettaa nämä kaikki fyysisen koskemattomuuden loukkaukset. Yksikään eurooppalainen yhteiskunta ei voi kunnolla kehittyä, jos osa kansasta nousee vihassa toista vastaan.
Vastaanottamalla eilen itävaltalaisen ihmisoikeuksia puolustavan yhdistyksen valtuuskunnan, mutta myös tarkastelemalla Almerian provinssin tapahtumia on helppo käsittää, että olisimme voineet ennustaa nämä rasistiset vihanpurkaukset. El Ejidon väkivaltaiset välikohtaukset muistuttavat täsmälleen Alabaman arkistokuvia 1950-luvulta, jolloin Ku Klux Klan pelotteli tummaihoisia kansalaisia, mutta ne muistuttavat myös Saksan tapahtumista 1930-luvulla, jolloin natsit vainosivat juutalaisia.
Emme tee hysteeristä vertausta, sillä aikakaudet ovat erilaisia, mutta emme ole oppineet historian läksyjä. Totean tämän asian tänään. Sillä tämä ulkomaalaisten vainoaminen Almerian provinssissa oli ennustettavissa. Se on ensiksikin tulosta maahan muuttaneen työvoiman kerääntymisestä samaan paikkaan ja sen hyväksi käyttämisestä. Itse asiassa kun marokkolaisten ja afrikkalaisten tuottamat kolme vuotuista satoa elättävät satatuhatta henkilöä ja he onnistuvat saavuttamaan vuosittain lähes kahden miljoonan euron liikevaihdon, 60 prosentilla heistä ei ole juoksevaa vettä, vaikka tiedämme, että tällä alueella on toisinaan kesällä jopa 40 astetta. Tiedämme myös, että useat heistä saavat vain 30 euroa kuukaudessa aikana, jona eurooppalaiset maanmiehemme voivat ansaita kolminkertaisen määrän. Tämä palkkojen epävarmuus heikentää maahanmuuttajien tilannetta ja tekee heidät ja heidän perheensä haavoittuviksi. Myös joidenkin kansanedustajien vastuuttomuus ja julkisten voimien tuskin peitelty tuki ovat edistäneet tätä rasismin räjähdysmäistä lisääntymistä.
Arvoisa puhemies, meidän on perustettava mahdollisimman nopeasti parlamentaarinen tutkintavaliokunta näiden terroritekojen vastustamiseksi, koska nyt on tärkeää ratkaista, miten voimme ehkäistä samanlaisia konflikteja missä tahansa: kollegani oli itse asiassa äsken oikeassa muistuttaessaan, että jokaisen on lakaistava oma oven edustansa.
Lopuksi, ja tämä tuntuu minusta tärkeältä: miksi emme voisi nykyisin rehellisesti toistaa asiaa, joka paljastettiin YK:n äskettäisessä selvityksessä, jossa selitetään, että jos Espanja haluaa säilyttää työvoimansa ja eläkkeensä, sen ei pidä tyytyä laillistamaan 30 000 maahanmuuttajaa vuodessa vaan olemaan valmis ottamaan vastaan 12 miljoonaa maahanmuuttajaa vuoteen 2050 mennessä? Uskon, että nykyisin on kiireellistä painottaa oikeutta koulutukseen, muistamisen velvollisuutta, viitata historiallisiin päivämääriin ja niihin hetkiin, jolloin maamme olivat vähällä ajautua kauheuksiin. Meidän on pystyttävä kasvattamaan lapsemme tämä muistaen ja meillä on oltava rohkeutta myöntää, että tulevina vuosina meidän on oltava valmiita ottamaan vastaan huomattavasti enemmän maahanmuuttajia.
Hyvät kollegat, kehotan vielä teitä kaikkia osallistumaan lauantaina pidettävään mielenosoitukseen. Meidän on oltava monilukuisina Euroopan kaduilla vastustamassa näitä ääriliikkeiden kanssa tehtyjä liittoja, jotka häpäisevät Euroopan ja harhauttavat nuorisoamme.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla on Amsterdamin sopimuksen allekirjoittamisen myötä toimivaltaa rasismin ja muukalaisvihamielisyyden torjunnassa. Sen vuoksi on kehitettävä kahdenlaisia toimia: osalla pyritään ei-eurooppalaista alkuperää olevien kansalaisten integroimiseen, ja toisilla hoitamaan maahanmuuttoa.
Ensin mainittujen osalta komissio on toimittanut meille joukon ehdotuksia, jotka ovat peräisin kahdesta direktiivistä ja yhdestä toimintasuunnitelmasta, joilla pyritään soveltamaan hallitusten päämiesten Tampereella tekemää seuraavaa päätöstä: "Euroopan unionin on varmistettava jäsenvaltioidensa alueella laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu. Heille olisi pyrittävä tehokkaamman integrointipolitiikan avulla takaamaan EU:n kansalaisten oikeuksiin ja velvollisuuksiin verrattavissa olevat oikeudet ja velvollisuudet". Arvoisa puhemies, tämä on täysin päinvastaista sille, mitä olemme nähneet ja saaneet tietää El Ejidossa viime päivinä tapahtuneen: lukuisia säännönvastaisuuksia, työntekijöiden hyväksikäyttöä ja epäinhimillisiä elinoloja, jotka on jo kaikki tuotu esiin.
Toivon, että integrointiin tähtäävät toimet pannaan pian täytäntöön, ja toivon myös sitä, että näin kauniita sanoja Tampereella sorvanneet hallitukset Espanjan hallitus mukaan luettuna ryhtyvät soveltamaan niitä toden teolla.
Minulla on vähänlaisesti toiveita sellaisen unionin politiikan suhteen, joka olisi tehokasta, oikeudenmukaista ja neuvoston maahanmuuttoa koskevan julistuksen mukaista. Ainoa aikaansaatu ehdotus on direktiivi perheiden yhdistämisestä, ja vaikka se onkin avainkysymys olemme viime päivinä nähneet El Ejidossa tiedotusvälineiden välityksellä paljon kuvia yksinäisistä miehistä , emme tiedä ovatko hallitukset jo hyväksyneet sen. Yhteisön ulkopuolella jotkin hallitukset tekevät työtä maahanmuuttopolitiikkojensa uudistamiseksi. Kotimaassani näin toimitaan, hallituksesta huolimatta; teidän puolueenne on ainoa, jota uusi ulkomaalaislaki ei miellytä.
Rasismin ja muukalaisvastaisuuden torjumisen olisi perustamissopimusten mukaisesti oltava kaikkien toimielinten ja kaikkien unionin politiikasta vastaavien tahojen tavoitteena. Me Euroopan poliittiset puolueet allekirjoitimme 28. helmikuuta 1998 Euroopan poliittisten puolueiden rasismin vastaisen peruskirjan. Myös Espanjan kansanpuolue (Partido Popular) allekirjoitti sen. Tämä velvoittaa puoluetta käyttäytymään johdonmukaisesti, mutta puolueen paikallisjohtajat heittävät lisää pökköä pesään hankaloittamalla muiden tahojen sammutusyrityksiä. Sen puolueen, jota El Ejidon kaupunginjohtaja edustaa, olisi tässä julistuksessa vahvistettujen sitoumusten mukaisesti ryhdyttävä nopeisiin ja tehokkaisiin toimiin. Kuten Hernández Mollar sanoi, El Ejido ja samalla Espanja ja koko Eurooppa voivat päästä näiden, meille tällä hetkellä syvästi häpeää tuottavien seikkojen yli vain osoittamalla yksituumaisuutta, vastuuntuntoa ja lujuutta.

Bordes
Arvoisa puhemies, voimme tuntea vain vastenmielisyyttä ja tuomita nämä El Ejidossa tapahtuneet, marokkolaisia lehtimiehiä vastaan suunnatut todelliset lynkkausvälikohtaukset.
Emme tiedä, mikä osuus rasistisilla äärioikeistoa kannattavilla iskuryhmillä ja varsin tiedostamattomilla ihmisillä on ollut näissä tapahtumissa iskuryhmien toiminnan helpottamiseksi.
Haluamme toistaa tukevamme täysin marokkolaisia työntekijöitä, joita häikäilemättömät työnantajat eivät ainoastaan käytä hyväkseen vaan joiden täytyy lisäksi kärsiä tällaisista hyökkäyksistä.
Vaikka hyökkääjien joukossa onkin työväenluokkaan kuuluvia ihmisiä, voimme sanoa heille vain sen, että he ovat toiminnallaan kaivaneet omaa hautaansa. Taistellessaan yhtä köyhiä ihmisiä vastaan he tekevät palveluksen vain omille hyväksikäyttäjilleen ja valmistelevat omaa tulevaa sortoaan.
On kuitenkin olemassa vieläkin vastuunalaisempia henkilöitä kuin nämä raakalaiset, jotka ovat käytelleet rautatankoja ja veitsiä. Ne, jotka levittävät rasistisia ja ulkomaalaisten vastaisia hävyttömyyksiä ja puhuvat maahanmuuttajia vastaan Espanjassa, Itävallassa, Ranskassa tai muualla ja joskus jopa täällä istuntosalissa, eivät ole sen parempia, kuin tähän reagoivaan ja typerään demagogiaan naiivisti uskovat ihmiset. Lynkkaajat ja heidän äärioikeistolaiset kiihottajansa ovat sekä työntekijöiden että koko yhteiskunnan hengenvaarallisia vihollisia.

Patten
. (EN) Haluaisin aluksi onnitella arvoisaa jäsentä hänen alustuksestaan tälle erittäin tärkeällä keskustelulle. Haluan tehdä heti selväksi, että komissio tuomitsee varauksetta El Ejidon hirvittävät väkivaltaisuudet alueen siirtotyöläisiä kohtaan. Ilmaisemme tukemme uhrien perheille ja ystäville. Puheenjohtaja Prodi ja komission jäsen Diamantopoulou ovat kumpikin antaneet oman julkilausumansa asiasta. Tuen luonnollisesti täysin heidän kantaansa.
Erityisen liikuttavaa oli kuulla kyseiseltä alueelta tulevien parlamentin jäsenten kertomuksia näistä tapahtumista, jotka ovat epätavallisia tällä alueella Espanjaa, jonka itsekin tunnen melko hyvin.
Rasistiset ja muukalaisvastaiset toimet ovat täysin tuomittavia yhteisössämme riippumatta siitä, missä niitä tapahtuu. Ne ovat julkea rikkomus niitä periaatteita kohtaan, jotka ovat kuten presidentti Havel eilen sanoi Euroopan unionin perustana: vapauden, demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteita kohtaan. Viime vuosina on tietysti tapahtunut edistystä, mutta meidän on edelleen tehtävä yhdessä työtä suvaitsevaisuuden ilmapiirin luomiseksi, jossa rasismi ja muukalaisvastaisuus on täysin sopimatonta, täysin tuomittavaa, samalla kun puutumme järeästi tänään käsiteltävänämme olevien välikohtausten tapaisiin tapahtumiin.
Olemme sitä mieltä, että meidän olisi keskityttävä seuraaviin toimenpiteisiin: ensinnäkin tehokkaan syrjinnänvastaisen lainsäädännön hyväksymiseen unionin tasolla; toiseksi yhteisen maahanmuuttopolitiikan harjoittamiseen jäsenvaltioiden ulkopuolisia kansalaisia kohtaan, jolla edistetään käytännössä siirtolaisten kotiutumista jäsenvaltioiden yhteiskuntiin, ja kolmanneksi sosiaalisen syrjäytymisen torjumista koskevien toimenpiteiden käyttöönottoon.
Euroopan unioni on jo luonut perustan yhteisön lainsäädännölle, joka koskee rotuun perustuvan syrjinnän torjumista. Syrjinnän vastaisuutta koskevan 13 artiklan johon keskustelussa viitattiin lisääminen Euroopan yhteisön perustamissopimukseen oli yksi merkittävimmistä muutoksista perussopimusten viimeisimmässä tarkistuksessa. Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen komissio on tehnyt joukon 13 artiklan täytäntöönpanoa koskevia ehdotuksia, joista mainittakoon erityisesti ehdotus direktiiviksi tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta rotuun ja etniseen alkuperään katsomatta. Ehdotus on neuvoston ja Euroopan parlamentin käsiteltävänä. Komissio toivoo erityisesti, että tämä vaihe saadaan pian päätökseen.
Tampereen Eurooppa-neuvoston erityiskokouksen päätelmissä tuotiin selvästi esille, kuten Hernandez Mollar sanoi, valtioiden ja hallitusten päämiesten halu kehittää yhteinen maahanmuuttopolitiikka ja ne periaatteet, joihin sen olisi perustuttava korostaen erityisesti siirtolaisten oikeuksia edistävää unionin politiikkaa.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet korostivat Tampereella myös tarvetta kolmansien maiden kansalaisten maahanpääsyn ja oleskelun edellytyksiä koskevan kansallisen lainsäädännön lähentämiseen, joka perustuu yhteiseen arvioon jäsenvaltioiden talouden ja väestön kehityksestä sekä lähtömaiden tilanteesta. Eurooppa-neuvosto piti lisäksi tärkeänä laittoman maahanmuuton estämisen tehostamista. Sen tavoitteena on tällä alalla taata laitonta maahanmuuttoa järjestävien rikollisverkostojen uhrien ihmisoikeudet ottaen erityisesti huomioon naisten ja lasten oikeudet. Laittoman maahanmuuton järjestäjiä olisi rangaistava hyvin ankarasti. Kiinalaisessa yhteiskunnassa heitä nimitetään "käärmeenpäiksi". Se on mielestäni heitä hyvin kuvaava nimitys.
Saanen myös kiinnittää huomiota Euroopan unionin perusoikeuskirjan laatimistyöhön, jossa on nyt edetty ehdotusvaiheeseen. Nämä oikeudet ovat määritelmänsä mukaisesti yleismaailmallisia oikeuksia. Peruskirja koskee myös jäsenvaltioissa oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia, vaikka tietyt oikeudet rajataan unionin jäsenvaltioiden kansalaisille.
El Ejidon välikohtaukset olivat järkyttäviä, kuten useammat jäsenet sanoivat puheenvuoroissaan. Mutta jos niistä pitäisi löytää jotakin myönteistä, toivon, että ne kannustavat meitä toteuttamaan suvaitsevaisuutta, oikeudenmukaisuutta ja vapautta koskevat pyrkimyksemme todellisina ja tehokkaina politiikkoina, jolla helpotetaan kaikkien niiden Euroopan unionissa asuvien perheiden ja yksittäisten kansalaisten elämää, jotka anovat meiltä ymmärtämystä ja apua ja jotka ansaitsevat sitä, ei vain jossakin epämääräisessä tulevaisuuden vaiheessa vaan tässä ja nyt.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Julistan yhteiskeskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan klo 18.00.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Etnisten ryhmien väliset väkivaltaisuudet Mitrovicassa ja albaanivankien tilanne Serbiassa, erityisesti Flora Brovinan tapaus
B5-0140/2000 Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta Kosovon tilanteesta;
B5-0141/2000 Schori ja muut PSE-ryhmän puolesta Kosovon tilanteesta;
B5-0150/2000 Oostlander ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta Kosovosta;
B5-0158/2000 Haarder ELDR-ryhmän puolesta etnisten ryhmien välisistä väkivaltaisuuksista Mitrovicassa, kosovolaisvankien tilanteesta Serbiassa ja erityisesti Flora Brovinan tapauksesta;
B5-0170/2000 Morgantini ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Kosovon tilanteesta ja albaanivankien tilanteesta Serbiassa;
B5-0176/2000 Cohn-Bendit ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Kosovon tilanteesta ja albaanivankien tilanteesta Serbiassa;
Lehdistönvapaus Angolassa
B5-0148/2000 Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta lehdistönvapaudesta Angolassa;
B5-0151/2000 Cunha ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta sananvapaudesta Angolassa;
B5-0160/2000 Malmström ELDR-ryhmän puolesta sananvapaudesta Angolassa;
B5-0165/2000 Schori PSE-ryhmän puolesta sananvapaudesta, tiedotusvälineiden riippumattomuudesta ja puolueettomista oikeudenkäynneistä Angolassa;
B5-0166/2000 Queiró UEN-ryhmän puolesta Angolan tilanteesta;
B5-0178/2000 Maes ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta lehdistönvapaudesta Angolassa;
Yhdysvaltojen alkuperäiskansa Dineh
B5-0152/2000 Johan Van Hecke ja Grosstête PPE-DE-ryhmän puolesta Dineh-kansan oikeuksista, Big Mountain, Arizona, Yhdysvallat;
B5-0157/2000 Sterckx ELDR-ryhmän puolesta Dineh-kansan oikeuksista, Big Mountain, Arizona, Yhdysvallat;
B5-0163/2000 Van Brempt PSE-ryhmän puolesta Dineh-kansan oikeuksista, Big Mountain, Arizona, Yhdysvallat;
B5-0171/2000 Cossutta ja Vinci GUE/NGL-ryhmän puolesta Dineh-kansan oikeuksista, Big Mountain, Arizona, Yhdysvallat;
B5-0174/2000 Sörensen Verts/ALE-ryhmän puolesta Dineh-kansan oikeuksista, Big Mountain, Arizona, Yhdysvallat;
Venäläisen toimittajan Andrei Babitskin tapaus
B5-0153/2000 Oostlander ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta venäläisen toimittaja Andrei Babitskinin tapauksesta;
B5-0155/2000 Trentin ja muut PSE-ryhmän puolesta venäläisen toimittaja Andrei Babitskinin tapauksesta;
B5-0156/2000 Maaten ELDR-ryhmän puolesta venäläisen kirjeenvaihtaja Andrei Babitskinin kohtalosta Tsetseniassa;
B5-0172/2000 Vinci ja Fraisse GUE/NGL-ryhmän puolesta venäläisen toimittaja Andrei Babitskinin tapauksesta;
B5-0177/2000 Schroedter ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Andrei Babitskinin tapauksesta ja ihmisoikeusrikkomuksista Tsetseniassa;
Kambod&#x017E;a - B5-0154/2000 Morillon ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta tarpeesta saattaa punaiset khmerit kansainvälisen tuomioistuimen eteen;
B5-0161/2000 Maaten ja Wiebenga ELDR-ryhmän puolesta tarpeesta saattaa punaiset khmerit kansainvälisen tuomioistuimen eteen.
Staes
Arvoisa puhemies, ennen kuin aloitamme keskustelun Kosovosta ja Mitrovicasta, minun on sanottava, että minut valtaa epämiellyttävä tunne. On nimittäin niin, että tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun keskustelemme Kosovosta täällä. Olemme jo hyväksyneet päätöslauselmia ja olemme havainneet, että ne ovat olleet enimmäkseen varoituksia, päätöslauselmia, joilla ei ole mitään vaikutusta. Arvostan suuresti sitä, että komissio on ollut aina läsnä niissä keskusteluissa. Arvostan etenkin sitä, että komission jäsen Patten on täällä läsnä valtuuksineen. Totean kuitenkin, kuten monet muutkin kollegani, että neuvosto on ollut järjestelmällisesti poissa näistä keskusteluista. Meidän pitää kuitenkin työskennellä myös neuvoston kanssa. Totean, että täällä on paikalla yksi neuvostoa edustava diplomaatti, joka kirjaa innokkaasti muistiin sen, mitä sanomme ja joka raportoi siitä, mutta sen lisäksi ei tapahdu mitään. Vaadin kuitenkin, että meidän pitää muuttaa menettelyjämme ja että neuvoston tulee olla läsnä ajankohtaisissa keskusteluissa, jotta voimme neuvotella sen kanssa välittömästi. Mielestäni meidän pitää harkita asiaa. Pyydän teitä välittämään tämän valituksen parlamentin puhemiehistölle.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa parlamentin jäsen. Panen merkille huolestumisenne ja välitän sen asianmukaisesti eteenpäin.
Etnisten ryhmien väliset väkivaltaisuudet Mitrovicassa ja albaanivankien tilanne Serbiassa, erityisesti Flora Brovinan tapaus

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, emme allekirjoittaneet tätä kompromissipäätöslauselmaa kahdesta syystä. Ensiksikin yksi kollegamme, joka on tunnettu avautumista ja suvaitsevaisuutta puoltavista kannanotoistaan, Sakellariou, hänen nimeään ei tarvitsisi mainita, on jättänyt sitä koskevan voimakkaan vastalauseen halutessaan puolustaa moraalianne. En epäile ja uskon, ettette myöskään te epäile, etteikö tässä ole kyse hänen uudesta voimakkaasta kannanotostaan rasismin ja suvaitsemattomuuden vastaisessa taistelussa.
Toinen syy on, että tässä tekstissä ei valitettavasti mennä kovin pitkälle. Uskon, että siinä onnistutaan muutamien keinotekoisuuksien kautta välttämään huolellisesti olennainen kysymys Kosovon lopullisesta asemasta. Epäilen, ettei kukaan teistä enää usko, että Kosovo voisi vielä jonain päivänä kuulua Jugoslaviaan. Epäilen myös, ettei kukaan teistä enää usko, että Milosevíc pystyy vielä kauan vastustamaan, jos kansainvälinen yhteisö ratkaisee lopultakin Kosovon lopullista asemaa koskevan kysymyksen. Epäilen vielä sitä, että joku teistä voisi ajatella, että nykyisessä tilanteessa Milosevícin ei kannata panna kaikkea peliin Kosovon horjuttamiseksi, kuten hän sitä paitsi tekee, ja jonka olemme jo nähneet. Lopuksi uskon, ettei kukaan teistä enää usko sitä, että nykyinen status quo tuo vähääkään vakautta ja siten vähääkään kehitystä Kosovoon.
On sitä paitsi kiinnostavaa huomata kompromissipäätöslauselmassa pieni lipsahdus, joka teiltä on varmaan jäänyt huomaamatta. Tuomitsette KFOR-joukkoja vastaan tehdyn ensimmäisen suoran hyökkäyksen. En haluaisi teidän olevan pahanilmanlintuja, mutta pelkään, että teistä lopulta tulee sellaisia, jos todellista ongelmaa ei kohdata, ja jätän teille täyden vastuun siitä, mitä siitä voi seurata.
Uskon, että velvollisuutenamme on päinvastoin kehottaa komissiota ja neuvostoa, joka ei valitettavasti ole läsnä, esittämään Yhdistyneille Kansakunnille painokkaasti Kosovon lopullista asemaa, pienten valtioiden moninkertaistumista tällä alueella ja Daytonin sopimuksen jälkeistä tilannetta koskevan kysymyksen ja lopuksi kysymyksen todellisesta vakaudesta, jonka ansiosta voitaisiin lopultakin rakentaa demokratiaa tässä maassa ja antaa Euroopan unionille politiikka tällä alueella.
Korostan lopuksi, että olemme heinäkuusta asti pyytäneet neuvostoa ja komissiota toimimaan voimakkaasti kolmentuhannen kosovolaisen vangin, Brovinan, Kurtin ja Hotin vapauttamiseksi. Huomaan, että unioni aikoo poistaa joitakin pakotteita ja että vastineeksi yhtäkään vankia ei ole vapautettu. Miksi?

Sakellariou
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi pyydän puheenvuoroa vastatakseni jäsen Dupuis'n minua kohtaan äsken esittämään sanalliseen hyökkäykseen, eikä sitä saa vähentää minulle kuuluvasta puheajasta.. (DE) Tämä on henkilökohtainen lausuma, arvoisa puhemies, ja haluaisin sanoa tähän, että ryhmäni on päättänyt yksimielisesti, että emme missään nimessä hyväksy kompromissiehdotusta tai muunlaista yhteistyötä sellaisten henkilöiden kanssa, jotka istuvat täällä parlamentissa yhdessä Le Penin ja muiden äärioikeiston edustajien kanssa. Emme esitä yhteistä ehdotusta; emme käy heidän kanssaan minkäänlaisia neuvotteluja, emmekä hyväksy sitä, että tällaisessa ehdotuksessa on heidän nimensä. Tämä on mielipiteemme siitä tapauksesta, josta jäsen Dupuis puhui.
EU:n jäsenvaltiot kävivät yhdessä NATOn kanssa sotaa Kosovon vuoksi. Ne ovat kertoneet, että tämä sota oli välttämätön ihmisoikeuksien säilyttämiseksi. En haluaisi aloittaa tässä yhteydessä jälleen kerran keskustelua niiden resurssien tehokkuudesta, jotka ovat käytettävissämme kriisin ratkaisemiseksi. Parlamentin jäsenet tietänevät, että suhtaudun epäuskoisesti sotilaallisen väliintulon oikeutukseen ja sen vaikutukseen. Hyväksyn sen, että NATO ja yksittäiset valtiot suostuivat osallistumaan tällaiseen operaatioon, koska ne uskoivat, että se oli ainoa jäljellä oleva keino lopettaa Miloseviæin hallituksen jatkuvasti lisääntyvät ihmisoikeusrikkomukset ja rikokset Kosovossa ja varmistaa albanialaisen väestön arvokas olemassaolo.
Väliintulolla ei voitu estää inhimillistä katastrofia; Kosovo on tuhottu, viljelyksiä ei ole voitu hoitaa, tuotantolaitokset ovat pysähtyneet ja talouden tila on sekava. Serbia on taantunut vuosikymmenten takaiseen tilaan, ja ihmiset, niin serbit kuin Kosovon albaanitkin, kärsivät vielä pitkään traumoista.
Ihmisoikeusrikkomukset jatkuvat kuitenkin, ja ihmisoikeuksia eivät riko ainoastaan Miloseviæin hallituksen kannattajat vaan valitettavasti myös ne, joita NATO suojelee. Yhteenotot ovat jatkuneet kuukausia. Satojen serbien oli lähdettävä Kosovosta, ja olemme juuri kuulleet, että hyökkäykset ovat kohdistuneet nyt myös KFOR-sotilaisiin, jotka olivat saattamassa pakolaisia kuljettavia linja-autoja ja muita vastaavia lähellä Mitrovicaa.
Tämä kuvastaa vain murto-osaa jatkuvista väkivaltaisuuksista, joita on ilmennyt myös muualla kuin Mitrovicassa serbejä, romaneja ja muita vähemmistöjä kohtaan. Kosovolle antamamme sitoumus velvoittaa meidät pitämään silmämme auki myös nyt, kun ihmisoikeusrikokset toistuvat, riippumatta siitä, kuka ne aloittaa. Muutoin menetämme täysin uskottavuutemme.
Tästä seuraa eräs toinen peruskysymys: miten tehokkaita kansainväliset suojelualueet ovat? Voiko suojelualue olla yleislääke vai eikö se pikemminkin syvennä entisestään suojellun provinssin etnistä jakoa? Onko monikulttuurisen yhteiskunnan rakentaminen suojelualueella ylipäätään realistista sotilaallisen väliintulon jälkeen? Uskon, että meidän on esitettävä itsellemme nämä kysymykset, sillä muutoin emme löydä ratkaisua Kosovon tilanteeseen.
Jotta löytäisimme tämän ratkaisun, haluaisin esittää hyvin pikaisia konkreettisia ehdotuksia: hallitusten on käynnistettävä nopeammin, toisin sanoen heti, välttämättömien kansainvälisten poliisijoukkojen lähettäminen Kosovoon. Tukijamaiden on vapautettava luvatut taloudelliset varat, jotta kansainvälisillä edustajilla olisi ylipäätään käytettävissään aineelliset resurssit tehtäviensä hoitamiseksi. On tutkittava väitteet, joiden mukaan KPC:n, Kosovon suojelujoukkojen, jäseniä on osallistunut rikoksiin, ja sen jälkeen on tehtävä asianmukaiset johtopäätökset. Lopuksi toistan vielä parlamentin edellisessä päätöslauselmassa esittämän kehotuksen: YK:n pääsihteerin on saatava alueella aikaan hallinto, jonka puitteissa tehdään aidosti töitä Kosovon hyväksi.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyvä parlamentin jäsen Sakellariou, en halua nyt puhua jäsen Dupuis'stä, mutta mielestäni meidän ei tulisi olla puoliksi sokeita. Jos allekirjoitatte jotain Modrowin kanssa, voitte tehdä niin myös Dupuis'n ja muiden kanssa. Modrow kuuluu kommunistiseen ryhmään ja hän on yksi DDR:n viimeisistä johtajista. Jos allekirjoitatte jotain hänen kanssaan, teidän on harkittava, olitteko todella niin vakavissanne sen suhteen, mitä te aiemmin sanoitte Dupuis'lle.
Palatkaamme kuitenkin kiireellisiin aiheisiin. Emme valitettavasti voi ratkaista Kosovon yleisiä ongelmia tämänpäiväisessä ajankohtaisista aiheista käytävässä keskustelussa. Dupuis'n kysymykset eivät myöskään sovi tähän yhteyteen. Emme voi tänään kysyä, miten Kosovon käy. Meidän on tehtävä se oikeastaan ulkopoliittisessa keskustelussa. Olemme kokoontuneet tänään käsittelemään kiireellisiä aiheita, ja sen vuoksi meidän on nyt käsiteltävä toistamiseen päätöslauselmaa aiheesta "Kosovon albaanivankien tilanne Serbiassa". Ihmettelen suuresti, miksi me annoimme tämän päätöslauselman viime syyskuussa. En ole lukenut tai kuullut, että neuvosto olisi ottanut sen sydämelleen.
Ihmettelen todella, miksei neuvosto välitä rahtuakaan inhimillisyyden vähimmäisvaatimuksista! Jos neuvoston edustajilla olisi poikia, veljiä tai isiä Serbian vankiloissa, uskon, että he toimisivat nopeammin. Serbian vankiloissa istuvien Kosovon albaanien äitien, vaimojen ja tyttärien avunpyynnöt ovat tavoittaneet minut, kuten myös teidät kaikki. Minun on kuitenkin sanottava täysin rehellisesti, että yksikään ihminen ei auta heitä.
Vierailin hiljattain Pristinassa ja etsin yliopistolta turhaan kolmea opiskelijaa, jotka tunnen jo vuosien takaa. Tiedän, missä he ovat: he ovat Serbian vankiloissa ilman ainuttakaan syytä! Ei ole mitään syytä pitää heitä vankilassa. He eivät ole jääneet kiinni terrorismista tai sotilaallisista toimista. Mielestäni meidän pitäisi ottaa tämä asia hoitaaksemme.
Albanialainen lääkäri, Flora Brovina, joka tuomittiin 13. tammikuuta Nisin kaupungissa, on nyt eräässä Nisin vankilasairaalassa, ja hän on hirvittävän sairas. Hänet on tuomittu, koska hän lääkärinä auttoi haavoittuneita - huolimatta siitä, mistä nämä tulivat. Hän ei ole terroristi eikä Kosovon vapautusarmeijan UCK:n aktivisti! Kukaan ei kuitenkaan auta häntä vapautumaan vankilasta.
Tämän vuoksi uskon, että ministerineuvosto ei ole oikeastaan lainkaan kiinnostunut tällaisista tragedioista. Minusta se on surullista. On valitettavaa, että kukaan vastuullisista ei kuule niitä avunhuutoja, joita me parlamentin jäsenet välitämme eteenpäin. Seuraamuksia lievennetään nyt vähitellen. Onko koskaan ajateltu, että seuraamuksia tulisi lieventää vasta sitten, kun Serbian hallitus on todella tehnyt jotain asian hyväksi? En usko sitä.
Meidän tulisi tarkastella myös Mitrovican tilannetta - ja myönnän jäsen Sakellarioulle, että hän on tässä asiassa täysin oikeassa. Emme saa vaatia, että ainoastaan serbien on käyttäydyttävä kunniallisesti, vaan meidän on vaadittava myös niiltä, joiden avuksi me olemme tulleet, että he eivät kosta kauheuksia kauheuksilla. Muutoin menetämme uskottavuutemme. Mielestäni meidän on siten vaadittava, että myös ne, joille me tarjoamme apuamme, käyttäytyvät nyt todellakin kunniallisesti.
Mitrovican jakaminen on lopetettava! Meillä on ollut ja on yhä Euroopassa riittävästi jaettuja kaupunkeja. Mielestäni meidän on estettävä se. Jos KFOR-joukkoja vastaan hyökätään, voin vain sanoa, että kyse on meidän pojistamme, jotka olemme alueelle lähettäneet albaanien ja serbien tai kenen tahansa Kosovossa asuvan auttamiseksi. Meillä on oikeus odottaa, että heitä ei rankaista siitä, että he työskentelevät vapaaehtoisesti Kosovossa. Tämän vuoksi odotan kaikilta, niin albaaneilta kuin serbeiltä, että he jättävät KFOR-joukot rauhaan.
Kannatan sitä, mitä jäsen Sakellariou sanoi: kansainvälisen yhteisön on lopultakin lähetettävä alueelle lupaamansa poliisivoimat. Yksi kolmasosa on paikalla, kaksi kolmasosaa on yhä lähettämättä; mielestäni meidän olisi tehtävä se.
Haluaisin vain muistuttaa, että Serbiassa tapahtuu tällä hetkellä jotain kauheaa. Kansalliskiihkoilija Seselj, joka on oikeastaan sotarikollinen, uhkaa Serbian lehdistövapauden vähäisiä jäljellä olevia rippeitä. Meidän on estettävä hänen toimintansa, muutoin alueella ei anneta enää lainkaan oikeaa tietoa Serbian kansasta!

Haarder
Arvoisa puhemies, Kosovon Mitrovican tapahtumat ovat kauhistuttavia ja tuomittavia. Väkivalta synnyttää väkivaltaa, ja kosto synnyttää kostoa. Maahan lähetetyillä poliisivoimilla ei ole tarpeeksi voimia väkivallan ja koston pysäyttämiseksi. Johtava poliisikomissaari Svend Frederiksen on ilmaissut olevansa epätoivoinen, sillä hänellä on jatkuvasti käytössään vain puolet sovituista voimista. Hänellä on alle 2000 alaista ja heitä pitäisi olla lähes 5000. Poliisivoimien on oltava niin suuret, että poliisit näkyvät katukuvassa ja että kansalaiset voivat luottaa siihen, että poliisit pystyvät lopettamaan väkivaltaisuudet, ja niiden on oltava niin suuret, että ne pystyvät selvittämään rikokset ja rankaisemaan syyllisiä, sillä ihmiset saattavat muutoin ryhtyä käyttämään oman käden oikeutta. Sen vuoksi on myös tärkeää, että koulutamme paikallisia apulaisia, ja ajatushan oli, että heitä koulutettaisiin 2000-3000, mutta tällä hetkellä rikosten selvittämiseen käytettäviä apulaisia on alle 200. Vuosi sittenhän me näimme, mitä seuraa siitä, kun tehtyjä sopimuksia ja päätöksiä ei noudateta. Olin Kosovossa 27. lokakuuta 1998, kun serbit vetäytyivät. Sopimuksena oli, että rauhan turvaajiksi tulisi 1800 ETYJin tarkkailijaa. Kuukauden kuluttua tarkkailijoita oli vain kourallinen. Joulun aikaan heitä oli ehkä 100, ja keväällä heitä ei ollut vielä murto-osaakaan sovitusta vahvuudesta. Väkivaltaisuuksia ei silti huomattu. Sitten syttyi sota, ja tarkkailijat joutuivat poistumaan. Sen vuoksi haluaisinkin kysyä komission jäseneltä: ettekö voisi tehdä jotakin sen hyväksi, että emme toistaisi Euroopassa samoja virheitä uudestaan? Ettekö voisi varmistaa sitä, että poliisivoimien vahvuus nostettaisiin 5000:een ja että kouluttaisimme paikallisia apulaisia, joiden on tietenkin helpompi selvittää rikoksia kuin ulkomaisten apulaisten? Kysyisin myös: milloin uskoisitte heidän voivan aloittaa työnsä? Ja kuinka paikalliset demokraattiset voimat voisivat saada enemmän valtaa? Haluan sanoa tämän sen vuoksi, että meidän on pyrittävä pääsemään mahdollisimman pian tällaiseen ratkaisuun, jos ylipäänsä haluamme antaa mahdollisuuden rauhan syntymiselle.

Morgantini
Kuka tahansa, joka on tutustunut arkielämään Kosovossa, jakaa yhteisen näkemyksen: demokraattinen tyhjiö ja eri etnisten ryhmien kyvyttömyys yhteiseloon ovat aiheuttaneet traagisen ja epätoivoisen tilanteen: Mitrovica on tästä murheellinen esimerkki.
Miloseviæin Kosovossa harjoittama politiikka ennen NATOn sotilaallista väliintuloa oli tietenkin tuomittavaa, ja väkivallattomien joukkojen Rugovan aikana esittämät Kosovon alueiden itsenäisyyttä koskevat vaatimukset olivat oikeutettuja. NATOn päätös sotilaallisesta väliintulosta ja UCK:n aseistetuille joukoille annettu tuki olivat kuitenkin tuhoisia, ja nyt ne ovat tehneet Kosovosta siirtokunnan sen lisäksi, että ne ovat tuhonneet Serbian siviili-infrastruktuurin.
Tällä hetkellä Kosovossa ei ole pystyvää strategiaa tai politiikkaa, joiden avulla voitaisiin suojella vähemmistöjä, joihin eivät kuulu pelkästään serbit ja romanit vaan myös yhä yhteiselon mahdollisuuteen uskovat maltilliset albaanit, joita vallassa olevat äärimmäisyysainekset vainoavat. On turha puhua romanien poltetuista taloista ja useista tuhansista uusista pakolaisista ja Krajinan pakolaisista, jotka nyt elävät huolestuttavissa oloissa Kosovossa, jopa UNHCR:n hylkääminä, sillä sen puolestaan ovat avunantajat unohtaneet, vaikka hätätila on edelleen dramaattinen.
Yhteisessä päätöslauselmassa pyydämme neuvostoa ja jäsenvaltioita kaksinkertaistamaan toimensa vähemmistöjen kunnioittamiseksi ja demokraattisten rakenteiden kehittämiseksi ja antaakseen puheenvuoron kaikille niille voimille, jotka yhä uskovat yhteiseloon. Tässä mielessä yhdyn parlamentin jäsen Sakellarioun esittämiin ehdotuksiin.
Toinen keskustelun aihe on albaanivankien vapauttaminen vankiloista, erityisesti aivan erityislaatuista inhimillisyyttä edustavan naisen, Flora Brovinan, johon tutustuin yhdessä Belgradissa asuvien mustien naisten kanssa, yhteisessä työssämme eri etnisiin ryhmiin kuuluvien naisten välisten yhteyksien luomisen parissa. Flora puolustautui ja kehotti serbejä ja albaaneja ojentamaan toinen toisilleen kätensä. Flora Brovinan aviomies on Belgradissa serbinaisten vieraana. Tämä antaa toivoa, toivoa siitä, että myös Serbiassa voidaan toimia toisenlaisella tavalla. Ei ole totta, että Flora Brovina olisi unohdettu, vaikka suuret toimielimet ovatkin ehkä hänet hylänneet, mutta me, jotka olemme työskennelleet vuosia Kosovossa ja Serbiassa, työskentelemme kaiken aikaa edistämällä kampanjaa hänen vapauttamisekseen.
Mielestäni myös Euroopan unionin on toimittava samoin. Mielestäni Serbian kauppasaarto on purettava ja myös Serbian on puolestaan vapautettava poliittiset vangit.

Staes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yhdyn täysin kollega Packin kiihkeään puheenvuoroon. Se, mitä hän sanoi, pitää täysin paikkansa.
Kosovossa ei ole yhtä totuutta, siellä on useita. Kieltäydyn hyväksymästä sitä, että me puhumme täällä nyt käänteisestä kansanmurhasta, silloin tehdään vääryyttä totuudelle. Olen täysin samaa mieltä esillä olevan päätöslauselman sisällöstä. Me tuomitsemme kaikenlaisen väkivallan siellä ja niin meidän pitääkin tehdä, mutta emme voi puhua täällä käänteisestä kansanmurhasta.
Mitrovican tilanne on luonnollisesti vaarallinen, ja me kaikki tiedämme, miksi niin on. Siihen liittyy myös merkittäviä taloudellisia etuja ja Trepcan kaivosten dramatiikka.
Olemme jo puhuneet poliittisten vankien kohtalosta. Kosovossa on paljon tuskaa ja kärsimystä. Ihmiset osoittavat mieltään, ja he lähettävät meille sähköpostia. He kysyvät: missä ovat lapsemme, missä ovat poikamme? Meidän on annettava niihin kysymyksiin oikeat vastaukset. Flora Brovinan tapaus on vain yksi muiden joukossa. On oikein, että mainitsemme sen päätöslauselmaluonnoksessa, mutta on satoja ja tuhansia Flora Brovinan kaltaisia ihmisiä.
Pyydän komissiota ja poissaolevaa neuvostoa tekemään nyt lopultakin jotakin niiden poliittisten vankien hyväksi. Se tosiasia, että he ovat vangittuina Serbiassa, on osaksi syynä Kosovon levottomuuksiin ja väkivaltaisuuksiin.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kääntyä müncheniläisen kollegani Sakellarioun puoleen. Minäkään en ole aina samaa mieltä jäsen Dupuis'n kanssa, mutta haluaisin sanoa, että Dupuis on vakaumuksellinen demokraatti, ja tähän asti kaikki parlamentin jäsenet ovat toimineet keskenään. Jos tämä tilanne muuttuu, meidän on määritettävä säännöt ja meidän on myös tehtävä loppu siitä, että hänen ryhmänsä ja muut ryhmät tekevät säännöllisesti yhteisiä aloitteita sellainen ryhmän kanssa, jossa Modrow on osallisena, sillä hän on ainoa parlamentin jäsen, joka on vuosikymmeniä palvellut johtavassa asemassa rikollista hallitusta, nimittäin "muurimurhaajien" hallitusta. Haluaisin sanoa tämän kerrankin täysin selvästi, jotta estämme väärien rintamien muodostumisen. Meidän on huolehdittava siitä, että asetamme selvät demokraattiset oikeusvaltioperiaatteen mukaiset kriteerit.
Itse asiasta haluaisin sanoa, että neuvoston poissaoloa arvosteltiin tosin aivan oikeutetusti - yhdyn tähän arvosteluun -, mutta keskustelimme eilen kyselytunnilla neuvoston kanssa Kosovosta tunnin ja kymmenen minuuttia. Neuvosto käyttäytyi tällöin suhteellisen hyvin, mutta se, mitä kuulimme parlamentin jäseniltä, oli häpeällistä, sillä harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta keskustelussa viitattiin ainoastaan siihen, että nykypäivänä Kosovossa tapahtuu pahempia hyökkäyksiä ja vakavampia ihmisoikeusloukkauksia kuin ennen NATOn väliintuloa. Ehdotettiin jopa, että NATO olisi tuotava Haagin tuomioistuimen eteen. Tilanne oli kauhistuttava, ja minun on yksinkertaisesti sanottava, että se antaa vääristyneen kuvan parlamentin kannasta.
Tämän vuoksi olen hyvin iloinen tämänpäiväisestä hyvin yksimielisesti laaditusta päätöslauselmasta, sillä meidän on oltava tietoisia siitä, että nykyisin tapahtuu yhä hyökkäyksiä, nykyisin tapahtuu yhä selittämättömiä ja valitettavia välikohtauksia, mutta yksi asia, mitä luojan kiitos ei enää tapahdu, on valtiovallan harjoittama satojentuhansien tai miljoonien ihmisten joukkokarkotus. Tämä on se, mikä NATOn väliintulolla saatiin lopetettua. Tämän vuoksi NATO ei ole ansainnut Haagin tuomioistuinta, vaan NATO olisi ansainnut Saharov-palkinnon.
Haluaisin sanoa täysin selvästi, että meidän on huolehdittava tässä yhteydessä siitä, että täytämme lopultakin velvoitteemme. Olemme ottaneet vastuun Kosovosta sen kaikkine seurauksineen, mutta tämä tarkoittaa luonnollisestikin sitä, että alueelle ominaisten konfliktien ratkaisemiseksi meidän on varmistettava, että alueella saadaan taas nopeasti aikaan toimiva siviilihallinto. Yhdyn täysin kollegani Bertel Haarderin ja muiden näkemykseen, jonka mukaan tärkeintä on poliisi- ja oikeusrakenteiden kehittäminen. Olemme valitettavasti epäonnistuneet siinä. Ensimmäinen virhe oli se, että annoimme YK:lle tehtävän, jota se ei selvästikään hallitse. Toinen virhe oli se, että useat valtiot, jäsenvaltiot mukaan luettuina, eivät pysty suoriutumaan velvollisuuksistaan, etenkään talouden alalla.
Kuulemme Kosovon jälleenrakentamisesta, kuulemme vakautussopimuksesta, mutta tämä kaikki on laajalti osa nykyään niin moderniksi tullutta julistusluonteista yhteiskuntaa, toisin sanoen lupaamme miljoonia ja miljardeja ja annamme niitä koskevia julistuksia, mutta käytännössä niitä toteutetaan suhteellisen vähän. Vetoan myös komissioon - ja tiedän, että komission jäsen Patten on yksi parhaista komission jäsenistämme -, jotta se ryhtyisi mittaviin toimiin tässä kysymyksessä ja huolehtisi siitä, että valtioiden lukemattomista julistuksista - vika ei ole EU:n vaan valtioiden - tulee osa todellisuutta. Muutoin epäkohdat ja hyökkäykset tulevat aina vain jatkumaan eikä oikeusvaltiota pystytä kehittämään.
Niiden serbialaisten ja tuhansien väkisin vietyjen albaanien osalta, jotka istuvat yhä edelleen vankiloissa Jugoslaviassa, haluaisin sanoa selvästi: on häpeällistä, että neuvosto alkaa poistaa Tynkä-Jugoslaviaa koskevia seuraamuksia ja että parlamentin vasemmisto vaatii useampien seuraamusten poistamista, vaikka yhdessäkään näistä esityksistä ei vaadita, että tämän ehtona on ehdottomasti oltava Serbian poliittisten vankien, myös Kosovon albaanien, vapauttaminen! Meidän on oltava uskottavia ja vahvoja ja toimittava selkeästi demokratian ja oikeusvaltion puolesta.

Belder
Arvoisa puhemies, esillä olevan yhteisen päätöslauselmaesityksen 10 kohdassa vaaditaan oikeutetusti neuvostolta ja Euroopan unionin jäsenvaltioilta, että ne kaksinkertaistaisivat ponnistelunsa, jotta YK:n poliisijoukot saisivat käyttöönsä tarvittavan työvoiman ja tarvittavat resurssit.
Tämä pyyntö vastaa täysin Kosovossa toimivan YK:n korkean tason edustajan Bernard Kouchnerin kantaa. Täyttääkseen tehtävänsä, jonka tarkoituksena on Kosovon yleisen järjestyksen palauttaminen ja säilyttäminen, hän tarvitsee omasta mielestään vähintään 6000 ulkomaalaista poliisiviranomaista. YK on sen sijaan luvannut lähettää hänelle 4800 poliisia. Puolet tästä joukosta on muuten peräisin Yhdysvalloista ja Saksasta.
On loogista, että Kosovossa toimiva YK:n korkean tason edustaja on erittäin tyytymätön tähän tilanteeseen, etenkin siksi, että etninen väkivalta on alueella niin laajalle levinnyttä. Se terävä kritiikki, jota Kouchner on kohdistanut Ranskan hallitukseen viime aikoina, on kuitenkin hämmentävää. Pariisi jättää maanmiehensä oman onnensa nojaan kriisialueella ja lähettää vain kourallisen poliiseja, ei enempää kuin 37.
Kouchner on syyttänyt tästä Ranskan kyseenalaisesta asennoitumisesta sisäasiain ministeri Chevènementiä. Kouchnerin mukaan ministeri estää ideologisista syitä ranskalaisten poliisien lähettämisen Kosovoon. Pyydän neuvostoa ja komissiota tutkimaan nämä vakavat syytökset perusteellisesti ja tiedottamaan asiasta Euroopan parlamentille.
Lehdistönvapaus Angolassa

Dupuis
Arvoisa puhemies, en toista äskeistä perustetta: minua saatettaisiin syyttää valheellisesta mainonnasta. "Angolan" kysymyksen osalta mielestäni ensimmäinen tulos on, että meillä on lopultakin päätöslauselma. Tätä ei ole tapahtunut parlamentissamme hyvin pitkään aikaan. Onnittelen siten jo pelkästään tästä saavutuksesta. Uskon, että Euroopan unioni ja länsimaat yleensä ovat jo tietyn aikaa asettaneet ristitulensa kohteeksi Savimbin ilman mitään syrjintää, mutta lahjonta on saavuttanut nykyisin sellaiset mittasuhteet Dos Santosin hallinnossa, että jopa hänen pitkäaikaisten ystäviensä on vaikea teeskennellä, etteivät he muka huomaa mitään.
Mielestäni on siten kiireellistä, että pystymme laatimaan yleisen poliittisen päätöslauselman, jossa voimme käsitellä asioita perinpohjaisesti ja erityisesti melkoisen huolestuttavia asioita, joista puhutaan, on voitava tarkastella syvemmin etenkin Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan tiedustelupalveluiden antamaa logistista tukea, öljyalan monikansallisiin yrityksiin liittyvää hallinnon yleistä korruptoitumista ja monia muita varmastikin hyvin "herkullisia" asioita.

Coelho
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentti on ollut, ja erittäin onnistuneesti, eturintamassa lujittamassa ihmisoikeuksia Euroopan unionissa. Tiedämme, että hallitukset ovat usein herkempiä reaalipolitiikan vaatimuksille ja kaupallisille, geopoliittisille tai taloudellisille etunäkökohdille. Olemme asettaneet vaatimuksia valtioille, jotka haluavat liittyä unioniimme, ja meidän on asetettava niitä valtioille, joita tuemme. Olemmehan niitä, jotka uskovat demokratiaan ja sen edustamiin arvoihin. Tiedämme että lehdistön vapaus ja julkituotu kansalaismielipide ovat demokratian keuhkot. Demokratiaa ei ole olemassa, jos ei ole olemassa vapaata tiedonkulkua. Eikä demokratiaa ole olemassa ilman vapaita ja valistuneita kansalaisia. Vapaita ja valistuneita kansalaisia ei ole olemassa ilman ohjailematonta tiedotustoimintaa, eikä ohjailematonta tiedotustoimintaa ole olemassa, jos toimittajia painostetaan, vainotaan, pidätetään tai uhkaillaan.
Arvoisa puhemies, yhtä oikeutetusti kuin tuomitsimme UNITAn asenteet, jotka kyseenalaistivat Angolan rauhanprosessin, ja käyttäen samaa arvovaltaa, jonka avulla suostuttelimme osapuolet lopettamaan sodan ja siirtymään rauhaan, tuomitsemme nyt vainoamisen ja uhkaukset ja vaadimme Angolan hallitukselta sitä vapautta, joka on keskeistä toimittajien tärkeässä työssä demokraattisessa yhteiskunnassa ja valtiossa.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, kuinka kauan voimme jatkaa yhteistyötä Angolan kanssa? Maassa on loukattu ihmisoikeuksia järjestelmällisesti ja pitkään eikä niin ole tehnyt vain UNITA vaan myös itse hallitus.
Toimittajia vastaan nostetut syytteet sotivat kaikkia oikeusperiaatteita vastaan. Angolan hallituksen tulee sallia välittömästi sellaisten YK:n edustajien läsnäolo, jotka voivat toimia välittäjinä ja raportoida ihmisoikeuksista. Eurooppalaisten tarkkailijoiden pääsy toimittajien oikeudenkäynteihin on myös sallittava.
Euroopan unioni, joka avustaa suuresti Angolaa, on ollut tähän asti passiivinen suhteessaan siihen. Jos Angolan hallitus kieltäytyy yhteistyöstä, täytyy toteuttaa joitakin toimenpiteitä. Ilman kansallista sovintoa maa ei voi saada aikaan sovintoa Euroopan unionin kanssa. Tällöin Angola jää valitettavasti hiomattomaksi timantiksi.

Soares
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yhdyn täysin parlamentissa käsiteltävään päätöslauselmaesitykseen, ja yhdyn siihen, koska toimittajien painostaminen, koskipa se angolalaisia tai sitten ulkomaalaisia kirjeenvaihtajia Angolassa, on skandaalimainen ja erittäin vakava asia, jonka osalta emme voi olla välinpitämättömiä. Tuo päätöslauselma on kuitenkin puutteellinen, koska se lähtee tosiasiassa siitä periaatteesta, että Angola on oikeusvaltio, jossa toimittajilla on vain vähäisiä vaikeuksia ja heitä painostetaan. Tilanne ei kuitenkaan ole tämä. Angola ei ole oikeusvaltio, siellä vallitsee alistava diktatuuri. Angolassa käydään sotaa, veristä, jatkuvaa sotaa. Ja vallitseva teoria, jonka mukaan vastustaja täytyy musertaa ja hävittää fyysisesti rauhan saavuttamiseksi, on teoria, jota emme voi hyväksyä.
Sen tähden Angolan kirkon usein toistuvat vetoomukset uusista neuvotteluista rauhan saavuttamiseksi, joita esimerkiksi eilen esittivät Mandela ja Mebeki, ovat vetoomuksia, joita tämän parlamentin on tuettava. Meidän on järjestettävä täällä, kuten eräs toinen kollegamme jo esitti, yleinen keskustelu Angolasta, eikä ainoastaan tietyistä toimittajista, jotka ovat joutuneet painostuksen kohteiksi Angolassa.
Esimerkiksi juuri tänään sain Rafael Marquesilta, josta juuri puhumme, tiedon, jonka hän antoi minulle itse, ja jonka mukaan kaksi Portugalin television kirjeenvaihtajaa on vangittu eilen Angolassa. Nämä tapaukset toistuvat siis koko ajan. Pahinta on kuitenkin se, ettei Angolan tilanteesta ole ulospääsyä. Ja suurvaltojen hiljaisuus ja oma hiljaisuutemme ovat epäilyttäviä ja ne hyödyttävät sotaisaa, väkivaltaista ja korruptoitunutta järjestelmää
Haluaisin kiinnittää huomiota siihen seikkaan, että Angolan sota on leviämässä muille Afrikan alueille, se liittyy Kongon sotaan, Namibian ja Zambian tapahtumiin ja nyt myös Zimbabween, jossa Robert Mugabe on juuri hävinnyt kansanäänestyksen nimenomaan siksi, että puuttui joukkojensa kanssa Kongon tilanteeseen pelastaakseen Laurent Kabilan, jota ei ole mahdollista pelastaa.
Angolassa on kaksi puoluetta tai kaksi aseistettua ryhmää: yksi, joka nauttii öljyn tuomista hyödyistä, eli MPLA, ja toinen, Savimbin aseistettu joukkio, joka hyötyy timanteista. Öljyn sekä timanttien ansiosta ne jatkavat sotaa, sotaa, joka on, kuten sanoin, kauhistuttava ja joka on tehnyt miljoonia kodittomaksi, jättänyt väestön nälän armoille ja aiheuttanut Angolan kriittisen ja traagisen tilanteen.
Nyt on tarpeen tehdä siitä loppu. Ja tämän parlamentin arvovalta voi olla merkittävä, mikäli järjestämme täällä Angolan tilanteesta laajan keskustelun, jossa käsitellään myös koko eteläistä Afrikkaa.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, päätöslauselma, josta tänään äänestämme, on tärkeä käsitellyn aiheen kannalta, tärkeä oikeusvaltion puolustamisen ja lehdistönvapauden kannalta ja erittäin tärkeä sen laajan yksimielisyyden takia, joka joidenkin hienosäätöjen jälkeen on lopulta saavutettu. Päätöslauselmassa käsiteltävä ongelma on suuri, mutta kuten täällä jo osoitettiin, se vaikuttaa jopa pieneltä, jos tarkastellaan sitä valtavaa ongelmaa, joka on Angolan yleinen tilanne, Angolan, joka on alttiina kauhistuttavalle humanitaariselle katastrofille. Tilanne Angolassa samoin kuin sen naapurimaassa, entisessä Zairessa, on kuin visvainen haava, josta ei tiedä, kuka saattaa tulehtumaan ja kenet. Angolassa ja alueen muissa maissa on kuitenkin kehittymässä todella kauhistuttava tilanne, johon Mário Soares hetki sitten viittasi, ja jota joitakin viikkoja sitten verrattiin sattuvasti ensimmäiseen maailmansotaan Afrikassa. Sellainen on myös maiden keskinäinen sekaantuminen toistensa asioihin.
Aihe on tärkeä myös siksi, että Angolan virallisen johdon, Angolan valtion, on otettava vastuu. Ja kansainvälisen yhteisön ja Euroopan unionin on osoitettava se sille erittäin selkeästi. Nämä toimittajat ovat ammattilaisia, jotka ponnistelevat yhä maansa kansalaisten havahduttamiseksi ja järjestelmän mädännäisyyden paljastamiseksi ja joita siksi vainotaan. Ja on selvää, että nämä puitteet eivät ole niitä, jotka sallivat rauhan saavuttamisen Angolassa jonain päivänä. Me itse olemme kokeneet tämän kansallisissa ja eurooppalaisissa historioissamme: kansat voivat saavuttaa pysyvän rauhan ainoastaan, jos niiden elämässä vallitsee vapaus, moniarvoisuus ja keskinäinen suvaitsevaisuus. Ja siksipä näiden toimittajien asia on asia, joka meidänkin on koettava omaksemme, vaikkakin tietoisena siitä, että ongelma on paljon laajempi, paljon syvempi ja kauhistuttavampi. Ja kuten täällä jo sanottiinkin, yhdyn selkeästi tehtyihin vetoomuksiin. Meillä on heti seuraavassa mahdollisessa tilanteessa oltava rohkeutta käsitellä laajemmin ja järjestelmällisesti Angolan koko ongelmakenttää.
Viime vuosina myös UNITAn toiminta on saanut osakseen meidän varautuneen suhtautumisemme ja kritiikkimme, mutta se ei saa olla tekosyynä sille, että Angolan valtio noudattaa synkän sodan taloutta, jossa kauhistuttavan korruptoituneet piirit elävät kansan jatkuvasta kärsimyksestä. Meidän on ryhdyttävä uuteen vuoropuheluun muiden angolalaisten voimien kanssa, kuultava Angolan kirkon vetoomuksia, edistettävä muiden kansallisten instituutioiden, kansallisen sovittelun ja uusien, sotaan liittymättömien kulttuuristen ja poliittisten voimien esiinnousua siten, että ne voisivat jonain päivänä lopulta vapauttaa tuon maan ja sen kansan sen aseistetun kohtalon pauloista, jota se on elänyt jo vuosikymmenien ajan. Angolan kansa ansaitsee toisenlaisen kohtalon.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maailma näyttää olevan ylösalaisin. Toimittajat joutuvat vankilaan, koska he kertovat totuuden, samanaikaisesti sotilaat, jotka niin sanotusti taistelevat keskenään, vaihtavat keskenään salakuljetettuja tavaroita iltaisin baareissa, tällaista on Angolan todellisuus.
Ilmaisemme nyt paheksuntamme tätä sotaa kohtaan. Se on vaatinut kolme miljoonaa uhria, ajanut kaksi miljoonaa ihmistä sisäiseen maanpakoon, sadattuhannet ovat ylittäneet rajat, joukossa naisia ja lapsia, sota on ylittänyt rajat. Syyllinen ei ole ainoastaan UNITA, myös maan hallitus on syyllinen tähän jatkuvaan väkivaltaan. Siksi vaadimme, että toimittajat viime vuonna yli 20 joutui vankilaan saisivat ilmaista mielipiteensä.
Samalla haluamme vaatia muitakin asioita. Vaadimme, että YK:n saarto, jonka pitäisi estää aseiden ja ammusten lennättäminen UNITAn lentokentille, lopetettaisiin. Mitä tällaiset sanktiot merkitsevät? Länsimaat ovat itse osasyyllisiä. Me, meidän kaltaisemme ihmiset, pidämme sotaa käynnissä siellä. Niin sanotun sivistyneen maailman pitäisi hävetä sitä.
Sama koskee myös maan niin sanottua laillista hallitusta, sillä jos tämä lehtimies syyttää itse presidenttiä siitä, että tämä rikastuu sisällissodalla, hän sanoo vain ääneen sen, minkä koko maailma tietää, sen, mitä kerrotaan kautta Afrikan kaikkia tavallisten ihmisten asuma-alueita myöten.
Arvoisa puhemies, mekin olemme syyllisiä tähän sotaan. Me emme saa tukea tätä hallitusta enää rahallisesti emmekä missään nimessä saa ruokkia sotaa aseilla.

Van Hecke
Arvoisa puhemies, tosiasiat ovat tiedossamme. Angolalainen tuomioistuin tuomitsi 24. joulukuuta portugalilaisen Expresso-lehden kirjeenvaihtajan yhden vuoden vankeusrangaistukseen ja 20 000 dollarin sakkoihin. Toimittaja oli kirjoittanut korruptioskandaalista hallituksessa. Oikeudenkäynti käytiin suljettujen ovien takana ja paikalle sai kutsua vain yhden todistajan. Hallituspuolue MPLA:n parlamentin jäsen uhkasi erästä toista toimittajaa kuolemalla viime kuussa pidetyssä parlamentin istunnossa.
Nämä ovat vain kaksi esimerkkiä Angolan tavasta vaientaa hallitusta arvostelevat henkilöt. Viime vuonna pidätettiin yli 20 toimittajaa syytettyinä kunnianloukkauksesta tai valtion turvallisuuteen kohdistuneista rikoksista. Heidän ainoa rikoksensa on se, että he arvostelevat sitä, mistä ihmisoikeusjärjestöt ovat puhuneet jo kauan, nimittäin laajalle levinnyttä korruptiota ja öljy-yhtiöiden Angolan hallitukselle maksamien satojen miljoonien dollareiden katoamista.
Jopa brittiministeri Peter Hain myönsi asian hiljattain: aiomme valvoa sitä, että öljytuloja ei käytetä ainoastaan sodan rahoittamiseen tai että ne eivät katoa vaikutusvaltaisten hallitusten jäsenten taskuihin, kuten hän sanoi viime kuussa presidentti Dos Santosille. Samalla voimme kuitenkin todeta, että Iso-Britannia ja myös Portugali jatkavat sotilaallisen avun antamista hallitukselle.
Angolaan suhtaudutaan todellakin hyvin tekopyhästi. Ihmisoikeusjärjestö Global Witness on todennut erään raportin pohjalta, että länsimaat sulkevat silmänsä Dos Santosin toiminnalta, koska ne tavoittelevat tuottavia öljysopimuksia. Haluan haastaa täällä Portugalin todistamaan päinvastaista, se voi tehdä niin asettamalla kaupalliset edut alisteisiksi ihmisoikeuksille, joista puhutaan niin paljon.
Angola on mielestäni esimerkkitapaus. Arvioimme Portugalin puheenjohtajuutta joka tapauksessa siltä pohjalta, mitä maa tekee, eikä sen mukaan, mitä se sanoo.
Yhdysvaltojen alkuperäiskansa Dineh

Van Hecke
Arvoisa puhemies, amerikkalaiset johtajat eivät näytä juurikaan ottaneen opikseen siitä kritiikistä, jota on kohdistettu siihen tapaan, jolla he suhtautuvat intiaaneihin ja muihin alkuperäiskansoihin. Meidän on myönnettävä, että eurooppalaisten vastuu asiasta ei ole vähäisempi. Jälleen kerran erään alkuperäiskansan olemassaolon oikeutta uhataan. Taas uhrataan yksilöllisyys, arvokkuus ja kansanterveys korkeampien taloudellisten etujen hyväksi. Taas planeetaltamme häviää kappale kulttuurista ja ekologista perintöä ja niin tapahtuu huolimatta monista jo hyväksytyistä ihmisoikeuksia koskevista sopimuksista ja päätöslauselmista ja huolimatta vähemmistöjen suojelusta, alkuperäiskansojen oikeuksista ja muista vastaavista seikoista.
Jos perinteiden ja kulttuurin on kuitenkin väistyttävä taloudellisen pakon edessä, on ainakin kiinnitettävä riittävästi huomiota näiden kansojen asuttamiseen ja uudelleenyhdentymiseen. Mikäli ympäristöjärjestöihin on luottamista, sekin on turha toivo. Ei ole olemassa juurikaan uudelleenyhdentymisohjelmia ihmisille, jotka on jo siirretty niin sanotuille New Lands -alueille. On arveluttavaa, missä määrin tämä New Lands -alue on turvallinen kansanterveyden kannalta.
On erittäin tärkeää, että Yhdysvaltain viranomaiset antavat paremman selvyyden siitä, millä tavalla he pyrkivät tarjoamaan näille perheille ihmisarvoisen vaihtoehdon siten, että he voivat säilyttää perinteiset elintapansa. On myös tärkeää, että käynnistetään keskustelu, jossa käsitellään ja punnitaan niitä pitkän aikavälin seurauksia, joita tämän alueen kaivostoiminnasta aiheutuu taloudellisella, ekologisella ja sosiaalisella tasolla.
Teollistuneen pohjoisen uskottavuus on pelissä. Sillä millä oikeudella me vaadimme kehitysmailta, että ne kunnioittavat vähemmistöjään, suojaavat arvokkaita luonnonalueitaan ja kunnioittavat ihmisoikeuksia, jos käy ilmi, että me emme itse pysty siihen?

Sterckx
Arvoisa puhemies, kuten jäsen Van Hecke sanoi, tässä on tosiaankin kyse ihmisoikeuksista ja alkuperäiskansojen oikeuksista, ja Euroopan parlamentin pitää sanoa sanansa asiassa, etenkin hyville ystäville, ja Yhdysvallat on hyvä ystävämme.
On kyse vähemmistön syrjinnästä. Tuolla syrjinnällä on ikävä kyllä pitkä historia, ja Euroopan parlamentin pitää ottaa heikot ihmiset suojelukseensa. Meidän on tehtävä niin. On myös kyse kunnioituksesta kulttuuria, kieltä, elintapaa ja uskontoa kohtaan, kunnioituksesta katoavaa kulttuuria kohtaan. On tärkeää, että me muistutamme myös siitä.
Siksi on tärkeää, kuten Van Heckekin sanoi, ja kuten pyydämme selkeästi päätöslauselmassammekin, että tarkastellaan uudelleen kaivosteollisuuden roolia tuolla uhanalaisella aavikkoalueella. Parlamentti on hyväksynyt hiljattain vesidirektiivin. Se vesi, jota nuo ihmiset käyttävät elämiseensä, on uhattuna, koska kaivosyhtiö poraa pohjavesikerroksia, ja sen vuoksi alueella asuvien ihmisten perinteinen elintapa on uhattuna.
Pakkomuutto-ohjelma on ehdottomasti lopetettava. Ihmisiä ei saa enää pakottaa jättämään asuin- ja elinalueitaan. Viimeisten 25 vuoden aikana 25 000 ihmistä on pakotettu muuttamaan, ja siitä on tultava nyt loppu. Jos ihmisten on kuitenkin pakko muuttaa, heille on tarjottava elinkelpoinen vaihtoehto. Tässä tapauksessa niin ei ole. Alue, jolle kyseiset ihmiset viedään, on saastunut, eikä se ole taloudellisesti sopiva, mikä onkin syynä tämän päätöslauselman laatimiseen.
Siksi olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin pitää pyytää, että Yhdysvaltain viranomaiset ainakin keskeyttäisivät tämän muutto-ohjelman ja sen jälkeen mahdollisesti jopa lopettaisivat sen.

Van Brempt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä on ensimmäinen kerta, kun puhun parlamentin istunnossa ja teen niin hyvin mielelläni ja täysin vakuuttuneena ihmisoikeuksien merkityksestä. Euroopalla on ihmisoikeuksien alueella erittäin vaiheikas menneisyys ja siksi siitä onkin tullut jonkinlainen ihmisoikeuksien kehto.
Meidän pitää jatkuvasti puolustaa näitä oikeuksia, erityisesti omissa jäsenvaltioissamme ja omissa yhteiskunnissamme, mutta myös niiden ulkopuolella. Kuten jäsen Sterckx jo sanoi, meidän on tehtävä niin etenkin Yhdysvaltojen kohdalla, sillä maan demokraattiset arvot vastaavat meidän arvojamme.
Yhdysvaltojen alkuperäiskansojen kohtelu sotii monessa mielessä kaikkein perusluonteisimpien ihmisoikeuksien kunnioitusta vastaan. Dineh-intiaanien kohtalo on kuvaava. Mustan kullan löytövaiheessa ja etenkin sen poraamisen yhteydessä, ja myöhemmin uraanilöytöjen yhteydessä, sallittiin kaikki keinot näiden ihmisten karkottamiseksi omilta mailtaan alueille, joilla ei ollut juuri muuta tarjottavaa kuin köyhyys, kärsimykset ja saasteet. Sitä Arizonassa sijaitsevaa aluetta, josta on tarkoitus tulla Dineh-intiaanien uusi asuma-alue, on vuonna 1979 kohdannut suurin Yhdysvalloissa tapahtunut ydintuho.
Tarkoituksena on lähettää viimeiset 4000 Dineh-intiaania tuolle alueelle. Yli 250 kansalaisjärjestöä tukee näiden intiaanien taistelua ja belgialaisen Äiti maa -järjestön ansiosta meille kerrotaan näistä tapahtumista. Sekin on kuvaavaa amerikkalaiselle yhteiskunnalle, joka ei saa nimeksikään tietoa tällaisista asioista. Amerikkalaiset puuttuvat oikeutetusti sotiin ja kansanmurhiin muissa osissa maailmaa, mutta he vaikenevat epäoikeudenmukaisesti omassa maassaan tapahtuvasta kansanmurhasta.
Tänä päivänä Dineh-intiaanit käyvät viimeistä taistelua oikeudestaan maahan, oikeudestaan arvokkuuteen ja etenkin oikeudestaan omaan elintapaansa. Heitä on vain vähän, ja heidän vastustajanaan on hyvin mahtava talouselämä.

Sörensen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yhdyn moniin edellisten puhujien tekemiin huomautuksiin, mutta haluan painottaa vielä muutamaa asiaa. Dineh-väestö kuuluu Pohjois-Amerikan navajo-intiaaneihin. Näitä intiaaneja uhkaa yhteiskunnan ulkopuolelle sulkeminen ja he ovat käyneet jo vuosien ajan taistelua pysyäkseen hengissä.
He ovat eläneet jo vuosia kurjissa oloissa. Ne köyhät olot, joissa he nykyään elävät, pakottavat heidät vastoin heidän tahtoaan taipumaan sen rahallisen ja taloudellisen painostuksen alla, jota kivihiiliteollisuus harjoittaa. Vuonna 1974 säädetty uudelleenasutuslaki, jonka tarkoituksena on jakaa navajo-reservaatin maat uudelleen, sallii väestöryhmien muuttamisen.
Tätä uudelleenasuttamista ei voida tietenkään hyväksyä, koska sen yhteydessä loukataan ihmisoikeuksia sekä taloudellisella, sosiaalisella että kulttuurisella alueella. Dineh-intiaaneja siirretään kuin pelinappuloita ja he menettävät historiansa ja heille erittäin tärkeän maa-alueen esi-isiensä maan lisäksi myös kaikki mahdollisuudet työhön ja tulonlähteisiin.
Kivihiiliteollisuutta edustava ryhmä sai vietyä uudelleenasutuslain läpi Yhdysvaltojen kongressissa. Kongressi ei ole koskaan kysynyt, mihin alueella asuvien ihmisten pitäisi mennä tai kuinka uudelleenasutus vaikuttaisi heidän elämäänsä. Väestöltä ei kysytty mitään. Tämä vaikuttaa aivan ihmiskaupalta.
Uudelleenasutus toteutettiin ja Dineh-väestö siirrettiin uraanin saastuttamalle alueelle. Sen jälkeen kun New Mexicossa sijainnut pato purkautui vuonna 1979, jolloin vapautui 370 000 kuutiota radioaktiivista vettä ja 1100 tonnia puhdasta uraania, tästä alueesta tuli yksi maailman saastuneimmista alueista.
Yhdysvaltojen hallituksen, kivihiiliteollisuuden ja meidän kaikkien on kannettava vastuumme ja huolehdittava hyvästä vaihtoehdosta: joko maa puhdistetaan tai Dineh-intiaaneille annetaan hyvä alue ja huolehditaan kaikesta tarvittavasta tuesta psykologisella, sosiaalisella, kulttuurisella ja taloudellisella tasolla.
On korkea aika kunnioittaa intiaanien oikeuksia. Siksi pyydämme teitä äänestämään tämän päätöslauselman puolesta: me eurooppalaiset emme saa antaa rahataloudellisten, uskonnollisten ja teollisten ryhmien ajamien amerikkalaisten etujen pelotella meitä. Mieluummin lähetämme pikalähetin Yhdysvaltoihin!

Posselt
Arvoisa puhemies, Venäjän nykyinen kehitys on huolestuttavaa ja sen katalysaattori on Tsetsenian sota. Olemme viitanneet parlamentissa lukuisia kertoja siihen, että Tsetsenian sota on erityisen verinen vaalitaistelun ja herra Putinin valtaan pääsyn muoto. Kun tarkastellaan, mitä Putin on tehnyt niiden muutamien viikkojen aikana Venäjällä sen jälkeen kun hän esiintyi samettisessa juhlapuvussaan uudenvuodenpäivänä, voimme havaita, että Tsetsenian kansanmurhan terävöittämisen lisäksi myös Venäjän sisäpoliittinen kehitys antaa aihetta pelätä pahinta. Nimenomaan Babitskin tapaus osoittaa täysin selvästi, että Venäjän lehdistönvapaus on vakavasti uhattuna - ja Venäjä on sentään Euroopan neuvoston jäsen ja sen lisäksi suurin Euroopan neuvoston jäsen, jonka kanssa Euroopan unioni on tehnyt kumppanuussopimuksen.
Putin on itse sanonut, että Venäjän tiedustelupalvelut on pidättänyt Babitskin hänen käskystään. Hän on itse sanonut, että hän on tehnyt tapauksesta päämiehelle kuuluvan asian. Hän on väittänyt, että tapaus on hänen hallinnassaan. Tämän jälkeen kuulemme, että hänen väitetään jättäneen tämän niin kutsutun päämiehen asiaksi ylennetyn tapauksen, toisin sanoen Venäjän kansalaisen, henkilöille, jotka hän on julistanut vaarallisiksi terroristeiksi. Mikä valtio jättää oman maansa kansalaisen sellaisten henkilöiden käsiin, joiden se katsoo olevan vaarallisia terroristeja? Tämän jälkeen tsetsenialaiset julistavat alkusekaannuksen jälkeen, että uutinen on täysin perätön. Venäjän ihmisoikeusaktivistit ja Venäjän demokraattisia voimia edustava oppositio ovat vihjanneet selvästi, että Babitski on ilmeisesti yhä edelleen FSB:n vankina. Tässä tapauksessa on paljon selvittämätöntä.
Tämän vuoksi haluamme kehottaa selvästi Venäjän hallitusta ensinnäkin tutkimaan välittömästi, mitä Babitskille on tapahtunut, ja toiseksi ryhtymään toimiin hänen vapauttamisekseen ja huolehtimaan siitä, että lehdistönvapautta ja oikeusvaltioperiaatetta ei enää heikennetä!

Napoletano
Arvoisa puhemies, emme vieläkään - kansainvälisen lehdistön ilmoituksista huolimatta - tiedä mitään rohkean venäläisen lehtimiehen, Andrei Babitskin, kohtalosta. Hän on tehnyt erittäin intensiivistä työtä pyrkiessään varmistamaan vapaan ja riippumattoman tiedonvälityksen Tsetsenian siviiliväestön kärsimyksistä ja Groznyin kaupungin tuhosta.
Esitettyjen ristiriitaisten versioiden joukossa on ollut myös yritys rauhoittaa kansainvälisellä tasolla kansalaisten mielipidettä Babitskin kohtalon osalta vahvistamalla käsitystä, jonka mukaan vankeja olisi vaihdettu tsetseenitaistelijoiden kanssa, joka, sivumennen sanoen, mikäli näin olisi todellakin tapahtunut, olisi kansainvälisen oikeuden loukkaus, sillä kansainvälinen oikeus ei missään tapauksessa salli siviilien käyttöä tällaisissa oloissa.
Nyt meillä kuitenkin on täsmällisempiä tietoja: tiedämme, että itse Venäjän väliaikainen presidentti Vladimir Putin on vaatinut Venäjän erikoisjoukkoja varmistamaan Andrei Babitskin elämän ja vapauden säilymisen. Tämä myöntäminen vahvistaa kaikki epäilyksemme ja tekee parlamentin tässä asiassa ottaman kannan entistä aiheellisemmaksi, ja samalla parlamentti vaatii selvitystä myös Tsetsenian selkkauksen alueella tapahtuneista muiden lehtimiesten katoamistapauksista ja sitä, että tätä täysin tuomittavan väkivallan tason saavuttanutta selkkausta koskeva tiedonvälitys taataan.
Kehotamme lisäksi Venäjän viranomaisia esittämään välittömästi selvityksen vankien oloista niin sanotuilla suodatinleireillä ja muistutamme, että kaikkia mielivaltaisista pidätyksistä, pahoinpitelystä tai siviilien surmaamisesta vastuussa olevia henkilöitä voidaan syyttää rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Neuvostolta ja komissiolta pyydämme selkeitä ja vastuuntuntoisia toimia ja poliittista aloitetta, jossa ihmisoikeuksia ei laiminlyödä.

Maaten
Arvoisa puhemies, Teteniassa on tietenkin paljon ihmisoikeuksiin liittyviä ongelmia. Olemme saaneet ihmisoikeusjärjestöjen raportteja siitä, miten venäläiset sotilaat ovat tappaneet siviilejä, tarkoitan tässä vanhoja naisia ja miehiä, nähtävästi heitä on jopa teloitettu. Siviilejä on kuulemma poltettu elävältä suojakellareissa. Vaadimme sitä, että tällaiset ihmisoikeuksien loukkaukset tutkitaan. Vastoin lupauksia esimerkiksi Alfanjurtissa tapahtuneita loukkauksia ei ole vielä tutkittu.
Kansainvälisten hallituksia edustavien järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen on päästävä alueelle, ja Euroopan unionin yleisten asiain neuvosto päätti 6. joulukuuta 1999 lähettää jäsenvaltioiden edustajia Inguiaan tutkimaan humanitaarista tilannetta. Olenkin lievästi ilmaistuna utelias kuulemaan, kuinka asiassa on edistytty.
Andrei Babitskin, Venäjän joukkojen pidättämän Radio Libertyn Groznyin kirjeenvaihtajan, kohtalo on dramaattinen esimerkki Venäjän politiikasta. Se on ristiriidassa vuoden 1949 Geneven sopimuksen 3 artiklan kanssa ja räikeä lehdistönvapauden loukkaus.
Haluamme saada Venäjän viranomaisilta tietoja Babitskin olinpaikasta ja terveydentilasta.

Fraisse
Arvoisa puhemies, lehtimies toimii vapautta edellyttävässä tiedotustehtävässä. Hänet kuitenkin otetaan pankkivangiksi ja häntä kohdellaan kuin sotavankia. Tsetsenian sota on täynnä kauheuksia, kuten kaikki muutkin sodat. Suodatinleirit ovat kidutusten, raiskausten ja väkivaltaisuuksien leirejä: tiedämme tämän tänään. Mitä YUTP:n korkea edustaja oikein tekee? Venäjä on YK:n turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen, Euroopan neuvoston ja ETYJin täysjäsen, G7-maiden kutsuvieras sekä KVR:n ja Maailmanpankin asiakas. Mitä me teemme? En käsitä sitä, että eurooppalaisen toimivallan tahot vaikenevat, myöntyvät ja työskentelevät venäläisten kanssa aivan kuin mitään ei tapahtuisi ja hyväksyvät tämän sotaa harjoittavan hallinnon. Pyydän teitä puuttumaan asioihin.

Schroedter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, rohkean venäläisen toimittaja Andrei Babitskin traaginen tapaus osoittaa meille jälleen kerran, miten syvään demokraattiseen kriisiin Venäjä on vajonnut. Koko federaatio antaa petkuttaa itseään tällä sotapropagandalla. Sotaherroista tulee presidenttejä, ja länsimaat kuvaavat heitä jopa uudistajiksi. Sitä vastoin toimittajia, jotka tekevät Venäjällä ainoastaan työnsä eli pyrkivät mahdollisimman puolueettomaan selontekoon, kohdellaan kuin rikollisia. Venäjän hallitus näyttää menettäneen demokratian perusymmärryksensä, ja totuus näyttää tulleen sille vaaralliseksi.
Voin vain kehottaa uudelleen neuvostoa ja komissiota pitäytymään säännöissä. Normaalit taloussuhteet EU:n kanssa eivät ole mahdollisia ilman demokraattisten perusperiaatteiden tunnustamista.

Belder
Arvoisa puhemies, minkälainen valtio luovuttaa oman kansalaisensa sellaisten henkilöiden käsiin, joita se itse on järjestelmällisesti kutsunut terroristeiksi ja rosvoiksi? Venäjän sisäministeri Vladimir Rushailo antoi ilman pienintäkään epäröintiä myöntävän vastauksen tähän paljastavaan kysymykseen. Sanotaan, että tämän vaihtokaupan uhrina on 35-vuotias Radio Free Europe / Radio Libertyn sotakirjeenvaihtaja Andrei Babitski.
Käytän tietoisesti ilmaisua "sanotaan", sillä Tetenian viralliset tahot ovat tähän asti kieltäneet, että joitakin venäläisiä sotavankeja olisi vaihdettu Babitskiin.
Tällä välin Venäjän korkeat viranomaiset suhtautuvat salaillen tämän rohkean toimittajan katoamiseen jäljettömiin. Virkaa toimittava presidentti Vladimir Putin vakuutti viime maanantaina, että hän oli antanut maan turvallisuuspalvelun tehtäväksi tuoda kadonnut toimittaja turvallisesti takaisin Moskovaan. Venäjän uusi vahva mies lisäsi tähän tervetulleeseen huomautukseen kuitenkin arvoituksellisesti: "Siltä osin kuin minä ymmärrän tilanteen, Babitski tuntee jo olevansa vapaa."
Tämä Kremlin surullinen kaksimielisyys ei oikeastaan ole hämmästyttävää. Tosiasiat ovat selviä. Andrei Babitski oli Putinin terrorismin vastaisen toiminnan ei-toivottu tarkkailija Teteniassa. Siksi hänen katoamisestaan on kulunut jo yli kuukausi. Babitskin tapaus oikeuttaa meidät kuitenkin yhteen johtopäätökseen: Moskovan vallanpitäjät eivät voi väittää, että avuttomien kansalaisten panttivangiksi ottaminen ja heillä käytävä kauppa olisi erityinen tetenialaisrikos.
Tämä päätöslauselma on neljäs Tetenian tragediaan liittyvä päätöslauselma lyhyen ajan sisällä. Se ei ole turha. Päätöslauselmahan asettuu tukemaan niitä 30 venäläistä lehteä, jotka julkaisivat eilen erityisen liitteen Andrei Babitskista.
Kambod&#x017E;a

Morillon
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Balkanilla palveluaikanani kokemat asiat ovat johtaneet minut tänään pyytämään teitä tukemaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin ponnisteluja, jotta Kambod&#x017E;an kansanmurhasta vastuussa olevat henkilöt haastettaisiin riippumattomaan tuomioistuimeen Yhdistyneiden Kansakuntien valvonnan alaisena.
En usko tosiasiassa, että sovinto on mahdollista näin kammottavien murhenäytelmien jälkeen, ilman että niiden aloittamisesta vastuussa olevat henkilöt tuomitaan ja heitä rangaistaan. Mutta en myöskään usko, että vain niiden uhreina olevat kansat voisivat antaa oikeudenmukaisia tuomioita. Tästä vakuutuin Sarajevossa, kun tehtävänäni oli neuvotella selkkauksen osapuolien kanssa vankien säännöllisestä vaihdosta, joka seurasi jokaista tulitaukosopimusta, mikä ei valitettavasti ollut koskaan kestävä.
Joka kerta vaihdon aikana huomattiin, että miehiä puuttui luetteloista, vaikka niiden laatiminen oli ollut työlästä. Joka kerran kysymykseemme vastattiin samalla tavoin: "Me emme voi vapauttaa häntä, hän on sotarikollinen."
Ei ollut siten mahdollista särkeä tunnekuohussa, tuskassa ja sitoumusten vimmassa veren ja koston noidankehää. Jos haluamme auttaa kambod&#x017E;alaisia pääsemään sovintoon, on tuomittava kaikkein korkeimmat vastuuhenkilöt, rangaistava heitä ja vapautettava siten pelkät toimijat ja kaikki ne, jotka ovat vapaaehtoisesti tai pakolla heitä kannattaneet.
Odotan sellaisen tuomioistuimen perustamista, jonka puolueettomuuden Yhdistyneet Kansakunnat takaa sekä Ta Mokin ja hänen tärkeimpien luutnanttiensa tuomitsemista ja rankaisemista. Tämä on kambod&#x017E;alaisten ainoa keino antaa anteeksi niille, jotka pelkästään seurasivat heitä, ja saavuttaa siten kestävä rauha.

Maaten
Arvoisa puhemies, saimme tietää tällä viikolla, että Kambodan kahta tärkeää oppositiolehteä on uhattu lakkauttamisella, koska niiden on väitetty loukanneen kuningasta ja pääministeriä. On kyse lehdistä, jotka tukevat aktiivisesti oppositiopoliitikko Sam Rengietä. Häntä vastaan on pantu vireille oikeudenkäynti hänen parlamentaarisen koskemattomuutensa kumoamiseksi, jotta hänet voitaisiin tuomita petoksesta. Hän uskalsi nimittäin käsitellä vuosituhannen vaihteessa pitämässään puheessa sitä, että on tehtävä selväksi, millaista menettelyä on noudatettava kuningas Sihanoukin seuraajan valitsemiseksi, kun kuningas joskus kuolee.
Viime vuoden maaliskuussa joukko sotilaspukuihin pukeutuneita miehiä murhasi erään Sam Rengien puolueen jäsenen Kandalin maakunnassa. Syyskuussa kaksi puolueen jäsentä pidätettiin, koska heidän väitettiin osallistuneen pääministeriin kohdistuneeseen pommihyökkäykseen. On otettava huomioon, että tämä puolue on Kambodan ainoa puolue, jolla ei ole sotilaallista siipeä. Lokakuussa univormupukuiset miehet kaappasivat saman puolueen parlamentin jäsenen, ja hänet vapautettiin lunnaiden maksamisen jälkeen. Pelottelu tapahtuu selvästi saman kaavan mukaan.
Kambodassa on muitakin ongelmia, vankeja kidutetaan, armeija ja poliisi ovat tekemisissä nais- ja lapsikaupan kanssa, ja pidätysajat ovat liian pitkiä. Tämä kaikki on jokapäiväistä käytäntöä. Vielä vakavampi asia on se, että hallitus kieltäytyy luovuttamasta punaisten khmerien johtajia kansainvälisen tuomioistuimen tuomittaviksi.
On totta, että Kambodan sota on ohi ja että maan poliittinen jännitys on lieventynyt. Poliittisen opposition kohtelu aiheuttaa meille kuitenkin paljon huolta ja jos tilanne jatkuu tällaisena, siitä on oltava myös seurauksia Euroopan unionin ja Kambodan suhteille.

Wuori
Arvoisa puhemies, kansainvälisessä oikeudessa on muotoutumassa uusi doktriini, jonka mukaan yksikään valtio ei voi kohdella kansalaisiaan ja alueellaan asuvia ihmisiä miten tahansa, eikä valtiosuvereniteetti enää estä ulkopuolisia puuttumasta törkeisiin ihmisoikeusloukkauksiin silloinkaan, kun valtiojohto on sinänsä laillisesti tai jopa demokraattisesti valittu. Eläviä esimerkkejä tästä ovat olleet Pinochet Ugarten tapaus ja Kosovo sekä miedompana heijastuksena unionin omassa piirissä Itävallan hallitusratkaisusta käyty keskustelu. Tämä kehitys on nyt Kambod&#x017E;assa vaakalaudalla, ellei sortohallinnon entistä johtoa saada oikeudelliseen vastuuseen. Samalla vaarantuu taistelu rankaisemattomuutta, impunity, vastaan. Tilanteen olisi muistutettava meitä myös siitä, että Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamissopimuksen ratifiointi on ollut häpeällisen hidasta.

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, kävimme eilen erittäin hyödyllisen keskustelun ihmisoikeuksista. Olen mielissäni siitä, että meillä on nyt toinen tilaisuus tarkastella useampia eri alueita maailmassa Kosovoa, Angolaa, Tsetseniaa ja Kambodaa , joissa ihmisoikeuksien suojelu on ollut hyvin vakava haaste.
Ensinnäkin Kosovon osalta komissio jakaa päätöslauselmaesityksissä esille tuodun huolestuneisuuden yleisestä poliittisesta suhtautumisesta Kosovoon, eri kansallisuuksien välillä jatkuvista väkivaltaisuuksista ja Serbian vankiloissa olevien vankien tilanteesta. Ponnisteluillamme Kosovossa ja alueella laajemminkin pyritään rauhoittamaan tilanne lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä ja vakiinnuttamaan se pitkällä aikavälillä. Tuemme erityisesti vapaan, demokraattisen ja eri kansallisuuksien muodostaman yhteiskunnan kehittämistä. Demokratisointiin ja ihmisoikeuksiin liittyvillä avustusohjelmillamme olisi jatkettava yleisen luottamuksen rakentamista ja erityisesti pyrkimyksiä rakentaa luottamusta eri yhteisöjen välille. Olemme aina tuominneet etnisten ryhmien väliset väkivaltaisuudet riippumatta siitä, mikä ryhmä on niistä vastuussa ja mikä ryhmä niiden kohteena. Pidämme sitä tuomittavana yhtä lailla serbi- ja romanivähemmistöjä kohtaan kuin aikaisemmin Kosovon albaaneja kohtaan. Tuemme UNMIK-ryhmän, KFOR-joukkojen ja ETYJin ponnisteluja toimivan siviilihallinnon aikaansaamiseksi ja lain ja järjestyksen takaamiseksi. Sen osalta tuemme vahvasti pakolaisasiain päävaltuutetun hiljattaista vetoomusta jäsenvaltioille, että ne lähettäisivät lisää poliiseja YK:n siviilipoliisitehtäviin Kosovoon. Tämä on asia, jonka monet puhujat ottivat esille.
Toivon, että kun käsittelemme yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämistä, tämä korostaa tarvetta tarkastella sekä poliisin siviilimerkitystä että sen sotilaallista merkitystä. On aivan yhtä tärkeää, että meillä on selkeät päämäärät sekä poliisivoimien tavanomaisen ja institutionaalisen kehittämisen että niiden sotilaallisen kehittämisen osalta. Olemme edelleen hyvin huolestuneita monista Serbiassa vangittuina olevista siviileistä. Yhdyn täysin Packin hyvin kiihkeästi esittämiin näkemyksiin, jotka liittyivät siihen, mitä tapahtuu ennen oikeudenkäyntiä tai tuomion antamisen jälkeen. Sodan päättymisestä lähtien kadoksissa olleiden Kosovon albaanien äärimmäisen hädänalainen tilanne herättää erityistä levottomuutta. Kehotamme kaikkia sekä Kosovossa että sen ulkopuolella kannattamaan näitä yhteisiä päämääriä ja tukemaan UNMIK-ryhmää ja KFOR-joukkoja niiden ponnisteluissa päämäärien saavuttamiseksi.
Siirryn lyhyesti Angolan tilanteeseen, josta esitettiin myös joukko asiantuntevia puheenvuoroja, ja yksi puhujista oli Soares, joka hallitsee tämän aiheen erinomaisesti. Komissio on vahvasti sitä mieltä, että lehdistön- ja mielipiteenvapaus ovat keskeisiä tekijöitä pyrittäessä edistämään rauhaa ja sovintoa Angolassa. Ne ovat oleellisia edellytyksiä demokraattisten toimielinten ja kansalaisyhteiskunnan lujittumiselle. Erityistä huolestumista aiheuttava asia on toimittajien häirintä, kuten niin sanotun riippumattoman lehdistön edustajien väliaikaiset pidätykset. Euroopan unioni esitti Angolan oikeusministeriölle erityisesti lehdistönvapautta koskevan vetoomuksen viime marraskuussa. Tuemme täysin YK:n tekemää työtä UNUA:n välityksellä, koska sen erityistehtävänä on seurata Angolan ihmisoikeustilannetta. Olemme myös sitoutuneet turvallisuusneuvoston UNITAlle asettamiin sanktioihin asevalvonta mukaan lukien.
Komission painopiste on edelleen humanitaarisissa tarpeissa, mutta se valmistelee levottomuuksien jälkeistä vaihetta Angolalle antamassamme taloudellisessa tukitoiminnassa. Keskeinen tekijä on demokratialle ja ihmisoikeuksille annettava tuki, johon kuuluvat erityisaloitteet demokraattisten toimielinten ja kansalaisyhteiskunnan vahvistamiseksi. Euroopan unioni on tuominnut jalkaväkimiinojen käytön, ja tuemme miinanraivausta erään kansainvälisen kansalaisjärjestön kautta. Keskustelisin hyvin mielelläni parlamentissa vielä joskus miinanraivausta koskevasta päätöslauselmasta ja erityisesti siitä, miten tärkeää on tuhota nykyiset miinavarastot: Ukrainassa, Moldovassa ja muualla olevat varastot. Tämä on aihe, johon ei kiinnitetä riittävästi huomiota.
Yhdysvaltojen alkuperäisväestöjen osalta olen varma, että Yhdysvaltojen viranomaiset ovat kiinnittäneet huomiota ensisijaisesti heille osoitettuun päätöslauselmaan. Yleisenä politiikkanamme on joka tapauksessa tunnustaa alkuperäisväestölle luonnostaan kuuluva arvo ja alkuperäisväestön ainutlaatuinen merkitys yhteiskunnan kehitykselle ja monimuotoisuudelle, mihin kiinnitämme erityistä huomiota pohjoisen ulottuvuuden yhteydessä, jota pyrimme kehittämään ja josta käymme parhaillaan keskustelua Pohjois-Amerikan kanssa.
Komissio on myös entistä huolestuneempi kadoksissa olevan venäläisen toimittajan Babitskin kohtalosta ja yleisemmin riippumattomien tiedostusvälineiden olosuhteista Tsetseniassa. Tämä aihe on päällimmäisenä kantaessamme syvää huolta siviiliväestön äärimmäisestä hädästä Tsetseniassa, ja olen kuullut Posseltin puhuvan aikaisemminkin tästä aiheesta. Ihmisoikeusrikkomuksista on laadittu hälyttäviä raportteja. Voimakeinojen käyttö on ollut ehdottomasti suhteetonta tässä konfliktissa.
Komission Moskovaan lähettämä valtuuskunta oli osallisena Euroopan unionin troikan tämän kuun 11. päivänä esittämässä vetoomuksessa. Korostimme olevamme erittäin huolestuneita lehdistön- ja mielipiteenvapaudesta ja painostimme Venäjää antamaan selvityksen Babitskin vangitsemisolosuhteita pitäen silmällä heidän ihmisoikeuksiin liittyviä velvoitteitansa. Odotamme Venäjältä asianmukaista vastausta. Sillä välin aikaisemmin tällä viikolla pidetyn yleisten asioiden neuvoston päätelmissä vahvistettiin tänään esittämäni viesti. Olemme myös valmiita palaamaan asiaan EU:n ja Venäjän ministereiden troikan kokouksessa Lissabonissa 2. maaliskuuta, jos se osoittautuu tarpeelliseksi.
Lopuksi Kambodasta ja punaisista khmereistä: olemme vahvasti samaa mieltä siitä, että entiset punaisten khmerien johtajat olisi asetettava vastuuseen rikoksistaan. Olen täysin yhtä mieltä Morillonin esittämistä näkemyksistä. Tuemme lujasti troikan ulkoministeri Hor Namhongille 4. helmikuuta esittämää vetoomusta. Euroopan unioni korosti siinä tukevansa täysin Yhdistyneiden Kansakuntien ponnisteluja punaisten khmerien aikaisempien johtajien saattamiseksi oikeuden eteen. Samalla suhtaudumme myönteisesti jatkuvaan vuoropuheluun kahden osapuolen välillä. YK:n pääsihteerin Kofi Annanin myönteinen asenne herättää minussa toiveita siitä, että ehdotetun tuomioistuimen asettamisesta päästään sopimukseen.
Komissio jatkaa oikeusvaltion ja demokratian periaatteita ja ihmisoikeuksia koskevien asioiden käsittelyä Kambodan viranomaisten kanssa 1. marraskuuta voimaan tulleen EU:n ja Kambodan yhteistyösopimuksen yhteydessä.
On ollut hyödyllistä keskustelulla ihmisoikeuksista kahteen otteeseen parin päivän aikana. Toivon, että saamme muitakin tilaisuuksia, mutta toivon, että meillä on vähemmän esimerkkejä tulevina vuosina.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Patten!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 18.00.

Tonavan ympäristökatastrofi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B5-0164/2000 Leinen PSE-ryhmän puolesta,
B5-0167/2000 Maaten ja Thors ELDR-ryhmän puolesta,
B5-0168/2000 Oostlander ja Grossetête PPE-ryhmän puolesta,
B5-0173/2000 Papayannakis ja Sjöstedt GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0179/2000 Schroedter ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta
romanialaisen kultakaivoksen syanidivuodon aiheuttamasta ekokatastrofista Lepos-, Samos-, Tisza- ja Tonava-joissa.

Leinen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Tisza- ja Tonava-joissa kehittyy näinä päivinä laaja ympäristökatastrofi. Elämä näissä joissa on tuhoutunut useiden satojen kilometrien matkalta, ja useiden tuhansien ihmisten juomavesi on vaarassa. Ympäristökatastrofi on paha, mutta sitä pahempi on se tapa, miten asianomainen yhtiö, poliitikot ja tiedotusvälineet Romaniassa kieltävät ja salaavat tapahtuneen. Kun luen väitteen, jonka mukaan tämä on naapurimaa Unkarin salajuoni, katson, että meidän Euroopan parlamentissa on ilmoitettava Romanialle täysin selvästi: "Tämä ei ole se tapa, miten me haluamme Euroopassa toimia keskenämme ja miten me haluamme ratkaista ongelmat. Tämä ei käy päinsä!" Meidän on tutkittava ongelmia, löydettävä niiden syyt ja tehtävä kaikkemme, jotta tällaista ei tapahdu enää toistamiseen.
Näen kaksi syytä tapahtuneeseen: ensinnäkin erään kansainvälisen yhtiön huolimattomuus. Jos syanidia sisältävässä suuressa altaassa on vain yksinkertainen suojapinnoite, se ei vastaa mitenkään Euroopassa ja muissa maanosissa käytössä olevia ympäristöstandardeja. Toiseksi tässä maassa, joka anoo EU:n jäsenyyttä, on suuria puutteita ympäristönsuojelulainsäädännössä.
Kolme asiaa ovat välttämättömiä: Euroopan unionin on annettava nopeasti teknistä ja taloudellista tukea, jotta tämä saastuttaminen saadaan kuriin. Tapahtumat viittaavat siihen, että me emme tarvitse toimintajoukkoja ainoastaan sotilaallisella alalla vaan myös siviilikatastrofien yhteydessä. Toiseksi: myös uusien ympäristölakien ja ympäristöstandardien laadintaan on annettava apua. Kolmanneksi: on otettava käyttöön ympäristövahinkoja koskeva vastuujärjestelmä. Tämä tapaus osoittaa sen, että ympäristönsuojelu on osa yhteisön säännöstöä ja ehto Euroopan unionin jäsenyydelle.

Maaten
Arvoisa puhemies, tällä viikolla keskusteltiin vettä koskevasta puitedirektiivistä, ja Romanian tuho osoittaa taas selvästi, kuinka vakavasti meidän on suhtauduttava vesien suojeluun. Tämä tuho on nostanut esiin joukon tärkeitä kysymyksiä, jotka koskevat Euroopan unionia. Olemme tyytyväisiä siihen, että joet puhdistetaan EU:n tuen avulla ja vähintään yhtä tärkeää on ympäristötietoisuuden vahvistaminen erityisesti Romaniassa ja yleisemmin Keski- ja Itä-Euroopassa.
Suhtaudumme siksi myönteisesti komission jäsen Wallströmin nopeaan vierailuun alueella, sillä se voi auttaa tuon tietoisuuden kasvattamisessa. Onhan loppujen lopuksi kyse ehdokasvaltiosta ja tämän tuhon aiheuttamat huolet lisäävät huolta siitä, täyttävätkö ehdokasvaltiot EU:n ympäristölainsäädännön vaatimukset riittävän ajoissa.
Saastuttajan pitää maksaa. Epäilen, voiko Euroopan unioni saada tällaisia kuluja maksatettua ympäristöseikkailijoilla, jotka toimivat niin sanotussa villissä idässä käyttäen hyväkseen heikkoa paikallista ympäristölainsäädäntöä. Mielestäni olisi hyvä asia, jos näin kuitenkin tapahtuisi.

Grossetête
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ekologiset katastrofit seuraavat toinen toisiaan ja valitettavasti muistuttavat toisiaan. Jälleen kerran meillä on syytä olla tyrmistyneitä tästä vakavasta saasteesta, joka likaa nykyisin Euroopan neljänneksi merkittävintä kosteikkoa. Tonavan suisto on vaarassa. Kuten Espanjassa huhtikuussa 1998, kuten Bretagnessa ja Vendéessa viime joulukuusta lähtien, jälleen kerran ainutlaatuinen luonnonalue on uhattuna.
Euroopan parlamentti kiinnittää päätöslauselmissaan toistuvasti huomiota tämänkaltaisiin ympäristöämme uhkaaviin vaaroihin, jotka sekoittavat ekosysteemimme ja heikentävät jälleen kerran kansojen asemaa. Tämä uusi katastrofi on asettanut ehdokasvaltioille yhteisön säännöstön sisällyttämistä koskevan ongelman ympäristön alalla. Näiden valtioiden viranomaisten, joiden toiminta ympäristön alalla on vielä heikkoa, on ylitettävä monia esteitä. Heidän olisi ensiksikin pystyttävä ehkäisemään tehokkaammin tämänkaltaisia vuotoja uudistamalla kaikkein kriittisimpiä tehdaslaitoksia; sen jälkeen niillä olisi oltava käytössään riittäviä teknisiä keinoja tällaisen saasteen poistamiseksi ja sen laajuuden rajoittamiseksi; lopuksi niiden olisi pystyttävä toteuttamaan ohjelmia kaikkein vahingoittuneimpien ja haavoittuvimpien laitosten kunnostamiseksi.
Neljän valtion läpi virtaavien yli neljän joen rannat ja vedet ovat nykyisin saastuneet. Siksi Euroopan unionin on keskitettävä ponnistelunsa ja painostettava kaikkia ehdokasvaltioita noudattamaan ehdottomasti yhteisön ympäristönsuojelun standardeja. Mutta tätä ennen on otettava käyttöön teknologioita ja keinoja, jotta voitaisiin ehkäistä tämäntyyppisiä katastrofeja ja vastata niihin nopeasti ja tehokkaasti.
Toivon, että tulevat kumppanimme osoittavat enemmän vastuullisuutta. Ympäristön on oltava ensisijainen asia Euroopan mantereen yhdistymisessä. Sen on oltava keskeisenä asiana kumppaniemme poliittisessa tahdossa. Korkeiden ympäristöstandardien toteuttamisen ansiosta voidaan teollisuuden ja teknologian alojen kehittämisen lisäksi samanaikaisesti myös hyötyä suotuisista sosiaalisista ja taloudellisista vaikutuksista sekä parannetuista kansanterveyden standardeista.
Jo toteutettuja ponnisteluja on tehostettava. Euroopan mantereen on oltava solidaarinen ja vastuut on selvästi määritettävä "saastuttaja maksaa" -periaatteen mukaisesti.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, Doñanan ympäristökatastrofin sattuessa hallituksista riippumaton järjestö World Wide Fund Maailman luonnonsäätiö esitti meille raportin tällaisten altaiden määrästä Euroopassa. Tiedämme, että tällaisia altaita on valtavan monta, että ne ovat ekologinen aikapommi ja että ne vaikuttavat juomaveden saantiin, ekologiseen monimuotoisuuteen sekä myös näiden alueiden taloudelliseen tulevaisuuteen.
Kävin Doñanassa päästöjen jälkeen ja sain nähdä, miten valtavat vahingot olivat ympäröivän alueen maatalouden, kalastuksen ja asukkaiden elämän kannalta. Siksi Euroopan unionin olisi mielestäni ensiksikin laadittava selvitys näiden altaiden tilanteesta sekä täsmällinen luettelo siitä, miten paljon niitä Euroopassa on. Seuraavaksi nämä altaat olisi sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön ja haitallisia jäämiä koskeviin direktiiveihin, ja sovellettava ennalta varautumisen periaatetta näiden tapausten välttämiseksi jatkossa. Jos näin ei toimita, maanosamme ekologinen monimuotoisuus on toimiemme vuoksi jatkuvasti vaarassa.

Schörling
Arvoisa puhemies, tämä Romaniassa sijaitsevassa kaivoksessa tapahtunut katastrofi koskee suurta hydrogeologista aluetta, jonka joet ja vesistöt sijaitsevat Romaniassa, Unkarissa, Serbiassa ja Bulgariassa. 100 000 m3 syanidin myrkyttämää vettä ja suuri määrä raskasmetalleja on päässyt ekosysteemiin, mikä tulee vaikuttamaan ennennäkemättömästi ja hyvin pitkäkestoisesti alueen asukkaisiin, eläin- ja kasvikuntaan, maatalouteen, matkailuelinkeinoon, koko ekosysteemiin ja biologiseen monimuotoisuuteen. On käsittämätöntä, että tällainen onnettomuus voi ylipäänsä tapahtua nykyaikana. Pitääkö todellakin niin myrkyllistä ainetta kuin syanidia saada käyttää kaivosteollisuudessa ja metallien valmistuksessa? Vastaus on tietenkin ei, ja vielä kerran ei! Syanidin valmistuksesta ja käytöstä on luovuttava. Edellytän sen vuoksi, että EU tekee aloitteen ja huolehtii siitä, että tämän aineen käyttö kielletään maailmanlaajuisesti. Sen käyttö on ollut pitkään kiellettyä useimmissa EU:n valtioissa. Sen vuoksi on erittäin häpeällistä, että tällaista ylipäänsä tapahtuu.
Saamieni tietojen mukaan ympäristöasioista vastaava komission jäsen Margot Wallström on matkustanut Strasbourgista itse paikalle Romaniaan nähdäkseen, mitä siellä on tapahtunut. Ryhmäni olettaa, että ympäristöasioista vastaava komission jäsen Margot Wallström lupaa avustaa katastrofin uhreiksi joutuneita yhteiskuntia sekä antamalla taloudellista apua, ympäristötietoa että toteuttamalla laajoja tarvittavia puhdistustöitä.
Tämä kohdistaa huomion siihen, mitä vihreä ryhmämme on vaatinut hyvin kauan, nimittäin siviilejä suojaavaa iskujoukkoa, joka voidaan ottaa nopeasti käyttöön tällaisten suurien ympäristö- ja teollisuuskatastrofien yhteydessä. Se kohdistaa huomiomme myös joidenkin ehdokasvaltioiden mataliin ympäristövaatimuksiin. Meidän on vaadittava, että mitkään poikkeukset eivät saa vaarantaa ihmisten terveyttä ja ekosysteemejä.

Scheele
Arvoisa puhemies, komission valkoisessa kirjassa ympäristövahinkovastuusta, joka esiteltiin muutama päivä sitten, nimittäin 9. helmikuuta, mainitaan viimeisimpänä tapauksena ihmisten aiheuttamien ympäristökatastrofien luettelossa tankkerionnettomuus, joka aiheutti Ranskan rannikon saastumisen ja myrkytyksen.
Vain muutama päivä sen jälkeen voimme lisätä luetteloon uuden järkyttävän ympäristökatastrofin. Syyt ovat kaikkialla samat, nimittäin riittämätön teknologia sekä voiton tavoittelu, jota asetetaan mitä ilmeisemmin ympäristön hyvinvoinnin ja tietenkin myös ihmisten hyvinvoinnin ja terveyden edelle.
Tässä yhteydessä on jo sanottu, että on tärkeää, että Euroopan unioni antaa sekä teknistä että taloudellista tukea. Lisäksi on kuitenkin välttämätöntä tehdä Romanialle selväksi, että sen ei saa vetäytyä asiasta, että sen on tehtävä ankarasti töitä täyttääkseen yhteisön säännöstön. Minusta on sitä paitsi välttämätöntä, että laadimme nopeasti direktiivin kattavasta ympäristövastuusta Euroopan unionissa ja panemme sen täytäntöön.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, mielestäni emme voi kokonaan tuomita Itä-Euroopan maita, jotka ovat juuri koputtaneet unionin oveen, koska ekologisia katastrofeja tapahtuu idän lisäksi myös meillä täällä lännessä. Esimerkiksi Ranskan Salsignen kultakaivosten jätevesialtaiden ylivuodot ovat aiheuttaneet merkittävää saastumista ja huomattavan taloudellisen katastrofin vielä nykyäänkin.
Tiedämme myös erittäin hyvin, että saastumisesta ja kunnostamisesta aiheutuvat miljardien laskut. Kuka maksaa? Siksi meidän on hinnalla millä hyvänsä otettava huomioon kaikissa kehityshankkeissamme erittäin kiireellinen ympäristönäkökohta.
Haluaisin myös pyytää täällä Euroopan unionia lakaisemaan oma oven edustansa eli kehottamaan niitä jäsenvaltioita, jotka vielä nykyisin omistavat kultakaivoksia, toimittamaan asiantuntijakatsastuksen sen selvittämiseksi, mitä todella tapahtuu. Ajattelen erityisesti Ranskan Guyanan kultakaivoksia, joissa nimenomaan käytetään hyväksi työntekijöitä, jotka usein ovat naisia ja joiden terveydentila on todella surkea.

Patten
. (EN) Saanen yhtyä myös entisenä ympäristöministerinä täysin ja ilman minkäänlaisia varauksia arvoisien jäsenten esille tuomaan huolestuneisuuteen.
Tosiasioiden objektiivinen arviointi ei ole tässä vaiheessa helppoa. Ensimmäiset raportit viittaavat kuitenkin siihen, että Lepos-, Tisza-, Somes- ja Tonava-jokien saastuminen on hyvin vakava ympäristötragedia. Se on muutamassa päivässä tuhonnut kokonaisen ekosysteemin. Yksikään elävä organismi mikrobeista saukkoihin ei ole säästynyt siltä. Useammat jäsenet ovat kertoneet siitä, mitä oletetaan tapahtuneen. Olemme kaikki nähneet joitakin seurauksia TV-ruuduistamme. Jotkut ympäristöalan asiantuntijat ovat rinnastaneet tämän onnettomuuden ympäristöseuraukset ainakin ekosysteemin vahingoittumisen osalta Tshernobylin onnettomuuden seurauksiin. Kolmen maan Romanian, Unkarin ja Jugoslavian väestö on joutunut kärsimään. Tisza, Unkarin toinen ja ehkä sen kaunein ja sen kansan eniten rakastama joki, on kärsinyt kaikkein eniten. Kuten aina käy vastaavanlaisten onnettomuuksien yhteydessä, onnettomuuden pitkän aikavälin vaikutukset ovat tuhoisimpia. Joidenkin arvioiden mukaan joen tilan ennalleen palaaminen voi kestää jopa viisi vuotta. On olemassa jatkuva vaara, että villieläimet syövät myrkyttyneitä kaloja.
Meidän ilmeinen velvollisuutemme on tehdä kaikki, mitä voimme, ja niin pian, kuin voimme, tämän katastrofin hoitamiseksi. Tämä on varmasti kollegani komission jäsen Wallströmin näkemys, ja tiedän, että hän olisi halunnut vastata itse tänään tähän päätöslauselmaan. Hän ei kuitenkaan voi tehdä sitä, koska hän on kuten eräs arvoisa jäsen mainitsi Unkarissa ja Romaniassa tutustumassa henkilökohtaisesti vahinkojen laajuuteen ja selvittämässä, miten voimme parhaiten auttaa Unkarin ja Romanian viranomaisia selviämään tästä kriisistä.
Olemme valmiita siihen. Otimme aiemmin tässä kuussa yhteyttä Romanian hallitukseen ja Tonavan suojelusta vastaavaan kansainväliseen komissioon saadaksemme kiireellisesti lisätietoja onnettomuudesta. Romania on kääntynyt UNEF:n ja Genevessä sijaitsevan OCHA:n puoleen, jotta kansainvälinen asiantuntijaryhmä arvioisi vahingot Tonavan valuma-alueella. Olemme valmiita auttamaan arvion tekemisessä, jos Unkari ja Romania esittävät siitä yhteisen pyynnön ja jos kummankin maan kansalaisille voidaan taata pääsy kyseisille alueille. Tällä on tietysti ratkaiseva merkitys. On aivan selvää, että vahinkojen laajuudesta on muodostettava mahdollisimman pian tarkka kuva, jotta voimme päättää täsmällisesti, miten asia olisi parasta hoitaa. Ponnistelemme nyt tämän päämäärän saavuttamiseksi.
Kaivosyhtiön ja Romanian viranomaisten oikeudellinen vastuu on myös selvitettävä. Se on hyvin tärkeää, kuten useammat puhujat sanoivat. Saastuttaja maksaa -periaate on Euroopan unionin ympäristöpolitiikan kulmakivi. Se tulee esille myös Tonavan suojelua ja kestävää käyttöä koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, ja sitä olisi sovellettava tässä tapauksessa.
Euroopan unioni ei voisi maksaa kaivosyhtiön sijasta mitään siltä vaadittavia korvauksia. Unioni on myöntänyt seitsemän viime vuoden aikana noin 20 miljoonaa euroa Tonavan jokialueen suojelun tukemiseen. Alueelle annettavan liittymistä valmistelevan avun yhteydessä voidaan ehkä osa Ispar- ja Phare-ohjelmien tuesta ohjata onnettomuuden vakavimpien vaikutusten hoitamiseen siinä tapauksessa, että saastuttaja maksaa -periaatetta noudatetaan täysin.
Pitemmällä aikavälillä haluamme selvittää, mitä tästä onnettomuudesta voidaan oppia, ja tärkeintä on selvittää, miten tällaisten onnettomuuksien uusiutuminen voidaan ensinnäkin estää. Tämä tapaus vahvistaa tarvetta parantaa Euroopan väestönsuojelua puheenjohtaja Prodin hiljattaisessa puheessa esittämällä tavalla, ja pari jäsentä ottikin tämän asian esille tänään. Tällä hetkellä tärkeintä on kuitenkin selvittää tämä kriisi. Kuten sanoin, kollegani komission jäsen Wallström on tänään paikan päällä. Hän pitää varmasti parlamentin tiiviisti ajan tasalla niistä toimista, joita hän ehdottaa vierailunsa perusteella.
Tämä on ollut kauhistuttava tragedia Euroopalle, ja Euroopan on vastattava siihen ja tehtävä kaikkensa varmistaakseen, että näin hirveät onnettomuudet eivät enää jatkossa varjosta tulevaisuuttamme.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan hetken kuluttua.

ÄÄNESTYKSET
 Euroopan yritysten uudelleenjärjestelyistä

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, pidättäydyin yritysten rakenneuudistusta koskevasta äänestyksestä, sillä vaikka olin toivonut yhteisön toimia yritysten rakennemuutosten osalta, tahdon konkreettisesti tehdä tiettäväksi tälle parlamentille, että on kylläkin totta, että tuhat ihmistä on jäänyt ilman työtä, ilman mahdollisuutta jatkaa toimintaansa, mutta mikäli valtiot eivät olisi lykänneet eläkeikää - Italiassa tämä koski ainakin 200 000 henkilöä, jotka jäivät työelämään, ja jotka olisivat vapauttaneet 200 000 työpaikkaa, mikäli ei olisi säädetty lakeja, jotka lykkäsivät heidän eläkeikäänsä viidellä vuodella - meidän ei nyt tarvitsisi käsitellä näiden tuhannen työttömän tapausta: 1000 työntekijällä olisi töitä, ehkä toisessa yhtiössä, mutta joka tapauksessa heillä olisi työpaikka.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Ainoa syy, miksi olemme äänestäneet PSE-, Verts/ALE-, ja GUE/NGL-ryhmien kompromissipäätöslauselmasta on, että se oli ainoa päätöslauselma, jonka ansiosta pystyimme "tuomitsemaan Goodyear-Dunlopin johtoportaan päätöksen sulkea Italian tehtaansa".
Tämän päätöslauselman tarkoittamat toimenpiteet ovat kuitenkin riittämättömiä suurten teollisuusryhmien politiikan lopettamiseksi, jotka lakkauttavat työpaikkoja ja pahentavat työttömyyttä. Sitä paitsi kyse on vain sanoista, koska Euroopassa enemmistönä olevat sosialistihallitukset ovat yhtä kykenemättömiä kuin oikeistohallituksetkin toteuttamaan tarvittavia toimenpiteitä näiden irtisanomisten estämiseksi.
Todellinen ongelma ei ole löytää oikeudellisia yksityiskohtaisia säännöksiä, jotka vaikeuttaisivat vähän enemmän näitä irtisanomismenettelyjä, vaan näiden menettelyjen kieltäminen.
Ainoa keino pysäyttää tämä pirullinen mekanismi, joka tuottaa toisaalta rahoituksellista lisäarvoa ja toisaalta lisää työttömyyttä, on kieltää nämä irtisanomiset kaikissa voittoa tuottavissa suuryrityksissä pakkolunastuksen uhalla, julkistaa suuryritysten tilit ja alistaa ne työntekijöidensä ja koko kansan valvonnan alaisiksi.
Yhteiskunnalla on oltava keinoja velvoittaa suuryritykset ja niiden omistajat ottamaan huomioon omat prioriteettinsa, joista ensimmäisenä on työttömyyden poistaminen. Tarvittavat summat julkisissa palveluissa olevien hyödyllisten työpaikkojen luomiseksi sekä kaikkien työn jakamisen rahoittaminen palkkaa vähentämättä on otettava suuryritysten voitoista. Tämä on huomattavasti paljon tärkeämpää yhteiskunnan enemmistölle kuin tuhlaus rahoitustoimiin tai suurten osakkeenomistajien vähemmistön skandaalimainen rikastuminen.

Sacrédeus
. (SV) En voi kannattaa tätä päätöslauselmaa, koska 8 kohdassa tuodaan esiin yksi yksittäinen italialainen tehdas sekä esitetään toivomus siitä, että juuri tämän tehtaan olisi jatkettava toimintaansa, samalla kun tämän yrityksen johtoa neuvotaan yrittämään myydä tehdas eurooppalaiselle rengasvalmistajalle.
Euroopan parlamentin tehtävänä ei ole antaa lausuntoja siitä, mitkä Euroopan unionin 15 jäsenvaltion tehtaista saavat jatkaa toimintaansa ja mitkä niistä pitää sulkea, minkä tehtaan työntekijämäärää pitäisi lisätä tai vähentää, minkä niistä pitäisi pysyä entisellä paikallaan ja minkä muuttaa, mikä niistä pitäisi myydä tai jättää myymättä, ja mitkä myytävistä tehtaista olisi myytävä eurooppalaisille tai Euroopan ulkopuolisille yrityksille.
Oikeastaan kyse on erilaisista toimivalta-alueista, joilla Euroopan parlamentilla ja sen jäsenillä ei ole minkäänlaista oikeudellista mahdollisuutta muuttaa puheena olevan yrityksen tekemää päätöstä eikä niillä ole edes tarkempaa tietoa puheena olevan tehtaan tilanteesta.
Ruotsalaiset kristillisdemokraatit korostavat sitä, että on tärkeää, että Euroopan unioni ja Euroopan parlamentti keskittyvät olennaisiin tehtäviinsä, eivätkä vähennä näissä asioissa tekemänsä työn arvoa toimimalla toimivaltansa ulkopuolelle olevien kysymysten parissa.

Matkailun työllistämispotentiaali
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Viceconten laatimasta aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnöstä (A5­0030/2000) komission tiedonannosta matkailuun liittyvän työllistämispotentiaalin tehostamisesta Matkailua ja työllisyyttä käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän päätelmien ja suositusten seuranta (KOM(1999)0205 C5-0112/1999 1999/2115(COS).

Viceconte
, esittelijä. (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, huolimatta Euroopan unionin myöhästymisestä ja päättämättömyydestä todellisen matkailua koskevan yhteisön politiikan toteuttamisessa, matkailuun on alettu kiinnittää entistä enemmän huomiota alana, jolla kyetään luomaan uusia työpaikkoja.
Eräs yhteisön alaa kohtaan tunteman mielenkiinnon syistä on tämän työmarkkinoiden osan rakenteellinen joustavuus, jonka vuoksi se on sangen houkutteleva ala naisille ja nuorille, joille se tarjoaa usein ensimmäisen työmahdollisuuden.
Käsitys matkailuteollisuuden merkityksestä, sen työllistävästä vaikutuksesta - vaikka kaikki ovatkin sen jo tähän mennessä todenneet - perustuu kuitenkin enemmän ilmiöstä empiirisen kokemuksen kautta saatuihin käsityksiin kuin tilastollisesti osoitettavissa oleviin seikkoihin.
Tämä ilmiön puutteellisesta tuntemuksesta johtuva epätäsmällinen identiteetti, jonka takana on luotettavien ja tieteellisesti oikein laadittujen tilastotietojen puute, on selvästi vaikeuttanut mahdollisuutta edistää yhdenmukaista alaa suosivaa politiikkaa ja mahdollisuutta luoda työllisyyttä merkittävässä määrin.
Tässä yhteydessä on sen vuoksi hyödyllistä esittää eräitä ajatuksia matkailun vaikutuksista unionin kansalaisten elämään ja eurooppalaisen matkailun tukemisen sekä taloudellista että sosiaalista välttämättömyyttä ja siitä koituvaa hyötyä.
Ensiksi tahtoisin huomauttaa, että matkailuteollisuus on eräs kehittyneen yhteiskunnan korvaamattomista infrastruktuureista: yhteiskunnallisten tahojen, liike-elämän ja työelämän kokonaisuus ei voisi toimia ilman sitä. Matkailu on siksi nähtävä ikään kuin kansalaiselle välttämättömien hyödykkeiden ja palveluiden kokonaisuutena hänen liikkuessaan totutun asuinpaikkansa ulkopuolella, tekijänä, joka mahdollistaa nyky-yhteiskunnan elämäntavan luonteenomaisen piirteen, liikkuvuuden. Sitä ei voida enää pitää ainoastaan auringon, meren ja loman synonyymina, mikä vähentää instituutioiden sitä kohtaan tuntemaa kiinnostusta.
Toiseksi tahtoisin osoittaa vääräksi erään yleisen käsityksen Eurostatin tilastoista selkeästi esiin nousevaa näennäistä paradoksia hyväksi käyttäen: maailmanlaajuisia matkailupotentiaaleja eivät ole perinteisesti turistikohteina pidetyt valtiot, vaan edistyneemmät kansakunnat, joissa asukkaiden elämänlaatu nousee markkinoinnin ja kiinnostuksen määrääväksi tekijäksi. On selvää, että matkailun merkitys perinteisesti matkailukohteina pidettyjen alueiden, kuten esimerkiksi eteläisten alueiden elämään, on sangen erilaista ja sitä arvioitaessa on kiinnitettävä huomio eri seikkoihin. Sekä ilmiselvä että erilaisten taloudellisten ja sosiaalisten osoittimien avulla mitattavissa oleva tosiseikka on se, että monet Välimeren alueet ovat matkailun ansiosta muuttaneet radikaalisti ja myönteisesti taloudellista ja sosiaalista rakennettaan ja asukkaiden elämänmuotoa sekä vähentäneet oleellisesti maastamuutosta aiheutuvia haittoja. Ainoastaan siellä, missä tämän markkina-alan ympärille ovat kehittyneet kaikki kuluttajan ja matkailijan tarpeiden tyydyttämisen kannalta välttämättömät toiminnat, on voitu luoda tuotantojärjestelmä ja saatu aikaan sosiaalista kasvua. Näissä tapauksissa on voitu todeta, että työllisyys lisääntyy enemmän kuin matkailijoiden lukumäärä, koska paikallisen talouskasvun myönteinen kierre on käynnistynyt.
Tämä osoittaa, ettei matkailu suinkaan ole köyhän miehen puuhaa, sillä se edellyttää valtavia investointeja rakenteisiin, infrastruktuuriin, yritystoimintaan, ammattimaisuuteen, sosiaalisiin palveluihin ja koulutukseen; että matkailuteollisuus on monien alueiden tasapainon kannalta keskeistä, sillä se luo työllisyyttä ja markkinoita kaikille paikallisille tuotantotoiminnoille: maanviljelyksen, pienteollisuuden ja käsityön, kuljetusten, palveluiden, kaupan ja koulutuksen aloilla; että yhteisön matkailun kehitys liittyy tiiviisti sen kestävyyteen yhteisön tavoitteisiin nähden; että maantieteellinen, historiallis-kulttuurinen ja ympäristön erilaisuus on säilytettävä.
Euroopan unioni voi mielestäni toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen täydentää jäsenvaltioiden toimia ja omalta osaltaan vahvistaa matkailun potentiaalia eräin toimin, kuten hyväksymällä matkailupolitiikan erityisen oikeudellisen perustan perussopimuksissa; hyväksymällä aluepolitiikkojen ja muiden unionin politiikkojen puitteissa sellaiset ohjelma- ja suunnittelumekanismit, jotka soveltuvat edistämään kaikenlaista, maaseutu-, ympäristö-, kulttuuri-, tutkimus- ja koulutusmatkailuun sekä kongressi-, kylpylä-, eläkeläis- ja urheilumatkailua; muuttamalla matkailualaa koskevien tietojen keräämisestä annettua direktiiviä 95/57, ryhtymällä sellaisten suunnitelmien yhteisrahoitukseen, joilla pyritään toteuttamaan uusia palveluja ja liikenneinfrastruktuureja sekä yhteisrahoitukseen kokemustenvaihtoa ja vertailevaa arviointia koskevissa pilottiohjelmissa.
Nämä ja muut konkreettiset toimet, joita olen mietinnössäni esittänyt, voivat mielestäni antaa lisäarvoa niille toimille, joita kansallisten ja alueellisten toimivaltaisten viranomaisten tulisi suosia edistääkseen matkailua ja luodakseen uusia työpaikkoja, alkaen pieniä ja keskisuuria yrityksiä suosivien myönteisten verotuksellisten keinojen hyväksymisestä, erityisesti sellaisten toimien, joilla pyritään vähentämään työn kustannuksia korottavia tekijöitä.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ennen kuin esittelen tasa-arvoasioiden valiokunnan kantoja, haluaisin jakaa kanssanne kolme perusasiaa, jotka mielestäni määrittelevät Euroopan matkailun nykyisyyttä ja tulevaisuutta kansainvälisessä ympäristössä.
Euroopassa matkailuala tuottaa nykyään 5,5 prosenttia BKT:stä ja se työllistää työvoimasta varsin suuren määrän, noin 6 prosenttia. Nämä luvut ovat hyvin paljon suurempia eräissä maissa. Jotta ymmärtäisimme, mitä matkailu merkitsee joillakin Euroopan alueilla, kannattaa ottaa esiin oma maani, Kreikka, joka on matkailumaa. 40:n viime vuoden aikana, kun maatalousväestö on ikääntynyt ja väestö on keskittynyt suuriin kaupunkikeskuksiin, ainoat alueet, joilla nuoret ikäluokat pysyvät ja jonne ne palaavat, ovat matkailullisesti kehittyneitä alueita. On siis selvää, että Euroopassa matkailu on taloudellisten seikkojen lisäksi prioriteetti myös Euroopan unionin alueiden taloudellisessa ja sosiaalisessa osallistumisessa.
Toinen seikka on, että maailmanmarkkinat ovat kasvaneet räjähdysmäisesti. Vuonna 2010 matkailijoita ennakoidaan olevan kymmenen miljardia, mutta Euroopassa suunta on valitettavasti päinvastainen. Osuus kasvusta pienentyy jyrkästi joka vuosi Aasian, Kaukoidän ja Amerikan eduksi. Matkailun maailmanmarkkinoihinhan vaikuttavat koko ajan ja välittömästi liikenteen vapautuminen, kustannusten väheneminen ja Euroopan ulkopuolisten uusien matkailukeskusten kilpailukyky.
Lisäksi 90 prosenttia matkailualalla toimivista yrityksistä on pk-yrityksiä; niitä yrityksiä, jotka pitävät yhteiskuntamme taloudellisen ja sosiaalisen kudoksen elinvoimaisena, joiden on kohdattava uudet esteet ja vastattava myönteisesti maailmanlaajuisen kehityksen haasteisiin. Kuten myös esittelijä sanoi, tämä saa erityisen merkityksen silloin, kun matkailua arvioidaan yhtenäisenä tuotantojärjestelmänä, koska sille on ominaista kuluttaa suuria määriä maatalous- ja teollisuustuotteita, palveluita ja liikennepalveluita sekä luoda paljon lisäarvoa. Tässä yhteydessä haluan siis korostaa, että kansainvälinen kilpailu on ankaraa, ja jotta menestyisimme, meillä pitää olla näkemystä ja yhteinen pitkän aikavälin strategia.
Meidän on otettava hyvin vakavasti huomioon tarve parantaa matkailun parissa työskentelevän työvoiman tasoa, jotta matkailuala voisi vastata aikamme uusiin teknologisiin haasteisiin. Kukaan ei voi nykyään olla piittaamatta siitä tosiasiasta, että uudet digitaaliset tekniikat ja järjestelmät, joiden huippuja ovat Internet sekä matkapuhelimet ja digitaalinen televisio, muuttavat radikaalisti koko matkailua ja lisäksi sen rakenteita ja yritysmalleja.
Uusien tekniikkojen käyttöönotto ei ole matkailulle uhka, vaan tilaisuus, koska se antaa mahdollisuuden tarjota uusia matkailutuotteiden ja -palveluiden innovaatioita, joita matkailu tarvitsee pitkittyneellä matkailukaudella voidakseen houkutella uusia asiakkaita ja tarjota uusia vaihtoehtoisia matkailumuotoja. Lisäksi uuden tekniikat mahdollistavat uusien markkinoiden avaamisen alueille, jotka ovat perinteisesti olleet huonossa asemassa eivätkä ole houkutelleet matkailua ja jotka nyt voivat kehittyä matkailukeskuksiksi ja huomattaviksi sijoituskohteiksi. Matkailu-alan koulutusohjelmilla ja yritysten henkilökunnan koulutuksella sekä työttömien koulutus- ja kuntoutusohjelmilla pitää vastata näihin uusiin työmarkkinoihin.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on paneutunut erityisesti koulutuskysymykseen, koska matkailupalvelualan työntekijöistä 53 prosenttia on naisia - nämä ovat virallisia lukuja -, ja koska naiset samalla muodostavat enemmistön niistä työntekijöistä, jotka ovat alttiita sosiaalisille ja taloudellisille muutoksille. Ei pidä unohtaa, että matkailualan työntekijöillä ja erityisesti naisilla on erityisongelmia, kuten työn kausittaisuus, tarve solmia sopimukset uudestaan vuodesta toiseen, sosiaalisen suojelun puutteet, kiinnostuksen puute koulutukseen ja heikot kehittymismahdollisuudet. Pyydämme siis komissiota ryhtymään erityistoimiin sekä liittämään yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen kaikkiin matkailuohjelmiin ja yritysten kehittämisohjelmiin.

Koch
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelemme tänään matkailuun liittyvästä työllistämispotentiaalista, jonka komissio näyttää vihdoin oivaltaneen. Ehdotus on tärkeä, mutta se olisi pitänyt toteuttaa jo kauan sitten, ja se on oikeastaan vielä riittämätön.
En pääse eroon siitä tunteesta, että olemme pyörineet ympyrää jo useita vuosia. Tilanne on varmasti erilainen tulevaisuudessa uuden komission kanssa, vaikka olisinkin toivonut toimivaltaiselta komission jäseneltä enemmän innostusta. Minä itse olen osallistunut keskusteluun matkailun työllistämispotentiaalista Euroopassa 90-luvun alusta lähtien. Sen aikana ovat vaihdelleet yhä uudelleen toivonpilkahdukset - kuten matkailua ja työllisyyttä käsitelleen neuvoston konferenssi vuonna 1997 - ja pettymykset - kuten silloin, kun neuvosto ja komissio hylkäsivät matkailua koskevan artiklan sisällyttämisen perustamissopimukseen.
Suuri osa siitä, mitä komissio tarjoaa meille tiedonannossaan matkailua ja työllisyyttä käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän päätelmien ja suositusten seurannasta, ei ole mitään uutta, sillä Euroopan parlamentti on vaatinut sitä jo vuosia. On kuitenkin sääli, että asiantuntijoiden mielipiteillä on enemmän painoarvoa kuin parlamentin jäsenten mielipiteillä. Kun otetaan huomioon etenkin Euroopassa tällä hetkellä vallalla oleva EU:n jäsenvaltioiden kansalaisten mieliala ja kansalaistemme heikko eurooppalainen identiteetti, joista myös Vaclav Havelin eilen niin ponnekkaasti muistutti, työllistämispotentiaali on vain tämän mitalin, eli matkailun, toinen puoli. Toinen puoli on se potentiaali, jolla vahvistetaan Euroopan olemassaololle niin tärkeää eurooppalaista identiteettiä. Komission on vielä annettava tästä aiheesta tiedonanto.
Meidän on todellakin oltava varuillamme - Eurooppa käy ankaraa kilpailua. Maailmanlaajuinen markkinaosuutemme on pienentynyt viime vuosien aikana 10 prosenttia, kun taas etenkin Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa matkailu elää nousukautta.
Maailman matkailujärjestö on todennut, että maailmalla odotetaan syntyvän 120 miljoonaa uutta työpaikkaa, mutta Euroopan osuus niistä on vain noin 2 prosenttia.
Eikö tämä ole hälyttävää? Matkailulla ei ole ainoastaan tärkeä taloudellinen rooli, vaan sillä edistetään myös kansojen välistä ymmärtämystä. Se, joka oppii aidosti tuntemaan ja ymmärtämään Euroopan maita ja ihmisiä matkailun avulla, ei voi olla kansalliskiihkoilija myöskään tulevaisuudessa. Kaikki matkailun muodot edistävät molemminpuolista luottamusta ja poistavat ennakkoluuloja, ylimielisyyttä, epäluottamusta ja epäluuloa. Ne lisäävät muiden hyväksyntää ja parantavat ilmeisen häviävää suvaitsevuutta ihmisten välillä.
Juuri tämän vuoksi on meidän etujemme mukaista innoittaa, koordinoida ja edistää parhaiden mahdollisten reunaehtojen mukaisesti luotua matkailua tukeutumalla vakaaseen tietopohjaan niin, että samalla noudetaan tiukasti läheisyysperiaatetta.
Onnittelen esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään, jota kannatan varauksetta. Toivon, että se ei ole taas vain yksi maltillinen työ.

Fava
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, tahtoisin aluksi esittää erään optimistisen huomautuksen, jonka korkean tason ryhmä totesi lokakuussa 1998 laatimassaan kertomuksessa, jonka ensimmäisellä sivulla luki: "Seuraavan vuosikymmenen loppuun mennessä unionissa tarjoutuu mahdollisuus luoda 2 200 000 - 3 300 000 uutta työpaikkaa matkailuun liittyvillä aloilla" ja tähän lisättiin: "ainoastaan oikeanlaisissa olosuhteissa".
Mielestäni komission ja parlamentin tehtävänä on vastata kahteen kysymykseen: mitkä ovat oikeanlaiset olosuhteet ja mikä voi tässä asiassa olla Euroopan unionin rooli? Komissio ja parlamentti voivat auttaa meitä ymmärtämään ennen kaikkea sen, mistä olemme puhumassa, sillä jopa käsite "matkailu", kuten Viceconten mietinnössäkin todettiin, on yhä monimerkityksinen käsite, eräänlainen muuttuja, jonka tulkinta riippuu leveysasteesta, ilmastoista, monista mahdollisuuksista ja tulkinnanvaraisista seikoista, se saattaa olla loman synonyymi tai se voi todella merkitä tuotannon, tuoton, vaurauden ja työllisyyden mahdollisuutta.
Meiltä puuttuu tietoja: meillä ei ole mitään tietoa taloudellisesta vaikutuksesta, se on edelleen täysi arvoitus. Meillä on keskenään täysin ristiriitaisia tilastojen keruu- ja tulkintamenetelmiä, komission ja parlamentin vuonna 1995 laatimasta direktiivistä huolimatta. Jotta strategia voitaisiin laatia, olisi mielestäni ensiarvoisen tärkeää kehittää yhdenmukainen ja mahdollisimman tarkka lukutapa näille tiedoille, myös sen vuoksi, että matkailu voisi todella luoda työllisyyttä. Tämän osalta ei ole olemassa automatiikkaa: usein aiemminkin matkailualan kasvu on johtanut huomattaviin varallisuuden kertymiin ilman, että tähän olisi liittynyt työllisyyden kasvua.
Oikeusperustaa ei ole, ja mielestämme tämä on huomattava rajoitus, tällä hetkellä, mille tahansa matkailualan toimelle. Oikeusperusta merkitsee kykyä koordinoida ja laatia ohjelmia ja strategioita, joilla on korvaamaton merkitys sille, että Euroopan unionin matkailuala voi kilpailla muiden markkinoiden kanssa.
Oikeusperusta antaisi mahdollisuuden välttää pakon turvautua, kuten aiemmin on tapahtunut, rakennerahastoihin, jotka ovat eräänlainen taskuraha, ja sitä paitsi näitä varoja on käytettävissä erittäin vähän: muistakaamme, että komission tiedonannossa mainittiin 4 700 000 000 euron summa viitenä viimeksi kuluneena vuonna, mikä vastaa 400 kilometrin pituisen moottoritien kustannuksia. Meillä ei ole mahdollisuutta välittää jäsenvaltiolle voimakasta viestiä: matkailualan oikeusperustan tunnustaminen antaisi valtioille mahdollisuuden antaa Euroopan unionille toimivaltaa, joka tällä hetkellä on täysin satunnaista.
Olemme ehdottomasti samaa mieltä komission tiedonannossa mainituista yhteisön toimista: alaa suosiva verotus, toisin sanoen verotukselliset toimet, joiden avulla voimme tarjota tälle alalle - josta, kuten muistamme, 95 prosenttia muodostuu pienistä ja keskisuurista yrityksistä, mikä vastaa 2 miljoonaa matkailualalla toimivaa pientä ja keskisuurta yritystä Euroopassa - todelliset kilpailukykyiset olot markkinoilla: Euroopan unionissa on kiinnitettävä erityistä huomiota ammatilliseen pätevöitymiseen, toisin sanoen on investoitava koulutukseen; ja lopuksi on sitouduttava huolehtimaan työmarkkinoiden avoimuudesta. Matkailualan markkinat ovat määritelmällisesti joustavat; me toivoisimme, ettei tätä joustavuutta ymmärrettäisi ainoastaan kielteisesti ja kompastuttaisi siihen väärinkäsitykseen, että kausiluonteisuus merkitsee epäsäännöllistä työtä: muistakaamme, että 50 prosenttia työllisyydestä, ennen kaikkea Euroopan unionin eteläisissä valtioissa on epätyypillistä työtä.
Katsomme, että Euroopan unionin ja komission on voimakkaasti sitouduttava kestävään matkailuun, joka merkitsee kestävän ympäristöstrategian luomista viime vuosien ylilyöntien jälkeen, jolloin yksityisen vaurauden kertymistä ei useinkaan seurannut vastaava työllisyyden lisäys. Kilpailua on käytävä ennen kaikkea laadun osalta.
Lopuksi katsomme, että matkailu voi olla paitsi kasvutekijä myös demokratian tekijä, ja pyydämme komissiota toimimaan määrätietoisesti ja suunnitelmallisesti.

Attwooll
Arvoisa puhemies, haluan puhua kolmesta asiasta. Ensimmäinen on oikeudellisen perustan sisällyttäminen perustamissopimukseen. Se on asia, jota puollan, vaikka edustankin tällä hetkellä vähemmistöä omassa ryhmässäni. Olemme kaikki täysin tietoisia matkailun merkityksestä sekä paikalliselle talouselämän että Euroopan yhdentymisen kannalta. Jotkut meistä pitävät kuitenkin ongelmana sitä, ettei alan oikeudellista perustaa ja sitä, miten se olisi täsmällisesti ottaen suhteutettava toissijaisuusperiaatteeseen, ole määritelty täsmällisesti.
Toiseksi matkailun monivuotisen ohjelman laatimiseen liittyy vastaavanlaisia asioita. Päätöslauselmassa on monia erinomaisia ajatuksia matkailun uusien muotojen edistämisestä ja sen lisääntyvästä ammattimaisuudesta. Samanaikaisesti komissio pohtii nyt kuitenkin sitä, miten se voisi rajoittaa tehtävänsä keskeisimpiin asioihin. On kysyttävä, rasittavatko jotkut päätöslauselmassa ehdotetut toimet enemmän sen voimavaroja kuin olisi toivottavaa.
Kolmanneksi päätöslauselmassa on useita viittauksia kestäviin työpaikkoihin. Niiden edistäminen on tietysti toivottavaa, eikä kestävien työpaikkojen tarvitse välttämättä merkitä kokoaikaista työtä. Aina on kuitenkin ihmisiä, jotka etsivät kausiluotoista työtä. Opiskelijat ovat hyvä esimerkki. Epäilemme, että päätöslauselmassa ei kiinnitetä riittävästi huomiota heihin ja siihen, miten heidän etujaan voitaisiin erityisesti suojella.
Vaikka onnittelemme Vicecontea hänen mietinnöstään ja vaikka olemme löytäneet päätöslauselmasta paljon kannatettavia ajatuksia, pyydämme näin ollen useampia kohta kohdalta -äänestyksiä, jotta kaikkiin näihin näkökohtiin voidaan puuttua.

Isler Béguin
- (FR) Arvoisa puhemies, ajattelen samoin, että matkailulla tulee olemaan hyvin tärkeä asema ei vain Euroopan alueilla vaan kaikkialla maailmassa, koska se on huomattava taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen valtti. Mutta se on myös hyvin herkästi haavoittuva ala, totesimme tämän jälleen kerran öljylautan yhteydessä. Esimerkiksi öljylautan tapainen ekologinen katastrofi voi tuhota täysin kukoistavan matkailun. Siten emme voi nykyisin tehdä matkailun alalla enää mitä tahansa ja missä tahansa.
On olemassa huomattavia suoja-alueita ja jotkin alueet, maaseutualueet, niin sanotut kehityksestä jälkeen jääneet alueet, joissa on vielä villi luonto, yhdessä luonnonsuojelualueiden kanssa on luokiteltu alueiksi, joilla on houkutteleva matkailupotentiaali, jota voitaisiin kutsua ekomatkailuksi tai vihreäksi matkailuksi. Tätä voitaisiin kehittää ja se voisi olla hyvinkin merkittävä uusien työpaikkojen lähde. Mutta näiden alueiden on todella otettava huomioon muilla matkailualoilla saadut myönteiset ja kielteiset kokemukset.
Itse asiassa ei pidä tappaa matkailun kaltaista kultamunia munivaa kanaa. Matkailun on kunnioitettava luontoa, jos haluamme että se on tulevaisuuden valtti ja myös sellaisena säilyy. Ajattelen useita vuoristoalueita, joiden tilanne huononee jatkuvasti ja siten matkailualaa ei voi kehittää. Ei enää lasketa esimerkiksi luonnonympäristöjen ja vuoristoalueiden saamia haavoja ja tuhoja.
Haluaisin kuitenkin myös mainita vähemmän kunnioitettavan matkailun, Euroopan unionin maihimme tuodun matkailun eli seksiturismin. Tiedän, että mainittua turismia vastaan taistellaan, mutta on muistettava Euroopan unionin vastuu tällä tasolla. Missään tapauksessa meidän poliittisten vastuuhenkilöiden ei pidä sallia sitä, mitä nykyisin tapahtuu näiden nuorten tyttöjen kohdalla, jotka käytännöllisesti katsoen ostetaan Itä-Euroopan maista ja jotka tulevat tänne ja joita käytetään hyväksi muutamasta pennosesta.
Lopuksi haluaisin puhua matkailusta, jonka ansiosta kansalaiset tulevat avoimiksi maailmalle ja demokratialle. Ajattelen erityisesti Kuuban kaltaisia maita, jotka ovat eristyneitä, mutta tiedän, koska tunnen erittäin hyvin tämän saaren, että Kuuban kansalaiset ovat kosketuksissa turisteihin ja voivat siten tulla avoimemmiksi maailmalle, saada erilaista tietoa ja levittää erilaista tietoa. Kaikkien näiden syiden takia mielestäni perussopimusten uudistamisen ansiosta voitaisiin todella sisällyttää tämä matkailua koskeva suuri asiakokonaisuus, joka on myös huomattava valtti koko maapallolle.

Markov
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tarkasteltavana oleva kollega Viceconten mietintö on mielestäni erinomainen työ, ja haluaisin onnitella esittelijää siitä sydämellisesti!
Hän on onnistunut esittämään mieleenpainuvasti talous-, sosiaali-, kulttuuri-, urheilu- ja terveysmatkailun laajan ja vaikeasti määritettävän alan sen laajassa kokonaisuudessaan ottaen huomioon EU-maiden erilaiset vaatimukset ja tarpeet. Mietinnössä on tuotu selvästi esiin ne ongelmat, jotka liittyvät matkailun käsittelyyn ottaen huomioon sen eurooppalainen ulottuvuus, ja neuvoston, komission ja parlamentin välttämätön apu.
Minusta on syytä korostaa painokkaasti sitä lähestymistapaa, jonka mukaan lähtökohtana on pidettävä matkailun muodostaman taloudenalan tärkeyttä ja merkitystä EU:n työllisyydelle ja tähän liittyen vaatimusta luoda yhteisötason puitteet toimia varten ja soveltaa niitä.
Huolimatta neuvoston kanssa syntyneestä umpikujasta komission olisi hyödynnettävä myös nykyisiä mahdollisuuksia kehittää eurooppalaisen matkailupolitiikan rakenneosia. Niitä ovat ensinnäkin tämän alan ensisijaisten strategisten tavoitteiden määrittäminen; toiseksi luettelon laatiminen kriteereistä, jotka mahdollistavat matkailulle tärkeiden arvojen huomioonottamisen erilaisiin ohjelmiin liittyvien EU-hankkeiden toteuttamisessa; ja kolmanneksi asianmukaisen keinon etsiminen ja määrittäminen, jotta löydetään välivaiheen ratkaisu yhteisötoimenpiteiden koordinoinnista muihin politiikkoihin - työllisyyteen, ympäristöön, rakennerahastoihin ja yhteisöaloitteisiin - aiheutuvien kulujen rahoittamiseksi, kunnes oikeusperusta hyväksytään.
Tämän lisäksi on ehdottoman tärkeää panna mahdollisimman nopeasti täytäntöön puheenjohtajavaltio Itävallan esittämä kompromissiehdotus, joka koskee monivuotisen puiteohjelman hyväksymistä. Tämä edellyttää tietenkin sitä, että ehdotuksen hyväksynnän estäviä neuvoston jäseniä kehotetaan painokkaasti harkitsemaan uudelleen kielteistä kantaansa ja luopumaan siitä.
Puiteohjelman laadintaan voitaisiin ja tulisi yhdistää samanaikaisesti matkailualaa koskevien poliittisten suuntaviivojen kehittäminen Euroopan komission kuten myös jäsenvaltioiden taholta tai niitä olisi kehitettävä samansuuntaisesti. Komission erityisenä tehtävänä on analysoida erilaisia kansallisia säännöksiä ja toimenpiteitä ja ottaa käyttöön tältä pohjalta yleispäteviä sääntöjä EU:n alueella. Nämä voivat muodostaa hyvän perustan EU:n toimintaehtojen laadinnalle.
Valtavan työllistämispotentiaalin vuoksi matkailulla on suuri vaikutus paikallisten talouden alan toimintojen - maatalouden, käsiteollisuuden, palvelun, liikenteen, kaupan - kuten myös koulutuksen elvyttämiseen nimenomaan taloudellisesti heikommin kehittyneillä alueilla tai unionin ongelma-alueilla. Tämä merkitsee mahdollisuutta kehittää alueellisia talouden kiertokulkuja. Tässä yhteydessä toimenpiteiden kestävyys ja ympäristön luonnollisen elintilan suojelu ovat erityisen tärkeitä. Tähän soveltuvat hyvin nimenomaan pienet ja keskisuuret matkailuyrittäjät, jotka takaavat virkistys- ja vapa-aikatarjonnan, kylpyläpalvelujen ja urheilun harmonisen integroimisen luonnollisten olosuhteiden mukaisesti.
Muut näkökulmat, kuten vaatimukset syrjimättömyydestä ja syrjinnästä työpaikalla, jotka ovat yleisiä perusperiaatteita yhteisöpolitiikkojen täytäntöönpanossa, on vahvistettava osaksi matkailun tukitoimenpiteitä eri EU-ohjelmissa. Samalla on kiinnitettävä erityistä huomiota naisten, ulkomaalaisten ja osa-aikatyöntekijöiden korkeaa työllisyyttä koskevaan erityiskysymykseen, ja on tuettava sopivia edistämistoimia.
Saksan osavaltiossa, Brandenburgissa, josta minä ole kotoisin ja joka kuuluu tavoitteen 1 alueisiin, saadut kokemukset osoittavat, että pienten matkailulaitosten edistämistoimilla ei ainoastaan saatu tai luotu lukuisia työpaikkoja, vaan näin parannettiin merkittävästi myös maaseudun kehitystä pehmeän matkailun edistämisen avulla, johon liittyy esimerkiksi luonnonsuojelualueiden huomioon ottaminen. Aiemmin tätä on edistetty huomattavasti myös EU:n rahastoilla.

Van Dam
Arvoisa puhemies, yllätyin iloisesti aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan viimeksi pidetyssä kokouksessa. Kyse oli kollegani Sánchez Garcían perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle antamassa, hallitustenväliseen konferenssiin liittyvässä lausunnossa olevasta huomautuksesta. Lausunnon valmistelijan mielipide oli nimittäin se, että matkailulle ei tarvita oikeusperustaa perustamissopimuksessa. Tämä käsitys on päinvastainen kuin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenten enemmistön käsitys on. Kuunneltuani monia kollegoja, jotka kannattavat enemmistön mielipidettä, tällaisen mielipiteen kuuleminen oli todellinen helpotus.
Valitettavasti hänen tekstiään ei hyväksytty äänestyksessä. Olen kuitenkin saanut sille ajatukselle, että en selvästikään ole ainoa, joka ei voi hyväksyä enemmistön mielipidettä.
Tällä tavoin pääsen puhumaan mietinnön sisällöstä. Matkailualan merkittäviä tekijöitä ovat sen tarjoama työllisyys ja työllistämispotentiaali. Matkailuteollisuus on tärkein tulonlähde etenkin eteläisissä jäsenvaltioissa. Tästä näkökulmasta käsin valtiolla onkin hyvä syy kehittää matkailua edistäviä toimia ja sitä edistävää politiikkaa.
On kiinnitettävä huomiota myös matkailun sesongista riippuvaan luonteeseen ja siihen liittyvään työllisyyden vaihteluun.
Minua hämmästyttää kuitenkin se, että monet haluavat saavuttaa tuon tavoitteen yhteisön politiikan avulla. Se ei ole toivottavaa itse matkailun eikä työllisyyden edistämisen kannalta. Eri alueiden väliset erot aiheutuvat usein kulttuurisista ja historiallisista tekijöistä. Myös näiden alueiden sisällä esiintyy monenlaisia ongelmia. On itsestään selvää, että etenkin paikalliset ja alueelliset hallitukset, eivätkä niinkään kansalliset hallitukset, voivat arvioida tilanteen parhaiten ja kehittää sopivan politiikan. Tästä näkökulmasta käsin en voi tukea toimivallan siirtämistä Euroopan unionin tasolle.
Sen lisäksi on otettava huomioon työllisyyspolitiikka yleisemmin. Tässäkin pitää paikkansa se, että talouden rakenne on erilainen eri jäsenvaltioissa ja tiet, joita pitkin nykyinen taso on saavutettu, ovat erilaisia. Tässä ei voida soveltaa yhtä ainoaa politiikkaa, ainakaan ehkä ilman monia poikkeuksia ja muutoksia. Se merkitsisi sitä, että EU ottaisi jäsenvaltioiden tehtävät itselleen epäoikeudenmukaisesti ja että Brysselin byrokratia tulisi turhaan väliin. On suosittava sitä, että jäsenvaltiot toteuttavat itse edistäviä toimia työllisyyden parantamiseksi. Niiden asiantuntemus on itsestään selvästi suurempi kuin komission asiantuntemus. Siksi suhtaudun erittäin pidättyvästi siihen, että kehitetään yhteisön toimia työllisyyden edistämiseksi. Asia on näin myös matkailualalla.
Meitä häiritsee tosiaankin suuresti, jos parlamentti yrittää pyrkiä tähän virallisesti toimivaltaansa laajentamalla.
Arvoisa puhemies, ymmärtänette, että emme voi hyväksyä esillä olevaa päätöslauselmaa tässä muodossa.

Provan
Haluaisin ensinnäkin kiittää Vicecontea kaikesta siitä työstä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön parissa. Se on hyvin laaja-alainen mietintö. Suhtaudumme siihen hyvin myönteisesti, kuten suhtauduimme myös siihen kertomukseen, joka oli alunperin sen pohjana, eli komission asettaman korkean tason asiantuntijaryhmän kertomukseen. Toivon, ettei komissio unohda sitä. Kun komissio on nyt perustanut tämän ryhmän, toivon, että se todella hyödyntää sitä eikä vain anna sen istuskella käytävillä pölyttymässä.
Matkailu on pohjimmiltaan pientä liiketoimintaa, ja siksi se on hedelmällinen ala työpaikkojen luomiselle. Kuten keskustelussa on jo todettu, kolme miljoonaa mahdollista uutta työpaikkaa seuraavien kymmenen vuoden aikana on tavoittelemisen arvoinen päämäärä.
Eurooppa ei voi enää kieltäytyä antamasta sen talouden nopeimmin kasvavalle alalle sitä tunnustusta sekä poliittista että politiikan harjoittamiseen liittyvää tunnustusta , jonka se ansaitsee sen taloudellisen ja sosiaalisen merkityksen vuoksi. Matkailusta on luotava toiminnallisempi kuva, joka perustuu sen merkitykseen työpaikkojen lisäämisessä. Meidän on tunnustettava ala, jonka toiminta on valtaosin rajat ylittävää toimintaa ja joka ansaitsee sen vuoksi eurooppalaisen politiikan, jolla edistetään innovatiivista ja aktiivisuutta korostavaa lähestymistapaa kestävän liiketoiminnan kehittämiseksi.
Tiedän, että komission jäsen on hyvin kiinnostunut tietotekniikasta. Hän on saanut minut siitä vakuuttuneeksi. Ja hänen vastuualueelleen kuuluvat tietotekniikka ja matkailu sopivatkin itse asiassa hyvin yhteen. On olemassa monia syitä sille, miksi matkailuala onkin näin ollen ihanteellinen koekenttä erilaisilla keinoille luoda työpaikkoja.
Tarkastelkaamme joitakin näistä syistä. Matkailun ja sen kasvupotentiaalin merkitys talouselämälle on selvästi yksi syy. Matkailuala työllistää eri väestönosia ja erityisesti heikoimmassa asemassa olevia ryhmiä, kuten nuoria, naisia ja ammattitaidottomia työntekijöitä. En tarkoita sitä, etteikö meidän pitäisi kohottaa alan ammattitaitoa tietysti meidän pitää tehdä niin , mutta luokaamme ensin työpaikkoja.
Ammattitaitoa vaatimattoman, väliaikaisen ja kausiluontoisen työn tarjonta on hyvin tärkeää joillakin yhteisön talousaloilla. Matkailu edesauttaa alueellista kehitystä maaseutualueilla, jotka pyrkivät ehkä monipuolistumaan ja matkailu edesauttaa kaupunkialueita, jotka pyrkivät kohottamaan oman kulttuuriperintönsä arvostusta. Jos keräämme nämä kaikki näkökohdat yhteen, voimme todella tehdä jotakin Euroopassa ja ehkä pidentää matkailukautta porrastamalla lomat koko Euroopassa.
Emme saa unohtaa sitä, että laajentumisen myötä voimme saada lisää matkailijoita, jotka tulevat Euroopan rannoille tutustumaan historialliseen kulttuuriperintöön, jota ei ole esitelty maailmalle pitkään aikaan itse asiassa noin 40 vuoteen.
Olemme menettämässä markkinaosuutta. Minun mielestäni meidän on tehtävä jotakin kilpailukykymme parantamiseksi. Toivon, että te autatte meitä.

Mastorakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelemme tänään erittäin tärkeää alaa, joka työllistää välittömästi yli 10 miljoonaa ihmistä Euroopan unionissa, ja auttaa enemmän tai vähemmän epäsuotuisassa asemassa olevia alueita, saaristoalueita ja muita syrjäisiä alueita seisomaan omilla jaloillaan. Tietenkin matkailu luo myös lisää työpaikkoja ja auttaa näin virkistämään työllisyyttä erityisesti yhteiskunnan kaikkein herkimmiltä osin, joihin kuuluvat naiset ja nuoret. Tätä taustaa vasten eurooppalaisen matkailupolitiikan puuttuminen on mielestäni vakava ristiriita. Oikeusperustan puuttuminen on johtanut siihen, että on ollut mahdotonta ryhtyä toimenpiteisiin tällä alueella. Yksimielisyyttä vaativan 308 artiklan - entisen 235 artiklan - ajoittainen hyödyntäminen on johtanut siihen, että ei ole hyväksytty edes 8 miljoonan ecun ohjelmaa viidelle vuodelle ja 15 jäsenvaltiota varten. Toimenpiteet, joihin on joskus aiemmin ryhdytty, ovat olleet hajanaisia ja tehottomia, säännökset ovat olleet rinnakkaisten politiikkojen kuten kuluttajansuojelun, ympäristönsuojelun, liikenteen, verotuksen jne. määräämiä, ja monta kertaa nämä säännökset eivät ole helpottaneet matkailua vaan päinvastoin vaikeuttaneet sitä, koska niiden käyttöönotto on yleensä lisännyt matkailuelinkeinon kustannuksia ilman, että olisi tutkittu matkailun kykyä kantaa vastuu tai asian hoitamiseen liittyviä kannustimia.
Korostan surullisena, että komission osastojen uudelleenjärjestelyn yhteydessä matkailu muodostaa nykyään vain yritystoiminnan yhden jaoston, ei edes osastoa. Meidän pitää tukea myös Euroopan matkailua! Painopisteet, joita voidaan matkailua tukemalla luoda, ovat mielestämme: matkailun aineellisen pääoman lisääminen uudistuksen yhteydessä, mikä muodostaisi myös alan oikeusperustan, yhteisön matkailupolitiikan muotoileminen, joka tukisi alaa häiritsemättä matkailumarkkinoiden toimintaa, yhteisön matkailupolitiikan ja alaan välillisesti tai välittömästi vaikuttavien rinnakkaisten yhteisöpolitiikkojen yhteensovittaminen, alan tutkimus ja keskipitkän ja pitkän aikavälin toimet, joilla tuetaan matkailun kilpailukykyä.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, koska puhumme työllisyydestä, haluan palauttaa mieliin aivan yhtä vakavan kysymyksen matkanjärjestäjien konkursseista ja niiden jälkivaikutuksista erityisesti hotelleille, jotka ovat pk-yrityksiä, joilta puuttuu tarvittava järjestäytyminen ja tiedonsaanti, jotta ne tietäisivät, ovatko sopimuskumppanit maksukykyisiä. Toimenpiteisiin ryhtyminen kansallisella tasolla on selvästikin mahdotonta. Päinvastoin Euroopan tasolla voitaisiin tutkia hotellien ja matkanjärjestäjien välisten suhteiden tervehdyttämistoimia, voitaisiin tutkia esimerkiksi näitä suhteita koskevaa asetusta, voitaisiin ajaa erityistä konkurssirahastoa jne. yhteistyössä molempien alojen edustajien kanssa.
Jotta komissio saisi näkemystä asiasta, se on aiemmin pyytänyt numerotietoja vahingoista, joita nämä konkurssit ovat aiheuttaneet yrityksille, sekä tietoja Euroopan hotellien ja ravintoloiden liitolta HOTREC:ltä sekä matkatoimistojen liitolta ECTAA:lta laatiakseen asetuksen, jolla säännellään näiden alojen välisiä suhteita. Tämän jälkeen ei kuitenkaan ole tapahtunut mitään edistystä.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on siis saatava aikaan toimia, jotka parantavat Euroopan matkailun laatua ja kilpailukykyä sekä turvaavat yritysten toiminnan siinä määrin kuin on mahdollista. Lisäksi on tähdättävä luonnonvarojen ja kulttuuripääomien sekä matkailun infrastruktuurin oikeaan käyttöön ja edistettävä tällä tavoin matkailun tasapainoista ja kestävää kehitystä.
Lopuksi onnittelen jäsen Vicecontea ja koska olen kotoisin Kreetalta, turistialueelta, kehotan kaikkia tarkastelemaan matkailua ei pelkästään hauskan loman näkökulmasta, vaan mallina luoda työpaikkoja Eurooppaan, joka tarvitsee näitä työpaikkoja.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, me, jotka olemme viime vuosina seuranneet matkailua ja sen asemaa yhteisössä, olemme kiinnittäneet huomiota komissiossa äskettäin tapahtuneeseen asenteenmuutokseen tämän tärkeän taloudellisen toiminnan osalta.
Kenellekään ei ole jäänyt epäselväksi, että se johtuu pohjimmiltaan matkailun ja työllisyyden läheisestä syy ja seuraus -suhteesta sekä siitä, että Euroopan unioni on vuonna 1997 pidetyn matkailualan kokouksen jälkeen myöntänyt, miten valtava potentiaali matkailuun liittyy työllistämisen kannalta.
Tässä mielessä tänään käsittelemämme komission tiedonanto tulee juuri oikealla hetkellä, samoin kuin jäsen Viceconten mietintö josta onnittelen häntä , johon sisältyy 34 päätelmää, joista ottaisin esiin 15 komissiolle esitettyä huomiota joissa sitä kehotetaan ryhtymään käytännön toimiin varsinkin syrjäisillä alueilla ja saarialueilla ympäristönsuojelua ja kulttuuriympäristönkään suojelua laiminlyömättä sekä 4 jäsenvaltioille esitettyä huomiota, joista nousee esiin tarve koordinoida toimia yhdessä paikallisten viranomaisten kanssa sekä matkailualan pk-yrityksiä suosivien toimien kehittäminen, varsinkin verotuksen alalla sekä rahoitusvälineiden saatavuudessa, joiden tarkoituksena on edistää työllisyyttä huomattavan työvoimavaltaisilla aloilla, kuten matkailun alalla.
Nyt kun olemme saaneet oikeusperustaa koskeneen puutteen korjatuksi, mikä oli monien meistä tavoitteena yhteisen matkailupolitiikan luomiseksi, meidän on lopuksi myönnettävä, että meidän on oltava realistisia ja laadittava matkailustrategia komission ehdotusten mukaisesti parlamentin tarkennukset mukaan luettuina , koska asialla on merkitystä työllisyyden kannalta, sillä nuoret, naiset, koulutus ja laatu samoin kuin uusi tietoyhteiskunta edellyttävät ensisijaista huomiota osakseen.

Sudre
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ensiksi kiittää Vicecontea hänen mietinnöstään, jonka ansiosta kiinnitetään huomiota usein liian huonosti tunnettuun alaan. Matkailu on sosiaalinen, taloudellinen ja kulttuurin ilmiö ja koskee suurinta osaa Euroopan kansalaisista, oli kyse sitten edunsaajista tai hyvin erilaisista palvelujen tarjoajista. Vuosittain lähes 200 miljoonaa eurooppalaista poistuu vähäksi aikaa asuinpaikkakunnaltaan matkustaakseen useimmiten muihin Euroopan maihin. Tämän lisäksi Eurooppa on kolmansien maiden pääasiallinen matkailukohde, vaikka sen onkin vastattava yhä tiukempaan kilpailuun ja yhä erikoistuneempaan ja houkuttelevampaan tarjontaan.
Koska perussopimuksissa ei määrätä mitään erityistä oikeusperustetta todellisen yhteisön matkailupolitiikan luomiseksi, Euroopan unionin on edistettävä ja rohkaistava yhteistyötä tällä alalla toissijaisuusperiaatetta noudattaen, jotta voidaan osoittaa käytännössä ne voimavarat, joita matkailu tarjoaa työpaikkojen osalta. Ammattikoulutus ja työvoiman liikkuvuus ovat Euroopan työttömyyden torjuntastrategian olennaisia välineitä, erityisesti matkailupalvelujen tarjoajien osalta, jotta voidaan vastata kysynnän monikulttuurisiin vaatimuksiin ja taata asiakkaille asianmukaiset palvelut.
Matkailualan työpaikat ovat usein hyvin kausittaisia ja väliaikaisia, mikä estää sen kestävän kehittymisen. On siten sitäkin kiireellisempää saavuttaa ja levittää taitotietoa liikkeenjohdon ja teknologian alalla, jotta voidaan suosia uusia tuotantomenetelmiä ja edistää markkinoiden kehitykseen parhaiten vastaavaa matkailutarjontaa. Jäsenvaltioiden pitäisi ottaa käyttöön pk-yrityksille tarkoitettuja suotuisia verotoimenpiteitä, jotta voitaisiin vähentää erityisesti työtä rasittavia maksuja, kuten mietinnössä osoitetaan. Tämä olisi erinomainen keino edistää työllisyyden lisääntymistä hyvin työvoimavaltaisilla aloilla ja siten matkailun alalla.
Tämä toimiala on myös ratkaisevan tärkeä kaikkein epäsuotuisimpien alueiden taloudelliselle ja sosiaaliselle kehitykselle: ajattelen erityisesti syrjäisimpiä alueita ja saaristoalueita, joiden valtteja alalla ei voi kiistää. Emme saa unohtaa, että syrjäisimmillä alueilla matkailu on kaikkein tuottoisin teollisuudenhaara. Matkailusta saadut tulot ja siitä johtuva työllisyys vähentävät merkittävästi epätasapainoja ja rohkaisevat niiden talouksia lähentymään yhteisön kehityksen keskitasoa. Lisäksi matkailu voi edistää tietynlaista kulttuurista ja taloudellista lähentymistä, koska sen ansiosta saadaan enemmän tietoa eri eurooppalaisista kulttuureista ja edistetään siten eurooppalaisten elämänmuotojen kunnioittamisen kehittymistä.
On siis selvää, että matkailun, jos sitä kehitetään harkiten pitkällä aikavälillä, on edustettava paikallisille talouksille kestävää tulonlähdettä samalla, kun suojellaan ja arvostetaan maiseman, kulttuurin, historian ja ympäristön rikkauksia. Haluan lopuksi painottaa Euroopan unionin ensisijaisen tärkeää asemaa, joka sillä olisi oltava uusien matkailumuotojen suosimisessa uusissa paikoissa: ajattelen nimenomaan ja erityisesti sitä, että eurooppalaisten ja mantereen asukkaiden olisi tutustuttava kaikkein kaukaisimpiin eurooppalaisiin matkailukohteisiin, yhteisön syrjäisimpiin alueisiin.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, olemme keskustelleet pitkään varsin pienestä asiasta, sillä loppujen lopuksi keskustelun pohjana on ainoastaan komission tiedonanto, joka on jatkoa matkailua ja työllisyyttä käsitelleen korkean tason ryhmän päätelmille ja suosituksille. Emmekä ole keskustelleet ainoastaan pikkuasiasta, vaan kaiken lisäksi olemme keskustelleet hieman vanhentuneen asiakirjan pohjalta, sillä asiakirja on peräisin huhtikuun 28. päivältä 1999, eli se on lähes vuoden vanha.
Asiakirja periytyy edelliseltä komissiolta, ja se on epäilemättä komission jäsen Papoutsisin työn tulosta. Tätä työtähän hän teki koko toimikautensa ajan, ja se huipentui Luxemburgin huippukokoukseen ja hänen epäonnistuneeseen Philoxenia-ohjelmaansa.
Mielestäni tämä on ensimmäinen keskustelu, jonka pidämme parlamentissa uuden komission ja uuden asiasta vastaavan komission jäsen Liikasen läsnäollessa. Mainittu komission jäsen näyttää kaikesta huolimatta kuuntelevan varsin tarkkaavaisesti sitä, mistä keskustelemme.
Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni kysyäkseni teiltä suoraan kahta asiaa. Ensiksi: hallitustenvälinen konferenssi on alkamassa, vuonna 1992 Maastrichtissa pidettyyn konferenssiin osallistuneet hallitukset sitoutuivat sisällyttämään oikeusperustan perustamissopimuksiin; tämä sitoumus ei toteutunut Amsterdamin sopimuksessa 1997 ja se on yhä toteutumatta, ja lisäksi neuvosto antoi viime kesäkuussa päätöslauselman matkailusta ja työllisyydestä. Millaisia odotuksia komission jäsenellä on siitä, että uudessa hallitustenvälisessä konferenssissa tämä asia otettaisiin huomioon?
Toinen kysymys on paljon suorempi ja ehkäpä haastavampi: jos otetaan huomioon viime vuosikymmenen epäonnistuneet ponnistelut, minkä jäsen Koch otti esiin, uskooko komission jäsen Liikanen, että omalla toimikaudellaan hän pystyisi tekemään jotakin, jotta tämä yhteisön matkailuala olisi asianmukaisen politiikan kohteena, varsinkin jos otamme huomioon, miten tärkeänä kaikki minua edeltäneet puhujat ovat matkailua pitäneet nimenomaan työllistäjänä? Eli, onko mahdollista, että komissio esittää uusia aloitteita, jotta voimme nähdä kalliota rapauttavan vesipisaran tavoin , voimmeko komission ja parlamentin jatkuvien ponnistelun kautta saada neuvoston vakuuttumaan siitä, että tällä alalla on ryhdyttävä johonkin?

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tahtoisin ennen kaikkea onnitella esittelijää, parlamentin jäsen Vicecontea, joka puhui laajasti unionin 15 valtiolle tarjoutuvasta konkreettisesta mahdollisuudesta lisätä työpaikkojen määrää harjoittamalla tällä alalla viisasta politiikkaa, esittämällä Euroopan unionin viisaita aloitteita tällä alalla.
Juuri tänä iltapäivänä keskustelimme yllättäen työttömäksi jääneitä työntekijöitä koskevasta ongelmasta, ja nyt meillä on sen sijaan toiveita löytää ratkaisuja näihin ongelmiin.
Matkailu on ala, joka luonteensa ja olemuksensa vuoksi kuuluu Euroopan unionin toimivallan piiriin. Kaikki Euroopan valtiot tunnetaan kaikkialla maailmassa kaikkien, jopa Yhdysvaltojen, kadehtimina turistikohteina, ja Yhdysvalloista puhuimme tänä iltapäivänä intiaaneja koskevan keskustelun yhteydessä.
Tahtoisin korostaa erästä Viceconten mietinnössä esitettyä seikkaa, jota erityisesti arvostan ja josta olen samaa mieltä, ja jota toivoisin parlamentin ja komission pohtivan ja ilmaisevan sitten siitä myönteisen näkemyksen. Tämä liittyy eläkeläismatkailuun.
Yleensä minä näen komission jäsen Diamantopouloun repivän onnettomana hiuksiaan, koska vanhukset elävät liian kauan, mikä aiheuttaa ongelmia eläkkeiden maksussa. Tässä tapauksessa kuitenkin se, että elämme kauemmin johtaa suurempaan vanhusten määrään. Erittäin monet heistä, vaikka eivät valitettavasti kaikki, kiertelevät maailmaa nähdäkseen maailman ihmeitä ja oppiakseen, tunteakseen uusia asioita: italialaiset matkustavat nähdäkseen kuinka Englannissa eletään, kreikkalaiset nähdäkseen kuinka Turkissa eletään, ranskalaiset tervehtimään italialaisia serkkujaan. Matkailu lähentää 15 jäsenvaltion kansoja samoin kuin kaikkia maailman kansoja ja lisää varmasti rauhaa ja keskinäistä ymmärtämystä.
Tämä erityisesti vanhusten harjoittama laajamittainen matkailu on yhtä merkittävää. Tällaista matkailua on suosittava, sitä on edistettävä, sillä se antaa mahdollisuuden työntekoon matkailuun keskittyvillä alueilla, ei ainoastaan kesäisin, kun meren rannalle mennään esimerkiksi uimaan, vaan myös talvella, jolloin on hyvä hengittää puhdasta ilmaa.
Vanhukset ovat aina lomalla, vuoden ympäri tammikuun 1. päivästä joulukuun 31. päivään asti, sillä he eivät tee työtä, heillä ei ole vain yhtä vuosittaista lomakuukautta. Eivät valitettavasti kaikki, mutta tästä syystä pyydän komissiota ryhtymään Viceconten mietinnön ehdotusten mukaisiin toimiin.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme kuulleet yhtäältä, että vuoteen 2007 mennessä matkailun ennustetaan tuovan mukanaan 1,84 miljoonaa uutta työpaikkaa. Toisaalta tiedämme, että miltei kaikissa kehittyneissä maissa matkailun alalla vallitsee työvoimapula, jota ei voi poistaa kokonaan edes korkean työttömyyden aikana. Kun matkailusta puhutaan kaksitahoisina työllisyysmarkkinoina, sillä tarkoitetaan nimenomaan tätä ristiriitaa. Toisaalta matkailu luo työpaikkoja alueilla, joilla on suuri pula muun alan, kuten kaupan, teollisuuden ja maaseudun työpaikoista, tai joilla työpaikkojen määrä laskee; se luo työllistymismahdollisuuksia sellaisille väestöryhmille, joilla ei ole työpaikkaa muilla aloilla riittämättömän pätevyyden tai teknisen ja maailmanlaajuisen kehityksen takia, ja se voi mahdollistaa etenkin monien nuorten pääsyn työelämään. Tässä mielessä matkailu herättää toiveita työllisyyspolitiikassa.
Havaitsemme kuitenkin, että tällä alalla on myös useita huonoja puolia: pitkät päivittäiset työajat ja suuri määrä yli-, viikonloppu- ja pyhätöitä sekä loma-aikaan sijoittuvia töitä, mikä puolestaan merkitsee perheille epäsuotuisia vapaa-ajanjärjestelyjä, kausityöttömyyttä, raskasta fyysistä työkuormitusta epäterveellisten työehtojen ja huippukuormitusaikojen takia sekä puutteellisia etenemismahdollisuuksia. Meidän on mietittävä kaikkia tähän alaan liittyviä näkökohtia, emmekä saa jättää mitään piirrettä huomiotta.
Minun maassani Itävallassa matkailulla ja vapaa-aikaelinkeinolla on keskeinen merkitys kansantaloudelle; sillä edistetään toimeentulo- ja työllisyysturvaa sekä tasapainotetaan vaihtotasetta. Yksistään vuonna 1998 matkailun ja vapaa-ajan kokonaispanos maassamme oli 450 miljardia sillinkiä. Koko alan osuus arvonnoususta oli reilut 13 prosenttia. Tämän vuoksi haluaisin myös kiittää aivan sydämellisesti kaikkia matkailun alalla toimivia, kuten myös kaikkia niitä, jotka hoitavat luontoa, kulttuuria ja virkistysympäristöä.
Vaadin, että työaikajärjestelyihin liittyviä mahdollisuuksia käytetään kulloinkin työttömyyskausien lyhentämiseksi. Vaadin matkailun alan työmarkkinoiden eriytettyä analyysia. Tarvitsemme eurooppalaisen markkinointisuunnitelman, jota hyödynnetään myös muiden maanosien kanssa käytävässä kilpailussa. Meidän on tarkasteltava pohdinnoissamme myös kustannusrakennetta, jonka vuoksi lennämme nykyään halvemmalla Amerikkaan kuin Wienistä Brysseliin. Koulutus ja moni muu aihe on jo otettu puheeksi, mutta meidän on vielä tehtävä paljon, jotta voisimme aidosti tukea tätä kasvualaa niin, että se kasvaa myös tulevaisuudessa.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, yhdeksän miljoonaa työpaikkaa tänään, 12 miljoonaa kymmenen vuoden kuluessa. Matkailu on pulppuava työpaikkojen lähde Euroopassa. Meillä ei kuitenkaan vielä ole luotettavia tilastoja, joiden perusteella voitaisiin määrittää alat, joilla luodaan eniten työpaikkoja. Meiltä puuttuvat sekä pitkän aikavälin edistämistoimet että pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistetut edistämistoimet. Koska olemme yhä kaukana tiedon ohjaamasta strategiasta, ei ole mikään ihme, että tietoisuus yhteisöulottuvuuksista on puutteellinen. En ole koskaan ymmärtänyt, miksi muutamat jäsenvaltiot ovat boikotoineet Philoxenia-ohjelmaa, vaikka tällä aloitteella pyritään matkailun, ympäristön ja kulttuurin ykseyteen. Esitän tämän vuoksi komission jäsen Liikaselle seuraavan kysymyksen: onko tällaisella ohjelmalla ylipäätään enää mitään mahdollisuuksia?
Matkailua ei juurikaan ole sisällytetty kansallisiin toimintasuunnitelmiin, joilla pannaan täytäntöön yhteinen eurooppalainen työllisyysstrategiamme. Tämän alan potentiaalit ovat suuret, minkä onnistuin myös todistamaan tulevaisuuden työpaikkoja koskevassa mietinnössäni, jonka Euroopan parlamentti hyväksyi melko tarkkaan vuosi sitten. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on sisällyttänyt lausuntoonsa varta vasten osia tästä asiakirjasta.
Matkailun, historian, koulutuksen, urheilun, terveyden, ympäristön ja maaseudun kehittämisen synergiavaikutukset ovat huomattavia. Infrastruktuuritoimien parantamisen, kulttuuriperinnön varjelun, alueellisten perinteiden vaalimisen ja paikallisten tuotteiden tarjonnan ansiosta myös syrjäseutujen alueet herättävät kiinnostusta.
Matkailualan työntekijät, markkinointi- ja ohjelmistoasiantuntijat, ympäristöneuvojat ja kohderyhmien kysynnästä vastaavat hoitoalan työntekijät ovat kysyttyä työvoimaa.
Työnhakijat ja vähemmän koulututut on helpompi integroida matkailualalle. Työ- ja perhe-elämä voidaan useimmiten sovittaa hyvin yhteen. Osa-aika- ja kausityöpaikkojen vaarana ovat osin sääntelemättömät ja epävarmat työsuhteet.
Työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua, kuten myös paikallisten viranomaisten kanssa harjoitettavaa vuoropuhelua, olisi syvennettävä. Matkailualan ammattien puolesta puhuu siis määrän lisäksi myös laatu, jota voidaan lujittaa ja parantaa lisäkoulutuksella. Viestinnällisiä vahvuuksia ja luovuutta harjoitellaan. Tavoitteena on kyky työskennellä ryhmässä, vastuuntunto ja hallinnon asiantuntemus. Monikielisyys ja kyky perehtyä vieraisiin kulttuuriympäristöihin parantavat ymmärtämystä yhteisöämme kohtaan. Vielä tärkeämpää on se, että näin luodaan vakaa perusta eurooppalaiselle suuntaukselle kunnioittaen tietenkin aina läheisyysperiaatetta. Tähän kuuluvat mielestäni todistukset, kuten diplomit, jotka voidaan tunnustaa kaikissa jäsenvaltioissa. Tällöin on kuitenkin saavutettava oikeanlaiset olot.
On siis monia asioita, jotka puhuvat matkailun puolesta työllisyyden ja integraation edistäjänä. Matkailu osoittaa kaikkein selvimmin, että laaja maailma on lopulta vain globaali kylä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää esittelijä Vicecontea ja onnitella häntä hänen mietinnöstään.
Uskon, että me kaikki tunnustamme matkailun taloudellisen, sosiaalisen ja ympäristöllisen merkityksen nykyisessä kehittyneessä Euroopassa ja matkailuun liittyvän hyvän kasvu- ja työllistämispotentiaalin. Minusta on ilo huomata, että komissio ja parlamentti pyrkivät samaan päämäärään tällä alalla.
Työllisyysnäkökohdat herättävät nykyisin keskeistä mielenkiintoa matkailussa. Oleellinen edellytys sille, että tällä alalla päästään hyvin eteenpäin, on mahdollisimman hedelmällinen yhteistyö jäsenvaltioiden, matkailualan ja muiden kumppaneiden kanssa. Se määrää työmme tulokset. Komissio pyrkii tietysti hyvään koordinaatioon kansallisten työllisyyspolitiikkojen kanssa. Se on tärkeää myös maaliskuussa pidettävän erityishuippukokouksen kannalta, jossa matkailu otetaan varmasti esille merkittävänä työllisyyttä lisäävänä alana.
Jäsenvaltioiden ja itse matkailualan on oltava tiiviisti mukana koordinoitaessa yhteisön matkailutoimintaa muiden tärkeiden alojen, kuten alue-, liikenne-, työllisyys-, ympäristö-, kulttuuri- ja kilpailupolitiikan kanssa. Erityisalojen politiikoista ottaisin esille vain sen yhden, johon päätöslauselmaesityksessä keskitytään aluepolitiikan. Uuden rakennerahaston ohjelmakauden suuntaviivoja koskevassa komission asiakirjassa on jo mainittu matkailu eräänä alana, jolla on hyvät työllistämismahdollisuudet kilpailukykyisten yritysten ansiosta. Komissio toivoo, että jäsenvaltiot korostavat entistä enemmän matkailua suunnitelmissaan ja ohjelmissaan.
Laatu, kestävyys ja innovatiivisuus ovat komission oman politiikan avainsanoja ja ministerineuvoston tunnustamia prioriteetteja. Laadukkaita tuotteita tarvitaan kilpailukyvyn parantamiseksi, kestävyyttä voimavarojen suojelemiseksi ja innovatiivisuutta varsinkin tietotekniikan hyödyntämiseksi.
Kestävyyden eri näkökohtien osalta Euroopan ympäristövirasto on jo ryhtynyt toimiin komission kanssa. Haluan mainita, kuten monet puhujat ovat jo tänään maininneet, että ympäristö- ja kulttuuriperinnön odotetaan muodostuvan nopeimmin kasvavaksi matkailualaksi EU:ssa kahden seuraavan vuosikymmenen aikana. Näitä mahdollisuuksia olisi hyödynnettävä täysipainoisesti.
Provan sanoi, että minä puhun paljon matkailusta ja tietotekniikasta. Olen henkilökohtaisesti vakuuttunut siitä, että tietoliikenne- ja viestintäteknologista (ICT) tulee Euroopan matkailun kilpailukykyä ja innovatiivisuutta keskeisesti edistävä tekijä. Matkailuala on edelläkävijä ICT-välineiden käytössä. Se muuttaa ratkaisevasti sen toimintatapaa. Suurimpien muutosten ja parannusten odotetaan koskevan markkinointia, varauksia ja kuljetuspalveluja. ICT:n käyttö tuo täysin uuden ulottuvuuden matkailualalle. Suora yhteys liikeyrityksen ja kuluttajan välillä korvaa nykyisen lähes yksinomaan liikeyritysten välisen suhteen tai joissakin tapauksissa vähentää sitä. Se tarjoaa matkailijoille enemmän ja paremmin valinnanvaraa ja luo uusia ja parempia matkailutuotteita.
Komission mielestä tämä edellyttää sitä, että matkailun piirissä toteutettavat toimet on yhdistettävä tiiviisti toimenpiteisiin, joilla edistetään ICT:n omaksumista matkailualalla erityisesti innovaatio-ohjelmien ja innovatiivisen yhteiskunnan teknologiaohjelmien välityksellä, jotka kummatkin kuuluvat minun toimialaani. Matkailua ja työllisyyttä koskevassa komission tiedonannossa esitetyssä ja neuvoston hyväksymässä uudessa strategiassa korostetaan sitä, että matkailualalla on kerättävä ja jaettava tietoa ja hyviä käytäntöjä.
Tilastotietoja koskevan direktiivin täytäntöönpanolla pyritään parantamaan markkinarakenteiden ja -virtausten tuntemusta Euroopan matkailussa ja matkailuteollisuudessa. Komission päätöksillä on edistetty tilastointitapojen omaksumista. Tämän direktiivin perusteella toteutetusta työstä saatua kokemusta koskeva kertomus kuuluu tämän vuoden työohjelmaamme. Matkailun sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia tutkitaan myös parhaillaan kansainvälisten järjestöjen, kuten Maailman matkailujärjestön, kanssa.
Euroopan yhteisön tärkeimpänä tehtävänä on varmistaa puitteet, joiden ansiosta edunhaltijat ja viranomaiset voivat hyödyntää ja joilla heitä kannustetaan hyödyntämään kaikilla tasoilla parhaalla mahdollisella tavalla matkailuun liittyvää kasvu- ja työllistämispotentiaalia. Tällainen eurooppalainen strategia voidaan toteuttaa siltä pohjalta, että jäsenvaltiot ja komissio sitoutuvat tekemään yhteistyötä useilla ensisijaisilla aloilla: tietojen vaihdossa ja levittämisessä erityisesti uuden teknologian avulla sekä koulutuksessa valmiuksien, matkailutuotteiden laadun ja matkailun kestävän kehityksen edistämiseksi.
Komissio raportoi syksyllä tällä saralla tapahtuneesta kehityksestä. Yhdessä jäsenvaltioiden ja matkailualan kanssa aloitettavaa työtä koskevan kertomuksen pitäisi valmistua noin kahden vuoden kuluttua. Silloin voitaisiin järjestää työn tuloksien mukaan laajempi keskustelu, joka voisi hyvin muodostaa lähtökohdan vielä laajemmille poliittisille aloitteille.
Medina Ortega esitti minulle muutaman hyvin konkreettisen kysymyksen. Tarkasteltaessa matkailupolitiikan merkitystä kyseisissä yhteisöissä meidän on otettava huomioon, että monet politiikan alat vaikuttavat valtavasti matkailun puitteisiin. Tärkeitä eivät ole vain kohteena olevat erityiset matkailutoimet vaan myös muut kuljetusalaan liittyvät horisontaaliset toimet. Tällä hetkellä perusongelmana on ilmatilan ja teiden ruuhkautuminen. Ympäristöalalla etsimme keinoja tehdä yhteistyötä komission jäsen Wallströmin kanssa, ja aluepolitiikassa komission jäsen Barnier kiinnittää paljon huomiota tähän alaan.
Tarvitsemme lähestymistapaa, jossa matkailu läpäisee kaikki politiikat. Olen varma siitä, että pystymme parantamaan tilannetta tulevaisuudessa, kun olemme saaneet hyvän korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksen ja teidän kannatuksenne tämän mietinnön muodossa ja kun matkailuala on siirretty yrityspolitiikan osaksi.
Miksi se on niin tärkeää tällä alalla? Siksi että yrityspolitiikassa painotetaan ennen kaikkea sitä, miten voidaan auttaa luomaan uusia yrityksiä ja miten oman yrityksen perustaminen voidaan tehdä helpommaksi nuorille ja naisille. Näissä ryhmissä on potentiaalia. Jos pystymme poistamaan esteet, tekemään uusien yritysten perustamisen halvemmaksi, helpottamaan rahoituksen saamista ja muuttamaan yhteiskunnan asennetta myönteisemmäksi yrittäjyyttä kohtaan, olen varma, että matkailuala hyötyy siitä ensimmäisenä.
On eräs ongelma, jonka esille ottamista olen tänään epäröinyt, koska tämä ala on minulle uusi. Olen työskennellyt nyt kaikilla teollisuus- ja palvelualoilla, mutta kun tarkastelee matkailun organisaatiorakennetta, se näyttää lähes mahdottomalta. Komission jäsenen on hyvin vaikea yrittää työskennellä alalla, jolla on kymmenittäin erilaisia järjestöjä, joiden edustus on joka kerta varmistettava. Jotta matkailun asema vahvistuisi Euroopassa, järjestöjen olisi tehtävä se, mitä on tapahtunut useimmilla talousaloilla: parannettava keskittymistä ja koordinaatiota ja keskitettävä toimintaa. Voisimme myös käydä täysipainoista vuoropuhelua päivittäisessä työssämme. Tämä on todellinen ongelma, josta meidän on päästävä yli.
Mitä tulee perustamissopimukseen, hallitustenvälinen konferenssi alkoi tällä viikolla, emmekä siis vielä tiedä sen tuloksia. Haluan sanoa tämän hyvin suoraan: en ole havainnut, että konferenssi tai EU:n toimivallan laajentamista koskeva ehdotus olisi herättänyt juurikaan innostusta. Matkailu on myös niiden aiheiden listalla, joita ei mainita EU:n uusina toimivalta-alueina. Saamme aikanaan tietää, miten tässä käy, mutta tällä hetkellä asia on näin.
Lopuksi komissio suhtautuu myönteisesti päätöslauselmaan, joka jatkaa samalla linjalla korkean tason asiantuntijaryhmän, matkailuun liittyvän työllistämispotentiaalin tehostamista koskevan komission tiedonannon ja vastaavien neuvoston päätelmien kanssa. Vaikka kummatkin toimielimet ovat yleisesti yksimielisiä tästä aiheesta, komission on joka tapauksessa jatkettava erittäin käytännönläheistä toimintaansa yhteisten tavoitteidemme saavuttamiseksi.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 19.40.)
SISÄLTÖ
ISTUNTO TORSTAINA 17. HELMIKUUTA 2000 1
Istunnon jatkaminen 1
Yhteissijoitusyritykset 1
Jäsenvaltioiden keskinäinen oikeusapu rikosasioissa 11
ÄÄNESTYKSET 12
Eurooppalaisten yritysten rakenneuudistus 12
KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA 12
Rasistiset ja muukalaisvastaiset välikohtaukset El Ejidossa (Espanja) 12
Ihmisoikeudet 12
Tonavan ympäristökatastrofi 12
ÄÄNESTYKSET 12
Matkailun työllistämispotentiaali 12

