

(1) 
Poignant (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron yhden parlamentin jäsenen, Gollnischin Ranskassa antamista lausunnoista. Haluan antaa muutaman esimerkin hänen hiljattain esittämistään huomautuksista. "Yksikään elossa oleva vakavasti otettava historioitsija ei tunnusta kokonaisuudessaan Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynnin ratkaisua", "mitä tulee kaasukammioiden olemassaoloon, historioitsijoiden olisi todistettava se", ja "kyseenalaistan holokaustin uhrien lukumäärän". Tällaisia huomautuksia ei voida jättää huomiotta, ja arvoisa puhemies, pyydänkin teitä ottamaan asian esiin puhemiehistössä. Nämä Euroopan parlamentin jäsenen esittämät lausunnot ovat hyökkäys sekä EU:n itsensä perustana olevia arvoja että perusoikeuskirjan arvoja vastaan, sellaisena kuin se sisältyy perustuslakisopimukseen. Sanon heti aluksi, että jos tästä välttämättä seuraavien oikeuskäsittelyjen perusteella käynnistyy keskustelu parlamentaarisen koskemattomuuden poistamisesta, äänestän koskemattomuuden poistamisen puolesta. 
Schulz (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän teille pyynnön. Puheenjohtajakokous, johon eilen osallistuimme jäsen Watsonin kanssa, päätti pyytää parlamentin puhemiestä Borrellia toimittamaan komission puheenjohtajaehdokkaalle Barrosolle parlamentin valiokuntien kirjeet, joissa ilmoitetaan kuulemisten päätelmät, jotta hän voisi ottaa ne huomioon ja tehdä niistä omat päätelmänsä. Luin eilisistä lehdistä ja eilisistä uutistoimistojen raporteista, että puheenjohtajaehdokas Barroso antaa jo lausuntoja kuulemisten päätelmistä, vaikka ei vielä ole saanut näitä kirjeitä. Hän ei vaikuta kiinnostuneelta kirjeiden sisällöstä, katsoo oman komissionsa olevan täysin asianmukainen ja on haluton tekemään mitään muutoksia. Arvoisa puhemies, haluaisin Barrosolle tehtävän selväksi, että ryhmäni ei halua enää olla vastaajana tämän kaltaisessa keskustelussa. Jos Barroso haluaa Euroopan parlamentin sosialistiryhmän lainkaan luottavan häneen, hänen on omaksuttava toisenlainen suhtautumistapa parlamenttiin. Asia on niin, ettei kyse ole pelkästään jäsenehdokas Buttiglionesta, vaan nyt myös Barrososta itsestään. Arvoisa puhemies, pyydän teitä huolehtimaan siitä, että Barroso näiden kirjeiden mukana saa viestin, että me odotamme komission puheenjohtajaehdokkaalta toisenlaista asennetta. 
Puhemies. –
   Hyvät parlamentin jäsenet, puhemiehistö on käsitellyt jäsen Poignantin mainitsemaa asiaa eilisillasta lähtien, ja puhemiehen kanta on hyvin samanlainen kuin jäsen Poignantin juuri esittämä.
Jäsen Schulzin huomiot välitetään luonnollisesti asianomaisille henkilöille. 

Puhemies. –
   Ennen keskustelun avaamista ilmoitan vastaanottaneeni jäsen Matsakisin kirjeen, johon on liitetty oikeudellinen lausunto, Kyproksen tasavallan virallisen syyttäjän esittämästä pyynnöstä poistaa hänen parlamentaarinen koskemattomuutensa. Parlamentti on merkinnyt pyynnön pöytäkirjaan 13. lokakuuta 2004. Kirjeessään Marios Matsakis kiistää virallisen syyttäjän toimivallan esittää tällainen pyyntö. Työjärjestyksen 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti tämä kirje on lähetetty asiasta vastaavaan valiokuntaan pyynnön esittäneen viranomaisen toimivaltaisuuden tarkistamiseksi. 
Puhemies. –
   Esityslistalla ovat seuraavina suulliset kysymykset neuvostolle ja komissiolle yhteisön yleisestä tullietuusjärjestelmästä kymmenvuotiskaudella 2006–2015.
Toivon komission edustajan liittyvän joukkoomme mahdollisimman pian ja sillä välin annan puheenvuoron kysymyksen esittäjälle, jäsen Morgantinille. 
Morgantini (GUE/NGL ).
    Toivon tämänpäiväisen keskustelun olevan vasta alkua toimielinten ja parlamentin valiokuntien hyödylliselle ja välttämättömälle yhteistyölle asiassa, joka on hyvin tärkeä kehitysyhteistyövaliokunnalle, jonka puheenjohtajana – joskaan kenties ei kovin arvostettuna – minulla on kunnia toimia ja jota edustan tänään.
Vuonna 1971 perustetusta yleisestä tullietuusjärjestelmästä on muodostunut Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan merkittävä väline. Haluan korostaa myös Euroopan yhteisölle koitunutta hyvää mainetta siitä, että se toteutti ensimmäisenä tällaisen järjestelmän vuonna 1971 ja on edelleen käytännössä merkittävin rahoittaja kehitysmaiden kaupallisten myönnytysten alalla.
Tarkastellessamme komission tiedonantoa lähdimme periaatteesta, jonka mukaan yleisen tullietuusjärjestelmän pääasiallinen tavoite on ja sen on edelleen oltava ennen kaikkea kyseisten valtioiden taloudellinen ja sosiaalinen kehitys, johon pyritään nimenomaan kansainvälisen yhteisvastuun avulla, jonka olisi ohjattava unionin ulkopolitiikkaa. Tältä kannalta kannatamme tiedonannossa esitettyjä tavoitteita, erityisesti järjestelmien yksinkertaistamista, etuuksien keskittämistä juuri niihin kehitysmaihin, jotka niitä eniten tarvitsevat, ja ennen kaikkea kestävän kehityksen edistämistä.
Olemme täysin tietoisia siitä, että näiden tavoitteiden saavuttamiseksi nykyistä järjestelmää on uudistettava merkittävästi. Emme kuitenkaan voi olla ottamatta huomioon sitä, että kaikilla muutoksilla nykyiseen järjestelmään on huomattavia vaikutuksia järjestelmästä tällä hetkellä hyötyviin maihin. Vaikutuksia on myönteisiäkin, mutta kuten useiden valtioiden edustajat ovat korostaneet, myös kielteisiä vaikutuksia tulee. Tämän vuoksi Euroopan parlamentti on toivonut tulevansa kuulluksi koko uudistusprosessin ajan, jotta edunsaajavaltioiden huolenaiheet, mielipiteet ja näkökannat otetaan huomioon.
Minusta tämä demokraattinen velvoite on sitäkin merkittävämpi nyt, kun komissio on totta puhuakseni valitettavasti jättänyt kuulematta asianmukaisesti asianosaisia ennen ehdotustensa laatimista. Toisaalta on otettava huomioon, että neuvosto hyödynsi mahdollisuutta kuulla parlamenttia viime kokouksessaan.
Kehitysyhteistyövaliokunnan puheenjohtajana tänään esittämäni mielipiteet ovat näin ollen vasta alustavia, mutta ne sisältyvät esitykseen, jonka kaikki poliittiset ryhmät ovat kuitenkin katsoneet tarpeelliseksi allekirjoittaa. Uskon näin ollen, että tämänpäiväinen keskustelu auttaa selventämään asioita ja antaa ennen kaikkea komissiolle mahdollisuuden sisällyttää joitakin vaatimuksiamme asetukseen, joka komission jäsenten on hyväksyttävä 20. lokakuuta. Pyydänkin komissiolta vastausta tarkastelun aikana esittämiimme kysymyksiin.
Yksityiskohtaisemmin haluan korostaa kolmea seikkaa: etuisuuksien asteittaista vähentämistä, GSP+-järjestelyn toimintaa sekä alkuperäsääntöjä koskevan järjestelmän uudistamista. Vaikka suhtaudummekin etuuksien asteittaisen vähentämisen yksinkertaistamiseen myönteisesti, komission ehdotus sen perustamisesta yksinomaan markkinaosuuksiin siten, ettei kehitykseen ja köyhyyteen liittyviä indikaattoreita oteta huomioon, lähes tyrmistytti meidät. Emme voi olla ottamatta huomioon sitä, että järjestelyillä voi olla hyvin haitallisia vaikutuksia merkittäviin viejiin. Haluamatta vaikuttaa varsin vihamielisiltä haluaisimmekin tutkia yhdessä komission ja neuvoston kanssa ehdotuksen vaikutuksia ja täytäntöönpanosäännöksiä huolellisesti tulevina kuukausina.
Uutta GSP+-järjestelmää pidämme hyödyllisenä, sillä se edistää kestävää kehitystä, mutta mielestämme on kuitenkin tärkeää määritellä selkeät, luotettavat mutta samalla realistiset edellytykset. Haluaisimme komission sitoutuvan vankasti tarvittavan teknisen tuen antamiseen.
Lopuksi haluan korostaa, että yksi este järjestelmän tehokkaalle käytölle on ollut alkuperäsääntöjä koskeva järjestelmä, kuten hyvin tiedämme. Tämän vuoksi olemme tyytyväisiä järjestelmän perinpohjaiseen uudistukseen, joka suosii alueellista laajentamista, vaikka toivommekin, että hyvät aikeet myös muuttuvat konkreettisiksi aloitteiksi: sekä ehdotukseksi että muiden maiden soveltamien järjestelmien tarkasteluksi.
Päätän puheenvuoroni tähän, vaikka tiedänkin käsitelleeni vasta joitakin harvoja tähän hankalaan aiheeseen liittyviä näkökohtia, mutta enempään en pysty käytettävissäni olevan ajan puitteissa. Jäljellä olevien näkökohtien osalta odotan innokkaana rakkaan kollegani, kansainvälisen kaupan valiokunnan puheenjohtajan Barón Crespon puheenvuoroa sekä luonnollisesti myös muidenkin kollegojeni puheenvuoroja sekä komission ja neuvoston mahdollisia vastauksia, jotka toivottavasti ovat yksityiskohtaisia. Toivon todella antoisaa yhteistyötä, jolla voimme saada aikaan myönteisiä tuloksia. 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, Luisa, olen iloinen voidessani esittää kysymyksen yhdessä kehitysyhteistyövaliokunnan puheenjohtajan kanssa. Kuten tiedätte, parlamentin valiokunnat kilpailevat tavallisesti toimivallasta, mutta tässä tapauksessa katson yhteistyön lupaavan uudelle toimikaudelle hyvää.
Komissiolle haluan sen yleistä tullietuusjärjestelmää koskevasta tiedonannosta esittää jäsen Morgatinin myönteisten huomautusten lisäksi seuraavat huomautukset:
Ensinnäkin katsomme, että olisi erittäin hyödyllistä – ja tämä voidaan tehdä asetusehdotusta esitettäessä – arvioida järjestelmän toimintaa, hyödyntää työssä yli kymmenen vuoden kokemuksia ja kuulla kaikkia asianosaisia. Katson, että tämä olisi hyödyllistä kaikkien kannalta, myös komission.
Mitä tulee tiedonannon yleisiin näkökohtiin, haluan ensinnäkin korostaa, että jos haluamme GSP-järjestelmän tukevan entistä enemmän ja paremmin valtioita, jotka tarvitsevat sitä eniten. Kaupallisten etuuksia on myönnettävä aloilla, joilla maa harjoittaa eniten vientiä, ja joilla niistä on eniten hyötyä.
On myös tärkeää, että etuudet kattavat yhä enemmän tuotteita ja ennen kaikkea, että huomattava määrä aroiksi luokiteltuja tuotteita voitaisiin siirtää muiden kuin arkojen tuotteiden luokkaan. Tämän vuoksi meidän on harkittava etuusmarginaalin kasvattamista.
Haluan myös todeta, että valiokuntamme ovat tyytyväisiä komission määrätietoiseen pyrkimykseen parantaa ja yksinkertaistaa alkuperäsääntöjä koskevaa järjestelmää. Kehotan komissiota laajentamaan alueellisen alkuperän merkitystä sekä tähtäämään eri kaupallisten sopimusten ja järjestelmien alkuperäsääntöjärjestelmien yhdenmukaistamiseen.
Lopuksi sallinette minun viitata uuteen yhtenäiseen lisäetuuksien järjestelmään, josta käytetään nimeä GSP+. Vaikka uuden järjestelmän perustaminen vastaakin ainakin osittain tarpeeseen purkaa nykyinen "huumausaineiden torjuntaa koskeva järjestely" WTO:n paneelin päätöksen mukaisesti, minusta on hyvin tärkeää, että varmistetaan järjestelmän nykyisille edunsaajille kohtuullinen siirtymäaika, jotta ne voivat vastata uuden GSP+-järjestelmän vaatimuksiin siten, etteivät ne yhtäkkiä menetä hyvin tarpeellisia etuuksiaan, joihin niillä on tähän asti ollut oikeus.
Kohtuullisen avoimuuden ja demokraattisen valvonnan takaamiseksi kehotan komissiota ja neuvostoa aloittamaan riittävän ajoissa ensimmäistä uuden GSP-järjestelmän soveltamista koskevaa asetusta koskevan kuulemismenettelyn assosioituneiden maiden, muiden kuin valtiollisten toimijoiden ja EU:n toimielimien, erityisesti Euroopan parlamentin kanssa, jotta nämä voisivat osallistua keskusteluun ja tulla asianmukaisesti kuulluiksi. Tämän osalta katson neuvoston Luxemburgissa 11. lokakuuta hyväksymät päätelmät myönteisiksi, sillä niissä viitataan välittömään tarpeeseen kuulla parlamenttia, mikä on enemmän kuin nykyiset perussopimukset edellyttävät. Toivon sekä Lamyn että Nicolaïn sitoutuvan tähän lujasti.
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni lopuksi haluan korostaa komission jäsenen Lamyn läsnäoloa täällä tänään. Se todistaa – kenties viimeistä kertaa – hänen kiitettävää halukkuuttaan tehdä yhteistyötä parlamentin kanssa. Kuten kaikki tiedätte, komission jäsen Lamy on aina käynyt innokkaasti vuoropuhelua parlamentin kanssa koko viime toimikautensa ajan ja kannattanut yhteistyötä. Koska en tiedä, saanko toista tilaisuutta, kehotan kollegoja kiittämään kanssani komission jäsentä hänen erinomaisesta työstään kaupan alalla ja erityisesti siitä yhteistyöhalukkuudesta, jota hän on osoittanut toimiessaan komission jäsenenä. [Arvoisa jäsen Lamy, toivotan teille onnea ja menestystä seuraavassa elämässänne].
Van Gennip,
   .  Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia. Parlamentin jäsenten tavoin neuvosto suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoon kehitysmaista, kansainvälisestä kaupasta ja kestävästä kehityksestä, samoin kuin yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän merkitykseen vuodet 2006–2015 kattavalla kymmenvuotiskaudella ja ennen kaikkea tiedonannossa esitettyyn yleiseen tavoitteeseen. GSP-järjestelmän on oltava vakaa, ennustettavissa oleva, objektiivinen, yksinkertainen, avoin ja WTO:n sääntöjen mukainen. Siinä on myös otettava huomioon kehitysmaiden erityiset tarpeet. Neuvosto tukee komissiota tämän pyrkiessä GSP-järjestelmän laaja-alaiseen yksinkertaistamiseen, jonka yleisenä tavoitteena on auttaa kehitysmaita torjumaan köyhyyttä ja edistämään kestävää kehitystä. Tämän vuoksi GSP-järjestelmän edunsaajavaltiot on valittava objektiivisten kehityskriteerien perusteella. Euroopan parlamentin tavoin neuvosto toteaa, että ennen lopullisen päätöksen tekemistä tarvitaan vielä lisätietoja järjestelmän soveltamisesta, joten tässä vaiheessa voidaan esittää vain joitakin huomautuksia komission tiedonannossa esitetyistä perusperiaatteista. Kuten neuvoston ja komission Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikasta antamassa julkilausumassa todetaan, neuvosto katsoo, että yhteinen kauppapolitiikka tukee kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteiden saavuttamista, erityisesti köyhyyden torjumista ja kestävän kehityksen edistämistä, ja tässä huumausaineiden torjunta on merkittävä osatekijä. Kehitysmaiden etuuskohteluun perustuva pääsy kehittyneiden maiden markkinoille edistää niiden kehitystä ja yhdentymistä maailmantalouteen.
Käsittelen nyt joitakin arvoisien jäsenten esiin nostamia erityisiä kysymyksiä, ja aloitan GSP+-järjestelmästä. Neuvosto on valmis suhtautumaan myönteisesti GSP+-järjestelmää koskevaan ehdotukseen. GSP+-järjestelmän merkittävät etuudet kannustavat kehitysmaita noudattamaan sopimuksia ihmisoikeuksien, työoikeuksien, ympäristön ja hyvän hallintotavan aloilla, ja huumausaineiden torjunta on merkittävä osatekijä. Lukuisia tärkeitä näkökohtia on kuitenkin vielä käsiteltävä, kuten luetteloa asianomaisista sopimuksista, sitä, mitkä sopimukset ovat pakollisia etuuksien myöntämiselle, uuden järjestelmän mukaisten etuuksien myöntämis- ja epäämisedellytyksiä ja -menettelyjä., neljänneksi käytettäviä seurantajärjestelmiä; viidenneksi mahdollisia lisäkriteerejä, jotka liittyvät edunsaajien kehitystarpeisiin, ja lopuksi mahdollisia siirtymäjärjestelyjä niille nykyisille edunsaajille, jotka todennäköisesti eivät täytä uuden järjestelmän edellytyksiä. 
Lamy,
   .  Arvoisa puhemies, yleinen tullietuusjärjestelmä on ollut käytössä lähes 30 vuotta. Järjestelmässä lähes 180 kehitysmaalle myönnetään tullietuuksia tai niihin sovelletaan alennettuja tulleja yleisten periaatteiden mukaisesti, jotka tarkistetaan kymmenen vuoden välein. Järjestelmä kannustaa eurooppalaisia maahantuojia hyödyntämään näiden maiden tarjontaa ja on näin ollen käytännössä kehitysapua kaupan kautta.
Kymmenen vuotta sitten hyväksytyn järjestelmän voimassaolo päättyy vuoden 2005 lopulla, ja uusi kymmenvuotiskausi käynnistyy vuonna 2006. Tämän vuoksi esittelin neuvostolle ja parlamentille viime heinäkuussa komission tiedonannon, jossa pyrittiin esittelemään pääpiirteittäin ne yleisperiaatteet, jotka ovat perustana uudella ajanjaksolla annettavalla täytäntöönpanolainsäädännölle, joka tarjoaa puitteet neuvoston asetuksille, ja näitä asetuksia voidaan tarkistaa kolmen vuoden välein niiden mukauttamiseksi talouden tilanteeseen, jos kokemukset osoittavat sen muuttuneen.
Euroopan unioni on kaupallisten etuuksien osalta ehdottomasti anteliain kumppani, sillä etuudet koskevat lähes 53 miljardin euron kauppavirtaa, eikä tämä vielä kata AKT-järjestelyjä. Luku osoittaa, että olemme kaukana edellä alalla toimivista valtioista, sillä toiseksi suurin rahoittaja Yhdysvallat myöntämät etuudet kattavat vain 17 miljardin euron kauppavirran. Lisäksi tiedämme kaikki, että EU:n laajentuminen kymmeneen uuteen jäsenvaltioon vain kasvattaa etumatkaamme tällä alalla.
Vastaan jäsen Morgantinille ja jäsen Barón Crespolle, että GSP-järjestelmän tulokset on arvioitu, ja meillä on kaikki saatavilla olevat luvut. Luvut osoittavat, että järjestelmän tulokset ovat olleet pääpiirteissään myönteisiä, mutta että parantamisen varaa on vieläkin. Olipa niin tai näin, järjestelmän tulokset ovat olleet myönteisiä; esimerkiksi viimeisimmät lopulliset luvut osoittavat, että vuosina 2000–2002 järjestelmään liittyvä tuonti kasvoi 47 miljardista eurosta 53 miljardiin euroon, mikä on merkittävää kasvua, varsinkin kun tiettyjä tuotteita poistettiin GSP-järjestelmän luettelosta teknisistä syistä. Vastaavasti GSP-järjestelmän käyttöaste, tai teoreettisesti GSP-järjestelmässä tukikelpoisten kauppavirtojen suhde tosiasiassa GSP-järjestelmästä hyötyvään tuontiin, on jatkuvasti kasvanut viime vuosien aikana ja on nyt lähes 55 prosenttia. Nämä ovat myönteisiä seikkoja, jotka osoittavat, että järjestelmä toimii.
Nykyiset kannustinjärjestelmät ja erityisesti kaikki sosiaalisten ja ympäristöä koskevien lausekkeiden soveltamisessa puolestaan ei ole onnistuttu, sillä sosiaalilausekkeesta ovat hyötyneet vain kaksi edunsaajavaltiota, Sri Lanka ja Moldova, jotka eivät varsinaisesti ole maailmankaupan jättiläisiä. Nämä kokemukset olisi otettava huomioon, ja komission ehdottaman uudistuksen tavoitteina onkin yksinkertaistaa etuusjärjestelmää, tehdä siitä anteliaampi ja objektiivisempi sekä kohdentaa se paremmin sitä todella tarvitseviin valtioihin.
Ensinnäkin järjestelmää on yksinkertaistettava. Miksi? Koska yksinkertaisempi järjestelmä voidaan paremmin kohdentaa kehitysmaihin ja turvallisuutta kaipaaviin näiden maiden toimijoihin. Tämän vuoksi ehdotamme siirtymistä nykyisestä viisipilarisesta järjestelmästä kolmipilariseen järjestelmään. Viisi pilaria käsittävät yleiset järjestelyt, sosiaalilausekkeen, ympäristölausekkeen, huumausaineiden torjuntajärjestelmän sekä "kaikki paitsi aseet" -aloitteen, joka on voimassa vähiten kehittyneissä valtioissa. Ehdotan siirtymistä viidestä kolmeen pilariin; yleiset järjestelyt säilytetään, ja "kaikki paitsi aseet" -aloite on edelleen käytössä vähiten kehittyneissä valtioissa. Lisäksi perustetaan GSP+-niminen väliaikainen järjestelmä, jolla tuetaan kestävää kehitystä kaikilta näkökannoilta, sosiaalialaan, ympäristöön ja hyvään hallintotapaan sekä huumausaineiden torjuntaan liittyvät seikat mukaan luettuina. GSP+-järjestelmän avulla poistetaan tullit niiltä edunsaajavaltioilta, jotka sitoutuvat ratifioimaan alan tärkeimmät yleissopimukset ja noudattamaan niitä.
Mitä yleissopimuksia tämä koskisi? Ehdotamme niin sanottuja "kiistattomia" kansainvälisiä yleissopimuksia, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien poliittisia, taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia koskevia yleissopimuksia, Kansainvälisen työjärjestön perustavia yleissopimuksia sekä korruption vastaista Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta. Liittyminen joihinkin näistä yleissopimuksista tulee pakolliseksi, jotta valtiot voisivat hyötyä GSP+-järjestelmästä. Tällaisia ovat esimerkiksi Yhdistyneiden Kansakuntien kaksi sopimusta, Kansainvälisen työjärjestön kahdeksan yleissopimusta, rotusyrjinnän vastainen yleissopimus, naisten syrjinnän vastainen yleissopimus ja kaikki kidutusta, lasten oikeuksia ja kansanmurhaa koskevat yleissopimukset. Vaadimme luonnollisesti, että nämä sopimukset ratifioidaan ja että niitä myös tosiasiassa noudatetaan – tämä vastauksena jäsen Morgantinin toiseen huomautukseen. Suunnittelemme alalle kaksinkertaista arviointia. Ensimmäinen arviointi toteutuu hakemuksia arvioitaessa, sillä pääsy GSP+-järjestelmään evätään valtioilta, jotka eivät tee sitoumuksia näillä aloilla. Toinen arviointi toteutuu siten, että toimivaltaisia kansainvälisiä järjestöjä pyydetään arvioimaan jokaisen yleissopimuksen noudattamista. Esimerkiksi Valko-Venäjän kaltainen valtio ei tällä hetkellä ole tukikelpoinen, vaikka se edistyisikin näiden yleissopimusten ratifioinnissa. Se yleissopimuksista.
Järjestelmästä tulee näin ollen yksinkertaisempi ja myös anteliaampi. Kuinka niin anteliaampi? Koska monenvälisissä kauppaneuvotteluissa tulleja usein vähennetään, mikä tarkoittaa sitä, että myös etuusjärjestelmästä hyötyvien valtioiden suhteellinen hyöty heikkenee. Meidän on näin ollen tasattava tätä tullien vähenemisestä aiheutuva haitta, jos haluamme säilyttää kehitysmaiden GSP-järjestelmästä saaman edun, ja ehdotammekin GSP-järjestelmän laajentamista tiettyihin uusiin tuotteisiin, jotta tullien aleneminen voitaisiin kompensoida vientikannan kasvulla. Tarkastelemme parhaillaan komissiossa tätä kasvua, määräaika keskustelun päättymiselle on ensi viikolla, joten tähän asiaan palaan vielä. Käsittelemme vaikeita, herkkiä ja arkoja asioita, joissa toivomme kuitenkin edistystä, kuten kalastustuotteiden kohdalla.
Edelleen entistä suuremmasta anteliaisuudesta ja vastauksena jäsen Morgantinin kolmanteen huomautukseen totean, että aiomme esittää ehdotuksia alkuperäsääntöjen mukauttamisesta. Kuten monet tutkimukset ovat osoittaneet, alkuperäsäännöt ovat tarpeellinen edellytys kauppaetuuksien saamiselle. Alkuperää koskevat vaatimukset eivät ole olemassa sitä varten, että ottaisimme vasemmalla kädellä takaisin sen minkä oikealla kädellä annamme, vaan sen varmistamiseksi, että etuudet hyödyttävät todella valtiota, johon ne on kohdennettu, eivätkä muita. Tämän varmistamiseksi tarvitaan alkuperävaatimuksia ja alkuperätarkistuksia.
On totta, että tällä hetkellä voimassa olevat säännöt on laadittu vuosikymmeniä sitten, aikana, jolloin Euroopan unionin kauppapolitiikka oli nykyistä suojaavampaa. Niitä on siis mukautettava vanhasta järjestelmästä luopumiseksi ja jotta voidaan ottaa huomioon, että prosessit ovat nykyisin erilaisia. Esimerkiksi globalisaation ja kansainvälisen jakautumisen vuoksi tuotantoprosessit ovat sirpaloituneet eri valtioiden kesken, joten on kiinnitettävä uudenlaista huomiota siihen, onko alkuperäkumulaatio tarpeen alkuperämaan ja tiettyjen muiden maiden välillä, joissa samaa tuotetta kehitetään edelleen. Tämän vuoksi aiomme esittää ehdotuksia viime vuoden lopulla komission jäsenen Bolkesteinin kanssa antamamme vihreän kirjan mukaisesti. Kuten jäsen Barón Crespo juuri ehdotti, esimerkiksi voitaisiin tutkia, niitä tapoja, joilla järjestelmää voitaisiin väljentää etuuksista hyötyvien valtioiden alueellisen yhdentymisen tukemiseksi.
Uudistuksen kolmas tavoite on kohdentaa etuudet niitä eniten tarvitseville valtioille. Tämä on selvästi poliittisesti arka asia, sillä tämänlainen uudistus tuottaa aina sekä voittajia että häviäjiä. Aiomme kohdentaa tullietuusjärjestelmän sitä eniten tarvitseviin edunsaajamaihin, mikä käytännössä tarkoittaa pienimpiä kehitysmaita, sisämaavaltioita ja kaikkein haavoittuvimpia valtioita suurten valtioiden sijaan, joilla jo on yhä merkitsevämpi asema kansainvälisessä kaupassa, kuten Kiinalla kansainvälisessä tekstiili- ja vaatetuskaupassa. Säilytämme luonnollisesti "kaikki paitsi aseet" -järjestelmän köyhimpiä maita varten, sillä kauppakysymysten huomioon ottaminen on yksi EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan ominaispiirteitä.
Vaatimusten rajoittamisen lisäksi meidän on tämän vuoksi myös edelleen autettava tiettyjä valtioita pääsemään markkinoillemme, ja kun ne ovat sinne päässeet, jatkettava graduaatiojärjestelmällä. Vastauksena jäsen Morgantinin ensimmäiseen huomautukseen haluamme aivan yksinkertaisesti yksinkertaistaa graduaatiojärjestelmää perinpohjaisesti, jotta se täyttäisi Maailman kauppajärjestön vaatimukset, sen jälkeen kun WTO:n paneelit käsittelivät Intian huumausaineiden torjuntaa koskevaa kannustusjärjestelyä koskevia tapauksia, jotka ainakin osittain hävisimme. Vastauksemme on, että graduaatio kohdennetaan etua saavien tuotteiden kilpailukyvyn mukaan. Merkittävin kriteeri on markkinaosuus, ja graduaation käynnistää tietty prosenttiosuus tuonnista yhteisöön. Kun kehitysmaa saavuttaa tietyn markkinaosuuden Euroopan unionin markkinoista, katsomme tehneemme tarvittavan sen viennin tukemiseksi ja kuvaannollisesti sanottuna valtion pystyvän lentämään omin siivin. Mihin kynnys asetetaan? Vielä on hieman liian varhaista esittää lukuja, sillä asiaa käsitellään parhaillaan komissiossa. Tällä on luonnollisesti vaikutusta kyseisiin valtioihin. Voin kuitenkin jo vakuuttaa teille, että valittiinpa lopulta mikä tahansa luku, se voi vaikuttaa vain kaikkein suurimpiin viejämaihin, ja suurin osa edunsaajavaltioista, joita, kuten äsken mainitsin, on yhteensä 180, jää vaikutusten ulkopuolelle.
Arvoisa puhemies, viimeiseksi vastaan suullisiin kysymyksiin. Jäsen Morgantinin puheenvuorosta ymmärsin, että hän on huolissaan siitä, voiko parlamentti esittää kantansa tästä uudesta hankkeesta ja tulla kuulluksi. On itsestään selvää, että toivomme parlamentin esittävän kantansa, sillä uudistus on merkittävä niin kehitysyhteistyön kuin kauppapolitiikankin kannalta. Haluan kiittää jäsen Barón Crespoa hänen komission työtä ja erityisesti suhteita parlamenttiin koskevista huomautuksistaan. Suhteet säilyvät muuttumattomina. On vain yksinkertaisesti niin, että meillä on aikataulua koskevia rajoituksia, joihin viittasin hiljattain puhuessani näistä asioista vastaavassa parlamentin valiokunnassa.
Emme ensinnäkään voineet käynnistää tätä uudistusta ennen uusien jäsenvaltioiden liittymistä viime toukokuussa. On aivan välttämätöntä, että uudet jäsenvaltiot osallistuvat sellaisen päätöksen tekoon, joka sitoo unionia vuoteen 2015. Toiseksi oli odotettava päätöstä WTO:n ratkaistavaksi saatetussa kiistassa, jossa Intia oli nostanut kanteen huumausaineiden torjuntaa koskevasta yhteisön järjestelystä. Asia ratkaistiin huhtikuussa 2004, ja sen jälkeen pystyimme käynnistämään varsinaisen työskentelyn.
Koska järjestelmän on lisäksi määrä tulla voimaan 1. tammikuuta 2006, sen olisi mieluiten oltava valmiina vuotta aikaisemmin. Miksi vuotta aikaisemmin? Jotta edunsaajamaat ja taloudelliset toimijat ehtivät mukautua uuteen järjestelmään. Tämä merkitsee sitä, että ensimmäinen täytäntöönpanoasetus olisi hyväksyttävä seuraavien kuukausien aikana. Ensi viikolla, 20. lokakuuta, esittelen ehdotuksen kollegoilleni, ja se on välittömästi sen jälkeen saatavillanne. Olen tietoinen siitä, että parlamentti tarvitsee jonkin verran aikaa, ja ymmärrän sen; teemme tietenkin kaikkemme, jotta sillä on riittävästi aikaa, ja kuten tiedätte, virkamiehemme ovat käytettävissänne.
Yksinkertaisesti sanottuna tavoitteena on auttaa kehitysmaita tuomaan meille tuotteitaan. Kyse on kehitysmaista, joten ne tarvitsevat enemmän aikaa mukautuakseen toisinaan monimutkaisiin sääntöihin, vaikka nyt luotava järjestelmä onkin yksinkertaistettu. Uskon, että ne tarvitsevat ainakin yhdeksän tai kymmenen kuukautta aikaa, ja tämän haluaisin viestittää parlamentille. Uskon, että ne teistä, jotka tarkastelevat järjestelmää nimenomaan kehitysyhteistyöpolitiikan kannalta, ymmärtävät huoleni tästä seikasta. 
Martens (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, on jo todettu, että yleisellä tullietuusjärjestelmällä tarjotaan kauppaetuuksia niitä eniten tarvitseville maille. Olemme asettaneet Euroopan unionissa uuden vuosituhannen tavoitteet kehitykselle ja sitoutuneet niihin. Tavoitteet koskevat ennen kaikkea köyhyyden torjumista. Tässä talouskehitys on avainedellytys, ja mielestämme juuri siihen olisi tämän uudistuksen keskityttävä. On valitettavaa, että joudumme toimimaan kiireellä nyt, kun Intian esittämä valitus on WTO:ssa hyväksytty.
Ensinnäkin ryhmämme kanta on – kuten onneksi myös komission jäsenen – että köyhimmät valtiot eivät saa köyhtyä entisestään. Niissä tapauksissa, joissa suosituimmuuskohtelun piirissä oleviin maihin sovellettujen tullien alentaminen on johtanut etuuksien heikentymiseen, pyydämmekin komissiota pohtimaan, mitä muuta on tehtävissä. Toiseksi katsomme, että graduaatiojärjestelmällä on voitava vastata sille asetettuun tavoitteeseen, jonka mukaan ulkopuolelle jätettävien valtioiden tai alojen on oltava riittävän kilpailukykyisiä markkinoilla, joten ne eivät enää ole GSP-järjestelmän tarpeessa. Olemme myös sitä mieltä, että uudessa GSP+-järjestelmässä on todellakin otettava huomioon hyvä hallintotapa. Lopuksi uudistuksen olisi myös merkittävä sitä, että GSP+-järjestelmästä voisivat hyötyä eniten juuri ne valtiot, joita varten se on suunniteltu. Kuten komission jäsen totesi hetki sitten, sitä välinettä, josta pitäisi tulla tärkein, hyödynnetään vain 52- tai 55-prosenttisesti. Kasvu on toki myönteistä, mutta tulos ei ole vielä tyydyttävä.
Minulla on kaksi kysymystä komissiolle. GSP-järjestelmän uudistuksen tausta-ajatus on asianmukainen ja järkevä: tarkoituksena on luoda yksinkertaisempi, entistä avoimempi ja objektiivisempi järjestelmä, ja tältä osin tuemme toki komissiota täysin. Yhtä selvää ei kuitenkaan ole se, kuinka tämä varsinaisesti saavutetaan. Kuinka komissio esimerkiksi aikoo estää sen, että suunnitellusta GSP+-asetuksesta, josta ilmeisesti on tulossa yksi ainoa asetus, ei tule liian monimutkainen täytäntöönpanon, noudattamisen ja valvonnan kannalta, jolloin ehdotuksella tavoitellut yksinkertaistaminen ja avoimuus käytännössä jäisivät liian vähäisiksi? Toinen kysymys, joka on jo täällä esitetty, koskee arviointia. Tiedonannon mukaan arviointia, tai ainakaan asianmukaista arviointia ei ole laadittu, minkä sekä Mandelson että Lamy kuitenkin kiistävät. Jos käytettävissä on arviointi, voidaanko se toimittaa parlamentille mahdollisimman pian? Paljon kiitoksia. 
Castex (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, hyvät kollegat. Arvoisa komission jäsen Lamy, haluan kiittää teitä antamistanne yksityiskohtaisista tiedoista, jotka koskevat uudistuksen täytäntöönpanoa. Kaupan globalisaation taustaa vasten uudistus on osoitus Euroopan unionin halusta asettaa markkinoiden lait kaikkein köyhimpien valtioiden kehitystavoitteiden ja ihmisoikeustavoitteiden palvelukseen. Se todistaa myös kunnianhimoista tavoitettamme tehdä globalisaatiosta eettisempää.
Tässä yhteydessä aiempaa järjestelmää ja erityisesti sen vaikutusta köyhyyden vähentämiseen on arvioitava perusteellisesti. Sopimusten monimutkainen ja puolueellinen luonne on toisinaan tehnyt mahdottomaksi luoda minkäänlaista kokonaiskuvaa järjestelmän toiminnasta, varsinkin kun viejämaiden ja tiettyjen monikansallisten yritysten väliset tiiviit suhteet ovat estäneet järjestelmän vaikutusten perusteellisen arvioinnin. Komission ehdotus järjestelmän yksinkertaistamisesta onkin tervetullut.
Haluan korostaa myös sitä, kuinka tärkeää on selventää niitä edellytyksiä, joiden nojalla tullietuuksia myönnetään. Tämä koskee ennen kaikkea perustyönormeja. Perustyönormien edistämistarve ulottuu paljon laajemmalle kuin köyhien ja rikkaiden valtioiden välisiin suhteisiin. Kahden edellytyksen on täytyttävä, jotta järjestelmä on mahdollisimman mielekäs ja tehokas; teollisuusmaiden on luonnollisesti oltava valmiita noudattamaan sitä, mutta myös edunsaajavaltioiden on hyödynnettävä järjestelmää vähentääkseen eriarvoisuutta maassaan ja parantaakseen väestönsä elin- ja työoloja. Tämä on tietenkin saavutettavissa vain sisällyttämällä järjestelmään kriteerejä ja edellytyksiä, jotka takaavat työntekijöiden oikeuksien ja mainitsemienne ihmisoikeussopimusten kunnioittamisen. Tämän vuoksi on olennaista, että erotetaan toisistaan kansainvälisten yleissopimusten ratifiointi ja niiden tehokas soveltaminen. Meidän on keskitettävä huomiomme juuri siihen, että tulevissa asetuksissa todetaan selvästi, että edunsaajavaltioiden on sekä ratifioitava perustyönormeja koskevat kansainväliset yleissopimukset että sovellettava niitä käytännössä täysimääräisesti. Tämän vuoksi on määriteltävä/vahvistettava menettelyt näiden kahden näkökohdan arvioimiseksi.
Mitä tulee menettelyihin, miksi työmarkkinaosapuolet eivät osallistuisi arviointiin kuulemisen kautta? Näin ammattiyhdistysliikkeen kokemus ja käytännön osaaminen perustyönormien alalla saataisiin hyödynnettyä. Euroopan unionin olisi erityisesti pyrittävä lisäämään Kansainvälisen työjärjestön välineiden tehokkuutta esimerkiksi käynnistämällä selvityksiä perustyönormien noudattamisesta GSP-menettelyssä.
Van Hecke (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, eurooppalainen tullietuusjärjestelmä on varmasti laajentumisen jälkeen merkittävin ja laajin etuusjärjestelmä koko maailmassa. Siitä seuraa, että millä tahansa muutoksella järjestelmään on suuria vaikutuksia kaikkiin asianosaisiin. Monien tuottajien elanto kehitysmaissa, mutta myös Euroopassa, on siitä riippuvainen. Olen komission kanssa samaa mieltä siitä, että järjestelmää on yksinkertaistettava ja kohdennettava entistä enemmän sitä eniten tarvitseviin valtioihin, jotta nämä voivat kilpailla globaaleilla markkinoilla. On tärkeää, että järjestelmästä tulee entistä joustavampi, jotta voidaan järjestelmällisesti tutkia, tarvitsevatko tietyt edunsaajamaiden alat todella edelleen järjestelmää ollakseen kilpailukykyisiä. Jos valtio syyllistyy sopimattomiin kaupallisiin menettelyihin tai WTO:n sääntöjen rikkomiseen taikka ihmisoikeuksien loukkaamiseen, tilapäisen keskeyttämisen on aina oltava mahdollista. Lyhyesti sanottuna kannatan komission tavoitteita GSP-järjestelmän osalta, mutta jäsen Martensin tavoin suhtaudun epäilevästi siihen, ovatko ehdotetut uudistukset riittävän kauaskantoisia suunniteltujen tavoitteiden saavuttamiseksi. On esimerkiksi epäselvää, miksi edunsaajavaltioiden lukumäärää ei ole tarkistettu perusteellisesti, jotta maailmankaupan 20 valtion kärkeen kuuluvat valtiot eivät enää voisi omia itselleen etuuksia, jotka tosiasiassa on tarkoitettu kaikkein köyhimmille. Arvoisa komission jäsen, on pitkälti kyse myös siitä, onko ehdotettu uudistus WTO:n meneillä olevan Dohan kierroksen mukainen, sillä sen päättyessä köyhimmille valtioille myönnetään täysin kiintiötön ja tulliton vienti. Ymmärrän kyllä komission jäsentä Lamya, kun hän sanoo pikaisen toiminnan olevan tarpeen, mutta neuvoston tavoin haluan korostaa Euroopan parlamentin perusteellista kuulemista ja sitä, että kaikille asianosaisille annetaan aikaa sopeutumiseen. Päätöslauselmasta, josta tänään äänestämme, käy ilmi, että tästä tarkistamisesta ollaan laajalti yhtä mieltä. Toivon tämän vuoksi, että komissio tekee kaikkensa ottaakseen huomioon parlamentin yksimielisen kannan. 
Lucas (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan suunniteltua GSP-järjestelmän uudistusta, joka on jo pahasti viivästynyt. Kannatan myös neuvoston hiljattain antamia päätelmiä, joissa selkeästi kehotetaan kuulemaan Euroopan parlamenttia. On valitettavaa, että komission tiedonanto ei perustu täysipainoiseen edunsaajien kuulemiseen eikä sitä saatu riittävän ajoissa, jotta tuloksekas kuuleminen olisi voitu toteuttaa ennen asetuksen antamista.
On hyvin tärkeää, että parlamentti ja kaikki muut asianosaiset saavat asianmukaisen mahdollisuuden tulla kuulluiksi tässä merkittävässä prosessissa, ja olen iloinen siitä, että komission jäsen Lamy on suostunut tähän.
Asiakysymyksistä toteaisin, että GSP-järjestelmää on pikaisesti yksinkertaistettava, koska se ei selvästikään toimi asianmukaisesti. Alkuperävaatimukset ovat aivan liian tiukkoja, ja tämän vuoksi suuri osa kehitysmaiden viennistä EU:hun ei saa osakseen etuuskohtelua, koska sen ei katsota olevan peräisin näistä valtioista. Yksi tiukkojen alkuperäsääntöjen perusteluista on se, että niillä pyritään edistämään tuotannon jatkokytkentöjä, toisin sanoen edistämään välituotteiden tuotantoa kehitysmaissa itsessään. Kokemus kuitenkin osoittaa selvästi, että alkuperäsäännöt eivät ole asianmukainen väline tämän saavuttamiseksi. Itse asiassa suurin osa kehitysmaista on pieniä, eikä niillä ole juuri kapasiteettia kehittää täydellistä tuotantoketjua.
Klassinen esimerkki on Sri Lanka, joka on kehittänyt kukoistavan vaatetusalan, mutta jolla ei vieläkään ole kapasiteettia tuottaa tekstiilejä teollisuutensa tarpeisiin. Se nojaa pääasiassa sellaiseen kauppapolitiikan epäsuoraan välineeseen, jolla edistetään kehitysmaiden toimittajapuolen toimintakykyä mutta joka on todennäköisesti tehottomampi ja alttiimpi väärinkäytöksille kuin suora rahoitusapu tai tekninen tuki ja perusrakenteiden tarjoaminen kyseisille aloille.
Olen iloinen siitä, että komission jäsenen Lamyn mukaan nyt ryhdytään tositoimiin alkuperäsääntöjen osalta. Komission olisi etsittävä kauaskantoisia ehdotuksia, kuten ehdotuksia, joilla sallittaisiin yleisesti vähiten kehittyneiden maiden viennille tulliton pääsy EU:hun, jos vähintään 40 prosenttia tuotteen arvonlisästä syntyy vähiten kehittyneessä maassa, joka ei välttämättä ole lopullinen viejämaa.
Tekstiili- ja vaatetusalalla meidän on selvästikin mentävä vielä pidemmälle, sillä tietyt köyhimmät maat kohtaavat valtavia vastoinkäymisiä, kun monikuitusopimus puretaan. Oxfamin kaltaiset järjestöt ovat esittäneet alalla hyvin yksityiskohtaisia ehdotuksia.
Viimeinenkin huomioni koskee tekstiilialaa. Monikuitusopimuksen purkaminen aiheuttaa joillekin köyhimmistä maista suuria ongelmia. Ehdotankin, että suuresti tekstiili- ja vaatetusalasta riippuvaiset kehitysmaat, joita ei välttämättä kuitenkaan ole luokiteltu vähiten kehittyneiksi maiksi, vapautettaisiin väliaikaisesti alkuperäsääntövaatimuksista. Tämä koskee erityisesti valtioita, joiden vientituloista yli 50 prosenttia tulee tekstiili- ja vaatetusalalta. Olen hyvin kiinnostunut kuulemaan komission ja neuvoston kannan tähän ehdotukseen. 
Markov (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, niistä päätöslauselmaesityksistä, jotka poliittiset ryhmät ovat toimittaneet komission tiedonannon johdosta, käy selvästi ilmi, että suuri osa niiden vaatimuksista on identtisiä. Tämä merkitsee sitä, että parlamentissa ollaan tietyssä määrin yhtä mieltä varsinkin mitä tulee graduaatioon, etuuksien muuttamiseen sekä tulevaisuudessa myönnettävien lisäetuuksien muotoon.
Minua hämmästyttää keskustelussa se, että jos etuusjärjestelmää halutaan muuttaa – kuten me haluamme – on todella ensin analysoitava tilannetta. Kauppa ei sellaisenaan ole päämäärä; sen tarkoituksena on edistää valtioiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä, joten on todellakin laadittava analyysi, josta käy ilmi, mitä etuusjärjestelmän nykyisillä edellytyksillä on saavutettu kaupan osalta. Ovatko valtiot köyhtyneet vai rikastuneet? Onko järjestelmä edistänyt teollistumista? Onko se auttanut alikehittyneiden valtioiden terveydenhuoltopalvelujen parantamista? Onko niiden nuoriso nyt paremmin koulutettua?
Tämä tarkoittaa, että meillä on ensinnäkin oltava objektiiviset kriteerit sen arvioimiseksi, mitä nykyisillä järjestelmillä on saavutettu kehityksen kannalta. Pahoittelen sitä, etten ole nähnyt mitään tällaista analyysia. Tänään komission jäsen Lamy sanoi tällaisen analyysin olevan olemassa. Näistä osatekijöistä on keskusteltava perusteellisesti täällä parlamentissa ennen kuin uutta asetusta aletaan laatia.
Haluan esittää kaksi muutakin huomiota. Ensinnäkin käsiteltäessä etuusjärjestelmiä meidän on myös tulevaisuudessa perustettava työmme siihen, että tiettyjä valtioita on arvioitava eri tavoin. Saattaa olla, että kehitysmaiden markkinoita on suojeltava, jos niiden toivotaan lainkaan kehittyvän. Tämä on tarpeen. Kaikkia markkinoita ei voida "avata", jos halutaan edistää valtion kehitystä erityisesti elintarviketurvallisuudessa, maataloudessa ja vastaavilla aloilla. Toiseksi kyse ei ole pelkästään kaupasta, vaan myös siitä, että jos tavaraa tuotetaan valtioissa, joiden sosiaalisia toimenpiteitä haluamme edistää, työpaikkojen on oltava asianmukaisia ja ihmisarvio kunnioittavia. Minusta myös tämä olisi otettava huomioon analyysissa.
Louis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen iloinen siitä, että parlamentin kaksi valiokuntaa on aloittanut tämän keskustelun. 
Lähes kymmenen vuotta sitten allekirjoitettu Marrakeshin sopimus on saanut aikaan perustavia muutoksia Euroopan unionin ja erityisesti Ranskan suhteisiin niiden kehitysmaakumppaneiden kanssa. Nyt meillä on uusi komission tiedonanto, jossa esitellään yleisen tullietuusjärjestelmän uudistushanke. Ensinnäkin on todettava, että yleinen tullietuusjärjestelmä on ollut kahden erilaisen maailmankatsomuksen välinen taistelutanner. Toisen katsomuksen mukaan Eurooppa – ja erityisesti Ranska – on sitoutunut kehitysmaakumppaneihinsa ja tietoinen vastuustaan sekä historiallisista siteistään, ja toisen katsomuksen mukaan Eurooppa uskoo globaalin vapaan kaupan olevan ainoa todellinen keino saavuttaa taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Pelkäänpä, että komission uusi tiedonanto on vain hämäystä, jolla peitetään se, että aiemmista sitoumuksistamme luovutaan Maailman kauppajärjestöön liittymisestä aiheutuvien uusien sitoumusten eduksi. Tätä kutsutaan kauniisti WTO:n sääntöjen mukaiseksi järjestelmäksi.
Todellisuudessa parlamentti ja neuvosto ovat yleisellä tasolla sallineet komission jatkaa kahta ristiriitaista politiikkaa samanaikaisesti, nimittäin sekä täysin vapaaseen kauppaan perustuvaa ulkoista kauppapolitiikkaa että politiikkaa, jossa kehitysapua myönnetään etuoikeutetuille kumppaneille. Jos emme halunneet WTO:n purkavan Lomén yleissopimusta järjestelmällisesti väline kerrallaan, neuvoston olisi pitänyt toimia valvojana ja tunnustettuna auktoriteettina, jotta se olisi voinut esittää johdonmukaiset määritelmät ja puolustaa määrätietoisesti pitkän aikavälin strategioita, joihin kuuluvat myös ulkopoliittiset välineet kehitysyhteistyön kaltaisilla yhteisen edun aloilla..
Tämä perustava ristiriita vaikuttaa kaikkeen politiikkaan, jota pyrimme yhdessä noudattamaan. Kuinka me voimme pyytää kalastajiamme vähentämään kalakantoihin kohdistuvaa painetta, kun samalla allekirjoitamme sopimuksia sellaisten valtioiden kanssa, jotka eivät suostu vastaaviin toimenpiteisiin? Kuinka voimme velvoittaa yrityksemme noudattamaan ympäristönormeja, sosiaalisia vaatimuksia ja sitoutumista yhteisvastuuseen, kun samalla altistamme ne kilpailulle, jota tällaiset vaatimukset eivät rasita? Entä kuinka voimme pyytää eteläisiä kumppaneitamme uskomaan siihen, että EU ja sen jäsenvaltiot ovat pitkällä aikavälillä sitoutuneet niiden kehittämiseen, jos altistamme ne tällä hetkellä tuskin havaittavin etuuksin uudistus kerrallaan yhtenäisten globaalien markkinoiden voimille? Puhun ryhmäni ranskalaisen valtuuskunnan puolesta. Emme suinkaan vastusta markkinataloutta ja uskomme vapaaseen yrittämiseen, aloitteellisuuteen ja yksilön vastuuseen, mutta katsomme myös, että valtiolla on tehtävänsä sääntelijänä ja strategistinia niin kansalaisten kuin köyhimpien kansainvälisten kumppanien etujen suojaamiseksi, sillä muuten markkinoilla vallitsevat viidakon lait.
Kun otetaan huomioon, että maanosamme vauraus luotiin pääasiassa 1700- ja 1800-luvuilla suhteellisen suojatuissa oloissa, kuinka voimme vaatia eteläisiltä kumppaneiltamme, että ne altistavat orastavat taloutensa koko maailman myrskyille? Kenties kehitysmaiden versovat taloudet tarvitsevat meiltä jonkinlaista tukea vaikkapa väliaikaisesti. Yleinen tullietuusjärjestelmämme on säilytettävä, vaikkei se täydellinen olekaan. Pelkään myös, että kuten niin monesti ennenkin, komission ehdotus ei perustu minkäänlaiseen vaikutustenarviointiin tai koko järjestelmän arviointiin. Toivon parlamentin äänestävän yksityiskohtaisen ehdotuksen puolesta, mutta hyvät kollegat, meidän on vaadittava, että se tapahtuu vasta kun meille on tiedotettu uudistuksen mahdollisista vaikutuksista. 

Battilocchio (NI ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti komission esittämiin järjestelmien yksinkertaistamista, vakauttamista ja selventämistä koskeviin tavoitteisiin.
Euroopan kehitysyhteistyöpolitiikka, jonka tavoitteena on köyhyyden poistaminen maailmasta, ei itse asiassa voi rajoittua kehitysyhteistyöohjelmiin, olivatpa nämä kuinka yksityiskohtaisia, merkittäviä ja hyödyllisiä tahansa, vaan siinä on myös kaikin mahdollisin tavoin edistettävä vähiten kehittyneiden maiden kasvua ja näin myös tuettava niiden talouksia ja niiden vientiä mahdollisimman laajasti.
Tämän on luonnollisesti tapahduttava täysin avoimesti, ja näin ollen ehdotettujen toimintasuunnitelmien vaikutusten poikkeuksellisen huolellisen analyysin jälkeen sekä mahdollisimman nopeasti, jotta köyhät maat voivat hyödyntää näitä etujaan mahdollisimman pian. Markkinaosuuden kaltaisten puhtaasti taloudellisten tekijöiden lisäksi on otettava huomioon myös muita kriteerejä, kuten edunsaajamaiden kehitystaso sekä niiden sitoutuminen demokratian kehittämiseen. Ensisijaisiksi on katsottava niiden tuotteiden kauppa, joilla on kyseisen maan talouden kannalta ratkaiseva merkitys, kuten tekstiileillä Sri Lankalle, banaaneilla Barbadokselle ja kaakaolla Norsunluurannikolle. Suurin osa järjestelyistä on toteutettava hyvin koordinoidusti Maailman kauppajärjestön kanssa, jotta vältetään valtioiden selän takana toimiminen ja sääntely komission sisällä, kuten aiemmin on tapahtunut, sillä kyse on asiasta, jonka on pikemminkin kuuluttava tiukasti määriteltyyn WTO:n ja koko kansainvälisen yhteisön toimivaltaan. 
Sturdy (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti komission jäsenen ehdotukseen ja haluan käsitellä seikkaa, johon hän varsin osuvasti viittasi: kehitysapuun kaupan avulla. Kansainvälisen kaupan valiokunnan jäsenenä uskon tähän suuresti, ja suhtaudumme myönteisesti yleiseen tullietuusjärjestelmään vuosiksi 2006–2015 tehtäviin uudistuksiin. Ne kattavat esimerkiksi tekstiilialan, joka on merkittävä ala. Uudistus saattaa kuitenkin olla vaaraksi kehitysmaille, joista yksi on täällä jo mainittu: Sri Lanka. Katson tämän vuoksi, että graduaatiota tarvitaan sellaisille maille, jotka ovat nyt riippumattomia ja kilpailukykyisiä tällä alalla.
Graduaatio puolestaan on ulotettava uusiin tuotteisiin. Yksi huolemme liittyykin niihin uusiin tuotteisiin, joita komissio ehdottaa lisättäväksi GSP-järjestelmään. Ehdotukset vaikuttavat suhteellisen epämääräisiltä, ja graduaation laajentaminen onkin selitettävä komission lainsäädäntömenettelyssä täysin.
Meidän on myös muistettava, että GSP-järjestelmä suunniteltiin vähiten kehittyneille maille. Olenkin samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että resurssit olisi kohdennettava niihin. Tästä pääsenkin jäsen Van Hecken mainitsemaan seikkaan: ensin meidän on pyrittävä varmistamaan, että alkuperäsäännöissä otetaan huomioon toisen asteen tuotteet, millä autetaan maita teollistumaan, ja erityisesti puuvillan kaltaiset tuotteet. Meidän on kuitenkin varmistettava, että kun alkuperäsäännöistä laaditaan yksityiskohtaisia ehdotuksia, joilla annetaan maille mahdollisuus teollistua ilman liian kauaskantoista järjestelmää, tarkastelemme myös tapaa, jolla maat soveltavat niitä. On ollut jossain määrin keskustelua siitä, soveltavatko maat sääntöjä kauttakulkutuotteisiin lisäten näin niiden arvoa. Tältä osin näkemyksemme ovat painokkaat.
Lopuksi, arvoisa komission jäsen, komission tiedonannossa itsessään ehdotetaan, että vähiten kehittyneet maat itse sääntelisivät GSP-järjestelmää. Olemme päätöslauselmassa tätä vastaan, sillä aika ei vielä ole tälle otollinen. Vaadimme teknistä apua uusien järjestelmien täytäntöönpanoon, erityisesti mitä tulee itseohjautuvuuteen. On tärkeää, että komissio osoittaa, kuinka tämä olisi tehtävä. 
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on arvoihin perustuva yhteisö, ja haluamme siirtää tätä mallia muille maailman alueille. Meillä on lännessä peruspalvelut, kuten vesihuolto, koulutus ja terveydenhuolto, ja haluamme levittää nämä palvelut muuallekin. Kansainvälinen kauppa on tässä merkittävässä asemassa. Kauppatulot voivat auttaa lisäämään investointeja peruspalveluihin, mutta kehitysmaissa, erityisesti Afrikan mantereella, maailmankaupan merkitys on aivan liian vähäinen. Afrikan mantereen osuus maailmankaupasta on vain kaksi prosenttia. Euroopan unioni voi muuttaa tätä tilannetta, ja niin sen kuuluukin tehdä. On äärimmäisen tärkeää, että me maailman suurimpana kaupparyhmittymänä avaamme markkinamme vähiten kehittyneiden maiden tuotteille ja annamme köyhimmille maille kehitysmahdollisuuden, josta on vain etua niille. Kuten täällä jo on sanottu, nykyinen tullietuusjärjestelmä on käytännössä toiminut vain rajallisesti, varsinkin kun tarkastellaan sosiaalialaa. Vain Sri Lanka ja Moldavia ovat hyötyneet siitä, ja kuten jäsen Sturdy hetki sitten totesi, sääntöjen monimutkaisuus ja rajallinen kapasiteetti ovat johtaneet siihen, ettei edes Sri Lanka ole hyödyntänyt kaikkia mahdollisuuksiaan. Tämän vuoksi on hyvä, että etenemme kohti uutta GSP+-järjestelmää, entistä yksinkertaisempaa järjestelmää entistä harvemmille maille, joka kuitenkin tuottaa asteittain merkittävää etua ja kattaa uusia tuotteita, sillä nämä ovat myös todellisia kannustimia. Jos todellakin, vain yhden näkökohdan mainitakseni, haluamme perustyönormeja kunnioitettavan, sovellettavan käytännössä näissä maissa ja haluamme tarjota tämän mahdollisuuden, meidän on keskitettävä toimintaamme aktiivisesti. Vastustamme lobbausta, jonka tuloksena syntyisi valtava tavoitteiden ja maiden tilkkutäkki, josta valtava määrä ihmisiä voisi hyötyä, mutta jossa köyhimmät maat jäisivät tappiolle.
Komission jäsen Lamy ansaitsee kiitokset erinomaisesta työstä, jota hän tekee talouskumppanuussopimuksista annettavan asetuksen kanssa, ja meidän on jatkettava samalla linjalla. Jos Karibianmeren alueella ja Tyynenmeren alueella on erityisiä ongelmia, niin kuin niillä on, meidän on pyrittävä käyttämään talouskumppanuussopimuksia kohdennettuna ja anteliaana ratkaisuna näihin ongelmiin. Meidän on sovellettava tiukempaa linjaa kasvaviin supervaltoihin Kiinaan, Brasiliaan ja Intiaan, ja vaadittava tiukemmin perustyönormien kunnioittamista. Lisäksi meidän ei pidä ainoastaan pyrkiä reiluun kauppaan, vaan omien työntekijöidemme suojelemiseksi myös reiluun kilpailuun. Alkuperäsääntöjen osalta pyydän komissiota keskittymään vähiten kehittyneiden maiden etuuksiin ja sallimaan alkuperäsääntöjen väljentämisen sekä alueellisen ja kehitysperusteisen kumulaation. Jos haluamme tukea alueellista taloutta, meidän on oltava tässäkin avokätisiä. Tällainen voimakkaasti keskitetty kannustin voi todella auttaa Afrikan mannerta edistymään. 
Schlyter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, paikalliset markkinat on säilytettävä samalla kun vientiä vahvistetaan. Tämän vuoksi kaupan on tapahduttava ympäristövaatimusten mukaisesti, ihmisoikeuksia on kunnioitettava ja sosiaalista koheesiota vahvistettava. Kärsimyksen ja köyhyyden vähentämiseksi GSP-järjestelmästä on tehtävä entistä anteliaampi. Sosiaali- ja ympäristölausekkeita on kehitettävä, ja meidän on autettava maita kehittämään ympäristömerkkejä, jotta ne voisivat saada paremman hinnan tuotteistaan.
AKT-maat hyödyntävät Cotonoun sopimusta. Todellisuudessa niiden "kaikki paitsi aseet" -aloitteen hyödyntäminen rajoittuu 2,6 prosenttiin. Vain muutama AKT-maa on onnistunut hyödyntämään Cotonoun sopimusta täysimääräisesti. Meidän on nyt autettava muitakin niistä hyödyntämään paremmin niin Cotonoun sopimusta kuin "kaikki paitsi aseet" -aloitettakin. 
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiittää komissiota siitä, että se esitti tiedonannon ennen GSP-järjestelmän uudistusta. Kiitän myös kahta parlamentin valiokuntaa, jotka tekivät oikea-aikaisen aloitteen suullisen kysymyksen esittämiseksi keskustelussa yhdessä, sillä tämä osoittaa parlamentin halun selventää tiedonantoa ja, mikä vielä tärkeämpää, nykyisen GSP-järjestelmän muuttamisesta annettavaa tulevaa lainsäädäntöä.
Olemme komission kanssa yhtä mieltä siitä, että järjestelmää on yksinkertaistettava, keskitettävä ja viime kädessä parannettava, jotta sille asetetut tavoitteet voitaisiin saavuttaa tehokkaammin.. Joitakin harmaita alueita on vielä jäljellä, kuten alkuperäsääntöjen parantaminen, sillä kyse on järjestelmän olennaisesta tekijästä, jonka on oltava merkittävässä asemassa, kun maita autetaan hyödyntämään GSP-järjestelmää selkeiden toimintasääntöjen avulla. Samaa voidaan sanoa myös GSP+-järjestelmän yksinkertaistamisesta, jota kannatamme, mutta jonka katsomme edelleen tarvitsevan lisäselvennyksiä, mitä tulee kansainvälisten normien ratifiointiin ja soveltamiseen. Käytännössä nämä normit eivät ole esteenä GSP-järjestelmän soveltamiselle, kuten El Salvadorin kaltaiset tietyt Latinalaisen Amerikan valtiot ovat osoittaneet. Myös huumausaineiden kaupan torjunnan kannustamiseen liittyvät kannustimet ovat tärkeitä esimerkiksi Kolumbian tai Bolivian kaltaisille valtioille.
Hyvät kollegat, kaikista näistä syistä kannatamme tavoitetta yksinkertaistaa, keskittää ja parantaa nykyistä GSP-järjestelmää, vaikka katsommekin viisaaksi odottaa ja katsoa, kuinka se käytännössä toteutuu komission tulevassa lainsäädäntötekstissä. Tässä vaiheessa haluamme kiinnittää huomiota tarpeeseen laatia selkeät kriteerit alkuperäsääntöjen soveltamiselle ja GSP-järjestelmän säilyttämiselle siitä hyötyviä Latinalaisen Amerikan maita varten. Lisäksi huomiota on kiinnitettävä erityisesti huumausaineiden torjuntaa koskeviin sääntöihin, joita on vielä tarkennettava.
Arvoisa puhemies, lopuksi totean, että kannatamme tänään esitettyä yhteistä päätöslauselmaa, sillä se on allekirjoittaneiden poliittisten ryhmien yhteinen kompromissi, mikä tarkoittaa, että yksimielisyyden saavuttamiseksi kaikki ovat joutuneet perääntymään hieman. Vastustamme tämän vuoksi kaikkia tarkistuksia, jotka ylittävät kompromissiratkaisun ja jotka saavat aikaan epäselvyyttä alkuperäsääntöjen soveltamisessa, sillä toivomme näiden olevan mahdollisimman selkeitä, avoimia ja tarkkoja, jotta voitaisiin sekä auttaa kolmansia maita että estää väärinkäytökset sääntöjen soveltamisessa. 
Kinnock, Glenys (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin suhtaudun myönteisesti komission jäsenen hyvin tarpeelliseen ja oikea-aikaiseen aloitteeseen ja haluan myös kiittää häntä yhteistyöstä ja kovasta työstä komission jäsenenä, sillä parlamentti on arvostanut sitä suuresti.
Vaikka suhtaudunkin myönteisesti aloitteeseen, on kuitenkin todettava, että se on hyvin yleisluontoinen. Komission jäsen itsekin tunnustaa, että se sisältää paljon hyvin väljästi määriteltyjä ehdotuksia. Haluamme lisätietoja graduaatiokynnyksistä ja siitä, kuinka paljon GSP-järjestelmää parannetaan niiden maiden osalta, joiden etuuksia ei vähennetä asteittain. Odotan yksityiskohtaisempia tietoja myös alkuperäsäännöistä, sillä tässä vaiheessa on varsin vaikea arvioida sitä, ovatko järjestelmään ehdotetut muutokset puhtaasti kosmeettisia.
Haluaisin tietää, onko komissio kanssani samaa mieltä arviostani, jonka mukaan EU voisi merkittävästi parantaa etuusjärjestelmää ja täyttää parannetun GSP-vaihtoehdon vaatimukset, talouskumppanuussopimusten vaihtoehdon, jota tietyt enemmän kehittyneet kehitysmaat haluavat edelleen, kuten komission jäsen hyvin tietää.
Gaboronen kokouksessa EU suostui lykkäämään vuoteen 2006 sellaisten muiden kuin vähiten kehittyneiden maiden tilanteen arviointia, jotka eivät ole valmiita tekemään talouskumppanuussopimuksia. Minusta vaikuttaa myös siltä, että WTO:n säännöt mahdollistavat erottelun kehitysmaiden kesken muissa kuin vastavuoroisissa tullietuusjärjestelmissä, kunhan järjestelyt perustuvat objektiivisiin kriteereihin ja kaikkiin vastaavassa tilanteessa oleviin kehitysmaihin sovelletaan samaa menettelyä. Tämän analyysin perusteella toivoisin komission jäsenen tarkentavan sitä, katsottiinko Cotonoun neuvotteluissa, että parannettu GSP-järjestelmä olisi vaihtoehto niille, jotka eivät voineet tai halunneet aloittaa neuvotteluja talouskumppanuussopimuksista. Pyysin tätä tietoa jo valiokunnassa, mutta en ole täysin tyytyväinen saamaani vastaukseen.
Lopuksi toivon komission jäsenen antavan lisää tietoja ja selventävän sitä, mitä se tarkoittaa "haavoittuvalla", "erityisillä kehitykseen liittyvillä tarpeilla" ja "pienillä kansantalouksilla". Komission jäsen puhui muun muassa sisämaavaltioista, mutta hänen on ilmaistava asiat selvemmin, jotta ymmärrämme tarkalleen, mitä hän tarkoittaa. 
Van Lancker (PSE ).
    Haluan kollegojeni tavoin kiittää komission jäsentä Lamya yhteistyöstä ja toivottaa hänelle kaikkea hyvää tulevalla uralla. Kiitän häntä myös hänen tänään esittämistään selvennyksistä; olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että yleinen tullietuusjärjestelmä on periaatteessa asianmukainen väline, jolla kehitysmaille tarjotaan mahdollisuuksia kehittyä kaupan avulla, mutta että järjestelmää on selvästikin tarkistettava.
Minulla on kaksi kysymystä komission jäsenelle. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että kaupan esteiden asteittainen poistaminen todella osittain heikentää yleisiä tullietuuksia ja että tämän vuoksi on todella tarpeen keskittää etuudet maihin, jotka niitä eniten tarvitsevat. Olenkin jäsen Lucasin tavoin huolissani joidenkin kehitysmaiden tulevaisuudesta tekstiilikiintiöiden kumoutumisen jälkeen. Arvoisa komission jäsen, olisin hyvin kiitollinen, jos voisitte vielä kerran selittää, kuinka graduaatiota voidaan hyödyntää vähiten kehittyneiden maiden auttamiseksi. Mainitsitte ilmeisenä esimerkkinä Kiinan, mutta entäpä esimerkiksi Pakistanin ja Intian asema?
Toiseksi, GSP+-järjestelmä todella antaa mahdollisuuden käyttää kauppaa ihmisoikeuksien, työoikeuksien, ympäristön ja hyvän hallintotavan edistämiseen. Olen iloinen siitä, että nykyisiä säännöksiä yhdistetään, sillä mitä hyötyä on myöntää Pakistanille GSP+-järjestelmän etuudet sen huumausainepolitiikan ansiosta, jos lapsityövoiman käyttö on edelleen laajaa? Arvoisa komission jäsen, selititte, että kyse ei ole pelkästään ratifioinnista vaan myös soveltamisesta, mutta minun täytyy sanoa, ettei minulle aivan selvinnyt, mitä sopimuksia tarkoititte. Esititte koko joukon kohtia ja yrititte selittää, kuinka niitä seurataan, mutta pelkään, että esittämänne luettelo tekee GSP+-järjestelmästä täysin toimintakyvyttömän. Ette myöskään maininnut, millä tavalla sanktiot liitetään kyseisten perustavien sopimusten noudattamatta jättämiseen ja kuinka järjestelmä voidaan tehokkaasti panna täytäntöön. Aivan liian usein GSP+-järjestelmästä taikka siitä, että työnormien tai perustavien sopimusten noudattaminen asetetaan ehdoksi etuuksien saamiselle, tulee tehottomia välineitä, sillä noudattamatta jättämisestä ei itse asiassa seuraa sanktioita. Olisin kiitollinen, jos voisitte vielä kerran selittää tämän asian. 
Valenciano Martínez-Orozco (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yleisen tullietuusjärjestelmän uudistus liittyy näkemykseemme ihmisoikeuksista jakamattomana tosiasiana, koska siinä yhdistyvät käsityksemme kaupasta, kehitysyhteistyöstä ja ihmisoikeuksista sekä näitä koskeva politiikkamme.
Yleisen tullietuusjärjestelmän uudistukseen liittyy tosiasiassa ajatus, että parhaiden kauppaetuuksien edellytyksenä olisi oltava tiettyjen sosiaalista suojelua, ihmisoikeuksia, hyvää hallintotapaa ja ympäristön kannalta kestävää kehitystä koskevien normien noudattaminen ja että kauppa on kehityksen väline ja kehitys kollektiivinen ihmisoikeus. Näiden edellytysten yhdistäminen GSP+-järjestelmään, sen yksinkertaistaminen ja muokkaaminen entistä anteliaammaksi, kuten arvoisa komission jäsen totesi, on kehitystä oikeaan suuntaan niiden yhteisön politiikkojen johdonmukaisuuden kannalta, jotka vaikuttavat kehitysmaihin ja korjaavat sitä hajanaisuutta, johon kehitysyhteistyöpolitiikassa on totutusti koetettu puuttua.
Sosialistiryhmän puheenjohtajana ihmisoikeuksien alivaliokunnassa onnittelen komissiota ehdotuksen tästä näkökohdasta, vaikka muita kohtia voidaankin selvästi parantaa, erityisesti niitä, joissa säädetään vähiten kehittyneiden maiden etuuksien jäykästä mekanismista. Seuraamme tiiviisti uudistusta ja sen tehokkuutta mielekkään kehityksen ja ennen kaikkea ihmisoikeuksien kannalta. 
Van Gennip,
   .  Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia. Puhun lyhyesti, kuten pyysitte. Ensinnäkin haluan kiittää jäseniä heidän huomioistaan. Neuvoston puheenjohtajana minulle oli hyödyllistä kuulla huomioitanne, ja otamme ne varmasti huomioon käsitellessämme aihetta edelleen jouluun mennessä. Sen jälkeen me luonnollisesti annamme tehtävän seuraajillemme Luxemburgissa. Käsittelin suurinta osaa kysymyksistä jo ensimmäisessä puheenvuorossani, ja muut kysymykset on osoitettu komissiolle, mutta haluan vakuuttaa teille, että puheenjohtajavaltio tekee kaikkensa viedäkseen tulevina kuukausina keskustelun päätöslauselmasta mahdollisimman pitkälle ja näin toimiessaan ottaa mahdollisimman laajasti mukaan kaikki osapuolet, myös Euroopan parlamentin. Haluan myös todeta, että Alankomaat on samaa mieltä joistakin esittämistänne kysymyksistä, erityisesti niistä, jotka koskevat alkuperäsääntöjä, mukaan otettuja tuotteita sekä etuusmarginaalia.
Lopuksi haluan kiittää lämpimästi komission jäsentä Pascal Lamya antoisasta yhteistyöstä viime vuosien aikana. Olemme edistyneet paljon WTO:ssa ja Euroopan unionissa sitoutuneisuutenne, analyyttisten taitojenne ja kärsivällisyytenne ansiosta. Kuluneiden vuosien aikana olette juossut maratonin ja jättänyt meille polun, jota voimme seurata tulevina vuosina. Paljon kiitoksia, Pascal, . 
Lamy,
   .  Arvoisa puhemies, tämä ei ole aivan viimeinen kerta, kun olen täällä kanssanne, sillä minulla on tilaisuus tavata teidät jälleen täysistunnossa lokakuussa. Jos tämä olisi ollut todellakin viimeinen kerta, olisin nähnyt tämän – varsinkin nähdessäni puhemies Moscovicin johtavan puhetta – merkkinä, joita minulle toisinaan annetaan.
En voi nyt vastata yksityiskohtaisesti teille kaikille, mikä on poikkeuksellista, mutta minulla on vain muutama minuutti puheaikaa. Rajoitun siis käsittelemään vain olennaisia näkökohtia, pyrin puhumaan lyhyesti ja asiaa.
Jäsen Martens kysyi, onko tarkoitus muuttaa "kaikki paitsi aseet" -aloitetta. Ei, sitä ei muuteta, eikä graduaatiota sovelleta "kaikki paitsi aseet" -aloitteeseen. Muiden puheenvuoron käyttäneiden tavoin hän kysyi yleisen tullietuusjärjestelmän käyttöasteista edunsaajavaltioissa. Hän on oikeassa. Meidän on yksinkertaisesti ymmärrettävä, että yksi syy siihen, että tietyillä mailla ei tosiasiassa ole pääsyä markkinoillemme, vaikka niillä onkin oikeus hakea pääsyä, ovat kaikki ne tekijät, jotka eivät liity tulleihin, kuten terveys- ja kasvinsuojelunormeihin liittyvät tekijät sekä standardeihin, laatuun ja sertifiointiin liittyvät tekijät. Teoreettisen ja todellisen markkinoille pääsyn välille jää siis aina ero, joka johtuu muista kuin tulleihin liittyvistä seikoista, joiden osalta emme valitettavasti ole kyenneet laatimaan erityistä järjestelmää kehitysmaita varten. Emme ole perustamassa järjestelmää, jolla hyväksyttäisiin antibiootit kaikkialta maailmasta tulevissa katkaravuissa ja sitten erityistä järjestelmää, jolla kehitysmaiden katkaravuille myönnettäisiin etuuksia. Valitettavasti emme voi toimia tällä tavalla.
Jäsen Castex ehdotti, että ottaisin mukaan keskusteluun työmarkkinaosapuolia, kun etuuksista saatava hyöty kytketään sosiaalisten lausekkeiden noudattamiseen. Hyvä jäsen Castex, näin me jo toimimme, ja samoin teemme jatkossakin. Annan teille esimerkin: parhaillaan Valko-Venäjällä tehtävä selvitys ammattiyhdistysoikeuksista, joka voi johtaa EU:n etuuksien kumoamiseen kyseiseltä valtiolta, käynnistettiin Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön valituksen vuoksi. Tähän perustuu myös vastukseni jäsen Markoville.
Minulta kysyttiin, tarkistetaanko edunsaajien määrää. Edunsaajien määrää tietenkin tarkistetaan, ja tämä tarkistaminen perustuu yhteen kriteeriin, markkinaosuuksiin. Sanoin aiemmin ja toistan vielä, että järjestelmä tuskin vaikuttaa edunsaajien määrään. Haluan tehdä selväksi, että puhuessamme graduaatiosta emme viittaa yhteen valtioon ja yhteen tuotteeseen, jota graduaatio koskee, vaan valtion ja tuotteen yhdistelmään – valtio "x", tuote "y".
Jäsen Lucas kysyi jälleen aikataulusta. Katson selittäneeni rajoitukset, joita erityisesti Intiaa koskeva kiista on aiheuttanut. Mitä tulee hänen ja muidenkin, erityisesti jäsen Van Lanckerin ja jäsen Kinnockin mainitsemiin alkuperäsääntöihin, totean vain: oletetaanpa, että poistaisimme järjestelmästä merkittävän vaatetus- ja tekstiilituotteiden viejän Kiinan ja sallisimme vaatetustuotteiden viejän Sri Lankan hankkia tekstiilit Kiinasta. Jos olen ymmärtänyt oikein, näin jäsen Lucas toivoisi meidän tekevän. Jos toimisimme näin, antaisimme Kiinalle takaoven kautta, jos näin voin sanoa, takaisin ne vaatetus- ja tekstiilialan etuudet, jotka ensin siltä poistaisimme. Meidän ei tämän vuoksi pidä saattaa itseämme näin ristiriitaiseen tilanteeseen. Jos taas Sri Lanka haluaa hankkia tekstiilinsä ympäröivältä alueelta, me todennäköisesti – minun on tarkistettava tämä kollegoiltani – voisimme toimia näin.
Olen käsitellyt tämän asian lähes kokonaan. Jäsen Louis ei pidä WTO:sta; hänellä on siihen oikeus. Huolestuttavampaa on, että hän katsoo EU:n kauppapolitiikan olevan leimallisesti hallitsematonta vapaakauppaa. Tämä on tietenkin liioittelua. En myöskään kuullut tällaista muiden parlamentin jäsenten suusta tämän keskustelun aikana. Haluan tuoda esiin sen ainoan kohdan hänen puheenvuorossaan, josta hän on samaa mieltä komission kanssa – mikä ei sivumennen sanoen ole huono asia – nimittäin että GSP-järjestelmä on säilytettävä. Itse asiassa sanoisin jopa, että sitä on parannettava.
Jäsen Sturdy hyväksyy yhteyden tekniseen apuun. Jäsen Kinnock ja jäsen Van Lancker haluavat lisätietoja kynnysarvoista sekä sopimuksista ja sanktioista. Nämä tiedot ovat saatavilla 20. lokakuuta, kun komissio tekee päätöksen ehdotuksestani. Jäsen Kinnock haluaisi minun selventävän vielä talouskumppanuussopimuksien ja näiden yksipuolisten järjestelmien välistä suhdetta. Ne ovat kaksi erillistä järjestelmää. Talouskumppanuussopimusten tarkoituksena on edistää Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden alueellista yhdentymistä, kun taas GSP-järjestelmässä tähän tavoitteeseen pyritään ainoastaan alkuperäsääntöjen osalta.
Arvoisa puhemies, olen sanonut sanottavani tästä asiasta. Olen iloinen siitä, että parlamentilla on jälleen kerran ollut mahdollisuus keskustella kauppapolitiikasta viikkoa ennen kuin komissio itse käsittelee asiaa. Tämä osoittaa, että olemme edistyneet avoimuuden kannalta. 
Puhemies. –
   Paljon kiitoksia, komission jäsen Lamy.
Keskustelun päätteeksi olen vastaanottanut kuusi päätöslauselmaluonnosta.(1)
Äänestys toimitetaan klo 11.30. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Euroopan unionin strategiasta doping-aineiden käytön torjumiseksi urheilussa.
Pyytäisin komissiota ja parlamentin jäseniä pysymään tiukasti varatun puheajan puitteissa huomaavaisuudesta Leyla Zanaa kohtaan, jonka on määrä puhua parlamentille klo 11.00. 
Reding,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olette päättäneet ottaa dopingin torjunnan asialistalle tänään yhdessä ensimmäisistä täysistunnoistanne. Tämä on selkeä osoitus siitä, miten tärkeää parlamentin mielestä olisi kitkeä tämä vitsaus, joka vahingoittaa urheilun muodostamaa mielikuvaa ja urheilijoiden terveyttä.
Doping ei enää tällä hetkellä ole ongelma ainoastaan reilun kilpailun vaan myös kansanterveyden kannalta. Parlamentin tällä alalla osoittama määrätietoisuus on myös komission linja. Kuten tiedätte, olen viimeisten viiden vuoden aikana nähnyt kovasti vaivaa saadakseni dopingin torjunnan yhteisön asialistalle ja ryhtyäksemme toimivaltamme asettamissa rajoissa mahdollisimman tehokkaisiin toimiin. Kun nyt tänään jätän nämä tehtäväni, joita olen hoitanut tarmokkaasti, haluan kiittää teitä siitä, että saan tilaisuuden esitellä lyhyesti yhdessä saavuttamaamme edistystä sekä määritellä muutamia suuntaviivoja tulevaisuutta silmällä pitäen.
Tilannekatsaus on seuraavanlainen: mielestäni olemme viidessä vuodessa tehneet niin paljon kuin nykyisessä sääntelykehyksessä oli mahdollista, kun otetaan huomioon joidenkin jäsenvaltioiden ja joidenkin urheilupiirien vastahakoinen suhtautuminen ajatukseen yhteisöstä olennaisena toimijana dopingin torjunnassa.
Kuten tiedätte, urheilu ei vielä kuulu yhteisön toimivaltaan. Toisin sanoen komissio voi puuttua siihen ainoastaan tiukasti toimivaltansa rajoissa pysyen, ja tähän alaan komissio voi joka tapauksessa puuttua ainoastaan täydentääkseen ja lujittaakseen urheiluliittojen ja jäsenvaltioiden toimia.
Viime vuosina olemme joutuneet opettajien tavoin selittämään, mikä meidän toimivaltamme ja sen rajat tällä alalla ovat. Meiltä on itse asiassa yhtäältä kysytty, miksei komissio toimi aloitteellisemmin, mutta toisaalta meille on kerrottu, että olemme käynnistämässä aloitetta kiellettyjen aineiden luetteloihin sovellettavien tarkastusmenettelyiden yhdenmukaistamiseksi eli toisin sanoen omaksumassa toimivaltuuksia, joita meillä ei ole. Totuus on, että olemme tehneet toimivaltuuksiemme rajoissa paljonkin. Esimerkkeinä voidaan mainita tiedotus-, ehkäisy-, koulutus-, valistus- ja tukihankkeet, kuten urheilijapassi, multimediaa hyödyntävät tietovälineet ja tieteelliset tutkimukset. Olemme tukeneet vuoropuhelua ja kannustaneet yhteistyöhön.
Mitä tämä sitten käytännössä tarkoittaa? Toimikauteni alku osui ajankohtaan, jolloin dopingista oli Ranskan vuoden 1998 ympäriajon vuoksi tullut etusivun uutinen. Oli käynyt selväksi, ettei asiaan enää kyetty asianmukaisesti puuttumaan kansallisin toimin ja että ratkaisevaksi nousi jäsenvaltioiden välinen yhteistyö – jopa koordinointi. Vuoden 1999 lopulla pyysin etiikkaa käsittelevää eurooppalaista työryhmää, jonka puheenjohtajana tuolloin toimi Noëlle Lenoir, antamaan meille lausunnon asiasta. Tuolloin kyseinen työryhmä otti ensimmäistä kertaa kantaa dopingiin, ja seuranneina vuosina sen antama lausunto osoittautui äärimmäisen hyödylliseksi ja on sitä tulevaisuudessakin. Se on toiminut virikkeenä kaikelle, mitä olemme tehneet. Joulukuussa 1999 komissio hyväksyi tukisuunnitelman dopingin torjumiseksi urheilussa. Parlamentti suhtautui suunnitelmaan myönteisesti. Tuolloin esittelijänä toimi jäsen Zabel. Erityisesti vaadimme, että huoli dopingista sisällytettäisiin kaikkiin yhteisön politiikkoihin. Tämän suunnitelman puitteissa ja parlamentin tuen ansiosta dopingin torjuntatoimiin – raportteihin, tutkimustyöhön, konferensseihin ja aloitteisiin – saatiin 5 miljoonan euron vuosittainen määräraha. Näin saimme mahdollisuuden tukea hankkeita, joilla edistettiin sekä tämän alan tiedotustoimintaa että tutkimustyötä. Esimerkiksi ottaisin tutkimuksemme dopingista kuntosaleilla, nuorisohankkeet sekä luettelon jäsenvaltioiden laeista ja asetuksista. Lisäksi ulkopuolisilla konsulteilla teetettiin kolme tutkimusta, jotka koskevat dopingin sosioekonomisia tekijöitä, nuorten suojelua ja Euroopan viestintästrategiaa.
Seuraavaksi sanoisin jotakin Maailman antidopingtoimistosta WADAsta. Näin itse paljon vaivaa varmistaakseni, että yksikkö perustettiin, ja erityisen tarmokkaasti ajoin toiminnan tehokkuuden takaavia periaatteita, niin että uusi yksikkö vastaisi niiden toiveita, jotka vaativat nollatoleranssia doping-aineiden käytölle. Korostin, että yksikön on oltava riippumaton sekä toimittava avoimesti. WADA muotoutui toiveittemme mukaiseksi, ja se perustettiin vuonna 1999. WADAn talousarvioon sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen ja toisaalta yhteisön oikeuden välisten erojen vuoksi sille ei voitu myöntää yhteisörahoitusta, eikä näin voi nähdäkseni tapahtua tulevaisuudessakaan. Tässä suhteessa muutosta asiaan ei tuo luonnos perustuslakisopimukseksi, jossa kyllä viitataan urheiluun. On huomautettava, että WADA tekee arvokasta työtä. Minusta olisi hienoa, jos siitä tulisi julkisoikeudellinen kansainvälinen laitos. Mielestäni näin siitä tulisi tehokkaampi ja uskottavampi kuin nykyinen laitos, jolle kuuluminen yksityisoikeuden piiriin aiheuttaa ongelmia.
Dopingin torjuntahan on jo itsessäänkin kansainvälinen ilmiö. Lähinnä tästä syystä järjestimme tammikuussa 2002 Marrakeshissa konferenssin, jossa meillä oli tilaisuus tarkastella doping-aineiden käytön ongelmaa Välimeren alueen kollegojemme kanssa. Haluan mainita myös Euroopan liikuntakasvatuksen vuoden, jonka aikana perustimme nuorillemme suunnatun tiedotus- ja varoitusjärjestelmän – toisin sanoen kattavan ennaltaehkäisyjärjestelmän. Ennaltaehkäisy on avainsana, koska emme ole täällä asettamassa rankaisutoimia, ja tästä syystä komission on asetettava ennaltaehkäisy etusijalle. Sen on puututtava ilmiöihin, jotka edistävät dopingiin yllyttävän ympäristön syntymistä. Näistä voidaan mainita valmentajien koulutustausta, lääkäreiden rooli ja sponsoreiden urheilijoihin kohdistama menestyspaine.
Kuten huomaatte, kuluneiden viiden vuoden aikaiset toimet ovat olleet varsin merkittäviä. Kyseessä on ollut yhteistyö, jonka yhteydessä olen aina voinut luottaa parlamentin yksimieliseen tukeen. Tulevaisuudessa vastuu siirtyy uudelle komission jäsenelle Figelille, ja tiedän, että hän on tietoinen tämän asian tärkeydestä.
Arvoisa puhemies, esittäisin vielä kaksi kommenttia. Ensinnäkin perustuslakisopimus antaa tälle alalle toivoa, koska siinä todetaan, että nuorten, erityisesti nuorten urheilijoiden, fyysistä ja henkistä koskemattomuutta on suojeltava. Näin ollen meidän onkin lisättävä tukea jäsenvaltioille ja urheiluliitoille, joille vastuu edelleen ensi sijassa kuuluu. Lisäksi voimme tukea jäsenvaltioiden ennaltaehkäisy-, tiedotus- ja valistustoimia.
Haluaisin myös mainita näkökohdan, joka on merkittävä kaiken tulevan toiminnan kannalta. Kyseessä on yhteisöjen tuomioistuimen 30. syyskuuta asiassa Meca-Medina antama tuomio, jossa aiheellisesti selkeytettiin dopingin torjunnan asemaa yhteisön oikeusjärjestelmässä ja jossa vihdoinkin vahvistettiin komission asema – sellaisena, jota itse olen vaatinut viiden vuoden ajan – mikä on hienoa. Tuomiossa todetaan, ettei dopingin torjunnalla tavoiteltu mitään taloudellista hyötyä. Yhteisöjen tuomioistuin omaksui näkemyksen, jonka mukaan Kansainvälisen Olympiakomitean antidoping-säännöstö ei näin ollen kuulu yhteisön kilpailuoikeuden soveltamisalaan. Säännöstön tarkoituksena on vaalia urheiluhenkeä ja suojata urheilijoiden terveyttä. Toisin sanoen kyseessä on urheilualaa koskeva säännöstö, jonka nojalla päävastuu sääntelystä kuuluu urheiluliitoille.
Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen sekä ratkaisuun itseensä että siihen tapaan, jolla tuomio muotoiltiin. Olen nimittäin yrittänyt viiden vuoden ajan osoittaa, ettei komissio ole kiinnostunut urheilusta ainoastaan taloudellisena ilmiönä, vaan että urheilu on ennen kaikkea sosiaalista toimintaa koulutuksellisine ja eettisine näkökohtineen. Tiedän myös, että seuraajani jatkaa tällä tiellä, koska on tärkeää, että parlamentti tukee jäsen Figeliä tässä asiassa samoin kuin se on aina tukenut itseäni. Olemme vastuussa yhteiskunnallemme, ja koska urheilu on niin keskeisellä sijalla tässä yhteiskunnassa, meillä on vastuu urheilun alalla. 
Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen Reding, olemme viime aikoina huomanneet, miten reilu peli, urheilun ja olympialaisten perusperiaate, on muuttunut epäreiluksi peliksi. Urheilijoiden kiihkeä voitontavoittelu ja pyrkimys erottua edukseen ovat tärvelleet rehdin kilpailuhengen ja urheilun ihanteet. Tässä valtavien ponnistusten ja rankan kilpailun ilmapiirissä tiede antaa oman panoksensa etsien uusia ratkaisuja, jotka lupailevat upeita suorituksia. Tänään haluaisin kuitenkin lausua pari sanaa naisten ja nuorten tilanteesta.
Anabolisten aineiden käyttö naisurheilijoilla ja etenkin nuorilla naisurheilijoilla vahingoittaa heidän naisellisuuttaan, ja väärinkäyttö aiheuttaa heidän terveydelleen vakavan riskin, joka monessa tapauksessa johtaa lapsettomuuteen. Laajemmin tarkasteltuna anabolisten aineiden vaikutukset idoleitaan matkiviin nuoriin kärjistyvät, ja yhteiskunta selvästi tarvitsee suojatoimiamme. Edessämme onkin uusi todellisuus, paljon puhuttu doping. Näitä aineita on markkinoilla valtavasti vaikka missä muodossa, ja niitä voi tilata Internetistä tai televisiosta taikka postiennakolla, ja tätäkin helpommin kuntosaleilta ja muilta urheilupaikoilta, kuten lehdistössä kerrotaan. Nyt meiltä on kuitenkin oikeastaan jäämässä huomiotta se, ettei doping ole vallitseva käytäntö ainoastaan huippu-urheilijoiden vaan käytännössä myös monien nuorten keskuudessa, koska tällaiset aineet ovat tunkeutuneet nuorten pariin ja täyttäneet mestareiksi pyrkivät nuoret toivolla. Haluaisin muistuttaa teille, että Euroopassa anabolisten aineiden kaupassa liikkuu vuosittain yli kaksi miljardia euroa ja koko maailmassa noin kuusi miljardia euroa. Vaikka WADA päivittääkin kiellettyjen anabolisten aineiden luetteloaan miltei päivittäin, yhteiskunnallinen ongelma kärjistyy, ja kärsijöinä ovat nimenomaan nuoret, jotka joutuvat näkemään, miten heidän roolimallinsa menettävät arvokkuutensa.
Näin ollen tarvitaan välittömästi maailmanlaajuisia ja ennen kaikkea sosiaalisia ratkaisuja ongelman tunnistamiseksi ja tarvittavien lainsäädäntöhankkeiden edistämiseksi. Euroopan unionin on puututtava kiireesti tähän valtavaan sosiaaliseen ongelmaan, joka sekä tärvelee mielikuvan urheilusta että vahingoittaa kansanterveyttä. Tarvitaanko vielä lisää uhreja surtaviksi, ennen kuin havahdumme ja suostumme kantamaan vastuumme? Vain muutama päivä sitten eräs Yhdysvaltojen parhaista baseball-pelaajista kuoli sydänkohtaukseen, jonka aiheutti anabolisten aineiden liikakäyttö.
Sifunakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten komission jäsen äsken perustellusti totesi, doping on vastoin urheilun ihanteita. Tämä suuri ongelma on pahoin levinnyt niin ammattilaisurheilijoiden kuin harrastajienkin keskuuteen, joten sille on annettava ensisijainen huomio, jotta voimme koordinoida jäsenvaltioiden toimia sen torjumiseksi.
Kuten komission selvityksestä vuodelta 2002 käy ilmi, 6 prosenttia kuntosalien ja kuntokeskusten kävijäkunnasta käyttää suorituskykyä parantavia lääkeaineita. Tosiasiassa luku on tätä korkeampi, eivätkä nämä lääkeaineet ole lääkintäalan järjestöjen hyväksymiä. Toisin sanoen näitä aineita käyttää noin 3 700 000 Euroopan kansalaista. Valitettavasti tämä käyttö jatkuu ponnisteluistamme huolimatta. Torjuntaan on ryhdyttävä neljällä tasolla.
Ensinnäkin on korostettava sitä, että anabolisten aineiden käyttö on kansaterveyden ongelma, kuten aivan oikein totesittekin.
Toiseksi on luotava oikeuskehys – ja olen tyytyväinen huomautukseenne, jonka mukaan WADAn pitäisi olla julkisoikeudellinen laitos – joka antaa Euroopan komissiolle mahdollisuuden osallistua tehokkaasti tähän toimintaan ottaen huomioon kaiken sen, mistä meillä on ollut tilaisuus keskustella yhdessä. Tiedän, että tälle laitokselle on myönnetty epäsuorasti noin kaksi miljoonaa euroa erilaisia aloitteita varten samalla kun Euroopan komissio ei osallistu rahoitukseen suoraan, minkä myönsitte.
Kolmanneksi on ryhdyttävä toimiin, joilla varmistetaan, että koulutuksella urheilua edistetään sen sijaan, että urheilu eristetään koulutuksesta.
Neljänneksi markkinoilla laajasti saatavilla oleviin sekoituksiin on saatava asianmukaiset merkinnät, joista käy selkeästi ilmi, että kyse on anabolisista aineista.
Euroopan parlamentin kulttuuri- ja koulutusvaliokunta, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, päätti aloitteestani järjestää marraskuussa laajamittaisen julkisen kuulemistilaisuuden, jonka otsikkona on "Doping – An Obstacle to the Sporting Ideal". Tuolloin meillä on tilaisuus tarkastella asioita yhdessä ja ehkä edistää asiaa aloitteilla, joihin meidän on ryhdyttävä yhdessä...
Takkula (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Reding, urheilulla ei ole riittäviä keinoja hoitaa yksin doping-ongelmaa, joten yhteistyötä valtioiden kanssa ja perustuslaillisen sopimuksen mukanaan tuoman toimivallan tultua myös Euroopan unionin kanssa tarvitaan.
Valtioiden ja Euroopan unionin rooli ja toimenpiteet ovat erityisen tärkeitä, jotta pystyttäisiin tehokkaasti estämään doping-aineiden laiton valmistus, maahantuonti, maastavienti sekä levitys. Lainsäädäntöyhteistyö doping-aineiden levittämisen ehkäisemiseksi ja viranomaisyhteistyö ovat keinoja, joilla Euroopan unioni kykenee tehokkaasti puuttumaan urheilun doping-ongelmaan ja estämään sitä sekä samalla doping-aineisiin liittyvää muuta väärinkäyttöä. Valtioiden tulisi myös omassa lainsäädännössään riittävästi varmistaa, että doping-aineiden levittäjiin kohdistetaan riittävät seuraamukset. Varsinaisesti yhtenäisiä lainsäädäntötoimia doping-aineiden käytön kriminalisoimiseksi ei pitäisi toteuttaa tai suunnitella, sillä kyse ei ole tässä mielessä huumausaineisiin rinnastettavasta asiasta, vaikka samankaltaisia piirteitä asian ympärillä onkin.
Maailman antidopingtoimisto WADA koordinoi ja kehittää maailmanlaajuisesti urheilun dopingin vastaista taistelua. Euroopan unionin pitäisi osaltaan aktiivisesti tukea WADAn toimia. Kansainvälinen olympialiike on melko voimakkaasti ollut WADAn hallinnossa mukana, mutta valtioiden rooli on jäänyt heikommalle. Euroopan unionin jäsenvaltioiden yhteistoimin ja voimin olisi mahdollista tasapainottaa valtioiden osuutta WADAssa ja siten luoda WADAlle tehokkaampia toimintamahdollisuuksia.
Unescon piirissä ollaan valmistelemassa urheilun dopingin vastaista maailmanlaajuista valtiosopimusta. Euroopan unionin olisi seurattava aktiivisesti sopimuksen valmistelua ja koordinoitava jäsenvaltioiden näkemyksiä. Urheilun toimivallan myötä Euroopan unionin tulee aktiivisesti osallistua tämän tulevan sopimuksen velvoitteiden täytäntöönpanoon, edistämiseen ja tukemiseen.
Dopingiin liittyvät kysymykset ovat usein mediassa melko näkyvä osa urheilu-uutisointia. Tässä asiassa pitää kuitenkin säilyttää suhteellisuus. Kuten muuallakin yhteiskunnassa, myös urheilun sisällä on ja tulee aina olemaan niitä, jotka eivät noudata yhteisiä sääntöjä. Meidän on kuitenkin Euroopan unionin toimesta pyrittävä kaikin tavoin edistämään puhdasta urheilu- ja liikuntakulttuuria. Urheilu on myönteinen asia, joka edistää ihmisten terveyttä ja hyvinvointia.
Bennahmias (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minusta näyttää siltä, että olemme vihdoinkin päässeet eroon tietämättömyydestä, tekopyhyydestä ja kauhukuvista, jotka liittyvät dopingin käyttöön urheilussa. Arvoisa komission jäsen Reding, on päivänselvää, että työnne dopingin torjunnan käynnistämiseksi niin Euroopassa kuin kansainvälisestikin on ollut erinomaista.
Keskeinen ongelma on todellakin urheilijoidemme, etenkin ammattilaisten ja huippu-urheilijoiden terveys, ja tällä tasolla tarvitsemme luonnollisesti lisää aikaa selvittääksemme, miten myös nollatoleranssin pohjalta voitaisiin päästä sellaiseen aitoon kansanterveyspolitiikkaan, joka turvaisi urheilijoillemme huipulla kilpailemiseen vaadittavan tason. Näin ollen asiaa on tarkasteltava lääketieteen kannalta ja selvitettävä, miten käytettävissä olevien lääkärien – ennen kaikkea riippumattomien lääkärien – ja riippumattomien toistuvaistarkastusten avulla voimme todellakin päästä aitoon kansanterveyspolitiikkaan. 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa komission jäsen, olen pahoillani, mutta mielestäni sekä Euroopan parlamentin että komission pitää tehdä enemmän dopingin torjumiseksi. Monenlaista on toki jo tehty, mutta mielestäni se ei riitä.
Vuonna 1999 komissio ilmoitti tukevansa ehdotusta 152 artiklan mukaiseksi neuvoston suositukseksi. Vuoden 2002 alkupuoliskolla se ilmoitti julkistavansa 152 artiklaan perustuvan ehdotuksen dopingista. Nyt on kulunut kaksi ja puoli vuotta, mutta sen enempää ensimmäistä kuin toistakaan ehdotusta ei ole näkynyt. Tämä on ikävä tahra Euroopan komission maineessa.
Olen pahoillani, koska 14. syyskuuta Euroopan parlamentin kysymykseen antamassanne vastauksessa te totesitte, ettei laajamittaisemmalle toiminnalle ole esittää oikeusperustaa. Silti toukokuussa 2000 te totesitte, että oikeusperusta oli olemassa ja että se oli kansanterveys. Komission pitäisi siis laatia direktiiviehdotus kansanterveyden perusteella, ja Euroopan parlamentin pitäisi ottaa se kiireesti tarkasteluun.
Angelilli (UEN ).
    Arvoisa puhemies, dopingin käytön aiheuttama kahden kultamitalin menetys äskettäisissä Ateenan olympialaisissa samoin kuin useiden muiden urheilijoiden hylkääminen ovat osoituksena tämän niin harrastajia kuin tunnettuja ammattilaisurheilijoita koskettavan ongelman sitkeydestä.
Taistelu tätä alati laajenevaa ilmiötä vastaan ei itse asiassa ole riittävän määrätietoista, ja todennäköisesti juuri tästä syystä yhä useammat urheilijat ryhtyvät käyttämään doping-aineita, ja jotkut heistä elävät siinä hyväuskoisessa käsityksessä, että nämä aineet ovat jokseenkin harmittomia tai eivät nyt ainakaan kovin vaarallisia.
Lisäksi dopingin käyttö on saanut talouselämän ilmiönä huolestuttavat mittasuhteet: doping pitää nimittäin yllä valtaisaa liiketoimintaa, josta epäilemättä hyötyvät muun muassa suuret rikollisjärjestöt. Kysymme komissiolta, voiko urheiludopingin torjuntaan tähtäävä yhteisön tukitoiminta, jonka piirissä 32 kokeiluhanketta sai rahoitusta vuosina 2000–2002, todella johtaa myönteisiin tuloksiin ja näin ollen tehokkaaseen toimintaan, vai pitäisi yhteisön koko ohjelma ajatella alusta asti uusiksi. Ensiksikin on hyvä muistaa, että juuri tänään urheiluministerit kokoontuvat Euroopan neuvoston alaisuudessa kymmenenteen konferenssiinsa, jonka tarkoituksena on tukea urheilualan rehellisyyttä ja avoimuutta. Toiseksi on muistettava urheilutoiminnan kehittämiseen liittyvät hienot koulutukselliset arvot, sellaisina kuin ne tuo esiin parhaillaan meneillään oleva liikuntakasvatuksen teemavuosi 2004.
Tämän vuoksi kysymmekin komissiolta, eikö sen pitäisi sitoutua tiiviimmin dopingin torjuntaan ja eikö sen pitäisi ilmiötä selvittäviä tutkimushankkeita rahoitettuaan ryhtyä nyt rahoittamaan tiedotus- ja valistuskampanjoita eli lyhyemmin sanottuna ennalta ehkäiseviä kampanjoita, joilla ongelmaan voitaisiin itse asiassa pureutua tehokkaammin. 
Belohorská (NI ).
    Arvoisa puhemies, samalla kun tuomitsemme piristeiden käytön urheilussa, totean olevani kaikkien edellä puhuneiden kanssa samaa mieltä siitä, että tämä asia koskettaa urheilun harrastajia ja ammattilaisia yhtä lailla. Puhumme sellaisten aineiden käytöstä, jotka useinkaan eivät ole vain piristeitä vaan myös lääkkeitä, joita käytetään monenlaisten tilojen hoitoon.
Toisaalta kysyn, että mikä sellainen yhteisö oikein on, joka suvaitsee ja jopa tukee koko joukkoa toimenpiteitä, joilla useissa maissa sallitaan mietojen huumeiden myynti? Kenelle me sitten sallimme doping-aineiden käytön ja keneltä me kiellämme sen? Sallitaanko muiden kuin urheilijoiden käyttää niitä? Sallitaanko opettajien tai lääkäreiden käyttää doping-aineita tai aineita, jotka vaikuttavat piristeiden tapaan? Sallitaanko lasten käyttää niitä? 
Puhemies. –
   Istunto keskeytetään juhlaistunnon ajaksi.
(1) 



 Hyvät parlamentin jäsenet, tänään on parlamenttimme kannalta tärkeä päivä. Olemme kaikki iloisia saadessamme vihdoin kuulla Leyla Zanaa. Kun puhemies Klaus Hänsch piti parlamentille puheen myöntäessään teille Saharov-palkinnon, hän totesi odottavansa kärsimättömänä päivää, jolloin voisitte puhua meille henkilökohtaisesti. Tuona päivänä miehenne Mehdi Zana otti palkinnon vastaan puolestanne, ja haluaisin myös toivottaa hänet tervetulleeksi tänne tänään vapaana miehenä vuosikausien – yhteensä 16 vuoden – vankilassa olon ja viimeisten vuosikymmenien aikana kärsittyjen koettelemusten jälkeen.
Hyvä Leyla Zana, ennen kuin annan teille puheenvuoron, haluan muistuttaa jäseniämme siitä, miksi parlamentti myönsi teille toisinajattelija Saharovin mukaan nimetyn mielipiteenvapauspalkinnon, ja haluan myös toivottaa tervetulleiksi jäsenet Rothin ja Lalumièren, jotka ryhmiensä puheenjohtajina olivat mukana ehdottamassa teitä palkinnon saajaksi kohta kymmenen vuotta sitten.
Neljä vuotta aiemmin, kun Kaakkois-Turkin konflikti oli kiivaimmillaan, olitte ensimmäinen kurdeja edustanut nainen, joka valittiin Turkin kansalliskokoukseen. Virkaan astuessanne lupasitte kurdin kielellä taistella sen puolesta, että kurdit ja turkkilaiset voisivat elää yhdessä demokratian vallitessa. Sen ja myöhempien puheittenne ja kirjoitustenne takia teidät ja kolme muuta kansalliskokouksen jäsentä, Hatip Dicle, Selim Sadak ja Orhan Dogan, tuomittiin 15 vuoden vankeusrangaistuksiin valtion turvallisuutta käsittelevässä Ankaran tuomioistuimessa.
Olitte täysin tietoinen siitä, mitä virkaan astuessanne pitämänne puhe ja käyttämänne kieli merkitsivät. Olette maksanut siitä kalliin hinnan vuosina ja oman terveytenne kautta. Olette kuitenkin vakaasti pitäytynyt demokraattisessa kamppailussa kansanne oikeuksien puolesta ja kieltäytynyt siitä, että teidät vapautettaisiin vankilasta terveydellisistä syistä. Olette kieltäytynyt pysymästä vaiti silloinkin kun se on johtanut tuomionne pidentämiseen. Vaikka tämä taakka olikin yksin teidän, monet kansainvälisen yhteisön jäsenet tukivat teitä.
Euroopan parlamentti tuomitsi teitä vastaan esitetyt syytteet ja tuomionne demokraattisten periaatteiden rikkomuksena. Parlamentti vaati vapauttamistanne lukuisissa päätöslauselmissa.
Voitte kuitenkin olla hyvin tyytyväinen siihen, että kärsimyksenne ei ole ollut turhaa ja että henkilökohtainen taistelunne on edistänyt merkittävästi niitä muutoksia, joita Turkissa on tehty sen jälkeen, kun teidät valittiin kansalliskokouksen jäseneksi. Kurdin kielen puhuminen ei esimerkiksi ole enää laitonta, kurdinkieliset radiolähetykset ja opetus on sallittu, sotatila ja hätätila on kumottu Kaakkois-Turkista, ja 15 vuotta kestänyt aseellinen konflikti on PKK:n yksipuolisesti julistaman aselevon johdosta käytännöllisesti katsoen päättynyt.
Kuten olette viime päivinä todennut, paljon on epäilemättä vielä tekemättä ja monia uudistuksia on toteutettava käytännössä, jotta Turkin kansalaisten vapauksia ja oikeuksia kunnioitettaisiin. Kun Turkin vetoomustuomioistuin viimein 9. kesäkuuta tänä vuonna päätti vapauttaa teidät – hyvät parlamentin jäsenet, emme todellakaan puhu kaukaisista asioista, sillä 9. kesäkuuta Leyla Zana oli vielä vankilassa – vahvistitte uskoamme teihin kehottamalla kannattajianne kampanjoimaan Kaakkois-Turkissa rauhan ja sovinnon puolesta sekä kehottamalla Kongra Gel -järjestöä, PKK:n seuraajaa, jatkamaan aselepoaan.
Rouva Zana, olette toistuvasti osoittanut todeksi sen, mitä sanoitte uudessa oikeudenkäynnissänne: "Olen ennen kaikkea nainen, sitten äiti, ja sen jälkeen poliitikko. Kaikissa näissä tehtävissä vannon, että aion taistella turkkilaisten ja kurdien veljeyden puolesta."
Rouva Zana, sallinette minun käyttää teidän omia sanojanne ja toivottaa teidät tervetulleeksi äidinkielellänne kurdiksi:
Rouva Zana, läsnäolonne parlamentissa on meille suuri kunnia. 

Leyla Zana,
     Arvoisa puhemies, turkiksi ja kurdiksi lausumanne sanat ovat erittäin huomaavainen ele, ja ennen puheeni aloittamista haluaisin kiittää teitä katalaaniksi.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät ystävät, puhuin ensimmäistä kertaa kurdiksi vuonna 1991 parlamentin puhujankorokkeella Turkin kansalliskokouksen valanvannontatilaisuudessa. Kun lausuin sanat "vannon valan kurdien ja turkkilaisten veljeyden puolesta", halusin kiinnittää huomiota kansojen, kielten ja kulttuurien mahdollisuuteen elää veljellisesti rinnakkain. Kylmien kaltereiden takana, kuurojen ja puhumattomien seinien sisällä viettämäni vuodet jäävät muistoihimme kärsimyksenä, jota ei aikanaan tunnustettu. Taistelua vapauden, oikeudenmukaisuuden ja tasa-arvon puolesta ei kuitenkaan olisi voitu käydä ilman kärsimystä. Vankilassa viettämäni vuodet eivät ole jättäneet jälkeensä särkynyttä sydäntä, enkä halua esittää syytöksiä tai olla vihainen. Minun oli elettävä nämä vuodet rakkaudesta demokratiaan, ja sen olen tehnyt. Tänään aloitin puheeni veljiemme kielellä turkiksi ja haluaisin päättää sen äidinkielelläni kurdiksi. Tarkoituksenani on siis korostaa kansojen, kielten ja kulttuurien veljeyttä. Tervehdin teitä tässä hengessä ja ystävyydellä.
Haluaisin esittää parlamentille lämpimät kiitokset siitä, että piditte minua Saharov-palkinnon arvoisena. Haluaisin myös kiittää teitä tinkimättömästä solidaarisuudesta, jota olette osoittaneet minua ja ystäviäni kohtaan vankilavuosieni aikana. Ette itse asiassa ole antaneet tätä palkintoa pelkästään minulle, vaan myös kurdeille, veljillemme turkkilaisille sekä koko Turkille ja rauhan, tasa-arvon vapauden ja veljeyden kannattajille. Olette antaneet sen lapsille, jotka ovat menettäneet sodissa vanhempansa, naisille, jotka ovat menettäneet lapsensa, ja kaikille sorretuille ihonväristä, kielestä, uskonnosta ja rodusta riippumatta. Lyhyesti sanottuna olette antaneet tämän palkinnon valoisalle tulevaisuudelle ja toivolle. Olette antaneet demokraattiselle julkiselle mielipiteelle äänen ja olette kannustaneet sitä puhumaan. Se, että Saharovin edustamat arvot ovat pyhiä ja koskemattomia, on lisännyt moraalisia ja humanitaarisia velvollisuuksiani, ja olen nyt täysin tietoinen tästä. Sydäntäni särkee nähdä, kuinka lapsia kuolee maailman kaikilla alueilla, mutta ennen kaikkea tietenkin omassa maassani. Tämä aiheuttaa minulle repivää tuskaa. Pyydän teitä kuulemaan ääneni ja pitämään sitä niiden äitien äänenä, joiden sydämet ovat täynnä tuskaa, lasten äänenä, nuorten äänenä, tuhansien, kymmenien tuhansien ja miljoonien ihmisten äänenä. Sodat ovat kylväneet paljon kärsimystä ja aiheuttaneet syviä haavoja; kärsimystä on ollut paljon, luonto on kärsinyt, kukat, linnut ja perhoset ovat itkeneet. Irakissa, Palestiinassa, Halabjassa, Balkanilla, Beirutissa, Tšetšeniassa, Irlannissa ja Espanjassa käydyt sodat ja kaikenlaiset muut sodat, joita en nyt muista, ovat opettaneet meille paljon ja opettavat edelleen. Karvaista kokemuksista olemme oppineet, että väkivalta synnyttää väkivaltaa ilman, että se tarjoaisi ratkaisua. Olemme saaneet myös nähdä, kuinka sortoon, kieltämiseen, tuhoamiseen ja petokseen perustuva politiikka aiheuttaa vain lisää epäoikeudenmukaisuutta, köyhyyttä ja kärsimystä. Tämän vuoksi meidän on kieltäydyttävä väkivallasta ja sodasta riippumatta siitä, mikä on niiden syy tai oikeutus. Meidän pitäisi pystyä kieltäytymään niistä. Väkivalta on jätettävä taakse. Meidän aikamme kieli ja ratkaisumenetelmä ovat vuoropuhelu, kompromissi ja rauha. Ratkaisu ei ole tappaminen ja kuolema vaan elämä ja sen salliminen.
Te Euroopan parlamentin jäsenet olette tänään kokoontuneet tänne rauhanomaisissa merkeissä huolimatta vuosisatoja ja sukupolvia kestäneistä jakolinjoista ja sodista. Eikö yhtenäisyytenne, jonka olette saavuttaneet säilyttämällä samalla kansalliset ominaispiirteenne, ole yksi rauhanomaisen rinnakkainelon merkittävimmistä vertauskuvista?
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, oikeudenmukaisuuteen pyrkivänä henkilönä ensimmäinen teille esittämäni vetoomus on osoitettu itselleni: lupaan vastata maani ja demokraattisen yleisen mielipiteen odotuksiin, vaikka se maksaisi henkeni. Teen tämän lupauksen odottamatta mitään vastineeksi.
Toisen vetoomuksen esitän kotimaalleni Turkille. Turkin hallituksen on otettava asialistalleen demokraattisen ratkaisun löytäminen kurdiongelmaan ja aloitettava antamalla sille nimi. Kaikilla maan päällä elävillä olennoilla on nimi, kukilla, puilla ja linnuilla. Kaikilla näillä on nimensä. Vain kurdit ovat vailla nimeä. Ei ole mitään syytä olla määrittelemättä tätä ongelmaa ja olla antamatta sille nimeä. Ei ole mitään syytä pelätä vuoropuhelua ja rauhaa. Kurdit haluavat rauhanomaisen ratkaisun, joka kunnioittaa Turkin alueellista koskemattomuutta. Kurdit ovat Turkin tasavallan peruskiviä ja olennaisia osatekijöitä. He kunnioittavat kaikkia Turkin tasavaltaa edustavia arvoja, mutta hallitus on ilmeisen taipumaton eikä halua ymmärtää kurdien vilpitöntä pyrkimystä, joka perustuu halukkuuteen käydä vuoropuhelua. Mikäli asialistalle ei oteta pyrkimystä rauhanomaiseen ratkaisuun riippumatta vallassa kulloinkin olevasta poliittisesta puolueesta, tämä vuoropuhelu on tuomittu epäonnistumaan. Demokratiaa edistäviä toimia on toki aloitettu, mutta niiden täytäntöönpano vaikuttaa tyystin nimelliseltä. Kööpenhaminan kriteerit on pantava täytäntöön käytännössä eikä vain puheen tasolla.
Tärkeintä on poistaa aseellisen konfliktin ja väkivallan syy. Oikeusjärjestelmä, joka edistäisi aseistariisuntaa, on ensimmäinen tärkeä askel kohti rauhaa. Toinen tärkeä asia on sallia poliittisten vankien, älymystön, kirjailijoiden ja poliitikkojen osallistuminen demokraattiseen elämään. Toivomme myös, että avataan demokraattisia tiloja, joissa ajatuksen- ja kokoontumisenvapautta ei rajoiteta. Yhteiskunnalliset ja taloudelliset toimet, joilla pyritään häivyttämään alueiden väliset erot, ovat ratkaisevan tärkeitä. On poistettava esteet äidinkielemme käytöltä tiedotusvälineissä, ja kurdia pitäisi voida opettaa ala-asteella. On laadittava uusi, yleismaailmallisen oikeuden mukainen demokraattinen perustuslaki ja kuten Turkin presidentti Sezer on sanonut, siinä on tunnustettava kurdien merkittävä asema ja suojeltava heitä. Kaikille on oltava selvää, että kurdit tukevat kaikkia demokratisoitumistoimia.
Kolmas vetoomukseni on osoitettu maailmalle ja ensi sijassa Euroopalle. Rauha Turkissa merkitsee rauhaa Lähi-idässä, Euroopassa ja maailmassa. Rauha on nyt teidän käsissänne, meidän käsissämme. Saavutamme rauhan ojentamalla toisillemme kätemme, ja sitä varten on ensin tiedettävä, mikä on oikeudenmukaista. Jos tietää mikä on oikein, tietää myös mikä on väärin, mutta jos ei tiedä mikä on väärin, ei myöskään voi päätellä mikä on oikein. Oikein on kutsua ongelmaa sen nimellä, sen jälkeen tunnustaa se ja määritellä se. Kaikki sellainen, jolla ei ole nimeä ja jota ei ole määritelty, on vailla identiteettiä, eikä sen näin ollen katsota olevan olemassa. Maailman on aika tunnustaa yli 40 miljoonan kurdin poliittiset, yhteiskunnalliset ja kulttuuriset oikeudet. Kurdit ovat avoimesti ilmaisseet halunsa tulla tunnustetuiksi ja integroitua nykymaailmaan. Odotamme maailmalta, että se kunnioittaa tahtoamme ja ettei sitä käytetä neuvotteluaseena tai kauppatavarana kansainvälisissä suhteissa. Jos tätä ongelmaa ei käsitellä omantunnon mukaan ja humanitaarisessa hengessä, alueellinen ja maailmanlaajuinen rauha on edelleen uhattuna. Kansakuntia on jätetty oman onnensa nojaan, koska ne ovat rakentaneet muureja siltojen sijaan. Eurooppa on saanut kärsiä tästä vuosien mittaan, ja ihmiskunta on purkanut nämä muurit yksi kerrallaan. Euroopan ja maailman pitäisi voida purkaa niiden ja kurdien välille rakennetut näkymättömät muurit ja toimia lisäksi sillanrakentajana ratkaisun löytämiseksi tähän ongelmaan. On pidettävä mielessä, että Euroopan unionin jäseneksi otettu Turkki, joka on ratkaissut kurdiongelman, antaisi länsimaiselle sivistykselle mahdollisuuden yhtyä Mesopotamian kulttuuriseen rikkauteen. Vasta silloin länsimaisesta kulttuurista tulee ajanmukainen demokraattinen kulttuuri.
Neljäs vetoomus on osoitettu demokraattiselle yleiselle mielipiteelle ja rauhan puolestapuhujille. Rauhan aikaansaamiseksi ei riitä, että kannattaa rauhaa ja toimii itse rauhanomaisesti. Elleivät ihmiset sodi sotaa itseään vastaan, sotia ei saada millään lakkaamaan. Niinpä meidän on oltava rauhan sotureita ja järjestäydyttävä kaikkialla, missä on sotia.
Viimeinen vetoomukseni on osoitettu kurdeille, jotka ovat taistelleet demokratian puolesta kaikilla alueilla, joilla asuvat; heidän on ensin opittava elämään rauhanomaisesti keskenään. Heidän on edistettävä demokratiaa, sallittava vapaus ja osoitettava yhteenkuuluvuutta. Ei ole solidaarisuutta ilman arvojen molemminpuolista kunnioitusta, yhteenkuuluvuutta ilman solidaarisuutta, voimaa ilman yhteenkuuluvuutta eikä rauhaa ilman voimaa. Heidän on syytä tiedostaa, että jos joku yrittää erottua kurdina kurdien joukosta, se johtaa repivään kilpailuun. Ainoa keino estää tämä on luoda sisäistä yhtenäisyyttä ja yhteenkuuluvuutta, keskinäinen rauha, oma solidaarisuus ja omat toimintatavat.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mikseivät turkkilaiset, kurdit, saksalaiset, ranskalaiset, lazit, kirkassit, espanjalaiset, georgialaiset, assyrialaiset, yhdysvaltalaiset, tšekit, arabit, jasidit, bretagnelaiset, katalaanit, persialaiset, tšetšeenit, Australian aboriginaalit, Pohjois-Amerikan intiaanit, alawiitit, sunniitit, afrikkalaiset, palestiinalaiset, juutalaiset, katolilaiset, protestantit, muslimit, kristityt, valkoiset, mustat ja kaikki maailman kansat voi elää yhdessä sovussa ja rauhassa?
Katselemme kaikki samoja tähtiä ja olemme matkailijoita, jotka elävät samalla planeetalla ja saman taivaan alla. Koska Victor Hugon mukaan rauha on onnea, joka ylittää kaiken muun, meidän on unohdettava kaikki, mikä liittyy sotaan, tuskaan, kostoon ja vihaan. On päästävä kaiken sen yli. Muuten emme voi matkata yhdessä ja olla onnellisia.
Omistan tämän puheenvuoron turkkilaisten ja kurdien veljeydelle ja onnellisuudelle. Tervehdin teitä kaikkia rakkaudella ja ystävyydellä.
Puhemies.
   Rouva Leyla Zana, puheenvuorossanne puhuitte Turkista kotimaananne ja pyysitte, että turkkilaisten identiteetti tunnustetaan Turkin alueellista koskemattomuutta kunnioittaen. Rouva Zana, tämän vuoksi haluaisin kiittää teitä toisella kielellänne turkiksi, aivan kuten aikaisemmin toivotin teidät tervetulleeksi kurdin kielellä:
Eli "paljon kiitoksia puheestanne".
Rouva Zana puhui meille oikein kaunopuheisesti identiteetistä, vihamielisten erojen ja vastakkaisten identiteettien ylittämisestä, jotka ovat kautta historian vuorotellen tuhonneet toisiaan. Tämä on hyvä esimerkki yhteisen identiteetin luomisesta, identiteetin joka on monipuolisempi kuin yksittäiset kansalliset identiteetit, koska se kattaa monitahoisemman todellisuuden. Leyla Zana on hyvä esimerkki juuri sellaisen monitahoisen identiteetin etsimisestä, joka on sovitettavissa yhteen kaikkien yksilöllisen identiteetin kanssa. Rouva Zana, sen vuoksi toistan vielä: "

Puhemies.
   Jatkamme nyt keskustelua doping-aineiden käytöstä urheilussa. 
Vuorossa on vielä lukuisia puhujia ennen kuin voimme siirtyä äänestykseen, joten pyydän itsekuria. 
Bowis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämän pitäisi olla suosittu tilaisuus parlamentissa, ja olen kiitollinen siitä, että niin moni on läsnä nyt jatkettavassa keskustelussa doping-aineiden käytöstä urheilussa. Terveyden edistämisen näkökulmasta haluamme, että urheilutoimintaa ja urheilun huippusuorituksia kannustetaan. Haluamme myös, että terveydelle haitallisten doping-aineiden käyttöä torjutaan.
Urheilun huippusuoritukset voivat kukoistaa ainoastaan ilmapiirissä, jossa korostetaan hyvää kuntoa, taitavuutta, harjoittelua ja rehellistä kilpailua. Niiden on perustuttava yksittäisen urheilijan tai joukkueen luonnollisiin kykyihin eikä koskaan lääketieteellisin tai teknisin keinoin parannettuun suorituskykyyn. Silloin on kyse huijaamisesta, joka on kitkettävä pois pistokokeina tehtävien täsmällisten testien avulla. Näiden testien on erotettava toisistaan oikea lääkitys ja suoritusta parantavat doping-aineet. Itse asiassa doping on pahempaa kuin huijaaminen, koska se vaarantaa urheilijoiden terveyden.
Kuka urheilija vahingoittaisi tietoisesti sydäntään tai maksaansa, munuaisiaan tai sukupuolielimiään? Kuka hidastaisi tietoisesti kasvuaan tai asettaisi itsensä alttiiksi väkivaltaiselle tai aggressiiviselle käytökselle? Kuka vaarantaisi muistinsa tai ajattelunsa? Suun kautta tai ruiskein annettavat steroidit voivat aiheuttaa kaikkia näitä asioita, puhumattakaan jaettuihin ruiskuihin liittyvistä riskeistä.
Liian moni urheilija tai valmentaja ei joko ymmärrä tätä tai ottaa tietoisen riskin. Doping-aineet vääristävät ja vahingoittavat urheilua, yksittäisten kilpailijoiden terveyttä ja urheilusankareita esikuvinaan pitävien nuorten saamaa esimerkkiä. Niinpä meidän on koulutettava ja ennaltaehkäistävä, testattava ja kiellettävä kiinni jääneitä kilpailemasta sekä tehtävä kaikkia näitä asioita yhdessä. 
Badia i Cutchet (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, doping-aineiden käytöstä urheilussa on tullut huolestuttava ilmiö, johon Euroopan unionilla on velvollisuus puuttua, koska jäsenvaltioiden toimet eivät riitä, kuten komission jäsen totesi. Näitä käytäntöjä on torjuttava, koska ne ovat urheiluetiikan vastaisia ja estävät urheilijoiden rehellisen kilpailun kaikissa lajeissa ja kaikissa maissa.
Doping-aineiden käyttö antaa yhteiskunnalle hyvin kielteisen kuvan urheilussa vallitsevista arvoista. Parlamentin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsenenä pidän urheilua keinona kasvattaa ihmistä ja uskon vilpittömästi urheilun välittämiin arvoihin.
Eurooppalaisten lasten ja nuorten on saatava takaisin käsitys urheilusta terveellisenä, kokonaisvaltaisena ja seurallisena toimintana, jossa tärkeintä on edelleen osallistuminen. Amatööriurheilussa käytetty doping on tietenkin osoitus jostakin ihan muusta, jolla ei ole mitään tekemistä kasvatuksen tai seurallisuuden kanssa.
Pyydän näin ollen komissiota tehostamaan doping-aineiden, havaitsemismenetelmien ja dopingin terveysvaikutusten tutkimusta, jotta vähennetään doping-tapauksia ja suojellaan urheilijoitamme heidän fyysiselle ja moraaliselle hyvinvoinnilleen aiheutuvilta vaaroilta. 
Matsakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, doping on nykyurheilun syöpä. Se valtaa alaa, leviää ja tuhoaa terveen kilpailun ja reilun pelin urheilijoidemme keskuudessa. Maailman antidopingtoimiston WADAn sitkeistä yrityksistä huolimatta dopingin käyttö lisääntyy ilmeisesti yhä nopeammin etenkin ammattiurheilijoiden keskuudessa. Sitä mukaa kuin huumausainetestien lukumäärä ja herkkyys lisääntyvät, urheilijat keksivät uusia lääkkeitä tai lääkeyhdistelmiä, jotka eivät paljastu testeissä, tai muita keinoja välttää kiinni joutumisen.
Tässä ikävässä tilanteessa meidän on pyrittävä löytämään ongelman pohjimmainen syy. Sitä varten ei tarvitse etsiä kovin kaukaa tai miettiä kovin paljon. Kyseessä on sama syy, joka niin usein tekee ihmisistä rikollisia; sama syy, jonka vuoksi ihmiset tappavat toisiaan ja toisinaan jopa kokonaiset kansakunnat taistelevat toisiaan vastaan. Kyseessä on raha.
Samalla kun kilpailunäkökulma urheilussa korostuu, voiton tuomat aineelliset hyödyt ovat yhä suurempia. Kilpailussa ei ole suinkaan aina kysymys tietyn tapahtuman tai ottelun voittamisesta vaan toisinaan voittoon kuuluvien uskomattoman rahakkaiden sopimusten nappaamisesta. Ratkaisevaa on, onnistummeko vakuuttamaan urheilijamme siitä, että urheilu ja raha on erotettava toisistaan. Ikävä kyllä vastaus on mielestäni ei, koska urheilijat ovat vain ihmisiä ja ahneus tuntuu olevan ihmisille luontainen heikkous.
Yhteenvetona totean olevani eri mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että tämä olisi kansanterveysongelma. Mielestäni se on ennemmin sosio-ekonominen ongelma. Olen ikävä kyllä sitä mieltä, että ainoa tapa pitää urheilijat erossa dopingista on purkaa urheilun kaupallistuminen. Koska se ei ole kovin todennäköistä, aidosti dopingista vapaan urheilun mahdollisuus on lähes olematon. 
Toussas (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, valtavan doping-ongelman todellinen syy on urheilun kaupallistuminen ja sen myöntäminen, että ammattiurheilijoita ja sen myötä myös ammattiurheilua on olemassa. Kapitalistisessa tuotantojärjestelmässä ammattiurheilu on oma erikoistapauksensa, koska urheilijat hyväksytään sen piiriin niin nuorina, että heiltä riistetään mahdollisuus osallistua muuhun tuotantoon ainakaan koulutuksen osalta. Lapsia riistetään täten kaksin verroin enemmän. Kun urheilujoukkueesta tulee liiketoimintaa ja sen tavoitteena on saada voittoa, voiton saavuttaminen millä hinnalla hyvänsä eli toisin sanoen voittojen maksimoiminen vastaa nuorten silmissä sitä, mitä markkinat haluavat. Voitosta tulee kaupallisen menestyksen kannalta niin tärkeä, että kaikki keinot ovat sallittuja. Ammattiurheilun pelkkä olemassaolo myrkyttää ja tahraa kaikki amatööriurheilun eettiset näkökohdat. Dopingia käytetään urheilussa ja se houkuttelee myös muita nuoria. Urheilu on julkinen ja sosiaalinen hyödyke, johon ei sovi voiton tavoittelu. Kaikki ammattiurheilu on lakkautettava, urheilun sekä liiketoiminnan ja sponsorien välinen kiinteä yhteys katkaistava, laajamittaisen amatööriurheilun asema vakiinnutettava...
Schmitt, Pál (PPE-DE ).
   – Ottaen huomioon, että urheilu mainitaan Euroopan unionin perustuslaissa, meidän on mielestäni mahdollisuuksien mukaan otettava vastuu urheilusta. Euroopan kansalaiset hyötyvät urheilun myönteisistä vaikutuksista kasvatukseen, terveyteen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. 
Valitettavasti urheilussa on myös havaittavissa huolestuttavia merkkejä, joita meidän on vastustettava painokkaasti. Tällaisia ovat hävyttömyys, katsojien harjoittama ilkivalta ja todellakin doping-aineiden käyttö. Doping-aineiden käyttö tekee lopun puhtaasta urheilusta ja rehellisestä kilpailusta, ja kiellettyjen aineiden käyttö vaarantaa kilpailijoiden terveyden. Jos urheilumaailma sallii doping-aineiden käytön, se menettää lopulta yleisön luottamuksen ja tuhoaa uskon puhtaaseen urheiluun. Sain ikäväkseni itse kokea tämän kotimaani kohdalla Ateenan olympiakisoissa. 
Doping-aineiden torjunta edellyttää tällä hetkellä kansainvälistä yhteistyötä. Onnistuakseen toiminnan on oltava yhdenmukaista kolmella alalla, jotka ovat kasvatus, ennaltaehkäisy ja rangaistusten täytäntöönpano. Mikäli Euroopan unioni haluaa auttaa tässä taistelussa, se voi mielestäni tehdä parhaansa kahdella ensimmäisellä alalla ja ryhtyä toisin sanoen toimiin kasvatuksen ja tiedotuksen alalla, minkä lisäksi se voisi edistää valvontaa, joka on varsin kallista – nykyaikainen laboratorio maksaa nykyään yli miljoona Yhdysvaltain dollaria. Euroopan unionin jäsenvaltioista vain 12:lla on varaa tähän. 
On olemassa dopingin vastainen peruskirja, eikä meidän tarvitse enää keksiä dopingin määritelmää tai määrittää kiellettyjä aineita ja menetelmiä koskevia yksityiskohtia. Tässä ei siis ole kovin paljon tehtävää. Ehdotankin, että tarkastelemme mahdollisuutta aloittaa tehokkaita kansainvälisiä toimia, jotka koskevat – ja korostan tätä – ennen kaikkea aineellista ja teknistä tukea kasvatuksen ja valvonnan alalla.
Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, komissio vastasi jäsen Staesin viime tammikuussa esittämään kirjalliseen kysymykseen dopingin vastaisista toimista, ettei sillä ollut aikomusta yhdenmukaistaa tätä nimenomaista urheilun alaa. Doping-aineiden käytöstä on kuitenkin tullut maailmanlaajuinen vitsaus. Kaikki Ateenan olympiakisoja seuranneet tajusivat sen varsin selvästi. Huippusaavutukset ja kunniamaininnat eivät ole enää pelkästään urheilijoiden tavoite vaan myös urheilun ympärille muodostuneen maailmanlaajuisen liiketoiminnan tavoite. Ammattiurheilua sponsoroivien monikansallisten suuryritysten taloudelliset edut saavutetaan vain, kun urheilijoiden suoritukset ovat poikkeuksellisia. Tämän seurauksena muodostumassa on yhteiskuntamalli, jonka myötä doping-aineiden käyttö leviää myös amatööriurheiluun ja erityisesti nuorten urheilijoiden keskuuteen. Ei voida hyväksyä, että esimerkiksi kuntosaleilla myydään terveydelle haitallisia doping-aineita. Siksi vaadimmekin, että on pyrittävä edelleen tuhoamaan järjestöt, jotka toimittavat kiellettyjä aineita urheilijoille, jottei meillä kävisi niin kuin Yhdysvalloissa, missä laboratorioita varustetaan epäaitojen voittajien tuottamiseksi. Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on se suunta, johon meidän on edettävä. 
Beazley (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kulttuuri- ja koulutusvaliokunta kuulee 29. marraskuuta tämän alan asiantuntijoita, minkä jälkeen parlamentti esittänee täsmällisiä ehdotuksia. Haluaisin mainita muutaman monimutkaisen kysymyksen. Yksi koskee yhä vaikeammin havaittavien doping-aineiden kehittelyä. Toinen on se, että ammattimaisen urheilun lisääntymisen ja valtavien rahallisten ansioiden vuoksi houkutus parantaa suorituskykyä doping-aineilla on kasvanut. Lisäksi tapauksissa, joissa urheilijoiden on havaittu huijanneen, todelliset voittajat eivät saa tunnustusta voitostaan testausjärjestelmän viiveiden vuoksi.
Minulla on kaksi kysymystä. Eikö pistokokeita pitäisi lisätä huomattavasti, jotta kiinni jääminen olisi todennäköisempää, ja mitä teknisiä parannuksia vastaavasti tarvitaan kaikkien epäilyksien poistamiseksi? On usein väitetty, että urheilijat ovat jääneet kiinni laillisten lääkkeiden käytöstä. Heti kun olemme saaneet täsmälliset vastaukset näihin kysymyksiin, teemme ehdotuksia. 
Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on tuonut jälleen esiin erittäin tärkeän aiheen, mitä on korostettu lukuisia kertoja. 
Mielestäni olisi kiinnitettävä enemmän huomiota lääkkeiden tai doping-aineluetteloon merkittyjen lääkkeiden huumausainepitoisuuksien merkitsemiseen. Tällä tavoin voitaisiin tulla puolitiehen vastaan urheilijoita, heidän valmentajiaan ja edustajiaan sekä auttaa heitä, sillä asiassa olisi enemmän avoimuutta. Tällainen aloite ei maksaisi juuri mitään, mutta siitä olisi paljon apua. Tämän lisäksi olen monien muiden jäsenten tavoin samaa mieltä siitä, että testejä on yksinkertaisesti tiukennettava ja niistä on tehtävä yleismaailmallisia, jotta väärinkäytökset havaitaan helpommin. 
Šťastný (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, henkilönä, jolla on paljon kokemusta amatööri- ja ammattiurheilusta ja joka on osallistunut lukuisiin maailmanmestaruuskilpailuihin ja olympialaisiin, ymmärrän täysin, mitä vaaroja kiellettyjen doping-aineiden käytöstä on urheilussa. Sen lisäksi, että olen itse urheilija, lapseni ovat saavuttaneet tai ovat saavuttamassa huippu-urheilun tason. En ole koskaan käyttänyt suorituskykyä parantavia aineita enkä halua lasteni joutuvan kärsimään huijareiden takia.
Ne, jotka käyttävät doping-aineita urheilussa, ovat pelkkiä huijareita. Nämä huijarit tuhoavat urheilukilpailujen todellisen merkityksen eivätkä tee muuta kuin antavat huonon esimerkin etenkin nuorisollemme. Tieteelliset tutkimukset ovat osoittaneet, että kielletyt aineet vahingoittavat ihmisen ruumiillista ja henkistä suorituskykyä. Vaikka tiedämme kiellettyjen aineiden olevan hengenvaarallisia, houkutus käyttää niitä on silti olemassa ja kasvaa entisestään. Syynä tähän on urheilun suosion ennennäkemätön kasvu viimeisten vuosikymmenien aikana ja tietenkin siihen liittyvät runsaat rahalliset palkkiot. Urheilu on erinomainen keinoa koulia nuorten luonnetta, ja se on hyväksi yleiskunnollemme. On kaikkien etujen mukaista ylläpitää urheilun myönteisiä vaikutuksia.
Kehotan parlamenttia, komissiota ja Euroopan unionin toimielimiä työskentelemään kansallisten ja kansainvälisten urheilujärjestöjen, kansallisten hallitusten, Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ja ammattilaisjärjestöjen kanssa doping-aineiden vaarojen torjumiseksi. Yhdessä voimme pitää huijarit loitolla ja urheilun puhtaana.
Reding,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen täysin samaa mieltä parlamentin kanssa. Ainoa keino torjua dopingia on nollatoleranssi. Meidän on yhdistettävä voimamme urheilun, urheilijoiden ja eurooppalaisen yhteiskunnan arvojen pelastamiseksi. Arvoisa puhemies, doping-aineiden käytön torjumisessa on kyse tahdosta, tahdosta joka ilmenee jäsenvaltioiden, urheilujärjestöjen ja Euroopan unionin yhteisessä toiminnassa. Yhdessä parlamentin kanssa olemme jo päässeet pitkälle tehokkuuden lisäämisessä, mistä Ateenan olympiakisat ovat mielestäni hyvä esimerkki. Näissä kisoissahan paljastui enemmän doping-tapauksia kuin kaikissa aikaisemmissa kisoissa yhteenlaskettuna. Tämä on merkki siitä, että valvonta alkaa toimia. Tämä on kuitenkin vain alkua, ja näitä toimia on jatkettava siinä toivossa, että saamme uuden perustuslakisopimuksen myötä myös enemmän toimivaltuuksia ja mahdollisuuksia.
On meidän velvollisuutemme suojella nuoria, suojella ammatti- ja amatööriurheilijoita ja suojella kansanterveyttä. Tässä yhteydessä haluaisinkin korostaa, että kaikki laboratorioista, merkinnöistä ja tarkastuksista sekä ennaltaehkäisystä puhuneet parlamentin jäsenet ovat täysin oikeassa. Arvoisa puhemies, seuraajani Figel odottaa näin ollen parlamentilta tätä aloitetta, tätä kuulemista, joka on tervetullut, koska loppujen lopuksi meillä on yhteinen velvollisuus urheilua, kansalaisiamme ja arvojamme kohtaan, ja vain yhdessä voimme hoitaa tämän velvollisuuden. 
Puhemies.
   Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt(1).
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin pitää työjärjestyspuheenvuoron työjärjestyksen 166 artiklan mukaisesti ja viittaan 24 artiklan 3 kohtaan, jossa säädetään puheenjohtajakokouksen toimivallasta.
Eilen Italian hallituksen ministeri loukkasi tätä parlamenttia toteamalla, että sitä johtavat homoseksuaalit. Kotimaassani tarkastellaan parhaillaan lakia, jolla kielletään homoseksuaalien syrjintä, kuten on tehty Belgiassa ja Alankomaissa. Tämä kysymys kuuluu toistaiseksi toissijaisuusperiaatteen alaisuuteen, mutta haluaisin, että puheenjohtajakokous ja puhemies vaativat Italian hallitusta pyytämään anteeksi, sillä tässä on nyt ennen kaikkea vaakalaudalla se, johtaako komissiota Barroso vai Berlusconi.
Toiseksi haluaisin sanoa italialaisille kollegoilleni, että olemme valmiita hyväksymään sellaisen italialaisen komission jäsenen, joka on henkilökohtaisesti ja älyllisesti yhtä suoraselkäinen kuin Leonardo da Vinci tai Michelangelo.
Czarnecki, Ryszard (NI ).
      Arvoisa puhemies, haluaisin puhua aiheesta, joka ei ole yhtään vähemmän tärkeä ja vaikuttaa miljooniin tietokoneenomistajiin koko Euroopan unionissa samoin kuin tuhansiin eurooppalaisiin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Se koskee tietokoneohjelmien patentteja. Kolmetoista kuukautta sitten Euroopan parlamentti puolusti Euroopan kansalaisia ja yrityksiä kieltäytyessään antamasta lainsäädäntöä, joka oli kopio Yhdysvaltain lainsäädännöstä. Neuvosto ja komissio asettuivat kuitenkin suuryritysten eivätkä Euroopan kansalaisten puolelle. Tämä asia otetaan pian esityslistalle parlamentin istunnoissa. Arvoisa puhemies, mihin yhteisiin toimiin meidän olisi ryhdyttävä, jotta isot tietokoneyritykset eivät pidä Euroopan parlamenttia vankinaan, vaan parlamentti toimii Euroopan pk-yritysten ja kansalaisten äänitorvena? Tämä asia voi hyvinkin olla äänestäjillemme yhtä tärkeä kuin suuret poliittiset keskustelut. Tässä on myös vaakalaudalla Euroopan parlamentin arvovalta. 

Puhemies.
   Siirrymme nyt äänestyksiin.(1)
Bourlanges (ALDE ),
    Arvoisa puhemies, mikäli ymmärsin oikein, tulkintanne ei käsittääkseni vastaa täysin tekstin todellista jakoa, mutta ehkä kyse on tiedonvälityksen ongelmasta.
Ensimmäisessä osassa todetaan näin: "ottaa huomioon, ettei pakolaisleireistä unionin omalla alueella saatuja kokemuksia voida kaavailla unionin ulkopuolelle ilman perusoikeuksien rikkomisen ilmeistä vaaraa." Tarkistus 1 kuuluu näin. Toiseen osaan on sen sijaan sisällytetty ajatus, jonka mukaan unionin alueella olevista pakolaisleireistä saadut kokemukset ovat jo osoittaneet suuria puutteita. Ehdottaessani erillistä äänestystä tarkoituksenani on antaa vain yksi viesti, joka merkitsee keskittymistä unionin alueen ulkopuolisia leirejä koskeviin kysymyksiin.
Tämän vuoksi puollan ensimmäisen osan hyväksymistä ja toisen osan hylkäämistä.

(2)
Chiesa (ALDE ).
    Suullinen tarkistukseni 1 a kohtaan on seuraava: "kehottaa Georgian hallitusta tarkentamaan sitoutumistaan Abhasian ja Etelä-Ossetian itsehallintoon, mikä näyttää olevan edellytys konfliktien rauhanomaisen ratkaisun ja kansallisen yhtenäisyyden saavuttamiselle." 

(3)
Goudin (IND/DEM ),
    Äänestimme mietintöä vastaan. Mielestämme yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) olisi lakkautettava. Unionin laajentuminen osoittaa, että yhteistä maatalouspolitiikkaa on täysin kohtuutonta jatkaa entisellä tavalla. On kohtuutonta luotsata uusia jäsenvaltioita tuhoon tuomittuun järjestelmään ja totuttaa ne sen sääntöihin ja tukipalkkioihin. Kannatamme silti taloudellisen tuen antamista unionin tuleville jäsenvaltioille, kunhan se kohdistetaan syrjäisille alueille ja koskee koulutusta, infrastruktuuria ja oikeudellista järjestelmää. 
Manolakou (GUE/NGL ),
   .– Asetusta (EY) N:o 1268/1999 koskevan tarkistuksen tavoitteena on hyväksyä maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevat liittymistä valmistelevat toimenpiteet niissä Keski- ja Itä-Euroopan maissa, jotka eivät liittyneet unioniin toukokuussa 2004, eli Romaniassa ja Bulgariassa. 
Näiden toimien tarkoituksena on sovittaa yhteen hakijamaiden maaseudun talous yhteisen maatalouspolitiikan kanssa, jotta maaseudun taloudet voisivat liittyä siihen lähitulevaisuudessa.
Kreikan kommunistipuoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet vastustavat EU:n laajentumista, koska se rasittaa näiden valtioiden kansalaisia aivan kuten se rasittaa Kreikan kansalaisia ja vaikuttaa heidän elintasoonsa ja oikeuksiinsa. Kommunistipuolueen jäsenet vastustavat myös YMP:tä, koska sen päätavoitteena on heikentää hakijamaiden maaseudun talouksia asettamalla alhaisia kiintiöitä ja tuhoamalla pieniä ja keskisuuria vuokratiloja, jotta viljelymaa keskittyisi muutamille suurtiloille. 
Tämän vuoksi vastustamme myös liittymistä valmistelevia ohjelmia, joilla pyritään sovittamaan hakijamaiden maatalous yhteen YMP:n kanssa. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin mietinnön puolesta, joka koskee ehdotusta neuvoston asetukseksi yhteisön tuesta maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskeville liittymistä valmisteleville toimenpiteille jäsenyyttä hakeneissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa liittymistä edeltävänä aikana annetun asetuksen (EY) N:o 1268/1999 muuttamisesta.
Ehdotetuilla tarkistuksilla pyritään yhdenmukaistamaan joitakin uusissa jäsenvaltioissa sovellettavia säännöksiä ja sisällyttämään niihin uusi tukikelpoinen toimenpide, joka auttaisi Bulgarian ja Romanian maaseutualueita valmistelemaan ja ottamaan käyttöön paikallisia maaseudun kehittämisstrategioita, mukauttamaan tuki-intensiteetit tasoille, jotka vastaavat unioniin vuonna 2004 liittyville maille myönnettäviä tukia, ja selventämään tukien enimmäismääriä koskevia säännöksiä.
Nyt käsiteltävänämme olevat muutosehdotukset, jotka perustuvat laajamittaiseen kokemukseen, vastaavat mielestäni pyrkimystä tehostaa yhteisön tuen valvontaa, mikä on olennaista tulevien jäsenvaltioiden liittymistä koskevissa valmisteluissa. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Euroopan yhteisöjen aikaisemmista laajentumisista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että maaseutuyhteisöt ovat erityisen herkkiä muutokselle ja yhdistymiselle elinvoimaisempiin ja kilpailukykyisempiin talousalueisiin. Meidän on tämän vuoksi valmisteltava ja otettava käyttöön maaseudun kehittämisstrategioita vastataksemme tähän nimenomaiseen ilmiöön.
Tämän seurauksena, ja koska omassa maassani tämä ilmiö on edelleen havaittavissa, äänestin sen puolesta, että ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisön tuesta maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskeville liittymistä valmisteleville toimenpiteille jäsenyyttä hakeneissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa hyväksyttäisiin.
Tätä taustaa vasten ja ottaen huomioon Bulgarian ja Romanian tulevan jäsenyyden unioni teki mielestäni oikein yhdenmukaistaessaan näissä maissa käyttöön otettavat toimenpiteet niiden toimien kanssa, jotka pantiin täytäntöön unioniin 1. toukokuuta tänä vuonna liittyneiden maiden kanssa. 

Cederschiöld, Fjellner, Hökmark ja Ibrisagic (PPE-DE ),
   Meidän maltillisten mielestä on väärin tukea julkisista varoista maataloustuotteiden mainontaa sekä EU:ssa että muualla maailmassa. Tällä hetkellä EU mainostaa komission kautta tulppaanin sipulien ja oliiviöljyn kaltaisia maataloustuotteita 60–70 miljoonan euron arvosta vuosittain.
Kilpailukykyiset tuotteet selviävät kyllä ilman näitä julkisia toimia, eikä tuotteita, joilla ei ole kysyntää, saa tukea tällä tavoin veronmaksajien rahoilla.
Tämänpäiväisessä äänestyksessä äänestämme tyhjää, koska valittavana on kaksi vaihtoehtoa, jotka molemmat merkitsevät maataloustuotteiden mainonnalle annettavan tuen jatkumista. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Nyt käsiteltävänä olevalla ehdotuksella komissio yrittää miellyttää parlamenttia ja neuvostoa, jotka olivat pyytäneet arviointikertomusta maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja myynninedistämistoimista kolmansissa maissa annetun asetuksen (EY) N:o 2702/1999 ja maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2826/2000 täytäntöönpanosta. Komissio on kuitenkin esittänyt asetuksiin lukuisia tarkistuksia, mikä huolestuttaa meitä jossakin määrin. 
Nämä tiedotus- ja myynninedistämistoimet, joilla täydennetään kansallisia ja yksityisiä toimia, ovat erittäin tärkeitä etenkin Portugalin kaltaiselle maalle, joka tuottaa korkealaatuisia maataloustuotteita, kuten juustoa, väkeviä alkoholijuomia, hedelmiä ja oliiveja. Nämä toimet ovat sitäkin tarpeellisempia aikana, jolloin markkinoiden yhä suurempi vapauttaminen ympäri maailmaa koettelee maatalousalaa samalla, kun alaa koskeva yhteisön talousarvio on kahden viime vuoden aikana pienentynyt 72 miljoonasta 60 miljoonaan euroon. Tähän on lisättävä vielä alhainen täytäntöönpanoaste, joka oli vuonna 2003 alle 44 prosenttia. Syyt tähän ovat yksinkertaiset: alhainen yhteisön rahoitusosuus (alle 50 prosenttia), ohjelmien hallinnoinnin monimutkaisuus ja siitä aiheutuvat kustannukset sekä katettujen tuotteiden pienempi määrä. Nämä tekijät vaikuttavat etenkin Portugalin kaltaisiin maihin. Vaikka ehdotetut tarkistukset lisäävät jossain määrin joustavuutta, ne eivät tarjoa tehokasta ratkaisua täytäntöönpanon ongelmiin eikä niillä lisätä tämänhetkisiä määrärahoja. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Äänestimme tätä mietintöä vastaan. Yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) olisi mielestämme lakkautettava ja maataloustuotteita myytävä vapailla markkinoilla ilman, että EU käyttää varoja niitä koskeviin tiedotuskampanjoihin ja myynninedistämistoimiin. Erityisen vakavaa on, että EU aikoo rahoittaa myynninedistämistoimia unionin ulkopuolisissa maissa, mikä synnyttää epäoikeudenmukaista kilpailua EU:n ulkopuolisten maiden maataloustuottajia kohtaan. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin mietinnön A6-0008/2004 puolesta, koska mielestäni EU:n olisi edistettävä eurooppalaisten tuotteiden myyntiä entistä tehokkaammin kunnioittaen samalla valmistusolosuhteiden sekä käsittelymenetelmien, säilytysmenetelmien ja käytön erilaisuutta. Euroopan unioni on toteuttanut ja rahoittanut toimia, joilla edistetään maataloustuotteiden myyntiä, kahteen asetukseen jaetun johdonmukaisen politiikan avulla. Toinen asetus koskee myynninedistämistä kolmansissa maissa ja toinen sisämarkkinoilla. Yhteisön politiikalla on oltava lisäarvoa kansallisiin ja yksityisiin aloitteisiin verrattuna, ja sen on vahvistettava tai tuettava jäsenvaltioiden ja yksityisyritysten toteuttamia vientituotteiden myynninedistämistoimia. Tärkeimmät kauppakumppanimme tunnustavat aktiivisen vientituotteiden myynninedistämispolitiikan tarpeellisuuden ja ovat ottaneet käyttöön tehokkaita toimenpiteitä sitä varten sekä antaneet riittävästi taloudellista tukea, jotta ne voisivat säilyttää osuutensa maailmanmarkkinoista tai lisätä sitä. On tärkeää, että EU edistää vientituotteiden myyntiä näkyvästi ja tehokkaasti. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Maatalousvaliokunnan yksimielinen äänestystulos on osoitus parlamentin yksimielisyydestä maataloustuotteita koskevasta tiedotuksesta ja myynninedistämisestä kolmansissa maissa ja sisämarkkinoilla. 
Kun otetaan huomioon kaupan maailmanlaajuistumisen suuntaus, korkealaatuisten eurooppalaisten tuotteiden alkuperänimitysten väärinkäyttö ja halvasta työvoimasta johtuva epäreilu kilpailu, sitoutuminen maataloustuotteiden myynninedistämiseen sekä unionin sisä- että ulkopuolella on erityisen tärkeää.
Mielestäni tämä epätavallisen kilpailuhenkinen tilanne oikeuttaa selvästi yhteisön toimet, joilla edistetään eurooppalaisten tuotteiden luontaisten ominaisuuksien ja yhteisten piirteiden näkyvyyttä kunnioittaen samalla valmistusolosuhteiden sekä käsittelymenetelmien, säilytysmenetelmien ja käytön erilaisuutta.
Äänestin näin ollen mietinnön puolesta. 

Queiró (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, äänestin tyhjää, koska mielestäni perustuslain ratifiointimenettely, jonka toteutumista toivon koko sydämestäni, kuuluu selvästi jäsenvaltioiden toimivaltaan. Juuri se itse asiassa kuuluu kaikkein selvimmin jäsenvaltioille, sillä juuri tällaisissa tilanteissa tehdään päätöksiä, jotka vaikuttavat niiden itsemääräämisoikeuteen.
Parlamentin on näin ollen vastustettava kiusausta puuttua millään tavoin siihen, miten jäsenvaltiot panevat tämän prosessin täytäntöön – ovathan ne demokraattisia valtioita ja niin niiden pitääkin olla. Mielestäni meidän ei myöskään pidä ehdottaa, että neuvosto yhdenmukaistaisi kansallisten ratifiointimenettelyjen aikatauluja tai kannustaisi parlamenttia ottamaan ohjat käsiinsä ja käynnistämään pidettäviä kansanäänestyksiä koskevia kampanjoita. Ainakaan sen ei pitäisi antaa minkäänlaisia varoituksia, kuten yhdessä tarkistuksessa ehdotetaan. 
Tiedotusstrategiaa koskevasta kysymyksestä olen sitä mieltä, että perustuslaki olisi esitettävä EU:n kansalaisille mahdollisimman selkeällä ja ymmärrettävällä tavalla, kuten annetun päätöslauselman johdanto-osan C kappaleessa todetaan. EU aikoo sen vuoksi rahoittaa aloitteita, jotka tarjoavat aidosti puolueetonta, tosiasioihin perustuvaa, rehellistä ja riippumatonta tietoa. Kansalaiset, kansalliset parlamentit ja niihin valitut kansalaisten edustajat tekevät sitten päätöksensä vaaliuurnilla. Arvoisa puhemies, kiitän parlamentin jäseniä huomiosta. 
Claeys (NI ).
    Arvoisa puhemies, on vain hyvä asia, että lukuisat jäsenvaltiot järjestävät kansanäänestyksen Euroopan perustuslaista. Kuten aina kansanäänestyksissä, äänestäjille on tiedotettava asiasta asiallisesti ja tasapuolisesti. Tässä päätöslauselmassa komissiota ja neuvostoa pyydetään "laatimaan asianmukainen kampanja ja tiedotusstrategia" asettamatta asianmukaisuudelle kuitenkaan mitään ehtoja. Aikaisemmat kansanäänestykset ovat monesti osoittaneet, että tämä on ongelmallista. Yleinen mielipide saa usein kuulla vain osatotuuden. Tietovaje ei edistä sitä, että kansanäänestys järjestetään moitteettomasti ja asianmukaisesti. Tästä päätöslauselmasta puuttuu siis suositus, jonka mukaan joukkotiedotusvälineiden yleensä ja erityisesti julkisten radio- ja televisioasemien olisi annettava sekä ei-puolelle että kyllä-puolelle asianmukainen mahdollisuus sanoa sanottavansa. Kiitoksia. 
Titley (PSE ).
    Arvoisa puhemies, puhun Labour-puoluetta edustavien Euroopan parlamentin jäsenten puolesta, sillä Labour-puolue on yhtä mieltä monista tässä päätöslauselmassa esitetyistä tavoitteista. Sopimuksen ratifiointi kuuluu kuitenkin jäsenvaltioille niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Mielestämme emme saisi etukäteen arvailla kansallisten ratifiointimenettelyjen lopputulosta tai kansanäänestysten ajankohtaa ja siksi päätimme äänestää tyhjää. 
Andersson, Hedkvist Petersen, Segelström ja Westlund (PSE ),
    Allekirjoittaneet äänestivät lopullisessa äänestyksessä päätöslauselman puolesta. Teimme näin siitä huolimatta, että hävisimme äänestyksessä sellaisten kohtien osalta, jotka olisimme halunneet poistaa päätöslauselmasta.
Yksi tällainen on 3 kohta, jossa ilmoitetaan kansanäänestysten järjestämisajankohta. Euroopan parlamentti ei saa mielestämme tehdä ehdotuksia tässä asiassa.
Toinen on 6 kohta, jossa neuvostoa ja komissiota kehotetaan laatimaan asianmukainen kampanja ja tiedotusstrategia. Vaikka tiedotusstrategia on tarpeellinen, neuvoston ja komission ei pidä mielestämme ryhtyä vetämään kampanjoita. 
Christensen, Jørgensen, Kristensen ja Thomsen (PSE ),
    Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Leinenin päätöslauselmaesitystä (B6-0067/2004) vastaan. Mielestämme on jäsenvaltioiden oma asia määrätä, milloin kansalliset kansanäänestykset pidetään. Sitä paitsi parlamentaarista valvontaa ja kansanäänestyskampanjointia koskevien hyvien käytäntöjen kehittäminen ei ole neuvoston tehtävä vaan kuuluu jäsenvaltioille. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kun käsitellään kansalaisten ja jäsenvaltioiden kannalta näin tärkeitä kysymyksiä, on väärin yrittää yhdenmukaistaa ratifiointimenettelyjä yhteisen aikataulun ja strategian avulla ja – mikä pahempaa – laatia sisällön välittämiselle suuntaviivat, joilla yritetään vaikuttaa suotuisasti perustuslakiehdotuksen hyväksymiseen, mitä suurin osa meistä toki toivoo. 
Parasta olisi itse asiassa kunnioittaa sekä Euroopan perustuslakiehdotukseen sovellettavia kansallisia ratifiointimenettelyjä että eri poliittisten tahojen oikeutta analysoida niitä kauaskantoisia ja vakavia poliittisia ja perustuslaillisia seurauksia, joita perustuslaista on jäsenvaltioille ja niiden kansalaisille. 
On jäsenvaltioiden kansalaisten tai heidän kansallisissa parlamenteissa istuvien edustajiensa asia hyväksyä tai hylätä tämä sopimusehdotus. 
Tämän vuoksi ei voida hyväksyä rahoituksen lisäämistä tiedotuskampanjalle, jonka tarkoituksena on edistää niin sanotun Euroopan perustuslain hyväksymistä. 
Sen sijaan tarvitaan moniarvoista keskustelua, johon eri poliittiset tahot voivat osallistua yhtäläisin edellytyksin. 
Fotyga (UEN ),
   Äänestän Euroopan parlamentin päätöslauselmaa B6-0067/2004 vastaan, joka koskee Euroopan perustuslaista tehtävän sopimuksen ratifiointimenettelyjä ja sopimusta koskevaa tiedotusstrategiaa. Ratifiointimenettelyt kuuluvat yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Puuttumalla tähän prosessiin Euroopan unionin toimielimet loukkaavat vakavasti toissijaisuusperiaatetta. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Äänestimme Leinenin mietintöä vastaan, koska emme kannata ehdotusta EU:n perustuslaiksi. Perustuslaki lisäisi EU:n keskittymistä ja auttaisi tekemään siitä valtion, jolla on maailmanlaajuisia pyrkimyksiä.
EU:n perustuslaki vaikuttaa ratkaisevasti Euroopan tulevaisuuteen ja Euroopan kansojen itsemääräämisoikeuteen. Niinpä siitä on päätettävä kunkin EU-maan järjestämissä kansanäänestyksissä, joissa kyllä- ja ei-puolet saavat yhtä suuret resurssit ja mahdollisuuden osallistua keskusteluun yhtäläisin edellytyksin. 
Manolakou (GUE/NGL ),
   .– Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestävät sitä päätöslauselmaa vastaan, joka koskee Euroopan perustuslaista tehtävän sopimuksen ratifiointimenettelyjä ja tiedotusstrategiaa. Päätöslauselman päätarkoituksena on nimittäin johtaa jäsenvaltioiden kansalaisia harhaan ja vääristää Euroopan historiaa. 
Vastustamme ehdotettua perustuslakia ja kaikkia muita suuryritysten ja sotien ohjaamia perustuslakeja, sillä perustuslain tarkoituksena on vahvistaa Euroopan monopolien valtaa työväenluokan ja pienten ihmisten sosiaalisten ja poliittisten oikeuksien kustannuksella. 
Lisäksi yritys pyyhkiä ihmisten mielistä fasismin vastustajien voitto ja kumota sen kunniaksi vietetty merkkipäivä 9. toukokuuta on paljon puhuva. Antaa ihmisten unohtaa taistelut, antaa fasismin raakuuden ja julmuuden jäädä sen jalkoihin, että tuhlataan ihmisten rahoja aikana, jolloin palkkoja, eläkkeitä ja työttömyyskorvauksia leikataan, sosiaalimenoja vähennetään ja oikeus pysyvään ja vakituiseen työhön on jäämässä historiaan. 
Emme voi olla huomaamatta, ettei päätöslauselmassa mainita lainkaan puolueettoman tiedotuksen tarvetta tai edes kansalaisten valinnanmahdollisuutta; päinvastoin siinä korostetaan sopimuksen historiallista merkitystä. 
Kehotamme kansalaisia sanomaan kuuluvalla äänellä "ei" sellaiselle Euroopan perustuslaille, joka edistää militarisointia ja sortoa sekä suuryritysten diktatuuria. Pidämme hyvänä merkkinä sitä, että yhä useammat maat ovat perustamassa toimikuntia perustuslain kumoamiseksi. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Ehdotus Euroopan perustuslakisopimukseksi olisi saatettava tiedoksi paitsi oikeudellisille asiantuntijoille myös kaikille Euroopan kansalaisille heidän kannastaan riippumatta. On selvää, että paras tapa saada suuri yleisö kiinnostumaan prosessista on järjestää kansanäänestyksiä, jotka edellyttävät sellaisia kampanjoita, joissa asiat selitetään rehellisellä ja tasapuolisella tavalla. 
Haluaisin kuitenkin huomauttaa, ettei prosessissa ole minkäänlaista eurooppalaista ulottuvuutta, mikäli kunkin jäsenvaltion kansalliset erikoispiirteet jätetään huomiotta. Olen myös vahvasti sitä mieltä, että meidän kaikkien on osoitettava luottamusta demokratiaa ja kansalaisten suvereenia tahtoa kohtaan sekä hälvennettävä mahdollisesti ilmenevä ja haitallinen pelon ja uhan ilmapiiri. Naurettava propaganda, jonka mukaan mahdolliset takaiskut merkitsevät Euroopan loppua, vääristää keskustelua, saa meidät riitelemään olennaisesta kysymyksestä ja vahingoittaa suuresti mahdollisuuksia vakavaan keskusteluun Euroopan yhdentymisestä.
Kun otetaan huomioon Euroopan parlamentin vaalien erittäin alhainen äänestysprosentti, ainoa todellinen katastrofi olisi, jos kansalaiset kokisivat itsensä jälleen vieraantuneiksi tai Euroopan unionin toimielinten johtamat kampanjat kasvattaisivat ja pahentaisivat Euroopassa vallitsevaa demokratiavajetta – jonka me kaikki tuomitsemme – sen poistamisen sijaan.
Tarkistusten 3 ja 13, joissa vaadittiin ainoastaan keskustelun vapautta ja tasa-arvoa, hylkääminen saa minut pelkäämään pahinta. Siksi äänestinkin päätöslauselmaa vastaan. 

Guidoni (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, olemme erittäin huolestuneita siitä, että satoja yhteisön ulkopuolisista maista tulleita ihmisiä on viime päivinä karkotettu tarpeettoman nopeasti Italiasta Libyaan ja etenkin siitä, etteivät käytetyt menetelmät ole olleet riittävän avoimia. Pelkäämme, että Italian hallituksen toimet saattavat asettaa vakavasti kyseenalaiseksi perustavanlaatuisen oikeuden hakea turvapaikkaa sekä palauttamiskiellon periaatteen, joka estää henkilöiden palauttamisen väkisin sellaiselle alueelle, jolla he saattavat joutua vakavien kansalaisoikeusloukkausten kohteeksi. 
Italialla on mahdollisuus pyytää apua Euroopalta ja kansainväliseltä yhteisöltä, ja sillä on ennen kaikkea velvollisuus päästää turvapaikkaa hakevat pakolaiset alueelleen ilman minkäänlaista syrjintää. Myös Amnesty International on pyrkinyt saamaan lisätietoja nykyisistä menettelyistä ja siitä, ovatko ne kansallisten ja kansainvälisten lakien mukaisia. Näiden lakien mukaan turvapaikanhakijalla on oikeus saada oikeusapua ja tulkkausta sekä ottaa yhteyttä YK:n pakolaisasioiden päävaltuutettuun ja kansalaisjärjestöihin. Italian hallitus on itse asiassa estänyt kaikki nämä toimet ja loukannut samalla Euroopan yhteisön periaatteita ja arvoja. 
Borghezio (IND/DEM ).
    Dronerossa, Piemontessa vietetään parhaillaan Egyptissä terroristien käsiin kuolleiden Jessica ja Sabrina Rinaldon hautajaisia. Nämä kaksi viatonta nuorta naista, varsinaista enkeliä, kaksi ruusua revittiin pois vehreän Piemonten niityltä ja vanhemmiltaan, jotka ovat rehellisiä työtä tekeviä ihmisiä. Heidän kohtalokseen koitui julma islamilainen terrorismi, joka ei kunnioita ketään, varsinkaan kahta viatonta ja puolustuskyvytöntä tyttöä. Pyydän nöyrästi, että Euroopan parlamentin puhemies lähettää myötätunnon viestin näiden nuorten neitojen sukulaisille. 
Angelilli (UEN ),
   . Unioni Euroopan kansakuntien puolesta -ryhmän Italian valtuuskunta äänesti vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tulevaisuutta koskevaan Bourlangesin mietintöön esitettyä tarkistusta 4 vastaan. Tarkistus koski siirtolaisten äänioikeutta. Vaikka nimittäin voidaan harkita äänioikeuden antamista siirtolaisille paikallisvaaleissa, aika ei ole kypsä sille, että heille annettaisiin äänioikeus Euroopan parlamentin vaaleissa.
On kuitenkin huomautettava, että äänioikeuden antaminen paikallisvaaleissa edellyttää yksityiskohtaista sääntelykehystä ja sitä koskevaa asianmukaista ehdotusta, jossa määritellään yksityiskohtaisesti ja selkeästi menettelyt, ajankohdat ja erityiset oikeussäännöt. 
Christensen, Jørgensen ja Kristensen (PSE ),
    Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit äänestivät tänään vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tulevaisuutta koskevan Bourlangesin mietinnön (A6-0010/2004) puolesta. Olemme kuitenkin tietoisia siitä, että ehdotus koskee Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen IV osaston kattamaa aluetta eikä näin ollen koske Tanskaa, vrt. pöytäkirja Tanskan asemasta. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Vain muutamaa päivää ennen 5. marraskuuta pidettävää Eurooppa-neuvoston kokousta parlamentissa on käyty merkittävä taistelu vapauden, oikeuden ja ihmisoikeuksien ja etenkin siirtolaisten ihmisoikeuksien puolesta. 
Ryhmämme on pyrkinyt parantamaan Bourlangesin mietintöä yhtäältä palauttamalla tasapainon turvallisuusvaatimusten sekä ihmisoikeuksien välttämättömän kunnioittamisen ja edistämisen välille ja toisaalta kieltäytymällä sortumasta "eurooppalaisiin sopimuksiin" ja siirtolaisten joukkokarkotuksiin. 
Vaikka jotkin ehdotuksistamme toki hyväksyttiin äänestyksessä, suurin osa niistä hylättiin. Mietinnöstä puuttuu näin ollen edelleen olennainen ja tärkeistä asioista esitetään kantoja, joista emme ole samaa mieltä. 
Haluaisin näin ollen korostaa seuraavien tarkistusten hyväksymisen merkitystä: 
- tunnustaa, että maahanmuuttajat eivät ole pelkkä tilapäinen työvoiman lähde vaan itse asiassa olennaisia yhteiskuntamme tulevaisuuden kannalta;
- korostaa Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen 18. joulukuuta 1990 hyväksymien päätösten ja siirtolaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksia koskevan puitepäätöksen merkitystä;
- tunnustaa pakolaisleireistä Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueellakin saadut huonot kokemukset.
Valitettavasti monia muita ei hyväksytty. En sen vuoksi voinut äänestää mietinnön puolesta. 
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Äänestimme tätä mietintöä vastaan, sillä se ei perustu toissijaisuuteen, jonka pitäisi olla Euroopan unionin yhdentymisen perusta. Siinä ehdotetaan muun muassa, että perustetaan terrorismin uhreja avustava eurooppalainen virasto (1 kohdan b alakohdan viides luetelmakohta) ja luodaan oikeus- ja poliisiviranomaisten yhteistyön operatiivisten säännösten ydin Euroopan tasolla (1 kohdan c alakohdan toinen luetelmakohta). Lisäksi on perustettava yhteinen tietosuojaviranomainen Euroopan tasolla (1 kohdan c alakohdan kahdeksas luetelmakohta) ja vahvistettava Eurojustia siten, että tavoitteena on Euroopan syyttäjävirasto (2 kohdan e alakohdan toinen luetelmakohta). EU:hun on myös määrä luoda yhdenmukainen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka lukuisilla aloilla.
Suhtaudumme myönteisesti jäsenvaltioiden välisen yhteistyön lisäämiseen näissä kysymyksissä, jotta luodaan koko Euroopalle inhimillinen turvapaikkapolitiikka Geneven yleissopimuksen mukaisesti. Tuomitsemme kuitenkin sen, että luodaan liittovaltion oikeusjärjestelmä jatkuvasti lisääntyvine toimielimineen, mihin edellä mainitut ehdotukset ilmiselvästi tähtäävät. 
Manolakou (GUE/NGL ),
   .– Niiden viiden vuoden aikana, jolloin Tampereen ohjelmassa hyväksytty vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue on ollut toiminnassa, on ajettu taantumuksellisia lakeja, sotilaallisia ja poliisiyhteistyön rakenteita sekä valvomattomia tietopalveluja, ja henkilörekisterit ja oikeusjutut ovat lisääntyneet. Eurooppalainen terrorismin vastainen lainsäädäntö, eurooppalainen pidätysmääräys, Schengenin sopimus, pakolaisten vastaiset direktiivit ja niin edelleen ovat seurausta tästä alueesta, jota komission tiedonannossa ylistetään ja vielä kiitellään siitä, että monet näistä toimista on sisällytetty perustuslakiehdotukseen. 
Komission määrittelemillä tulevilla suuntaviivoilla Tampere ΙΙ -ohjelmaa varten kiihdytetään yleistä hyökkäystä kansalaisten henkilökohtaisia ja poliittisia oikeuksia ja vapauksia kohtaan. Niillä vahvistetaan vaikeaselkoisia ja valtaa keskittäviä elimiä sekä EU:n turvallisuus- ja tietojärjestelmiä. Niiden myötä oikeudesta tulee keino laillistaa sorto. Niillä luodaan EU:n johtama linnoitus siirtolaisten pitämiseksi ulkona. Niiden seurauksena turvapaikkojen myöntämistä rajoitetaan huomattavasti.
Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnössä ja suosituksessa hyväksytään komission suuntaviivat ja edistetään Tampere ΙΙ -ohjelman ankaran ja demokratianvastaisen uuden toimeksiannon demokraattista laillistamista. Siinä vaaditaan myös yksimielisyyden periaatteen täydellistä kumoamista, mikä vahvistaa Euroopan yhdenmukaistamiseen pyrkivän vaikeaselkoisia menettelyjä niin, ettei mikään kansallinen valvonta ulotu niihin. 
Työväenluokan ja Euroopan kansalaisten on asetuttava vastarintaan ja tehostettava taisteluaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta vastaan, koska se on ristiriidassa heidän oikeuksiensa kanssa ja palvelee suuyritysten ja monikansallisten yritysten käsitystä "oikeudesta". 
Tämän vuoksi Kreikan kommunistista puoluetta edustavat jäsenet äänestivät mietintöä vastaan. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin tyhjää tästä mietinnöstä, koska vaikka sen pääpaino on Euroopan unionin ja kaikkien jäsenvaltioiden tulevaisuuden kannalta erittäin tärkeissä ongelmissa, suhtaudun hyvin varauksellisesti joihinkin siitä esitettyihin kohtiin.
Aikana, jolloin terrorismi voi iskeä Eurooppaan ja sen 25 jäsenvaltioon yhtä hyvin kuin minne tahansa muualle maailmaan, on tärkeää, että korostettaessa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta emme erota toisistaan yhtäältä vaatimusta kohdella siirtolaisia inhimillisesti ja toisaalta kaikenkattavaa tarvetta varmistaa unionin rajojen turvallisuus. Eurooppa on sitä inhimillisempi, mitä turvallisempi on, mutta ei pidä sekoittaa turvallisuutta, joka on hyvä asia, ja yksipuolista turvallisuuden korostamista, joka on huono. 
Lopuksi totean, että käsittääkseni tässä mietinnössä tunnustetaan komission jäsenen Vitorinon tekemä työ. Hän on edistänyt vapaan ja turvallisen Euroopan käsitettä suurenmoisella tavalla. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Tämä mietintö on jatkoa päätöslauselmalle, joka annettiin viimeisimmässä jokavuotisessa keskustelussa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta ja jonka laatija minä olin. Ilmaisen aluksi myönteisen suhtautumiseni siihen, että kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on tuolloin antamani suosituksen mukaisesti aloittanut vuoropuhelun ja yhteistyön prosessin kansallisten parlamenttien kanssa. Haluaisin myös huomauttaa, että edellinen päätöslauselma osui samaan aikaan Madridin hirvittävien terrori-iskujen kanssa, mikä on muistutus siitä, että terrorismi on suurin perusoikeuksiin kohdistuva tämänhetkinen uhka – mitä ei saa unohtaa eikä vähätellä – ja että terrorismin torjunnan on oltava poliittisten päättäjien asialistan kärjessä. 
Haluaisin myös toistaa, että Tampere II -ohjelmalle on tarvetta. On pidettävä uusi Eurooppa-neuvoston kokous, joka on omistettu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämiselle ja jossa laaditaan uusi aikataulu sekä harkintaa, poliittista vilpittömyyttä ja strategista viisautta ilmentävä realistinen ohjelma tälle viisivuotiskaudelle. On paljon tärkeämpää, että lopputuloksena on tasapuolinen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, jota uudistetaan yhdenmukaisella tavalla, kuin että kannustetaan yksipuolisia ja ennakoivia asenteita, jotka luovat tarpeettomia jännitteitä, lietsovat epärealistisia odotuksia ja estävät meitä keskittymästä päätavoitteisiimme. 
Koska minulla oli joitakin varauksia ehdotetun tekstin suhteen, mietin äänestääkö sen puolesta vai tyhjää, mutta se, että 1 kohdan b alakohdassa olevan kahdeksannen luetelmakohdan toinen osa ja tarkistukset 1 ja 16 hyväksyttiin, sai minut äänestämään mietintöä vastaan. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Euroopan unionin ei mielestämme pidä harjoittaa ulkopolitiikkaa. Esimerkiksi keskustelut rauhanomaisesta ratkaisusta Georgiassa on käytävä osana jäsenvaltioiden Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa tekemää työtä. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin tämän päätöslauselmaesityksen puolesta, koska on selvää, että Euroopan naapuruuspolitiikan kannalta meidän on seurattava tarkasti, mitä Euroopan unionin nykyrajojen lähistöllä tapahtuu, puhumattakaan kyseessä olevista ihmisoikeuksien, demokratian ja alueellisen koskemattomuuden kysymyksistä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sen opin hylkäämistä jälleen kerran, jonka mukaan emme missään olosuhteissa saa ylittää rajaa, joka erottaa toisistaan oikeutetun – ja usein välttämättömän – kansainvälisen poliittisen painostuksen ja epätoivotun puuttumisen maiden sisäisiin asioihin. 
Tässä tapauksessa käsiteltävänämme oleva päätöslauselma ei ylitä parlamentin toimivaltaa eikä ole ristiriidassa tämän opin kanssa, vaan siinä ilmaistaan perusteltu huoli siviiliväestön oikeuksista ja määritellään toimet, joita demokraattisen ja vapaan hallinnon puolustamiseksi on toteutettava. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Georgia on edistynyt demokraattisten elinten ja oikeusvaltion periaatteen vakiinnuttamisessa ja suojelemisessa. Georgian viranomaiset ovat ilmaisseet halunsa noudattaa Euroopan mallia ja toivovat jonakin päivänä voivansa liittyä Euroopan unioniin. 
Nämä pyrkimykset ovat kuitenkin kokeneet huolestuttavia takaiskuja Abhasian ja Etelä-Ossetian alueilla, joilla yksilöllistä äänioikeutta on rajoitettu ja paikallisviranomaiset ovat karkottaneet ihmisiä joukoittain. Tämä on johtanut väkivallan kiihtymiseen, joka minun on tuomittava. 
Olen sitä mieltä, että Venäjän liittotasavallalla on maantieteellisen ja strategisen merkityksensä vuoksi erityisiä velvollisuuksia alueella. Sen poliittinen tuki ja konflikti- ja lähialueilla olevien sotilasyksikköjen läsnäolo on ratkaisevan tärkeää vakauden kannalta; on myös tärkeää, että naapurimaiden alueellista koskemattomuutta kunnioitetaan aidosti.
Kun otetaan huomioon Abhasian ja Etelä-Ossetian jännittynyt tilanne, suhtaudun myönteisesti ehdotukseen järjestää konfliktia koskeva kansainvälinen konferenssi ja perustaa rauhanturvajoukot, jotka auttavat Georgian yhteiskuntaa palauttamaan aidosti vakauden. 
Äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta. 

Martin, David (PSE ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti sekä komission aikomukseen uudistaa yleistä tullietuusjärjestelmää (GSP) että juuri hyväksymäämme päätöslauselmaan. On hyvin tärkeää yksinkertaistaa järjestelmää ja helpottaa kehitysmaiden ja etenkin vähiten kehittyneiden maiden mahdollisuutta hyötyä siitä. On myös säilytettävä järjestelmässä erityiset kannustusjärjestelyt työntekijöiden oikeuksien suojelemiseksi – joita ei juurikaan hyödynnetä tällä hetkellä – ja ympäristön erityisoikeuksien suojelemiseksi – joita niitäkin käytetään liian vähän. Kaikissa uudistuksissa on kannustettava entistä enemmän näiden oikeuksien noudattamiseen.
Nykyiseen yleiseen tullietuusjärjestelmään kuuluu myös GSP Plus -nimellä tunnettu erityisjärjestely. Se on tarkoitettu maille, jotka yrittävät torjua huumausaineiden väärinkäyttöä ja kauppaa. Myös sitä on suojeltava GSP-järjestelmän uudistuksen yhteydessä.
Lopuksi totean, että mikäli näitä aloja suojellaan, on myönteistä, että komissio on päättänyt uudenaikaistaa GSP-järjestelmää. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kuten ryhmämme jättämässä päätöslauselmassa todetaan, on huolestuttavaa, että komission esittämä uusi kelpoisuusjärjestelmä yleistä tullietuusjärjestelmää (GSP) varten perustuu yksinomaan markkinaosuuteen eikä siinä oteta lainkaan huomioon kehitys- ja köyhyysindikaattoreita.
On kehitettävä jatkuvan arvioinnin järjestelmä, johon kuuluu asianomaisten osapuolten, myös työmarkkinajärjestöjen, kuuleminen, jotta on mahdollista reagoida nopeasti kehitystavoitteiden väheksymiseen, torjua köyhyyttä ja ennen kaikkea estää monikansallisten yhtiöiden harjoittama riisto vähiten kehittyneissä maissa. 
Yhdymme näin ollen komissiolle esitettyyn kritiikkiin, joka koskee sekä sisältöä että tapaa luoda uusi järjestelmä, ja korostamme tarvetta tukea vähiten kehittyneitä maita ja työskennellä niiden kanssa. 
Muscardini (UEN ),
   . Äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta, mutta uuteen GSP-järjestelmään pitäisi mielestäni sisältyä seuraavat asiat:
• . Erityisesti on liitettävä viittaus huumausaineiden torjuntaan ja uusi GSP Plus -järjestely. On nimittäin olemassa vaara, että huumausaineita koskevan erityisjärjestelyn piiriin kuuluvien nykyisten tuensaajien pyrkimykset tukea vaihtoehtoisia viljelykasveja tehtäisiin tyhjiksi, mikäli he eivät enää voisi saada GSP-järjestelmän etuuksia. 
• Tämän viittauksen perusteella olisi sitten mahdollista hakea tekstiileille erityiskohtelua keskusteltaessa uusista säännöksistä.
• perustavanlaatuisena kriteerinä etuuksien asteittaisen vähentämisen soveltamiselle. Tämänhetkisessä sanamuodossa osastoihin viitataan ainoastaan esimerkinomaisesti.
• . Avoimet ja tehokkaat alkuperäsäännöt ovat tärkeitä, jotta estetään järjestelmän väärinkäyttö etenkin kolmenkeskisen kaupankäynnin avulla. 
Lisäksi haluaisimme uuden komission tarkastelevan työntekijöitä koskevien erityislausekkeiden soveltamista ja sitoutuvan lapsityövoiman ongelman hävittämiseen siten, että turvaudutaan jopa taloudellisiin sanktioihin. 
Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta, joka koskee komission tiedonantoa neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle "Kehitysmaat, kansainvälinen kauppa ja kestävä kehitys: Yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) merkitys vuodet 2006–2015 kattavana kymmenvuotiskautena". Mielestäni parlamentin on nimittäin tuettava ja rahoitettava asianmukaisesti kaikkia tarvittavia toimia yhteisön toimien yksinkertaistamiseksi ja tehostamiseksi kehitysmaissa. Mielestäni on vastattava yleiseen pyrkimykseen yksinkertaistaa etuuksien asteittaisen vähentämisen järjestelmää, vaikka olenkin huolissani siitä, että komission ehdotuksessa ei oteta huomioon tiettyjä kehitys- ja köyhyysindikaattoreita, mikä voi syrjiä suuria mutta köyhiä viejämaita. Pidän valitettavana, ettei komissio noudattanut parlamentin suositusta nykyisen GSP-järjestelmän tämänhetkisen toiminnan ja vaikutusten perusteellisesta arvioinnista. Totean lopuksi, että tarvitaan vielä lisätietoja GSP-järjestelmää koskevien muutosten vaikutuksista, jotta parlamentti voi toteuttaa tietojen pohjalta perusteellisemman arvioinnin. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Euroopan unionin kehitykselle antaman tuen ja ulkoisen avun on kehitysyhteistyöpolitiikan suorien tukien lisäksi merkittävä sitä, että omaksutaan kypsempi, globalisaation mukainen strategia. Dohan julistuksessa todetaan, että "kansainvälinen kauppa voi" – ja lisäisin, että sen tulee – "olla merkittävässä asemassa talouskehityksen edistämisessä ja köyhyyden torjumisessa". 
Yhteisön kauppapolitiikan on näin ollen oltava yhdenmukainen kehitysmaita koskevan politiikan kanssa, jonka tärkeimpänä tavoitteena on oltava köyhyyden poistaminen ja kestävän kehityksen edistäminen. Olisi korostettava myös sellaisia aloja kuin ympäristön kunnioittaminen, sosiaalisten olojen parantaminen, korruption torjunta ja hyvän hallintotavan edistäminen.
Ehdotettu uusi järjestelmä on uskoakseni avoimempi ja objektiivisempi, mitä meidän on jatkuvasti seurattava ja arvioitava. 
Äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta kaikista näistä syistä ja kaikkien aikaisempien puheideni vuoksi, joissa olen korostanut Euroopan solidaarisuutta kehitysmaita kohtaan sekä sen niitä koskevia historiallisia siteitä ja velvollisuuksia. 

Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(1) 

