Juhlaistunto - Ranska
Puhemies
(FR) Arvoisa presidentti Sarkozy, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, Euroopan parlamentilla on ilo toivottaa tervetulleeksi Ranskan tasavallan presidentti Nicolas Sarkozy, joka osallistuu tänään täysistuntoomme täällä Strasbourgissa. Vierailunne on suuri kunnia tälle toimielimelle, ja voin vakuuttaa teille, että parlamentin jäsenet odottavat innokkaasti puhettanne - kuten tänään runsaslukuisina paikalla olevista jäsenistä voitte päätellä. Presidentinvaalikampanjanne aikana ja 6. päivänä toukokuuta tapahtuneen valintanne jälkeen olette johdonmukaisesti ja jatkuvasti vahvistanut Euroopan rakentamisen olevan eräs ensisijaisista tavoitteistanne ja näin ollen eräs Ranskan hallituksen tärkeimpiä tehtäviä.
Puhemies
(DE) Arvoisa presidentti Sarkozy, suuri ranskalainen kirjailija Victor Hugo puhui jo vuonna 1849 eurooppalaisten valtioiden liiton puolesta. Tämä tapahtui yli sata vuotta sitten, ja tällä välin Euroopan yhdentyminen on saanut uutta pontta, ja suurta edistymistä on tapahtunut muun muassa ranskalaisten aloitteesta. Ranskalaiset ovat muun muassa nykyisin tuntemamme, Robert Schumanin vuonna 1950 laatiman suunnitelman perusteella luodun Euroopan unionin alullepanijoita. Robert Schuman toimi läheisessä yhteistyössä Jean Monnet'n kanssa.
Koska olemme kokoontuneet tänne Strasbourgiin, haluan osoittaa kunnioitustani myös Pierre Pflimlinille, Ranskan entiselle pääministerille, Euroopan parlamentin puhemiehelle ja Strasbourgin pitkäaikaiselle kaupunginjohtajalle. Oli erityisen tuskallista, että juuri Ranskan kansa hylkäsi kansanäänestyksessään perustuslakiluonnoksen, joka sisälsi lukuisia Euroopan tulevaisuuden kannalta merkittäviä ratkaisuja. Vähän ennen valintaanne, te, herra presidentti, kuitenkin teitte selväksi, että Ranskan valtion päämiehenä tekisitte kaikkenne, jotta Ranska taas osallistuisi Euroopan rakentamiseen.
Toteutitte päätöksenne epäröimättä, ripeästi ja päättäväisesti, edesautoitte ratkaisun löytämistä uudistussopimusta koskevissa neuvotteluissa ja tuitte silloista Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaa Saksan liittokansleri Angela Merkeliä tässä asiassa.
Arvoisa presidentti, muistan, kuinka valintanne jälkeen kutsuitte minut ensimmäisenä ei-ranskalaisena vieraana Elysée-palatsiin vierailulle. Haluan tarttua tähän tilaisuuteen ja kiittää teitä vielä tästä kutsusta Euroopan parlamentin puolesta. Tällä kutsullanne osoititte, että haluatte todellakin edistää Euroopan asiaa, ja vierailun aikana lausumillanne sanoilla ilmaisitte arvostavanne Euroopan parlamenttia Euroopan kansoja edustavana elimenä.
(Suosionosoituksia)
Arvoisa presidentti, 2. heinäkuuta, joitakin viikkoja valintanne jälkeen, piditte puheen Strasbourgissa ja sanoitte silloin seuraavaa: ”Haluan, että Ranska ottaa vastuun teoistaan ja haluan, että kaikki eurooppalaiset ovat tietoisia vastuustaan Euroopan historiassa. Haluan herättää keskustelua, haluan esittää kysymyksiä ja haluan käsitellä kaikenlaisia aiheita.” Arvoisa presidentti, odotamme innokkaasti puhettanne. Olkaa hyvä, puhujankoroke on teidän.
(Suosionosoituksia)
Nicolas Sarkozy
Ranskan tasavallan presidentti.-(FR) Arvoisa Euroopan parlamentin puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, kiitän teitä kutsustanne ja siitä, että saan mahdollisuuden puhua Euroopan parlamentissa, tässä rakennuksessa, jossa Euroopan demokraattinen sydän sykkii.
Olen kiitollinen siitä, että saan mahdollisuuden puhua täällä juuri nyt, kun Eurooppa pienen epäröinnin jälkeen alkaa ryhdistäytyä ja katsoa taas kohti tulevaisuutta.
Kiitän siitä, että saan mahdollisuuden vakuuttaa teille, että Ranska haluaa edistää Euroopan asiaa ja ettei Euroopan unionin perustuslaista järjestetyn äänestyksen kielteinen tulos tarkoita sitä, että Ranskan kansa kääntäisi selkänsä Euroopalle. Tulos tarkoitti pikemminkin sitä, että ranskalaiset odottavat Euroopalta suurempia ja parempia asioita.
(Suosionosoituksia)
Euroopan yhdentyminen on alusta saakka tapahtunut toivon avulla. Nyt meidän kaikkien odotetaan toteuttavan nuo toiveet. Rauhaa koskevat toiveet, veljeyttä koskevat toiveet, edistystä koskevat toiveet. Nämä toiveet syntyivät 20. vuosituhannen suurien tragedioiden seurauksena. Nämä toiveet syntyivät miljoonien miesten, naisten ja lasten verestä ja kyynelistä. Tämä toivo syntyi syvästä kärsimyksestä. Toiveena on, etteivät Euroopan kansat enää koskaan sotisi toisiaan vastaan, ettei Euroopan maaperää enää koskaan yrittäisi valloittaa, hallita tai tuhota, ettei kansakuntamme enää koskaan joutuisi materiaalisen ja moraalisen tuhon partaalle.
Ajatus Euroopasta syntyi, kun eurooppalaiset suurmiehet eräänä päivänä lähestyivät toisiaan välittämättä rajoista, joiden takia niin monet ihmiset olivat kuolleet. Kansat, jotka olivat kärsineet suunnattomasti, seurasivat heitä päättäen, että oli aika haudata viha ja korvata se ystävyydellä.
Euroopan yhdentyminen oli mahdollista, koska Euroopan kansat olivat syvästi järkyttyneitä siitä, mitä oli tapahtunut. Ne eivät enää halunneet aloittaa uutta sotaa, sillä syvällä sydämessään ne tiesivät, että uusi sota olisi niille kohtalokas. Ne päättivät sen sijaan rakastaa toisiaan, ymmärtää toisiaan, tehdä yhteistyötä yhteisen tulevaisuuden eteen.
Euroopan yhdentyminen on nähtävä moraalisena, poliittisena ja henkisenä välttämättömyytenä.
Euroopan yhdentyminen ilmaisee Euroopan kansojen halua tunnustaa yhteisten arvojen merkitys, yhteisen sivistyksen merkitys ja halua pitää nämä arvot ja tämä sivistys hengissä.
Eurooppa ei voi olla pelkkä kone. Eurooppa ei voi olla pelkkä hallinnollinen kone. Eurooppa ei voi olla oikeudellinen kone, joka suoltaa normeja, asetuksia ja direktiivejä, menettelyjä ja sääntöjä.
Eurooppaa ei voida erottaa todellisesta elämästä, tunteista, ihmisten intohimoista. Eurooppa ei voi olla todellinen, eikä sillä ole tulevaisuutta, mikäli se ei edusta miljoonille kansalaisilleen, miehille ja naisille, heidän erilaisista vakaumuksistaan huolimatta, jotakin elävää, jotakin heitä puhuttelevaa, jotakin, joka antaa toivoa paremmasta elämästä ja paremmasta maailmasta. Euroopan on säilyttävä ihanteena tai muuten se kuolee.
Kun ihmiset sanovat ”ei”, me emme voi sanoa, että he ovat väärässä, vaan meidän on kysyttävä, miksi he sanoivat ”ei”.
Me kaikki tiedämme, että Ranskan ja Alankomaiden vastustavilla äänillä - ja mainittakoon, että minä äänestin ”kyllä” - sanottiin valitettavasti ”ei” monille muillekin asioille kuin tekstille, niin voimakas tämä ”ei ” oli.
Me kaikki tiedämme, että näillä vastustavilla äänillä ilmaistiin syvää luottamuspulaa, jota emme voi sivuuttaa ja joka meidän on ratkaistava.
Kaikkien, jotka rakastavat Eurooppaa, on suhtauduttava hyvin vakavasti näiden kahden Eurooppa-aatetta aina vaalineen perustajakansan ”ei-ääniin.
Tämä ”ei” kuvastaa syvää huolta: miljoonat eurooppalaiset miehet ja naiset ovat menettämässä uskonsa Eurooppaan. Miksi? Koska heistä tuntui, ettei Eurooppa enää pystynyt takaamaan heille heidän kaipaamaansa suojaa. Koska heistä tuntui, ettei Eurooppa enää välittänyt heidän jokapäiväisessä elämässään kohtaamistaan vaikeuksista. Kyse ei ole siitä, oliko tunne oikeutettu vai ei. Olen varma, että miljoonat miehet ja naiset ympäri maailmaa kokevat samoin.
Tällä ”eillä” oli tuhoisat vaikutukset. Se syöksi Euroopan unionin yhteen sen historian pahimmista kriiseistä. Mutta tämä kriisi, joka olisi voinut johtaa Euroopan yhteisön hajoamiseen, voi olla myös hyödyllinen Euroopalle, jos kaikki ne henkilöt, jotka haluavat edistää Euroopan asiaa, saadaan näin pohtimaan kriisin syitä.
Olemme saaneet aikaan merkittäviä asioita Euroopassa Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamisen jälkeen.
Me kaikki edustamme kansoja, jotka kerran vihasivat toisiaan, jotka halusivat tuhota toisensa ja joista eräät olivat sotineet toisiaan vastaan jo vuosisatojen ajan.
Paul-Henri Spaak, eurooppalainen suurmies ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yhteisen edustajakokouksen ensimmäinen puhemies sanoi alussa nämä unohtumattomat ja universaalit sanat: ”Emme saa unohtaa menneisyydestä mitään - sillä se olisi pyhäinhäväistys - vaikka olemmekin päättäneet ryhtyä yhdessä toteuttamaan tätä suurta haavetta, joka toteutuessaan auttaa meitä suojelemaan sitä, mikä meille on yhteistä ja kaikkein arvokkainta.”
Olemme toteuttaneet tätä suurta haavetta jo puoli vuosisataa lukuisista vaikeuksista huolimatta.
Parlamentaariset edustajakokoukset ovat vaikuttaneet tämän toteutumiseen merkittävästi. Haluankin osoittaa kunnioitustani kaikille parlamentaaristen edustajakokousten jäsenille, jotka ovat edustaneet Euroopan kansalaisia heidän kaikessa monimuotoisuudessaan.
Olen sitä mieltä, ettei meidän pitäisi pelätä tätä monimuotoisuutta. Meidän on kunnioitettava tätä monimuotoisuutta, sillä se on eräs suurimmista rikkauksistamme. Demokratia tarkoittaa keskustelua. Se tarkoittaa mielipiteiden moniarvoisuutta. Se on vastakohta järjestelmälle, jossa kaikkien on ajateltava samalla lailla. Eurooppa tukahtuisi, jos meidän kaikkien olisi ajateltava samalla lailla ja jos erilailla ajattelevia pidettäisiin huonoina eurooppalaisina. Huonoja eurooppalaisia ei ole olemassa. On vain Eurooppa, ja meidän olisi saatava kaikki mukaan tähän Eurooppaan.
Uskon vuorovaikutukseen, uskon keskusteluun. Tämän vuoksi olen aina pitänyt parempana määräenemmistöä kuin yksimielisyyttä. Ja Ranskan presidentin sanomana tällä on painoarvoa.
Yksimielisyys on järjestelmä, jonka avulla muutamat henkilöt päättävät, että myös muiden on noudatettava heidän määräämiään sääntöjä. Suuria tai rohkeita päätöksiä ei koskaan tehdä yksimielisesti, riskejä ei koskaan oteta yksimielisesti, jos toimimme yksimielisyyttä noudattaen, seuraamme niitä, jotka haluavat vähiten Euroopalta.
Yksimielisyys on voimattomuutta. Yksimielisyys on toimintamahdollisuuksien rajoittamista. Se tarkoittaa, ettemme voi muuttaa sitä, mikä on päätetty. Tämän takia kannatin määräenemmistöpäätösten laajentamista yksinkertaistetussa sopimuksessa.
Uskon demokratiaan. Uskon, että Euroopan on oltava niin demokraattinen kuin mahdollista. Tämän takia olen aina ollut sitä mieltä, ettemme edistä Euroopan asiaa, jos kieltäydymme keskustelemasta, jos tukahdutamme kritiikin tai jos vaikenemme erimielisyydestämme.
Olen vakuuttunut siitä, että Eurooppa tarvitsee enemmän keskustelua, enemmän demokratiaa ja lopulta, enemmän politiikkaa.
Eurooppa selviytyi ulos umpikujasta, koska Brysselin huippukokoukseen osallistuneet valtion ja hallitusten päämiehet tiesivät, että Euroopan kohtalo oli heidän käsissään ja he tekivät sitä koskevan poliittisen päätöksen. Tuona päivänä Brysselissä eri valtioiden ja hallitusten päämiesten poliittinen tahto pyyhki syrjään kaikki siihen mennessä voittamattomilta näyttäneet esteet.
Mitä poliittisia päätöksiä sitten tehtiin? Päätimme myöntää perustuslakiluonnoksen epäonnistumisen. Päätimme ehdottaa ”ei-vastauksen antaneille ranskalaisille yksinkertaistetun sopimuksen laatimista päästäksemme umpikujasta ja sopimuksen ratifioimista parlamentissa, kuten olin jo presidentinvaalikampanjani aikana ilmoittanut. Ranskan kansa on valtuuttanut minut yksinkertaistetun sopimuksen ratifiointiin parlamentissa.
(Suosionosoituksia)
Lisään vielä, että minusta vaikuttaa oudolta sanoa, että Euroopan parlamentti on paikka, jossa Euroopan demokraattinen sydän sykkii ja kieltää samalla sopimuksen ratifiointi Ranskan parlamentissa siitä syystä, että se ei olisi demokraattista. Sillä jos Eurooppa on demokraattisesti edustettuna Euroopan parlamentissa, Ranska on demokraattisesti edustettuna Ranskan parlamentissa.
(Suosionosoituksia)
Niille maille, jotka jo olivat ratifioineet perustuslain - ja haluan osoittaa kunnioitustani näitä maita kohtaan - ja perustuslakiluonnosta tukeneille, täällä läsnä oleville parlamentin jäsenille nämä poliittiset päätökset tarkoittivat sitä, että he hyväksyivät uusien, vähemmän kunnianhimoista tekstiä koskevien neuvottelujen käynnistämisen. Selviydyimme ulos umpikujasta, koska valtiot, jotka olivat hylänneet perustuslakiluonnoksen, suostuivat ponnistelemaan. Haluan osoittaa kunnioitustani teille, jotka puolsitte perustuslakia ja suostuitte aloittamaan keskustelut uudesta luonnoksesta. Eurooppa selviytyi tästä kriisistä, koska molemmat osapuolet osoittivat hyvää tahtoaan.
Yksinkertaistettu sopimus on poliittinen voitto Euroopalle. Se on eurooppalaisen tietoisuuden voitto, joka ilmaistaan politiikan välityksellä
Olisi kuitenkin virhe uskoa - ja hyväksyn vastuuni - että yksinkertaistetun sopimuksen avulla olisimme ratkaisseet kaikki Euroopan unioniin liittyvät ongelmat ja että voimme levätä rauhassa, eikä ratkaistavana ole enää muita kysymyksiä. Yksinkertaistetulla sopimuksella ratkaistaan institutionaalinen kriisi, mutta yksinkertaistetulla sopimuksella ei ratkaista Eurooppaa koettelevaa poliittista tai henkistä kriisiä. Yksinkertaistetun sopimuksen ansiosta Eurooppa voi tehdä päätöksiä ja toimia. Sopimuksessa ei kuitenkaan määrätä minkä vuoksi ja mitä tarkoitusta varten. Siinä ei kerrota meille, miltä Eurooppa näyttää huomenna, tai sitä, miten se auttaa meitä parantamaan kansalaistemme elämää. Ne, jotka ovat lakanneet uskomasta Eurooppaan, eivät löydä siitä mitään, mikä toisi heidän uskonsa takaisin.
Institutionaaliset ongelmat on ratkaistu. Nyt meidän on ratkaistava poliittiset ongelmat. Meidän on käytävä niihin käsiksi pelotta ja keskusteltava niistä kiertelemättä.
Eurooppa on valinnut demokratian, ja demokratiassa meidän on pystyttävä keskustelemaan kaikenlaisista asioista: finanssipolitiikasta, kauppapolitiikasta, rahapolitiikasta, teollisuuspolitiikasta, veropolitiikasta, kaikista eri politiikanaloista. Muuten meidän ei kannata sanoa haluavamme demokraattista Eurooppaa.
Eurooppa on valinnut demokratian, eikä demokratiassa itsenäisyyttä saa koskaan sekoittaa vastuun puutteeseen. Kenenkään ei pitäisi voida vedota itsenäisyyteensä ja väittää, ettei hän tämän takia ole tilivelvollinen, ettei hänen tarvitse selvittää tekemisiään tai olla valvonnan kohteena. Demokratiassa poliittinen vastuu on perustavanlaatuinen universaali periaate.
Eurooppalaisessa demokratiassa meidän on pystyttävä keskustelemaan Euroopan päämääristä ja tavoitteista. Olen ehdottanut tulevaisuutta pohtivan asiantuntijakomitean perustamista. Uskon, että meidän olisi pystyttävä yhdessä keskustelemaan myös erilaisista Euroopan tulevaisuudennäkymistä. Meillä on monta mahdollisuutta ja ihmettelen, kuinka voimme valita parhaan mahdollisen, jos emme edes suostu keskustelemaan eri vaihtoehdoista.
Meidän olisi pystyttävä keskustelemaan eurooppalaisesta identiteetistä ja kansallisista identiteeteistä eurooppalaisen demokratian puitteissa. Meidän olisi pystyttävä keskustelemaan siitä, kuinka Eurooppa rakentaa identiteettiään ja kuinka se, anteeksi vain, puolustaa sitä. Meidän pitäisi pystyä keskustelemaan siitä, kuinka Eurooppa suojelee kansallisia identiteettejä, jotka ovat eräs Euroopan voimavaroista.
Meidän ei pidä pelätä näitä erilaisia identiteettejä. Oman identiteetin säilyttäminen ei ole rikos. Jos identiteettejä uhataan, jos ne joutuvat hyökkäyksen kohteeksi, niiden niskakarvat nousevat pystyyn ja ne muuttuvat vaarallisiksi ja aggressiivisiksi.
Euroopan kansat ovat erittäin syvässä identiteettikriisissä. Tämä kriisi vaikuttaa kansakuntiimme sekä kaikkien eurooppalaisten yhteiseen ja Eurooppaa yhdistävään sivilisaatiota koskevaan käsitykseen. Tämä kriisi liittyy globalisaatioon ja maailman kaupallistumiseen.
Euroopan yhteisön perustaminen talousyhteisön, hiili- ja teräsyhteisön ja kauppayhteisön kautta oli yhteisön perustajien nerokas ajatus. Mutta tämä politiikka on kehittynyt liian hitaasti talouden ja erityisesti kulttuurin alalla. On ollut virhe jättää huomioimatta Euroopan kulttuurinen puoli.
(Suosionosoituksia)
Standardisoinnin uhkaamassa ja teknologian hallitsemassa maailmassa, jossa taloudelliset arvot asetetaan herkästi kaiken muun edelle, Eurooppa ei voi olla todellinen kansalaisten hyväksymä Eurooppa, ellei se puolusta arvojaan, sivistykseen liittyviä arvojaan, hengellisiä arvojaan, jollei se tee kaikkea kulttuurisen monimuotoisuuden puolustamiseksi. Mutta mitä monimuotoisuutta me puolustamme, jos emme ole säilyttäneet omia identiteettejämme?
Euroopan on varmistettava, ettei sen koeta uhkaavan identiteettejä, vaan sen koetaan suojelevan niitä, pitävän niitä hengissä.
Moraalisella tasolla ihmisoikeudet ovat osa eurooppalaista identiteettiä. Aina, kun joku jossain puolella maailmaa kokee sortoa, kun ihmisiä vainotaan, kun lapsi joutuu hyväksikäytön uhriksi, kun kansaa käytetään hyväksi, Euroopan on seistävä heidän rinnallaan, koska Eurooppa puolustaa ihmisoikeuksia. Euroopan tehtävänä on levittää ihmisoikeuksia kaikkialle maailmaan.
(Suosionosoituksia)
Sallikaa minun muistuttaa, että kaikki, jotka aikanaan kieltäytyivät puolustamasta ihmisoikeuksia kauppasopimusten tai muiden sopimusten saamiseksi, ovat menettäneet nuo sopimukset ja ovat menettäneet myös arvonsa.
(Suosionosoituksia)
Meidän ei tarvitse vältellä sanaa ”suojelu” eurooppalaisessa demokratiassa. Jos emme halua epäreilusta kilpailusta ja polkumyynnistä kärsivän kansamme eräänä päivän vaativan protektionismia ja rajojen sulkemista, meidän on rohkeasti keskusteltava yhteisön etuuskohteluun liittyvistä aiheista. Meidän pitää voida toteuttaa samanlaisia toimenpiteitä itsemme suojelemiseksi kuin toisetkin toteuttavat. Meidän olisi käytettävä samoja toimintatapoja kuin toisetkin käyttävät. Jos muut maailman valtiot saavat suojella itseään polkumyynniltä, miksei Eurooppakin saisi? Jos muilla valtioilla on vaihtopolitiikoita, miksei Euroopallakin olisi? Jos muut valtiot voivat varata osan julkisia hankintoja koskevista markkinoistaan omille pienille ja keskisuurille yrityksilleen, miksei Eurooppakin voisi? Jos muut valtiot soveltavat teollisuuspolitiikoita, miksei Eurooppakin soveltaisi? Jos muut kansakunnat puolustavat maanviljelijöitään, miksei Eurooppakin puolustaisi omiaan?
(Suosionosoituksia)
Eurooppa ei halua protektionismia, mutta sen on vaadittava tasapuolisuutta. Eurooppa ei halua protektionismia, mutta Euroopan on varmistettava energia- ja elintarvikeriippumattomuutensa.
Eurooppa haluaa näyttää esimerkkiä ilmastomuutoksen torjumisessa, mutta Eurooppa ei voi hyväksyä epäreilua kilpailua sellaisten valtioiden taholta, jotka eivät määrää minkäänlaisia ympäristöä koskevia vaatimuksia omille yrityksilleen.
(Suosionosoituksia)
Eurooppa haluaa edistää kilpailua, mutta se ei voi olla ainoa, joka noudattaa kilpailuun liittyviä periaatteitaan uskollisesti. Tämän takia Brysselin huippukokouksessa päätettiin, että kilpailu olisi Euroopalle pikemminkin keino kuin päämäärä.
Eurooppa on valinnut markkinatalouden ja kapitalismin, mutta se ei tarkoita sitä, että keinottelijoita ja osakkeenomistajia suosiville markkinavoimille ja finanssikapitalismille annetaan vapaat kädet yrittäjien ja työntekijöiden kustannuksella.
(Suosionosoituksia)
Eurooppalainen kapitalismi on aina ollut pikemminkin yrittäjien kapitalismia ja tuotannon kapitalismia kuin keinottelun ja markkinoilla tapahtuvan kaupankäynnin kapitalismia.
En pelkää vahvistaa sitä, että Euroopan olisi toimillaan tuotava tarvittavaa etiikkaa finanssikapitalismin alalle. Emme halua Eurooppaan subprime-luottokriisin kaltaista kriisiä - jossa muutamat keinottelijat vaaransivat maailmanlaajuisen kilpailun.
(Suosionosoituksia)
Meillä on erilaisia ajatuksia ja erilaisia mielipiteitä näistä asioista, mutta se ei tarkoita sitä, ettemmekö voisi keskustella niistä yhdessä. Meidän on keskusteltava asioista, kunnes saavutamme kompromissin, jonka pohjalta voimme luoda yhteisen politiikan. Kaikki nämä asiat ovat ensisijaisia Ranskan puheenjohtajakaudella.
Meidän on keskusteltava myös monista muista asioista: yhteisen maatalouspolitiikan uudelleenlaadinnasta, ympäristöverotuksesta, uusiutuvista energialähteistä ja energian säästämisestä, puolustuksesta. Kuinka Eurooppa voi säilyttää riippumattomuutensa ja silti käyttää poliittista vaikutusvaltansa maailmanlaajuisesti? Kuinka Eurooppa voi edistää rauhaa ja vakautta, jos se ei pysty takaamaan omaa turvallisuuttaan?
Mitä sitoutumisemme Eurooppaan tarkoittaa, jos emme voi keskustella eurooppalaisen puolustusjärjestelmän luomisesta tai Pohjois-Atlantin liiton uudistamisesta? Mitä sitoutumisemme Eurooppaan tarkoittaa, jos emme itse ole valmiita ponnistelemaan kaikkia koskevan puolustuksen takaamiseksi?
Aina Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksesta alkaen yksinkertaistettuun perustamissopimukseen asti Euroopan kansat ovat rakentaneet solidaarisuutta. Se näkyy aluepolitiikkaan liittyvissä asioissa, mutta sen pitäisi näkyä myös puolustuksessa. Sen pitäisi näkyä myös Euroopan maahanmuuttopolitiikassa. Tämä politiikka voi olla vain yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa Euroopassa, jossa ihmiset voivat liikkua vapaasti jäsenvaltioiden välillä. Emme voi olla Schengen-alueen jäseniä ja laillistaa maahanmuuttajien asemaa tiedottamatta asiasta muille maille, koska tietyssä valtiossa tapahtuneella laillistamisella on vaikutuksia myös kaikkiin muihin Schengen-alueen jäseniin.
(Suosionosoituksia)
Kun minut valittiin Ranskan tasavallan presidentiksi, asetin ensisijaiseksi tavoitteekseni Ranskan asettamisen Euroopan yhtenäistämisen keskipisteeseen. Halusin, että Ranska unohtaa epäilyksensä ja sitoutuu enemmän Eurooppaan. Olen täysin tietoinen siitä, ettei Ranska voi saada tahtoaan läpi jokaisen päätöksen kohdalla, mutta haluan Ranskan ottavan takaisin paikkansa Euroopan sydämessä.
Olen aloittanut uudelleen vuoropuhelun yhteisön toimielinten kanssa ja haluan kiittää komission puheenjohtajaa José Manuel Barrosoa siitä luottamuksellisesta suhteesta, jonka olemme luoneet Ranskan ja Euroopan komission välille. Ranska pyrkii työskentelemään läheisesti ja luottamuksellisen suhteiden vallitessa Euroopan unionin toimielinten, eli Euroopan parlamentin ja Euroopan komission, kanssa.
Teen kaikkeni, jotta kaikki eurooppalaiset tuntisivat nämä näkemykset omikseen, jotta Yhdistynyt kuningaskunta ratifioisi yksinkertaistetun sopimuksen, sillä Eurooppa tarvitsee Yhdistynyttä kuningaskuntaa...
(Suosionosoituksia)
Teen kaikkeni vahvistaakseni vuoropuhelua Itä-Euroopan valtioiden kanssa, valtioiden, joista on oikeutetusti usein tuntunut siltä, ettei niitä ole kuunneltu tarpeeksi. Näillä Euroopan kansoilla on aivan samat oikeudet, vaikka historiasta johtuen ne liittyivätkin Euroopan unioniin vasta myöhemmin. Heillä on samat oikeudet kuin perustajavaltioillakin. Se kuuluu Euroopan henkeen.
(Suosionosoituksia)
Tämän takia ehdotin Välimeren unionin perustamista. En halua, että kukaan tuntee itseään ulkopuoliseksi, ja haluan jatkaa Barcelonassa aloitettua työtä. Jos olisimme saaneet kaiken tehtyä jo Barcelonassa, tietäisimme sen kyllä. Meidän on näin ollen jälleen asetettava itsellemme kunnianhimoisia tavoitteita.
Kenellekään Euroopassa ei ole hyötyä heikosta Ranskasta, jonka kasvu on pysähtynyt. Kenellekään Euroopassa ei ole hyötyä rappioituvasta Ranskasta, Ranskasta, joka on identiteettikriisissä, tai Ranskasta, joka pelkää tulevaisuutta.
Olen päättänyt toteuttaa uudistusohjelman. Kenellekään Euroopassa ei ole hyötyä siitä, jos nämä uudistukset epäonnistuvat, sillä näillä uudistuksilla pyritään oikaisemaan Ranskan talous siten, että se voi taas täyttää velvollisuutensa. Ranskalaiset ovat hyväksyneet nämä uudistukset. Olen selvittänyt heille tavoitteeni jo ennen vaaleja. Tämän vuoksi aion toteuttaa nämä uudistukset niin kuin alun perin olin suunnitellutkin. Mikään ei estä minua tämän tavoitteen saavuttamisessa. Samalla Ranska tekee Euroopalle palveluksen.
Hyvät naiset ja herrat, täällä ranskalaisille niin rakkaassa Strasbourgin kaupungissa, jonka kaikki eurooppalaiset yhdistävät edustajakokoukseenne, parlamenttiinne, ja jossa demokraattinen keskustelu elää, tällä puhujankorokkeella, jossa Simone Veil puhui niin usein. Hänet valittiin ensimmäisen suorilla vaaleilla valitun Euroopan parlamentin puhemieheksi vuonna 1979.
Haluan osoittaa kunnioitustani hänelle, hänen panokselleen Eurooppa-aatteen edistämisessä ja naisten aseman edistämisessä. Hän taisteli naisten oikeuksien puolesta, heidän ihmisarvonsa puolesta, ja parlamenttinne on aina toiminut hänen periaatteidensa mukaisesti. Simone Veil sanoi: ”Uskon, että eroistamme huolimatta haluamme luoda yhteisön, joka perustuu yhteiseen perintöömme ja perustavanlaatuisten humaanien arvojen kunnioittamiseen. Tässä samassa hengessä kehotan teitä ryhtymään tehtävään, joka odottaa meitä, veljeyden hengessä”.
Haluan yhtyä näihin sanoihin. Nämä sanat ovat haasteenamme. Nämä haasteet ovat haasteita, joihin kansalaiset toivovat Euroopan vastaavan. Emme saa enää tuhlata aikaa. Eurooppa on viimeisen kymmenen vuoden aikana tuhlannut jo paljon aikaa. Emme enää saa tuhlata aikaa, vaan meidän on varmistettava, että kansalaiset alkavat jälleen uskoa Eurooppaan. Voitte luottaa siihen, että Ranska edistää Euroopan asiaa.
(Parlamentti osoitti puhujalle suosiota seisaallaan.)
Puhemies
(FR) Arvoisa presidentti, haluan kiittää teitä näistä rehellisistä ja eurooppalaismielisistä sanoistanne. Olette jälleen kerran osoittanut eurooppalaismieliset periaatteenne ja halunne, sekä teidän että Ranskan kansan, Eurooppa-aatteen eteenpäin viemiseen. Odotamme luottavaisina Ranskan puheenjohtajakautta, joka osuu erääseen Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta merkittävään hetkeen, hetkeen, jolloin Euroopan valtiot ratifioivat uudistussopimuksen. Olen varma, että tällä puheenjohtajakaudella otamme suuria harppauksia kohti rauhan ja solidaarisuuden Eurooppaa. Euroopan parlamentti Euroopan unionin kansalaisten edustajana tukee teitä tässä työssänne ja toivoo, että voimme tehdä tiivistä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että tämä puheenjohtajakausi on menestyksekäs ja näin ollen Euroopan kansojen etua edistävä.
Arvoisa presidentti Sarkozy, Euroopan parlamentti toivottaa teille menestystä sekä Ranskassa että meidän Eurooppamme yhdistämisessä. Kiitos.
(Juhlaistunto päättyi klo 12.40.)
