
(1) 
Puhemies.
   Esityslistalla seuraavana on neuvoston julkilausuma Irlannin puheenjohtajakauden toimintaohjelmasta.
Olen tänään erityisen tyytyväinen voidessani antaa puheenvuoron neuvoston puolesta puhuvalle Irlannin pääministerille (Taoiseach) Ahernille, ja ymmärrätte varmasti miksi.
Ahern, Bertie,
Arvoisa puhemies, hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kuulijat, on ilo ja kunnia esitellä teille täällä tänään Irlannin puheenjohtajakauden painopisteet.
Ennen kuin aloitan esittelyn, haluan kiittää teitä siitä, että otitte Irlannin presidentin Mary McAleesen lämpimästi vastaan hänen vieraillessaan täällä viime marraskuussa. Irlannissa arvostettiin suuresti sitä, että toivotitte hänet lämpimästi tervetulleeksi.
Olemme valinneet puheenjohtajakautemme teemaksi "Europeans – Working Together" eli yhteistyötä tekevät eurooppalaiset. Tähän teemaan kiteytyy kansalaisten näkemys Euroopan unionista kumppanuutena, jossa pyrimme yhdessä saavuttamaan yhteiset päämäärät ja tavoitteet. Kaikkien on toimittava yhteistyössä, jotta voimme saavuttaa kunnianhimoiset tavoitteemme. Tiedän voivani luottaa siihen, että Euroopan parlamentin jäsenet tekevät puheenjohtajakaudellamme yhteistyötä meidän kanssamme Euroopan unionin hyväksi.
Tämä on Irlannin kuudes puheenjohtajuus. Tartumme tehtäväämme historiallisella ja haastavalla hetkellä, mutta olemme valmistautuneet hyvin tulevaan. Puheenjohtajakautemme ensisijainen tavoite on varmistaa Euroopan kansojen kannalta hyödyllisten tulosten syntyminen. Muiden puheenjohtajavaltioiden tapaan mekin pyrimme kirjoittamaan uuden luvun Euroopan unionin menestystarinaan.
Tehtävä ansaitsee kaiken huomiomme, ja meillä kaikilla on osamme sen toteuttamisessa. Parlamentti eroaa muista toimielimistä, koska se on saanut suoran toimeksiannon kansalta. Se on tärkeää onnistuneen ja toimivan unionin kannalta. On sanomattakin selvää, että neuvoston ja parlamentin hyvät suhteet ovat ratkaisevia unionin onnistumisen kannalta.
Kesäkuussa järjestettävien vaalien vuoksi aika, jona voimme tehdä yhteistyötä, on tavanomaista lyhyempi. Olemme siksi puheenjohtajavaltiona täysin sitoutuneita työskentelemään tiiviisti parlamentin kanssa kaikilla tasoilla, jotta vuorovaikutuksemme on mahdollisimman rakentavaa ja tuottoisaa. Puhemies Pat Cox on vakuuttanut minulle, että te olette valmiita tekemään täysimääräisesti oman osuutenne. Olemme Irlannissa äärimmäisen ylpeitä siitä, että hän on parlamentin puhemiehenä.
Edessämme olevat tehtävät ovat tärkeitä. Yhteistyötä tekevinä eurooppalaisina meidän on varmistettava, että Euroopan unioni voi hyötyä maailmanlaajuisesta talouden elpymisestä. Meidän on luotava ympäristö, jonka ansiosta kansalaisemme saavat lisää, laadukkaampia työpaikkoja. Meidän on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta kansalaiset voivat elää ja liikkua vapaasti ja turvallisesti kaikkialla Euroopan unionissa. Lisäksi meidän on varmistettava, että Euroopan unioni voi vaikuttaa myönteisesti ja rakentavasti maailmanlaajuiseen kehitykseen.
Juuri Irlannin puheenjohtajakaudella pannaan täytäntöön Sevillan Eurooppa-neuvoston päätökset, joilla on tarkoitus varmistaa entistä johdonmukaisempi ja strategisempi toimintatapa. Ohjelmamme on näin ollen yhdenmukainen tulevan puheenjohtajavaltion Alankomaiden kanssa laaditussa vuoden 2004 toimintaohjelmassa esitettyjen painopisteiden kanssa, ja siinä sovelletaan näitä painopisteitä. Ohjelma on yhdenmukainen myös vuosien 2004–2006 monivuotisen strategiaohjelman kanssa. Vuosittaisten ja monivuotisten toimintaohjelmien valmisteleminen niin Alankomaiden kuin neljän muunkin tulevan puheenjohtajavaltion kanssa on ollut ainutlaatuista, ja se on yksi esimerkki yhteistyötä tekevistä eurooppalaisista.
Euroopan unioni elää historiallisen muutoksen aikaa. Meidän on valmistauduttava tulevaisuuteen. Haluamme, että Euroopan unionista tulee demokraattisempi, vastuullisempi, avoimempi ja tehokkaampi. Meidän on varmistettava, että Euroopan unioni on ja sen katsotaan olevan mahdollisimman lähellä kansalaisiaan. Tämän vuoksi uusi perustuslaki on ratkaisevan tärkeä. Eurooppa-valmistelukunta teki suurenmoista työtä ja esitteli erinomaisen tekstiluonnoksen. Kiitän lämpimästi kaikkia, jotka osallistuivat valmistelukunnan työhön. Kiitän erityisesti niitä Euroopan parlamentin edustajia, jotka toivat valmistelukunnan toimintaan lisää eloa ja hyviä näkemyksiä. Ymmärrän täysin, että parlamentin mielestä on tärkeää saada perustuslakihanke mahdollisimman pian onnistuneeseen päätökseen. Ollessani yhteydessä moniin parlamentin jäseniin Brysselin Eurooppa-neuvoston jälkeen olen ilmaissut tukevamme vahvasti pyrkimyksiä päästä hallitustenvälisessä konferenssissa nopeasti hyviin tuloksiin.
Voitte olla vakuuttuneita siitä, että olen kuullut viestinne ja olen kanssanne samaa mieltä.
Kiitän puheenjohtajavaltiota Italiaa sen puheenjohtajakaudellaan tekemästä hyvästä työstä, ja haluan kiittää myös tuesta ja avusta, jota se on antanut puheenjohtajakauttamme varten. Me kaikki toivoimme, että asiassa olisi päästy sopimukseen viime kuussa, ja olimme pettyneitä, ettei niin käynyt. Irlannin tehtävänä on nyt viedä asiaa eteenpäin. Olemme tarttuneet tähän haasteeseen ja teemme kaikkemme, jotta asia saadaan vietyä päätökseen. Olemme päättäneet tehdä kaikkemme edistääksemme ja helpottaaksemme sopimuksen syntymistä mahdollisimman varhain. Nähtäväksi jää, onko sopimukseen pääseminen mahdollista puheenjohtajakaudellamme. Tiedämme, mitkä kysymykset on vielä ratkaisematta. Niihin on ehdotettu useita ratkaisuja. Loppujen lopuksi tarvittavien sovitteluratkaisujen aikaansaaminen vaatii vain riittävän vahvaa yhteistä poliittista tahtoa.
Olen vakuuttunut, että tämä on täysin Euroopan unionin ja sen kansalaisten sekä erityisesti kunkin jäsenvaltion – niin uuden kuin vanhankin ja niin pienen kuin suurenkin – etujen mukaista. Uuden perustuslain ansiosta Euroopan unioni pystyisi vastaamaan paremmin kansalaistensa vaatimuksiin ja odotuksiin. Sen avulla Euroopan unioni voisi toimia johdonmukaisemmin ja tehokkaammin kansainvälisellä areenalla. Toisaalta perustuslain liiallinen viivästyminen myös vahingoittaa uskottavuuttamme ja heikentää asemaamme. Tuskin kukaan meistä voi pitää pattitilannetta ratkaisuna.
Olen lupautunut selvittämään aktiivisesti eri osapuolten näkemyksiä ja laatimaan asiaa koskevan raportin maaliskuun Eurooppa-neuvostolle. Työ etenee hyvin. Olen jo keskustellut useiden Eurooppa-neuvoston kollegojeni kanssa. He kaikki ovat ilmoittaneet olevansa sitoutuneita auttamaan meitä löytämään ratkaisun. Pohdin heidän kanssaan vielä, miten ja milloin asiassa voidaan edetä. Toivon voivani raportoida asiasta mahdollisimman tyhjentävästi maaliskuussa.
Vakuutan parlamentille, että jos kuulemisteni perusteella voidaan olettaa, että sopimuksen syntymiseen on todellisia edellytyksiä, aion tarttua tilaisuuteen heti. Lupaan teille vielä kerran, ettei puheenjohtajavaltio Irlanti säästele voimiaan pyrkiessään edistämään ja helpottamaan yhteisymmärryksen syntymistä puheenjohtajakautemme aikana.
Tämä asia on ensisijainen puheenjohtajakaudellamme.
Tulevista rahoitusnäkymistä käytävät neuvottelut ovat ratkaisevan tärkeitä laajentuneen Euroopan unionin tulevan muodon ja kehityssuunnan kannalta. Olemme myös valmiit aloittamaan keskustelut heti sen jälkeen, kun komissio on antanut tiedonantonsa myöhemmin tässä kuussa. Puheenjohtajavaltiona tavoitteenamme on pyytää jäsenvaltioilta alustavia mielipiteitä ja lisäksi pyrimme varmistamaan, että kevään Eurooppa-neuvostossa päästään sopimukseen neuvottelujen aikataulusta ja menettelyistä.
Irlanti aloittaa puheenjohtajakautensa 15 jäsenvaltion Euroopan unionissa ja päättää sen 25 jäsenvaltion unionissa. On suuri etuoikeus toimia puheenjohtajana aikana, jona tehdään historiaa. Odotamme innolla, että saamme toivottaa uudet jäsenet tervetulleiksi Euroopan unioniin Dublinissa 1. toukokuuta pidettävässä virallisessa seremoniassa. Aiomme Irlannissa todella toivottaa heidät sydämellisesti tervetulleiksi. Tässä yhteydessä järjestetään yhteisön kulttuuritapahtumia, toimintaa viedään aidosti paikallistasolle ja edistetään kansainvälistä vuorovaikutusta. Uskomme, että Euroopan kulttuuriperinnön moninaisuus kuuluu kaikille ja että kaikki voivat osallistua sen juhlintaan.
Toivomme Euroopan unionin virallisen laajentumisen tapahtuvan mahdollisimman sujuvasti ja onnistuneesti. Meidän kannaltamme on hyvin tärkeää, että laajentuminen onnistuu. Ensisijaista on uusien jäsenvaltioiden liittäminen Euroopan unioniin ja neuvoston tehokkaan toiminnan varmistaminen jatkossakin. Viemme painokkaasti eteenpäin tulevaa laajentumista koskevaa asialistaa. Pidämme ensisijaisina Romaniaan ja Bulgariaan liittyviä toimia, joiden tavoitteena on neuvottelujen saaminen päätökseen tämän vuoden aikana.
Olemme lisäksi tyytyväisiä toimiin, joita Turkki on toteuttanut tarvittavien vaatimusten täyttämiseksi tämän vuoden joulukuussa kokoontuvassa Eurooppa-neuvostossa tehtävää päätöstä silmällä pitäen. Olen varma, että Kyproksen liittyminen kannustaa edelleen sellaisen laajan ratkaisun aikaansaamiseen, jonka ansiosta yhdistynyt saari voi liittyä Euroopan unioniin 1. toukokuuta. Olemme tyytyväisiä viime päivien edistysaskeliin. Puheenjohtajavaltiona tuemme täysin Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin roolia tässä prosessissa. Kehotan kaikkia osapuolia osoittamaan tulevalla kaudella vakuuttavasti, että ne ovat sitoutuneita neuvottelemaan sopimuksesta pääsihteerin ehdotuksen perusteella.
Laajentuneen Euroopan unionin on toimittava kaikkien kansalaistensa hyväksi. Sen vuoksi puheenjohtajavaltio Irlannin toimintaohjelman ytimenä on kestävä kasvu ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Sovimme neljä vuotta sitten Lissabonissa tavoitteesta, jonka mukaan Euroopan unionista olisi tehtävä maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon pohjautuva talous. Lissabonin toimintasuunnitelma tarjoaa parhaimman keinon tämän tavoitteen saavuttamiseksi vaativissa oloissa, jossa kilpailu on kovaa. Sen avulla jäsenvaltiot ja Euroopan unionin toimielimet voivat työskennellä yhdessä kehittääkseen Euroopan taloutta, lisätäkseen työllisyyttä, varmistaakseen sosiaalisen suojelun ja panostaakseen kestävään tulevaisuuteen meidän kaikkien hyväksi.
Ensi vuonna olemme edenneet puoliväliin maaliskuussa 2000 kokoontuneen Lissabonin Eurooppa-neuvoston asettamasta tavoitteesta, joka on vuosi 2010. Olemme saaneet jo paljon aikaiseksi. Tutkimuksessa ja kehittämisessä, rahoituspalveluissa, energiamarkkinoiden vapauttamisessa, televiestinnässä, ympäristönsuojelussa ja sääntelyuudistuksessa on edistytty. Työntekijöiden ja opiskelijoiden on nyt aiempaa paljon helpompaa liikkua Euroopan unionissa, työhön ja koulutukseen pääsy on helpottunut. Pienyritysten perustaminen ja toiminta on helpottunut. Kuluttajat voivat jo hyötyä halvemmista puheluista. Tasa-arvosta ja sosiaalisesta suojelusta on tehty merkittäviä tutkimuksia. Euroopan sitoutuminen ympäristönsuojeluun merkitsee aiempaa puhtaampaa ja turvallisempaa maailmaa lapsillemme ja lapsenlapsillemme. Näistä saavutuksista huolimatta on entistäkin selvempää, ettei Euroopasta tule maailman kilpailukykyisintä taloutta vuoteen 2010 mennessä, ellemme tehosta toimiamme entisestään.
Aiomme hyödyntää tänä vuonna kokoontuvaa kevään Eurooppa-neuvostoa Lissabonin toimintaohjelman toimien uudelleenkohdentamiseksi ja vauhdittamiseksi. Tähän liittyen odotamme mielenkiinnolla ensi viikolla julkaistavaa komission kertomusta kevään Eurooppa-neuvostosta. Myönteisiä merkkejä talouskasvusta on nähtävissä niin Euroopassa kuin muuallakin maailmassa. Meidän on ehdottomasti hyödynnettävä niitä täysimääräisesti. Meidän on lisättävä toimiamme jo sovittujen uudistusten ja lainsäädäntömuutosten täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioissa, jotta voimme hyödyntää sosiaaliset ja taloudelliset edut täysimääräisesti. Meidän on lisäksi jatkettava muiden uudistusten tekemistä. Vallitsevan tilanteen säilyttäminen ei paranna Euroopan taloudellista asemaa, kilpailukykyä tai työllisyyttä.
Arvoisa puhemies, olen kirjoittanut teille ja Eurooppa-neuvoston kollegoilleni kirjeen, jossa kuvaillaan ehdottamaani lähestymistapaa ja niitä Lissabonin ohjelman pääasioita, joihin aion keskittyä kevään Eurooppa-neuvostossa. Ensisijainen painopisteemme on selvä: kahtena tärkeimpänä tavoitteenamme on kestävä kehitys ja korkealaatuinen työllisyys.
Toivomuksenani on, että kevään Eurooppa-neuvostossa todellakin keskustelemme Euroopan kohtaamista kiireellisistä taloudellisista ja sosiaalisista haasteista. Näihin haasteisiin kuuluvat muun muassa investoinnit fyysiseen ja inhimilliseen pääomaan, entistä voimakkaamman talouskasvun tukeminen kaikkialla Euroopan unionissa ja makrotaloudellisen vakauden ylläpitäminen.
Euroopan unionin keskeinen haaste on edelleenkin kilpailukyky. Sisämarkkinat ovat todellakin yksi Euroopan unionin tärkeimmistä saavutuksista, mutta palvelualan kehittämisen jatkaminen on mielestämme olennaisen tärkeää talouskasvun ja työpaikkojen luomisen kannalta.
Euroopan suurimpana haasteena lienee kuitenkin kiireellinen tarve luoda lisää entistä parempia työpaikkoja. Olemme tyytyväisiä Wim Kokin johdolla toimivan työllisyyttä käsittelevän työryhmän kertomuksen painopisteisiin ja kertomukseen sisältyneisiin käytännöllisiin maakohtaisiin ehdotuksiin. Toimimme yhteistyössä eurooppalaisten kumppaniemme, parlamentin ja komission, kanssa varmistaaksemme työllisyyssuuntaviivojen pohjalta, että todellista edistystä saavutetaan.
Työmarkkinavuoropuhelu auttaa meitä merkittävästi näiden haasteiden kohtaamisessa. Aion puheenjohtajakaudellamme työskennellä yhdessä Euroopan työmarkkinaosapuolten kanssa työmarkkina-asioiden kolmikantakokouksessa maaliskuussa ja myös muissa yhteyksissä, jotta työmarkkinaosapuolten toimia Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi voidaan tehostaa.
Ennen kuin lopetan Lissabonin ohjelman käsittelyn, haluan vielä huomauttaa, että vuonna 2005 tarjoutuu ainutlaatuinen tilaisuus koko prosessin väliarvioinnille. Merkittävä haaste on, miten säilytämme oikean kehityssuunnan ja saavutamme siten Lissabonin tavoitteen. Puheenjohtajavaltio Irlanti edistää ohjelman tarkoituksenmukaiseen arviointimenettelyn luomista yhteistyössä kumppaneittensa, myös seuraavan puheenjohtajavaltion, kanssa.
Euroopasta on 50 viimeisen vuoden aikana muodostunut rauhan ja vaurauden alue. Olemme myös luoneet sisämarkkinat, joilla kansalaisemme voivat käydä kauppaa ja harjoittaa liiketoimintaa ilman rajoja. Meidän on varmistettava, etteivät rikolliset hyödynnä vapauksiamme lainvastaisiin tarkoituksiin. Puheenjohtajavaltio Irlanti pyrkii takaamaan mahdollisimman laajan vapauden ja hyvän turvallisuustason kaikille Euroopan unionin kansalaisille.
Oikeus- ja sisäasioiden alalla keskitymme täyttämään vielä täyttämättä olevat vaatimukset, jotka on vahvistettu Amsterdamin sopimuksessa ja laajassa Tampereen Eurooppa-neuvoston ohjelmassa, jota on täydennetty myöhemmissä Eurooppa-neuvostoissa. Tämä kattaa laaja-alaisen asialistan, joka käsittää turvapaikka-, maahanmuutto- ja poliisiasiat sekä oikeudellisen yhteistyön rikosasioissa ja siviilioikeudellisen yhteistyön. Kesäkuun Eurooppa-neuvostossa todennäköisesti aloitetaan Tampereella vahvistetun ohjelman saavutusten arviointi, jonka perusteella on tarkoitus kehittää edelleen Euroopan unionin oikeus- ja sisäasioiden politiikkaa. Keskitymme toimissamme myös käytännön poliisiyhteistyöhön. Korostamme huumausaineiden, järjestäytyneen rikollisuuden ja laittoman maahanmuuton torjuntaa.
Euroopan unionin nykyisin käsittelemien ulkopolitiikan kysymysten kirjo on hyvin laaja, ja Euroopan unionilla on erittäin laajat ja tiiviit yhteydet kumppaneihinsa. Euroopan unioni on kaikin puolin maailmanlaajuinen toimija. Keskitymme puheenjohtajakaudellamme useisiin avainaloihin ja pyrimme varmistamaan Euroopan unionin kansainvälisten sitoumusten tehokkaan toteutuksen. Olemme sitoutuneet työskentelemään entistäkin tiiviimmin Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa. Haluamme erityisesti tukea YK:n pääsihteerin uudistuspyrkimyksiä ja pyrimme varmistamaan, että Euroopan unioni osallistuu myönteisellä ja edistyksellisellä tavalla korkean tason paneelikeskusteluun, jossa käsitellään uhkia, haasteita ja mahdollisuuksia.
Olen tyytyväinen parlamentin päätökseen myöntää Saharov-palkinto YK:n pääsihteerille. Kofi Annanin osallistuminen Euroopan parlamentin täysistuntoon myöhemmin tässä kuussa on selkeä osoitus siitä, että tosiasiallinen monenvälisyys on perusarvo, johon Euroopan unionin ulkopolitiikka perustuu. Neuvostoa edustaa tässä tärkeässä tilaisuudessa ulkoministeri Cowen.
Pyrimme lisäksi edistämään EU:n ja YK:n välistä yhteistyötä kriisinhallinnassa. Euroopan unioni ja Yhdistyneet Kansakunnat ovat toistensa luonnollisia kumppaneita. Euroopan unioni allekirjoitti Italian puheenjohtajakaudella YK:n kanssa julistuksen yhteistyöstä kriisinhallinnassa. Meidän puheenjohtajakautemme haasteena on toteuttaa julistus käytännössä.
Euroopan unionin kriisien ehkäisyn ja hallinnan alan toimet perustuvat Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan. Puheenjohtajavaltiona myös me pyrimme vahvistamaan Euroopan unionin kriisinhallintavalmiuksia. Eurooppa työskentelee kansainvälisen yhteisön kanssa joukkotuhoaseiden torjumiseksi ja aseistariisunnan edistämiseksi.
Puheenjohtajakaudellamme toteutetaan kekseliäitä käytännön toimia ihmisoikeuksien edistämiseksi kaikkialla maailmassa. Laadimme puheenjohtajakaudellamme EU:n suuntaviivat ihmisoikeusaktivistien työn tukemiseksi. Aiomme lisäksi panna täytäntöön EU:n strategian aseellisissa konflikteissa mukana olevista lapsista.
Irakia koskevat asiat aiheuttivat viime vuonna paljon jännitteitä ja erimielisyyttä paitsi Atlantin molemmin puolin myös Euroopan sisällä. Maailma on parempi ja turvallisempi, jos Euroopan unioni ja Yhdysvallat tekevät yhteistyötä ja käyttävät huomattavan energiansa ja voimavaransa yhteisiin arvoihin perustuvien yhteisten päämäärien saavuttamiseksi. Yhdysvallat on korostanut pitävänsä tärkeänä yhteistyötä avainkumppaniensa, myös Euroopan, kanssa. Keskitymme jatkossakin EU:n ja Yhdysvaltojen välisissä suhteissa siihen, mitä voimme ja mitä meidän pitäisi saavuttaa yhdessä. Tavoitteenamme on kuulla Yhdysvaltoja ja tehdä sen kanssa yhteistyötä monissa meitä kaikkia koskettavissa poliittisissa ja taloudellisissa asioissa. Aikomuksenamme on työskennellä erityisen tiiviisti Yhdysvaltojen kanssa muun muassa Lähi-itää, Irakia, Afganistania ja todellista monenvälisyyttä koskevissa kysymyksissä sekä laaja-alaisissa kauppa- ja talouskysymyksissä. Emme ole aina kaikesta samaa mieltä, mutta me voimme ja meidän pitää keskittyä aloille, joilla yhteistyömme hyödyttää kummankin osapuolen kansalaisia ja laajempaa kansainvälistä yhteisöä.
Euroopan unioni arvostaa suhdettaan koko Amerikan mantereeseen. Tästä ovat osoituksena korkean tason tapaamiset, joita Euroopan unioni järjestää puheenjohtajakaudellamme Yhdysvaltojen, Kanadan, Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden kanssa. Nämä tapaamiset tarjoavat tärkeitä mahdollisuuksia suhteidemme lujittamiseen.
Lähi-idässä edistämme edelleenkin rauhansuunnitelman täytäntöönpanoa, sillä pidämme sitä keskeisenä edellytyksenä sille, että alueella voidaan lähentyä oikeudenmukaista ja kestävää kahden valtion ratkaisua. Toimemme kvartetissa perustuvat tähän periaatteeseen, ja me työskentelemme tiiviissä yhteistyössä kumppaneidemme kanssa rauhanprosessin edistämiseksi. Irlannin ulkoministeri Brian Cowen matkustaa yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston puheenjohtajan ominaisuudessa Lähi-itään tänä iltana.
Laajentuminen tuo uuden ulottuvuuden Euroopan unionin ja Venäjän välisiin strategisiin suhteisiin. Turvallisuutemme ja hyvinvointimme kietoutuvat entistäkin tiiviimmin yhteen, ja meidän on tehtävä tiivistä yhteistyötä. Puheenjohtajakaudellamme järjestettävä EU:n ja Venäjän välinen huippukokous tarjoaa mahdollisuuden vahvistaa kumppanuutemme tulevan suunnan.
Kriisien ehkäisyssä haluamme keskityttyä erityisesti valtioista riippumattomien järjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan panokseen. Haluamme myös sisällyttää kriisien ehkäisyn tukemisen kaikkeen yhteistyöhömme ja vuoropuheluun, jota muun maailman kanssa käymme. Erityisen tärkeää se on Afrikan osalta. Köyhyysrajan alapuolella elää 290 miljoonaa ihmistä Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Arviolta 30 miljoonaa ihmistä on saanut hiv-tartunnan tai sairastunut aidsiin. Käynnissä on myös reilusti yli kymmenen konfliktitilannetta, jotka pahentavat humanitaarista kriisiä entisestään. Meidän on työskenneltävä afrikkalaisten kumppaneittemme kanssa löytääksemme kattavan ratkaisun näihin ongelmiin. Puheenjohtajavaltion ensisijaisena lähestymistapana on tukea Afrikan johtamia aloitteita, joilla pyritään vastaamaan maanosaa kohtaaviin valtaisiin haasteisiin.
Haluaisin, että ulko- ja kehitysyhteistyöpolitiikka olisivat lähempänä toisiaan, ja niiden lähentäminen kuuluukin puheenjohtajavaltion tavoitteisiin. Euroopan unionilla on keskeinen rooli vastattaessa tärkeimpiin kehityksen haasteisiin. Näitä ovat muun muassa köyhyyden poistaminen, tarttuvien tautien torjunta ja ympäristöongelmat. Euroopan unionin on toimittava esimerkkinä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa ja oikeudenmukaisemman ja vakaamman maailmanjärjestyksen luomisessa.
Meidän on lisäksi ulotettava Euroopan unionissa vallitseva turvallisuus, vakaus ja vauraus myös lähinaapureihimme. Euroopan unioni laajentuu 1. toukokuuta, minkä jälkeen unionin maa- ja merirajoihin rajoittuvissa maissa elää 385 miljoonaa ihmistä. Euroopan naapuruutta koskevan aloitteen avulla vahvistamme suhteitamme näihin itä- ja etelärajoillamme sijaitseviin maihin demokratian, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion arvojen pohjalta.
Euroopan unioni on päässyt yhteisymmärrykseen Länsi-Balkanin maiden kanssa siitä, että niiden tulevaisuus on Euroopan unionissa. Olemme puheenjohtajavaltiona sitoutuneita toteuttamaan täysimääräisesti ohjelman, josta sovittiin viime kesäkuussa Thessalonikissa pidetyssä EU:n ja Länsi-Balkanin huippukokouksessa. Edistymisvauhti riippuu tällä hetkellä alueen demokraattisesti valituista hallituksista. Euroopan unioni tukee voimakkaasti niiden toimia laaja-alaisten ja vaikeiden uudistusten jatkamiseksi.
Olemme myös sitoutuneet soveltamaan monenvälistä lähestymistapaa kauppapolitiikkaan. Euroopan unioni on pohtinut Cancúnin huippukokouksen jälkeen etenemistapoja, joiden avulla Dohan kehitysohjelma voitaisiin käynnistää onnistuneesti uudelleen. Nykyisten kauppaneuvottelujen saaminen onnistuneesti päätökseen on ratkaisevaa pitkän aikavälin talouskasvulle ja maailman kehitykselle. Puheenjohtajavaltio tekee töitä neuvostossa ja komissiossa, jotta neuvotteluissa voitaisiin edistyä tasapainoisesti.
Euroopan unionin ja Aasian väliset suhteet ovat keskeisellä sijalla toimintaohjelmassamme. Olemme sitoutuneet toiminaan alueella kaikilla tasoilla. Jatkamme poliittista vuoropuhelua alueen maiden kanssa ja järjestämme myös Aasian ja Euroopan välisen ulkoministeritapaamisen huhtikuussa. Toivomme myös, että puheenjohtajakaudellamme voitaisiin järjestää EU:n ja Japanin välinen huippukokous.
Kuten olen jo todennut, puheenjohtajavaltio Irlanti toivoo voivansa työskennellä seuraavina kuukausina tiiviissä yhteistyössä parlamentin kanssa. On erittäin tärkeää, että toimimme tehokkaasti yhteistyössä ja että tartumme toimeen välittömästi. Monet asiat edellyttävät tiivistä yhteistyötä, jotta niissä voidaan edistyä käytettävissämme olevana aikana. Jäsenten asemaa koskevat säännöt ovat erityisenä huolenaiheena. Kiitän puhemies Coxia siitä, että hän on henkilökohtaisesti sitoutunut viemään nämä keskustelut päätökseen. Parlamentin joulukuun äänestys tarjoaa meille perustan, jonka avulla voimme edetä yhdessä sopimukseen, jota toimielimemme ovat turhaan tavoitelleet aivan liian kauan. Puheenjohtajavaltio Irlanti toivoo, että tämä asia saataisiin päätökseen nopeasti, ja tekee kaikkensa myönteisen tuloksen aikaansaamiseksi.
Minulla ei ole epäilystäkään siitä, etteikö Euroopan unioni kehity ja kasva, laajene ja syvene entisestään 2000-luvun kuluessa. Euroopan unionin on kohdattava uusia haasteita ja hyödynnettävä uusia mahdollisuuksia. Käymme jatkossakin rakentavaa keskustelua, ja olemme vastaisuudessakin eri mieltä joistakin asioista. Pyrimme jatkossakin yhteensovittamaan tätä rikasta moninaisuutta. Meidän on tartuttava haasteisiin ja mahdollisuuksiin yhdessä. Euroopan unionin onnistuminen on meidän kaikkien etujen mukaista, ja se yhdistää meitä.
Perustajaisien innoittajana oli tulevaisuudenunelma siitä, ettei eurooppalaisten tarvitsisi enää milloinkaan taistella toisiaan vastaan ja tappaa toisiaan resurssien, alueiden tai vakaumusten tähden. He unelmoivat tulevaisuudesta, jossa eurooppalaisia ei enää milloinkaan jakaisi mikään. Tänä vuonna unelman – kokonaisen ja yhtenäisen Euroopan – toteutuminen on entistäkin lähempänä.
Euroopan perustajaisät haaveilivat myös Euroopasta, jossa kansalaisten turvallisuus ja vauraus lisääntyisi entisestään entistäkin tiiviimmän yhteistyön ansiosta. Tunnustan tässä edessänne uskovani vakaasti tähän unelmaan. Olen kotoisin maasta, jossa Euroopan unionin – jonka rakentamiseen olemme itse osallistuneet – jäsenyys on antanut meille mahdollisuuden kukoistaa ja kehittyä täyteen mittaamme. Toivon todella niin käyvän myös tulevissa jäsenvaltioissa.
Kuusi kuukautta ei ole pitkä aika. Lupaan joka tapauksessa, ettei puheenjohtajavaltio Irlanti säästele toimiaan saavuttaakseen mahdollisimman paljon siinä ajassa. Odotan ilolla tiivistä yhteistyötä kumppaneidemme ja Euroopan unionin toimielinten, erityisesti Euroopan parlamentin, kanssa.
Toimintaohjelmamme on vaativa ja monitahoinen. Olemme aloittaneet työmme kunnianhimoisesti ja nöyrästi. Vetoamme, että kaikki auttaisivat meitä tässä haastavassa tehtävässämme seuraavien kuuden kuukauden aikana. Tiedämme, että eurooppalaisina vahvuutemme on yhtenäisyys. Yhteistyötä tekevät eurooppalaiset saavuttavat enemmän ja ovat parhaimmillansa.
Prodi,
    Arvoisa puhemies Cox, arvoisa pääministeri Ahern, hyvät parlamentin jäsenet, uskon, että paras tapa aloittaa tämä keskustelu on tehdä lopullinen arvio tulevaisuudesta, kun otetaan huomioon, että tulevien kuukausien tapahtumat muovaavat Euroopan unionin kehitystä monien seuraavien vuosien ajan. Näillä tapahtumilla tarkoitan keskeisiä toimielinmuutoksia, kuten kesäkuun puolivälissä pidettäviä Euroopan parlamentin vaaleja ja komission toimikauden päättymistä lokakuun lopussa. Lisäksi pian aloitetaan neuvottelut, joissa vahvistetaan Euroopan unionin tulevat rahoitusnäkymät, ja komissio esittelee pian ehdotuksensa. Lisäksi tällä puheenjohtajakaudella Euroopan unioni laajenee ja perustuslakisopimuksen ja kasvustrategian alalla on edistyttävä. Juuri näistä asioista haluan puhua tänään. Hyvät parlamentin jäsenet, viime päivinä jakelemamme onnentoivotukset ovat näin ollen erityisen kovasti tarpeen. Olen varma, että Bertie Ahern ja hänen kollegansa panevat peliin kaiken päättäväisyytensä ja voimansa varmistaakseen, että puheenjohtajakausi onnistuu.
Puhun aluksi laajentumisesta. Vuosia kestäneiden huolellisten valmistelujen jälkeen 1. toukokuuta on vihdoin aihetta juhlaan. Olen iloinen, että näiden juhlien keskuksena on Dublin, sillä irlantilaiset ovat tunnetusti lämpimiä ja hyväntuulisia ihmisiä. Olen iloinen myös siitä, että juhliin osallistuu erityisesti nuoria, joilta meillä on paljon opittavaa etenkin vaikeina aikoina, jolloin tulevaisuudenuskomme on koetuksella. Laajentuminen aiheuttaa merkittäviä muutoksia kaikissa toimielimissä. Käytännössä valmistelemme edelleen komission sisäistä uudistusta, josta raportoin teille ajallaan. Alan lisäksi käydä ripeämpään tahtiin neuvotteluja uusien jäsenvaltioiden hallitusten kanssa uusien komission jäsenten nimittämisestä. Työ etenee nopeasti, minkä vuoksi voin vahvistaa, että helmikuun lopussa – juuri niin nopeasti kuin parlamentti pyysi – ilmoitan komission jäsenten nimet, jotta voitte aloittaa ehdokkaiden kuulemiset suunnitelmien mukaisesti. Tavoitteena on luonnollisesti ottaa uudet komission jäsenet mukaan toimintaan 1. toukokuuta alkaen heti, kun parlamentti on hyväksynyt heidät.
Dublinissa ja kaikkialla Euroopassa vietettävät juhlallisuudet muodostavat symbolisen hetken, joka avaa eteemme uusia mahdollisuuksia. Tämä valtaisa askel on kuin kiipeäminen vuoren huipulle: huipulle päästessämme edessämme oleva näkymä on aivan erilainen kuin aikaisemmin. Näemme Euroopan unionin lopulliset ulkorajat, jotka on saavutettu sitten, kun kaikki Länsi-Balkanin maat liittyvät unioniin. Vuorenhuipulta näemme myös laajentuneen Euroopan unionin uudet naapurivaltiot, joiden kanssa haluamme muodostaa yhteistyön, vakauden, turvallisuuden ja rauhan alueen, kuten Bertie Ahern mainitsi. Olemme jo ryhtyneet tähän tehtävään ystävällismielisten kumppaneittemme kanssa. Tämä lisää mahdollisuuksia laaja-alaiseen ja järjestelmälliseen yhteistyöhön Euroopan unionin ja kaikkien Välimeren ja Venäjän välissä sijaitsevien maiden kanssa.
Ehdotamme eurooppalaista mallia kaikkien maailman maiden keskinäisten suhteiden rakentamiseksi. Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja kaikkialla muualla ollaan hyvin kiinnostuneita tästä mallista. Viime vuosina maailmasta on tullut turvattomampi, ja kansainvälisissä suhteissa on meneillään syvä epävarmuuden aika. Olen näin ollen hyvin tyytyväinen puheenjohtajavaltio Irlannin päätökseen edistää vahvaa ja tehokasta monenvälisyyttä, ihmisoikeuksien noudattamista ja konfliktien ehkäisemistä. Ne ovat eurooppalaisia periaatteita. Euroopan unionin on kehitettävä entisestään suhteitaan Yhdistyneisiin Kansakuntiin ja yritettävä löytää enemmän yhtäläisyyksiä tärkeimpien kansainvälisten toimijoiden kanssa ja aivan aluksi Yhdysvaltojen ja Venäjän kanssa. Olemme näin ollen täysin oikealla tiellä. Meidän on tehtävä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa auttaaksemme pääsihteeri Kofi Annania – jonka me tapaamme kahden viikon kuluttua – Yhdistyneiden Kansakuntien uudistamisessa. Haluamme, että Yhdistyneet Kansakunnat on vahva ja tehokas järjestö, joka on läsnä kaikkialla, missä rauha on uhattuna, missä kansat tarvitsevat apua ja missä ihmisoikeudet vaativat suojelua.
Hyvät parlamentin jäsenet, maailman rauhaa ja turvallisuutta eivät uhkaa pelkästään aseelliset yhteenotot tai ryhmittymät, jotka ovat valmiita taistelemaan päämääriensä puolesta. Vaikka terroristijärjestöjä on määrätietoisesti vastustettava ja tuhottava, konfliktitilanteet on ratkaistava poliittisin keinoin. Yhdyn näin ollen puheenjohtajavaltio Irlannin tekemiin ehdotuksiin, joiden mukaan Euroopan unionin olisi keskityttävä humanitaariseen apuun, ihmisoikeuksien noudattamiseen sekä väkivaltaa ja sotia lietsovien poliittisten, taloudellisten ja sosiaalisten tekijöiden hillitsemiseen.
Käsittelen nyt lyhyesti perustuslakisopimusta, joka oli juuri päättyneen puheenjohtajakauden toimintaohjelman hankalin tehtävä. Ensiksi haluan todeta ilahtuneeni puheenjohtajavaltion ilmoituksesta, jonka mukaan hallitustenvälisen konferenssin työt aloitetaan uudelleen. Komissio pitää perustuslain hyväksymistä välttämättömänä. Sekä puheenjohtajavaltio Irlanti että seuraava puheenjohtajavaltio Alankomaat voivat luottaa täyteen tukeemme tässä asiassa. Vuoden 2004 on oltava Euroopan uuden perustuslain vuosi. Joulukuun huippukokouksessa kävi selvästi ilmi, että nykyiset kompastuskivet eivät olisi ylitsepääsemättömiä, jos jäsenvaltiot todella yrittäisivät päästä yhteisymmärrykseen – joka jo nyt oli laajaa – myös valmistelukunnan tekemistä ehdotuksista. Jos siinä onnistutaan – tiedän Bertie Ahernin olevan kärsivällinen ja taitava suostuttelemaan – sopimuksen syntyminen on hyvin lähellä. Yhdentymisprosessin hidastumisen poliittinen ja taloudellinen hinta olisi liian suuri. Luonnollisesti kaikilla ratkaisuilla on riskinsä, ja komissio on päättänyt, että meidän kaikkien olisi jatkettava yhdentymistä entistäkin vankemmalla ja laajempaan yhteisymmärrykseen perustuvalla tavalla. Jos tämänsuuntaiset pyrkimykset epäonnistuvat – vaikka toivon, ettei niin käy – emme tietenkään voisi vastustaa joidenkin jäsenvaltioryhmien esittämiä parempia ratkaisuja. Korostan kuitenkin, että kyseiset ratkaisut eivät sovi tähän historialliseen vaiheeseen, jossa me kaikki työskentelemme sen puolesta, että saisimme aikaan kaikkien jäsenvaltioiden yhteisen perustuslain.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan käsitellä puheenvuoroni lopuksi Euroopan toimia talouskasvun edistämiseksi, joihin te hyvin selkeästi viittasitte. Tällä alalla puheenjohtajavaltio Irlannin ohjelma on kunnianhimoinen ja sisältää runsaasti ajatuksia – sellainen sen pitääkin ehdottomasti olla, sillä Irlannin puheenjohtajakaudella kokoontuu kevään Eurooppa-neuvosto, jossa Euroopan unionin talousstrategia pääasiassa määritellään. Muutamien vaikeiden vuosien jälkeen talous näyttää vihdoin olevan elpymässä vaikkakaan ei kovin voimakkaasti, mutta ainakin jotain parannusta on tapahtumassa. Taloudellinen ympäristö alkaa olla suotuisa taloudellisen toiminnan kannustamiseen. Tässä ei liene paikallaan ryhtyä enää uudelleen analysoimaan puheenjohtajavaltion ohjelmassa esitettyjä tavoitteita, joille lupaan komission täyden tuen. Tarkastelen siten ainoastaan joitakin kyseisen strategian perusteita.
Kevään Eurooppa-neuvosto jatkaa Lissabonin strategian viitoittamalla tiellä, joka on ainoa tie, jonka avulla Eurooppa ja Euroopan talous voivat säilyttää vaurautensa, turvallisuutensa ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden globalisoituneessa maailmassa. Sanon säilyttää, ei lisätä. Komissio tekee näin ollen ehdotuksensa, ja neuvosto tekee päätöksensä. Mitään ei kuitenkaan tapahdu, ennen kuin näiden päätösten perusteella tehdään kansallista politiikkaa. Tarvitsemme näin ollen jäsenvaltioiden sopusointuista yhteistyötä. Keskeisiksi painopisteiksi on nostettava tieto ja innovointi. Tarvitaan siis vain yksi painopiste: inhimillisten voimavarojen kehittäminen. Se riittää. Se on ensisijaista. Koulutukseen, elinikäiseen oppimiseen ja tutkimiseen tehtävät investoinnit eivät ole teoreettisia ongelmia vaan tavoitteita, joihin on pyrittävä heti, koska kansainväliset kilpailijamme ovat ohittamassa tai jo ohittaneet meidät näissä asioissa. Meidän on näin ollen toimittava nopeammin, jotta voimme luoda tietoon pohjautuvan talouden.
Hyvät parlamentin jäsenet, jos katsomme taaksepäin, huomaamme, että kasvu riippuu ensisijaisesti inhimillisten voimavarojen ja tiedon kehittämisestä. Haluan jälleen kerran korostaa tarvetta perustaa Eurooppaan kansainvälisten vaatimusten mukaisia tai jopa maailman parhaita tutkimuskeskuksia. Niiden on oltava konkreettisia ja perusluonteisia osoituksia tulevaisuudenuskostamme ja siitä, että me pystymme suunnittelemaan ja luomaan tulevaisuutta, kuten Bertie Ahern totesi. Pelkästään kansallisten strategioiden avulla ei voida saada aikaan edistyksellistä tutkimusta. Tarvitsemme koko Eurooppaa koskevan strategian. Koko Euroopan unionin on toimittava yhdessä. Euroopasta on tultava jälleen se, mitä se oli vuosisatojen ajan: koko maailman nuorten tutkijoiden keskus. Meidän on löydettävä keinot, joiden avulla nuoret eurooppalaiset, jotka erikoistuvat parhaillaan jossakin muualla, voivat palata Eurooppaan sen jälkeen, kun he ovat päättäneet opiskelunsa. Tuskin on tarpeen tässä yhteydessä esittää tarkkoja yksityiskohtia tai lukuja. Kyse on kuitenkin siitä, että sadat tuhannet ihmiset saavat koulutuksensa Euroopassa ja muuttavat muualle tai hankkivat koulutuksensa muualla ja jäävät sinne. Olemme siis pudonneet kärryiltä maailman inhimillisten voimavarojen kehittämisessä. Ellemme pääse takaisin kyytiin, Lissabonin strategiaa ei voida kokonaisuudessaan toteuttaa. Tähän on olemassa vain yksi ratkaisu: perustutkimus ja koko Euroopan työvoiman kouluttaminen. Nuorisollamme on oltava mahdollisuus opiskella, tehdä työtä ja menestyä Euroopassa. Heillä on siihen oikeus. Sanon tämän paitsi nuorten etuja ajatellen myös siksi, että meidän oma selviytymisemme edellyttää heidän onnistumistaan. Tämän on näin ollen oltava päämääränä politiikassamme ja Euroopan kansojen odotusten täyttämisessä.
Poettering (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, ryhmien puheenjohtajilla oli joulun alla tilaisuus keskustella tuolloin vielä tulevan puheenjohtajavaltion Irlannin kanssa; Irlannin pääministerin, ulkoministerin Brian Cowenin ja Eurooppa-ministerin Dick Rochen kanssa. Voin sanoa teille, että tapaaminen oli asiantunteva, tehokas ja sovinnollinen. Mielestäni nämä kolme asiaa ovat edellytyksiä Irlannin puheenjohtajakauden onnistumiselle, ja meillä on sattumalta myös irlantilainen parlamentin puhemies. Haluan mainita myös Gerald Collinsin, joka on yhden Euroopan parlamentin merkittävän ryhmän varapuheenjohtaja ja jonka opimme aluksi tuntemaan ulkoministerinä. Myös silloin puheenjohtajavaltio Irlanti onnistui tehtävässään erinomaisesti, ja toivon Irlannille menestystä myös tällä puolivuotiskaudella.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhuitte perustuslaista. Ryhmämme PPE-osa pitää perustuslakia ensisijaisen tärkeänä. Brysselin huippukokouksen epäonnistumisen ei pidä merkitä perustuslain epäonnistumista. Saatte täyden tukemme, jotta asiat voitaisiin ratkaista Irlannin puheenjohtajakaudella.
Kaikkien on nyt toimittava. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä voi kannattaa kaksinkertaisen enemmistön periaatteen soveltamista ministerineuvoston päätöksissä, mutta sitä ei missään tapauksessa pidä ottaa perusperiaatteeksi, jolloin koko perustuslakihanke kaatuisi, ellei sitä hyväksyttäisi. Perustuslaki on niin tärkeä, että meidän on lähennyttävä kannoissamme. Asiasta on päästävä sovitteluratkaisuun, ja siihen tarvitaan meidän kaikkien yhteistyötä.
Keskustelua käydään myös ydin-Euroopasta ja kahden nopeuden Euroopasta. Varoitan käymästä tällaista keskustelua. Sen lähtökohdat ovat väärät. Miten ydin-Eurooppa toimisi? Miten kahden nopeuden Eurooppa toimisi? Lähestymistapa on väärä, ja tällaista keskustelua voidaan pitää myös uhkauksena, jolla pyritään saamaan tietyt hallitukset liikkumaan haluttuun suuntaan. Lakatkaamme puhumasta kahden nopeuden Euroopasta, laatikaamme perustuslaki ja edetkäämme yhdessä!
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenjohtajakaudellanne pidetään Euroopan parlamentin vaalit. Valmistelukunnan laatimassa perustuslakiehdotuksessa – joka ei ole tietenkään vielä voimassa olevaa oikeutta – todetaan, että Euroopan parlamentin vaalien tulos otetaan huomioon komission puheenjohtajan nimittämisessä. En tiedä, aikooko puheenjohtajavaltio tosiasiassa esittää ehdotuksensa komission puheenjohtajaksi vaalien jälkeen kesäkuun lopulla. Voin ainoastaan rohkaista ja pyytää teitä kunnioittamaan Euroopan parlamentin vaalien tulosta, jos niin teette. Tämä on periaatteellinen kysymys. Ryhmämme ei enää suostu vuoden 1999 kaltaiseen menettelyyn, jossa vaalit hävinnyt puoli vei komission virat vaalit voittaneilta. Tällä kertaa Euroopan parlamentin vaalien tulokset on otettava huomioon. Komission on oltava kokonaisuudessaan tasapainoinen. Komission puheenjohtajana – nauratte, olen aina iloinen nähdessäni teidät hyvällä tuulella – teiltä kysytään jo nyt mielipidettä Euroopan unioniin liittyvistä maista lähtöisin olevien kymmenen komission jäsenen nimittämisestä. Pyydän teitä varmistamaan, että komission jäsenten nimittämisessä otetaan huomioon poliittisten ryhmien tasapaino.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhuitte suhteistamme Yhdysvaltoihin. Haluan korostaa jokaista sanomaanne sanaa. Emme halua olla Yhdysvaltojen hännystelijöitä mutta emme ole myöskään sen vastustajia. Haluamme olla Yhdysvaltojen tasa-arvoinen kumppani ja haluamme käydä yhdysvaltalaisten kumppaniemme kanssa tasavertaista keskustelua. Meillä on monissa kysymyksissä samanlaiset tavoitteet. Se joka väittää, että Euroopan olisi määriteltävä itsensä nimenomaan sen mukaan, mitä eroavaisuuksia sillä on Yhdysvaltoihin nähden, on väärässä pitäessään Yhdysvaltoja vihollisena ja aiheuttaa samalla hajaannusta Euroopan sisällä sen vuoksi, että meillä on erilaisia näkemyksiä siitä, miten suhdettamme Yhdysvaltoihin olisi rakennettava. Tämän vuoksi voin vain suositella, että pidämme Euroopan unionia Yhdysvaltojen tasavertaisena kumppanina. Se olemmeko me tasavertaisia, riippuu meistä itsestämme. Meidän ei pidä aina kritisoida Yhdysvaltojen valta-asemaa, vaan meidän on tehtävä kaikkemme, jotta me eurooppalaiset olisimme yksimielisiä, sillä siten voimme olla tasavertaisia Yhdysvaltojen kanssa. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, ettemmekö saisi kritisoida yhdysvaltalaisia kumppaneitamme. Mainitsen esimerkkinä Guantánamon tilanteen, joka on sietämätön. Tässä maailmassa ei pitäisi yhdenkään ihmisen, ei terroristin eikä kenenkään muunkaan, olla ilman oikeuksia. Kaikkiin maailman ihmisiin on sovellettava oikeusjärjestystä. Meidän olisi sanottava tämä myös yhdysvaltalaisille kumppaneillemme. Mainitkaamme tämä asia kaikissa asiakirjoissa, joita heille toimitamme.
Sama pätee myös Tšetšeniaan. Meille sanotaan aina, että olemmehan me puhuneet Venäjän presidentin kanssa Tšetšenian tilanteesta. Haluaisimme mustaa valkoisella siitä, että myös Tšetšenian tilanne hoidetaan, että puolustamme ihmisoikeuksien noudattamista ja että me myös rohkenemme puhua tästä asiasta maailman johtajien kanssa – tai niiden kanssa, jotka ainakin pitävät itseään sellaisina. Tämän vuoksi pyydän: antakaa ihmisoikeuksille mahdollisuus ja mainitkaa ne asiakirjoissa ja sopimuksissa. Tämä koskee niin Guantánamoa kuin Tšetšeniaakin.
Meidän on kunnioitettava toisiamme, pienten suuria, suurten pieniä, enemmistön vähemmistöjä. Eurooppa voi yhdentyä ainoastaan, jos ymmärrämme ja kunnioitamme toisiamme. Kenenkään ei pidä dominoida toista, ja mielestäni olisi hyvä aivan vain vaatimattomasti pyytää, että jokainen tekisi oman osuutensa. Juuri sitä me tarvitsemme. Jokaisen on tehtävä osuutensa Euroopan yhdentämiseksi. Ryhmämme on teidän puolellanne. Toivotamme teille paljon onnea. 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, arvoisa , , joka huonon gaelin kielen taitoni mukaan tarkoittaa "sadattuhannet tervetulotoivotukset": olette ystävällisempiä kuin espanjalaiset, jotka sanovat monikossa.
Haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni Irlannin puheenjohtajuuskauden nyt, kun kohtalo ja aikataulu ovat asettaneet Irlannin Euroopan unionin tärkeään poliittiseen tienhaaraan. Ollessani Euroopan parlamentin puhemies juuri Irlanti aloitti Dublinissa maaliskuussa 1990 prosessin, joka johti Maastrichtin sopimukseen, Irlannilla oli puheenjohtajavaltiona keskeinen rooli vakaussopimuksen syntymisessä ja nyt Irlannilla on erittäin suuri vastuu.
Ryhmäni työvaliokunta osallistui joulukuussa puheenjohtajakokoukseen ja vieraili viime viikolla Dublinissa. Meillä oli tilaisuus syvälliseen keskusteluun ja Irlannin hallituksen kanssa, ja haluan ryhmäni puolesta sanoa, että meillä on lopultakin uskottava, kokenut ja vakavasti otettava keskustelukumppani.
Sen jälkeen, mitä olemme juuri kokeneet – eli poliittista pelleilyä ja lehdistössä kerskumista pullistelevan puheenjohtajuuskauden jälkeen – uskon, että tämä on merkittävä askel eteenpäin. Voimme luottaa teihin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Kävin henkilökohtaisesti pyytämässä teitä tukemaan meitä valmistelukunnassa – ette kuulu poliittiseen perheeseeni – mutta olette alusta alkaen tukeneet meitä tässä haasteessa. Sen lisäksi, että teillä on kokemusta – osallistuittehan yhtenäisasiakirjaa koskeviin neuvotteluihin ja olitte tämän jälkeen tekemässä perussopimuksiin uudistuksia – tiedätte, mistä puhutte, ja olette osoittanut olevanne asiallinen.
Valmistelukunnasta haluan todeta ensinnäkin puheenjohtajavaltio Irlannin määrätietoisen, varovaisen mutta päättäväisen asenteen – (kiiruhda hitaasti), kuten muinaiset roomalaiset sanoivat – ja toivon, että voitte esittää meille ehdotuksia maaliskuussa. En halua aiheuttaa polemiikkia, ja mielestäni parlamentin kanta on niin ikään ollut varovainen, horjumaton ja asiallinen. Toivon, että puheenjohtajavaltio Irlannin kanssa onnistumme ratkaisemaan tämän erittäin tärkeän kysymyksen, koska perustuslaki on aivan ensisijaisen tärkeä meille, jos haluamme vahvistaa laajentunutta Eurooppaa ja saada sen toimimaan demokraattisella tavalla.
Arvoisa puhemies, olen pannut merkille kommentit parlamentin jäsenten ohjesäännöstä, jota ryhmäni pitää perustuslailliseen arvokkuuteen liittyvänä kysymyksenä.
Toinen tärkeä haaste on talous. Neuvoston puheenjohtaja on puhunut asiasta, joka on erittäin tärkeä ja jonka osalta Irlanti on esimerkki nykyiselle unionille ja laajentuneelle unionille, eli Lissabonin strategian toimeenpanosta. Strategian tavoitteena on saavuttaa, ja tähän me sosialistit uskomme, täystyöllisyys ja sukupuolten välinen tasa-arvo – haluan ilmaista tyytyväisyyteni siihen, että Irlannin hallitus on ollut ensimmäinen, joka on nimittänyt Coreperiin naispuolisen edustajan, joka näin pääsee astumaan unionin kaikkein seksistisempään valtakuntaan, onnittelen siitä – sekä edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja teknologista kehitystä.
Voitte myös antaa hyvän esimerkin solidaarisuudesta, koska alamme nyt neuvotella uudelleen rahoitusnäkymistä ja koska jos me haluamme mennä naimisiin, meidän on viime kädessä myös puhuttava myötäjäisistä ja avioehdosta, ja juuri tässä me näemme solidaarisuutta. Arvoisa puhemies, tältä osin haluaisin sanoa, että luonnollisesti tuemme komission ehdotuksia, joilla ainakin pidetään nykyiset toimenpiteet voimassa. Emme voi asettaa monia muita tavoitteita, jos samaan aikaan vähennämme määrärahoja, emmekä voi hyväksyä sitä, että yksi tai useampi hallitus kertoo meille, että monien muiden asioiden tekemiseen meidän on myönnettävä huomattavasti vähemmän määrärahoja. Meidän on kunnioitettava komission työtä ja vastuuta, ja toivon, että se tekee ehdotuksia mahdollisimman pian ja että puheenjohtajavaltio Irlanti voi panna ne täytäntöön. Meidän on myös turvattava vakaus- ja kasvusopimuksen tulevaisuus.
Kansainvälisestä politiikasta haluan korostaa kahta asiaa: ensinnäkin sitä, että neuvoston puheenjohtajan on korostanut ihmisoikeuksien maailmanlaajuista arvoa, ja toiseksi sitä, että Kofi Annanin vierailu on tärkeä, koska se on osoitus Euroopan sitoutumisesta multilateralismiin. Uskon, että puheenjohtajavaltio Irlannilla on valmiutta ja kokemusta viemään asiaa eteenpäin.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin käsitellä yhtä tärkeää asiaa, koska olemme käymässä vaalikampanjaa ja arvostettu kollegani Poettering on ottanut asian esiin. Uskon, että Euroopan parlamentin ja Euroopan demokratian kannalta on tärkeää, että puheenjohtajavaltio Irlanti noudattaa kirjaimellisesti Simitis–Cox-sopimusta, joka on laadittu kirjeenvaihdon muodossa ja jonka mukaan neuvoston on ehdotettava ehdokasta komission puheenjohtajaksi Euroopan parlamentin vaalien jälkeen. Tähän asti olemme yksimielisiä, ja toivon, että puheenjohtajavaltio Irlanti toimii tämän mukaisesti.
Euroopan parlamentin vaalien osalta on yhä auki, kukaan ei ole voittanut niitä vielä, ja haluaisin pyytää arvostettua kollegaani ja Euroopan konservatiivien teknisen ryhmän puheenjohtajaa selittämään minulle, mistä Eurooppaan liittyvästä asiasta olette samaa mieltä Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien kanssa. Täällä ei ole enemmistöjä. Euroopan demokraattisissa järjestelmissä ehdottoman enemmistön puuttuessa enemmistöt luodaan ohjelmasopimusten perusteella. Ymmärrän, että kannatatte konservatiivista ohjelmaa ja me edistyksellistä ohjelmaa, mutta kaikki on auki ja kaikki me aiomme voittaa vaalit tai ainakin myös me aiomme olla voittajia.
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, viime vuosisadan alussa dublinilainen pettynyt kirjailija muutti Italiaan. Hän kirjoitti kuuluisan romaanin Triestessä, kaupungissa, josta muutama vuosi kirjailijan kuoleman jälkeen tuli rajalinjan eteläinen päätepiste, joka jakoi maanosaamme puoli vuosisataa. Tänä vuonna, Irlannin puheenjohtajuuskauden aikana tämä raja vihdoinkin poistetaan. Kuten Stephen Daedelus muistutti meitä James Joycen menneisyys on painajainen, josta yritämme herätä.
Puheenjohtajavaltio Irlanti on oikeassa keskittyessään laajentumiseen. Laajentuminen on historiallinen hetki ja loppunäytös vuoden 1989 vallankumouksille. On tarkoituksenmukaista, että valtio, joka puolustaa Euroopan unionin muutosvoimaa, johtaa kyseistä prosessia. Emme saa kuitenkaan antautua ajattelemaan, että voimme erottaa toisistaan toisaalta laajentumisen ja toisaalta sopimuksen välineestä, joka tämän askeleen ottamiseksi on suunniteltu. Uusien jäsenvaltioiden ottaminen mukaan Lissabonin prosessiin ja Schengenin sopimukseen ei voi peittää sitä tosiasiaa, että ilman uuteen perustuslakiin perustuvaa täydentävää kehystä vaihdamme vain unionin öljyt, vaikka tarvitsemme unionille uuden moottorin. Tämän parlamentin liberaalit ovat tyytyväisiä siihen, että on lujasti sitoutunut viemään HVK:ta eteenpäin. Joulukuun pahantuulisuus on laantunut. Euroopan tulevaisuus on nyt kerta kaikkiaan turvallisimmissa käsissä. Tällä kertaa Euroopan johtajien on otettava tavoitteekseen onnistuminen.
Ryhmäni on myös tyytyväinen puheenjohtajavaltion aikomukseen pitää yllä laajentumisen antamaa vauhtia ja saattaa päätökseen liittymisneuvottelut Romanian ja Bulgarian kanssa sekä vastata Kroatian esittämään pyyntöön. Myös me näemme tämän hetkenä, jolloin voimme päästä historialliseen ratkaisuun Kyproksen kysymyksessä.
Puheenjohtajavaltio korostaa Lissabonin prosessissa aivan syystä myös sitä, mitä voidaan kutsua Lissabonin prosessin hädän hetkeksi. Suurin osa Lissabonissa yksilöidyistä rakenteellisista ongelmista on yhä esteenä vaurauden luomiselle. Poliittista tahtoa, jota tarvitaan uudistukseen ryhtymiseksi ja uskottavuuden antamiseksi euroalueelle, ei selvästikään vielä ole. Kelttitiikeri on pitkään ajanut kilpailukyvyn ja talouskurin asiaa. Nyt teidän on aika karjaista neuvostossa. Olemme tyytyväisiä komission eilen julkaiseman palveluja koskevan puitedirektiivin sitoumuksiin ja rahoituspalveluita koskevaan toimintasuunnitelmaan. Olemme tyytyväisiä siihen, että on sitouduttu työskentelemään yhdessä Euroopan parlamentin kanssa Euroopan laajuisia verkkoja koskevien ehdotusten hyväksymisen varmistamiseksi. Vaikka suhtaudutte vaatimattomasti siihen, mitä voitte saada aikaan, ette kuitenkaan saa unohtaa tarvetta saada jossain muodossa uutta eloa vakaus- ja kasvusopimukseen tämän puheenjohtajuuskauden aikana.
Puheenjohtajavaltion arvio ulkoasioita koskevasta asialistastamme on niin ikään järkevä. Olemme tyytyväisiä siihen, että asialistassa keskitytään Afrikkaa koskeviin kysymyksiin, aidsin aiheuttamaan joukkotuhoon sekä köyhyyden ja nälän torjumiseen. Olemme samaa mieltä siitä, että Venäjän kanssa on työskenneltävä rakentavasti, vaikka toivommekin tiukempia kannanottoja Tšetšeniasta ja Venäjän poliittisen monimuotoisuuden heikentymisestä. Olemme tyytyväisiä transatlanttisten ystävyyssuhteiden elvyttämiseen. Tässä asiassa kuitenkin neuvoston lojaalius eurooppalaisia arvoja kohtaan tarkoittaa sitä, että Guantánamo Bayn kysymys on otettava EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksen asialistalle. EU:n on yhdessä vaadittava oikeudenmukaista kohtelua kaikille Camp Deltan vangeille, myös niille eurooppalaisille vangeille, jotka ovat olleet pidätettyinä kaksi vuotta ilman syytteitä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen tyytyväinen sitoumukseenne tarkastella unionin oikeus- ja sisäasioihin liittyviä kysymyksiä. Toivon, ettette katso läpi sormien Amnesty Internationalin huolestuttavaa raporttia ihmisoikeuksista joissakin unionimme jäsenvaltioissa.
Ryhmäni on tyytyväinen puheenjohtajavaltion poliittisen sitoumukseen edistää Euroopan parlamentin jäsenten ohjesäännön käsittelyä. Tämä sitoumus on vietävä loppuun asti niin, että se johtaa uudistukseen sekä parlamentissa että neuvostossa, jotta ohjesääntö voi tulla voimaan vaalien jälkeen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, työohjelmanne on kunnioitusta herättävä. Jos ryhmäni voisi tarjota teille iskulauseen työohjelmaa varten, se olisi "luottamuksen palauttaminen". Laatikaa meille perustuslakia koskeva sopimus ja pitäkää huolta laajentumisesta, niin teette Euroopasta – ja Irlannista – uljaan. Ulottakaa tämä henki vaaleihin, ulottakaa se mieluummin yleiseurooppalaiseen kampanjaan, jossa vallitsee tietoisuus koko Euroopasta, kuin 25 kansalliseen kampanjaan, ja historia palkitsee teidät runsain mitoin.
Wurtz (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, kun tarkkailijat puhuvat vaikeuksista, joita puheenjohtajavaltio Irlanti joutuu kohtaamaan, he kaikki korostavat sitä, että perustuslain laadintaprosessi on umpikujassa. Pelkään tämän tarkoittavan sitä, että emme näe metsää puilta. Mielestäni Brysselin huippukokouksen tapahtumat ja siinä saavutetut tulokset olivat vain oireita vakavammasta ongelmasta eli yhteisen suunnitelman puuttumisesta taikka joka tapauksessa sellaisen suunnitelman puuttumisesta, johon eurooppalaiset voivat samastua.
Haaste, jonka joudumme nyt kohtaamaan, on vielä kunnianhimoisempi, huomattavasti kunnianhimoisempi kuin toimivaltuuksia koskevan kompromissin etsiminen Eurooppa-neuvoston kahden mustan lampaan välille. On luovuttava tyynnyttelevistä ehdotuksista ja yhteisön kapulakielestä ja puhuttava asioista niiden oikeilla nimillä, on puhuttava kriisistä. Kriittisyys on harvinaista sekä neuvostossa että komissiossa.
Tästä syystä olen vakuuttunut siitä, että maanmiehemme arvostaisivat sitä suurta muutosta, että puhuttaisiin totuudenmukaisesti ja vastuullisesti siitä, mikä ei unionissa tällä hetkellä toimi asianmukaisesti, ja että vaadittaisiin muutoksia. On monia tällaisia tabuja, jotka on murrettava. Mainitsen niistä vain kolme, jotka ovat erityisen merkittäviä.
Ensinnäkin sekä euro että vakaussopimus ovat kriisissä, ja nämä kaksi ongelmaa liittyvät toisiinsa. Eurooppalaisen valuutan luomisella oli tarkoitus edistää kasvua, parantaa työllisyyttä ja vahvistaa unionia verrattuna sen keskeisiin kilpailijoihin. Mitä on tapahtunut tähän mennessä? Talouskasvu on hidasta, työttömyys on erittäin suuri ja euroalue kärsii silmää räpäyttämättä Yhdysvaltojen rosvoavan rahapolitiikan seuraukset nahoissaan. Tähän on saatava muutos. Ratkaisut, joita tähän on esitetty, eivät tunnu minusta uskottavilta tai eivät enää tunnu uskottavilta. Meille on myös kerrottu, että Lissabonin strategialle annetaan uusi sysäys. Mihin kaikki nämä sysäykset, joita meillä on ollut lähes neljän viime vuoden aikana, ovat meidät vieneet kasvun ja työllisyyden osalta?
Suurta huomiota on kiinnitetty myös suuriin hankkeisiin. Ei ole epäilystä siitä, ettei niihin olisi todellista tarvetta, mutta käytettäessä pääasiassa yksityistä pääomaa näiden hankkeiden laajuutta rajoitetaan huomattavasti. EIP:n pääjohtaja Philippe Maystadt myöntää, että yksityissektori – ja siteeraan häntä – "on kiinnostunut niin kauan, kuin hankkeet ovat riittävän tuottoisia", tämä ei ole salaisuus. Hän jatkaa – siteeraan häntä jälleen – että "ilmaisu 'kasvualoite' saattaa johtaa väärinkäsitykseen. Kyse ei missään nimessä toimenpiteestä, jolla yritetään saada talouskasvu uudelleen käyntiin lyhyellä aikavälillä."
Näiden olosuhteiden vallitessa vakaussopimuksen voimassaolon on tarkoitus jatkua aivan kuin sillä ei olisi mitään kielteistä vaikutusta julkisiin menoihin ja aivan kuin sen avulla olisi tarkoitus, niin kuin me haluaisimme, esimerkiksi kunnostaa sairaaloita tai edistää tutkimusta. Komission jäsen Solbes aikoo saattaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen ne maat, jotka ovat tehneet sellaisen rikoksen, jolla on – ja siteeraan häntä – "korvattu sääntöjen noudattamiseen perustuva järjestelmä poliittisiin päätöksiin perustuvalla järjestelmällä" – aivan kuin tämä EU:n kriisi ei pakottaisi meitä tarkistamaan sääntöjä ja käynnistämään yksityiskohtaisia poliittisia keskusteluja. Tähän on saatava muutos.
Toinen esimerkki melko pahasta kriisistä on rahoitusnäkymiä koskeva kriisi ja näin ollen yhteisvastuupolitiikkaa laajentumisen aikana koskeva kriisi. Ensimmäisen kriisin aiheutti komissio useita kuukausia sitten. Komission pyynnöstä laaditun erinomaisen Sapirin mietinnön perusteella komissio otti vastuun tämän järjettömän, rakennerahastojen määrärahojen pienentämisestä vuoden 2006 jälkeen koskevan ajatuksen siunaamisesta.
Vielä tuoreempana esimerkkinä voidaan mainita kuuden rikkaimman EU-maan häpeällinen aloite, joka löi naulan arkkuun: määrärahojen jäädyttäminen yhteen prosenttiin BKT:sta vuodesta 2007 samaan aikaan kun valmistaudumme ottamaan vastaan kymmenen uutta jäsenvaltiota, joiden tulotaso asukasta kohti on alle puolet nykyisten 15 jäsenvaltion keskiarvosta. Koska heille ei tule mieleen asettaa kyseenalaiseksi Yhdistyneen kuningaskunnan tyylistä palautusjärjestelmää, jonka rautarouva sai ajettua läpi 20 vuotta sitten, mukautuskerroin korvataan solidaarisuusrahastoista. Keskustelemmeko tästä asiasta 1. toukokuuta laajentumisjuhlallisuuksissa? Jos haluamme varmistaa tämän suuren hankkeen onnistumisen, myös tämä seikka on muutettava.
Lopuksi haluan sanoa, että olemme EU:n ulkoisten toimien alalla todellisessa kriisissä. Vuosi Irakin tapauksen maailmalla aiheuttaman suuren mielipideristiriidan jälkeen tiedämme paljon enemmän. Tiedämme nyt, että joukkotuhoaseista esitettiin valtiovalhe. Tiedämme, että suurvalta voi voittaa sodan muttei kykene saavuttamaan rauhaa. Tiedämme myös, että Irakin miehitys ruokkii itse asiassa terrorismia, joka sen oli tarkoitus kukistaa. Kaikki tietävät nyt kaiken tämän, mutta unioni ei kykene sanomaan sitä eikä oppimaan siitä mitään. Tähän on saatava muutos.
Lähi-idässä, joka on painokkaasti vedonnut meihin Euroopan roolin elvyttämiseksi, lisämuurin rakentaminen kivi kiveltä on kirvoittanut ainoastaan varovaisia lausuntoja. Mitä me teemme Palestiinan kansan suojelemiseksi? Mitä me teemme niiden israelilaisten ja palestiinalaisten henkilöiden rohkeiden toimenpiteiden tukemiseksi, jotka ennenkuulumattomalla tavalla työskentelevät vuoropuhelun ja neuvotteluiden uudelleenkäynnistämiseksi? Mitä me teemme nopeuttaaksemme rauhansuunnitelmaan sisältyvän kansainvälisen konferenssin järjestämistä? Rehellisyyden nimissä on sanottava, että teemme erittäin vähän. Tähän on saatava muutos.
Ryhmäni pitää kaikkia näitä odotuksia, joita Euroopalle on esitetty maailman eri alueilla, erinomaisena tilaisuutena, joka meidän pitäisi hyödyntää. Ajattelen Latinalaista Amerikkaa, joka on demokratisoitumassa ja joka vastustaa Valkoisen talon hegemonisia suunnitelmia sekä etsii aitoja kumppaneita, jotka kunnioittavat sen identiteettiä ja suvereniteettia. Ajattelen kaikkein pahiten velkaantuneita maita, jotka kansainvälisten rahoituslaitosten päivänselvästi epäonnistuneiden aloitteiden takia ovat tukahtumassa kansainvälisen yhteisön huolestumatta asiasta. Ajattelen kumppaneitamme, jotka pettyivät Barcelonan prosessiin ja joiden esittämät epäkohdat meidän on otettava huomioon, jotta voimme elvyttää EU:n ja Välimeren alueen maiden ja yleisemmin EU:n ja arabimaiden suhteita.
Toivottavasti puheenjohtajavaltio Irlanti, , toteuttaa näillä monilla aloilla tarmokkaita toimia, joilla Euroopasta saa sellaisen kuvan, että se haluaa kuunnella paremmin saamaansa kritiikkiä ja vastata paremmin Euroopan herättämiin toiveisiin. Tätä pidän tärkeimpänä tehtävänänne. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, olemme esittäneet itsellemme erittäin yksinkertaisen kysymyksen: onko Eurooppa kauttaaltaan kestävä? Kun sanon "me", tarkoitan neuvostoa, komissiota, parlamenttia. Olen kuullut joitakin uskomattomia asioita tässä parlamentissa. Olen kuullut, että Eurooppa on menestystarina – kuinka hauskaa – ja että meillä on historiallinen tilaisuus – kuinka hauskaa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kerroitte lisäksi, kuinka hienoa on, että valmistelukunta on tehnyt erinomaista työtä. Tähän vastaan seuraavasti: hyväksykää se, jos se on niin hyvää. Älkää välittäkö puheenjohtajavaltio Italian ratkaisematta jättämistä 82 kohdasta – ne ovat pelkkä illuusio, unohtakaa ne! Näiden lisäksi voitte unohtaa Tony Blairin "punaiset viivat". Valmistelukunta on tehnyt erinomaista työtä, joten jatkakaamme siitä. Seuraavaksi saapuu jäsen Poettering kertomaan, että meidän on tehtävä kompromisseja. Totta kai meidän pitää tehdä kompromisseja – mutta mihin näiden kompromissien on perustuttava? Oman edun tavoitteluun, jolla Euroopasta tehdään kestämätön? Kaksoisenemmistön periaate ei ole myyttinen luomus. Meidän on tehtävä lopullinen päätös siitä, pystyykö Eurooppa tekemään tulevaisuudessa päätöksiä. Jos yksittäisillä valtioilla on valtaa estää päätökset, päätösten tekeminen ei enää ole uskottavaa. Jos haluatte saada espanjalaisilta aplodit, voisitte ehkä selittää minulle, miten Euroopalla voi olla tehokas päätöksentekoprosessi, jos se omaksuu pääministeri Aznarin ehdottamat lähestymistavat. Hänen ehdotuksillaan ei mahdollisteta tehokasta päätöksentekoa. Tämä asia on tunnustettava nyt, tai muuten ei ole juuri syytä jatkaa.
Keskustelut parlamentissa eivät loppuneet siihen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhuitte Lissabonista, tulevaisuuteen valmistautumisesta, sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta – kaikki erinomaisia asioita. Sitten me luimme liittokansleri Schröderin, pääministeri Blairin, presidentti Chiracin ja vielä jonkun muun, Alankomaiden pääministerin kirjeen, jossa sanotaan, että Eurooppa on laajentumassa, mutta sillä on vähemmän rahaa. Tämä on luovinta taloutta, jota olen koskaan nähnyt! Jos Eurooppa laajenee, kustannukset pienenevät: mitä logiikkaa tässä on? Ja kyllä, kerron sen jäsen Fischerille. Jäsen Poettering, ehkä voisitte kysyä oman maanne ministereiltä Schäublelta ja Lamersilta, jotka keksivät tämän kaksinopeuksisen Euroopan? Sitä ei keksinyt kukaan tyhmä sosiaalidemokraatti tai kommunisti: sen keksi teidän Schäublenne, joka on mahdollisesti Saksan seuraava liittopresidentti, ja hän keksi sen pitääkseen Espanjan ja Italian euroalueen ulkopuolella. Tämä on kaksinopeuksisen Euroopan todellinen tarina.
Teidän oma Helmut Kohlinne teki myös oman osansa Schäublen/Lamersin paperin avulla. Tuntuu siltä, että kirjoitatte historiaa uudelleen sellaiseksi kuin teille sopii. Nyt kun olen saanut puheenvuoron, haluan lisätä vielä seuraavan asian: jäsen Poettering, nousitte seisomaan täällä parlamentissa ja sanoitte: "Emme suostu siihen." Teidän on hyväksyttävä, mitä tämä parlamentti enemmistöllä äänestää. Joko...
teillä on enemmistö tai meillä on enemmistö, ja komission puheenjohtaja nimitetään sen perusteella, kummalla enemmistö on. Vaikka teillä on suurin ryhmä, olette kaukana enemmistöasemasta. Jäsen Barón Crespo on oikeassa: muodostakaa enemmistö Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien kanssa, niin minua kiinnostaa nähdä, millaisen puheenjohtajan saatte komissiolle. Tämän haluaisin nähdä.
Haluan sanoa vielä jotain muuta: haluan vielä lisätä jotain. Nousette täällä seisomaan ja ilmoitatte, mitä haluatte ja mitä ette halua. Kertokaa se lopullisesti meille ja puheenjohtajavaltiolle. Joko me haluamme Euroopan perustuvan ihmisoikeuksiin ja oikeusvaltion periaatteisiin, jolloin meillä on – ollakseni rehellinen – yksi tie. Olemme yhtä mieltä siitä, että meidän on kerrottava presidentti Putinille totuus Tšetšeniasta, ja näin puheenjohtajavaltion pitäisi tehdä. Meidän on sanottava totuus suoraan Kiinalle: näin liittokansleri Schröderin pitäisi tehdä. Ei ole pelkästään typerää kumota aseidenvientikieltoa Kiinan ihmisoikeuksien, Kiinan Taiwanin-politiikan ja Kiinan Tiibetin-politiikan takia,
se on myös rikollista. Meidän on kerrottava se heille. Meidän on puhuttava suoraan myös Iranille.
On myös Hanaun kysymys: meidän on puhuttava suoraan Kiinalle Hanauta koskevasta temppuilusta. On typerää välittää aseita ja kasvattaa uraaninkäsittelylaitosten määrää. Nämä kommentit on kohdistettu myös jäsen Brokille, jonka puolue Saksan liittopäivillä tukee näitä toimia, ja liittokansleri Schröderille. Luetteloa voi jatkaa: meidän on oltava rehellisiä myös Iranille. Rahan antaminen tuhon edistämiseen – kuten Iranissa tällä hetkellä tehdään – on poliittinen katastrofi demokratialle. Meidän on kerrottava se Iranille. Lisäksi jos me todella haluamme tukea oikeusvaltion periaatteita ja demokratiaa, seuratkaamme Brasilian esimerkkiä. Brasilia on päättänyt, että jos sen kansalaisista otetaan valokuva ja sormenjäljet, kun he matkustavat Yhdysvaltoihin, niin Brasiliaan matkustavia Yhdysvaltojen kansalaisia kohdellaan samalla tavalla. Tämä tarkoittaa sitä, että kun amerikkalaiset saapuvat Eurooppaan,
myös heiltä otetaan sormenjäljet ja heistä otetaan valokuva. Tasa-arvoinen kohtelu kaikille! Vasta tällöin olemme tasa-arvoisia kumppaneita.
Lopuksi haluan käsitellä vakaussopimusta ja komissiota. Puheenjohtaja Prodi, oli sankarillista julistaa, ettei vakaussopimuksessa ole järkeä. Päätöksenne ryhtyä oikeustoimiin neuvostoa vastaan oli typerä, koska ette kyennyt uudistamaan vakaussopimusta, vaikka se ei toimi. On aivan yhtä typerää puolustaa sääntöä, joka ei toimi, kuin puolustaa typerää sääntöä. Meidän on tunnustettava tämä tosiasia. Kiitoksia.
Collins (UEN ).
    Arvoisa puhemies, minulla ja UEN-ryhmään kuuluvilla irlantilaiskollegoillani on suuri kunnia toivottaa tervetulleeksi poliittisen puolueemme johtaja Ahern, neuvoston puheenjohtaja.
Eurooppa on juuri tällä hetkellä erittäin onnekas siitä syystä, että sen puheenjohtajana on pääministeri, joka on yksi pisimpään jossain jäsenvaltiossa pääministerinä toiminut henkilö. Itse asiassa neuvoston puheenjohtaja ja minä olimme allekirjoittamassa Maastrichtin sopimusta.
Se, että HVK ei onnistunut tekemään sopimusta Brysselin kokouksessa joulukuussa, on kiistatta vakava takaisku Euroopan unionille mutta ei kriisi. Unioni jatkaa toimimista, kun nykyisten perussopimusten ja laajentumisprosessin pohjalta kymmenen uutta maata liittyy unioniin 1. toukokuuta 2004. Hätäisesti uudelleen kokoon kutsuttu huippukokous ja toinen epäonnistuminen perustuslakia koskevan sopimuksen tekemisessä syöksisi Euroopan unionin nopeasti kriisiin. Huippukokouksen epäonnistumisen jälkeen jäsenvaltioiden hallitusten ja EU:n toimielinten oli välittömästi pohdittava asioita rauhallisesti. Olen iloinen siitä, että puheenjohtajavaltio Irlanti on jo aloittanut intensiivisen ohjelman kuullakseen muiden jäsenvaltioiden hallituksia ensimmäisen puheenjohtajuusviikkonsa aikana.
Olen myös tyytyväinen huomatessani, että Irlannin hallitus pyrkii erittäin ahkerasti saamaan selvennystä viime puheenjohtajuuskauden lopussa järjestetyissä kahdenvälisissä tapaamisissa saavutettuihin tuloksiin. On tärkeää – suorastaan välttämätöntä – että heti ensimmäisen tilaisuuden tullen määritämme tarkoin tilanteen, jossa olemme. Nyt on kaikkien EU:n päätöksentekoprosessissa mukana olevien tahojen aika osoittaa tarvittavaa kurinalaisuutta ja kärsivällisyyttä, jotta voitaisiin välttää uudet epäonnistumiset ja jotta malttaisimme odottaa kevään huippukokoukselle esitettävää puheenjohtajavaltion raporttia.
Meidän kaikkien on vältettävä keskustelun kiihdyttämistä, joka tapahtuu ottamalla esiin kysymyksiä, jotka voitaisiin tulkita uhkaaviksi monissa jäsenvaltioissa. Tässä vaiheessa ei ole hyötyä siitä, että jotkin jäsenvaltiot uhkaavat pienentää Euroopan unionin talousarviota. Ei ole hyötyä myöskään siitä, että jotkin jäsenvaltiot pitävät elossa ajatusta kaksinopeuksisesta Euroopasta. Perussopimusten valvojana Euroopan komission on tehtävä kaikkensa varmistaakseen, että ajatus kaksinopeuksisesta Euroopasta ei saa tuulta alleen. Jos jotkin jäsenvaltiot haluavat edetä nopeampaan tahtiin joissain tietyissä kysymyksissä, tiivistetyn yhteistyön järjestelmä on jo olemassa tätä varten. Jotkin jäsenvaltiot, mutta eivät kaikki, kuuluvat jo euroalueeseen ja Schengenin sopimukseen. Näitä menetelmiä voitaisiin tarvittaessa soveltaa muille aloille ja muihin kysymyksiin.
Ehdotus, jonka mukaan pieni ryhmä jäsenvaltioita voisi edetä nopeammin, mikä ja luoda kaksinopeuksisen Euroopan, on kattavuudeltaan kuitenkin aivan erilainen. Se on erittäin tuhoisa ehdotus, joka voisi vaarantaa Euroopan unionin tehokkuuden ja koko tulevaisuuden. HVK:ta ja perussopimusten muuttamista koskevalle keskustelulle pitäisi olla luonteenomaista varovaisuus ja kypsä pohdinta. On paljon tärkeämpää saada hyviä tuloksia kuin nopeita tuloksia.
Kevään huippukokouksessa keskitytään myös Lissabonin strategiaan, ja olen tyytyväinen puheenjohtajavaltion ehdotukseen antaa uusi sysäys Lissabonissa hyväksytyille uudistustavoitteille. On kaikkien etujemme mukaista, että tavoite tehdä Euroopasta maailman kilpailukykyisiin tietoon perustuva talous vuoteen 2010 mennessä saavutetaan. Edistystä on jo jonkin verran saavutettu, mutta olemme yhä kaukana asetetuista tavoitteista. Meidän on keskityttävä toimiin, joilla parannetaan Euroopan kilpailukykyä ja tuottavuutta, samalla kun investoimme enemmän tutkimukseen ja uusien tuotteiden kehittämiseen. Tämä on ala, jolla Euroopan unioni voi vaikuttaa käytännössä kansalaisten elämään parantamalla elintasoa ja kehittämällä ympäristöalan mahdollisuuksia.
On valitettavaa, että jotkin jäsenvaltiot puolustavat nyt EU:n talousarvion pienentämistä. Nyt kun EU on laajentumassa ja ottamassa 10 uutta jäsenvaltiota ja kun nämä uudet jäsenvaltiot ponnistelevat voimakkaasti taloutensa kasvattamiseksi, meidän velvollisuutenamme on vähintäänkin antaa näille maille mahdollisuus hyödyntää resursseja, jotka nykyisen unionin 15 jäsenvaltiolla oli aiemmin käytössään. On kaikkien etujemme mukaista kannustaa näitä maita hyödyntämään koko potentiaalinsa mahdollisimman pian. Komissio esittää lähitulevaisuudessa ehdotuksia seuraaviksi rahoitusnäkymiksi. Komission pitäisi varmistaa, että EU:n seuraavissa talousarvioissa myönnettävät määrärahat ovat riittävät nykyisten EU-ohjelmien jatkamiseen myös 25-jäseniseksi laajentuneessa unionissa.
Tähän liittyvä kysymys koskee tämän parlamentin budjettivaltaa. Parlamentissa on esitetty erilaisia ehdotuksia parlamentin aseman vahvistamiseksi tai heikentämiseksi tällä alalla. Tuen parlamentin näkemystä siitä, että parlamentin nykyinen budjettivalta säilytetään.
Ulkosuhteissa Lähi-idän kysymys on edellisten puheenjohtajuuskausien tapaan jälleen keskeinen kysymys. Olen tyytyväinen havaitessani, että ministeri Cowen tekee neuvoston puheenjohtajana tällä viikolla virallisen vierailun Lähi-itään, ja luotan siihen, että hän tekee kaikkensa edistääkseen alueen rauhanprosessia. Puheenjohtajavaltio Irlannin pitäisi keskittää huomionsa rauhansuunnitelman täytäntöönpanoon ja sen varmistamiseen, että sen kumppanit kvartetissa ovat sitoutuneet tähän tavoitteeseen. Ainoastaan rauhansuunnitelma tarjoaa perustan, jolla voidaan saavuttaa kehitystä kohti oikeudenmukaista ja kestävää kahden valtion ratkaisua.
Puheenjohtajavaltion Yhdysvaltain-suhteille antamaan ensisijaiseen asemaan on oltava tyytyväisiä. Yhdysvallat on suurin kauppakumppanimme sekä valtio, johon Euroopalla on lujat kulttuuriset ja historialliset siteet. Meillä on lähimenneisyydessä ollut poliittisia erimielisyyksiä, mutta on tullut aika jättää nämä taakse. Olen todellakin sitä mieltä, että transatlanttisia suhteita ei ole vielä täysin mukautettu uusiin olosuhteisiin, jotka vallitsevat nyt kun rautaesiripun on luhistunut, kun idästä tullut turvallisuuteen kohdistuva uhka on todella poistunut ja kun Yhdysvalloista on tullut maailman ainoa supervalta. Irlannilla on erityisen hyvät valmiudet suhteiden kehittämiseen yhdysvaltalaisiin ystäviimme, ja toivon, että puheenjohtajavaltio Irlanti jatkaa Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisten suhteiden lujittamista ja syventämistä.
Bonde (EDD ).
    Arvoisa puhemies, ennen joulua ryhmien puheenjohtajat olivat Dublinissa neuvottelemassa puheenjohtajavaltio Irlannin kanssa. Vietimme pari hyödyllistä tuntia Bertien ja Dickin kanssa ja toivotimme heidät tervetulleiksi tänne. Tässä parlamentissa toivotan Ahernin ja Rochen tervetulleeksi hieman muodollisemmin. Olen varmaa siitä, että pienenä maana Irlanti hoitaa puheenjohtajuuden loistavasti.
Olen itse kotoisin pienestä maasta, jossa olemme sinut pääministerin ja hänen läheisimpien kilpailijoidensa kanssa. Ystäväni Dublinissa tapaavat joskus Bertie Ahernin paikallisessa pubissa. Tämä läheisyys äänestäjäkunnan kanssa on jotain, johon haluaisin puheenjohtajavaltio Irlannin kiinnittävän huomiota seuraavassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Miten saamme äänestäjät osallistumaan keskusteluun perussopimuksesta? Miten saamme äänestäjät kiinnostumaan päättäjistä myös EU:n tasolla? Älkää sekaantuko nykyiseen kiistaan, joka koskee äänten painotusta ministerineuvostossa. Älkää rikkoko Puolan kanssa tehtyä sopimusta. Katsokaa valmistelukunnan vähemmistön mielipidettä, joka itse asiassa sisältää avaimen tulevaisuuteen.
Ehdotamme pääsääntönä, että päätöksen hyväksymiseksi sen taakse on ministerineuvostossa saatava 75 prosenttia valtioista niin, että kaikki valtiot ovat tasa-arvoisia ja kaikilla on yksi ääni. Näissä 75 prosentissa valtioista on myös oltava vähintään 50 prosenttia EU:n kansalaisista. Tämä on erityisen tärkeää väekkäimmille valtioille, mutta ehdotamme myös, että erityistä huomiota kiinnitetään koko äänestäjäkuntaan: kaikilla EU-mailla, niin isoilla kuin pienilläkin pitäisi olla veto-oikeus todella elintärkeissä asioissa.
Hyväksymme sen, että enemmistöpäätökset ovat lähtökohta. Pitäisi kuitenkin olla mahdollista käyttää veto-oikeutta, jos asia hyväksytään kansallisen parlamentin yleisessä istunnossa ja jos pääministeri on valmis puolustamaan sitä EU:n seuraavassa huippukokouksessa. Tämä on kestävä kompromissi, jossa yhdistyvät toisaalta demokraattinen periaate, että äänestäjillä on aina mahdollisuus sanoa viimeinen sana, ja toisaalta tehokas kansainvälinen päätöksenteko. Ilman veto-oikeutta elintärkeissä kysymyksissä ei saavuteta tehokkuutta. Jos jäsenvaltiot eivät hallinnoi yhteisten päätösten tekemistä, tuloksena on pelkästään jatkuvia kamppailuja ja sekaannusta.
Katsokaa kuitenkin tilastoja EU:n lainsäädännön täytäntöönpanosta. Tämä on todellisuus. Parlamentaarista demokratiaa ei saa laiminlyödä. Ilman enemmistöpäätöksiä tuloksena on kuitenkin jatkuvia väittelyjä myös käytännön kysymyksistä, joiden osalta kaikkien maiden etujen mukaista on, että jäsenvaltiot voivat lähtökohtaisesti ratkaista ne äänestämällä. Meidän on suhtauduttava molempiin näkökantoihin yhtä vakavasti.
Valmistelukunnan luonnoksessa on laiminlyöty jäsenvaltioiden parlamentaarisen demokratian toteutuminen, ja tästä syystä on tuskin mahdollista hyväksyä tällaista demokratiaa, joka muodostuu oikeudenmukaisista kansanäänestyksistä, joissa kansalaisilla on käytössään kaikki tarvittavat tiedot. Kokeilkaamme kuitenkin sitä. Sen sijaan, että järjestätte Irlannissa toisen kansanäänestyksen, jos äänestäjät sanovat "ei", teidän pitäisi ottaa muut maat mukaan vaatimaan, että perustuslakiluonnoksesta äänestetään kaikissa maissa ja mielellään samana päivänä kaikkialla Euroopan unionissa.
Arvoisa puheenjohtajavaltio Irlanti, odotamme innokkaasti yhteistyötä kanssanne ja tarjoamme teille ystävällisen, kriittisen, rakentavan ja demokraattisen opposition. 
Paisley (NI ).
    Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja voi ihmetellä sitä, että haluan tänään onnitella Irlannin tasavaltaa puheenjohtajuudesta, mutta tiedän hänen ymmärtävän aikomukseni, koska hän on niin kiireinen seuraavien kuuden kuukauden aikana, ettei meidän tarvitse sietää hänen läsnäoloaan kokouksissa Pohjois-Irlannissa. Me pystymme jatkamaan työtämme, niin kuin äänestäjät musertavalla enemmistöllä halusivat, ja hän voi jatkaa omaansa. Toivotamme hänelle onnea ainoastaan tässä erityiskysymyksessä.
Meillä pohjoisirlantilaisilla on ongelmia. Neuvoston uusi puheenjohtaja on sanonut, ettei hän siedä yhtäkään IRA:n/Sinn Feinin jäsentä Irlannin hallituksessa, mutta vaatii, että me siedämme heitä, jos haluamme Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluvaan Pohjois-Irlantiin hallituksen. Luotan siihen, että hän oppii seuraavan kuukauden aikana johdonmukaisemmaksi eikä enää vaadi meitä hyväksymään jotain, mitä hän ei itse siedä.
Ymmärrän hyvin hänen tämänpäiväisen väkinäisen optimisminsa uuden perustuslakia koskevan ehdotuksen osalta mutta olen samaa mieltä viimeisen puhujan kanssa siitä, että unionin pitäisi päättää tästä demokraattisesti niin, että unionin joka kolkassa järjestetään kansanäänestys asiasta, jotta kansa saa tuoda mielipiteensä julki. Tämä olisi askel kohti vakautta ja kehitystä.
Realistisesti puhuen en usko suureen harppaukseen eteenpäin tämän kuusi kuukautta kestävän puheenjohtajuuskauden aikana. On monia asioita, joista on huolehdittava. Neuvoston puheenjohtaja esitti muutamia huomioita ihmisoikeuksista, jotka ovat keskeisessä asemassa asialistallamme. Tästä osin pedofiilipappeja ja heidän uhrejaan koskevalla kysymyksellä, joka koskee koko Euroopan unionia, on vakavia vaikutuksia meihin kaikkiin. Uskon, että tämä kysymys, josta neuvoston puheenjohtaja tietää jotain, koska se koskee maata, jonka pääministeri hän on, käsitellään huolellisesti,. Asiaa ei saa peitellä, ja Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin on puututtava siihen välittömästi.
Käsiteltävänä on myös muita asioita, kuten maatalous ja kalatalous. Ne ihmiset, joita edustan täällä parlamentissa, olivat erittäin pettyneitä ja vihaisia asenteesta, jonka neuvoston puheenjohtajan johtama hallitus on omaksunut kalastusalaa kohtaan. Hän huomaa tämän pettymyksen ja vihan vaikutukset lähipäivinä.
Maataloudesta tiedämme, että se on ala, joka tarvitsee kaiken mahdollisen tuen Irlannin molemmissa osissa. Ei kannata puhua Puolan auttamisesta vahvaan asemaan, jos tällä on katastrofaalisia vaikutuksia maatalousalaan unionin muissa osissa. Näitä kysymyksiä neuvoston puheenjohtajan ja tämän parlamentin on pohdittava tarkoin. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, edellinen puheenvuoro on ikävä muistutus siitä, että kiihkoilu on yhä voimissaan Euroopan unionin joissain osissa. Meillä on vielä paljon tehtävää tällä alalla.
Arvoisa , arvoisa ministeri Roche, arvoisa suurlähettiläs Anderson, yhdyn kollegoihini ja toivotan teidät erityisesti irlantilaisten PPE-DE-ryhmän kollegojeni puolesta tervetulleeksi tänne tänään. Läsnäolomme täällä sekä arvoisa puhemies teidän toimimisenne puhemiehenä tässä ylevässä istunnossa antaa kaikille pienille jäsenvaltioille vahvan signaalin, että Euroopan järjestelmät ja prosessit mahdollistavat pienimpienkin maiden menestymisen oikeissa olosuhteissa. Olen erittäin ylpeä siitä, että olette puhemiehenä ja että on täällä Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana seuraavan kuuden kuukauden ajan. Kiitän teitä kunniasta, jota tuotte maallemme tältä osin.
Arvoisa on niitä, jotka väittävät lujasti, että ainoa oikeasti tärkeä asia, joka on käsiteltävä Irlannin kuudennen Euroopan unionin puheenjohtajuuskauden aikana, on HVK:n saattaminen päätökseen, perustuslakia koskeva kysymys. Viime viikkojen aikana olette ainakin kotirintamalla vähätellyt mahdollisuuksianne onnistua siinä. Kuunneltuani teitä täällä tänä aamuna minusta tuntuu kuitenkin siltä, että kyse saattoi olla pelkästä poliittisesta salajuonesta, jolla heikennetään ehkä odotuksia, ja sen perusteella, mitä sanoitte – toivon, että tulkitsen sanojanne oikein – asia on asialistalla aivan kärkipäässä ja saatte tässä asiassa kaikki tukemme.
Kuulemme jälleen, että Lissabonin strategia, Lissabonin mantra on otettu jälleen esiin. Suoraan sanottuna tässä vaiheessa monet teollisuudenalat ajattelevat, että aika on loppumassa Lissabonin strategialta, jos se ei ole jo loppunut. Tarvitsemme konkreettisia toimia emmekä toivomusluetteloiden ja sanojen toistamista. Mitä me aiomme tarkalleen ottaen tehdä Lissabonin osalta? Mitä me aiomme tehdä sääntelyn purkamisen osalta, jotta liike-elämä voisi kukoistaa ja jotta innovaatiotoimintaa voitaisiin lisätä? Arvoisa olkaa hyvä ja esittäkää faktat, älkää enää toivomusluetteloja, koska tämä on kahdeksas kerta, kun istun täällä kuuntelemassa puheenjohtajuuskauden aloittamista, ja minulla on ollut suuria vaikeuksia kunkin puheenjohtajuuskauden päättyessä havaita, miten Lissabonin strategiassa on edistytty. Olkaa hyvä ja kertokaa meille ennen lähtöänne, mitä aiotte tarkalleen ottaen tehdä saavuttaaksenne Lissabonin tavoitteet vartiovuoronne aikana.
Erityisesti on otettava huomioon se, että korkeatasoisempi tutkimus- ja kehitystyö on johtanut Yhdysvallat talouskasvuun, joka on ollut Lissabonin strategian laatimisen jälkeen suurempi kuin Euroopan talouskasvu, ja ero on kasvanut eikä pienentynyt. Itse asiassa ero hyvinvoinnissa kasvaa joka vuosi. Meidän on aika toimia. Puheenjohtajavaltio Irlannin on keskityttävä luomaan kunnolliset edellytykset puitteet eurooppalaiselle tutkimustoiminnalle ja innovaatioille. Pyydän teitä erityisesti perehtymään EU:n seitsemänteen puiteohjelmaan ja tekemään parhaanne.
Haluaisin tunnustaa tämän historiallisen laajentumisvaiheen arvon. Laajentuminen tapahtuu teidän vartiovuorollanne, ja haluan toivottaa tervetulleiksi yhteisöön kymmenen uutta jäsenvaltiotamme, joilla on merkittävät tieteelliseen yrittäjyyteen ja tutkimukseen liittyvät taidot, jotka on valjastettava käyttöön ja joita on kehitettävä täyteen kapasiteettinsa.
Meidän on korostettava yleistä talouskasvua mutta etusijalle on asetettava työllisyys ja luotava enemmän ja parempia työpaikkoja unionissamme. Tasapuolisuuden, tuottavuuden ja yhteiskunnallisen vakauden nimissä meidän on käsiteltävä Euroopan ikääntyvää väestöä koskevaa vakavaa kysymystä ja luotava mahdollisimman hyvät olosuhteet työpaikkojen luomiselle.
Kaksi kolmasosaa Euroopan työvoimasta on tällä hetkellä töissä yrityksissä, jotka työllistävät alle 250 henkeä. Tästä syystä nämä pk-yritykset ovat liikkeelle paneva voima työpaikkojen luomisessa Euroopassa. Meidän on keskityttävä sellaisen työpaikkojen luomista tukevan puitelainsäädännön yksinkertaistamiseen ja laatimiseen, jolla edistetään yrittäjyyttä ja vähennetään byrokratiaa.
Jos olette vilpitön puolustaessanne sitä, että Euroopan pitäisi olla tietoon perustuva talous, ehkä voisitte aloittaa varmistamalla, että Irlannin yliopistojen ja kolmannen asteen oppilaitosten rahoitus on asianmukaisella tasolla, jotta mahdollisimman monilla nuorilla olisi mahdollisuus päästä koulutukseen.
Haluaisin pyytää, että ottaisitte Kioton pöytäkirjan ratifioimisen EU:n ja Venäjän huippukokouksen asialistalla korkealle sijalle. Pöytäkirjan ratifioiminen on erittäin tärkeää kehityksen ja kaikkien meidän tulevaisuuden kannalta,.
Jotkut hallituksenne jäsenet ovat esittäneet hyvin julkisuutta saaneen väitteen, jonka mukaan Irlanti on lähempänä Bostonia kuin Berliiniä – väite, josta sanoudun irti. Lopuksi kysyisinkin, voisitteko edes hyödyntää tämän väitteen, kun suunnittelette, miten Irakin valloituksen tulehduttamista transatlanttisista suhteista saataisiin jälleen tiiviit?
Arvoisa toivotan teidät vielä uudestaan tervetulleeksi tänä aamuna, ja toivotan teille vilpittömästi onnea, jotta toimikautenne Euroopan peräsimessä olisi erittäin menestyksellinen. 
Puhemies.
   En halua ärsyttää kollegojani keskeyttämällä heitä, mutta minun on pyydettävä teiltä tukea. Tämän keskustelun aikana puheenvuoron pitää vielä 40 puhujaa, ja äänestys on tarkoitus toimittaa klo 12.00. Emme pysty päättämään istuntoa ajoissa, jos puheaikoja ei noudateta. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan toivottaa tervetulleeksi , ministeri Roachin ja suurlähettiläs Andersonin. Olen tyytyväinen laaja-alaiseen puheenvuoroon, jonka piti parlamentille ja joka kattoi useita parlamentille tärkeitä kysymyksiä. Toivotan teille ja Irlannin hallitukselle onnea erittäin runsaan asialistan kanssa, jonka käsittelyn jatkaminen on uskottu teille. Minulla ei ole epäilystäkään siitä, ettette hoitaisi tehtäviänne tehokkaasti.
Tärkein kysymys on perustuslakiluonnos, kuten te, arvoisa ja kaikki muutkin puhujat korostitte. Toivomme kaikki, että HVK olisi saatu päätökseen joulukuussa. Se, ettei siinä onnistuttu, antaa huonon kuvan niistä, jotka estivät sen päätökseen saattamisen, enkä osoita tätä kritiikkiä pelkästään Puolalle ja Espanjalle. Tärkein tavoite on varmistaa se, että pystymme pitämään yllä vauhtia tämän kysymyksen käsittelyssä. Eurooppa tarvitsee tätä perustuslakia, joka tekisi unionista nykyistä demokraattisemman, sosiaalisesti sitoutuneemman ja kansalaistensa kannalta ymmärrettävämmän sekä antaisi meille mahdollisuuden toimia aktiivisemmin maailmassa. Pitäkää kuitenkin varanne, parlamentti ei hyväksy mitään vanhaa ratkaisua. Valmistelukunnan laatima perustuslaki pitää pääosin jättää sellaiseksi kuin se on. Arvoja, tavoitteita ja kansalaisten oikeuksia ei saa heikentää. Parlamentin budjettivaltaa ei myöskään saa heikentää millään tavalla.
Toinen avainkysymys on Lissabonin prosessi. Euroopan on edettävä sosiaalinen edistys ja talouskasvu rinta rinnan. Tätä kysymystä ei ole aikaa käsitellä yksityiskohtaisesti, mutta Irlannin hallitus voisi näyttää esimerkkiä vakavasta sitoutumisesta luopumalla vastustamasta vuokratyöntekijöitä koskevaa direktiiviä, jonka avulla työvoiman joustavuutta ja mukautuvuutta voidaan parantaa, jos me käsittelemme tämän kysymyksen oikealla tavalla. Direktiivi koskee miljoonia työntekijöitä ympäri Euroopan unionia.
Lopuksi kehotan teitä käsittelemään kysymystä kehitysmaiden velkojen anteeksiantamisesta. Velkojen hoitaminen maksaa köyhimmille maille enemmän kuin ne saavat kehitysapua. Inhimillistä kehitystä edistävä tapa suhtautua velkojen kestävyyteen pahoin velkaantuneiden maiden osalta tarkoittaisi sitä, että tärkein köyhimpien maiden hallituksille esitettävä vetoomus olisi voimavarojen käyttäminen vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen. Köyhimpien maiden osalta tämä edellyttää velkojen anteeksiantamista kokonaan. Tiedän, että Irlannin hallitus on sitoutunut tähän kysymykseen hyväksyessään Irlannin lähestymistavan, mutta haluaisin pyytää teitä ottamaan asian esityslistalle muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa sekä pyrkimään varmistamaan sen, että kuusi kuukautta kestävän toimikautenne aikana saavutetaan edistystä.
On monia muita asioita, jotka haluaisin ottaa esiin, muun muassa Guantánamon vankeja koskeva kysymys sekä Palestiinan kansan kauhistuttava kärsimys, mutta käytettävissäni oleva aika ei siihen riitä. 
Costa, Paolo (ELDR ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tänään täällä ehdottamianne ensisijaisia tavoitteita voidaan yleisesti pitää hyvinä, ja ne vaativat vain muutamia huomautuksia, jotka aion esittää. Monipuolisen ja monitahoisen ohjelmanne mukaan yhteisöllä on tällä hetkellä ohjelmallinen säännöstö, yhteisten ajatusten ja tavoitteiden perintö, joka tekee unionista entistä tärkeämmän toimielimen Euroopalle ja koko maailmalle. Ensinnäkin tämä ohjelmallinen säännöstö edellyttää sitä, että meillä on sellaiset säännöt ja toimielimet, joiden avulla meillä on mahdollisuus saavuttaa yhteiset tavoitteemme, ja jo ennen sitä se edellyttää sitä, että luottamus on palautettava Euroopan yhdentymisen suureen hankkeeseen. Viime kuukausien aikana olemme nähneet monia merkkejä itsekkäästä asenteesta unionihanketta kohtaan, ja tällä supistetaan unioni itsepalvelulaitokseksi, jossa kukin maa kausittain arvioi jäsenyyttään uudelleen omien lyhyen aikavälin tavoitteidensa perusteella. Se, että Ranska ja Saksa rikkovat vakaus- ja kasvusopimusta, minkä Ecofin-neuvosto hyväksyi 25. marraskuuta, taikka kaikista suunnista esitetyt vetot, joilla estettiin Euroopan perustuslain hyväksyminen, ovat vain räikeimmät esimerkit euroitsekkyydestä, josta meidän on tehtävä päättäväisesti heti loppu, ennen kuin kaikesta tulee vaikeampaa 25-jäsenisessä unionissa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että teette parhaanne, jotta hallitustenvälinen konferenssi saisi työnsä päätökseen ja hyväksyisi perustuslain tämän puheenjohtajuuskauden aikana. Voin varmasti sanoa, että parlamentti haluaa teidän tapaan, että saamme mahdollisimman pian aikaan sellaisen perustuslain, joka perustuu suurelta osin valmistelukunnan työhön. Tätä kaikki Euroopan kehittämistä vilpittömästi toivovat tahot odottavat.
Koska ensisijaisena tavoitteena on antaa uusi sysäys Eurooppaa koskevalle hankkeelle, haluan ottaa esiin kaksi seikkaa työohjelmastanne. Ensimmäinen seikka on koheesiopolitiikalle osoitettu vähäinen huomio, ja toinen seikka on kiireellinen tarve nopeuttaa Euroopan todellista fyysistä yhdentymistä siten, että Euroopassa otetaan käyttöön liikkuvuutta kaikkialla Euroopassa edistävä eurooppalainen liikenneverkko. Koko Euroopan laajuinen yhteenkuuluvuus ja kaikkien alueiden osallistuminen kestävään eurooppalaiseen prosessiin ovat osoituksia sellaisesta solidaarisuudesta, jota minä pidän olennaisen tärkeänä, jos Euroopan kansalaiset haluavat samastua prosessiin, jota me olemme viemässä eteenpäin.
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Irlannin puheenjohtajuus on erittäin tervetullut. Meillä on suuria odotuksia, koska tiedämme, että Irlannin kaltaiset pienet maat pystyvät yleensä tehokkaaseen ja tarmokkaaseen puheenjohtajuuteen. Se on tärkeää myös siksi, että edellinen, Italian puheenjohtajuuskausi oli tuloksiltaan erittäin vaatimaton. Teidän on selvittävä omien ongelmienne lisäksi myös joistakin edellisen puheenjohtajavaltion aiheuttamista ongelmista. Jotkin niistä kuuluvat ulkopolitiikan alaan, ja haluan mainita niistä kaksi.
Puheenjohtajavaltio Italia laiminlöi Tšetšeniassa tapahtuneiden räikeiden ihmisoikeusloukkausten arvostelemisen. Odotamme nyt, että Venäjälle sanotaan suorat sanat tästä Tšetšenian siviiliväestön ihmisoikeuksia koskevasta keskeisestä kysymyksestä.
Palestiinan kysymys oli toinen asia, jossa Italia epäonnistui. Italia yritti harjoittaa myötämielistä Israelin-politiikkaa ja järjesti yksipuolisen tapaamisen pääministeri Sharonin kanssa. Palestiinassa tilanne kentällä on kuitenkin se, että rakentamalla muurin ja laajentamalla siirtokuntiaan Israel on tuhoamassa mahdollisuudet kahden valtion ratkaisun löytymiseen sekä tuhoamassa palestiinalaisten odotukset elinolojen normalisoitumisesta. Myös tässä asiassa EU:n on puhuttava selvää kieltä. Aivan viime päivinä Israel on myös ottanut käyttöön eräänlaisen viisumivaatimuksen, jota sovelletaan miehitetyillä alueilla ja joka koskee myös EU:n kansalaisia, avustustyöntekijöitä, lehtimiehiä ja muita ihmisiä. Odotamme, että EU esittää asiasta protestin.
Ympäristöasioista, jotka ovat oma erikoisalani, olen kuitenkin sitä mieltä, että puheenjohtajavaltion ohjelma on melko suppea eikä riittävän käytännöllinen. Olisi ollut hyväksi, jos olisitte mennyt tällä alalla hieman pidemmälle. Olisitte esimerkiksi voinut mainita, kuinka tärkeää on saada aikaan järkevä kemikaaleja koskeva lainsäädäntö ja tehdä yhteistyötä parlamentin kanssa tässä asiassa. Ohjelman mukaan uuden sysäyksen antaminen ilmastonmuutosta koskeville neuvotteluille on tärkeää, mutta EU:lla on valtava työ tällä alalla seuraavien kuuden kuukauden aikana, kun Kioton pöytäkirja on vaarassa kaatua. Muita tärkeitä kysymyksiä ovat Cartagenan pöytäkirja ja Kuala Lumpurissa pidettävä biologista monimuotoisuutta käsittelevä konferenssi, jossa tehdään tärkeitä päätöksiä muuntogeenisten tuotteiden kaupasta. EU on ollut tästä asiasta kiinnostunut jo pitkään, ja kysymystä on tutkittava tarkoin.
On myös toinen ala, jota on mielestäni laiminlyöty tässä ohjelmassa, joka muilta osin on asiallinen. Tarkoitan rahaliiton kriisiä. On aika lopettaa teeskentely. Rahaliitto sekä kasvu- ja vakaussopimus ovat vakavassa taloudellisessa ja poliittisessa kriisissä. Tämä tuli selväksi niinkin äskettäin kuin eilen, kun komissio päätti saattaa neuvoston päätöksen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Kriisi on syntynyt epärealististen sääntöjen suunnittelemisesta. Kun todellisuus ja säännöt törmäävät yhteen, syntyy tällainen kriisi, ja siihen on vain yksi ratkaisu: vakaus- ja kasvusopimuksen tarkistaminen. 
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, tervetuliaistoivotuksemme Irlannin puheenjohtajuudelle on erittäin vilpitön, koska tiedämme, että Euroopalle tarjoutuu erinomainen tilaisuus, kun Irlannin kaltainen pieni maa ryhtyy töihin täysin tietoisena eurooppalaisista ja maailmanlaajuisista haasteista. Olette myös esimerkki uusille jäsenvaltioille siinä mielessä, että oma unioniin liittymisenne oli menestys sekä Irlantilaisille että koko Euroopalle. Regionalisteina ja valtiottomien kansojen edustajina odotamme Irlannin ymmärtävän paremmin toiveitamme autonomian saamisesta ja identiteettimme säilyttämisestä sekä suorasta osallistumisoikeudesta Euroopan päätöksentekoon. Oli kyse sitten Skotlannista, Walesista, Baskimaasta, Kataloniasta, Galiciasta tai Flanderista, haluamme, että meitä kunnioitetaan unionissa samalla tavalla kuin Baltian tai Skandinavian maita.
Voitte olla varmoja siitä, että saatte täyden tukemme sille, että asetatte etusijalle järkevän perustuslain ja että haluatte tehdä Euroopasta nykyistä tehokkaamman toimijan maailmalla rauhan ja kestävän kehityksen edistämiseksi. Tästä syystä toivomme esimerkiksi, että jatkatte asekaupan rajoittamista ja varmistatte, että tämän prosessin käytännesääntöjä noudatetaan.
Irlanti ylpeilee sillä, että maalla on pitkä kokemus vuoropuhelusta Lähi-idän kansojen kanssa ja että se on Afrikan maiden avustaja ja kumppani, mutta vuosituhannen vaihteen suunnitelma pitäisi sisällyttää nykyistä tehokkaammin meidän päivittäisiin tavoitteisiimme, myös Euroopan unionissa. Sellaisten köyhien ihmisten määrän puolittaminen vuoteen 2015 mennessä, jotka joutuvat tulemaan toimeen alle yhdellä dollarilla päivässä, on haastava tavoite. Kuinka paljon edistystä olemme tällä saralla saavuttaneet? Voisin kuitenkin mainita muitakin tavoitteita.
Haluan erityisesti vedota velkojen pienentämisen puolesta, koska monien köyhien maiden on mentävä virran mukana tässä maailmanlaajuisten markkinoiden virrassa velkojen myllynkivi kaulansa ympärillä. Lopuksi toivon, että kestävä kehitys ei jää kuolleeksi kirjaimeksi siltä osin kuin on kyse Euroopan sokeri-, puuvilla- tai riisipolitiikasta, koska mielikuva Euroopasta syntyy nimenomaan näiden alojen perusteella. 
Abitbol (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette perimässä Euroopan unionin, joka on aika surkeassa tilassa ja joka on koko vuoden 2003 ajan näyttänyt olevansa täysin kykenemätön vastaamaan Euroopan kansalaisten edessä oleviin keskeisiin sisäisiin ja ulkoisiin haasteisiin.
Näissä oloissa olisi ollut vähintäänkin aivan ennenaikaista antaa tälle 25-jäseniselle Euroopan unionille – sillä sellainenhan Euroopan unioni on – perustuslaki, joka on kansan poliittisen ja demokraattisen kypsyyden symboli. Olemme kaukana siitä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoitte juuri, että me olemme kansan valitsemia edustajia. Emme ole; olemme Euroopan kansojen valitsemia edustajia, kunnes toisin todistetaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiirehtikää hitaammin. Tärkein tavoite ei ole se, mitä jäsen Poettering äänekkäästi vaatii ja mikä on ainoa asia, jonka hänen kannattajansa näkevät. Euroopan kansalla ei ole samoja painopisteitä kuin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmällä, eikä Euroopan kansa välitä komission jäsenten poliittisista sympatioista. Euroopan kansa ei tarvitse perustuslakia, joka on toimielinten asia. Se haluaa kasvua ja työpaikkoja. Mielestäni voisitte tehdä puheenjohtajuuskaudestanne paljon hyödyllisemmän johtamalla unionin siihen suuntaan pikemminkin kuin eksymällä tämän oletetun perustuslain sokkeloon. Kasvun ja työllisyyden elvyttämiseksi tarvitsemme politiikan muutosta. Maastrichtin sopimuksen voimaantulosta alkaen harjoitettu politiikka on epäonnistunut. Eurooppa, ja erityisesti euroalue, on joka vuosi jäämässä talouskasvussa jälkeen jo pelkästään Euroopan keskuspankin rajoittavan, malthusilaisen ja viime kädessä jossain määrin julman politiikan takia, mikä tarkoittaa sitä, että meillä on suurelta osin yliarvostettu valuutta. Aiommeko me hyväksyä sen, että Euroopan talous pantataan vielä pidemmäksi aikaa niiden toimesta, joita kenraali de Gaulle olisi kutsunut Frankfurtin finanssimiehiksi?
Arvoisa puhemies, suurin uhka Euroopalle, Lissabonin prosessille sekä kasvulle ja työllisyydelle on ikävä kyllä entinen maanmieheni Jean-Claude Trichet. Puheenjohtajuuskauttanne ei arvioida perustuslain perusteella, siitä voitte olla varma, vaan sillä perusteella, miten kykenette saamaan Euroopan valuutan palvelemaan Euroopan taloutta. 
Berthu (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenjohtajavaltio Irlanti saa tänään harteilleen vaativan tehtävän jatkaa hallitustenvälistä konferenssia ja yrittää yhdistää kannat, jotka eivät poikkea toisistaan pelkästään teknisistä kohdista vaan myös syistä, jotka liittyvät suvereniteetin käsitteeseen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoitte juuri, että uuden perustuslain pitäisi olla kansalaisten odotusten mukainen ja mahdollistaa se, että EU:lla olisi nykyistä johdonmukaisempi rooli maailmassa. Jos tässä olisi kaikki, kaikki olisivat täysin yksimielisiä. On kuitenkin toinen keskeinen, paljon vaikeampi kysymys: kuinka voimme toimia yhteistyössä ja samanaikaisesti säilyttää demokratian? Onko meidän edettävä siihen suuntaan, että kansallista suvereniteettia heikennetään enemmistöpäätöksillä perustuslakiluonnoksen mukaisesti, tai pitäisikö meidän, niin kuin me itse uskomme, säilyttää jäsenvaltioiden suvereniteetti ja näin ollen jäsenvaltioiden kansalliset demokratiat?
Meidän on selitettävä tämä kysymys selvästi kansalaisille, ja tämä mielessä kehotamme puheenjohtajavaltio Irlantia aluksi julkaisemaan ja esittämään yksityiskohtaisesti ne kohdat, joista HVK on päässyt yksimielisyyteen, ja ne, joista se ei ole päässyt yksimielisyyteen. Tällä tavoin ei luonnollisestikaan tuomita ennakolta tuloksia, koska kuten hyvin tiedämme, mistään ei ole sovittu ennen kuin kaikesta on sovittu, mutta tämän avulla voisimme ainakin aloittaa todellisen keskustelun ja asiallisesti tiedottaa kansalaisille.
Toivomme myös, että hallitukset käyttävät seuraavat kuukaudet arvioidakseen nykyistä paremmin suunnitelman vaikutukset. Voimme esimerkiksi lukea Sources d'Europe -Internet-sivustolla julkaistuista puheenjohtajavaltio Irlannin painopisteistä, että te "toivoisitte", siis "toivoisitte", että liittymisneuvottelut Turkin kanssa voisivat alkaa vuoden 2004 lopussa. Voisitteko kertoa meille, mikä Turkin asema olisi tulevan ja – kuten kaikki koko ajan kertovat meille – kestämään tarkoitetun perustuslain mukaisissa toimielimissä? Mikä olisi Turkin asema neuvostossa 40 vuoden päästä? Mikä olisi Turkin asema Euroopan parlamentissa? Mikä olisi sen paikka uudessa enemmistöpäätösmenettelyssä? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vastauksenne todella antaisi virikkeitä tälle keskustelulle. 
Evans, Jonathan (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, arvoisa , haluaisin aloittaa toivottamalla puheenjohtajavaltio Irlannille menestystä sen työssä seuraavien kuuden kuukauden aikana. Olette asettanut edessä olevalle aikakaudelle monia tärkeitä toiminnan painopisteitä, joista vähäisin ei ole talousuudistusta ja kilpailukykyä koskevan Lissabonin strategian polkaiseminen käyntiin.
Haluan tänään keskittyä perustuslakiluonnosta koskevaan kysymykseen ja Brysselissä joulukuussa pidetyn huippukokouksen epäonnistumisen jälkeiseen tilanteeseen. Kuten olemme tehneet monessa yhteydessä selväksi, unionin on myös käytävä käsiksi pysähtyneeseen Lissabonin prosessiin. Irlanti on ottanut suuria taloudellisia harppauksia viime vuosina, mutta kaikkialla Euroopan unionissa on yhä haluttomuutta ryhtyä todelliseen talousuudistukseen.
Olin tyytyväinen havaitessani lehdistöstä tällä viikolla, että komissio haluaa jatkaa palveluiden sisämarkkinoiden vapauttamista. Tällaiset kysymykset ansaitsevat tulla käsitellyiksi lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä, mutta pitkällä aikavälillä EU:n jäsenvaltioiden on oltava kunnianhimoisempia. Intoani kuitenkin laimentaa se, että markkinoiden vapauttaminen sellaisissa sinänsä tärkeissä asioissa kuten lääkkeet, oikeudellinen ja veroneuvonta sekä työnvälitystoimistot, vie pois huomiota paljon tärkeämmästä, televiestintä-, energia- ja rahoituspalvelualan vapauttamisen jatkamisesta. Kehotan käyttämään vaikutusvaltaansa ja tarkistamaan tulevina kuukausina unionin asialistaa todellisen ja kestävän talousuudistuksen edistämiseksi. Jos hän laatii asialistan, hänellä on täydellinen ja innokas tukemme.
Perustuslakiluonnoksesta, joka joutui vaikeuksiin Brysselissä viime joulukuussa, haluaisin sanoa vain seuraavaa: meidän kantamme on aina ollut, että perustuslakiluonnos vei Eurooppaa väärään suuntaan. Pyrkimykset, joita tuotiin esiin kaksi vuotta sitten pidetyssä Laekenin huippukokouksessa, jossa hallituksen päämiehet ilmoittivat toivovansa valmistelukunnan tuovan unionin lähemmäksi kansalaisiaan, ovat kumma kyllä jääneet toteutumatta.
Haluaisin joka tapauksessa pyytää keskustelujen epäonnistumisen perusteella vastaamaan yhteen erittäin täsmälliseen kysymykseen. Äskeisessä käymässäni kirjeenvaihdossa Peter Hainin kanssa, joka on Yhdistyneen kuningaskunnan pääedustaja valmistelukunnassa, hän viittaa "perustamissopimukseen, jonka hyväksyimme Eurooppa-neuvostossa...". Myöntääkö puheenjohtajavaltio, että perustamissopimus on "hyväksytty", vai onko niin, kuten aiemmin sanottiin, että mitään ei ole hyväksytty ennen kuin kaikki on hyväksytty? Tarvitsemme kaikki pikaisesti selvennystä tähän asiaan. 
Hänsch (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, voimme täysin hyväksyä kaksi neuvoston puheenjohtajan esittämää kommenttia perustuslakiluonnoksesta ja hallitustenvälisestä konferenssista. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhuitte valmistelukunnan erinomaisesta työstä. Jäsen Cohn-Bendit pilkkasi kommenttejanne. Otan ne vakavasti ja täydestä. Teidän sananne osoittavat, ettette anna kollegojenne HVK:ssa tuhota tuota erinomaista työtä ja jättää sitä jälleen retuperälle. Tiedämme, että HVK ei hyväksy luonnosta aivan sellaisena kuin se tällä hetkellä nyt on. Perustuslakiluonnos on kuitenkin enemmän kuin pelkkä lähtökohta – se on tasapainoinen ja tasapuolinen sekä sisältää kaikki avaintekijät ratkaisun löytämiseksi. Jäsen Poettering, valtioista ja kansoista koostuvassa unionissa kaksoisenemmistöjärjestelmä on yksi tasapainon keskeinen osatekijä. Tästä syystä se on sisällytetty perustuslakiluonnokseen, eikä sen takia, että jotakin jäsenvaltiota suosittaisiin muiden kustannuksella.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toinen kommenttinne oli, että haluatte edetä asiassa nopeasti. Haluatte tiedottaa asiasta maaliskuussa, ja tuemme täysin tätä tavoitetta. Jäsen Poettering, tässä asiassa olen kerrankin samaa mieltä kanssanne. Huhut ja ennusteet kaksikerroksisesta tai -nopeuksisesta järjestelmästä, painopisteistä ja muista vastaavista asioista on lopetettava, ja paras tapa tehdä se on antaa Euroopalle perustuslaki ja nopeasti.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ilmoititte olevanne vakaasti sitä mieltä, että Euroopan unioni tarvitsee perustuslain. Olemme selvästikin samaa mieltä tästä. Emme kuitenkaan tarvitse mitään vanhaa perustuslakia vaan valmistelukunnan esittämän tekstin. Lisäksi tarvitsemme sen nyt emmekä vasta kahden tai kolmen vuoden päästä. Maailma ja maailman mukanaan tuomat uudet haasteet eivät odota Eurooppaa. Jos sopii, haluaisin puhua myös jäsen Poetteringille. Jäsen Poettering, halusitte, että Euroopan parlamentin vaalitulokset otetaan huomioon, kun komission seuraava puheenjohtaja nimitetään. Olen erittäin tyytyväinen kuullessani teidän puhuvan niin selkeästi sen puolesta, että komission puheenjohtaja valitaan sosiaalidemokraattien riveistä.
Duff (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, parlamentissa nyt käytävän keskustelun sävy on selkeä: suurin osa meistä haluaa tukea puheenjohtajavaltio Irlantia, jotta se pääsisi pikaisesti sopimukseen perustuslaista, hyödyntämällä poliittisia suhteitamme. Voimme tarjota sekä käytännön tukea että moraalista tukea näistä asioista saamamme kokemuksen ansiosta. HVK:n työskentelyn aikataulutus on erittäin tärkeä asia, sillä jos konferenssin aikataulu ja ohjelma ovat asianmukaiset, jäseniä voidaan painostaa entistä tehokkaammin ottamaan vakavasti yhteisen velvollisuutensa johtaa Euroopan unionia. Miksi emme sopisi HVK:n kokouksen pitämisestä ennen 1. toukokuuta?
Komission puheenjohtajan valintatapa on myös yksi keino palauttaa poliittinen luottamus Eurooppaan. Tästä puheenjohtajavaltion velvollisuudesta ei kumma kyllä juurikaan puhunut. Tapa, jolla puheenjohtaja valitaan, on yksi tekijä komission poliittisen auktoriteetin palauttamisessa ja lujittamisessa. Kyse ei ole ainoastaan yhden ehdokkaan löytämisestä. Kaikkien poliittisten ryhmien pitäisi esittää omat voittoisat ehdokkaansa, ja perustuslaissa vahvistettu menettely voitaisiin helposti ja yksinkertaisesti ottaa käyttöön jo aikaisessa vaiheessa kesä-heinäkuussa. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puheenjohtajavaltio Irlannilla on edessään useita haasteita. Otan niistä esille kolme, joista ensimmäinen on vuoden 2006 jälkeistä aikaa koskevista rahoitusnäkymistä neuvottelu sekä ehdotukset tulevasta koheesiopolitiikasta. Nämä asiat otetaan käsiteltäviksi sellaisena hetkenä ja sellaisessa yhteydessä, jotka eivät tiedä hyvää paljon vaaditun EU:n taloudellisen ja sosiaalisen koheesion kannalta. Joudumme välittömästi niin sanotun kuuden jengin kiristämäksi, mitä ei voida hyväksyä. Tämän joukkion tavoitteena on rajoittaa yhteisön talousarvio yhteen prosenttiin yhteisön BKT:stä nyt, kun Brysselin huippukokouksessa ei päästy sopimukseen uudesta perustuslakiluonnoksesta. Komission keskusteluissa pohditaan tällä hetkellä sitä, säilytetäänkö nykyisten rahoitusnäkymien enimmäismäärät, eli 1,24 prosenttia BKT:stä, vai alennetaanko niitä 1,15 prosenttiin. Näin on huolimatta siitä, että unioniin on liittymässä maita, joiden BKT on alle puolet yhteisön keskiarvosta, ja että sosiaalinen eriarvoisuus sekä kansalliset ja alueelliset erot lisääntyvät EU:ssa. Vaarana on, että uusilla rahoitusnäkymillä heikennetään kiireellisiksi tarkoitettujen ensisijaisten tavoitteiden saavuttamista; näitä ovat työpaikat ja niihin liittyvät oikeudet, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunta sekä yhteistyö kehitysmaiden kanssa ja kehitysyhteistyö. Näin ollen tärkeintä on rahoitusnäkymien enimmäismäärien korottaminen.
Toinen haaste, jonka haluan ottaa esille, on vakaussopimuksen peräänkuulutettu tarkistaminen, sillä on käynyt ilmi, ettei sopimus ole pysynyt talouden ja yhteiskunnan realiteettien tasalla. Tiedämme kaikki, että vakaussopimuksen kriteerit ovat typeriä, että se heikentää talouskasvua, vähentää työpaikkojen syntymistä ja julkisia investointeja ja että se pitäisi romuttaa. Sopimuksen pelkkä joustavoittaminen ei ratkaise ongelmaa. Parhaillaan keskustellaan nykyisen talous- ja rahapolitiikan arvioinnista ja erityisesti yhtenäisvaluutan käyttöönotosta ja euron arvonnoususta samalla, kun nykyinen taloudellinen tilanne antaa selvästi ymmärtää noudatetun politiikan rakenteelliset puutteet ja tarpeen tehdä perusteellinen arviointi. Lisäksi on keskeistä muuttaa niin sanottua Lissabonin strategiaa, jotta saadaan aikaan laadukkaat julkiset palvelut ja edistetään todellista sosiaalista osallisuutta. Lopuksi ehdotan perussopimuksia tarkistavalle hallitustenväliselle konferenssille, että se jättää huomiotta tämänhetkisen luonnoksen. 
McKenna (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan toivottaa tervetulleeksi tänne tänään Bertie Ahernin ja hänen kollegansa. Puheenjohtajavaltio Irlannin ei pidä suostua siihen, että se pakotetaan, pelotellaan tai painostetaan varmistamaan, että unionin perustuslaki ajetaan läpi sen kuusikuukautisella puheenjohtajuuskaudella. Jos kiistanalaisesta perustuslaista ei päästä lopulliseen sopimukseen, se ei tarkoita, että puheenjohtajavaltio Irlanti olisi jotenkin epäonnistunut – edellyttäen tietenkin, ettei hallitus typeryyksissään anna sellaista käsitystä, että tällaiseen sopimukseen voitaisiin jollakin tapaa päästä.
Saatatte luulla, että perustuslain hyväksyminen Irlannin puheenjohtajuuskaudella tarkoittaisi sitä, että se olisi helpompi saada läpi Irlannin kansanäänestyksessä. Näin ei tule käymään, sillä aiheeseen perehtyneitä ei saada tukemaan perustuslakia ainoastaan siksi, että se saatiin laadittua Irlannin puheenjohtajuuskaudella. Arvoisa , kuten tiedätte, unioniin kriittisesti suhtautuvien irlantilaisten asenteen taustalla ovat pääasiassa perustuslain sotilaalliset seuraamukset.
Jos perustuslaista tehdään ensisijainen tavoite, joihinkin keskeisiin seikkoihin on löydettävä ratkaisu. Näitä ovat erityisesti sotilaalliset näkökohdat, kuten rakenneyhteistyö, sekä Euratomin perustamissopimusta koskeva kysymys, johon on todellakin löydettävä ratkaisu erityisesti ydinaseita vastustavien maiden osalta.
Perustuslain käsittelyyn ja siihen liittyvien valtavan tärkeiden päätösten tekemiseen on varattava huomattavasti enemmän aikaa, ja mitä enemmän sen parempi. Näin myös tavallisille ihmisille kaikkialla Euroopan unionissa jäisi aikaa vaatia kansanäänestystä asiasta. Olisi suuri isku demokraattiselle prosessille, ellei Euroopan kansalaisilta kysyttäisi heidän mielipidettään perustuslaista. Irlannin kansan oikeus kansanäänestykseen olisi ulotettava kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisille.
Puoluetoverinne Gerard Collins oli oikeassa todetessaan, että kaikkea toimintaa voidaan jatkaa voimassa olevien sääntöjen nojalla. Meille kerrottiin, että Nizzan sopimus oli keskeinen laajentumisen kannalta. Nyt meille kuitenkin kerrotaan, ettei se riitä. Tulkoon Irlannin puheenjohtajakaudesta rakentava ja myönteinen. Nostettakoon kansalaisten mielestä todella tärkeät asiat ensisijaisiksi, kuten Irlannin hallituksen tukema maailman köyhimpien maiden sataprosenttinen velkahelpotus. Aloite on saanut laajaa kannatusta, joten käyttäkäämme tilaisuus hyväksi ja vaatikaamme sen täytäntöönpanoa.
Mainitsitte lyhyesti ympäristöasiat, ja teidän olisi käytettävä tilaisuutta hyväksenne ja varmistettava, että kaikki Irlantia vastaan esitetyt ja vielä ratkaisematta olevat väitteet yhteisön lainsäädännön rikkomisesta käsitellään ja selvitetään.
Mainitsitte myös EU:n ja Venäjän huippukokouksen, jonka osalta on olennaista, että Venäjän kanssa otetaan puheeksi Tšetšenian tärkeä kysymys. Kiinaa koskeva asevientikielto on myös yksi merkittävä huolenaihe asekaupasta huolestuneille ihmisille.
Lähi-idän osalta kehotan ministeri Cowenia, joka matkustaa alueelle tänään, ottamaan esille useiden parlamentin jäsenten jakaman huolenaiheen. Palestiinasta juuri palanneet jäsenet totesivat, että Palestiinan tilanne on todella kauhistuttava. Alueelle rakennetut muurit ovat täysin ristiriidassa kaikenlaisen kansainvälisen logiikan ja lainsäädännön kanssa. 
Farage (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Irlannille on siis ojennettu Euroopan perustuslakiluonnosta koskeva poliittinen kuuma peruna. Useiden iäkkäiden miespuolisten johtajien egojen yhteensovittaminen osoittautuu epäilemättä melkoiseksi haasteeksi, eikä perustuslakia koskevan julkisen vastustuksen lietsominen auta sekään.
En yksinkertaisesti tiedä, voidaanko sopimukseen päästä muutaman seuraavan kuukauden aikana. Irlannin ohjelmasta käy kuitenkin selväksi, että puheenjohtajavaltio aikoo käsitellä yhdentymistä vahvasti korostavaa asialistaa riippumatta siitä, saadaanko perustuslaki laadittua. Silti perustetaan yhä useampia virastoja, joilla ei yhdelläkään ole demokraattista tilivelvollisuutta ja jotka kaikki lisäävät etäisen byrokraattisen valvonnan määrää. Tämä uusi hallintomuoto ei yksinkertaisesti toimi! Koko järjestelmä aina yhteisestä kalastuspolitiikasta vakaus- ja kasvusopimukseen saakka on täysin epäonnistunut. Valitettavasti Irlannin vastamyrkky näyttää olevan "enemmän tätä samaa". 
Pannella (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, henkilökohtaisena huomautuksena haluaisin toivottaa puheenjohtajavaltio Irlannille kaikkea hyvää. Meillä on paljon enemmän yhteistä kuin olisimme aikaisemmin voineet aavistaakaan ehkä siksi, että suuri osa tänään täällä olevista Euroopan edustajista on joko italialaista tai irlantilaista syntyperää. New Yorkissa ja Amerikassa pyrimme löytämään rauhan ja ansaitsemaan päivittäisen leipämme, saavuttamaan vapauden ja löytämään töitä. Jouduimme etsimään näitä Amerikasta saakka, ja lisäksi Irlannin ja Italian oli valittava vastauskonpuhdistusta kannattavan katolisuuden, joka varjostaa edelleen yhteiskuntiamme, sekä vapautta ja poliittista, yhteiskunnallista ja taloudellista uudistusta kannattavan Euroopan välillä. Tästä halusin muistuttaa ja asettaa sen asiayhteyteen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olkaa varovainen! Tutkimusvapautta vastaan esitettyjen Vatikaanin innostamien vetojen vuoksi Eurooppa on jälleen kerran vaarassa menettää erittäin olennaisen osan maidemme kulttuurista, teollisuudesta ja sivistyksestä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lyhyesti sanottuna seuratkaa tarkasti tämänhetkistä kansainvälistä uudistusta. Osoitan sanani myös komission puheenjohtajalle, kun kehotan teitä kiinnittämään erittäin paljon huomiota siihen demokratioiden yhteisöön, jota kohtaan Euroopan unioni on osoittanut suhtautuvansa joko välinpitämättömästä tai sokean vihamielisesti. Genevessä sijaitsee ihmisoikeustoimikunta, josta puhumme vielä tänä iltapäivänä uudelleen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, muuttakaa menettelytapojanne! Pyydämme teitä pitämään päättäväisen puheen tästä aiheesta, kuten pyysimme myös Boninoa ja kuten teimme muutama päivä sitten myös puhemies Coxin Jemenin Sanaassa pitämän puheen ja pääasiassa arabivaltioiden laatiman ihmisoikeuksia koskevan julistuksen välityksellä. Toivon, ettei meidän tarvitse ajaa tätä julistusta kovin pitkään väliaikaisena toimenpiteenä Euroopan unionin ja omien maidemme kannalta.
Parhaat toivotukseni; valitkaa tie kohti vapauden ja uudistusten Eurooppaa älkääkä tietä kohti uudistusten vastustusta ja vaikeatajuisuutta. 
Tajani (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, meillä on ilo kiittää Irlantia sen päätöksestä pyrkiä rakentamaan turvallisempi Eurooppa, joka on aiempaa lähempänä kansalaisiaan ja jolla on vihdoin valmistelukunnan työn hedelmänä syntynyt ensimmäinen perustuslakinsa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tuemme teitä vahvasti näiden tavoitteiden saavuttamisessa. Irlannin tehtävänä on saattaa päätökseen puheenjohtajavaltio Italian ansiokas työskentely, kuten totesitte tänä aamuna.
Arvoisa komission puheenjohtaja, jotta tulevasta vaalikaudesta tulisi onnistunut, eräs keskeinen poliittinen ongelma on ratkaistava: mikä on yhteisön toimeenpanevan elimen tehtävä tulevaisuudessa? Tähän kysymykseen vastataksemme meidän on tiedettävä, mitä komission puheenjohtaja aikoo tehdä. Hyökkäsitte puheenjohtajavaltio Italiaa vastaan vuoden alussa, vaikka olitte ylistänyt sitä virallisissa puheissanne, ja vahvistitte aikeenne asettua ehdolle Italian vaaleissa. Haluaisimme teidän selventävän asiaa ja antavan selkeän vastauksen parlamentin teiltä kysymään keskeiseen kysymykseen: aiotteko jatkaa toimeenpanevan elimen johdossa vai oletteko päättänyt asettua ehdolle tulevissa Euroopan parlamenttivaaleissa? Kuten jäsenet Poettering ja Barón Crespo ovat muistuttaneet teille useampaan otteeseen, teidän velvollisuutenne on päättää tästä asiasta. Tällä ja seuraavalla vaalikaudella Eurooppa todellakin tarvitsee komission, jolla on kokopäiväinen johtaja. Neuvosto ja parlamentti tarvitsevat komissiota, joka hoitaa tehtävänsä lainsäädäntöaloitteiden edistäjänä vielä perusteellisemmin kuin se on tähän mennessä tehnyt. Tarvitaan vakautta ja puheenjohtajaa, joka on sitoutunut ainoastaan Brysseliin ja Strasbourgiin, kun uusista jäsenvaltioista valitaan komission jäseniä, kun Turkista annetaan lausuntoja, kun unionin rahoitusnäkymiä käsitellään ja kun annetaan lupaamaanne tukea perustuslakiluonnoksen allekirjoittamiselle. 
Hume (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, minua ilahduttaa kovasti, että ja hänen ministerinsä ovat tänään paikalla ja että puheenjohtajuus on heidän käsissään tänä tärkeänä aikana. Koska edeltävällä puheenjohtajuuskaudella ei päästy sopimukseen uudesta Euroopan perustuslaista, heidän ensimmäinen tehtävänsä on päästä tähän sopimukseen. Toivon, että näin käy, sillä 25 jäsenvaltion uusi Eurooppa, joka voi laajentua vielä suuremmaksi tämän vuosikymmenen aikana, todellakin tarvitsee pitkän aikavälin perustuslakitekstin.
Euroopan unionin periaatteet ovat palvelleet meitä hyvin, ja ne on vahvistettava uudessa perustuslaissa: muun muassa kunkin jäsenvaltion täysimääräinen edustus kaikissa toimielimissä, jotka kunnioittavat kansojemme identiteettejä ja joissa voimme yhdessä tuumin ajaa yhteisiä etujamme.
Olen vakuuttunut siitä, että puheenjohtajavaltio Irlanti työskentelee päättäväisesti varmistaakseen sellaisen sopimuksen, jolle kaikki Euroopan unionin kansat voivat antaa tukensa. Euroopan unionissamme kaikki kansalaiset ja jäsenvaltiot ovat tasavertaisia, toisen luokan jäsenvaltioita ei ole ja etenemme kaikki samaa vauhtia. Kahta eri tahtia etenevä tai kahden nopeuden Eurooppa ei pysty vastaamaan kansojemme toiveisiin.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, työ, jota olette hallituksenne kanssa tehneet ja jota teette edelleen Pohjois-Irlannin rauhan säilyttämiseksi, on ollut erinomaista. Euroopan unioni on paras esimerkki konfliktien ratkaisun historiassa. Viime vuosisadan alkupuolisko oli kauheinta aikaa koko maailmanhistoriassa, sillä tuloksena oli 50 miljoonaa kuollutta. Kukapa olisi uskonut, että tuon vuosisadan jälkipuoliskon aikana samat kansat liittyisivät yhteen? Euroopan unionin perustana olevia periaatteita voidaan siis hyödyntää konfliktien ratkaisussa kaikkialla maailmassa, sillä nämä kolme periaatetta ovat myös Pohjois-Irlannissa saavuttamamme sovinnon perustana. Kun otetaan huomioon menestyksemme konfliktien ratkaisussa Euroopassa, eikö olisikin erittäin hyvä asia, jos saisitte Irlannin puheenjohtajuuskauden aikana vakuutettua komission siitä, että on perustettava rauhaa ja sovintoa käsittelevä erityisyksikkö, jotta konfliktialueille voitaisiin lähettää sotilasjoukkojen sijasta Euroopan unionin filosofiaa ja periaatteita arvostavista henkilöistä koostuva ryhmä. Onhan meillä nykyisin paremmat mahdollisuudet muokata maailmaa.
Tekniikka, tietoliikenne ja liikenne ovat tehneet maailmasta huomattavasti aiempaa pienemmän paikan. Euroopan unioni voisi näin ollen omaksua tärkeän tehtävän sen varmistamisessa, ettei maailmassa ole enää konflikteja tai sotia. Tämä tapahtuu siten, että Euroopan unionin filosofiaa levitetään konfliktialueille: niillä aloitetun vuoropuhelun avulla sopuun päästään asianmukaisesti. 
Dybkjær (ELDR ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teillä on seuraavan kuuden kuukauden aikana edessänne melkoisia haasteita, jotka osittain liittyvät perustuslakisopimukseen. Asetan toivoni teihin ja haluaisin esittää ehdotuksen, jota useat eurooppalaiset naiset ja useat miehetkin varmasti pitävät tärkeänä.
Juuri ennen hallitustenvälistä konferenssia puheenjohtajavaltio Italia ehdotti "naisten ja miesten tasa-arvon periaatteen" lisäämistä perustuslakisopimuksen 2 artiklaan. Naisten ja miesten tasa-arvo ei ole pelkkä periaate. Se on ja sen on jatkossakin oltava EU:n perusarvo muiden arvojen, kuten ihmisarvon ja demokratian ohella, jotka eivät nekään ole pelkkiä periaatteita vaan perusarvoja.
Valmistelukunnan jäsenten ylimääräisessä kokouksessa Italian ulkoasiainministeri lupasi viedä eteenpäin seuraavan ehdotuksen: ensimmäiseen lauseeseen on "tasa-arvon" jälkeen lisättävä sanat "myös naisten ja miesten tasa-arvo". Toimitan ehdotuksen teille kirjallisesti ja englannin kielellä. 
Galeote Quecedo (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan aluksi kiittää komissiota siitä, että se on täyttänyt velvollisuutensa ja vaatinut oikeustoimin vakaussopimuksen noudattamista. Sääntöjen on oltava samat kaikille, sillä muutoin emme voi väittää elävämme laillisuusperiaatteen mukaisesti.
Olen kuitenkin pahoillani siitä, että jotkut komission jäsenet ovat lausunnoissaan viitanneet kahden nopeuden Eurooppaan ja jakaneet Euroopan kahtia juuri nyt, kun olemme aikeissa yhdistyä jälleen. Tämä ei ole sopiva tapa komission hoitaa yhtä keskeistä tehtäväänsä, joka on perussopimusten valvonta. Demokraattisessa järjestelmässä on sattumoisin lisäksi järkeenkäypää, että toimeenpanevan elimen johto on tilivelvollinen parlamentaariselle enemmistölle.
Haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Irlantia sen selkeistä kahden nopeuden Eurooppaa koskevista lausunnoista. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, odotamme paljon seuraavilta kuudelta kuukaudelta ja olemme täysin samaa mieltä asetetuista poliittisista painopisteistä ja sitoutumisestanne Euroopan perustuslakiin, jonka toistitte tänäkin aamuna. Mielestämme on välttämätöntä käydä käsiksi uudistusprosessiin unionin talouden ja yhteiskuntamallin nykyaikaistamiseksi, taata unionissa asuvien ja oleskelevien ihmisten vapaus, turvallisuus ja oikeuskeinot sekä määritellä syvemmät suhteet Yhdysvaltoihin, jotta voimme torjua demokraattisiin yhteiskuntiimme ja perusoikeuksiimme kohdistuvia uusia uhkia entistä tehokkaammin.
Irlanti on hyvä esimerkki siitä, millaista unionin yhteisvastuullisuuden olisi oltava. Yhteisvastuullisuutta voidaan parhaiten ilmaista taloudellisella ja sosiaalisella koheesiopolitiikalla. Myös kotimaani Espanja pyrkii mukautumaan Euroopan unionin keskiarvoon, sillä poliittisen filosofiamme mukaisesti tavoitteena ei ole luoda loputtomasti tuettavia yhteiskuntia vaan pyrkiä siihen, että kehitystasomme vakauttaa unionin sisäistä taloudellista tasapainoa.
Toivotamme puheenjohtajavaltio Irlannille menestystä tulevina kuukausina. 
Titley (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan toivottaa tervetulleeksi neuvoston puheenjohtajan. On todellakin mukava nähdä, että ohjat ovat jälleen ammattilaisten käsissä.
Tämän puheenjohtajuuskauden todellinen haaste on luonnollisesti laajentumisen loppuunsaattaminen, eikä jäljellä olevia vaikeuksia pitäisi aliarvioida. Puheenjohtajavaltion on painostettava uusia valtioita jatkamaan tarvittavia uudistuksia, jotta ne voivat menestyksekkäästi liittyä unioniin. Meidän on edelleen ilmaistava selkeästi sitoutumisemme Romaniaan, Bulgariaan ja Turkkiin sen varmistamiseksi, että laajentumisprosessi etenee. Laajentuminen on tämän vuosikymmenen todellinen haaste. Kyse ei ole pelkästään laajentumisen toteutumisesta vaan sen onnistumisesta. Laajentuminen voi olla Euroopan unionin perusta tai sitten se voi johtaa unionin romahtamiseen. Suoraan sanottuna laajentuminen hajottaa unionin, ellei päätöksentekorakenteitamme uudisteta – se on näin yksinkertaista. Tästä syystä meillä on oltava perustuslakisopimus.
Pelkäänpä, että useat läsnäolevat kollegamme ovat aliarvioineet sen, että jotkin hallitukset ajavat täysin omaa etuaan sillä, etteivät ole ainakaan vielä suostuneet sopimukseen. Kuinka muuten voitaisiin selittää äänestysjärjestelyt, jotka tulevat voimaan vasta vuonna 2009, mikä aiheuttaa HVK:n romahtamisen? On järjenvastaista, että ainoa syy oli tämä.
Todellinen tragedia tässä epäonnistumisessa on se, että ajaudumme yhä kauemmas tärkeämmistä tehtävistämme. Perustuslaissa määrätään, kuinka teemme asioita, vaikka huomio pitäisi kiinnittää siihen, mitä teemme. Vastaus tähän on Lissabonin prosessi, josta on puhti loppu, sillä sen toteuttamista estävät liiallinen yleisluonteisuus, täsmällisten tavoitteiden puuttuminen ja jäsenvaltioiden kyvyttömyys panna täytäntöön sovittuja asioita.
Nykyisen puheenjohtajavaltion on toteutettava toimia Wim Kokin selvityksen johdosta. Meidän on luotava enemmän ja parempia työpaikkoja, tehtävä työstä kannattavaa ja meillä on oltava dynaamisempi yhteiskuntamalli, jonka tarkoituksena on saada yhä useammat ihmiset työelämään – erityisesti heidät, jotka ovat perinteisesti jääneet työelämän ulkopuolelle. Lisäksi meidän on estettävä kahden eri työvoimaluokan syntyminen ja saatava lisää tuottavaa työvoimaa. Kaiken tämän aikaansaamiseksi meidän on asetettava kullekin hallitukselle selvät tavoitteet. Uudet jäsenvaltiot ovat tottuneet vuosittain tapahtuvaan arviointiin, ja tällainen kurinalaisuus meidän on ulotettava myös nykyisiin jäsenvaltioihin. On tehtävä enemmän huomion kohdistamiseksi jäsenvaltioihin.
Haluan esittää neuvoston puheenjohtajalle täsmällisen kysymyksen: mitä toimia aiotte toteuttaa Wim Kokin tärkeän selvityksen johdosta? On nimittäin ennen kaikkea niin, että äänestäjämme ovat teille ikuisesti kiitollisia, jos luotte enemmän työpaikkoja. 
Gasòliba i Böhm (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa Bertie Ahern, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, neuvoston puheenjohtaja aloitti puheenvuoronsa omalla kielellään eli gaelin kielellä. Arvoisa puhemies Cox, te teitte samoin virkaanastujaisissanne, kuten teki Irlannin presidenttikin. Minä en kuitenkaan voi puhua omalla katalaanin kielelläni, jota puhuu yli 7 miljoonaa ihmistä, eivätkä Katalonian hallituksen ja parlamentin jäsenet voi puhutella yhteisöjen tuomioistuinta katalaaniksi Euroopan unionin lainsäädännön, joka muodostaa 80 prosenttia meidän lainsäädännöstämme, soveltamista koskevista aiheista.
Te ymmärrätte erittäin hyvin, mitä eurooppalaisen kansan ja maan identiteetin puolustaminen merkitsee. Pyydänkin teiltä, että Euroopan perustuslaissa, jota olette sitoutunut edistämään, otettaisiin huomioon näiden kansojen oikeudet, heidän kielensä, kulttuurinsa ja perustuslailliset alueensa. Tämän puolesta voidaan esittää useita perusteita ja syitä. 
Sudre (PPE-DE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, nyt alkavalle kuuden kuukauden kaudelle, jolloin neuvoston puheenjohtajavaltiona toimii Irlanti, sijoittuu kaksi merkittävää tapahtumaa: Euroopan historiallinen yhdentyminen kymmenen uuden maan liittyessä unioniin 1. toukokuuta sekä 25 jäsenvaltiossa ensi kesäkuussa järjestettävät Euroopan parlamentin vaalit. Seuraavien kuuden kuukauden tapahtumia varmasti hallitsee hallitustenvälisen konferenssin jatkaminen; sen vastuulla on Euroopan uuden perustuslain laadinta Brysselin joulukuisen huippukokouksen epäonnistumisen jälkeen.
On selvää, että Euroopan unioni pystyy paremmin ottamaan vastaan uudet jäsenvaltiot, jos sillä on jo valmiina perustuslaki. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ilmoititte vähän aikaa sitten käytännöllisesti vastustavanne ajatusta lopullisen määräajan asettamisesta sopimukseen pääsemiselle tulevasta perustuslakisopimuksesta. Toimitte viisaasti myös varoittaessanne, ettei HVK:ta pidä kuitenkaan pidentää liikaa.
Teidän laillanne olen sitä mieltä, että mitä pidempään neuvotteluja jatketaan, sitä pienemmät mahdollisuudet meillä on päästä sopimukseen. Ymmärrän tästä syystä erittäin hyvin, että haluatte kaikin tavoin edistää päätöksentekoprosessia, sillä emme saisi institutionaalisten sekavuuksien vuoksi jättää huomiotta tätä historiallista tapausta, kun kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyy unioniin. Nämä maat ovat suurelta osin osoittaneet ansainneensa arvojen ja vapauksien yhteisön jäsenyyden. Varmistakaamme, että päättämättömyys, johon olemme syyllistyneet, ei lamauta koko eurooppalaisen suunnitelman etenemistä.
Alle kuuden kuukauden kuluttua yhdistyneen Euroopan kansalaisia kehotetaan äänestämään Euroopan parlamenttivaaleissa ja päättämään yhdessä maanosamme tulevaisuudesta. Valitettavasti äänestäjäkunta ei perinteisesti ole ollut kovinkaan kiinnostunut näistä vaaleista, sillä panoksena olevat asiat vaikuttavat heidän mielestään liian etäisiltä tai epämääräisiltä. Toivon, että puheenjohtajavaltio Irlanti ja kaikki EU:n jäsenvaltiot pyrkivät ratkaisemaan tämän ongelman ja saamaan kansalaiset liikkeelle järjestämällä Euroopan laajuisen keskustelun, jonka ansiosta kansalaisilla on todellinen mahdollisuus valita Euroopalle avoinna olevien vaihtoehtojen välillä. 
Schulz (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensimmäinen huomautukseni on osoitettu kollegalle, joka on joutunut jäämään tästä istunnosta pois epäilemättä tiukan aikataulunsa vuoksi. Halusin itse asiassa vastata jäsen Poetteringille, joka ei ole juuri nyt läsnä mutta jonka korviin kommenttini varmasti kantautuvat.
Irlannin puheenjohtajuutta koskevan tämänpäiväisen keskustelun aikana olemme kuulleet jälleen kerran jäsen Poetteringiä, joka palaa aina samaan asiaan eli siihen, kenestä tulee seuraava komission puheenjohtaja. Hänen mielestään on selvää, että seuraavaa komission puheenjohtajaa ehdottaa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä. Totean ensinnäkin, että Euroopan parlamenttivaalit järjestetään 13. kesäkuuta. Ei ole jäsen Poetteringin asiana päättää täysistunnossa, millä puolueryhmällä on eniten valtaa parlamentissa näiden vaalien jälkeen, sillä tästä päättävät pikemminkin eurooppalaiset äänestäjät. Aiomme edelleen kampanjoida vahvasti. En ole varma siitä, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on parlamentin ryhmistä suurin vaalien jälkeen. Arvoisa jäsen Poettering, voi olla, että ryhmän yhdistävät voimat epäonnistuvat ennen vaaleja. Tarkoitan lähinnä Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuoluetta ja muita, jotka eivät enää halua kuulua tähän ryhmään, mutta voi olla, että jotkut muut haluavat vastavuoroisesti liittyä siihen, esimerkiksi ministeri Fini – en tiedä. Kyseessähän on kuitenkin dynaaminen prosessi.
Kenestä nyt sitten tuleekin seuraava komission puheenjohtaja, hän tarvitsee laajan kannatuksen tässä parlamentissa ja sen hän voi saada ainoastaan, jos Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä häntä kannattaa. Konservatiivisten kollegojemme kannattaisi näin ollen jatkaa osallistavan lähestymistavan noudattamista parlamentissa eikä omaa vaalityötään.
Haluan vielä kommentoida yhtä asiaa. Esittämäni kritiikki kohdistuu kaikkiin niihin, jotka puhuvat oman jäsenvaltionsa sisäpoliittisesta tilanteesta. Tarkoitan erityisesti edeltävää puheenjohtajavaltiota, jolta opimme tämän kantapään kautta. Tulkoon tässä vaiheessa pitemmittä puheitta huomioiduksi, että jokainen -puoluetta edustava parlamentin jäsen käyttää komission puheenjohtajan virkaa hyväkseen edistääkseen vaalityötään kotimaassaan. Mielestäni tämä olisi jyrkästi kiellettävä Euroopan toimielinten edun nojalla.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan kysyä teiltä saman kysymyksen kuin edeltäjältännekin ja toivon, ettemme puhu nyt elokuvien mielikuvitusmaailmasta. Miten aiotte varmistaa eurooppalaisen pidätysmääräyksen nopean käyttöönoton? Esitän saman kysymyksen jokaiselle puheenjohtajavaltiolle. Jos aiotte puheenvuorossanne ehdottaa Tampereen prosessin tarkistamista, haluan muistuttaa teille jälleen kerran siitä, että eurooppalainen pidätysmääräys oli keskeisessä asemassa Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä, mutta Tampereella tehdyistä lupauksista huolimatta sitä ei otettu käyttöön 1. tammikuuta. Haluan toistaa erään kohdan edellisestä keskustelustamme: tämä ei ole tietyn jäsenvaltion vaan pikemminkin usean jäsenvaltion syytä. Tästä syystä pyydän teitä siis olemaan se neuvoston puheenjohtaja, joka vihdoinkin suhtautuu asiaan vakavasti. Jos haluamme panna täytäntöön Tampereen sitoumukset, tarvitsemme eurooppalaisen pidätysmääräyksen. Olisin erittäin kiitollinen, jos voisitte käsitellä tätä asiaa vastauksessanne.
Maaten (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, viime vuosi oli Euroopan kannalta surkea vuosi, ja nyt haasteena on palauttaa kansalaisten luottamus toimielimiin ja niiden tekemiin sopimuksiin. Tämä luottamus näkyy myös kesäkuussa järjestettävien Euroopan parlamenttivaalien tuloksessa.
Yksi keino palauttaa luottamus on lisätä avoimuutta ja demokratiaa. Parhaillaan etsitään uutta komission puheenjohtajaa, itsenäistä ja energistä henkilöä, jolla on takanaan parlamentin enemmistön kannatus. Haluaisin näin ollen pyytää neuvoston puheenjohtajaa pohtimaan parlamentin ottamista mukaan ehdokkaiden nimeämisprosessiin esimerkiksi niin, että puolueryhmät ehdottaisivat omia ehdokkaitaan. Joka tapauksessa meidän on päästävä eroon sisäpiirissä hämärin menettelyin tehdyistä päätöksistä.
Toiseksi luottamus voidaan palauttaa puuttumalla tehokkaasti rajatylittäviin ongelmiin, sillä tätä kansalaiset meiltä odottavat. Suurepidemiat ovat hyvä esimerkki. Eurooppa säästyi viimeisimmältä SARS-epidemialta, mutta se oli pikemminkin kiinni onnesta kuin hyvästä arvostelukyvystä. Uusi SARS-epidemia väijyy jo kulman takana, ja pyydän puheenjohtajavaltiota tekemään aloitteen sen varmistamiseksi, että kansanterveysasioita käsittelevät ministerit antavat komissiolle ja tässä tapauksessa komission jäsenelle Byrnelle laajat valtuudet toteuttaa tarvittaessa kriisinhallintatoimia, kuten yhtenäisiä valvontatoimia lentokentillä.
Joka tapauksessa luotan siihen, että nykyinen puheenjohtajavaltio saa palautettua luottamuksen toimielimiin, ja tämänpäiväinen inspiroiva puheenne vain lujittaa uskoani tähän. 
Bodrato (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minuakin ilahduttaa, että puheenjohtajavaltio Irlanti asettaa ensisijaiseksi tavoitteeksi Euroopan kansojen uudelleen yhdentymisen sen jälkeen, kun valmistelukunnan ehdotuksen keskeisiä kohtia koskevat erimielisyydet johtivat ehdotuksen romuttumiseen Brysselissä. Unionin kahtiajako ei saa kasvaa entisestään kesäkuun vaaleissa, vaan niillä on annettava uutta demokraattista potkua Eurooppa-myönteisille asenteille.
Parlamentti haluaa palata välittömästi takaisin tielle, joka vie kohti perustuslakia, ja se arvostaa sitoumusta kutsua uudestaan kokoon hallitustenvälinen konferenssi ja toimia avoimesti, jotta unionin toimielimiä voidaan tuoda yhä lähemmäs kansalaisia. Tuemme myös yhteistä ulko- ja puolustuspolitiikkaa koskevaa monenvälistä lähestymistapaa, tiivistä yhteistyötä Yhdysvaltain kanssa, Yhdistyneiden Kansakuntien aseman palauttamista ja kansainvälisten kauppaneuvottelujen jatkamista.
Yleinen mielipide on kuitenkin kiinnostunut tulevaisuudesta. Kevään Eurooppa-neuvosto raportoi saavutetusta edistyksestä, mutta vaarana on, että yhteiskuntamalli kärsii eikä Euroopan taloudesta saada yhtään kilpailukykyisempää muuhun maailmaan verrattuna. Meidän on pohdittava tarkkaan valintoja, jotka on tehtävä Lissabonin strategian käynnistämiseksi uudelleen, ja myös unionin rahoitusnäkymiä eli varoja, joita Eurooppa voi hyödyntää vastatakseen komission puheenjohtajan Prodin selvästi ilmaisemiin haasteisiin. Nämä haasteet liittyvät ennen kaikkea unionin laajentumiseen ja pitkällä aikavälillä erityisesti maanosamme nuorten sukupolvien tulevaisuuteen. 
Van den Berg (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa , kehotan teitä puuttumaan byrokratian kieleen ja kulttuuriin. Kansalaisjärjestöt joutuvat epätoivon valtaan lukiessaan sellaisella eurojargonilla laadittuja kaavakkeita ja tukihakemuksia, joka vieraannuttaa kansalaisia entistä enemmän. Kaikki kunnia puheenjohtajavaltio Irlannille, joka haluaa yksinkertaistaa kaavakkeita, asetuksia ja muita tekstejä ja tehdä niistä kansalaisille ymmärrettävämpiä. Hyökkäys tätä byrokraattista kieltä ja kulttuuria vastaan voisi käsittää byrokraattisten kaavakkeiden poistamisen ja asetustekstien korvaamisen nykyaikaisilla ja ymmärrettävillä teksteillä. Toiseksi voisimme käyttää Irlannissa huhtikuussa pidettävän konferenssin valmisteluissa apunamme jäsenvaltioiden julkiselinten ja kansanedustajien toimintaverkkoa, jonka tehtävänä olisi tuoda kieli ja kulttuuri lähemmäs kansalaista. Kolmanneksi meidän olisi muutamien seuraavien kuukausien aikana käytettävä televisiomainoksia keinona selittää ymmärrettävällä kielellä kaikkien Euroopan maiden kansalaisille, mikä Euroopan perimmäinen viesti on: ympäristömme turvallisuus, maailmanlaajuinen turvallisuus, ympäristönsuojelu, demokratian lisääminen ja byrokratian vähentäminen. Eurooppa alkaa kansalaisista ja heidän kotiseuduiltaan. Neljänneksi meidän olisi tuettava hyvää hallintoa koskevia toimia. Meidän on vähennettävä asetusten sivumäärää 80 000:sta 50 000:teen ja vähennettävä päätöstyyppien määrää 23:sta kuuteen, jotta hallinnosta saadaan selkeämpää, tuloshakuisempaa ja demokraattisempaa. Tästä syystä Euroopan perustuslaki on ensisijainen tavoite, eikä meidän pitäisi jatkaa tavanomaista toimintaamme ennen kuin se on laadittu.
Valtioiden päämiehet ovat epäonnistuneet Brysselissä käydyissä perustuslakia koskevissa neuvotteluissa. Ilman perustuslakia unionin laajentumista yhä useampiin maihin ei voida edes harkita eikä rahoitusnäkymistä voida käydä vakavasti otettavaa keskustelua. Poliittista yhdentymistä ei myöskään voida jatkaa niin kauan kuin Euroopan parlamentin harjoittama demokraattinen valvonta ontuu. Viidenneksi meidän olisi tuettava parlamentin ehdotuksia siitä, että kansanäänestys järjestetään kaikista lähitulevaisuudessa tehtävistä EU:n ehdotuksista. Tässä tapauksessa ennaltaehkäisy on jälkihoitoa tehokkaampaa. Kuudenneksi meidän olisi tuettava parlamentin ehdotusta toissijaisuudesta. Pitäkäämme alueita koskevat pienen mittakaavan asiat alueiden päätettävissä niin, että valvonnasta vastaavat jäsenvaltioiden parlamentit.
Siinä olivat ehdotuksemme, joiden avulla kankean byrokraattinen Eurooppa voidaan muuttaa toisenlaiseksi, demokraattisemmaksi Euroopaksi. Arvoisa Ahern, annatteko tukenne tälle ohjelmalle ja toimitteko sen mukaisesti huhtikuussa?
Muissa asioissa kehotan teitä tukemaan Euroopan komissiota, jotta se saa pidettyä säännöt voimassa yhteisöjen tuomioistuimen käsittelyssä sekä uudistettua vakaus- ja kasvusopimusta kasvun aikaansaamiseksi Euroopassa vahvasta eurosta huolimatta. Pyydän teitä tukemaan Wim Kokin ehdotuksia ja vuosituhannen tavoitteisiin sisällytettyjä kehitysmaita hyödyttäviä velkahelpotusehdotuksia. Aiotteko tehdä aloitteen tässä asiassa ja tuetteko ministeritroikan lähettämistä Etiopiaan ja Eritreaan, jossa uhkaa syttyä uusi sota?
Napolin sopimus on merkittävä askel kohti Euroopan turvallisuuspolitiikkaa. Kaikki tutkimukset osoittavat, että kaikki Euroopan kansalaiset pitävät turvallisuutta ensisijaisena asiana, joten kehotan teitä valmistautumaan valmistelukunnan perustuslain täytäntöönpanoon. Laajentuminen kymmeneen uuteen jäsenvaltioon ilman voimassaolevaa perustuslakia on loukkaus Euroopan kansalaisia kohtaan, sillä heidät on otettava ensisijaisesti huomioon tänä Euroopan ilon vuonna. Työohjelmanne sanamuoto saa minut luottamaan teihin täysin. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan toivottaa onnea puheenjohtajavaltio Irlannille ja onnitella sitä valitusta motosta "Europeans – Working Together". Juuri tätä tarvitsemme ratkaistaksemme edessä olevat ongelmat.
On suhtauduttava myönteisesti puheenjohtajavaltio Irlannin aktiiviseen lähestymistapaan tässä institutionaalisessa sekavuustilassa. Eurooppa tarvitsee ja haluaa perustuslain, joka heijastaa kaikkien Euroopan unionin kansalaisten toiveita.
Arvoisa puhemies, meidän on ilman muuta löydettävä takaisin tielle kohti kestävää kehitystä ja uusia työpaikkoja. Puheenjohtajavaltio Irlanti on erittäin hyvässä asemassa jatkaakseen Lissabonin huippukokouksessa viitoitetulla tiellä, kun ajatellaan Euroopan unionin tarvitsemaa kilpailukykyä. Samalla mielestäni on tärkeää – vaikuttaa siltä, ettei puheenjohtajavaltio ole ottanut tätä huomioon – laatia aikataulu rahoitusnäkymiä koskevalle keskustelulle, josta komission puheenjohtaja Prodi tänä aamuna ilmoitti. On selvää, että yksi edessämme olevista ongelmista on komission eilen tekemä johdonmukainen päätös nostaa kanne yhteisöjen tuomioistuimessa Ecofin-neuvoston tekemän päätöksen johdosta. Euroopan unioni on lakiyhteisö, eikä säännöistä ole mitään hyötyä, elleivät kaikki, niin pienet kuin suuretkin maat, ole velvollisia niitä noudattamaan.
Suhtaudumme erittäin myönteisesti neuvoston puheenjohtajan arvioon vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta ja Tampereen huippukokouksen jälkeen tapahtuneesta edistyksestä. Mielestämme puheenjohtajavaltio on erinomaisessa asemassa käsitelläkseen myös Euroopan unionin ja Yhdysvaltain suhteita ja yrittääkseen jollakin keinolla muuttaa menneen eripuraisuuden nykyiseksi ja tulevaksi yhteisymmärrykseksi.
Koska pidän tätä asiaa tärkeänä, haluan korostaa, että Amerikan valtioiden huippukokous päättyi eilen – ei parhaissa mahdollisissa tunnelmissa – ja todeta neuvoston puheenjohtajalle, että avautumassa on eräs erittäin tärkeä ala ja että Euroopan unioni voi päättäväisesti nostaa sen ensisijaiseksi seuraavassa Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan valtioiden ja hallitusten päämiesten huippukokouksessa, joka pidetään Meksikossa.
Arvoisa puhemies, lopuksi joudun pahoittelemaan jäsen Schulzin poissaoloa. Puheenjohtaja Poettering totesi selvästi, ettei meidän pidä edetä hätiköiden. Ehdokkaita on esitelty ennakkoon jo useita. Vasta äänestyksessä selviää, mistä parlamentin enemmistö koostuu, ja on selvää, että komission puheenjohtajan on otettava ehdotuksessaan huomioon Euroopan parlamenttivaalien tulos. Tämän puolesta parlamentti äänesti. Ryhmämme on selvästi enemmistöryhmä ja pysyy sellaisena myös seuraavalla vaalikaudella. 
Goebbels (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa , irlantilaisen sanonnan mukaan jumala keksi viskin, jottei irlantilaisista tulisi maailman hallitsijoita.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, irlantilaiset ovat kuitenkin vakavasti otettavia eurooppalaisia. Poliittinen ryhmäni havaitsi tämän Dublinin-vierailullaan. Käytte nyt käsiksi EU:n todellisiin ongelmiin vähällä melulla mutta päättäväisesti. Ministeri Berlusconin pelleilyn ja kyseenalaisten vitsien jälkeen on lohdullista tietää, että Euroopan peräsintä pitävät nyt henkilöt, jotka eivät ole täynnä itseään ja joiden jalat ovat vahvasti maan pinnalla. Euroopan todellisuus on valitettavasti ikävää kuultavaa: unionin kasvu on pysähtynyt ja työttömyys lisääntyy. Eurooppalainen pyrkimys määrää vauhdin niin perustuslakiluonnoksen kuin Lissabonin prosessinkin tapauksessa. Välttämätön vakaus on vahvistunut ainoaksi oikeaksi opiksi, kun taas Yhdysvalloissa kasvua elvytetään täysin epäsovinnaisin keinoin. Yksi ministereistänne, Dick Roche, vertasi Lissabonin prosessia eräänlaiseen joulukuuseen, johon peräkkäiset puheenjohtajavaltiot ovat ripustaneet omat koristeensa. Tämä kuvaa erittäin hyvin tätä kausiluonteista rituaalia, joksi eurooppalainen pyrkimys on muuttunut vuoden 2000 jälkeen.
Puheenjohtajavaltio Irlanti ehdottaa nyt perusasioihin palaamista. Kevään huippukokouksessa olisi keskityttävä perustaviin kysymyksiin eli kasvuun ja työllisyyteen, jotka olisi asetettava EU:n ensisijaisiksi tavoitteiksi. Mieltämme hiertää kuitenkin vielä eräs kysymys, johon ei ole saatu vastausta: mistä saadaan tarvittavat varat, missä ovat ne määrärahat, joiden avulla Eurooppa pääsee tavoitteeseensa?
Unionin talousarvio on mitättömän pieni, alle prosentti Euroopan BKT:stä. Vuonna 2003 komissio ei edes kyennyt käyttämään kaikkia näitä vähäisiä määrärahoja. Unionin toiminnan rahoittamiseksi vuoden 2006 jälkeisenä aikana komissio ehdottaa, että hyödynnetään koko käytettävissä oleva talousarviomarginaali, joka on 1,24 prosenttia BKT:stä. Vaikka kuusi maata onkin jo ilmoittanut, etteivät ne aio lisätä osuuttaan, 25 jäsenvaltion Eurooppa tarvitsee kehittyäkseen muutakin kuin häviävän pientä yhteisvastuullisuutta.
Olisi hyvä, jos puheenjohtajavaltio ehdottaisi uusia omia varoja, esimerkiksi hiilidioksidipäästöistä maksettavaa eurooppalaista veroa tai säästötuotteista perittävää lähdeveroa, Feirassa suunnitellun byrokraattisen järjestelmän sijasta. Eurooppalaisella verolla, joka olisi yksi ainoa sentti kultakin Euroopassa myytävältä polttoainelitralta, voitaisiin rahoittaa Euroopan laajuiset verkot. Samalla kasvu kiihtyisi ja jäsenvaltioiden budjetteihin kohdistuva paine vähenisi. Politiikka ilman määrärahoja on vain tyhjiä sanoja.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ohjatkaa Eurooppa uusille urille, uskaltakaa tehdä niin! 

Voisin ehkä sanoa sanasen jäsen Poetteringin puheesta. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä haluaa, että komission puheenjohtaja valitaan sen omista riveistä. Hyvä niin. Siinä tapauksessa jäsen Poetteringin on ehdotettava nimiä ennen vaaleja. Hän ei voi olettaa, että Euroopan kansalaiset ostavat sian säkissä.
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, edessänne ovat jännittävät kuusi kuukautta, joiden aikana huomiota vaativat laajentuminen, perustuslaki ja kevään huippukokous. Olen kuitenkin sitä mieltä, että teillä on muutakin tehtävää. Neuvoston puheenjohtajana teidän on päätettävä, miten useiden eri alojen politiikassa edetään ja mitä neuvoston työskentely käsittää. Toivon, että joulunaika, puheenjohtajuuden vaihtuminen ja uuden vuoden alkaminen on käytetty tämänhetkisen tilanteen arviointiin ja että olette saanut siitä selvän käsityksen ja olette valmis siirtymään veto-oikeuteen turvautuvasta hallitustenvälisestä kahden nopeuden Euroopasta kohti vahvemmin yhteisöön keskittyvää Eurooppaa. Toivon, että olette valmis siirtymään tilanteesta, jossa yhteisön lainsäädäntöä rikotaan – erityisesti vakaus- ja kasvusopimusta – kohti yhteisön sääntöjen ja tuomioiden tehokasta täytäntöönpanoa – suhtaudumme myönteisesti komission yhteisöjen tuomioistuimessa nostamaan kanteeseen. Toivon, että olette valmis siirtymään Euroopan politiikan kansallistamisesta kohti Eurooppa-keskeisempää sisäpolitiikkaa ja pois sellaisesta kulttuurista, jossa EU:ta syytetään kaikesta, kohti vapaaehtoista vastuunjakoa ja pois ihmisalkioilla tehtävän tutkimuksen täydellisestä kiellosta kohti tutkimuksen soveliaista rajoista tehtävää sopimusta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivottavasti siirrytte välttelevästä ja viivyttelevästä suhtautumisesta kohti päätösten tekoa asialistalla olevista direktiiveistä, joista tarkoitan erityisesti avoimuutta, kilpailua julkisten palvelujen tarjoamisesta ja yritysostotarjouksia koskevia direktiivejä. Toivottavasti lopetatte tämän uuden populistisen keskustelun parlamentin jäsenten ohjesäännöstä ja teette siitä päätöksen. Teillä on vielä 30 tuntia aikaa vastata aikataulua koskevaan Euroopan parlamentin pyyntöön. Jättäkää taaksenne se kielteinen ilmapiiri, joka usein vallitsee neuvoston, komission ja parlamentin välillä, ja pyrkikää saamaan aikaan keskustelua ja tiedotusta, jota luonnehtii yleisöystävällisyys, optimistisuus ja rehellisyys ja jossa hyödynnetään laajentumisen, perustuslain, kasvun ja työllisyyden, vakauden, sisämarkkinoiden, kilpailun ja toissijaisuuden tarjoamia mahdollisuuksia. Pyydän teitä tekemään täyskäännöksen ja viitoittamaan siten uuden suunnan ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiselle. 
Napoletano (PSE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan ensiksi ilmoittaa kunnioittavani suuresti puheenjohtajavaltiota, jolla on edessään hyvin vaikea tehtävä. Ymmärrämme, että hallitustenvälinen konferenssi on erityisen vaikea saattaa onnistuneesti päätökseen, kun otetaan huomioon, että neuvotteluissa epäonnistuttiin vain muutama viikko sitten Brysselissä. Tästä syystä haluaisimme, että välitätte kaikille Euroopan hallituksille seuraavan yksinkertaisen ja selkeän viestin: ottakaa vastuullenne Euroopan perustuslain laatiminen ennen Euroopan parlamenttivaaleja. On yhä enemmän totta, että tekemisemme ovat tiiviisti yhteydessä siihen, kuinka toimimme: teidän on pyrittävä suuremman yhteisen hyvän vuoksi pääsemään eroon eripurasta, joka johti tähän epäonnistumiseen.
Se, että valmistelukunta onnistui laatimaan perustuslakitekstin, joka sai laajaa kannatusta myös täällä parlamentissa, osoittaa, etteivät poliittiset ja maantieteelliset erot ole ylitsepääsemätön este. Kansallisten ja Euroopan intressien historianvastaista vastakkainasettelua on vastustettava voimakkaasti, sillä se on tauti, joka voi kalvaa ontoksi vahvimmatkin syyt yhdessä pysymiselle.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, esitän teille vielä yhden kysymyksen. Italian puheenjohtajuuskauden päättäneessä keskustelussa ministeri Berlusconi mainitsi HVK:ssa saavutetun sovun 85 kohdasta ja yhteisön säännöstöstä, eli ratkaisematta olisi jäänyt ainoastaan yksi kohta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, voitteko kertoa meille, millaisen perinnön Italia itse asiassa teille jätti? Tiedustelen tätä, sillä parlamentti on tähän asti kysellyt asiaa neuvostolta saamatta kuitenkaan mitään vastausta. 
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, jos ymmärsin neuvoston puheenjohtajan puheen oikein, mielestäni sen taustalla oli näkemys, jonka ansiosta saamme pidettyä yllä hallitustenvälisessä konferenssissa saavutetun vauhdin. Mielestäni meidän on katsottava, pystymmekö todellakin vielä tekemään päätöksen ennen Euroopan parlamenttivaaleja. Yleisö on hyvin hankala pitää ajan tasalla siitä, mistä valmistelukunnassa ja hallitustenvälisessä konferenssissa on tähän mennessä sovittu mutta josta laaditaan viralliset asiakirjat vasta tämän vuoden joulukuussa.
Meidän on ymmärrettävä, että jos meillä ei ole perustuslakia, meillä ei myöskään voi olla perusoikeuskirjaa. Näin ollen kansalaiset eivät voi äänestää komission puheenjohtajasta eurooppalaisissa vaaleissa eikä puheenjohtaja näin ollen saa kansalaisilta toimeksiantoa eivätkä kansalliset parlamentit voi osallistua prosessiin. Sen sijaan Euroopan unionin rakenteiden ulkopuolella muodostetaan puolustusliitto, joka sisältää Natoa, transatlanttista liittoumaa ja kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden puolustusliittoon osallistumista koskevia seikkoja. Mielestäni tällä tavoin yritetään taas luoda yksittäisten liittoutumien Eurooppaa ja palataan asteittain ennen vuotta 1914 vallinneeseen tilanteeseen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tästä syystä teillä on mielestäni merkittävän suuri vastuu.
Mitä tahansa tapahtuukin, emme voi sallia neuvoston menevän päätöksenteossaan Nizzassa asetettuja rajoja pidemmälle. Meidän on todellakin noudatettava näitä rajoja neuvottelujen kaikissa vaiheissa, sillä toimintavalmiutemme on säilytettävä eikä neuvottelujen voida sallia päättyvän laimeaan kompromissiin. Suurten ja pienten jäsenvaltioiden välille on lisäksi luotava asianmukainen tasapaino. Mielestäni Espanjan ja Puolan kaltaisia suuria valtioita, jotka ovat erittäin tärkeitä Euroopan unionille, on käsiteltävä asianmukaisella huomaavaisuudella, mutta ne on myös saatava ymmärtämään, että ne ovat osaltaan vastuussa sen varmistamisesta, että Euroopan unioni kehittyy edelleen. Luotan siihen, että saatte diplomaattisten taitojenne avulla nämä valtiot toimimaan asianmukaisella tavalla.
Thorning-Schmidt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ottaa esille kaksi asiaa. Ensinnäkin oli hyvä kuulla, että pidätte HVK:ta ensisijaisen tärkeänä. Tämä kuitenkin hieman hämmentää minua, sillä kiititte italialaisia heidän hyvästä työstään, mutta samalla voimme lukea lehdistä, ettei teille ole annettu mitään tietoja tai merkkejä siitä, mistä HVK:ssa sovittiin. Samaan aikaan italialaiset kehuskelevat saavuttaneensa sovun 95 prosentista asioista. Jos tämä on totta, kehotan teitä hankkimaan tarvittavat todisteet Brysselistä, saattamaan käsittelyn päätökseen näiden 95 prosentin osalta ja uhraamaan aikanne sopimukseen pääsemiselle jäljellä olevista viidestä prosentista. Kehotan teitä muistamaan, ettei tämä tarkoita ainoastaan kuulemisten järjestämistä ja meille raportoimista maaliskuussa vaan myös lopullisten määräaikojen asettamista konferenssin kokoonkutsumiselle toukokuussa sekä järkkymättömiä toimia. Muuten HVK:ta ei voida saada päätökseen ennen vaaleja.
Toinen seikka on Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntö. Muutaman seuraavan viikon aikana käynnistetään epäilemättä populistinen kampanja ohjesääntöä vastaan. Pääargumenttina on liian korkea palkka. Myönnän, että palkka on korkea, mutta on tärkeää muistaa, minkälaisen hinnan maksamme tästä palkasta: tarkoitan sopimusta matkakulukorvauksia koskevista säännöistä, joiden mukaan jäsenet saavat tällä hetkellä verovapaasti kymmeniä tuhansia euroja vuodessa erittäin kyseenalaisen järjestelmän nojalla. Meidän on otettava huomioon matkakulukorvauksia koskevien sääntöjen ja palkan välinen yhteys. Toivotan teille onnea pyrkimyksissänne. 
Cushnahan (PPE-DE ).
   –Arvoisa puhemies, haluan toivottaa neuvoston puheenjohtajalle ja hänen hallituskollegoilleen menestystä Irlannin puheenjohtajuuskauden aikana. Olen sitä mieltä, että puheenjohtajavaltio Irlannin on edettävä varoen perustuslakiluonnoksen edistämisessä, mutta yhdyn samalla komission puheenjohtajan Prodin varoituksiin siitä, että jos sopimukseen ei päästä, se johtaa välttämättä kahden nopeuden Euroopan syntymiseen. Jos perustuslakisopimuksesta ei päästä yksimieliseen ratkaisuun, ainoa vaihtoehto on luoda kahden nopeuden Eurooppa. Muutoin mikä tahansa euroskeptinen jäsenvaltio saa veto-oikeuden.
Kahden nopeuden Eurooppa on jo olemassa ainakin kahdella alalla, nimittäin Schengenin sopimuksen ja yhtenäisvaluutan aloilla. Schengen-sopimuksen nojalla Euroopan yhtenäisasiakirjan allekirjoittaneet valtiot saivat mahdollisuuden panna täysimääräisesti täytäntöön henkilöiden vapaan liikkuvuuden. Tätä ei estänyt se, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti päättivät jäädä sopimuksen ulkopuolelle, vaikka meidän tapauksessamme päätös johtuikin Yhdistyneen kuningaskunnan kantaa koskevista väistämättömistä syistä.
Samalla tavoin Yhdistyneen kuningaskunnan, Ruotsin ja Tanskan päätös jäädä yhtenäisvaluuttaunionin ulkopuolelle ei vaikuttanut yhtenäisvaluutan käyttöönottoon, joka oli todella valtava saavutus komissiolta, kun otetaan huomioon siihen liittyneet useat tekniset ongelmat. Euron käyttöönotto oli merkittävä historiallinen tapahtuma ja suurin läpimurto kehityksessä kohti poliittista unionia.
Näiden kokemusten perusteella meidän ei pitäisi huolestua siitä, että muillakin aloilla saatetaan tehdä samanlaisia päätöksiä, sillä on parempi toimia näin kuin antaa unionin kehityksen lamaantua ja pysähtyä euroskeptisten jäsenvaltioiden käsissä. Unionimme perustajien unelmassa oli 50 vuotta sitten keskeistä se, että kansallisesta suvereeniudesta on luovuttava sen vaihtuessa yhtenäisen maanosan suurempaan suvereeniuteen. Ehdotettu perustuslaki on tämän unelman huipentuma, ja tavoitteeseen on pyrittävä tarvittaessa ilman niitä valtioita, joissa vallalla on edelleen kansalliskiihko.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haasteenanne on varmistaa, että perustuslakia koskeva keskustelu saadaan päätökseen seuraavan kuuden kuukauden aikana. Tämä on vaikea tehtävä, mutta toivotan teille menestystä tässä erityisen historiallisessa tehtävässä. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa , haluan ensiksi sanoa muutaman sanasen Lissabonista ennen kuin siirryn käsittelemään ulkosuhteita. Olen kanssanne samaa mieltä ja toivotan teille onnea yrityksessänne elvyttää Lissabonin agendan. Samalla olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän on ymmärrettävä, ettei Lissabonin strategia liity ainoastaan talousuudistukseen, sillä se sisältää myös investointien lisäämisen henkilöiden koulutukseen ja jatkokoulutukseen. Jos haluamme lisätä Euroopan työvoiman liikkuvuutta, meidän on myös taattava sille tietynlainen vakaus ja sosiaaliturva. Ainoastaan tällä tavoin ihmiset suostuvat osallistumaan talousuudistusprosessin sosiaaliseen puoleen.
Tarkastelkaamme nyt kuitenkin ulkosuhteita. Kollegani van den Berg viittasi jo Etiopian ja Eritrean kriittiseen tilanteeseen. Luetteloon voitaisiin lisätä Kashmir, jossa Euroopan unionia on myös pyydetty tukemaan tällä hetkellä vähäiseltä vaikuttavaa Intian ja Pakistanin välistä lähentymistä. Haluan kuitenkin keskittyä erityisesti Lähi-itään. Arvoisa , puheenjohtajuuskaudella tehtävänänne on mielestäni pyrkiä tekemään enemmän, jotta voidaan varmistaa Euroopan unionin näkyvyys Lähi-idässä. Kuuden viime kuukauden aikana on valitettavasti hukattu useita mahdollisuuksia tähän. Näin ollen kehotan teitä tekemään kaikkenne, jotta Syyrian kanssa saataisiin tehtyä assosiaatiosopimus, joka on jo lähes valmis allekirjoitettavaksi. Komissio on käsittääkseni toiminut asiassa erittäin kiitettävästi, mutta neuvosto tai jotkin neuvoston jäsenet ovat esittäneet vastalauseita ja käyttäneet veto-oikeuttaan. Keitä nämä henkilöt sitten ovatkin, tarvitsemme mielestäni tällaisen sopimuksen Syyrian kanssa, jotta voimme painostaa sitä neuvottelemaan Israelin kanssa ja edistämään rauhanprosessia. Meidän on todellakin käytettävä hyväksemme Israelin ja Syyrian suhteiden paranemisesta saatuja heikkoja merkkejä.
Yleisesti ottaen Euroopan unionin on toimittava aktiivisemmin molempien osapuolten kanssa rauhanprosessin edistämiseksi sen sijaan, että se yksinkertaisesti sivuuttaa koko ongelma-alueen. Vähän aikaa sitten laadittiin Geneven suunnitelma, joka aiheutti jonkin verran myönteistä huolta Israelissa, sillä rauhaa kannattavilla on nyt jotain, johon tukeutua. Lopuksi haluan lisätä, että pitkässä ja erittäin kärkevässä -sanomalehden artikkelissa entinen Israelin Saksan suurlähettiläs Avi Primor vetosi Euroopan unioniin, jotta se pyrkisi aktiivisemmin saamaan aikaan rauhan Palestiinan ja Israelin välillä. Arvoisa , minäkin pyydän teitä tekemään enemmän, jotta Euroopan unioni saataisiin mukaan tähän erittäin tärkeään rauhanprosessiin.
Matikainen-Kallström (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Irlannin puheenjohtajakausi aloittaa uuden, liberaalimman kauden Etelä-Euroopan puheenjohtajakausien jälkeen. Pohjoisimmat jäsenvaltiot ovat olleet sekä sisämarkkinoiden että laajentumisen vilpittömimpiä kannattajia. Joskus tuntuukin siltä, että mitä kauemmaksi EU:n rintamailta mennään kohti sen maantieteellisiä ulkokehiä, sitä aidompaa yhteisöllisyyttä ja mielikuvituksellisuutta yhteisen Euroopan rakentamiseksi löytyy.
Taloudellisen kasvun edistäminen ja Lissabonin agendan pinnalla pitäminen ovat Irlannin kauden tärkeimpiä asioita. Euroopan unioni laahaa vuodesta toiseen kaukana USA:n perässä. Tälle vuodelle USA:n BKT:n kasvulukemat ovat aivan omassa luokassaan: 3,9 prosenttia. Lissabonin agendan tavoitteet ovat karkaamassa käsistä, ja uskon, että koko kilpailukykystrategia on lopahtamassa. EU-tasolla alkavat kaikki sovitut hankkeet olla valmiita, mutta jäsenvaltioissa ei ole vieläkään sisäistetty strategian edellyttämien rakennemuutosten tarvetta. Kasvu- ja vakaussopimus natisee liitoksissaan.
Erityisen tärkeää on kilpailukykyneuvoston toiminnan tehostaminen. Siitä on tultava operatiivisempi neuvosto, joka vastaa nykyistä paremmin sille asetettuun peruskysymykseen: mikä on kunkin lainsäädäntöhankkeen vaikutus EU:n kilpailukykyyn? Esimerkiksi mikä merkitys kemikaalipaketilla ja Kioton uudelleenarvioinnilla on EU:n kilpailukyvylle? Näissä hankkeissa EU uhkaa sahata omaa oksaansa pahemman kerran ja asettaa kilpailukykynsä ja hyvinvointinsa vaakalaudalle.
Jos puheenjohtajavaltiolla aikaisemmin on ollut vaikeuksia löytää kohtia, joihin tarttua kilpailukykyneuvostossa, tässä niitä nyt on tarjottimella. 
Van Orden (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, korostitte perustellusti kansalaistemme odotusten täyttämistä. Voin kertoa, että Essexin ja Itä-Englannin muiden osien asukkaat, joita edustan, haluaisivat Euroopan unionin puuttuvan heidän elämäänsä nykyistä vähemmän. He haluavat itse hoitaa omat asiansa.
Yrityksemme haluavat parantaa valmiuksiaan kilpailla maailmanmarkkinoilla niin, ettei niitä rasiteta turhalla byrokratialla ja sosialistisperäisellä sääntelyllä, josta suurin osa on peräisin Brysselistä ja jota meidän oma työväenpuolueen hallituksemme sitten kaunistelee. Erityisesti ne haluavat kunnollisen mahdollisuuden harjoittaa yritystoimintaa.
Ainoa Euroopan unioniin liittyvä seikka, josta ollaan edes jonkin verran innostuneita, on yhtenäismarkkinat, vaikka brittiläiset maanviljelijät ja liikemiehet ovat aina epäilleet, että heitä vastaan toimitaan tarkoituksella, koska jotkin jäsenvaltiot eivät yksinkertaisesti noudata sääntöjä. Komissio on nyt osoittanut tämän epäilyn oikeaksi ilmoittaessaan maanantaina, että Ranska, Belgia ja Saksa, suuret eurointoilijat, ovat pohjasakkaa sisämarkkinalainsäädännön noudattamisessa ja että Ranskaa vastaan on kaikista jäsenvaltioista useimmin nostettu kanne lainsäädännön rikkomisesta. Mieleeni tulee heti pitkällinen ja laiton brittiläisen lihan vientikielto.
Sanoitte haluavanne keskittyä Lissabonin agendaan. Antaakseni teille hengähdystauon ehdotan, että teidän pitäisi ensi töiksenne potkaista perustuslaki ulos pelikentältä. Käsitys siitä, että perustuslaki on laajentuneen unionin toiminnan edellytys, on pelkkää satua. Se on ainoastaan keino syventää poliittista yhdentymistä, jota kansalaisemme eivät yksinkertaisesti halua. He eivät myöskään halua Euroopan unionin puuttuvan sotilasasioihin, jolloin se ainoastaan monimutkaistaisi tilannetta ja jäljittelisi Natoa ja loisi lisää jännitteitä suhteisiimme tärkeisiin transatlanttisiin kumppaneihimme. Totuus on, että puolustusbudjetteja leikataan ankaralla kädellä kaikkialla Manner-Euroopassa, ja jopa Yhdistyneen kuningaskunnan upea armeija on rasitettu äärimmilleen ja täysin alivarustettu. Byrokraattisia pelejä Brysselissä pelaavat Euroopan unionin poliitikot eivät paranna tilannetta lainkaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lopuksi totean, että korostatte perustellusti aikomustanne keskittyä käytännön ihmisoikeusasioihin. Yksi ensimmäisistä päätöksistä, jolle teidän on saatava neuvoston hyväksyntä, on kohdennettujen pakotteiden uusiminen Zimbabwen ZANU-PF-hallintoa vastaan. Pyydän teitä vastaamaan parlamentin vaatimuksiin tässä asiassa. 
Laschet (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette tänään yksiselitteisesti julistanut kannattavanne monenvälisyyttä. Olette vaatinut Yhdistyneiden Kansakuntien aseman lujittamista ja maininnut YK:n pääsihteerin Euroopan parlamentin vierailun, joka tapahtuu kuun lopulla. Mielestäni kovinkaan useat neuvoston puheenjohtajat eivät ole aloittaneet toimikauttaan puhumalla näin selvästi monenvälisyyden ja YK:n puolesta tässä parlamentissa. Lisäksi katson, että haasteet, joista keskustelemme seuraavina viikkoina yksityiskohtaisesti, kuten kansainvälinen terrorismi, joukkotuhoaseet, hajoavat valtiot, huumekauppa ja ihmiskauppa, ovat liian suuria, jotta edes maailman vahvin valtio voisi niistä yksin selviytyä. Tarvitsemme monenvälisiä ratkaisuja.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mielestäni tämä on kuitenkin jälleen yksi syy, miksi tarvitsemme perustuslain. Euroopan unioni ei ole valmis muodostamaan yhtenäistä rintamaa YK:n järjestelmää vastaan. Asianosaisia on liikaa. Euroopan unioni on jäsenenä FAO:ssa, jossa sillä on jäsen ja yksi ääni. Tällä hetkellä Euroopan unionilla ei vielä ole oikeudellista asemaa ulkosuhteissa. Komissiolla on toimisto New Yorkissa, jossa on myös neuvoston toimisto. Tarvitsemme perustuslain, jotta Euroopan unioni saisi oikeudellisen aseman ja voisi toimia asianmukaisesti tälläkin alalla. Näin ollen meidän on lisättävä poliittista vaikutusvaltaamme ja ilmaistava poliittisia vahvuuksiamme yhdessä niin ulkosuhteissa kuin toimissamme osana YK:n järjestelmää, jossa Euroopan unioni on merkittävin osapuoli. Tästä syystä tarvitsemme perustuslain pikaisesti, ja pyydän teitä ottamaan tämän huomioon kuulemisissanne. Jos Eurooppa haluaa vaikutusvaltaa, se ei voi olla jakautunut. Voimme ainoastaan toimia yhteisönä, ja julistuksenne monenvälisyyden puolesta on erinomainen lähtökohta. 
Lisi (PPE-DE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lähes kaikki jäsenet ovat ilmaisseet parlamentin toivovan, että onnistutte saattamaan tämän erikoislaatuisen prosessin – hallitustenvälisen konferenssin ja perustuslain – menestyksekkäästi päätökseen. Onnea ja menestystä, teillä on tukemme!
Näiden erityislaatuisten tehtävien lisäksi teillä on kuitenkin hoidettavananne myös tavanomaisia tehtäviä, joihin haluan kiinnittää huomionne. Mainitsen vain tärkeimmät, joista ensimmäinen on tutkimus, jonka komission puheenjohtaja Prodi otti jälleen esille ja josta olemme kaikki yksimielisiä. On kuitenkin ajateltava myös tutkimuksen rahoittamiseen liittyvää eettistä näkökohtaa – kollegani Liese puhuu pian aiheesta – ja haluaisimme teidän vastaavan tähän unohtaen vaikeatajuisuuden, jonka jäsen Pannella mainitsi ja jota ei itse asiassa ole.
Sydämelläni on kaksi muuta asiaa, jotka haluaisin tuoda tietoonne: lentoliikenteen turvallisuus ja lentomatkustajien oikeudet. Valitettavasti tarvittiin Sharm el-Sheikhin tragedia osoittamaan, kuinka tärkeänä kansalaiset pitävät lentoliikenteen turvallisuutta ja kuinka tarpeellista on viimeistellä toimenpide, joka on ollut selittämättömästä syystä jumissa neuvostossa jo viime vuoden lokakuusta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, aivan yhtä selittämättömästi sinne on jumiutunut toimenpide, jonka parlamentti hyväksyi suurella äänten enemmistöllä: paremmat oikeudet lentomatkustajille, jos heitä ei päästetä lennolle tai jos lento perutaan tai se viivästyy. Yksi hallituksista – Saksan hallitus – on perustelematta muuttanut mieltään ehkä siksi, että se ottaa vakavammin Lufthansan kuin matkustajien väitteet. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tiedän, että hallituksenne vastusti tätä toimenpidettä, mutten voi kritisoida sitä, koska teidän kantanne on aina ollut johdonmukainen. Viittaan sen sijaan näihin omituisiin viime hetken mielenmuutoksiin.
Olen vakuuttunut siitä, että neuvoston puheenjohtajan toimessanne saatte edistettyä näiden toimenpiteiden käsittelyä ja saatettua käsittelyn päätökseen, sillä nämä toimenpiteet ovat Euroopan yleisön edun mukaisia ja kansalaisemme odottavat niitä. 
Bowis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän nyt erään toisen asian . Haluan jatkaa hänen esille ottamastaan turvallisuuteen ja erityisesti terveyteen ja kuluttajapolitiikkaan liittyvästä aiheesta. 
Arvoisa , odotan ensinnäkin kiinnostuneena, että pääsen työskentelemään ministeri Martinin kanssa Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskukseen liittyvissä aiheissa, sillä keskus on olennaisen tärkeä tänä maailmanlaajuisten tautiuhkien ja bioterrorismiuhan aikana.
Toiseksi odotan kiinnostuneena, että pääsen työskentelemään puheenjohtajavaltion kanssa potilaiden liikkuvuuden täytäntöönpanoon liittyvissä asioissa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa sadat tuhannet ihmiset joutuvat valitettavasti odottamaan luvattoman pitkiä aikoja leikkauksiin ja hoitoon pääsyä sen vuoksi, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen terveydenhuoltopolitiikka on epäonnistunut. Tämä toimenpide tuo heille uutta toivoa hoidon saamisesta aiemmassa vaiheessa.
Kolmanneksi mainitsitte puheessanne Saharan eteläpuolisen Afrikan väestön, josta 30 miljoonaa kärsii HIV-tartunnasta/aidsista ja josta 291 miljoonaa elää köyhyysrajan alapuolella. Muistutan teitä terveyden ja köyhyyden välisestä tiiviistä yhteydestä ja kehotan teitä antamaan uuden sysäyksen terveydenhuoltoa, puhdasta juomavettä ja velkahelpotusta koskevalle politiikalle.
Arvoisa , neljänneksi haluaisin viedä teidät pitkää polkua pitkin Meathin kreivikuntaan ja siellä sijaitsevaan pienyritykseen, joka tunnetaan nimellä elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto. Tämä toimisto valvoo ja tutkii elintarvikkeita, rehuja, eläinten hyvinvointia ja kasvinsuojelua Euroopan unionissa eli jäsenvaltioissa, ehdokasvaltioissa ja muualla maailmassa sijaitsevissa maissa, kuten Ranskan Polynesiassa ja Falklandinsaarilla. Toimisto on keskeisen tärkeä kansalaistemme terveyden ja turvallisuuden kannalta. Sillä on ainoastaan 90 tarkastajaa eri puolilla maailmaa. Pyydänkin puheenjohtajavaltiota pohtimaan, kuinka tästä Irlannin kolkassa sijaitsevasta toimistosta, jolla on Euroopan laajuisia vaikutuksia, saataisiin entistä tehokkaampi. 
Liese (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, jotka ovat todenneet, että puheenjohtajavaltio Irlannin tärkein tehtävä on varmistaa sellaisen perustuslain hyväksyminen, joka on mahdollisimman lähellä valmistelukunnan ehdotusta.
Mielestäni sovimme joulukuussa selvästi siitä, että pyydämme teitä laatimaan konsolidoidun tekstin. Laajentuminen ja vaalit ajoittuvat molemmat tälle vuodelle ja molemmat kärsivät, ellemme aloita vuotta antamalla selkeää viestiä aiheesta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mainitsitte tutkimuspolitiikan, joka on erittäin tärkeä aihe ja jonka suhteen meidän on tehtävä enemmän erityisesti Yhdysvaltoihin verrattuna. Erot ovat hätkähdyttävän suuret bioteknologian ja lääketieteen alalla. Yhdysvaltain kansalliset terveysinstituutit (National Institutes of Health) saavat vuosittain 28 miljardia Yhdysvaltain dollaria lääketieteelliseen ja bioteknologiseen tutkimukseen. EU käyttää neljässä vuodessa 2,25 miljardia euroa kuudennen puiteohjelman nojalla, ja vaikka tähän lisätään jäsenvaltioiden omat määrärahat, luvut ovat huomattavasti Yhdysvaltoja pienemmät. Tämä on pääsyy siihen, miksi nuoret lääkärit ja tutkijat muuttavat edelleen Yhdysvaltoihin.
Tarvitsemme lisäksi selkeät eettiset säännöt tutkimusta varten ja tiedän, että omassa maassanne kuten Euroopan parlamentissakin mielipiteet vaihtelevat esimerkiksi siitä, pitäisikö Euroopan unionin tukea ihmisalkioilla tehtävää tutkimusta. Sopimukseen ei valitettavasti päästy Italian puheenjohtajuuskauden aikana. Komission jäsenen Busquinin toimintatapa oli myös jonkin verran hämärä. Nyt on mielestäni teidän vuoronne ottaa haaste vastaan. Teidän vastuullanne on muokata tutkimusasioista vastaavan ministerinne kanssa ratkaisu, jonka kaikki osapuolet voivat hyväksyä. Asiaa ei voida ratkaista suljetuin ovin komitologiamenettelyssä. Poliittisessa vastuussa on ministerineuvosto, ja pyydän teitä kantamaan vastuunne. 
Arvidsson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Ruotsin konservatiivien edustajana toivotan tervetulleeksi puheenjohtajavaltio Irlannin edustajan. Kuuden kuukauden kuluttua ojennatte aivan uudenlaisen Euroopan unionin puheenjohtajuuden seuraavalle puheenjohtajavaltiolle. Laajentuminen tapahtuu teidän kaudellanne, ja samalla kasvavat EU:n merkitys ja vaikutusvalta.
Irlannilla on paljon kokemusta rauhantyöstä. Teitte aloitteen ja autoitte löytämään ratkaisun Irlannin pitkittyneeseen sisäiseen konfliktiin, ja teidän avullanne tilanne saatiin palautettua ennalleen. Huolimatta siitä, mitä edellisessä EU:n ja Venäjän välisessä huippukokouksessa todettiin, vetoan nyt teihin ja puheenjohtajavaltio Irlantiin, jotta hyödyntäisitte teihin kohdistuvaa luottamusta ja Euroopan unionin kasvavaa vaikutusvaltaa ja tekisitte aloitteen todellisen rauhaa koskevan vuoropuhelun edistämisestä Tšetšenian sodan osapuolten välillä, jotta hirmuteot saataisiin loppumaan. Tšetšenian sota on terrorismin leviämisen keskipiste, ja se on kauhistuttava asia niin Venäjän kuin Euroopankin kannalta, koska sillä voi olla kauaskantoisia seurauksia maanosamme rauhan kannalta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan unionin kansat tulevat olemaan loputtoman kiitollisia teille kaikesta siitä, mitä saatte aikaan Euroopan rauhan ja vapauden hyväksi toimiessanne. 
Ahern, Bertie,
   .  Arvoisa puhemies, pyrin vastaamaan lukuisiin kysymyksiin mahdollisimman nopeasti. Kiitän arvoisia parlamentin jäseniä Irlannin puheenjohtajakauden ohjelmaa koskevista huomioista sekä tuesta ja onnentoivotuksista Irlannin puheenjohtajakaudelle. Olen kuunnellut tänään hyvin tarkkaan yli 40 parlamentin jäsenen puheenvuorot, ja ne ovat saaneet minut entistä vakuuttuneemmaksi sekä siitä, että tämä on haastavaa aikaa unionille, että siitä, että jos jäsenvaltiot ja toimielimet tekevät yhteistyötä, kyseessä on myös suurten mahdollisuuksien aika unionille.
Puheenjohtajakaudellamme keskitymme sisäpolitiikassa edistämään työtä monilla aloilla ja tekemään Euroopan kansalaisten elämästä parempaa. Kuten monet teistä korostivat, näin meidän täytyykin tehdä.
Pyrimme auliisti edistämään uuden perustuslaillisen sopimuksen aikaansaamista. Palaan kenties tähän aiheeseen puheenvuoroni loppupuolella. Jos sopimukseen pääseminen on mielestämme todella mahdollista, pyrimme kaikin tavoin tukemaan sitä, että sopuun päästäisiin mahdollisimman nopeasti, ja tässä parlamentin tuki on erityisen tärkeää.
Haluan esittää joitakin huomautuksia parlamentin jäsenten puheenvuorojen johdosta. Toivotamme uudet jäsenvaltiot tervetulleiksi unioniin. Toivomme, että onnistumme saattamaan puheenjohtaja Prodin kanssa tekemämme työn päätökseen 1. toukokuuta mennessä, ja toivon myös laajemman laajentumisprosessin menestyksen jatkuvan. Jatkamme tarvittavien uudistusten toteuttamista sinnikkäästi, jotta Euroopan taloudesta tulisi entistä kilpailukykyisempi ja jotta se voisi tarjota uusia ja parempia työpaikkoja. Työskentelemme myös entistä turvallisemman Euroopan takaamiseksi unionin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskevan suunnitelman mukaisesti. Tässä yhteydessä menin heti aluksi yksityiskohtiin.
Olen pannut tarkoin merkille monet arvoisien parlamentin jäsenten esittämät näkökohdat ja haluan erityisesti kiittää irlantilaisia kollegojani heidän esittämistään tärkeistä näkökohdista. Arvostan suuresti mahdollisuutta huolehtia siitä, että puheenjohtajavaltio on tietoinen näistä näkökohdista ja huolenaiheista. Voin vakuuttaa teille, että tarkastelemme niitä kaikkia hoitaessamme puheenjohtajuustehtäviämme. Kollegani Roche puhuu myöhemmin ihmisoikeuksista ja käsittelee myös joitakin tänään esille tulleita seikkoja.
Haluan käsitellä monien ryhmien johtajien minulle heti aluksi antamia neuvoja. Olen pannut tarkoin merkille, mitä on sanottu – en välttämättä sitä, missä järjestyksessä tai kenen sanomana, vaikka sekin on merkitty muistiin muualla. Kaikki voivat kuitenkin tunnistaa omat sanansa. He sanoivat, että meidän on korostettava keskinäistä kunnioitusta, palautettava luottamus, lujitettava solidaarisuutta, kerrottava totuus ja toimittava yhtenäisesti. Pyrin parhaiden taitojeni mukaan toimimaan juuri näin.
Haluan todeta tänään, että nämä ovat yhteisiä arvojamme, joihin puheenjohtajuutemme tähtää arvoja, jotka ovat merkittäviä sinällään ja eurooppalaisen vision perustana, mutta olennaisia myös unionin menestyksekkään toiminnan kannalta. Emme kenties aina onnistu noudattamaan itsellemme asettamiamme korkeita standardeja, mutta haluan vakuuttaa teille, että nämä arvot kunnioitus, luottamus, solidaarisuus, rehellisyys ja yhtenäisyys ovat hyviä arvoja, ja minä muistan ne varmasti ja toistan niitä myös kollegoilleni, jotka seuraavien kuuden kuukauden aikana käyttävät täällä puheenvuoroja.
Haluan kiittää puheenjohtaja Prodia hänen lupaamastaan tuesta puheenjohtajavaltiolle. Voin todeta, että meidän kannaltamme puheenjohtaja Prodin ja hänen kollegojensa useiden kuukausien työ puheenjohtajuuskauden valmistelemiseksi on ollut hyvin tärkeää. Käytän hyväkseni mahdollisuuden kiittää häntä siitä.
Jäsen Barón Crespo, jäsen Poettering ja muut käsittelivät puheenvuoroissaan komission uuden puheenjohtajan nimittämistä. Panin tarkoin merkille kaikki heidän huomautuksensa ja voin vakuuttaa teille, että parlamentin näkemykset pidetään tiukasti mielessä. Tämä on vasta Irlannin puheenjohtajuuskauden 14. päivä, mutta yksi asia on minulle jo selvä, nimittäin että tämän nimityksen suhteen neuvoista ei ole pulaa. Kiitän tästä teitä kaikkia.
Jäsen Watson palautti mieliin irlantilaisen kirjailijan sanat siitä, kuinka menneisyys on painajainen, josta yritämme herätä. Haluan palauttaa mieliin viimeisimmän irlantilaisen Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajan, Seamus Heaneyn, sanat historiasta. Irlannin puheenjohtajuuskaudella ja sen jälkeenkin parlamentti, neuvosto ja komissio voivat yhteistyöllä suunnata katseensa tulevaisuuteen, aikaan, jossa "toivo ja historia soivat yhdessä".
Olen jäsen Watsonin kanssa täysin samaa mieltä siitä, että luottamus unioniin ja sen mahdollisuuksiin on tärkeää palauttaa. Teemme seuraavien kuuden kuukauden ajan yhteistyötä parlamentin kanssa hyödyntääksemme nämä mahdollisuudet.
Jäsen Bonde viittasi pienten valtioiden asemaan Euroopan unionissa. Olenkin iloinen voidessani puhua parlamentissa ajankohtana, jolloin sekä parlamentin puhemies että neuvoston puheenjohtaja edustavat pieniä valtioita.
Kollegani Collins sanoi, ettei Euroopan eikä HVK:n epäonnistumista voida hyväksyä. Kun Eurooppa-neuvosto seuraavan kerran kutsutaan koolle sopimaan Euroopan perustuslaista, on äärimmäisen tärkeää päästä menestyksekkääseen tulokseen. Olemme nyt käynnistäneet kuulemis- ja arviointimenettelyn, ja hartain toiveeni on HVK:n saattaminen menestyksekkääseen päätökseen. Vakuutan vielä kerran parlamentille, että puheenjohtajavaltio Irlanti ei säästele voimiaan pyrkiessään helpottamaan yksimielisyyden löytymistä.
Kiitän jäsen Paisleya hänen vilpittömästä ja lämpimästä joskin hieman varauksellisesta tervetulotoivotuksestaan.
Minulla on hänelle hieman huonoja uutisia, sillä olen oppinut häneltä hieman vuosien mittaan. Olen aina ihaillut häntä suuresti ja kertonut sen hänelle, kun kerran tapasimme. Hän on onnistunut erittäin hyvin yhdistämään Westminsterissä kokoontuvan edustajainhuoneen ja Euroopan parlamentin jäsenyydet, joten minunkin pitäisi onnistua tekemään työni kotimaassani ja täällä samanaikaisesti sekä auttamaan teitä mahdollisimman hyvin.
Ihailen todella jäsen Paisleya ja kunnioitan hänen mandaattiaan. Olisi hyvin epäreilua, jos en tunnustaisi sitä. Hän esitti vahvan mielipiteen Euroopan demokratiasta sanoessaan, että laatiessamme perustuslakeja meidän olisi annettava kansalaisten päättää niistä varmistaaksemme kansalaisten antaman valtuutuksen. Hän korosti tätä moneen otteeseen puheenvuorossaan. Voin vastata vain, että Irlannissa teemme aina näin. Tämä on luonnollisesti yksi syy siihen, että hän suhtautuu niin lämpimästi kotimaahani.
Erityisesti jäsen Wurtz ja jäsen Collins korostivat sitä, että unionin olisi vietävä Lähi-idän prosessia aktiivisesti eteenpäin tukemalla rauhansuunnitelman täytäntöönpanoa. Parlamentti voi luottaa siihen, että puheenjohtajavaltio Irlanti tekee juuri näin. Puheenjohtajuuskautemme aikana unioni esittää edelleen vakavan huolensa niin kutsutun turvamuurin rakentamisesta. Irlannin ulkoasiainministeri osallistuu tänään Lähi-idässä keskusteluihin puheenjohtajavaltion edustajana.
Panin merkille jäsen Poetteringin, jäsen Watsonin, jäsen Cohn-Benditin ja muiden puheet Tšetšeniasta. Tätäkin aiomme käsitellä.
Jäsen Schulz kysyi minulta erityisesti eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä. Haluan tehdä selväksi, että puheenjohtajuuskaudellaan Irlanti järjestää tapaamisia kaikkialla Euroopan unionissa tarkastellakseen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoa ja siihen liittyvien seikkojen nykytilaa. Seitsemän muun valtion lisäksi Irlantikin on itse asiassa voinut saattaa eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöön 1. tammikuuta 2004. Nyt meidän on pyrittävä saamaan prosessi päätökseen kaikkialla.
Ihmisoikeustilanne monissa Afrikan osissa antaa edelleen aihetta huoleen, ja siihen kiinnitetään jatkuvasti huomiota. Puheenjohtajuuskaudellamme pyrimme lujittamaan sitoutumista konfliktien ehkäisemiseen Afrikassa. Tähän liittyy monenlaisia näkökohtia, sillä konfliktien syyt ovat moninaisia niin Afrikassa kuin muuallakin. Neuvostossa hiljattain tehty sopimus Afrikan rauhanturvavälineestä on merkittävä edistysaskel kyseistä maanosaa koskevissa Euroopan sitoumuksissa. Autamme kehittämään Afrikan rauhanturvaamiskykyä, ja puheenjohtajavaltio korostaa EU:n varhaista toimintaa jäsenvaltioiden sitoumusten täytäntöön panemiseksi ja vuosituhannen vaihteen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Tarkastellessani huomista esityslistaluonnosta huomasin, että käsiteltävänä on yhteinen päätöslauselmaesitys irlantilaisen arkkipiispa Courtneyn murhasta. Kiitän parlamenttia sen tälle asialle antamasta huomiosta.
Kyseessä oli mies, joka teki paljon työtä monissa valtioissa, mutta viimeisessä tehtävässään apostolisena nuntiuksena Burundissa hän todella uskoi maan rauhanprosessiin. Kiitän teitä hänen muistamisestaan Euroopan parlamentissa.
Monet jäsenet käsittelivät velkahuojennuksia. Uskon teidän tietävän Irlannin kannan asiaan; toistan kuitenkin, että puheenjohtajavaltio Irlannin kanta on, että Euroopan unioni on ollut myöntänyt velkahuojennuksia äärimmäisen anteliaasti. Unioni on antanut yli 900 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria Maailmanpankin velkahuojennusrahastoon. Lisäksi komissio on sitoutunut luopumaan kahdenvälisistä veloista velkahuojennuksiin kelpoisten maiden osalta.
Tämä on merkittävä saavutus, ja puheenjohtajuuskautemme aikana hyödynnämme kaikki ilmenevät mahdollisuudet velkahuojennusten edistämiseksi. Olemme erityisasemassa ja voimme sen turvin tehdä paljonkin.
Siirryn nopeasti ihmisoikeuksiin, sillä monet puhujat ja kaikki johtajat mainitsivat ne, ja monet parlamentin jäsenet esittivät voimakkaita ja liikuttavia vetoomuksia, jotta ihmisoikeudet asetettaisiin keskeiselle sijalle Euroopan ulkopolitiikassa. Vetoomukset saavat vastakaikua puheenjohtajavaltiolta, sillä puheenjohtajavaltio on tehnyt ihmisoikeuksien tehokkaasta edistämisestä keskeisen tavoitteen. Pyrimme kaikin voimin edistämään ihmisoikeuksien huomioimista kaikessa unionin ulkopolitiikassa. Tämä koskee myös Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomitean 60:ttä istuntoa Genevessä. Kuten aiemmin totesin, kollegani Roche esittää myöhemmin puheenjohtajavaltion julkilausuman tästä aiheesta.
Monet puhujat pyysivät minua tarkentamaan Lissabonin strategiaa. Mainitsen kolme strategiaa koskevaa seikkaa. On selvää, että Euroopan ja muun maailman taloudellisen tilanteen vuoksi strategian toteuttaminen ei ole ollut siinä määrin mahdollista, kuin mitä António Guterres toivoi täällä neljä vuotta sitten. Olemme joka vuosi pyrkineet käsittelemään asiaa ja tarkastelemaan, mitä Euroopassa on tehtävä. Puheenjohtajavaltio Irlanti aikoo keskittyä määrätietoisesti kestävän kehityksen ja työllisyyden keskeisten tavoitteiden toteuttamiseen. Nämä kaksi seikkaa nostamme selkeästi esiin kieltämättä pitkästä luettelosta.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että on pyrittävä työllisyyteen ja kasvuun hinnalla millä hyvänsä. Emme me sitä tarkoita. Sellainen lähestymistapa olisi sekä lyhytnäköinen että kielteisesti vaikuttava. Sosiaalisen osallisuuden maininneille parlamentin jäsenille totean, että kyseessä on minulle tärkeä aihe, josta emme millään tavoin ole luopumassa.
Olemme sitoutuneet politiikkaan, jossa yhdistetään kasvu ja voimavarojen käyttö, sekä eurooppalaiseen sosiaalimalliin. Olen hyvin sitoutunut eurooppalaiseen sosiaalimalliin. Muistan, että Euroopan sosiaalinen peruskirja laadittiin 14 vuotta sitten toimiessani sosiaaliasioista vastaavan neuvoston puheenjohtajana. Tilanteen edistymistä on seurattu siitä lähtien, ja tulokset ovat olleet myönteisiä.
Haluan myös todeta, että Wim Kokin selvitys on mielestäni erinomainen. Siinä keskitytään neljään erityisalaan, joihin olemme sitoutuneet. Konferensseja, seminaareja ja aloitteita toteutetaan Irlannin ohella muuallakin Euroopassa, ja toiset jäsenvaltiot ovat perustaneet kolmikantaisia sosiaalikonferensseja työmarkkinaosapuolten – työnantajien ja ammattiliittojen – kanssa Wim Kokin esityksen pohjalta. Teemme parhaamme sen täytäntöön panemiseksi.
Sanon vielä muutaman sanan lopuksi. Kahta puhujaa lukuun ottamatta kaikki puhuivat HVK:sta. Ne kaksi, jotka eivät maininneet asiaa, puhuivat avaamastani Meathin elintarvike- ja eläinlääkintävirastosta. Otan hyvin raskaasti sanomanne. Elintarviketurvallisuus on nykypäivänä äärimmäisen tärkeä asia, ja ministerikollegamme Martin pyrkii tähän tavoitteeseen.
Kaikki muut puhuivat Eurooppa-valmistelukunnasta. Eittämättä vähemmistö puheenvuoron käyttäneistä soisi minun unohtavan koko asian, mutta noin 95 prosenttia oli toista mieltä. Syy siihen, etten nyt liioittele sitä, mitä puheenjohtajavaltio Irlanti voi tehdä, on etten selviä tästä yksin. En tahdo palata vastavalittuun parlamenttiin heinäkuussa ja esittää syitä siihen, miksi emme päässeet yhteen tai toiseen tavoitteeseen.
Pyrin täysin voimin finalisoimaan perustuslain. Teen kaikkeni sen finalisoimiseksi. Toimin Eurooppa-neuvoston minulle antaman mandaatin mukaisesti. Se käsittää kuulemisen, arvioinnin ja raportoinnin maaliskuussa. Jos silloin voimme edetä HVK:iin, toimin sen mukaisesti; jos katson, ettei yksimielisyyden saavuttaminen ole mahdollista, emme vie asiaa HVK:iin, sillä katson, että toinen epäonnistuminen tekisi elämän vain vaikeammaksi tulevaisuudessa. Uskon vankasti, että nopea edistyminen olisi parempi ja turvallisempi vaihtoehto. Olen tässä samaa mieltä parlamentin puhemiehen ja puheenjohtaja Prodin kanssa. Tarvitsemme parlamentin apua. Tarvitsemme jäsenvaltioiden ja Eurooppa-neuvoston apua, jotta ihmiset muuttaisivat kantaansa.
Tosiseikat ovat yksinkertaisia. Totesin johtajille Dublinissa 19. joulukuuta, että jos kaikki osapuolet pysyvät kannoissaan, ei ole toivoakaan siitä, että minä voisin saattaa asian päätökseen. En halua mainita mitään tiettyä valtiota, sillä se ei olisi reilua, eivätkä asiat ole niin yksinkertaisia.
En sanonut avauspuheenvuorossani, toisin kuin jotkut ovat väittäneet, että puheenjohtajavaltio Italian työ Brysselin huippukokouksessa olisi ollut hyödytöntä. Minun on turha palata kompromisseihin, joita ei koskaan käsitelty. Eurooppa-valmistelukunnan viime kesän työ, josta voitte syystä olla ylpeitä, sekä Napolin jälkeinen työ, joka päättyi marraskuun lopussa ja joulukuun alussa, vastaavat puheenjohtajavaltio Irlannin alkuperäistä kantaa. Muissa asioissa sopimukseen ei vielä ole päästy, joten me aloitamme niistä.
Vetoan parlamenttiin, jotta se tekisi kaiken voitavansa ja antaisi kaiken mahdollisen tukensa kehottaakseen ihmisiä tekemään päätöksensä pikemminkin ennemmin kuin myöhemmin. Arvoisa puhemies, teille ja puheenjohtaja Prodille haluan sanoa, että tulee uusi puheenjohtajavaltio – tämä ei ole mikään ongelma, sillä puheenjohtajavaltiot tulevat ja menevät – mutta tulee myös uusi parlamentti, uusi komissio ja uudet olosuhteet. Monet perustuslaista neuvotelleet voivat edelleen osallistua menettelyyn tai sitten eivät. Ihmiset ovat nyt sentään selvillä monista asioista, joista sopimukseen melkein päästiin, joskaan ei täysin; vuoden kuluttua he eivät ole niinkään selvillä. Perustuslain finalisoimisesta tulee paljon vaikeampaa.
Minä teen parhaani; en voi kuitenkaan tehdä sitä yksin. Jos teemme yhteistyötä – parlamentti, komissio ja puheenjohtajavaltio Irlanti – ja pyrimme saamaan ihmiset muuttamaan kantaansa pikemminkin ennemmin kuin myöhemmin, voimme saattaa päätökseen tämän tehtävän. Jos emme tee näin, sitä pitää käsitellä vielä kauan ja sen ratkaisu pitkittyy.
Prodi,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat parlamentin jäsenet, Bertien puhe tekee tehtävästäni paljon helpomman, sillä puheenjohtajavaltio ja komissio ovat täysin samalla kannalla. Dublinin kokouksessa luotiin perusta tiiviille yhteistyölle, ja komissio on samaa mieltä hänen esittämistään olennaisista seikoista.
Muutaman käytettävissäni olevan minuutin aikana haluan palauttaa mieliin seikkoja, joilla on suuri poliittinen merkitys. Ensinnäkin vetoan, että yleisesti pyrittäisiin tukemaan poliittista pluralismia. Puheet Yhdistyneistä Kansakunnista ja asemasta, joka sillä olisi oltava, sekä vetoomukset ihmisoikeuksien puolesta ovat tulevaisuuden työmme perusta; tästä olemme yhtä mieltä. Oli myös hyvin tärkeää mainita Yhdysvaltojen ja Euroopan välinen vahva, myönteinen suhde, ja onkin mielenkiintoista, että koko parlamentti hyväksyi sen, vaikkakin lisäten, että suhteen olisi oltava tasa-arvoinen. On kuitenkin muistettava, että tasa-arvoa ei saada aikaan helposti: voimme saavuttaa tasa-arvon vain, jos onnistumme rakentamaan vahvan Euroopan, joka pystyy tekemään päätöksiä, Euroopan, joka todella kykenee neuvottelemaan tasa-arvoisesti. Tästä tehtävästä meidän on yhdessä puheenjohtajavaltio Irlannin kanssa huolehdittava.
Mitä tulee laajentumiseen ja vastaukseksi useiden parlamentin jäsenten kysymyksiin voin vakuuttaa parlamentille, että edistymme mitä nopeimmin uusien komission jäsenten nimittämisessä. Toistan vielä, että helmikuun lopussa vierailtuani kaikissa pääkaupungeissa ja laadittuani ehdokasluettelon kaikista komission jäsenistä, kerron teille heidän nimensä täällä. Teidän on ymmärrettävä, että nämä komission jäsenet – olette tästä tietoisia – ovat täällä vain muutaman kuukauden, sillä sen jälkeen heidät on nimitettävä. Olen kuitenkin pyytänyt uusien jäsenvaltioiden valtioiden ja hallitusten päämiehiä esittämään vahvoja ehdokkaita, sellaisia, jotka voivat jatkaa tehtävissään, jotta poliittisella toiminnalla olisi jatkuvuutta ja jotta heidän nimittämiensä komission jäsenten pysyvyys korvaisi sen, että valtiot vasta nyt liittyvät unioniin. Vastaukseni jäsen Poetteringille on, että voitte todeta poliittisen tasapainon ja näiden uusien komission jäsenten henkilökohtaisen kyvykkyyden heidän haastatteluissaan. Voin vakuuttaa teille, että tähän mennessä tulokset ovat olleet jokseenkin imartelevia: eri valtioiden hallitukset ovat lähettäneet meitä tapaamaan henkilöitä, jotka ovat olleet tai ovat edelleen korkeimmissa poliittisissa tehtävissä kotimaissaan. Uskon myös nykyisten jäsenvaltioiden noudattavan tätä esimerkkiä, kun niiden uusien komission jäsenten nimittäminen tulee ajankohtaiseksi, sillä komissiosta on muodostumassa yhä poliittisempi toimielin, jolla on yhä enemmän poliittista vastuuta.
Mitä perustuslakiin tulee, meidän on tunnustettava laaja-alainen vaatimus: valmistelukunta, valmistelukunta, valmistelukunta! Toisensuuntaiset pyrkimykset ovat tuomittuja epäonnistumaan, tuomittuja tuloksettomiksi, ja uskon, että Bertie Ahernin tapa suhtautua tähän haasteeseen on paras ja todennäköisimmin menestyksekäs. Arvoisa puhemies, olemme liiankin tietoisia siitä, ettei onnistuminen ole varmaa ja että tilanne on vaikea, mutta nykyisten vaikeuksien ja komission tarjoamien loistavien tulosten huolellinen tarkastelu auttaa varmasti saamaan hyviä tuloksia.
Lopuksi haluan mainita Lissabonin strategian. Hyväksyn jäsen Doylen kiihkeän vetoomuksen, jossa hän osoitti sormellaan virheitä ja aivan aiheellisesti totesi, että olemme puhuneet Lissabonista paljon, mutta saaneet hyvin vähän aikaan. Valitettavasti tämä on totta. Olemme nyt puhuneet Lissabonista neljä vuotta, ja vetoan jälleen kerran: ohjatkaamme kaikki mahdolliset ponnistelumme inhimillisiin voimavaroihin. Inhimillisiä voimavaroja tarvitaan kaikilla tasoilla: kansallisella tasolla peruskouluissa ja korkeakouluopetuksessa ja Euroopan unionin tasolla huipputason tutkimuksessa. Meidän on yhdistettävä voimamme. Emme pysty saavuttamaan Lissabonissa suunniteltuja tuloksia, kun tiedämme, että 400 000 eurooppalaista tutkijaa työskentelee parhaillaan Yhdysvalloissa – toistan, 400 000 eurooppalaista tutkijaa työskentelee parhaillaan Yhdysvalloissa – ja kun tämän ymmärrettyämme edelleen haluamme saavuttaa Lissabonin tavoitteet, meidän on lisättävä tutkijoidemme määrää 700 000:lla kymmenen vuoden aikana, tai emme saavuta Lissabonin tavoitteita.
Maailman kilpailukykyisin yhteiskunta ei synny itsestään, kuten hyvin tiedätte, ja tässä havaitsemme vakavan ristiriidan. Olen monesti ehdottanut – puheenvuorossani hetki sitten ja muulloinkin – suurten tutkimuslaitosten perustamista, ja tämä seikka on jopa sisällytetty rahoitusnäkymiin. Olemme myös puhuneet eurooppalaisesta tiedesäätiöstä, joka koordinoisi huippututkimusta, sillä muuten tutkimuksessa ei saavuteta toivomiamme tuloksia. On aivan selvää, että meidän on todella toimittava näin, mutta se ei ole mahdollista, kun saamme kirjeitä, joissa ehdotetaan leikkauksia unionin talousarvioon, aivan kuin Euroopan tasolla käytetyt varat olisivat hukkaan heitettyjä, aivan kuin näillä rahoilla ei todella saavutettaisi suurempia synergiaetuja ja suurempia vaikutuksia kehitykseen kuin kansallisella tasolla käytetyillä varoilla.
Niin kauan kuin emme pääse eroon tästä käsityksestä ja luonnollisesti valitse niitä aloja, joilla varat voidaan Euroopassa käyttää tehokkaimmin – vaikka ei ole epäilystäkään, etteikö juuri tutkimus ole ala, jolla se olisi tehokkainta – me emme saa aikaan todella suurta Eurooppaa.
Lopuksi esitän vielä huomautuksen kasvu- ja vakaussopimuksesta: jäsen Cohn-Bendit esitti vahvalla ja nuorekkaalla kiihkolla
– tai pikemminkin vahvalla ja entisaikojen nuorekkaalla kiihkolla – puheenvuoron vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanosta ja kritisoi komissiota sen päätöksestä. Minun on kerrottava teille, että päätös oli tuskallinen ja koin sen tekemisen vaikeaksi. Olen täysin tietoinen siitä, että tällaisten päätösten tekemisellä on seurauksensa. Minun oli tehtävä päätös yksinkertaisesta syystä: sääntöjä on noudatettava, vaikka en olekaan iloinen päätöksestä.
Tämä on demokratian periaate, joten komission velvollisuus oli vaatia sääntöjen noudattamista, mutta samalla sen velvollisuus on myös valmistella tulevaisuudessa tarvittavia muutoksia. Arvoisat parlamentin jäsenet, olen usein ollut suurpiirteinen tässä asiassa – kenties liiankin suurpiirteinen – mutta talousministerit eivät ole koskaan antaneet minulle pelivaraa. Pyydän teitä tämän vuoksi auttamaan komissiota – tai pikemminkin kehotan meitä kaikkia auttamaan toisiamme – esittääksemme ehdotuksia, joilla saadaan aikaan todellista uutta kehitystä ja uutta tarmoa Euroopan talouspolitiikkaan.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Ahern, Nuala (Verts/ALE ),
   . Haluan kiinnittää puheenjohtajavaltion huomion Euratomin perustamissopimukseen. Sopimus on ollut osa Euroopan yhteisöä vuodesta 1957. Nyt 50 vuotta myöhemmin tämä ydinenergian käyttöä edistävä sopimus on vanhentunut. Siitä tulee kuitenkin käytännössä EU:n perustamissopimus yhdessä mahdollisen uuden perustuslaillisen sopimuksen kanssa. Monet kansalaiset eivät hyväksy sitä EU:n perustamissopimukseksi, ja jos kansanäänestyksiä järjestetään, kuten joissakin valtioissa on tehtävä, en usko syntyvän enemmistöä, joka kannattaisi ydinteknologiaa edistävää perustuslakia.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Ahern, kiitän erityisesti teitä siitä, että olette yhdessä Itävallan kanssa ehdottanut uutta sopimusta Euratomista tämän perustamissopimuksen tarkistamiseksi. Toivon teille menestystä, sillä uskon uuden perustuslain tulevaisuuden riippuvan tästä. Pahoittelen sitä, että valmistelukunta vältteli tätä aihetta, ja erityisesti sitä, että Verts/ALE-ryhmän edustaja Johannes Voggenhuber ei edistänyt asiaa vaan kiinnitti sen sijaan huomiota uuden perustuslain laajempaan suunnitelmaan. Vielä ei kuitenkaan ole myöhäistä: Itävalta ja Irlanti ovat näyttäneet muille tietä. 
Hudghton (Verts/ALE ),
   . Skotlannin näkökulmasta Irlannin puheenjohtajuus osoittaa selvästi, miksi Skotlannin olisi parempi olla itsenäinen.
Skotlantia pienempi maa Irlanti laatii esityslistan ja johtaa EU:n päätöksentekomenettelyä, kun taas Skotlannilla ei ole edes äänioikeutta ministerineuvostossa.
Irlanti johtaa prosessia, jossa kymmenen uutta jäsenvaltiota toivotetaan tervetulleiksi EU:hun – ja monet valtiot ovat Skotlantia pienempiä. Näillä uusilla jäsenvaltioilla on täydet oikeudet osallistua toimintaan ja esimerkiksi äänestämiseen kalastuspolitiikassa, kun taas Skotlanti on pelkän tarkkailijan asemassa.
Toivotan Irlannille menestystä sen puheenjohtajuuskaudella ja odotan sitä päivää, jolloin itsenäinen Skotlanti ottaa oikeutetun paikkansa maailmassa – paremmassa asemassa itsenäisenä! 

En tiedä, haluaako Sir Robert Atkins käyttää tässä vaiheessa perinteisen puheenvuoronsa – jota kannatan – mutta hän voi sen tehdä!
Atkins (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, koska nyt pyydätte – ja kollegatkin ovat yllyttäneet minua puhumaan – mitä järkeä on parlamentin toiminnassa, jossa ilmoitetaan, että äänestys toimitetaan kello 12.00, mutta se alkaa kello 12.40? Kyllä meidän olisi kyettävä hoitamaan asiamme tehokkaasti. Esittäisittekö ystävällisesti huoleni parlamentin puhemiehistölle?
Puhemies.
   Teen niin. 

Puhemies.
   Siirrymme nyt äänestyksiin.
Herzog (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, asian monimutkaisuuden ja sen erittäin poliittisen luonteen huomioon ottaen pyydän taukoa tarkistuksia ja artikloja koskevan äänestyksen ja lopullisen äänestyksen välille. Työjärjestys sallii tämän. 
Puhemies.
   Käsittelemme ensin tarkistukset ja sen jälkeen muut mietinnöt, joten teille jää aikaa tarkastella tulosta.
Herzog (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, ehdotan, että sosiaalidemokraattinen puolue muuttaa käsitteistöään, jotta se olisi johdonmukainen aiemman oikeuskehystä koskevan äänestyksen kanssa. Ehdotan puitedirektiivin korvaamista oikeuskehyksellä, jotta se olisi johdonmukainen aiemman äänestyksen kanssa ja jotta annamme mahdollisuuden myönteiseen äänestystulokseen perustuslakia koskevan sopimuksen tekstistä. 

Herzog (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, ranskankielisessä tekstissä on ristiriita vesimarkkinoiden vapauttamista koskevassa kohdassa. Ranskankielinen versio on laadittu niin, että vaikuttaa siltä, että tarkistuksessa 48 edellytetään vesimarkkinoiden vapauttamista ilman alueellisten erityispiirteiden huomioon ottamista, kun taas englanninkielisessä versiossa todetaan täysin päinvastaista. Huomautan, että työkielemme oli pääasiassa englanti. Näin ollen ne, jotka haluavat hylätä vesimarkkinoiden vapauttamisen, äänestävät alkuperäisen tekstin hyväksymisen puolesta, jos he eivät hyväksy tarkistusta 103. Heidän on ensin äänestettävä tarkistuksesta 103, jossa hylätään vesimarkkinoiden vapauttaminen, ja jollei tarkistus 103 mene läpi, jäljelle jää tarkistuksen 48 alkuperäinen teksti, jonka 1. osassa vapauttaminen myös hylätään. 
Puhemies.
   Yksiköt ovat panneet merkille epäjohdonmukaisuuden, ja voin vahvistaa, että englanninkielinen versio on oikea.
Langen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, nyt kun olemme äänestäneet kaikista tarkistuksista 51 kohtaan, haluaisin palata tarkistukseen 36. Ryhmämme on pyytänyt, että siitä äänestettäisiin kahdessa osassa; olemme äänestäneet nyt vasta 1. osasta. Siksi pyydänkin siirtymään tarkistuksessa 36 olevasta 2. kohdasta toimitettavaan äänestykseen esittämämme pyynnön mukaisesti. 
Puhemies.
   Yksiköt tarkistavat asiaa parhaillaan, mutta en ole vastaanottanut kohta kohdalta -äänestystä koskevaa pyyntöä.
Bono lienee tyytyväinen.
Langen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa kysyäkseni jälleen, oletteko saanut tarkistettua kohta kohdalta -äänestyksen tarkistuksen 36 osalta. Lupasitte tarkistaa asian ja ilmoittaa tuloksen. Ryhmäni pyysi kohta kohdalta -äänestystä tarkistuksesta 36. Olette toimittanut äänestyksen vasta 1. osasta. Haluaisin nyt äänestää 2. osasta. 
Puhemies.
   En toimittanut äänestystä 1. osasta vaan pyysin äänestämään tarkistuksesta 36. En ole vastaanottanut pyyntöä kohta kohdalta -äänestyksestä. Äänestimme tarkistuksesta 36. Kaikilla muilla ryhmillä on tässä kohdin yksi äänestys, mutta PPE-DE-ryhmällä näyttää olevan merkittynä kaksi.
Odotamme nyt hetken ennen päätöslauselmaesityksestä äänestämistä, jollei kukaan vastusta tätä. 
Provan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, koska meillä näyttää olevan mahdollisuus hengähtää hetki, haluaisin kysyä jäsen Corbettilta, katsooko hän toimitetun äänestysmenettelyn olevan sen uuden työjärjestyksen mukainen, jonka laadimme tälle parlamentille yksinkertaistaaksemme äänestyksiä.
Jäsen Nobilian laatimaan ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintöön liittyvistä tarkistuksista äänestettiin ryhmissä. Nyt on kuitenkin kyse erittäin kiistanalaisesta ja pitkästä äänestyksestä, joka koskee talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintöä ja joka ei uskoakseni ole työjärjestyksen mukainen. Nyt pyydätte meitä lykkäämään lopullista äänestystä. Arvoisa puhemies, minkä työjärjestyksen kohdan perusteella toimitte näin? 
Puhemies.
   Työjärjestyksessä on sääntöjä lykkäämisestä. Siksi kysyin, vastustettiinko asiaa. En anna puheenvuoroa jäsen Corbettille, koska en salli hänen johtaa täysistuntoa salista. Olemme ilman muuta toimineet työjärjestyksen mukaisesti, muutoin en olisi siirtynyt tähän kohtaan.
De Rossa (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, mietintö perustuu 1,9 miljoonan Euroopan kansalaisen allekirjoittamaan, Euroopan parlamentille jätettyyn vetoomukseen. Vetoomuksen järjestänyt yhdistys, European Association of Zoos and Aquaria, on edustettuna lehterillä tänään, ja haluankin kiittää yhdistystä asian tuomisesta parlamentin käsittelyyn.

Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, emme halua olla hankalia jäsen Herzogin mietinnön lopullista äänestystä koskevassa asiassa, mutta pyydän äänestyksen toimittamista nyt, koska monet jäsenet tekevät jo lähtöä.
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, kaikella kunnioituksella jäsen Poetteringia kohtaan, joka kaipaa jo lounastaan, asia on niin monimutkainen, että voimme äänestää ensin muista tarkistuksista ja kuulla sen jälkeen, mitä jäsen Herzogilla on sanottavanaan. Mielestäni tällainen taktikointi ei ole parlamentin arvolle sopivaa. Jos teillä on vaikeuksia, ihmiset saavat sellaisen käsityksen, että ...
No, sellaista elämä on! Jatkamme keskustelua, kunnes kollega on ilmaissut kantansa. Näinkö asia on? Eikö teillä ole muuta sanottavaa? Toivon, että olisi!
Puhemies.
   Hyvät kollegat, työjärjestys on selkeä. Esittelijällä on oikeus pyytää äänestyksen lykkäämistä, jollei kukaan vastusta sitä. Koska vastustusta nyt selvästi on, annan puheenvuoron esittelijälle, ja siirrymme sen jälkeen äänestykseen päätöslauselmasta. 
Herzog (GUE/NGL ),
   . Arvoisa puhemies, vaikka mielestäni tekstin sisällössä on edelleen monia kielteisiä seikkoja, katson, että meidän on jatkettava keskustelua tästä tärkeästä aiheesta säädöksen muodossa, hylättävä ilman yhteispäätösmenettelyä tapahtuva komission menettely ja annettava erittäin selkeä viesti vapauttamisen hylkäämisestä tietyillä aloilla, ja otettava käyttöön perusteellinen arviointiprosessi, joten äänestän puolesta. 

Corrie (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, esittelijä Sandbæk on hyväksynyt, että "työskentelevät" korvataan "hyväksikäytön kohteena olevilla", joten sanamuoto kuuluu nyt: "on kohdistuttava myös prostituutiossa hyväksikäytön kohteena oleviin naisiin". 

Bébéar (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, haluaisin esittää suullista tarkistusta jäsen Boudjenah’n tarkistukseen ja lisätä alkuun sanan "toteaa": "toteaa, että G8-maiden vuonna 2002 lupaama Afrikan toimintasuunnitelma ei ole vieläkään johtanut selkeisiin sitoumuksiin; pyytää G8-maita ja Euroopan unionia toimimaan pikaisesti sen hyväksi, että annettaisiin käyttöön tarvittava rahoitus NEPADin tavoitteiden toteuttamiseksi".

Äänestykset ovat päättyneet.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   .– Mietinnön tarkoituksena on suojella kalastusalaa ja Euroopan unionin tonnikalajalostusteollisuutta muualta tulevalta kilpailulta. Huoli on erittäin kyseenalainen, sillä yhteisön tonnikalalaivasto on jo nykyisellään maailman suurin ja käyttää koko maailman, myös monien köyhien maiden, kalavaroja.
Lisäksi kilpailua aiheuttavat, muiden maiden lipun alla purjehtivat laivastot kuuluvat nekin usein Euroopan yhteisön sijoittajille.
Mietinnössä ilmaistaan oikeutetusti huoli tonnikalavarojen vähenemisestä. Kilpailusta, joka aiheuttaa haaskausta ja kriisejä kaikilla talouden aloilla, aiheutuu tätäkin tuhoisammat seuraukset luonnonvaroille, jotka voivat kulua täysin loppuun ankaran ja järjenvastaisen kilpailun vuoksi.
Mietinnön perusteella voidaan tehdä ainoastaan se looginen päätelmä, että kilpailuun perustuva järjestelmä aiheuttaa vahinkoa ja että ainoa terve tapa hallita luonnonvaroja on hallita niitä yhteisesti ja suunnitellusti. Hallinnan tulisi tapahtua maailmanlaajuisesti eikä ainoastaan siinä yksinomaisessa tarkoituksessa, että Euroopan unionin tuotantoa on suojeltava, koska tonnikaloilla on ikävä tapa vähät välittää rajoista ja aluevesistä.
Äänestimme tyhjää. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Yhteisön laivaston osuus maailman tonnikalasaaliista on yli 20 prosenttia, ja yhteisön laivasto on kalasäilyketeollisuuden raaka-aineen suurimpia toimittajia. Portugalin osuus EU:n tonnikalasäilyketuotannosta on 6 prosenttia, mikä on puolestaan noin 40 prosenttia Portugalin kalasäilyketuotannosta. Tämä kertoo tonnikalalaivaston ja -teollisuuden merkityksestä vähiten kehittyneillä, syrjäisillä alueilla, jotka ovat suuresti riippuvaisia kalastusalasta. Alan kilpailukyky on heikentynyt ulkomaisen tuonnin aiheuttaman paineen sekä kahden- ja monenvälisten kauppasopimusten vuoksi. Myös uusin yhteisen kalastuspolitiikan uudistus joulukuussa 2002 on vaikuttanut siihen kielteisesti.
Näin ollen kannatan tämän mietinnön taustalla vaikuttavaa pääajatusta eli sitä, että komissio laatii tutkimuksen tonnikalavarojen ja -laivaston ja koko tonnikala-alan tilanteesta ja siihen perustuvan tonnikala-alan toimintasuunnitelman, johon sisältyy kattava rakennetukikehys ja suunnitelma alan suojelemiseksi kolmansista maista peräisin olevalta kilpailulta.
Olemme aina tuoneet esille hyvitysten tai kulutustuen tarpeen säilyketeollisuuden tukemiseksi ja tuonnin valvomiseksi, jotta voidaan varmistaa, että tuotu kala täyttää samat elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua koskevat vaatimukset kuin yhteisön tuotannonalan tuotteet. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Eräistä terveistä pyrkimyksistä huolimatta nykyinen kalastuspolitiikka merkitsee edelleen, että EU ostaa oikeuden käyttää väärin köyhien luonnonvaroja. Tämä on kolonialismin nykyaikainen muoto. Vaadimme aitoa uudistusta kalastuspolitiikkaan ja täysin toisenlaista näkemystä suhteissamme köyhiin maihin. Siksi olen päättänyt äänestää kokonaisuudessaan edellä mainittua mietintöä vastaan. 
Patakis (GUE/NGL ),
   .Mietinnön tarkoituksena on tukea muutamaa suurta kalastusalan yritystä taloudellisten ja institutionaalisten toimenpiteiden avulla niiden kilpailukyvyn parantamiseksi. Tuen puolustukseksi esittelijä mainitsee muun muassa tuotteen kiistämättömän korkean ravintoarvon, taloudellisen arvon, työllisyyden ja kalakantojen säilyttämisen.
Nämä puolustelut kätkevät taakseen sen tosiasian, että toimintaa harjoittaa muutama suuryritys EU:ssa ja että kehittyneet maat ryöstävät maailman merien varoja köyhien maiden ja kehitysmaiden kustannuksella, koska kansainväliset kalastussopimukset ovat epätasapainoisia ja suojelevat nykyisellään ainoastaan vahvojen oikeuksia.
Se, että mietinnössä hyväksytään tuet laivaston uudistamiseksi, vientituet ja tullit sekä teknokraattiset viennin esteet, tukee provosoivalla tavalla tiettyjä liikemiehiä ja kärjistää tältä osin kansainvälisen työnjaon epäoikeudenmukaisuutta tavallistakin enemmän köyhien maiden ja kehitysmaiden kustannuksella.
Haluamme huomauttaa, että mietinnössä todetaan aivan oikein, että tuet tonnikalalaivaston suurten alusten käytöstä poistamiseksi ovat vaikutuksiltaan kielteisiä ja katastrofaalisia, minkä perusteella ehdotetaan niiden poistamista ja kohdentamista uudelleen laivaston uudistamiseen. EU esittää kuitenkin samoja tukia pienten ja keskikokoisten rannikko- ja lyhyen matkan kalastusalusten poistamiseksi käytöstä rakennetukena, jonka väitetään edistävän kyseisten alojen rakenneuudistusta. Tämä ristiriita vahvistaa jälleen kerran EU:n hallitsevien piirien luokkapolitiikan, jota harjoitetaan pienten ja keskikokoisten kalastusyritysten kustannuksella suurten kapitalistisen kalastusyhtiöiden eduksi. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Koska tonnikala on maailman kalavaroista kaupallisesti menestynein, kiitän esittelijää ja kalatalousvaliokuntaa tästä tonnikalalaivastoa ja tonnikalateollisuutta koskevasta valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä.
Mietinnön päätelmän mukaan jäsenvaltiot voivat pelkästään hyötyä siitä, että EU päättää edistää kyseistä kalateollisuusalaa. Tällaista päätelmä vastaan ei voi esittää vastaväitteitä, kun otetaan huomioon, että yhteisön tonnikalalaivaston ja -teollisuuden kilpailukyky on heikentynyt ja nämä alat ovat EU:n kannalta erittäin tärkeitä – EU:n säilyketeollisuudessa on noin 40 000 työpaikkaa, ja tonnikalan osuus koko kalasäilyketuotannosta on lähes 60 prosenttia.
Kannatan ehdotusta siitä, että komissio laatii erityisen toimintasuunnitelman ja yleisen tukikehyksen tonnikala-alalle.
Pidän tärkeänä, että EU varmistaa alueellisten kalastusjärjestöissä laivaston ehdottoman sopivuuden käytettävissä oleviin kalavaroihin nähden, millä varmistetaan mahdollisuuksien mukaan myös vakaus ja uudistuminen. Mukautukseen on sisällytettävä mukavuuslipun alla purjehtivien laittomien alusten harjoittaman liikakalastuksen torjunta, minkä perusteella voidaan mietinnössä kuvatulla tavalla laatia luettelot asiaankuuluvia sääntöjä noudattavista aluksista, joilla on lupa kalastaa, ja määrätä kaupallisia pakotteita aluksille, jotka eivät noudata sääntöjä. 
Souchet (NI ),
   .– Kaiken pitäisi olla hyvin yhteisön kalastusalalla ja tonnikalateollisuudessa. Niillä on palveluksessaan uutteria ja erittäin päteviä ammattilaisia erityisesti Ranskassa ja Espanjassa, ja ne tarjoavat terveellistä, luonnollista ruokaa, jonka kysyntä on suurta ja kasvaa edelleen. Vaikka komissio väittääkin olevansa "Euroopan yhteisen hyvän" ainoa ruumiillistuma, se heikentää samaan aikaan Euroopan kilpailukykyä.
Yhteisön lainsäädännön erittäin ankarat ja jatkuvasti lisääntyvät rajoitukset vaikuttavat erityisesti turvallisuuteen, valvontaan, tuotannon terveydellisiin edellytyksiin, ympäristönsuojeluun ja sosiaaliturvaan, minkä johdosta yhteisön laivaston ja tuottajien kustannukset ovat kilpailijoita paljon suuremmat.
Komissiota innoittavaa markkinoiden järjestelmällisen ja täydellisen avaamisen ideologiaa sovelletaan nyt meren tuotteisiin, ja samalla laajennetaan lopullisesti luetteloa maista, joilla on oikeus tariffimyönnytyksiin erityisen vaikeaselkoisessa alkuperätodistuksiin perustuvassa järjestelmässä, ja avataan tonnikalafileiden ja -säilykkeiden kiintiöt Thaimaalle, Filippiineille ja Indonesialle. Esittelijä puhuu "- - yhteisön markkinoiden avaamisesta ulkomaisille tuotteille, joilta vaaditaan vähemmän, joiden valvonta on riittämätöntä ja jotka vähentävät yhteisön teollisuuden kilpailukykyä".
On aika lopettaa tämä komission tyrkyttämä syrjintä, joka vahingoittaa talouttamme ja työpaikkojamme. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Asetuksen tarkoituksena on saattaa ajan tasalle yhteisön nykyinen pesuaineita koskeva lainsäädäntö, joka on peräisin 1970-luvun alusta ja joka on hajautettu moniin säädöksiin. Huolimatta tietyistä rajoituksista ja siitä, ettei asetuksessa mennä tarpeeksi pitkälle, siihen sisältyy muutamia erinomaisia ehdotuksia ympäristön suojelemiseksi, esimerkiksi biohajoavuuden valvonta, ja kuluttajien suojelemiseksi niin, että varmistetaan tiedot tuotteiden koostumuksesta, ainesosaluettelot ja tehokkaat pakkausmerkinnät. Näin ollen tuemme kompromissitarkistuksia, joita on esitetty tarkastelemaamme mietintöön ja joita seitsemän puolueryhmää tukee.
Pahoittelemme kuitenkin sitä, ettei merkintöihin vaadita nimenomaista mainintaa vaaroista, joita pesuaineiden nauttimisesta aiheutuu varsinkin lapsille, ja ettei harhaanjohtavien kuvien, kuten hedelmien kuvien, käyttöä kielletä.
Ei pidä unohtaa, että sääntelyn yhdenmukaistamisen taustalla on aina poliittinen taka-ajatus markkinoiden entistä laajemmasta yhdentymisestä ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden esteiden poistamisesta. Tämän vuoksi joudumme esittämään merkittäviä varauksia, sillä yhdenmukaistamisella saatetaan heikentää jäsenvaltioiden oikeutta päättää tehokkaasti ratkaisevan tärkeistä kysymyksistä, kuten ihmisten terveyden, ympäristön tai kuluttajien oikeuksien suojelusta, asettamalla rajoituksia tuotteille, jotka eivät täytä kyseisiä sääntöjä. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Tässä ehdotuksessa on huonoa se, että siinä asetetaan etusijalle vapaan liikkuvuuden esteiden poistaminen. Hyvää taas on se, ettei jäsenvaltioita, jotka ovat ympäristöä suojellakseen saattaneet aiemmin voimaan asetusta tiukempaa lainsäädäntöä, estetä panemasta sitä täytäntöön. Asetuksen antamisen syynä on, että pesun ja puhdistuksen yhteydessä puhtaaseen veteen joutuu epäpuhtauksien lisäksi myös saippuoiden ja muiden pinta-aktiivisten aineiden ainesosia. Fosfaatittomien pesuaineiden tuotantoa on yritetty kannustaa jo vuosia. Nyt ehdotuksessa yritetään lisäksi saada tehtaat luopumaan eläinkokeista sekä lopettamaan vaikeasti hajoavien aineiden, toksisten kemikaalien sekä hormonien toimintaa häiritsevien aineiden lisäämisen tuotteisiin. Pesuaineen koostumuksen ilmoittaminen on todellakin merkittävä kehitysaskel. Tämä saadaan aikaan vaatimalla valmistajia ilmoittamaan hallitukselle tuotteidensa koostumus ja velvoittamalla ne luettelemaan pakkausmerkinnöissä todellinen sisältö säilöntäaineiden, värejä suojaavien valmisteiden ja aromaattisten aineiden osalta. Haitattomuutta koskeva avoimuus on aina tervetullutta, ja meidän on yritettävä vakuuttaa neuvostokin tästä. Silti haitallisten aineiden yleinen kielto olisi suotavampi. Asetukseen ehdotetut mukautukset voivat osaltaan vaikuttaa tähän pitkällä aikavälillä. Valmistajat voivat esittää vastalauseita, mutta tiukemmat toimenpiteet ovat väistämättömiä. 

Ebner (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin ainoastaan todeta, että äänestin jäsen De Rossan mietinnön puolesta, koska vakaumukseni mukaan apinat ja muut eksoottiset lajit ovat planeettamme arvokkaita luonnonvaroja ja minkä tahansa nykyaikaisen ja pitkälle kehittyneen luonnon- ja ympäristönsuojelujärjestelmän olisi suojeltava ja ylläpidettävä niitä tulevien sukupolvien tähden. Pidän De Rossan mietintöä erinomaisena asiakirjana tähän tarkoitukseen, koska se edistää uhanalaisten lajien suojelua ja säilyttämistä. Siinä kiinnitetään huomiota myös näiden lajien suojelun tarpeeseen ja valistetaan kansaa tästä tarpeesta.
Oli hyvä, että tarkistus 2 hyväksyttiin; olin toivonut kahden muunkin tarkistuksen hyväksymistä. Niin ei käynyt, mutta olemme joka tapauksessa päässeet käyttökelpoiseen tulokseen, joten äänestin sen puolesta. 
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   .– Kukaan ei voine olla eri mieltä yleisestä periaatteesta, jonka mukaan luonnonvaraisia eläinlajeja, joista osa on vaarassa kuolla sukupuuttoon, on suojeltava. Silti mietinnössä tuodaan esiin sen sisältämien ehdotusten rajat toteamalla perustellusti, että "bushmeat-metsästystä ja sen aiheuttamaa uhkaa lajien ja varsinkin ihmisapinoiden säilymiselle, on käsiteltävä yleisen kehitysstrategian ja köyhyyden lievittämisen yhteydessä".
Tätä koskevia ehdotuksia ei kuitenkaan esitetä. Kuinka ehdotuksia voitaisiinkaan tehdä, koska samalla jouduttaisiin kyseenalaistamaan olemassa oleva taloudellinen ja yhteiskunnallinen järjestelmä? Tämä järjestelmä näännyttää nälkään miljoonia ihmisiä, joille bushmeat-liha on usein ainoa eläinproteiinin lähde, varsinkin trooppisilla alueilla.
Näissä olosuhteissa ehdotetut valvonta- ja painostusmenetelmät jäävät valtaosassa tapauksia täysin tehottomiksi, erityisesti torjuttaessa järjestäytyneitä rikollisjoukkioita, jotka metsästävät laajamittaisesti usein länsimaisia markkinoita varten, ja ne kohdistuvat ainoastaan muutamiin nälkään nääntyviin ihmisiin.
Äänestimme tyhjää tämän mietinnön kohdalla. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Tämä aihe ei olisi päässyt esityslistalle, ellei se perustuisi lähes 2 miljoonan ihmisen allekirjoittamaan vetoomukseen ja ellei vetoomusvaliokunta olisi tehnyt vuosi sitten päätöstä laatia aiheesta mietintö. Bushmeat-ilmiö saa tällä hetkellä osakseen jo paljon huomiota Yhdistyneessä kuningaskunnassa muttei vielä muualla. Silti kehitysyhteistyön, kansanterveyden ja ympäristön kannalta on tärkeää, että Euroopassa tunnetaan paremmin tämä ilmiö ja että siihen todellakin sovelletaan tiettyä politiikkaa. Kehitysmaiden väestömäärä kasvaa nopeasti samalla kun kaupan ja liikenteen tarjoamat mahdollisuudet lisääntyvät. Ennen vain pienet ryhmät tapasivat metsästää viidakossa eläviä luonnonvaraisia eläimiä omaa lihankulutustaan varten. Nykyisin apinoiden, matelijoiden ja käärmeiden lihaa, köyhien paikallisten asukkaiden ravintoa, myydään Afrikan kaupungeissa ja jopa tuodaan Eurooppaan rikkaiden herkuksi. Eläinten kaupallinen metsästys ja trooppisten metsien hakkaaminen johtavat eläinlajien, myös gorillojen ja simpanssien, nopeaan häviämiseen sukupuuttoon. Lähestulkoon hallitsemattomat eläintaudit, esimerkiksi ebola, ovat levinneet ihmisten keskuuteen. EU:n kehitysyhteistyössä ei ole otettu huomioon tätä tuhoa eikä ympäristöä yleensäkään. Kannatan ehdotuksia ekomatkailun, suojelun, koulutuksen ja lainsäädännön aikaansaamiseksi, vaikka ne todennäköisesti jättävätkin vielä toivomisen varaa. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Huolimatta "bushmeat"-sanan mahdollisesta moniselitteisestä sisällöstä ja todisteista, joiden perusteella metsästys ei yksin ole vastuussa luonnonvaraisten eläinten kantojen harvenemisesta – Euroopassa se on usein suojelua ja lukumäärän vakiinnuttamista edistävä tekijä – äänestin mietinnön puolesta.
Käsite "bushmeat", villieläinten liha, viittaa luonnonvaraisista eläimistä peräisin oleviin elintarvikkeisiin, joiden kauppa on romahduttanut Afrikan ihmisapinakannat.
Laittoman bushmeat-lihan kaupan vaikutukset ovat herättäneet huomiota kautta maailman. UNEP ja Unesco ovat perustaneet ihmisapinoiden suojeluun tähtäävän GrASP-hankkeen, ja monet muutkin järjestöt etsivät ratkaisua tähän ongelmaan. Kuten esittelijä mainitseekin, EU on tähän mennessä kiinnittänyt asiaan vain vähän huomiota.
Vetoomusvaliokunta vastaanotti 12. heinäkuuta 2000 osana bushmeat-lihan vastaista kampanjaa vetoomuksen, joka koskee laittoman metsästyksen ja kaupan vuoksi uhanalaisiksi luokiteltavien eläinlajien suojelua.
Äänestämällä mietinnön puolesta ilmoitan yksinkertaisesti olevani yhtä mieltä siitä, että kehitysmaat tarvitsevat todellakin enemmän tukea sen varmistamiseksi, että samalla kun paikallisia perinteitä kunnioitetaan ja kiinnitetään erityistä huomiota elintarvikepulaan, entistä täsmällisemmin ...
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Äänestin mietinnön puolesta heti, kun parlamentti oli hyväksynyt tarkistuksen 2, jossa bushmeat-liha määritellään "trooppisilla alueilla elävien luonnonvaraisten eläinten lihaksi".
Muuten olisi syntynyt onneton tilanne, jossa metsästysrajoitukset ja eläinten suojelu olisivat koskeneet kaikkea luonnonvaraisten eläinten lihaa, myös ruotsalaisia lajeja, kuten hirveä.
Ruotsin hirvikanta on vakaa, sillä metsästystä säännellään niin, ettei laji taannu eikä todellakaan uhkaa kuolla sukupuuttoon.
Säännelty ruotsalainen hirvenmetsästys ja apinoiden ja muiden sukupuuttoon kuolevien uhanalaisten eläinten laiton metsästys kuuluvat aivan eri maailmoihin. 

Berthu (NI ),
   .– Hyväksyessään Herzogin mietinnön Euroopan parlamentti hyväksyi erinomaisia toteamuksia "toissijaisuusperiaatteen ensisijaisesta tärkeydestä" ja siitä, että jäsenvaltioiden on voitava vapaasti valita kansallisella tasolla yleishyödyllisiin palveluihin liittyvät tehtävät, järjestäminen ja rahoitusmuodot (katso kohta 18).
Samalla se on kuitenkin jättänyt oven avoimeksi Euroopan unionin sääntelyprosessille, joka – mikäli sellaista kehitetään – loukkaisi toissijaisuusperiaatetta ja johtaisi muutaman vuoden kuluessa jälleen kerran vastalauseisiin Brysselin puuttumisesta asiaan.
Kuten keskustelun aikana mainitsin, joudun valitettavasti toteamaan, että vielä viime puheenjohtajakaudellaan Ranska kannatti ajatusta Euroopan yhteisön oikeuskehyksestä. Ranskan nykyinen hallitus näyttää perääntyneen varovaisemmalle kannalle, ja vaikka se perääkin edelleen "rajatylittävää säädöstä", se haluaa rajoittaa sisällön koskemaan pelkästään EU:n jäsenvaltioiden keskinäistä vastuunjakoa, sallittua rahoitusta ja valvontamenettelyjä.
Tämä on silti liikaa vaadittu, ja komissio löytää kyllä perustelut soluttautumiselleen ja kaiken kattavalle sääntelylleen. Meidän mielestämme riittää, kun toteamme, että yleishyödylliset palvelut kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan ja että jäsenvaltiot valitsevat niihin liittyvät tehtävät ja järjestelyt ja päättävät niiden rajoista. 
Bordes, Cauquil and Laguiller (GUE/NGL ),
   .– Huolimatta kaikista niistä myönnytyksistä, joita mietinnön laatija on suonut taantumuksellisille poliittisille voimille, jotka ajavat julkisten palvelujen yksityistämistä, hän näyttää nyt kokonaan antautuneen niille, joiden tukea hän on haikaillut. Tarkasteltiinpa Herzogin mietintöä tarkistusten kera tai niitä ilman, siinä säädetään julkisten palvelujen katoamisesta. Samalla katoaa myös niiden nimi, joka on muuttunut "yleishyödyllisiksi palveluiksi".
Vastustamme tätä mietintöä ja tietenkin myös tarkistuksia, joilla sitä huononnetaan. Koulutus, terveydenhoito, julkinen liikenne, postipalvelut, tietoliikenne, vesi- ja energiahuolto, sähkö ja jätehuolto olisi säilytettävä julkisina palveluina tai palautettava sellaisiksi, jotta ne saadaan pidettyä typerien ja epäinhimillisten markkinalakien ulottumattomissa ja jotta ne yksityisen voiton tuottamisen sijaan täyttävät yhteiset tarpeet.
Lisäksi mietinnössä esitelty prosessi johtaa voimakkaisiin henkilöstövähennyksiin, toisin sanoen sosiaaliseen katastrofiin. Euroopan unionin viranomaiset käyttävät nyt verukkeenaan Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden käytäntöjen yhdenmukaistamista ja aiheuttavat vakavan sosiaalisen taantuman. Yhdenmukaistaminen voisi kuitenkin johtaa julkisten palvelujen kehittämiseen ja laajentamiseen, erityisesti sosiaalisin perustein myönnettävien asuntojen rakentamiseen, jos Euroopan unionin toimielimet ja jäsenvaltiot ajaisivat yhteisiä etuja yksityisten etujen sijaan.
Näin ollen äänestimme mietintöä vastaan. 
Carlotti (PSE ),
   .– Sosialistien ja sosiaalidemokraattien poliittisen perheen ajama "yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen" käsitteen vahvistettiin Amsterdamin sopimuksessa (16 artikla) kuuluvan niiden keskeisten periaatteiden joukkoon, joihin Euroopan unioni perustuu.
Seuraavana vaiheena Euroopan sosialistit sitoutuivat määrätietoisesti puolustamaan ja edistämään yleishyödyllisiä palveluja yhteisten arvojemme ja Euroopan yhteiskuntamallin perustavina tekijöinä.
Tämän käsitteen varaan on luotu demokraattisia ja sosiaalisia takuita Euroopan kansalaisille: yhtäläiset oikeudet saada palveluja, tiedonsaanti, käyttäjien ja työntekijöiden kuuleminen ja osallistuminen, laatu, yleisyys ja taloudellinen kannattavuus ja toisaalta työllisyystakuiden ja työehtosopimustakuiden kunnioittaminen.
Taistelulinjamme on määritelty ja vaatimuksemme ovat selvät. Vaadimme, että yleishyödyllisiin palveluihin liittyvät tehtävät, järjestelyt ja rahoitusmuodot taataan ja määritellään puitedirektiivissä, johon parlamentti sitoutui kokonaisuudessaan marraskuussa 2001, kun se hyväksyi Langenin mietinnön. Haluamme, että vapaan kilpailun yhteiskunnalliset seuraukset arvioidaan demokraattisesti ja moniarvoisesti ennen vapauttamisen jatkamista.
Asialla on kiire päätellen niistä erittäin lukuisista teksteistä, jotka on annettu Euroopan parlamentin käsittelyyn vapauttamisen nopeuttamiseksi kaikilla eri aloilla, erityisesti liikenteen, postipalvelujen, energiahuollon sekä vesi- ja jätehuollon aloilla.
Caudron (GUE/NGL ),
   – Herzogin mietinnön johdanto-osaa, kohtia ja tarkistuksia koskevan äänestyksen sujuminen kuvaa täydellisesti ja jopa karrikoidusti liberalismin ja yhtenäismarkkinoiden painoarvoa ja sitä, miten ne ohittavat kaikki muut huomioon otettavat seikat nyky-Euroopassa.
Jean de la Fontainea vapaasti lainaten Euroopan parlamentin suurista puolueista ja poliittisista voimista voitaisiin todeta, että "kukaan ei niiden takia kuollut, mutta ne vaikuttivat kaikkiin".
Parlamentin suurelle enemmistölle ja sitä kautta suurelle osalle Euroopan unionin toimielimistä julkiset palvelut ovat parhaimmillaankin hyödyke muiden joukossa silloin, kun ne eivät ole "este" rahan tuomalle onnelle. Siksi äänestin tätä mietintöä vastaan hiukkaakaan epäilemättä tai empimättä. 
Darras (PSE ),
   . – Kaikille tarjottavat suorituskykyiset ja tehokkaat yleishyödylliset palvelut eli palvelut, jotka ovat keskeisessä asemassa sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä, tarkoittavat ensinnäkin sitä, että myönnämme ja vahvistamme kyseisten yleishyödyllisten palvelujen olevan jäsenvaltioiden talous- ja sosiaalipolitiikan keskeinen päämäärä ja Euroopan yhteiskuntamallin perustekijöitä, mutta myöskin sitä, että omaksumme ja otamme puolustettavaksemme perusperiaatteet, jotka muodostavat yleishyödyllisten palvelujen toiminnallisen perustan, eli palvelujen yleisyyden, jatkuvuuden, kohtuuhintaisuuden ja laadun.
Jollei tiettyjä tarkistuksia hyväksytä, mukaan lukien puitedirektiiviä koskevat tarkistukset, juuri nämä periaatteet päätyvät helposti romukoppaan; alakohtaisten direktiivien normiksi omaksumisen vaarana on ajautuminen kohti ääriliberalismia. En halua ottaa tätä riskiä. En äänestänyt puitedirektiiviä edellyttävistä tarkistuksista ja hylkäsin tekstin lopullisessa äänestyksessä. 
De Keyser (PSE ),
   . – Herzogin mietinnössä pyrittiin sovittamaan samalla kertaa yhteen kaksi toisiinsa sopimatonta asiaa: vapauttamisen ylistys ja yleishyödyllisten palvelujen puolustus. Tästä siis johtuu ristiriitainen äänestystulos. Onko meidän kannatettava tätä "ristisiitosta", jossa korostetaan, että "vapauttaminen ei ole heikentänyt yleispalvelun tarjoamista" ja "kaasumarkkinoiden tähänastinen vapauttaminen on riittämätöntä" ja samalla katsotaan, että vaikutukset työllisyyteen on arvioitava moniarvoisesti ja avoimesti, koska vapauttamisessa on kohdattu ongelmia joillakin aloilla?
Esittelijä, jolla oli edessään typistetty luonnos ja jonka parlamentin ääriliberalistiset voimat olivat ottaneet panttivangiksi, katsoi, että kaikki seikat huomioon ottaen mietintö oli kannattamisen arvoinen.
Omasta puolestani ja kaikkien niiden rinnalla, jotka eivät ole sairastuneet Tukholman syndroomaan, olen pitänyt pään kylmänä. Tarkistettua tekstiä ei voida puolustella, ja tästä syystä äänestin sitä vastaan. 
Ferreira (PSE ),
   . – Äänestin yleishyödyllisiä palveluja koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan, koska Euroopan parlamentin jäsenistä valtaosan äänestyskäyttäytyminen ei anna objektiivista kuvaa tähänastisen kilpailun vapauttamisen seurauksista. Lisäksi se valmistaa tietä muiden alojen vapauttamiselle.
Kuten olemme aiemminkin vaatineet, meidän on tänään arvioitava vakavasti, moniarvoisesti ja avoimesti vapauttamispolitiikkaa ja julkistettava arvioinnin päätelmät.
Meidän on tarkasteltava uudelleen tähänastista vapauttamista, jotta voimme tehdä hyväksyttävästä puitedirektiivistä mahdollisimman tehokkaan. Lisäksi meidän on vihdoin aika jättää tiettyjä aloja lopullisesti yhteisössä vallitsevan kilpailupolitiikan ulkopuolelle. Tämä koskee erityisesti terveys- koulutus- ja sosiaalipalveluja, joihin kuuluvat myös sosiaalisin perustein myönnettävät asunnot. Lisäksi meidän on varmistettava, että toteutamme toissijaisuusperiaatetta, jonka perusteella paikallisia tai alueellisia valtuuksia käytetään.
Päätöslauselmaesityksessä ei määritellä Euroopan unionin yleishyödyllisiä palveluja Euroopan rakenteista koituvaksi lisäarvoksi vaan välineeksi, jolla saavutetaan EU:n alueellisen, taloudellisen, ekologisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteet. Yleishyödylliset palvelut ovat olennainen osa yhteiskuntamalliamme, jota meidän on puolustettava ja tuettava. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Äänestimme lopullisessa äänestyksessä Herzogin mietintöä vastaan, koska katsomme, ettei siinä ylletty asetettuihin vaatimuksiin ja koska se oli vesitetty Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän esityksillä talous- ja raha-asioiden valiokunnassa. Täysistunnossa mietintöä paranneltiin paikka paikoin, mutta ehdotetut tarkistukset eivät muuttaneet sitä merkittävästi. Lopullinen tulos on osoitus koko EU:n yli pyyhkäisevästä uusliberaalien ja konservatiivien aggressiivisesta hyökkäyksestä, joka on seurausta Lissabonin strategiassa vahvistetuista ja kiireesti läpi viedyistä yksityistämisistä ja yrityksistä vahvistaa nämä perustuslaissa viime joulukuussa.
Mietintö on perustavalla tavalla puolueellinen, ja siinä vastustetaan julkista sektoria ja valtion taloudellista roolia, sillä se perustuu väärään oletukseen siitä, että hyvä hallinto määräytyy omistajuuden perusteella. Selvänä pyrkimyksenä on lihottaa tuottoisimpia sektoreita ja julkisia palveluja talouselämän ja rahoitusmaailman suurten konsernien ahneuden tyydyttämiseksi.
Mietinnössä kannatetaan ja rohkaistaan vapauttamis- ja yksityistämiskehitystä monilla keskeisillä aloilla ja kaunistellaan viheliäisesti tämän kehityksen taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia, alkaen julkisten palvelujen laadusta ja saannista aina työpaikkojen menetykseen kyseisillä aloilla.
Tiedämme kaikki, ettei ilmaisua "yleishyödylliset palvelut" valittu sattumalta. Sen selkeänä tavoitteena on lakkauttaa julkiset palvelut käsitteenä ja samalla keventää valtion vastuutaakkaa. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
   Äänestimme Herzogin mietintöä vastaan, koska se osoittaa jälleen kerran, ettei tämä parlamentti suosi edistystä sen enempää kuin komissio tai Euroopan unionin neuvostokaan. Parlamentin ääriliberaalinen enemmistö on ottanut tämän mietinnön julkisten palvelujen tuhoamista saattelevaksi riemuvirrekseen. Mainitakseni vain yhden kymmenestä tai paristakymmenestä artiklasta, jotka kaikki seuraavat samaa linjaa, voimme havaita, että parlamentti "pitää myönteisenä viestinnän, postipalvelujen, liikenteen ja energia-alan vapauttamista, joka on johtanut näiden alojen modernisoitumiseen, keskinäisiin yhteyksiin ja integroitumiseen sekä edullisempiin hintoihin kilpailun lisääntymisen kautta samoin kuin lähes miljoonan työpaikan luomiseen Euroopan unionissa". Ja nyt se haluaa vielä nopeuttaa kehitystä.
Tässä on tekeillä valheellinen oppi, joka on suoralla törmäyskurssilla Euroopan kansalaisten toiveiden kanssa. On ikävää, että esittelijä, kuten merkittävä osa Euroopan sosialisteista, päätti äänestää tämän mietinnön hyväksymisen puolesta, koska se avaa mahdollisuuden puitedirektiivin laatimiselle yleishyödyllisistä palveluista. Pitääkö meidän silti tehdä tämä näin liberaalisti? Tässä ympäristössä ainoastaan erittäin aktiivinen katutason toiminta voi johtaa myönteiseen tulokseen, jolla julkisten palvelujen tuhoaminen voidaan estää. 
Lang (NI ),
   Mietintö on poliittista petkutusta puhtaimmillaan, koska tässä parlamentissa näytellystä tragikomediasta huolimatta oikeisto ja vasemmisto ovat periaatteessa samoilla linjoilla eli aikovat tuhota julkiset palvelut alistamalla ne lopullisesti yhteisön kilpailulainsäädännölle, jonka kaikki tietävät aina olleen vapaakaupan silmittömin väline.
Ranskalaiset UMP-puolueeseen kuuluvat parlamentin jäsenet äänestivät ultraliberaalisen parlamentaarisen ryhmänsä päätösten velvoittamina vastoin Ranskan parempaa etua hyväksymällä tekstin, johon sisältyvät lukuisat säännökset merkitsevät yksinkertaisesti julkisten palvelujen loppua Ranskassa.
Sosialistis-kommunistinen vasemmisto puolestaan on sokean eurooppalaisen federalismin nimissä aina vaatinut, että julkisista palveluista on annettava "puitedirektiivi", jonka tekstissä väistämättä säädetään jäsenvaltioiden toimivallan siirtämisestä Euroopan komissiolle.
Tämän mietinnön innoittajana olleen ja sinällään jo poliittisen federalismin ja taloudellisen ääriliberalismin häpeällisestä liitosta syntyneen euroglobalistisen ideologian tiukat vastustajat, edustajat, ilmaisivat ainoina ranskalaisina parlamentin jäseninä selkeästi ja johdonmukaisesti torjuvansa tämän uuden epäkansallisen ja epäsosiaalisen hyökkäyksen julkisia palvelujamme vastaan. 
Martinez (NI ),
   Junat kulkivat, lentokoneet lensivät, posti tuli, terveyttä hoidettiin, kouluissa opetettiin ja valot paloivat – kiitos kansallisten julkisten palvelujen. Nyt Brysselin komissio haluaa yksityistää ne vastoin järkeä, tosiasioita ja sosiaalisia tosiseikkoja.
Järki siirtyy taka-alalle, kun liu'umme yhteisen hyvän ja tasavallannimissä kansalle tarjottujen palvelujen ylväästä ajatuksesta yleishyödyllisten palvelujen surkeaan käsitteeseen. Tosiasioille viitataan kintaalla, kun markkinoiden yhdentymisen nimissä ei haluta nähdä, että yksityiset junat suistuvat Yhdistyneessä kuningaskunnassa raiteilta, että Kalifornian sähköt katkeilevat, että Flash Airlinesin kaltaisten yhtiöiden yksityiset lentokoneet syöksyvät maahan ja että amerikkalaiset kaupalliset koulut jättävät sielun ravitsematta. Sosiaaliset tosiseikat uhrataan, sillä vapauttamisen myötä syntyy kaksijakoinen oikeus terveydenhoitoon, korkeakouluopiskeluun, liikenteeseen ja jopa vesihuoltoon eli eri palvelut rikkaille ja köyhille.
Tämän kaiken johtohahmona on jäsen Herzog – kommunisti, josta tuli taloudellisen ja sosiaalidemokratian tuhon osapuoli. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Kannatan Eurooppaa, jossa talouden demokraattista valvontaa vähitellen lisätään. Tämä edellyttää aivan toisenlaista suuntaa kuin täällä nyt ajetaan käyttämällä karttana yleishyödyllisiä palveluja koskevaa vihreää kirjaa, jonka ansiosta Euroopan unionin uusliberaalisuus vain kasvaa. Vakaussopimusta käytetään keppinä, jolla jäsenvaltiot pakotetaan vapauttamaan ja yksityistämään merkittäviä taloutensa aloja sosiaali- ja julkissektorin demokraattisen päätäntävallan ja valvonnan kustannuksella. Vaikka myönnetäänkin, että tiettyjen palvelujen on oltava kaikkien käytettävissä ja kaikilla on oltava niihin varaa, koska sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja solidaarisuus riippuvat niistä, koskematonta julkisen sektorin osaa tuskin jää. Tässä nimittäin luodaan mahdollisuudet antaa korkeakouluopetus, kansanterveys, sosiaalipalvelut ja juomavesi yksityisten haltuun. Lisäksi vanhoja alakohtaisia vapautussuunnitelmia noudatetaan tiukasti postipalvelujen, kaasun, sähkön ja julkisen liikenteen osalta. Tähänastisten vapautusohjelmien tuloksia ylistetään erheellisesti, kuten Alankomaiden ja muiden maiden kokemukset osoittavat, sillä näissä maissa julkisen liikenteen ja energia-alan vapauttaminen on osoittautunut päinvastoin asukkaiden kannalta erittäin huonoksi ratkaisuksi. Vaikka vihreässä kirjassa toisin väitetään, palvelujen hinnat ovat kallistuneet. Tarjonta on vähentynyt ja työllisyys on vaakalaudalla. Puolueeni kannattaa suuntaa, joka on täysin vastakkainen tässä kuvattuun kurssiin nähden, ja siksi äänestimme tätä esitystä vastaan. 
Miller (PSE ),
   . Suhtaudun myönteisesti tähän mietintöön yleishyödyllisiä palveluja koskevasta vihreästä kirjasta. Se tarjoaa parlamentille tilaisuuden hahmotella julkisten palvelujen tulevaisuutta. Siihen ei pitäisi sisällyttää hillitöntä vapauttamista vaan huolellista harkintaa siitä, miten aiemmin on käynyt, mikä on toiminut ja mikä ei.
Eräillä aloilla olen eri mieltä kuin sosialidemokraattisen ryhmän kollegani. Katson, että julkinen radio- ja televisiotoiminta, joilla on merkittävä asema kulttuurisen monimuotoisuuden ja identiteetin säilyttäjinä, olisi jätettävä kilpailusääntöjen ulkopuolelle.
Sama voisi koskea myös julkisia palveluja tarjoavia hyväntekeväisyysjärjestöjä.
Haluan lopuksi korostaa, että kun säädös palautuu parlamenttiin, toimielimen on osallistuttava täysimääräisesti sen käsittelyyn, mikä tarkoittaa yhteispäätösmenettelyä. 
Pasqua (UEN ),
   Yhteisön kilpailulainsäädäntö, jota toki voidaan arvostella, ei estä millään tavoin julkisten palvelujen säilyttämistä. Tämä yhteensopivuus vahvistetaan EY:n perustamissopimuksen 295 artiklassa siinä muodossa, että julkisten palvelujen on noudatettava kilpailusääntöjä. On kuitenkin todettava, että julkisten palvelujen avaaminen kilpailulle, jos kohta se onkin kirvoittanut korporatiivisia vastalauseita vallitsevan tilanteen ikuisilta kannattajilta – jotka julkisten palvelujen puolustamisen verukkeella pyrkivät ainoastaan säilyttämään omat lakisääteiset etuoikeutensa – loppujen lopuksi edistää nykyaikaistamista ja kilpailukykyä.
Varsinainen ongelma on tässä yhteydessä toimivallan jako EU:n ja jäsenvaltioiden välillä. Tältä osin "puitedirektiivi", jossa "määritellään hyvä hallintotapa - - yleishyödyllisten palvelujen alalla" ja jota tämän parlamentin vasemmisto kannattaa, on täysin mahdoton hyväksyä julkisten palvelujen todellisten puolustajien eli niiden mielestä, jotka torjuvat leviävän demagogian ja kannattavat kansakuntien Eurooppaa, koska puitedirektiivi yhteisöllistäisi lopulta julkiset palvelut.
Ratkaiseva seikka tässä asiassa on, että julkisten palvelujen järjestämistä ja toimintaa koskeva toimivalta jää yksinomaan suvereeneille valtioille. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Yleishyödyllisten palvelujen luominen ja ylläpitäminen on yksi "Euroopan yhteiskuntamallin" peruspilareista, koska se takaa, ettei tiettyihin perusoikeuksiin puututa markkinatalouden – tai pikemminkin sosiaalisen markkinatalouden – toimintaympäristössä. Yksittäisellä kansalaisella on oikeuksia, hän ei ole pelkkä tuotantoyksikkö tai pelinappula vapailla markkinoilla.
Olen esittelijän kanssa yhtä mieltä siitä, että maaseutualueisiin ja sosiaalisesti epäedullisessa asemassa oleviin alueisiin on kiinnitettävä erityistä huomiota korostaen samalla syrjäisimpien alueiden tilannetta. Kannatan myös hänen näkemystään siitä, että yleishyödylliset sosiaalipalvelut, joilla varmistetaan sosiaaliturva ja sosiaalinen osallisuus, olisi jätettävä kilpailusääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle.
Kannatan ajatusta siitä, että yhteisön on perussopimusten mukaisesti ja välttämätöntä toissijaisuusperiaatetta noudattaen suhtauduttava jäsenvaltioiden valitsemiin erilaisiin omistusmuotoihin neutraalisti.
Taloudellista etua koskevien yleishyödyllisten palvelujen käsitteen ja yleishyödyllisten palvelujen eri luokkien erottelukriteerien ehdotettu selvennys eivät saa johtaa keskittymisen lisääntymiseen tai keinotekoiseen standardointiin. Olennaista on, että näistä palveluista vastuussa olevat julkisviranomaiset voivat käyttää valinnanvapauttaan.
Käsiteltävänämme olevaa asiaa koskevan täysistuntoäänestyksen perusteella ja ottaen huomioon, ettei puitedirektiiviä koskevia ehdotuksia hyväksytty, äänestin mietinnön puolesta. 
Skinner (PSE ),
   . Koska brittien kokemukset yksityistämisestä ovat yleensä olleet myönteisiä, vaikka kuluttajat ja talous eivät olekaan hyötyneet siitä yhtä lailla, työväenpuoluetta edustavat parlamentin jäsenet ovat samaa mieltä komission kanssa yleisestä lähestymistavasta. Katsomme kuitenkin, että tarvitsemme yleispalvelua ja työntekijöiden oikeuksien ja muiden sosiaalisten, ympäristöllisten ja taloudellisten etujen suojelua sekä yksilöllisellä että yhteisellä tasolla. Siksi kannatimme näihin aloihin kohdistuvia tarkistuksia.
Katsomme, että esittelijän ehdottaman puitedirektiivin sijasta asioista olisi päätettävä alakohtaisesti.
Emme halua pysäyttää vapauttamista tai heikentää kilpailulakeja ja -sääntöjä. Ne ovat tarpeen markkinoiden uudistamisessa, jotta sisämarkkinat voidaan toteuttaa ja saavuttaa Lissabonin tavoitteet. 
Souchet (NI ),
   Institut d'études politiques de Paris'n "Julkisten palvelujen" osaston entisenä oppilaana ja erityisesti julkisten lähipalvelujen ylläpitämisestä vastaavana kaupunginvaltuutettuna en pidä parhaana ratkaisuna julkisten palvelujen käsitteen säilyttämiseksi Euroopan yhteisön puitedirektiiviä, jolla vaikutettaisiin jäsenvaltioiden vapauteen määritellä ne tehtävät, jotka ne haluavat antaa julkisten palvelujen hoidettaviksi kansan toiveiden mukaan. Niiden maiden, joissa ei ole koskaan ollut julkisten palvelujen kulttuuria, asiana ei ole estää tällaisen kulttuurin maita tarjoamasta näitä palveluja, jos ne pitävät tätä perusteltuna.
Valitettavasti Herzogin mietinnöstä toimitetusta äänestyksestä tulokseksi saatu epäjohdonmukainen ja ristiriitainen teksti ei selkeytä keskustelua. Vaikka siinä onkin hyviä puolia, kuten se, että siinä muistutetaan "toissijaisuusperiaatteen ensisijaisesta tärkeydestä, sillä sen nojalla jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat vapaasti valita yleishyödyllisiin palveluihin ja yleistä taloudellista etua koskeviin palveluihin liittyvät tehtävät, organisaation ja rahoitusmuodot", samalla jätetään mahdollisuus säätää näiden palvelujen yhtenäisestä eurooppalaisesta määritelmästä, joka veisi valtioilta niiden lainsäädäntöoikeuden ja perustuisi pakostakin sellaisen enemmistön mielipiteeseen, jolle julkisten palvelujen käsite on vieras. Siksi äänestin tyhjää lopullisen tekstin kohdalla. 
Thorning-Schmidt (PSE ),
    Äänestin tänään jäsen Herzogin yleishyödyllisiä palveluja koskevan mietinnön puolesta ja kannatin siinä yhteydessä monia tarkistuksia, joissa tuetaan ajatusta alaa koskevasta puitedirektiivistä.
Tulkoon tässä yhteydessä selväksi, että haluamme ainoastaan sellaisen puitedirektiivin, joka kunnioittaa toissijaisuusperiaatetta ja jossa rajoitutaan säätämään taloudellista etua koskevista yleishyödyllisistä palveluista eikä näin ollen pyritä sääntelemään sellaisia aloja kuten koulutus, terveydenhuolto ja yleishyödylliset sosiaalipalvelut. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . HI-virus ja aids, tuberkuloosi ja malaria aiheuttavat noin 20 000 ihmisen kuoleman päivittäin, ja tuhansia uusia sairaustapauksia diagnosoidaan joka päivä. Nämä sairaudet ovat erittäin yleisiä kehitysmaissa, erityisesti vähiten kehittyneissä maissa, joiden vitsauksena ovat sodat, köyhyys, taloudellinen taantuma ja keskeisten julkisten palvelujen, ennen muuta terveydenhuoltojärjestelmien, romahtaminen.
On raakaa todellisuutta, että "että kehitysmaissa miljoonat ihmiset kuolevat edelleen vuosittain tartuntatauteihin, vaikka lääketiede voi ehkäistä ja parantaa useimmat näistä sairauksista". Kyseessä on voittoa tavoitteleva lähestymistapa, jossa terveys on kaupallistettu ja jonka pääosin teollisuusmaissa sijaitsevat suuret lääkealan monikansalliset yhtiöt ovat omaksuneet. Lääkepatentit ja paikallisten lääkkeiden tuotantoon kohdistuvien investointien puute ovat siis merkittäviä esteitä, jotka on poistettava. WTO:ssa saavutettu pienikin edistys törmää aina valtaviin taloudellisiin etuihin.
Nyt käsiteltävänä oleva EU:n ohjelma, jonka tavoitteena on torjua nämä sairaudet, on myönteinen, joskaan ei riittävän kauaskantoinen. Kansainvälisen yhteisön toiminta on keskitettävä ennen muuta kehitysmaiden inhimillisten ja institutionaalisten voimavarojen sekä infrastruktuurien vahvistamiseen pääasiallisena tarkoituksena palauttaa julkiset palvelut ja perusterveydenhoitojärjestelmä entiselleen ja varmistaa, että lääkkeitä voidaan valmistaa itsenäisesti. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Komission toimintaohjelma "HI-virusta ja aidsia, malariaa ja tuberkuloosia koskeva nopeutettu toiminta köyhyyden vähentämisessä: ratkaisemattomat kysymykset ja tulevaisuuden haasteet" perustui kolmeen lähestymistapaan: tehokkuuden parantamiseen, lääkkeiden hintojen laskemiseen sekä tutkimus- ja kehitystoiminnan lisäämiseen.
Kannatan esittelijän ehdotusta siitä, että patentinhaltijayhtiöitä kannustetaan myöntämään valmistuslupia, jotta muut yhtiöt voivat valmistaa niiden tuotteita halvemmalla, sekä kansainvälisten kauppasopimusten suojalausekkeita hyödynnetään, jotta hallitukset voivat laajentaa lääkkeiden saatavuutta ja suojella kansanterveyttä.
Meidän on saatava lisää tutkimus- ja kehitystoimintaa, uusia lääkkeitä ja uusia helppokäyttöisempiä, tehokkaampia ja halvempia diagnoosivälineitä. Samalla on erityisesti korostettava lasten ja äitien tavanomaisen terveydenhuollon laajentamista, jotta kuolleisuus vähenee. EU ei saa jäädä välinpitämättömäksi näissä kysymyksissä, ja sen taloudellista osallistumista on lisättävä vastaavasti.
Äänestin mietinnön puolesta, koska katson, että köyhyyteen liittyvistä sairauksista aiheutuvat ongelmat ovat niin vakavia, että ne pystytään ratkaisemaan kaikkine eri osa-alueineen ainoastaan ottamalla käyttöön monipuoliset ja laaja-alaiset toimet ja strategiat. 
Scallon (PPE-DE ),
   . OECD korostaa, että terveyteen investoiminen on merkittävä talouden kehitystä edistävä tekijä ja terveydenhoidon tulosten tuntuva paraneminen on edellytys kehitysmaiden ulospääsylle köyhyyden noidankehästä. Jos halutaan parantaa köyhien terveyttä, on omaksuttava köyhiä hyödyttävä terveyttä koskeva lähestymistapa. Se ulottuu terveydenhoitoalaa laajemmalle ja sisältää toimia sellaisilla aloilla, jotka vaikuttavat köyhien terveyteen ja taloudelliseen turvallisuuteen huomattavan paljon, kuten koulutuksen, ravitsemuksen sekä vesi- ja jätehuollon aloilla.
HI-virus ja aids, malaria ja tuberkuloosi ovat köyhyyden välittömiä syitä ja seurauksia, ja niille altistuvat erityisesti naiset ja lapset. Suhtaudun myönteisesti kansainvälisen yhteisön hyväntahtoisuuteen ja kehotan hallituksiamme laajentamaan vastapuolta kunnioittavia kumppanuuksia erityisesti terveydenhuollon alalla.
Silti minun oli äänestettävä tyhjää: HIV/aids-tartunnan saaneiden naisten erittäin suuren ja koko ajan kasvavan lukumäärän vähentämiseksi ehdotetaan "seksuaali- ja lisääntymisterveyttä koskevaa oikeaa tietoa ja palveluja", jotta naiset voivat suojautua muun muassa "ei toivotuilta raskauksilta". Raskaus ei ole sairaus: lapset ovat rikkaus kehitysmaissa. Tämä puolestaan liittyy aivan toiseen kysymykseen, jossa raskaudenkeskeytys tulkitaan osaksi lisääntymisterveyttä.
Tämä ei kuitenkaan ole neuvoston kanta, sillä se on selventänyt, että "lisääntymisterveyteen" sisälly "raskaudenkeskeytys". En voi kannattaa tätä moniselitteistä käsitteistöä, ennen kuin komissio selventää tämän asian. 

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL ),
   Äänestimme tätä mietintöä vastaan, koska siinä on omaksuttu kyynisen holhoava asenne Afrikan maita kohtaan. Kuinka siinä kehdataan esimerkiksi vaatia, että niiden on "löydettävä keinot sellaisen kestävän, tasapuolisen ja elinvoimaisen kehityksen mukaisen strategian täytäntöön panemiseksi, joka avaa tien kohti elintarvikkeiden saantiin, terveydenhuoltoon, koulutukseen, asumiseen ja muihin Afrikan väestön tarpeisiin liittyvien oikeuksien toteutumista"? Rikkaissa länsimaissakin hallitseva luokka jättää suuren osan väestöstä vaille näitä oikeuksia!
Maidensa etuoikeutettujen luokkien taakan ohella Afrikan kansojen on kannettava vielä imperialististen maiden teollisuus- ja rahoitusalan konsernien aiheuttama huomattavasti suurempi taakka. Länsimainen kapitalismi on aina köyhdyttänyt tätä maanosaa orjakaupan ajoista nykypäivään, jolloin maailmanlaajuinen pankkijärjestelmä kuppaa kyseiset maat kuiviin, siirtomaa-ajan ryöväämistä unohtamatta.
Tänään Euroopan parlamentti, siis niiden maiden parlamentti, joiden johtava luokka on syyllinen Afrikan maiden kurjuuden tilaan, antaa majesteetillisen lausuman, jonka mukaan näiden maiden tulisi itse korjata vahingot, jotka niille vuosisatojen kuluessa on aiheutettu! Tämä on vastenmielistä. 
Boudjenah (GUE/NGL ),
   Aiheesta on kiistelty paljon, sillä NEPADiin sisältyvät voimakkaan uusliberalistiset pyrkimykset herättävät oikeutettuja kysymyksiä kaikissa, jotka haaveilevat Afrikan lopultakin pääsevän alikehittyneisyyden tilasta. Tuen myös mietinnössä esitettyä arvostelua erityisesti siitä, ettei kansalaisyhteiskuntaa, ammattijärjestöjä eikä edes kansallisia parlamentteja kuultu demokraattisesti. Riippumattoman tutkimuksen tekeminen NEPADin vaikutuksista sosiaalisiin oikeuksiin, elintarvikkeiden turvallisuuteen, raaka-aineiden saantiin ja ympäristönsuojeluun on epäilemättä paras esitettävä kannustin.
EU:n ja G8-maiden vastuuta ei kuitenkaan pidä tehdä tyhjäksi, tarkoitettiinpa sillä talousarvioita rankasti ja epäoikeudenmukaisesti rasittavan velan välttämätöntä anteeksiantamista tai julkisen kehitysavun uudistusta ja sen määrärahojen lisäystä.
NEPADille asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen tarvitaan arvioiden mukaan 64 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Rahoittajien on kannettava vastuunsa. NEPADin perustaneiden valtionpäämiesten vastaanottaminen loistokkain menoin G8-maiden huippukokouksessa on yksi asia – ja siirtyminen sanoista tekoihin on asia erikseen.
Lisäksi sellaisen oikeudellisesti velvoittavan toimintamallin laatiminen, johon liittyy seuraamuksia konflikteja osaltaan edistäville yrityksille, olisi tarkoituksenmukainen toimenpide pyrittäessä ehkäisemään ennalta näitä usein tuhoisia konflikteja. 
Krivine ja Vachetta (GUE/NGL ),
   NEPAD on toki Afrikan valtioiden suunnittelema ja hyväksymä kehityshanke, mutta sitä ei pidä luulla Afrikan kansojen emansipoitumiseen johtavaksi hankkeeksi. Sitä nimittäin arvostellaan entistä ankarammin Cotonoun sopimuksen, WTO:n ja IMF:n rakennesopeutustoimien tavoin kansalaisyhteiskunnan eri sektoreilla, kuten Addis Abebassa kokoontuneessa Afrikan sosiaalifoorumissa ja Sibyssä Malissa vuonna 2003 pidetyssä Kansojen foorumissa. NEPAD on näet osa uusliberalistista logiikkaa, jonka todelliset seuraukset ovat määriteltyjen tavoitteiden vastaisia.
Kehitystä ei voida omaksua kansallisella eikä alueellisella tasolla niin kauan, kun yksityinen omistusoikeus kaikkein kannattavimpaan taloudelliseen omaisuuteen on annettu monikansallisille yhtiöille Washingtonin konsensuksessa, joka Afrikan nykyjohtajat ensin pakotettiin hyväksymään ja sen jälkeen katsottiin heidän omaksi aloitteekseen. Tällä tavoin viimeisten kolmen vuosikymmenen itsenäisyyden aikana hankitut sosiaaliset oikeudet ja vapaudet kumotaan tarkistamalla kansallisia työ- ja investointilakeja. Se, että NEPADin yhteydessä kuultiin monikansallisia yhtiöitä ja G8-maita eikä Afrikan kansoja kertoo paljon sen demokratiakäsityksestä. Tämän takia emme voi äänestää sellaisen mietinnön puolesta, jossa pelkästään arvostellaan kuulematta jättämistä eikä puututa NEPADin taustalla vaikuttavaan vahingolliseen peruslogiikkaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tässä mietinnössä Afrikan kehitystä edistävästä uudesta kumppanuudesta (NEPAD), joka on erittäin merkittävä viiden Afrikan valtionpäämiehen poliittinen aloite ja osa "Afrikan renessanssina" tunnettua kunnianhimoista hanketta, korostetaan konfliktien ehkäisyä ja tukimekanismien käyttöönottoa rauhan palauttamiseksi ja ylläpitämiseksi sekä korruption torjumiseksi olennaisena osana hyvää hallintotapaa. Aloitetta on täydennetty Afrikan valtioiden vertaisarviointimekanismilla (APRM), jota myös kannatan.
Olen lisäksi samaa mieltä siitä, että on keskeisen tärkeää kannustaa kansalaisyhteiskunnan jäseniä, kuten ihmisoikeusjärjestöjä, osallistumaan toimintaan. Myös naisten asema afrikkalaisessa yhteiskunnassa on asetettava kehityshankkeissa etualalle.
Vaikka NEPADia arvostellaan aika ajoin sen "ylhäältä alaspäin" -lähestymistavasta, aloitteelle on mielestäni annettava täysi tuki, ja meidän on osaltamme pyrittävä parantamaan sen tosiasiallista inhimillistä ja yhteiskunnallista vaikutusta. Meidän on autettava sadat ihmiset alikehittyneisyyden ja kurjuuden alhosta ja taisteltava aktiivisesti korruptiota ja hirmuvaltaa vastaan, jotka vallitsevat kotoperäisinä suurissa osissa Afrikan maanosaa.
Näin ollen äänestin mietinnön puolesta. Suhtaudun siihen erityisen myönteisesti, sillä olen aina halunnut uutta tulevaisuutta Afrikalle, uutta tulevaisuudenkuvaa unohdetulle maanosalle ja veljeyden ja solidaarisuuden näkymiä veljesmaanosallemme. 

Gobbo (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, venetsialaisena ja näin ollen vahvan historiallisen, kulttuurisen ja kielellisen identiteetin perineenä kansalaisena – viittaan tässä Venetsian tasavaltaan, "la Serenissimaan" – toivon, että kaikki Euroopan unionin maat omaksuvat politiikan, jonka tavoitteena on valtion toimivallan hajauttaminen alueille, erityisesti julkista koulutusta, kulttuuria ja kulttuuriomaisuuden suojelua koskevan politiikan osalta. Katsomme, että juuri kulttuurinen monimuotoisuutemme ja kulttuuriset identiteettimme muodostavat merkittävimmän vetovoiman Euroopassa, jossa ei tule pyrkiä keskittämään vaan jättämään tilaa kaikkien alueen kansojen alueellisille erityispiirteille ja identiteeteille. Siksi haluan tähdentää, että huomio on kohdennettava uudelleen identiteetteihin niiden omilla alueilla, jotta kaikki Euroopan kansat yhdistävä valtava kulttuuriperintö voi toimia esimerkkinä demokratiasta ja ennen kaikkea osoituksena eurooppalaisen identiteetin monimuotoisuuden suuresta voimasta. 
Borghezio (NI ).
   – Kuten mietinnössä todetaan, on välttämätöntä, että kansainvälisessä oikeudessa luodaan oikeuskehys kulttuurien monimuotoisuutta koskevalle oikeudelle. Tämän ohella mietinnössä korostetaan aivan perustellusti tarvetta seurata tarkkaavaisesti vähemmistökansallisuuksien ja vähemmistökielten, erityisesti alkuperäiskielten, kohtelua laajentuneessa Euroopan unionissa. Tämä on erittäin tärkeää itsenäisyyteen pyrkivien ja regionalististen liikkeiden, esimerkiksi tässä parlamentissa edustamani Lega Nordin, näkökulmasta. Vähemmistökansallisuuksien kielten suojelun osalta jäsenvaltioita kehotetaan tarvittaessa kiinnittämään erityistä huomiota sellaisten muistomerkkien, rakennusten ja käyttöesineiden entisöintiin, jotka muodostavat näiden kulttuurien aineellisen historian. Tarvitaan kuitenkin paljon laajempaa ja läpikotaisempaa suojelua vähemmistökielten ja -kansojen valtaisan kulttuuriperinnön muodostavalle kokonaisuudelle: kirjallisuudelle, taiteelle, kansanperinteelle, kirjoille ja käsikirjoituksille, jotka uhkaavat hävitä. Esimerkiksi Padaniassa on mittaamattoman arvokas kielellinen kulttuuriperintö aina piemonten murteesta jäsen Gobbon mainitseman Venetsian kieleen, lombardian murteeseen, retoromaaniin ja moniin uhanalaisiin vähemmistökieliin. Niille on elintärkeää Italian nykyisen hallituksen tukeman hajautuspolitiikan omaksuminen. 
O'Toole (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olemme sitoutuneet kulttuurisen monimuotoisuuden suojeluun unionissa ja edistämään tiedotusvälineiden moniarvoisuutta. Äänestimme kuitenkin tyhjää tehdyistä ehdotuksista yksinkertaisesti siksi, että pidämme niitä suurelta osin toteutuskelvottomina ja katsomme, että tavoitteemme voidaan saavuttaa muilla välineillä.
Olemme kaiken kaikkiaan yhtä mieltä esittelijän kanssa kielellisen monimuotoisuuden suotavuudesta, kulttuurituotteiden määrittelemisestä yleishyödyllisiksi, julkisten palvelujen yleisradiotoiminnan suotavuudesta ja tiedotusvälineiden keskittymisen haitallisuudesta. Silti kohdissa 23, 24, 26, 29, 31, 32 ja 33 ennakoidaan tarpeettomasti vuodelle 2005 suunniteltuja Unescon päätelmiä puhuttamakaan siitä, että niiden avulla poistetaan kulttuurin eri alojen neuvotteluvara Cancúnissa. 
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
    Arvoisa puhemies, äänestin parlamentin enemmistön tapaan jäsen Prestin tästä erittäin arkaluonteisesta asiasta laatiman erinomaisen mietinnön puolesta. Ongelmana on, että aina kun Euroopan unionin valtiottomat kansakunnat, kuten Baskimaa, yrittää panna täytäntöön hyväksyttyjä suuntaviivoja, Ranskan ja Espanjan viranomaiset suhtautuvat asiaan kertakaikkisen ylenkatsovasti.
Viime viikolla Bayonnessa ihmiset ajettiin ulos tuomioistuimesta ja heidän päälleen suihkutettiin kyynelkaasua, koska he olivat uskaltaneet puhua baskia ja edistää baskin kielen käyttöä julkisissa palveluissa. Parlamentin jäsenet saavat piakkoin täydelliset tiedot tästä valitettavasta selkkauksesta.
Minun on korostettava, että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan lausunnossa, joka on mietinnön liitteenä, todetaan, että yhteistyöpolitiikkaa Euroopan unionissa "on mahdollista toteuttaa vain, mikäli kulttuurista monimuotoisuutta kunnioitetaan ja edistetään osana poliittisten laitosten ja asianomaisten yhteisöjen identiteettiä". 
Cappato (NI ),
   . – Radikaaliryhmän jäsenet äänestivät mietintöä vastaan siksi, että siinä vastustetaan kansainvälisen kaupan vapauttamista ja annetaan periksi kulttuuriselle relativismille ja protektionismille, sekä siksi, ettei siinä näköjään oteta huomioon kulttuurien ja kielten häviämisen vaaroja kansallismielisten tahojen ja valtiovallan valvonnan kannattajien käsissä.
Sellainen kansallinen politiikka, jolla heikennetään kielellistä monimuotoisuutta vieraiden kielten opetuksessa – käytännössä tämä tarkoittaa pakkoa opetella vain yhtä vierasta kieltä eli englantia – on vallalla niin Euroopan unionissa kuin siihen liittyvissäkin maissa. Euroopan unionin toimielimetkin ovat usein yksi- tai kaksikielisiä. Päätöslauselmassa ei viitata innovatiivisiin ratkaisuihin, joilla viestinnän vaatimukset voitaisiin ratkaista syrjimättömästi, vaikkapa harkitsemalla puolueettomien kielten, kuten kansainvälisen esperanton, käyttöä. Siitä puuttuvat myös viittaukset alkuperäisväestöjen ja maahanmuuttajien kielten ja viittomakielten heikkoon suojeluun.
Kansainvälisesti jo jonkinasteista yksimielisyyttä saavuttaneista konkreettisista ehdotuksista haluan mainita "Associazione radicale Esperanto" -yhdistyksen kielipoliittiselle seurantakeskukselle tekemän ehdotuksen, jota Unesco hiljattain suositteli 32. yleiskokouksessaan. Tarvitsemme todellakin ajantasaisen kuvauksen kielellisistä käytännöistä ja lainsäädännöstä sekä vähemmistökielten käytöstä ja tunnustuksesta eri valtioissa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Suhtaudun yleisen myönteisesti tähän kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan valiokunta-aloitteeseen mietintöön kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttämisestä ja edistämisestä, erityisesti uuden WTO:n neuvottelukierroksen aikana.
Unesco teki 17. lokakuuta 2003 pitämässään yleiskokouksessa päätöksen kulttuurien monimuotoisuutta koskevan yleissopimusluonnoksen laadinnan aloittamisesta tarkoituksena saada aikaan kansainvälinen oikeudellinen väline, jolla suojellaan ja edistetään kulttuurien monimuotoisuutta. Käsiteltävänämme oleva mietintö edistää tätä tavoitetta ja sisältää jäsenvaltioille ja komissiolle osoitettuja Unescon työhön liittyviä suosituksia, joista voidaan mainita kulttuurioikeuksien vakiinnuttaminen, jokaisen jäsenvaltion julkisen kulttuuripolitiikan kehittäminen ja kaikkien osapuolten sitouttaminen kansainväliseen yhteistyöhön.
Muista mietinnössä mainituista seikoista suhtaudun myönteisesti siihen, että siinä vahvistetaan kulttuurien monimuotoisuuden säilyttämisen ja edistämisen ja kulttuurin saatavuuden periaate kansojen keskinäisen ymmärtämyksen ja rauhan edistäjänä. Tuen mietinnön kantaa, jonka mukaan valtioilla on oikeus määritellä oma kulttuuripolitiikkansa. Lisäksi minulle ovat mieleen – Unesconkin suosittama – muistutus, jonka mukaan kulttuuri ei ole "tavaraa" ja se on jätettävä sekä monen- että kahdenvälisen vapauttamiskehityksen ulkopuolelle, sekä muistutus julkisten palvelujen tehtävästä.
Näin ollen äänestin mietinnön puolesta. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Olemme täysin samaa mieltä siitä, että kulttuurien monimuotoisuus olisi tunnustettava perusoikeudeksi, ja näin olemme päättäneet kannattaa jäsen Pretsin mietintöä kulttuurien monimuotoisuudesta. EU on vähemmistöjen ja kulttuurien mosaiikki, ja sellaisena on säilyttäväkin. Liberaaleina olemme aina asettaneet yksittäisen yksilön kaikkien poliittisten päätösten keskipisteeseen. Näin ollen pidämme erittäin tärkeänä, että kansainvälisessä laissa vahvistetaan jokaisen valtion tai valtioryhmän oikeus päättää legitiimisti, millaista kulttuuripolitiikkaa ne haluavat noudattaa, sekä vahvistaa kansainvälistä yhteistyö- ja solidaarisuuspolitiikkaa kulttuuriasioissa. Kielellinen monimuotoisuus on säilytettävä myös EU:ssa.
Suhtaudumme kuitenkin epäilevästi ajatukseen EU:n laillisesta oikeudesta toteuttaa toimenpiteitä kulttuurin ja tiedotusvälineiden alalla säilyttääkseen ja edistääkseen kulttuurien monimuotoisuutta. Näin ollen emme tue EU:n kehittämää kulttuurien monimuotoisuutta koskevaa oikeudellista välinettä. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  EU pyrkii kaikin tavoin osallistamaan nuoret hankkeisiin, joiden tarkoituksena on liittää toisiinsa Euroopan yhtenäisyys ja edistys. Nämä hankkeet osoittautua olevan lähempänä propagandaa kuin koulutusta. Kanavoidessaan rahaa kulttuurijärjestöille, jotka levittävät "Eurooppa-aatetta" ajamalla Euroopan yleistä etua, EU pyrkii luomaan entistä yhtenäisemmän eurooppalaisen eliitin. Pahimmassa tapauksessa EU kehittyy lopulta valtakeskukseksi, jossa valta päätyy koko Euroopan kattavan englantia puhuvan eliitin käsiin, jolloin kaikki ne, jotka eivät puhu englantia äidinkielenään tai hallitse sitä riittävän hyvin, jäävät muita heikompaan asemaan työelämän sekä poliittisten osallistumismahdollisuuksien ja päätäntävallan osalta. Poikkeavia kansallisia ja alueellisia tapoja ryhdytään tällöin pitämään eräänlaisena haittana. Siksi on myönteistä, että olemme nyt lopultakin päättäneet ryhtyä puolustamaan kulttuurien monimuotoisuutta kaupallisuutta ja keskusvaltaa korostavaa hallintoa vastaan. Olen täysin samaa mieltä esittelijä Pretsin näkemyksistä siitä, etteivät kulttuuripalvelut ja -luomukset ja varsinkaan mielipiteiden erilaisuus ole kulutushyödykkeitä, jotka voidaan jättää pelkästään markkinoiden varaan. Tuen hänen tavoitettaan jättää kaikki asiaa edistävät seikat WTO:n ja GATTin puitteissa tapahtuvan kaupan vapauttamisen ulkopuolelle ja suojata ne Unescossa tehtävällä yleissopimuksella. 
Patakis (GUE/NGL ),
   . Olemme yhtä mieltä monista käsiteltävänä olevan mietinnön kohdista. Periaatteellisista syistä olemme yhtä mieltä tarpeesta suojata kulttuurinen itsemääräämisoikeus sekä Euroopan ja koko maailman kansojen kulttuurien monimuotoisuus. Mietinnössä esitetään paikka paikoin aivan oikein eräitä kulttuurin asteittaisen yhdenmukaistamisen ja kulttuurin kaupallistamisen syitä (esimerkiksi WTO:n painostus samoin kuin Yhdysvaltojen ja EU:n välinen sekä EU:n sisäisen kilpailuasetelmat ja Unescon kyvyttömyys huolehtia tehtävistään).
Koska uskomme vakaasti kulttuurien monimuotoisuuteen yhtenä viimeisistä linnakkeista kansojen historiallisen olemassaolon ja identiteetin jatkuvuuden puolustajana ja historiallisena välttämättömyytenä (mikä mietinnössä myös tunnustetaan), pidämme ehdotettuja toimenpiteitä täysin riittämättöminä. Ongelmaa ei voida ratkaista Unescon tai Euroopan neuvoston kaltaisissa järjestöissä EU:sta puhumattakaan. Kansat voivat pysäyttää ja kääntää tämän valmiiksi suunnitellun ja kulttuurin kannalta katastrofaalisen kehityksen ainoastaan ottamalla asiat omiin käsiinsä, taistelemalla imperialistisen globalisaation sanelemien markkinalakien logiikkaa ja käytäntöä vastaan ja vaatimalla oman kulttuurinsa arvojen kunnioitusta.
Näistä syistä Kreikan kommunistinen puolue ei kannattanut tätä mietintöä ja äänesti tyhjää lopullisessa äänestyksessä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Kuten esittelijä (ja lausuntomme valmistelija) asian onnistuneesti esitti, "kansalaisyhteiskuntamme tehtävänä on kulttuuriperinnön vaaliminen osana ihmiskunnan yhteistä perintöä, ja kulttuurien monimuotoisuuden säilyttäminen ja edistäminen antaa takeet rauhasta, turvallisuudesta, vakaudesta ja kehityksestä".
Säilyttäminen edellyttää erityisiä toimia. Juuri tämän vuoksi Unesco laati kulttuurien monimuotoisuutta koskevan yleismaailmallisen julistuksen ja Euroopan neuvosto antoi julkilausuman kulttuurien monimuotoisuudesta. Niissä ei onneksi rajoituttu pelkästään koulutuksen, kulttuuripalvelujen ja -tuotteiden kauppaa koskeviin näkökohtiin, vaan niihin sisältyy erityistavoitteita, kuten elinkelpoisen paikallisen kulttuuriteollisuuden kehittäminen ja kulttuuriluomusten jakelun parantaminen maailmanlaajuisesti. Kulttuurien monimuotoisuuden kunnioittaminen ja suojelu on ratkaisevan tärkeää sekä kollektiivisen tietoisuuden että toivottavasti myös kestävän kehityksen kannalta. Kulttuurinen monimuotoisuus on vuorostaan sopusoinnussa meitä ympäröivän maailman kanssa, ja jokainen sukupolvi perii sen edeltäjiltään ja siirtää sen edelleen seuraavalle.
Katson, että EU:n on omaksuttava ennakoiva rooli seuraavassa Unescon yleiskokouksessa käsiteltäessä ja kehitettäessä uusia välineitä, joilla pystytään vastaamaan tarpeisiin uudessa maailmassa, jossa Euroopan on vahvistettava järkkymättömän määrätietoisesti kulttuurien monimuotoisuutta, edistettävä kulttuurien välistä vuoropuhelua ja tuettava keskinäistä ymmärtämistä ja kunnioitusta. 
Saint-Josse (EDD ),
   . Sen lisäksi, että mietinnössä tarkastellaan erinomaisella tavalla kulttuurien monimuotoisuuden merkitystä ja rikkautta, siinä vaaditaan nimenomaisesti yksimielisyyssäännön noudattamista. Tämä ei ole päätöstenteon estävää taktikointia, kuten liian usein kuulee sanottavan, vaan paras takuu valtioiden ja kansojen suostumuksesta. Toinen tyytyväisyyden aihe on, että mietinnössä korostetaan selvemmin kuin koskaan toissijaisuusperiaatteen noudattamisen välttämättömyyttä sekä jäsenvaltioiden, alueiden ja "muiden valtiota pienempien kokonaisuuksien oikeutta määrittää oma kulttuuripolitiikkansa, panna se täytäntöön ja mukauttaa sitä". Tämän jälkeen tähdennetään, etteivät "kulttuuripalvelut ja -luomukset ja koulutus ole tavanomaisia tavaroita tai kulutushyödykkeitä - - ja siksi niille on asetettava erityisehtoja" ottaen huomioon, ettei "markkinoita voida käyttää kaiken mittapuuna" ja että "niiden avulla on erityisesti varmistettava mielipiteiden moninaisuus ja moniarvoisuus". CPNT-puoluetta edustavat EDD-ryhmän jäsenet eivät muuta esitäkään. Kannatamme julkisia palveluita ja torjumme näiden alojen vapauttamisen GATSin puitteissa. On valitettavaa ja huolestuttavaa, ettei näitä suuntaviivoja laajennettu kattamaan kaikkia yleishyödyllisiä palveluja äänestettäessä Herzogin mietinnöstä. Tuemme silti varauksitta päätöslauselmaa kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttämisestä ja edistämisestä yhteistyössä Unescon kanssa 
Turco (NI ),
   . – Jäsen Cappaton äänestysselityksen jälkeen minun on korostettava Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön Etyjin merkitystä. Etyj edistää turvallisuutta kaikin muin tavoin kuin suoran aseellisen toiminnan muodossa ja pyrkii näin ollen kaikin tavoin lisäämään kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden kunnioittamista. Etyjissä toimii kaksi instituutiota, nimittäin vähemmistövaltuutettu ja mediavaltuutettu, jotka ovat jatkuvasti kohdistaneet huomionsa kielten aihepiiriin. Etyj-maiden ulkoministerit hyväksyivät Maastrichtissa joulukuussa 2003 pidetyssä kokouksessaan päätöksen 4/03 suvaitsevaisuudesta. Sen 10 artiklassa viitataan vähemmistövaltuutettuun ja tämän koulutuksesta ja kielistä antamiin suosituksiin, jotka liittyvät myös radio- ja televisiotoimintaan. Lisäksi päätöksessä viitataan mediavaltuutetun asiasta antamiin suosituksiin, jotka ovat luettavissa osoitteessa www.osce.org. Mediavaltuutettu tutki vuosina 2002 ja 2003 perusteellisesti tiedotusvälineitä monikielisissä yhteiskunnissa ottaen esimerkiksi viisi maata: Luxemburgin, Sveitsin, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Moldovan sekä Serbia ja Montenegron.
Etyj järjestää 13. ja 14. syyskuuta Brysselissä rasismia ja muukalaisvihaa käsittelevän konferenssin, jonka kuluessa kielellistä monimuotoisuutta toivoakseni käsitellään. 

Bastos (PPE-DE ),
   . Vuoden 2002 vuosikertomus naisten ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista on tärkeä EU:n tavoitteiden kannalta. Silti olemme panneet kertomuksessa merkille useita puutteita.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon valmistelijana pidän tärkeänä, että omaksutaan kaksiosainen lähestymistapa, jolla pyritään varmistamaan yhtäläinen kohtelu ja sama palkka sekä aito tasa-arvoasioiden poliittinen valtavirtaistaminen. Koska työllisyyden kasvu ja erityisesti naisten työllisyyden kasvu riippuu suoraan siitä, voidaanko työelämä ja perhe-elämä sovittaa yhteen, työllisyysstrategiaan on sisällytettävä viittaukset lasten ja huollettavina olevien henkilöiden hoitomahdollisuuksien rahoittamiseen ja perustamiseen sekä oikeuteen palkalliseen vanhempainlomaan. Strategiaan on samoin sisällytettävä kohdennetut tukitoimet niiden naisten auttamiseksi, jotka palaavat työelämään perheen hoitamisen jälkeen.
Lisäksi on kaikin keinoin pyrittävä sisällyttämään strategiaan sellaiset toisistaan paljon poikkeavat alat kuten sosiaaliturva, koulutus, yrittäjyysaloitteet, naisten osallistaminen päätöksentekoprosesseihin, työnteon jatkaminen entistä pitempään, perheväkivalta ja naiskauppa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan valiokunta-aloitteisessa mietinnössä kiinnitetään perustellusti huomiota merkittäviin puitestrategian näkökohtiin ja vuotuisiin työohjelmiin ja kertomuksiin, jotka koskevat naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia EU:ssa. Niihin sisältyy myös strategian tavoitteiden määritteleminen mitattavissa olevin käsittein ja se, ettei vuosikertomuksissa ole onnistuttu yhdistämään mainitsemieni poliittisten tavoitteiden käsittelyä nykyisen tilanteen perusteelliseen analysointiin ja arviointiin.
Vaikka mietintöön sisältyykin eräitä mielestäni ristiriitaisia näkökohtia, olen samaa niiltä osin kuin siinä korostetaan yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan YK:n politiikan – joka määriteltiin Pekingin toimintasuunnitelmassa – ja EU:n vastaavan politiikan epäjohdonmukaisuutta. Suhtaudun myönteisesti myös siihen, että mietinnössä otetaan esiin yhteisön ohjelmien täytäntöönpanosta tiedottamisen puutteet ja ilmaistaan pettymys vuoden 2003 työohjelmaan, jossa ensisijaisten toimien osalta ainoastaan toistetaan aiemmat aikomukset. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa myös niiltä kohdin kuin hän tähdentää, että vuoden 1995 toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa käsittelevä kokoava kertomus on esitettävä ennen nykyisen vaalikauden päättymistä. Hyviä aikomuksia ei valitettavasti ole toteutettu. Kun uusliberalismi käy työntekijöiden oikeuksia, sosiaalisia oikeuksia ja muita sosiaalietuuksia vastaan, vaikutukset kohdistuvat aina ensin naisiin, jotka saavat tuta työttömyyden ja eripalkkaisuuden. 
Lulling (PPE-DE ),
   . Komissio on velvollinen esittämään meille vuosikertomukset naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien nykyisestä tilanteesta Euroopan unionissa. Annamme nyt lausuntomme vuoden 2002 vuosikertomuksesta. Tämä oivallinen käytäntö antaa meille mahdollisuuden arvioida, missä vaiheessa niiden Euroopan yhteisön direktiivien ja ohjelmien täytäntöönpano on, joilla on tarkoitus taata naisten ja miesten tasa-arvoinen kohtelu ja yhtäläiset mahdollisuudet.
Tiedämme tältä osin jokainen, ettei kaikki ole kultaa mikä kiiltää, sen enempää jäsenvaltioissa kuin liittyvissäkään valtioissa, ja että kiistatta nimenomaan tämän parlamentin tulisi ja pitää tuoda julki, ettei näistä asioista voida kiistellä. Tässä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan muutoin hämmästyttävän järkevässä päätöslauselmaesityksessä on kuitenkin muutamia kohtia, joita on muutettava. Monet parlamentin jäsenet ovat vastustaneet vaatimusta siitä, että jäsenvaltioiden ja liittyvien valtioiden on tarjottava vuoteen 2010 mennessä asianmukaiset ja hinnaltaan kohtuulliset lastenhoitopalvelut vähintään 90 prosentille 3-vuotiaista ja sitä vanhemmista alle kouluikäisistä lapsista ja 33 prosentille alle 3-vuotiaista. He pohtivat, onko tämä joko suotavaa tai realistista eli toisin sanoen onko siihen varaa.
Meijer (GUE/NGL ),
   . Naiset ansaitsevat EU:ssa keskimäärin 84 prosenttia miesten palkoista, ja naisten keskimääräinen työttömyysaste vuonna 2001 oli 2,3 prosenttia korkeampi kuin miesten. Esittelijä kuvaa terävästi perusteluissa, kuinka monet hienot sanat naisten ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista johtavat käytännössä vähäiseen toimintaan osin siksi, ettei mitattavissa olevia tuloksia ole saatu. Ennalta ei ole asetettu selviä tavoitteita eikä Euroopan komission puitestrategiassaan vuosiksi 2001–2005 asettamia arviointikriteerejä mainita vuotta 2002 koskevassa vuosikertomuksessa. Näin ollen ei tule myöskään selväksi, mitä on tehty tai jätetty tekemättä tai mitä tuloksia on saatu. Komissio ja neuvosto toimivat lisäksi toisistaan riippumatta. Suomen puheenjohtajakaudella vuoden 1999 lopulla neuvosto vahvisti yhdeksän indikaattoria, jotka koskivat naisia valtarakenteissa ja päätöksenteossa ja joihin myöhemmin lisättiin Ranskan indikaattorit työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisesta, Belgian indikaattorit samapalkkaisuudesta ja Tanskan indikaattorit naisiin kohdistuvasta perheväkivallasta. Ministereiden on mukava kertoa kaikista näistä ruohonjuuritason tukijoilleen kotimaissaan. Niitä ei kuitenkaan mainita vuosikertomuksissa, ja tausta-aineisto on edelleen salaista. On harmi, että naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan yksimielisesti hyväksymä päätöslauselmaesitys ei ole yhtä jämäkkä kuin sen selkeät perustelut. Pelkäänpä, että muutokset jäävät tälläkin kertaa vähäisiksi. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Naisten ja miesten tasa-arvo on mielestäni äärimmäisen tärkeä asia, ja olen aina tuominnut sukupuoleen perustuvan syrjinnän.
Joudun kuitenkin toteamaan, että olen eri kannalla kuin esittelijä, sillä hän ei taistele tasa-arvon puolesta vaan pyrkii pakottamaan kaikki äärimmäiseen egalitarismiin.
Tasa-arvon toteuttamiseksi käytännössä ei yksittäisen työn tekijöiksi tarvita välttämättä yhtä monta naista ja miestä. On paljon tärkeämpää varmistaa alusta alkaen kaikille samat mahdollisuudet.
Käsiteltävänämme olevaan mietintöön sisältyvä egalitarismi on järjetön pakko, joka antaa pintapuolisen vaikutelman tasa-arvosta ja yltää todelliseen edustavuuteen vain sattumalta, jos silloinkaan.
Vaikutelmani nimittäin on, ettei moniakaan esittelijän ajatuksista voida panna täytäntöön yhteisön lainsäädännön perusteella EU:ssa, koska asiat kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Kannatan kuitenkin muutamia tähän valiokunta-aloitteeseen mietintöön sisältyviä kohtia, jotka eivät kuitenkaan missään tapauksessa koske pelkästään naisten ja miesten välistä tasa-arvoa. Olen yhtä mieltä esimerkiksi siitä esittelijän arvostelemasta seikasta, etteivät neuvoston päätökset ole riittävän avoimia, mikä estää parlamenttia ja kansalaisia arvioimasta asianmukaisesti neuvoston toimintaa ja päätöksiä.
Äänestin mietintöä vastaan. 
Puhemies.
   Äänestysselitykset ovat päättyneet.

(1)

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 60. kokouksen valmisteluista. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, Yhdistyneiden Kansakuntien entisenä ihmisoikeusjäsenenä ja Irlannin oikeus- ja rauhanasioiden valiokunnan entisenä puheenjohtajana olen erityisen tyytyväinen, että ensimmäinen parlamentissa pitämäni puhe koskee Euroopan unionin valmisteluja Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan tulevaa kokousta varten. Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto antoi 10. joulukuuta 2002 päätelmät, joissa esitettiin käytännön suosituksia siitä, miten neuvosto ja komissio voivat tiivistää yhteistyötään Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikan avoimuuden lisäämiseksi. Neuvosto on sitoutunut toteuttamaan suositukset käytännössä.
Irlannin puheenjohtajakauden keskeisenä tavoitteena on lisätä parlamentin ja neuvoston välistä vuoropuhelua ihmisoikeusasioissa. Tämänpäiväinen keskustelu on merkittävä osa tuota vuoropuhelua. Voimme todella edistyä tällä alalla, jos teemme yhteistyötä.
Euroopan unioni on aina kantanut määrätietoisesti kansainväliset vastuunsa. Unionin koko, vauraus, historia ja maantieteelliset ominaisuudet viittaavat kaikki siihen, että unionilla on tärkeä asema tulevaisuudessa.
Ihmisoikeudet ovat tulevaisuudessakin merkittävä osa tuota tehtävää. Ihmisoikeuksista huolehtiminen on olennainen osa Euroopan yhdentymisprosessia. Eurooppa on paljon muutakin kuin talousalue ja etuyhtymä. Euroopan unioni perustuu arvoihin, joiden kunnioittaminen on jäsenyyden välttämätön edellytys. Arvot toimivat ulkosuhteitamme ohjaavana kompassina. Olemme sitoutuneet noudattamaan vapauden ja demokratian periaatteita, kunnioittamaan yleismaailmallisia ja jakamattomia ihmisoikeuksia sekä perusvapauksia ja oikeusvaltiota. Näissä periaatteissa ei sallita kompromisseja eikä kieltoja.
Eurooppa on osallistunut aktiivisesti yleismaailmallisten ihmisoikeuksien käsitteen luomiseen. Ensimmäiset kirjalliset säännöt ihmisoikeuksien suojaamisesta laadittiin Euroopan mantereella. Merkkipaaluja ovat vuoden 1215 Magna Charta, vuoden 1689 Bill of Rights ja vuoden 1789 ihmisoikeuksien julistus, mutta ne eivät ole ainoita.
Euroopan kiintymys ihmisoikeuksiin ei ole teoreettinen: se on muovautunut Euroopan historiaan, yhteiseen historiaamme, liittyvien katkerien kokemusten kautta. Menneisyytemme vuoksi voimmekin ymmärtää, miksi ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa viitataan koruttomasti siihen, kuinka "ihmisoikeuksien huomiotta jättäminen ja väheksyminen ovat johtaneet raakalaistekoihin, jotka ovat järkyttäneet ihmiskunnan omaatuntoa". Tätä järkyttynyttä omaatuntoa on käytetty myönteisesti hyväksi viimeisten 50 vuoden ajan rakennettaessa uutta Eurooppaa, joka on ottanut menneisyydestä opiksi mutta ei ole unohtanut omaa historiaansa.
Puheenjohtajavaltio uskoo vakaasti, että ihmisoikeuksilla on strateginen merkitys, kun vastaamme aikamme suuriin haasteisiin. On turha korostaa sitä, että rauha, turvallisuus ja vakaus liittyvät yhtäältä läheisesti toisiinsa kuten myös ihmisoikeuksien kunnioittaminen, perusoikeudet, demokratia ja oikeusvaltio. Puheenjohtajavaltio ottaa ihmisoikeuksien suuren merkityksen huomioon kaikissa ulkoisissa toimissa.
Euroopan unioni voi oikeutetusti olla ylpeä viimeisten 50 vuoden saavutuksistaan. Emme kuitenkaan saa koskaan muuttua omahyväisiksi. Maailmassa ei ole sellaista paikkaa, jossa ei tapahtuisi minkäänlaisia ihmisoikeusrikkomuksia. Kukaan meistä eurooppalaisista ei esimerkiksi ole syytön, sillä yhteiskunnissamme on edelleen rasismia, ulkomaalaisvihaa ja suvaitsemattomuutta. Ihmisoikeuksiin uskominen tarkoittaa sitä, että olemme valmiita hyväksymään arvostelun ja tekemään joka päivä työtä vahvistaaksemme vapauksia, joita kaikki suuresti arvostamme. Meidän on joka päivä muistutettava itsellemme, että ihmisoikeudet eivät ole ainoastaan vientitavaraa.
Ulkopolitiikkaamme on tehokkaampaa ja vakuuttavampaa, jos Euroopan unionissa kunnioitetaan ihmisoikeuksia täysivaltaisesti, kiistattomasti ja avoimesti. Asemamme ansiosta voimme vaatia kansainvälistä yhteisöä noudattamaan perusperiaatteita ja perusarvoja, jotka ovat yksilön koskemattomuuden ja inhimillisyyden perusta. Tämä onnistuu kuitenkin vain, jos näitä periaatteita ja arvoja noudatetaan yksiselitteisesti Euroopan unionissa.
Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnalla on ollut merkittävä asema ihmisoikeuksien edistämisessä ja suojaamisessa. Toimikunta on määritellyt valvontamenetelmille vaatimustason. Kansainvälisen yhteisön pitäisikin olla ylpeä siitä, kuinka ainutlaatuisesti toimikunta on toiminut tässä prosessissa, ja siitä, kuinka olemme edistyneet ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen antamisen jälkeen.
Vaikka paljon on saavutettu, työtä on vielä enemmän jäljellä. Euroopan unioni on edelleen sitoutunut tekemään yhteistyötä ihmisoikeusasioiden päävaltuutetun, Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskoneiston, erityistarkkailijoiden ja edustajien sekä sopimuselinten kanssa. Euroopan unioni tehostaa toimiaan saavuttaakseen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin asettaman tavoitteen, jonka mukaan kaikkia miehiä, naisia ja lapsia koskevien oikeuksien on oltava keskipisteenä kaikissa YK:n toimissa.
Ennen kuin alan käsitellä ihmisoikeustoimikunnan tämän vuoden kokouksen valmisteluja, haluaisin tarkastella lyhyesti viime vuoden kokouksen tuloksia, sillä niistä saamme viitteitä haasteista, joihin törmäämme Genevessä ensi maalis- ja huhtikuussa.
Toimikunnan vuoden 2003 kokous oli haasteellinen. Kokouksen alkua varjosti Irakia uhkaava sota. Sota alkoi toimikunnan toisella kokousviikolla, ja uskomatonta kyllä, vaikka ilmapiiri oli toisinaan kireä, se oli huomattavasti parempi kuin vuonna 2002. Kaikki ryhmät suhtautuivat entistä myönteisemmin useisiin asioihin, joiden käsittelyssä oli aikaisemmin ollut suuria vaikeuksia. Tällaisia aiheita olivat erityisesti Durbanissa pidetyn maailmanlaajuisen rasisminvastaisen konferenssin seuranta sekä lasten oikeudet.
Toinen myönteinen ja tervetullut edistysaskel oli Yhdysvaltojen paluu ihmisoikeustoimikuntaan. Euroopan unionilla oli myönteinen rooli ihmisoikeustoimikunnassa. Yksittäisten maiden osalta unioni esitteli onnistuneesti päätöslauselmat Burman (Myanmarin), Kongon demokraattisen tasavallan, Irakin, Turkmenistanin ja Pohjois-Korean ihmisoikeustilanteista. Ihmisoikeustoimikunta antoi päätöslauselman Israelin siirtokunnista miehitetyillä arabialueilla. Euroopan unioni hyväksyi myös puheenjohtajan julkilausuman Kolumbiasta. Euroopan unionin tekemät Tšetšeniaa ja Sudania koskevat aloitteet kuitenkin hylättiin, ja Zimbabwea koskeva päätöslauselmamme hävisi toiminnasta pidättymistä koskevalle ehdotukselle.
Vuonna 2003 hylättiin useita Euroopan unionin tekemiä tärkeitä aloitteita. Tämä johtui suureksi osaksi ihmisoikeustoimikunnan kokoonpanosta. Se on myös osoitus tiettyjen alueryhmien haluttomuudesta hyväksyä omien ryhmiensä jäseniin kohdistuva arvostelu. Lisäksi se on osoitus siitä, että Euroopan unioni on esittänyt lukuisia ehdotuksia.
Käsittelen seuraavaksi aihekohtaisia päätöslauselmia. Ihmisoikeustoimikunta hyväksyi kuolemanrangaistusta ja lasten oikeuksia koskevat Euroopan unionin aloitteet. Ihmisoikeustoimikunnalla oli käsiteltävänä hieman tunnepitoisempi päätöslauselma, jolle Euroopan unionikin antoi tukensa ja joka kohtasi kiivasta vastustusta etenkin islamilaisten maiden konferenssin taholta. Kyseessä oli Brasilian päätöslauselma ihmisoikeuksista ja sukupuolisesta suuntautumisesta. Asian käsittelyä siirrettiin toimikunnan 60. kokoukseen, ja se on luultavasti hyvin arkaluonteinen asia tulevassa kokouksessa.
Ennen kuin käsittelen Euroopan unionin valmisteluja tulevaa toimikunnan kokousta varten, mainitsen Afrikan valtioiden Geneven ryhmän päätöksen, jonka mukaan se kyseenalaistaa Australian nimittämisen kokouksen puheenjohtajaksi. Läntisten valtioiden ryhmä on nimittänyt maantieteellisen kiertojärjestelmän mukaisesti seuraavaa ihmisoikeustoimikuntaa varten puheenjohtajaehdokkaakseen Australian. Afrikan valtioiden Geneven ryhmä on ilmoittanut, että se aikoo pyytää asiasta äänestystä. Olemme hyvin huolestuneita tästä kehityssuunnasta ja kielteisistä vaikutuksista, joita sillä on ihmisoikeustoimikuntaan. Australialla on täysi tukemme, ja Euroopan unioni ja kaikki muut läntisten valtioiden ryhmän jäsenet kannattavat sitä. Niinpä Euroopan unioni on pyytänyt Afrikan valtioiden ryhmää harkitsemaan päätöstään ennen valintaa, joka on tarkoitus tehdä 19. tammikuuta 2004.
Toivon, että Afrikan valtioiden ryhmä saadaan pyörtämään vaatimuksensa, jonka mukaan toimikunnan puheenjohtajasta on järjestettävä äänestys. Toivomukseni taustalla on tarve tehdä rakentavaa yhteistyötä Afrikan valtioiden ryhmän kanssa tulevassa ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa ja parantaa yleisesti tämän ryhmän kanssa tehtävää yhteistyötä kyseisellä foorumilla. Neuvoston puheenjohtaja on jo tehnyt selväksi, että haluamme asettaa Afrikan asiat entistä tärkeämmälle sijalle Euroopan unionin asialistalla, joten hyväntahtoisuuttamme tässä asiassa ei pidä kyseenalaistaa.
Tämän vuoksi haluan antaa teille niin paljon tietoa neuvoston etenemisestä ihmisoikeustoimikunnan valmisteluissa kuin vain voin. Aikani ei riitä toimikunnan työn jokaisen näkökohdan käsittelyyn, mutta haluan kuitenkin kertoa olennaisilta osin, mihin kiinnitämme huomiota puheenjohtajavaltiona.
Yleisesti voidaan todeta, että ihmisoikeuksia käsittelevä työryhmä COHOM on tehnyt viime syksystä asti työtä parantaakseen unionin toimintaa viime vuoden kokouksesta saatujen kokemusten perusteella. Irlannin puheenjohtajakaudella ihmisoikeuksia käsittelevä työryhmä kokoontuu ensimmäisen kerran 21. tammikuuta. Yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa käsitteleviä erilaisia maantieteellisiä työryhmiä on pyydetty esittämään ennen kokousta ensisijaiset tavoitteensa ja toimintasuosituksensa tälle vuodelle. Työryhmien panoksen avulla ihmisoikeuksia käsittelevän työryhmän 21. tammikuuta pidettävässä kokouksessa määritetään maat, jotka saattavat olla Euroopan unionin aloitteiden aiheina toimikunnan tämänvuotisessa kokouksessa. COHOM todennäköisesti pyytää myös EU:n edustustojen päälliköiltä yksityiskohtaiset kertomukset kyseisten maiden ihmisoikeustilanteista.
Haluaisin korostaa, ettei yhdestäkään aloitteesta ole vielä tehty lopullista päätöstä. Ihmisoikeuksia käsittelevä työryhmä tekee lopullisen päätöksen myöhemmin 4. helmikuuta pidettävässä kokouksessa. Mikäli jotkin asiat jäävät ratkaisematta, niitä käsitellään poliittisten ja turvallisuusasioiden komiteassa, ja tarvittaessa niistä päättää neuvosto.
Euroopan unioni ei ilmaise pelkästään virallisissa päätöslauselmissa olevansa huolestunut maiden ihmisoikeustilanteesta. Asialistan 9 kohdassa on perinteinen julkilausuma ihmisoikeustilanteista eri puolilla maailmaa, ja aiheittain käsiteltävien asioiden yhteydessä Euroopan unioni käsittelee siinä useiden maiden tilannetta. Puheenjohtajavaltio aikoo tehdä ehdotuksesta mahdollisimman ytimekkään ja kohdennetun. Näin uskomme voivamme vaikuttaa asioihin kaikkein eniten. Toinen tehokas lähestymistapa on ihmisoikeuksia koskeva vuoropuhelu, jonka Euroopan unioni on aloittanut esimerkiksi Kiinan ja Iranin kanssa.
Aihekohtaisista päätöslauselmistakaan ei ole tehty lopullista päätöstä. Todennäköisesti Euroopan unioni kuitenkin antaa jälleen päätöslauselmat kuolemanrangaistuksesta ja lasten oikeuksista.
Useita EU:n julkilausumia on myös ryhdytty valmistelemaan. Ne koskevat maailmanlaajuisen ihmisoikeuskonferenssin seurantaa sekä rasismia, rotusyrjintää, muukalaisvihaa, oikeutta kehitykseen, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia, naisten ihmisoikeuksien integraatiota ja sukupuolten tasa-arvoon liittyviä näkökohtia, lasten oikeuksia, nykyisiä orjuuden muotoja ja ihmisoikeusaktivisteja. Luettelo ei ole suinkaan tyhjentävä. Saatte siitä kuitenkin jonkinlaisen käsityksen Euroopan unioni vankasta sitoutuneisuudesta tämänvuotiseen ihmisoikeustoimikuntaan.
Kokouksen ajoitus on parlamentin kannalta erittäin hyvä, koska sen ansiosta ihmisoikeuksia käsittelevä työryhmä voi ottaa huomioon parlamentin keskustelut laatiessaan Euroopan unionin ensisijaisia tavoitteita toimikunnan kokousta varten. Euroopan parlamentin aloite-ehdotukset ovat erittäin tervetulleita, ja pyrin ottamaan huomioon kaikki tänään esitettävät ehdotukset.
Yksi puheenjohtajakautemme tärkeä tavoite on, että toimikunnan kokous on tuloksellinen ja tehokas. Ihmisoikeustoimikunnan keskusteluissa vallitsee enenevässä määrin vastakkainasettelun ilmapiiri, ja tätä ongelmaa aiomme käsitellä kumppaneidemme kanssa. Ongelma on ratkaistava, sillä ihmisoikeustoimikunta ei kaipaa tällaista häiriötekijää.
Osa kansainvälisestä yhteisöstä pitää Euroopan unionin toimia ihmisoikeuksien alalla selvästikin jostain syystä epäilyttävinä. Valitettavasti kyseenalaisiksi asetetaan juuri ihmisoikeuksien yleismaailmallisuuden periaate ja vakaumus, jonka mukaan ei ole mitään sellaisia yhteiskunnallisia, taloudellisia tai kulttuuriin liittyviä poikkeuksia, joiden perusteella ihmisoikeuksia voitaisiin rajata tai rajoittaa. Irlanti tekee puheenjohtajakaudellaan todella paljon työtä kumotakseen tällaisen käsityksen Euroopan unionin asenteesta.
Lopuksi haluaisin toistaa, kuinka tärkeitä ja keskeisiä asioita ihmisoikeuskysymykset ja perusvapaudet ovat Euroopan unionin ulkosuhteita koskevissa toimissa. Rauhan, turvallisuuden ja kansainvälisen vakauden edellytyksenä on, että ihmisoikeuksia kunnioitetaan täysimääräisesti. Tämä ei ole pelkkää sanahelinää; kyse on siitä, että tunnustamme objektiivisesti todellisuuden, jonka pitäisi olla selviö kaikille. Tällä todellisuudella on myös entistä suurempi vaikutus hallitusten ulkopoliittisiin valintoihin, ja todellisuuden on myös syytä näkyä kansainvälisten järjestöjen toimintasuunnitelmissa.
Lopuksi haluan kiittää parlamenttia siitä, että saimme mahdollisuuden esitellä neuvoston valmisteluja YK:n ihmisoikeuskomitean 60. kokousta varten. Odotan innolla, että neuvoston ja parlamentin vuoropuhelua kehitetään edelleen tällä elintärkeällä alalla, joka on lähellä kaikkien demokraattien sydäntä. 
Vitorino,
   .  Arvoisa puhemies, komissio on tyytyväinen saadessaan näin tilaisuuden keskustella parlamentin kanssa YK:n ihmisoikeustoimikunnan tulevasta kokouksesta. Allekirjoitan täysin ministeri Rochen juuri antaman lausunnon. Meidän on todella varmistettava johdonmukaisuus siinä, kuinka ihmisoikeuksia kunnioitetaan Euroopan unionissa ja kuinka keskeinen asema ihmisoikeuksilla on omassa ulkopolitiikassamme. Komissio haluaa osallistua keskusteluun ottamalla esiin muutamia erityisnäkökohtia.
Kuten ministeri Roche juuri totesi, Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnassa on totuttu erimielisyyksiin. Komission jäsen Nielson antoi viime vuonna ihmisoikeustoimikunnan valmisteluista julkilausuman, jossa hän totesi, että toimikunnan ensimmäisenä puheenjohtajana vuonna 1946 toiminut Eleanor Roosevelt kääntyisi haudassaan, jos tietäisi, että libyalainen valitaan puheenjohtajaksi. Tämän surullisen tarinan jatkoksi voidaan lisätä nyt Afrikan valtioiden ryhmän provosoiva ilmoitus, jonka mukaan se aikoo vaatia äänestystä ja äänestää läntisten valtioiden nimittämää puheenjohtajaehdokasta, Australian suurlähettilästä Mike Smithiä vastaan. Tämä vain katkeroittaa Genevessä pidettävän 60. kokouksen ilmapiiriä. Entistä poliittisemmaksi muuttuneen ihmisoikeustoimikunnankin normien mukaan – sehän päätti hylätä EU:n viimevuotiset päätöslauselmat Zimbabwesta, Tšetšeniasta ja Sudanista – kyseessä on ennen näkemätön siirto. Komissio tukee puheenjohtajavaltio Irlannin nopeita toimia, jotta EU ja läntiset valtiot saadaan reagoimaan yhtenäisesti asiaan Afrikan ja Aasian maiden pääkaupungeissa toteutettavilla toimenpiteillä.
Euroopan unionin maa- ja aihekohtaisista aloitteista ei vielä ole tehty lopullista päätöstä, ja ihmisoikeuksia käsittelevä neuvoston työryhmä ja maantieteelliset työryhmät jatkavat neuvotteluja. Kuten Euroopan parlamentti totesi viime vuonna ihmisoikeuksia koskevassa vuosittaisessa mietinnössään, Euroopan unioni on yksi ihmisoikeustoimikunnan aktiivisimmista toimijoista. Se ei voi kantaa taakkaa yksin, ja siksi onkin äärimmäisen tärkeää saada läntisten maiden ryhmä ja muutkin ryhmät suopeiksi toimikuntaa kohtaan ja kantamaan kortensa kekoon. Euroopan unionin on parhaansa mukaan hyödynnettävä Yhdysvaltojen elpynyttä kiinnostusta sekä yleiskokouksen kolmanteen komiteaan että ihmisoikeustoimikuntaan.
Vaikka onkin myönnettävä, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen näkemykset eroavat jyrkästi toisistaan useissa asioissa, viime vuonna laaditun Turkmenistania koskevan päätöslauselman yhteydessä tehty onnistunut yhteistyö oli osoitus siitä, että panostamalla kaikkemme suhteisiimme Yhdysvaltojen kanssa saatamme saada tuloksia. Hyvänä esimerkkinä muiden ryhmien kanssa toteutetuista kumppanuuksista voidaan mainita Latinalaisen Amerikan maiden kanssa tehty yhteistyö etenkin lasten oikeuksia koskevan omnibus-päätöslauselman parissa.
Brasilian rohkea ja eittämättä kiistelty päätös antaa sukupuolista suuntautumista koskeva päätöslauselma – tätä aihetta käsitellään uudelleen tänä vuonna – oli osoitus siitä, kuinka kannattavaa on kannustaa muita osapuolia tekemään tärkeitä ihmisoikeusaloitteita.
Euroopan unionin toimista ei tietenkään voida päättää ensisijaisesti sen perusteella, kuinka todennäköistä päätöslauselmaluonnosten hyväksyminen tai hylkääminen on. Jo päätöslauselman antaminen on selvä merkki huolestuneisuudesta, ja yleisen ihmisoikeustilanteen on oltava keskeinen näkökohta.
Näin ollen voidaan todeta, että jos ihmisoikeustoimikunta hylkää täysin perustellut päätöslauselmat, se ei täysin noudata toimeksiantoaan, jonka mukaan sen on tarkoitus edistää ja suojella ihmisoikeuksia. Tällaiset päätöslauselmat eivät ainoastaan osoita kansainvälisen yhteisön olevan huolestunut tietyn maan ihmisoikeusasioista, vaan ne ovat myös tiedonlähde maa- ja aihekohtaisten aloitteiden esittelijöille, joiden tehtävänä on tutkia ihmisoikeuksiin liittyviä kysymyksiä. Ihmisoikeustoimikunnan 53 jäsenvaltiosta 35 ei ole onnistunut esittämään pysyvää kutsua näille esittelijöille ja muille vieraileville elimille, mikä osoittaa, kuinka kevyesti osa ihmisoikeustoimikunnan jäsenistä suhtautuu toimikunnasta johtuvaan velvollisuuteensa. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta vuoropuhelun ja yhteistyön avulla saamme nämä maat omaksumaan myönteisemmän asenteen.
Tämä vastaa täysin Euroopan unionin päätöstä, jonka mukaan ihmisoikeustoimikunnan työllä on suuri merkitys suhteissamme kolmansiin maihin. Unioni aikoo myös varmistaa, että noudatamme koko vuoden ajan sellaista lähestymistapaa, joka on yhtäpitävä kansainvälisten ihmisoikeusfoorumien tapahtumien kanssa, ja että ihmisoikeudet otetaan tarkoituksenmukaisesti huomioon ulkosuhteissa.
Tämän vuoksi komissio onkin tyytyväinen tähän keskusteluun. Komission mielestä keskustelun avulla voidaan kohentaa merkittävästi Euroopan unionin asemaa tulevassa kokouksessa. Lopuksi haluan korostaa, että komissio aikoo antaa puheenjohtajavaltio Irlannille kaiken tukensa tänä vuonna, joka on varmasti haasteellinen Euroopan unionille ihmisoikeustoimikunnassa. 
Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, keskustelemme joka vuosi ihmisoikeuksista juuri ennen YK:n ihmisoikeustoimikunnan Genevessä pidettävää kokousta, ja itse asiassa joka vuosi pystymme yhtymään täysin komission ja neuvoston mielipiteisiin. Tosiasiassahan kuuluttamamme periaatteet koskevat meitä kaikkia, eikä kukaan epäile, ettemmekö antaisi niille täyttä tukeamme.
Neuvoston puheenjohtaja totesi aivan oikein, että ihmisoikeudet ovat välttämätön edellytys, jos aiomme turvata rauhan, vakauden ja vaurauden. Tästä pääsemme kuitenkin helposti puutteisiin, ja komission jäsenen mielestä ihmisoikeustoimikunta ei oikeastaan hyödynnä kaikkia mahdollisuuksiaan.
Uskon, että puheenjohtajavaltio Irlanti haluaa todellakin tehdä ihmisoikeustoimista puheenjohtajakautensa pääaiheen. Irlannilla on erittäin hyvä maine tällä alalla, ja sieltä ovat kotoisin Mary Robinsonin kaltaiset merkkihenkilöt, jotka erottuvat edukseen tällä alalla.
Eräästä toisesta asiasta – perustuslakisopimuksesta – toteaisin, että pääministerinne sanoi tänään, että hän haluaa tehdä parhaansa, mutta että hän ei ole ainoa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ihmisoikeusasioissa ette tosiaankaan valitettavasti toimi yksinänne. Ryhmäni puheenjohtaja sanoi tänä aamuna tästä aiheesta, että olisi hyvä, jos suurten valtioiden ihmisoikeustoimet esitettäisiin selkeästi yhteisissä julkilausumissa. Vanhan preussilaisen hallintoperiaatteen mukaan hallitseminen on kirjallista eli sitä, mitä ei ole kirjattu, ei ole olemassa. Jos siis puhutte Venäjän ja Kiinan suhteistanne suljettujen ovien takana ettekä tuo asioita esille julkilausumassa, poliittiselta kannalta katsottuna mitään ole tapahtunut.
Siksi pyydänkin, että edustaessanne Euroopan unionia YK:n ihmisoikeustoimikunnan kokouksissa annatte tukenne Kiinaa, Venäjää ja Irania koskeville päätöslauselmille. Olen Irania koskevan päätöslauselman esittelijä, ja mielestäni tässä tilanteessa tämä on välttämätöntä. Parlamentin muutama vuosi sitten tekemän ehdotuksen perusteella kehotan, että ette keskity siihen, onko jäsenvaltioitamme 15 vai 25, vaan siihen, että toimitte yhteistyössä kaikkien ihmisoikeustoimikunnan demokraattisten jäsenten kanssa ja neuvottelette kaikkien maailman toimivien demokratioiden kanssa sekä sovitte yhteisistä huolenaiheistanne.
Sopii vain ihmetellä, mitä afrikkalaiset todella haluavat. Toisaalta he toivovat saavansa arvostusta uudessa Afrikan kehitysohjelmassa NEPADissa asettamiensa korkeiden normien ansiosta ja eilen keskustelun aiheena olleen vertaisarviointimenettelyn perustamisesta, mutta käytännön asioita he välttelevät. He jopa vastustavat Australian valintaa puheenjohtajaksi. Tämä johtuu ehkä siitä, että Australia on toiminut näkyvästi Zimbabwen asiassa. Minusta tämä kaikki on erittäin arveluttavaa, ja meidän on mietittävä, mitä aiomme tehdä afrikkalaisten suhteen. Eilen sanoin kannattavani vahvasti kaikkia, jotka toteuttavat käytännön toimia ihmisoikeuksien suojelemiseksi, mutta käänteisesti tämä tarkoittaa myös sitä, että meidän on rangaistava niitä, jotka eivät tee näin. 
De Keyser (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on luonnollisesti erittäin tyytyväinen, että neuvosto ja komissio ottavat sen mielipiteet huomioon ennen Genevessä pidettävää kokousta. Parlamentti on tämän toimikauden aikana ilmaissut huolensa monista asioista, joita se toivoo käsiteltävän kokouksessa, ja mainitsen näistä viisi.
Ensimmäiseksi on varmistettava, ettei ihmisoikeusasioissa noudateta kaksinaismoraalia. Kansalaiset eivät hyväksyisi sitä, ettemme tuomitse suuria valtioita räikeistä ihmisoikeusrikkomuksista, kuten Kiinaa kidutuksista, katoamisista ja kuolemantuomioista, Venäjää Tšetšenian tilanteesta tai Yhdysvaltoja Guantánamon tapahtumista. Suurten ja pienten on oltava samalla viivalla.
Toinen asia liittyy Euroopan unionin päätöksiin. Unionin on otettava äänestyksissä huomioon parlamentin vuosikertomuksissa ja päätöslauselmissa ilmaistut huolenaiheet ja erityisesti tarve vahvistaa kansainvälisen oikeuden asemaa ihmisoikeuksien takaajana maailmassa. Parlamentti on tähdentänyt monesti, kuinka tärkeää on varmistaa, että jokainen maa noudattaa kuolemantuomion, kidutuksen ja jalkaväkimiinojen poistamisesta tehtyjä kansainvälisiä yleissopimuksia. Parlamentti on harmitellut ja arvostellut ankarasti sitä, kuinka Yhdysvallat on painostanut tiettyjä maita jättämään Kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön ratifioimatta. Lisäksi parlamentti on korostanut tiettyjä aiheita, kuten naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa, jonka mainitsitte olevan yksi aihekohtaisista kysymyksistä.
Kolmantena huolenaiheena on, että kun tuomitsemme terrorismin ja maat, jotka suojelevat terroristeja, meidän on myös tuomittava kaikenlaiset ihmisoikeusrikkomukset, joita monissa maissa nykyään tapahtuu terrorismin torjunnan nimissä. Terrorismin torjunta on tietenkin tärkeää, mutta sen vuoksi ei pidä uhmata kansainvälistä oikeutta tai kajota ihmisoikeuksiin. Parlamentti korosti tätä huolenaihetta tammikuussa 2003 antamassaan päätöslauselmassa, ja se ilmaistaan selkeästi maailman ihmisoikeustilannetta vuonna 2003 koskevassa mietinnössä, jonka esittelijänä toimin.
Oikeus lisääntymisterveydenhoitoon on neljäs huolenaihe, ja se kattaa kaiken seksuaalisuuteen ja lisääntymiseen liittyvän terveydenhoidon. Sille annettiin myös ensisijainen asema edellä mainitussa mietinnössä. Minun ei tarvinne muistuttaa teitä siitä, että yhdestäkään aseellisesta selkkauksesta ei nykyään aiheudu niin paljon kuolemia, että määrä ylittäisi synnytys- ja lapsikuolemat sekä sukupuolitautiepidemioiden ja laittomien aborttien aiheuttamat kuolemat. Tällaiset surulliset ja tarpeettomat kuolemat näyttävät edelleen koituvan kehitysmaiden ja erityisesti Afrikan kohtaloksi. Toivomme, että neuvosto ja komissio sitoutuvat erittäin vahvasti lisääntymisterveydenhoitoa koskevaan oikeuteen.
Viidentenä ja viimeisenä asiana mainittakoon, että Euroopan parlamentti on tyytyväinen komission ja neuvoston väliseen yhteistyöhön ja toivoo sen jatkuvan. Parlamentti toivoo, että vuoden 2003 tavoin seuraavaankin Genevessä pidettävään kokoukseen voidaan lähettää tilapäinen valtuuskunta. 
Vallvé (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission edustaja, parlamentti on varmastikin tyytyväinen voidessaan keskustella Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 60. kokouksesta.
Ihmisoikeusasiat ovat ensisijaisen tärkeä kysymys, ja niitä on käsiteltävä kattavasti ja avoimesti riippumatta kunkin maan kulttuurisesta taustasta.
Olin erittäin tyytyväinen, kun kuulin neuvoston puheenjohtajan toteavan, että ihmisoikeudet ovat keskeisessä asemassa Irlannin puheenjohtajuuskauden toimissa. Olin tyytyväinen myös kuullessani, että Euroopan unionin ei pidä puolustaa ihmisoikeuksia ainoastaan muualla vaan lisäksi on varmistettava, että Euroopan unionin jäsenvaltiotkin suojelevat ja kunnioittavat aina ihmisoikeuksia.
Tämän vuoksi on kaikin tavoin kiellettävä halpamaiset rasismiin tai ulkomaalaisvihaan perustuvat toimet ja järjestöt, jotka ajavat tiettyjen kulttuuri-identiteettien etuja. Lisäksi huomauttaisin, että koska Euroopan unionin mantereella on runsaasti maahanmuuttajia, osa tällaisista toimista saattaa kohdistua maahanmuuttajaryhmiin.
En tietenkään voi mainita kaikkia asioita, joita Geneven kokouksessa olisi mielestäni käsiteltävä, joten mainitsen vain kolme. Ensimmäisenä mainittakoon Kuuba, jossa ihmisiä vangitaan laittomasti etenkin mielipiteiden vuoksi. Ensisijaisena tavoitteena onkin turvata ilmaisuvapaus, yhdistymisvapaus ja kokoontumisvapaus. Vuonna 2002 Euroopan parlamentti myönsi Saharov-palkinnon Oswaldo José Payalle, ja mielestäni meidän on syytä olla tästä asiasta huolissamme.
Toiseksi juuri Kuuban saarella sijaitsee Guantánamo. En aio käsitellä asiaa kovin tarkasti, mutta siellä on 700 ihmistä odottamassa oikeudenkäyntiä tilanteessa, jolle ei ole oikeudellisia perusteita. On myös muitakin maita, kuten Pohjois-Korea, jossa ihmisiä pidetään vangittuina olosuhteissa, jotka voimme vain tuomita.
Olen asunut monta vuotta maassa, jossa ihmisoikeudet eivät olleet taattuja, ja mielestäni Euroopan unionin on sitouduttava näiden oikeuksien suojelemiseen täällä ja kaikkialla maailmassa. 
Boudjenah (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, vuoden 2004 alussa turvallisuudesta on tullut yhä selvempi pakkomielle. Terrorismin torjunnalla voidaan nykyään perustella kaikenlaisia sorto-, valta- tai syrjintätoimenpiteitä. Ilmaisuvapaus ja liikkumisvapaus, kuten kaikki demokraattiset oikeudet toisinaan, ovat monissa maissa tukahdutettuja. Tämä pätee myös George Bushin hallintoon, joka on juuri laatinut 10 maan lentoyhtiöiden virkailijoita varten Yhdysvaltojen alueelle saapumista koskevan erityisen menettelytavan.
Ympäri maailmaa voidaan mainita lukuisia esimerkkejä hyökkäyksistä, jotka kohdistuvat ihmisoikeuksien puolesta väsymättä taisteleviin ihmisiin. Ennen Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan seuraavaa kokousta haluan mainita muutaman näistä esimerkeistä.
Mieleeni tulee kirjailija, toimittaja ja vapauksia Tunisiassa ajavan järjestön johtohahmo Sihem Bensedrine, jonka kimppuun hyökättiin pari päivää sitten kotimatkalla keskellä katua Tunisissa. 15 asianajajan ryhmä jätti hänen puolestaan kanteen, ja Sihem Bensedrine syytti – lainaan häntä – "poliittista poliisia". Tunisian viranomaiset kiirehtivät tapansa mukaan kieltämään tällaisen poliisin olemassaolon.
Tämän rohkean ja kiivaan taistelijan monet viimeaikaiset toimet maassa tapahtuneiden ihmisoikeusrikkomusten tuomitsemiseksi eurooppalaisissa tiedotusvälineissä, Saksan parlamentin valiokunnassa tai jopa viimeisimmän kirjansa julkistamisen yhteydessä eivät todellakaan näytä olleen Ben Alin hallinnon mieleen. Tunisian ihmisoikeusaktivistit kohtaavat joka päivä ahdistelua, ja se on merkki siitä, että Tunisian hallinto ei ole edistynyt alalla, vaikka Ranskan presidentti Chirac väittikin päinvastaista tyrmistyttävässä lausunnossaan, jonka hän antoi joulukuussa Tunisissa.
Päinvastoin voidaan todeta, että ilmaisuvapauden, mielipidevapauden, yhdistymisvapauden ja kokoontumisvapauden kaltaisia perusvapauksia rikotaan edelleen päivittäin, ja Euroopan parlamentin toistuviin pyyntöihin suhtaudutaan halveksivasti. Tähän arvioon yhtyy myös Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erityisedustaja Hina Jilani, joka käsittelee ihmisoikeuksien puolustajia koskevia asioita. Mielestäni yhteisön toimielinten, neuvoston ja komission on lopetettava vitkastelu ja ilmaistava Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnassa ja yleisesti selvä kantansa maan hallintoa kohtaan. Lisäksi niiden on käytettävä vaikutusvaltaansa ja vaadittava, että kaikkia vapauksia kunnioitetaan. Euroopan unionin ja Tunisian yhteyksien on yllettävä tämän vaatimuksen täyttämiseen.
Olemme tyytyväisiä, että Marokko vapautti äskettäin poliittisia vankeja. Erityisen iloisia olemme toimittaja Ali Lmrabetin ja useita vuosia vankilassa pidettyjen lukuisten länsisaharalaisten vankien vapauttamisesta. Heidän vapauttamisensa on todiste kansainvälisen solidaarisuuden merkityksestä. Haluan käyttää tämän keskustelun ja Saharov-palkintoa vastaanottamaan tulevan Kofi Annanin Brysselin vierailun tarjoamaa mahdollisuutta hyväkseni ja esittää pyyntöjä, jotka on jo mainittu täällä mutta jotka ovat edelleen olennaisia.
Haluan keskustella Länsi-Saharan tilanteesta ja pyytää jäsenvaltioiden hallituksia antamaan täyden tukensa Yhdistyneiden Kansakuntien tämänhetkisille toimille. Koska määräajaksi on asetettu 31. tammikuuta, Marokko on pian painostettava hyväksymään – kuten Polisario-rintamakin rohkeasti teki – ja panemaan viipymättä täytäntöön YK:n rauhansuunnitelman, jossa vihdoin säädetään vapaasta ja demokraattisesta kansanäänestyksestä, joka tuo itsemääräämisoikeuden Länsi-Saharan kansalle. Neuvostolla ja komissiolla on tarvittavat voimavarat tämän toteuttamiseen.
Lopuksi mainitsen Palestiinan tilanteen. Palestiinan kansa on saanut tarpeekseen. Sharon asettaa jokaisen hyväntahdoneleen, kuten Israelin ja Palestiinan johtajien hyväksymän Geneven rauhanaloitteen, vähintäänkin pilkan kohteeksi. Maanpetossyytökset, mustien listojen julkaiseminen, Israelin armeijan kohtalokkaat ampumavälikohtaukset valloitetuilla alueilla ja nuorten, taisteluista kieltäytyneiden sotilaiden tuomitseminen ovat vain osa Lähi-idän rauhanajatuksen vastoinkäymisistä. Sota laajenee edelleen vaarallisesti ja verisesti. Tässä yhteydessä voin vain olla tyytyväinen, että Haagin tuomioistuimen seuraava istunto on alkamassa ja että siellä on tarkoitus tehdä päätös "häpeän muurin" laillisuudesta. Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan ja Euroopan unionin on kuitenkin kannettava vastuunsa oikeuksien rikkomisen tuomitsemisessa. 
Wuori (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, 2003 oli kansainvälisten ihmisoikeuksien kannalta poikkeuksellisen synkkä vuosi. Aloitin oman uuden vuoteni Etelä-Afrikassa, jossa toimin aikoinaan in perintöä selvittäneessä totuus- ja sovituskomissiossa, enkä soisi eriarvoisuuden, rasismin ja syrjinnän enää koskaan saavuttavan missään samanlaisia mittasuhteita. Olemme kuitenkin nyt – todellisen ja kuvitellun terrorismin tultua maailmanjärjestystä jäsentäväksi tekijäksi – todellisessa vaarassa luisua globaaliin iin.
Niin yhteistyöhön perustuvan ja monenkeskisen turvallisuuden nimiin kuin kernaasti vannommekin, Euroopan unioni on arvoyhteisönä ja turvallisuuteen aivan keskeisesti vaikuttavassa ihmisoikeustyössään ollut valitettavasti käytännön toimissaan tässä suhteessa pettymys. Amnesty Internationaljulkisti tällä viikolla raportin "Ihmisoikeudet alkavat kotoa", jossa arvostellaan voimakkaasti EU:n ihmisoikeuspolitiikkaa. Amnestyvalittaa muun muassa sitä, etteivät unionin jäsenvaltioiden hallitukset vaivaudu useinkaan edes vastaamaan sen yhteydenottoihin.
Mutta samanlaista turhautumista olemme mekin kokeneet Euroopan parlamentin ja neuvoston välisissä suhteissa. Johtavat ihmisoikeuksien loukkaajat, kuten Kiina ja Venäjä, pääsevät vuosi vuodelta kuin koira veräjästä. Parlamentin huolen ilmaisut ovat näissä, kuten monissa muissakin tapauksissa, kilpistyneet unionin jäsenvaltioiden passiivisuuteen, erimielisyyksiin ja niiden taustalla lymyäviin kauppapoliittisiin ja muihin raadollisiin etuihin. Näin sekä temaattiset että maantieteelliset hyvät tarkoitukset jäävät luvattoman usein tyhjiksi, heppoisiksi eleiksi. Tarvittaisiin jäntevyyttä ja tehosteita – viittaan tässä muun muassa ihmisoikeus- ja demokratialausekkeisiin.
Puheenjohtajavaltio Italia valitsi sentään ihmisoikeusfooruminsa teemaksi lasten oikeudet. Niidenkin osalta on silti pelättävissä, että joulukuussa hyväksytyt lapsia ja aseellisia selkkauksia koskevat suuntaviivat jäävät vaille tehokasta toimeenpanoa kuten vuoden 2001 kidutuksenvastainen toimintaohjelma sitä ennen. Uusi eurooppalainen turvallisuusstrategia jää taas vaille kestävää sisältöä, ellei sitä ankkuroida johdonmukaiseen, yhtenäiseen ja uskottavaan ihmisoikeuspolitiikkaan, jossa myös neuvosto on täydestä sydämestään mukana.
Katseet kohdistuvat nyt Irlantiin. Ellemme saa tuulta kääntymään niin kahdenvälisissä suhteissamme kuin YK:ssa, saamme varautua, ei vain ihmisoikeustoimikunnan 59. istunnon kaltaiseen lähes farssin ja katastrofin yhdistelmään, vaan myös siihen, että hukkaamme historiallisen ja tärkeän etsikkoaikamme juuri nyt, kun toiminnallamme voisi olla ratkaiseva, jopa käänteentekevä merkitys. 
Muscardini (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, kuten jäsen Ahern aamupäivällä muistutti meille, ihmisoikeuksien kunnioittaminen on eurooppalaisen politiikan ydin. Unionin kaikista ponnisteluista huolimatta ihmisoikeuksia rikotaan edelleen liian monilla alueilla; ei ainoastaan muualla maailmassa vaan myös jopa Euroopan unionissa.
Ihmiskauppa, elinten laiton kauppa, orjuuden uudet muodot, joihin meidän on kiinnitettävä huomiota kolmannella vuosituhannella; sääntelemätön Internetin käyttö, joka aivan liian usein aiheuttaa maidemme lakien rikkomista ja toimii pedofilian ja ihmiskaupan välineenä sekä edistää sellaisten terroristien keskinäistä tiedonvaihtoa, jotka eivät lainkaan kunnioita ihmiselämää ja ihmisarvoa – tässä vain muutamia niistä lukuisista esimerkeistä, joita voitaisiin mainita.
Meidän on pyydettävä Yhdistyneitä Kansakuntia varmistamaan, että oikeuksia, joita tänä päivänä rikotaan todella monissa maissa, ryhdytään kunnioittamaan. Lapset, jotka pakotetaan henkensä uhalla työntekoon tai sissitoimintaan, ovat samanlaisessa asemassa kuin rikkaiden yhteiskuntien lapset, joiden kuvia ja kehoja käytetään kaupallisiin tarkoituksiin ikänsä suomien oikeuksien vastaisesti.
Kiireellisiä toimenpiteitä vaativista tilanteista on puhuttu liikaa ja niistä on annettu liian monia lausuntoja, sillä tosiasiassa ne edellyttävät vahvoja poliittisia päätöksiä, kuten päätöksen, jolla lopetetaan lasten käyttäminen tuottoisan toiminnan mainonnassa tai edistämisessä, ja päätöksen, jonka mukaan ihmisoikeuksien kunnioittaminen asetetaan kolmansien maiden tiettyjen taloudellisten suhteiden ehdoksi. Ne maat, joiden järjestelmä ei ole uskonnosta erillinen vaan perustuu sharia-lakiin ja kaikkiin uskonnollisen lain sallimiin ihmisoikeusrikkomuksiin, olisi saatava noudattamaan Euroopan unionin ja kansainvälisen yhteisön selkeitä päätöksiä. Vaikka yhteistyö on edelleen keino päästä lähemmäs kansalaisia, olisi kuitenkin väärin säilyttää normaalit kauppasuhteet sellaisiin hallituksiin, jotka rikkovat ihmisoikeusperiaatteita, ja tällöin toimemme olisivat selvästi ristiriidassa viimevuotisten hienojen puheidemme kanssa. Pyydämme, että puheenjohtajavaltio Irlanti esittää parlamentin tukemana seuraavassa Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa järjestettävässä tapaamisessa, että on tarpeen laatia vahvempia ja poliittisempia lausuntoja. 
Belder (EDD ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että voin tämän keskustelun ansiosta pyytää neuvostoa ja komissiota laittamaan Vietnamin tilanteen Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan 60. kokouksen asialistalle. Monista luotettavista – osittain paikallisista – lähteistä on saatu viitteitä Vietnamin hallituksen lisääntyvistä sortotoimista erityisesti viime vuoden, vuoden 2003, jälkimmäiseltä puoliskolta. Havainnollistan asiaa esittelemällä joitakin yksityiskohtia maan tilanteesta.
Jopa virallisten lukujen mukaan vuonna 2003 langetettiin etenkin huume- ja talousrikoksista kaksinkertainen määrä kuolemantuomioita vuoteen 2002 verrattuna. Lisäksi kansalaisia pidätetään vakoilusyytösten ja Internetissä tapahtuvan hallitukseen kohdistuvan arvostelun perusteella.
Vietnamin keskiylänköjen protestantit kärsivät erityisesti. He ovat jatkuvasti etnisten ja uskonnollisten vainojen kohteena. Esimerkkinä mainitsen hallituksen viimeisimmän päätöksen, jolla heiltä viedään elanto eli oma maa. Lisäksi Hanoin hallinto on ankarasti kieltänyt näitä vuoristoheimoja pitämästä yhteyttä muuhun maailmaan. Myös yli kahden hengen tapaamiset ovat kiellettyjä. Ei siis ihme, että nämä montagnardeina tunnetut ihmiset yrittävät paeta vahvasti militarisoidulta alueeltaan. Tämä johtaa pakolaiskriisiin. Kaiken kaikkiaan tässä on kyse järkyttävistä ihmisoikeusloukkauksista.
Luotan siihen, että neuvosto ja komissio vaativat Vietnamin viranomaisia tilille näistä asioista YK:n ihmisoikeustoimikunnassa. Käytännön kannalta on tärkeää, että Yhdistyneet Kansakunnat vaatii Hanoita myöntämään erityistarkkailijoilleen uskonnon- tai uskonvapauden ja pakolaisille pääsyn keskiylängöille. Neuvoston ja komission on edistettävä asiaa pikaisesti myös Genevessä. 
Bonino (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, olen kiitollinen näistä tiedoista, mutta haluan esittää kysymyksen, huomautuksen ja ehkäpä lopuksi myös ehdotuksen. Kysymys kuuluu: olemmeko samaa mieltä siitä, että kun puhumme ihmisoikeuksista, tarkoitamme myös kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia? Olemmeko toisin sanoen samaa mieltä Kofi Annanin kanssa, joka äskettäin ilmoitti, että demokratia itsessään on ihmisoikeus, kuten yleismaailmallisen julistuksen 21 artiklasta ja muistakin sen artikloista voidaan päätellä? Esittämäni kysymys on erittäin tärkeä, ja se tuli esille myös muutama päivä sitten No Peace Without Justice -järjestön Jemenissä järjestämässä demokratia- ja ihmisoikeuskonferenssissa, jossa viisikymmentä arabivaltiota antoi lausunnon, jossa myönnetään tämä varsin selvästi.
Toiseksi haluan esittää huomautuksen: Geneven ihmisoikeustoimikunta ei ole ainoastaan uusi väline – se perustettiin vuonna 1993 – vaan myös erittäin heikko väline, ja juuri heikkoutensa vuoksi siitä on tullut äärimmäisen politisoitunut. Se on elin, jolla ei koskaan ole riittäviä ja selvästi määriteltyjä taloudellisia varoja, institutionaalisesta vallasta tai henkilöresursseista puhumattakaan. Lyhyesti sanottuna se on parhaimmillaankin ilmiantajana tunnettu elin, mutta siinäkään asiassa se ei ole koskaan toiminut kunnolla juuri siksi, että se koostuu vastakkaisista osapuolista, jotka kaikki puolustavat oman alueellisen ryhmänsä jäseniä.
Arvoisa komission jäsen, vaikka onkin syytä olla huolestunut siitä, että Afrikan valtioiden ryhmä kyseenalaistaa Australian nimittämisen puheenjohtajaksi, on todettava, että on myös totta, että Eurooppa äänesti tyhjää äänestyksessä, joka koski Libyan nimittämistä puheenjohtajaksi alueellisin perustein. Arvoisa komission jäsen ja arvoisa ministeri, ehkä tämä on syytä muistaa, sillä jos olisimme ilmaisseet selvemmän kannan viime vuonna – ei puheenjohtajaksi valittavasta maasta vaan ihmisoikeuksien soveltamisen tasosta kyseisessä maassa – meillä saattaisi nyt olla enemmän pelivaraa tukea australialaista ehdokasta.
Lopuksi esitän ehdotuksen. En usko, että asiaa voidaan enää edistää pelkällä – tosin välttämättömällä – arvostelulla esimerkiksi Tunisiaa ja Vietnamia kohtaan. Näiden lisäksi voisimme luetella koko joukon nimiä. Mielestäni ongelmana on vastuullisten instituutioiden ja siten myös käytäntöjen vahvistaminen. En esimerkiksi edelleenkään ymmärrä – olen ihmetellyt tätä vuodesta 1995 – miksi Euroopan komissiolla ei ole ihmisoikeuksista vastaavaa komission jäsentä. Minusta tämä on täydellinen mysteeri, eikä kukaan ole koskaan antanut minulle vastausta.
Kaiken kaikkiaan olen sitä mieltä, että Australian ehdokkuuteen liittyvä jupakka vahvistaa käsitystä, että Yhdistyneiden Kansakuntien sisälle on luotava demokratian ja demokratioiden yhteisö. Politiikassa voidaan edetä sanoista tekoihin ainoastaan, jos instituutioita vahvistetaan. Tähän mennessä on kuultu paljon sanoja, mutta todellisuudessa nähty hyvin vähän tekoja. 
Ferrer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksien kunnioitus, edistäminen ja suojelu on oleellinen osa Euroopan yhdentymistä. Euroopan unionilla on täten moraalinen velvollisuus ja vastuu puolustaa ja edistää perusoikeuksia ja perusvapauksia. Näin ollen meillä on velvollisuus ja vastuu parantaa Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan toimintaa ja muokata toimikunnasta maailman poliittinen omatunto. Siksi olenkin tyytyväinen siihen, mitä täällä on tänään sanottu asiasta.
Lisäksi sillä on kuitenkin velvollisuus ja vastuu selkeästi ja rohkeasti tuomita näitä oikeuksia kohtaan tehtävät rikkomukset, tapahtuivatpa ne missä tahansa. Tähän eivät myöskään vaikuta Euroopan unionin ja rikkomusten tapahtumapaikkana olevien maiden väliset taloudelliset tai ulkomaiset sijoitukset eivätkä perusvapauksien ja oikeusvaltion periaatteiden rikkomiseen johtavat vaikuttimet.
Velvollisuuksien ja vastuiden laiminlyönti tarkoittaa, että peittelemme rikkomuksia, toimimme avunantajina näissä toimissa eli toimimme avunantajina Tšetšenian, Guantánamon, Kuuban, Tiibetin tai Iranin tapahtumissa. Tällöin Euroopan unioni toimisi selkeästi niiden periaatteiden ja arvojen vastaisesti, jotka ovat sen perustana, ja menettäisi kaiken uskottavuutensa. Ilman sitä unionilla ei olisi enää tarvittavaa vaikutusvaltaa, jonka turvin se voisi edistää ja vaatia muilta niiden periaatteiden kunnioittamista, joita väitämme puolustavamme.
Tuomitseminen ei kuitenkaan riitä. Meidän on myös pantava täytäntöön Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan suositukset ja varmistettava, että muutkin tekevät samoin. Muutoin sitoutumisemme on täysin retorista, ja pelkän retoriikan avulla – olipa annettujen julkilausumien luettelo kuinka pitkä hyvänsä – meidän on vaikea luoda inhimillisempää maailmaa kaikille.
Esitellessään Irlannin puheenjohtajakauden toimintaohjelmaa Irlannin pääministeri mainitsi tänä aamuna erityisesti ihmisoikeusasiat. Geneven kokouksessa meillä on loistava tilaisuus osoittaa, että tänä aamuna pidetyt puheet, joille kaikki olemme osoittaneet suosiota, todellakin ilmentävät haluamme varmistaa, että unioni noudattaa maailmalle antamaansa lupausta, jonka mukaan se puolustaa yhteisön perustana olevia perusvapauksia.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenne perusteella olen vakuuttunut, että näin tehdään. 
Fava (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olemme tyytyväisiä, että neuvoston puheenjohtaja totesi, ettei ihmisoikeuksien yhteydessä suvaita kompromisseja. Yhteisön toimielinten kokemusten perusteella voidaan valitettavasti todeta, että todellisuus on usein täysin päinvastainen.
Haluaisin sanoa muutaman sanan kahdesta aiheesta, joita käsiteltäessä Euroopan olisi mielestäni kerättävä kokoon koko poliittinen arvovaltansa ja hyödynnettävä sitä Genevessä. Ensimmäinen aihe on kuolemantuomio. Puheenjohtajavaltio Italia teki Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa täyskäännöksen kuolemantuomion poistamista koskevan päätöslauselman osalta. Puheenjohtajavaltio oli ilmoittanut päätöslauselmasta, mutta sitä ei koskaan otettu käsiteltäväksi. Tämä on vakava tapaus, jonka seurauksena Euroopan unioni jäi haavoittuvaksi, ja ennen kaikkea se on heikentänyt unionin poliittista arvovaltaa. Tämän perusteella voidaan todeta, että vaikka kyseessä ovat niinkin laajalti näennäisen yhteisymmärryksen saavuttaneet ja kallisarvoiset aiheet kuin ihmisoikeudet ja kuolemantuomion poistaminen oikeuden päätösten joukosta, meitä pidetään monien hallitusten pikkumaisen pyyteellisyyden vankeina. Taistelua on käytävä politiikan tasolla, ja se on aloitettava Genevessä.
Kiinassa kirjattiin viime vuonna 3 138 teloitusta. Teloituksia pantiin täytäntöön myös monissa niin sanotuissa liberaalidemokratioissa kuten Taiwanissa ja Thaimaassa, Japanissa ja Intiassa sekä Yhdysvalloissa. Emme voi käsitellä tällaista asiaa ailahtelevien poliittisten tarkoitusperien mukaisesti emmekä todellakaan voi olettaa, että kyse on ainoastaan periaatteita ja todisteita koskevasta taistelusta, sillä näin ei ole. Tämä voidaan todistaa sillä, että Illinoisin kuvernööri teki hiljattain päätöksen 167 kuolemantuomion muuttamisesta, ja mielestäni hänen päätökseensä vaikutti kansainvälisen mielipiteen aikaansaama kannustus ja painostus.
Arvoisa puhemies, toinen tärkeä näkökohta liittyy toimittajiin, toisin sanoen oikeuteen ilmaista mielipiteensä vaikenematta, mikä onkin demokratian todellisen laadulle hyvä mittari. Viimeisten kymmenen vuoden aikana on tapettu yli 400 toimittajaa, ja hyvin harvasta tapauksesta on oikeudellisia todisteita. Viimeisten kuuden kuukauden aikana on tehty 228 pidätystä ja järjestetty 250 aiheetonta oikeudenkäyntiä, ja monissa tapauksissa on ollut kyse niin sanottuun länsimaisten demokratioiden ryhmään kuuluvista maista. Viimeisin tapaus tuli ilmi vain kaksi päivää sitten, ja siinä on osallisena Turkki. Uskomme muun muassa, että toimittajien ja lehdistön vapauksien sortajat ovat oppineet käyttämään kyseenalaisia menetelmiä. Puhevapauden riistämiseen liittyvän väkivallan ilmaisu- ja toteutustapoja ovat myös vaientaminen, sensurointi ja lähetysten lakkauttaminen. Valitettavasti näitä käytäntöjä on hiljattain alettu käyttää myös täällä meidän maissamme ja omassa maassanikin.
Pyydämme puheenjohtajavaltiota käyttämään valtuuksiaan tiukasti ja rohkeasti. Kyse on poliittisesta sitoumuksesta, ja ihmisoikeusasioissa voisin yrittää kiteyttää sen muutamaan sanaan, jotka parlamentti on aina yrittänyt välittää komissiolle ja puheenjohtajavaltiolle: ihmisoikeusasioissa ei hyväksytä minkäänlaisia poikkeuksia tai laiminlyöntejä. 
Buitenweg (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Amsterdamin sopimuksessa Euroopan unionille annettiin oikeusperusta sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiselle. Tämän johdosta täällä hyväksyttiin muutama vuosi sitten direktiivi työpaikalla ja muualla tapahtuvan sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjunnasta.
Laajentumisprosessin aikana olemme vaatineet johdonmukaisesti ja menestyksekkäästi, että samaa sukupuolta olevien ihmisten sukupuolisuhteesta johtuva rankaiseminen on lopetettava, ennen kuin maa voi liittyä Euroopan unioniin. Parlamentti on myös toistuvasti muistuttanut esimerkiksi Zimbabwelle ja Egyptille, joiden kanssa Euroopan unioni on tehnyt sopimukset, että samaa sukupuolta olevien aikuisten sukupuolisuhteeseen perustuva syrjintä ja rankaiseminen on lopetettava.
Ilmaisemme tämän erittäin selvästi joka vuosi maailman ja Euroopan unionin ihmisoikeustilannetta koskevissa mietinnöissämme. Siksi onkin luontevaa ottaa käytäntö esille Yhdistyneissä Kansakunnissa. Kuten edellä todettiin, Brasilia esitteli viime vuonna YK:n ihmisoikeustoimikunnalle aloitteen, jossa ehdotettiin, että sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjuminen lisätään Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuspolitiikkaan.
Tänä vuonna tuota ehdotusta työstetään edelleen, ja se otetaan jälleen käsiteltäväksi. Työstämisen yhteydessä siihen todennäköisesti lisätään maininta sukupuoliseen identiteettiin perustuvasta syrjinnästä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antoi tästä asiasta juuri viime viikolla merkittävän tuomion. Ryhmäni toivookin siksi, että Euroopan unionin valtuuskunta antaa täyden tukensa Brasilian aloitteelle – sen jokaiselle osalle – ja myös tekee yhteistyötä sen työstämisessä edelleen. Aloitteen romuttamista toivovia maita on estettävä toteuttamasta aikomuksiaan, ja ainakin niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat YK:n ihmisoikeustoimikunnan jäseniä, on toimittava yhteistyössä tässä asiassa. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin olen tyytyväinen, että keskustelemme YK:n ihmisoikeustoimikunnan seuraavan kokouksen valmisteluista. Tämän ansiosta saan vihdoin tilaisuuden muistuttaa Euroopan parlamenttia sen sitoumuksista alkuperäiskansoja kohtaan ja erityisesti parlamentin sitoutumisesta näiden liialti laiminlyötyjen kansojen kanssa käytävään vuoropuheluun sekä sen edustuksesta kansojen keskuudessa.
Arvoisa puhemies, velvollisuuteni on – ja tiedätte mistä puhun – jälleen muistuttaa teitä vuonna 1994 antamastamme päätöslauselmasta, joka koski alkuperäiskansojen tehokkaan suojelun edellyttämiä kansainvälisiä toimia ja jossa itse asiassa pyydettiin, että perustetaan parlamenttienvälinen valtuuskunta, joka koostuu parlamentin jäsenistä ja alkuperäiskansojen edustajista.
Tehtyään kymmenen vuotta kovasti töitä alkuperäiskansat ovat omalta osaltaan onnistuneet järjestäytymään ja perustamaan alkuperäiskansojen foorumin. Euroopan unioni puolestaan on enemmän kuin hienovarainen, ja sanoisin jopa, että emme ole läsnä. Tämä käy ilmi siitä, ettei neuvosto sen enempää kuin komissiokaan ole maininnut alkuperäiskansoja eikä parlamenttikaan ole vielä koonnut omaa valtuuskuntaansa.
Asian laiminlyönti on lopetettava, sillä se koskee kuitenkin viiden maanosan kansalaisia. Ehdotankin, että Euroopan unioni kohdistaa voimavaransa ja tahtonsa siihen, että seuraava alkuperäiskansojen foorumi järjestetään täällä yhdessä YK:n kanssa ja että näiden kansojen oikeudet myös pysyvät ensisijaisina tavoitteinamme. 
Roche,
   .  Arvoisa puhemies, en oikein tiedä, mistä aloittaisin. Keskustelu on ollut loistavaa, ja kuunnellessani sitä minua hämmästytti käsiteltyjen aiheiden harvinaisen suuri määrä. Kuten alussa mainitsin, puheenjohtajavaltio arvostaa suuresti tätä keskustelua: se tarjoaa oikeaan aikaan muistutuksen ja mahdollisuuden vaihtaa parlamentin kanssa näkemyksiä, ennen kuin YK:n ihmisoikeustoimikunnan 60. kokous avataan Genevessä. Parlamentin jäsenet – ja viimeisin puhuja – ovat korostaneet merkityksellisissä ja hedelmällisissä puheenvuoroissaan aloja, joilla on vielä paljon työtä jäljellä.
Haluan kiittää kaikkia keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä ja vakuuttaa heille, että puheenjohtajavaltio Irlanti varmistaa, että heidän esille tuomansa näkökohdat välitetään asianmukaisille neuvoston tahoille, kun valmistaudumme Geneven kokoukseen. Parlamentin jäsenet ovat maininneet koko joukon maakohtaisia aiheita ja useita aihekohtaisia asioita, joita on käsiteltävä. Olisin epäoikeudenmukainen, jos valitsisin vain muutamia kaikista tänään käsitellyistä aiheista.
Haluan vain todeta, että olen kollegoitteni kanssa pyrkinyt kirjaamaan puheenvuorot todella huolellisesti ja varmistan, että muistiinpanot käydään lävitse järjestelmällisesti.
Haluaisin kuitenkin käsitellä yhtä jäsen Boninon esittämää kommenttia. Euroopan unioni on antanut vahvan tukensa YK:n ihmisoikeusvaltuutetulle aina siitä lähtien, kun virka perustettiin vuosikymmen sitten. Pääsihteeri Annan ei ole vielä nimittänyt seuraajaa Irakissa traagisesti menehtyneelle päävaltuutetulle Sergio Vieira de Mellolle. Voin vakuuttaa, että nykyinen puheenjohtajavaltio antaa laajan ja vankan tukensa päävaltuutetulle Geneven kokouksessa jo siksi, että olemme sen velkaa tälle ansioituneelle viranhaltijalle, jonka elämä päättyi Bagdadiin ja joka teki niin paljon työtä ihmisoikeuksien hyväksi.
Lopuksi haluan vielä kiittää niitä jäseniä, jotka osallistuivat tänään keskusteluun. Voin vakuuttaa heille, että heidän puheenvuoronsa otetaan huomioon. 
Vitorino,
   . Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää parlamenttia sen osallistumisesta Euroopan unionin kannan valmisteluun. Eräs parlamentin jäsen otti esille terrorismin torjunnan ja sen vaikutuksen ihmisoikeuksiin. Haluaisin vielä toistaa, että komission mielestä Euroopan unionin olisi YK:n ihmisoikeustoimikunnan 60. kokouksessa annettava tukensa Meksikon antamalle päätöslauselmalle ihmisoikeuksien suojelemisesta terrorismin torjunnan yhteydessä.
Tunisian asiassa haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että komissio on hiljattain julkaissut tiedonannon ihmisoikeuksista Välimeren alueella, ja siinä selvitimme kantamme Tunisian ihmisoikeustilanteeseen.
Kolmanneksi haluan yhtyä neuvoston edustajan Rochen sanoihin, joilla hän osoitti kunnioitustaan traagisesti Bagdadissa menehtyneelle entiselle ihmisoikeusvaltuutetulle Vieira de Mellolle.
Viimeiseksi käsittelen jäsen Boninon kommentteja. Voisin jopa sanoa olevani samaa mieltä hänen kanssaan. Kuten tiedätte, komissio totesi viime vuonna, että saattaisimme asettaa vaarallisen ennakkotapauksen, jos muuttaisimme toimikunnan puheenjohtajan valintatapaa siten, että korvaisimme yhteisymmärrykseen ja kädennostoäänestykseen perustuvan menettelyn äänestysmenettelyllä. Olemmekin valmiita tukemaan puheenjohtajavaltio Irlannin toimia, joilla pyritään välttämään se, että päätös aiheuttaa konfliktin. Tällainen konflikti vain heikentäisi meille tärkeän ihmisoikeustoimikunnan uskottavuutta ja asemaa.
Hyvä jäsen Bonino, haluan lopuksi kiinnittää huomionne siihen, että Eurooppa-neuvosto päätti viime joulukuussa myöntää Wienissä sijaitsevalle Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskukselle erityisaseman perusoikeuksien takaamisessa Euroopan unionissa. Tällöin luotiin perusta virastolle, jota voitaisiin kutsua Euroopan unionin perusoikeuksien virastoksi.
Mitä tulee perusoikeuksiin Euroopan unionin ulkopuolella, vastuu on kollegallani Pattenilla, jonka sijaisena tänään toimin. Euroopan unionin sisäisten toimien osalta minun on tuotettava teille pettymys, sillä olen ihmisoikeuksista vastaava komission jäsen! 

Kiitos paljon, arvoisa komission jäsen.Keskustelu on päättynyt.Äänestys toimitetaan 10. helmikuuta 2004. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Moraesin laatimasta työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnöstä (A5-0445/2003) komission tiedonannosta "Maahanmuutto, kotouttaminen ja työllisyys" (KOM(2003) 336 – 2003/2147(INI)). 
Moraes (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, olen hyvin ylpeä saadessani tänään esitellä tämän mietinnön. Tämä mietintö on ainutlaatuinen siinä mielessä, että aloitteen tekijänä on ollut parlamentin työllisyys- ja sosiaalivaliokunta, ja siinä kokeillaan nyt ensimmäistä kertaa Tampereen huippukokouksessa alullepantua kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Olen ylpeä saadessani esitellä tämän mietinnön, koska siinä yhdistyvät maahanmuuttoon, kotouttamiseen, työllisyyteen ja yhteistyökumppanuuteen kolmansien maiden kanssa liittyvät kysymykset. Monet niistä ovat siis kaikkein arkaluonteisimpia kysymyksiä, joita joudumme käsittelemään Euroopan unionissa, mutta myös kysymyksiä, joita on käsiteltävä kokonaisvaltaisesti. Hyvin usein olemme tässä parlamentissa käsitelleet näitä asioita kutakin erikseen ja ne ovat olleet hankalia. Yhdessä ne vasta hankalia ovatkin.
Tässä mietinnössä olen pyrkinyt säilyttämään kokonaisvaltaisen lähestymistavan. Olen lähestynyt koko tehtävää pyrkimällä kokoamaan parlamentin jäsenet joidenkin keskeisten näkökohtien taakse. Yksi keskeinen näkökohta on, että maahanmuutto voi olla yksi ratkaisu tulevaisuudessa Euroopan unionia kohtaavaan väestölliseen haasteeseen, mutta ei kuitenkaan ainoa ratkaisu.
Asiasta laaditut tilastot ovat hämmästyttävää luettavaa. EU:n 25 jäsenvaltiossa työikäisen väestön odotetaan vähenevän 303 miljoonasta 297 miljoonaan vuoteen 2020 mennessä ja sitten 280 miljoonaan vuoteen 2030 mennessä, mikä lähes kaksinkertaistaa vanhushuoltosuhteen. Parlamentin velvollisuutena on käsitellä tällaisia tilastoja. Emme voi suunnitella tulevaisuutta sen oletuksen pohjalta, ettei maahanmuutto olisi yksi ratkaisuista. Jos ratkaisun on löydyttävä maahanmuutosta, sitä on käsiteltävä yhteydessä maahanmuuttajien kotouttamiseen, joka on ehdottoman tärkeä kysymys. Kotouttamisesta annetaan liian usein väärä kuva. Asia on ratkaisevan tärkeä.
Emme käsittele tässä mietinnössä ainoastaan uusia maahanmuuttajia. Euroopan unioniin ensimmäistä kertaa työhön tulevat ihmiset saattavat viipyä vain jonkin aikaa tai jäädä pysyvästi. Käsittelemme kokonaisvaltaisesti Euroopan unionin vakiintuneita etnisiä vähemmistöyhteisöjä – itseni ja perheeni kaltaisia ihmisiä – jotka kuitenkin myös vaativat jäsenvaltioilta ratkaisuja syrjintään, jotta varmistetaan täydellisen kotoutumisen toteutuminen. Kysymys on kansalaisuuden saamiselle asetetuista vaatimuksista, kielestä ja lukuisista muista asioista, jotka koskevat sekä uusien maahanmuuttajien yhteisöjä että vakiintuneita etnisiä vähemmistöyhteisöjä.
Meidän parlamentissa on syytä olla ylpeitä siitä, että meillä tätä nykyä on – Amsterdamin sopimuksen 13 artiklan nojalla – vakiintuneita etnisiä vähemmistöyhteisöjä koskevaa syrjinnän kieltävää lainsäädäntöä. Tässä mietinnössä on niin paljon sellaista, mitä kehua parlamentille. On vaikeaa nostaa esiin jotakin yksittäistä kotouttamistoimenpidettä – niitä on niin monia. Kehotan parlamenttia ja kollegojani kaikista poliittisista ryhmistä tarkastelemaan avoimin mielin noita kotouttamistoimia jotta he näkisivät, mistä niissä on kysymys.
Tarkastellessani kaikkein arkaluonteisimpia kysymyksiä – esimerkiksi Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja kehitysmaiden välisiä yhteistyökumppanuuksia tai perheen yhtenäisyyttä ja maahanmuuttoa – olen tässä raportissa ollut myös hyvin varovainen. Olen pyrkinyt saamaan koko parlamentin tukemaan ajatusta, että jäsenvaltioilla on usein pääasiallinen vastuu näissä asioissa, mutta että meidän olisi jaettava parhaita käytäntöjä. Se on ehdottoman tärkeää, koska kysymys on asioista, joiden tiedämme olevan poliittisesti latautuneita ja arkaluonteisia.
Tämän mietinnön keskeisin saavutus ja samalla myös komission tiedonannon keskeisin saavutus ei toivoakseni ollut se, että näitä asioita olisi käsitelty yksitellen tai edes uskoteltu, että niitä voitaisiin käsitellä yksitellen. Sen sijaan siinä otettiin kiinnekohdaksi Tampereen ohjelma, tuotiin se takaisin tämän parlamentin käsiteltäväksi, hyödynnettiin Kreikan puheenjohtajakaudella monissa näissä asioissa saavutettu edistys ja pyrittiin saamaan aikaan lopputulos, jota luonnehtisin positiiviseksi ohjelmaksi.
Tiedän, että joillekin parlamentin jäsenille tämä mietintö on ongelmallinen. Olen yrittänyt kovasti sovittaa yhteen eri osapuolten näkemyksiä, koska asia on poliittisesti arkaluonteinen. Kotouttamisen pitäisi olla meidän kaikkien velvollisuus, jotta päästäisiin eteenpäin. Tästä syystä ymmärrän, että muutamat kohdat saattavat aiheuttaa hankausta. Olen tehnyt kaiken voitavani – esimerkiksi 32 kohdan ja äänioikeuden osalta – saadakseni parlamentin yksimieliseksi näissä asioissa. Valitettavasti kaikki kohdat eivät voi tyydyttää kaikkia, mutta kehottaisin kollegoja tarkastelemaan työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan äänestyksen tulosta: 27 ääntä puolesta, 1 vastaan, 3 tyhjää. Monista näistä asioista ja tavastani lähestyä niitä vallitsi yleinen yksimielisyys. Kehottaisin kollegojani äänestämään mietinnön puolesta ja miettimään niitä ihmisiä, joihin tämä mietintö vaikuttaa, ihmisiä, joita me edustamme: sekä uusia maahanmuuttajia, joista mahdollisesti tulee Euroopan kansalaisia, että myös itseni kaltaisia ihmisiä, jotka ovat jo nyt Euroopan kansalaisia, mutta odottavat tulevansa asianmukaisesti edustetuiksi mietinnössä, joka on maltillinen ja kattava ja vetoaa kaikkiin poliittisiin ryhmiin. 
Vitorino,
   .  Arvoisa puhemies, olen iloinen saadessani olla täällä tänään esittelemässä maahanmuuttoa, kotouttamista ja työllisyyttä käsittelevän komission tiedonannon keskeisimpiä kohtia. Haluan aloittaa onnittelemalla esittelijä Moraesia erinomaisesta mietinnöstä.
Tämän hyvin tärkeän komission tiedonannon myötä saatamme valmiiksi Tampereen huippukokouksessa meille annetun tehtävän ja täytämme lupauksemme tutkia maahanmuuton roolia Lissabonin strategian toteuttamisessa. Tiedonantoon sisältyy kaksi keskeistä viestiä. Ensimmäinen – joka tuotiin esiin jo marraskuussa 2000 annetussa komission tiedonannossa – on, että väestön ikääntyessä ja väkimäärän vähentyessä on todennäköistä ja välttämätöntäkin, että Euroopan unioniin suuntautuu kestäviä maahanmuuttovirtoja, jos mielimme täyttää Lissabonin tavoitteet.
Toinen asia on, että kaikki maahanmuuton tuomat mahdollisuudet ja sen vaikutukset talouden kehitykseen voivat toteutua vain, jos maahanmuuttajat saadaan täysin integroitua työmarkkinoille ja koko yhteiskuntaan. Kun otetaan huomioon väkimäärän arvioitu vähenemisvauhti vuodesta 2010 lähtien ja komission tekemän maakohtaisen tutkimuksen tulokset, näyttää siltä, että kotouttamispolitiikkoja on vahvistettava pikaisesti, kuten Tampereen Eurooppa-neuvostossa ja myöhemmin Thessalonikin Eurooppa-neuvostossa vaadittiin.
Komissio on tyytyväinen siihen, että esittelijä on korostanut maahanmuuttajien mukanaan tuomia mahdollisuuksia. Se on täysin samaa mieltä siitä, että kotouttaminen on koko yhteiskunnan asia ja kaksisuuntainen prosessi, joka perustuu molemminpuolisiin oikeuksiin ja velvollisuuksiin, mikä merkitsee, että sekä maahanmuuttajien että vastaanottavan yhteiskunnan on mukauduttava.
Haluan myös korostaa, että olemme täysin samaa mieltä siitä, että taloudellisista syistä muuttavien maahanpääsyä on säädeltävä eurooppalaisella lainsäädännöllä ja että jäsenvaltioiden on pidettävä kiinni Tampereella antamistaan lupauksista.
Komissio on pannut merkille, miten vaikeaa neuvoston kanssa oli neuvotella maahantulosta työntekoa varten annettavasta direktiivistä, ja se pohtii parhaillaan, mikä olisi paras keino edetä tässä poliittisesti arkaluonteisessa asiassa. Suunnitteilla on vihreä kirja ja sen jälkeen laaja kuulemismenettely, ja olemme myös tekemässä tutkimusta laittoman ja laillisen maahanmuuton välisistä yhteyksistä. Niiden toivotaan antavan suuntaa työntekoa varten tapahtuvaa maahantuloa koskevan yhtenäisemmän lainsäädäntökehyksen suunnittelulle.
Aivan lähitulevaisuudessa on tarkoitus hyväksyä myös tutkijoiden maahantuloa koskeva direktiivi. Opiskelijoiden maahantulosta annettavaa direktiiviä koskevat neuvottelut ovat nyt tulossa tärkeimpään vaiheeseensa, ja olen vakuuttunut siitä, että myös tämä ehdotus hyväksytään pian.
Tiedonannossa katsotaan, että maahanmuuttajien onnistuneeseen kotouttamiseen tarvitaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon kotouttamisen taloudellisten ja sosiaalisten näkökohtien – jotka sinänsä ovat hyvin tärkeitä – lisäksi kulttuuriseen ja uskonnolliseen monimuotoisuuteen, kansalaisuuteen, osallistumiseen ja poliittisiin oikeuksiin liittyvät kysymykset. Komissio onkin tyytyväisenä pannut merkille, että mietinnössä kiinnitetään erityistä huomiota esittämäämme yhteiskunnan kansalaisuuden käsitteeseen sekä tarpeeseen edistää yhteiskuntaan kuulumisen tunnetta.
Keskeinen edellytys tämäntyyppisen kokonaisvaltaisen lähestymistavan onnistuneelle soveltamiselle on politiikkojen yleisen johdonmukaisuuden parantaminen sekä maahanmuuttoa, kotouttamista ja työllisyyttä koskevien politiikkojen yhteisvaikutuksen toteutuminen kaikilla tasoilla ja kaikilla aloilla sekä kaikkien asiaan liittyvien toimijoiden välillä. On kuitenkin muistettava, että ensisijainen vastuu maahanmuuttajien onnistuneesta kotouttamisesta on viime kädessä jäsenvaltioilla.
Lopuksi haluan korostaa, että kannatan täysin esittelijän ehdotusta erityisohjelmien perustamisesta EU:n jäsenvaltioihin saapuvien henkilöiden vastaanottamista varten. Toteutamme parhaillaan pilottihankkeita, joilla tuetaan maahanmuuttajien kotouttamista. Nämä pilottihankkeet ovat saaneet osakseen valtavaa kiinnostusta, ja ohjelmaan on tullut hakemuksia kymmenkertainen määrä siihen nähden, mitä voidaan hyväksyä. Olemme varanneet ohjelmaa varten 4 miljoonaa euroa, ja hakemuksia on tehty jo yli 41 miljoonan euron edestä.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että uskon ja toivon, että tämä maahanmuuttoa, kotouttamista ja työllisyyttä käsittelevä tiedonanto tarjoaa perustan maahanmuuttajien kotouttamispolitiikan vahvistamiselle, mikä on ratkaisevan tärkeää sekä EU:n talouden kehityksen että sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisäämisen kannalta seuraavina vuosikymmeninä. 
Paciotti (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, toimin lausunnon valmistelijan Terrón i Cusín sijaisena, sillä hän joutui palaamaan Espanjaan erään kiireellisen asian vuoksi.
Komission jäsenen Vitorinon puhe ja jäsen Moraesin mietintö vaikuttavat minusta kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon perusteella molemmat täysin hyväksyttäviltä. Lausunnossahan korostettiin seuraavia asioita: sitä, että neuvosto ei ole vieläkään hyväksynyt komission esittämiä säädöksiä Tampereen ohjelman toteuttamiseksi, vaikkakin tämä viivytys onneksi osittain korjaantui joulukuussa, jolloin hyväksyttiin pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemaa koskeva tärkeä direktiivi; että maahanmuuttopolitiikasta on säilytettävä kokonaisvaltainen näkemys, jolla on suora yhteys työllisyyspolitiikkaan ja kotouttamispolitiikkaan; että maahanmuuttajien lähtömaiden kanssa tehtävät sopimukset ovat hyvä keino varmistaa saavutettujen sosiaaliturvaoikeuksien siirto; että laitonta maahanmuuttoa on pyrittävä torjumaan niin, etteivät painostustoimet kohdistu laittomiin maahanmuuttajiin, vaan tilanteesta hyötyviin kauppiaisiin ja että laitonta työtä on torjuttava syrjimättä silti maahanmuuttajia; että on helpotettava maahanmuuttajien laillista pääsyä työmarkkinoille, jolloin samalla vähennetään työvoiman kysyntää ja tarjontaa harmailla markkinoilla ja että syrjinnän torjuminen ja erityishuomion kiinnittäminen maahanmuuttajanaisten epävarmaan tilanteeseen ovat asianmukaisia toimenpiteitä.
Erityisesti lausunnossa korostetaan uudenlaisen kansalaisuuden, "yhteiskunnan kansalaisuuden", luomisen hyödyllisyyttä, sillä se takaisi Euroopan unionissa laillisesti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille taloudelliset, yhteiskunnalliset ja poliittiset oikeudet ja velvollisuudet, myös äänioikeuden paikallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa, kuten Euroopan parlamentti on useasti vaatinut. Vain tällä tavoin kaikki työntekijät ja asukkaat voivat tuntea osallistuvansa yhteisön tulevaisuuteen ja kantavansa siitä yhteisesti vastuuta jakamalla sen arvot ja vaikuttamalla omalta osaltaan sen kasvuun ja edellytyksiin elää yhdessä rauhan ja yhteisvastuullisuuden hengessä. 
Dybkjær (ELDR ),
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissiota siitä, että se on tiedonannoillaan jatkuvasti herätellyt keskustelua maahanmuutosta ennen kaikkea osana EU:n vastausta väestön ikääntymiseen ja työvoiman jatkuvaan vähenemiseen, mutta myös muista näkökohdista, jotka liittyvät Euroopan kohtaamiseen muiden kulttuurien kanssa. Nämä ovat kiistanalaisia aiheita kaikissa kansallisvaltioissa, mutta nyt on korkea aika alkaa analysoida ongelmia ja haasteita sekä laatia ehdotuksia yhteisiksi eurooppalaisiksi ratkaisuiksi.
Seuraavaksi haluan kiittää esittelijä Moraesia mietinnöstä. Se on erityisen ajankohtainen ja tarpeellinen juuri nyt. Olen tyytyväinen siihen, että esittelijä Moraes on sisällyttänyt mietintöönsä naisten oikeuksien ja tasa-arvo-asioiden valiokunnan lausunnot sukupuolinäkökulman tarpeellisuudesta maahanmuutto- ja kotouttamispolitiikassa. Jos sitä ei nähdä syrjivänä, uskoisin sen johtuvan esittelijä Moraesin omasta taustasta.
Jos aiomme onnistua menestyksellisen maahanmuutto- ja kotouttamispolitiikan luomisessa myös Euroopan tasolla, on ehdottoman tärkeää, että sukupuolinäkökulma otetaan huomioon kaikilla tasoilla. Tämä on asia, josta haluaisin muistuttaa koko komissiota vielä uudestaan. Tiedän, että komission jäsen Diamantopoulou ja hänen pääosastonsa tekevät kovasti työtä tämän asian parissa, mutta hänen kolleganaan teidän, komission jäsen Vitorino, olisi tehtävä samoin. Totta puhuen minua hieman kyllästyttää joutua jatkuvasti muistuttelemaan komission aloitteista ja toistelemaan samaa virttä uudelleen ja uudelleen.
Huivikeskustelu on tällä hetkellä täydessä vauhdissa eri puolilla Eurooppaa. Eikö meidän kuitenkin pitäisi keskittyä sen sijaan moniin muihin kysymyksiin, kuten pohtimaan, miten kotouttamista voidaan parantaa, miten käynnistää vuoropuhelua eri osapuolten välille tai miten voisimme lisätä asianomaisten naisten valtaa päättää omasta elämästään. Huivikeskustelu saattaisi näin ratketa aivan itsestään.
On tärkeää, että maahanmuuttajanaiset, jotka sinänsä ovat oman kulttuurinsa edustajia, saavat myös omat mahdollisuutensa joutumatta silti perheensä hylkäämiksi sen vuoksi, että he haluavat vaalia sekä omaa kulttuuriaan että eurooppalaista ajatusta sukupuolten tasa-arvosta yhteiskunnassa. Jos naiset eivät integroidu yhteiskuntaan, on olemassa vaara, etteivät heidän poikansa tai tyttärensäkään pysty integroitumaan, vaan jumiutuvat aikansa eläneisiin sukupuolirooleihin, joista ei nyky-Euroopassa ole hyötyä sen paremmin perhe-elämässä kuin työmarkkinoillakaan. Ajatellaanpa vaikka, miten paljon nykyään korostetaan sitä, että miesjohtajienkin olisi pystyttävä sisällyttämään myös naisellisia arvoja johtamistyyliinsä. 
Sbarbati (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, yhdyn täysin komission jäsenen Vitorinon lausuntoon, jonka mukaan maahanmuutto on kaksisuuntainen prosessi, johon kuuluu sekä oikeuksia että velvollisuuksia, jotka on hyväksyttävä.
Ongelmaan liittyy myös muita näkökohtia, joista meidän on syytä tarkastella ainakin maahantuloon, asumiseen ja kansalaisvapauksiin liittyviä kysymyksiä – lyhyesti sanottuna kotoutumista eurooppalaiseen yhteiskuntaamme. Mielestäni ainakin tässä tapauksessa on kysymys siitä, miten vierastyöläisistä tehdään kansalaisia. Arvoisa komission jäsen, millaisen kuvan annamme Euroopasta muulle maailmalle, jos unionin alueelle matkustamista koskeva Schengen-järjestelmä, sen sijaan että helpottaisi vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen luomista, muuttuukin asteittain pelottavaksi tietojen rekisteröinti- ja valvontavälineeksi?
Sitten ovat tietenkin asumiseen liittyvät ongelmat, "mitä emme näe, sitä ei ole olemassa" -asenne sekä taipumuksemme projisoida ja kiteyttää tiedotusvälineiden kautta pelkojamme ja uskomuksiamme, jotka osoittavat, miten väärinymmärrettyjä kulttuurisen identiteetin osatekijät ovat yhteiskunnassamme. Näin saamme usein liian mustavalkoisen kuvan asioista. Yhdyn täysin mietinnössä esitettyihin näkemyksiin, vaikka siinä olisikin mielestäni ehkä pitänyt tarkastella lähemmin tiettyjä näkökohtia, jotka on selvin sanoin ilmaistu komission tiedonannossa. Näitä ovat yhteiskunnan kansalaisuus, keskeisimpien oikeuksien ja velvollisuuksien takaaminen, monimuotoisuuden kunnioittaminen, syrjinnän torjuminen, naiset, perhe, osallistuminen yhteiskunnalliseen, poliittiseen ja kulttuurielämään, osallistuminen, koulutus sekä viimeisenä, mutta ei suinkaan vähäisimpänä, uskonto.
Mielestäni on välttämätöntä tarkastella näitä yksittäisiä näkökohtia erityisesti suhteessa siihen oikeudelliseen perinteeseen ja niihin humanistisiin arvoihin, jotka muodostavat yhteiskuntamme yhteisen perinnön. Arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Moraes, meidän on luovuttava mustavalkoisesta tavastamme luokitella maahanmuuttajamiehet ja -naiset pelkästään "työvoimaksi", jota on tarkasteltava vain taloudellisista näkökohdista. Tällainen asenne on kerta kaikkiaan hylättävä: heidät on nähtävä ihmisinä, jotka rikastuttavat yhteiskuntaamme, ei vain siksi, että kykenevät luomaan kasvua ja hyvinvointia, vaan ennen kaikkea siksi, että he ovat yksilöitä, jotka ilmentävät omia arvojaan ja inhimillistä, hengellistä ja kulttuurista identiteettiään. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat. Haluan aloittaa kiittämällä esittelijä Moraesia ahkerasta ja hyvästä työstä, jota hän on tehnyt laatiessaan maahanmuuttoa, kotouttamista ja työllisyyttä käsittelevää mietintöään, joka mielestäni ansaitsee myönteisen vastaanoton. Nämä ovat kysymyksiä, jotka tarjoavat hedelmällisen maaperän henkilökohtaisille tunteille ja mielipiteille sekä poliittisille pyrkimyksille, ja siitä syystä haluankin pitäytyä tiedonannon sisällössä.
Maahanmuutto on todellisuutta, jota on säänneltävä, emmekä me saa sulkea siltä silmiämme tai kääntää katsettamme muualle. Euroopassa ja etenkin alhaisimman syntyvyyden maissa, kuten Espanjassa ja Italiassa, maahanmuutto on tarpeellinen apu.
Jos työikäisen väestön arvioidaan 25 jäsenvaltion EU:ssa vähenevän 303 miljoonasta 297 miljoonaan vuoteen 2020 mennessä ja sitten 280 miljoonaan vuoteen 2030 mennessä, kuten esittelijä kertoi, työllisyyden vähenemisellä saattaa olla kielteisiä vaikutuksia talouskasvuun edellyttäen, että kasvu on tulosta työllisyyden ja tuottavuuden lisääntymisestä. Juuri tästä syystä maahanmuuttoa ei saa nähdä ongelmana, vaan mahdollisuutena.
Se on kuitenkin mahdollisuus, joka synnyttää myös tiettyjä ongelmia, jotka meidän on ratkaistava. Menemättä yksityiskohtiin haluaisin nostaa esiin muutamia ongelmia: ulkomaalaislasten eli maahanmuuttajien lasten integroimisen kouluihin, kulttuurien rinnakkaiselon yhteisöissä ja työpaikoilla, perheiden yhdistämisen ja kaikki siihen liittyvät ongelmat, joita itse yhdistämisen käsite joko laajassa tai kapeassa merkityksessään aiheuttaa, ilman asianmukaisia matkustusasiakirjoja maahan tulleiden henkilöiden kohtelun, laittoman maahanmuuton ja sitä hyväksikäyttävien rikollisjärjestöjen torjunnan sekä varsinkin maahanmuuttajanaisten erityisongelmat.
Lopuksi voidaan todeta, että maahanmuuttajat ovat välttämättömiä ja kysyä, kuinka paljon voimme ottaa heitä vastaan? Kaikkiko, jotka haluavat tulla? Mielestäni se on mahdotonta. Silloinhan vain siirtäisimme lähtömaiden ongelmat, joista maahanmuuttajat pyrkivät pääsemään eroon, joihinkin jäsenvaltioihin.
Kun muistetaan, että niissä maissa, joissa syntyvyys on hyvin alhainen, aktiivisen ja passiivisen väestön välinen suhde muuttuisi keskipitkällä aikavälillä kestämättömäksi ilman maahanmuuttajia, mielestäni paras ratkaisu on maahanmuuttajien kotouttaminen. He ovat työvoimaa, mutta ennen kaikkea ihmisiä, joita jäsenvaltiot tarvitsevat. Tampereella ehdotetut suuntaviivat ovat näin ollen edelleen ajankohtaisia. Niihin kuuluvat yhteistyökumppanuus lähtömaiden kanssa, yhteinen eurooppalainen turvapaikkapolitiikka, maahanmuuttovirtojen hallinta ja kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu.
Suuntaviivoja siihen, keitä kukin valtio voi laillisesti vastaanottaa ja kuinka heidän kotouttamisessaan olisi meneteltävä, tarjoaa nähdäkseni Euroopan unionin perusoikeuskirja ja erityisesti sen 4, 5 ja 14 artikla. Vastaavasti ohjenuoraksi voidaan ottaa epäinhimillisen tai alentavan kohtelun kielto, pakkotyökielto ja oikeus koulutukseen.
Koska annamme erityisen paljon painoarvoa työhön liittyville kysymyksille, 15 artiklassa todetaan, että kolmansien maiden kansalaisilla, joilla on lupa tehdä työtä jäsenvaltioiden alueella, on oikeus samanlaisiin työehtoihin kuin unionin kansalaisilla.
Perusoikeuskirjan 20 artiklassa määrätään yhdenvertaisuudesta lain edessä, 21 artiklassa kielletään kaikenlainen syrjintä, myös kansallisuuteen perustuva, ja 23 artiklassa taataan miesten ja naisten välinen tasa-arvo kaikilla aloilla työelämä ja palkkaus mukaan lukien.
Moraesin mietinnössä kuvataan tilanteita ja ehdotetaan toimenpiteitä, jotka ovat yleisesti hyväksyttävissä, kun otetaan huomioon maahanmuuttajien tilanne: hehän ovat usein muita epäedullisemmassa asemassa palkkauksen, työterveyden ja -turvallisuuden, työaikojen sekä laittoman työn osalta. Sanalla sanoen voidaan todeta, että usein, useammin kuin haluaisimme uskoakaan, voidaan puhua suoranaisesta hyväksikäytöstä – vaikka emme haluaisi sitä mielellämme nähdä.
Totesimme, että ensimmäinen kotouttamiskeino on työllistäminen, jota seuraa luonnollisesti kulttuurinen kotoutuminen. Emme kuitenkaan saa unohtaa, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1 artiklassa, jossa puhutaan kaikkien ihmisten ihmisarvosta, todetaan, että "Ihmisarvo on loukkaamaton. Sitä on kunnioitettava ja suojeltava." 
Karamanou (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan aloittaa korostamalla Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta, että ryhmäni antaa täyden tukensa tänään keskustelun kohteena olevalle mietinnölle. Moraesin mietinnössä on pidetty tiukasti kiinni Tampereella tehtyjen päätösten hengestä ja kirjaimesta ja vaaditaan nimenomaan dynaamisempaa maahanmuuttajien kotouttamispolitiikkaa, jonka tavoitteena olisi myöntää maahanmuuttajille samanlaiset oikeudet ja velvollisuudet kuin Euroopan unionin kansalaisilla on.
Maahanmuuttopolitiikka ei tietenkään voi merkitä vain rajojen vartioimista. Sitä ei pidä samastaa painostustoimiin, laittomien maahanmuuttajien palauttamiseen ja takaisinottoa koskeviin järjestelyihin. Ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatteita kunnioittavan Euroopan on tunnustettava maahanmuuttajien työhön liittyvät ja poliittiset perusoikeudet sekä se, mitä heillä on tarjottavana, eli heidän arvokas panoksensa Euroopan taloudelliseen kehitykseen.
Yhteiskuntaan integroimisessa ei tietenkään ole mitään mieltä ilman poliittisten oikeuksien ja velvollisuuksien tunnustamista, toisin sanoen oikeutta äänestää ja tulla valituksi vaaleissa. Mielestäni on moraalisesti varsin kyseenalaista, kun useat konservatiivijäsenet näyttävät mielihyvin hyväksyvän maahanmuuttajatyövoiman hyväksikäytön erityisesti eurooppalaisten hylkäämissä töissä, ja samaan aikaan näkevät heidät ratkaisuna väestölliseen ongelmaan, mutta eivät sano sanaakaan heidän poliittisten oikeuksiensa tunnustamisesta. Aivan yhtä moraalitonta on niiden toiminta, jotka opportunistisilla ja tarkoitushakuisilla kannoillaan ja toimillaan ruokkivat muukalaisvihaa ja rasismia Euroopassa pyrkien pystyttämään uusia Berliinin muureja ihmisten mieliin.
Viimeisten kymmenen vuoden ajan poliittinen ryhmäni on tehnyt kovasti työtä inhimillisemmän lähestymistavan aikaansaamiseksi suurten maahanmuuttaja- ja pakolaisvirtojen aiheuttamiin ongelmiin. Taistelemme monimuotoisen ja monikulttuurisen Euroopan puolesta, yhteisyyden puolesta erilaisuudestamme huolimatta, sellaisen Euroopan puolesta, jossa kaikilla on oma paikkansa ja omat oikeutensa ilman syrjintää ja ilman käsitteellisiä muureja välillämme.
Euroopan yhdentyminen, sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja Lissabonin strategia ovat saavuttamattomia tavoitteita, kuten tekin, arvoisa komission jäsen, korostitte, ellemme pysty täysimääräisesti turvaamaan ja soveltamaan kaikkia niitä ihmisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia, jotka Euroopan hallitukset ovat luvanneet turvata. Olin erittäin tyytyväinen kuullessani pääministeri Ahernin tänä aamuna vahvistavan, että ihmisoikeuksien edistäminen on yksi Irlannin puheenjohtajakauden päätavoitteista. Vain jos heidän oikeuksiaan kunnioitetaan, voivat eri alkuperää ja eri kulttuureja edustavat ihmiset tuntea kuuluvansa yhteiskuntaan, jossa he laillisesti asuvat ja työskentelevät; tuntea omaavansa oikeuksia ja velvollisuuksia ja sananvaltaa päivittäiseen elämäänsä, työhön, koulutukseen, kielen oppimiseen, asumiseen, terveyspalveluihin, sosiaalipalveluihin, kulttuuriympäristöönsä ja poliittiseen toimintaansa liittyvissä asioissa. Parlamentti on toistuvasti ehdottanut kaikkien Euroopan unionissa viisi vuotta asuneiden henkilöiden poliittisten oikeuksien täysimääräistä tunnustamista.
Arvoisa puhemies, sallinette minun naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puheenjohtajana vaatia jotakin, jota komission tiedonannosta puuttuu: sukupuolinäkökulman sisällyttämistä kaikkiin maahanmuuttajien oikeuksiin liittyviin politiikkoihin. Naiset ovat erityisen suojattomassa asemassa ja usein ensimmäisiä taloudellisen ja seksuaalisen hyväksikäytön uhreja. Siksi tarvitaan erityistoimenpiteitä estämään syrjintää ja helpottamaan heidän integroimistaan yhteiskuntaan ja työelämään. Tällaisia toimia voisivat olla esimerkiksi ammatillinen koulutus, lasten päivähoito, henkilökohtaisten oikeuksien varmistaminen, neuvonta ja erikoistutkimus. 
Attwooll (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, jokainen, joka on joskus asunut tai työskennellyt vieraassa maassa tai edes vieraassa kaupungissa kaukana kotiseudultaan, on varmasti kokenut joitakin niistä vaikeuksista, joita vieraaseen ympäristöön muuttaminen tuo eteen. Tällaiset vaikeudet korostuvat, kun kieli- ja kulttuuriympäristön muutos on suuri. Historia on kuitenkin osoittanut, miten maahanmuutosta voi koitua molemminpuolista hyötyä, jos sitä vain hallitaan asianmukaisesti.
Moraesin mietinnössä näitä kysymyksiä käsitellään tavalla, joka on samalla kertaa realistinen, herkkä ja selkeä. Siinä tehdään käytännöllisiä ehdotuksia. Kanadan kokemus on jo osoittanut useiden näistä ehdotuksista tuottavan myös toivottuja tuloksia. Olen erityisen kiitollinen siitä, että mietinnössä käsitellään varsin laajasti maahanmuuttajanaisten ongelmia sekä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on auttaa näiden ongelmien ratkaisemisessa.
Puhun samalla varjoesittelijämme Boogerd-Quaakin puolesta. Valitettavasti hän ei päässyt tänään paikalle, mutta hän halusi minun välittävän kiitoksensa tuesta, jota hänen tarkistusehdotuksensa saivat taakseen valiokunnassa. Pahoittelemme kuitenkin, että huolimatta niinkin yksimielisestä kannatuksesta valiokunnassa, mietintö on nyt avattu uudelleen täysistunnossa tehtäville tarkistuksille. Kannatamme kuitenkin suurinta osaa niistä, joko kokonaan tai osittain. Erityisesti kannatamme tarkistusta 10, joka tekee mietinnöstä entistä myönteisemmän laajentumisen kannalta, sekä perheiden yhdistämistä koskevia tarkistuksia 7 ja 12. Sen sijaan tarkistus 4 on meille erittäin ongelmallinen, koska se merkitsee peräytymistä perusoikeuskirjassa jo tehdyistä sitoumuksista.
Lopuksi haluan kiittää jäsen Moraesia työstä, jota hän on tehnyt tämän arvokkaan mietinnön aikaansaamiseksi, ja toivon mietinnön saavan taakseen sen niin suuresti ansaitseman kannatuksen. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, seuratakseen lokakuussa 1999 kokoontuneen Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmiä komissio on laatinut erilaisia ehdotuksia maahanmuuttovirtojen hallitsemisesta ja laittoman maahanmuuton torjumisesta. Tosiasia kuitenkin on, että Euroopan unionin perin rajoittavan maahanmuuttopolitiikan synnyttämä kuva "linnake-Euroopasta" on jyrkässä ristiriidassa sen kanssa, että taloutemme todella tarvitsee maahanmuuttajien tuomaa työvoimaa.
Siksi tässä komission tiedonannossa esitetään maahanmuutto osana ratkaisua Euroopan väestön ikääntymiseen ja aktiiviväestön vähentymiseen. Pahoittelen, että komissio antaa paljon enemmän painoarvoa maahanmuuttoon johtaville taloudellisille ja väestöllisille näkökohdille kuin sosiaalisille tai inhimillisille näkökohdille tai maahanmuuttajien elin- ja työolojen parantamiselle Euroopan unionin eri maissa.
Laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjunta ei saa johtaa laittomiin maahanmuuttajiin kohdistuvaan painostuspolitiikkaan. Sen sijaan painostus on kohdistettava kauppiaisiin ja työnantajiin, jotka käyttävät tilannetta hyväkseen. Siksi olemmekin esittäneet joukon mielestämme tärkeitä ehdotuksia Moraesin mietinnön parantamiseksi, ja toivomme tietenkin niiden tulevan hyväksytyiksi. Me muun muassa vastustamme perheiden yhdistämistä koskevan neuvoston direktiivin sisältöä, joka on vastoin ihmisen perusoikeutta elää perheessä. Lisäksi se sisältää täysin tuomittavan ehdotuksen, jonka mukaan kaikki yli kaksivuotiaat maahanmuuttajalapset olisi testattava ennen kuin voidaan päättää, voivatko he muuttaa vanhempiensa perässä. Haluaisin myös muistuttaa jäsenvaltioille esittämästämme vetoomuksesta, jossa pyysimme niitä ratifioimaan Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen päätöslauselmalla N:o 45158 joulukuun 18. päivänä 1990 hyväksytyn siirtolaisten oikeuksien kansainvälisen suojelusopimuksen (the International Convention on the Protection of the Rights of All Migrant Workers and Members of their Families). Lisäksi katsomme, että siirtotyöläisten ehdottoman enemmistön, eli niiden, joilla ei ole oleskelulupaa, mutta jotka maksavat veroja ja sosiaaliturvamaksuja vastaanottajamaahansa, olisi automaattisesti saatava laillinen asema. Toivomme, että sekin otetaan huomioon, että valtaosa maahanmuuttajista on kolmansien maiden kansalaisia, jotka muuttavat Euroopan unioniin paetakseen äärimmäistä köyhyyttä lähtömaassaan ja joita on siksi kohdeltava uhreina eikä mahdollisina rikollisina. Lopuksi pahoittelen, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pyrkii käyttämään Moraesin mietintöä vakiintuneiden poliittisten oikeuksien kyseenalaistamiseen. Erityisesti he pyrkivät kieltämään siirtotyöläisten oikeuden äänestää paikallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa. Maahanmuuttajia ei pidä nähdä vain vapaasti käytettävissä olevina työntekijöinä, jotka voidaan sysätä syrjään, kun heitä ei enää tarvita. Maahanmuuttajien, ja etenkin naisten, olisi katsottava ansaitsevan vastaanotto-olosuhteet, jotka takaavat heille ihmisoikeudet, perusvapaudet ja tasa-arvoiset taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset oikeudet. 
Lambert (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä tämän hyvin laajan ja kattavan mietinnön hyväksi. Tässä Euroopan unionia koettelevassa ongelmassa on osittain kysymys siitä, että tietyt jäsenvaltiot huomaavat nyt olevansa muuttumassa maahanmuuttajien lähtömaasta vastaanottajamaaksi, ja toiset taas joutuvat kohtaamaan sen tosiasian, että ne ovat epäonnistuneet monien pitkään oleskelleiden maahanmuuttajien, ja varsinkin toisen ja kolmannen sukupolven maahanmuuttajien – joita on jo joissakin maissa – lahjakkuuden ja osaamisen hyödyntämisessä.
Ihannemaailmassa maahanmuuton pitäisi olla vapaasti valittavissa oleva eikä pakon sanelema vaihtoehto. Siksi pidämmekin myönteisenä, että tässä mietinnössä on tunnustettu, että on tärkeää pyrkiä vähentämään pakon saneleman maahanmuuton syitä. Se, haluavatko ihmiset vapaaehtoisesti tulla tänne ja auttaa meitä työvoimapulamme ja väestöllisten ongelmiemme ratkaisemisessa, riippuu vastaanotto-olosuhteista sekä siitä, millaista kohtelua he saavat asuessaan täällä. Pidän jäsen Pérez Álvarezin viittausta perusoikeuskirjaan sekä monien puhujien tänä iltapäivänä esittämiä positiivisia kannanottoja hyvin tervetulleina.
On monia erityisesti työmarkkinoihin ja tasa-arvoiseen kohteluun liittyviä seikkoja, jotka osaltaan vaikuttavat ihmisten haluun tulla työhön Euroopan unioniin. Perustamissopimuksen 13 artiklan nojalla annetut direktiivit, joilla puututaan monien siirtotyöläisten kohtaamaan rasismiin ja syrjintään, ovat äärimmäisen tärkeitä, samoin kuin työmarkkinoille pääsyyn sekä samapalkkaisuuteen ja työolosuhteisiin liittyvät kysymykset – halvan siirtotyövoiman hyväksikäytön sijaan.
Monissa Euroopan maissa tilanne on todistettavasti sellainen, että tietyt elinkeinoelämän alat ovat hyvin voimakkaasti riippuvaisia siirtotyöläisistä, joiden asema on usein epäselvä. Meidän on oltava hyvin varovaisia, etteivät taloutemme vaatimukset edistäisi huonojen työkäytäntöjen syntymistä tai kannustaisi työntekijöiden laittoman maahantulon järjestämiseen.
Yhteiskunnan kansalaisuudesta olemme kutakuinkin samaa mieltä kuin mitä siitä todettiin mietinnössä. Kannatamme tekstiä nykyisessä muodossaan myös äänioikeuden suhteen. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan kokemukset osoittavat, että monet paikallisvaltuustot hyötyvät suuresti siitä, että myös ensimmäisen sukupolven maahanmuuttajat ovat niissä edustettuina. 
Crowley (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, haluan yhtyä kollegojeni esittämiin onnitteluihin esittelijä Moraesille hänen uskomattomista diplomaattisista taidoistaan ja hyväntuulisesta tahdikkuudestaan, jolla hän on käsitellyt aihetta, joka olisi voinut hyvinkin synnyttää kiistelyä ja epäsopua. Hän on myös onnistunut löytämään yhteisen perustan ja yksimielisyyden parlamentin eri poliittisia ryhmiä edustavien jäsenten välille pyrittäessä kohti näitä yhteisiä tavoitteita.
Pidän tärkeänä, että hän korosti asian kuuluvan jäsenvaltioiden toimivaltaan ja että parhaat tulokset voidaan saavuttaa yhteistyön ja koordinoinnin pikemminkin kuin sääntelyn ja yksittäisten säädösten täytäntöönpanon kautta. Meillä on kaikilla edessämme yhteinen haaste: kuinka hallita maahanmuuttovirtoja ja kotouttamispolitiikkoja parhaalla mahdollisella tavalla.
Me Euroopan unionissa olemme kaikkien aikojen suurimman laajentumisemme kynnyksellä avatessamme ovemme kymmenelle uudelle valtiolle. Samalla meidän on varmistettava, että Euroopan unioni voi jatkossakin tuottaa hyötyä Keski- ja Itä-Euroopan kansoille. He ovat niin kauan joutuneet kärsimään mahdollisuuksien puutteesta, taloudellisen kehityksen puutteesta ja poliittisen vapauden ja osaamisen puutteesta. Kuten puheenjohtajavaltio Irlannin edustaja tänään totesi, korostamme myös Lissabonin prosessia, jotta Eurooppa saadaan tekemään työtä sen varmistamiseksi, että ne, joilla on työtä, saavat myös kunnollisen palkan ja suojelua työssään.
Tämä johtaakin kysymykseen, jota monet jäsenet ovat tänään jo käsitelleet, eli siihen, kuinka voimme parhaiten varmistaa, että Euroopan unioniin muuttavat ihmiset saavat asianmukaista suojelua ja tilaisuuden hyötyä mahdollisesta talouskasvusta ja sosiaalisista oikeuksista, joita täällä on.
Tämä ei ole välitön prosessi. Se ei voi tapahtua hetkessä. Tällä hetkellä unionissa on käynnissä väestöllisiä muutoksia, joiden vuoksi meidän on saatava tänne ihmisiä muualta. Tämä hallitun maahanmuuton ajatus on keskeinen vastaus käynnissä oleviin väestöllisiin ja taloudellisiin muutoksiin. Vain tekemällä koordinoidusti yhteistyötä kolmansien maiden kanssa voimme varmistaa, ettei kolmansista maista poimita vain parhaita yksilöitä, ettei synny aivovuotoa ja että hyötyä koituu myös Euroopan unionille. Olenkin iloinen, että esittelijä pystyi ottamaan huomioon tätä asiaa koskevan tarkistukseni.
Huolimatta siitä, mitä jotkut jäsenet saattavat väittää täällä tänään, tämä ei ole avoimien ovien politiikkaa eikä sen pidäkään olla sitä. Olemme nähneet, että jos jäsenvaltioissa ei ole asianmukaista valvontaa ja päätöksentekoa, syntyy rasismiin liittyviä ongelmia. Suurin osa ihmisistä pelkää laajamittaisia muutoksia.
Naisten asioiden osalta toteaisin, että erityisesti ihmiskaupan uhreiksi joutuneiden naisten suojelussa jokaisella meistä on velvollisuus puuttua ilmiöön kaikkialla, missä sitä esiintyy. Kaikkialla, missä havaitaan siirtotyöläisten laitonta hyväksikäyttöä, siitä on tehtävä loppu; ongelmat on nostettava esiin ja syylliset on asetettava julkisesti vastuuseen teoistaan niiden hyvin kielteisten vaikutusten vuoksi.
Lopuksi muistuttaisin, että tänä iltana keskustelemme myös työpaikkojen luomisesta palvelualalla, mikä liittyy nyt puheenaiheena olevaan yksilöiden suojeluun. 
Blokland (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, maahanmuuttajien poikana tiedän liiankin hyvin, että on tärkeää kiinnittää huomiota maahanmuuttoon liittyviin erilaisiin näkökohtiin: esiin tuotuihin ongelmiin, mutta myös sen tarjoamiin mahdollisuuksiin.
Kaiken kaikkiaan olen valmis antamaan tukeni Moraesin mietinnölle. Haluaisin kuitenkin kiinnittää huomiota esittelijän johdanto-osan 1 kappaleessa mainitsemien kolmen tärkeän näkökohdan väliseen yhteyteen. Nämä näkökohdat ovat Euroopan unioniin suuntautuvan maahanmuuton tarpeellisuus, kotouttamisen parantaminen ja lähtömaiden kanssa tehtävä yhteistyö.
Ensinnäkään Euroopan unioniin suuntautuvaa maahanmuuttoa ei mielestäni tarvita väestön ikääntymisen vuoksi. Euroopan unionissa on edelleen vapaita työvoimareservejä, eikä siirtotyöläisten rekrytoimisesta ole missään tapauksessa ratkaisuksi.
Haluan kommentoida myös toista kysymystä. On totta, että kotouttamista on parannettava. Alankomaissa tästä käytävä keskustelu on täydessä vauhdissa. Kuten esittelijä kuitenkin aivan oikeutetusti toteaa, kotouttamiseen liittyy koko joukko maakohtaisia tekijöitä, kuten sosiaalinen tilanne, koulutus ja kielitaito. Nimenomaan tämän vuoksi eurooppalainen politiikka ei voi olla tehokasta, ja työntekijöiden maahanmuuton ja kotouttamisen pitäisikin kuulua kansallisiin painopistealueisiin.
Mietinnön 28 kohdassa vaaditaan kiinnittämään huomiota yleiseen terveyteen ja lisääntymisterveyteen liittyviin ongelmiin. Tunnustan, että ne ovat tärkeitä asioita. Minun on kuitenkin korostettava, että aborttien tukeminen ei tule kysymykseen. Kuulisin mielelläni, mihin esittelijä pyrki tällä kohdalla. Olen myös sitä mieltä, ettei perheen määritelmän laajentaminen tässä yhteydessä edistäisi kotouttamista. Se lisäisi kotouttamisen ongelmia sen sijaan että ratkaisisi niitä. Nämä kommentit eivät kuitenkaan merkitse sitä, etteikö meillä olisi tarvetta lähtömaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisiin keskusteluihin. On selvää, että maahanmuuttajien tilannetta ja heidän asemaansa työmarkkinoilla on parannettava. 
Claeys, Philip (NI ).
   – Arvoisa puhemies, mietinnössä, josta nyt keskustelemme, esitellään utopistisia näkemyksiä, jotka, kuten kaikki utopiat, osoittautuvat toimimattomiksi käytännössä. Ensinnäkään maahanmuuttovirrat eivät ole väistämätön tosiasia, kuten esittelijä väittää. Se, että hän ja hänen poliittiset liittolaisensa haluavat sitä, ei vielä tarkoita, että maahanmuutto merkitsisi väistämättä edessä olevaa katastrofia. Päinvastoin, kunnes toisin ilmoitetaan, jäsenvaltioilla on edelleen oikeus itse päättää, kuka maahan pääsee, milloin ja millä edellytyksillä. Myöskään se, että useimmat hallitukset soveltavat äärimmäisen löyhästi maansa maahanmuutto- ja kotouttamislainsäädäntöä, ei merkitse sitä, että väestö olisi asiasta samaa mieltä. Esimerkiksi äänioikeuden myöntäminen kolmansien maiden kansalaisille tai uusien maahanmuuttovirtojen vastaanottaminen ei missään tapauksessa saa kansan demokraattisen enemmistön kannatusta, kuten mietinnössä väitetään.
Mielestämme siitä ei voi olla ainakaan haittaa, että pysähtyisimme pohtimaan asiaa ja ottaisimme huomioon kansan mielipiteen – pidämmehän itseämme demokraatteina. Miten legitiimi loppujen lopuksi on sellainen Euroopan unioni, joka tekee päätöksiä, jotka ovat täysin vastoin kansan tahtoa? Keskustelu oikeuksista ilman velvollisuuksia – jota tämäkin mietintö valitettavasti edustaa – on aikansa elänyt. Aika on ajanut sen ohi, ja nyt tarvitaan pikaisesti täydellistä uudelleenarviointia. Esimerkiksi Alankomaissa on perustettu tutkintakomissio tarkastelemaan tämänhetkistä kotouttamispolitiikkaa, ja kaksi johtavaa puoluetta on jo tullut siihen johtopäätökseen, että hyysäyspolitiikka on epäonnistunut.
Mietinnössä ei sanota sanaakaan tämänhetkisistä sosiaalis-taloudellisista tai sosiaalisista ongelmista. Esimerkiksi Flanderissa pohjoisafrikkalaista alkuperää olevien ihmisten työttömyys on suhteellisesti mitattuna nelin- tai viisinkertainen alkuperäväestöön verrattuna, joten herää kysymys, kenen edun mukaista uudenmuotoinen maahanmuutto todella on? Entäpä paikalliset asukkaat, jotka eivät enää tunne oloaan kotoisaksi omassa kotikaupungissaan, kotikadullaan? Entäpä islamin nousu ja tietoinen haluttomuus kotoutua? Mitään näistä asioista ei ole mainittu, ja siksi pelkään, että tämä mietintö on jälleen kerran pelkkää ajan ja voimavarojen haaskausta. 
Smet (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä sekä Euroopan komissiota että esittelijä Moraesia. Euroopan on nyt aika lakata keskittymästä yksinomaan pakolaisvirtojen rajoittamiskeinoihin ja alkaa kerrankin antaa myönteisiä signaaleja. Myönteiset signaalit ovat tarpeen, koska maissamme asuu jo nyt paljon maahanmuuttajia.
Edellinen puhuja huomautti aivan perustellusti maahanmuuttajien erittäin korkeasta työttömyydestä. Tarkasteltaessa EU:n tilastoja vuodelta 2002 havaitaan, että Euroopan unionin kansalaisten työttömyysaste on 7,1 prosenttia, mutta EU:ssa elävien muiden kuin EU-maiden kansalaisten kohdalla se on yli kaksinkertainen: lähes 16 prosenttia. Omassa kotimaassani vastaava luku on peräti 33,5 prosenttia. Se tarkoittaa, että kolmannes maahanmuuttajista on vailla työtä.
Jos sitten tarkastellaan näiden maiden hallituksia, havaitaan, että maissa, joissa on vasemmistohallitus, ei ole pärjätty yhtään sen paremmin kuin niissä, joissa on oikeistohallitus – ja tarkoitukseni ei ole haastaa riitaa, vaan haluan vain todeta asian, koska toinen osapuoli kyllä ärhentelee aiheesta yhtä mittaa. Sattumoisin sama pätee äänioikeuteen. Minua jaksaa aina hämmästyttää sellainen idealismi, jota jotkut jäsenet levittävät täällä parlamentissa samaan aikaan kun heidän omassa maassaan, jossa heillä on hallinnollista valtaa, he eivät pysty muuntamaan samaa ideologiaa käytännön politiikaksi. Äänioikeutta ei ole myönnetty missään noista maista. Voitte kirjata sen muistioihinne ja papereihinne niin usein kuin haluatte, mutta hallituksenne ei halua myöntää äänioikeutta, eivätkä sitä halua myöskään omat puolueenne. Näin ollen onkin hyvin helppoa tulla tänne puhumaan sen puolesta, kun sanoistaan ei joudu vastuuseen. Sanon näin, koska olen yrittänyt maltillisesti varmistaa, että tekstissä viitataan poliittisiin oikeuksiin vetämättä silti suoraa yhteyttä äänioikeuteen. Tämä ei ilmeisesti edelleenkään riitä monille, joiden omassa maassa on vasemmistohallitus, vaikka he eivät voikaan viedä asiaa läpi omassa maassaan.
Miksi puhun nyt nimenomaan työllisyydestä? Siksi, että se on paras kotouttamiskeino. Kaikki muu seuraa perässä. Mielestäni Euroopan unioni ja jäsenvaltiot kiinnittävät tähän liian vähän huomiota. Niillä, joilla on työtä, on myös tulot, joilla he voivat hankkia paremman asunnon, ja tavallisesti he saavat myös laillisen aseman. He oppivat kielen työssään ja voivat kouluttaa lapsensa maan tavallisessa koulujärjestelmässä. Työ on näin ollen yksi tärkeimmistä mahdollisuuksista kotouttamisen kannalta. Surullista kyllä, joudumme toteamaan, että Euroopan unioni on laiminlyönyt velvollisuuksiaan tässä suhteessa.
Kannatan tulevaisuutta varten ehdotettua ratkaisua, eli että hallitsisimme maahanmuuttovirtoja sen mukaan, miten meillä on työtä tarjolla. Samalla tämä edellyttää tietenkin sitä, että työllistämme myös nykyiset maahanmuuttajat emmekä kohdista toimia vain tuleviin maahanmuuttajiin. EU:n tilastojen perusteella näyttää siltä, että tehtävää on tässä suhteessa paljon.
Lopuksi haluan nostaa esiin vielä yhden asian. Korkeasti koulutettujen maahanmuuttajien kohdalla – enkä nyt tarkoita erityisesti Afrikan maista tulevia maahanmuuttajia, vaan esimerkiksi Yhdysvalloista tulevia – emme koskaan kysy puhuvatko he kieltämme, koska he päätyvät yrityksiin, joissa työkieli on englanti. Niin helppoa se on: oletetaan, että korkeasti koulutetut ihmiset hallitsevat yrityksessä käytettävän kielen. Vähemmän ammattitaitoisille työntekijöille asetamme monenlaisia vaatimuksia – kohta heidän täytyy varmaan läpäistä erityinen tutkinto – mikä vaikeuttaa asioita heidän kannaltaan. 
Andersson (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä sekä komissiota että esittelijää todella erinomaisesta mietinnöstä, joka käsittelee hyvin tärkeää aihetta.
Yhteiskunnissamme on epäilemättä paljon muukalaisvihaa ja rasismia, tai ainakin pelkoa ulkoapäin tulevaa kohtaan. Epäluulo on vallannut paljon alaa. Uskotaan, että ulkomaalaiset tulevat ja vievät meiltä työpaikat, vaikka todellisuudessa tilanne on täysin päinvastainen. Muista maista tulleet siirtolaiset ovat mitä suurimmassa määrin vaikuttaneet ja vaikuttavat jatkossakin sen vaurauden luomiseen, josta me nyt nautimme. Voin puhua omasta kokemuksestani. Olen syntynyt sodan jälkeen ja kasvoin asuinalueella, jonka asukkaat olivat kotoisin pääasiassa Virosta, Latviasta, Liettuasta ja Suomesta. Noin puolet naapureistani oli tullut siirtolaisina muista maista. He osallistuivat Ruotsin vaurauden rakentamiseen, aivan kuten kaikki muutkin. Meillä ei olisi tällaista vaurautta, josta saamme nauttia tänään, jos nämä ihmiset eivät olisi meidän muiden mukana osallistuneet sen luomiseen.
Nyt olemme toisenlaisessa tilanteessa. Meillä on ensinnäkin pakolaispolitiikka ja toiseksi maahanmuuttopolitiikka. Meidän on kehitettävä pakolaispolitiikkaa yhdessä, ja sen on perustuttava kansainvälisiin yleissopimuksiin. Euroopan on oltava turvapaikka muissa maissa vainon kohteeksi tai hengenvaaraan joutuneille. Meillä on oltava inhimillinen pakolaispolitiikka, josta olemme kaikki yhteisesti vastuussa.
Maahanmuuttopolitiikka on kokonaan toinen asia. Sen kohteena ovat ihmiset, jotka eivät ole hengenvaarassa omassa maassaan, mutta jotka haluavat tulla Eurooppaan sekä saadakseen itselleen paremmat elinolosuhteet että osallistuakseen meidän yhteiskuntamme rakentamiseen, niin kuin he todella tekevätkin. He osallistuvat siihen jo nyt, ja heidän panoksensa tarve vain kasvaa tulevaisuudessa. Tiedämme, millainen väestökehitys meillä on odotettavissa, ja me Euroopassa tarvitsemme kasvua, työllisyyttä ja vaurautta. Meidän on onnistuttava lisäämään työllisyyttä tulevaisuudessa, ja tarvitsemme ihmisiä, joita työllistää, jos aiomme selviytyä terveydenhuollosta ja vanhustenhoidosta. Tarvitsemme ihmisiä, myös muista maista tulevia ihmisiä, täällä jo olevien lisäksi. Valitettavasti on totta, että tällä hetkellä ulkomaalaiset jäävät suurelta osin työttömiksi, ja sille asialle meidän on luonnollisesti tehtävä jotakin.
Olen vakuuttunut siitä, että me tarvitsemme maahanmuuttopolitiikkaa. Maahanmuuttajat on kotoutettava mahdollisimman nopeasti. Maahanmuuttopolitiikka on tärkeää, ja työllisyys seuraa koulutuksen myötä. Tämä pätee etenkin naisiin, kuten jäsen Dybkjaer mainitsi. Se on tärkeää sekä naisten itsensä takia että siksi, että seuraava sukupolvi voisi integroitua yhteiskuntaan.
Saanen vielä sanoa yhden asian aiheesta, josta on noussut jonkinlainen meteli, nimittäin äänioikeudesta. Kokemukseni perustuu Ruotsissa järjestettyihin euro-vaaleihin, joihin sovellettiin samoja sääntöjä kuin paikallisvaaleihin, eli ulkomaalaisilla oli niissä äänioikeus. He kävivätkin äänestämässä sankoin joukoin. Jos he olisivat voineet ratkaista Ruotsin äänestystuloksen, Ruotsissa olisi tällä hetkellä valuuttana euro. He olivat euron kannattajia ja eurooppalaisempia kuin muut ruotsalaiset. Kiitos. 
Ludford (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, pidän tätä erittäin hyvää mietintöä tervetulleena ja kiitän esittelijää. Sanoisin kuitenkin – enkä sano tätä arvostellakseni jäsen Moraesia tai vaatiakseni hänen erottamistaan – että on aika ikävästi todettu oikeus- ja sisäasioiden asemasta EU:n toimielimissä – eli lainvalvonnasta ja tiukoista rajoista – että kansalaisuuteen ja syrjimättömyyteen liittyvissä kysymyksissä ehdoton etusija on annettava sosiaaliasioille. Meidän on nähtävä nämä ihmisoikeuskysymykset sekä oikeudellista että sosiaalipoliittista taustaa vasten.
Äänioikeuden vaatiminen laillisille maahanmuuttajille paikallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa on avainkysymys. Kuinka ihmeessä voisimme odottaa heidän kotoutuvan, jos heillä ei ole oikeutta yhteiskunnalliseen ja poliittiseen osallistumiseen? Aktiivisempaa otetta kotouttamiseen on kaivattu jo pitkään. Musliminaisten huivin – tai hunnun (), kuten ranskalaiset sitä varsin harhaanjohtavasti nimittävät – käytöstä syntynyt polemiikki osoittaa, kuinka kiivaaksi sanasota voi yltyä. Esimerkiksi ranskalaisten ja englantilaisten asenteiden kiehtova erilaisuus osoittaa, ettei kotouttamisesta ole olemassa yhtä ainoaa määritelmää. Se meidän on ainakin tehtävä selväksi, että kotouttaminen ei merkitse samaa kuin assimilaatio. Kotouttaminen on ehdottomasti kaksisuuntainen prosessi, jossa kaikkien osapuolten on sopeuduttava dynaamiseen ja muuttuvaan yhteiskuntaan. Se ei ole mikään helppo vaihtoehto; siihen tarvitaan kovia ponnisteluja tietenkin maahanmuuttajilta itseltään – kielen opiskelua ja tasa-arvoa – mutta myös alkuperäyhteisöiltä vaaditaan kykyä hyväksyä erilaisuutta ja oppia siitä.
Lopuksi toivon – ja tiedän esittelijä Moraesin tekevän parhaansa – meidän kaikkien pyrkivän suostuttelemaan maidemme hallituksia luopumaan populistisista ja halpamaisista menettelyistään, jotka vain pönkittävät kulissien takana mediahysteriaa. Esimerkiksi jos turvapaikanhakijoiden sallittaisiin tehdä työtä, he säästyisivät joutumasta epäreilusti syytetyiksi sosiaalipummeiksi ja saamasta siten huonon alun mahdolliselle kotoutumiselleen, jos joskus saavat laillisen aseman. 
Laguiller (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, palkkatyöhön perustuvan talousjärjestelmän yleistyttyä maahanmuuton tehtävänä on aina ollut tuottaa kehittyneiden maiden yrityksille työvoimaa. Siihen Yhdysvaltojen mahtikin perustuu. Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta ja muut maat eivät olisi kehittyneet nykyiseen mittaansa ilman siirtomaista tai Itä-Euroopan köyhemmistä maista tulleiden maahanmuuttajien panosta.
Toisin kuin orjakauppa, nämä väestönliikkeet ovat olleet vapaaehtoisia; maahanmuuttajia ei ole kahlittu tai ruoskittu. Lähtömaan nälkä ja köyhyys ovat riittäneet sysäykseksi maastamuuttoon. Silloin kun muuttoa on säännelty, se on tapahtunut kapitalististen yritysten, eli vastaanottajamaiden suurten työnantajien etujen turvaamiseksi. Toisin sanoen tämä mietintö ei häikäise omaperäisyydellään. Toki on totta, että siinä ehdotetaan, että nykyajan palkkaorjat on kotoutettava hyvin, ja ehdotetaan jopa positiivisia naisiin kohdistuvia toimia, mutta päätavoitteena on kuitenkin maahanmuuton rajoittaminen ja maahanmuuttajien mukauttaminen työmarkkinoiden tarpeisiin.
Se, mikä tässä mietinnössä sen sijaan on uutta, on väliaikaista maahanmuuttoa koskeva ehdotus, joka antaisi isoille länsimaisille yrityksille mahdollisuuden hyötyä muualla jo koulutuksensa saaneesta työvoimasta, jolloin ne eivät joudu maksamaan koulutuksesta, ja sitten hankkiutua heistä eroon, kun heistä ei katsota olevan enää hyötyä. Tämä on aivan epäinhimillinen järjestelmä, koska siinä määräävät markkinat ihmisten sijaan, ja tilanne jatkuu niin kauan kuin nykyinen talousjärjestelmä on voimissaan.
Sen sijaan se, mitä voimme ja mitä meidän pitää taata työntekijöille heidän kollektiivisten etujensa turvaamiseksi, ovat täysin yhtäläiset oikeudet niin kansalaisille kuin maahanmuuttajillekin, jotta työnantajat eivät voi asettaa heitä keskenään kilpailutilanteeseen, joka olisi haitaksi kaikille. Tästä syystä vaadimme täysin tasa-arvoisia yhteiskunnallisia ja poliittisia oikeuksia kaikille, jotka asuvat ja työskentelevät unionin maaperällä, ja tähän olisi sisällyttävä myös oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, oikeus lähteä ja palata taas takaisin. Vaadimme lisäksi kaikkien niin kutsuttujen laittomien siirtotyöläisten aseman laillistamista, koska he ovat laittomia vain siksi, että viranomaiset kieltäytyvät myöntämästä heille lupia.
Borghezio (NI ).
   – Arvoisa puhemies, kotouttamisesta ja työllisyydestä laadittua komission tiedonantoa käsittelevä Moraesin mietintö on esimerkki siitä, kuinka onnistunut politiikka ei voi koskaan rakentua yksinomaan hyvien aikomusten varaan; eräs Machiavelli opetti sen meille. Tässä tapauksessa hyvä aikomus on se, että maahanmuuttopolitiikkaa halutaan viedä eteenpäin Tampereen Eurooppa-neuvostossa sovittujen suuntaviivojen mukaisesti. Mietintö siis sisältää lausuntoja, joilla on varmasti hyvä tarkoitus. Siinä esimerkiksi väitetään, että laittomien ja piilomaahanmuuttajien parissa aivan liian yleinen ja hallitsematon laiton työ suoranaisesti houkuttelee laittomaan maahanmuuttoon.
Mietinnössä jopa väitetään, täsmälleen näillä sanoilla, että nykyinen poliittinen ilmasto saattaa olla turvapaikkakysymysten ja laittoman maahanmuuton suhteen mahdollinen este yhteistyön syntymiselle hallitun maahanmuuton ja kotouttamispolitiikan alalla. Ajatelkaapa nyt! Tämä on selkeästi ristiriitainen lausunto, josta voidaan syyttää vain erittäin idealistista näkemystä maahanmuuttoasioista, ja olemme kuulleet varsin ilmeisiä esimerkkejä tästä aiemmissakin puheissa. Tällainen näkemys voi vain johtaa lausuntoihin, jotka eivät ole millään lailla objektiivisia ja joilla ei ole mitään yhteyttä todellisuuteen, esimerkiksi kun esitetään, että laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjunta johtaisi maahanmuuttajiin kohdistuvaan painostuspolitiikkaan. Tämä on ennen muuta fanaattinen, idealistinen ja harhaanjohtava näkemys, joka voi vääristää nykyään yhä selvempiä ja tarkemmin määriteltyjä tavoitteita, joita Euroopan unioni on viime aikoina, ja etenkin Italian puheenjohtajakaudella, määritellyt ja tavoitellut.
En voi hyväksyä ajatusta yhteiskunnan kansalaisuudesta, joka sisältäisi oikeuden äänestää paikallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa, jolloin Euroopan unioni tavallaan ottaisi yksittäisen jäsenvaltion paikan tunnustamalla oikeuden – äänioikeuden – josta minun mielestäni oikeassa demokratiassa voivat päättää vain Euroopan kansalaiset, ei ylikansallinen, byrokraattinen ja teknokraattinen supervalta. 
Hernández Mollar (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mielestäni on tärkeää, että ensimmäistä kertaa tässä parlamentissa – vaikkakin hieman myöhään – käymme keskustelua maahanmuutosta ja kahdesta siihen liittyvästä tärkeästä kysymyksestä: Euroopan unionissa laillisesti asuvien maahanmuuttajien kotouttamisesta – ja korostaisin nimenomaan laillisuutta vastaanottavan yhteiskunnan normien mukaan – sekä siitä, miten tämä liittyy työllistymismahdollisuuksiin, jotka ovat keskeinen tekijä taloudellisista syistä tapahtuvassa maahanmuutossa.
Kysymys on tärkeästä asiasta, eli jäsenvaltioiden vastaanottokapasiteetin määrittelemisestä niiden työmarkkinoiden tarpeiden perusteella. Tehtävää voidaan lähestyä kahdesta näkökulmasta: määrällisestä ja laadullisesta. Siksi on ensiarvoisen tärkeää, että hallitukset tekevät realistisia tarjouksia, jotka käyvät mahdollisuuksien mukaan yksiin sen kanssa, millaisia määräaikaisia tai pysyviä työpaikkoja niillä on tarjolla täytettäviksi maahanmuuttovirtojen avulla, jotka viimekädessä tasapainottavat Euroopan unionin väestövajetta. Tämä hyödyttäisi sekä jäsenvaltioita että maahanmuuttajien lähtömaita.
Lisäksi ongelmaksi on nousemassa – monissa tapauksissa traagisin seurauksin, kuten olemme nähneet – harmaan talouden syntyminen eri aloille, kuten maatalouteen, kotitaloustyöhön ja rakennusalalle. Tämä on talouden osa-alue, jota laiton maahanmuutto osittain ruokkii ja joka johtaa epäinhimillisiin tilanteisiin ja olosuhteisiin sekä puhtaasti työllisyyden kannalta että sosiaalisesti. Tämän seurauksena syntyy gettoja ja yhteisöjä, jotka ovat täysin sirpaloituneita ja joiden jäsenillä on vakavia vaikeuksia tulla toimeen vastaanottajamaassa.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, voimme viettää päiväkausia pitämällä seminaareja ja kokouksia ja uhrata kaiken huomiomme monikulttuurisuuden ja kotouttamisen ja muiden kysymysten tarkastelemiseen esimerkiksi uskonnollisesta näkökulmasta, mutta se ei johda mihinkään, ellemme laadi täysin yksiselitteisiä ehtoja lailliselle ja järjestäytyneelle maahantulolle, jotka takaisivat maahanmuuttajalle työpaikan Euroopan unionissa ja helpottaisivat heidän vastaanottamistaan sekä heidän sosiaalista, kulttuurista ja poliittista integroitumistaan. Arvoisa puhemies, lyhyesti sanottuna, inhimilliset näkökohdat on otettava huomioon.
Kotouttamisen poliittisesta puolesta, josta on keskusteltu paljon tänään, olen sitä mieltä, että muiden poliittisten ryhmien kannattaisi kiinnittää erityistä huomiota ryhmämme esittämään tarkistukseen 4. Kuinka voimme esimerkiksi vaatia unionissa otaksuttavasti laillisesti oleskeleville maahanmuuttajille äänioikeutta Euroopan parlamentin vaaleissa, kun he eivät kuitenkaan voi äänestää – täysin loogisista ja perustuslakiin perustuvista syistä – asuinvaltionsa lainsäädäntöelimen vaaleissa? Toisin sanoen he eivät voi osallistua jäsenvaltioiden hallitusten valitsemiseen mutta voivat valita Euroopan unionin hallintoelimen.
Hyvät vasemmistolaiset kollegani, saanen sanoa, että tämä on älytön ehdotus. Sitä tukevien ryhmien olisi vakavasti harkittava kantaansa uudelleen. Hyvät vasemmistolaiset kollegat, äänestysasioissa ei saa olla sijaa kansankiihotukselle.
Joka tapauksessa paljonkaan ei ole tehtävissä, jos pyrimme ratkaisemaan tämän ongelman saattamalla Euroopan unionin yksin vastuuseen vaatimatta, että maahanmuuttajien lähtömaat tekevät aktiivisesti yhteistyötä omien maahanmuuttajavirtojensa hallitsemiseksi. Se puolestaan edellyttää, että näillä mailla on oltava tarvittavat hallinnolliset rakenteet muuttovirtojen hallintaan, jolloin ne ovat myös houkuttelevampia omille työntekijöilleen heidän harkitessaan paluuta. Luonnollisesti näin estettäisiin myös niiden taloudellisen, poliittisen ja sosiaalisen epävakauden aiheuttamat joukkomuutot, joita tapahtuu nykyään tietyistä rajavaltioista, unohtamatta myöskään Atlantin toisella puolella olevia maita. 
Berthu (NI ).
   – Arvoisa puhemies, maahanmuuttoa, kotouttamista ja työllisyyttä käsittelevä komission tiedonanto alkaa maahanmuuton ylistyksellä ja jatkuu kaikenlaisten kotouttamista edistävien toimenpiteiden kuvauksella pysähtymättä kertaakaan kysymään, ovatko mitkään niistä todella mahdollisia tai etenkään sitä, mitkä olisivat näiden toimenpiteiden kokonaiskustannukset yhteiskunnillemme.
Juuri tämänkaltaisten mietintöjen takia Euroopan maiden hallitukset ovat vuosikymmenien ajan tuudittautuneet vääränlaiseen turvallisuudentunteeseen ja ovat nyt heräämässä huomaamaan valtavan virheensä ja siitä aiheutuneen kamalan sotkun. Komissio kantaa osan vastuusta, joka on raskas.
Kysyisinkin teiltä, arvoisa komission jäsen, kuinka komissiossa ollaan päädytty kirjoittamaan tällainen tiedonanto tai asiakirja? Kenen ajatuksia nämä ovat? Onko kansallisia parlamentteja kuultu? Entä kuka on konkreettisesti laatinut tekstin? Onko se tehty komissiossa vai alihankintatyönä? Jälkimmäistä vaihtoehtoa en uskalla edes kuvitella.
Nämä ovat elintärkeitä kysymyksiä, koska komission toimivalta kasvaa pian Nizzan ja Amsterdamin sopimusten mukaisesti. Työ olisi tehtävä avoimesti, niin ettei ihmisiä johdeta harhaan. 
Mann, Thomas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tuottavaa työtä tekevien ihmisten lukumäärä EU:ssa laskee 303 miljoonasta 280 miljoonaan vuoteen 2030 mennessä. Kun syntyvyys laskee jatkuvasti samalla kun eläkeläisten määrä kasvaa, on todennäköistä, että sillä on kielteisiä vaikutuksia muuhunkin kuin talouskasvuun. Auttaako kolmansista maista tulevan maahanmuuton lisääntyminen tässä? Jäsenvaltioiden tehtävänä on päättää, ketkä työntekijöistä hyväksytään, ja sen pitäisi kiinnostaa myös muuttajien lähtömaita, sillä ne menettävät usein merkittäviä kykyjä. Hallittu maahanmuutto antaa mahdollisuuden seurata, keitä työmarkkinoille tulee. Maahantulon edellytyksiä on lähennettävä erittäin hienovaraisesti EU:n tasolla, ja se on tehtävä vaiheittain soveltaen hyviksi havaittuja rekrytointimenettelyjä ja maahantulopolitiikkaa, kuten yhdessä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jättämässä tarkistuksessa ehdotetaan. Tästä olen täysin samaa mieltä jäsen Hernández Mollarin kanssa. Tarvitaan vuoropuhelua työmarkkinaosapuolten sekä paikallisista työmarkkinoista vastaavien viranomaisten kanssa.
Jäsenvaltioiden on toimittava huomattavasti entistä yhtenäisemmin ja päättäväisemmin, jos ne aikovat sallia laillisen työn ja estää laittoman työn. Totuus on, että viimeksi mainittu houkuttelee monia työntekijöitä hyväksymään sietämättömän huonon palkan ja elinolosuhteet. Maahanmuutto ei tietenkään sinänsä pelasta sosiaaliturvajärjestelmiämme. Jos esimerkiksi haluamme syntyvyyden kasvavan merkittävästi, sekä äidit että isät tarvitsevat parempaa lain suomaa turvaa. Kaiken kaikkiaan yhteiskunnastamme on tehtävä perheystävällisempi. Työntekijöiden ammattitaidon parantuminen ja työpaikkojen määrän lisääntyminen edellyttää työmarkkinoiden sekä yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmien uudistamista. Vaikka esittelijämme Moraes oli halukas löytämään yksimielisyyden ja sisällytti useita tarkistuksiani kompromissitekstiin, jonka taakse odotetaan enemmistön tukea, omalta PPE-DE-ryhmältämme tulleet uudet tarkistukset näyttävät olevan sellaisia, etteivät ne saa edes hänen oman ryhmänsä enemmistön tukea.
Kuten monet jäsenet ovat todenneet, yksi avainasioista on, että kukin jäsenvaltio on itse vastuussa oman vaalilainsäädäntönsä laatimisesta paikallisvaalien osalta. Näin pitää olla myös tulevaisuudessa. Ainoastaan EU:n kansalaiset saavat äänestää Euroopan parlamentin vaaleissa. Varokaamme kummallisia ratkaisuja, jotka halventavat koko järjestelmämme. Jos tämä näkemys ei saa kannatusta, joidenkin meistä voi olla hyvin vaikea äänestää koko mietinnön puolesta.
Pronk (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan esittää vilpittömät kiitokseni esittelijälle. Niinhän on tapana tehdä joka tapauksessa, mutta tässä tapauksessa se on minusta erityisen soveliasta.
Syy on se, että esittelijä on todella yrittänyt paneutua erityisesti maahanmuuttajien asemaan työmarkkinoilla. Mielestäni hän on onnistunut tässä, mutta valitettavasti vain osittain, koska muut ovat esittäneet kaikenlaisia häiritseviä tarkistuksia. Erityisesti haluan mainita tarkistuksen 13, jossa todetaan jotakuinkin siihen suuntaan, että jokaisella, joka on maksanut pienenkin määrän veroja johonkin maahan, olisi automaattisesti oikeus oleskelulupaan. Mielestäni tästä aiheesta on mahdotonta puhua lainkaan ottamatta lähtökohdaksi sitä, että 450 miljoonan asukkaan Eurooppa ei voi olla mikään vastaanottokeskus Euroopan ulkopuolella elävälle kymmenkertaiselle väkimäärälle. Se ei ole mahdollista, ja jos kieltäydymme hyväksymästä tätä tosiasiaa, asiat muuttuvat hyvin vaikeiksi. Esittelijä on tietenkin hyväksynyt sen, ja puhuukin "maahanmuuttovirtojen hallinnasta". Tämä merkitsee automaattisesti sitä, että asialle tehdään jotakin, että tilanne pidetään hallinnassa. Mielestäni jo tämä sinänsä on erittäin hyvä asia. Tämä on erinomainen mietintö, jos vain ihmiset pitävät siitä kiinni. Siksi olen ehdottomasti eri mieltä niiden takanani istuvien kanssa, jotka ovat sanoneet sen olevan pelkkää hölynpölyä ja mielikuvituksen tuotetta. Se ei pidä paikkaansa.
Vaaralliset mielikuvituksen tuotteet löytyvät tämän salin toiselta laidalta, jossa halutaan myöntää oikeuksia, joita ei voida toteuttaa. Jos emme voi tarjota työtä, ei ole mitään järkeä myöntää oikeuksia. Tämä tekisi meistä kuin entisaikojen rikkaita, joilla oli kauniit näkymät ikkunoistaan ja jotka eivät välittäneet siitä, että köyhät joutuivat elämään slummeissa, koska niinhän oli aina ollut. Jos tätä haluatte, niin sanokaa se. Tämän näkemyksen kannattajien on myös tultava esiin ja sanottava, että meidän olisi todellakin otettava vastaan kaikki ja ruvettava vasta sitten pohtimaan seurauksia. Tämä on perimmäinen ongelma.
Esittelijä on osoittanut olevansa tietoinen siitä. Hän on myös osoittanut pyrkivänsä välttämään sitä. Valitettavasti kuitenkin jotkut hänen oman puolueensa – ja muidenkin puolueiden – jäsenet edelleen haluavat jäljitellä niitä entisaikojen aristokraatteja, jotka olivat sitä mieltä, että kaikille olisi yksinkertaisesti taattava samat oikeudet, mutta jotka eivät kuitenkaan olleet valmiita hyväksymään tällaisen ajattelutavan loogisia seurauksia ja jättivät toiset huolehtimaan niistä. Se pahentaa kurjuutta, kuten Yhdysvalloissa on tapahtunut, ja sitä me haluamme välttää. Siitä ei tarvitse kerta kaikkiaan edes keskustella.
Sitten on vielä Euroopan kansalaisuutta koskeva keskustelu. Sitä koskevat säännöt sisältyvät perustamissopimukseen, ja on todellakin outoa kuitata aihe tässä yhteydessä parilla sanalla. Se vaatisi perustamissopimuksen muuttamista. Olemme kuitenkin ilmoittaneet hyväksyvämme valmistelukunnan ehdotuksen, johon ei sisälly tätä asiaa koskevia säännöksiä. Olisi todella kummallista, jos me nyt vain ottaisimme ja laatisimme asiaa koskevat säännöt tässä mietinnössä. 
Bastos (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Vitorino, hyvät kollegat, maahanmuuttoa, kotouttamista ja työllisyyttä käsittelevässä mietinnössä, josta nyt keskustelemme, kuvataan selkeästi monitahoisia ja ajankohtaisia ongelmia, joihin Euroopan unioni tai mikään jäsenvaltioista ei ole puuttunut.
Amsterdamin sopimuksella ja Tampereen Eurooppa-neuvoston päätöksillä luotiin perusta unionin maahanmuuttopolitiikalle. Tällä hetkellä asia kaipaa suurempaa huomiota kuin koskaan ennen, mikä johtuu pääasiassa Eurooppaan kohdistuvien maahanmuuttovirtojen merkittävästä lisääntymisestä viime vuosina, tarpeesta säilyttää Euroopan taloudellisen kehityksen taso väestön jatkuvasta vähentymisestä huolimatta, työvoiman pienenemisestä sekä unionin laajentumisesta ja sen mukanaan tuomista muutoksista maahanmuuton dynamiikkaan.
Esimerkiksi Italia tarvitsee Yhdistyneiden Kansakuntien laskelmien mukaan vuosittain yli 6 500 uutta maahanmuuttajaa miljoonaa asukasta kohti. Oma kotimaani, Portugali, vastaanottaa tällä hetkellä 400 000 maahanmuuttajaa, mikä vastaa kahdeksaa prosenttia työikäisestä väestöstä, ja seuraavien 50 vuoden aikana sen kokonaisväestön odotetaan vähentyvän 17 prosentilla. Maahanmuuttajat ovatkin näin ollen merkittävä voimavara työmarkkinoille. Se ei kuitenkaan ole heidän ainoa tarkoituksensa. Heidän oikeuksiaan ei voida erottaa keskeisistä ihmisoikeuksista. Kunkin jäsenvaltion on näin ollen yhteistyössä unionin kanssa asetettava maahanmuuttovirroille sellaiset rajat, jotka vastaavat niiden työmarkkinoiden tarpeita sekä luotava kannustava, inhimillinen ja toimiva malli niiden ihmisten vastaanottamiseen, jotka pyrkivät tänne parantaakseen elinolosuhteitaan.
Jäsenvaltioilla onkin vastassaan yhteinen haaste: tehostaa maahanmuuttovirtojen hallintaa parantamalla uusiin ja vakiintuneisiin maahanmuuttajiin kohdistuvaa kotouttamispolitiikkaa jatkuvassa yhteistyössä lähtömaiden kanssa. Lopuksi totean kansalaisuuteen liittyvistä oikeuksista, jotka on aina otettava huomioon tässä asiassa, että olemme sitä mieltä, että olisi ennenaikaista ja ehkä hieman hätiköityä myöntää maahanmuuttajille oikeus äänestää Euroopan parlamentin vaaleissa. Myös paikallisvaalien osalta kunkin jäsenvaltion täytyy saada säilyttää oikeus itse päättää, myöntääkö se maahanmuuttajille äänioikeuden vai ei. 
Hermange (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää esittelijä Moraesia, joka on onnistunut lähestymään niinkin arkaluonteisia kysymyksiä kuin maahanmuuttoa ja kotouttamista laatimalla loppujen lopuksi varsin tyydyttävän mietinnön. Kun otetaan huomioon, millaisia väestöllisiä haasteita Euroopan unionilla on kohdattavanaan muutaman vuoden kuluessa, komissio ja esittelijä ovat aivan oikeassa esittäessään maahanmuuttoa osana, mutta vain osana, Euroopan tarvitsemaa ratkaisua.
Väestön ikääntymisestä seuraavien taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten vuoksi on selvää, että hallittu maahanmuutto auttaisi meitä ilman muuta välttämään talouskasvun hidastumisen ja kansalaistemme elämänlaadun heikkenemisen. Epäilen kuitenkin, ettei tällainen hallittu maahanmuutto voi toteutua, koska kaikkihan haluavat vaihtaa maisemaa ja saada paremman elintason. Joskus me sitä paitsi kannustamme muuttovirtoja itse omilla äänestystuloksillamme. Ajattelen nyt erityisesti jäsen Lambertin mietintöä, mietintöä 1481, joka laajentaa koko sosiaaliturvajärjestelmämme koskemaan myös pakolaisia ja maahanmuuttajia.
Näin ollen tarvitsemme koko joukon toimenpiteitä, joilla helpotetaan ja parannetaan ulkomaalaisten vastaanottoa ja kotouttamista aiheuttamatta silti kohtuutonta haittaa vastaanottajamaalle tai ulkomaalaisille, jotka muuttavat laillisesti Euroopan unionin alueelle. Yksi onnistuneen kotouttamisen välttämättömistä edellytyksistä on, että maahanmuuttajilla on oltava pääsy Euroopan unionin työmarkkinoille, ja siitä me kaikki olemme samaa mieltä.
Minusta vaikuttaa kuitenkin ennenaikaiselta pyrkiä tämän työllisyyttä ja kotouttamista käsittelevän mietinnön yhteydessä takaamaan kolmansien maiden kansalaisille oikeus äänestää paikallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa. Kuten kollegani, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja totesi, kuinka me voimme kuvitella kolmansien maiden kansalaisten äänestävän Euroopan parlamentin vaaleissa, kun heillä ei ole äänioikeutta valtioidemme yleisissä vaaleissakaan? Paikallisvaaleissa kullakin unionin 15 jäsenvaltiolla on omat käytäntönsä äänioikeuden myöntämisessä – kansallisuus voi perustua syntyperään tai syntymäpaikkaan – ja tällä hetkellä on mahdotonta kuvitella, että samaa lainsäädäntöä voitaisiin soveltaa kaikkiin 15 jäsenvaltioon näin hätäisesti toimitetun äänestyksen nojalla.
Tästä syystä äänestän tarkistuksen 4 puolesta, koska siinä todetaan, että joissakin maissa kolmansien maiden kansalaisilla on oikeus äänestää paikallisvaaleissa, mutta se ei velvoita muita jäsenvaltioita samaan. 
Santini (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Moraesia hänen auliudestaan ja yhteistyöhalukkuudestaan. Samoin haluan kiittää häntä jäsen Mantovanin puolesta. Hän olisi halunnut olla läsnä tänään ja käyttää puheenvuoron, mutta hän joutui palaamaan Italiaan erään kiireellisen asian vuoksi.
Euroopan unioniin suuntautuvan maahanmuuton dynamiikka olisi nähtävä osana laajempaa kehystä, jossa otetaan huomioon sen tuomat hyödyt kaikille osapuolille. Puheenjohtajavaltio Irlannin edustaja mainitsi myös tämän tänä aamuna. Maahanmuuttovirtoja on hallittava, jotta ne palvelevat sekä vastaanottajamaan että lähtömaan etuja. Maahanmuuttovirtojen hallinta voi itse asiassa olla vastaus, kuten on jo todettu, unionin demokraattiseen ja taloudelliseen kehitykseen. Meidän on nyt parannettava maahanmuuttajien – laillisten maahanmuuttajien – kotouttamista, sillä he ovat meille voimavara, mutta vastineeksi maahanmuuttajaväestön on kunnioitettava vastaanottajamaidensa perusarvoja. Keskustelussa on mainittu ehdotus, jolla taattaisiin unionin alueella laillisesti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille mahdollisuus äänestää paikallisissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa. Kaikille lienee kuitenkin selvää, että tällaisen asian pitäisi jatkossakin kuulua tiukasti toissijaisuusperiaatteen piiriin.
Kiitän esittelijää erityisesti jäsenvaltioiden hallitusten kanssa aikaansaadusta kompromissista, joka koski kiintiöjärjestelmän perustamista säätelemään laillista maahantuloa asianomaisiin maihin ja samalla siis Euroopan unioniin. Tätä järjestelmää on tarkoitus tarjota lähtö- ja kauttakulkumaille yhtenä tärkeimmistä kannustimista käydä takaisinottoa koskevia neuvotteluta ja tehdä sitä koskevia sopimuksia. Tämänkaltaisen yhteistyön aikaansaaminen on hyvin tärkeää.
Joka tapauksessa tätä monimutkaista kysymystä sekä maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevan politiikan valmistelua on ilman muuta käsiteltävä Euroopan tasolla mahdollisimman pian. Maahanmuuttajien oikeudet on tunnustettava, mutta niiden rinnalle tarvitaan politiikkaa, jolla säännellään maahanmuuttovirtoja, ja sääntelyn on oltava tiukkaa.
Puheenvuoroni päätteeksi muistutan, että Italiassa on Euroopan toiseksi eniten maahanmuuttajia, ja se on Euroopan ainoa maa, jolla on hyvin pitkä ulkoraja sekä idässä että etelässä. Koko Euroopan on ymmärrettävä tämän valtavan muuttopaineen ja sosiaalisen paineen laajuus ja monimutkaisuus, koska todellinen ongelma alkaa Italiasta, mutta siirtyy välittömästi ja automaattisesti kaikkiin yhteisön muihin maihin. 
Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen Vitorino, käytän nyt hyväkseni tilaisuutta onnitella teitä syntymäpäivänne johdosta. Havaitsemme laittomien maahanmuuttovirtojen olevan kasvussa. Niitä hallitsevat tavallisesti järjestäytyneet rikollisverkostot, jotka antavat harhaanjohtavaa tietoa potentiaalisille maahanmuuttajille, jotka päätyvät pakkotyöhön tyystin erilaisiin olosuhteisiin kuin heille on luvattu, mikä tarkoittaa joskus jopa fyysistä tai henkistä väkivaltaa ja ihmisoikeuksien loukkauksia.
Tämä on näin ollen erittäin tervetullut aloite, ja onnittelen esittelijä Moraesia, koska hän esittää tasapainoisen analyysin kolmesta toisiinsa liittyvästä aiheesta. Näistä ensimmäinen on maahanmuuttovirtojen hallinta. Me tarvitsemme yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa, joka sisältää siirtotyöläisten maahantuloa ja oleskelua koskevat yhteiset edellytykset ja säännöt, joissa on aina otettava huomioon kunkin jäsenvaltion todelliset työvoimatarpeet ja taloudelliset tarpeet. Kullekin jäsenvaltiolle on jätettävä mahdollisuus arvioida ja päättää, onko sillä tarvetta lisätä työvoimaansa, missä määrin ja millä aloilla, pitäen mielessä maan todelliset tarpeet ja valmiudet ottaa vastaan ja kotouttaa maahanmuuttajia. Meidän on torjuttava laittomia maahanmuuttovirtoja ja annettava taloudellisista syistä muuttaville maahanmuuttajille mahdollisuus hyödyntää selkeästi määriteltyjä, avoimia ja laillisia maahantulokanavia, jotta saamme katettua mahdollista työvoimavajetta kussakin jäsenvaltiossa. Kolmansien maiden kansalaisten maahantulosta työntekoa varten annettavan direktiiviehdotuksen on autettava selvittämään potentiaalisille maahanmuuttajille, millaisia laillisia keinoja heillä on saada oleskelulupa unionissa. Sen on myös vahvistettava laittoman maahanmuuton torjuntaa ja rangaistava erityisesti niitä, jotka siitä hyötyvät.
Toinen kysymys on, miten parannetaan maahanmuuttajien kotouttamista Euroopan unioniin. Tarvitaan yhteistä lähestymistapaa, jolla varmistetaan kolmansien maiden kansalaisten kotoutuminen yhteiskuntiimme, taataan oleskeluun, koulutukseen pääsyyn ja työllistymiseen liittyvät oikeudet ja velvollisuudet sekä varmistetaan, etteivät he joudu taloudellisen, sosiaalisen tai kulttuurisen syrjinnän kohteiksi.
Kolmas ja viimeinen huomioni koskee tarvetta lähtömaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön, jolla lisätään niiden valmiuksia hallita maastamuuttoa. Tämä edellyttää myös takaisinottoa koskevien sopimusten neuvottelemista sekä vastineeksi avustusohjelmia. 
Sartori (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin olen tyytyväinen siihen, miten huolellisesti parlamentti ja komissio ovat alkaneet tutkia tätä aihetta, jolla on vaikutusta kaikkiin Euroopan unionin maihin.
Maastamuuttoon on aina ajanut pakko ja usein toivo, mutta harvoin se on vapaaehtoinen valinta. Sanon tämän siksi, että olen kotoisin maasta, jolla on ensikäden kokemusta maahanmuutto-ongelmasta jo monien vuosikymmenten ajalta. Viime vuosina moniin Euroopan maihin kohdistuva maahanmuutto on saanut katkeria ja usein dramaattisia sivujuonteita. Mielestäni on sekä välttämätöntä että hyödyllistä, että eri jäsenvaltioilla on yhteinen kanta tähän asiaan, koska en voi kuvitella minkäänlaista myönteistä tulevaisuutta, elleivät kaikki unionin jäsenvaltiot osallistu sen hallintaan. Olen kuitenkin myös sitä mieltä, että tämä on yksi kaikkein arkaluonteisimmista kysymyksistä, joka kaipaa hallinnointia ehkä kaikkein kipeimmin. Hallinnointi puolestaan merkitsee viisumien myöntämiseen, työllisyyteen, terveyteen, kansalaisten oikeuksiin ja velvollisuuksiin ja kansalaisuuteen liittyvien kysymysten ratkaisemista. Mielestäni äänioikeuden paitsi Euroopan parlamentin vaaleissa myös paikallisvaaleissa pitäisi olla seurausta näistä oikeuksista, ei niiden edellytys, niin kuin on toisinaan ehdotettu joissakin viime vuosina käydyissä keskusteluissa.
Kotouttamisinnossamme emme saa unohtaa, että ensisijainen velvollisuutemme on mielestäni kunnollisten elinolosuhteiden luominen kehitysmaihin, jotta kenenkään ei ole pakko muuttaa omasta kotimaastaan. Toisena velvollisuutenamme on helpottaa maahanmuuttajien paluuta lähtömaihinsa oman maansa kehityksen ja kasvun airuina. Vasta kolmannelle sijalle asettaisin alhaisen syntyvyyden ja työvoiman puutteen köyhdyttämän "vanhan Euroopan" näkemyksen maahanmuutosta maillemme koituvana hyötynä. Tästä huolimatta ei kuitenkaan ole epäilystäkään siitä, etteikö meillä tarvittaisi valvontamekanismeja, joiden avulla voimme torjua laitonta maahanmuuttoa ja vastaanottajamaan lainsäädäntöön kohdistuvia rikkomuksia jäsenvaltioissa. 
Puhemies.
   Kiitos, jäsen Sartori.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 

Puhemies.
   Oikein hyvää iltaa, arvoisat kollegat.
Toivottakaamme tervetulleeksi neuvoston puheenjohtaja, jona toimii ministeri Roche. Voin luvata teille, että parlamentti on erittäin yhteistyöhaluinen, ja siten toivon teiltäkin yhteistyöhalukkuutta vastatessanne parlamentin jäsenten kysymyksiin. Parlamentin jäsenethän pitävät hyvin tärkeänä, että he voivat tätä kautta olla yhteydessä neuvostoon.
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B5-0002/2004).
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Mihin toimiin Irlannin puheenjohtajakaudella ryhdytään sen varmistamiseksi, että eläinten hyvinvointia koskevaa, erityisesti englanninvinttikoirien (greyhound) kohteluun vaikuttavaa Euroopan unionin lainsäädäntöä noudatettaisiin paremmin? Irlannissa kilpajuoksijoiksi kasvatettujen englanninvinttikoirien vienti Espanjaan niiden kilpauran päätyttyä on yleistä. Espanjan viranomaisten tapa kohdella koiria on kuitenkin kauhistuttava ja niiden hyvinvoinnista piittaamaton. Vuoteen 2002 saakka englanninvinttikoirien kasvatusta Irlannissa tuettiin Euroopan unionin varoista.
Mitä toimia Euroopan unioni toteuttaa varmistaakseen osittain Euroopan unionin varoilla kasvatettujen englanninvinttikoirien hyvinvoinnin? Kuinka paljon kyseisiä englanninvinttikoiria on viety Irlannista Espanjaan ja millaisissa kuljetusolosuhteissa? 
Roche,
   . Neuvosto pitää eläinten hyvinvointia prioriteettina, ja se on antanut komission ehdotuksesta jo useita tähän alaan liittyviä yhteisön sääntöjä erityisesti eläinten kuljetuksista sekä eläinten ja varsinkin koirien käytöstä tutkimustarkoituksiin.
Yhteisön lainsäädännössä ei kuitenkaan säännellä koirien, esimerkiksi englanninvinttikoirien, kasvatusta ja jäsenvaltioissa järjestettäviin juoksukilpailuihin osallistumista koskevista edellytyksistä. EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevassa pöytäkirjassa eläinten suojelusta ja hyvinvoinnista edellytetään, että laatiessaan ja pannessaan täytäntöön yhteisön maatalous- ja liikennepolitiikkaa, sisämarkkinoita ja tutkimuspolitiikkaa yhteisö ja jäsenvaltiot ottavat eläinten hyvinvoinnin vaatimukset täysimääräisesti huomioon kunnioittaen samalla erityisesti uskonnollisiin rituaaleihin, kulttuuriperinteeseen ja alueelliseen perintöön liittyviä jäsenvaltioiden lakeja ja hallinnollisia määräyksiä sekä tapoja.
Näin ollen kunkin jäsenvaltion on löydettävä itse ratkaisu tähän ongelmaan, ja neuvosto voi ainoastaan kehottaa toimivaltaisia viranomaisia torjumaan arvoisan jäsenen kuvailemaa huonoa kohtelua. 
McKenna (Verts/ALE ).
    (EN) On hienoa, että olen ensimmäinen irlantilainen, joka esittää kysymyksen puheenjohtajavaltio Irlannille. Olin äskettäin eläinten hyvinvointia käsittelevän laajennetun työryhmän kokouksessa, jossa myös toivottiin, että eläinten hyvinvointi, erityisesti eläinten kuljetukset, nostetaan tärkeäksi kysymykseksi. Komission jäsen Byrne totesi, ettei tämä kysymys ole EU:n vastuulla eikä sitä säännellä EU:n lainsäädännössä.
Jossakin vaiheessa EU tuki paljonkin englanninvinttikoirien kasvatusta Irlannissa. Se on tätä nykyä loppunut, mutta kuten totesitte, tämä on kustakin jäsenvaltiosta riippuva asia. Irlannin hallituksen on annettava säännöt kasvatuksesta ja riittävästä valvonnasta sekä varmistettava, että eläinten omistajat huolehtivat eläimistään koko niiden eliniän, eivätkä pelkästään kilpailuvuosina. Kun englanninvinttikoirat saavuttavat Irlannissa noin kahden vuoden iän, Irlannin koirakilpailupiirit pitävät niitä lähes loppuun ajettuina. Ne myydään pilkkahintaan Espanjaan, jossa niitä juoksutetaan kilpailuissa niin kauan kuin niiden henki pihisee. Ne joutuvat kestämään hirvittävää julmuutta.
Tässä ei ole kyse uskonnollisista oikeuksista vaan todellakin eläinten hyvinvoinnista, ja Irlannin hallituksen olisi tehtävä jotakin englanninvinttikoirien kasvatuksen valvomiseksi ja sen varmistamiseksi, että kasvattajat huolehtivat eläimistään niiden elämän loppuun asti. Eräänlainen tunnistusjärjestelmä, kuten merkintäjärjestelmä, voisi helpottaa niiden tunnistamista.
Puhuin äsken Espanjassa hiljattain vierailleen henkilön kanssa. Hän ja joukko muita olivat vierailleet laittomalla juoksuradalla, jossa kilpaili heidän näkemänsä mukaan yhdeksän irlantilaista koiraa. Meidän on kannettava vastuumme näistä eläimistä siitä riippumatta, pidetäänkö niitä kotimaassamme vai onko ne viety johonkin muuhun maahan. 
Roche,
   . Kiitän arvoisaa jäsentä. Tietyiltä osin katson, että ne näkökohdat, joista arvoisa jäsen puhui lisäkysymyksensä jälkimmäisessä osassa, olisi esitettävä Irlannin ja ehkä myös Espanjan kansallisille viranomaisille. Ymmärrän täysin hänen huolestumisensa, ja kuten hän tietää, olemme itse asiassa keskustelleet asiasta. Olen tuonut julki neuvoston kannan tähän asiaan, josta esitettiin kysymys myös komissiolle. 
Dhaene (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, myös omassa kotimaassani joukko ihmisiä on hyvin huolestunut näistä käytännöistä ja haluaa saada ne loppumaan. Nämä ihmiset menevät jopa niin pitkälle, että adoptoivat näitä koiria ja maksavat niistä 150 euroa. Espanjassa on välietappina toimiva vastaanottokeskus. Neuvoston on viime kädessä kolkutettava sen jäsenvaltion ovea, joka on tässä asiassa syytettynä, koska keskustelemme kuitenkin huonosta kohtelusta, eikä kyse ole pelkästään näiden koirien viennistä ulkomaille. Mielestäni neuvoston on otettava kantaa tähän ja tehtävä selväksi, että eläinten oikeuksia on sovellettava koko EU:ssa. Nämä koirat, jotka päätyvät myöhemmin lemmikkieläimiksi kotimaassani, ansaitsevat oikeudenmukaisen mahdollisuuden, kunnioitusta ja hyvää kohtelua. 
Roche,
   . Uskoisin meidän kaikkien olevan samaa mieltä siitä, että kaikkia eläimiä on kohdeltava hyvin ja asianmukaisesti siitä riippumatta, missä ne elävät. Tästä ilmenee jälleen, että kysymys kuuluu pikemminkin kansallisen lainsäädännön ja yksittäisten jäsenvaltioiden sääntöjen soveltamisalaan kuin neuvostolle. Panen kuitenkin merkille mainitun aloitteen, joka on hyvin arvokas ja tarpeellinen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Aikooko puheenjohtajavaltio tehdä yhteistyössä komission ja Euratomin kanssa tutkimuksen, jossa arvioidaan viimeaikaisia skotlantilaisen Dundee Universityn ja Ison-Britannian hallituksen sisäisistä lähteistä peräisin olevia säteilyriskejä tutkivan komitean (Examining Radiation Risks from Internal Emitters, CERRIE) tutkijoiden tuloksia? Niistä voidaan päätellä Sellafieldistä peräisin olevan plutoniumsaasteen vaarantavan Ison-Britannian ja Irlannin väestön terveyden? 
Roche,
   . Neuvosto ei ole tietoinen arvoisan parlamentin jäsenen mainitsemista tuloksista. Vahvistan kuitenkin neuvoston puolesta, että se on hyvin huolestunut ydinturvallisuudesta ja tukee kaikin tavoin ydinturvallisuuden korkean tason saavuttamista kaikkialla Euroopan unionissa.
Kuten arvoisa parlamentin jäsen varmaan tietää, Kaikkien muiden reaktoreiden tavoin myös Sellafieldin reaktorin on määrä toimia niin kauan kuin se täyttää korkeatasoisen ydinturvallisuuden edellytykset. Ydinlaitosten turvallisuuteen liittyvä nykyinen yhteisön lainsäädäntö perustuu pääasiassa Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston III lukuun. Neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta säädetään perusluonteisista säteilyturvavelvoitteista, joita on noudatettava. 
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Vaikka ymmärränkin, että neuvoston puheenjohtajalla on pidäkkeensä, minun on sanottava, että Britanniassa ja Irlannissa ja itse asiassa kaikkialla Euroopan unionissa tällaista vastausta kansalaisten huolenaiheisiin pidetään kerrassaan riittämättömänä.
Haluan todeta vielä kerran, että Yhdistyneen kuningaskunnan terveysministeri Melanie Johnson on paljastanut maansa terveysministeriön tutkimuksessa ilmenneen, että mitä lähempänä lapset asuvat Sellafieldiä, sitä enemmän heidän hampaissaan on plutoniumia. Plutonium on yksi ihmisten terveydelle – eikä ainoastaan ihmisten terveydelle – kaikkein vaarallisimmiksi tiedetyistä aineista. Ministeri Johnson on kertonut tutkimuksista ilmenneen, että plutoniumpitoisuus vähenee sitä mukaa kun etäisyys kasvaa Länsi-Cumbrian rannikkoon ja siellä sijaitsevaan Sellafieldin ydinpolttoaineen jälleenkäsittelylaitokseen, mikä viittaa siihen, että tämä laitos on aiheuttanut plutoniumsaasteen leviämisen väestöön laajemmin. Tämä tieto on peräisin Yhdistyneen kuningaskunnan terveysministeriltä.
Haluaisin puheenjohtajavaltio Irlannin kutsuvan EY:n asiantuntijat kansallisten ja muiden asiantuntijoiden ohella erityiskokoukseen arvioimaan tämän vaikutuksia. Tämä on vähin, mitä kansalaiset odottavat. Voisin esitellä tieteellisiä faktoja varsin yksityiskohtaisesti – kyse on ansioituneista tiedemiehistä – mutta jätän sen tekemättä. Tähdennän sitä, että edellytämme ministeriltä asianmukaista vastausta asianomaisten ihmisten rauhoittamiseksi. 
Roche,
    Vuosien kuluessa käymiemme yksityisten keskustelujen perusteella arvoisa jäsen tietänee sen, että tässä asiassa yhdyn moniin hänen huolenaiheisiinsa. Nyt vastaan neuvoston puheenjohtajan ominaisuudessa. Tietenkin panen merkille hänen tekemänsä ehdotuksen. Todellisuus on meidän kannaltamme hankala. Olen tästä samaa mieltä. Panen ilman muuta merkille hänen jälkimmäisen ehdotuksensa. 
Atkins (PPE-DE ).
    Onko ministeri tietoinen siitä, että jopa selvityksen tekijät myöntävät, että määrät ovat niin alhaisia, ettei niillä ole terveyden kannalta merkitystä, että määrät ovat tuhansia kertoja alhaisempia kuin hampaissa luontaisesti esiintyvien muiden radioaktiivisten aineiden pitoisuudet, että useimmat korkeimmista pitoisuuksista havaittiin 250 mailin päässä Sellafieldistä, että on todennäköisempää, että kyse on pohjoisella pallonpuoliskolla useiden vuosien ajan tehtyjen ydinasekokeiden laskeumasta. Lisäksi Pohjois-Irlannin arvostetut tieteelliset ja akateemiset yhteisöt – toimiessani muutamia vuosia ministerinä tämä kuului omaan vastuualueeseeni – ovat arvoisan jäsenen oman kotimaan vastaavien yhteisöjen tavoin eri mieltä Irlannin Sellafieldiä vastustavan lobbausryhmän monista väitteistä. Loppujen lopuksi kyse on vain poliittisesta pelonlietsonnasta, jonka tarkoituksena on viedä Luoteis-Englannissa asuvilta äänestäjiltäni tuhansia työpaikkoja ja vahingoittaa monien tästä tärkeästä ja arvokkaasta kierrätystoiminnasta riippuvaisten yhteisöjen elinkeinoja? 
Roche,
    En usko, että aidon huolestumisen leimaaminen pelonlietsonnaksi edistää asiaa millään tavoin. Kuten heti aluksi totesin, neuvosto ei ole tietoinen niistä tuloksista, jotka arvoisa jäsen saattoi parlamentin tietoon. En voi näin ollen vastata yhtään sen paremmin tähän lisäkysymykseen kuin alkuperäiseenkään kysymykseen. Voin vain todeta, että aidon huolestumisen leimaaminen pelonlietsonnaksi ei edistä asiaa millään tavoin. 
Wynn (PSE ).
    Haluan kysyä arvoisalta neuvoston puheenjohtajalta, onko hän samaa mieltä siitä, että alkuperäinen kysymys on oikeastaan asiasisällöltään virheellinen siltä osin kuin siinä puhutaan ihmisten terveyden vaarantamisesta Britanniassa ja Irlannissa. Siteeratussa Melanie Johnsonin selvityksessä – kuten jäsen Atkins äsken mainitsi – tekijät toteavat tosiasiassa, ettei mitään terveysriskiä ole: tältä osin asialla ei ole mitään yhteyttä alkuperäiseen kysymykseen. Itse asiassa eräät korkeimmista arvoista saatiin 260 mailin päässä Sellafieldissä ja eräät alhaisimmista arvoista 50 mailin päässä.
On ironista, että näitä kommentteja esitetään, vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan ministeriön omassa selvityksessä todetaan havaittujen pitoisuuksien olevan tuhansia kertoja alhaisemmat kuin luontaisista lähteistä peräisin olevien muiden radioaktiivisten aineiden pitoisuudet. Eikö neuvoston puheenjohtaja ole samaa mieltä siitä, että kysymys oli asiasisällöltään virheellinen, ja se oli esitetty pelkästään pelon lietsomiseksi, kuten Sir Robert Atkins mainitsi?
Roche,
    Minulla ei ole todellakaan mitään lisättävää, ja voin vain toistaa sen, mitä jo aiemmin sanoin, eli neuvosto ei ole perillä yksityiskohdista enkä voi ottaa kantaa kumpaankaan suuntaan. En tietenkään missään tapauksessa halua ottaa kantaa siihen, onko parlamentin jäsenen kysymys esitetty vilpittömässä mielessä. 
Puhemies.
   Arvoisat jäsenet, emme käy keskustelua. Kysymyksen tehnyt jäsen on esittänyt lisäkysymyksen, jota on seurannut kaksi muuta lisäkysymystä. Mielipiteet tietenkin eroavat. Te kaikki haluaisitte puhua, mutta se ei ole työjärjestyksen mukaan mahdollista.
Arvoisa jäsen Ahern, teillä on 15 sekuntia aikaa antaa henkilökohtainen lausuma. 
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Kantaani on paneteltu. Pyydän asiantuntijoilta vaikutusten arviointia. En väitä olevani itse asiantuntija. Emmekö voisi kerrankin käydä parlamentissamme sivistynyttä keskustelua Sellafieldistä? Suojelkaamme kansalaisiamme. Sen enempää en teiltä pyydä. 
Puhemies.
   Arvoisa Fitzsimons, lisäkysymyksiä ei voi esittää kahta enempää. Olen sallinut ne siinä järjestyksessä kuin ne on esitetty. Jos pidätte tarpeellisena, esittäkää lisää kysymyksiä seuraavalla istuntojaksolla. Tehän tiedätte, että teillä on siihen oikeus, mutta tänään puheenvuoro on vain kahdella parlamentin jäsenellä. Minun on noudatettava työjärjestystä, ja pyydän, että tekin noudatatte sitä.
Seuraavana on 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa todetaan että "neuvosto voi ... todeta, että jokin jäsenvaltio rikkoo vakavasti tai jatkuvasti 6 artiklan 1 kohdassa mainittuja periaatteita, kehotettuaan ensin asianomaisen jäsenvaltion hallitusta esittämään huomautuksensa".
Espanjan hallitus on ajanut rikoslain ad hoc -uudistusta antamalla senaatin käsiteltäväksi tarkistuksen, joka koskee välitysmenettelyä. Tarkoituksena on tehdä laittomaksi Baskimaan hallituksen suunnittelema mahdollinen kansanäänestys Baskimaan itsehallintolain uudistamisesta. Espanjan tärkeimmän oppositiopuolueen (PSOE) johtaja ilmoitti julkisesti, että Espanjan hallituksen suunnittelema rikoslain uudistus on sopimaton, virheellinen, varomaton, hämäräperäinen ja loukkaa lainsäädännön perusperiaatteita. Myös yhdistyneen vasemmiston (Izquierda Unida) koordinaattori totesi, että kyseisen uudistuksen myötä demokraattinen Espanja syyllistyy jälleen poliittiseen rikokseen, joita tehtiin Francon diktatuurin aikana.
Katsooko neuvosto, että vankilatuomion langettaminen kansalaisten poliittisten mielipiteiden kuulemisesta merkitsee sitä, että kunnioitetaan ja noudatetaan jäsenvaltioille yhteisiä vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien sekä oikeusvaltion periaatteita? Katsooko neuvosto, että paras tapa selvittää historiallisia poliittisia konflikteja, joista esimerkkeinä ovat Palestiinan, Irlannin ja Baskimaan konfliktit, on edistää vuoropuhelua, keskustelua ja kansalaisten mielipiteen kuulemista, jotta he voisivat vapaasti ja demokraattisesti ilmaista käsityksensä siitä, kunnioitetaanko heille tehdyissä ehdotuksissa todella ihmisoikeuksia?
Roche,
   . Kuten arvoisa parlamentin jäsen tietää, neuvosto ei kommentoi tiedotusvälineiden julkaisemia uutisia, eikä neuvoston tapana ole ilmaista näkemyksiään jäsenvaltioiden sisäpoliittisista asioista. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, viittasin kysymyksessäni niihin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen artikloihin, joiden nojalla me kaikki - neuvosto, parlamentti, hallitukset ja myös neuvoston puheenjohtaja sekä komissio – olemme velvollisia huolehtimaan ihmisoikeuksien kunnioittamisesta.
Te ette halua vastata minulle, mutta muistutan teitä sellaisesta, jonka oletan teidän tietävän paljon itseäni paremmin. Jos en muista väärin, ennen maanne itsenäistymistä Irlannissa oli voimassa sellainen väliaikainen asetus, josta aiheutui yhteiskunnassanne vaikea konfliktitilanne radikaalien ja maltillisten voimien välillä. Te ratkaisitte tämän tilanteen kuulemalla Irlannin kansalaisia eli pitämällä kansanäänestyksen.
Myös Baskimaan tilanne on vaikea ja huolestuttava, ja se aiheuttaa paljon jännitteitä ja väkivaltaa. Vaadimme, että kansalaiset voivat ilmaista mielipiteensä ja päättää, mutta Espanjan hallitus pyrkii estämään sen. Hallitus myös uhkailee ja muuttelee lakeja vangitakseen ne, jotka puolustavat kansanäänestystä eli kansalaisten kuulemista, jota demokraattisempaa tapaa toimia ei ole. 
Puhemies.
   Arvoisa Ortuondo, muistutan teitä siitä, että tässä esitetään lisäkysymyksiä, eikä poliittisia julistuksia. 
Oreja Arburúa (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan täydentää jäsen Ortuondon esittämää kysymystä ja muistuttaa häntä siitä, ettei tämä ole Espanjan hallituksen päätös, vaan Espanjan perustuslaissa kielletään autonomista aluetta pitämästä yksipuolisesti kansanäänestystä ja edellytetään, että kansanäänestyksen kutsuu aina koolle kuningas pääministerin ehdotuksesta Espanjan parlamentin aiemmin antamalla valtuutuksella.
Näin määrätään perustuslaissamme. Mielestäni jäsen Ortuondon olisi pitänyt muotoilla kysymyksensä siten, että voidaanko henkilöä, joka ei noudata lakia, rangaista, kuten Espanjan viranomaiset ovat todenneet tai kuten tässä tapauksessa Espanjan uudistetussa rikoslaissa todetaan – vaikka todennäköisesti ette vastaisi tähänkään kysymykseen. 
Puhemies.
   Arvoisat jäsenet, tässä tapauksessa arvoisa Oreja, katson, ettei tämä ole lisäkysymys, ja teillä arvoisa neuvoston puheenjohtaja ei ole tietenkään velvollisuutta vastata, mutta teillä on puheenvuoro, jos haluatte sanoa jotakin. 
Roche,
   . Minulla ei todellakaan ole mitään lisättävää alkuperäiseen kysymykseen esittämääni vastaukseen. Kumpikaan puheenvuoroista ei anna siihen aihetta. 
Puhemies.
   Arvoisa MacCormick, neuvoston puheenjohtajan vastaus on varsin selvä, eikä se anna aihetta lisäkysymyksiin. Joka tapauksessa teillä on seuraavaksi puheenvuoro, ja toivoakseni käytätte sen yhtä viisaasti kuin yleensäkin. 
MacCormick (Verts/ALE ).
    Halusin sanoa ministeri Rochelle – ja minua ilahduttaa suuresti nähdä hänet täällä monien valmistelukunnassa vaihdettujen ajatusten jälkeen – että mielestäni jäsen Ortuondo Larrean esittämä kysymys, jota nyt käsittelemme, on merkityksellinen. Siinä on kyse jäsenvaltioiden sisällä olevien alueiden roolista ja paikasta. Jo senkin vuoksi, että Pohjois-Irlannin ongelmat koskettavat puheenjohtajavaltiota, myös muista syistä puheenjohtajavaltio Irlannin olisi pohdittava itse ja kehotettava muita jäsenvaltioita pohtimaan sitä, kuinka tällaisille maille taataan riittävä ja vielä parempi edustus.
Puhemies.
   Arvoisa Ortuondo, koska tiedän, ettette luultavasti pyydä työjärjestyspuheenvuoroa – en tiedä, haluatteko esittää henkilökohtaisen lausuman – annan teille 15 sekuntia aikaa, ja pyydän vilpittömästi, ettette aiheuta enää lisää lausumia. Emme saa sekoittaa kyselytuntia sellaisiin keskusteluihin, joita olisi käytävä siihen tarkoitetussa ympäristössä eli tässä tapauksessa Espanjassa. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan esittää henkilökohtaisen lausuman. Jos se, mitä esitin, on kirjattu Espanjan perustuslakiin, miksi Partido Popular -puolue ja Aznarin hallitus yömyöhään ja käyttäen hyväksi lakia ...
Puhemies.
   Vetoan teihin, jotta käytte tätä keskustelua Baskimaan parlamentissa ja Espanjan parlamentissa, sillä tästä aiheesta ei ole syytä jatkaa keskustelua täällä. Tiedätte, etten anna sen vaikuttaa, että minutkin on valittu parlamenttiin Espanjasta ja että olen espanjalainen, ja kuten minulla on tapana sanoa, toimin ikään kuin olisin esimerkiksi suomalainen tai irlantilainen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Komissio on aloiteoikeutensa mukaisesti esittänyt ehdotuksen ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE) annetun asetuksen muuttamisesta (KOM(2003)0402/lopullinen).
Ehdotuksessa käsitellään komiteamenettelyihin liittyviä kysymyksiä, jotka kiinnostavat vähän tai ei lainkaan yhteisön kansalaisia ja joilla ei liene suurta merkitystä luonnonsuojelun kannalta. Ehdotuksessa on tietysti mahdollista käsitellä sellaisia olennaisia kysymyksiä, joihin asetuksessa ei ole vastausta.
Aikooko neuvosto tehdä tämän rahoitusvälineen tarkistamisen yhteydessä ne välttämättömät muutokset, joita edellytetään Natura 2000 -verkoston rahoitusta koskevassa loppuraportissa. Raportin laatinut työryhmä, jonka komissio oli perustanut käsittelemään luontotyyppidirektiivin 8 artiklaa, tuli siihen tulokseen, että pelkästään Natura 2000 -verkoston hallinnointiin tarvitaan vuosittain 3,4–5,7 miljardia euroa? 
Roche,
   . Komissio esitti äskettäin ehdotuksen ympäristöalan rahoitusvälinettä (LIFE) koskevan asetuksen N:o 1655/2000 muuttamisesta pääasiassa kahden näkökohdan osalta. Ensimmäinen liittyy pelkästään komiteamenettelyyn. Toinen näkökohta liittyy kuitenkin LIFE-järjestelmän voimassaolon pidentämiseen vielä kahdella vuodella nykyisen järjestelmän ja vuodesta 2007 alkaen sovellettavien uusien rahoitusnäkymien välisen ajanjakson kattamiseksi. Neuvostossa keskusteltiin 22. joulukuuta 2003 tästä jälkimmäisestä näkökohdasta ja EU:n ympäristötoimien rahoitusvaihtoehdoista vuoden 2007 jälkeen. Lisäksi neuvosto antoi biologista monimuotoisuutta koskevat päätelmät, joiden mukaan se odottaa kiinnostuneena komission tulevaa tiedonantoa Natura 2000 -hankkeen rahoituksesta. Kun se toimitetaan, on taas mahdollista keskustella tästä hyvin tärkeästä kysymyksestä. 
Casaca (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää puheenjohtajavaltio Irlantia siitä selkeästä vastauksesta, jonka se yritti antaa kysymykseeni. Minun on kuitenkin ehdottomasti korostettava erästä olennaisena pitämääni seikkaa: haluaisin tietää, aikooko neuvosto ottaa asianmukaisesti huomioon komission nimittämän työryhmän päätelmät, joissa viitattiin siihen, että tämän Natura-verkoston ylläpidon kustannukset ylittäisivät vuodessa 3,4 miljardia euroa. Haluaisin myös tietää, onko neuvosto sitä mieltä, että rahoitusnäkymämme ovat Euroopan toimielinten tekemien sitoumusten tasalla? Tämä on hyvin konkreettinen asia, johon haluaisin neuvostolta selvennystä. 
Roche,
   . Arvoisan jäsenen kysymys liittyi olennaisesti siihen, onko 3,4 miljoonan–5,7 miljoonan euron suuruinen vuosibudjetti sopiva. Tämä on keskeinen kysymys.
Natura 2000 -verkoston sekä luontotyyppi- ja lintudirektiivien alalla tähän mennessä tehdyt toimet ovat painottuneet pitkälti alueiden alustavaan nimeämiseen, mikä on pelkästään mekaaninen vaihe. On hyvin vaikeaa arvioida näin varhaisessa vaiheessa näiden alueiden suojelun todennäköisiä kustannuksia tulevina vuosina.
Ymmärtääkseni komissio on työstänyt asiaa pitemmälle valmistellessaan tiedonantoa Natura 2000 -hankkeen rahoituksesta.
Tiivistetysti voidaan sanoa, että työ on ollut suojelualueiden nimeämistä. Ennen tämän työvaiheen päättymistä on vaikea arvioida kokonaiskustannusten määrää, mutta kiitän kuitenkin kohteliaasti arvoisaa jäsentä tämän kysymyksen ottamisesta esiin. 
Puhemies.
   Kysymys nro 5 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Seuraavana on 
Kun otetaan huomioon Zimbabwen paheneva tilanne, mitä sellaisia toimia yhteisessä kannassa voitaisiin neuvoston mielestä esittää, joiden avulla presidentti Mugabelle voitaisiin todennäköisesti antaa selvä ja vahva viesti? 
Roche,
   . Zimbabween kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun yhteisen kannan mukaisesti neuvosto on pitänyt silmällä Zimbabwen tilannetta. Puheenjohtajavaltio antoi 28. marraskuuta 2003 Euroopan unionin puolesta julkilausuman Zimbabwen nykytilanteesta ja ilmaisi siinä jatkuvan huolestumisensa Zimbabwen jännittyneestä ilmapiiristä sekä kehotti sen hallitusta kunnioittamaan kaikkien zimbabwelaisten kansainvälisesti vahvistettuja oikeuksia.
Zimbabwen kysymys otettiin esiin EU:n ja Afrikan välisessä vuoropuhelussa ministeritroikan kokouksessa Roomassa 10. marraskuuta 2003. Euroopan unioni vahvisti tuolloin olevansa jälleen valmis vuoropuheluun Hararen hallituksen kanssa nykyisten kiintopisteiden perusteella. Samanlainen viesti välitettiin suoraan Zimbabwelle ja muille Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön (SADC) maille 12. ja 13. marraskuuta 2003 Brysselissä pidetyssä EU:n ja SADC:n johtavien virkamiesten välisessä kokouksessa ja uudelleen Etelä-Afrikalle Pretoriassa 8. joulukuuta 2003 pidetyssä poliittisen vuoropuhelun kokouksessa.
18. helmikuuta 2002 annetussa yhteisessä kannassa ilmaistaan neuvoston vakava huolestuminen Zimbabwen tilanteesta ja erityisesti väkivallan viimeaikaisesta kiihtymisestä ja poliittisten vastustajien pelottelusta sekä riippumattoman lehdistön häirinnästä.
Vuonna 2003 muutetussa yhteisessä kannassa Zimbabwen tilanteen todettiin huonontuneen entisestään, sillä maassa tapahtui jatkuvasti vakavia ihmisoikeuksien, sananvapauden, yhdistymisvapauden ja rauhanomaisen kokoontumisvapauden loukkauksia.
Kuten on jo todettu, Euroopan unioni on edelleen erittäin huolestunut Zimbabwen tilanteen jatkuvasta heikentymisestä tämän jälkeen. Yhteistä kantaa on määrä tarkistaa 18. helmikuuta 2004. Tähän liittyen neuvostolle esitettävien suositusten valmistelutyö on jo alkanut asiasta vastuussa olevissa neuvoston yksiköissä. Nämä suositukset toimitetaan tuolloin neuvostolle keskustelua varten. 
Kinnock, Glenys (PSE ).
    Haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Irlannin hallituksen voimakas kanta Zimbabwen tilanteeseen on kohtalaisen hyvin tiedossani, ja mielestäni se on asianmukainen.
Kysymykseni koskee yhteisen kannan voimassaolon jatkamista. Odottaako puheenjohtajavaltio, että nykyisten Zimbabwen vastaisten pakotteiden jatkaminen on vaikeaa. Olenko oikeassa siinä, että jotkin jäsenvaltiot – ja varsinkin eräs jäsenvaltio – pitävät ongelmallisena sitä, että puheenjohtajavaltio ja muut neuvoston jäsenvaltiot kannattavat pakotteiden jatkamista? Siksi kysyn teiltä, ovatko jäsenvaltiot todennäköisesti samaa mieltä voimassaolon jatkamisesta.
Toiseksi katsooko neuvoston puheenjohtaja parhaaksi, että seuraavaksi neuvostossa vaaditaan kieltolistan – tarkoitan tällä luetteloa henkilöistä, joihin on kohdistettu pakotteita ja joille ei myönnetä viisumia – laajentamista kattamaan perheenjäsenet, kuolleet henkilöt tai tehtävää vaihtaneet henkilöt ja niin edelleen? Minun mielestäni ja parlamentin mielestä – tämä on kirjattu asiaa koskevaan päätöslauselmaamme – luetteloa olisi laajennettava ja tarkistettava. Haluaisin mielelläni kuulla mielipiteenne. Tämä on Euroopan parlamentille sangen tärkeä asia, ja odotan kiinnostuneena vastaustanne. 
Roche,
   . Kollegani ja minä arvostamme jäsen Kinnockin jatkuvaa suurta kiinnostusta tähän asiaan. Keskustelut jatkuvat. Olisi ennenaikaista tässä vaiheessa sanoa, mihin nämä keskustelut johtavat. Luetteloa tarkistetaan joka tapauksessa, ja sitä saatetaan osittain laajentaa. 
Moraes (PSE ).
    Haluaisin tehdä hyvin lyhyen lisäkysymyksen jäsen Kinnockin kysymyksestä. Hänen kampanjansa eräs näkökohta – asia koskettaa yhä enemmän jäsenvaltioita, muun muassa Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja mahdollisesti myös Irlantia – on se, että väkivallan kiihtyessä Euroopan unioniin saapuu yhä enemmän pakolaisia ja turvapaikanhakijoita. Mikä on puheenjohtajavaltio Irlannin kanta tähän, koska pakolaisten määrä kasvaa koko ajan ja nämä hätää kärsivät henkilöt selvästikin hakevat turvapaikkaa ja he ovat monilukuisia? Onko neuvoston puheenjohtajavaltiolla kantaa asiaan nyt, kun puheenjohtajuus on vaihtunut, sillä väkivalta kiihtyy ja Zimbabwesta EU:n jäsenvaltioihin hakeutuvien pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden määrä kasvaa väistämättä? 
Roche,
   . Suora vastaus kysymykseen on ”kyllä”, puheenjohtajavaltio on ilman muuta tietoinen siitä, että kaikenlainen väkivalta tai siviiliväestöön kohdistuvat toimet väistämättä ajavat ihmisiä maanpakoon. Olemme myös huolissamme ja tietoisia siitä, millainen vaikutus pakotteilla saattaa olla väestöön.
Yksityiskohtien osalta viittaan edelliseen jäsen Kinnockille suoraan antamaani vastaukseen: mihin suuntaan lähdemme? Seuraavasta vaiheesta käydään parhaillaan keskustelua, enkä halua ennakoida tätä keskustelua toteamalla enemmän kuin olen jo todennut. 
Puhemies.
   Huomaan, että arvoisat jäsenet luottavat kovasti mahdollisuuksiinsa saada hissi nopeasti, ja tämä saattaa aiheuttaa seisauksen, jos sovellamme työjärjestystä. Jos kuuntelette minua toimistoissanne, pyydän teitä jo tulemaan alas istuntosaliin, koska yhdessä vaiheessa kukaan kysymyksen esittäjistä ei ollut läsnä.
Seuraavana on 
Euroopan komissio ja Syyria pääsivät 9. joulukuuta 2003 sopimukseen EU:n ja Syyrian välisestä assosiaatiosopimuksesta muiden Välimeren kumppanimaiden kanssa tehtyjen sopimusten mallin mukaisesti. Sopimukseen sisältyy poliittinen, taloudellis-rahoituksellinen sekä sosiaalinen ja kulttuurinen osio.
Mikä on neuvoston kanta näiden osapuolten välisen sopimuksen tuomiin mahdollisuuksiin? Uskooko neuvosto, että sopimuksen allekirjoittaminen lähitulevaisuudessa tukisi alueellista integraatiota, loisi arabien ja Israelin välisen poliittisen ongelman ratkaisemista edistävän myönteisen ilmapiirin ja tukisi Syyrian demokratisoitumista?
Miten se suhtautuu Yhdysvaltojen täysin päinvastaiseen kantaan, jonka perusteella kongressi ja presidentti Bush hyväksyivät (vain muutama päivä sitten) lain, jossa säädetään Syyrian vastaisista taloudellisista ja diplomaattisista pakotteista ja rajoituksista? Hyväksyykö neuvosto syyt, joilla Yhdysvallat perustelee tällaisen Syyrian vastaisen politiikan käyttöön ottamista? 
Roche,
   . Neuvosto vahvistaa arvoisalle jäsenelle sen, että 9. joulukuuta 2003 Euroopan komissio ja Syyria pääsivät yhteisymmärrykseen teknisellä tasolla kaikista jäljellä olevista kysymyksistä Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksesta käydyissä neuvotteluissa. Sopimuksen tullessa voimaan sillä korvataan nykyinen vuodelta 1977 oleva yhteistyösopimus, joka on tällä hetkellä osa Välimeren alueen kokonaisstrategiaa ja joka sitoo kumpaakin osapuolta. Kummankin sopimuspuolen on seuraavaksi hyväksyttävä tulevan sopimuksen kohdat poliittisesti, millä pohjustetaan sitä, että kumpikin osapuoli ratifioi sen.
Neuvosto korostaa sitä, että poliittisella tasolla sopimusehdotuksella pyritään luomaan kehys molempia osapuolia kiinnostavista kahdenvälisistä ja kansainvälisistä kysymyksistä käytävälle säännölliselle poliittiselle vuoropuhelulle, jolla lisätään keskinäistä ymmärrystä ja edistetään näkemysten lähentymistä. Sopimusehdotukseen sisältyy erityisesti olennaisia määräyksiä ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa vahvistettuja perusoikeuksia koskevien demokratian periaatteiden noudattamisesta, yhteistyön tekemistä joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviämisen torjumiseksi marraskuussa 2003 annettujen ulkosuhteiden neuvoston päätelmien mukaisesti sekä tietojen vaihtoa ja yhteisiä toimia terrorismin ehkäisemiseksi ja torjumiseksi muun muassa siten, että asiaan liittyvät Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmat pannaan täytäntöön.
Mitä tulee arvoisan jäsenen kysymykseen sisältyvään toiseen osaan, joka koskee Lähi-idän rauhanprosessia yleensä, neuvosto kehottaa arvoisaa jäsentä tutustumaan Brysselissä 12. joulukuuta 2003 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa annettuihin puheenjohtajavaltion päätelmiin. Päätelmien 61 kohdassa Eurooppa-neuvosto palauttaa mieleen, että Lähi-idän kattavan rauhan on koskettava myös Syyriaa ja tietenkin Libanonia.
Lopuksi tarkastelen kysymykseen sisältynyttä kolmatta osaa. Neuvosto ei ole kommentoinut Yhdysvaltojen tässä asiassa omaksumia kantoja, eikä neuvosto aio kommentoida niitä tässäkään vaiheessa. 
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitoksia vastauksestanne. Vaikuttaa siltä, etten voi vaatia teitä vastaamaan siihen osaan, josta totesitte yksiselitteisesti, ettette aio sitä kommentoida, vaikka katsonkin, että avoin vuoropuhelu, jonka yhteydessä käyvät ilmi ne seikat, joista Euroopan unioni ja Yhdysvallat ovat yhtä mieltä, sekä niiden lähestymistapojen erot, ei ole kielteinen asia. Se on sikäli myönteinen asia, että tiedostamme tilanteen ja yhteiset toimemme.
Ehkä voisitte kertoa minulle tarkemmin, kuinka tällä Syyrian kanssa tehtävällä sopimuksella, jonka allekirjoittamista ja täytäntöönpanoa toivomme, ajetaan erityisesti Euroopan unionin poliittisia ja taloudellisia etuja alueella? Mikä on Syyrian erityinen rooli, asema ja vaikutusvalta Barcelonan prosessissa? Liittyykö tämä mitenkään Libanoniin ja niihin Euroopan unionin tavoitteisiin, joihin unioni pyrkii Libanonin kanssa tehdyllä sopimuksella? 
Roche,
   . Kiitän arvoisaa jäsentä tästä. Olen samaa mieltä hänen kanssaan siitä, ettei ole mieltä tehdä negatiivisia vertailuja meidän strategiamme ja esimerkiksi Yhdysvaltojen strategian välillä.
Sopimus on oikein hieno, ja olen varma, että arvoisalla jäsenellä on ollut tilaisuus lukea se. Sen tavoitteita ovat: tarkoituksenmukaisen kehyksen luominen poliittista vuoropuhelua varten, edellytysten luominen tavaroiden, palvelujen ja pääomien kaupan asteittaiselle vapauttamiselle, vaurauden sekä taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen edistäminen Syyriassa ja yhteistyön lisääminen Euro–Välimeri-alueella ja viimeisenä yhteistyön lisääminen taloudellisella, sosiaalisella, kulttuurisella ja rahataloudellisella alalla. Tässä sopimuksessa olennaista on, että siinä korostuu selvästi eurooppalainen eetos, eurooppalainen näkemys jatkosta. Tämä on hyvin myönteinen kehityskulku ja varmasti sellainen, johon puheenjohtajavaltio Irlanti on tyytyväinen ja jota se aikoo edistää.
Ei ole mitään mieltä tehdä negatiivisia vertailuja johonkin muuhun – esimerkiksi Yhdysvaltojen strategiaan. Käymme Yhdysvaltojen kanssa vuoropuhelua monilla tasoilla, muun muassa korkeimmalla tasolla. Lähi-idän kysymys, koko aluetta koskeva kysymys ja rauha alueella ovat tietenkin tärkeä osa vuoropuhelua. Vuoropuhelussa otetaan huomioon Syyrian asema rauhanprosessissa.
Kiitän arvoisaa jäsentä vielä kerran hyvin tutkiskelevasta ja syvällisestä kysymyksestä, joka tarjoaa tilaisuuden käsitellä huomattavan monia tärkeitä aloja. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, rohkenen vaatia teiltä hieman lisävalaistusta asiaan. Mainitsitte ohimennen joukkotuhoaseet, joita presidentti Assad 6. tammikuuta 2004 yllättävää kyllä myönsi maalla olevan. Voisitteko kertoa minulle, millaisen valtuutuksen aiotte antaa komissiolle sellaisten lausekkeiden sisällyttämiseksi, jotka ovat erityisen ilmeisiä ja merkityksellisiä, kun kyse on Syyrian biologisten ja kemiallisten aseiden varastosta, ja aiotaanko Syyriaa näissä lausekkeissa kehottaa voimakkaasti poistamaan käytöstä nämä aseet tosiasiallisesti ja estämään tällaisten vaarallisten aseiden leviäminen? 
Roche,
   . Neuvoston on vielä harkittava tarkkoja yksityiskohtia, mutta erityinen viittaus joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviämisen torjumiseen on mukana. Tämä on marraskuussa 2003 kokoontuneen ulkosuhteiden neuvoston tekemien päätösten mukaista. Voitte luottaa siihen, että neuvoston puheenjohtaja ja neuvosto pitävät mielessään tämän sopimuksen myönteiset seikat, kun kyse on tästä alueesta ja yleensä joukkotuhoaseista. 
Purvis (PPE-DE ).
    On mielenkiintoista, että mainitsitte teidän tekevän salaista yhteistyötä tai keskustelevan Yhdysvaltojen kanssa siitä, mitä teette Syyrian kanssa, ja kuitenkin toimintalinjanne ovat hyvin poikkeavia. Sovelletaanko Syyriaan eräänlaista "hyvä kyttä, paha kyttä" -lähestymistapaa?
Haluaisin esittää erityisesti Libanonia koskevan kysymyksen. Syyria on miehittänyt laajoja alueita naapurimaassaan Libanonissa. Miten suhtaudutte tähän tilanteeseen tämän sopimuksen jatkon kannalta? 
Roche,
   . En hyväksy ilmausta "tehdä salaista yhteistyötä". Euroopan ja Yhdysvaltojen välillä käydään vuoropuhelua, joka kuuluu asiaan. Libanonia ja Syyriaa koskevat asiat ovat ilman muuta osa tätä vuoropuhelua. Kyse ei ole millään muotoa "hyvä kyttä, paha kyttä" -asetelmasta. Euroopalla on omat näkemyksensä siitä, kuinka se toimii, ja Yhdysvalloilla omansa. Nämä näkemykset johtuvat erilaisista taustoistamme. Mielestäni olennaista tässä sopimuksessa on se, että se kuvastaa hyvin myönteisesti eurooppalaista lähestymistapaa tähän kysymykseen. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Neuvoston puheenjohtajuuden jättävä Italia suositti neuvoston huumausainetyöryhmälle, että jäsenvaltioiden olisi lähetettävä poliisivoimia Albaniaan. Kuten neuvosto tietänee, albanialaiset jengit ovat yhä enemmän mukana paikallisesti viljellyn kannabiksen laajamittaisessa salakuljetuksessa unioniin. Lisäksi ne ovat pikkuhiljaa alkaneet osallistua Albanian ulkopuolella tuotettujen kovien huumeiden, kuten heroiinin ja kokaiinin, kauppaan.
Ovatko poliisimme jo Albaniassa? Mikäli ei, milloin he menevät sinne? Kuka on heidän päällikkönsä? 
Roche,
   . Neuvosto on edelleen huolestunut Albanian järjestäytyneestä rikollisuudesta ja huumekaupasta. Ulkosuhteiden neuvoston 9. joulukuuta 2003 pitämässä kokouksessa annetuissa päätelmissä neuvosto ilmaisi huolestumisensa Albanian uudistusprosessin hitaudesta ja kehotti Albanian hallitusta tehostamaan ponnistelujaan erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden torjumisessa. Albanian hallituksen tukeminen huumekaupan torjunnassa on ollut erottamaton osa EU:n pyrkimystä osallistua järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan Albaniassa. Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden poliisijoukkoja ja asiantuntijoita on ollut jatkuvasti Albaniassa, erityisesti vuoden 1997 kriisin jälkeen, auttamassa Albanian hallitusta monin tavoin, esimerkkinä erityisoperaatiot, ja rakentamassa valmiuksia ja torjumassa järjestäytynyttä rikollisuutta, kuten huumetuotantoa ja huumekauppaa.
Huumeiden osalta Kreikan ja Italian puheenjohtajakausilla vuonna 2003 tehtiin huomattavia aloitteita yleensä Balkanin alueella ja erityisesti Albanian alueella tapahtuvan huumekaupan torjumisen tehostamiseksi. Kesäkuussa 2003 Euroopan unionin ja Länsi-Balkanin valtioiden välillä sovittiin huumeita koskevasta kattavasta toimintaohjelmasta. Tämä suunnitelma koski pääasiassa huumekaupan torjuntaa. Varsin hyödyllinen seurantakokous pidettiin 2. joulukuuta 2003 Brysselissä. Erityisesti Albanian osalta neuvosto hyväksyi marraskuussa 2003 päätöslauselman erityisesti huumeasiantuntemusta omaavien yhteyshenkilöiden lähettämisestä Albaniaan. Päätöslauselmaan sisältyy suunnitelma koordinointimekanismin luomisesta yhteyshenkilöiden välille huumeisiin liittyvää toimintaa koskevan jatkuvan tietovaihdon varmistamiseksi ja myös yhteisymmärryksen kehittämiseksi.
Yleisemmällä tasolla todettakoon, että EU:n jäsenvaltioiden ministerien ja Länsi-Balkanin maiden ministerien välinen kokous pidettiin 27. marraskuuta 2003 oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksen yhteydessä. Tässä kokouksessa annetuissa yhteisissä päätelmissä painotettiin sitä, että Länsi-Balkanin alueen lainvalvontavalmiuksia on lisättävä
Länsi-Balkanin kysymyksestä sanottakoon yleisesti, että puheenjohtajavaltio Irlanti tekee kaiken voitavansa auttaakseen alueen hallituksia – joilla on merkittäviä haasteita – ja ottaakseen ne mahdollisimman laajasti mukaan. 
Newton Dunn (ELDR ).
    Paljon kiitoksia kattavasta, hyödyllisestä ja asiapitoisesta vastauksesta. Haluan lisäksi onnitella Irlantia siitä johtajuudesta, jota se osoittaa tässä vaikeassa kysymyksessä. Osallistuin Dublinissa ennen joulua pidettyyn järjestäytynyttä rikollisuutta käsitelleeseen konferenssiin. Se oli erinomainen kokous, ja Irlanti osoitti suurta johtajuutta. Onnitellen teitä suuresti osoittamastanne aloitteellisuudesta.
Onko näitä EU:n Albaniaan sijoittamia yhteyshenkilöitä varten olemassa komentoketju? Kenelle he raportoivat? Raportoiko kukin kotijäsenvaltionsa pääkaupunkiin? Raportoivatko he Haagissa sijaitsevalle Europolille? Onko joku asiasta vastuussa? Miten tämä on järjestetty? Poliisitoiminnan osalta suurin ongelma – jonka te varmasti tiedätte jopa minua paremmin – on se, että eri kansallisuudet ja joukot eivät tahdo tehdä yhteistyötä. Kukin yrittää pitää saadun tiedon itsellään. Tarvitsemme enemmän koordinointia ja yhteistyötä jopa EU:n poliisijoukkojen sisällä. Voitteko vakuuttaa minulle, että näin tapahtuu? Kuka on vastuussa? Kuka on yhteydessä kehen? 
Roche,
    Yhteyshenkilöiden osalta olen samaa mieltä arvoisa jäsenen kanssa siitä, ettei ole mieltä lähettää yksittäisiä henkilöitä. Jonkinlaista koordinointia ja tietysti jonkinlaista tietojen vaihtoa tarvitaan perustasolla. Arvoisa jäsen, viittaan siihen, mitä edellisessä vastauksessani totesin, eli päätöslauselmaan sisältyy suunnitelma koordinointimekanismin luomisesta yhteyshenkilöiden välille jatkuvan tietovaihdon varmistamiseksi.
Arvoisa jäsen, osoititte sormellanne juuri oikeaan kohtaan: ei ole mieltä kerätä tiedustelutietoja, jos tietoja ei jaeta. Tämä on uusi alku. Luomme parhaillaan tätä koordinointimekanismia. Olen varma, että arvoisan jäsenen huomioista on hyötyä juuri tässä asiassa.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Voiko neuvoston puheenjohtaja kommentoida sitä, miten äskettäin sovitut monivuotiset strategiset ohjelmat tukevat puheenjohtajavaltion ohjelmaa? 
Roche,
   . Neuvosto muistuttaa siitä, että Sevillassa 21. ja 22. kesäkuuta 2002 pidetyn Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion päätelmien mukaisesti 12. ja 13. joulukuuta 2003 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa hyväksyttiin ensimmäinen monivuotinen strateginen ohjelma kolmeksi seuraavaksi vuodeksi. Ohjelma kattaa kauden 2004–2006. Sen ovat valmistelleet yhdessä kuusi puheenjohtajavaltiota Irlanti, Alankomaat, Luxemburg, Yhdistynyt kuningaskunta, Itävalta ja Suomi jotka luotsaavat vuorostaan neuvostoa tuolla kaudella.
Nämä valtiot ovat yhteisesti vastuussa siitä, että neuvosto hoitaa vahvistamansa prioriteetit tehokkaasti ja aikataulussa vuoteen 2006 asti. Nykyinen puheenjohtajavaltio on huomannut, että äskettäin sovittu monivuotinen strateginen ohjelma on hyvin hyödyllinen perusta sekä vuotuisen toimintaohjelman että Irlannin puheenjohtajakauden ohjelman valmistelulle.
Puheenjohtajavaltio pitää yhä tärkeämpänä sitä, että neuvoston työskentelyssä omaksutaan pitkän aikavälin näkökulma, joka ei rajoitu pelkästään puolen vuoden pituiseen puheenjohtajakauteen. Tältä osin monivuotinen strateginen ohjelma ja vuotuinen työohjelma ovat ennen kaikkea puheenjohtajavaltion ohjelman valmistelua ohjaavia välineitä. Tämä on uusi lähtökohta, ja se on hyvin arvokas ja toivottava. Se antaa jäsentyneemmän perustan yhteisön ylläpitämille suhteille ulkomaailmaan. 
Howitt (PSE ).
    Olen samaa mieltä siitä, mitä neuvoston puheenjohtaja totesi näiden välineiden merkityksestä ja tuon julki tyytyväisyyteni Irlannin puheenjohtajakauden ohjelmaan tältä osin. Koska arvoisa ministeri toteaa sen olevan hyödyllinen perusta, olisi meidän kaikkien kannalta varsin valaisevaa saada tietää, mitä se tarkoittaa käytännössä. Vai onko jälleen kyse uudesta byrokraattisesta menettelystä, jolla ei ole todellista päämäärää tai jolla ei ole todellista merkitystä? Mikä Irlannin puheenjohtajakauden ohjelmassa on toisin kuuden puheenjohtajavaltion yhteisen monivuotisen strategian ansiosta? Onko jotakin alaa nyt korostettu enemmän kuin muutoin olisi kenties korostettu?
Esimerkiksi puolueettoman ja Natoon kuulumattoman Irlannin osalta minua kiinnostaisi tietää, ovatko turvallisuusstrategian edistäminen, suunnitellut toimet Bosnia-Herzegovinassa ja puolustuskapasiteettivirasto aloja, joita erityisesti painotatte. Olisin varsin kiinnostunut kuulemaan näkemyksenne näistä kohdista. 
Roche,
   . Arvoisa jäsen osaa varmasti ottaa huomioon sen, että tämä on todellakin ensimmäinen kerta, kun osallistumme tähän prosessiin ja kestää jonkin aikaa ennen kuin prosessi asettuu uomiinsa. Joka tapauksessa monivuotisessa strategiassa on järkeä, ja se on edeltänyttä strategiaa parempi lähestymistapa. Aloittavien puheenjohtajavaltioiden työtä helpottaa kovasti, että niillä on valmis latu, jolloin ne voivat sitoa kaikki kysymykset toisiinsa.
En pysty sanomaan mitään konkreettisempaa kuin, että monivuotisesta strategisesta ohjelmasta on hyötyä. Se tarjoaa meille varmasti paljon vahvemman kehyksen ja parantaa ajankäyttöä. Sen ansiosta voidaan perustellummin odottaa, että ohjelmat toteutetaan kattavasti. Nykyinen strategia on näiltä kaikilta osin – ja luulen, että arvoisa jäsen ajoi juuri tätä takaa – selvästi edeltänyttä strategiaa parempi lähestymistapa. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Mihin toimiin neuvosto ehdottaa ryhdyttävän yhteisen poliittisen kannan löytämiseksi tilapäisiä työntekijöitä / vuokratyöntekijöitä koskevan direktiivin suhteen, kun otetaan huomioon asiaa koskevan lainsäädännön merkitys Lissabonin esityslistan edistymisen kannalta? 
Roche,
   . Neuvosto kehottaa arvoisaa jäsentä tutustumaan niihin vastauksiin, jotka on jo annettu Claude Moraesin kesäkuussa 2003 esittämään kysymykseen ja teidän samasta asiasta viime marraskuussa esittämään kysymykseen. Niissä neuvosto vahvisti sitoutuvansa laatimaan yhteisen poliittisen kannan tässä monimutkaisessa ja poliittisesti hankalassa asiassa.
Puheenjohtajavaltio kokosi vuoden 2003 ensimmäisellä puolivuotiskaudella kompromissipaketin, johon sisältyivät ne keskeiset ratkaisemattomat kysymykset, joista neuvosto oli keskustellut 3. kesäkuuta 2003 pidetyssä julkisessa istunnossa. Kaikki valtuuskunnat eivät kuitenkaan voineet hyväksyä ehdotettua ratkaisua. Toisella puolivuotiskaudella käytiin useita korkean tason neuvotteluja, mutta koska tilanteen laukaisevia uusia ratkaisuja ei esitetty, asiasta ei keskusteltu 1. joulukuuta 2003 pidetyssä neuvoston kokouksessa, kuten oli alun perin suunniteltu ja toivottu.
Kuten arvoisa jäsen tietää – koska arvoisa jäsen on esittänyt tämän kysymyksen eri yhteyksissä – puheenjohtajavaltio Irlanti pitää erittäin tärkeänä Lissabonin strategian onnistumista ja aikoo varmasti pohtia sitä, kuinka tämä asia voidaan saattaa valmiiksi mainitussa yhteydessä. Neuvosto on koko ajan osoittanut olevansa sitoutunut Lissabonin tavoitteisiin eli työllisyyden lisäämiseen ja parempien työpaikkojen tarjoamiseen, ja se aikoo työskennellä sellaisen tasapuolisen ja käytännöllisen ratkaisun löytämiseksi, jossa otetaan huomioon kaikki aiheelliset huolenaiheet, joita on paljon.
Tässä mielessä puheenjohtajavaltio aikoo harkita asian mahdollisia eri ratkaisutapoja, ja se on aina valmis ottamaan huomioon uudet ajatukset, joista voisi olla apua jäljellä olevien vaikeiden kysymysten ratkaisemisessa.
Haluaisin lisätä vielä sen, että jäsen De Rossan mainion työn ansiosta puheenjohtajavaltio vaihtoi varsin onnistuneesti käsityksiä arvoisan jäsenen ryhmän kanssa viime viikolla Dublinissa. Tämä kysymys otettiin esiin tuossa tilaisuudessa. Asiasta käytiin varsin perusteellista ja hyödyllistä keskustelua, joten onnittelen arvoisaa jäsentä jälleen kerran. Olen hyvin tietoinen, että hän on huolestunut tästä asiasta, ja myös puheenjohtajavaltio on hyvin tietoinen hänen huolenaiheistaan. Kuten arvoisa jäsen tietää, työstämme tätä asiaa Lissaboniin agendaan liittyvien kysymysten valmistelutyön puitteissa. 
De Rossa (PSE ).
    Haluan kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen perusteellisesta ja toivomastani vastauksesta. Hän on osoittanut olevansa halukas edistämään tätä tärkeää Lissabonin agendaan kuuluvaa asiaa.
Tiedän puheenjohtajavaltion pitävän Lissabonin agendaa sekä sosiaalisen että taloudellisen kehityksen kattavana edistämisvälineenä, ja tällä direktiivillä, jonka avulla on mahdollista selkiyttää vuokratyöntekijöiden asemaa, parannettaisiin työn laatua ja lievennettäisiin sekä vakituisten työntekijöiden että vuokratyöntekijöiden monia huolenaiheita. Tiedämme, että tätä nimenomaista työllisyysmuotoa käytetään tietyissä tilanteissa väärin. Olisin siten kiitollinen, jos neuvoston puheenjohtaja voisi aktiivisesti edistää asiaa. En halua esittää puoluepoliittisia näkökohtia, mutta koska puheenjohtajavaltio Irlanti on syvästi huolestunut tästä asiasta, teillä on erinomainen lähtökohta löytää ongelmaan ratkaisu. 
Roche,
   . Kiitän jäsen De Rossaa, ja tunnustan avoimesti sen, että on tärkeää saavuttaa yhteisymmärrys ehdotuksista, joiden tarkoituksena on työntekijöiden oikeuksien parantaminen. Ymmärrän myös erinomaisesti sen, mikä on jäsen De Rossan lähtökohta tässä asiassa. Hän pyrkii siihen, että yritetään kohottaa jokaisen asemaa, eikä yritetä panna alulle laskevaa suuntausta. Arvostan hänen vilpittömyyttään tässä asiassa, ja luulen myös hänen ymmärtävän puheenjohtajavaltion näkemystä tässä asiassa. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kiitän teitä kattavasta vastauksestanne. Oletteko tietoinen siitä, että jos neuvosto on tässä asiassa selvästi jakautunut, myös Euroopan parlamentti on jakautunut? Näkemykset eroavat, kuten myös hyvä ystäväni De Rossa tietää. Se, että Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivinen Euroopan parlamentin jäsen tukee puheissaan Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-hallitusta ja vastustaa Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puolueesta valittujen Euroopan parlamentin jäsenten käsityksiä, osoittaa, että tämä kysymys on arkaluonteinen ja kovin mutkikas.
Olen iloinen siitä, että kerroitte aikovanne pohtia asiaa, mutta kehotan teitä myös pohtimaan niitä lauseita, jotka olette sisällyttäneet tähän erinomaiseen asiakirjaan – puheenjohtajakautenne ohjelmaan, johon olen erityisen tyytyväinen. Sivulla 16 mainitsette ne keskeiset haasteet, joiden saavuttamiseen olette sitoutunut: työntekijöiden ja yritysten kannustaminen sopeutumiskyvyn ja joustavuuden lisäämiseen ja työllistymistä jarruttavien tekijöiden poistaminen. Oma näkemykseni on, että ehdotettu direktiivi olisi toiminut täysin päinvastaisesti, ja se olisi heikentänyt Lissabonin agendan onnistumismahdollisuuksia. Voitteko vakuuttaa minulle, että Lissabonin agendan toteuttaminen otetaan huomioon koko puheenjohtajakautenne ajan, kuten uskon tapahtuvan? Toivotan teille onnea, arvoisa ministeri! 
Roche,
   . Kiitän arvoisaa jäsentä tästä. En katso, että työntekijöiden oikeuksia luonnollisesti lisäävän tai tukevan sopeutumiskyvyn ja joustavuuden on välttämättä koskaan oltava keskenään ristiriidassa.
Meillä on Irlannissa viime vuosilta kokemusta siitä, miten valtavaa taloudellinen kehitys voi olla, kun asiassa omaksutaan osallistava lähestymistapa. Hyväksyn sen, mitä arvoisa jäsen totesi. Kyse on monimutkaisesta asiasta. Tästä asiasta vallitsee erilaisia näkemyksiä sekä Euroopan parlamentissa että Euroopassa. Olisi kuitenkin yleisesti ottaen harhaa, jos kuvittelemme, että meidän on lisättävä joustavuutta, sopeutumiskykyä tai kehitystä työntekijöiden kustannuksella. Tältä perustalta emme edisty. Olen varma, ettei tämä ole sitä, mitä arvoisa jäsen ajoi takaa. 
Crowley (UEN ).
    Haluan yhtyä kollegoihini ja toivottaa neuvoston puheenjohtajan ministeri Rochen tervetulleeksi parlamenttiin ja toivottaa hänelle onnea seuraavaksi puolivuotiskaudeksi.
Työskentelemme jäsen Bushill-Matthewsin ja De Rossan kanssa samassa valiokunnassa, joten olemme tietoisia tähän asiaan liittyvistä ongelmista. Onko puheenjohtaja kuitenkaan tietoinen vuokratyöntekijöiden vaihtelevista määritelmistä eri jäsenvaltioissa ja siitä, että tästä aiheutuu ongelmia laadittaessa yhdenmukaisia asetuksia tai direktiivejä, joiden tarkoituksena on suojella työntekijöitä ja tosiasiallisesti parantaa heidän asemaansa heidän työsuhteessaan?
Toiseksi toteaisin siitä, mitä jäsen Bushill-Matthews sanoi Lissabonin agendasta, että yksittäisten työntekijöiden olisi voitava päättää vapaasti, sillä joissakin tilanteissa vuokratyöntekijät todella ansaitsevat enemmän ja heillä on joustavampi työ verrattuna sopimussuhteisiin työntekijöihin. 
Roche,
   . Myönnän sen, mitä arvoisa jäsen lopuksi totesi, mikä kuvastaa tämän kysymyksen monimutkaisuutta. Mieleeni tulee tiettyjä erityistapauksia, esimerkiksi nuoret lääkärit saattavat valita työskentelyn työnvuokrausyrityksessä, koska se on joustavampaa ja sopii heille paremmin. Olemme tästä tietoisia.
Jäsen Crowley kommentoi lisäksi vuokratyöntekijöiden oikeuksia yleensä. Myönnän, että on tärkeää päästä yhteisymmärrykseen niistä ehdotuksista, joilla parannetaan työntekijöiden oikeuksia, muun muassa vuokratyöntekijöiden oikeuksia, mutta näillä ehdotuksilla ei saa samanaikaisesti pakottaa ketään toimimaan vastoin tahtoaan.
Kuten olen todennut, puheenjohtajavaltio pitää tätä tärkeänä asiana, eikä pelkästään Lissabonin strategian yhteydessä. Arvoisa jäsen tietänee, että olemme sitoutuneet saavuttamaan Lissabonin tavoitteet eli lisäämään työllisyyttä ja tarjoamaan parempia työpaikkoja, ja tähän sisältyy työntekijöiden valinnanmahdollisuuksien lisääminen. Alkuperäiseen kysymykseen sisältynyt ajatus oli, että tätä ei pidä repiä työntekijöiden selkänahasta. Tämä oli jäsen De Rossan keskeisin huolenaihe.
On tuotu esiin, että tämä on monimutkainen asia. Asiasta vallitsee erilaisia näkemyksiä, ja kuten jälkimmäinen lisäkysymys osoittaa, voi olla tilanteita, joissa työntekijät haluavat hyötyä tästä joustavammasta strategiasta. Tietenkään heidän valinnanvapauteensa ei pidä kajota tavalla, joka vähentää tätä vapautta. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Oikeudesta perheenyhdistämiseen annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY(1) 4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus pyytää yli 12-vuotiaiden lasten tapausten tutkimista ennen maahantulo- ja oleskeluluvan myöntämistä kyseisen direktiivin mukaisesti. Kun otetaan huomioon, että tutkitut lapset saapuvat kehittymättömiltä alueilta eivätkä kykene huolehtimaan tutkimukseen sisältyvistä vaatimuksista, kysyn neuvostolta, eikö tämä käytännössä epää oikeuden perheenyhdistämiseen? 
Roche,
   . Vastaukseni on hyvin lyhyt. Arvoisa jäsen kiinnittänee huomiota siihen, että perustamissopimuksen nojalla neuvoston ei kuulu kommentoida yhteisön säädösten tulkintaa. 
Alavanos (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan ei tarvitse olla näin lyhytsanainen. Tämä on viimeinen kysymys, ja meillä on puoli tuntia aikaa. En pyydä häntä kommentoimaan mitään vierasta asiaa, vaan pyydän häntä kertomaan siitä neuvoston hyväksymästä direktiivistä, jonka osalta Euroopan parlamentin puhemies on ryhtynyt toimiin tuomioistuinkäsittelyn yhteydessä, jonka osalta kansalaisjärjestöt ovat ryhtyneet toimiin ja jossa säädetään 12-vuotiaista ja sitä vanhemmista lapsista, että – ajatelkaapa, että kyseessä olisi tyttäremme tai teidän tyttärenne tai parlamentin jäsenen tytär tai jonkun täällä työskentelevän tytär – heidän on läpäistävä tutkinta, jotta he voivat muuttaa perheensä luokse. Emme voi käsitellä tätä asiaa näin teknokraattisesti ja ilman, että neuvoston puheenjohtaja antaa järkevän vastauksen, ja vaadin asiavastausta. 
Roche,
   . Minäkään en pidä hihasta vedetyistä tai teknokraattisista vastauksista, ja vastaisin mielelläni konkreettisemmin tähän kysymykseenne, mutta tosiasia on, että ainoa toimielin, jolla on perustamissopimuksen mukaan tosiasiallinen toimivalta tulkita yhteisön lainsäädäntöä, on viime kädessä yhteisöjen tuomioistuin, mutta arvoisa jäsen tietänee tämän, eikä minun ole tarpeen luennoida hänelle tästä asiasta.
On kuitenkin muistettava, että yhteisöjen tuomioistuinta on pyydetty ottamaan kantaa oikeudesta perheenyhdistämiseen syyskuussa 2003 annettuun direktiiviin, sillä yhteisöjen tuomioistuimessa on nostettu suora kanne sen kumoamiseksi.
Sen, mitä haluan sanoa arvoisalle jäsenelle – sen, mikä on vastaukseni ydin – ei ole tarkoitus kuulostaa epäkohteliaalta, eikä tarkoitukseni ole vähätellä hänen kysymystään. Haluan pikemminkin tähdentää vain sitä, ettei neuvostolla ole tulkitsemiskysymyksessä osaa eikä arpaa. Olen pahoillani, etten voi selvittää asiaa yhtään laajemmin. 
Puhemies.
   Neuvoston kyselytunti on päättynyt.(2)


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Hubert Pirkerin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0419/2003) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle Thessalonikin Eurooppa-neuvostoa varten laitonta maahanmuuttoa koskevan yhteisen politiikan kehittämisestä, ihmisten salakuljetuksesta ja ihmiskaupasta, ulkorajoista ja laittomien maahanmuuttajien palauttamisesta (KOM(2003) 323 - 2003/2156(INI)). 
Pirker (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvoston puheenjohtaja Ahern totesi tänään, että puheenjohtajavaltio Irlannin tavoitteena on kaikkien Euroopan unionin kansalaisten turvallisuuden ja hyvinvoinnin lisääminen. Samalla, kun annan hänelle tässä sataprosenttisen tukeni, haluaisin myös todeta, että on turvallisuutemme vuoksi suotavaa, että parlamentin toivoma toimenpidepaketti pannaan täytäntöön Irlannin puheenjohtajakaudella ja sitä seuraavalla Alankomaiden puheenjohtajakaudella. Parlamentti ehdottaa tätä toimenpidepakettia laittoman maahanmuuton, ihmisten salakuljetuksen ja ihmiskaupan ja ulkorajojemme suojelun sekä Euroopan unionissa laittomasti oleskelevien maahanmuuttajien palauttamisen aloilla.
Minulle annettiin tehtäväksi parlamentin oma-aloitteisen mietinnön laatiminen, ja olen erittäin iloinen voidessani todeta, että kävimme mainioita keskusteluja ja saavutimme hyviä tuloksia ja onnistuimme pääsemään valiokunnassa laajaan yhteisymmärrykseen ja saamaan myös neuvoston ja komission tuen. Haluaisin ilmaista kiitollisuuteni kaikille niille, jotka osallistuivat tämän mietinnön laatimiseen.
Mikä on keskeisintä tässä mietinnössä? Lähtökohtaisesti voidaan mielestäni sanoa, että vaikka parlamentti voi tukea täysin Thessalonikissa asetettuja painopisteitä, pidämme yhtä tärkeänä sitä, että joihinkin niistä kiinnitetään erityistä huomiota, ja seuraavaksi haluaisin esitellä teille kuusi painopistettä.
Ensimmäinen painopiste liittyy ulkorajojen suojeluun. Tulevaisuudessa erityisesti uusilla ulkorajoilla edellytetään samanlaista korkeatasoista turvallisuuden suojelua kaikkialla. Tästä seuraa väistämättä se, että meidän on koulutettava rajavartioita yhden yhteisen koulutussuunnitelman mukaisesti ja että meidän on perustettava Eurooppa-korkeakoulu, jossa voidaan piakkoin ja nopeasti kouluttaa johtavia virkamiehiä.
Ulkorajoihin liittyy myös rajavartiolaitoksen perustaminen. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että jäsenvaltiolta voidaan viedä toimivaltuuksia, vaan pikemminkin päinvastoin, että ulkorajojen suojelua koskeva toimivalta säilyy jäsenvaltioilla, vaikkakin Euroopan unioni huolehtii erityistä suojelua vaativista ulkorajaosuuksista määräajoin, ja lähettää jäsenvaltioiden pyynnöstä yhteisön rahoittamat erikoisjoukot takaamaan turvallisuuden siellä, missä on tilapäisiä ja erityisiä uhkia. Tätä tarkoitetaan rajavartiolaitoksella, ja mielestämme sellainen on toteutettavissa.
Tietenkin haluamme tämän johtavan siihen, että Schengenin normit täyttyvät mahdollisimman pian kaikilla uusilla ulkorajoilla, mikä tarkoittaa sitä, että uusilla jäsenvaltioilla on tehtävänään toteuttaa – Euroopan unionin tuella – mahdollisimman monia toimenpiteitä tehokkaasti ja nopeasti.
Toinen painopiste on säännönmukainen tietojen keruu. Jos haluamme vaihtaa yksityiskohtaisia tietoja täsmällisesti jäsenmaiden välillä, jäsenmaiden ja komission välillä sekä kolmansien maiden kanssa, tarvitsemme vakiomuotoista tietoa, ja on ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin, jotta saamme käyttöömme säännönmukaisen tietojärjestelmän. Tarvitsemme kiireellisesti myös tapaa, jolla voimme vaihtaa näitä tietoja lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa.
Kolmanneksi meidän on toteutettava yhteisiä turvapaikka- ja maahanmuuttopoliittisia toimia sekä palauttamistoimia. Oletamme, että perustamissopimusta noudatetaan ja että puheenjohtajavaltio Irlanti onnistuu toukokuuhun 2004 mennessä päättämään tarpeellisista turvapaikkalainsäädännöllisistä toimista ja toteuttamaan ne, jotta voimme noudattaa perustamissopimusta ja ryhtyä tarpeellisiin poliittisiin toimiin yhteisen turvapaikkalainsäädännön antamiseksi. Tämä edellyttää meiltä nopeaa päätöksentekoa, jos haluamme auttaa pakolaisia ja ryhtyä toimiin. Tämä on toinen osa-alue, joka liittyy hallittuun ja lailliseen maahanmuuttoon.
Seuraava ja neljäs painopisteemme on vaikeasti väärennettävien matkustusasiakirjojen käyttöönotto. Olen tyytyväinen uuteen vaatimukseen biometristen tietojen sisällyttämisestä viisumeihin ja oleskelulupiin. Meidän on myös pyrittävä ottamaan käyttöön turvalliset passit sekä oikeudelliset puitteet ja viisumitietojärjestelmään kuuluvat tarvittavat tekniset laitteet.
Viidenneksi – ja tähän lopetan – lähtömaiden on toimitettava tietoja, jotta voidaan käyttää tarkoituksenmukaisia välineitä ihmisten salakuljettajia vastaan.
Lisäksi on vielä taloudellisia näkökohtia. Olemme jo ilmoittaneet, että viisumitietojärjestelmää, palauttamissuunnitelmaa ja rajavalvontaa varten käytettävissä olevia määrärahoja lisätään vuoteen 2006 mennessä sillä edellytyksellä, että parlamentti saa asianmukaisesti sananvaltaa asiassa.
Vaikka nämä toimet ovat kunnianhimoisia, toivomme, että ne voidaan toteuttaa tämän puheenjohtajakauden aikana, jotta voimme taata kansalaisillemme turvallisen Euroopan. 
Santini (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämä kauan odotettu mietintö esitetään juuri oikealla hetkellä, jotta voidaan laatia strategioita siten, että otetaan huomioon Thessalonikin Eurooppa-neuvoston kokous, jossa käsiteltiin yhteisen politiikan kehittämistä laittoman maahanmuuton, ihmisten salakuljetuksen ja ihmiskaupan ja ulkorajojen sekä laittomien maahanmuuttajien palauttamisen aloilla.
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on ottanut kantaa laittoman maahanmuuton alalla sovellettavaan politiikkaan hyväksyessään tämän esittelijä Pirkerin laatiman oma-aloitteisen mietinnön. Onnittelen esittelijää hänen saavuttamistaan tuloksista. Me kaikki haluamme tukea yhteisön tasolla rahoitettavan Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista, joka edellyttää kuitenkin uutta oikeusperustaa. Tämän ratkaisun esittämisen myötä ehdotus rajojamme valvovan itsenäisen viraston perustamisesta raukeaa automaattisesti. Lisäksi vallitsee yksimielisyys siitä, että yhteisön rajojen olisi pysyttävä avoinna niille, jotka pakenevat sortoa ja jotka sen vuoksi hakevat turvapaikkaa unionin jäsenvaltiosta. Me kaikki tunnustamme yksimielisesti myös sen, että laillisen maahanmuuton laadusta ja määrästä päättäminen kuuluu toissijaisuusperiaatteen nojalla yksin jäsenvaltioiden toimivaltaan, mutta että tätä nykyä yhteinen sosiaalinen integrointipolitiikka on välttämätöntä turvallisuuden, yhteisen politiikan sekä sosiaalisten suhteiden ja taloudellisen oikeudenmukaisuuden aloilla.
Lopuksi on syytä mainita, että kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa käydyissä keskusteluissa päädyttiin sille kannalle, että jäsenvaltioiden ja lähtö- ja kauttakulkumaiden väliset kahdenväliset takaisinottosopimukset olisi mahdollisuuksien mukaan korvattava aidosti yhteisön laajuisilla sopimuksilla, jotka kaikki jäsenvaltiot voisivat poikkeuksetta tunnustaa, toisin sanoen ilman ulkopuolelle jättäytymisiä.
Viimeiseksi haluaisin vielä muistuttaa – kuten esittelijäkin teki puheenvuoronsa lopuksi – Euroopan yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa koskevalla alalla tehdystä aloitteesta, jolla täydennetään näitä toimia laittoman maahanmuuton torjumiseksi. Kyse on asetuksesta, joka tuli voimaan 1. tammikuuta tänä vuonna – vain pari päivää sitten – ja jonka puitteissa käytetään viiden vuoden kuluessa 250 miljoonaa euroa kolmansien maiden ponnistelujen rahoittamiseen, jotta ne voivat torjua laitonta maahanmuuttoa sen lähteillä. Aloitteen tavoitteena on ensinnäkin tiedottaminen ja toiseksi maastamuuttoa suunnittelevien henkilöiden valistaminen ja auttaminen, jotta he ymmärtäisivät täysin laillisen maahanmuuton merkityksen ja kaikki laittomaan maahanmuuttoon sisältyvät riskit. 
Diamantopoulou,
   . Arvoisa puhemies, esittelijä Pirkerin mietinnöstä jäsen Santini poimi äsken sosiaalisen osallisuuden edistämisen, jota kannatettiin joulukuussa. Komissio on tyytyväinen siihen, että Pirkerin mietinnössä tuetaan komission tiedonantoa.
Thessalonikissa Eurooppa-neuvosto tuki tiedonannossa esitettyjä tärkeimpiä toimintasuosituksia, ja jatkoi niiden kehittämistä Brysselissä lokakuussa 2003 pitämässään kokouksessa.
Vuonna 2003 edistettiin näin ollen merkittävästi siirtolaisvirtojen hallintaa koskevan yhteisen toimintakehyksen saattamista valmiiksi. Näiden myönteisten kehityskulkujen rinnalla on kuitenkin tapahduttava olennaista edistymistä myös muilla maahanmuuttopolitiikan aloilla ja erityisesti laillisen maahanmuuton ja turvapaikan myöntämisen alalla.
Komissio on osoittanut kykenevänsä suoriutumaan siitä, mitä se tiedonannossaan ilmoitti ja mitä neuvosto siltä Thessalonikissa vaati ja tietyissä tapauksissa vieläpä varsin tiukassa aikataulussa. Voisin mainita operatiivisen ulkorajayhteistyön hallintaviraston. Muitakin ehdotuksia on tulossa, kuten viisumintunnistusjärjestelmät, palauttamisen hallinnan rahoitusväline ja ehdotus direktiiviksi palauttamismenettelyjä koskevista vähimmäisvaatimuksista.
Ulkorajayhteistyön hallintaviraston pääkohdista saavutetun poliittisen yhteisymmärryksen jälkeen seuraavaksi on tärkeää, että neuvosto jolla on apuvälineenään Euroopan parlamentin lausunto hyväksyy ehdotuksen muodollisesti mahdollisimman pian. Tällä tavoin komissio voisi aloittaa viraston perustamiseen tähtäävän valmistelutyön tänä keväänä, jotta virasto voi aloittaa toimintansa tammikuuhun 2005 mennessä.
Viisumintunnistusjärjestelmän perustaminen on toinen tärkeä kehityshanke. Tällaisen järjestelmän tarpeellisuus mainittiin vuonna 2001 annetussa laitonta maahanmuuttoa koskevassa tiedonannossamme. Thessalonikin Eurooppa-neuvostossa neuvostoa ja komissiota kehotettiin keskittymään viisumintunnistusjärjestelmän kehittämisen oikeudellisiin ja teknisiin järjestelyihin.
Neuvoston odotetaan sopivan varsin pian järjestelmän perusosasista, muun muassa sen rakenteesta ja tehtävistä, siten, että otetaan huomioon rahoitukselliset seikat ja valittavat biometriset tunnisteet.
Komissio aikoo esittää lähiviikkoina ensimmäisen välineen viisumintunnistusjärjestelmän kehittämiseksi.
Biometriikan osalta komissio on jo esittänyt kaksi ehdotusta kolmansien maiden kansalaisten viisumien ja oleskeluluvan yhtenäisen kaavan muuttamisesta, jotta näissä asiakirjoissa käytettävät biometriset tunnisteet voidaan ottaa tulevaisuudessa huomioon.
Neuvosto on omaksunut yhteisen lähestymistavan näihin ehdotuksiin Euroopan parlamentin lausuntoa odotettaessa. Tähän alaan liittyvissä muissa tulevissa ehdotuksissa, kuten Euroopan unionin passeja koskevassa ehdotuksessa, on noudatettava johdonmukaista linjaa erityisesti valittavien biometristen tunnisteiden osalta jota tiedonannossamme kannatettiin ja jota Eurooppa-neuvosto asettui tukemaan. 
Roure (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan todeta esittelijä Pirkerille, että hänen mietintönsä on hyvä mietintö, vaikka olisin itse halunnut mennä vielä pitemmälle.
Tavoitetta siitä, että maahanmuuttovirtoja voidaan hallita, ruokkii kuvitelma ankarasta sääntelystä, mikä on kuitenkin todettu mahdottomaksi viime vuosien aikana. Vain harvat maat ovat myöntäneet suunnittelemiensa ohjelmien rajallisuuden saatikka sitten näiden ohjelmien epäonnistumisen. Nämä suunnitelmat eivät ole maahanmuuttovirtojen monimutkaisuudesta ja vaihtelevuudesta johtuvien ongelmien tasalla. Esimerkkinä näistä virroista mainittakoon perinteiset työvoiman liikkeet, köyhyyttä pakoon lähtevät henkilöt ja turvapaikanhakijat. Jäsenvaltioiden maahanmuuttopolitiikkojen välisiä eroja voidaan selittää kansallisilla perinteillä, kulttuurisilla ominaispiirteillä, laajamittaisella tai marginaalisella muukalaisvihamielisyydellä sekä eriasteisella avoimuudella vähemmistöjen vaatimuksiin.
Pakolaisasema on erityisen houkutteleva, koska laillisesta maahanmuutosta tai maassa oleskelusta on tehty lähestulkoon mahdotonta, ja se on monissa maissamme ainoa ovi, joka on jätetty hieman raolleen. Se, että tätä mahdollisuutta yrittävät käyttää toistuvasti hyväkseen sellaiset henkilöt, jotka eivät tarkasti ottaen kuulu Geneven yleissopimuksen piiriin vaan elintasopakolaisten paljon laajempaan ryhmään ja jotka joutuvat joskus järjestäytyneen rikollisuuden uhreiksi, on tehnyt kaikista hakijoista epäilyttäviä ja antanut verukkeen turvapaikkaoikeuden huomattavalle rajoittamiselle, mikä on järkyttävää. On väistämätöntä, että sosiaalisia, moraalisia ja oikeudellisia kysymyksiä herää, kun alueellamme on ihmisiä, joilla ei ole oikeuksia eikä minkäänlaista turvaa; ihmisiä, jotka pelkäävät paljastuvansa viranomaisille; ihmisiä, joiden on pakko ruokkia tuottoisia laittoman työvoiman markkinoita tai pakko turvautua pikkurikoksiin mutta jotka kuitenkin pitävät tätä tilannetta parempana kuin riskiä siitä, että heidät palautettaisiin lähtömaahan.
On selvää, että tähän kaikkia eurooppalaisia koskettavaan ongelmaan on puututtava. On myös selvää, ettemme voi harjoittaa järkevää politiikkaa, jos meitä ohjaavat pelkästään kapeat kansalliset edut. Muukalaisvihasta kumpuavan populismin nostaessa päätään moni pelkää, että maahanmuuttokysymyksen yhteisessä käsittelyssä omaksutaan vaarallisen tukahduttava linja, vaikka me kaikki tiedämme oikein hyvin, ettei tällainen politiikka ole vastaus ongelmiin, vaan että se päinvastoin uhkaa kärjistää niitä edelleen.
Haluan lopuksi todeta, että terrorismin torjunnan tehostaminen ei saa vaikuttaa maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkamme eheyteen eivätkä etenkään kansallisten integrointitoimiemme sisällön kehittämiseen. Maahanmuutto on tosiasia, ja joudumme aina tekemisiin Euroopasta työtä hakevien tai vainoa pakenevien maahanmuuttajien kanssa. On totta, että laitonta maahanmuuttoa ei poisteta pelkästään sillä, että avataan väyliä lailliselle maahanmuutolle, mutta laillisen maahanmuuton avulla voi olla mahdollista kehittää yhteiskuntiamme myönteiseen suuntaan. Maahanmuutto on nykypäivän ilmiö. Emme voi väistää vastuutamme rikkaina kansakuntina. 
Sørensen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Hubert Pirkerin mietinnöllä on pitkä otsikko, mikä viittaa aiheiden moninaisuuteen. Tietyssä määrin aiheiden sekamelskasta seuraa se, että mietintö on epäkäytännöllinen ja sen suhdetta todellisuuteen on vaikea nähdä, mutta se ei ole missään nimessä Pirkerin vika.
Yleisesti ottaen voin kannattaa mietinnön yleistavoitetta yhteistyön ja koordinoinnin vahvistamisesta EU:ssa näillä keskeisillä ja rajat ylittävillä politiikan aloilla. Mietintöön sisältyy kuitenkin eräs ehdotus, jota pidän liian kauaskantoisena. Tarkoitan tällä sitä, että perustetaan federalistinen eurooppalainen rajavartiolaitos, jolla olisi – esimerkiksi Europoliin verrattuna – laaja operatiivinen toimivalta. Vastustan federalistisen rajavartiolaitoksen perustamista.
Toissijaisuusperiaatteen osalta en katso, että komissio pystyy osoittamaan federalistisen rajavartiolaitoksen vaikutukset tai sen käytännön tarpeellisuuden. Toiseksi on mielestäni liian varhaista perustaa tällainen rajavartiolaitos. Emme vielä tiedä, mitä vaikutuksia monilla järkevillä ehdotuksilla, kuten yhteistyön ja koordinoinnin lisäämisellä jäsenvaltioiden tulli- ja rajaviranomaisten välillä, on, eikä huomioon ole otettu myöskään sitä myönteistä seikkaa, että pyrimme parhaillaan jakamaan taloudellisen taakan entistä paremmin. Kolmanneksi perussopimuksissa ei ole yksinkertaisesti oikeusperustaa federalistiselle rajavartiolaitokselle, ja vaikka valmistelukunnan ehdotukset uudeksi perustamissopimuksen tekstiksi hyväksyttäisiin, on syytä epäillä niiden kelpoisuutta tällaisen rajavartiolaitoksen oikeusperustaksi.
Myönnän, että nykyisellään ehdotus EU:n rajavartiolaitoksen käyttöönotosta tarkoittaa mallia, jossa jäsenvaltio voi käyttää tällaisia joukkoja hyväkseen vapaaehtoisesti. Samalla on kuitenkin selvää, että jos tällaisen rajavartiolaitoksen käyttöönotolla on tarkoitus olla edes jokin merkitys, komission olisi pitkällä aikavälillä harkittava joidenkin EU:n tehtävien antamista tämän elimen tehtäväksi. Tämä tarkoittaa sitä, että yhteiseen rajavartiolaitokseen sovellettaisiin enenevästi yleistä EU:n lainsäädäntöä, ja siten vapaaehtoisuus muuttuisi pian näennäiseksi. Biometrisiä tietoja koskevien ehdotusten osalta en halua kommentoida niitä yksityiskohtaisemmin tässä vaiheessa. Olen itse kyseisen mietinnön esittelijä, ja parlamentin on otettava siihen kantaa, eikä kestä enää kauan, kun alamme keskustella siitä.
Yhteenvetona voidaan todeta, että suosittelen liberaalien ryhmän puolesta sitä, että äänestämme mietintöön liittyvän päätöslauselmaesityksen puolesta. Samalla on mielestäni kuitenkin olennaisen tärkeää korostaa, että haluan tällä alalla yhteistä politiikkaa, enkä yhteisiä poliisivoimia. 
Boumediene-Thiery (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, huomaan, että esittelijämme pyrkii tasapainoilemaan rajojen suojelun ja perusoikeuksien kunnioittamisen välillä, ja olen tyytyväinen siihen, että valiokunnassamme tälle mietinnölle on pyritty antamaan inhimillisemmät kasvot. Olen tyytyväinen myös siihen, että Euroopan komissio on pyrkinyt kehittämään aidosti eurooppalaista maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa. Kaikista näistä ponnisteluista huolimatta Tampereen asialistaa ei voida kuitenkaan noudattaa. Monet komission ehdotuksista ovat parhaillaan neuvoston käsiteltävänä. Niitä harvoja toimenpiteitä, joihin on ryhdytty, voidaan järjestään arvostella, ja parlamentin nostama kanne perheen yhdistämistä koskevaa direktiiviä vastaan on edelleen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä. Olemme jo jonkin aikaa suruksemme huomanneet, että maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikassa liikkeelle panevana voimana on ollut ennen kaikkea jäsenvaltioiden turvallisuus. Tosiasiassa tämä johtaa kiihkeään ja usein suhteettomaan kamppailuun uhkaksi, terrorismin lähteeksi ja horjuttavaksi tekijäksi koettua laitonta maahanmuuttoa vastaan.
Tämä on siis neuvoston ja jäsenvaltioiden äärettömän turvallisuushakuinen, tukahduttava ja hyötypainotteinen visio, jota ohjaavat niiden omat tarpeet ja jossa toisten tarpeet on jätetty huomiotta. Monenlaisten rajavalvontaviranomaisten tarjoaminen kuvastaa tätä hyvin. Vaikka on perusteltua, että unioni haluaa suojella kansalaisiaan ja omia etujaan, jäsenvaltioiden on tiedostettava, että ainoastaan yhdennetyllä kokonaisstrategialla saavutetaan tehokas eurooppalainen politiikka. Tämän vuoksi tällaiseen strategiaan on samalla sisällyttävä sellainen maahanmuuttovirtojen hallinta, johon kuuluu laillinen maahanmuutto, kolmansien maiden kansalaisten sosioekonominen, kulttuurinen ja poliittinen integrointi sekä yhteistyö kolmansien maiden kanssa yhteisön kehyksessä. Laittoman maahanmuuton torjunta tarkoittaa ennen kaikkea uhrien suojelua, erityisesti sitä, että torjutaan ihmiskauppaa ja häikäilemättömien salakuljettajien verkostoja. Tätä silmällä pitäen kehotamme jäsenvaltioita vahvistamaan Palermon yleissopimuksen. Toistaiseksi ainoastaan Tanska, Ranska ja Espanja ovat näin tehneet.
Laiton maahanmuutto ei lopu niin kauan kuin ammottava taloudellinen ja poliittinen kuilu erottaa pohjoisen ja etelän. On hyväksyttävää, että ihmiset haluavat paeta hirvittävistä oloista. Valitettavan usein demokratiavaje kulkee käsi kädessä sosiaalisen ja humanitaarisen vajeen kanssa. Emme saa kuitenkaan kieltää selvää tosiasiaa: talouteemme tarvitaan myös laittomia maahanmuuttajia. Nykyään kaikissa liberaaleissa politiikoissa vaaditaan paluuta valikoivaan maahanmuuttoon. Sen nojalla pohjoiset maat voisivat muuttaa eteläiset maat työvoiman valintamyymäläksi omien yritystensä tarpeiden tyydyttämiseksi tietyllä hetkellä. Tämä tarkoittaisi totisesti eteläisten maiden tuottavan työvoiman ryöstämistä.
Unionin laittoman maahanmuuton torjuntapolitiikasta ei tule uskottavaa ilman pimeän työn torjuntatoimia, mutta sen sijasta, että rangaistaisiin niitä, jotka tulevat maihimme toivoa täynnä, olisi rangaistava työnantajia, jotka häikäilemättä käyttävät hyväksi maahanmuuttajia, joilla ei ole asianmukaisia papereita. Toisaalta tällaiseen politiikkaan on sisällyttävä se, että näiden maahanmuuttajien asema laillistetaan, heidät tunnustetaan ja heille annetaan heidän oikeutensa ja keinot syrjinnän ja marginalisoinnin torjumiseksi ja että heistä tehdään tasa-arvoisia kanssamme.
Kun palautetaan ihmisiä, joiden asemaa ei ole laillistettu, on kunnioitettava heidän ihmisoikeuksiaan ja noudatettava kansainvälisiä yleissopimuksia, muun muassa oikeutta hakea turvapaikkaa. Euroopan parlamentti päättää piakkoin Italian aloitteesta, jolla pyritään koordinoimaan ulkomaalaisten karkotuksia yhteisten eurooppalaisten peruskirjojen avulla. Tuomitsemme ilman muuta tällaisen hankkeen, joka ei ole kansainvälisten sitoumustemme mukainen ja jossa ei kunnioiteta myöskään perusoikeuksia. Takaisinottosopimukset voivat olla asianmukainen kehys palauttamistoimille vain, jos niissä otetaan huomioon sekä kolmansien maiden edut että kyseisten ihmisten toiveet ja suunnitelmat. Jotta näin tapahtuisi, on huolehdittava, että näiden ihmisten palauttamista tuetaan aidosti, jotta he voivat integroitua täysin sekä sosiaalisesti että taloudellisesti.
Angelilli (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, esittelijä Pirker – jota onnittelen – tuo mietinnössään selkeästi esiin sen, että on vihdoinkin luotava laitonta maahanmuuttoa ja ihmiskauppaa torjuva yhteinen Euroopan tasoinen politiikka. Vaikka ulkorajojen suojelun ja maahanmuuttokiintiöiden on vastaisuudessakin kuuluttava jäsenvaltioiden toimivaltaan, on yhtä tarpeellista ja kiireellistä aloittaa tehokas ylikansallinen yhteistyö viisumeita, rajavalvontaa ja kotouttamista koskevan yhteisen toimintatavan luomiseksi, kuten esittelijä on korostanut.
Tehokkaan koordinointipolitiikan, tiettyjen menettelyjen yhdenmukaistamisen ja nopean tietovaihdon avulla on mahdollista torjua tehokkaammin laitonta maahanmuuttoa ja muuta siihen liittyvää rikollista toimintaa: huumekauppaa ja ihmiskauppaa, vain muutamia mainitakseni. On syytä muistuttaa siitä, että tinkimättömällä laittoman maahanmuuton torjunnalla lisätään Euroopan kansalaisten luottamusta ja turvallisuutta, mutta sen ansiosta myös lailliset maahanmuuttajat voivat nauttia täysimääräisesti oikeuksistaan ja mahdollisuuksistaan.
On joka tapauksessa korostettava sitä, että Euroopan unionin on vahvistettava ulkosuhteitaan kaikkiin niihin yhteisöön kuulumattomiin maihin, jotka haluavat tehdä tehokkaasti yhteistyötä laittoman maahanmuuton torjumiseksi, ja näihin maihin sovellettavaa niin sanottua erityiskiintiöiden politiikkaa olisi edistettävä.
En pidä myöskään pelkkänä retoriikkana sen teroittamista mieliin, että eniten on panostettava tiiviiseen kehitysyhteistyöpolitiikkaan, josta on yleisesti ottaen eniten hyötyä maahanmuuton hillitsemisessä ja ihmisvirran pysäyttämisessä ja samalla myös lähtömaan työvoimapaon ja aivovuodon pysäyttämisessä, millä estetään henkilöresurssien karkaaminen kehitysmaista, mutta myös se, että nämä ihmiset syöstäisiin varmaan ja peruuttamattomaan taloudelliseen ja sosiaaliseen kurjuuteen. 
Blokland (EDD ).
    Arvoisa puhemies, tässä tiedonannossaan komissio arvioi laittoman maahanmuuton torjunnassa saavutettua edistystä. Komissio tuo julki, mitä tähän mennessä on tapahtunut ja pyrkii asettamaan tulevaisuutta varten suuntaviivat. Näin toimiessaan komissio keskittyy muutamiin seikkoihin, joita se pitää keskeisinä tehokkaaseen politiikkaan pyrittäessä. Haluan antaa niistä muutamia esimerkkejä.
Ensimmäinen koskee viisumipolitiikkaa, jonka alalla komissio oikeutetusti peräänkuuluttaa viisumitietojärjestelmän (VIS) pikaista perustamista. Matkustusasiakirjojen tekeminen turvallisiksi on elintärkeää, jotta järjestelmä olisi varma, ja siksi on valittava selkeästi yksi tai useampia järjestelmään taltioitavia biometrisia tunnisteita.
Seuraavaksi otan esiin ulkorajapolitiikan, jonka osalta komissio ehdottaa sen omassa huomassa toimivaa Euroopan rajavartiolaitosta. Meidän mielestämme tällainen on liiallista. Olen tässä asiassa samaa mieltä jäsen Sørensenin kanssa. Ulkorajojen suojelu kuuluu jatkossakin periaatteessa kansalliseen toimivaltaan. Yhteistyö on tarpeen, mutta se voisi olla muodoltaan vähemmän kauaskantoista kuin komissio ehdottaa. Komissio korostaa oikeutetusti yhteisen palauttamispolitiikan tärkeyttä Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan uskottavuudelle, mutta en näe yhteyttä, joka ilmeisesti tehdään laillisen maahanmuuton sallimisen ja toisaalta turvapaikanhakijoiden ja laittomien maahanmuuttajien suoran vähenemisen välille. Haluan yhtyä esittelijä Pirkerin näkemykseen siitä, että jäsenvaltioilla on oltava yksinoikeus antaa säädöksiä laillisen maahanmuuton sallimisesta. En ole vielä aivan vakuuttunut laillisia maahanmuuttokiintiöitä koskevasta neuvoston ehdotusta varsinkin, jos tällä pyritään saavuttamaan parempi tulos kolmansien maiden kanssa takaisinottosopimuksista käytävissä neuvotteluissa. Yksittäisillä jäsenvaltioilla on oltava kaikissa tapauksissa oikeus kieltää kaikki laillinen maahanmuutto.
Lopuksi sanottakoon, että tuen täysin komissiota, joka toivoo, että yhteisvastuullisuuden periaatteen budjettivaikutus tunnustetaan maahanmuuton ja rajavalvonnan alalla sillä edellytyksellä, että tämä periaate tunnustetaan myös muilla aloilla, kuten turvapaikkapolitiikassa ja pakolaisten vastaanottamisessa. 
Coelho (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unionilla on edessään yhä paheneva laittoman maahanmuuton ongelma. On kehitettävä yhdennetty ja kokonaisvaltainen lähestymistapa tämän ilmiön estämiseksi ja kitkemiseksi sekä sen taustalla olevien syiden torjumiseksi. Tampereen Eurooppa-neuvostossa vaadittiin yhteistä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa. Laekenissa ja Sevillassa sen tarpeellisuus vahvistettiin, jotta voitaisiin torjua laitonta maahanmuuttoa tehokkaasti, ja tämän aloitteen taustalla olevien Thessalonikin päätösten puitteissa saavutetusta kehityksestä alalla on laadittu alustava yhteenveto. Haluan onnitella Pirkeriä hänen meille esittelemästään erinomaisesta mietinnöstä. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että tarvitaan yleispätevää ja johdonmukaista lähestymistapaa. Haluan painottaa kahdeksaa seikkaa:
- ensinnäkin maahanmuutolle on oltava laillisia väyliä, joiden kautta kolmansien maiden kansalaiset voivat tulla Euroopan unioniin sen mukaisesti, mikä on kunkin jäsenvaltion kyky ottaa heitä vastaan. Tämä edellyttää tiivistä yhteistyötä lähtömaiden kanssa;
- toiseksi Euroopan unionissa asuvat ja työskentelevät lailliset maahanmuuttajat on integroitava sellaisen yhteisen sosiaalisen integrointipolitiikan avulla, jolla päästään tasapainoon näiden kansalaisten ja heidät vastaanottavien yhteisöjen oikeuksien ja velvollisuuksien välillä;
- kolmanneksi maahanmuuttovirtoja ja erityisesti viisumipolitiikkaa on hallinnoitava yhteisesti, ja siksi on päästävä mahdollisimman pian yhteisymmärrykseen viisumitietojärjestelmän (VIS) oikeudellisista, teknisistä ja taloudellisista perusedellytyksistä;
- neljänneksi ulkorajojen valvontaa on parannettava, mikä tarkoittaa Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista;
- viidenneksi on luotava paljon puhuttu eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä;
- kuudenneksi on neuvoteltava takaisinottosopimuksista, mihin kytkeytyy laittomasti maassa oleskelevien henkilöiden palauttamista koskeva yhteinen politiikka sekä palauttamismenettelyjen vähimmäissäännöt ja näiden päätösten vastavuoroinen tunnustaminen sekä yhteistyöhankkeiden yhteisrahoitus palauttamista varten myönnettävien avustusten ohjelmasta;
- seitsemänneksi on torjuttava ihmiskauppaa ja vaadittava niiden henkilöiden asettamista vastuuseen, jotka hyötyvät tästä liiketoiminnasta, ja tarjottava tukea ihmiskaupan uhreille. Tärkeää on myös lisätä tällaisen kaupan ehkäisemiseen ja torjuntaan erikoistuneelle Europolille annettavaa operatiivista tukea;
- kahdeksanneksi ja viimeiseksi on torjuttava laitonta maahanmuuttoa, mikä tarkoittaa panostamista tiedottamiseen aitona vaihtoehtona pidettävän laillisen maahanmuuton mahdollisuuksista. 
Evans, Robert J.E. (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kuten tapana on, haluaisin puheenvuoroni aluksi onnitella esittelijää. Tällä kertaa kiitos on kenties hieman tavallista vilpittömämpi, koska voin tuoda esiin esittelijä Pirkerin huomattavat ansiot. Jos hän olisi kysynyt minulta, olisiko mahdollista laatia valiokunnassamme mietintö maahanmuutosta tai turvapaikan hakemisesta ja saada sille lähes yksimielinen tuki tai saattaa se täysistunnon käsiteltäväksi siten, että muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta se hyväksytään äänestyksessä, olisin pitänyt tätä mahdottomana. Hän on kuitenkin onnistunut neuvokkuudellaan ja muunlaisilla taktisilla keinoilla esittelemään sellaisen mietinnön, joka saa tukea koko parlamentilta. Hän ansaitsee tästä kiitoksen, kuten myös komissio ja neuvosto siitä, kuinka tämä esitettiin ja kuinka sitä edistettiin.
Esittelijä Pirker ja muut ovat korostaneet joitakin seikkoja, ja olisi helppoa kiinnittää huomio niihin. On oikeastaan paljon kohtia, joihin voisi keskittyä, mutta toivon, että tämä mietintö nähdään osana laajempaa pakettia ja ettemme kadota näköpiiristämme kokonaistavoitettamme eli yhteistä eurooppalaista turvapaikkapolitiikkaa ja samalla erillistä ja yhtä tärkeää yhteistä eurooppalaista laillista maahanmuuttoa koskevaa politiikkaa. Tätä korostetaan kohdissa 16 ja 17.
Seuraavaksi otan esiin ulkorajat – kohdat 2, 3, 4, 5 ja niin edelleen – ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön. Olen eri mieltä jäsenten Blokland ja Sørensen kanssa heidän väittäessään, että tämä kysymys kuuluu kokonaan toissijaisuusperiaatteen piiriin. Ulkorajoilla on vaikutusta kaikkiin, jopa niihin maihin, joilla ei ole ulkorajoja. Maahanmuutto on luonteeltaan sellaista, että maahanmuuttajat eivät jää ensimmäiseen maahan, johon ne saapuvat vaan vaihtavat paikkaa. Näin ollen on hyvin tärkeää, että kaikki maat tekevät yhteistyötä ja puhaltavat yhteen hiileen varsinkin, kuten esittelijä Pirker mainitsi, laajentuneessa 25 jäsenvaltion Euroopan unionissa.
Näitä kysymyksiä pohtiessamme on yhtä tärkeää, että katsomme kauemmaksi niiden maiden suuntaan, jotka sijaitsevat juuri Euroopan unionin ulkorajojen toisella puolella, ja pidämme mielessä näiden maiden tilanteen. Samalla on kuitenkin pidettävä mielessä myös niiden maiden tilanne, jotka ovat vielä kauempana ja jotka ovat vähemmän vauraita ja joista moni ihminen yrittää monista eri syistä lähteä pois. Tämä liittyy siihen, mihin myös jäsen Roure viittasi.
Jos painopisteitä ja rahoitusta kohdistettaisiin näiden vähemmän kehittyneiden maiden ja sisäisistä konflikteista kärsivien maiden auttamiseen, pystyisimme ehkä vastaamaan yhtä hyvin maahanmuuton haasteisiin kuin olemme pystyneet kaikissa niissä Sevillan ja Thessalonikin kokousten jälkeisissä hankkeissa, jotka olemme saattaneet käyntiin.
Olen tyytyväinen tähän mietintöön. Siinä mennään oikeaan suuntaan, ja toivon kovasti, että parlamentti antaa sille huomenna tukensa.
Lopuksi kiinnitän huomiota erääseen kielelliseen näkökohtaan, jonka olen esittänyt aiemminkin. Toivon, että voimme tulevaisuudessa lakata käyttämästä ilmausta "taakanjako" ja ottaa käyttöön ilmauksen "vastuunjako", koska tässä asiassa kyse on tästä ja yhteistyöstä. 
Ludford (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, monien parlamentin jäsenten tavoin myös minä olen viiden viime vuoden aikana valittanut siitä, että kun neuvosto väittää keskustelevansa turvapaikkakysymyksestä ja yleensä maahanmuutosta, se keskusteleekin aina laittoman maahanmuuton torjunnasta. Olen iloinen siitä, että esittelijä Pirkerin mietinnössä tämä suuntaus on kääntynyt päälaelleen. Mietinnössään, joka on vastaus erityisesti komission tiedonantoon laittomasta maahanmuutosta, esittelijä korostaa, kuinka laillisen maahanmuuton väylien avaamisella voidaan helpottaa salakuljetuksen ja ihmiskaupan torjuntaa. Onnittelen häntä hänen mietinnöstään, jossa on 15 viittausta laittomaan maahanmuuttoon. Lailliseen maahanmuuttoon on 11 viittausta, mikä ei ole kovinkaan paljon vähempää. Tämä on todella toivottu asia.
Jäsen Sørensenin tavoin en voi yhtyä esittelijä Pirkerin intoon perustaa Euroopan rajavartiolaitos. Kenellekään ei näytä olevan selvää, mitä sillä tarkoitetaan. Pirker toteaa sen olevan kansallista rajavartiolaitosta tukeva yksikkö, eikä kansallisen laitoksen korvaava ylikansallinen elin, mutta jotkin komission asiakirjat viittaavat siihen, että perimmäisenä tavoitteena on jonkinlainen ylikansallinen laitos, jolla on kansallisiin viranomaisiin nähden ylempi toimivalta. On vaarallista lähteä tällaiselle tielle ilman selkeää ajatusta lopullisesta päämäärästä. On ilmeistä, että tarvitaan mahdollisimman paljon koordinointia ja tietojen vaihtoa, jotta ulkorajojen suojelua voidaan yhtenäistää, mutta paljon muutakin voidaan tehdä, ennen kuin syöksytään perustamaan keskitetty EU:n elin, mikä johtaa kaikenlaisiin oikeudellisiin ongelmiin, jotka liittyvät rajavartiolaitokseen, joka käyttää toimivaltaa oman oikeudellisen toimivaltansa ulkopuolella.
Voi ilmetä hyvin konkreettisia ongelmia. Kuvitelkaa esimerkiksi eurooppalaisia rajavartijoita, jotka on lähetetty työskentelemään rajalle, jonka alueella paikallinen palkkataso on alhaisempi kuin muualla. Tämä aiheuttaa närää huonommin palkatun paikallisen henkilöstön keskuudessa. Näemme jo tällaista ilmenevän Balkanin alueella.
Lopuksi kehotan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta tunnustamaan lähestymistapansa ristiriitaisuudet. Se muistuttaa jatkuvasti muita jäsenvaltioita ulkorajojen valvonnan lisäämisen tärkeydestä, mutta kieltäytyy osallistumasta rakentavasti Schengen-hankkeeseen tai tukemasta yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa. Tällainen ristiriitaisuus ei voi jatkua. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijä Pirkeriä hänen mietinnöstään. Siinä on kiinnostavia puolia, joita voin tukea, mutta poliisivaltuuksin toimivan rajavartiolaitoksen perustaminen on huolestuttava kehityskulku. Eräs seikka, jota ei ole kunnolla otettu huomioon, on näiden poliisijoukkojen valvonta ja selontekovelvollisuudet. Tähän suuntaan ei pidä mennä.
Yleisesti ottaen tämän asian näkeminen rikollisuuskysymyksenä painottuu aivan liikaa. Kuuntelin UEN-ryhmän puhujaa, joka niputti yhteen laittomat maahanmuuttajat ja huumekauppiaat, mutta näiden kahden välillä on suuri ero. Laittomat maahanmuuttajat voivat olla laittomasti maassa, mutta he ovat silti vain tavallisia ihmisiä, eivätkä rikollisia. He yrittävät ainoastaan epätoivoisesti löytää itselleen paikan, jossa elää.
Painopiste olisi asetettava siihen, miten ihmiset saadaan pidettyä poissa. Meidän olisi pohdittava sitä, miksi Euroopan unioniin halutaan tulla, eikä jatkettava muurin rakentamista. Yhä useammat ihmiset joutuvat ihmiskauppiaiden kynsiin, ja, kuten kollegani totesi, on ratkaistava toimintatapoihin ja hyväksikäyttöön liittyvät ongelmat. Meidän on tutkittava laittoman maahanmuuton osalta sitä, mikä on perimmäinen syy siihen, että jotkut haluavat lähteä pois kotimaastaan, ja tämä on pikemminkin ihmisoikeuskysymys kuin rikollisuuskysymys. 
Queiró (UEN ).
    Arvoisa puhemies, kolmannen maan kansalaisten liikkuvuutta koskevan yhteisön politiikan on oltava innovatiivista ja vastuullista. Kuten mietinnössä todetaan, innovatiivisuus tarkoittaa sitä, että on yhdistetty laittoman maahanmuuton torjumiseksi tarkoitetut toimet sekä ohjattu, yksittäisten jäsenvaltioiden tarpeisiin ja mahdollisuuksiin perustuva laillista maahanmuuttoa koskeva politiikka. Yhteisen turvapaikka- ja palauttamispolitiikan edistäminen ja turvallisempien matkustusasiakirjojen käyttöönotto tai tiedotuskampanjojen järjestäminen laittomien maahanmuuttajien kauttakulku- ja lähtömaissa ovat aloja, joilla innovatiivisuutta voidaan osoittaa.
Mitä sitä paitsi tarkoitammekaan ilmauksella "vastuullinen politiikka"? Se ei välttämättä tarkoita ulkorajojemme vahvistamista ja unionin muuttamista linnoitukseksi, mutta se ei tarkoita myöskään näiden rajojen avaamista apposen auki, sillä silloin jätettäisiin maihimme pyrkivät henkilöt oman onnensa nojaan. Todellisuus on osoittanut, että kumpikaan näistä menetelmistä ei ole riittävä, ja siksi haluamme sellaiset maahantuloa koskevat säännöt, joiden avulla voimme olla reiluja maahanmuuttajia integroidessamme.
Tästä alkavat sosiaaliset huolenaiheemme. Emme halua näiden ihmisten elävän maissamme integroitumatta ja osallistumatta ja ilman, että heillä olisi sen yhteisön tarjoamia etuja tai velvoitteita sitä yhteisöä kohtaan, jonka jäseniksi he liittyvät. Haluamme säilyttää tämän oikeuksien ja velvoitteiden vuoropuhelun, joka määrittää sitä, kuinka ihmiset toimivat yhteisössä. Totta puhuakseni vastaanotto edellyttää sitä, että se on vastavuoroisesti sekä yksilön että vastaanottavan maan edun mukaista. Tämä yhteinen politiikka ei ole kuitenkaan niin tehokasta, jos sitä tukee ainoastaan toinen asianomaisista osapuolista, ja siksi olemme tyytyväisiä lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa äskettäin tehtyihin yhteistyösopimuksiin. Emme voi kuitenkaan samalla tavoin kannattaa suunniteltua Euroopan rajavartiolaitoksen perustamista, josta on keskusteltava perusteellisemmin.
Kannatamme kuitenkin sitä, että näihin sopimuksiin voidaan sisällyttää taloudellisia tai kaupallisia toimia, jotka tulevat voimaan vain, jos sopimuksia noudatetaan. Tässä kyse on tehtyjen sitoumusten noudattamisesta. Lopuksi onnittelen esittelijää siitä, että hän on myötävaikuttanut erittäin ansiokkaasti ihmisten liikkuvuutta koskevan vastuullisen, tiukan ja suurpiirteisen yhteisön politiikan edistämiseen, johon kaikki asianosaiset ovat voineet osallistua. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Rodi Kratsa-Tsagaropouloun laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0479/2003) työpaikkojen luomisesta palvelualalla (2003/2132(INI)). 
Kratsa-Τsagaropoulou (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämä mietintö on laadittu koska uskomme kaikki vakaasti siihen, että Barcelonan prosessia on nopeutettava ja erityisesti Euroopan taloutta ja työmarkkinoita on vahvistettava luomalla uusia korkealaatuisia työpaikkoja.
Palvelualaan sisältyy monenlaisia julkisen ja yksityisen sektorin palveluja. Ala on nopeimmin kasvava ja kehittyvä Euroopan talouden sektori. Noin kaksi kolmasosaa Euroopan unionin bruttokansantuotteen kasvusta on 20 viime vuoden aikana kohdistunut palvelualalle, ja samaten työllisyys on lisääntynyt eniten tällä alalla. Tätä nykyä palvelujen osuus kokonaistyöllisyydestä on suunnilleen 69 prosenttia. Politiikan tavoitteena on oltava tämän prosenttiosuuden nostaminen, ja on syytä mainita, että Yhdysvalloissa vastaava luku on 80 prosenttia. Samalla on otettava huomioon, että palvelusektorin kehittyneisyys vaihtelee Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa. Niissä maissa, joissa on eniten vakavia rakenteellisia ongelmia, kuten Kreikassa ja Portugalissa, palvelualojen työllisyys on alhaisin. Palvelualan työllisyysluvut ovat Kyprosta lukuun ottamatta yhtä lailla alhaiset myös uusissa jäsenvaltioissa.
Sekä Euroopan että kansallisen tason politiikallamme on edistettävä merkittävästi palvelujen kehittämistä. Palvelumarkkinoiden tehokkaalla sääntelyllä on olennaista merkitystä kuluttajaetujen suojelemiselle, laadun turvaamiselle ja terveen kilpailun luomiselle. Erittäin jäykkä sääntely kuitenkin edelleen kuristaa taloudellista toimintaa. On kiireellisesti määritettävä ja pantava täytäntöön tarkasti kohdennettuja toimia, jotta varmistetaan tyydyttävä suojelun taso siten, että palvelujentarjoajat ja itse palvelut voivat liikkua ja asettua vapaasti kaikkialle yhteisön alueella.
Vastaavasti ilman kohtuuhintaista nykyaikaista infrastruktuuria Eurooppa ei voi toivoa vastaavansa tulevaisuuden haasteisiin, kun otetaan huomioon, että maailmassa palvelualan kansainvälinen kilpailu kasvaa jatkuvasti. Näiden rakenteiden muodostaminen riippuu energia- ja televiestintämarkkinoiden vapauttamisesta, jolla pyritään edistämään helppoa ja edullista markkinoille pääsyä, ja Euroopan laajuisten verkkojen käyttöönotosta, jolla pyritään lisäämään markkinoiden dynaamisuutta.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta kehottaa Euroopan komissiota laatimaan valkoisen kirjan, jossa se ehdottaa erillisiä työllisyystoimia kullekin sektorille tehokkaiden eurooppalaisten palvelumarkkinoiden muodostamiseksi. Valiokunta kehottaa Euroopan komissiota myös ehdottamaan direktiiviä palveluista sisämarkkinoilla, jotta poistetaan työntekijöiden liikkuvuutta ja palvelujen tarjoamista haittaavat esteet. Jäsenvaltioiden on kuitenkin vähennettävä myös palvelujen käynnistämistä ja toimintaa vaikeuttavia byrokraattisia menettelyjään. 
On luotava suotuisat olosuhteet sääntelyn sekä taloudellisten ja tervettä kilpailua koskevien ehtojen avulla. On tuettava palvelualan uusia työmuotoja, kuten osa-aikatyötä, etätyötä ja tilapäistyötä. On luotava edellytykset soveltuvalle, joustavalle ja tuottavalle työvoimalle, jota koulutetaan jatkuvasti. On luotava turvalliset ja terveelliset työolosuhteet, ja on torjuttava ilmoittamatonta työtä, joka horjuttaa työllisyyttä ja työntekijöiden asemaa ja kaiken lisäksi aiheuttaa kilpailun vääristymistä. Lisäksi palvelualalla tarvitaan investointeja innovaatioihin, koska tällä hetkellä teollisuus hyötyy eniten innovaatioinvestoinneista. Näin ollen sekä yksityissektorin että muista selvästi jälkeen jääneen julkisen sektorin on investoitava innovaatioihin ja tutkimukseen, ja palvelua koskeva politiikkamme on kytkettävä yhteen pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä yleensä teollisuussektoria tukevan politiikkamme kanssa, koska teollisuus ja palvelut ovat toisistaan riippuvaisia. On kehitettävä nuorten yrittäjyyttä ja edistettävä itsenäistä ammatinharjoittamista, koska uusien toimintojen kehittyminen palvelualalle edellyttää uskallusta, mielikuvitusta ja innovaatioita. 
Diamantopoulou,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Kratsaa henkilökohtaisesti hänen tekemästään aloitteesta, joka koski tämän mietinnön laatimista, sillä tosiasia on, että palvelualan kehittäminen ja työttömyysongelman torjunta eli työpaikkojen luominen liittyvät suoraan toisiinsa.
Kuten esittelijä Kratsa totesi, talouden kehittyminen ja palvelualalle työllistyneiden prosenttiosuus liittyvät kiinteästi toisiinsa. Jos muistetaan, että meidän on Lissabonin tavoitteen saavuttaaksemme luotava 22 miljoonaa työpaikkaa vuoteen 2010 mennessä ja että hallussamme olevien tietojen perusteella 67 prosenttia työpaikoista luodaan palvelualalle, voimme ymmärtää, kuinka tärkeää palvelujen kehittäminen on täystyöllisyyden tavoitteen saavuttamiseksi.
Mietintöön sisältyvät ehdotukset soveltuvat varsin hyvin yhteen Euroopan työllisyysstrategian tavoitteiden kanssa, jotka sisällytettiin vuonna 2003 annettuihin työllisyyden suuntaviivoihin ja jotka hyväksyttiin viime heinäkuussa ja joista olemme keskustelleet jatkuvasti sekä työllisyysvaliokunnassa että täysistunnossa.
Haluaisin ottaa esiin joitakin suuntaviivojen kohtia, jotka ovat pitkälti mietinnön ehdotusten mukaisia. Haluan muistuttaa teitä siitä, että suuntaviivassa 2 mainitaan nimenomaan yrittäjyys ja työpaikkojen luomisen ja yrittäjyyden välinen yhteys, ja siinä jäsenvaltioita kehotetaan kannustamaan innovatiiviseen yrittäjyyteen ja edistämään investointikykyä sekä kaiken liiketoiminnan kannalta suosiollista yritysympäristöä. Tietenkin näiden yksittäisten alojen ja sopeutumiskyvyn välillä on yhteys, ja sopeutumiskyvyllähän tarkoitetaan sitä, kuinka tietyt yritykset tai kyseinen julkinen sektori voivat muuttaa organisaatiotaan ja edistää elinikäistä oppimista ja sukupuolten tasa-arvoa, jolloin tuotannosta palvelusektorille siirtyminen on helpompaa. Merkittävä osa ehdotuksista on näin ollen otettu huomioon työllisyyden suuntaviivoissa.
Toinen komission aloitteiden ja ehdotusten ryhmä koskee investoimista henkilöresursseihin. Emme voi kehittää palveluja, jos emme investoi henkilöresursseihin. Tähän ryhmään kuuluvat ne komission ehdotukset, jotka koskevat tutkimusta, koulutusta, elinikäistä oppimista ja jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmilleen asettamia erityistavoitteita, jotka voivat liittyä koulunsa päättävien nuorten ensimmäisiin etappeihin tai perheitä ja sosiaalisia rakenteita varten myönnettäviin tukiin.
Kolmannella tärkeällä komission aloitteella tarkoitan sitä, että eilen komissio hyväksyi direktiiviehdotuksen palveluista sisämarkkinoilla. Tällä lisätään alan dynaamisuutta, millä on edullinen vaikutus työllisyyteen.
Kun siis otetaan huomioon nämä kolme alaa: ensinnäkin työllisyysstrategian erityissuuntaviivat, jotka olennaisesti ja suuresti liittyvät palvelujen kehittämisen tarpeellisuuteen, toiseksi tarve investoida henkilöresursseihin ja kolmanneksi direktiivi palveluista sisämarkkinoilla, olen sitä mieltä, että Euroopan unioni on luonut hyvät puitteet, joiden avulla voidaan auttaa jäsenvaltioita kansallisen politiikan toteuttamisessa.
Haluan korostaa, että Kratsan mietinnöstä käy selvästi ilmi myös se, ettei hän vaadi pelkästään lisävälineiden luomista vaan nykyisen työllisyysstrategian suurempaa eriyttämistä palvelualan ominaispiirteiden huomioon ottamiseksi. Olen ehdottomasti hänen kanssaan samaa mieltä, ja on selvää, että tämä keskustelu jatkuu Euroopan parlamentissa lähiaikoinakin. 
Koukiadis (PSE ),
    Arvoisa puhemies, palvelualan kehittämiseen liittyy suuria odotuksia siitä, miten nuori sukupolvi integroituu uuteen talouteen. Ei ole sellaista talouden sektoria, jolla ei tarvittaisi palveluja – niitä tarvitaan esimerkiksi yksityissektorilla – tai sellaista sektoria, jolla palvelujen tarjoaminen ei olisi yhä tärkeämpää. On näin ollen oikein, että lisätään toimia laajalla rintamalla palvelualalle avautuvien näkymien vuoksi, ja haluan onnitella arvoisaa ystävääni Rodi Kratsaa siitä, että hän on tehnyt aloitteen ja laatinut tämän mietinnön.
Sain kunnian toimia oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana ja haluaisin mainita tiettyjä seikkoja, joiden osalta sisämarkkinat ovat yhteydessä työmarkkinoiden ja erityisesti palvelumarkkinoiden kehittämiseen sekä syrjäytymisen torjuntaan liittyviin toimiin.
Kuten me kaikki tiedämme, sisämarkkinoiden tulevaisuus ja siitä kuluttajille koituva olennainen hyöty riippuvat siitä, kuinka rajat ylittävä kauppa kehittyy. Palvelujen rajat ylittävä tarjonta on kuitenkin edelleen kehittymätöntä. Tästä syystä yksi suurimmista huolenaiheistamme on esteiden raivaaminen palvelujen rajat ylittävältä kehittämiseltä, vapaaseen liikkuvuuteen ja sijoittautumisenvapauteen edelleen liittyvien ongelmien ratkominen ja ammatillisen pätevyyden tunnustamisen laajentaminen ilman, että takerrutaan aikansa eläneisiin käytäntöihin, joista monet vapaiden ammatinharjoittajien yhdistykset pitävät valitettavan tiukasti kiinni.
Lisäksi on ryhdyttävä vahvistamaan sähköistä kauppaa palvelujen rajat ylittävän tarjonnan vahvistamiseksi suoraan kuluttajille tarjottavien palvelujen ja yritysten välillä tarjottavien palvelujen osalta, ja tässä mielessä on edistettävä ja kehitettävä uusia kulutusnormeja, jotka tuottavat palveluja ja tietenkin takaavat kuluttajien luottamuksen.
Kun otetaan lisäksi huomioon, että pienyrityksiä ja keskisuuria yrityksiä koskeva peruskirja on aloite, jolta odotamme jo nyt varsin paljon, on tutkittava niitä mahdollisuuksia, joita avautuu joko vakuutusturvan rahoittamisella tai takaamisella tai sitä kautta, että tuetaan niiden nuorten aloitteellisuutta, jotka haluavat työllistyä itsenäisinä ammatinharjoittajina palvelualalle tai perustaa pieniä yrityksiä.
Haluan myös muistuttaa teitä siitä, että palveluala on mitä parhain sektori vammaisten työllistämisessä ja siinä, että ikääntyneet pidetään työmarkkinoilla aktiivisina. Me kaikki tiedämme myös, että merkittävä osa kaikista yhteiskunnalle tehdyistä palveluista kuuluu yleisen edun mukaisiin palveluihin.
Yhteisen taloudellisen edun mukaisia palveluja koskeva tähänastinen politiikka on arvioiden mukaan tuottanut myönteisiä tuloksia. Meillä ei ole kuitenkaan kokonaiskuvaa siitä vaikutuksesta, joka tällä on tarkasti ottaen ollut työllisyyteen, minkä vuoksi – kun otetaan huomioon myös tämänpäiväinen päätöslauselmaesitys, joka koskee vihreää kirjaa yleishyödyllisistä palveluista – komission olisi seuraavaksi kartoitettava järjestelmällisesti näiden palvelujen vapauttamisen vaikutuksia työllisyyteen siten, että otetaan tietenkin huomioon se, miten hyvin kaiken kaikkiaan yhteiskunnan tarpeet täyttyvät.
Näin ollen mietintö on erinomainen tilaisuus arvioida uudelleen horisontaalisesti Euroopan unionin yksittäisiä toimia sen mukaan, mikä on niiden vaikutus palvelujen kehittämiseen. 
Bastos (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi onnitella esittelijä Kratsa-Tsagaropoulouta siitä, että hän on laatinut tämän mietinnön, joka osoittaa, miten tärkeää on, että palvelualalla kehitetään yhteisötason käytännön toimia. Tämä sektori vauhdittaa uusien työpaikkojen luomista, joten se on syytä ottaa asianmukaisesti huomioon. Jos siis halutaan saavuttaa Lissabonissa asetetut tavoitteet, on toimittava nopeasti. Palvelualan työllisyystilanne vaihtelee valtavasti jäsenvaltioittain: esimerkiksi Portugalissa on valtavasti mahdollisuuksia luoda uusia palvelualan työpaikkoja, esimerkkinä yrityksille ja muille tahoille tarjottavat vahvasti osaamispohjaiset palvelut, perheiden tukipalvelut sekä matkailu ja siihen liittyvä toiminta.
Koska tiedetään, miten tärkeä asema palvelualalla on Portugalin talouden kilpailukyvyn kehittämisessä ja uusien ja parempien työpaikkojen luomisessa, Portugali on ottanut tämän alan erityisesti huomioon kansallisessa työllisyysohjelmassaan kaudelle 2003–2006. Tästä huolimatta Portugalissa, kuten myös Kreikassa, palvelualan työllisyysaste on alhaisin Euroopan unionin maista, minkä esittelijä äsken mainitsi.
Näin ollen lisäpontta tarvitaan yhteisön tasolla, ja sen vuoksi tuemme esittelijää hänen pyytäessään komissiota laatimaan valkoisen kirjan tehokkaiden eurooppalaisten palvelumarkkinoiden muodostamisesta. Jäsenvaltiolla on keskeinen tehtävä tässä asiassa, koska niiden on yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa kehitettävä selkeä ja tehokas kehys palvelusektorille. Jäsenvaltioiden on lisäksi huolehdittava siitä, että toteutetaan tarkoituksenmukaisia toimia ja panostetaan työvoiman koulutukseen ja pätevyyteen.
Lisäksi työntekijöiden vapaata liikkuvuutta ja palvelujen rajat ylittävää tarjontaa haittaavat hallinnolliset esteet on poistettava. Lopuksi korostaisin vielä sitä, että komission ja jäsenvaltioiden on edistettävä avoimen koordinointimenetelmän soveltamista palvelualalla harjoitettavaan kansalliseen työllisyyspolitiikkaan tietojen ja parhaiden käytänteiden vaihtamiseksi. 
Caudron (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi omakohtaisesti onnitella esittelijää hänen tekemästään työstä ja siitä, kuinka perusteellisia hänen työpaikkoja luovaa palvelualaa koskevat ehdotuksensa ovat. Joitakin ehdotuksia voi tietenkin tukea enemmän kuin toisia, mutta kaiken kaikkiaan niillä edistetään mielestäni merkittävästi asiaa samalla, kun työttömyys koettelee monia ihmisiä ja epävarmat työpaikat ja työsopimukset lisääntyvät.
Jotta kaikki olisi täten mahdollisimman selvää, minun on näiden henkilökohtaisten onnittelujen jälkeen todettava GUE/NGL-ryhmän puhujana, että suhtaudumme varauksellisesti siihen, että mietinnössä viitataan jatkuvasti kilpailuun, markkinoihin ja markkinasääntöihin, ja ilmaistava myös eriävä käsityksemme siitä, että olisi sovellettava tiukasti vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta alalla, joka kattaa myös julkiset palvelut ja sosiaalitalouden palvelut. Ei pidä myöskään unohtaa – ja esitän tämän tällä kertaa hyvin lyhyesti – ettemme pidä välttämättömänä teollisen toiminnan vähenemistä Euroopassa varsinkaan, kun työpaikkojen osalta on nyt ja jatkossakin vaikeaa korvata teollisen alan työpaikkojen katoamista palvelualan työpaikoilla.
Tämän sanottuani haluan jäsen Kratsa-Tsagaropoulou tavoin korostaa tämän palvelualan merkitystä, ja on myös tärkeää tunnustaa siihen sisältyvät mahdollisuudet tai sen välttämättömyys työpaikkojen luomisessa. Jopa vielä tärkeämpää on todeta, mitkä ovat todelliset palvelutarpeet. Palvelut ovat ilmeisen tarpeellisia hoitoalalla, lasten, vauvojen, vammaisten ja ikääntyneiden ihmisten hoidossa. Heille palveluala on olennaisen tärkeä, jotta he voivat nauttia edelleen täysimääräisestä kansalaisuudesta iästä, kunnosta tai terveydestä riippumatta.
Tässä vaiheessa haluan sanoa kuitenkin yhtä selvästi, että tarvitaan oikeudellista, lainsäädännöllistä tai sopimuksellista valvontaa, jotta vältetään väärinkäytökset, jotka ovat johtaneet esimerkiksi Yhdysvaltojen järjestelmässä epävarmuuteen. Tämän vuoksi on kehitettävä nykyisiä palvelualan ammatteja, jotta voidaan tarjota laadukasta työtä, josta maksetaan kunnon palkka ja jonka työehdot ovat kunnolliset. On kohotettava tämän uuden työmuodon, nimittäin osa-aikatyön, laatua ja varmistettava kaikille työntekijöille yhtä korkeatasoinen suoja ja työturvallisuus sekä kehitettävä naisten työoloja. On poistettava miesten ja naisten palkkojen välinen kuilu ja erot pääsyssä työelämään ja ammatillisessa etenemisessä. Lisäksi on vielä lisättävä yhteistyötä ilmoittamattoman työn torjunnassa.
Esittelijämme ja valiokuntamme jäsenet ovat tehneet hyvää työtä. Arvoisa puhemies, vaikka en ryhmäni enemmistön tavoin katso, että näiden toimien toteuttamisella ratkaistaan kaikki työhön ja työllisyyteen liittyvät perusongelmat, kannatan itse kaikenlaisia parannuksia, kunhan ne ovat todellisia. 
Lambert (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan osoittaa kiitokseni esittelijälle. Hän on mietinnössään tarkastellut sekä palvelualan kehittämisen mahdollisuuksia että haasteita. Ala on erittäin monimutkainen, eikä pelkästään siksi, että on havaittavissa selvä jakautuminen maantieteellisesti paikkaan sidottuihin palveluihin, jotka sijaitsevat siellä, missä asiakaskuntakin tai resurssit ovat, ja niihin palveluihin, jotka ovat paljon liikkuvampia. Yksi tulevista haasteista liittyy siihen, etteivät nämä palvelut välttämättä siirry yhden jäsenvaltion sisällä tai rajojen ylitse, vaan ne siirtyvät kokonaan Euroopan unionin ulkopuolelle. Tällainen liikkuvuus, jota emme ole niin kovin halukkaasti tavoitelleet, on meille yksi tulevaisuuden haaste.
Olen hyvin tyytyväinen siihen, että mietinnössä on kiinnitetty huomiota naisiin. Kuten esittelijä mietinnössään korosti, naiset työllistyvät ylivoimaisesti eniten palvelualalle. Eräät työpaikat ovat varsin selvästi sukupuolisidonnaisia erityisesti julkisella sektorilla ja hoitoaloilla. Monilla näillä aloilla työskentelee myös huomattava määrä siirtotyöläisiä, mustaihoisia ja muita etnisiin vähemmistöihin kuuluvia työntekijöitä, joten ne ovat tärkeitä puhuttaessa integroimisesta ja sosiaalisesta osallisuudesta.
Olemme tyytyväisiä siihen, että mietinnössä painotetaan erityisiä koulutustarpeita, joita tarvitaan, jos aiomme tarjota laadukkaita työpaikkoja. Meidän on kuitenkin perehdyttävä huolellisesti siihen, kuinka voimme välttää palvelualoilla nykyisin havaittavan suuren kuilun arvostettujen ja hyvin palkattujen työpaikkojen ja sellaisten huonosti palkattujen työpaikkojen välillä, joihin kohdistuu suuria kustannuspaineita. Erittäin tärkeää on myös se, kuinka mahdollistetaan näillä aloilla työskenteleville henkilöille itsensä kehittäminen ja liikkuvuus. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän lämpimästi esittelijä Kratsa-Tsagaropoulouta hänen tulevaisuuteen suuntautuvasta mietinnöstään, jossa käsitellään palvelualan kehittämistä siten, että luodaan uusia ja – mitä korostettakoon – tärkeitä tulevaisuuden työpaikkoja. Ilmaisen samalla tyytyväisyyteni siihen, että esittelijä Kratsa-Tsagaropoulou ja koko valiokunta on suhtautunut niin myötämielisesti moniin esittämiini tarkistusehdotuksiin. Mainitsen tässä joitakin yksi kerrallaan.
Ensinnäkin niin sanottu palvelualan ilmoittamaton "pimeä" työ on muutettava tavanomaiseksi työksi yleisen yritysilmaston ja verotusmoraalin parantamiseksi ja kilpailun lisäämiseksi yhtäläisin ehdoin. EU:n on vahvistettava yhteistyötä "pimeän" työn torjumiseksi.
Toiseksi Euroopan parlamentin on kehotettava jäsenvaltioita kehittämään ja stimuloimaan kotipalvelusektoria, jotta helpotetaan mahdollisuuksia sovittaa yhteen ura ja yksityiselämä, varsinkin kun Euroopan unioni on määritellyt väestörakenteen muutoksen yhdeksi tärkeimmistä tulevaisuuden kysymyksistä.
Kolmanneksi Euroopan parlamentin on kiinnitettävä jäsenvaltioiden huomio siihen, että useimpien jäsenvaltioiden väestörakenteen kehityksen vuoksi vanhustenhuollon työn arvostusta on lisättävä erityisesti nuorten parissa. Painotan tätä.
Neljänneksi Euroopan parlamentin on korostettava sitä, että jäsenvaltioiden on kiireellisesti lisättävä vammaisten ja maahanmuuttajien mahdollisuuksia päästä palvelualan työmarkkinoille. Tällaiset parannukset ovat välttämättömiä tulevaisuuden tarpeiden kannalta esimerkiksi hoitoalalla sekä näiden ryhmien aktiivisuuden lisäämiseksi ja integroimiseksi työmarkkinoille ja yhteiskuntaan.
Lisäksi korostan, miten välttämätöntä on, että mietinnössä viitataan yrittäjyyden merkitykseen ja palvelualan uuteen yrittäjähenkiseen ilmapiiriin sekä dynaamisen ja luovan osuustoimintaan perustuvan palvelu- ja liiketoiminta-alan kehittämiseen. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, yhdyn vilpittömästi esittelijälle osoitettuihin onnitteluihin, sillä hän on tehnyt laadukasta työtä.
Jos analysoidaan sitä, kuinka talouden eri aloille työllistyneiden määrä on kehittynyt, huomataan heti, että maataloussektorilla työskentelevien henkilöiden määrä on vähentynyt nopeasti ja merkittävästi, ja toinen suuntaus on ollut työpaikkojen vähentyminen myös teollisuudessa. Sitä vastoin voidaan huomata, että palvelualalle työllistyneiden määrä on kehittynyt hyvin myönteisesti. Ehkäpä tämä johtuu muun muassa siitä, että palvelualalla työskentelevät ovat taitavia sekä teknisesti, ammatillisesti ja älyllisesti kyvykkäitä.
Toisaalta palveluja on hyvin monenlaisia: niitä on esimerkiksi liikenteen, koulutuksen, kaupan, hotelli- ja ravitsemuspalvelujen, matkailun ja vapaa-ajan toiminnan aloilla, ja lisäksi palveluihin vaikuttaa voimakkaasti yhteiskunnan väestörakenteen muutos. Vanhustenhoitopalvelut ja uran ja yksityiselämän yhteensovittamiseen liittyvät palvelut ovat tästä mainioita esimerkkejä.
Toisaalta tämä ala luo työllistymismahdollisuuksia muilla aloilla, kuten maatalousalalla, ja myös tietoon perustuvassa taloudessa ja osaamistaloudessa palvelujentarjoajan kyvykkyys luo uusia työpaikkoja.
On tärkeää korostaa niitä mahdollisuuksia, jotka syntyvät kokonaisuudesta, eri hallintoelinten välisestä yhteistyöstä, koska paikallisviranomaiset - joka on lähin hallintotaso - tuntevat parhaiten potentiaalisten työnhakijoiden tarpeet ja keinot, joilla tarpeet voidaan tyydyttää. Näin ollen olisi mielestäni suotavaa muuttaa "horisontaalisiksi" terveydenhoidon ja työturvallisuuden kattavat politiikat sekä ne politiikat, jotka koskevat naisten yhdenvertaisuutta ja syrjintäkieltoa, sellaisina kuin ne määritellään perusoikeuskirjamme 20 ja 21 artiklassa.
Arvoisa puhemies, emme saa unohtaa elinikäistä oppimista, sillä, kuten esittelijä toteaa, matalapalkkainen palveluala tarkoittaa alhaista laatu-, pätevyys- ja tuottavuustasoa, ja se taas johtaa siihen, että talouden kyky luoda innovaatioita, kestävää vaurautta ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta vähenee. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Anne-Karin Glasen laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0448/2003) direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa (KOM(2003) 458 - 2003/2168(INI)). 
Glase (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskeva direktiivi annettiin vuonna 1996 palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvaa työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon haittaavien esteiden ja epävarmuustekijöiden poistamiseksi. Direktiivillä lisättiin oikeusvarmuutta, ja siinä määritettiin työehdot, joita sovelletaan työntekijöihin, jotka työskentelevät tilapäisesti toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka lainsäädäntöä sovelletaan työsuhteeseen.
Komissio on käsiteltävänä olevassa tiedonannossaan direktiivin 96/71/EY 8 artiklan mukaisesti laatinut yhteenvedon direktiivin täytäntöönpanosta nykyisissä viidessätoista jäsenvaltiossa määritelläkseen komission kannan siihen, onko direktiivin tarkistaminen tarpeellista. Tiedonannon mukaan direktiivin täytäntöönpano on yleisesti ottaen ollut tyydyttävää, vaikka on syytä mainita, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa ei ole toistaiseksi säädetty erityistoimia direktiivin täytäntöönpanemiseksi ja että Luxemburg oli viimeinen jäsenvaltio, joka saattoi direktiivin täytäntöönpanon päätökseen, mikä tapahtui vasta 13 kuukautta sitten.
Haluan toistaa vielä, että tarvittiin viisi vuotta erittäin vaikeita neuvotteluja ennen kuin työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskeva direktiivi annettiin vuonna 1996. Nyt on ilmennyt, että ongelmia aiheutuu siitä, että direktiivi edellyttää sen soveltamisalaan kuuluvilta yrityksiltä, että ne noudattavat muun valtion kuin sen valtion lakeja, johon ne ovat sijoittautuneet, vaikka nämä lait eivät aina ole heti saatavilla tai ymmärrettävässä muodossa. Nämä ongelmat on ratkaistava kansallisesti, koska ne liittyvät direktiivin saattamiseen osaksi jäsenvaltion lainsäädäntöä, mikä saattaa johtaa ongelmiin valvottaessa direktiivin noudattamista.
Komissio on tiedonannossaan laatinut yhteenvedon niistä ongelmista, jotka liittyvät direktiivin saattamiseen osaksi jäsenvaltion lainsäädäntöä ja sen soveltamiseen ja jotka ovat luonteeltaan pikemminkin käytännöllisiä kuin oikeudellisia. Näin ollen komissio on perustanut asiantuntijaryhmän – joka koostuu jäsenvaltioiden virkamiehistä – joka pyrkii löytämään ratkaisuja edellä kuvattuihin ongelmiin, joita ovat esimerkiksi kansallisia sääntöjä tai lainsäädäntöä koskevien tietojen saatavuuden parantaminen ja näiden tietojen vaihdon lisääminen tai tarvittavien tietojen kerääminen vakiomuodossa. Valiokunta on edelleen sitä mieltä, että direktiiviä tarvitaan, ja ilmaisee toiveensa siitä, että ilmenneet ongelmat voitaisiin nopeasti poistaa erityisesti sitä silmällä pitäen, että 1. toukokuuta 10 uutta maata tulee direktiivin soveltamisalan piiriin. Sisämarkkinoilla toimivien yritysten työkomennukselle lähettämien työntekijöiden oikeusvarmuus on taattava.
Lisäksi valiokunta haluaa tähdentää sitä, että on olennaisen tärkeää, että direktiivin täytäntöönpanoa valvotaan lainsäädännön tehokkuuden arvioimiseksi, ja että EU:n laajentumisen myötä tämä on entistäkin tärkeämpää. Valiokunta kehottaa komissiota keräämään parempia ja konkreettisempia tietoja kansallisten täytäntöönpanotoimien vaikutuksista ja määrittelemään selkeämmin sellaiset seikat, kuten työntekijöiden asema, vähimmäispalkat ja ylityökorvaukset, ja estämään työntekijöiden epäasianmukaisen lähettämisen työkomennukselle, joka on seurausta epäreilusta kilpailusta ja sosiaalisesta polkumyynnistä.
Kehotamme komissiota lisäksi tutkimaan alihankkijoiden vahingonkorvausvastuuta koskevaa sääntelyä työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskevan direktiivin alalla. Tarvitaan perusteellista selvitystyötä ja tutkimuksia 15:ssä ja kohta 25 jäsenvaltiossa, jos halutaan saada tarkka kuva tilanteesta, joka puolestaan mahdollistaa vertailun. Valiokunta katsoo myös, että komission olisi tuettava asiantuntijaryhmää ja että tähän työhön olisi otettava mukaan kollektiiviset neuvottelukumppanit, Euroopan parlamentti, jäsenvaltioiden hallitukset ja parlamentit sekä työmarkkinaosapuolet.
Valiokunta kehottaa komissiota tekemään perusteellisen tutkimustyön yhteydessä tiivistä yhteistyötä työmarkkinaosapuolten kanssa ja laatimaan ehdotuksia nykyisen direktiivin parantamiseksi ja yksinkertaistamiseksi siten, että erityinen painopiste asetetaan EU:n laajentumisen vaikutuksiin. Koska komissioon ja jäsenvaltioihin kohdistuvien lukuisten vaatimusten vuoksi minkäänlainen lykkääntyminen ei ole suotavaa, näkemykseni esittelijänä on, että PSE-ryhmän komissiolle esittämä pyyntö siitä, että komissio esittäisi toisen kertomuksen direktiivin täytäntöönpanosta tämän vuoden loppuun mennessä, on komissiolle mahdoton toteuttaa.
Vaikka en tämän takia voi tukea tarkistusta 1, pyydän teiltä kuitenkin tukea vihreiden ryhmän esittämälle tarkistukselle 4, ja kiitän kaikkia varjoesittelijöitä heidän tekemästään hyvästä yhteistyöstä.
Diamantopoulou,
   . Kiitän parlamenttia siitä, että se on osoittanut kiinnostusta työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskevaan direktiiviin ja komission tiedonantoon. Tämä ilmeni selvästi mainitun direktiivin täytäntöönpanoa käsittelevästä mietintöluonnoksesta ja tuli ilmi niissä keskusteluissa, joita käytiin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa ennen mietinnön hyväksymistä. On selvää, että komissio on yhtä lailla asiasta kiinnostunut ja on samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että tämä direktiivi on edelleen olennainen kiinnekohta sekä yrityksille että työntekijöille.
Direktiivin käytännön vaikutusten ja direktiivin täytäntöönpanolainsäädännön osalta olemme kaikki samaa mieltä siitä, että on tarpeen kehittää jäsenvaltioiden hallintoelinten välistä yhteistyötä ja toisaalta tiedon jakamista työntekijöitä ja palvelujentarjoajia koskevista voimassa olevista säännöistä ja työehdoista.
Omat yksikköni aikovat arvioida nykyisiä ongelmia yhteistyössä valtioiden asiantuntijoista ja työmarkkinaosapuolista kootun ryhmän kanssa. Aiomme keskustella asiasta yhdysfoorumilla, joka on määrä pitää 10. helmikuuta, ja pyrimme siellä löytämään käytännön ratkaisuja poliittisiin ongelmiin.
Unioniin liittyvistä maista todettakoon, että esittelijähän on jo korostanut tämän direktiivin täytäntöönpanon tärkeyttä näissä maissa niiden on saatettava tämä direktiivi osaksi kansallista oikeusjärjestystään 1. toukokuuta mennessä. Komissio laatii kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta tämän vuoden kuluessa, ja toivoaksemme voimme esittää sen vuoden 2005 loppuun mennessä.
Lainsäädännöllisten toimien tarpeellisuudesta sanottakoon, että olen tietoinen siitä, että jotkut teistä eivät yhdy jäsenvaltioiden asiantuntijoiden ja komission siihen näkemykseen, jonka mukaan direktiivin muuttaminen ei ole tarpeellista tässä vaiheessa. Vaikka en ole vakuuttunut siitä, että tämän direktiivitekstin sisällöllinen muuttaminen on tarpeellista tässä vaiheessa, voin vakuuttaa teille, että yksikköni ottavat tarkasti huomioon ne seikat, joita kansalliset hallintoelimet ja työmarkkinaosapuolet esittävät niitä kuultaessa. Kuulemisiin liittyy myös se, että komissio ryhtyy tarpeellisiin toimiin, jotta Euroopan parlamentin – sekä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden ja työmarkkinaosapuolten – esittämät näkökohdat otetaan kattavasti huomioon. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, onnittelen vilpittömästi esittelijä Glasea hänen hyvästä työstään.
Henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla mietinnössä keskitytään työntekijöiden lähettämiseen työkomennukselle kolmessa mahdollisessa tilanteessa: ensimmäisessä työntekijä lähetetään työkomennukselle lähettävän yrityksen ja palvelujen vastaanottajan välillä tehdyn sopimuksen nojalla, toisessa työntekijä lähetetään työkomennukselle yritysryhmään kuuluvaan toimipaikkaan tai yritykseen ja kolmannessa jäsenvaltiossa toimivan työvoimanvuokrausalan yrityksen työntekijöitä lähetetään käyttäjäyritykseen, joka toimii toisessa jäsenvaltiossa kuin työvoimanvuokrausalan yritys.
Mikä tahansa näistä tilanteista voi aiheuttaa monenlaisia hankaluuksia työkomennukselle lähetetyille työntekijöille, ja ensimmäinen joka tulee mieleen, liittyy työoloihin. Tämän vuoksi vähimmäissuojaa koskevat yhteisön oikeuden säännöt sisältävä direktiivi 96/71/EY on tärkeä, vaikkakin se on riittämätön, koska siinä ei käsitellä sosiaaliturvaan liittyviä normeja tai kysymyksiä.
Mielestäni esittelijä on tunnistanut oikein ongelmat, joita ovat epäreilu kilpailu, sosiaalisen suojelun erot ja siitä työntekijöille aiheutuvat haitat ja työntekijöiden aseman selkeän määrittelyn tarpeellisuus. Lisäksi on syytä mainita – ja tämäkin on jo otettu esiin – komennukselle lähettämisen mahdollinen väärinkäyttö ja alihankinnasta johtuvat ongelmat ja yleensä ongelmat, jotka aiheutuvat uusista tuotannon ulkoistamisen, hajauttamisen tai eriyttämisen muodoista taikka niin sanotuista tuotantorakenteiden uusista järjestelytavoista.
Arvoisa komission jäsen, mielestäni voidaan sanoa tiivistetysti, että meillä on nyt tilaisuus antaa tai kenties meidän on annettava keskeisimmät pakolliset yhteiset vähimmäisnormit tai vähimmäistakeet, joita heikommilla ehdoilla työolot tai palvelujen tarjoaminen on lainvastaista, vaikka sen valtion lainsäädäntö, jossa palvelu suoritetaan, olisikin suojan osalta heikompi kuin sen valtion lainsäädäntö, josta työntekijä lähetetään työkomennukselle.
Ilman tällaisia takeita katson, että siellä, missä se on mahdollista, väärinkäytökset ja petokset ovat vastuuttoman työnantajan toteutettavissa. Kaikkein pahinta olisi, jos me kehottaisimme itse tällaisiin petoksiin ja väärinkäytöksiin. 
Weiler (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme jokseenkin yllättyneitä siitä, miten suuria vaikeuksia komissiolla on toisinaan työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskevan direktiivin kaltaisen monimutkaisen sosiaalipoliittisen säädöksen kanssa ja miten vaikeaa sen on arvioida ja tarpeen vaatiessa uudistaa tällaista lainsäädäntöä sekä laatia parlamentille kertomuksia ja kehittää uusia ideoita. Näin tapahtui valitettavasti eurooppalaisen yritysneuvoston asiassa, ja yhtä valitettavaa on, että nyt sama toistuu työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskevan direktiivin yhteydessä. Tämä on hämmästyttävää, koska molemmissa näistä mainitsemistani säädöksistä lähetetään työntekijöille ja kansalaisille sellainen viesti, että meillä on todella olemassa eurooppalainen sosiaalinen malli. Tämän vuoksi tilanne on valitettava.
Valiokunnan keskustellessa tästä asiasta komissio jopa pyrki saamaan meidät vakuuttuneiksi siitä, että millään direktiivin ongelmilla ei ole tekemistä unionin kanssa, vaan että ne johtuvat enimmäkseen puutteista direktiivin saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Emme katso asian olevan näin. Direktiivin täytäntöönpanotapaa voidaan tuskin kuvata tyydyttäväksi, kun kansallisten ja alueellisten työtuomioistuinten ja sosiaaliturva-asioita käsittelevien tuomioistuinten käsiteltävänä on satoja kanteita. Vaikka nämä ovat kansallisia tuomioistuimia, tämä osoittaa, että direktiivi on puutteellinen ja että oikeusvarmuus ei ole riittävä. Tältä pohjalta – vaikka meidän on harvoin arvosteltava komissiota tällaisesta – katsomme, että kertomuksessanne yksinkertaistatte asioita liikaa, ja samasta voidaan valitettavasti syyttää myös esittelijää. Arvoisa Anne-Karin Glase, yhteistyö kuitenkin toimi hienosti, enkä voi olla muuta kuin kiitollinen siitä, että hyväksyitte yhdeksän niistä kymmenestä tarkistuksesta, jotka esitin PSE-ryhmän puolesta.
Haluan yhtyä myös siihen, mitä jäsen Pérez Álvarez totesi, kun hän tähdensi, että väärinkäyttöä ilmenee ja työnantajat käyttävät työntekijöitä edelleen hyväkseen. On hämmästyttävää, kuinka kekseliäitä työnantajat voivat olla lainsäädäntöä kiertäessään, mikä voidaan havaita muissakin maissa, eikä vain Saksassa. Tämä tarkoittaa sitä, että ainoa asia, josta parlamentti haluaa kiistellä, on aikataulu, ja totta puhuakseni emme keskustele siitä, annetaanko komissiolle yksi kuukausi enemmän tai vähemmän aikaa laatia uusi ja perusteellinen kertomus. Olemme oppineet kantapään kautta, että jos annamme teille 14 kuukautta 12 kuukauden sijasta, aikaa kuluu 22 kuukautta tai 26 kuukautta, ja sen vuoksi, koska haluamme painostaa teitä hieman, olemme päättäneet ehdottaa 12:ta kuukautta. Tämä on valitettavaa, koska olemme muutoin yksimielisiä, mutta lopuksi toteaisin, että olen vakuuttunut siitä, että teidän on mahdollista pysyä tässä aikataulussa, jos selvitystä laatiessanne pidätte yhteyttä työmarkkinaosapuoliin ja Euroopan ammattiliittoihin, joilla on heti jaettavanaan tarpeelliset tiedot ja yksityiskohtaiset kuvaukset puutteista ja väärinkäytöksistä. 
Schroedter (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijä Glase on oikeassa väittäessään mietinnössään, että olkoonkin, että työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskeva direktiivi on tullut voimaan 1996, käytännössä työntekijöillä ei ole työpaikallaan oikeusvarmuutta ja heidän työsuhteensa ovat usein epäreiluja. Viime vuosina Berliinin keskustan suurimmilla rakennustyömailla käymieni keskustelujen perusteella tiedän, että ne ihmiset, joista tässä on kyse, ovat työtätekeviä "köyhiä". Rakennustyöläiset Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Portugalista ja monista muista Euroopan valtioista ovat rakentaneet rautatieaseman ja konttorirakennuksia yrityksille ja valtiolle ilman säännönmukaista työpäivää ja saamatta samaa palkkaa kuin heidän saksalaiset työkaverinsa puhumattakaan heidän sairaus- ja tapaturmavakuutuksestaan.
Tarkoittaako tämä sitä, että työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskeva direktiivi on väärä väline, vai käytetäänkö sitä vain virheellisesti? Glasen mietinnössä annetaan tähän kysymykseen selkeä vastaus: direktiivi on oikea väline taattaessa samasta työstä samalla työpaikalla sama palkka, mutta se, miten jäsenvaltiot direktiiviä soveltavat, on järkyttävää. Mielestäni tämä johtuu ennen kaikkea tehokkaiden seuraamusten puutteesta. Vaikka on todettu, että portugalilaisen yhtiön työntekijöillä ei ole samaa palkkaa ja samoja työehtoja kuin viereisen saksalaisen yrityksen työntekijöillä – ja tämä on näytetty toteen työviranomaisen tarkastuksissa – mitään ei tapahdu. Parin viikon päästä yritys on palannut Portugaliin, ja siellä Saksassa määrätty sakko ei hetkauta ketään. Näin yritykset hankkivat lisävoittoja kiertämällä lainsäädäntöä, ja siksi sakkoja on pantava täytäntöön Euroopan laajuisesti. Tätä koskevaa neuvoston päätöstä on odotettu jo kauan. Kiitämme esittelijää siitä, että hän antoi tälle tarkistukselle tukensa. Sääntöjen kiertäminen ei saa enää pitkään kannattaa, vaan mustat lampaat on merkittävä. Vain tällä tavoin kansalaiset voivat lakata pelkäämästä itälaajentumista ja sosiaalista polkumyyntiä, jonka he uskovat olevan seurausta edellisestä. 
Pronk (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän vilpittömästi esittelijää ja muita mietinnön laatimiseen osallistuneita.
Mielestäni on varsin merkityksellistä, että olemme päätyneet kannattamaan lisäselvityksiä. On häpeällistä, ettei tätä lisäselvitystyötä tehty yhtä aikaa jäsenvaltioiden kanssa käytyjen keskustelujen kanssa, koska sillä tavalla olisi voitu säästää aikaa. Asioiden ollessa nykyisellä tolalla katson kuitenkin, että esittelijä Glase on oikeassa sanoessaan, ettei tätä voida saavuttaa esitetyllä tarkistuksella. Näin ollen katson, että se ei vain ole mahdollista.
Käsittelemme parhaillaan erittäin tärkeää direktiiviä. Miksi se on niin tärkeä? Meidän on palattava menneisyyteen löytääksemme vastauksen tähän kysymykseen. On ollut kaksi tärkeää kautta. Ensimmäisen kauden aikana manner-Eurooppaan tuli useita työntekijöitä etenkin Yhdistyneestä kuningaskunnasta, ja toisen kauden aikana pääasiassa Itä-Euroopasta. Molempien kausien aikana ilmeni monia ongelmia. Tuolloin Saksassa harjoitettiin vielä aitoa sosiaalipolitiikkaa. Minusta vaikuttaa siltä, että tämä politiikka on nyttemmin jokseenkin laimentunut, mutta tuolloin sitä vielä harjoitettiin. Sen jälkeen pantiin vireille työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon koskeva direktiivi, ja tämä Euroopan laajuinen asia sai alkunsa tästä.
Olen samaa mieltä siitä, että käytännön toteutus on ollut kaikkea muuta kuin täydellistä, mutta tunnustettakoon, että kyse on viime kädessä kansallisille hallituksille kuuluvasta asiasta. Voimme kehottaa niitä parantamaan tapansa – ja myös minä olen sitä mieltä, että tätä asiaa ei ole pidetty riittävän ensisijaisena – mutta haluaisin myös lausua varoittavia sanoja. Vierailin äskettäin Alankomaiden itäosassa, ja huomasimme tulevan laajentumisen aiheuttavan siellä uusia ongelmia, joiden kannalta tämän direktiivin perusajatuksen ja periaatteiden soveltaminen olisi erinomaisen sopiva ratkaisu. Jos emme pysty niitä soveltamaan, voimme odottaa ongelmia ilmenevän, eikä sen vuoksi, että ihmiset haluaisivat niitä, vaan sen vuoksi, että on aina ihmisiä, jotka etsivät lainsäädännöllisiä aukkoja ja käyttävät niitä kenties hyväkseen, ja tällä on sen jälkeen kaikenlaisia epätoivottavia vaikutuksia. Mielestäni meidän on tämän vuoksi oltava erittäin varovaisia kahden seuraavan vuoden aikana. Jäsenvaltioiden on mielestäni parannettava nykyisen direktiivin käytännön täytäntöönpanoa, mutta olen myös sitä mieltä, että komission – ja myös meidän – on vaadittava tämän asian järjestämistä kunnolla, koska muutoin vaarannamme laajenemisen tosiasiallisen ja käytännön toteutumisen työmarkkinoiden alalla. Emme saa unohtaa tätä, koska se on vakava vaara.
Tätä ongelmaa vähätellään pahan kerran, ja se huolestuttaa minua. Kyvyttömyyttä panna täytäntöön tällaisia sääntöjä ei pidetä pitkällä aikavälillä kovinkaan tärkeänä asiana, mutta se johtaa sosiaaliturvajärjestelmien heikkenemiseen. Se johtaa lisäksi yleisen lainkuuliaisuuden vähenemiseen, koska sen myötä moni ajattelee, että jos kerran on mahdollista viitata kintaalla tämän alan säännöille, näin voidaan toimia muillakin aloilla. Tällöin ollaan vaaravyöhykkeellä, ja siksi on selvää, että tätä asiaa on työstettävä edelleen. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Stephen Hughesin, Proinsias de Rossan ja Jan Anderssonin laatima PSE-ryhmän suullinen kysymys työpaikkakiusaamisesta (O-0076/2003 – B5-041/2003). 
Hughes (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kysymys on jaettu parlamentille. Haluaisin todeta teille ja komission jäsenelle, että tällä alalla olisi pitänyt toteuttaa toimenpiteitä jo aikoja sitten.
Psykososiaalisista työterveyden ja työturvallisuuden riskeistä, kuten työpaikalla esiintyvästä väkivallasta, häirinnästä, kiusaamisesta, stressistä ja ahdistuneisuudesta, puhutaan uusina riskeinä. Minua alkaa ihmetyttää, kuinka kauan näistä riskeistä voidaan käyttää nimitystä "uudet riskit". Selailin äskettäin vanhoja papereitani ja havaitsin, että ammattiliiton työterveys- ja työturvallisuusryhmä, jossa tuolloin – 1980-luvun lopussa – työskentelin, käytti jo silloin samaa termiä. Nyt 15 vuotta myöhemmin käytetään yhä samaa nimitystä. EU on tehnyt hyvin vähän, jos mitään, puuttuakseen suoraan näihin riskeihin.
Lukiessani suullista kysymystämme uudelleen huomaan, että ainakin yksi osa siitä vaikuttaa vähän typerältä, nimittäin kysymys: "Aikooko komissio toteuttaa nopeasti toimenpiteitä tällä alalla?". Vastaus on tietenkin "ei". Jäsen Anderssonin laatimassa vuonna 2001 hyväksytyssä erinomaisessa mietinnössä ehdotettiin kahdenlaisia toimenpiteitä. Siinä kehotettiin komissiota julkaisemaan vihreä kirja ja toimintasuunnitelma viimeistään vuoden 2002 loppuun mennessä. Komission toimia odotetaan yhä.
Toiseksi mietinnössä kehotettiin komissiota joko laajentamaan työterveyttä ja työturvallisuutta koskevan puitedirektiivin soveltamisalaa tai laatimaan uusi direktiivi työpaikkakiusaamisen torjumiseksi. Tämänkin osalta toimia odotetaan yhä. Haluaisimme tietää, mitä toimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa tällä alalla vai aikooko se ylipäätään tehdä mitään.
Itse asiassa monia parlamentin jäseniä suututtaa ja turhauttaa yhä enemmän se, että komission toiminta työterveyden ja työturvallisuuden alalla on juuttunut häpeämättömästi paikoilleen viime vuosina. Komission laatima työterveys- ja työturvallisuusstrategia vuosiksi 2002–2006 on osoittautumassa juuri sellaiseksi huijaukseksi kuin epäilinkin. Kun laadin strategiaa koskevaa parlamentin mietintöä, harkitsin vakavasti strategian hylkäämisen suosittelemista, jollei siihen liitettäisi yksityiskohtaista toimintasuunnitelmaa. Komission jäsen Diamantopoulou antoi meille tuolloin tietyt takeet asiasta, joten mietintö hyväksyttiin. Se oli kriittinen, mutta ei riittänyt strategian hylkäämiseen. Tunnustan nyt, että hyväksyminen oli paha virhe. Se on johtanut juuri sellaiseen kehitykseen kuin pelkäsin eli ei mihinkään. En halua syyttää komission jäsentä Diamantopoulouta. On kuitenkin selvää, että työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosastossa on korkeassa asemassa virkamiehiä, jotka ovat näistä asioista eri mieltä. Tämä ala on kokonaan sivuutettu.
Strategiassa käsitellään tämän alan riskejä. Kohdassa "Otetaan huomioon uudet riskit" todetaan: "Psykososiaalisten ongelmien ja sairauksien kehittyminen asettaa uusia vaatimuksia työterveys- ja työturvallisuusalalle ja haittaa työviihtyvyyden parantamista. Erilaiset häirinnän muodot ja väkivalta työpaikoilla ovat tämän päivän erityinen ongelma, joka edellyttää lainsäädäntötoimia." Jäljempänä todetaan "Komissio – – tarkastelee työpaikkahäirintään ja -väkivaltaan liittyvän yhteisön säädöksen aiheellisuutta ja soveltamisalaa". Toimia odotetaan yhä. Tämän vuoden työohjelmassa mainitaan väkivaltaa koskeva säädös, muttei häirintää koskevaa säädöstä.
Lopuksi haluaisin todeta kuulleeni sanottavan, että lakien säätäminen tällä alalla on vaikeaa, koska ongelma on liian monimutkainen, epätarkka tai subjektiivinen. Kahdessa jäsenvaltiossa on kuitenkin jo alan lainsäädäntöä: Ruotsissa ja Belgiassa. Näin ollen lakien säätäminen on ilmeisestikin mahdollista. Jotkut EU:n työntekijöistä on suojattu lailla, kun taas enemmistöä ei ole. Tämä on selvin perustelu EU:n tason lainsäädäntötoimien tarpeelle. Riskit aiheuttavat suunnatonta kärsimystä ja ahdistusta työntekijöiden keskuudessa Euroopan unionissa. Komission on korkea aika ryhtyä toimiin. 
Diamantopoulou,
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kiittää parlamentin jäseniä Hughesia, de Rossaa ja Anderssonia heidän kiinnostuksestaan työpaikkakiusaamista kohtaan. Se auttaa komissiota selvästi.
Minun on todettava, etten hyväksy jäsen Hughesin esittämää yleistä kritiikkiä. Ymmärrän parlamentin reaktion, mutta – kuten jäsen Hugheskin myönsi – asia on erittäin monimutkainen ja vaikea, koska tilanne vaihtelee huomattavasti maittain. Kiusaamista koskeva lainsäädäntö ja määritelmät ovat hyvin vaikeita asioita. On kuitenkin mielestäni kielteistä liioittelua sanoa, ettei mitään ole tehty työterveyden ja työturvallisuuden alalla. Haluaisin muistuttaa jäsen Hughesille, ettei kuuden viime puheenjohtajuuskauden aikana ole mielestäni ollut ainoatakaan puheenjohtajuuskautta, jonka aikana ei olisi hyväksytty työterveyttä ja työturvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä. Muistuttaisin, että Irlannin puheenjohtajuuskauden ohjelmaan sisältyy kaksi direktiiviä. Toista viimeistellään ja toisesta, optisen säteilyn aiheuttamia ongelmia koskevasta direktiivistä on määrä aloittaa vuoropuhelu työmarkkinaosapuolten kanssa. Samoin odotettavissa on Irlannin puheenjohtajuuskauden ensimmäinen seminaari. Näin ollen on selvää, että komissio on edistynyt työssään, erityisesti lainsäädännön alalla. Tämä on sekä innovatiivista, koska useimmissa jäsenvaltioissa lainsäädäntöä ei ole, että hyvin vaikeaa, koska työmarkkinaosapuolet eivät yleensä ole samaa mieltä asioista, kuten tiedätte.
Suhtaudun tätä alaa koskevaan kritiikkiinne hyvin myönteisesti, mutta pyytäisin, ettette yleistäisi liikaa. Kuten tiedätte, työterveys ja työturvallisuus olivat komission ensisijaisia painopisteitä tällä kaudella. Komissio laati tiedonannon ja valkoisen kirjan työterveydestä ja työturvallisuudesta vuoteen 2006 asti. Siinä todetaan selkeästi, että komissio tutkii häirintää ja työpaikkaväkivaltaa koskevan yhteisön toimenpiteen sopivuutta ja suositeltavuutta.
Juuri nyt komission yksiköt tutkivat kyseistä ongelmaa keräten ja analysoiden tietoja kaikista maista. Analyysissa otetaan huomioon muun muassa lainsäädäntöön ja sääntelyyn liittyvät aloitteet, joita hyväksytään tai suunnitellaan eri jäsenvaltioissa, sekä niiden täytäntöönpanossa saavutetut tulokset ja havaitut vaikeudet.
Minun on todettava, että tässä yhteydessä Euroopan parlamentin päätöslauselma työpaikkakiusaamisesta, johon jäsen Hughes viittasi, jäsen Anderssonin aloite ja työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean lausunto ovat asiaan läheisesti liittyviä asiakirjoja, joita tutkitaan tarkkaan ja jotka tukevat komission työtä.
Jäsen Hughes kysyi työn aikataulua. Tämän vuoksi toteaisin, että komissio aloittaa yhteisön tämän alan toimia koskevan työmarkkinaosapuolten kuulemisen vuonna 2004 perustamissopimuksen 138 artiklan mukaisesti. Kuten tiedätte, nämä kuulemiset sisältyvät komission vuoden 2004 työohjelmaan, joka on julkistettu. Huomauttaisin, että sen mukaan, miten työmarkkinaosapuolet reagoivat näihin kuulemisiin, yhtenä muttei aina ainoana vaihtoehtona on erityinen yhteisön lainsäädäntö, jonka tavoitteena on estää kaikenlainen työpaikkaväkivalta.
Itse asiassa uudessa yhteisön työterveys- ja työturvallisuusstrategiassa vuosiksi 2002–2006 viitataan mahdollisuuteen käyttää eri välineiden yhdistelmää, joka sisältäisi sekä lainsäädännöllisiä että muita toimenpiteitä. Jotta kaikenlainen työpaikkaväkivalta voidaan estää, vapaaehtoiset toimenpiteet, kuten suositukset tai muut aloitteet, kuten suuntaviivat, tiedotus ja tietämystä lisäävät kampanjat sekä työnantajien ja työntekijöiden tehostettu koulutus, voivat yhdessä lainsäädännön kanssa täydentää toisiaan pikemminkin kuin olla vaihtoehtoisia toimia.
Lopuksi haluaisin todeta, että komissio pitää kiusaamista ja häirintää työpaikkaväkivallan eri muotoina. Toteaisin, että myös sukupuolinen häirintä on yksi väkivallan muoto, jota koskevaa lainsäädäntöä hyväksyttiin kaksi vuotta sitten. Tämän vuoksi edellä mainituissa työmarkkinaosapuolten kuulemisissa käsitellään kaikkia väkivallan muotoja, jotka heikentävät työntekijöiden terveyttä, fyysistä ja henkistä koskemattomuutta sekä ihmisarvoa. 
Glase (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, työpaikkakiusaamista koskeva mietintö hyväksyttiin lähes kolme vuotta sitten. Jokainen, joka välittää tästä asiasta, kuten jäsen Andersson ja minä, on huomannut, kuinka syvälle ihmiset voivat vajota suhteissaan toisiinsa. Yhteensä 8 prosenttia kaikista EU:n alueen työntekijöistä sanoo, että he ovat kokeneet kiusaamista. Tämä luku on virallisten tilastojen mukainen. Todellinen luku voi olla moninkertainen. Mietinnössä tarkastellaan perusteellisesti työpaikalla esiintyvän kiusaamisen ja sukupuolisen häirinnän syitä ja vaikutuksia sekä niihin johtavia olosuhteita. Työpaikkaväkivallan ja -häirinnän yleisyyden vuoksi ongelma on erittäin vakava. Kuten mietinnössä kuvaillaan, väkivalta ja häirintä johtavat niin voimakkaaseen fyysiseen ja henkiseen stressiin, että uhri sairastuu vakavasti. Ongelma vaikuttaa jopa ihmisten yksityiselämään, kuormittaa sosiaaliturvarahastoja ja heikentää talouden kehitystä. Ongelman torjuminen on erittäin vaikeaa. On tuskin mahdollista antaa kiusaamiselle yhtenäinen määritelmä. Komissiolle annettiin tehtäväksi tuoda esiin muita tekijöitä, jotka johtavat häirintään. Ongelmaan voidaan puuttua asianmukaisin toimenpitein, vasta kun sen laajuudesta saadaan selkeä käsitys.
Pystyykö komissio vastaamaan pyyntöön lähitulevaisuudessa? Olen vakuuttunut, että työpaikkakiusaamisen torjunta on jäsenvaltioiden asia. Työmarkkinaosapuolet, kansalliset lainsäätäjät, oppilaitokset ja yhdistykset tarvitsevat erityistä tukea työlleen ongelman torjumiseksi. Euroopan laajuisesta tiedotuskampanjasta olisi hyötyä. Sen avulla ongelma nostettaisiin keskeiseen asemaan ja herätettäisiin EU:n kansalaisten kiinnostus asiaan. Näin päästäisiin ehkä eroon välinpitämättömyydestä. Häirintä, oli sitten kyse sukupuolisesta tai muusta häirinnästä, ei ole vähäpätöinen loukkaus vaan rikos, jota vastaan on taisteltava siellä, missä rikos on tapahtunut. Näin ollen on epävarmaa, olisiko Euroopan unionin direktiivistä apua. Voisiko komissio kuitenkin esittää ehdotuksia siitä, miten jäsenvaltioiden omia toimenpiteitä voitaisiin tukea? 
Andersson (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minun on aloitettava muistuttamalla siitä, mitä todettiin vuonna 2001 laatimassani mietinnössä. Tiedetään, että tämä on suuri ongelma. Kiusaamista esiintyy kaikissa jäsenvaltioissa ja todennäköisesti yhtä yleisesti, mikä ilmenee Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön (Dublinin säätiön) tutkimuksista. Niissä työpaikkakiusaamisen yleisyydeksi laskettiin 8 prosenttia. Tätä voidaan verrata työpaikkaväkivallan 4 prosenttiin ja sukupuolisen häirinnän 2 prosenttiin. Kaiken kaikkiaan tällainen kiusaaminen – suoranainen väkivalta sekä henkinen ja sukupuolinen häirintä – on suuri ongelma.
Voidaan olettaa, että tämä on kasvava ongelma. Miksi? Koska tämän ongelman sekä työpaikalla esiintyvän stressin ja jännityksen välillä on selvä yhteys. Tiedetään, miten työmarkkinat parhaillaan muuttuvat ja työolot tulevat entistä epävarmemmiksi. Työsuhdeturva oli ennen hyvin tärkeää. Työn organisoinnin muuttuessa epävarmuus lisääntyy ja työpaikan varmuus vähenee, jolloin myös tästä ongelmasta tulee todennäköisesti entistä vakavampi.
Aikaisemmin vaadimme ensinnäkin analyysia vihreän kirjan muodossa, jotta tilanteesta saataisiin tarkempi käsitys. Toiseksi vaadimme myös lainsäädäntöä, mutta nämä eivät olleet ainoat välineet. Voitte siis kuvitella, kuinka turhautuneita olemme, kun mitään ei mielestämme ole tapahtunut.
Arvoisa komission jäsen, olen yhtä mieltä kanssanne siitä, että nyt on otettava yhteyttä työmarkkinaosapuoliin. On myös totta, että on tärkeää käyttää erilaisia välineitä, koska pelkkä lainsäädäntö ei riitä. On todennäköisesti tarkasteltava työn vaikutuksiin ja organisointiin liittyviä kysymyksiä ja selvitettävä, miten työpaikoilla toimitaan. Lisäksi tarvitaan kuitenkin lainsäädäntöä. Nyt kun työpaikkaväkivallan torjumiseksi ehdotetaan ja toteutetaan toimenpiteitä, on erinomainen tilaisuus ottaa huomioon myös työpaikkakiusaaminen ja muu häirintä. Nyt on mahdollisuus juuri tähän. Tarvitaan työn organisointiin liittyviä yhteisön säädöksiä ja parhaita toimintatapoja. Jäsenvaltioissa ei ole juurikaan edistytty. Meillä Ruotsissa oli jo asiaa koskevaa lainsäädäntöä ja Belgiassa lainsäädäntöä on saatettu voimaan, mutta muuten ei ole tapahtunut juuri mitään. Koska kyse on yhteisön toimivaltaan kuuluvasta alasta, joka koskee työterveyttä ja työturvallisuutta, komissiolla ja meillä on vastuu asiasta. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin esittää seuraavat huomiot jäsen Hughesin havaintoihin. Olen samaa mieltä siitä, että työpaikkakiusaaminen on aina vakava ongelma, kun sitä esiintyy. Toivon, että parlamentin kaikki ryhmät ovat tästä samaa mieltä. Kiusaamista saattaa esiintyä vain joissakin tilanteissa, joissakin yrityksissä ja joidenkin henkilöiden keskuudessa, mutta aina kun sitä esiintyy, kyseessä on vakava ongelma asianosaisille. Ongelma on valitettava, ja se on ratkaistava.
Työpaikkakiusaaminen ei tarkoita vain perinteisellä työpaikalla esiintyvää työntekijöiden tai työnantajan ja työntekijän välistä kiusaamista vaan myös esimerkiksi oppilaiden ja opettajien välistä kouluissa esiintyvää häirintää ja kiusaamista, joka on yhä yleisempää. Kaikkien näiden tilanteiden osalta olen kuitenkin pohjimmiltaan eri mieltä jäsen Hughesin kanssa siitä, että ongelma olisi aina ratkaistava lainsäädännön avulla ja että aina kun lainsäädäntöä tarvitaan, ratkaisuna olisi EU:n lainsäädäntö.
Asia on hallittava entistä paremmin ja siihen on kiinnitettävä enemmän huomiota, mutta asiaa ei tarvitse ratkaista lakeja säätämällä. Tarvitaan pikemminkin tervettä järkeä kuin EU:n lainsäädäntöä. Olen yhtä mieltä komission jäsenen kanssa. Mielestäni hän toimii aivan oikein torjuessaan häntä kohtaan esitetyn kritiikin ja näin hänen olisi tehtävä vastaisuudessakin. On totta, kuten jäsen Hughes sanoi, että jotkut työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosaston virkamiehet ovat asiasta eri mieltä. Ihmisiä on paljon, ja toivon, että yhä suurempi osa heistä on eri mieltä.
Jäsen Hughes puhui häirinnästä työpaikalla. Haluaisinkin lopettaa puheenvuoroni vähän kevyemmin ja todeta, että koen työpaikallani työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa jatkuvasti häirintää pääasiassa siksi, että joudun vähän väliä käsittelemään jäsen Hughesin laatimia mietintöjä. Luulenpa, ettei minkäänlainen lainsäädäntö voi estää tätä vastaisuudessakaan! 
Weiler (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiusaamisen lopettamiseen ja ennaltaehkäisyyn pyrkiviä aloitteita on itse asiassa tehty useita myös jäsenvaltioissa. Muistan vieläkin – kuten varmaan muutkin täällä – Saksassa 30 vuotta sitten tehdyn aloitteen, jonka tavoitteena oli inhimillistää työympäristöä, ja äskettäisen keskustelumme komission tiedonannosta, joka koski työn organisoinnin uudistamista. Lisäksi Belgia teki puheenjohtajuuskaudellaan aloitteen työn laadun parantamiseksi. Tämä ei kuitenkaan riitä.
Arvoisa komission jäsen, ymmärrän teitä, kun sanotte, että jäsenvaltiot arvioivat ja painottavat näitä asioita eri tavoin. On kuitenkin aivan selvää, että sama ongelma esiintyy kaikissa teollisuusmaissa. Olen yhtä mieltä jäsen Anderssonin kanssa siitä, ettei kyse ole ainoastaan Dublinin säätiön tutkimusten mukaisesta 8 prosentista työntekijöitä – joka sinällään tarkoittaa jopa 12 miljoonaa työntekijää – vaan ikävä kyllä kasvavasta ongelmasta ja nousevista luvuista. Työskentely entistä suuremman paineen alaisena palvelualoilla ja monilla muilla aloilla tekee työpaikkakiusaamisesta entistä suuremman ja vaikeamman ongelman. Tämän vuoksi olen yhtä mieltä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kollegojeni kanssa siitä, että alalla tarvitaan lainsäädäntöä. Toki myönnän, että tiedotuskampanjoitakin tarvitaan, mutta ne eivät yksin riitä!
Arvoisa komission jäsen, tiedämme, kuinka rohkeasti toimitte, kun on kyse joidenkin jäsenvaltioiden vitkastelusta. Tästä asiasta on vaikeampi antaa lainsäädäntöä kuin esimerkiksi asbestin kieltämisestä tai melulta suojaamisesta. Monilla suuryrityksillä on myös jo omat sääntönsä, esimerkiksi Volkswagenilla ja monilla muilla. Monilla yrityksillä on sääntönsä, mutta enemmistöllä ei vielä ole mitään, eikä suurin osa työnantajista ole vielä ymmärtänyt, kuinka monta euroa he menettävät sairauspoissaolojen, vähentyneen työmotivaation, osaansa alistumisen ja työinnon menetyksen tai vähenemisen vuoksi. Kaikkea tätä työpaikkakiusaaminen aiheuttaa. Jos työnantajat ymmärtäisivät tämän, näitä ongelmia ei olisi. Koska ongelmia kuitenkin on, meidän on luotava lainsäädännölliset puitteet. Työntekijöiden suojaaminen työpaikoilla esiintyviltä riskeiltä kuuluu Euroopan unionin vastuualueeseen. Tehtävä kuuluu meille, joten meidän olisi ryhdyttävä toimiin. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kun jäsenvaltioiden välisen yksimielisyyden saavuttaminen yleensäkin on vaikeaa, niin tässä tapauksessa se on vielä vaikeampaa. En usko, että edes me täällä olemme yhtä mieltä työpaikkakiusaamisen määritelmästä – totean tämän vain asian pohtimiseksi.
Pohjimmiltaan kiusaamisen peruselementtejä ovat aikomus vahingoittaa – vahingoittajana voi olla työnantaja, esimies tai kollega – vahingon aiheuttaminen keskeisimpien henkilökohtaisten oikeuksien alalla ja toiminnan monimutkainen, jatkuva, ennalta määrätty ja järjestelmällinen luonne.
Todellinen kiusaaminen tarkoittaa vihamielistä uhrin ihmisarvoa loukkaavaa käytöstä, loukkauksia, ivaamista, pilkkaamista, arvostelua ja naurettavaksi tekemistä. Nämä ovat uhrin ammatti-identiteettiä loukkaavia vihamielisen käyttäytymisen muotoja, jotka ilmenevät niin, että henkilölle määrätään toistuvia, tarpeettomia, alentavia, epäoikeudenmukaisia ja kohtuuttomia tehtäviä. Tiedotusvälineissä – eikä ainoastaan sensaationhakuisissa – kerrotaan ajoittain tällaisista tilanteista, joissa kiusaaminen voi olla suoraa tai epäsuoraa eli epäselvien tilanteiden luomista, virheiden korostamista ja saavutusten vähättelyä. Joskus tilanteet ilmenevät ulospäin näkyvinä konflikteina, joskus ne taas luovat tai ylläpitävät piilevää konfliktia, joka vaikuttaa häirinnän kohteena olevaan henkilöön, hänen perheeseensä ja ystäviinsä.
Näiden tilanteiden olemassaoloa on aina vaikea todistaa tai osoittaa. Niitä on myös usein vaikea luokitella oikeudellisesti tai määritellä hallinnollisten sääntöjen rikkomukseksi. Euroopan perusoikeuskirjan 31 artiklan 1 kohdassa todetaan, että jokaisella työntekijällä on oikeus sellaisiin työoloihin, jotka ovat hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa mukaisia. Perusoikeuskirjan 1 artiklan mukaan "Ihmisarvo on loukkaamaton. Sitä on kunnioitettava ja suojeltava."
Arvoisa komission jäsen, uskon, että tämän kauden aikana on tehty paljon työterveyden ja työturvallisuuden alalla. Kuvailemani tilanne oikeuttaa onneksi tai valitettavasti toimenpiteet aivan kuten muissakin tapauksissa, joissa on viitattu ihmisarvon suojeluun ja ihmisten terveyttä ja turvallisuutta koskevaan oikeuteen. Tässä tapauksessa on selvästi kyse tarpeesta suojella ihmisarvoa. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensinnäkin vilpittömästi kiittää jäsen Hughesia ja Anderssonia tämän kysymyksen esiin ottamisesta. Mielestäni työympäristön moraaliset ja psykososiaaliset tekijät, työpaikan henki, ovat perusarvoja, joita on aliarvioitu pahasti ehkä liian tunteettomassa yhteiskunnissamme, joiksi Euroopan hyvinvointivaltiot ovat kehittyneet. Mielestäni on aivan anteeksiantamatonta, että työntekijöitä kiusataan työpaikalla eikä heitä arvosteta työntekijöinä ja ihmisinä heidän ihmisarvonsa mukaisesti. Käyttäytymisessä toisia kohtaan on kyse hyvistä tavoista. Kyse on myös sivistyksestä ja siitä, miten näemme toisemme ihmisinä. Haluan kiittää teitä, että olette niin myönteisellä tavalla korostanut tätä työympäristön tärkeää kysymystä. Mielestäni tämä on erittäin tärkeä ja aliarvioitu aihepiiri, kuten aikaisemmat puhujat ovat todenneet. Siitä olemme kaikki täällä yhtä mieltä.
Seuraavaksi haluaisin käsitellä teidän pyyntöänne jäsenet Andersson ja Hughes. Epäilette vakavasti, ettei kansallinen lainsäädäntö antaisi riittävää suojaa. Onko varmasti näin? Voidaan itse asiassa luottaa siihen, että Ruotsin lainsäädäntö ja sitä seuraava Belgian lainsäädäntö voivat olla hyvä ja oikea esikuva muulle Euroopalle. Tätä tapaa ei kannata vielä sulkea pois, koska sitä ei vielä ole kokeiltu kovinkaan monessa maassa. Käsi sydämellä, voitaisiinko tämä kysymys ratkaista Euroopan unionin lainsäädännöllä paremmin kuin lähempänä työpaikkoja ja työntekijöitä? Ratkaisisiko Euroopan unionin lainsäädäntö ongelman tehokkaammin? Pelkäänpä, että silloin etäännyttäisiin koko ongelmasta ja ratkaisemisen sijaan se siirrettäisiin liian kauas työpaikoista. Kokeillaanpa kansallisen lainsäädännön käyttöä tällä alalla. 
Hughes (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, oli mukava kuulla näin järkeviä kannanottoja PPE-DE-ryhmän jäseniltä.
Olen eri mieltä komission jäsenen kanssa. Hän toteaa, ettei väitteeni tämän alan sivuuttamisesta pidä paikkaansa, ja luettelee useita esimerkkejä viimeaikaisesta edistymisestä. Haluaisin muistuttaa komission jäsentä siitä, että optista säteilyä, kenttiä ja aaltoja sekä tärinää ja melua koskevat asiakirjat ovat kaikki jo kymmenen vuotta vanhoja. Ne olivat osa alkuperäistä fysikaalisia tekijöitä koskevaa ehdotusta. On hyvä, että neuvostossa on edistytty, mutta nämä ovat hyvin vanhoja ehdotuksia.
Jäsen Bushill-Matthewsille haluaisin sanoa, että työterveyden ja työturvallisuuden alalla on myös uusia ja vasta havaittuja riskejä. Strategiaa koskevassa mietinnössäni totesin, että niihin voitaisiin vastata opastuksen, koulutuksen, tiedottamisen ja useiden eri vaihtoehtojen avulla, mutta myös lainsäädäntöä on mielestäni harkittava osana tätä kokonaisuutta.
Koska näyttää siltä, että minut luultavasti mainitaan jäsen Bushill-Matthewsin seuraavassakin kirjassa, haluaisin lohduttaa häntä seuraavilla sanoilla: olen varma, että jos vain olisitte useammin samaa mieltä kanssani, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa kokemanne stressi häviäisi. 
Diamantopoulou,
   .  Arvoisa puhemies, ensinnäkin pidän tätä keskustelua hyvin myönteisenä asiana. Se lisää tietämystä asiasta paitsi yleisön myös poliitikkojen, kansainvälisten parlamenttien ja työmarkkinaosapuolten keskuudessa. Haluaisinkin tämän vuoksi kiittää parlamentin jäseniä.
En hyväksy jäsen Hughesin viimeistä kommenttia. Kyseessä oli hyvin vaikea direktiivi, mutta se on nyt vahvistettu. Se ei ollut mikään helppo tehtävä, vaan neuvottelut olivat hyvin pitkät. Nyt direktiivi on kuitenkin täyttä totta. Tärinää koskevasta direktiivistä on jo sovittu. Nyt aloitetaan keskustelut optista säteilyä koskevasta direktiivistä. Tiedättekö montakin jäsenvaltiota, joissa olisi optista säteilyä koskevaa lainsäädäntöä? Parlamentti, komissio ja työmarkkinaosapuolet ovat yhdessä alkaneet käsitellä asiaa Euroopan laajuisesti.
Jäsen Hughes totesi, ettei mitään ole tehty eikä komissiokaan ole tehnyt mitään. Kaikki ovat samaa mieltä siitä, että on kyse hyvin monimutkaisesta asiasta, mitä tulee ongelman määrittelemiseen, lakien säätämiseen ja jäsenvaltioiden välisen yhteisymmärryksen saavuttamiseen, koska erot ovat huomattavia. En tarkastele työmarkkinaosapuolia tässä yhteydessä, koska niiden kuuleminen alkaa myöhemmin vuoden 2004 aikana.
Tarkastellaanpa, mitä olisi tehtävä ja mitä itse asiassa on tehty viime vuosina, erityisesti Anderssonin mietinnön jälkeen. Se synnytti paljon keskustelua ja päätöksiä. Bilbaossa sijaitseva Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto on asettanut tämän kysymyksen yhdeksi painopisteekseen. Käynnissä on jo tutkimus, jonka ensimmäinen osa koskee työpaikkaväkivallan ja -häirinnän estämistä. Toinen tutkimushanke on jo annettu toimeksi. Laajat keskustelut, analyysit ja tutkimukset, joissa on ollut mukana asiantuntijoita, eivät tue näkemystä siitä, että ongelma voitaisiin ratkaista lainsäädännön avulla.
Vuonna 2003 täällä parlamentissa aloitettiin työpaikkakiusaamista ja -väkivaltaa koskeva kampanja. Kysymystä koskevilla Internet-sivustoilla esitellään analyytikkojen, tutkijoiden, kansallisten viranomaisten ja työmarkkinaosapuolten käsityksiä asiasta. Kaikilla on hyvin erilaiset lähestymistavat. Kysymys ei ole ollenkaan helppo, sillä se on paitsi monimutkainen, myös kiistanalainen. Eri ammattiliitoilla, analyytikoilla ja tutkijoilla on kaikilla oma näkemyksensä. Komissio ei voi esittää ehdotusta direktiiviksi ottamatta huomioon kaikkia näitä analyyseja. Lisäksi kysymystä koskevia tieteellisiä analyyseja on melko vähän.
Jäsen Hughes, näiden työntäyteisten tiedon keräämiseen ja tutkimusten tarkasteluun käytettyjen vuosien jälkeen en hyväksy väitettä siitä, ettei mitään ole tapahtunut. Kysymys on vuoden 2004 asialistalla, ja työmarkkinaosapuolten kuuleminen alkaa. Lainsäädäntö on yksi keskustelujen pääkysymyksistä. Samanaikaisesti aiotaan tarkastella kaikkia muita vaihtoehtoja, kuten suosituksia, suuntaviivoja ja tietämystä lisääviä valistuskampanjoita.
Kiitän parlamenttia. Olette aina tässä asiassa toimineet liikkeelle panevana voimana, mikä todella auttaa komission työtä. Ottakaa kuitenkin huomioon kysymyksen monimutkaisuus. Kyse ei ole ainoastaan jäsenvaltioiden erimielisyydestä, vaan itse kysymys on hyvin monimutkainen, joten kaikki asiaan liittyvät seikat on otettava huomioon. 
Puhemies.
   Haluan kiittää komission jäsentä ja kaikkia kollegoja keskusteluun osallistumisesta. Täällä parlamentissa ei useinkaan käydä todellista keskustelua, mutta mielestäni tänä iltana se oli lähellä.
Keskustelu on päättynyt.
(1)

