Kvoorum
Juhataja
Mul on hea meel näha, et põhiseaduskomisjoni esimees siin on, sest meil tuleb lahendada üks delikaatne probleem. Mu kallis Jo, kui läheksite nüüd oma kohale tagasi. Kohe seletan, mis probleem meil on, daamid ja härrad.
Kodukorra artiklis 149 on sätestatud, et me võime kindlaks teha, kas kvoorum on koos. Nagu te teate, leidub siin parlamendis alati suur hulk liikmeid, et päevakorda arutada ja protokolle vastu võtta, nii et sel juhul ei ole kvoorum vajalik. Siiski on artikli 149 lõikes 3 sätestatud, et kui vähemalt nelikümmend parlamendiliiget seda eelnevalt taotlevad, siis võime kindlaks teha, kas kvoorum on koos või mitte.
Ma olen saanud kirjaliku taotluse neljakümnelt parlamendiliikmelt, kes tahavad, et teeksime kindlaks, kas kvoorum on koos või mitte. Seepärast ilmselt... Härra Posselt, lubage mul, palun, fakte seletada. Ilmselt ma oletan, et tõepoolest on esitatud selge eelnev taotlus.
Probleem on järgmine: pärast seda muutuvad protseduurireeglid märksa ebamäärasemaks. Kusagil pole öeldud, et need nelikümmend parlamendiliiget peavad kvoorumi kindlakstegemise taotluse esitamiseks istungisaalis kohal viibima, aga see ei ole ka välistatud. Sellepärast pean ise otsustama. Eelnevatel juhtudel, mida oleme kontrollinud, arvas istungi juhataja alati, et need nelikümmend parlamendiliiget peavad istungisaalis kohal viibima, et anda tähendust artikli 149 lõikele 4, milles on sätestatud, et kui kvoorum kokku loetakse, siis tuleks ka need nelikümmend sinna hulka arvata. Mis tähendab, et nad peavad kohal viibima.
Olen siiski teinud otsuse ja sellega on seotud ka viis, mismoodi taotlus on sõnastatud: see puudutab esmatähtsate küsimuste hääletamist, mis kõik on esmatähtsad; mitte ainult üks neist, vaid kõik. Kui peame kvoorumi kindlakstegemise taotlust vastuvõetavaks, kuid kvoorumit ei ole kohal, siis jäetakse esmatähtsate küsimuste hääletamine ära ning, nagu te teate, ei saa neid edasi lükata. See tähendab, et me ei hakka hääletama Kashmiri, surmanuhtluse ega Bangladeshi kohta. Kui me nende üle praegu ei hääleta, ei saa me neid järgmisele istungile edasi lükata. Parlament ei hakka otsustama neid küsimusi, mida on nimetatud esmatähtsateks.
Enne, kui oma arvamuse ütlen, tahan ma ennekõike kuulda põhiseaduskomisjoni esimehe arvamust. Härra Leinen, kas ma teie arvates peaksin võtma seisukoha, et nelikümmend taotluse esitajat peaksid viibima istungisaalis, nagu võib kaudselt mõista artikli 149 lõike 4 põhjal, või võin ma otsustada, et piisab ka ainult eelnevalt esitatud kirjalikust taotlusest, nagu võiks oletada artikli 149 lõike 3 põhjal? Kuulan tähelepanelikult teie vastust.
Jo Leinen
põhiseaduskomisjoni esimees. - (DE) Härra juhataja, vaatasin just järele ja on tõsi, et vastavalt artikli lõikele 3 võivad 40 parlamendiliiget küll taotleda kontrolli, kas kvoorum on koos või mitte, tingimusel, et teevad seda ühiselt. Kvoorum on olemas, kui kolmandik parlamendiliikmetest on istungisaalis kohal. Sellisele taotlusele vastab juhataja kvoorumi moodustumise kindlakstegemisega.
Siis tuleb lõige 4, mida te mainisite, ja milles on öeldud: "Parlamendiliikmeid, kes taotlesid kvoorumi kindlakstegemist, loetakse kohalviibivaiks [...], isegi kui neid istungisaalis enam ei ole.” Oleme praegu istungil, mida jätkatakse, ning minu arvates tuleks parlamendiliikmeid, kes olid kohal ja ütlesid, et tahavad kvoorumi kindlakstegemist, pidada kohalviibivateks, isegi kui neid praegu sellel pärastlõunal siin täiskogul enam ei ole. Mina saan lõikest 4 niimoodi aru.
Kuulen, et olete saanud selle täiskogu 40 parlamendiliikmelt taotluse teha täna pärastlõunal kindlaks, kas kvoorum on koos või mitte. Vaadake ringi - üks kolmandik 785st on pisut üle 200, aga meid on siin umbes 30. Võime pingutada nii kõvasti, kui tahame, aga pole kuigi tõenäoline, et jõuaksime täna õhtupoolikul 200ni, kui just kõik kohale ei ilmu.
Härra juhataja, me võime seda teemat arutada, aga kui olete kindlaks teinud, et kohalviibivate parlamendiliikmete arv ühe kolmandikuni ei küüni, siis ei saa me hääletada. Nii ütleb kodukord.
Bernd Posselt
Härra juhataja, härra Leinen, ma olen nende päevakajaliste ja esmatähtsate arutelude veteran. Neid peeti tavaliselt reedeti, siis nihkusid need neljapäeva õhtupoolikule. Kõik fraktsioonid on regulaarselt harjunud proovima seda trikki, esitades samasuguse taotluse, kui oli mõni pakiline teema, mis neile ei meeldinud, nagu praegusel juhul Kashmiri küsimus.
Sellepärast kodukorda muudetigi ning viidi sisse nõue, et 40 parlamendiliiget - võib-olla pole see küll väga selgelt sõnastatud, kuid niisugune oli reformi kavatsus - peavad viibima istungisaalis ja vaidlustama kvoorumi. Reform viidi läbi, sest olime probleemist teadlikud ning sestsaadik pole istungisaalis kunagi olnud nõutavat arvu parlamendiliikmeid, et taotleda kvoorumi kindlaksmääramist, nii et see eeldati alati olemas olevat.
Ma arvan, et niisuguse korra sisseseadmise eesmärki on oluline õiguslikult kaaluda. Olen kindel, et selle saab komisjoni ja täiskogu protokollidest üles otsida. Reformi eesmärk oli siduda kvoorumi küsimus kohalviibivate parlamendiliikmete arvuga, mis pidi olema küllalt kõrge, et vältida selle muutumist pidevalt korduvaks seltskonnamänguks, sest see oleks need arutelud peaaegu nurjanud. Eesmärgiks oli need arutelud säilitada, kui tookord määrasime kvoorumiks 40.
Kui me nüüd aga siiski muudame selle 40ks allkirjaks, siis kaotab see reform oma mõtte.
Pierre Pribetich
Härra juhataja, küsisite kõigepealt kolleegi härra Leineni arvamust, et teada saada meie arvamust selles küsimuses. Nagu kolleeg juba ütles, on tõsi, et see manööver näib olevat pisut venitav; teisisõnu püüavad nelikümmend meie kolleegi, kes mingitel neile endale teadaolevatel põhjustel ei saanud täna õhtupoolikul sellest istungist osa võtta, kasutada meetmeid ja töökorda, et vältida siin täna õhtul toimuvat esmatähtsat arutelu. Ma arvan tõesti, et reeglite piinlikult täpse kohaldamise asemel peaksime pigem arvestama kodukorra üldist vaimu.
Kodukorra vaim on tegelikult tagada, et inimesed, kes sellise kvoorumi nõudmise esitavad, on vähemalt kohal, nii et nad saavad ise kindlaks teha, et kvoorumit ei ole. Vastasel korral leian ma, et see taotlus on kas poliitiline manööver või siis taktikaline, aga see on venitamine. Ma ei tahaks, et lõpetaksime rangelt seadusi kohaldades olukorras, kus neljapäeva õhtupoolikul regulaarselt korraldatavate oluliste esmatähtsate arutelude tulemuseks oleks "tühistatud”, mis parlamendi tööd küll paremaks ei muuda.
Sarah Ludford
Härra juhataja, ma leian, et eelmised kõnelejad esitasid õigeid seisukohti. Arvan, et sain härra Leineni kodukorra ettelugemisest õigesti aru - ja ta parandab mind, kui eksin - et need parlamendiliikmed peaksid kohal viibima vähemalt istungi alguses, isegi kui nad seejärel lahkuvad. Mis tahes muu tõlgendus oleks kindlasti täiesti nende huvides, kuna puuduvad kuidas inimesed saavad nõuda, et tunnistataks, et siin ei ole kvoorumit, kuid nad ise on aidanud seda tagada, et kvoorumit ei oleks! Ma ei mõista, kuidas oleks võimalik järeldust teha, et nad ise võivad täiesti puududa ning öelda, et meie ülejäänud ei moodusta kvoorumit.
Teine fakt on ausalt öeldes see neljapäevaste õhtupoolikute harjumus. Me teame, et esmatähtsateks asjadeks pole siis kunagi kvoorumit ja kui see nüüd äkki päevakorrale kerkis, siis võib see olla probleem kodukorra eeskirjadega, mis meil tuleb lahendada. Kui te nüüd kavatsete nurja ajada tänase pärastlõuna esmatähtsad arutelud, saate nurja ajada ka kõik muud neljapäeva pärastlõunased esmatähtsad arutelud.
Mu peamine mõte on see: kuidas saab olla võimalik tõlgendada kodukorda nõnda, et kinnitada, et 40 inimest saavad meile ülejäänutele öelda, et meil ei ole kvoorumit, ise samal ajal tagades, et seda ei oleks?
José Ribeiro e Castro
(PT) Härra juhataja, see pole esimene kord, kus me sellist taktikat näeme, ning ma tahaksin juhtida kaasliikmete ja juhatuse tähelepanu järgmisele: kõigil maailma parlamentidel on olemas kaks asja, esiteks eeskirjad ja regulatsioonid, aga nende kõrval teiseks ka parlamentaarsed konventsioonid, väljakujunenud tavad. Nii on kõigis maailma parlamentides ja selline on harjumuspärane tava meie neljapäevadel, nagu oli varem reede hommikutel. Me kõik teame seda.
Taktika, mille tunnistajaks me oleme, on nähtavasti ebaausat sorti, ning ma arvan, et taotlust parlamendiliikmetelt, kes kohal ei viibi, ei saa arvesse võtta. Peale selle tahaksin kutsuda üles neid parlamendiliikmeid, kes on kodukorra muudatuste ettevalmistamises kogenumad, nimelt härra Leinenit ja samuti härra Corbetti, ette valmistama selle eeskirja muudatusettepanekut, milles oleks öeldud järgmist: kui nõutakse kvoorumi määramist ning kui need isikud, kes taotluse esitasid, ei ole kvoorumi kokkulugemise ajal istungisaalis, kaotavad nad oma per diem selle päeva eest, ning kõik, kes pole sel ajal istungisaalis, kui tehakse kindlaks, et kvoorumit kokku ei saa, kaotavad poole oma per diem'ist selle päeva eest, nii et saaksime sellisele käitumisele ükskord ja alatiseks lõpu teha. See on ebaaus rünnak parlamendi toimimisviisile, eriti nii, nagu viiakse menetlusi läbi Strasburgis.
Ewa Tomaszewska
(PL) Härra juhataja, ma ei ole jurist, kuid mulle näib, et viisakus dikteerib käitumise, mis erineb taotluse esitajate poolt ülesnäidatust. See on üks teema. Nüüd teine: kui keegi ise puudub, siis pole tal mingit põhjust kahelda, kas kvoorum on olemas või mitte. Kolmandaks, selline lähenemine inimõiguste küsimusele, mis on meile eriti olulised, koos puudumisega ja püüdega menetlust nurjata tundub mulle selgelt laiduväärne. Mulle tundub, et palju olulisem on seaduse vaim, kui selle täht-täheline järgimine.
Esko Seppänen
(FI) Härra juhataja, kõnealuse küsimusega tuleb tegelda kooskõlas parlamendi kodukorraga ning minu arvates ei ole härra Leinenil volitusi kodukorra tõlgendamiseks, kuna tema ülesannete hulka ei kuulu nende ainuisikuline tõlgendamine.
Minu arvates, austatud juhataja, peaksite teie võtma endale vastutuse otsustada, kuidas me kõnealuse küsimusega jätkame, ning seejärel peaksid teie tehtud otsust uurima parlamendi õigusamet ja esimehed, vastasel korral see selgemaks ei saa.
Marios Matsakis
Härra juhataja, korra mõttes mainiksin, et härra Leinen ütles, et peaksite olema rahul, et need 40 parlamendiliiget olid kohal alguses - s.t täna hommikul. Nad ei olnud. Kas juhataja luges täna kokku need 40 parlamendiliiget, kes taotluse esitasid? Nähtavasti mitte. Nii et härra Leineni arvamusest, et see vastab lõikele 4, ei saa praegusel juhul lähtuda.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Härra juhataja, see on kahtlemata menetlus, mis ei tohiks üldse toimuda, kuid me oleme liiga ratsionaalsed inimesed. Me näeme, meil on silmad peas, ja ma tahan täiesti avameelselt välja öelda, et siin ei ole kvoorumit. Me kõik näeme seda. Me ei peaks ennast petma. Me ei saa välja tulla tõlgendustega, mis on vastuolus kodukorra ja seadusega. Teisest küljest on see nii tähtis küsimus, et me ei saa seda arvestamata jätta. Seepärast teen ma eripöördumise, et see arutelu tuleb läbi viia, kuid me peame tegema kodukorda muudatusi, mitte tõlgendama kodukorda vastuolus selle mõttega. Kui me kodukorda ja põhimäärust rikume, siis tähendab see, et me teeme ise midagi, mis ei ole hea demokraatiale ja et me ise seda rikume.
Neena Gill
Härra juhataja, tegelikult ei ole kvoorumi küsimus ju selle aruteluga seotud. Arutelu võib toimuda. Kvoorumi küsimus puudutab hääletamist. Ma olen üllatunud, et me seda küsimust praegu üldse arutame, sest hääletamiseks on kvoorum tõepoolest vajalik.
Olen nõus kõigi kolleegidega, et sellised esmatähtsad arutelud on väga olulised küsimused. Sellest hoolimata on meil siin väga vähe inimesi kohal. Viimane kord hääletas selles saalis 58 parlamendiliiget 785-st. Ma tõesti ei usu, et see meie täiskogu usaldusväärsust tõstaks, kui tähtsate küsimuste arutelust ja hääletusest nii vähesed osa võtavad. Sellepärast tahaksin ma teid innustada hääletamise kohta otsust langetama, sest on vastuvõetamatu, et kunagi pole siin kvoorumit kohal.
Ma mõtlen, et need esmatähtsad küsimused on olulised. Peaksime tagama, et parlamendiliikmed on kohal. Me püüame tagada, et inimesed välja ilmuksid neid esmatähtsaid küsimusi hääletama. See pole meie jaoks hea, et jätkame esmatähtsate küsimuste hääletamist, kui meil pole kohal vajalikku arvu inimesi.
Jo Leinen
(DE) Härra juhataja, härra Onesta küsis minult, kuidas ma tõlgendaksin kodukorra artikli 149 lõiget 4. Ma saan aru, et härra Posselt ja teised arvavad, et peaksime tegutsema igal juhul, isegi kui me kodukorrast kinni ei pea. Mind rõõmustab ühe parlamendiliikme argument: meil kas on kodukord ja me peame sellest kinni või me ei pea sellest kinni ja seetõttu pole meil seda ka tarvis.
Ma võin olla põhiseaduskomisjoni esimees, kuid need olid parlamendiliikmed enne mind, kes selle eeskirja koostasid ning täiskogu istungil absoluutse häälteenamusega vastu võtsid. Lõige 4 on üpris selge. See ütleb: "Parlamendiliikmeid, kes taotlesid kvoorumi kindlakstegemist, loetakse kohalviibivaiks [...], isegi kui neid istungisaalis enam ei ole.” See on selge. Kui 40 parlamendiliiget, kes viibisid kohal Strasbourgi istungil, taotlevad hääletamist või kvoorumi kindlakstegemist, siis lisatakse nad kohalviibijate arvule. Mina saan sellest niiviisi aru.
Kui soovite sellest teisiti aru saada, siis peate muutma lõiget 4, aga praegu on seal kirjas see, mis on. Härra Posselt, kõik, kes seda loevad, peavad sellest niiviisi aru saama; muud tõlgendamisvõimalust ei ole.
Seepärast, härra juhataja, peate nüüd teie otsuse langetama.
Bernd Posselt
Härra juhataja, härra Leinen süüdistas mind, nagu oleksin soovitanud meil kodukorda rikkuda. Mina viibisin kohal, kui see reegel vastu võeti, teie aga mitte. Kontekst oli selline, et varem oli 40 parlamendiliikmel kombeks tulla istungisaali, taotleda kvoorumi kindlakstegemist ja siis lahkuda. Just seda selle artikliga mõeldaksegi.
Juhataja
Minu tõlgendus pärast teie kõigi hoolikat, uskuge mind, ärakuulamist on selline. Nelikümmend taotluse esitajat on sõnastanud selle nõnda, et Kashmiri küsimust ei mainita, kuid kõik esmatähtsad küsimused, kõik tänased esmatähtsad küsimused sisaldavad surmanuhtlust. See on oluline teema. Proua Gillil on õigus, et võime arutelud mingite probleemideta läbi viia. Asi puudutab vaid hääletamist, kuid ma tahtsin probleemi kohe alguses läbi arutada, et see ei jääks terveks pärastlõunaks ebaselgeks.
Ma arvan, et põhjus, miks parlament võttis vaevaks kirja panna artikli 149 lõike 4, milles öeldakse, et parlamendiliikmed, kes on taotlenud kvoorumi kontrolli, loetakse vastavalt lõikele 2 kohal olevaks, isegi kui nad ei viibi istungisaalis, nagu härra Posselt ütles, arvan ma, et see reegel pandi kirja üksnes selleks, et vältida parlamendiliikmete lahkumist istungisaalist loenduse ajal, märkides, et nad olid kohal loenduse alates.
Kuna ma ei oska öelda, kas nelikümmend taotluse esitajat on loenduse alguses kohal - kuigi, nagu väidab proua Gill, on nad kõik kohal hiljem hääletamise ajal, mida me kontrollime ja mis puhul kvoorumi kontrollimise taotlus kehtib - järgin ma teiste eesistujate pretsedente, kes minu kombel on selle probleemiga silmitsi seisnud, öeldes, et kvoorumi kindlakstegemise taotlust ei saa arvesse võtta, kuna nelikümmend taotlejat ei ole kohal.
Pean ütlema, et härra Leinenil oli õigus, kui ta juhtis tähelepanu faktile, et lõike 4 kirjapanemise viis võib segadust põhjustada. Seepärast ma arvangi - ja selle otsustamine ei olene minust, väid pädevatest asutustest - et praegu on sellel komisjonil, mille esimeheks sa oled, Jo, väga õige aeg väga ruttu välja selgitada, kas lõikes 3 on öeldud, et parlamendiliikmed peavad oma kvoorumi tuvastamise taotluse esitamise ajal kohal olema, ning kas liikmed peavad loenduse alguses kohal olema või mitte, kui loendus on otsustatud. Ma arvan, et põhiseaduskomisjoni otsus võib meid sellest täbarast olukorrast päästa.
Siiski, mis puutub meie tänasesse olukorda, siis võttes arvesse arutelude tähtsust ning teie poolt just avaldatud arvamusi, mis selgelt suures osas toetavad seda, mida ma äsja ütlesin, ning toetudes eelnevatele otsustele, alustame me nüüd aruteludega ja kui jõuame hääletuseni ja nelikümmend taotluse esitajat siin ei viibi, siis ei saa ma paluda kvoorumi kontrolli. Seega võivad arutelud alata.
