Idrottens roll i utbildningen (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Pál Schmitt, för utskottet för kultur och utbildning, om idrottens roll i utbildningen.
Pál Schmitt  
föredragande. - (HU) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Låt mig först tacka för de många kommentarer och rekommendationer till förbättringar som har skickats till mitt betänkande. Mitt mål var att diskutera en förstärkning av skolidrottens roll och idrottens roll i utbildningen.
Inom EU lider nästan vart fjärde barn av övervikt och 50 procent av dem deltar bara i idrottsaktiviteter i skolidrotten, alltmedan antalet idrottslektioner fortsätter att minska. Denna farliga utveckling kan leda till komplikationer för EU:s befolkning som till exempel diabetes, högt blodtryck, hjärtsjukdomar och sjukdomar i nervsystemet, ryggrads- och kärlsjukdomar, vilket i sin tur leder till allt högre kostnader för hälsovård för de enskilda medlemsstaterna.
Vi kan inte tillåta oss att kompensera för den inaktiva livsstilen och det stillasittande vardagslivet som är typiskt för EU:s ungdomar genom att ignorera ett sådant enkelt men ändå effektivt verktyg som idrottslektioner. Som tidigare olympisk idrottare, praktiserande idrottsledare och självfallet som ledamot i Europaparlamentet är det min skyldighet och mitt ansvar att hitta ett sätt för Europeiska unionen att dra sitt strå till stacken när det gäller kampen mot fetma hos skoleleverna. Detta kan ske genom att stödja en sund och aktiv livsstil, kartlägga hälsan hos EU:s ungdomar och satsa på idrott inom utbildningen.
Låt mig få gratulera medlemsstaternas stats- och regeringschefer till deras kloka beslut att inte utelämna idrotten vid det senaste toppmötet i Lissabon och att ge Europeiska unionen rätt att ta initiativ till idrott efter att ha godkänt reformfördraget. Kommissionen har förberett flera program för att främja en sund livsstil och en hälsosam kost. Men det saknas en tillräcklig samordning mellan dessa program. Idrottsexperter och idrottslärare måste få större inflytande och mer respekt när programmen ska genomföras.
Kommissionens vitbok om idrott som publicerades i juli och handlingsplanen som relaterar till den är ett steg i rätt riktning. Vi räknar också med att kunna samarbeta med kommissionen när det gäller att främja forskning som är viktig för idrottsexperter och insamlande av statistiska uppgifter för att mäta elevernas idrottsaktiviteter och deras fysiska kondition.
Jag anser att det är viktigt att vi genom livslångt lärande och inom ramen för Bolognaprocessen kan främja den fria rörligheten inom EU och fortsatt utbildning för idrottslärare, ömsesidigt erkänna deras examina som bevisar deras kvalifikationer och hjälpa till för ett effektivare samarbete mellan organisationer för idrottsexperter.
Förutom motion erbjuder idrotten i skolorna viktiga sociala värden som till exempel uthållighet, laganda, viljestyrka och rent spel. Något som de ungdomar som anförtrotts oss kommer att kunna dra nytta av under hela sin livstid. Idrottsutrustning i skolorna och gymnastiksalarna i medlemsstaterna är ofta mycket försummade, otillräckliga och utslitna i alla avseenden samt illa medfarna. Ett annat stort problem är bristen på välutbildade idrottslärare, det vill säga den dåligt organiserade yrkesutbildningen och det faktum att innehållet i läroplanen för idrott är föråldrad.
Tyvärr har idrotten i skolorna förlorat sin betydelse trots att den utgör grunden för både fysisk och mental utveckling. Fina och grova rörelser, som utvecklas med hjälp av idrott, populära idrotter eller övriga aktiviteter som omfattar rörelse, är också viktiga när det gäller att lära sig läsa och skriva. Det är ingen tillfällighet att barn med dyslexi och dysgrafi även behandlas med rörelseterapi.
Skolidrott är det enda ämnet i läroplanen som är inriktat inte bara på mental utveckling utan även på fysisk utveckling, utveckling av en aktiv livsstil och hygien. Det är en gemensam uppgift för idrottslärare och föräldrar att lära och uppmuntra barn till en sund livsstil och att uppmuntra till regelbunden träning. Dessutom är det viktigt att uppmärksamma ungdomar på de skadliga fysiska och mentala effekterna av förbjudna prestationshöjande droger, alkohol och andra droger.
För att förbättra hälsotillståndet och den fysiska konditionen hos barn i skolåldern rekommenderar vi att idrotten i skolorna görs obligatorisk på såväl grundskolenivå som gymnasienivå och att det ska finnas möjlighet för barnen att motionera minst tre gånger i veckan som en del av läroplanen. Idrotten är viktig för att främja den sociala integrationen och förstärka den sociala sammanhållningen, eftersom idrott är ett viktigt verktyg för socialisering och interkulturell dialog.
Frågan om jämställdhet har fått en stor roll i betänkandet. Jag anser att det också är viktigt att personer med funktionshinder kan delta i den normala skolidrotten. Där ska skolidrotten även kunna motsvara deras behov och göra dem mer integrerade. I mitt betänkande nämner jag även att skolidrotten spelar en viktig roll, inte bara fysiskt utan även mentalt i barns utveckling av en sund livsstil och i deras socialiseringsprocess. I mitt betänkande rekommenderar jag att missgynnade regioner på detta området ska kunna konkurrera om finansiering av idrottsinvesteringar från EU:s strukturfonder.
Till sist vill jag tacka utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män samt utskottet för sysselsättning och sociala frågor för deras värdefulla bidrag till detta betänkande. Mina damer och herrar! Jag ber er respektfullt att stödja mitt betänkande. Tack för er uppmärksamhet.
Hans-Peter Martin
(DE) Fru talman! Jag bad om ordet innan betänkandet aviserades. Talmannen som var ordförande före er ropade upp flera ledamöter - som en del av förfarandet att fånga uppmärksamheten - som inte ens var närvarande i kammaren. För det fick han en reprimand från arbetsordningen personifierad av Richard Corbett.
Jag bad om ordet ett dussintal gånger och lämnade även in min begäran men blev ignorerad. Jag anser att talmannen som var ordförande precis innan er agerade på ett sätt som strider mot reglerna i denna kammare och är ovärdigt Europaparlamentet.
Talmannen
Herr Martin! Det var alldeles för många anföranden på en minut. Normalt sett brukar de pågå i en halvtimme. De har dragit över en hel del på tiden. Jag beklagar.
Ján Figeľ
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Först och främst vill jag gratulera Pál Schmitt och utskottet till initiativbetänkandet. Betänkandet kommer vid en lämplig tidpunkt och är mycket inspirerande. När vi utarbetade vår vitbok utnyttjade vi betänkandet som ett av de bidrag jag anser viktiga i en gemensam idrottsstrategi i EU, och det gläder mig att betänkandet på många punkter överensstämmer med den vitbok som antogs i juli.
I betänkandet och i vår vitbok råder det i stort sett enighet om att den generella utformningen av idrotten i utbildningen inte med nödvändighet lever upp till behoven i dagens samhälle. Idrottsämnet marginaliseras mer och mer på skolornas scheman, och därför måste vi genomföra förbättringar.
Jag vill nämna några av frågorna eller områdena i betänkandet och i vitboken. I båda dokumenten rekommenderas ökat samarbete mellan hälso- och sjukvårds-, utbildnings- och idrottssektorerna för att man ska kunna definiera och genomföra strategier i syfte att minska sådana hälsorisker som t.ex. övervikt.
När det gäller den tid som avsätts till idrottsämnet kommer vi att utarbeta en rad riktlinjer för fysiska aktiviteter. Vi bör utarbeta detta tillsammans med medlemsstaterna senast före slutet av nästa år, 2008. Vi överväger också att införa en belöning i form av ett europeiskt kvalitetsmärke till skolor som aktivt verkar för att stödja och främja fysiska aktiviteter i skolmiljön.
När det gäller forskning föreslås i vitboken att det sjunde ramprogrammet för forskning ska utnyttjas för att stödja multidisciplinär forskning inom detta område, särskilt när det gäller livsstilsaspekter på hälsa. Vi rekommenderar också att man ska beakta idrottens roll när det gäller social delaktighet och integration och lika möjligheter vid planeringen av strukturfonderna.
När det gäller investeringar inom elitidrotten har vi inlett en undersökning av träningsvillkoren för unga elitidrottsmän och elitidrottskvinnor i EU. Härigenom bör vi få möjlighet att finna de rätta instrumenten för att utveckla idrottsträning och idrottsutbildning för unga människor och även att garantera högre kvalitet och kvalitet över huvud taget.
Samtidigt stöder vi idrott och fysiska aktiviteter genom handlingsprogrammet för livslångt lärande, programmet Aktiv ungdom och programmet Ett Europa för medborgarna. Här vill jag framhålla att idrott och sport tillhör de prioriterade områdena när vi ber om förslag för 2008, 2009 och 2010 inom ramen för handlingsprogrammet för livslångt lärande, och detta kommer att innebära nya finansieringsmöjligheter för detta utbildningsområde.
Avslutningsvis vill jag säga att vi ser fram emot reformfördragets ratificering och ikraftträdande eftersom detta kommer att innebära nya möjligheter, något som också Pál Schmitt nämnde. Vår erfarenhet av Pierre de Coubertins handlingsplan och ert eget betänkande kommer att hjälpa oss att skapa dessa möjligheter att bättre kunna stödja medlemsstaterna i deras satsningar på att främja idrottens roll inom utbildningen under de kommande åren. Jag tackar er ännu en gång för ert bidrag.
Christa Prets  
föredragande för yttrandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män. - (DE) Fru talman, herr kommissionsledamot! Inom idrotten - och här talar vi om rättvisa - kan ingen åtskillnad göras mellan könen; kvinnor måste behandlas lika. Detta börjar under skolåren, under idrottslektionerna, och sträcker sig hela vägen till idrottsträning på hög nivå, för här tas det alldeles för lite hänsyn till kvinnliga egenskaper och kvinnliga biologiska behov. Mer uppmärksamhet måste riktas mot detta.
Inom idrott på toppnivå gäller samma sak allmänheten och uppmärksamhet från media, vilket påverkar finansieringen. Kvinnor missgynnas starkt inom elitidrotten, och det är hög tid att vi såg till att rent spel gäller för alla även i detta avseende.
Vi måste också se till att flickor från olika kulturella grupper integreras bättre i skolans idrottsaktiviteter, och vi måste försöka få alla att delta, trots religiösa och kulturella skillnader.
Manolis Mavrommatis
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Tillåt mig att gratulera vår kollega Pál Schmitt, som har bidragit med sin erfarenhet i sitt betänkande. Jag vill betona att idrott och barns medverkan i idrottsaktiviteter är något nödvändigt i dag, med tanke på de förändringar som har skett i vårt vardagliga liv.
Nu för tiden tillbringar barn en stor del av sin tid framför TV-apparater, videospel och datorer. Deras kosthållning är allt annat än nyttig. Fetma bland barn har blivit ett alltmer allvarligt problem som oundvikligen medför allvarliga hälsorisker. För barnen är idrott inte bara ett sätt att få motion och utveckla nya gruppfärdigheter; det är också roligt och uppfriskande, och lär dem lagarbete. Den fysiska träningen som ingår i idrotten har en positiv inverkan på ungdomars fysiska hälsa. Problemet är inte att barn äter mer, utan att de är mindre aktiva och motionerar mindre. Ett stillasittande liv och fetma orsakar ofta högt blodtryck och diabetes, vilket drabbar en stadigt ökande andel av EU:s befolkning.
Medlemsstaterna av i dag måste främja motion och idrott som skolämne för att förbereda barn för en sund livsstil. Medlemsstaterna och de ansvariga myndigheterna måste se till att större vikt läggs vid hälsofrämjande arbete i läroplanen, och att idrott får samma status som andra ämnen på schemat. Medlemsstaterna måste också fastställa ett minimikrav på antalet idrottslektioner i skolorna.
Slutligen måste medlemsstaterna aktivt stödja alla former av idrott och främja dialog mellan föräldrar, idrottslärare och idrottsföreningar utanför skolan.
Christel Schaldemose
för PSE-gruppen. - (DA) Fru talman! Jag vill tacka Pál Schmitt för hans goda betänkande och för hans konstruktiva samarbete under utarbetandet. Idrottens roll i allmänhet, och inom utbildningen i synnerhet, är en oerhört viktigt fråga. Kommissionsledamot Kyprianou sa för mindre än en månad sedan att han ansåg att det största hotet mot EU:s medborgares hälsa var fetma. Jag tror dessvärre att han har rätt, och därför är det mycket viktigt att vi sätter fokus på detta problem och på vad vi kan göra för att lösa det. Vi har en stor skyldighet gentemot våra barn, särskilt de barn som av sociala eller familjerelaterade skäl inte får med sig goda kost- och motionsvanor hemifrån. Därför är det viktigt att sätta fokus på idrottens roll i utbildningen.
Skolan kan och bör spela en stor roll i att ge barn goda vanor, eftersom barnen tillbringar en stor del av sin tid där. Som det påpekades i betänkandet, är det därför inte nödvändigt att diskutera om idrott är nödvändigt inom utbildningen. Däremot är det viktigt att vi diskuterar hur vi kan se till att det blir mer idrott i skolan. Det är också viktigt att barnen utvecklar goda motionsvanor så tidigt som möjligt. Detta är uppenbart av hälsoskäl, men samtidigt, som Pál Schmitt också nämnde, vet vi också att motion och idrott kan stärka de sociala relationerna mellan barn och ungdomar och skapa social integration, oavsett etnisk tillhörighet och socialgrupp. Det är därför idrotten är ett så viktigt redskap. Så vad kan vi göra? Vi måste se till att barnen får möjlighet att motionera mera än vad som är fallet i dag. Idrott ska inte bara vara något för de välbärgades barn. Idrott bör vara en naturlig del av varje barns liv. I detta sammanhang är det också nödvändigt att se till att idrott inte bara innebär tävlingsinriktad idrott, utan något som alla kan delta i, och därför är det viktigt att idrotten integreras i undervisningen.
Det finns därför ett generellt behov av att enskilda medlemsstater prioriterar idrott som en del i undervisningen i mycket högre grad än vad som är fallet i dag, och att de som en del i detta ser till att det finns lämpliga anläggningar, och även till exempel kvalificerade lärare. Detta är alltså helt klart medlemsstaternas huvudansvar, men med betänkandet vill vi hjälpa till att sätta fokus på problemet och de möjliga lösningarna, och naturligtvis också understryka vad EU kan göra i detta sammanhang. Det finns tre saker som behövs. Lärarna behöver få större insikt i vad som hindrar barn från att delta i idrott. Det behövs också bättre samverkan mellan idrotten i skolan och idrott på fritiden. Dessutom behöver vi som sagt prioritera resurser, tid, och idrottsanläggningar. Jag är mycket nöjd med betänkandet; det är ett bra betänkande som visar vilka villkor som måste uppfyllas för att idrotten ska kunna hjälpa till att förbättra barns hälsa. Därför stöder den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet betänkandet helhjärtat, men vi anser att det är viktigt att detta bara blir det första steget mot ett stort initiativ för att ta itu med fetmaproblemet. Vi anser att det är nödvändigt för oss att ägna mer tid och resurser åt detta.
Hannu Takkula
för ALDE-gruppen. - (FI) Fru talman! Först av allt vill jag tacka föredraganden, Pál Schmitt, för detta betänkande. Det måste sägas att detta är ett utmärkt ämne som kommer mycket lägligt. Det lyfter fram frågan om skolidrott och om idrottens roll i skolan. Om vi ser tillbaka på de senaste 20 eller 30 åren vet vi som européer att detta är en del av skolundervisningen som vi har försummat. Detta är märkbart överallt i Europa i form av försämrad kondition generellt sett. Det är också märkbart genom en rad effekter - till exempel har fetma ökat påtagligt. Diabetes har också blivit ett vanligare fenomen, liksom hjärt- och kärlsjukdomar. Psykiska hälsoproblem har också blivit vanligare. Som sagt bland annat av Manolis Mavrommatis, som kommer från det land vi känner som det antika Grekland, skulle man också kunna påpeka att i gamla tider sades en sund själ i en sund kropp vara det allra bästa, och det är det som vi återigen borde eftersträva i Europa. Vi behöver också förstå att motion är avgörande för en persons allmänna välmående.
Vi lever i vad vi kallar informationssamhället i Europa, men jag hoppas att informationssamhället kan bli något mer. Det skulle kunna bli ett utbildningssamhälle, vilket även innefattar fysisk utbildning och motion. I Finland leder vår olympiske mästare Tapio Korjus nu ett idrottsprojekt, som är ett försök att främja synsättet att sund fysisk träning påverkar en persons allmänna välmående. Vi tror oss snart kunna få se goda resultat dyka upp vid horisonten.
Kärnfrågan handlar emellertid om utbildning av lärare och skolorna, att idrott ska vara något som faktiskt prioriteras inom lärarutbildningen. Detta bör också krävas av lärare eftersom det finns särskilda problem med många barn i avlägsna områden.
Jag hoppas verkligen att förbättringar kommer att ske inom skolidrotten, att det kommer att bli lättare för skolor och friskvårdsorganisationer att hitta fram till varandra, och att alla barn och unga kan få uppleva glädjen med idrott i sitt liv och bygga sin framtid på den.
Zdzisław Zbigniew Podkański
för UEN-gruppen. - (PL) Fru talman! Fysisk aktivitet är utan tvivel en viktig faktor i varje persons liv. Den kan sägas förbättra både vårt hälsotillstånd och vårt själsliga tillstånd.
Enligt ett ett stort antal studier och statistiska uppgifter försämras EU-medborgarnas hälsotillstånd år efter år, till följd av en livsstil som går i snabbare och snabbare takt och gör att vi ägnar mindre och mindre tid åt idrott och fritidsaktiviteter. Om vi dessutom lägger till dålig kost, till exempel snabbmat på menyn dagligen, skulle vi kunna säga att man har övergett en sund livsstil. Vad som är än värre är att vi är ansvariga för hälsan hos barn och ungdomar som i allt högre grad lider av fetma och kranskärlssjukdomar.
Den livsstil som vi tvingar på barnen är en där de åker bil till skolan, inte har tillräckligt med skolidrott, återvänder hem med bil, och sitter framför datorer och TV när de väl är hemma. Detta är inte den bästa av livsstilar. Därför är det nu dags att se över situationen och stödja alla nyttiga initiativ som syftar till att skapa en aktiv livsstil. Det är dags att anta resolutioner om idrottens roll i utbildningen, tillsammans med de anmärkningar och förslag som presenterats av Pál Schmitt. Det är på tiden att vi tar detta ämne på allvar.
Mikel Irujo Amezaga
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Fru talman! På min grupps vägnar vill jag först av allt gratulera Pál Schmitt till detta betänkande, och också betona hur viktigt det är att öka antalet timmar idrottsundervisning i skolorna. Att ägna tillräcklig tid åt rätt fysisk aktivitet är det bästa möjliga sättet att fullborda en allsidig personlig utveckling, sett ur både psykisk och fysisk synvinkel.
Att finna en jämvikt mellan tiden som ägnas åt studier och tiden som behövs för idrott är en utmaning som vi behöver ta itu med så fort som möjligt för våra barns skull, eftersom det kommer att göra så att vi kan se till att de får en god livskvalitet i framtiden. Man bör även hålla i åtanke att detta är en mycket viktig tid i livet för att lägga grunden till vanor, vilket innebär att idrottsundervisning är av avgörande betydelse. Jag vill också understryka behovet av att införa kampanjer riktade mot barn, och detta är en uppmaning till kommissionen. Dessa kampanjer och program måste riktas mot barn och deras föräldrar så att de kan utveckla sunda livsstilar som omfattar fysisk aktivitet och tar avstånd från vanor som rökning, som fortsätter att vara en av skamfläckarna på hälsotillståndet i Europa.
Avslutningsvis tror jag att samtliga talare hittills har nämnt att man behöver förbättra utbildningen av idrottslärare, eftersom när allt kommer omkring kan inte detta program lyckas utan dem.
Nils Lundgren
för IND/DEM-gruppen. - Fru talman! Detta betänkande om idrottens roll i utbildningen går in på detaljer i fråga om hur medlemsstaterna ska organisera ämnet idrott i skolan. Det är ännu ett exempel på hur EU:s politiker och tjänstemän går in på vilka områden och vilka detaljnivåer som helst i sin iver att centralisera den politiska makten hit. Subsidiaritet hyllas i festtalen men respekteras aldrig i den politiska praktiken. Här slås fullständiga rekord i löjlig detaljreglering.
Låt mig ta några exempel. I punkt 10 sägs att medlemsstaterna ska uppmanas att göra idrott obligatorisk i grundskolor och gymnasium och att det ska garanteras minst tre idrottslektioner per vecka. I punkt 24 skriver man om vikten av att erbjuda könssammansatta idrottslektioner för förskole- och grundskolebarn.
Så här håller man på. Det är ett skamlöst och löjeväckande försök att flytta fram EU:s positioner på ett område som de europeiska folken själva ska bestämma över.
Slavi Binev
för ITS-gruppen. - (BG) Fru talman, kära kolleger! Det är glädjande att se att en sådan berömd och framstående profil inom världsidrotten som Pál Schmitt har bidragit med sin auktoritet för att lyfta fram en fråga som är mycket viktig för européernas framtid inför Europaparlamentet. Inställningen till idrott är nämligen faktiskt lika med inställningen till folkhälsan i det förenade Europa. Jag känner mig hedrad och stolt över att tala om Pál Schmitts betänkande som idrottsutövare, som representant för ett urgammalt folk med stor idrottsanda, och även som en person som bryr sig om barnens framtid i det förenade Europa, våra barns framtid.
I mina ögon är det hela kristallklart: mer idrott i skolan betyder mindre droger i skolan; mer pengar till skolidrotten betyder att mindre pengar behövs till sjukvården, för det är fullständigt uppenbart att det är tio gånger bättre för våra barn att vara lyckliga än att kunna botas bättre; mer idrottstävlingar i tidig ålder betyder mindre aggression i andra sfärer av livet; mer internationella idrottstävlingar med skolbarn betyder mindre spänningar mellan stater och etniska grupper i Europeiska unionen och i världen i stort. På grund av tidsbegränsningen vill jag därför inrikta mig på de aspekter som behöver utvecklas vidare, grundat på betänkandet av mästaren och den högt respekterade idrottsmannen och politikern Pál Schmitt.
Jag skulle vilja se en rekommendation från Europaparlamentet till alla medlemsstater att öka antalet idrottslektioner i skolan till fem timmar i veckan. Jag föreslår att Europaparlamentet allvarligt överväger att anordna internationella tävlingar för skolbarn i de idrotter som är mest nyttiga för ungdomar, och inkluderar detta i sin framtida budget. I betänkandet påpekas att idrotten i skolan är impopulär. Har ni någonsin funderat över varför fotboll är populärt? För att fotbollsspelarna är stjärnor. Låt Europa utse sina skolidrottsstjärnor i olika grenar! På det sättet ger vi mer publicitet till idrotten i skolan än ett direktiv eller en rekommendation någonsin skulle kunna göra. De kommer att vara europeiska skolmästare i friidrott, fotboll och basket, kampsport eller simning. På detta sätt kan vi om inte återupprätta det spartanska idealet med en sund själ i en sund kropp, mens sana in corporare sano, i dess ursprungliga mening, så ändå bidra mycket mer än ett betänkande skulle kunna göra.
Beslutet att hålla ungdoms-OS 2010 ligger i linje med detta, men den olympiska andan kommer inte att kunna råda inom skolidrotten om vi enbart förlitar oss på den olympiska fyraårscykeln. Vi bör använda tiden däremellan mer intensivt genom att erbjuda skolbarn ett meningsfullt program av idrottsevenemang.
Europaparlamentet bör anstränga sig särskilt för att spridningen av droger ska förebyggas genom idrott i skolan. Slutligen anser jag att parlamentets förståelse för idrott vid en så tidig ålder som möjligt bådar gott inför framtiden...
(Talmannen avbröt talaren)
Ljudmila Novak
(SL) Den fysiska träningens betydelse för ungdomars utveckling och hälsa är välkänd. Men samtidigt vet vi också att den nutida livsstilen innebär att många barn tillbringar mycket tid inomhus och framför datorer. Därför är Pál Schmitts betänkande, som syftar till att uppmuntra medlemsstaterna och oss alla att tänka om i fråga om idrottens roll i utbildningen, mycket viktigt.
Jag skulle vilja lyfta fram två aspekter som berörs som hastigast i betänkandet. För det första, vikten av idrottsundervisning för barn med särskilda behov. Det finns en tendens att integrera så många sådana barn som möjligt i vanliga skolor. Men på grund av dessa barns och ungdomars olika behov är det inte alltid möjligt för dem att få tillgång till lämplig utrustning och behandling i de vanliga skolorna. Å andra sidan behöver just dessa barn särskild uppmärksamhet och fysisk aktivitet, eftersom till exempel rörelsehindrade barn tillbringar en stor del av sin tid stillasittande och därför har ett ännu större behov av motionstillfällen. Följaktligen, när de går i vanliga skolor bör det finnas lämpliga förutsättningar för fysisk aktivitet som anpassats till dem.
Den andra aspekten som jag vill lyfta fram är idrottsföreningarnas roll och idrottstränares inverkan på ungdomars utveckling. Det är inte bara idrottsresultat som är viktiga, utan även hälso- och utbildningsarbete med ungdomar, som tränare i idrottsföreningar också bör ägna stor uppmärksamhet åt. Föräldrar vill anförtro sina barn åt någon som inte bara eftersträvar bästa möjliga idrottsprestationer, utan även tänker på barnens hälsa och på alla sätt och vis agerar som en utbildare och ett gott föredöme. Det är bara om dessa villkor uppfylls som vi kan tala om idrottens positiva roll i ungdomars liv.
Christa Prets
(DE) Fru talman! Vi hade ju Europeiska året för utbildning genom idrott, och jag anser att vi kan och bör komma tillbaka till många av de slutsatser detta år gav oss i form av insikter. Vi har redan antagit några resolutioner om olika ämnen. Det finns fortfarande mycket kvar på dagordningen, däribland Pál Schmitts betänkande, och jag anser att vi har gott om material till hands för att kunna illustrera och bekräfta allt det som nu diskuteras, det vill säga hur viktig idrotten är och vad vi bör lära och ta åt oss från den. Men det händer inte tillräckligt mycket inom idrott - jag menar, det händer inte tillräckligt till förmån för idrott.
Hälsomedvetenheten har ökat, men fetma och diabetes blir allt vanligare, framför allt bland barn. Vi har talat en hel del om lärarutbildning, och jag tror att vi måste börja med lågstadiet. Det finns inga specialiserade idrottslärare i lågstadieskolorna - åtminstone vet jag att så är fallet i mitt land. I stället brukar lärare med allmän utbildning undervisa även i idrott. Specialutbildade lärare behövs här också, så att man kan börja så tidigt som möjligt.
Jag anser att samarbete mellan föreningar, skolor och offentliga myndigheter är mycket viktigt. Föreningar gör mycket inom arbetet med utbildning och träning för barn, och får alldeles för lite stöd. Ekonomiskt sett kämpar de alla med för lite pengar, medan deras tjänster faktiskt är ovärderliga. Jag är stolt över det projekt som för närvarande bedrivs i Österrike, där idrottsorganisationer har lyckats ta sig in i skolorna och öka idrottsutbudet där, i samarbete med lärare och med delstaternas skolmyndigheter. Man arbetar särskilt utifrån barnens fallenhet och förmåga.
Jag anser även att det är mycket viktigt att involvera föräldrarna. Vi kan inte, och får inte, lämna allt till offentliga organ. I stället måste vi göra människor medvetna om att sund kost och fysisk aktivitet är viktigt för barn. Det är viktigt att börja med föräldrarna även här.
Karin Resetarits
(DE) Fru talman! Gratulationer till Pál Schmitt och hans initiativ till detta betänkande. Mina åsikter skiljer sig helt från Nils Lundgrens. Tyvärr håller medlemsstaterna Europeiska unionen tillbaka i skolfrågor. Alla objektiva analyser av problemet avslöjar snabbt hur viktigt det är med ett harmoniserat tillvägagångssätt inom olika aspekter av skolväsendet. Skolidrotten är en del i detta, på samma sätt som träning i kreativt tänkande eller socialt engagemang.
Pál Schmitt koncentrerar sig på skolidrotten i sitt betänkande. I USA är det bara mycket sportiga studenter som dessutom har utmärkta betyg som kommer in på bra universitet, men i Europa är det precis tvärtom. Ju högre utbildningsnivå, desto mindre tid finns det för ungdomar att engagera sig i idrott.
Idrotten har låg status i skolans värld. Idrott ses bara som en fritidsaktivitet, och det är ett misstag. Idrott gör det möjligt för människor att övervinna sina mentala begränsningar, och det är precis vad vi behöver i Europa. Nu för tiden lyckas människor ofta med en idrottskarriär trots skolan, och inte tack vare skolan. Det är ett fel i vårt system, ett som det aktuella betänkandet får oss att uppmärksamma.
Slutligen vill jag tala för en grupp som inte kan föra sin egen talan här. På grund av den politiska situationen i deras land kan inte unga idrottsmänniskor från den turkiska delen av Cypern delta i internationella tävlingar. De hoppas att Europeiska unionen ska sätta stopp för deras isolering. Nu har det gått mer än tre år sedan Cypern gick med i Europeiska unionen, och om inte en lösning redan finns på plats så borde man åtminstone ha börjat överväga förslag på lösningar.
Ewa Tomaszewska
- (PL) Fru talman! Vi bryr oss om en balanserad ekonomisk utveckling, men våra barns behov av en balanserad utveckling försummar vi ofta - inte bara deras intellektuella utveckling, utan även deras fysiska utveckling.
Skolåren är en tid av snabbt växande hos barn och ungdomar, och en tid av snabb biologisk utveckling och mognad. Fysisk rörelse och träning av olika muskelgrupper är särskilt viktigt för hälsan under denna period.
Ungdomar tillbringar mycket tid framför TV-apparater eller datorskärmar. Detta må bidra till den intellektuella utvecklingen, men det har en negativ inverkan på den fysiska utvecklingen. Det orsakar krökning av ryggraden. Detta kan undvikas genom regelbunden idrottsutövning. Samtidigt är skolornas idrottsanläggningar ofta inte tillgängliga efter skoltid, och ungdomarna kan inte använda dem. Jag stöder betänkandet.
Rolf Berend
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Både i kommissionens vitbok och i Pál Schmitts utmärkta betänkande framhävs skolidrottens bildande funktion och idrottens roll i social integration och främjande av god hälsa. Nu gäller det att öka medvetenheten om allt detta i samhället.
Utöver vad vi har lärt oss av Europeiska året för utbildning genom idrott och av programmen för livslångt lärande, ungdom, och Ett Europa för medborgarna, är det nu dags att utarbeta initiativ för att vi i vår tid ska kunna dra största möjliga fördel av olika former av fysisk aktivitet, vilket omfattar idrott såväl i skolorna som i klubbar och föreningar, samt spontan, informell fysisk aktivitet.
I en tid som vår, när vi utför mycket lite fysisk aktivitet, har idrotten mycket större betydelse än vad den hade för våra föräldrar och deras föräldrar. I en tid när barn föredrar att spela dataspel finns det ett växande behov av att främja aktiva, sunda livsstilar för barn och ungdomar. Tyvärr finns det många tecken på att inte ens den tid som finns till förfogande för skolidrott motsvarar verkligheten i många skolor - det vill säga, det praktiska genomförandet lever inte alltid upp till de lagliga skyldigheterna. Det verkar nödvändigt för många skolor att se över hur det verkligen står till i detta avseende.
Jag stöder även föredraganden när han uppmanar kommissionen att utarbeta riktlinjer för tillämpningen av reglerna om statligt stöd för offentliga idrottsanläggningar - naturligtvis samtidigt som man respekterar subsidiaritetsprincipen - tillsammans med de nationella och europeiska paraplyorganisationerna för idrott. Vi behöver få klarhet i vilken typ av statligt stöd som anses godtagbart och lagligt, och vilka aspekter som kan integreras med varandra, möjligen inklusive stärkande av investeringar i skolidrott, och - i fråga om finansieringen av modernisering och tillhandahållande av skolor - om nödvändigt med hjälp från europeiska medel inom ramen för strukturfonderna.
Ryszard Czarnecki
- (PL) Fru talman! Jag stöder fullständigt förslaget till resolutionen, och jag tackar föredraganden för ett mycket gott arbete med utkastet till denna text. För mig finns det inga tvivel: i min ungdom - och det samma stämmer nog för de flesta av er - berördes en mycket större andel ungdomar av skolidrott och ungdomsidrott. Nu har antalet idrottstimmar i skolan sjunkit. Naturligtvis påverkar detta ungdomars hälsa, som Ewa Tomaszewska sa.
Engagemang inom idrotten måste få den prestige det förtjänar. Ett sätt att uppnå detta skulle kunna vara att inkludera idrott i överföringen av studiepoäng från skolutbildning och yrkesutbildning inom Europa. Ömsesidigt erkännande av examina och licenser som ger rätt att utöva tjänster inom idrottssektorn i hela Europeiska unionen kommer absolut att hjälpa till att garantera fri rörlighet för studenter, idrottsmänniskor och arbetstagare inom EU, och förbättra möjligheterna för personer som är verksamma inom denna sektor att hitta bra jobb. Man bör också betona de sociala och kulturella aspekterna av klubbar och idrottsföreningar för människor i trakten, och även på nationell nivå.
Ovidiu Victor Ganţ
(RO) Fru talman, herr kommissionsledamot, kära kolleger! Jag välkomnar och stöder Pál Schmitts betänkande om idrottens roll i utbildningen, för det ger oss möjlighet att ännu en gång aktivt engagera oss i att förbättra våra medmänniskors liv.
Genom att stödja skolidrott och annan idrott ger Europaparlamentet en signal inte bara om ett hälsosammare liv, utan också om framhållandet av de gemensamma europeiska värderingar som vi alla ärvde från Grekland och antikens Rom.
Vi måste ge mer substans åt mottot mens sana in corpore sano, en sund själ i en sund kropp, genom konkreta åtgärder som ofta beror på ekonomiska aspekter.
Av denna anledning uppmanar vi kommissionen, rådet och medlemsstaterna att hitta lämpliga instrument för att öka investeringarna i infrastruktur och utrustning för skolor.
Ett mycket effektivt sätt att uppnå detta är de europeiska fonderna för missgynnade regioner, särskilt i de nya medlemsstaterna, som behöver få stöd för att öka sin absorptionsförmåga.
Dessutom anser jag att Europeiska unionen bör inleda en långvarig mediakampanj, särskilt i TV:s program för barn och unga, för att uppmuntra dem att ägna sig åt idrott så att man kan minska fetma, rökning och droganvändning, samt främja korrekt uppförande, laganda, disciplin, solidaritet, tolerans och bekämpa diskriminering.
Vad gäller oss själva, så finns det många ledamöter i Europaparlamentet som har utövat idrott. Jag anser att vi borde ha ett sätt att årligen belöna de bästa initiativen för att främja skolidrott och annan idrott, till exempel genom att inrätta ett pris.
Ivo Belet
(NL) Fru talman! Gratulationer till Pál Schmitt och hans utmärkta betänkande, och också ännu en gång gratulationer till kommissionsledamot Figeľ och vitboken om idrott. Jag vill upprepa detta tydligt, eftersom det representerar ett mycket viktigt steg framåt, särskilt med tanke på avsnittet om idrott i ändringsfördraget.
Mina damer och herrar! Europeiska unionens involvering i idrotten är inte någon självklarhet för alla; men vad vi än tycker om det så måste ett antal aspekter av idrotten granskas ur europeisk synvinkel.
Jag ska välja en sådan aspekt: uppmaningen i Pál Schmitts betänkande om att ge extra ekonomiskt stöd till idrottsklubbar som aktivt samarbetar med skolor. Detta passar in perfekt med politiken för ”öppna idrottsplatser”, även i fallet med professionella idrottsklubbar. Dessutom är idrotten ett utmärkt redskap för att återuppliva entusiasm för skola och utbildning bland socialt missgynnade grupper av unga. Jag anser att även denna aspekt av idrotten förtjänar största möjliga stöd.
Så har vi förstås fetmaproblemet. Detta är något som vi behöver ta itu med snarast möjligt. Som vi kan läsa i Pál Schmitts betänkande måste allt fler ungdomar tampas med detta. I EU-27 är nu vart fjärde barn överviktigt, inte för att de äter för mycket, eller äter dålig mat, utan mestadels på grund av otillräcklig fysisk aktivitet.
Därför uppmanas medlemsstaterna och regionerna i betänkandet att avsätta minst tre timmar i veckan till idrott och ta med idrott på schemat i grundskolan och gymnasieskolan. Denna uppmaning kommer inte en minut för tidigt. Vi kan inte tvinga fram detta på europeisk nivå - och det vill vi förstås inte heller - men vi kan betygsätta de medlemsstater och regioner som misslyckas som sämst i klassen. Detta är faktiskt nödvändigt även ur ekonomisk synvinkel, eftersom barnfetma - som vi vet - är en av de största orsakerna till hjärt- och kärlsjukdomar, även senare i livet.
Därför ligger det sannerligen i vårt intresse att investera mer tid och energi i skolidrottsanläggningar.
Ján Figeľ
ledamot av kommissionen. (SK) Jag välkomnar den mycket uppmuntrande atmosfären under denna debatt, som bekräftar att idrott och skolidrott sannerligen har en effekt på hälsan, men också på vissa värderingar hos unga och i hela vårt samhälle.
Jag tror att vi alla är överens om de mycket praktiska argument som har framförts om skolidrottens förebyggande funktion. Det är lämpligt och lägligt att styra mer resurser åt detta håll. Idrotten främjar också värderingar som rent spel, laganda, disciplin, förståelse för regler, accepterande av andra och solidaritet. Det är därför idrotten är ett så bra instrument för integration, vare sig vi talar om social integration, integration på lokal nivå eller på europeisk nivå. Detta innebär inte att man assimilerar eller absorberar andra grupper, utan att man uppmuntrar deltagande enligt de överenskomna reglerna. Därför, ju mer utbildning och ju mer idrott i utbildningen, desto bättre kommer vår samexistens att bli.
Som många av er har påpekat, finns det enighet om detta. Men vad behöver vi göra nu för att kunna åstadkomma mer? Det är en sak att vara överens, men vi måste agera också. Jag anser att det finns element som visar en viss nivå av mogenhet och färdighet, och jag nämnde ett av dessa i början. I handlingsprogrammet för livslångt lärande 2008-2010 har idrott och skolidrott prioriterats i infordran av enskilda projekt för rörlighet, läroplanssamarbete och skolpartnerskap. Det är en inbjudan, ett erbjudande om utrymme. Det samma kan sägas om strukturfonderna och moderniseringen av våra skolor.
Vitboken är ett mycket omfattande dokument. Under 50 år hade dessa frågor aldrig formulerats så här, eftersom vi utvecklades från stål och kol till dagens frågor som är mer inriktade mot kunskapssamhället. I detta sammanhang är idrott en mycket populär och viktig verksamhet, och därför är dagens bidrag mycket viktigt och har kommit i rättan tid. Det innehåller 53 åtgärder inför de kommande åren, och många av dessa har ett gemensamt drag - utbildning genom idrott.
Jag tänker avsluta med att säga att artikel 149, som handlar om utbildning och ungdom, för första gången också innehåller ett avsnitt om idrott. Jag tror att under ratificeringsprocessen, som kommer att inledas när fördraget har undertecknats, kommer stöd för idrott att visas även på detta vis, och efter några år av gradvis utveckling kommer EU kanske till och med att kunna inrätta ett idrottsprogram, naturligtvis grundat på subsidiaritetsprincipen, enligt vad som anges i fördraget. Detta är en del av denna debatt, men också av beslut som kanske kommer att fattas som en del i liknande diskussioner. Jag vill återigen tacka Pál Schmitt och alla de som bidrog till detta inspirerande betänkande, och jag ser fram mot ytterligare samarbete.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på tisdag 13 november 2007.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Zita Gurmai  
skriftlig. - (HU) Idrott är numera mycket mer än en fritidsaktivitet; den är sammanflätad med hela ekonomin och hela samhället. Idrott är ett perfekt verktyg för utbildning: den lär oss om social samexistens och att om en individ integreras i en grupp kan han bli en nyttig medlem.
Genom idrotten lär vi oss respekt för kamrater, motståndare och regler, och vi lär oss solidaritet, företagsamhet och kollektiv disciplin. Idrottens nyckelroll i världen åtnjuter allmänt erkännande överallt, och idrotten har fått en viktig funktion i att hjälpa till att sprida positiva värderingar och budskap och bygga upp socialt och miljömässigt hållbara ekonomier.
Ökningen av stillasittande arbeten, det ökade antalet bilar, minskad motion och ökande konsumtion av mat och dryck med högt energiinnehåll orsakar avsevärda hälsoproblem för våra medborgare. Därför måste människor nu övertygas från tidig ålder att leva ett sundare liv - där motion är en av de viktigaste beståndsdelarna - och naturligtvis måste de garanteras rätt infrastruktur och möjligheter till idrott.
Detta berör en omfattande, distinkt grupp av branscher och verksamheter som grundas på institutioner, sociala faktorer, omfattande kommunikation, utökning av tjänster och politiskt ansvar. För att europeiska medborgare ska kunna förändra sina motionsvanor och ha en sund livsstil behövs det gemensamma ansträngningar från offentlig och privat sektor för att förändra sättet att tänka, öka medvetenheten, skapa specifika praktiska initiativ och utveckla infrastruktur. Lokala myndigheter kommer att ha en särskild roll att spela i detta arbete.
Toomas Savi  
skriftlig. - (EN) Herr talman! Som före detta spjutkastare och nuvarande ordförande för Estlands skidförbund är jag uppriktigt glad att Pál Schmitt har lagt fram ett betänkande om idrottens roll i utbildningen. I EU finns det stor variation i fråga om folkliga idrotter i de olika medlemsstaterna - från skidåkning i Finland till fotboll i Storbritannien, från ishockey i Tjeckiska republiken till cykling i Nederländerna.
Sammantaget har vi många begåvade tränare som skulle kunna engageras mer aktivt i ett professionellt utbyte för att främja olika idrotter runtom i EU och erbjuda studerande i alla åldrar mer allsidiga möjligheter. Jag stöder helt artikel 50 i betänkandet där kommissionen uppmanas att främja rörligheten inom EU för idrottslärare och tränare. Europeiska unionen står enad i sin mångfald, och vi bör skaffa oss en överblick över vår omfattande sakkunskap på idrottsområdet.
En annan artikel som jag anser är oerhört viktig är artikel 10 där medlemsstaterna uppmanas att göra idrottsämnet obligatoriskt inom grundskole- och gymnasieutbildningen och se till att det hålls minst tre idrottslektioner i veckan, ännu bättre en lektion om dagen, något som främjar en hälsosam livsstil bland EU:s ungdomar.
