Maisto produktų radiacintarša (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - I. Beleto pranešimas Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Tarybos reglamento (Euratomas), nustatančio didžiausius leistinus maisto produktų ir pašarų radiacinės taršos lygius po branduolinės avarijos ar kokio nors kito radiacinės avarijos atvejo - C7-0137/2010 -.
Ivo Belet
Pone pirmininke, kalbame apie žmonėms vartoti skirto maisto ir gyvulinių pašarų saugą. Akivaizdu, kad tai yra itin svarbūs Europos Sąjungos prioritetai. Savaime suprantama, kad tai svarbus teisės aktas, ir tikėkimės, kad niekada arba daugiau niekada nereikės taikyti jo, nes jis susijęs su radiacine tarša. Todėl reikia taikyti aukščiausius saugos reikalavimus.
Esami standartai ir taisyklės galioja mažiausiai 20 metų. Per tą laiką iš esmės pasikeitkonstitucinės ir socialinės aplinkybės. Todėl turime atlikti tam tikras korekcijas. Tikiuosi, kad rytoj šis Parlamentas patvirtins šiuos patobulinimus, į kuriuos, tikėkimės, atsižvelgs kitos institucijos.
Pirma, labai svarbu, - ir tikiuosi, kad Komisijos narys netrukus įsidėmės mano žodžius, - kad įvykus tokioms avarijoms imtųsi pagrindinio vaidmens Komisija, o ne Taryba. Komisijos nary, visi piliečiai suinteresuoti, kad branduolinės avarijos atveju padėtį valdytų Komisija, nes toks atvejis akivaizdžiai yra kur kas platesnio masto nei atskiri nacionalinių vyriausybių interesai.
Dabar galiojantis reglamentas, kurį ką tik paminėjau, buvo parengtas iškart po Černobylio krizės. Tai buvo 1986 m. Todėl jis turi būti atnaujintas ir pritaikytas atsižvelgiant į naują Europos Sąjungos institucinę aplinką.
Antra, ponios ir ponai, savaime aišku, jog Komisija turėtų atnaujinti nustatytus standartus, kad būtų atsižvelgta į technologinę pažangą, ir ji tai padarpasikonsultavusi su visuomenės sveikatos ir maisto saugos sričių ekspertais. Tai savaime aišku, tačiau tai nebuvo aiškiai nurodyta dabar galiojančiame reglamente. Todėl siūlome įtraukti aiškią nuostatą šiuo klausimu.
Šiomis aplinkybėmis atvirai prašome Komisijos kitais metais paskelbti pranešimą dėl šiuo metu galiojančių standartų tinkamumo, dėl to, ar, galimas daiktas, reikėtų šiek tiek padirbėti tvarkant vadinamąjį mažais kiekiais vartojamų maisto produktų sąrašą, ir dėl to, ar jį dera taikyti ir toliau.
Komisijos nary, pone pirmininke, trečias klausimas, kurį noriu aptarti, susijęs su kūdikių maisto apibrėžtimi, tai tikrai sudėtingas klausimas, ir ji turėtų būti patobulinta. Šiuo metu galiojantis tekstas iš tikrųjų nebuvo pritaikytas prie naujausių Europos taisyklių maisto produktų srityje, ir labai svarbu, kad imtumėmės veiksmų dėl šio teksto. Tai pasiūlymas, kurį rytoj pateiksime plenariniame posėdyje.
Ketvirta, Parlamentas pasiūlskirti kompensacijas visiems ūkininkams, kurie galėjo nukentėti dėl tokios avarijos. Iki šiol nebuvo įtvirtintos aiškios nuostatos šiuo požiūriu. Prašome Komisijos apsvarstyti šį klausimą, rytoj to paprašysime žodiniu pakeitimu, ir, jeigu nori, pateikti pasiūlymą.
Galiausiai, tačiau tai ne mažiau svarbu, reikia apsvarstyti teisinio pagrindo klausimą. Komisijos nary, šio Parlamento Teisės reikalų komitetas vienbalsiai priėjo prie išvados, kad šis klausimas turėtų būti nagrinėjamas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 168 straipsnio 4 dalį. Galiausiai šiuo atveju kalbame apie - cituoju Sutarties nuostatas - priemones, "kuriomis tiesiogiai siekiama apsaugoti visuomenės sveikatą", citatos pabaiga. Žinoma, tai esminis pokytis, nes tai reiškia, kad turėsime pakeisti bendro sprendimo priėmimo procedūrą, užuot naudojęsi konsultacijų procedūra pagal Euratomo sutartį.
Manome, kad visų europiečių labui Taryba ir Komisija tai vertins atsakingai ir kad jos parems šį mūsų tikslą.
Michel Barnier
Pone pirmininke, pirma, dovanokite M. Šefčovičui ir G. Oettingeriui, kurie turi kitų reikalų ir kurie manęs prašjiems atstovauti. Jų vardu norėčiau padėkoti jūsų pranešėjui I. Beletui už tai, kad iškėlsvarbius aspektus, kuriuos lėmbūtinybgriežtinti sveikatos apsaugos priemones maisto produktų ir pašarų radiacinės taršos atveju.
Taip pat norėčiau pabrėžti, kad Komisijos pasiūlyme dėl Reglamento Nr. 3954/87 išdėstymo nauja redakcija yra tik viena peržiūrėta nuostata. Tai preambulės konstatuojamoji dalis, kuria teisės aktas papildytas siekiant pagrįsti esamą reglamento nuostatą, t. y. įgyvendinamųjų galių suteikimą Tarybai. Ponios ir ponai, visos kitos nuostatos pateiktos siekiant jas kodifikuoti ir todėl pasiūlyme jos nepakeistos.
Todėl Komisija negali pritarti, ir tai sakau labai atvirai, I. Beleto pranešime pateiktiems pakeitimams. Taip yra dėl dviejų priežasčių: pirmoji yra institucinė, o antroji esminė. Pirmoji priežastis susijusi su tuo, kad būtina griežtai laikytis Parlamento, Komisijos ir Tarybos sudaryto susitarimo dėl išdėstymo nauja redakcija procedūros.
Atsižvelgiant į šį tarpinstitucinį susitarimą ir pačią išdėstymo nauja redakcija logiką, kodifikuotos nauja redakcija išdėstomo pasiūlymo dalys negali būti keičiamos, išskyrus tikrai išimtines aplinkybes.
Siekiama sukurti priemonę, be kita ko, skirtą nuoseklumui užtikrinti, kai atliekami pakeitimai. Griežtas šios sutartos taisyklės laikymasis yra svarbi sąlyga siekiant užtikrinti tarpinstitucinę pusiausvyrą ir Komisijai garantuoti iniciatyvos teisę.
Jeigu institucija nesilaikytų tarpinstitucinio susitarimo, būtų nepraktiška naudoti šią teisinę techniką ir institucijos netektų svarbios priemonės, kuria siekiama "geresnio reguliavimo" tikslo, kuris visų piliečių labui buvo iškeltas kaip tikslo padidinti skaidrumą dalis.
Antroji priežastis susijusi su esme. Pirmasis Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto patvirtintas pakeitimas susijęs su teisiniu pagrindu. Euratomo sutarties 31 straipsnis būtų pakeistas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 168 straipsniu. Didžioji dalis kitų pakeitimų susiję su šiuo teisinio pagrindo pasikeitimu.
Komisija mano, kad šis teisinio pagrindo pakeitimas nepagrįstas. Jis netgi prieštarautų Euratomo sutarties 106 straipsnio a punkte nustatytam principui, pagal kurį tuo atveju, jeigu konkrečios šios Sutarties nuostatos reglamentuoja tam tikrą klausimą, jos yra viršesnės už Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatas.
Kaip žinote, Euratomo sutarties 31 straipsnio teisėtumą savo sprendimu C-70/88 patvirtino Teisingumo Teismas. Euratomo sutarties 3 skyriuje, konkrečiai - jos 31 ir 32 straipsniuose, taip pat reglamentuojami klausimai, susiję su darbuotojų ir plačiosios visuomenės sveiktos apsauga nuo jonizuojančiosios radiacijos grėsmės.
Galiausiai dabar turiu paminėti nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, pagal kurią, cituoju: "Taisyklės, susijusios su Bendrijos institucijų pozicijos formavimu, yra įtvirtintos Sutartimi, ir jų negali nustatyti nei valstybės narės, nei pačios institucijos." Euratomo sutarties 31 straipsnis yra vienintelis objektyviai pagrįstas šio pasiūlymo teisinis pagrindas.
Pone pirmininke, ponios ir ponai, tokie yra teisiniai apribojimai ir, vadovaudamasi šiais teisiniais apribojimais, Komisija priėjo prie išvados, kad ji norėjo atmesti I. Beleto pranešime pateiktus pakeitimus.
Tai viskas, ką norėjau pasakyti M. Šefčovičiaus ir G. Oettingerio vardu.
Romana Jordan Cizelj
Pone pirmininke, radioaktyvumas yra šiek tiek paslaptinga tema ir tai tema, kuri žmonėms dažniausiai kelia abejonių. Visų pirma jiems kelia nerimą tai, kad, nors radiacijos negalima matyti ar pajausti, gyvoms būtybėms ji gali būti labai žalinga.
Vis dėlto ji taip pat turi daug teigiamų savybių, todėl yra naudojama medicinos ir mokslinių tyrimų srityje, atliekant medžiagų mokslinius tyrimus, sterilizacijos srityje ir energijos gamyboje.
Jeigu šiais privalumais norime pasinaudoti, akivaizdu, kad turime tinkamai reaguoti į žmonių nuogąstavimus ir turime užtikrinti jų saugumą. Mūsų pranešėjas I. Belet šiuo klausimu puikiai padirbėjo ir parengreglamento pakeitimus, kuriuose nagrinėjama maisto produktų ir pašarų tarša branduolinių avarijų atveju.
Sveikinu jį parengus šiuos pakeitimus ir nuoširdžiai tikiuosi, kad Komisija pakeis savo nuomonę ir kad ji skirs daugiau dėmesio mūsų pranešėjo išsakytoms mintims. Nors mane labai liūdina ir didelį susirūpinimą man kelia tai, kad Tarybos atstovo jau nėra posėdyje, taip pat tikiuosi, kad Taryba rimčiau vertins Parlamento pastangas šioje srityje. Keliu sau klausimą, ar tai rodo, kad jis nepaiso Europos Parlamento nuomonės dėl padėties branduolinės energetikos srityje.
Manau, kad Taryba ir Komisija turės atsižvelgti į demokratinę raidą, kuri akivaizdžiai vyko nuo tada, kai buvo priimta Euratomo sutartis, t. y. maždaug nuo 1958 m., ir labiau atkreips dėmesį į Parlamento priimamus aktus branduolinės energetikos srityje. Priešingu atveju gali būti, kad privalėsime atverti Pandoros skrynią arba atsiversti Euratomo sutartį.
Adam Gierek
Pone pirmininke, branduolinės energetikos srityje, taip pat visoje technologijų, skirtų izotopų gamybai eksperimentiniuose reaktoriuose medicinos ir kitais tikslais, įskaitant jutimo matavimo prietaisų gamybą ir sterilizaciją, srityje reikia nustatyti tinkamus saugumo reikalavimus. Be kita ko, tai susiję su saugiu maisto produktų, gyvulinių pašarų ir vaistų vartojimu po to, kai jie buvo apšvitinti.
Šiandieniniame pasaulyje radiacinės avarijos rizika arba tikimybtikrai labai maža, tačiau ji visada turi būti sumažinta iki minimalios. Dėl reaktoriuose įvykusių avarijų, įskaitant Černobylio avariją, buvo iš esmės sugriežtinti apsaugos nuo jonizuojančiosios radiacijos pasekmių kriterijai, tačiau, kaip vėliau buvo nustatyta, šios pasekmės buvo kur kas mažesnio masto nei manyta. Dirvožemis taip pat buvo minimaliai užterštas radioaktyviosiomis iškritomis, kurios prisidėjo prie nedidelio miško ir žemės ūkio maisto produktų iš paveiktų teritorijų radioaktyvumo padidinimo. Vis dėlto atrodo, kad sureaguota buvo pernelyg jautriai ir kad teritorija, iš kurios žmonės buvo perkelti į kitas vietas, buvo per didelė. Užterštoje teritorijoje esantys Baltarusijos kaimai, kurie buvo apleisti, dabar vėl apgyvendinami. Kai kurie ekspertai teigia, kad netgi yra tam tikrų įrodymų dėl hormonų, naudingų pasekmių, kurias lėmtam tikros ribos neviršijančios didelės energijos spinduliuotės sukelta gydomoji reakcija. Tačiau tai yra linijinis radiacijos poveikio vertinimo metodas, o ne ribinis metodas, kuris lėmšį beveik administraciniais, o ne moksliniais sumetimais grindžiamą šių klausimų nagrinėjimą. Atsižvelgiant į šias aplinkybes logiška pasekmyra radioaktyviosios apšvitos ribojimas iki dozės, kuri yra netgi žemesnnei natūraliai susidarantis apšvitos lygis, t. y. apšvitos lygis, su kuriuo visada susiduriame. Ekonominiu požiūriu tai absurdiška. Bet kuriuo atveju mūsų kasmetindozsiekia 2,4 milisiverto, kurie per 70 gyvenimo metų iš viso sudaro apie 200 milisivertų. Todėl medicininiu tyrimu reikia ištirti vienu metu daromą taršos, atsiradusios dėl radiacinės avarijos, ir kur kas didesnės natūralios radiacijos, įskaitant vulkaninės kilmės radiaciją, poveikį. Pirmuoju atveju tai iš esmės susiję su maisto produktais ir pasekmėmis skydliaukei (jodas), kaulams (stroncis) ir raumenims (cezis) , o antruoju atveju tai susiję su poveikiu odai ir plaučiams (radonas).
Fiona Hall
ALDE frakscijos vardu. - Pone pirmininke, ši diskusija dėl leistino radiacijos kiekio maisto produktuose vyksta laiku, nes šiemet balandžio mėn. sukaks 25 metai nuo Černobylio katastrofos. Daugelis mūsų prisimena didelį tuometinį visuomenės narių susirūpinimą ir kaip ilgai kai kuriose vietose išliko radiacinis užterštumas, pvz., Anglijos ežeryne, kur dėl dirvožemio ir liūčių žembuvo užteršta daugelį metų.
Taigi labai svarbu, kad būtų sukurta sistema, kuri užtikrins maksimalią visuomenės narių apsaugą branduolinės avarijos atveju. Todėl mums reikia skirtingo teisinio pagrindo ir didesnės ekspertų grupės, kad galėtų būti įtraukti nepriklausomi mokslo ekspertai visuomenės sveikatos ir maisto saugos srityje. Tai nėra vien techninis klausimas, kuris gali būti paliktas spręsti branduolinės srities mokslininkams. Tai kur kas didesnio masto visuomenės problema.
Taip pat labai svarbu, kad leidžiamas radiacijos lygis būtų nustatytas taip, kad būtų užtikrintas įvairaus amžiaus žmonių vartojamų maisto produktų sauga. Ar įsivaizduojate, kokia kiltų įtampa, jeigu būtų pranešta, kad, sakykime, pvz., suaugusiesiems morkas valgyti saugu, o vaikams ne? Mums reikalingos aiškios gairės, kurias patikimomis laikytų visi. Todėl manau, kad šiuo atveju turėtume pasinaudoti Jungtinių Valstijų modelio pavyzdžiu ir visiems nustatyti didžiausią realią galimą metinę dozę mikrosivertais. Bet kokiu atveju dabar pats laikas peržiūrėti prieduose pateiktus lygius, nes jie nustatyti neatsižvelgiant į maisto ir kultūrinius ypatumus. Pvz., manijokas yra pagrindinis daugelio žmonių maisto produktas, o ne mažareikšmmedžiaga. Taigi Komisija turi pateikti visapusišką pranešimą dėl maksimalių leistinų lygių.
Galiausiai noriu padėkoti pranešėjui I. Beletui už labai darnų požiūrį, kurio jis laikėsi šiame pranešime. Tikiuosi, jog Komisija atsižvelgs į tai, kad šiuo klausimu Parlamentas itin vieningas.
Rebecca Harms
Pone pirmininke, dėl šių Komisijos pasiūlymų diskutuojame todėl, kad ankstesnio reglamento galiojimas baigėsi 2010 m.
Kai nagrinėjau šį pasiūlymą, man buvo priminta, kaip devintojo dešimtmečio viduryje po Černobylio avarijos dirbau su savo pirmtake iš Žaliųjų frakcijos šiame Parlamente U-U. B. Von Blottnitz. Viena didžiausių po Černobylio avarijos kilusių problemų buvo skaidrumo trūkumas ir demokratinių kontrolės priemonių nesupratimas. Atvirai kalbant, mane stebina tai, kaip mes dabar turime praktiškai apginti argumentus, nes negalime svarstyti šio klausimo vadovaudamiesi vien Euratomo reglamentu, bet pagal Europos sutartį turime taip pat svarstyti vartotojų apsaugos, visuomenės apsaugos klausimus didelės nelaimės branduolinėse jėgainėse atveju, kad galiausiai galėtume užtikrinti visapusišką kontrolę ir išsakyti nuomonę. Dar kartą norėčiau paraginti M. Barnier, kuris yra prancūzas, užtikrinti, kad šiuo atžvilgiu būtų pokyčių. Tuomet Prancūzija elgėsi taip, lyg problemos nebūtų ir radioaktyvūs debesys kaip nors aplenktų jos teritoriją. Tai buvo gėdinga, nes Prancūzijoje žmonės apie tai sužinojo vėliau.
Dėl kitko pritariu F. Hall, kad turime sekti Jungtinių Valstijų pavyzdžiu ir reglamentą vertinti konstruktyviai: ribinės vertės nėra nustatomos jauniems ir vyresnio amžiaus, stipriems ir silpniems asmenims, bet jos nustatomos atsižvelgiant vien į tai, ką gali toleruoti vaikai, kad avarijos atveju būtų taikomos mažiausios ribinės vertės. Jungtinėse Valstijose rekomenduojamos vertės yra dešimt kartų mažesnės nei Europos Komisijos šiuo metu paskelbtos vertės pagal Euratomo sutartį. Manau, kad tikrai turėtumėte vadovautis mano ir F. Hall šiuo atžvilgiu pateiktu pavyzdžiu.
Marisa Matias
Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau kalbą pradėti pritardama tiems EP nariams kolegoms, kurie sutinka, kad, kalbėdami apie maisto produktų ir žemės radiacinę taršą, kalbame apie visuomenės sveikatos problemą. Iš esmės tai yra svarbiausias klausimas. Pirma, šių pernelyg didelės radiacinės taršos problemų poveikis jaučiamas sveikatos srityje, visų pirma dėl susirgimų vėžiu atvejų ir kitų sveikatos problemų padaugėjimo. Todėl beprasmiška turėti teisinį pagrindą, pagal kurį visuomenės sveikatai neskiriamas didžiausias dėmesys.
Visi puikiai žinome, kokia svarbi ši diskusija. Žinome tai dėl Černobylio avarijos, tačiau ne tik dėl jos. Iš tikrųjų Černobylio avarija svarbi tuo, kad mums atskleidšios problemos mastą ir parodė, kokį poveikį tai gali daryti žmonių gyvenimams. Gyvybiškai svarbu, kad iš istorinių pamokų pasisemtume patirties. Todėl privalome nustatyti prevencines priemones ir taisykles.
Kalbant apie šiandien Parlamentui pateiktą pasiūlymą, manau, kad šiandienos diskusija yra aiški. Pirma, kaip jau minėjau, teigiamai vertintinas bandymas šiuo reglamentu reguliuoti visuomenės sveikatos srities klausimus. Antra, bandome atsisakyti kai kurių prieštaringų ir kartais net savavališkų priemonių. Trečia, siekiama užtikrinti, kad atnaujinimo ir sprendimo priėmimo procesas būtų skaidresnis ir demokratiškesnis.
Vis dėlto problema, susijusi su maksimaliais leistinais lygiais, išlieka. Negalime leisti, kad nepalankiausioje padėtyje esančioms ir labiausiai nukentėjusioms visuomenės grupėms būtų daromas toks didelis poveikis. Didžiausias leistinas dydis turi užtikrinti visų piliečių saugumą, ir visi puikiai žinome, kad tokių gyvybei pavojingų atvejų yra kiekvienoje šalyje. Pvz., Portugalijoje turime Urgeiricos atvejį.
Svarbu, kad atsižvelgtume į visas šias aplinkybes.
Anna Rosbach
Pone pirmininke, netrukus atliksime kai kuriuos svarbius pakeitimus dėl maisto radiacinės taršos ribinių verčių. Žinome, pritariu pasiūlymams, kurie užtikrins geriausią piliečių apsaugą, įskaitant ir pasiūlymus dėl medicininės įrangos. Todėl akivaizdu, kad turime pasinaudoti visa nauja turima moksline informacija ir atitinkamai atnaujinti ribines vertes, nes savaime aišku, kad ES turi būti užtikrinta aukšto lygio sveiktos apsauga. Lisabonos sutartis leidžia patvirtinti bendras priemones veterinarijos srityje siekiant kontroliuoti maisto ir pašarų saugos standartus, iškeliant tiesioginį tikslą apsaugoti visuomenės sveikatą, ir tai teigiamai vertintinas aspektas, nes didelį susirūpinimą kelia tai, kad ES šiuo metu taikomos didesnės ribinės vertės nei Jungtinėse Valstijose. Europoje radiacintarša yra ne mažiau pavojinga žmonėms, gyvūnams ir pasėliams nei Jungtinėse Valstijose. Apskritai šis pasiūlymas parodo, kaip svarbu, kad nustatytume aiškias procedūras ir atnaujintume senus standartus. Todėl norėčiau padėkoti pranešėjui už šiuos puikius ir svarbius pakeitimus.
Csanád Szegedi
(HU) Pone pirmininke, ponios ir ponai, deja, bet Vengrijos tauta tiesiogiai patyrdidelės maisto taršos dėl Černobylyje įvykusios branduolinės avarijos pasekmes. Turime dėti visas pastangas, kad neleistume pasikartoti tokiai baisiai katastrofai, kaip Černobylio. Viena iš tokios prevencijos priemonių yra ta, kad esamos ir veikiančios branduolinės jėgainės turi būti itin griežtai patikrintos. Tačiau žvelgdamas į ateitį manau, kad tinkamas sprendimas būtų didesnio dėmesio skyrimas atsinaujinantiesiems energijos ištekliams ir jokiu būdu ne branduolinės energijos vaidmens energijos tiekimo srityje didinimas, o kuo didesnis jo sumažinimas. Bet kokiu atveju tą padaryti būtina Europos Sąjungos energetinio saugumo požiūriu. Tai vienintelis būdas, kuriuo galime padidinti savo saugumą.
Turime remti ir atsižvelgti ne į branduolinės energetikos pramonę, bet tik į Europos žmonių, mūsų rinkėjų, sveikatą ir teigiamus bei neigiamus aspektus jų atžvilgiu. Manau, kad svarbu sugalvoti galimos katastrofos avarinį scenarijų, tačiau manau, kad akivaizdžiai svarbiausias mūsų uždavinys yra sumažinti riziką, ją sumažinti iki minimalios. Tai padaryti galima: tereikia politinės valios ir taip pat tinkamo kolegų EP narių ryžto. Turime nagrinėti problemos priežastis, o ne pasyviai laukti nelaimės.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, visi puikiai žino, kad 1986 m. Černobylio katastrofa ir jos sukelta radiacinmaisto produktų tarša kaimynines šalis užklupo netikėtai. Laimė, Europos Sąjunga iš šios nelaimės pasimokir panašioms nelaimėms nustatribines vertes. Žinoma, nors negalima matyti radiacinės taršos, pajusti jos skonio arba užuosti, kai kuriuose maisto produktuose ji gali išlikti reikšminga daugelį metų. Problema kyla būtent tada, kai užterštus maisto produktus, pvz., vietovių, kur radiacijos poveikis buvo juntamas amžiais, miško vaisius vartoja ne tik vietos gyventojai, bet jie taip pat laisvai parduodami kaip saugūs kitaip neužterštose vietovėse.
Radiacija užterštų maisto produktų, kurie itin pavojingi nėščioms moterims, silpniems, mažiems vaikams ir senesnio amžiaus žmonėms, sukeltos pasekmės dažnai pasireiškia po daugelio metų arba net dešimtmečių. Šiuo metu sukauptos žinios rodo, kad nėra tokio radiacijos lygio, kuris bent kiek užtikrintai galėtų būti laikomas nekenksmingu. Didelės įvairovės naujų ligų, pvz., alergijų, priežasčių tyrimas vis dar yra pradinėje stadijoje; nepaisant to, maisto produktai vis dar apšvitinami. Be to, niekas neapsvarstgalimos sąveikos su genų inžinerija klausimo.
Jeigu jautriausioms kategorijoms priskiriami žmonės praėjus net 25 metams po Černobylio katastrofos vis dar negali saugiai valgyti vietos grybų, akivaizdu, kad atėjo laikas ne tik uždaryti branduolines jėgaines, bet ir sustabdyti visus branduolinius bandymus. Galiausiai visa tai beprasmiška, jeigu užterštose vietovėse ir aplink jas maisto produktų kontroliš tikrųjų nėra veiksminga.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Pone pirmininke, manau, kad, norint užtikrinti tinkamą Europos piliečių sveikatos apsaugą radiacinės taršos atveju ir šio reglamento priėmimą pagrįsti demokratiniu teisėtumu, turi būti nustatyti saugumo standartai, kad būtų apsaugota darbuotojų ir plačiosios visuomenės sveikata, siekiant užtikrinti jų taikymą visose valstybėse narėse laikantis Europos Sąjungos sprendimų. Valstybėms narėms taip pat tenka atsakomybė, visų pirma kontroliuojant maisto ir pašarų saugumo standartų laikymąsi bei vykdant aplinkos parametrų stebėseną, už šiame reglamente nustatytų apsaugos nuo radiacinės taršos lygių laikymosi stebėjimą. Taip bus užtikrintas didžiausių leistinų dydžių laikymasis, saugumas ir radiacinės taršos rizikos valdymas.
João Ferreira
(PT) Pone pirmininke, atsižvelgiant į branduolinės avarijos arba bet kurios kitos radiacinės nelaimės pavojingumą ir tarpvalstybinį pobūdį, akivaizdu, kad būtina užtikrinti jos koordinavimą ir sutelkti visas pastangas bei sukurti bendras taisykles siekiant neleisti pasireikšti pasekmėms žmonėms ir aplinkai arba jas sumažinti iki minimumo.
Koordinavimas taip pat būtinas nustatant didžiausią leidžiamą taršos lygį maisto produktuose. Vis dėlto negalime sutikti su argumentu, kad, siekdami pagerintomis padėties po nelaimės valdymo priemonėmis geriau tenkinti piliečių interesus, turime apriboti valstybių narių įsitraukimą ir jų veiksmų laisvę. Atvirkščiai, pačios valstybės narės yra atsakingos už tai, kad garantuotų ir apsaugotų savo piliečių sveikatą.
Be to, tai itin taikytina avarijų atvejais ir todėl, jeigu tik nori, jos turi galėti nustatyti griežtesnius apsaugos lygius. Visais atžvilgiais tai turi priklausyti nuo jų galimybių imtis skubos priemonių siekiant apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką.
Michel Barnier
Pone pirmininke, tam tikrais klausimais galiu kalbėti kaip politikas ir kaip pilietis, o tam tikrais klausimais turiu kalbėti Komisijos vardu teisės požiūriu. Ponia R. Harms, minėjote, kad esu prancūzas, tačiau pasakysiu dar daugiau. Šiais klausimais domėjausi labai ilgai.
Klausimus dėl užteršto dirvožemio turėjau spręsti, kai buvau Prancūzijos aplinkos apsaugos ministras. Manau, kad netgi buvau vienas iš nedaugelio ministrų, kurie 1993 ir 1994 m. nuvyko į Černobylį ir 17 sekundžių praleido po sarkofagu. Nepamiršau savo apsilankymo Pripetėje, mieste vaiduoklyje, kuriame languose vis dar kabo užuolaidos ir mėtosi vaikų žaislai. To nepamiršau.
Būdamas Prancūzijos politiku, Europoje dirbau rengdamas aplinkos apsaugos iniciatyvą. Net parašiau knygą, didžiausių pasaulio rizikų atlasą, kuriame aprašomos visos taršos rizikos, ypač branduolinės taršos rizika, tose vietovėse, kuriose rizikos srityje yra menka kultūra. Todėl, ponia R. Harms, tai yra mane dominantys klausimai. Taip pat ne taip seniai buvau Prancūzijos žemės ūkio ministras. Mane taip pat domina žmogaus apsaugos ir sveikatos, plačiosios visuomenės ir vartotojų apsaugos, gyvūnų sveikatos klausimai, kurie taip pat svarbūs, ir galiu suprasti, kodėl tokiu vėlyvu metu nagrinėjant šiuos klausimus EP nariai yra atidūs ir budrūs.
Todėl, kaip sakiau I. Beletui, aš pats įdėmiai išklausiau problemas, kurias vienbalsiai išsakėte, ir perduosiu jas Komisijos Pirmininkui ir savo kolegoms.
Taigi galiu jums pasakyti štai ką; tai yra ką tik mano išsakytos mintys ir jos mane įpareigoja. Taip pat noriu jums kai ką pasakyti teisės požiūriu ir pakalbėti dėl dviejų aspektų, kuriais grindžiama Komisijos pozicija, suformuluota atsižvelgiant į mūsų tarnybos teisinį vertinimą ir mano kolegų M. Šefčovičiaus ir G. Oettingerio vertinimą.
Norėčiau jums priminti, kad šie du aspektai, pirma, yra tai, kad Euratomo sutartyje nustatytas atitinkamas teisinis pagrindas dėl sveikatos apsaugos taisyklių radiacinės taršos atžvilgiu, - ir šios taisyklės yra viršesnės, - ir, antra, kad tarpinstituciniam susitarimui dėl naujos redakcijos parengimo turi pritarti trys institucijos - ir, savaime suprantama, tai sakau Komisijos vardu. Tai motyvai, kuriais Komisija grindsavo vertinimą ir savo poziciją kaip kolegija, ragindama atmesti šiuos pakeitimus.
Taip pat jums, ponia R. Harms, ir visiems jūsų kolegoms EP nariams norėčiau pasakyti, kad įdėmiai išklausiau jūsų problemas ir perduosiu jas savo kolegoms.
Ivo Belet
Pone pirmininke, Komisijos nary, tikrai gerbiu jūsų nuomonę, visų pirma dėl jūsų patirties, įgytos per tuometinį apsilankymą Černobylyje, ir, žinoma, taip pat dėl jūsų patirties žemės ūkio srityje, tačiau mes, kaip Europos Parlamentas, norėtume paprieštarauti bendrai Komisijos vizijai.
Minėjote Europos Teisingumo Teismo sprendimus kitose bylose. Tačiau šiuo atveju nagrinėjame kitokį klausimą ir norėtume užginčyti Komisijos poziciją vieninga, susitarimu grindžiama Teisės reikalų komiteto nuomone, kad teisinis pagrindas turėtų būti pakeistas ir suderintas atsižvelgiant į naują institucinę sistemą pagal Lisabonos sutartį. Tai nėra institucijų kova dėl galios; svarbiausia mūsų piliečių sveikata, kuri yra vienas iš Lisabonos sutarties ramsčių.
Todėl apgailestaujame dėl to, kad Komisija atkakliai laikosi savo nuomonės. Dar kartą pakartosiu, kad tai nėra jums skirtas kaltinimas, atvirkščiai, tačiau tikrai manome, kad nebuvo pasinaudota labai gera galimybe. Todėl Parlamentas pasilieka teisę svarstyti šį konsoliduotą klausimą platesniame kontekste. Pone pirmininke, pone Komisijos nary, esami susitarimai, taikomi su radiacine tarša susijusios avarijos atveju, neturi jokios sąsajos su dabartine institucine padėtimi. Pasiūlymai, kuriuos mes, Europos Parlamentas, pateiksime rytoj ir kuriems, tikiuosi, bus pritarta didele balsų dauguma, iš esmės patobulins galiojančius teisės aktus, kurie tikrai nebėra tinkami.
Pone Komisijos nary, prašydamas dar šiek tiek jūsų dėmesio, pateiksiu jums konkretų pavyzdį: aiškiai prašome Komisijos įvertinti priede pateiktus standartus; prašome, kad visuomenės sveiktos ir maisto saugos ekspertai atliktų vertinimą. Pone Komisijos nary, šios taisyklės parengtos devintajame dešimtmetyje, kai jūs lankėtės Černobylyje. Su nuostata dėl peržiūros, kuria mes, kaip Parlamentas, rytoj prašysime pasinaudoti, susijęs klausimas iškeltas ne per anksti. Dėkoju už jūsų dėmesį ir įsipareigojimą.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj (2011 m. vasario 15 d.) vidurdienį.
