Konkurrencepolitikken 2005 (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Elisa Ferreira for Økonomi- og Valutaudvalget om konkurrencepolitikken 2005.
Jeg har fået oplyst, at ordføreren har transportproblemer og først vil ankomme senere. Derfor foreslår jeg, at vi starter med Kommissionen og så går videre med de andre talere. Så snart ordføreren kommer, vil hun få ordet.
Neelie Kroes
Fru formand! Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Ferreira, samt udvalget for denne glimrende betænkning. Endnu en gang viser årsrapporten den ekstra værdi, Parlamentet tilfører udviklingen af konkurrencepolitikken, og det er jeg taknemmelig for.
Som De med rette påpeger i Deres betænkning, spiller en effektiv konkurrencepolitik en afgørende rolle, hvis man skal nå målene i Lissabon-strategien. Hvis konkurrencepolitikken skal forblive effektiv, må den holde trit med verden omkring sig. Jeg er meget glad for, at Parlamentet støtter Kommissionens bestræbelser på at modernisere konkurrencepolitikken, og i særdeleshed for det arbejde, vi gjorde i 2005 for at få en mere forfinet økonomisk tilgang.
Jeg er enig med betænkningen vedrørende mange spørgsmål, så jeg vil blot nævne tre punkter, hvor Deres kommentarer virkelig slog mig.
For det første er statslig bistand, som De noterer, afgørende for at opretholde lige konkurrencevilkår på det internationale marked. Via vores igangværende reformer er vi ved at omarbejde vores regler for at gøre dem enklere, mere gennemskuelige, mere brugervenlige, mere sammenhængende og mere forudsigelige. Vores regler fokuserer på de områder, hvor begrænsede bistandsbeløb kan give den største ekstra værdi - konkurrencedygtighed, miljøet, uddannelse, regional sammenhørighed, forskning, udvikling og innovation. Vi har gjort gode fremskridt med reformen, men medlemsstaterne må også gøre deres, som De siger, særlig når det drejer sig om at tilbagesøge ulovlig statslig bistand hurtigt og effektivt.
Det andet, der slog mig var, at 2005 var det år, hvor vi iværksatte to større sektorundersøgelser. Jeg er enig med Dem i værdien af disse redskaber for en fremadrettet politik. Inden for energisektoren gør De ret i at være bekymret, for kendsgerningerne viser betydelige hindringer for konkurrencen. Kommissionen vil fortsætte med at forfølge individuelle konkurrencesager, idet den samarbejder med vores kolleger i de nationale konkurrencemyndigheder. Lovgivning inden for denne sektor må forbedres, og kravet om opsplitning af ejerskab bør prioriteres.
For det tredje har De ret i, at konkurrencemyndighederne i dagens globaliserede verden må samarbejde mere end nogensinde før. Europa har en afgørende rolle at spille, når det gælder at tilskynde til stærke konkurrencekulturer andre steder i verden. Samtidig må Europa være i stand til at reagere på uretfærdige udenlandske subsidier. Den fælles handelspolitik - snarere end tilsvarende støtte - er det rette redskab, når man skal afhjælpe dette. Konkurrence på subsidieområdet vil underminere Europas samhørighed, skabe skadelige subsidiekapløb inden for vores indre marked og alvorligt bringe WTO's domstolspraksis i fare.
Jeg ser frem til debatten.
Pervenche Berès
Fru formand, fru kommissær! Som I ved, er dette møde mellem Parlamentet og Kommissionen ud fra et konkurrencepolitisk synspunkt en vigtig begivenhed, eftersom det er det øjeblik, hvor vi evaluerer en af de vigtigste politikker, som Kommissionen har mellem sine hænder, mens vi, hvad resten angår, kun definerer en generel ramme ud fra hvilken, I træffer en given beslutning.
Selv om den betænkning, som vi fremlægger for jer i år, er en afbalanceret betænkning, er det ikke desto mindre nødvendigt at supplere den med et svar på, hvad der forstås ved "loyal og lige konkurrence", som det formuleres i selve traktaten. Inden for erhvervssektoren er der et reelt, konkurrencemæssigt problem, et problem, som I bør se nærmere på. Der udvikler sig nemlig i stigende grad og på hemmelighedsfuld vis en arbejdspraksis, der uden tvivl af hensyn til fleksibiliteten fører til fornyelsen af praktikanters kontrakter måned efter måned, og som i forbindelse med deres adgang til erhvervsuddannelse øger uligheden mellem disse praktikanter og dem, som er omfattet af arbejdsloven.
I Økonomi- og Valutaudvalget er vi også bekymrede for de konklusioner, der vil blive draget af de sektorundersøgelser, som I har gennemført, navnlig vedrørende de potentielle indvirkninger på strukturen inden for et givet markedssegment. Jeg tænker bl.a. på situationen for lokalbanker eller andelsbanker i forbindelse med detailbanksektoren, men vi ønsker også, at I ser på andre sektorer, som måske er vanskeligere at gribe an. Jeg vil nævne tre sektorer, som vi bekymrer os særligt om: investeringsbankerne, kreditvurderingsinstitutterne og revisionsselskaberne. Vi mener, at hvis konkurrencen skal være fri og lige, er det også nødvendigt at turde se på disse sektorer på samme måde, som Kommissionen indimellem har gjort det med aktører af lige så stor betydning.
Hvis det sker, kan I regne med vores støtte. I må dog aldrig glemme, at konkurrencepolitikken ikke kan være et mål i sig selv, men er underlagt en EU-strategi, som i dag er defineret ikke blot gennem Lissabon-strategien, men også gennem de mål, der blev fastsat den 8. marts i år, dvs. bekæmpelsen af konsekvenserne af klimaændringerne og viljen til at give EU beføjelser til at føre sin egen uafhængige energipolitik.
Sophia in 't Veld
Fru formand! Jeg vil gerne allerførst rose den fraværende ordfører, som efter min mening har udarbejdet et fortræffeligt dokument, som hun har fået bred støtte til i Økonomi- og Valutaudvalget. Jeg vil også rose fru Kroes' arbejde, for fru Berès sagde netop meget berettiget, at konkurrencepolitikken ikke er et mål i sig selv, og jeg synes, at Kommissionen netop under fru Kroes har indledt en ny pragmatisk måde at gribe sagen an på. Det værdsætter vi i høj grad.
Det glemmes sommetider, at konkurrenceregler ikke er til for at plage virksomheder eller genere nationale myndigheder. Konkurrenceregler er til for at sikre, at alle kan operere på det indre marked efter ens regler og med lige muligheder. Disse konkurrenceregler er også til for at sikre, at Europa står stærkt i verden i den globale konkurrence. Vi skal altså ikke konkurrere indbyrdes, men sørge for, at vi har et velfungerende indre marked.
Også jeg er stærk tilhænger af sektorundersøgelser, og når det gælder energipolitik, støtter Parlamentet Dem. Jeg vil dog fremsætte én kommentar. I øjeblikket har alle travlt med fra medlemsstaternes side at forberede topmødet i næste weekend, og også der står energipolitikken på dagsordenen som en af de nye spydspidser. Det er et af de få positive punkter i hele diskussionen. Samtidig ser jeg, at de nationale regeringschefer ikke er rede til at ophøre med at beskytte deres nationale favoritter, selv om de siger, at vi skal have en fælles energipolitik. Måske skulle de omsætte det, som de taler så meget om, til praksis.
Statsstøtte har vi tidligere drøftet, da jeg var ordfører for statsstøtte til offentlige tjenester og innovation. Jeg er faktisk meget spændt på, om der allerede foreligger en første evaluering af virkningen af disse fritagelsesforordninger, og om der mere generelt foretages en evaluering af, om det er effektivt at yde statsstøtte eller ej.
Konkurrence på statsstøtte har vi tidligere talt om. Naturligvis er det et problem, hvis der uden for EU generøst stilles statsstøtte til rådighed. Jeg vil hellere forstærke den europæiske konkurrenceevne med andre midler. Jeg synes, det er overordentligt forkert at yde meget generøs statsstøtte, subsidier, når vi ikke har styr på andre foranstaltninger som f.eks. patent, fleksibilisering af arbejdsmarkedet, åbning af markedet for tjenesteydelser og lignende. Den slags fejl kan vi ikke rette med statsstøtte.
Jeffrey Titford
Fru formand! Det har altid været min påstand, at EU i sin efterstræbelse af de mytiske lige konkurrencevilkår overhovedet ikke fremmer konkurrencen, men tværtimod ønsker at knuse den helt. Denne betænkning gør ikke meget for at ændre denne opfattelse.
Punkt 13 støtter et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag, som er endnu et skridt på vejen til en tvungen selskabsskat på EU-plan, hvilket fundamentalt modvirker konkurrence. Denne idé støttes begejstret af Frankrig og Tyskland, to lande med højere erhvervsskatter, der må savle af fryd over idéen om at få alle andres skatter op på deres niveau.
Et af de mest tåbelige eksempler på EU-jargon, som jeg nogensinde har hørt, er "unfair skattekonkurrence", som er det, denne bestemmelse drejer sig om. Der er ikke noget unfair ved, at nogle medlemsstater har mere erhvervsvenlige skatteordninger end andre. Det fremmer konkurrencen. Statslig bistand får, som man kunne vente, hård kritik i denne betænkning, men den går fejlagtigt ud fra, at al statslig bistand er dårlig. I Storbritannien er vi på grund af EU's restriktioner mod statslig bistand hurtigt ved at miste vores offentlige postvæsen til skade for forbrugerne, særlig i fjerntliggende områder.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Fru formand, fru kommissær! I min tale vil jeg bruge den såkaldte casemetode, dvs. jeg vil prøve at drage konklusioner ud fra en enkelt, specifik begivenhed, der er alment gyldig.
Som det ærede medlem ved, har jeg ved flere lejligheder beskæftiget mig med spørgsmålet om de overtagelsestilbud, som man i Spanien har afgivet for elselskabet Endesas vedkommende. Min kollega fra ALDE-Gruppen henviste til nationale førende virksomheder, og jeg tror, at denne sag passer perfekt ind i den sammenhæng.
Den spanske regering gjorde som bekendt alt, hvad den kunne for at forhindre et tysk selskab, E.ON, i at købe aktier i Endesa, og denne adfærd har allerede fået Kommissionen til at indlede to procedurer. Den ene procedure er indledt som følge af den generelle beslutning om at give en særlig komité beføjelse til at opstille specifikke betingelser, og den anden procedure vedrører disse specifikke betingelser. Kommissæren ved lige præcis, hvad jeg taler om.
Herefter købte et italiensk halvoffentligt selskab tilfældigvis en aktiepost i Endesa. Jeg stillede kommissæren en forespørgsel, og jeg har i dag modtaget et svar, hvor hun skriver, at man i øjeblikket undersøger de restriktioner af stemmeretten, som den spanske regering har opstillet.
Det tredje kapitel i denne sag er, at den ansvarlige person, nemlig formanden for det nationale energiudvalg - der er den spanske reguleringsmyndighed - som blev udnævnt af den socialistiske regering, har sendt sin opsigelse til samme socialistiske regering i protest mod det, han betragter som en krænkelse af sin uafhængighed. Det var, hvad han forklarede det spanske parlament. Desværre er det ikke lykkedes os at få ham til at forklare dette her i Europa-Parlamentet, men jeg har ikke opgivet håbet om, at der også bliver fuldstændig gennemsigtighed her. Jeg kunne godt tænke mig at vide, om kommissæren og Kommissionen er bekymrede over dette problem, der går ud over hele det europæiske markeds måde at fungere på. Tillad mig at sige, at det også skader retssikkerheden og mit lands gode navn og troværdighed på de internationale markeder, og tro mig, fru kommissær, det er det, som bekymrer mig mest.
Jeg vil gerne spørge kommissæren, om hun har foretaget nogen undersøgelser, om hun har til hensigt at foretage nogen, om hun agter at tage dette problem op med den socialistiske regering, og om hun agter at foretage reformer for at bekæmpe problemet.
Tak, fru formand! Jeg har overskredet min taletid en smule, eftersom min ordfører, hr. Evans, ikke var til stede. Jeg mente derfor godt, at jeg kunne bruge hans tid, men jeg vil under alle omstændigheder gerne takke Dem.
Neelie Kroes
Fru formand! Jeg er lige så imponeret over denne betænkning som alle andre, der har talt indtil nu. Jeg sætter stor pris på betænkningen i sig selv, men endnu mere på de årlige debatter, særlig med de ærede medlemmer, der er til stede ved dette møde.
Betænkningen selv yder et væsentligt bidrag til videreudviklingen af denne politik. Jeg vil gerne forsikre Dem om, at jeg ikke blot hører på Dem, men også tager hensyn til mange af Deres bemærkninger, som der er megen sund fornuft i. Faktisk må vi fortsætte med at arbejde sammen, hvis konkurrencepolitikken virkelig skal yde sit bidrag ved at skabe vækst og arbejdspladser i Europa. Det betyder, at alle berørte parter skal involveres - Parlamentet såvel som verden udenom - og at der skal tages hensyn til det, Sofia in't Veld nævnte. Det drejer sig ikke om at gøre grin med nogen, men om at skabe lige konkurrencevilkår, hvor alle - både forbrugerne og erhvervslivet - i sidste instans kan dele fordelene.
Jeg vil gerne svare på et par ting, der er blevet nævnt under debatten her til aften. Fru Berés havde nogle interessante idéer om nye sektorundersøgelser, og jeg vil overveje de emner, hun kom ind på: vurderingsvirksomheder, revisionsfirmaer og store investeringsbanker. Vi har endnu ikke besluttet os og drøfter stadig sagen, så jeg vil sætte det på listen. Det drejer sig mere om ressourcer end om mangel på sektorer, hvor det kunne være fornuftigt at starte en undersøgelse. I øjeblikket har Kommissionen intet grundlag for en omfattende undersøgelse af konkurrencen i disse sektorer, men det betyder ikke, at vi ikke kan få et par tanker på denne baggrund. Jeg vil se frem til kommende drøftelser med Parlamentet om disse spørgsmål. Naturligvis er Kommissionen altid parat til at se nøje på alle vidnesbyrd om konkurrencebegrænsende adfærd, som vores opmærksomhed bliver henledt på i forskellige situationer.
Fru Berés talte også om konkurrence på utraditionelle områder, f.eks. lønninger. Betænkningen nævner også beskatning. Jeg bemærker, at mange af Dem er bekymrede over den såkaldte skattekonkurrence mellem medlemsstaterne. Det er korrekt, at Kommissionen har beføjelser til at vurdere skatteforanstaltninger, der påvirker konkurrencen. Men jeg vil gerne gøre det helt klart, at det kun gælder, når disse foranstaltninger anses for at være statslig bistand, og i særdeleshed, når de er selektive, hvilket betyder, at de ikke udgør generelle foranstaltninger.
Jeg kommer nu til det punkt, Sofia in't Veld berørte. I de sidste 10 år har Kommissionen set på skatteordninger, der kan være skadelige. Vi har sat spørgsmålstegn ved en række nationale foranstaltninger, der bl.a. er rettet mod offshoreshore aktiviteter internt i koncernerne.
Hvad angår konkurrence på lønninger, er mit svar helt klart. Hvis foranstaltninger i forbindelse med lønninger kan betragtes som statslig bistand, vil Kommissionen bruge sine beføjelser.
For nu at se på spørgsmålene med statslig bistand, i særdeleshed som svar til Sofia in't Veld, så er statslig bistand i princippet, som vi alle ved, forbudt i traktaten for at undgå konkurrenceforvridning på det fælles marked. Statslig bistand kan være et legitimt redskab til at give resultater, som er af almen interesse, f.eks. regional samhørighed, forskning og udvikling, såvel som innovation og offentlige ydelser af høj kvalitet, som markedet ikke selv kan levere. Det er grunden til, at vores holdning er at udarbejde et nyt regelsæt vedrørende statslig bistand, hvilket vi gjorde i forbindelse med revisionen. Den anvender en mere økonomisk tilgang til at vurdere, hvor markedet ikke fungerer, og til at rette passende hjælpeforanstaltninger mod disse tilfælde. Det er en afbalanceret, realistisk opfattelse. Den afspejler behovet for at hjælpe medlemsstaterne med at få det bedst mulige ud af skatteydernes penge - statslig bistand er i sidste instans skatteydernes penge.
Kommissionen offentliggør sine oversigter for statslig bistand to gange om året. Som De ved, indeholder de data og analyser af medlemsstaternes udgifter til foranstaltninger i forbindelse med statslig bistand. Det indbefatter fokus på de fremskridt, medlemsstaterne gør i retning af Lissabon-målene om mindre og bedre bistand. Næste udgave vil se nøje på spørgsmålet om tilbagesøgning. I tilgift dertil giver en række indikatorer og statistiske tabeller på vores Europa-hjemmeside mulighed for yderligere diskussion. Men Sofia in't Veld har ret. Vi må gøre mere for at vurdere virkningen af statslig bistand, om det giver mening og hvordan. Det er på denne måde, den nye og mere økonomiske tilgang kan hjælpe os.
Jeg kan fatte mig i korthed i mit svar til hr. García-Margallo y Marfil. Vi har drøftet dette før, og vi ved præcis, hvad sagen drejer sig om. Vi har anlagt retssag mod den pågældende medlemsstat for ikke at respektere de to afgørelser under artikel 21 i forordningen om sammenslutninger. Min kollega, Charlie McCreevy, er samtidig ved at gøre noget i henhold til reglerne om det indre marked.
Jeg er altid åben for forslag fra Dem om yderligere forbedringer af den måde, hvorpå konkurrencepolitikken får markedet til at fungere bedre. Jeg trænger hårdt til idéer og kreativitet fra Dem. Vi gør vores yderste for at færdiggøre denne proces, og jeg er Dem taknemmelig for Deres fortsatte støtte og værdifulde bidrag. Vi har ikke nået målet endnu, men vi er på rette vej.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen, den 19. juni 2007.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Elisa Ferreira 
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I Europa-Parlamentets betænkning om konkurrencepolitikken 2005 anerkender vi Kommissionens indsats for at modernisere konkurrencepolitikken.
Jeg vil gerne fremhæve betænkningens væsentligste henstillinger.
På det vigtige energiområde støtter vi Kommissionens indsats for opsplitning af ejerskab.
Vi gentager opfordringen til Kommissionen om på fællesskabsniveau at fastslå de forpligtelser til offentlig tjeneste, der skal gælde for de operatører, som udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse med henblik på strategisk sikkerhed og generel dækning.
Vi finder det ligeledes vigtigt at sikre, at EU's eksterne dimension er i samklang med konkurrencepolitikken ved forhandling om bilaterale handelsaftaler.
Trods Kommissionens indsats for at harmonisere praksis og sikre gennemsigtighed, er det en kendsgerning, at der findes incitamentskonkurrence mellem EU's regioner og stater, hvilket sammen med manglende skatteharmonisering befordrer kunstig udflytning af virksomheder.
Disse og andre udfordringer viser, at der er behov for at styrke EU's muligheder for at sikre effektive konkurrenceregler og øge responsfleksibiliteten over for nye udfordringer. Det er derfor vigtigt fortsat at tildele Den Europæiske Konkurrencemyndighed de fornødne midler.
