Spørgetid (spørgsmål til Rådet) 
Formanden
Næste punkt er spørgetid (B6-0484/2008).
Vi behandler en række spørgsmål til Rådet.

Om: Kristne i Tyrkiet - klosteret Mor Gabriel
Hvorledes evaluerer Rådet situationen for det kristne mindretal i Tyrkiet og navnlig de aktuelle tvister om den delvise ekspropriering af klosteret Mor Gabriel i Østtyrkiet?
Jean-Pierre Jouyet
Må jeg svare fru Harkin ved at fortælle hende, at Rådet lægger stor vægt på spørgsmålet om religionsfrihed i Tyrkiet, som det har vist ved flere lejligheder.
Den specifikke sag, som fru Harkin henviser til, behandles stadig af de tyrkiske domstole, og jeg kan ikke kommentere den på nuværende tidspunkt, men vi overvåger sagen meget nøje.
Generelt vedrører Deres spørgsmål religionsfrihed i Tyrkiet. Det er et meget vigtigt emne, og Tyrkiet skal omgående gøre fremskridt og vedtage konkrete foranstaltninger med henblik på at etablere en egentlig retlig ramme. Disse forhold rejses løbende af EU inden for rammerne af dialogen med Tyrkiet og blev specifikt rejst på det sidste møde i Associeringsrådet EU-Tyrkiet den 27. maj 2008. Ved den lejlighed bemærkede EU den tyrkiske regerings erklærede intention og fornyede forpligtelse til at forfølge reformprocessen og tage fat om de eksisterende mangler og understregede behovet for, at sådanne forpligtelser hurtigt omsættes til effektive og konkrete foranstaltninger.
Der kan observeres visse fremskridt: Tyrkiet har f.eks. iværksat foranstaltninger ved at vedtage ændringer af loven om sammenslutninger i februar 2008. Takket være disse ændringer er forbuddet mod udlændinges etablering af sammenslutninger i Tyrkiet blevet ophævet, og nu gælder princippet om gensidighed.
Trods disse prisværdige træk i loven om sammenslutninger er der dog stadig behov for at løse de mange problemer, som religiøse samfund og minoriteter stadig oplever, navnlig med hensyn til deres retlige status og, må jeg understrege, deres ejendomsrettigheder.
Spørgsmålet om religionsfrihed blev derfor rejst endnu en gang inden for rammerne af den politiske dialog på ministermødet i Bruxelles den 15. september, og Rådet kan forsikre fru Harkin, at det fortsat meget nøje vil overvåge problemet med religionsfrihed, herunder gennemførelsen af den nye lov om sammenslutninger, og at det vil rejse dette spørgsmål over for de tyrkiske myndigheder på alle niveauer, det finder passende.
Jeg har desværre netop hørt, at det var Bernd Posselt, der faktisk stillede spørgsmålet. Det er ikke, hvad der stod i mine papirer, og jeg beklager.
Bernd Posselt
(DE) Jeg er formanden for Rådet dybt taknemmelig. Det var mit spørgsmål. Tak for det meget gode svar. Frankrig har traditionelt haft en langvarig forbindelse med de kristne i Nær- og Mellemøsten. Jeg her endnu et spørgsmål. Ud over sin religiøse funktion er Mor Gabriel det kulturelle og økonomiske centrum for det assyriske kristne mindretal i regionen. Hvad gør Rådet for at beskytte dette mindretal, hvis eksistens er truet? Hvad er Rådets holdning til opførelse af kirker - som stadig er meget vanskelig i Tyrkiet - hvad angår andre kristne grupper?
Jean-Pierre Jouyet
- (FR) Jeg vil begynde med at undskylde oprigtigt over for Bernd Posselt for min utilsigtede fejl. Jeg håber ikke, han tager det personligt. Som svar på hans spørgsmål er vi, som jeg sagde i mine indledende bemærkninger, særdeles årvågne, hvad angår udøvelsen af religionsfrihed i Tyrkiet, som i andre lande, og hvad angår garantierne fra de nationale myndigheder, navnlig over for mindretal.
I Tyrkiet er mindretallene som andre steder tilfældigvis kristne, og vi er, som Bernd Posselt sagde, særlig årvågne under disse omstændigheder. Sagen om klosteret Mor Gabriel behandles i øjeblikket, og vi må afvente dommen vedrørende dette kloster.
Hvad angår vores samtaler med de tyrkiske myndigheder, der er et led i forhandlingerne om det, vi kalder det reviderede tiltrædelsespartnerskab for Tyrkiet, er det meget klart, at alt vedrørende de grundlæggende frihedsrettigheder, religionsfrihed og behovet for at træffe foranstaltninger for at sikre et klima præget af tolerance, hvor der kan garanteres fuld respekt for religionsfrihed, er blevet rejst og er kernen i vores dialog med de tyrkiske myndigheder. Det vil jeg gerne understrege, Bernd Posselt.
Reinhard Rack
- (DE) Problemer med kristne kirker er ikke begrænset til selve Tyrkiet, men findes også i den nordøstlige del af den delte ø Cypern.
Drøftes dette problem i Rådet, og iværksættes der foranstaltninger, som involverer Tyrkiet, med henblik på at sikre, at det bruger den indflydelse, som det uden tvivl har i dette område, på den korrekte måde?
Jim Allister
- (EN) Jeg vil gerne henlede ministerens opmærksomhed på den vedvarende kampagne mod det meget lille protestantiske samfund i Tyrkiet, som i øjeblikket er udsat for en farceagtig retssag, der i nogle måneder har kørt mod to unge mænd - Turan Topal og Hakan Taştan - som er anklaget for at have fornærmet tyrkiskheden. Deres forbrydelse er angivelig, at de har udøvet deres religion. Med et sådant syn på religionsfrihed er det så ikke tydeligt, at der er lang vej for Tyrkiet, inden det opfylder de grundlæggende standarder for menneskerettigheder og religionsfrihed?
Jean-Pierre Jouyet
- (FR) Til Reinhard Racks spørgsmål vil jeg sige, at vi naturligvis er bekendt med den stærke tyrkiske indflydelse i den nordlige del af Cypern, og vi vil rejse disse problemer. Som De ved, vil en delegation af folkevalgte repræsentanter fra det nordlige Cypern besøge Parlamentet på torsdag, og det vil være en lejlighed til at udtrykke vores dybe bekymring over disse forhold.
Lad mig forsikre Jim Allister, at vi naturligvis overvåger udfaldet af alle tilståelser, og jeg takker ham for at have nævnt tilfældet med disse to unge mænd fra det protestantiske samfund, som bestemt har været udsat for trusler eller aggression på grund af deres religion. Vi vil derfor rejse denne sag over for de tyrkiske myndigheder.
Om: Nyt indvandringspres i Europa
I de seneste uger er der konstateret et øget indvandringspres i de Middelhavslande, der er medlem af EU.
Agter Rådet at træffe nye diplomatiske foranstaltninger eller anden form for foranstaltninger for at hjælpe disse lande med at tackle denne nye indvandringsbølge i området?
Jean-Pierre Jouyet
Som svar til Manuel Medina Ortega, hvis jeg ikke tager fejl, men De har allerede hjulpet mig, fru formand, vil jeg sige, at den indvandringspolitik, som EU agter at gennemføre, er baseret på et princip om solidaritet, solidaritet mellem medlemsstaterne, især dem, der er udsat for et stærkt indvandringspres, og solidaritet med oprindelseslandene for at imødegå navnlig de bagvedliggende årsager til fattigdom.
Dette princip er grundlaget for den globale tilgang til indvandring, som Rådet definerede i december 2005. Denne globale tilgang til indvandring søger at styrke dialogen og samarbejdet med indvandrernes oprindelses- og transitlande. Hensigten er, at dialogen med disse lande skal omfatte alle dimensioner af indvandring, navnlig lovlig indvandring, forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig indvandring og også forbindelsen mellem indvandring og udvikling.
Efterfølgende har Rådet konstant genbekræftet nødvendigheden af at forfølge denne tilgang, intensivere den og gøre dens gennemførelse stadig mere effektiv.
Det var i denne ånd af samarbejde mellem oprindelses-, transit- og destinationslandene, at der blev afholdt en EU/Afrika-ministerkonference om migration og udvikling i juli 2006 i Rabat. En anden ministerkonference om migration og udvikling vil blive afholdt i Paris den 25. november 2008. Den vil blive opfordret til at vedtage et operationelt program, som skal vare i flere år og bestå af en række foranstaltninger, som de parter, der er berøres af indvandringsstrømmen langs de vestafrikanske ruter, vil blive bedt om at gennemføre, især med hensyn til forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel.
Grænsestyring, herunder styrkelse af de fysiske og menneskelige ressourcer og det operationelle samarbejde med Frontex, er også et område af primær betydning i dialogen og det operationelle samarbejde med tredjelande, navnlig omkring Middelhavet. Den fælles operation Hera 2008, som gennemføres under agenturet Frontex, har f.eks. opnået en betydelig reduktion af antallet af indvandrere, der anløber De Kanariske Øers kyster.
I samme ånd vil spørgsmål om indvandring indgå i de emner, der behandles under de foranstaltninger, som Kommissionen vil indlede i denne måned med Libyen på baggrund af det mandat, den fik af Rådet i september, med det formål at indgå en rammeaftale mellem EU og Libyen.
Endelig blev, som De ved, princippet om ansvar igen bekræftet i den europæiske pagt om indvandring og asyl fra oktober sidste år. Pagten understreger også behovet for solidaritet med de medlemsstater, der er særlig udsatte på grund af deres geografiske beliggenhed for en tilstrømning af indvandrere, eller hvis ressourcer er begrænsede, og opfordrer Kommissionen til at fremlægge løsninger, der i en ånd af solidaritet omhandler disse landes vanskeligheder.
Manuel Medina Ortega
(ES) Jeg er enig med Rådets tilgang. Spørgsmålet er, om vi kan træffe konkrete foranstaltninger: Tiden går, og problemerne bliver stadig større. Navnlig Middelhavslandene oplever vanskeligheder. Nogle har de økonomiske ressourcer til at håndtere disse, mens andre ikke har det. Det gælder f.eks. Malta, der på grund af dets ringe størrelse og begrænsede ressourcer har enorme vanskeligheder.
Der opstår også problemer som følge af internationale regler, f.eks. Haagkonventionen om beskyttelse af mindreårige, som effektivt forhindrer, at mindreårige sendes hjem til deres oprindelige familier. Jeg ved ikke, om Rådet har overvejet, at reglerne om beskyttelse af mindreårige er skrevet på en sådan måde, at vi befinder os i en absurd situation, hvor mindreårige kommer til Europa og ikke kan sendes hjem - heller ikke til deres oprindelige familier, selv om de er blevet identificeret.
Endelig vil jeg nævne de mere specifikke problemer: Jeg ved, at der i øjeblikket er specifikke initiativer i forbindelse med afrikanske lande, f.eks. Mali, der har til formål at etablere immigrationscentre, så oprindelses- eller transitlandene selv kan forvalte dette problem for at undgå den dramatiske situation, hvor dusinvis af mennesker går tabt i havet, mens de uden held forsøger at nå vores kyster.
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Jeg takker Manuel Medina Ortega for det konstruktive og relevante spørgsmål. Han har helt ret. Vi skal styrke medlemsstater med færre ressourcer: Tilfældet med Malta er indlysende, det ved jeg. Vi skal overveje forlægning for at styrke ressourcerne omkring Malta, og vi skal undersøge, hvordan vi kan styrke Frontex i denne henseende og navnlig i Maltas tilfælde.
For det andet vil der, som hr. Ortega ved, blive afholdt en anden EU/Afrika-ministerkonference om migration og udvikling i Paris den 25. november 2008 som opfølgning på Rabatkonferencen. I den forbindelse vil der blive afholdt tre tekniske møder om lovlig indvandring, ulovlig indvandring samt indvandring og udvikling. Jeg lover, at jeg vil anmode Generalsekretariatet for Rådet om at rapportere mere præcist om standarden for beskyttelsen af mindreårige, da jeg ikke kan give et svar i øjeblikket.
Hvad angår det tredje element, Mali, har hr. Ortega helt ret i at understrege betydningen af disse aftaler. Formandskabet ønsker og opfordrer også Rådet til at indgå sådanne aftaler med indvandrernes oprindelseslande. Det er i den henseende, at samudvikling og dialog med oprindelseslandene er vigtig, og for mig vil denne aftale med Mali fungere som en reference. Det var, hvad jeg ville sige til hr. Ortega.
Bernd Posselt
- (DE) Mit spørgsmål vedrører Middelhavsunionen, som præsident Sarkozy står bag. Kan den bruges som et effektivt redskab i denne forbindelse? Jeg vil gerne nævne to specifikke problemer. For det første indvandrere fra Nordafrika: Hvad gøres der for at skabe arbejdspladser der? For det andet transitindvandrere fra Vestafrika: Kan der ikke oprettes modtagelsescentre i selve Nordafrika?
Jean-Pierre Jouyet
- (FR) Bernd Posselts spørgsmål er relevant. Middelhavsunionen er indledningsvis en union for praktiske projekter. Den har også en tværkulturel vision. Den er tydeligvis kædet sammen med økonomisk udvikling, og alt vedrørende samudvikling er omfattet af økonomisk udvikling. På en eller anden måde kan jeg derfor bekræfte over for Bernd Posselt, at disse aspekter vil blive omhandlet, når det er passende, inden for rammerne af projekterne og drøftelserne om økonomisk udvikling mellem de to kyster af Middelhavet.
Om: Indledning af dialog med Cuba
Rådets konklusioner om Cuba af 23. juni 2008 er blevet meget godt modtaget i østatens demokratiske kredse, som værdsætter, at den betingelsesløse frigivelse af alle politiske fanger er en grundlæggende prioritet for EU, og at EU støtter respekten for menneskerettighederne og afgørende fremskridt hen imod et pluralistisk demokrati.
Kan Rådet, idet der henvises til tilsagnene i Rådets konklusioner, oplyse, hvilke effektive midler det har taget i brug for at uddybe dialogen med repræsentanter fra civilsamfundet og den demokratiske opposition?
Jean-Pierre Jouyet
Som Antonio Masip Hidalgo har fremhævet, besluttede Rådet den 23. juni at genoptage forbindelserne med Cuba på baggrund af visse nylige positive tendenser på menneskerettighedsområdet.
Rådet besluttede først at genoptage en dialog uden forhåndsbetingelser mellem EU og Cuba baseret på gensidighed og behandling af alle spørgsmål af gensidig interesse. Denne dialog søger konkrete resultater, navnlig på menneskerettighedsområdet. Inden for denne ramme blev det første møde i den politiske dialog mellem EU og Cuba på ministerielt plan afholdt i Paris den 16. oktober.
I sine konklusioner fra den 23. juni bekræftede Rådet for det andet, at det ville fortsætte dialogen med repræsentanter fra civilsamfundet og den demokratiske opposition under besøg på højt plan, hvor spørgsmål om menneskerettigheder altid vil blive rejst. Om nødvendigt vil der blive organiseret møder med oppositionen i forbindelse med disse besøg.
Rådet understregede også, at EU fortsat skal tilbyde praktisk støtte til fredelig forandring på øen til alle sektorer i det cubanske samfund. For at realisere disse konklusioner vil de organisationer, som repræsenterer oppositionen, regelmæssigt blive inviteret til at fremlægge deres holdninger til den aktuelle politiske udvikling på det pågældende tidspunkt.
Endelig bekræftede Rådet, at EU er parat til at bidrage konstruktivt til udviklingen af alle sektorer i det cubanske samfund, herunder udviklingssamarbejde. I forbindelse med dette tilsagn har kommissær Louis Michel, som De ved, lige været på officielt besøg på Cuba for at indgå aftale om rammerne for dette samarbejde og praktiske projekter, som kan igangsættes.
Ud over Louis Michels besøg har Rådet igangsat mange foranstaltninger for at anvende junikonklusionerne, og næste juni - ved udgangen af det tjekkiske formandskab - vil Rådet begynde at vurdere den politiske dialog med Cuba og resultaterne heraf. Dialogen vil fortsætte på dette grundlag, hvis det viser sig, at Cuba lever på til EU's forventninger, navnlig med hensyn til menneskerettigheder.
Antonio Masip Hidalgo
- (ES) Jeg takker Dem, Jean-Pierre Jouyet, på vegne af min kollega, Luis Yañez-Barnuevo García, en værdig og demokratisk person, som støtter den cubanske opposition og det cubanske folk.
De skal fortsætte Deres indsats for at fastholde disse prioriteter og bevare fokus på dialogen med den cubanske opposition. Vi skal opnå demokrati i Cuba og sikre Europas engagement i Cuba.
Zita Pleštinská
- (SK) Trods beretninger om "forandringer" i Cuba viser kendsgerningerne, at Cuba stadig ikke er et frit og demokratisk land. Årsagerne til at indføre politiske og diplomatiske sanktioner mod Cuba er stadig ikke fjernet, da 55 af de oprindelige 75 systemkritikere stadig sidder i fængsel.
Enhver politisk beslutning fra EU's side om at standse sanktionerne mod Cuba burde efter min mening først være truffet efter en forudgående gennemsigtig vurdering af den aktuelle situation, navnlig på området for menneskerettigheder og borgerrettigheder for Cubas befolkning.
Hvad har Rådet gjort, og hvad vil det gøre for at sikre, at alle politiske fanger frigives fra de cubanske fængsler?
Bogusław Sonik
- (FR) Jeg blev smidt ud af Cuba i maj 2005. Ved ankomsten i lufthavnen blev jeg afvist, fordi jeg var medlem af Europa-Parlamentet. Jeg havde for nylig anmodet om visum for at være sikker på, at jeg kunne krydse grænsen, men det blev afvist. Må jeg bede Dem, formandskabet, om at sikre, at et medlem af Europa-Parlamentet frit kan besøge Cuba?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Jeg vil svare Zita Pleštinská og derefter Bogusław Sonik. Rådets fælles holdning fra 1996 er stadig gyldig. Den anbefaler, at der fremmes en overgangsproces mod demokratisk pluralisme og respekt for menneskerettigheder og til det formål en intensivering af dialogen med de cubanske myndigheder og alle sektorer i samfundet. EU erklærer sig parat til at støtte processen med åbningen af landet, efterhånden som de cubanske myndigheder bevæger sig mod demokrati.
Hvad angår Deres situation, hr. Sonik, har jeg bemærket den, og det er klart, at vi for alle medlemmer af Europa-Parlamentet skal være særdeles årvågne, og jeg giver Rådets støtte til Deres handlinger. Det er Rådets holdning.
Om: Den finansielle krise
Hvad har Rådet lært af den nuværende finansielle krise? Hvilke kort- og langsigtede foranstaltninger drøftes for øjeblikket?
Involverer disse drøftelser Island og andre europæiske lande, der ikke er medlemmer af EU, men hvis økonomi er tæt forbundet hermed?
Om: Medlemsstaternes reaktioner på den internationale finanskrise
Betragter Rådet de enkelte medlemsstaters tiltag for at beskytte deres banker og økonomier mod de alvorligste virkninger af den internationale finanskrise som et tilbageskridt?
Om: EU's reaktion på finanskrisen
Arbejder Rådet på et tidspunkt, hvor tilliden til finansmarkederne er på et lavpunkt, og der råder stor usikkerhed i banksektoren, på at takle krisen og genoprette tilliden ved at gennemføre en sammenhængende og global tilgang, eller mener det, at medlemsstaterne er bedre rustet til at håndtere den finansielle turbulens hver for sig?
Om: Finanskrisen og Stabilitetspagten
Den verdensomspændende finanskrise har vist, at Den Europæiske Unions regeringer og Den Europæiske Centralbank er inkonsekvente, fordi de nok kan skaffe penge til at redde banker fra sammenbrud, hvorved de overtræder Stabilitetspagten, hvorimod de i årevis ikke har villet tillade den mindste afvigelse fra Stabilitetspagten for at opfylde akutte sociale behov.
Hvad er Rådets kommentar. Mener Rådet, at det nu på baggrund af den seneste udvikling bør genoverveje Stabilitetspagtens bestemmelser og markedsøkonomiens endimensionale anskuelsesmåde, som er det eneste princip, der har været lagt til grund for Europas udvikling?
Om: Østeuropas situation og perspektiver i finanskrisen
Beslutningstagerne i EU er meget bekymrede over Østeuropas alvorlige situation i lyset af finanskrisen. Ledere fra østeuropæiske lande mener, at deres økonomier er mere udsatte end økonomierne i de vestlige partnerlande. Hvilke væsentlige trusler indebærer denne finanskrise efter Rådets opfattelse for de østeuropæiske lande og navnlig de baltiske lande? Hvordan tegner perspektiverne sig for de østeuropæiske lande og navnlig de baltiske lande i de kommende år (2009-2010) og på længere sigt efter Rådets opfattelse?
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Jeg vil forsøge at besvare alle spørgsmål vedrørende finanskrisen, som har ramt verdensøkonomien i de sidste 15 måneder eller mere, og som stadig berører den finansielle situation i de europæiske økonomier.
Hvad angår EU, vil jeg minde Dem om, at Rådet på sit møde den 15. og 16. oktober bekendtgjorde, at det under alle omstændigheder vil træffe alle nødvendige foranstaltninger for at opretholde det finansielle systems stabilitet, støtte de store finansielle institutioner, undgå konkurser og sikre beskyttelse af borgernes opsparinger.
Hvad angår det finansielle system, har Rådet også kraftigt opfordret alle aktører i systemet til at handle ansvarligt, navnlig i banksektoren. Det understregede, at selskabsdirektørernes reelle resultater skulle afspejles i deres honorarer, herunder fratrædelsesløn og alt vedrørende gyldne håndtryk. Det enedes ligeledes om at sikre, at aktieoptionsordninger hverken må føre til overdrevne risici eller til overdreven fokusering på kortsigtede mål.
Efter dette møde havde det uformelle møde mellem stats- og regeringscheferne den 7. november, som skulle forberede den koordinerede tilgang til G20-topmødet, som blev afholdt i sidste weekend i Washington, til formål at træffe hurtige beslutninger om gennemsigtighed, globale reguleringsstandarder, navnlig regnskabsstandarder, finansielt tilsyn og krisestyring, forbygge interessekonflikter og etablere et tidligt varslingssystem på en måde, som kan skabe tillid blandt sparere og investorer.
For at besvare medlemmets spørgsmål fremsat på vegne af De Europæiske Socialdemokraters Gruppe og med henvisning til Robert Evans' spørgsmål om de praktiske foranstaltninger, der undersøges for at svare på krisen, vil jeg henvise til reformen af kapitalkravsdirektivet, som Rådet i øjeblikket overvejer. Rådets arbejde er allerede langt fremme. Kommissionen har også lige foreslået en forordning om et godkendelsessystem for kreditvurderingsinstitutter. Dette forslag går i samme retning, idet kapitalkrav afhænger af de tildelte kreditvurderinger.
Hvad angår beskyttelsen af borgernes opsparinger, har Kommissionen foreslået en ændring af det nuværende direktiv for at hæve minimumsgarantien til 50 000 EUR og en yderligere stigning til 100 000 EUR på et senere tidspunkt. Parlamentet og Rådet behandler i øjeblikket dette forslag.
Jeg vil fremhæve indførelsen af finanskrisegruppen efter mødet i Rådet den 15. og 16. oktober. Denne gruppe er, som De ved, en uformel mekanisme til varsling, informationsudveksling og vurdering blandt repræsentanter for Rådet, formandskabet, Kommissionen, Kommissionens formand, formanden for Den Europæiske Centralbank, formanden for Eurogruppen og medlemsstaternes regeringer samt naturligvis formanden for Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, som er omdrejningspunktet i denne tidlige varslingsgruppe.
Som svar på spørgsmålene fra Mairead McGuinness og Gay Mitchell vil jeg understrege, at Rådet har godkendt en handlingsplan, som skal give medlemsstaterne en fuldstændig fælles ramme for nationale rednings- og støtteforanstaltninger til den finansielle sektor. Rådet har opfordret medlemsstaterne til at tage højde for de potentielle virkninger af deres beslutninger for de andre medlemsstater. Vi anerkender også, at Island har oplevet alvorlige vanskeligheder. Rådet sendte en meddelelse om solidaritet til dette land i oktober. Der blev afholdt møder i Økofinrådets grupper den 4. november, og inden for rammerne af Rådet for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde mødtes jeg personligt med repræsentanter fra Island, og jeg mener, vi kunne finde tilfredsstillende solidaritetssystemer og vedtage de aftaler, der forener os med dette land inden for rammerne af Rådet for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
Hvad angår spørgsmålet fra Dimitrios Papadimoulis om stabilitets- og vækstpagten, vil jeg minde Dem om de konklusioner, som Rådet vedtog den 7. oktober, hvori det bekræfter sit ønske om at se pagten anvendt, mens der tages hensyn til de særlige omstændigheder, som vi har kendskab til. Gennemførelsen af beslutningen fra den 7. oktober skal tage højde for G20-konklusionerne, som opfordrer til anvendelse af alle tilgængelige ressourcer for at opretholde aktiviteterne.
Som svar på spørgsmålet fra Laima Liucija Andrikienvil jeg minde Dem om, at Ungarn, Litauen, Estland, Bulgarien og Rumænien i henhold til Kommissionen er værre ramt af finanskrisen end de øvrige medlemsstater. Disse lande har i årevis haft gavn af gunstige eksterne finansieringsbetingelser, hvilket naturligvis har givet underskud på deres nuværende betalingsbalancer og resulteret i akkumuleret udlandsgæld. Det er nu tydeligt, at finansieringsbetingelserne er blevet langt mindre gunstige, og disse landes problemer handler om refinansiering af deres udlandsgæld.
Med hensyn til Ungarn har Rådet netop bevilget et lån på 6,5 mia. EUR inden for rammerne af mekanismen for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne. Ud over Rådets lån er der lån fra Den Internationale Valutafond på 12,5 mia. EUR og fra Verdensbanken på 1 mia. Jeg ved ikke, om sidstnævnte er i dollar eller euro.
Med den aktuelle finansiering på 12 mia. EUR er der risiko for, at denne mekanisme ikke er tilstrækkelig til at imødekomme fremtidige krav, og derfor har Kommissionen netop foreslået at hæve de midler, der er til rådighed for dette land, til 25 mia. EUR. Rådet har anmodet om Parlamentets holdning til dette forslag.
Peter Skinner
(EN) Jeg glæder mig over Rådets bemærkninger og den generelle tilgang til finanskrisen, og jeg håber bestemt, vi kan udbygge de nylige resultater af G20-topmødet. Som De nævnte, skal vi bygge videre på denne bevægelse for at skabe globale resultater for global regulering og navnlig globalt finansielt tilsyn.
Jeg må sige, at det finansielle tilsyn også kræver finansiel støtte. Det har vi set. Det er naturligvis skatteydernes penge. Men tilsyn skal for at være effektivt have tilstrækkelige midler, ikke kun til banker, men også til forsikringsselskaber. Jeg tænkte derfor, om De også støtter gruppetilsyn og gruppestøtte, som anført i Solvens II, noget, som ikke er nævnt på Deres liste over finansielle reguleringer, men som blev udviklet i en krisetid, og som kan hjælpe os under krisen. Hvis det er tilfældet, kunne formandskabet måske forklare, hvorfor det den 2. december vil fjerne gruppestøtte fra dette forslag, og indse, hvor nyttig den kan være.
Mairead McGuinness
- (EN) Vores spørgsmål blev udarbejdet for et par uger siden, og situationen er nu værre og anderledes end dengang. Jeg vil derfor spørge, hvor forenet Rådet er i sin fælles indsats, og om systemet fungerer effektivt, når vi har en situation, hvor medlemsstaterne er nødt til at handle alene?
Gay Mitchell
- (EN) Er det ikke på tide, at vi får en form for Marshallplan, måske en Sarkozyplan for Europa?
Hvordan vil De finansiere den? Vi kunne f.eks. forestille os, at Kina låner penge ud til Den Europæiske Investeringsbank eller Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, og De så overførte bevillinger til medlemsstaterne - det ville ikke påvirke forholdet mellem deres gæld og BNP.
Hvordan vil De betale lånet tilbage? Fra de skatter og afgifter, De inddriver via handel, og måske fra et ekstra momsbidrag på 0,5 % fra de medlemsstater, der benytter denne facilitet.
Vil De på Deres møde i december overveje en plan i stil med Marshallplanen og holde op med at komme med lappeløsninger? Vi er nu ved at bevæge os ind i en recession. Hvis vi møder den direkte med kalkuleret risiko, kan vi se lys for enden af tunnelen.
Dimitrios Papadimoulis
- (EL) Selv hr. Prodi, den tidligere formand for Kommissionen, sagde, at stabilitetspagten var dum, fordi den kun handler om inflation, underskud og gæld, mens Europa er ved at synke i recession og har brug for foranstaltninger, der kan skabe udvikling, beskæftigelse og social samhørighed.
Mit spørgsmål er: Overvejer De at udskifte eller blot løsne den? Hvis De ikke kan eller vil, bedes De fortælle formanden for Rådet, at denne krisedumping skal stoppes.
Laima Liucija Andrikien
- (LT) Jean-Pierre Jouyet! De talte om Ungarn og den solidaritet, der vises over for Ungarn, som er opmuntrende, men jeg er også meget interesseret i de andre lande, De nævnte: Bulgarien, Rumænien og navnlig Litauen. Kan Litauen også forvente EU's solidaritet i den aktuelle finanskrise?
Jean-Pierre Jouyet
- (FR) Til det medlem, som gengav hr. Evans' spørgsmål vil jeg sige, at De har helt ret. Problemer med solvens påvirker ikke kun banker, men vedrører også forsikringsselskaber, og vores overvågningssystemer skal tilpasses, så de kan håndtere grupper i denne sektor, som kan være konsoliderede eller grænseoverskridende.
Derfor ønsker vi at afslutte arbejdet på solvens II-direktivet på en tilfredsstillende måde. Vi håber, at arbejdet vil blive afsluttet så hurtigt som muligt, og vi støtter Kommissionen i dette arbejde. Vi håber, at vi kan nå frem til et kompromis om spørgsmålet, men det er klart, at vi har brug for foranstaltninger, der kan styrke solvensovervågningen på forsikringskoncernniveau.
Som svar på fru McGuinness spørgsmål vil jeg sige, at svaret fra G20, den måde, det var udformet på, og den kendsgerning, at G20-landene er blevet enige om en handlingsplan, viser, at Rådet var forenet i sin indsats. Jeg vil minde Dem om, at der også er nogen, der inden for rammerne af denne handlingsplan mener, at vi skal udnytte alle tilgængelige ressourcer til at opretholde aktiviteterne. Denne handlingsplan indeholder meget praktiske foranstaltninger vedrørende finansiel regulering, som jeg for nylig har oplyst, som jeg ikke vil gentage, og hvis hurtige gennemførelse vi afventer på EU-plan. Vi har anmodet Kommissionen om at tage de nødvendige lovgivningsmæssige eller praktiske initiativer, og vi har anmodet om, at Parlamentet støtter disse ved at vedtage teksterne så hurtigt som muligt - ikke kun som svar på finanskrisen, men også den økonomiske krise.
Hvad angår koordinationen mellem medlemsstaterne, vil jeg sige til fru McGuinness, at det efter min mening er vigtigt, at den tidlige varslingsgruppe, denne koordineringsgruppe, fungerer effektivt inden for rammerne af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg samt repræsentanterne for medlemsstaterne og de forskellige berørte institutioner, herunder Den Europæiske Centralbank og Eurogruppen.
Hvad angår hr. Mitchells tale, mener jeg - uden at nævne Marshallplanen og i overensstemmelse med G20-principperne og på vegne af formandskabet - at vi ønsker at udnytte alle muligheder for handling på EU-plan kombineret med mulighederne på nationalt plan: uanset om det drejer sig om eksisterende lånefaciliteter fra Den Europæiske Investeringsbank, de ressourcer, der er tilgængelige i fællesskabsbudgettet, som også burde blive anvendt til at opretholde aktiviteterne, naturligvis de ressourcer, der er tilgængelige i de nationale budgetter, herunder især ressourcer vedrørende fremtidige udgifter og erhvervsstøtteprojekter, eller endda lempelse eller vedtagelse af visse regler på fællesskabsplan med henblik på at hjælpe de værst ramte sektorer. Fra dette synspunkt ser vi på tingene med den største pragmatisme, men det er klart, at vi skal handle på dette område. De har under alle omstændigheder helt ret, og formandskabet er fuldstændig enig i Deres synspunkt.
Til fru Andrikienvil jeg sige, at jeg beklager, men Ungarn har modtaget finansiel støtte. Fonden har, som jeg sagde og kan bekræfte, ydet 12,5 mia. EUR, hvoraf 6,5 mia. EUR kommer fra EU, og det er klart, at denne solidaritet gavner de lande, der er ramt af alvorlige kriser på deres betalingsbalance og har problemer med at refinansiere udlandsgæld.
Jeg kan forsikre Dem, at vi i EU gennemfører de krævede solidaritetsordninger. Vi står over for en særlig vanskelig situation i Ungarn. Jeg omtalte også Island. Vi er havnet i en vanskelig situation. Hvis, og det håber jeg ikke, de baltiske lande eller andre lande, som De har bedst kendskab til, kommer i samme vanskeligheder, vil de samme solidaritetsordninger blive anvendt. Det er formandskabets holdning, og der kan naturligvis ikke være tale om enhed uden solidaritet.
Til hr. Papadimoulis vil jeg først sige, at jeg ikke altid er enig med præsident Prodi. Sådan er det nogle gange. Dernæst er der behov for en vis budgetmæssig disciplin. For det tredje er det, som jeg sagde, da jeg refererede konklusionerne fra G20-topmødet, indlysende, at disse principper skal tilpasses de ekstraordinære omstændigheder, og at der kræves ekstraordinære foranstaltninger. Det giver mening, og jeg er her enig i, at man aldrig bør være dogmatisk. Endelig og for det fjerde - hvad angår turisme - kender jeg Rådets formand tilstrækkelig godt til at vide, at han har andre favoritsteder, og at han bruger hele sin energi på at tjene EU. Jeg har tillid til, at De bemærker, at dette er afgørende for os.
Josu Ortuondo Larrea
- (ES) Jean-Pierre Jouyet! Gennem den finansielle teknik "securitisation" er amerikanske subprimelån blevet inkluderet i de pantebreve og andre værdipapirer, som europæiske banker og borgere har købt.
Ved Rådet, hvor meget af dette finansielle affald amerikanerne har solgt til os?
Avril Doyle
- (EN) Jeg vil gerne vide, om det franske formandskab på nogen måde sidder alene ved forhandlingsbordet med hensyn til dets historiske forkærlighed for markedsregulering og i dette særlige tilfælde for finansielle tjenester.
Jean-Pierre Jouyet
- (FR) Jeg kan ikke give Josu Ortuondo Larrea det præcise tal. De størrelsesordener, jeg har kendskab til, er virkelig høje, og omfanget af securitisation, primært fra den anden side af Atlanten, som har spredt sig til Europa, er større end mange af medlemsstaternes og endda EU's BNP. Det er virkelig betydeligt. Det er, hvad jeg kan fortælle Dem. Securitisation betyder derfor, at vi skal håndtere et destabiliserende chok af hidtil uset alvor. Det er, hvad jeg kan fortælle Dem i dag.
Til fru Doyle vil jeg sige, at jeg håber, at vi som ved andre problemer ikke sidder helt alene, og at formandskabet er fortrøstningsfuldt. Finansiel regulering er bestemt ikke et nemt spørgsmål, men jeg tror, vi gør fremskridt. I eftermiddag havde vi udvekslinger i Parlamentet med formanden for Kommissionen, og vi er relativt fortrøstningsfulde med hensyn til den handlingsplan, som Rådet har udformet, og som blev skitseret af hele Europa på stats- og regeringschefernes uformelle møde og derefter baseret på G20-landenes arbejde i denne weekend i Washington.
Der er, vil jeg sige, ikke længere uenighed om teorien. Vi skal udbedre denne mangel på regulering. Der er intet behov for eller ønske om flere forordninger, men vi skal tilpasse nogle af dem og sikre, at vi har et system, der er sikkert og gennemsigtigt for sparere og investorer. Jeg tror, hele verden er enig med os i dette. Derefter er det et spørgsmål om tilpasning.
Om: Politisk ansvar for overgreb i forbindelse med EU's militære operationer
Der er i Sverige fremkommet en række vidneudsagn om, at den franske militære styrke, der deltog i EU-operationen Artemis i Bunia, Congo, skal have foretaget tortur og en skinhenrettelse af en fange. Dette skal være foregået den 13. juli 2003 og har været efterforsket af både det svenske og det franske forsvar. Hændelsen rejser mange spørgsmål i forbindelse med et fremtidigt samarbejde.
Er der nogen garantier for, at de styrker, EU's medlemsstater udsender som led i EU-operationer, respekterer underskrevne konventioner og har folkeretlig kompetence? Hvorledes vil Rådet følge op på resultatet af den aktuelle franske undersøgelse af hændelsen i Bunia?
Om: Det politiske ansvar for overgreb under EU's militære operationer
Der er i Sverige fremkommet en række vidneudsagn om, at den franske militære styrke, der deltog i EU-operationen Artemis i Bunia, Congo, skal have foretaget tortur og en skinhenrettelse af en fange. Dette skal være foregået den 13. juli 2003 og har været efterforsket af både det svenske og det franske forsvar. De forskellige svenske udsagn indeholdt modsigelser, og den franske efterforskning nåede frem til den konklusion, at der ikke var begået overgreb. Men hændelsen rejser mange spørgsmål i forbindelse med fremtiden.
Hvis en medlemsstats militærstyrke på EU-mission et sted i verden begår et overgreb, hvem bærer da det politiske ansvar? Hvis en medlemsstats militærstyrke findes skyldig i en krigsforbrydelse under en EU-operation, er der da mulighed for at udelukke denne medlemsstat fra EU-operationer i længere tid for at beskytte EF-militærstyrkernes gode navn og rygte?
Jean-Pierre Jouyet
Det er alvorlige spørgsmål, som Hélène Goudin og Hanne Dahl rejser. Jeg kan forsikre Dem begge og Parlamentet, at EU's operationer gennemføres i overensstemmelse med konventionerne om beskyttelse af menneskerettigheder og den internationale lovgivning.
Dette princip defineres tydeligt i alle planlægningsdokumenter, som Rådet godkender, og indgår i de individuelle instruktioner, der gives til de aktive styrker. Det er, hvad der kaldes "soldiers' corps".
Hvis enkeltpersoner, der er indsat i udenlandske og militære operationer, overskrider deres beføjelser, hører de disciplinære og retlige konsekvenser ind under medlemsstaternes kompetence. Alle medlemsstaterne overholder de konventioner, der beskytter menneskerettighederne.
I det tilfælde, der henvises til i det fælles spørgsmål, vil jeg tage min kasket som formand for Rådet af, og sige følgende: Af hensyn til gennemsigtigheden gennemførte de franske myndigheder efter at have kontaktet de svenske myndigheder en grundig undersøgelse. Undersøgelsen blev gennemført af inspektoratet for aktive styrker og nationalt forsvar for de franske myndigheder.
Undersøgelsen viste, at den unge mand, som blev taget til fange af de franske styrker den 13. juli 2003 under operationen Artemis i Den Demokratiske Republik Congo, hverken blev udsat for tortur eller brutal behandling. De alvorlige beskyldninger mod de franske og svenske styrker er dermed ubegrundede.
Hélène Goudin
- (SV) Jeg vil gerne stille følgende spørgsmål: Denne unge mand er, som vi ved, forsvundet. Hvordan er det muligt at bevise, at der ikke skete ham noget?
Hanne Dahl
(DA) Jeg vil gerne følge spørgsmålet op med en præcisering af, om der, hvis man er i tvivl om, hvorvidt en medlemsstat overholder de internationale konventioner i forbindelse med en operation under EU's navn, er mulighed for at udelukke medlemsstaten fra deltagelse. Det finder jeg i nogle tilfælde kunne være nødvendigt og ganske vigtigt at få en præcisering af.
Jean-Pierre Jouyet
- (FR) Uden at gå til ekstremer vil jeg give et faktuelt svar på spørgsmålene fra fru Goudin og fru Dahl, og jeg vil give Parlamentet både min kasket og oplysningerne fra rapporten om den undersøgelse, som det franske inspektorat for aktive styrker og nationalt forsvar for de franske myndigheder har gennemført.
Til Parlamentets orientering - jeg er ikke forpligtet til at besvare disse spørgsmål som en del af mine funktioner, men jeg gør det alligevel - vil jeg opsummere undersøgelsen af begivenhederne den 13. juli 2003 i lejren Chem-Chem i Bunia, Den Demokratiske Republik Congo. Denne undersøgelse, som blev gennemført med støtte og samarbejde fra de svenske styrker, viser, at den unge mand, som blev taget til fange af de franske styrker den 13. juli 2003 under operationen Artemis i Den Demokratiske Republik Congo, hverken blev udsat for tortur eller brutal behandling. Han blev tilbageholdt i flere timer i lejren og derefter frigivet. Undersøgelsen blev bestilt den 31. marts 2008 af hærens overordnede for at supplere de foreløbige undersøgelser, som de svenske og franske myndigheder havde gennemført i deres respektive lande. Der var et særdeles godt samarbejde mellem disse myndigheder, og det viser sig efter undersøgelserne, at de alvorlige beskyldninger mod de involverede franske og svenske soldater og to oberster er ubegrundede.
Endelig er det klart, at beskyttelsen af menneskerettigheder og de internationale konventioner skal overholdes i alle faser af udenrigspolitiske sikkerheds- og militæroperationer lige fra planlægningen til gennemførelsen, og dette skal navnlig sikres ved løbende uddannelse af de aktive team.
Paul Rübig
- (DE) Jeg vil gerne høre, hvorledes Jean-Pierre Jouyet opfatter FN's rolle med hensyn til disse problemer. Mener De, at FN har en opgave at løse på disse områder?
Mairead McGuinness
- (EN) Deres bemærkninger beroliger mig - både med Deres franske kasket og den bredere kasket fra Rådet.
Men er De ikke enig i, at denne hændelse og enhver hændelse af denne art er særdeles uheldig set fra EU-operationernes side, og at vi skal være meget præcise og meget omhyggelige med hensyn til den måde, som vi håndterer sådanne rapporter på, så vi kan behandle dem i rette tid, og så de ikke pletter, om De vil, vores gode arbejde?
Jean-Pierre Jouyet
- (FR) Jeg er helt enig i Mairead McGuinness' bemærkning. Det er indlysende, at udenlandske operationer skal annonceres og rapporteres, uanset om de gennemføres inden for rammerne af den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik eller inden for en fælles ramme. Gennemsigtighed er absolut afgørende.
Jeg er helt enig med fru McGuinness, og derfor skal vi udvikle alt, der har med "militær-Erasmus" at gøre. Jeg håber, at Rådet på sit næste møde, som afholdes i december, kan udbygge aspekterne vedrørende uddannelse og udveksling af bedste praksis og erfaringer mellem medlemsstaterne inden for rammerne af den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik.
Som svar på fru McGuinness' spørgsmål vil jeg sige, at det efter min mening er et meget vigtigt element, hvis vi vil udvikle en strategi for europæisk sikkerhed og tilstedeværelse på udenlandsk territorium. De har helt ret, fru McGuinness.
Hvad angår Paul Rübigs spørgsmål, vil det blive behandlet i morgen under vores forhandling om Den Demokratiske Republik Congo. Jeg mener bestemt, at FN's rolle er vigtig. Spørgsmålet er, hvordan FN's ressourcer kan styrkes og suppleres.
Formanden
Jeg kan se, at fru Dahl beder om ordet igen. Jeg er bange for, at jeg kun kan give Dem ét supplerende spørgsmål. Jeg beklager, men sådan er det.
(Indvendinger fra salen)
Jeg kan ikke fremtvinge præcis det, som De måske gerne vil høre. Formanden for Rådet har svaret, og det skal, er jeg bange for, have en ende, medmindre De fremsender yderligere korrespondance.

Om: Koordinering af de nationale sociale sikringsordninger
Kan Rådet oplyse, hvilke fremskridt der er blevet gjort med at opdatere og forenkle EU's lovgivning om koordinering af de nationale sociale sikringsordninger, hvor den første fase var vedtagelse af forordning (EF) nr. 883/2004 for at gøre det muligt for EU-borgere at bevæge sig frit i Europa, samtidig med at de beholdt deres rettigheder og sociale ydelser (sundhedspleje, pensioner, arbejdsløshedsdagpenge)?
Hvor langt er man nået med vedtagelsen af en gennemførelsesforordning til erstatning af forordning (EØF) nr. 574/722, som også vil indeholde bestemmelser, der har til formål at styrke samarbejdet mellem nationale organer og forbedre metoderne til udveksling af oplysninger?
Jean-Pierre Jouyet
Rådet deler fuldt ud medlemmets opfattelse med hensyn til behovet for snarest muligt at nå til enighed om forslaget til forordning om nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger.
Det drejer sig om at skabe de rette betingelser for at få dette forslag vedtaget med henblik på om muligt inden maj 2009 at færdiggøre reformen af koordineringen af de sociale sikringsordninger. Dette forslag til forordning, der blev forelagt af Kommissionen i januar 2006, er siden på grund af sit omfang og sine meget tekniske bestemmelser blevet gennemgået kapitel for kapitel under de successive formandskaber.
Takket være en ihærdig indsats fra de foregående formandskaber har der således kunnet vedtages generelle delindstillinger. Denne proces blev afsluttet i sidste måned under det franske formandskab, hvor der blev vedtaget generelle delindstillinger vedrørende de to resterende kapitler, som vedrører ydelser ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ydelser ved dødsfald.
Parlamentet har i mellemtiden afgivet førstebehandlingsudtalelse i juli 2008. Rådet glæder sig over den meget brede enighed med Parlamentet. Det ser den som frugten af det yderst konstruktive samarbejde, der blev indledt mellem de to institutioner allerede ved første drøftelse af forslaget.
Vedtagelsen af en fælles holdning til dette udkast til forordning er et af de vigtigste mål for det franske formandskab, for så vidt angår personers mobilitet i EU. Formandskabet vil derfor gøre sit yderste for, at denne fælles holdning kan vedtages af Rådet den 17. december 2008, så den kan sendes til Parlamentet i god tid inden dets mødeperiode i januar 2009.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
- (EL) Jeg vil gerne spørge formanden for Rådet om Kommissionens nye forslag 2008/414 om patienters ret til grænseoverskridende ydelser.
Hvad er det franske formandskabs holdning til dette nye forslag?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Det er klart for det franske formandskab, at vi skal støtte dette forslag fra Kommissionen.
I praksis fremmer det procedurerne for forsikrede personer, nedsætter svar- og behandlingstiderne ved grænseoverskridende tilfælde, der involverer institutioner på de forskellige socialsikringsområder, f.eks. arbejdsulykker, erhvervssygdomme og invaliditet. Vi skal gøre fremskridt med hensyn til vedtagelsen af regler på dette område. Som De ved, har det franske formandskab stillet Alain Lamasssoure, som De kender, et spørgsmål om mulighederne for at overvinde hindringerne for grænseoverskridende mobilitet. Harmonisering af området for socialsikring er et af svarene.
Der skal findes en passende balance mellem fastholdelsen af nationale traditioner for social sikring, som er vigtige i hver af vores medlemsstater, og gennemførelse af de ændringer, der er nødvendige for at fremme grænseoverskridende mobilitet.
Inden for disse rammer støtter vi det forslag, De nævnte, og formandskabet søger på enhver mulig måde under hr. Xavier Bertrands ledelse at opnå dets vedtagelse.
Paul Rübig
- (DE) Et af vores største problemer er efter min mening, at vi har dobbeltbeskatning i Europa, som især på området for social sikring uventet fører til yderligere skattebyrder. Jeg vil gerne høre, om der kan forventes et initiativ fra det franske formandskab.
Avril Doyle
(EN) Med elektronisk betalingsoverførsel og nem elektronisk godtgørelse kan det ikke ligge uden for de europæiske institutioners kollektive kompetence og viden at tilvejebringe den teknologi, der vil muliggøre den grundlæggende ret i det indre marked til grænseoverskridende mobilitet for alle vores borgere - herunder handicappede, ældre og andre - eller er sandheden, at der ikke er en kollektiv vilje til at gøre det? Er der et land, som står i vejen for en fælles løsning af dette problem?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Jeg vil svare Paul Rübig og fru Doyle, da disse spørgsmål allerede har min opmærksomhed.
Jeg mener for det første, at fru Doyle har ret. Alle teknologier, og elektroniske teknologier er særlig nyttige her, skal bruges til at fremme behandlingen af patientsager.
Vi går for det andet ind for en kollektiv løsning, hvis vi af hensyn til mobiliteten ikke truer de enkelte landes traditioner for social sikring.
Jeg er for det tredje enig med hr. Rübig. Det er konstateret, at der er juridiske spørgsmål vedrørende problemer med betaling af bidrag i forbindelse med dobbeltbeskatning. Hr. Rübig har ret.
Jeg mener selv, efter at jeg kun gennem den sidste uge har overvejet disse problemer nøje, da vi, hr. Rübig, kommer fra grænselande, at de nationale forvaltninger ikke er tilstrækkelig uddannede, sikre eller motiverede til at løse problemer af denne type. Det er, for at besvare fru Doyles spørgsmål, det reelle problem. Derfor kræves der en kollektiv fællesskabstilgang. Kommissionen skal skubbe hårdt på. Formandskabet skubber også arbejdet fremad, fordi der er administrativ, bureaukratisk og kulturel modvillighed i alle medlemsstaterne.
Spørgsmålet om grænseoverskridende mobilitet er relevant for den europæiske integration og for udviklingen af en ny europæisk generation, og det handler simpelthen om at give vores borgere mulighed for at opleve de praktiske fordele ved EU. Der er alt for mange administrative hindringer for den grænseoverskridende bevægelighed, især på social- og skatteområdet.
Dette er et reelt problem. Det kræver efter min mening også dybdegående reformer og koordinering mellem EU's institutioner, navnlig Kommissionen, og de nationale forvaltninger.
Formanden
Spørgetiden er afsluttet.
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
(Mødet udsat kl. 19.05 og genoptaget kl. 21.00)
