Fødevarepriser i Europa (kortfattet forelæggelse) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Batzeli for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om fødevarepriser i Europa.
Katerina Batzeli
ordfører. - (EL) Hr. formand! Jeg ønsker først og fremmest at takke skyggeordførerne i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og de fire kompetente kommissionsudvalg, som vi har haft et omfattende samarbejde med i udarbejdelsen af betænkningen.
Hr. kommissær, jeg ønsker at starte med et meget enkelt spørgsmål. Når forbrugerne køber mælk eller yoghurt i supermarkedet, hvorfor køber de det så? For mælken og yoghurten eller for kartonet eller bægeret? Jeg stiller dette spørgsmål, da forbrugerne snedigt nok har fået pålagt den opfattelse og holdning, at de køber en fødevare, hvor den industrisektor, der forarbejder, markedsfører og transporterer varen, nu er vigtigere end selve landbrugsvaren, selve råvaren. For ca. 15 år siden udgjorde landbrugsvaren ca. 50 % af den endelige værdi af produktet. I dag udgør den maksimalt 20 %.
Landmænd, både landmænd beskæftiget med dyrkning og opdræt, er nu "anonyme" for forbrugerne. De har meget lidt indflydelse på spørgsmål om den endelige pris og bevaringen af kvalitet og ernæring i slutproduktet, som de burde have indflydelse på.
Vi forsøger ikke at kategorisere eller klassificere de produktive sektorer i fødevareforsyningskæden, landmændene, producenterne, grossisterne og forhandlerne, som "de gode" og "de onde", da vi efter min opfattelse ikke lever i et samfund og en økonomi som i det vilde vesten. Jeg mener, at vi lever i en økonomi, der er baseret på bestemmelserne om det indre marked i EU, et marked som giver mulighed for vækst og bedre konkurrenceevne, når det fungerer i gennemsigtighed, men som fortrænger eller eliminerer producenter og økonomiske aktiviteter, når det gennemtrænges af urimelige og uigennemsigtige funktioner.
Det spørgsmål, som vi derfor skal behandle i dag og fremover, omfatter to aspekter:
- For det første skal forbrugerne og producenterne bringes tættere på hinanden gennem en politik om kvalitet i fødevaresektoren og en styrkelse og fælles formulering af måder, hvorpå forbrugerne kan få mere direkte adgang til produktive landbrugsområder og landbrugsproducenter.
- For det andet skal producenternes og forbrugernes indkomst sikres - og jeg mener ikke fastsættes - gennem en gennemsigtig prispolitik, der omfatter obligatoriske ordninger til kontrol og tilsyn med mellemledssektorer i alle led i forsyningskæden.
I denne sammenhæng mener vi naturligvis de små og mellemstore virksomheder på lokalt og nationalt plan samt de store hoved- og datterselskaber med base i Europa og de ansatte, som skal overholde betingelserne for et gennemsigtigt indre marked og ikke betingelserne for økonomiske udløbere som f.eks. karteller og oligopoler.
I dag, hvor (bl.a.)
producenternes priser falder i faretruende grad,
forbrugerpriserne er næsten 5-10 gange højere end prisen ab landmand, og hvor forbrugerpriserne fortsat er meget høje trods mindre inflation,
koncentrationen i detailhandelen og andre forarbejdningsvirksomheder er firedoblet i de sidste fem år, og hvor koncentrationen vil stige som følge af finanskrisen og små og mellemstore og lokale virksomheders konkurser, en situation som vil gøre forhandlingerne mellem producenter, virksomheder og forbrugere endnu vanskeligere,
manglerne i forsyningskæden og dennes funktioner tydeligvis sætter betingelserne for sund konkurrence på spil,
er det helt afgørende, at der foretages koordinering på europæisk plan og integrerede indgreb i fødevaresektoren - fra jord til bord. Det vil ikke være for meget, hvis Kommissionens næste indgreb efter reguleringen af og tilsynet med det finansielle system vil være fokuseret på fødevaresektoren, som derudover er direkte forbundet med den pågældende sektors spekulation.
Borgerne har det indtryk, at det er forsyningskæderne, fremstillingsindustrien og detailhandelen, som regulerer husmoderens indkøbskurv, og ikke statens og EU's indkomstpolitik.
Jeg mener derfor, at vi i forbindelse med afstemningen om betænkningen fra Udvalget om Landbrug og Landbrugsdistrikter og i afventning af de endelige forslag fra EU om dette anliggende skal drøfte de varige problemer i forbindelse med funktionen af fødevaremarkedet, som således skal fungere upartisk af hensyn til de europæiske borgere, de europæiske landmænd og udviklingslandene og skabe sikkerhed gennem markedets og institutionernes bestemmelser.
Louis Michel
Jeg ønsker først og fremmest at takke fru Batzeli og medlemmerne af Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, som har udarbejdet betænkningen. Vi drøfter spørgsmålet i en tid, der er præget af store vanskeligheder og på et afgørende tidspunkt for EU's forsyningskæde.
Som alle ved, har recessionen resulteret i en pludselig nedgang i aktiviteter i de fleste økonomiske sektorer i EU. Landbrugssektoren har oplevet et reelt kollaps i markedspriser, som sætter sit præg på landmændenes indkomster. Situationen er særlig alvorlig i sektorer med høj merværdi, som f.eks. sektorerne for kød- og mejeriprodukter.
Det er i denne sammenhæng uhyre vigtigt for fødevareforsyningskæden at fungere effektivt, hvis vi skal mindske virkningen af krisen på landmændenes indkomster og sikre, at forbrugerne kan få fødevarer til mere rimelige priser. Derfor er fødevareforsyningskæden stadig en af Kommissionens vigtigste prioriteter.
Derudover får analysen af de strukturelle faktorer os til at frygte en yderligere stigning i priserne på landbrugsråvarer på mellemlang og lang sigt. Hvis fødevareforsyningskæden forbedres, bør det være muligt fremover at undgå så store stigninger i fødevarepriserne og begrænse ustabiliteten i forbindelse med forbrugerpriser. Jeg deler de fleste af de bekymringer, som beskrives i betænkningen, med hensyn til behovet for at forbedre den generelle funktion af fødevareforsyningskæden. Der er især behov for større gennemsigtighed i alle led i forsyningskæden for at formidle bedre information til forbrugerne og fremme den måde, hvorpå merværdien fordeles i kæden.
Siden 2008 har Kommissionen taget en række initiativer, der har til formål at fremme driften af fødevareforsyningskæden. Som følge heraf har handelsgruppen på højt plan med fokus på fødevareindustriens konkurrenceevne netop udarbejdet en række strategiske henstillinger. Derudover blev der sidste år offentliggjort en grønbog om landbrugsprodukters kvalitet.
I meddelelsen om fødevarepriser, vedtaget i december, foreslog Kommissionen endvidere en række løsningsmodeller i form af en køreplan til fremme af driften af fødevareforsyningskæden i Europa. Det er helt afgørende, at der sker fremskridt i gennemførelsen af denne køreplan. Vi skal især opnå fremskridt i forbindelse med oprettelsen af et permanent europæisk observatorium vedrørende fødevareforsyningskæden og fødevarepriser. Gennem formidling af pålidelige oplysninger om priser fra den ene ende af kæden til den anden vil vi kunne være med til at øge gennemsigtigheden og samtidig fremme forståelsen af funktionen af forsyningskæden.
Vi skal endvidere opnå fremskridt i vurderingen af, hvordan merværdien fordeles i kæden. Jeg lægger særlig vægt på dette spørgsmål. Som anerkendt i meddelelsen om fødevarepriser har ubalancen i forhandlingspositionen mellem landbrugsproducenterne og de øvrige aktører i forsyningskæden medført et vedvarende stærkt pres på landbrugssektorens marginer. Det siger sig selv, at det første skridt i retning af genskabelse af balancen i forhandlingspositionen i alle led i kæden vil være at yde en indsats for at klarlægge, hvordan merværdien fordeles. Det skal i denne sammenhæng understreges, at konkurrenceevnen for EU's fødevareforsyningskæde ikke kan opbygges til ulempe for nogle af komponentdelene. Det er uhyre vigtigt, at fødevareproducenter og forhandlere i landbrugsfødevaresektoren fortsat kan arbejde på grundlag af en bæredygtig og konkurrencedygtig platform for landbrugsproduktion i EU.
Jeg er overbevist om, at vi vil kunne løse de fleste problemer og besvare de fleste af de spørgsmål, som er rejst i fru Batzelis betænkning, når Kommissionens køreplan er gennemført fuldt ud.
Formanden
Forelæggelsen afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 26. marts 2009.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Roselyne Lefrançois  
skriftlig. - (FR) I betænkningen, som vi skal stemme om på torsdag, gøres der et forsøg på rent praktisk at løse de problemer, som millioner af EU-borgere lider under på grund af stigende fødevarepriser.
I forbindelse med den faldende købekraft i Europa var det vigtigt, at Parlamentet traf en beslutning om et problem, som man godt nok allerede kender løsningen på. Prisforskellene mellem den ene og den anden ende af fødevareforsyningskæden kan faktisk variere i forholdet et til fem, og selv om De Liberale stadig ikke vil indrømme det, skal markedets problemer løses for at sikre rimelige priser til landmændene. Jeg har foreslået, at betydningen af markedsreguleringsinstrumenter - som er mere nødvendige end nogensinde før på grund af den nuværende krise - skal bekræftes endnu en gang i teksten.
For at sikre, at tilgængelige priser ikke blot dækker over produkter af dårlig kvalitet, har jeg også anmodet om, at betænkningen omfatter incitamenter for økologiske sektorer. Det skal være muligt for forbrugerne at få adgang til kvalitetsprodukter til rimelige priser takket være en ambitiøs politik om finansielle incitamenter rettet imod denne type landbrugsproduktion.
Maria Petre  
Fødevarepriserne er steget voldsomt i den senere tid. Der er to grunde hertil. For det første er der den globale landbrugs- og fødevarekrise, og for det andet er der markedskoncentrationen, som er steget fra 21,7 % i 1990 til over 70 % på nuværende tidspunkt.
De priser, som forbrugerne betaler, er i gennemsnit fem gange højere end de priser, der betales til producenterne. Supermarkedskæder fastlægger ofte urimelige betingelser og gør det vanskeligt for landmændene og små leverandører at få adgang til markedet.
Jeg støtter Europa-Kommissionens forslag om at oprette et europæisk markedsovervågningssystem. Jeg støtter endvidere forslaget om et europæisk konkurrencenet.
Producenterne skal i højere grad tilgodeses gennem midlerne fra programmet til udvikling af landdistrikterne.
Idéen om at fremme konceptet om lokale produkter og mere effektiv støtte til traditionelle fødevaremarkeder er løsninger, som jeg går stærkt ind for.
Theodor Dumitru Stolojan  
Jeg bifalder fru Batzelis betænkning, som fremhæver de store forskelle mellem fødevarepriserne i supermarkedet og de priser, der betales til producenterne. Det er desværre også situationen i lande med en levestandard langt under gennemsnittet i Europa, f.eks. Rumænien.
Hvis vi afviser forslag om priskontrol, kan vi ikke undgå at opleve, at supermarkedernes forhandlingsposition bliver for stærk i forhold til producenterne. Det er også et område, hvor vi kan træffe strengere foranstaltninger som led i politikken til beskyttelse af konkurrencen og forbrugerne.
