Utvärdering av Peace programmet och strategier för framtiden (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Bairbre de Brún, för utskottet för regional utveckling, om utvärdering av Peace-programmet och strategier för framtiden.
Bairbre de Brún
föredragande. - (EN) Herr talman! Programmet för fred och försoning bidrog i hög grad till den nationella freds- och försoningsprocessen på Irland.
Man fick 750 miljoner euro i anslag från det första programmet, Peace I, mellan 1995 och 1999, och 994 miljoner euro från det andra programmet, Peace II, mellan 2000 och 2007. Man kommer att få 333 miljoner euro i anslag från det tredje programmet, Peace III, fram till 2013.
Dessa pengar var till stor nytta som stöd för de som ville dra sig ur konflikten och delta i försoningsprocessen. Vi kan konstatera att det var en god investering, och nu ser vi hur en ekonomi som bygger på företagande håller på att utvecklas på Nordirland och de angränsande grevskapen.
Försonings- och fredsskapandet är en pågående process. Lokala frågor beslutas nu av ett delat styre i Belfast. För tio dagar sedan ägde en viktig investeringskonferens rum i Belfast där investerare entusiastiskt undersökte olika investeringsmöjligheter. Detta visar på ett nytt förtroende för vår politiska och ekonomiska framtid. Insatserna inom ramen för Peace-programmet och Internationella fonden för Irland (IFI), vars största bidragsgivare är EU, har bidragit stort till att skapa detta förtroende.
När de deltagande parterna nu börjar genomföra det tredje programmet, Peace III, har jag äran att få framföra parlamentets åsikt om arbetet och några tankar om översynen av Peace-programmets framtida roll. Jag vill tacka ledamöterna i utskottet för regional utveckling för deras stöd samt skuggföredragandena för alla deras insatser.
Deltagande, erkännande av självständighet, främjande av mångfald och ett framgångsrikt utjämnande av ojämlikheter är alla viktiga faktorer när man skapar fred och återuppbygger ett samhälle, precis som skyddandet och främjandet av de mänskliga rättigheterna.
Genom Peace-programmen gavs de människor som drabbats hårdast av konflikten förtroendet att göra aktiva fredsinsatser. Lokalbefolkningens medbestämmande är en central del i Peace-programmen, och jag skulle vilja utnyttja detta tillfälle för att hedra frivilligorganisationer, företag, samhällsgrupper och lokala politiker samt de som arbetar med före detta fångar, offer och överlevande för deras fantastiska hängivenhet gentemot samhället och försoningsprocessen.
Samarbetet mellan deltagarna i de program som finansierats av Peace borde inte upphöra när programmet avslutas. Vi ber regeringsdepartementen att främja detta arbete, som de inledde så effektivt, och se till att finansieringen av detta värdefulla arbete fortsätter. Det borde gå att hitta ett sätt att ge överlevande och stödgrupper för offer tillgång till ekonomiskt stöd även när Peace-finansieringen upphör.
Givetvis kan man ge något tillbaka också och man kan dela med sig av erfarenheterna från de lyckade initiativ som finansierats genom Peace-programmet och Internationella fonden för Irland. Erfarenheterna från dessa initiativ borde komma de som arbetar med internationella fredsinsatser till del och dessa möjligheter diskuteras just nu.
Detta betänkande är ett försök att presentera vilka lärdomar man kan dra och jag välkomnar kvällens debatt.
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman, ärade kolleger, fru de Brún! Låt mig börja med att tacka så mycket för ett utmärkt arbete med att utvärdera Peace-programmet och strategier för framtiden. Kommissionen delar er åsikt om att EU:s ingripande i Nordirlands fredsprocess har bidragit till att föra de två befolkningsgrupperna närmare varandra och hjälpt dem att knyta gränsöverskridande band.
Kommissionen konstaterar också att fredsskapande är en långsiktig och mångdimensionell process, och att fredsskapande kräver en flexibel strategi och en vilja att experimentera och prova nya åtgärder. Men den kanske viktigaste lärdomen från Peace-programmet är hur pass effektiv nedifrån och upp-strategin är. Den har fått människor och organisationer som arbetar ute på fältet att hantera problem och samhällsfrågor på lokal nivå. Den har fört människor från de båda befolkningsgrupperna närmare varandra och gett dem den mycket viktiga känslan av att delta i och ansvara för fredsprocessen.
Det är viktigt att man inriktar sig på dem som drabbats hårdast av konflikten, men de projekt som vänder sig till ungdomarna, som är vår framtid, har varit lika viktiga för att förändra attityder och uppfattningar. Sist men inte minst har vi lärt oss hur viktigt det är med projekt som stöder kvinnor, eftersom kvinnor har en nyckelroll när det gäller att skapa stabilitet och varaktighet i freds- och försoningsprocessen.
Kommissionen anser också att erfarenheten av EU:s ingripande på Nordirland och de fredsskapande initiativen borde dokumenteras med målet att förmedla god praxis till andra delar av världen som legat i konflikt eller står inför liknande problem med social integration. Jag vet att Nordirland arbetar aktivt med att upprätta ett center för konflikthantering och jag stöder deras fortsatta arbete.
Jag vill även nämna Nordirlands framgångsrika workshop under evenemanget Open Days i oktober förra året. Evenemanget var inte bara fullbokat, utan ledde även till att man började arbeta med att bilda ett nätverk för erfarenhetsutbyte av fred och försoning. Evenemanget kommer också att följas upp av en workshop under årets Open Days, i början av oktober.
Jag avslutar här. Jag tackar för ett utmärkt betänkande och lyssnar vidare på parlamentets debatt.
Lambert van Nistelrooij
för PPE-DE-gruppen. - (NL) När det uppstår mycket ovanliga situationer i Europa blir vi tvungna att vidta mycket ovanliga åtgärder, och i detta fall har man hittat en skräddarsydd lösning, tack vare medel från Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf).
Vi har verkligen nått in i människors hjärtan med detta, vi har nått in i människors hem och vi har lyckats arbeta i sociala organisationer där förtroende är oerhört viktigt: människors förtroende för sitt närområde, vilket verkligen behövdes med de spända förhållanden som rådde på Nordirland. I detta avseende håller jag helt med kommissionsledamot Danuta Hübner om att detta är ett bra exempel på när det blir nödvändigt att använda sådana här instrument och medel, precis som i liknande situationer, som Cypernfrågan.
James Nicholson, som är skuggföredragande för gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater, har missat sitt flyg, så jag talar först. Jag skulle vilja säga att som samordnare stöder jag helt Peace III-programmet, i synnerhet folkets roll, och som sagt de gränsöverskridande aspekterna. Det är viktigt att komma ihåg att både människor och infrastruktur i övriga Irland påverkas.
Catherine Stihler
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Man kan inte sätta en prislapp på fred, men de olika Peace-programmen som har genomförts på Nordirland sedan 1995 har utgjort ett stöd för fredsprocessen på Irland, med målsättningen att stärka ett fredligt och stabilt samhälle och främja försoning i regionen. Jag gratulerar Bairbre de Brún till initiativbetänkandet, där man beskriver de positiva resultat och den goda praxis som detta EU-program gett upphov till. Programmets fredsskapande aspekt är avgörande för Nordirlands framtid, och ger lärdomar till andra medlemsstater som har ett konfliktfyllt förflutet.
Tack vare Peace II-programmet kunde värdefulla erfarenhetsutbyten ske mellan olika områden - däribland Albanien, Vitryssland, Moldavien, Serbien, Ukraina och Bosnien. Jag välkomnar den pågående diskussionen om olika möjligheter att skapa ett Europaomfattande nätverk av regioner och städer som håller på att ta sig ur en konflikt, som redan har tagit sig ur en konflikt, eller som befinner sig i konflikt och är utestängda från omvärlden. Försoning är en långsiktig process och jag stöder förslaget om att Peace-programmet ska fortsätta. Det är viktigt att involvera lokalsamhällena i processen, och i Bairbre de Brúns betänkande lyfts en rad olika projekt som genomförts fram, däribland barnomsorg och fritidsverksamhet, företagsparker och småföretag, både i stads- och landsbygdsområden. Många av dessa projekt skapades för att tillgodose lokala behov. De lockade även en bred krets av olika deltagare, som samlades kring ett gemensamt mål och hjälptes åt att utforma modeller för allmänhetens engagemang i utformningen av politiken. Kvinnogrupperna spelade en väldigt positiv roll i fredsskapandet. Jag tackar Bairbre de Brún och hoppas att alla ger sitt stöd till detta konstruktiva betänkande.
Marian Harkin
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Först av allt vill jag gratulera föredraganden Bairbre de Brún till hennes utmärkta betänkande, som understryker vilken stor betydelse Peace-programmens har haft som stöd för fred och försoning på Nordirland och de närliggande grevskapen. I betänkandet påpekar man även att de lärdomar som dragits och den bästa praxis som uppnåtts bör delas med dem som är aktiva inom annat internationellt fredsskapande arbete.
Det gläder mig att föredraganden godtog mitt ändringsförslag om att det är ytterst viktigt att fredsskapande program, i synnerhet de som omfattar samhälls- och frivilliggrupper, fortsätter att få ekonomiskt stöd även när Peace-finansieringen upphör. I betänkandet uppmanas regeringsdepartementen på båda sidor av gränsen att se till att detta viktiga arbete får en fortsatt bred finansiering när EU-finansieringen upphör. Det är avgörande att vi inte sätter stopp för de samhälls- och frivilliggrupper som deltar i detta värdefulla arbete. De deltagande grupperna skulle tappa förtroendet och det goda arbete som pågår skulle raseras. Samhälls- och frivilliggrupper ska inte arbeta kortsiktigt, utan måste arbeta efter en strategisk plan, så att de kan planera för framtiden.
I detta sammanhang är det också viktigt att dessa grupper inte hamnar i en finansiell lucka mellan Peace II och Peace III. Jag har skrivit till kommissionen och fått svar i frågan. Innan jag kom ned till kammaren i kväll tog jag ännu en titt på den långa listan över samhällsgrupper på båda sidor av gränsen som har varit aktiva inom fredsskapande, försoning och förnyelseprojekt. EU kan lita på att Peace-pengarna använts på ett bra sätt, och att det mervärde som frivilligtid och frivilligarbete skapat har gjort Peace-programmen till en förebild när det gäller att skapa valuta för pengarna.
I parlamentet talar vi ofta om att föra Europa närmare medborgarna. Peace-programmet var, och är, ett handgripligt sätt att göra just detta. Som kommissionsledamot Danuta Hübner sa tidigare i kväll, visar det tydligt hur värdefull nedifrån och upp-strategin är och understryker även kvinnornas viktiga roll i fredsskapande insatser. Det är ett exempel på hur EU försöker nå ut till sina medborgare, blir en katalysator för förändring, och, i detta fall, hur medborgarna svarar helhjärtat.
Seán Ó Neachtain
för UEN-gruppen. - (GA) Herr talman! Först vill jag säga att jag välkomnar detta betänkande. När Nordirland var delat på grund av konflikter och stridigheter gav EU:s ledare och institutioner särskilt stöd och uppmuntran till människorna i norr för att hjälpa dem att nå fred. Som föredraganden Bairbre de Brún upplyste om var detta stöd värt 1, 65 miljarder euro och ytterligare 333 miljoner euro kommer att anslås.
Jag vill gratulera Bairbre de Brún. Det är dock underligt att Sinn Féin hör till dem som fått flest fördelar och mest hjälp för att ge ekonomiskt stöd, ett parti som är motståndare till Lissabonfördraget och den europeiska processen. Sinn Féins ledare, Gerry Adams, nämner sällan dessa 1,65 miljarder euro. Om vi hade lyssnat på dem skulle Irland inte ha varit med i EU. Vi skulle inte ha kunnat få pengar för att bidra till fredsprocessen i Europa. Och jag måste säga att det är detta som gör mig mest besviken denna eftermiddag i parlamentet.
Jim Allister
(EN) Herr talman! Detta betänkande är vältaligt men saknar innehåll, precis Peace-finansieringen till stor del spenderades på tomma ord.
Ironin i att en parlamentsledamot från IRA/Sinn Féin är föredragande för ett betänkande om fred kommer inte att undgå de tusentals människor på Nordirland som hennes vidriga organisation gjorde till offer genom sin dödliga terrorism.
Det förvånar mig inte att hon kan skriva ett betänkande som handlar om fred utan vare sig en enda generad hänvisning eller tillstymmelse till ånger över hur vårt behov av fred uppkom: det är såklart på grund av hennes IRA-decennier av terror.
Jag är inte heller förvånad över att hon låter bli att nämna ett av Peace-programmets stora misslyckanden, nämligen den ojämna fördelningen mellan de två grupperna på Nordirland, som innebar att de protestantiska unionisterna inte fick sin beskärda del av det ekonomiska stödet. Detta bekymrar givetvis inte de Bairbre de Brún.
Låt mig slutligen understryka att den relativa fred som vi har på Nordirland i dag inte har uppnåtts främst tack vare något EU-fredsprogram utan tack vare våra fantastiska säkerhetsstyrkors otroliga ihärdighet, mod och uppoffringar. De tystade IRA som berövade oss fred under så lång tid.
Ioannis Kasoulides
(EN) Herr talman! Peace-programmet har bidragit till fredsprocessen på Nordirland både genom ekonomiskt bistånd och hjälp att föra de två befolkningsgrupperna närmare varandra. Programmets strategi har bestått i att arbeta med civilsamhället och icke-statliga organisationer för att främja aktivt medborgarskap. Det har fått deltagarna att försöka hitta lösningar på deras egna problem. Det är ett exempel på hur kommissionen bidrar till fredsskapande och försoning, och den bör gratuleras för detta.
I betänkandet nämns idén att dela med sig av erfarenheterna från Peace-programmet till andra områden som tampas med liknande problem. Som cypriot tycker jag att det skulle vara oerhört intressant att använda denna erfarenhet på Cypern. Jag uppmanar Cyperns regering och kommissionen att undersöka den möjligheten som en del i förberedelserna för andra politiska överenskommelser.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Herr talman! Peace-programmet har visat hur det kan bidra till en fredlig samlevnad och försoning mellan de grupperna på Nordirland. Med tanke på vårt utlovade stöd för att detta program ska fortsätta på Irland vill jag påpeka följande.
Peace-programmet är ett strålande exempel på god praxis som både kan och måste tillämpas i andra EU-områden, som till exempel Cypern. Det har gett upphov till värdefulla erfarenheter när det gäller genomförandet och särskilt hur det administreras av lokala partnerskap och icke-statliga organisationer, utvecklandet av projekt mellan befolkningsgrupperna och enkel tillgång till ekonomiskt stöd till projekt eller för grupper som inte har tillgång till andra EU-medel eller nationella resurser. Här finns sätt och medel som borde införas i större utsträckning i de program som är kopplade till EU:s strukturfonder. En sådan strategi går från gräsrotsnivå och uppåt, särskilt de program som är inriktade på lokal utveckling och kampen mot fattigdom och socialt utestängning.
Jean Marie Beaupuy
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag måste börja med att understryka vilka utmärkta resultat Peace I och Peace II uppnått, framför allt för mottagarna på Irland - Nordirland - som återfått sin värdighet och sitt hopp. Med detta sagt vill jag ta upp två punkter där jag hoppas att kommissionen uppnår verkligt lyckade resultat.
För det första måste, som Bairbre de Brún påpekar i sitt betänkande, Storbritanniens och Irlands regeringar ställa sig bakom de beslut som fattas av parlamentet, kommissionen och rådet, så att tillfälliga och kompletterande åtgärder kan åstadkommas genom deras gemensamma insatser.
Fru kommissionsledamot, för det andra kommer ni som ansvarig för arbetsgruppen inte att bli förvånad över att jag uppmanar er att se till att vi intar ett enhetligt synsätt för att skapa konsekvens mellan de olika berörda organen, mellan de olika programmen och fonderna och mellan de olika geografiska områdena.
Sist men inte minst hoppas jag att det irländska exemplet blir till en värdefull lärdom för andra länder världen över.
Daniel Hannan
(EN) Herr talman! Varför antar vi denna resolution? Är den ett särskilt botemedel mot ett identifierat problem? Eller antar vi den för att må bättre själva, och känna att vi har gjort vår lilla del för fredsprocessen?
Det är med viss sorg jag ställer den frågan. Jag är lika stor anhängare av fredsprocessen på Nordirland som ni andra här, och faktiskt kanske en större anhängare än vissa. Eftersom jag är både Ulster-katolik och skottisk presbyterian, har jag alltid haft ett personligt intresse av en samlingsregering.
Men externa bidrag garanterar inte fredsprocessen. Tvärtom är risken att detta penningflöde förvandlar det som en gång var en företagsam och ekonomisk del av världen till en bidragsberoende del som lever av andras allmosor.
Jag säger detta på fullt allvar: när ni undertecknar checkarna på hundratals miljoner euro, fråga er ifall ni verkligen tror att ni köper stabilitet och fred i den delen av världen, eller om ni inte bara vill må lite bättre själva i några minuter.
Tanken att politiskt våld orsakas av berövande föddes helt enkelt inte ur verkligheten. Det är en av många idéer som härstammar från Karl Marx, och som många av hans idéer verkar den rimlig på papperet, men visar sig inte stämma i verkligheten.
Det område som får störst bistånd per capita i världen, mer än någonstans i Afrika, är Palestina, som också är ett av de områden där det förekommer mest våld.
Sanningen är att om vi vill stödja fredsprocessen på Nordirland måste vi skapa verklig demokrati där, där det finns en verklig opposition och möjligheter att påverka regeringen. Om ni gör det, kommer vi inte att behöva pengarna.
Colm Burke
(EN) Herr talman! Jag välkomnar Bairbre de Brúns betänkande, och jag vill gratulera alla som bidragit till det, särskilt skuggföredragandena, Jim Nicholson, Marian Harkin och alla andra som deltagit.
Peace III-programmet är igång, med 333 miljoner euro på väg, som stöd för infrastrukturen och samhällsutvecklingen på Nordirland och de angränsande grevskapen. Jag anser att de tre Peace-programmen har bidragit oerhört mycket till att skapa fred i området. Jag vill gratulera alla som deltagit i arbetet, och även de politiska partierna på Nordirland, och de samhällsgrupper som arbetat tillsammans för att se till att fredsprogrammet fortsätter att fungera.
Jag välkomnar även den arbetsgrupp som har inrättats på Nordirland, men anser att det även behövs en arbetsgrupp i republikens sex angränsande grevskap, för att utveckla infrastrukturen i området. Det är synd att den irländska regeringen inte har gjort samma sak när det gäller dessa sex grevskap. Detta borde undersökas eftersom även de grevskapen led under 30-35 år. Vi behöver ett sådant initiativ i de sex områdena. Jag välkomnar en sådan åtgärd från den irländska regeringen.
Tack än en gång till alla som har deltagit.
Rolf Berend
(DE) Herr talman! Det är nog ingen här i parlamentet som verkligen tvivlar på Peace-programmets framgångar, både när det gäller det konkreta bidraget till ekonomisk och social sammanhållning och till ökat lokalt engagemang genom aktivt medborgarskap och civilsamhällets deltagande i de fredsskapande insatserna.
I betänkandet, som utarbetats på initiativ från utskottet för regional utveckling, betonas med rätta den värdefulla erfarenhet som detta unika och mycket innovativa strukturprogram gett, och man understryker vad som skulle kunna göras bättre i framtiden, vilka utmaningar som kvarstår och vilka slutsatser som kan dras.
Jag är mycket engagerad i EU:s regionalpolitik, och jag är fullt medveten om behovet att utveckla gränsöverskridande verksamheter och stödja samarbetet mellan lokala handelskammare, statliga institutioner och frivillighetsorganisationer på båda sidor av landets gränser. Jag behöver knappast säga att jag och min grupp stöder betänkandet utan reservationer.
Marian Harkin
(EN) Herr talman! Eftersom ingen annan ber om ordet vill jag säga något. Jag är väl inte helt förvånad, fast kanske lite besviken, över det som Jim Allister sa här i kväll. Vi diskuterar Peace-programmet och inte konflikten. Som i alla konflikter finns det djupt liggande orsaker även till denna konflikt, och den har pågått länge, och som alla konflikter är den mycket mer komplicerad än vad Jim Allister låter påskina. Men trots dem som ifrågasätter Peace-programmets effektivitet och protesterar mot användningen av EU-medel, råder det inga tvivel om att Peace-stödet fungerade som en katalysator och, som sagt, gav valuta för pengarna tack vare frivilliginsatser och frivilligtid. Det bästa att säga är kanske att konflikten är löst och att Peace-finansieringen bidrog till att nå detta mycket goda resultat.
Jim Allister
(EN) Herr talman! Det är väldigt enkelt för Marian Harkin att komma hit till parlamentet och uttala sig som hon har gjort.
Hur många väljare som mördats av terrorister har hon begravt? Hur många i hennes väljarkår har dött på grund av att den organisation som Bairbre de Brún företräder bestämde att de skulle dö eftersom de förde en politisk kamp?
IRA mördade 2 000 av mina väljare, så ingen här ska predika för mig om de starka känslor jag har, och ingen kan bestrida mitt påpekande att det var IRA som skickade så många av mina väljare i graven - samma organisation som Bairbre de Brún företräder i parlamentet.
Att se dem i mitt lands regering nu gör mig illamående, och att konstatera att de är där eftersom de har mördat och för att de inte ska mörda igen, gör det hela ännu värre.
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill säga att denna debatt tydligt har bekräftat hur viktig fredsprocessen på Nordirland är och att man har dragit viktiga lärdomar under processens gång. Kommissionen kommer att fortsätta bidra till konsolideringen av försoningsprocessen och underlätta erfarenhetsutbytet av det man lärt sig om fredsskapande med andra områden som tampas med liknande problem. Parlamentets stöd kommer säkert att ha stor betydelse för dessa insatser.
Jag vill säga ytterligare två saker:
Till Jean Marie Beaupuy: arbetsgruppen på Nordirland har upprättats för att underlätta för Nordirlands befolkning att delta i EU:s politik och bättre samordna och hålla samman olika processer för att stärka freds- och försoningsprocessen.
För det andra skulle kommissionen vilja bidra till detta arbete genom att hjälpa Nordirlands befolkning att minska det nuvarande beroendet av den offentliga sektorn, statligt stöd, och stöd i form av lika bidrag. Målet med konferensen som Bairbre de Brún nämnde var också att bidra till denna process genom att få fram mer privata investeringar på denna del av ön, och skapa en mer dynamisk privat sektor. Tack ännu en gång för alla era inlägg.
Bairbre de Brún
föredragande. -(GA) Herr talman! Jag vill tacka alla som deltagit i kvällens debatt. Jag har lyssnat noga på er och de saker ni tagit upp. Jag är dock besviken på Jim Allisters uttalande och jag kan inte hålla med om det han sa. Jag vill berömma parlamentet och kommissionen för det arbete de utfört genom åren med Peace-programmet.
Jag vill rikta ett särskilt tack till kommissionsledamot Danuta Hübner för det personliga engagemang som hon har visat från hennes första dag i tjänsten, och för hennes regelbundna besök på Irland. Kommissionsledamot Danuta Hübner och tidigare kommissionsledamöter har varit sanna vänner av fredsprocessen på Irland och det är uppmuntrande att se att kommissionen kommer att ha en fortsatt roll genom den arbetsgrupp som kommissionens ordförande José Manuel Barroso har satt ihop.
Peace-programmet har gjort det möjligt för ett samhälle som varit splittrat sedan det delades att enas. Programmet sammanförde unga nationalister och unionister för att lära sig om varandras kulturer. Vi vill särskilt uppmärksamma den viktiga roll som kvinnor har i fredsskapandet, och det viktiga och värdefulla arbete som utförts - ett gränsöverskridande arbete som omfattat både befolkningsgrupperna.
I mitt betänkande påpekas det att det är de mest marginaliserade människorna som fått ut mest av Peace, som sig bör. Men om det finns grupper som inte redan tagit till vara på möjligheten att ta del av Peace I och Peace II, bör de uppmuntras att delta. Nästa steg är att se till att det goda arbete som Peace bidragit till inte upphör, och att det värdefulla arbete som inleddes med Peace-programmen och det fantastiska stöd som EU:s institutioner har gett kommer framtida generationer till godo.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum tisdagen den 20 maj 2008.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Ramona Nicole Mănescu  (ALDE
), skriftlig. - (RO) Peace-programmen ger inte bara möjlighet att upprätthålla fred, utan är även ett verktyg som gynnar ekonomisk utveckling och regional sammanhållning. Att programmet har genomförts av regionala ledningsorgan och icke-statliga organisationer har lett till att en rad samhällsgrupper, lokala organisationer och marginaliserade grupper deltar i styrande- och utvecklingsprocessen. Genom att finansiera regionala projekt med Peace-medel underlättar man dessutom dialog, försoning och överenskommelser vars målsättning är tillvarata gemensamma intressen och således undvika all konflikt.
Nordirland är ett exempel på god praxis för alla medlemsstater som drabbas av konflikter eller problem som hotar freden i landet.
Därför stöder jag inrättandet av ett nätverk av europeiska regioner och städer där det finns en potentiell risk för konflikt och jag anser att främjandet av lokala partnerskap, utbytet av bästa praxis och effektivt samarbete mellan regioner och de förmedlande finansieringsorganen är viktiga faktorer för att få lokala grupper att samarbeta och verka för fredsbevarande.
Jag vädjar även om att man inför program som Peace i sydöstra Europa också, särskilt på Balkan, speciellt eftersom de senaste årens händelser varit en varningssignal.
