Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin 4. joulukuuta 1997 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
4. joulukuuta 1997 pidetyn istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, Luxemburgin Eurooppa-neuvosto hyväksyi yksimielisesti viime perjantaina ETA-terroristijärjestön tuomitsevan ja kieltävän julkilausuman, ja sitä seuraavana päivänä baskit osoittivat mieltään lukuisissa paikoissa vaatien sitä, mitä me tarjoamme meidän ovillamme kolkuttaville Itä-Euroopan maille: rauhaa, vapautta ja demokratiaa.
Pyydän teitä, herra puhemies, antamaan parlamentin puolesta julkisen solidaarisuuskannanoton ja siten ottamaan osaa baskien mielenilmaukseen ja lähettämään surunvalittelumme José Luis Cason perheelle, Cason, joka murhattiin siksi, että hänet valittiin demokraattisesti edustamaan kaltaisiaan baskeja.

Puerta
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä herra Galeoten sanoihin ja sanoa, että me pidämme José Luis Cason - kaupunginvaltuutetun, joka oli vaatimaton niin elintavoiltaan kuin siksi, että hän edusti pienen baskikylän, Renterían asukkaita - murhaa hyökkäyksenä, jonka kohteena ovat Espanjan demokratia, baskien demokraattiset instituutiot ja tämä suuri eurooppalainen demokratia, jota me kaikki yhdessä rakennamme.
Me olemme iloisia siitä, että Luxemburgin Eurooppa-neuvosto esitti niin selvän kannanoton, ja me tiedämme, herra puhemies, että te olette jo ilmaissut parlamentin surunvalittelut ja että te annatte kaiken mahdollisen solidaarisen tuen murhatun omaisille.
Huomenna meillä on ilmeisesti tilaisuus ottaa vastaan parlamentissa Ermuassa murhatun kaupunginvaltuutetun Miguel Ángel Blancon perhe, ja varapuhemies Cot järjestää kokouksen ilmaistakseen solidaarisuutta kaikille Espanjassa ja muualla Euroopassa terrorismin uhreiksi joutuneille. Tässä hengessä ryhmäni haluaa ilmaista täyden solidaarisen tukensa ja sitoutua tekemään lujasti työtä, jotta vastaavat tapahtumat eivät toistu tulevaisuudessa.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä edellisten kollegojen sanoihin ja sanoa kaikkien espanjalaisten sosialistien puolesta, että kaupunginvaltuutettu Cason murha on murha, joka loukkaa demokraattisia periaatteita, Espanjan kansan pyrkimyksiä luoda vakaa ja kestävä demokratia ja joka on jälleen yksi osoitus totalitarismista, joka toisinaan pesiytyy joihinkin Eurooppamme yhteiskuntiin.
Kiitän herra puhemiestä surunvalittelujen esittämisestä, olen iloinen Luxemburgin Eurooppa-neuvoston julkilausumasta ja toivon, että parlamentti ja muut toimielimet tukevat jatkuvasti Espanjan kansan ponnistuksia elää rauhanomaisissa ja demokraattisissa oloissa.

Puhemies
Kiitoksia, herra Medina. Arvoisat parlamentin jäsenet, minun mielestäni nämä kolme jäsentä ilmaisivat puheenvuoroissaan parlamentin mielipiteen. Mielipiteen, johon minä itsekin yhdyin, kun Eurooppa-neuvosto antoi julkilausumansa. Samalla haluan muistuttaa, kuten herra Puerta jo mainitsi, että huomenna klo 18.00 järjestetään tilaisuus, johon kaikki parlamentin jäsenet voivat osallistua ilmaistakseen solidaarisuutta kaikille terrorismin uhreiksi - Espanjassa ja muualla Euroopassa - joutuneille ja parlamenttimme vakaata tahtoa ja sitoumusta taistella terrorismin kaikkia ilmenemismuotoja vastaan kaikkialla missä sitä esiintyy.

Papakiriazis
Arvoisa herra puhemies, ylihuomenna keskiviikkona saamme kaikki kokea Saharovin palkinnonjaon, joka on poikkeuksellisen merkittävä hetki. Palkinnonjako on erityisen merkittävä juuri tänä vuonna, kun palkinto jaetaan kymmenettä kertaa ja kun ihmisoikeuksien viideskymmenes vuosi on alkamassa.
Vuonna 1995 Saharovin palkinto annettiin Leyla Zanalle, kurdilaista syntyperää olevalle kollegallemme Turkin parlamentissa, niistä leppymättömistä taisteluista, joiden vuoksi häntä vainottiin ankarasti ja joiden takia Turkin hallitus vangitsi hänet. Herra puhemies, muistamme sen Zanan puheen tässä salissa 12. päivänä tammikuuta 1996, jonka Zanan puoliso luki meille, koska hän itse ei ollut keskuudessamme, ja joka päättyi vetoomukseen " pyydän Euroopan parlamentin apua, jotta kansani tragedia päättyisi" .
Tänään, kaksi vuotta myöhemmin, Leyla Zana on edelleen vangittuna Turkissa, siitä huolimatta, että hänet on kaikkialla maailmassa tunnustettu symbolina, joka taistelee rauhanomaisesti kokonaisen kansakunnan ongelmien ratkaisemisen ja hengissä selviämisen puolesta.
Herra puhemies, kun Turkin lähentyminen Euroopan unioniin on tänään taas jokseenkin ajankohtaista, uskon, että Euroopan parlamentin on periaatteidensa mukaisesti vaadittava Turkin hallitusta vapauttamaan välittömästi kansanedustajakollegamme, rouva Zana, jolle me soimme kunnian vastaanottaa Saharovin palkinnon.

Puhemies
Kiitoksia, herra Papakyriazis. Muistutan joka tapauksessa arvoisille läsnäolijoille, että parhaiten solidaarisuuttaan parlamentin Saharov-palkinnon saajalle voi ilmaista osallistumalla runsaslukuisesti ensi keskiviikkona klo 12.00 pidettävään täysistuntoon, jossa Saharov-palkinto luovutetaan Salima Ghezalille, joka taistelee saman asian puolesta kuin Leyla Zana.

McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, työjärjestystä koskeva puheenvuoro: kuten ehkä tiedättekin, Yhdysvallat on ilmeisesti kieltänyt eurooppalaisen naudanlihan tuonnin. Sitä ei ole vielä virallisesti vahvistettu, mutta uskon asian olevan niin. Kun sen lisäksi otetaan huomioon muut naudan- ja lampaanlihatuotteista kiertävät huhut, niin komission olisi mielestäni annettava asiaa koskeva julkilausuma parlamentille, varsinkin neuvoston tämänpäiväisen kokouksen jälkeen. Voisitteko pyytää, että asia hoidetaan tämän viikon aikana?

Puhemies
Asia on ollut esillä puhemieskonferenssissa, mutta koska kyse ei ole kuin huhuista, puhemieskonferenssi piti parempana ratkaisuna asian ottamista käsiteltäväksi vasta tammikuun istuntojaksolla, kun meillä on kaikki tosiasialliset tiedot ja olemme saaneet komission julkilausuman.

Hallam
Arvoisa puhemies, työjärjestystä koskeva puheenvuoro. Euroopassa saattaa olla liikkeellä naudanlihatuotteita koskevia huhuja, mutta minun vaalipiirissäni, jossa on paljon nautakarjan kasvattajia, on syntymässä todellinen kriisi. Markkinoille tulvii naudanlihaa muista Euroopan maista, joissa hygieniavaatimukset eivät läheskään vastaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa olevia vaatimuksia. Kyse ei siis ole vain huhuista vaan todellisesta ongelmasta.
(Vastustavaa mutinaa)

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, en halua puuttua keskustelun sisältöön, koska silloin minun pitäisi puhua vähän tiukempaan sävyyn. Haluaisin kuitenkin huomauttaa, että puhuin tänään iltapäivällä rouva Boninon kanssa, hän arveli antavansa julkilausuman huomenna illalla komission istunnon jälkeen. Esityslistasta näen, että julkilausuma annetaan huomenillalla kello 21.00, ja sen jälkeen on keskustelu täällä täysistuntosalissa. Se oli käsitykseni vielä muutama minuutti sitten, ja se on muuten myös rouva Boninon käsitys.

Puhemies
Te tiedätte, että se edellyttää esityslistan muuttamista työjärjestyksen määräämällä tavalla, mitä ei tässä tapauksessa ole tietysti tehty.
Ah, anteeksi, korjaan virheeni. Esityslistalle on todellakin merkitty klo 21.00 komission julkilausuma terveydelle mahdollisesti vaarallisista naudanlihatuotteista, ja sitä seuraa keskustelu. Korjaan siis virheeni. Julkilausuma on merkitty esityslistalle - te olitte oikeassa, rouva Roth-Behrendt - ja siitä keskustellaan huomenna.

De Vries
Arvoisa puhemies, työjärjestystä koskeva puheenvuoro. Aioin sanoa saman asian. Meidän pitäisi todellakin keskustella kyseisestä asiasta tiistaina klo 21.00, kuten on sovittu.

Banotti
Arvoisa puhemies, olen järkyttynyt siitä mitä herra Hallam sanoi. Hän viittasi törkeällä tavalla minun maani hygieniatottumuksiin, sillä irlantilaiset karjankasvattajat pysäytetään laittomasti satamissa. Sanoisin herra Hallamille: me emme ole pitkään aikaan pitäneet sikoja olohuoneissamme.

Macartney
Arvoisa puhemies, emmekö me voisi pitkän keskustelun sijasta yksinkertaisesti sopia siitä, että huomiseksi illaksi klo 21.00 merkityn asian yhteydessä käsiteltäisiin kaikkia siihen liittyviä näkökohtia, myös lampaanlihakysymystä naudanlihan ohella? Se on uskoakseni ollut puhemieskonferenssin tarkoituksena kun asia on merkitty esityslistalle.

Puhemies
Se riippuu tietenkin komissaarista ja hänen antamastaan julkilausumasta.

Berthu
Arvoisa puhemies, huomenna klo 21.00 on todellakin komission julkilausuma terveydelle mahdollisesti vaarallisista naudanlihatuotteista. Herra puhemies, minä olen kuitenkin pöyristynyt siitä, että julkilausumaa seuraa keskustelu mutta ei Euroopan parlamentin kannanotto. Siitä ei anneta päätöslauselmaa eikä siitä äänestetä. Päätöslauselmaa ei anneta eikä äänestystä järjestetä myöskään geneettisesti muunneltujen organismien pakkausmerkinnöistä, joita käsitellään perjantaiaamuna.
Komission julkilausuman aiheet ovat mielestäni hyvin vakavia: odotettavissa oleva tuontikielto Yhdysvaltoihin, odotettavissa oleva terveydelle vaarallisten tuotteiden kieltoon tehtävä muutos, jonka pitäisi teoriassa tulla voimaan 1. tammikuuta ensi vuonna. Lyhyesti, ne ovat siis erittäin tärkeitä asioita, ja Euroopan parlamentin on ehdottomasti otettava niihin kantaa hyvissä ajoin, toisin sanoen välittömästi eikä yhden tai kahden kuukauden kuluttua, jolloin se voisi ainoastaan valitella sitä mikä on jo tapahtunut.

Puhemies
Herra Berthu, te olitte minun laillani mukana puhemieskonferenssissa, joka teki päätöksen siitä, että päätöslauselmia ei anneta. Konferenssi piti todellakin aiheellisena järjestää keskustelun, mutta asiasta ei ollut riittävästi tietoa päätöslauselman laatimiseksi, koska asiasta vastaavilla valiokunnilla ei ollut mahdollisuutta esittää kantaansa asiasta. Tämä selitys annettiin puhemieskonferenssissa. Te olitte paikalla yhtä lailla kuin minäkin. Tämä minun oli kerrottava parlamentille.

Sturdy
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa aluksi, että olen samaa mieltä siitä, mitä te sanoitte kantamme muodostamisesta Yhdysvaltojen suhteen tässä asiassa, mutta minä voisin ehkä auttaa teitä hieman puuttumalla herra Hallamin esittämään halpa-arvoiseen poliittiseen väitteeseen. Hänen pitäisi tietää, että brittiläisen naudanlihan tuonti on ollut jo vuosia kielletty Yhdysvalloissa ja että hänen oma hallituksensa aiheuttaa ongelmia naudanlihateollisuudelle kieltäytyessään arvottamasta uudelleen "vihreää puntaa" .

Puhemies
Herra Sturdy, tämä ei ole sopiva tilaisuus käsitellä minkään jäsenvaltion sisäisiä ongelmia.

Puhemies
Rouva Roth-Behrendt, koska esityslistamme on hyvin tiivis, älkäämme tuhlatko nyt aikaa keskinäiseen syyttelyyn.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, en aio osallistua keskusteluun. Haluaisin vain sanoa jotakin menettelystä ja onnitella puhemieskonferenssia sen viisauden johdosta. Me hyväksyimme viime kuussa, marraskuussa laajan päätöslauselman, johon ei juuri jäänyt aukkoja. Minusta ei ole järkevää, että tekisimme sen tässä kuussa uudelleen. Niille kollegoille, jotka kuitenkin pitävät sitä tarpeellisena, huomauttaisin, että jo helmikuussa keskustelemme komission seuraavasta kertomuksesta - ensimmäisestä puolivuotiskertomuksesta - ja laadimme jälleen päätöslauselman. Toisin sanoen meillä on BSE-päätöslauselmia taas kolmen kuukauden välein. Uskon, että siinä on huvia kerrakseen, niin että voimme suoda itsellemme huomenna sen suuren ylellisyyden, että käymme keskustelun, joka antaa meille tarpeelliset tiedot. Siten voimme peruuttaa päätöslauselman laatimisen komission syvällisen kertomuksen tarkistamiseksi helmikuussa.

Gallagher
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa herra Hallamille, että jos hänen maansa hallitus olisi noudattanut...

Puhemies
Ei, Herra Gallagher, keskustelu tästä aiheesta on päättynyt.

Posselt
Arvoisa puhemies, minä olin pyytänyt puheenvuoroa alusta asti. Suokaa anteeksi, etten puhu brittiläisestä naudanlihasta. En aikonut myöskään yhtyä Roth-Behrendtin onnentoivotuksiin puhemieskonferenssille vaan päinvastoin! Huomenna pitäisi olla taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan kokous komissaari Brittanin kanssa. Aiheen kannalta se olisi ollut tällä viikolla ehdottoman välttämätön. Meidän on nyt pidettävä se epämuodollisena kokouksena ilman tulkkausta. Halusin vain protestoida sitä vastaan, että jokainen työryhmä ja jokainen ryhmittymä voi täällä kokoontua kunnollisissa olosuhteissa, mutta ei valiokunta, jolla on jotakin tärkeää keskusteltavaa, joka pitää käsitellä tällä viikolla. Pyydän lopettamaan tämän käytännön.

Puhemies
Herra Posselt, te tiedätte, että se johtuu puhemieskonferenssin päätöksestä. Päätös, jonka mukaan valiokuntien kokoukset on pidettävä Brysselissä, on selvitetty valiokuntien puheenjohtajien konferenssille ja jokaiselle valiokunnalle.
Jos olette sitä mieltä, että asiaa on muutettava, neuvon teitä kääntymään puhemieskonferenssin puoleen, koska tämä ei ole oikea aika eikä paikka muutoksen tekemiselle.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, 22 artiklan 5 kohdan perusteella, voisiko puhemiehistö antaa postipalvelun henkilökunnalle mahdollisimman pikaisesti käyttöön tarvittavat resurssit, koska he eivät voi suorittaa tehtäviään tyydyttävällä tavalla? Voisivatko autonkuljettajat saada paremmat tilat Brysselin rakennuksen sisääntuloaulan epämiellyttävän kylmän nurkkauksen sijaan? Kun meillä on nyt hyvät mahdollisuudet hoitaa työmme hyvin, mielestäni myös lähimmällä avustavalla henkilökunnallamme pitäisi olla siihen mahdollisuus.

Provan
Arvoisa puhemies, koska te kuulette istuntojen alussa usein valituksia, on mielestäni oikeus ja kohtuus, että te saatte myös onnitteluja. Pyytäisin teitä välittämään kiitoksemme kaikille asianomaisille yksiköille siitä, miten hyvin ne hoitivat muuttomme parlamentin uusiin Brysselin toimitiloihin. Siinä oli joitakin pieniä vaikeuksia, mutta kokonaisuutena mittava urakka toteutettiin poikkeuksellisen tehokkaasti. Välittäisittekö kiitoksemme kaikille asianomaisille?

Puhemies
Kiitoksia, herra Provan. Rouva van Bladelille sanoisin, että pääsihteeri etsii parhaillaan parempaa paikkaa autonkuljettajille uudesta rakennuksesta. Kiitoksia huomaavaisuudestanne; meillä oli hyvin tehokas tiimi, ja meidän on onniteltava pääsihteeriä sen kokoamisesta tätä hyvin onnistunutta muuttoa varten.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, pyysin todellakin pöytäkirjaa koskevaa puheenvuoroa siinä vaiheessa kun te otitte esille esityslistan kyseisen ensimmäisen kohdan.
Haluaisin esittää huomautuksen, joka liittyy 4. joulukuuta pidetyn kokouksen pöytäkirjan sivuun 5, tarkemmin sanottuna siihen vastaukseen, jonka sain työjärjestyksen 48 artiklan perusteella esittämääni kysymykseen. Muistutin puheenvuorossani, että 19. marraskuuta olin esittänyt kirjallisen kannanoton toimintaamme ja investointeihimme liittyviä menoeriä ohjaavien menettelyjen säännönmukaisuudesta ja avoimuudesta ja pyynnön sen kirjaamisesta luetteloon. Toivoin, että kaikki jäsenet voisivat ottaa kantaa näihin kaikkiin asioihin liittyviin kysymyksiin ja niiden ympärillä liikkuviin huhuihin. Herra puhemies, te vastasitte minulle, että olitte lähettänyt kysymyksen työjärjestystä käsittelevän valiokuntaan. Itse asiassa te kirjoititte minulle 3. joulukuuta päivätyssä kirjeessä, että lähettäisitte kysymyksen samana päivänä työjärjestystä käsittelevään valiokuntaan.
Herra puhemies, työjärjestystä käsittelevä valiokunta kokoontui 8. ja 9. joulukuuta. Se ei ollut vielä siihen mennessä saanut kirjettä. Tähän päivään, 15. joulukuuta, mennessä te ette ole edelleenkään antanut asiaa työjärjestysvaliokunnan käsiteltäväksi. Haluaisin kysyä teiltä syytä tähän viivyttelyyn. Haluaisin tietää, miksi teidän avustajanne ovat niin paljon viivyttäneet tätä asiaa, jonka te tiedätte olevan hyvin tärkeä parlamenttimme julkisen kuvan kannalta.

Puhemies
Herra Fabre-Aubrespy, allekirjoitin työjärjestystä käsittelevän valiokunnan tehtäväksiannon heti kun ehdin Ison-Britannian matkasta johtuvilta kiireiltäni. Se lähti tänään sen jälkeen kun posti oli kirjattu - tehän tiedätte, että sisäisen postin käsittelyssä on joitakin muodollisuuksia. Minä olen siis allekirjoittanut sen. Kuten tiedätte, me pyrimme vähentämään muodollisuuksia, mutta ne hidastavat edelleen melkoisesti asioiden käsittelyä. Olkaa kuitenkin huoleti, tehtäväksianto on lähtenyt työjärjestystä käsittelevään valiokuntaan ja sen pitäisi olla perillä vielä tänään.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestys.
Puhemieskonferenssin työjärjestyksen 95 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu. On ehdotettu seuraavia muutoksia:
Maanantaista torstaihin: ei muutoksia
Perjantai:

Puhemies
Rouva Redondo Jiménez pyytää asiasta vastaavan maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan suostumuksella, että hänen Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith -kasvintuhoojan torjuntaa koskevaan mietintöönsä sovelletaan menettelyä ilman keskustelua.
Maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puheenjohtajalla Colino Salamancalla on puheenvuoro.

Colino Salamanca
, maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja. (ES) Arvoisa puhemies, kyseinen mietintö sisältää valiokunnan yksimielisesti hyväksymät tarkistukset. Siinä ei ole mitään ongelmia. Siitä syystä pyyntö voidaan hyväksyä.

Puhemies
Toimitan äänestyksen Redondo Jiménezin pyynnöstä.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)

Puhemies
Näin ollen mietinnöstä äänestetään tiistaina klo 12.00.

Puhemies
Olen vastaanottanut Fordilta ja 28 muulta allekirjoittaneelta pyynnön, että esityslistalle merkitään komission julkilausuma UEFA: n päätöksestä evätä Coca-Cola Cupin voittajien osallistuminen Europe Cup - kilpailuihin.
Koska tämän istuntojakson esityslista on jo aivan täynnä, kyseinen kohta voidaan merkitä ainoastaan perjantain istunnon loppuun, jos pyyntö hyväksytään.
Fordilla on pyyntöä koskeva puheenvuoro.

Ford
Arvoisa puhemies, hyväksyn täysin sen, että julkilausuma merkitään perjantaiaamun istunnon loppuun, jos parlamentti hyväksyy pyynnön.

Puhemies
Haluaako joku käyttää puheenvuoron pyynnön puolesta? Entä sitä vastaan? Ei.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)

Puhemies
Käsittelyjärjestys vahvistetaan näin muutettuna.

Vihreä kirja " Yhteistyössä työn uudelleenorganisointiin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Anderssonin laatima sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan mietintö (A40313/97) komission vihreästä kirjasta " Yhteistyössä työn uudelleenorganisointiin" .

Andersson
Arvoisa puhemies! Haluan aluksi kiittää komissiota erinomaisesta vihreästä kirjasta. Haluan myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää valiokuntatovereitani erinomaisesta valiokunnassa tehdystä yhteistyöstä tätä mietintöä laadittaessa.
Mitä työn uudelleenorganisointiin tulee, voimme todeta, että USA ja Japani ovat meitä edellä. Tämä on toteamus eikä arviointi. Olen nimittäin sitä mieltä, että kun aloitamme työn organisoinnin muuttamisen Euroopassa, meidän on valittava oma mallimme, joka perustuu muun muassa sosiaaliseen malliin, eikä meidän pidä matkia USA: n ja Japanin mallia.
Haluan lisäksi sanoa muutaman sanan joustavoittamisesta. Siihen sanaan liittyy monta tabua. Minä yhdistän joustavoittamisen turvallisuuteen. Joustavaa työorganisaatiota ei pystytä koskaan luomaan, mikäli meillä ei samanaikaisesti ole hyvin rakennettua työoikeutta, aktiivista työmarkkinapolitiikkaa, oikeutta työntekijöiden jatkokoulutukseen jne.
Euroopan työorganisaation luomisessa ei kyseessä ole yksi malli vaan useita malleja. Eri alojen ja eri yritysten mallit ovat erilaisia. Yhteistä ja tärkeää on, että myös työmarkkinoiden ala- ja sektoritasolla olevat osapuolet osallistuvat työhön. Meidän ei sitä vastoin - käännyn nyt PPE-ryhmän ja tarkistusehdotuksen 4 puoleen - pidä sekaantua työmarkkinaosapuolten järjestäytymiseen. Pienten ja keskisuurten yritysten mukanaolo on tärkeää. Sitä vastoin meidän ei pidä päättää siitä, miten pieniä ja keskisuuria yrityksiä edustetaan työnantajajärjestöissä, vaan se on työnantajien tehtävä.
Työorganisaatioiden muutokset koskevat useita poliittisia alueita, muun muassa verotusta. Valiokunnan taholta vaadimme nyt, kuten aiemminkin, verojen leikkausta, joka tarkoittaa työn verotuksen keventämistä ja energia-, ympäristö- ja pääomaverotuksen lisäämistä. Sen vuoksi vastustamme myös UPE-ryhmältä tullutta tarkistusehdotusta, joka käsittelee yleistä verotuksen kevennystä. Haluamme verotuksen painopisteen muuttamista, emme yleistä verotuksen keventämistä.
Toinen käsiteltävä poliittinen aihepiiri liittyy työoikeuteen. Aiemmin tässä parlamentissa hyväksyttiin osa-aikatyötä käsittelevä sopimus. Se ei kuitenkaan riitä, vaan on aivan yhtä tärkeää, että saamme aikaan epätyypillisiä töitä koskevia muutoksia ja turvallisuuden tunnetta. Sen vuoksi haluan kysyä komissiolta, milloin se aikoo palata epätyypillisiä töitä käsittelevien sääntöjen ja turvallisuuskysymysten pariin? Meillä on myös ehdotuksia tiedon, yhteisymmärryksen ja osallisuuden vähimmäisnormeiksi. Miten komissio suhtautuu näitä tärkeitä asioita koskeviin sitoviin vähimmäisnormeihin?
Kolmas poliittinen aihepiiri, jota aion käsitellä, on työajat. Kysymys koskee pääasiassa työmarkkinaosapuolia, mutta yhteiskunnan on annettava perusnormit ja kannustettava työaikalyhennyksiä. Olemme aiemmin tehneet tätä asiaa koskevan ehdotuksen Rocardin mietinnön yhteydessä. Nyt palaamme siihen jälleen: milloin saamme komissiolta omat työaikalyhennyksiä koskevat ehdotukset? Milloin niin usein luvattu Euroopan työaikalyhennyksiin liittyvää tilannetta koskeva inventointi tehdään?
Neljänneksi, koulutus on keskeinen asia työn uudelleenorganisoinnissa. Tilanne on kuitenkin synkkä. Tiedämme, että vain joka kolmannella työntekijällä on mahdollisuus koulutukseen. Pienissä ja keskisuurissa yrityksissä tilanne on vielä pahempi. Näissä vain joka kymmenennellä työntekijällä on mahdollisuus täydennyskoulutukseen. Meidän on tuettava pieniä ja keskisuuria yrityksiä, mutta emme voi tukea tiettyjä omistusmuotoja, kuten vihreät ehdottavat. Kannatan lämpimästi työntekijöiden omistamia yrityksiä, mutta emme voi ryhtyä tukemaan tiettyjä omistusmuotoja. Sitä vastoin voimme tukea pieniä ja keskisuuria yrityksiä.
Työn uudelleenorganisointi on pitkän tähtäimen prosessi. On myös tärkeää, että työntekijät osallistuvat siihen. Terveysriskien osalta voidaan terveyden ja turvallisuuden parantamiseksi tehdä paljon. On kuitenkin olemassa eräs vaara. On olemassa esimerkkejä siitä, että organisaatiomuutokset ovat johtaneet huononnuksiin, ja on kohtuullista, että työnantajat vastaavat pääosiltaan työympäristöön liittyvistä kustannuksista. Sen vuoksi vastustamme UPEryhmän ehdotusta, joka heikentää valiokunnan tekemää kannanottoa.
Haluan vielä ottaa esille tasa-arvokysymyksen. Se mitä komissio sanoo on myönteistä. Myös se mitä naisten oikeuksien valiokunta on sanonut on myönteistä, ja tuen myös PPE-ryhmän esittämiä tarkistusehdotuksia, mitä tasaarvonäkökohtiin ja miesten ja naisten vastuuseen perheestä tulee.
Lopuksi haluan kiittää komissiota hyvästä vihreästä kirjasta ja haluan kiittää valiokuntatovereitani valiokunnassa tehdystä hyvästä yhteistyöstä, joka toivon mukaan jatkuu myös nyt, kun käsittelemme asiaa täysistunnossa.

Hughes
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Jan Anderssonia hänen erinomaisesta mietinnöstään ja komissiota siitä, että sen vihreä kirja käsittelee kaikkia työn uudelleenorganisointiin liittyviä tärkeimpiä aiheita.
Haluaisin esittää ainoastaan kolme lyhyttä huomautusta. Ensimmäinen on se - kuten esittelijä itsekin sanoo - että meidän on muutettava tämä kokonaisvaltainen analyysi käytännön toiminnaksi seuraavan sosiaalisen toimintaohjelman yhteydessä. Meidän on mm. tehtävä kiireellisesti puitesopimus työajan hallintaan tarvittavista välineistä ja ryhdyttävä pikaisiin toimiin muuta epätyypillistä työtä kuin osa-aikatyötä koskevien sopimusten aikaansaamiseksi. Toinen huomautus on se, että nämä toimet edellyttävät sekä neuvotteluja että lainsäädäntömenettelyä perussopimuksen uuden sosiaalisen luvun mukaisesti. Me tarvitsemme näin ollen selvän toimielinten välisen sopimuksen, jossa määritellään sovellettavat menettelytavat ja aikataulut, jotta toimintamme sujuu todella ripeästi. Herra puhemies, te otitte tämän itse esille kolmen osapuolen välisissä neuvotteluissa. Toivon, että siinä vaiheessa kun asia otetaan kolmen osapuolen välisten neuvottelujen esityslistalle, komissio suhtautuu siihen hyvin vakavasti ja me onnistumme viemään sitä eteenpäin Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella.
Kolmas ja viimeinen huomautukseni on se, että me tarvitsemme uutta yhteisymmärrystä jäsenvaltioiden ja neuvoston välille siitä, että on olemassa hyvin tärkeitä ja oleellisia sosiaalisia asioita, jotka voidaan ja jotka pitääkin hoitaa Euroopan tasolla - esimerkiksi työvoiman liikkuvuus, toinen vihreän kirjan tärkeä kohta. Meidän on selvitettävä parin viimeisen vuoden aikana kertynyt suma sosiaalisella alueella ja saatava asiat taas etenemään. Muussa tapauksessa pelkään todella, että kaikkien pääomien kannalta ehdottoman tärkeät sisämarkkinat ajautuvat yhä lähemmäksi täydellistä murenemista. Meidän on löydettävä oikea tasapaino.

Chanterie
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, seurasipa sitten läheltä tai kaukaa työsopimusten ja työtä koskevien sääntöjen moninaistumista, työpaikkojen siirtymistä ja työaikojen joustavuutta, huomaa kaiken työhön liittyvän olevan muuttumassa perusteellisesti. Nykyisiä työtä koskevia määräyksiä on syytä muuttaa sekä taloudessa että sosiaalialalla tapahtuvien radikaalien muutosten vuoksi. Jos tätä ei oteta huomioon, ollaan hakoteillä.
Euroopan vastuu tässä asiassa ei ole kuitenkaan yksinkertainen asia. Kuka on mukana neuvotteluissa? Kuka on mukana yhteistyökumppanina? Onko kysymys päämäärättömästä ajatusten vaihdosta vai sopimukseen tähtäävistä neuvotteluista? Mitä työn organisointiin sisältyy? Me olemme kiinnostuneita turvallisuudesta ja terveydestä työpaikoilla sekä erityisesti työajoista. Me olemme kiinnostuneita palkkaehdoista, työoloista yleisesti, vakuutuksista työtapaturmien ja ammattitautien varalta, koulutuksesta, ammatillisesta koulutuksesta, työmarkkinapolitiikasta sekä kohderyhmiin liittyvästä politiikasta. Nämä kaikki ovat kokonaisuuteen kuuluvia elementtejä, joista mainitaan itse asiassa vihreässä kirjassa mutta joiden tapauksessa ei ole aina selvää, mitä Euroopan pitäisi tehdä.
Olemme sitä mieltä, että Euroopalla pitäisi olla tietty toimivalta säännöistä päättämiseksi, jotta jäsenmaiden tämänhetkisiä suuria eroja saataisiin tasoitettua ja jotta päästäisiin jonkinlaiseen yhdenmukaisuuteen. Tässä mielessä haluan ilmaista kannattavani esittelijän ja myös herra Hughesin seuraavaa sosiaalista toimintaohjelmaa koskevia ehdotuksia.
Tässä asiassa ei saa unohtaa tiettyjä perusperiaatteita, ja olemmekin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tulee ottaa huomioon taloudellisen kasvun mahdollisuus ja kasvun edistäminen mutta toisaalta myös mahdollisuus turvata työntekijöiden työllisyys sekä mahdollisuus säilyttää sosiaaliturva. Nimitämme tätä tasapainoa eurooppalaiseksi sosiaaliseksi malliksi, ja haluamme säilyttää tämän mallin myös uudenlaisen työn organisoinnin vallitessa ja tarvittaessa parantaa ja muokata mallia. Täytyy olla selvää, että meille asiassa ei ole kysymys siitä, että toisen voitto olisi toisen tappio.
Haluan kiittää puolueryhmäni puolesta esittelijää mietinnöstä sekä siitä, että hän on hyväksynyt suurimman osan esittämistämme tarkistuksista. Olen ymmärtänyt, että esittelijä on samaa mieltä myös tarkistuksesta, jonka olemme esittäneet uudelleen liittyen työn organisoinnin vaikutukseen perheisiin. Mielestämme ei ole mitään järkeä parantaa kasvua ja kilpailukykyä sekä työllisyyttä ja varmuutta työpaikkojen säilymisestä, jos seurauksena on perheiden hajoaminen.
Haluaisin myös pyytää, että esittelijä, herra Andersson, kiinnittäisi huomiota pk-yritysten rooliin ja työmarkkinaosapuolten välisiin neuvotteluihin, joihin myös pk-yritysten edustajien pitää päästää mukaan. Siten me voimme kannattaa mietintöä myös huomenna.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä kollegojeni esittämiin onnitteluihin herra Anderssonille hänen mietinnöstään huolimatta epäilyistä, joita minulla on sen joidenkin osien suhteen. Suurimmat työpaikalla tapahtuvat ja työhön liittyvät muutokset ovat muutoksia teknologian alalla. Meidän on pohdittava, miten me voimme parhaalla mahdollisella tavalla ohjata ja uudelleenkouluttaa työntekijöitämme, jotta he pystyvät hyötymään eniten uusien työmuotojen tarjoamista eduista. Siltä osin Anderssonin mietinnössä ja komission vihreässä kirjassa esitetään hyvin myönteisiä aloitteita.
Mietinnössä on kuitenkin joitakin epäkohtia, joihin meidän olisi puututtava. Esimerkiksi pääoman verottamista koskeva ehdotus. Jos ei aiota investoida uusiin koneisiin, koulutukseen, uuteen tehtaaseen, uusiin laitteisiin tms., niin miten voidaan antaa työtä useammille ihmisille? Jos joustavuutta ei sovelleta sellaisissa tapauksissa, joissa ihmiset haluavat sovittaa yhteen työ- ja perhe-elämän, kielletään ihmisiltä ja erityisesti naisilta mahdollisuus työntekoon. Pyytäisinkin komissiota tutkimaan hyvin huolellisesti hankkeen vaikutukset kaikissa maissa, kun se on saanut takaisin parlamentilta tämän asiakirjan.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, myös minä haluan kiittää herra Anderssonia erinomaisesta mietinnöstä. Mielestäni tässä mietinnössä on seurattu aikaamme. Talouden globaalistumisen, tietoyhteiskunnan kehittymisen ja väestön ikärakenteen vuoksi edessämme on valtavia muutoksia työn muotojen järjestelmässä. Jotta muutokset voisivat tapahtua, poliittisia keinoja täytyy tukea, ja tähän liittyen haluan viitata sosiaaliturvajärjestelmiimme ja erityisesti eläke-ehtoihin. Niihin liittyen on nykyisten järjestelyjen vallitessa vielä monissa maissa ongelmia eläkkeen siirtämisen kanssa. Toisin sanoen monien maiden eläkejärjestelmässä on puutteita. Esimerkiksi Saksassa on pitkät karenssiajat, mikä on huono asia uudistusten kannalta tällä sektorilla.
Lisäksi haluaisin viitata koulutusjärjestelmään. Esittelijä mainitsee, että meidän pitäisi olla mukana elinikäisessä oppimisessa ja voitava kouluttautua. Itse asiassa hän sanoo kristillisdemokraattien tarkistuksen seurauksena, että meidän ei tarvitse välittää pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Jos katsoo numeroita, voi todeta, että pienet ja keskisuuret yritykset eivät voi juurikaan käyttää varoja elinikäisen oppimisen kustannuksiin. Mielestäni on hyvin tärkeää, että pienet ja keskisuuret yritykset olisivat mukana sosiaalisessa vuoropuhelussa liittyen työn uudelleenorganisointiin. Tältä osin myös minun puolueryhmäni kannattaa kristillisdemokraattien esittämää tarkistusta.
Lopuksi, herra puhemies, haluaisin viitata epätyypilliseen työhön. Meidän pitää pyrkiä sellaiseen järjestelmään, että ihmiset voivat tehdä valintoja, jotka liittyvät työaikoihin ja osa-aikatyöhön sekä siihen, toimivatko he työntekijöinä vai yrittäjinä, ja sosiaaliturvajärjestelmäämme pitää muokata tähän soveltuvaksi; toivon, että komissio tekee niin työstäessään ehdotuksia edelleen.

Ojala
Arvoisa herra puhemies, aluksi haluaisin onnitella mietinnön esittelijää Jan Anderssonia, joka on onnistunut hyvin kokoamaan tähän mietintöön myös ne kriittiset kommentit, jotka työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan keskustelussa komission laatimaa vihreää kirjaa kohtaan esitettiin.
Komission vihreässä kirjassaan esittämä toteamus, että työn uudelleenorganisointi asettaa kyseenalaiseksi työlainsäädännön ja työmarkkinasuhteiden koko perustan, on mielestäni lievästi sanottuna hyvin outo. Työlainsäädäntö ei ainakaan meillä Suomessa rajoita kehittämistoimia ja kehittämispolitiikkaa, johon vihreässä kirjassa viitataan. Tästä meillä on lukuisia toimivia esimerkkejä. On täysin mahdollista tehdä uusia ja joustavia työn organisointiin liittyviä ratkaisuja nykyisen lainsäädännön piirissä.
Joustavuus yhdessä turvallisuuden kanssa, kuten parlamentin jäsen Andersson täällä totesi, on tavattoman tärkeää. On äärimmäisen epäviisasta pyrkiä tilanteeseen, jossa kehittämistoiminta aloitetaan lainsäädännön ja sopimustoiminnan romuttamisella. Työn uudelleenorganisointi ei voi tapahtua sellaisen työlainsäädännön muuttamisen kautta, jolla vain lisätään hallitsematonta joustavuutta. Työelämän jatkuvassa muutoksessa tarvitaan työlainsäädäntöä vastaamaan ihmisten turvallisuuden tarpeeseen. Ilman turvallisuudentunnetta ja takuuta työntekijöitä on kovin vaikea saada mukaan koko kehittämistoimintaan. Sen vuoksi on tärkeää, että työntekijöiden suojeluperiaatetta korostetaan nykyistä huomattavasti enemmän, kun keskustelua ja toimia työn uudelleenorganisoinnista jatketaan.
Aivan kuten naisten oikeuksien valiokuntakin, minä olen myös syvästi huolissani siitä, miten käy erityisesti naisten aseman tässä muuttuvassa työelämässä. On olemassa suuri riski, että on syntymässä niin sanotusti kahden kerroksen väkeä: niitä, jotka tekevät pysyvää työtä ja niitä, jotka tekevät epätyypillistä työtä. Pelkona on, että naiset ovat niitä jälkimmäisiä.

Schörling
Arvoisa puhemies! Haluan aloittaa kiittämällä Anderssonia monessa eri suhteessa hyvästä ja tärkeästä mietinnöstä. Komission vihreän kirjan mukaan työn uudelleenorganisointi on tarpeellinen, jotta unionin yritysten kilpailukykyä voitaisiin lisätä. Tämä vaatii joustavampaa työvoimaa. Samanaikaisesti sanotaan, että joustava työvoima liittyy läheisesti työntekijöiden turvallisuuden tunteeseen. Tätä emme mielestämme voi tarpeeksi painottaa, ja sitä Anderssonkin on mietinnössään yrittänyt tehdä.
Tuottavuus ja joustavuus eivät saa olla kaiken päämääränä, vaan niiden on kuljettava käsi kädessä sosiaalisen turvallisuuden ja työntekijöiden oikeuksien takaamisen sekä uusien työpaikkojen luomisen kanssa. Työajan lyhentämisen yhteydessä olisi Andersson mielestäni voinut ilmaista itseään hieman selkeämmin, koska hän vain mainitsee, että edelleen on tutkittava voisiko työaikojen lyhentäminen olla eräs tapa. Luulen, että sitä olemme pohtineet jo aivan tarpeeksi. Nyt jäljellä on siis ainoastaan vaatimus työajan kattavasta lyhentämisestä.
Mitä tarkistusehdotus 6: een tulee, vihreässä kirjassa sanotaan, että vaikutusvalta ja osallisuus ovat tärkeitä asioita työn uudelleenorganisoinnissa. Sen vuoksi on mielestäni tärkeää, että annamme helpotuksia yhteisomistuksessa oleville yrityksille ja tuemme niitä. Tämä on luonnollisesti poliittinen päätös ja poliittinen toimi, mutta emme luo yrityksiä vaan helpotamme ja tuemme niitä. Näin meidän on tehtävä, jos haluamme sellaisen kehityksen.

Sainjon
Arvoisa puhemies, minun on onniteltava herra Anderssonia hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa esitetään selkeästi innovaation, ammatillisen koulutuksen ja työn uudelleenorganisoinnin välillä olevat yhteydet ja kiinnitetään huomiota suureen huolenaiheeseen: työllisyyteen.
Me elämme keskellä todellista teknologista vallankumousta - erityisesti Internetin takia - jota voidaan verrata Euroopassa 1800-luvun jälkipuoliskolla tapahtuneeseen teolliseen vallankumoukseen. Kuten historia osoittaa, näin laajaan vallankumoukseen liittyy aina työn organisoinnin ja elinolosuhteiden täydellinen muuttuminen.
Interaktiivinen yhteiskunta, joka toimii 24 tuntia vuorokaudessa ja avaa meille entistä laajemmat mahdollisuudet tutustua maailmaan, murtaa totunnaiset työtavat ja työajat. Olen vakuuttunut siitä, että tulevat muutokset edellyttävät enemmän joustavuutta työn organisoinnissa ja niiden ansiosta voidaan vähentää vuotuista työaikaa.
Innovaatio, ammatillinen koulutus ja työn uudelleenorganisointi olivat Luxemburgin työllisyyshuippukokouksen kolme pilaria. Nyt on vain toteutettava käytännössä vielä teoreettisella tasolla olevat päätökset.
Ensinnäkin EIP: n lainoilla rahoitettava innovaatio. Eurooppalaisille pk-yrityksille annettavalla tuella on ratkaiseva merkitys erityisesti siksi, että sen avulla ne voivat olla esillä Internetissä ja päästä mukaan sähköiseen kaupankäyntiin. Toiseksi ammatillinen koulutus. Se kulkee käsi kädessä teknologisen haasteen kanssa: tähän suuntaan tähtääviä Adapt- ja Leonardo-ohjelmia ja tavoitetta 4 on vahvistettava. Lopuksi työn uudelleenorganisointi, joka kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Ranska on paneutunut siihen ja se selviää haasteestaan sillä edellytyksellä, että 35 työtunnin periaatetta ei sidota vanhentuneeseen viikkotyötuntien järjestelmään.
Lopuksi, herra puhemies, jos me liitämme innovaation, ammatillisen koulutuksen ja työn uudelleenorganisoinnin triptyykkiin työstä aiheutuvien kustannusten alenemisen, me hyödymme varmasti maailmanlaajuistumisesta, joka edistää Eurooppaan tehtäviä investointeja ja auttaa voittamaan taistelun työllisyyden hyväksi.

Weiler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat! Minäkin haluan lausua kiitokseni hyvästä mietinnöstä, joka on tärkeä mutta myös hyvin monimutkainen. Mutta haluaisin kiittää myös komissiota, sillä se on tässä mietinnössä jälleen kerran ymmärtänyt tämän parlamentin konsensuksen ja korostanut sitä antaessaan joustavuudelle ja sosiaaliturvalle samanlaisen merkityksen kuin kilpailukyvyn ja työllisyyden vahvistamiselle. Tämä on meille tärkeää, koska haluamme puolustaa ja rakentaa edelleen eurooppalaista sosiaalista mallia, joka perustuu solidaarisuuteen ja yksimielisyyteen. Minusta on myös mielenkiintoista, että komissio on tässä esitellyt paljon malleja ja ehdotuksia. Toimintasuunnitelmaa jään kuitenkin kaipaamaan. Enkä ole ainoa, sillä lähes kaikki puhujat ovat tässä talossa vaatineet toimintasuunnitelmaa. Onhan tiedon ja tarvittavan toiminnan välillä erittäin suuri aukko.
Haluaisin tuoda esiin muutamia kohtia tästä aiheesta. Ensinnäkin - se sanottiin jo - jatkokoulutus ja täydennyskoulutus. Haluamme auttaa pk-yrityksiä säilyttämään laadun ja parantamaan sitä, sillä tiedämme, etteivät ne vieläkään pysty, teknisesti eivätkä henkilökunnan puolesta, luomaan välttämättömiä edellytyksiä. Haluaisin kuitenkin myös mainita, että tarvitsemme myös johdon jatkokoulutusta - tämä on osittain unohdettu. Toinen kohta: naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet. Siinä kohden komission vihreä kirja on unohtanut monia asioita. Aikaisemmin olemme oikeastaan tottuneet kuulemaan teiltä parempaa, ja pyydän teitä lukemaan huolellisesti naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon, joka on mietinnön liitteenä ja jota me kaikki kannatamme.
Kolmas kohta: työn uudelleenorganisointi. Siihen kuuluu työntekijöiden voimakkaampi osallistuminen, enemmän vaikutus- ja päätösvaltaa, ei vähemmän. Lopuksi huomauttaisin, että vihreässä kirjassa käsitellään monia Euroopan parlamentin viime vuosien ehdotuksia. Olemme nyt erittäin valmiit soveltamaan niitä käytäntöön yhdessä komission ja neuvoston kanssa.

Santini
Arvoisa puhemies, valitettavasti en voi sanoa olevani samaa mieltä tästä asiakirjasta sellaisenaan, kuten en myöskään vihreän kirjan sisällöstä. Molemmissa asiakirjoissa lähdetään oikeastaan ihan hyväksyttävistä olettamuksista, joihin on helppo yhtyä, kuten työntekijöiden turvallisuudesta, sosiaaliturvasta, naisten asemasta ja vammaisten henkilöiden yhtäläisistä mahdollisuuksista, siirtolaisten vastaanotosta, työntekijöiden osuudesta liikevoitosta, uuden teknologian käyttöönotosta - mutta sitten ryhdytäänkin vakuuttamaan, että työajan lyhennys takaisi parhaan kilpailukyvyn, parhaat työolot, työllisyyden paranemisen tuotantosektorin siitä kärsimättä. Sanoisin siis, että kaikki on kaikelle vastakkaista.
Mietinnössä ei oteta vähääkään huomioon yrittäjien hätähuutoa, koska heille 35 tunnin viikoittainen työaika merkitsisi suurempia kustannuksia, pienempää tuottavuutta, sijoitusten loppumista, heikoimmille yrityksille vaaraa kaatua, eli kaikki seikat huomioon ottaen vaaraa menettää työpaikkoja. Ettekö usko tätä? Saksassa tehty kokeilu riittää todisteeksi - 35 tunnin työaika otettiin käyttöön, mutta nyt siitä ollaan nopeasti jo perääntymässä.

Menrad
Arvoisa puhemies, PPE-ryhmän puolesta ilmaisen vielä kerran tyytyväisyyteni komission vihreästä kirjasta ja onnittelen herra Anderssonia asiantuntevan ja tasapainoisen mietinnön johdosta. Tavoitteena on parantaa Euroopan talouden kilpailukykyä ja siten työllisyyttä. Käsittelemässämme vihreässä kirjassa ja mietinnössä avataan uusia näkökohtia; sijaintipaikkakeskustelua ajatellen se merkitsee, ettemme saa käydä sitä pelkkänä kustannuskeskusteluna. Eurooppa ei voi kilpailla maailmassa palkoilla vaan loppujen lopuksi vain tuottavuudella. Se edellyttää ennen kaikkea motivaation parantamista, ja siihen liittyen uusia palkanmaksumuotoja, työn uudelleenorganisointia, ammattitaidon parantamista, elinikäistä oppimista.
Olen hyvin iloinen siitä, että herra Andersson tuo 19 kohdassa esiin sen, miten työntekijöiden mahdollisuuksia päästä osallisiksi voitoista voitaisiin kehittää. Haluaisin mennä vielä askelta pitemmälle ja luoda yhteyden palkkapolitiikan joustavuuteen. Lopuksi haluaisin vielä käsitellä kysymystä, josta on keskusteltu paljon. Tietenkin johto päättää uusien organisointimuotojen käyttöönotosta. Kannatan kuitenkin sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan mietintöä, kun siinä ehdotetaan työntekijöiden osallistumista päätöksiin. Siihen on kolme syytä: Ensinnäkin: ryhmätyö vastoin työntekijäin tahtoa, se ei voi onnistua. Toiseksi: uutta teknologiaa ja uusia organisointimuotoja ei saa ottaa käyttöön yhtäkkiä, vaan työntekijöille on ilmoitettava ja heidän kanssaan on neuvoteltava ajoissa. Kolmanneksi: se, jos johto hyödyntää työntekijöiden aikaisemmista töistä saamia kokemuksia, parantaa myös yrityksen tuottavuutta. Siksi vihreän kirjan otsikko on minulle myös ohjelma: yhteistyössä työn uudelleenorganisointiin. Yrityksemme tarvitsevat parempia työn organisointimuotoja, myös työllisyyden parantamisen vuoksi, ja ne on järjestettävä yhteistyön hengessä.
Näistä syistä äänestämme Anderssonin mietinnön puolesta.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä. Tulevina vuosina Euroopan esityslistalla on useita tärkeitä kysymyksiä. Laajentuminen on niistä suurin, mutta suuriin kysymyksiin kuuluu myös täystyöllisyyden luominen. Kuten esittelijä kirjoittaa, meidän on tehtävä tämä omalla eurooppalaisella tavallamme, ja tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että kantokykyisyys, yhtäläiset mahdollisuudet ja tasa-arvo ovat ensisijaisen tärkeitä. Kantokykyisyys tarkoittaa, että työvoiman verottamisesta on siirryttävä saastuttavan toiminnan ja raaka-aineiden käytön verottamiseen. Ilman tällaista uudistusta jätämme maksamattoman laskun tuleville sukupolville. Yhtäläisillä mahdollisuuksilla tarkoitetaan muun muassa sitä, että miehillä ja naisilla on oltava samat mahdollisuudet, myös ajatellen seuraavaa sukupolvea, siis lapsiamme. Siksi miesten johtajina, työtovereina ja isinä on oltava käytännössä joustavampia ja heidän on panostettava asiaan nykyistä enemmän. Ei ainoastaan naisten vuoksi, vaan myös lasten: heille on todellakin hyötyä isien läsnäolosta. Ja lopulta tasa-arvo, ja tässä ajattelen vammaisia, joille meidän on annettava todellinen mahdollisuus osallistua työelämään. Jos pystymme yhdistämään nämä kolme sanaa, meillä on olemassa perusta oman tiemme luomiseksi Euroopassa.

Theonas
Herra puhemies, komission vihreä kirja ei ole mitenkään omaperäinen. Sama koskee jokaista unionin harjoittamaa politiikkaa, ja työn organisointiin liittyvä politiikka riippuu pääoman eduista ja vaatimuksista.
On huolestuttavaa, että työmarkkinoiden uudistuksen tahti on Euroopassa jäljessä verrattuna Yhdysvaltojen ja Japanin tilanteeseen, ja tämä tulkitaan käytännössä vaatimuksena osa-aikatyön yleistämisestä käytännössä sekä työntekijöiden perusoikeuksien ja saavutusten heikentämisestä.
Valitettavasti kollega Anderssoninkin mietintö pyrkii suunnilleen samaan huolimatta sen sisältämistä muutamista merkittävistä ajatuksista. Työntekijät, herra puhemies, eivät ole niinkään huolissaan näiden uudistusten tahdista vaan niiden päämäärästä. He taistelevat vaatien työtuntien yleistä vähentämistä ilman palkanvähennystä ja ensimmäinen todellinen askel on viisipäiväinen 35 tunnin työviikko, joka koostuu 7 tunnin työpäivistä, ja olennaista palkka-, työ- ja vakuutusturvaa niille, joiden on työskenneltävä osa-aikaisesti tai epätyypillisissä työtehtävissä. Ainoastaan näin järjestettynä työn organisointi voi vastata työntekijöiden vaatimuksia ja toiveita.

Blak
Arvoisa puhemies, tämä mietintö on erinomainen. Työn uudelleenorganisointi on suuri pala purtavaksi, mutta mietinnössä käsitellään hyvin monia mahdollisuuksia, mutta myös vaaroja, joita työn uudelleenorganisointi tuo mukanaan. Joustavammista työmarkkinoista on hyötyä niin työnantajille kuin työntekijöillekin. Työntekijöiden työstä tulee entistä kehittyneempää ja kiinnostavampaa ja he saavat hieman enemmän etuja. Työnantajat saavat entistä joustavampia työtovereita, jotka ovat halukkaita antamaan oman panoksensa yrityksen hyväksi. Saamme Eurooppaan yrityksiä, jotka ovat kilpailukykyisiä USA: n ja Japanin yritysten kanssa, mikä ei jätä ketään kylmäksi! Huomatkaa kuitenkin! Meidän on varottava, etteivät heikoimmat työntekijät, kuten naiset, jää häviölle tulevaisuuden työmarkkinoilla. On nimittäin aiheellista pelätä, että siinä missä vahvat ja sopeutuvaiset ymmärtävät käyttää uusia haasteita ja mahdollisuuksia hyväkseen, on heikommassa asemassa olevien, esimerkiksi huonosti koulutettujen, entistä vaikeampi pysyä kehityksessä mukana. Mielestäni esittelijä osuu naulan kantaan varoittaessaan siitä, että tulevaisuudessa yhteiskunta jakautuu kahteen kerrokseen. Toisaalta muodostuu ammattitaidottomien, suojattomien ja pääasiassa kotityötä tekevien naistyöntekijöiden alaluokka. Ja toisaalta hyvin koulutettu yläluokka, joka käyttää kaikkia uuden teknologian suomia etuja hyväkseen. Komission vihreä kirja ei myöskään keskity tarpeeksi yhdenvertaisuuden seurauksiin, sillä työntekijöiden on nykyisin oltava joustavampia työaikojen suhteen. Useimmissa kodeissa joustaa nainen perheasioissa, esimerkiksi osa-aikatyötä tekemällä, kun taas mies joustaa työpaikalla tekemällä ylitöitä jne. Tätä mallia on käytettävä, mikäli naisille halutaan antaa yhtäläiset mahdollisuudet hyötyä työmarkkinoiden uusista eduista.

Carlsson
Arvoisa puhemies! Maailmanlaajuistuminen ja uusi tekniikka muuttavat työmarkkinoita nopeasti. Pyrkimyksemme pitäisi olla seuraava: pois kollektivismista ja suuren mittakaavan käyttämisestä henkilökohtaisten sopimusten ja helposti muutettavissa olevien järjestelmien hyväksi.
Anderssonin hyvin laaditussa mietinnössä todetaan, että Eurooppa on jäljessä kilpailijoitaan, kuten USA: ta ja Japania. Luulen, että jäykkä sääntely luo hierarkioita ja keskittymistä ja että uudistumistahti on sen mukainen. Mielestämme nyt tapahtuva muutos on otettava huomioon ja sitä on vahvistettava. Täällä käymiemme keskustelujen on otettava lähtökohdakseen tulevaisuuden työmarkkinat.
Käsitykseni mukaan EU: n tasolla tai kansallisella tasolla tehdyt yritykset puuttua yrityksen organisaatioon tai jollakin toisella tavalla rajoittaa niiden toimintavapautta toimivat tarkoitustaan vastaan, toisin sanoen, ne vastustavat uusien työpaikkojen ja lisääntyvän työllisyyden luomista.
Yrityksissä tapahtuva työorganisaatioiden modernisointi on kilpailu- ja eloonjäämiskysymys ja se edellyttää luonnollisesti osallisuutta ja muutosvalmiutta. Tukeakseni tätä johtopäätöksemme on oltava sellainen, että Euroopan työmarkkinoilla ei tarvita enemmän vaan vähemmän säännöksiä. Pelkään pahoin, ettei vihreän kirjan kanta tai Anderssonin mietintö helpota modernisointia ja yrittäjyyttä.

Olsson
Arvoisa puhemies! Haluan onnitella mietinnön johdosta. Jan Andersson, olen samaa mieltä kanssasi lähes kaikesta, mutta haluan auttaa nostamaan hieman katsetta. Puhuessamme työn uudelleenorganisoinnista emme saa liittää sitä ainoastaan olemassaolevaan toimintaan, vaan meidän on ajateltava myös uusia työmuotoja. Perinteinen toiminta, toisin sanoen tavaratuotanto ja nykyinen julkinen sektori menevät alaspäin. Meidän on luonnollisesti panostettava enemmän palveluihin, tietoon ja taitoon sekä kokemusten tuottamiseen, toisin sanoen alueisiin, jotka ovat ihmisille ja ympäröivälle maailmalle sekä sosiaalisesti että ympäristöllisesti myönteisiä.
Olen erittäin iloinen siitä, että Andersson ottaa esiin kysymyksen verotuksen painopisteen muuttamisesta siten, että työn verotusta on vähennettävä. Euroopassa tilanne on käsittämätön, sillä suurin verorasitus kohdistuu niihin varoihin, joita mieluiten käytämme. Sen sijaan voimme nostaa ympäristöverotusta. Uskon, että meille olisi eduksi - tästä asiasta olemme ehkä eri mieltä - jos verotusta vähennettäisiin hieman enemmän kuin nostettaisiin. Muutoin emme ikinä saavuta USA: ta ja Japania.

Gradin
Arvoisa puhemies! Haluan aluksi onnitella Jan Anderssonia erinomaisesta mietinnöstä, joka koskee komission vihreää kirjaa työn uudelleenorganisoinnista.
Vihreän kirjan päätarkoituksena on ollut edistää keskustelua siitä, miten voisimme parantaa työllisyyttä ja kilpailukykyä kehittämällä työn organisointia, korkeatasoista pätevyyttä ja laatua, samalla kun haluamme taata sosiaalisen turvallisuuden. Komission vihreästä kirjasta saatu palaute on ollut erittäin myönteistä. Komissio pitää tervetulleena myös meidän vihreälle kirjallemme antamaamme tukea ja otamme hoitaaksemme ne ehdotukset ja näkökulmat, joita parlamentti mietinnössään esittää.
Komissio kehittää vihreää kirjaa ensi vuoden aikana. Tarkoituksena on luoda Euroopan laajuinen verkosto, jonka avulla jäsenvaltiot voivat vaihtaa tähän alueeseen liittyviä kokemuksia. Työllisyys- ja sosiaaliministerit tapaavat juuri tänään. Viime kuussa pidettiin työllisyyshuippukokous Luxemburgissa. Odotamme, että ministerineuvosto muodollisesti hyväksyy tänään ne työllisyyspolitiikan suuntaviivat, jotka komissio esitti huippukokouksessa.
Laatimamme suuntaviivat perustuvat seuraavaan neljään pääpilariin: palkattavuuteen, yrittäjähenkisyyteen, sopeutumiskykyyn sekä naisten ja miesten väliseen tasa-arvoon. Nämä suuntaviivat heijastuvat myös vihreässä kirjassa, eikä vähiten sopeutumiskykyyn liittyen. Haluan tässä muistuttaa siitä, että Euroopan neuvosto kutsui viime kuussa työmarkkinaosapuolet neuvottelemaan sopimuksen juuri työn uudelleenorganisoimisesta. Tällaisia neuvotteluja on käytävä kaikilla sopivilla tasoilla, toisin sanoen paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla ja sitä paitsi vielä yritystasolla, ja niiden on oltava raja-aidat ylittäviä. Tämä koskee tietenkin myös esittelijän esille ottamaa työaikakysymystä.
Lähtökohtanamme on, että olemme yhtä mieltä siitä, että painopisteen on oltava työmarkkinaosapuolissa tai toisella tavalla sanottuna kumppanuudessa. Tämä on pääteema, mikäli työelämää halutaan modernisoida.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Naisilla käytävä kauppa seksuaalista hyväksikäyttöä varten
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Waddingtonin laatima naisten oikeuksien valiokunnan mietintö (A40372/97) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille naisilla käytävästä kaupasta seksuaalista hyväksikäyttöä varten (KOM(96)0567 - C4-0638/96).

Waddington
Arvoisa puhemies, naisilla käytävä kauppa seksuaalista hyväksikäyttöä varten on kasvava maailmanlaajuinen kauppa, jossa köyhempien maiden naisia pakotetaan seksuaaliseen orjuuteen EU: ssa ja muualla.
Viime kuussa raportoitiin kahdesta tapauksesta. Ensimmäinen tapaus koski sataa brasilialaista, iältään 18-25vuotiasta naista, jotka houkuteltiin Lontooseen työskentelemään lastenhoitajina, kotiapulaisina tai tanssijoina. Heidän saavuttuaan maahan heidät pakotettiin prostituoiduiksi kuutena tai seitsemänä päivänä viikossa, 12 tuntia päivässä. Kauppiaat takavarikoivat heidän passinsa ja kaikki tulonsa.
Toiseksi viime kuussa julkaistu tutkimus osoitti, että kymmeniä tuhansia Venäjältä, Ukrainasta, Latviasta ja ValkoVenäjältä peräisin olevia naisia petkutetaan houkuttelevilla tarjouksilla työskentelystä au pairina tai tarjoilijana Euroopan unionissa, ja he päätyvät prostituution ansaan. Entisestä itäblokista on tullut tärkein lähde naisilla ja lapsilla käytävälle kaupalle seksuaalista hyväksikäyttöä varten.
Naisten oikeuksien valiokunnan mietinnössä suositellaan useita keinoja naisten suojelemiseksi ja naisilla käytävän kaupan torjumiseksi. Siinä ehdotetaan alkuperämaissa järjestettäviä tiedotuskampanjoita, joissa naisia varoitetaan vaaroista joutua naiskauppaa harjoittavien mafiatyyppisten järjestöjen käsiin. Siinä vaaditaan jäsenvaltioita antamaan enemmän suojelua ja tukea uhreille, koska uhrit ja heidän perheensä ovat äärimmäisen alttiita väkivallalle ja uhkailulle. Siinä korostetaan, että kaupankäyntiin osallistuneita järjestöjä ja yksityisiä henkilöitä on rangaistava tehokkaasti. Siinä ehdotetaan erilaisten yhteisön ohjelmien, kuten STOPin ja DAPHNEn, kehittämistä siten, että niitä voidaan käyttää tehokkaammin naisilla käytävän kaupan torjumiseksi ja uhrien tukemiseksi ja auttamiseksi rakentamaan uudelleen elämäänsä. Siinä ehdotetaan, että kansalaisjärjestöt, jotka ovat lähellä uhreja, olisi otettava mahdollisimman tiiviisti mukaan yhteisön ohjelmiin, jotta ne voivat auttaa seksuaalisen hyväksikäytön ja pakkoprostituution uhreja ja siitä eroon päässeitä. Siinä vaaditaan, että EU: n kehitysohjelmissa ja EU: n laajentumisneuvotteluissa otetaan huomioon sukupuolten välinen tasa-arvo ja ihmiskaupan torjunta alkuperämaissa, koska naisten köyhyys, heikko asema ja vaikutusmahdollisuuksien puuttuminen näissä maissa ovat suurin syy ihmiskaupan kehittymiselle.
Parlamentin on syytä onnitella komissaari Gradinia hänen tällä alalla tekemästään työstä, jossa hän on kannustanut jäsenvaltioita ryhtymään yhteistyöhön naisilla käytävän kaupan torjumiseksi.
Kannattamalla tätä mietintöä me kannustamme osaltamme toimintaa heikossa asemassa olevien naisten hyväksikäyttöä vastaan, jolla rikotaan heidän ihmisoikeuksiaan, ja me annamme mahdollisuuden uusille toimenpiteille seksuaalisen orjuuden uhrien tukemiseksi ja sopeuttamiseksi yhteiskuntaan.
Toivon, että parlamentti hyväksyy tämän mietinnön yksimielisesti , niin kuin se hyväksyttiin naisten oikeuksien valiokunnassa, koska se vauhdittaa ja antaa enemmän painoarvoa komissaari Gradinin työlle ja silloin me voimme todellakin sanoa, että Euroopan unioni tekee kaikkensa naisten riistämisen ja heidän ihmisoikeuksiensa loukkaamisen estämiseksi.

Colombo Svevo
. (IT) Arvoisa puhemies, olemme pyytäneet tälle mietinnölle menettelyä (HUGHES), joka liittää sen jo yksimielisesti hyväksyttyyn mietintöön ihmisten salakuljetuksesta. Kansalaisvapauksien valiokunta korostaa siis ennen kaikkea yhdenmukaista lähestymistapaa ihmiskauppaan sen eri ilmenemismuodoissa, jotka liittyvät kiinteästi sekä laittomaan maahantuloon että järjestäytyneeseen rikollisuuteen.
Nais- ja lapsikaupan todellisuus, jossa päivittäin elämme, sekä Europolin johtajan tiukka kannanotto vakuuttavat meidät siitä, että tämänkaltainen salakuljetus on ohittamassa tai suorastaan korvaamassa muunlaista kauppaa, koska se on kannattavampaa ja vaarattomampaa. Kaikki tämä osoittaa yhdenmukaiset toimet tarpeellisiksi. Meistä on siis välttämätöntä vahvistaa toimia, jotka muuten ovatkin kaikissa komission ja neuvoston asiakirjoissa mukana: rikoksen määrittelyä, juridista yhteistyötä, rajavartijoiden ja poliisien koulutusta, poliisiyhteistyötä. Toimivallan myöntäminen huumeyksikölle näissäkin asioissa vahvistaa varmasti suuntaa tällä alalla.
Tämän kaiken tukeminen kansalaisvapauksien valiokunnan ja komissaari Gradinin ohjelman tapaan ei tarkoita varmastikaan uhrien laiminlyöntiä, vaan ainoastaan veden vähentämistä alamaailman kaloilta, ennalta ehkäisevää ja rikollisuutta kitkevää vakavaa työtä, joka sitten oikeuttaa uhreille antamamme muunlaisen avun.
Waddingtonin esittelemä mietintö, joka seuraa kaikkien näiden Euroopan unionissa laadittujen asiakirjojen kehitystä ja keskitytään erityisen tarkasti seksuaaliseen hyväksikäyttöön, tuo esille varsinkin uhrit. Siinä muistutetaan, että prostituutioon johtavan salakuljetuksen uhrit ovat ihmisoikeuksien loukkauksen kohteita, ja sellaisina heitä on käsiteltävä. Siksi sidos salakuljettajien ilmiantamisen ja avun välillä - sekä suostumuksen määrittely, joka on erittäin vaikeaa tällaisissa tilanteissa - on mietinnössä vähemmän tärkeä kuin ihmisen perusoikeuksien loukkaus. Näin perustellaan jo ensimmäisessä mietinnössä esitetty uhrin avustaminen ja väliaikainen tai ihmisoikeuksiin perustuva lupa oleskella maassa. Tämä ajatus on otettu myös Haagin ministerijulistukseen täydennettynä lisätoimilla.
Waddingtonin mietintö tuo myös esille jotakin uutta eli kaksi näkökohtaa. Niistä ensimmäinen koskee sellaisista avustustoimista tiedottamista - turvapaikasta, lopullisesta oleskeluluvasta, työluvasta - jotka voidaan myöntää salakuljetuksen uhrille. Kyseessä ei ole - sitä on varottava - automaattinen tehtävä - vaan ainoastaan ohje, joka koskee jäsenmaiden itse tekemiä valintoja tässä asiassa. Toinen uusi näkökohta koskee aikomusta painottaa asiaa uhrien kannalta ennemmin kuin tehdyn yhteistyön näkökulmasta.
Mielestäni tämä on ilman muuta edistysaskel ensimmäisiin mietintöihimme verrattuna ja hyödyllistä myös valtioille, jotka parhaillaan säätävät uusia lakeja.
Esimerkiksi Italian uudessa siirtolaislaissa puhutaan sosiaaliturvan vuoksi myönnettävistä oleskeluluvista. Belgiassa, jossa tällainen säädös on jo voimassa, se ei ole johtanut hakemusten määrän räjähdysmäiseen kasvuun. Sen sijaan korostetaan sitä, että juuri turvapaikkamenettelyjen pitkittyminen antaa monille rikollisille tilaisuuden käyttää hyväksi naisia prostituoituina.
Minusta on siksi välttämätöntä suhtautua asiaan erittäin tasapainoisesti ja vakavasti. Kukaan meistä ei halua tuoda käyttöön helposti kierrettävissä olevia välineitä, mutta kyvyttömyys toimia vaikeissa tilanteissa ei saa estää meitä puolustamasta uhreja. Minusta tämä tasapaino näyttää olevan Waddingtonin mietinnön ominaisuus. Hänelle kuuluu siis kiitoksemme. Lisään tähän vielä kiitoksen komissaari Gradinille, koska harvoihin ongelmatilanteisiin on suhtauduttu - kiitos teidän ja pitkäjännitteisyytenne - yhtä myönteisesti ja konkreettisesti kuin tähän.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Susan Waddingtonia ja Maria Colombo Svevoa erinomaisesta mietinnöstä sekä myös komissaari Gradinia hänen vahvasta panoksestaan naisilla käytävää kauppaa vastaan.
Edellisen mietinnön jälkeen on Yhdistyneet kansakunnat, ja ennen kaikkea Euroopan unioni, ponnistellut naiskaupan ongelman ratkaisemiseksi. Mutta huolimatta kaikista eurooppalaisista sopimuksista jäsenvaltiot eivät aina onnistu taistelemaan tehokkaalla tavalla naiskauppaa vastaan. Tähän on mielestäni kaksi syytä: ensinnäkin ongelma on valtavan mutkikas, ja toiseksi naisilla käytävää kauppaa on lähestytty väärästä näkökulmasta. Maria Colombo Svevo onkin viitannut tähän, ja aloitan nyt viimeksi mainitusta asiasta.
Maat taistelevat mieluummin naiskauppaa vastaan ja laitonta maahanmuuttoa vastaan kuin kaikkein törkeimpiä ihmisoikeuksien loukkauksia vastaan. On hyvä, että joissakin maissa annetaan uhreille tilapäistä suojelua, vaikka uhreista huolehtiminen on vieläkin hyvin sattumanvaraista. Suojeluun ryhdytään vain naisten tehtyä ilmoituksen poliisille ennen oikeudenkäyntejä, jotka voivat onnistua ihmiskauppiaita vastaan. Me vaadimme, että kaikkia uhreja on suojeltava ja että kaikkien uhrien on saatava mahdollisuus uuteen elämään.
Toinen asia on ongelman mutkikkuus. Seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyvässä naiskaupassa on kysymys pakottamisesta prostituutioon, ja tämä koskee myös au pair -tyttöjä sekä aviopuolisoja ja työpaikkoja välittäviä toimistoja. Mukana on myös huumekauppaa ja laitonta työntekoa. Naiskauppaan ei pystytä puuttumaan tehokkaasti, niin kauan kuin asianosaiset maat eivät puutu naisilla käytävään kauppaan riittävällä tavalla eivätkä rangaistukset ole riittäviä eivätkä sakot ja vankeusrangaistukset ole riittäviä eikä käytetä takavarikointia eikä poliisi- ja oikeudellinen yhteistyö ole riittävän tehokasta.
Lopuksi, rouva komissaari, haluaisin sanoa, että olette tehnyt runsaasti työtä naisilla käytävän kaupan estämiseksi Euroopan unionissa. Parlamentti tukee teitä asiassa voimakkaasti. Ongelmana on se, että sopimukset eivät ole ministerineuvostossa juridisesti sitovia. Me toivomme, että tämä komission meille osoittama tiedonanto ja parlamentin mietintö johtaisivat arvioinnin tuloksena vuonna 1999 eurooppalaiseen yleissopimukseen ihmiskaupasta, ja vasta silloin ihmisillä käytävään kauppaan voidaan puuttua tehokkaasti.

Banotti
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä kollegoihini esittämällä ihailuni komissaari Gradinille ja rouva Waddingtonille tästä erinomaisesta mietinnöstä. Haluaisin olla myös hieman kansallismielinen sanomalla, että olen erittäin iloinen siitä, että tänään käsittelemämme aihe pääsi Irlannin puheenjohtajakaudella viimeinkin poliittiselle asialistalle puheenjohtaja Norah Owenin ansiosta, joka oli tuolloin neuvoston puheenjohtajana.
Se että arviolta 500 000 naisella käydään kauppaa Euroopan unionissa, on hälyttävä luku. Kun komissaari Gradin otti asian esille ja teki siitä yhden toimikautensa tärkeimmistä asioista, ongelman laajuutta epäiltiin ja se herätti ilmeisesti paljon huvittuneisuuttakin. Tänään meillä kaikilla on siis erittäin hyvä tilaisuus käsitellä rouva Waddingtonin erinomaista ja hyvin kattavaa mietintöä.
Euroopan unionin taistelu naisilla käytävää kauppaa vastaan on suuri rikosasia, mutta se on myös keskeinen asia naisten oikeuksien kannalta. Naisilla käytävän kaupan tarkastelu yksinomaan rikollisuuden näkökulmasta merkitsee kaupan uhrien tarvitseman tuen ja palveluiden sivuuttamista. Monet turvapaikkamenettelyt kestävät hyvin kauan kaikissa maissamme, varsinkin omassa maassani tällä hetkellä. Siihen liittyy se suuri vaara, että me autamme tekemään uhreja monista naisista, jotka joutuvat kaupan verkkoon, kun heille tarjotaan työmahdollisuuksia EU: ssa au pairina, kotiapulaisena tai tarjoilijana. Monille muille tarjotaan mahdollisuutta tutustua ihmisiin avioliiton solmimista varten. Vaikka jotkut naiset ehkä tietävät, että he joutuvat prostituoiduiksi, monet eivät ole siitä tietoisia. He saapuvat uuteen maahan usein laittomasti, ilman papereita, ja niin he joutuvat ansaan. Kauppiaat vievät heidän tulonsa, he eivät pysty puhumaan vieraan maan kieltä ja aiheeseen liittyvät pelot ja salailu lannistavat heidän vastarintansa.

Larive
Arvoisa puhemies, kaikki toimet naisilla käytävää kauppaa vastaan ovat pelkkää ajantuhlausta, jos samalla ei ole tehokasta politiikkaa naisten aseman parantamiseksi heidän kotimaissaan. Tämän täytyy tapahtua tukemalla naisia koskevia hankkeita eurooppalaisin ja kansallisin kehitystoimin ja soveltamalla tarkasti kolmansien maiden kanssa solmittujen sopimusten ihmisoikeuksia koskevia määräyksiä sekä painottamalla tasa-arvopolitiikkaa neuvotteluissa Keski- ja Itä-Euroopan jäsenehdokasmaiden kanssa. Muuten toimintamme ei ole minkään arvoista. Naisten oikeudet ovat ihmisoikeuksia. Naiskaupan taustalla ovat aina miesten ja naisten välillä vallitseva epäsuhta vallan ja toimeentulon jakamisessa.
Tämän sanottuani, herra puhemies, voin todeta, että liberaaliryhmä pitää Waddingtonin mietintöä hyvänä. Liberaalit pitävät tärkeimpinä seuraavia asioita. Ensinnäkin on tärkeää, että artikloja K.1 ja K.3 sovelletaan EU: n poliisi- ja oikeusviranomaisten yhteisillä toimilla sekä panostamalla lisää varoja STOP- ja DAPHNE-ohjelmiin sekä lasten että naisten osalta.
Toiseksi on tärkeää painottaa lisää kansalaisjärjestöjen roolia tiedottamisessa, ennaltaehkäisyssä, suojelussa sekä naisten uudelleenintegroinnissa omissa maissaan.
Kolmanneksi on tärkeää tukea kolmansien maiden poliisia ja oikeusviranomaisia kouluttamalla henkilöstöä ja hankkimalla materiaalia. Tässä asiassa voidaan käyttää parhaiten olemassa olevia eurooppalaisia ohjelmia. Koordinointi ja yhteistyö Euroopan tasolla on välttämätöntä uhrien suojelussa, rikollisten jäljittämisessä ja rankaisemisessa, tiedottamisessa kolmansissa maissa esimerkiksi EU: n edustustojen kautta, kansalaisjärjestöjen roolin vahvistamisessa sekä naisjärjestöjen tukemisessa paikan päällä. Naiskauppa on ihmisarvon alentamista. Se on orjuuttamista, ja kuten sanottu, tärkeä osa järjestäytynyttä rikollisuutta.
Alankomaiden puheenjohtajuuden aikana huhtikuussa 1997 järjestettiin erinomainen konferenssi, jonka aiheena oli naisilla käytävän kaupan torjuminen, ja siellä tehtiin hyviä sopimuksia. Nyt voisivat kaikki, EU ja sen jäsenvaltiot, osoittaa poliittista tahtoa toteuttaa toimet nopeasti, tehokkaasti ja auliisti. Asia ei saa jäädä Euroopan parlamentin ja komissaari Gradinin varaan.

Eriksson
Arvoisa puhemies! Tyypilliseen ruotsalaiseen tapaan en ole kovin ylitsevuotava kiitellessäni kovasti mietinnöstä. Kun sen nyt teen, kiittäen sekä Waddingtonia että komissaari Gradinia heidän erinomaisesta työstään, olen samalla todistanut, että kiitokseni tulevat koko sydämestäni. Kiitos teille!
Minusta Waddington tekee aivan oikein verratessaan naisilla käytävää ihmiskauppaa entisaikojen orjakauppaan. Entisaikojen orjakauppaa saatettiin harjoittaa niin kauan, kun ei ymmärretty, että myös niillä ihmisillä, joita kuljetettiin laivoilla Afrikan maista kaikkiin maailman maihin, oli ihmisarvo. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että vaikka dokumentit ovatkin perusteellisia, puuttuu komission tiedonannosta ja Waddingtonin mietinnöstä jotakin, nimittäin "kyselysivu" .
Kun syyskuussa mainitsin mahdollisuudesta, että prostituoitujen asiakkaat olisi kriminalisoitava, nauroi suurin osa tässä salissa makeasti. Mutta olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän on vedottava kaikkiin niihin vastuuta kantaviin miehiin, jotka eivät osta alaikäisiä, ja jotka eivät osta väkisin prostituoituja tai edes vapaaehtoisia prostituoituja. Meillä on oltava heidän tukensa. Kuten sanottu, olen sitä mieltä, että informointi on kohdistettava miehiin, ja heidät on saatava mukaan tähän uutta orjuuden muotoa vastustavaan taisteluun.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, ei riitä, että kiitämme vain rouva Gradinia, vaikka kiitokset ovatkin paikallaan, vaan kiitoksen ansaitsevat monet muutkin, jotka ovat lopultakin huolehtineet siitä, että naiskaupan vastustaminen on saatu Euroopan unionin ohjelmaan. Komissaari Gradinin antama tiedonanto on ollut erittäin tärkeä lisä tähän asiaan, samoin kun monet puheenjohtajuudet hiljattain.
Tällä tavoin on vastattu ei ainoastaan parlamentin vaan myös yhteiskunnan toiveisiin siitä, että naisilla käytävään kauppaan tulisi puuttua kansainvälisesti. On selvää, että se ei ole helppoa, koska tällä hetkellä voimassa oleva sopimus tarjoaa hyvin vähän keinoja, ja uusi Amsterdamin sopimus puolestaan tarjoaa liian vähän keinoja puuttua asiaan kokonaisvaltaisesti eurooppalaisella tasolla. Kokonaisvaltainen lähestymistapa on erittäin tärkeä. Vain poliisin ja oikeuslaitosten yhteistyö ei riitä, vaan myös uhrien suojelu on tärkeää, jotta tekijät saataisiin tuomittaviksi.
Kuten on jo sanottu, kansalaisjärjestöjen rooli on oleellisen tärkeä, koska niillä on aina paremmat mahdollisuudet voittaa sellaisten naisten luottamus, jotka ovat juuri tulleet täysin vieraaseen yhteiskuntaan. DAPHNE- ja STOPohjelmat ovat itse asiassa kokonaisvaltaisen lähestymistavan tarpeen tulos, ja meidän pitää olla iloisia ohjelmien olemassaolosta. Toisaalta emme voi olla iloisia Euroopan parlamentin kitsaudesta varojen myöntämisessä näihin molempiin ohjelmiin ensi vuodeksi.
Enemmän täytyy kuitenkin tapahtua, ja myös jäsenmaissa on huolehdittava siitä, että uhrien suojelu järjestetään paremmin, koska väliaikainen oleskelulupa ei useinkaan ole riittävä luottamuksen herättämiseksi. Meidän pitää puuttua tähän ihmisoikeuksien loukkaamiseen myös helpottamalla määräyksiä, jotka koskevat naiskaupan uhrien maassa oleskelua.

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella esittelijäämme, samoin kuin rouva komissaaria hyvin arkaluonteisesta aiheesta tehdystä laadukkaasta työstä.
Asia edellyttääkin erityistä huomiota, ja mittavia toimenpiteitä tarvitaan, jotta voidaan ratkaista tämä todelliseksi vitsaukseksi muodostunut ongelma. Minulla ei ole muodon tai sisällön osalta mitään lisättävää. Korostaisin sen sijaan sitä, että meidän on kohdistettava iskumme tämän kaikkein vähäosaisimpia naisia jäytävän vääryyden syihin.
Vääryyden syyt, kuten esittelijämme muistuttaa, ovat löydettävissä rikkaiden ja köyhien maiden epäsuhtaisesta taloudellisesta tilanteesta ja taloudellisten voimavarojen epätasaisesta jakautumisesta miesten ja naisten kesken. Köyhyys ja työttömyys ovat syynä sille, että tämä kauppa, jossa sen uhreina oleville naisille luvataan toivoa paremmasta tulevaisuudesta, lisääntyy jatkuvasti. Tälle alueelle meidän olisi siis keskitettävä vähän enemmän toimintaamme.
Haluaisin muistuttaa mieliin myös tilanteen KIE-maissa, joissa tämä ilmiö on saanut hyvin suuret mittasuhteet. Toivokaamme ainakin, että Euroopan unionin avautuminen näille maille auttaa saamaan ongelman paremmin kuriin ottaen huomioon, että KIE-maista peräisin olevat ihmiskaupan piiriin mukaan vedetyt naiset ovat nuoria, koulutettuja ja heillä pitäisi siten olla paremmat mahdollisuudet päästä ammatilliseen elämään. Kehitysmaista peräisin olevat naiset ovat sitä vastoin vanhempia ja vähemmän koulutettuja ja heillä on vähemmän mahdollisuuksia tulevaisuuden suhteen. Ongelma on siis akuutimpi Afrikan ja Latinalaisen Amerikan maiden osalta. Näistä maista tulevat naiset turvautuvat verukkeisiin voidakseen muuttaa pysyvästi unionin alueelle.
Lopuksi sanoisin, että vaikka en epäile millään tavalla ehdotettujen toimenpiteiden tehokkuutta, olen kuitenkin yksinkertaisesti sitä mieltä, että meidän on moninkertaistettava ponnistelumme köyhien maiden talouksien kuntoon saamiseksi. Se on ainoa keino, jolla voidaan lopettaa tämä köyhyyden häikäilemätön hyväksikäyttö.

Antony
Arvoisa puhemies, rouva Waddingtonin mietintö naisilla käytävästä kaupasta seksuaalista hyväksikäyttöä varten ansaitsee hyväksyntämme. Ilmiön ja sen syiden tarkastelussa on kuitenkin joitakin aukkoja.
Ensinnäkin, kun otetaan huomioon homoseksuaalisuuden nykyinen kehitys, naisilla käytävä kauppa ei eroa miehillä tai transseksuaaleilla käytävästä kaupasta - niillä on niin sanoakseni samat tarkoitusperät - tai - mikä on vielä pahempaa, vielä kauheampaa, vielä hirvittävämpää - lapsilla käytävästä kaupasta, kuten on tullut esille Dutroux'n ja hänen apureidensa tekemistä halpamaisista teoista Belgiassa.
Tällainen kaupankäynti on häpeätahra Euroopassamme, jossa kristillisyys vähenee ja ihmisen arvokkuutta kunnioitetaan entistä vähemmän. Älkäämme silti unohtako, että muslimien instituutioksi muodostunut tapa pitää haaremia tai ainakin elää moniavioisessa suhteessa ja pitää monia jalkavaimoja, kuten profeetta Muhammed neuvoo Koraanissa, vaikuttaa edelleenkin ratkaisevasti orjuuden todelliseen jatkumiseen monissa Afrikan ja Aasian maissa.
Mutta voimmeko me myöskään olla huomaamatta - hetkellä jolla uusi ajatuksen vapautta rajoittava poliisi-inkvisitio jäljittää kaikkialla esimerkiksi marxilaisen professori Garaudyn kirjoittamia kirjoja sen sijaan, että ne pikemminkin todistettaisiin vääriksi - että lehtikioskeihin ja kirjakauppoihin annetaan virrata tuhansia tonneja aikakauslehtiä, kirjoja ja päivälehtiä, joissa ylistetään, saarnataan ja kuvaillaan kaikenlaisia seksuaalisen perversion ja sadismin muotoja ja kannustetaan harjoittamaan niitä? Miten ajatus niiden kieltämisestä voidaan torjua kun tiedetään, että esimerkiksi Ranskassa seksuaaliseen sadismiin liittyvien lasten kuolemien määrä on lisääntynyt 20-kertaisesti 1970-luvun jälkeen, jolloin sallittiin kaikenlaisten turmeltuneiden ja kauhistuttavien tapojen vapaa harjoittaminen.
Kuinka te uskaltaisitte kieltää täällä - jossa te uskotte olevanne vaarassa tiettyjen historiallisten teesien vapaan vaikutuksen vuoksi - etteikö myös sadistiselle pornografialle annettu vapaus olisi vailla seurauksia?
Eikö olisi aika järjestää asiat paikalleen? Etsittäköön totuutta vapaudesta ja asioiden vastakkain asettelusta tieteen, historian ja filosofian puolesta ja kiellettäköön ja tukahdutettakoon sen sijaan se kauhistuttava teollisuus, jota harjoittavat ne, jotka saarnaavat sadismia kaksi vuosisataa markiisi de Saden jälkeen.
Mutta millä penteleellä voitaisiin suojella lapsia, joiden henki riistetään niin usein heidän sikiämisensä jälkeen abortin rikoksella?

Karamanou
Herra puhemies, minäkin haluaisin todella onnitella niin rouva Waddingtonia kuin henkilökohtaisesti komissaaria, rouva Gradiniakin, joilla on rohkeutta puuttua erääseen aikakautemme kuumimmista ongelmista, joka on erityisesti naisten ja lasten sieluilla ja kehoilla käytävä kauppa, siis ongelmaan, josta jopa teknologian auttamana on kehittymässä nykyaikainen vitsaus.
Viisisataa tuhatta Euroopan yhteisön alueella liikkuvaa naista ja miljoonat naiset Aasiassa todistavat traagisella tavalla, että helpon voiton tavoittelusta on tullut korkein arvo, kun taas kaupan ideologia ja kysynnän ja tarjonnan laki ovat muuttaneet jopa itse ihmisenkin kauppatavaraksi. Tässä kohdassa haluaisin korostaa sellaista seikkaa, josta vaietaan virallisissa raporteissa: naisten ja lasten orjakauppa heidän seksuaalista hyväksikäyttöään varten ei olisi mahdollista ilman tämänkaltaisten palvelujen kysyntää ja jos ei olisi olemassa arvostettuja kuluttaja-asiakkaita ja lopuksi jos patriarkaaliset arvot ja rakenteet, jotka jakavat epätasa-arvoisesti oikeuksia, varoja ja valtaa kahden sukupuolen välillä, eivät valitettavasti ohjaisi vielä meidän yhteiskunnallis-taloudellista järjestelmäämme.
Meidän ei pidä unohtaa tätä viitatessamme ilmiön syihin: köyhyys, syrjäytyminen, siirtolaisuus- ja turvapaikkaongelmat jne., mutta pääasiassa meidän ei tule unohtaa sitä etsiesssämme keinoja ilmiön tulokselliseksi ratkaisemiseksi. On tarpeen ryhtyä välittömiin toimiin, joilla on ennalta torjuva, ehkäisevä ja rajoittava luonne. Tarvitsemme poliittista tahtoa ja jo käytössä olevien varojen vahvistamista sellaisten toimien rahoittamiseksi, jotka tähtäävät kansainväliseen yhteistyöhön, Europolin palvelujen tukemiseen, uhrien suojelemiseen ja sosiaaliseen sopeuttamiseen tähtääviin toimenpiteisiin. Ensisijaisesti tarvitsemme kuitenkin molempien sukupuolten välisten tasapuolisten mahdollisuuksien mahdollistavan politiikan tukemista. Lisäksi meidän on tarpeellista muistuttaa jäsenvaltioita, jotta ne soveltaisivat yhteistä toimintaperiaatetta, joka on hyväksytty 24.2.1997, ja toteuttaisivat niitä sitoumuksia, joihin ne ovat Haagissa 24.4.1997 pidetyssä huippukokouksessa sitoutuneet, ryhtymällä konkreettisiin, niin vastaavia viranomaisia kuin naisjärjestöjäkin sitoviin toimiin tämän ilmiön tulokselliseksi ratkaisemiseksi.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, naisia houkutellaan lupaamalla, että EU: ssa pääsee käsiksi rahoihin. Heidät värvätään huvikortteleihin, jotka ovat kaikkea muuta kuin huvia. Heitä houkutellaan epämääräisiin työsuhteisiin ja kulissiavioliittoihin. Tämä koskee naisia Aasiasta, Afrikasta, Etelä-Amerikasta sekä Keski- ja ItäEuroopan maista. Yhä täydellisemmin toimivat liigat saavat naiset tottelemaan väkivallan tai sen uhan avulla, käyttävät heitä hyväkseen, pakottavat heidät prostituutioon, pitävät heitä vankeina. Tämä on yli 500 000 naisen arkipäivää. Komissio ehdottaa yhteiseurooppalaista lähestymistapaa taisteltaessa naisilla hyväksikäyttömielessä käytävää kauppaa vastaan, rouva Gradin, ja me parlamentissa kannatamme sitä täysin. Lähestymistavan on kuitenkin oltava konkreettinen ja otettava kansalaisjärjestöt mukaan. Sue Waddington vaati innostuneessa, erinomaisesti asiaan paneutuneessa mietinnössään, että asioita käsitellään uhrien näkökulmasta. Siihen yhdyn mielelläni.
Ennen kaikkea tarvitsemme tiedotuskampanjoita ennaltaehkäisyä ja taustatiedon levittämistä varten: niin sanottujen värvääjien tavoitteet, heidän järjestelmiensä rakenne ja heidän toimintansa. Uhrit tarvitsevat apua, jotta he rohkenevat sanoa tekijöiden nimet. Naisten turvakodeista he tarvitsevat turvallisen pakopaikan ja ainakin väliaikaisen oleskeluoikeuden, jotta he voivat sen jälkeen palata kotimaahansa, ja heitä on valmistettava tulemaan siellä toimeen köyhyydestä ja syrjinnästä huolimatta.
Kyynistä mutta totta: ihmiskauppa on yksi Euroopan kasvumarkkinoista. Se toimii yli rajojen ilman suuria riskejä. Tämä kansainvälinen rikollisuus on kuihdutettava sulkemalla sellaiset paikat, jotka ovat todistettavasti yhteydessä ihmiskauppaan, takavarikoimalla rikoksista tulevat voitot, enimmäisrangaistuksilla ja turvasäilömenettelyllä, epäämällä kansalaisoikeudet. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä yhtenäisesti toimiin ja saatava ihmiskauppa aisoihin kolmansien maiden kanssa tehtävien sopimusten ehtojen avulla, satojen tuhansien kärsivien naisten puolesta.

Anttila
Arvoisa herra puhemies, esittelijälle kiitokset erinomaisesta mietinnöstä. Ihmisillä käytävää kauppaa harjoitetaan myös osana järjestäytynyttä rikollisuutta, joka on laajaa ja sitä löytyy myös entisistä itäblokin maista. Meiltä Suomestakin löytyy tästä tuoreita esimerkkejä.
Erityisen ongelmallista on entistä nuorempien, jopa lasten joutuminen ihmiskaupan kohteeksi paljolti siitä syystä, että se on heidän ainoa keinonsa elättää itsensä. Kysymys on kansalaisten perusturvan puuttumisesta ja lastensuojelun laiminlyönnistä. Yhdyn mietinnön esittelijän näkemykseen siitä, että ongelmaa on tarkasteltava myös uhrien kannalta. Kysymyksessä ovat naisten ja lasten perusihmisoikeuksiin kohdistuvat loukkaukset, joita emme saa sallia emmekä hyväksyä.
Euroopan unioni aloittaa jäsenyysneuvottelut Itä-Euroopan maiden kanssa ensi keväänä. Jäsenyysneuvotteluissa on otettava esille myös tämä naisiin ja lapsiin kohdistuva orjakauppa. Sukupuolten välinen tasa-arvo ja naisten ja lasten oikeudet on selvitettävä jäsenyysneuvotteluissa.
Emme myöskään voi sivuuttaa meidän naisten omaa vastuuta itsestämme ja lapsistamme. Emme saa itse suostua naisilla käytävän kaupan välineeksi, koska jokaisella ihmisellä tulisi olla mahdollisuus omalla työllään ja yritystoiminnallaan hankkia itselleen riittävä toimeentulo.

Gröner
Arvoisa puhemies! Keskustelun lopuksi sosiaalidemokraattinen ryhmä voi yhtyä komissaari Gradinille ja rouva Waddingtonille lausuttuihin kiitoksiin. Kuulimme, että suurin osa ihmiskaupan uhreista on naisia. Kansalaisjärjestöjen laskelmien mukaan 500 000 naista tuodaan tai houkutellaan tekaistuilla työsopimuksilla vuosittain Euroopan unionin maihin, joissa heidät pakotetaan prostituutioon tai avioliittoon. Useimmat heistä tulevat Itä- ja Keski-Euroopasta, erityisesti Venäjältä, Puolasta tai Baltian maista. Siellä taloudellinen hätä on erityisen suurta, eikä naisilla ole usein muuta mahdollisuutta elättää perhettään, joten heistä tulee niiden epämääräisten taustavoimien sätkynukkeja, jotka lupaavat heille tuloja ja hyvinvointia Länsi-Euroopassa.
Järkyttäviä ovat Saksan oikeusviranomaisten tilastot, jotka rekisteröivät viime vuonna 10 000 naispuolista uhria. Saksan oikeusviranomaiset toteavat, että vuodessa luku on noussut 43 %, ja olen varma, että todellinen luku on vielä paljon korkeampi.
Ihmisillä käyvää kauppaa koskevan mietinnön myötä olemme naisten oikeuksien valiokunnassa lähteneet tielle, joka johtaa ulos tabualueelta. Komissaari Gradinin tiedonanto naisilla käytävästä kaupasta sekä STOP- ja DAPHNE -ohjelmat ovat tärkeää kehitystä. Kun ajatellaan tämän nykyaikaisen orjakaupan kasvun vakavuutta ja nopeutta, tämä on kuitenkin vain pisara meressä, ja sisä- ja oikeusministereiden on toimittava kiireesti kansallisella tasolla. Heidän on kehitettävä tehokkaita strategioita yhdessä Europolin, komission ja kansalaisjärjestöjen kanssa. Konkreettisesti vaadimme Waddingtonin mietinnön pohjalta useita tehokkaita toimenpiteitä, jotka koskevat uhrien suojelua, jäsenvaltioiden kanssa tehtävää yhteistyötä sekä tiedotusta. Mielestäni on myös olennaista, että myönnämme uhreille määräaikaisen oleskeluoikeuden antaaksemme heille laillisen aseman ainakin siihen asti, kun rikollisten oikeudenkäynti on saatu päätökseen. Muutoin uhrien suojattomuus on nimittäin parasta rikollisten suojelua. Tällä päätöslauselmalla voimme onnistua panemaan kapuloita nykyajan orjakaupan rattaisiin.

Gradin
Arvoisa puhemies! Haluan ensiksi onnitella jäsen Waddingtonia hyvästä ja tasapainoisesta mietinnöstä. Kiitän myös kaikista minuun kohdistuneista ystävällisistä sanoista.
Euroopassa tapahtuva nuoriin naisiin kohdistuva orjakauppa on häpeäksi koko mantereellemme. Se on tragedia kaikille niille nuorille naisille, joille on käynyt huonosti. Valitettavasti orjakauppa on erittäin kannattavaa järjestäytyneelle rikollisuudelle. Kuten Waddington painottaa, useisiin alueisiin on panostettava, mikäli haluamme onnistua voittamaan orjakaupan. Juuri sen vuoksi otin toimintasuunnitelmaehdotuksessani esiin sekä tarpeen keskittyä ihmisoikeuksiin ja uhrien huolenpitoon että tarpeen toimia yli erilaisten raja-aitojen.
Kesällä 1996 Wienissä pidetyn suuren konferenssin ja komission viime vuoden marraskuussa laatiman toimintasuunnitelman jälkeen, kysymys on todella juurtunut poliittiseen päiväjärjestykseen. Hollannin puheenjohtajuuden aikana viime keväänä pidettiin suuri ministerikokous Haagissa. Konferenssissa laadittiin suuntaviivat, jotka kohdistuivat suoraan jäsenmaihin. Täten siitä tuli komission toimintasuunnitelman konkreettinen seuraus.
Sisäasiain- ja oikeusministerit ovat myös toimineet nopeasti ja soveltaneet käytäntöön sekä toimintasuunnitelmaa, joka koskee naisilla käytävää orjakauppaa että Tukholman lasten seksuaalista hyväksikäyttöä koskevan konferenssin tuloksia. Useat tätä aluetta koskevat toimet ovat yhteisiä. Ministerineuvosto päätti viime syksynä muuttaa Euroopan huumeyksikön (EDU) mandaattia niin, että EDU toimii nyt myös ihmisillä käytävän kaupan ongelmien parissa. Ministerineuvosto on niin ikään päättänyt, että ihmisillä käytävää kauppaa on pidettävä rikollisena ja sen harjoittajia on rangaistava. Tämä astuu kuitenkin voimaan vasta, kun jäsenvaltiot ovat muuttaneet lainsäädäntöään tähän suuntaan.
Tällä hetkellä huumeiden salakuljetus on kannattavaa, mutta siihen liittyy myös riskejä. Jos jää kiinni, on rangaistus usein 10-12 vuotta. Myös nuorten naisten salakuljetus on kannattavaa, mutta riskit ovat pieniä. Mikäli jää kiinni, rangaistus on ainostaan yhden tai kahden vuoden pituinen. Kysymykseni parlamentille kuuluu: onko tämä kohtuullista?
Ministerineuvosto teki myös päätöksen STOP-ohjelmasta, jonka nimi muodostuu sanoista Sexual Trafficking of Persons. Tämä on monivuotinen poliiseille, tuomareille, syyttäjille, tulli- ja maahanmuuttoviranomaisille sekä muille orjakaupan uhrien kanssa tekemisiin joutuville tarkoitettu ohjelma, johon kuuluu koulutusta, tiedon jakamista ja kokemusten vaihtoa. Vuoden kuluessa STOP-ohjelman puitteissa on työskennelty tiiviisti. On aloitettu kursseja uhrien tukemiseksi, ennaltaehkäisevien toimenpiteiden kehittämiseksi ja tilastojen sekä tutkimuksen tekemiseksi. Euroopan naispoliisien verkosto on laatinut toimintamallin poliiseille, kun kyseessä ovat väkivallan tai raiskauksen uhreiksi joutuneet naiset. Naistuomareiden verkosto järjesti vähän aikaa sitten konferenssin Roomassa, mikä tapahtui myös STOP-ohjelman tuella.
Luxemburgin puheenjohtajisto järjesti marraskuussa asiantuntijaseminaarin STOP-ohjelman puitteissa. Tämä on alku yhteiselle USA: n ja EU: n väliselle naisilla käytävään orjakauppaan liittyvälle projektille. Ensi vuoden aikana käynnistämme yhteisen, ennaltaehkäisevien toimenpiteiden projektin Ukrainassa ja Puolassa. USA tekee yhteistyötä kansainvälisen siirtolaisjärjestön (IOM) kanssa, ja me EU: ssa vapaaehtoisjärjestö La Stradan kanssa. Kun olemme valmiita, on aikomuksenamme yhdessä arvioida toimintatapoja ja tuloksia.
On mielenkiintoista huomata, että kiinnostus kasvaa myös Euroopan unionin ulkopuolella. USA: n presidentti ja hänen puolisonsa toimivat aktiivisesti asian puolesta. Näin tekee myös Amerikan ulkoministeri Madeleine Albright, joka on antanut Amerikan ulkoministeriölle ohjeen pitää orjakaupan vastaista taistelua yhtä tärkeänä kuin huumekaupan vastaista taistelua. Viime syksynä pidettiin Venäjällä ensimmäinen konferenssi, jossa viranomaisten ja vapaaehtoisjärjestöjen edustajat kokoontuivat Moskovaan keskustelemaan nuorilla naisilla käytävästä orjakaupasta.
Herra puhemies! DAPHNE-ohjelma aloitettiin tänä vuonna Euroopan parlamentin aloitteesta. Sen toiminta kohdistuu vapaaehtoisjärjestöihin, jotka työskentelevät väkivallan uhreiksi joutuneiden lasten, nuorten ja naisten parissa. Komission toimintasuunnitelmassa haluan painottaa vapaaehtoisjärjestöjen panosta eri väkivaltamuotojen uhreiksi joutuneiden naisten hyväksi. Kokemukseni mukaan väkivallan kohteeksi joutuneet naiset kääntyvät mieluummin naisjärjestöjen kuin viranomaisten puoleen. DAPHNE-aloite on herättänyt suurta kiinnostusta. Hyviä hakemuksia on tullut paljon, mutta emme vielä ole voineet tukea kuin 40-50 projektia. Kolme miljoonaa ecua on hyvä summa, mutta se ei riitä kovinkaan pitkälle. Suuren kiinnostuksen perusteella voidaan päätellä, että tällä alueella tarvitaan vapaaehtoisjärjestöjen panostusta.
Haluaisin antaa muutaman DAPHNE-projektiin liittyvän konkreettisen esimerkin. Yhden projektin tarkoituksena on lisätä poliisin tietoisuutta siitä, miten raiskattujen naisten kohdalla on toimittava. Toinen projekti käsittelee Itävallassa orjakaupan kohteeksi joutuneita, lähinnä latinalaisesta Amerikasta ja Itä-Euroopasta tulleita naisia. Projektiin kuuluu järjestöjä ja viranomaisia muun muassa Italiasta, Puolasta ja Dominikaanisesta tasavallasta. Eräs projektin tarkoitus on antaa naisille tietoa heidän oikeuksistaan ja mahdollisuuksistaan, ja laatia näille naisille tukiverkosto alueellisella, eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla. Kolmas projekti käsittelee seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi joutuneita siirtolaisnaisia. Tässä asiassa yhteistyötä tekevät Italia, Espanja ja Iso-Britannia. Kaikki unionin jäsenmaat osallistuvat yhteen tai useampaan projektiin. Olemme onnistuneet tekemään jaon niin, että suunnilleen puolet projektivaroista menee naisprojekteille ja toinen puoli lapsille. Toivomme luonnollisesti, että meillä on mahdollisuuksia jatkaa DAPHNE-ohjelmaa myös ensi vuonna.
Haluaisin tässä yhteydessä mainita muutamalla sanalla myös muista useampivuotisista ohjelmista, jotka liittyvät tähän alaan. SHERLOCK-ohjelma käsittelee siirtolaiskysymystä koskevaa koulutusta ja kokemusten vaihtoa, erityisesti mitä väärennettyihin asiapapereihin tulee. GROTIUS-ohjelma käsittelee juridisen alueen tietojen vaihtoa ja OISIN-ohjelma poliisialalla tehtävää lisääntyvää yhteistyötä.
Jäsen Waddington peräänkuuluttaa mietinnössään komission taholta tulevaa seurantaraporttia. Olemme myös kuulleet vaatimuksia sopimuksen laatimisesta. Voin kertoa parlamentille, että komissio tukee jo jatkosuunnitelmaa, joka toivottavasti voidaan esittää täällä vuoden kuluttua. Meidän on tehtävä voitavamme, jotta tämä asia pysyy päiväjärjestyksessä. Euroopan parlamentti on päivän keskustelun myötä antanut asialle tärkeää tukea, josta haluan kiittää.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Polttomoottoreiden kaasupäästöt
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Collinsin laatima parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A40413/97) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (C4-0627/97-95/0209(COD)).

Collins, Kenneth
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että joskus meidän on käsiteltävä tässä istuntosalissa asioita, jotka ovat niin kiinnostavia, että ne saavat pitkienkin matkojen takaa tulevat jäsenet osallistumaan keskusteluun. Kuten voitte todeta, istuntosali on hyvin harvoin näin täynnä kuin nyt. Juuri tällä hetkellä tulkkejakin on varmaan enemmän kuin jäseniä! Jopa yleisölehterit ovat tyhjentymässä. Kaikki menevät pois!
Kyseessä on sovittelun tulos, joka ei koske ainoastaan maastokäyttöisiä koneita vaan kuten te juuri sanoitte, herra puhemies, myös niistä peräisin olevien kaasumaisten aineiden päästöjen poistamista. Se täydentää Auto-Oilpakettia, joka on tällä hetkellä toisessa käsittelyssä ja jossa käsitellään sekä moottoreiden suunnittelua että polttoaineteknologiaa mm. autoista aiheutuvien päästöjen vähentämiseksi. Tämä mietintö ei koske autoja vaan maastokäyttöisiä koneita, ja monet ihmiset eivät tiedä, mitä ne todellisuudessa ovat. Ne ovat itse asiassa traktoreita, leikkuupuimureita, kaivinkoneita, maansiirtokoneita tms., ja oleellista on se, että ne lisäävät hyvin merkittävästi tällaisia päästöjä ja ilman tätä direktiiviä ne jäisivät sääntelyn ulkopuolelle.
Lisäksi direktiivi antaa Euroopan unionin maille mahdollisuuden päästä johtavaan asemaan uusien, vähemmän kaasumaisten aineiden päästöjä aiheuttavien moottoreiden valmistajana ja myyjänä. Se merkitsee siis valtavaa etua Euroopan teollisuudelle maailmanmarkkinoilla - olettaen tietysti, että Euroopan teollisuus käyttää tilaisuuden hyväkseen. Direktiivi on joka tapauksessa tärkeä ja siksi tervetullut.
Direktiivin käsittely johti sovittelumenettelyyn parlamentin ja neuvoston välillä. Parlamentti hyväksyi komission alkuperäisen ehdotuksen ilman tarkistuksia. Se ei ole kovin tavallista, ja minun on vielä lisättävä, että se ei johtunut ainostaan siitä, että kyseessä oli äärimmäisen tekninen asia. Ehdotus todella ansaitsi hyväksyntämme. Se siirtyi sitten neuvostolle, joka teki siihen suuria muutoksia yhteisessä kannassaan. Neuvosto muutti komission täytäntöönpanotoimenpiteiden antamista varten käytettävän menettelyn.
Herra puhemies, jos sallitte, osoitan sanani tässä vaiheessa yleisölehtereille, koska me käytämme parlamentissa paljon aikaa puhumalla asiasta, jota kutsutaan komitologiaksi. Se ei paljoa merkitse kenellekään parlamentin ulkopuoliselle henkilölle, ja joudunpa sanomaan, että ei myöskään monelle parlamentissa olevalle henkilölle. Komitologialla tarkoitetaan sitä tapaa, jolla tehdään direktiiveistä johtuvat tekniset päätökset, ja siinä meillä on kaksi vaihtoehtoa: päätökset voidaan tehdä joko julkisesti, siten että yleisö voi nähdä, mitä päätöksiä ne ovat, ja se voi ymmärtää niitä; tai sitten me voimme tehdä päätökset suljettujen ovien takana, siten että te, yleisö, ette kuule mitä sanotaan ja siten että te, yleisö, ette ymmärrä mitä päätöksiä tehdään ja koko asia pidetään salassa. Asian ratkaisemiseksi järjestettiin siis sovittelu, jonka kuluessa me onnistuimme muuttamaan neuvoston kannan asiasta, ja minä olen sitä mieltä, että sillä tavalla me itse asiassa edistimme demokratiaa, jota me halusimme edistää.
Me varmistimme myös viittauksen yhteistoimintatapaan. Yhteistoimintatapa tarkoittaa tässä tapauksessa sitä, että me teemme komission kanssa yhdessä tekniset päätökset, koska nykyinen yhteistoimintatapa ei mielestämme toimi kovin hyvin. Me halusimme parantaa tilannetta, ja minä olen hyvin iloinen siitä, että komissio on nyt antanut virallisessa lehdessä julkaistavan julkilausuman, jossa ilmoitetaan, että Euroopan parlamentille annetaan täydelliset tiedot direktiiveistä johtuvien toimenpiteiden toteuttamisesta. Komissio on myös luvannut meille, että se ehdottaa uudenlaista yhteistoimintatapaa vuoden 1998 keskivaiheilla.
Toisin sanoen ne lukuisat ihmiset, jotka ovat tänä iltana kokoontuneet tänne kuuntelemaan kiinnostavaa keskustelua maastokäyttöisistä koneista peräisin olevien kaasumaisten aineiden päästöistä, voivat siis olla tyytyväisiä. Kaikki tässä parlamentissa olevat, kaikki jotka istuvat näillä penkeillä, voivat olla erittäin iloisia siitä, että me olemme päässeet tähän tulokseen, joka on hyvä uutinen ympäristön kannalta, joka on hyvä uutinen avoimuuden kannalta ja joka on hyvä uutinen demokratian kannalta.

Gradin
Arvoisa puhemies! Haluan aluksi ilmaista komission tyytyväisyyden sovittelumenettelyn tulokseen, mitä tähän erittäin tärkeään lainsäädäntökysymykseen tulee. Haluaisin muistuttaa, että tämä direktiiviehdotus koskee sellaista alaa, jota ei koskaan aiemmin ole säännelty. Maastokäyttöisten koneiden päästöjä on aiemmin aliarvioitu. Kuitenkin niiden osuus päästöistä on huomattavasti aiemmin luultua suurempi. Sen vuoksi vähemmän saastuttavien moottoreiden käyttö tällaisissa koneissa on tärkeää, kun yritetään vähentää ilmansaasteita kaupungeissamme, ja tehdä tämä kohtuullisin kustannuksin.
Euroopan parlamentin ensimmäinen käsittely suoritettiin ilman mietintöä, kun taas toisen käsittelyn tarkistusehdotukset liittyivät komitologiamenettelyyn ja väliaikaisen järjestelyn käyttöön ottamiseen, josta äskettäin keskustelimme. Tiedän, että komitologiamenettelyyn liittyvä kysymys on ollut parlamentille ongelmallinen. Komissio on ottanut tehtäväkseen laatia ehdotuksen vuoden 1987 komitologiamenettelyn uudistamiseksi. Komissio on parlamentin pyynnöstä lupautunut tekemään sen jo vuoden 1998 kesäkuussa. Tämä ilmenee eräästä komission puheenjohtajan Santerin Euroopan parlamentin puhemies Gil-Roblesille 11. marraskuuta 1997 lähettämästä kirjeestä. Tämä tarkoittaa sitä, että tätä kysymystä koskevan sovittelumenettelyn esteet voitiin poistaa. Voin myös komission puolesta ilmoittaa, että aloitamme ottamalla epämuodollisesti yhteyttä muihin asianosaisiin instituutioihin jo ensi vuoden alussa voidaksemme luoda suotuisan maaperän uudelle ehdotukselle.
Haluan lopuksi sanoa, että komissio on tyytyväinen siihen, että parlamentti ja ministerineuvosto ovat päässeet rakentavaan yhteisymmärrykseen direktiiviehdotuksesta. Direktiivin voimaantulo tarkoittaa heti huomattavaa askelta kohti parempaa ympäristöä, niin ilmanlaadun kuin kansanterveydenkin osalta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna kello 12.00.

Kuluttajansuoja hintojen ilmoittamisessa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Oomen-Ruijtenin laatima parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A4-0414/97) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kuluttajansuojasta kuluttajille tarjottavien tuotteiden hintojen ilmoittamisessa (C4-0643/97-95/0148(COD)).

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, olen esittelijänä tyytyväinen sovittelumenettelyn tulokseen. Neuvottelut neuvoston kanssa ovat sujuneet oikein hyvin, ja mielestäni olemme kiitoksen velkaa luxemburgilaiselle ministerille, rouva Jacobsille, joka ratkaisi tilanteen tärkeällä hetkellä. Olemme kiitoksen velkaa myös muille siitä, että he osoittivat halua suostua parlamentin tekemiin viimeisiin tarkistuksiin. Olen sitä mieltä, että olemme saaneet tämän asian käsiteltyä melko lyhyessä ajassa.
Herra puhemies, haluaisin tehdä katsauksen menneeseen. Tällä hetkellä käsiteltävänä olevalla direktiivillä on hyvin pitkä historia. Jo vuodesta 1979 on yritetty saada aikaan tuotteiden hintamerkintöjen järjestelmää. On kokeiltu hyvin mutkikasta järjestelmää. On ollut määräyksiin perustava järjestelmä, ja on ollut vapaaehtoisuuteen perustuva järjestelmä. Järjestelmä on voinut olla eurooppalainen tai kansallinen. Mutta tuotteiden hintamerkinnät jäivät kuitenkin sellaiseksi sekasotkuksi, että kuluttajat eivät ymmärtäneet enää yhtään mitään eivätkä tavarantoimittajat enää tienneet, mitä oikeastaan pitää tehdä. Samalla kuitenkin tarkoituksena oli, että hintamerkinnät olisivat yhdenmukaiset sekä kuluttajille että kauppiaille, jotta hintojen vertailu olisi helpompaa.
Komissio esitti joulukuussa 1994 pyynnön, että silloiselle sekavalle järjestelmälle annettaisiin vielä lisää siirtymäaikaa, jolloin me pian totesimme ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa - parlamentti vahvisti asian myöhemmin - että tilanne ei voi jatkua näin ja että täytyy saada aikaan jotain uutta. Pitäisi saada aikaan uusi ehdotus yksinkertaisesta ja selkeästä järjestelmästä, joka koskisi kaikkia tuotteita ja jonka avulla kuluttuja voisi vertailla hintoja helposti tehdessään ostopäätöstä.
Komissio noudatti vuonna 1995 uudessa ehdotuksessaan parlamentin suosituksia. Ehdotus sisälsi melko tarkat määräykset myyntihintamerkinnöistä, tilanteen mukaan hinta piti ilmoittaa standardimittayksiköiden mukaan eli kilolta tai litralta. Tässä yhteydessä haluaisin huomauttaa, että jos hintamerkintä standardimittayksiköiden mukaan ei ole oleellinen tuotteen käyttötarkoituksen vuoksi tai jos merkintä ei anna oleellista tietoa kuluttajan kannalta, on mahdollista tehdä poikkeuksia yleisistä säännöistä. Poikkeuksia voidaan tehdä myös kansallisella tasolla tiettyjen tuotteiden kohdalla, tällainen on esimerkiksi ¾ litran viinipullo. Tässä tapauksessa ei ole tarpeen käyttää litrahintaa.
Jotkin alat voidaan jopa jättää kokonaan pakollisia hintamerkintöjä koskevien sääntöjen ulkopuolelle. Olemme päässeet sovittelussa neuvoston kanssa sopimukseen siitä, että jäsenmaat saavat itse päättää näistä aloista sovittujen ehtojen perusteella. Mahdollisia ovat esimerkiksi ravintola-ala, sairaalat, automaatit, jne.
Neuvosto on hyväksynyt neuvotteluissa suurimman osan parlamentin esittämistä tarkistuksista. Jotkin tekniset ja kieleen liittyvät tarkistukset hyväksyttiin välittömästi. Luonnollisesti oli kuitenkin joitakin ongelmia. Merkittävää oli, että neuvosto halusi tehdä loppuun saakka täyden poikkeuksen pienyritysten tapauksessa. Me emme kannattaneet asiaa. Me haluamme kyllä pienyrityksille siirtymäkauden, jonka olimme myös suunnitelleet hyvin pitkäksi. Tämä asia aiheutti kiistoja, mutta lopuksi saimme aikaan kompromissin, jonka mukaan komissio laatii kolmen vuoden kuluttua mietinnön pienyritysten tilanteesta. Sitten mietinnön valmistumisen jälkeen voimme pohtia, täytyykö myös aivan pienten kauppojen alkaa noudattaa määräyksiä vai annetaanko pienille kaupoille, kuten jokin Marie-tädin kulmakauppa, täysi poikkeusasema.
Me olemme parlamentissa pitäneet tiukasti kiinni siitä periaatteesta, että saataisiin aikaan hyvin yksinkertainen ja samalla selkeä ja avoin järjestelmä, johon sisältyisi mahdollisimman vähän mahdollisuuksia poikkeuksiin. Tämän vuoksi poistimme hyvin suuren osan siitä painolastista, joka oli neuvoston tekstissä. Mielestäni hyväksytty teksti on nyt lopultakin selkeä.
Me olemme myös ottaneet mukaan euroon liittyvän määräyksen, jota neuvosto ja komissio eivät olleet ottaneet huomioon. Asiasta ei aina ole olemassa selkeitä määräyksiä, eikä komissio ole vielä tehnyt asiasta ehdotusta. Mielestäni on hyvä, että parlamentti voi löytää tekstistä jotain asiaan liittyvää.
Herra puhemies, olemme saavuttaneet hyvän tuloksen, joka on oleellinen osa kuluttajalainsäädäntöä.

Whitehead
Arvoisa puhemies, me puhumme usein siitä, miten parlamentti onnistuu yhteispäätösmenettelyssä. Joskus olisi tärkeämpää puhua siitä, mitä yhteispäätösmenettelyssä tehdään, kun sitä on sovellettava. Haluaisin onnitella tämän mietinnön kolmea sulotarta: rouva Fontainea, ministeriä - rouva Jacobsia - ja esittelijää. Heidän neuvottelunsa, joissa he edustivat Euroopan unionin kolmea keskeistä toimijaa, ovat esimerkillinen osoitus yhteispäätösmenettelyn merkityksestä. Meillä on nyt yksinkertainen ja selkeä tapa, jolla voidaan siirtyä kaksinkertaisesta hinnoittelusta yksikköhinnoitteluun. Me voimme valmistaa tietä eurolle ja sille, milloin ja miten se otetaan käyttöön eri jäsenvaltioissa.
Me olemme löytäneet ratkaisun niille, jotka olivat huolestuneita siitä, että perinteiset mittayksiköt poistettaisiin - niistä ei selvästikään tarvitse luopua - eri jäsenvaltioissa, ja myös niille pienkauppiaille, jotka pelkäsivät, että heidät pakotettaisiin järjestelmään, johon he eivät olisi varautuneita. Nyt tilanne on se, että heillä on viisi vuotta aikaa valmistautua uudistukseen. Se on oikeus ja kohtuus, ja minä olen hyvin iloinen siitä, että me olemme päässeet tähän vaiheeseen.

Thyssen
Arvoisa puhemies, kun vertaillaan yhteistä ehdotusta alkuperäiseen ehdotukseen voidaan havaita vähintään kolme muutosta, jotka ovat niin merkittäviä, että sovittelun tulosta voi pitää hyvänä. Haluan myös näiden muutosten vuoksi kiittää kollegaani Oomenia hänen tuntuvasta panoksestaan ja tuloksesta. Ensinnäkin myyntihinta ja yksikköhinta on määritelty paremmin, ja on selvää, että alv ja muut verot sisältyvät hintoihin.
Toiseksi mukana on hyväksyttävä ratkaisu euron siirtymäkaudesta, joka on jo alkanut tämän direktiivin astuessa voimaan. Vaikka emme onnistuneet velvoittamaan enintään kolmeen hintamerkintään, saimme kuitenkin annettua jäsenmaille mahdollisuuden rajoittaa hintamerkintöjen enimmäismäärää. Asia on nyt jäsenmaiden varassa, joilta odotamme terveen järjen käyttöä, jotta yhden tuotteen neljän tai jopa kahdeksan hintamerkinnän hyvin kyseenalaista tilannetta voitaisiin välttää.
Kolmanneksi, herra puhemies, on olemassa pieniä vähittäisliikkeitä, joille haluamme antaa kaikki mahdollisuudet. Jäsenmaat voivat myöntää pienyrityksille poikkeuksen, jos pakollinen hinnan ilmoittaminen mittayksiköltä muiden kuin kappaleittain myytävien tavaroiden osalta aiheuttaisi ylivoimaisia hallinnollisia ponnistuksia. Toivon, että jäsenmaat myös suhtautuvat tähän menettelyyn myönteisesti, tässähän on kysymys itse asiassa siitä, että direktiivin pienet puutteet tunnustetaan implisiittisesti, mutta toivomme, että tilanteeseen suhtaudutaan rakentavasti ja myönteisesti, kun odotetaan sitä, että saamme kuuden vuoden kuluttua mukautetut säännöt valmiiksi. Ja kuka tietää, vaikka ongelmat poistuisivat automaattisesti tekniikan kehittymisen myötä.

Hautala
Arvoisa herra puhemies, kiitän rouva Oomen-Ruijtenia erittäin hyvästä työstä, joka tässä sovittelussa on taas kerran hänen avustuksellaan tehty. Tässähän on kyse todella perimmäisestä kuluttajainformaatiosta. Muun muassa siitä, että kuluttaja voi kaupassa todellakin vertailla eri tuotteiden hintoja.
Uskon, että tässä on myös saatu hyvä tulos sen suhteen, että tämän direktiivin artiklan 10 mukaan jäsenmaat ovat oikeutettuja tekemään vieläkin parempia merkintöjä kuin mitä tämä direktiivi vaatii. Siinä suhteessa missään maassa ei ainakaan tarvitse mennä takapakkia tämän säädöksen tullessa aikanaan hyväksytyksi.
On varmasti ihan paikallaan, että tässä on myös tehty tiettyjä poikkeuksia ja helpotuksia. Olisi kai aika erikoista, jos nämä hintamerkintävaatimukset koskisivat esimerkiksi huutokauppoja. Voin todellakin lämpimästi suositella tämän sovittelutuloksen hyväksymistä.

Souchet
Arvoisa puhemies, kuluttajille tarjottavien tuotteiden hintojen ilmoittamista koskevan tekstin edellisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti hyväksyi 22 tarkistusta, joissa painotettiin erityisesti pitempää siirtymäkautta pienille vähittäisliikkeille säännösten toteuttamista varten.
Neuvosto hyväksyi niistä seitsemän sovittelukomiteassa. Kompromissikokouksissa se hyväksyi vielä viisi muuta tarkistusta. Kokonaisuutena tarkasteltuna tulos on melko tyydyttävä, koska päinvastoin kuin alkuperäisessä ehdotuksessa, yksikköhintaa ei tarvitse enää ilmoittaa, jos se on sama kuin myyntihinta.
Kun kyse on esimerkiksi Ranskan 0, 75 litran pulloissa myymästä laatuviinistä, on selvää, että tässä tapauksessa ei tarvitse ilmoittaa litrahintaa. Tällainen velvoite olisi merkinnyt vain lisäkustannuksia eikä siitä olisi ollut mitään hyötyä kuluttajalle. Lisäksi pienet vähittäisliikkeet oli ehdottomasti vapautettava velvollisuudesta ilmoittaa tuotteiden yksikköhinnat myyntihintojen lisäksi siirtymäkauden aikana.
Minun on muistutettava, että kaikkien vähittäisliikkeiden ja varsinkin pienten liikkeiden rasituksena ovat jo ne valtavat kustannukset, jotka aiheutuvat velvollisuudesta ilmoittaa hinnat sekä kansallisessa valuutassa että euroina. Yhtenäisvaluutan käyttöönotosta johtuvat suuret lisäkustannukset pakottavat jo nyt kauppiaita tinkimään liiketoiminnan kannalta välttämättömistä investoinneista, jotta he selviävät tästä velvoitteestaan.
Joittenkin kauppiaiden kohdalla kaksoishinnoittelun kustannukset kaventavat suhteettomasti voittomarginaalia ja vaarantavat liiketoiminnan jatkumisen. Tällä tavalla ei rohkaista työllisyyden kehitystä. Tilannetta on näin ollen seurattava ehdottoman huolellisesti, jotta kauppiaita rasittavat velvoitteet eivät pääse lisääntymään. Tällä direktiivillä kauppiaat jo velvoitetaan ilmoittamaan tuotteen todellinen myyntihinta ja yksikköinä laskettu myyntihinta lukuun ottamatta irtotavarana myytäviä tuotteita. Onneksi siirtymäkautta päätettiin jatkaa kahteen vuoteen ja komission on laadittava kertomus pienten liikkeiden tilanteesta ja tehtävä niitä koskeva ehdotus.
Lopuksi, herra puhemies, meidän ryhmämme äänestää direktiiviä koskevan lainsäädäntöpäätöslauselman puolesta, mutta se haluaa kiinnittää huomiota siihen vaikeaan tilanteeseen, joka saattaa olla pienten vähittäisliikkeiden edessä, kun ne siirtymäkauden jälkeen joutuvat soveltamaan tätä direktiiviä hinnoittelemalla tuotteet kahdella tavalla ja ilmoittamaan lisäksi hinnat kahdessa valuutassa yhtenäisvaluuttaa käyttävissä maissa. Velvoitteita voidaan pitää perusteltuina ainoastaan siinä tapauksessa, että ne tarjoavat todellista lisätietoa kuluttajalle.

Fitzsimons
Arvoisa puhemies, Euroopan yhtenäisvaluutan käyttöönotto on nyt ainoastaan 12 kuukauden päässä. Kuluttajia koskevat EMUn käytännön seuraukset ja johdannaisilmiöt on tarkkaan tutkittava ja niitä on seurattava. Eurosetelit ja -kolikot ovat fyysisesti kuluttajien taskussa vasta vuonna 2002. Kuluttaja-asioista vastaavan komissaari Boninon on kuitenkin yhdessä kansallisten hallitusten kanssa käynnistettävä kokonaisvaltaisia tiedotuskampanjoita, jotka liittyvät erityisesti tuotteiden hinnoitteluun euroalueella ja EMUun valmistautuvien jäsenvaltioiden kansalliseen valuuttaan.
Ydinasia on se, että kaksoishinnoittelukampanjat on nyt aloitettava avainasemassa olevissa valintamyymälöissä ja kauppakeskuksissa ympäri Eurooppaa. Tuotteiden hinnat pitäisi ilmoittaa euroina ja kansallisessa valuutassa. Tämän toivotaan johtavan välittömästi siihen, että kuluttajat oppivat tuotteiden hinnat euroissa, jolloin he voivat sopeutua ymmärryksellä ja luottamuksella uuteen rahajärjestelmään siinä vaiheessa, kun euron käyttö alkaa.

Gradin
Arvoisa puhemies! Haluan aluksi ilmaista, että komissio on tyytyväinen siitä, että olemme päässeet kompromissiin direktiivistä, joka käsittelee kuluttajansuojaa kuluttajille tarjottavien tuotteiden hintojen ilmoittamisessa. Haluan onnitella parlamenttia ja neuvostoa heidän panoksestaan kompromissin löytämiseksi.
Tuotteiden hintojen ilmoittamista koskevat direktiivit vuosilta 1979, 1988 ja 1995 ovat olleet edistysaskeleita kuluttajille suunnatussa hinnoista tiedottamisessa. Järjestelmä ei kuitenkaan varmistanut riittävää hinnoista tiedottamista ja sitä oli kaiken lisäksi erittäin vaikea soveltaa käytännössä. Sen vuoksi on tärkeää, että asiakkaat tämän ehdotuksen myötä saavat kunnollista ja avointa tietoa. Vertailuhinnan ja myyntihinnan ilmoittamisen avulla kuluttaja pystyy vertailemaan eri tuotteita. Täten on helppo tehdä hyvin perusteltu päätös yksinkertaisen hintavertailun perusteella.
Kompromissi, johon on päästy, ei sisällä mitään lopullista ratkaisua pienille vähittäiskaupoille. Osalle niistä vaatimus vertailuhintojen merkitsemisestä voisi olla suuri taakka. Jäsenvaltioilla on siirtymäkauden aikana mahdollisuus olla välittämättä vertailuhintojen merkitsemistä koskevasta vaatimuksesta.
Komission on omalta osaltaan annettava kolme vuotta täytäntöönpanojakson umpeen menemisen jälkeen Euroopan parlamentille ja ministerineuvostolle raportti tämän direktiivin soveltamisesta. Raportissa on erityisesti oltava ehdotuksia pieniä vähittäiskauppoja koskevista määräyksistä. Euroopan parlamentin ja neuvoston on raportin perusteella kolmen vuoden kuluessa arvioitava ja tehtävä päätöksiä. Täytäntöönpanojakson mentyä umpeen, tämä direktiivi antaa mitä varmimmin eurooppalaisille kuluttajille mahdollisuuden saada vähittäiskaupoilta täydellistä hintatietoa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna kello 12.00.

Postipalvelut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu alla mainittujen parlamentin jäsenten komissiolle esittämistä kuudesta suullisesta postipalvelujen kehittämistä Euroopan unionissa ja päätemaksuja koskevasta kysymyksestä:
(Â4-0911/97 - Ï-0144/97) Ferber, PPE-ryhmän puolesta; -(Â4-0914/97 - Ï-0155/97) Wijsenbeek, ELDR-ryhmän puolesta; -(Â4-1004/97 - Ï-0165/97) Schmidbauer ja Simpson, PSE-ryhmän puolesta; -(Â4-1005/97 - Ï-0169/97) Donnay, UPE-ryhmän puolesta; -(Â4-1007/97 - Ï-0171/97) Scarbonchi, ARE-ryhmän puolesta; -(Â4-1008/97 - Ï-0173/97) Moreau, GUE/NGL-ryhmän puolesta.
Ferber
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät kollegat! Ei ole vielä kovin kauan siitä, kun keskustelimme täällä Strasbourgissa toisessa käsittelyssä yhteisön postipalvelujen kehittämistä koskevasta direktiivistä. Silloin esitin PPE-ryhmän nimissä kaksi tarkistusta, jotka käsittelivät päätemaksukorvauksiin liittyviä ongelmia. Valitettavasti kunnianarvoisa parlamentti ei - tekisi mieli sanoa tyhmää kyllä - toteuttanut ehdotuksiamme.
Tavoitteenamme täytyy olla, ja siitä olen varmaankin samaa mieltä komissaarin kanssa, että Euroopan unionin sisäinen kilpailu tulee takaisin, toisin sanoen, että kilpailusäännöt myös pätevät. Tämä ei kuitenkaan ole mahdollista, jos päätemaksukorvauksiin sovelletaan maailmanlaajuista sopimusta, nimittäin maailman postiliiton yleissopimusta. Sopimuksen perusajatus on, että lähtevä ja saapuva posti ovat tasapainossa, ja siten saavutetaan tasapaino valtioiden sisällä.
Tällainen tilanne ei nykyisin enää vallitse Euroopan unionissa. Sisämarkkinat merkitsevät myös, ja niin me olemme päättäneet kaikkien muiden vapauttamistoimien yhteydessä, että suoritteista on maksettava kustannuksia vastaavat korvaukset, tämä koskee yhtä lailla sähkön sisämarkkinoita, läpivientioikeuksia, televiestinnän alaa kuin sähkönvälitysongelmiakin. Vain postin alalla kilpailu ja sisämarkkinat halutaan yhä pitää poissa järjenvastaisen järjestelyn avulla. Siksi me PPE-ryhmän edustajat kysymme komissiolta: Otatteko tämän ongelman käsittelyyn esimerkiksi lupaamassanne tiedonannossa kilpailusääntöjen soveltamisesta postin alalla? Käsittelettekö näitä kysymyksiä seuraavan postidirektiivin yhteydessä, kun on kysymys pääsystä verkkoon, jolloin olemmekin keskellä aihealuetta? Tiedättekö oikeastaan, mitä merkitsee, kun kaikkien lukujen taustaksi täytyy osoittaa tuloksia ja kun samanaikaisesti joutuu kilpailuun niiden asianosaisten kanssa, joilla ei näitä velvollisuuksia ole. Siten eivät Euroopan postipalvelut voi toimia.
Herra komissaari, jos ette onnistu ratkaisemaan näitä ongelmia, ette vaaranna vain työpaikkoja, te vaarannatte myös postipalveluista huolehtimisen, josta olemme sopineet täällä parlamentissa.

Simpson
Arvoisa puhemies, huolimatta siitä, että parlamentti vahvisti lokakuussa yhteisen kannan postipalveluista neuvoston kanssa, postiaihe ei näytä selvinneen, vaan se on jälleen vahvasti esillä parlamentin käsittelyssä.
Jos komission alustavasta tiedonannosta voi jotain päätellä ensi lukemalta, niin postipalvelut saattavat hyvinkin olla hallitsevassa asemassa myös vuonna 1998. Vaikka tämänpäiväinen keskustelu koskee erityisaihetta, nimittäin päätemaksuja, haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni varoittaakseni komissiota siitä, että tiedonannon 8 artiklan 3 kohta on vastoin sekä parlamentin näkemyksiä että direktiivillä vahvistettua yhteistä kantaa, ja sen vuoksi siitä olisi luovuttava.
Päätemaksut aiheuttivat paljon huolta direktiivin käsittelyn yhteydessä. Toivoin todellakin, kuten herra Ferberkin on sanonut, että olisin voinut esittelijänä varmistaa, että ongelma olisi ratkaistu direktiivillä. Neuvostossa syntyi kuitenkin erimielisyyttä, ja parlamentti päätti hylätä asiaa koskevat tarkistukset, jotta koko direktiivistä päästiin yhteiseen kantaan. Se ei tietenkään ratkaise joissakin jäsenvaltioissa, erityisesti Saksassa esiintyvää ongelmaa, joka johtuu siitä, että ulkomailta tulevan postin jakelukustannuksia ei saada katettua. Me olemme sitä mieltä, että tämä vaarantaa yhtenäismarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja asettaa kyseenalaiseksi joidenkin kansallisten postiviranomaisten taloudellisen kannattavuuden.
Se asettaa myös kyseenalaiseksi komission kesäkuussa 1993 antamassa tiedonannossa itse esittämän tavoitteen, että postioperaattoreille on maksettava kustannusten mukaan.
Päätemaksuongelma on ratkaistava. Koska useamman osapuolen välillä ei ole päästy asiasta sopimukseen, komission on ryhdyttävä toimiin. Me siis pyydämme komissiota tekemään mahdollisimman pian ehdotuksen jäsenvaltioiden oikeudesta antaa yleispalvelujen tarjoajien määritellä päätemaksut suhteessa omiin kustannuksiinsa.
Tiedän, että tämä on vaikea ja tekninen aihe ratkaistavaksi, mutta jos sille ei tehdä mitään, ratkaisu ei ole Euroopan postipalvelujen parhaan edun mukainen. Nyt on aika ryhtyä toimiin, kun direktiiviä ryhdytään soveltamaan.

Schaffner
Arvoisa puhemies, minä en ole Jacques Donnay, kuten näette, mutta koska kyseessä lienee jokin liikenneongelma, puhun hänen puolestaan, jos sallitte.
Herra puhemies, arvoisa komissaari, käsiteltäessä hiljattain hyväksyttyä postipalveluja koskevaa direktiiviä me sovimme periaatteesta, jonka mukaan päätemaksujen tulee perustua jakelusta vastaavan postin todellisiin kustannuksiin. Euroopan postioperaattorit törmäävät kuitenkin jatkuvasti postin jälleenlähetykseen, mistä on tullut käytäntö, jota voidaan verrata salametsästykseen tai piraattitoimintaan tai jopa pankkiryöstöön niiden postien kustannuksella, jotka eivät halua kiertää sääntöjä ja kansainvälisiä sopimuksia.
Me emme voi olla huomioimatta sitä, että joissakin maissa käsitellään poikkeuksellisen suuria määriä kansainvälistä postia suhteessa kotimaan postiin. Kansainvälisen postin osuus suhteessa kotimaan postiin on ainoastaan 5 % Ranskassa, 6 % Saksassa ja 7 % Italiassa mutta 12 % Isossa-Britanniassa ja 25 % Alankomaissa. Nämä luvut osoittavat selvästi, että jotkut maat keräävät itselleen muiden maiden kansallista postia ja harjoittavat siten torjuttavaa ja laitonta postiliikenteen kaappaustoimintaa, jota harjoitetaan siirtämällä postin käsittely toiseen paikkaan. Ainoa keino torjua jälleenlähetyksen muodostama uhka kaikkien viime aikoina annettujen postipalveluita koskevien Euroopan unionin direktiivien tasapainolle on se, että palvelut korvataan oikeudenmukaisella hinnalla, ja sen toteuttamiseksi on määrättävä hyvin kiireellisesti jakelusta vastaavan postin kustannuksiin perustuvat päätemaksut. Tällöin jälleenlähetyksestä ei olisi enää mitään hyötyä sen harjoittajille.
Esitän nyt kysymykseni komissiolle, herra komissaari. Pitääkö komissio perustamissopimuksen kilpailumääräysten mukaisena sitä, että postilähetysten määrämaan posti perii kansallisen valvontaviranomaisen valvonnassa lähettäjäpostilta toisesta jäsenvaltiosta tulevista lähetyksistä maksun, joka kattaa jakelukustannukset?

Scarbonchi
Arvoisa puhemies, päätöslauselma, jonka olen esittänyt yhdessä kollegani Michel Daryn kanssa Euroopan radikaaliallianssin ryhmän puolesta, tähtää joidenkin Euroopan unionin jäsenvaltioiden harjoittamien väärinkäytösten lopettamiseen.
Jotkut hyvin kilpailukykyisistä hinnoista hyötyvät postit harjoittavat epäreilua kilpailua aiheuttamalla postin jälleenlähetystä, jolloin kansalliset postilähetykset muuttuvat kansainvälisiksi, kun niitä säilytetään tai käsitellään jossakin muussa maassa. Tästä järjestelmästä hyötyy eniten Alankomaiden posti KPN, joka sai vuonna 1996 noin miljardi dollaria voittoa jälleenlähetysten ansiosta. Tämä käytäntö ei ole 1. joulukuuta 1997 hyväksytyn direktiivin hengen eikä kirjaimen mukainen, koska direktiivin sääntöjen tiukalla noudattamisella pyritään kehittämään tasapainoisesti postipalveluita ja niiden laatua.
Näistä syistä me kehotamme päätöslauselmassamme komissiota tutkimaan petollisia käytäntöjä ja rankaisemaan niistä vastuussa olevia tahoja. Me pyydämme komissiota asettamaan kolmansille maille PHARE- ja TACISohjelmien yhteydessä annettavien avustusten ehdoksi sen, että ne uudistavat postipalvelunsa ottamalla käyttöön direktiivin määräysten mukaisen päätemaksujärjestelmän.
Lopuksi, koska postilaitosten välillä ei ole sopimuksia päätemaksuista, jäsenvaltioiden olisi voitava antaa yleispalveluja tarjoaville yrityksille oikeus laskuttaa palveluistaan välittömästi rajojen yli tulevan postin käsittelystä ja jakelusta aiheutuvien todellisten kustannusten mukaisesti.
Me olemme jättäneet yhdessä herra Donnayn kanssa neljä tarkistusta herra Simpsonin PSE-ryhmän puolesta ja mm. PPE-ryhmän ja vihreiden esittämään päätöslauselmaan. Jos ne hyväksytään yksimielisesti äänestyksessä, me uskomme, että meillä on enemmän voimaa ratkaista vihdoin tämä ongelma.

Moreau
Arvoisa puhemies, kun kyseessä ovat päätemaksut, on saatava aikaiseksi ratkaisu, joka tekee hyödyttömäksi petollisen jälleenlähetyksen harjoittamisen ja noudattaa direktiivin henkeä ja erityisesti yleispalveluja koskevia periaatteita. Seuraavaksi haluaisin käsitellä toista kysymystä, joka koskee postipalveluita. Joidenkin tietojen mukaan komissio käy keskusteluja tiedonannon laatimiseksi tästä aiheesta, vaikka Euroopan parlamentti hyväksyi viime joulukuun 1. päivä neuvoston jo hyväksymän direktiivin, jonka aikaansaamiseksi käytiin vielä raskaita neuvotteluja. Tällaisella tiedonannolla hajotettaisiin postipalveluja avaamalla ne laajasti kilpailulle, mikä ei vastaa direktiivissä määriteltyjä suuntaviivoja. Komissio ei niitä todellakaan hyväksynyt, ja minä muistan teidän kiivaan reaktionne, herra komissaari. Ne on kuitenkin hyväksytty Euroopan parlamentissa. Euroopan parlamentin hyväksymien määräyksien, jotka - totean tämän tyytyväisyydellä - jarruttavat komission intoa purkaa sääntelyä, asettaminen kyseenalaiseksi tällaisella tiedonannolla edustaisi kovin omituista demokratiakäsitystä. Euroopan operaattorien järjestö on myös ilmaissut huolestuneisuutensa asian suhteen asettautumalla vastustamaan palvelujen laadun ja yhdenmukaisilla hinnoilla koko kansallisella alueella tarjottavien yleispalvelujen säilyvyyden vaarantamista. Komissio ei siis voi toimia siten, että se kiistää Euroopan parlamentin päätökset tai yrittää muuttaa niitä. Kuten Euroopan parlamentti on aiemmin tehnyt, minun ryhmäni vaatii komissiota luopumaan tiedonannosta, joka vaarantaa postipalvelut ja loukkaa Euroopan parlamenttia. Olisin hyvin iloinen, jos te, herra komissaari, kertoisitte lähemmin mitä komissio aikoo tehdä tämän tiedonannon suhteen.

Bangemann
Arvoisa puhemies, ensiksikin kiitän kysymyksistä. Annatte minulle ja komissiolle tilaisuuden valottaa vielä kerran näkökantaamme, mikä lienee välttämätöntä väärinkäsitysten välttämiseksi. Erityisesti iloitsin herra Ferberin kysymyksestä, jota haluan tässä korostaa, koska hän onnitteli minua syntymäpäivän johdosta. Muut kysyjät eivät sitä tehneet.
(Rouva Moreaun välihuomautus) Kyllä, ehkä ensi vuonna, mutta paljon kiitoksia kuitenkin! Päätemaksukorvauksiin liittyvät ongelmat tunnetaan kaikkialla - ainakin niiden piirissä, jotka täällä keskustelevat. Maksut on päätetty kansainvälisellä tasolla yhtenäisiksi, ja useimmissa teollisuusmaissa ne eivät kata jakelukustannuksia. Tässä on ongelma kaikessa lyhykäisyydessään. Siitä aiheutuu huomattavia palvelun laatuun kohdistuvia jännitteitä, sillä näitä kansainvälisesti päätettyjä maksuja ei myöskään ole sidottu palvelujen laatuun. Ne ovat voimassa täysin riippumatta tästä olennaisesta piirteestä.
Nykyiset päätemaksukorvaukset, jotka perustuvat vuodesta 1989 asti voimassa olleeseen CEPT-järjestelmään, eivät kata todellisia kustannuksia, eivät läheskään. Nykyinen korvaus ensimmäisen painoluokan vakiokirjeestä on n. 45 % kotimaan maksusta, ja todellisten toimituskustannusten voidaan tässä luokassa olettaa olevan n. 80 % kotimaan maksusta. On kiistatonta, eikä komissiokaan tietenkään kiistä sitä, että meillä on tässä vaikea ongelma.
Juridisesti ongelma on nyt siinä - pyysin sille ymmärrystä jo viime keskustelussa, ja sen vuoksi parlamentti ei hyväksynyt muutamia tarkistuksia - että nykyinen korvausjärjestelmä, joka perustuu kansainvälisiin sopimuksiin, ei sovi yhteen sopimuksen kilpailusääntöjen kanssa, koska nämä korvaukset eivät määräydy kustannusten mukaan. Tässä on nyt noidankehä, sillä jos ne olisivat kustannussidonnaisia, ne olisivat sopusoinnussa kilpailusääntöjen kanssa. Mutta jos niiden tulee olla kustannussidonnaisia, on muutettava kansainvälisiä sääntöjä. Olemme siis kaksijakoisessa tilanteessa, ja haluan huomauttaa, että se on myös seurausta parlamentin päätöksistä, jotka koskevat yleisiä ja tilattavia palveluja. Parlamentin ja neuvoston päätösten mukaan näillä alueilla on selkeä jäsenvaltioiden toimivalta, ei niinkään komission. Jäsenvaltioiden ja niiden riippumattomien sääntelyviranomaisten on huolehdittava siitä, että nämä asiat hoidetaan.
Mutta me emme ole olleet toimettomia. Yksi asia on selvä: tällaisessa tilanteessa ei saa jäädä lepäämään laakereillaan ja sanoa, että muut saavat hoitaa homman. Olemme siksi pyytäneet asianomaisia postipalveluja laatimaan meille sopimuksen paremmista korvauksista, tietenkin unionin sisällä, ei kansainvälisten sääntöjen puitteissa. Niin sanottu REIMS-sopimus, jolla ei ole mitään tekemistä Reims-nimisen paikkakunnan kanssa, se on vain yksi näistä hienoista unionin toimintoja kuvaavista lyhenteistä, oli ensimmäinen senkaltainen sopimus, ja se oli epätyydyttävä. Me tutkimme parhaillamme toista sopimusta, jota muutettiin niiden näkemysten mukaisesti, jotka silloin ilmaisimme.
Vielä ei voida sanoa, mihin tutkinta johtaa, mutta on mahdollista löytää sopiva suhde palvelun laadun ja kustannusten sekä päätemaksukorvausten välille. Siihen me pyrimme parhaillamme. Tietenkin haluamme saada aikaan myös kustannusten valvonnan ja laskea eräiden postipalvelujen tarjoajien nykyisiä, erittäin korkeita kustannuksia. Jos emme onnistu siinä, ja sanon sen vielä kerran erittäin painokkaasti - rouva Moreau viittasi siihen, että puhuin tästä kysymyksestä erittäin painokkaasti, mutta niin minun on aina tehtävä varottaakseni erehdyksiltä - jos emme alenna näitä korkeita kustannuksia, vaan siirrämme ne yksinkertaisesti päätemaksukorvauksiin, niin sysäämme itse nämä postipalvelut ulos kilpailusta, sillä kukaan ei enää maksa niistä. Toisin sanoen: se, mikä on välttämätöntä, merkitsee yhdessä sellaisen sopimuksen kanssa, joka noudattaa kilpailusääntöjä, postipalvelujen parantamista sekä kustannusten että laadun osalta.
Valitettavasti monet tämän kunnianarvoisan parlamentin jäsenet, jotka ovat kiinnostuneita postista, ovat kuitenkin tässä kohdin kovin huonokuuloisia. Niin, minun täytyy nyt sanoa tämä, vaikkei ystäväni Florus Wijsenbeek olekaan paikalla, hän on liian herkkäkorvainen, mutta muutamat ovat erittäin huonokuuloisia. Rouva Moreau, jos postipalvelut eivät voi harjoittaa järkevää politiikkaa, jonka avulla ne alentavat kustannuksiaan ja kohentavat laatuaan, myös ja nimenomaan juuri tilattavissa palveluissa, silloin tämä tilaaminen ei hyödytä mitään! Se on tyhjä kuori, joka ei täyty, koska kukaan asiakas ei kysy sitä. Juuri tässä on asian ydin!
Siksi olen iloinen kysymyksistä. Me yritämme REIMS 2 -ohjelmalla, jos se ei onnistu, meidän on löydettävä taas kerran uusi lähestymistapa. Me haluamme edistää ratkaisua, me, siis komissio, ja olen varma, että myös parlamentti haluaa sitä, mutta silloin meidän on yhdessä saatava postipalvelujen tarjoajat tämän parantavan paineen alle. Mehän emme ikävä kyllä ole onnistuneet saamaan niitä kilpailun parantavan paineen piiriin, emme ainakaan riittävästi, kuten olin kuvitellut. No hyvä, silloin meidän on nyt yritettävä tällä tavalla. Tämä niistä kysymyksistä.
Nyt rouva Moreaun asiaan.
(Äänekäs välihuomautus) Kyllä, puhun kyllä vielä siitäkin. Sillä ei ole tänään merkitystä, koska kysymykset koskevat päätemaksukorvausten ongelmaa eivätkä tiedonantoa. Tiedonanto hyväksytään komissiossa luultavasti huomenna. Tekstistä on nyt sovittu eri yksiköiden kesken, joten voidaan olettaa, että se saa huomenna enemmistön taakseen. Siitä haluaisin vielä sanoa jotakin, en sisällön yksityiskohdista vaan tuon tiedonannon roolista yleensä.
Ensinnäkin: Tietenkin olisi täysin järjetöntä, jos se sisältäisi jotakin muuta kuin direktiivin, josta olemme päättäneet. Näin ei ole. Tiedonanto sovitettiin yhteen parlamentin viimeisen päätöksen kanssa, joten direktiivin ja tiedonannon välillä ei ole ristiriitaa.
Toiseksi: tämä tiedonanto on osapuolille hyödyllinen, koska siinä selvitetään, minkä periaatteiden mukaan komissio aikoo soveltaa kilpailusääntöjä myös ja erityisesti tilattaviin postipalveluihin, sillä siitähän ei saa syntyä väärinkäsitystä. Tästä muuten on olemassa myös oikeuden päätöksiä. Luonnollisesti kilpailusäännöt koskevat myös postia, ja nimenomaan siellä, missä posti on monopoliasemassa tai tarjoaa tilattavia palveluja. Jotta posti tietäisi, miten komissio aikoo soveltaa näitä sääntöjä, selvitämme etukäteen tiedonannossa, minkä sääntöjen mukaan aiomme sen tehdä.
Me teemme siis oikeastaan enemmän kuin meidän täytyy. Voisimmehan me tehdä ratkaisumme myös umpimähkään kilpailusääntöjen mukaan. Se nostattaisi tietenkin joka kerta vastalauseiden myrskyn ja oikeutetun kysymyksen: Mitkä oikeastaan ovat yleiset periaatteenne? Miten te aiotte yleisesti toimia? Vai teettekö ratkaisunne milloin mitenkin?
Tästä syystä, rouva Moreau, minä ihailen teidän mielenkiintoanne kysymystä kohtaan ja teidän lujaa vakaumustanne puolustaa kantaanne. Olisi kuitenkin parasta harkita ennen kuin käynnistää hyökkäyksen, jonka kohteena en sitä paitsi ole minä itse vaan kollegani van Miert. Minä olen ikuinen syntipukki. Olen kuitenkin täysin samaa mieltä herra van Miertin kanssa. Hyväksyn täysin herra van Miertin asiakirjan esittämisen. Se antaa postipalveluille takuun siitä, että komissio ei tee mitään, mitä ei voitaisi hyväksyä tai mihin ei oltaisi valmistauduttu. Tästä syystä teidän vaatimuksenne ei ole perusteltu sisältönsä puolesta. Muodon osalta te ette voi myöskään pakottaa komissiota luopumaan asiasta, joka kuuluu sen toimivaltaan. Te voitte pakottaa komission tekemään asioita, joita tarvitaan, mutta te ette voi pakottaa sitä siihen, että se jättää ne tekemättä.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat! Vanhassa saksalaisessa lastenlaulussa sanotaan tähän tapaan: " Ajetaan postilla, ajetaan postilla, ajetaan etanapostilla, joka ei maksa penniäkään." Kun ajattelen sitä nopeutta, jolla Euroopan tasolla on tähän mennessä laadittu postipalveluja koskevaa lainsäädäntöä, niin mieleeni tulee elävästi tuo etanaposti. On edetty todellakin vain etanan vauhtia. Sen kaiken voisi hyväksyä, jos direktiivi olisi laadittu "hiljaa hyvä tulee" -sananparren mukaan. Siitä ei kuitenkaan tullut hyvää, ja jäljelle jäi merkittäviä ongelmia. Ensinnäkin neuvoston päätös on muotoiltu niin venyvästi, että jokainen jäsenvaltio voi lukea sitä haluamallaan tavalla. Lisäksi komission tiedonanto roikkuu yhä uhkaavana ilmassa. Minun tietojeni mukaan suunniteltu tiedonanto tekee tyhjäksi direktiivin periaatteet, ja näin ollen pidän sitä melko tarpeettomana.
Kansainvälisen postiliikenteen päätemaksukorvausasiaa ei ratkaista postipalveluja koskevassa direktiivissä. Tähän saakka on aina väitetty, että postipalvelujen tarjoajat neuvottelisivat asiasta ja voisivat ratkaista ongelman ilman lainsäädäntöä. Siihen asia on jäänyt, mitään ei ole ratkaistu. PSE-ryhmä vaatii siksi komissiolta lakialoitetta. Eihän voi olla reilun kilpailun hengen mukaista, jos maasta, joka voi edullisten perusrakenteidensa ja edullisen sijaintinsa ansiosta tarjota alhaisia postimaksuja, lähetetään kirjeitä, ja toinen maa saa kantaa työvaltaisen postinjakelun korkeat kustannukset - ja te sanoitte juuri itse, herra Bangemann, että kustannukset tulevat vain 80-prosenttisesti katetuiksi - ilman että maksetaan asianmukaiset korvaukset.
Tämä houkuttelee postin käyttäjiä kuljettamaan kirjeensä konteissa alhaisten postimaksujen maahan, jolloin varsinainen alkuperämaa voi vain katsoa vierestä ja kantaa kustannukset. Tämä jälleenlähettäminen on erittäin epäreilua kilpailupolitiikkaa, ja se on lopetettava. Postipalveluja koskevan direktiivin 13 artiklassa on kyllä tätä koskeva kohta, mutta siinä ainoastaan kehotetaan jäsenmaita huolehtimaan siitä, että niiden sopimuksissa yhteisön sisäisiin ulkomaan postilähetyksiin sovellettavista päätemaksukorvauksista noudatetaan tiettyjä periaatteita. Sitten periaatteet kuvataan.
Sisämarkkinat eivät voi toimia pelkästään sillä, että kehotetaan mahdolliseen sopimukseen. Tämä ei riitä, vaikka REIMS II syntyisikin. Tarvitsemme selkeyttä ja oikeusturvaa kaikille osapuolille, ja komission velvollisuus on huolehtia sisämarkkinoiden toimivuudesta. Siksi odotamme direktiiviehdotusta emmekä halua odottaa sitä liian kauan. Direktiiviä laatiessaan komission ei kuitenkaan missään tapauksessa tulisi soveltaa etanapostin nopeutta.

Stenmarck
Arvoisa puhemies! Kansainvälisen postinkäsittelyn päätemaksuongelma ja äskettäin tekemämme EU: n jäsenmaiden postinkäsittelyä koskeva päätös sekä Maailman postiliitto instituutiona perustuvat näkemykseen, jonka mukaan postinjakelu on valtiollinen monopolistinen ilmiö, näkemys, joka käy yhä vanhentuneemmaksi. Yksityiset jakelijat, sähköposti ja telefaksi korvaavat yhä enemmän vanhaa rasittunutta postilaitosta.
Ferberin tavoin haluan ilahduttaa komissaari Bangemannia ja kehua häntä tähän asiaan liittyvien ongelmien tuntemuksesta ja haluan painottaa jatkuvan taistelun tarvetta, jotta saavuttaisimme vähemmän säännöstellyt ja kilpailumielessä puolueettomat postimarkkinat. Puolueryhmäkollegani Ferber on esittänyt erittäin tärkeän ja mielenkiintoisen päätemaksuja koskevan kysymyksen, joten juuri tätä näkökulmaa en aio enää toistaa. Lisäkysymys, jonka haluan esittää, käsittelee yksityisten postiyritysten tilannetta suhteessa tulevaan eurooppalaiseen lainsäädäntöön, ja tästä olemme mielestämme keskustelleet aivan liian vähän täällä Euroopan parlamentissa.
Tämän perusteella haluan kysyä komissaari Bangemannilta: onko nykyinen päätemaksuihin liittyvä järjestelmä mielestänne jollakin tavoin kilpailua vääristävä niiden yksityisten yritysten osalta, jotka haluavat harjoittaa kansainvälistä postinkäsittelyä? Millainen on mielestänne yksityisten postiyrittäjien tilanne ja mahdollisuus vaikuttaa eurooppalaisiin markkinoihin äskettäin tekemämme, siis EU: n tekemän, päätöksen jälkeen?

Wolf
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät kollegat! Jälleenlähettäminen on epäilemättä polkumyyntiin verrattava kilpailukeino. On oikeastaan vanha viisaus, ettei polkumyyntiä kilpailukeinona voida yleensä poistaa sillä, että osapuolet kootaan yhteen ja annetaan heidän solmia herrasmiessopimus, sillä silloin se ei onnistu. Polkumyynnin avulla käytävän kilpailun poistamiseksi tarvitaan säädöksiä. Reilun kilpailun saavuttamiseksi tarvitaan sitovia sääntöjä, ja niiden sääntöjen on mentävä pitemmälle kuin se, mitä meillä on niin sanoakseni vanhan mallin mukaisesti kansainvälisessä postisopimuksessa. Näin ollen tässä tarvitaan direktiiviä. Tässä tarvitaan säädöksiä. Herra Bangemann, kyllä minustakin tuntuu rauhoittavalta, kun sanotte, että tiedonantonne tarkoituksena on vain auttaa ymmärtämään ja soveltamaan direktiiviä, mutta miksi direktiiviä ei sitten oteta perustaksi selvitettäessä tämän alan kilpailusääntöjen tulkintaa? Tämä ei tullut minulle selväksi vastauksestanne.

Van Dam
Arvoisa puhemies, neuvosto ja parlamentti ovat tehneet hiljattain typerän päätöksen rajat ylittävän postitoiminnan vapauttamisen lykkäämisestä ainakin vuoteen 2003. Koska postipalvelujen ei anneta toimia markkinoiden ehdoilla ja tehokkaasti, lainsäädäntöä tulee kehittää kuluttajien suojelemiseksi postilaitosten vallan väärinkäytöltä. Suurimmassa osassa unionin postilaitoksista ajatellaan kuitenkin aivan toisin. Saksan ja Ranskan postilaitosten painostuksesta alkuperäisiä kansainvälisiä postipalveluja koskevia sääntöjä, niin sanottua Reims I - sopimusta, on muutettu, ja on neuvoteltu uusi Reims II -sopimus. Päinvastoin kuin Reims I -sopimuksessa, kansainvälisten postipalvelujen hinnat kohoavat, vaikka palvelut eivät kuitenkaan vastaavasti parane. Koska kyseiset tariffit perustuvat kotimaan tariffeihin, Reims II -sopimus on edullinen niille postilaitoksille, joiden kotimaan tariffit ovat korkeimmat. Reims II -sopimus vähentää merkittävästi postipalvelujen markkinaehtoisuutta. Tämän vuoksi sopimusta ei mielestäni voi hyväksyä. Sympatiani ovat niiden viiden postilaitoksen puolella, jotka eivät halua allekirjoittaa Reims II -sopimusta.
Tässäkin parlamentissa ollaan enemmän monopoliasemassa toimivien postilaitosten kuin kuluttajien puolella. PPEja PSE-ryhmien sekä liberaalien ja vihreiden päätöslauselmaesityksessä todetaan, että koska kaikki osapuolet eivät ole allekirjoittaneet Reims II -sopimusta, postilaitokset saavat päättää tariffeistaan kustannustensa perusteella. En ole löytänyt tekstistä mitään mainintaa palvelujen minimivaatimuksista. On myös unohdettu, että jos jotkin postilaitokset eivät edes tiedä kustannustensa suuruutta, miten ne voisivat päättää oikeista tariffeista.
Haluaisin pyytää, että komissio ei hyväksyisi Reims II -sopimusta. Kansainvälisten postipalvelujen vapauttamiseen saakka tariffit pitää määrätä ensimmäisen Reimsin sopimuksen mukaisesti, koska siinä tariffien korottaminen on riippuvaista palvelujen parantamisesta. Lisäksi muiden jäsenmaiden yritysten pitäisi olla myös postipalvelujen osalta samassa asemassa kuin yritysten, jotka lähettävät suuria eriä postia jäsenmaiden sisällä. Suhtaudun ymmärtävästi komissaarin näkemykseen asiasta ja voin vakuutta, että me kaikki täällä emme ole huonokuuloisia.

Moreau
Arvoisa komissaari, pyydän anteeksi, että en voi puhua teille teidän omalla kielellänne. En osaa sitä.
Teitä ei yllättäne se, että minä en kannata teidän määrätietoisesti ajamaanne kantaa, että kustannuksia olisi jatkuvasti alennettava, koska sillä on mielestäni dramaattiset seuraukset työllisyyden ja elinolosuhteiden kannalta eikä se oikeastaan hyödytä kuluttajia.
Herra komissaari, haluaisin vain pyytää teitä ystävällisesti ymmärtämään, että vaikka joku ei ole teidän kanssanne samaa mieltä, hänellä on kuitenkin oikeus omiin mielipiteisiin!

Bangemann
Rouva Moreau, juuri niin minä sanoinkin: aluksi on mietittävä, ja jos te ette sitten ole samaa mieltä kanssani, niin sallin sen teille...
Minä vastustan monopoleja, yleisesti ottaen. En vaadi monopolia mielipiteilleni: se on selvä asia, minä vastustan monopoleja, vastustan ehdottomasti, myös siinä tapauksessa että minua vastustetaan.
Arvoisa puhemies, voin sanoa herra van Damille, että olen hänen kanssaan aivan samaa mieltä. Ongelma on juuri siinä, ja me, siis komissio, emme ole onnistuneet selventämään sitä, sen voin puolestani sanoa rouva Schmidbauerille. En sano, että olemme aina oikeassa, mutta tässä tapauksessa olemme kyllä todellakin yrittäneet taistella uhrautuvasti parlamentissa ja neuvostossa sen puolesta, että löydettäisiin selkeä vapauttamissuunnitelma, joka sitten tietenkin kilpailun avulla edistäisi paljon enemmän ja paljon paremmin sitä, mitä me haluamme, nimittäin toimivaa, kilpailukykyistä postia. Mutta se ei ole onnistunut - minun ei nyt tarvitse toistaa sitä - sillä sen, mitä valittelitte, olette itse torjuneet, herra Ferber teki ehdotuksen. Niin, rouva Schmidbauer, minä en unohda sellaista! Kuulun niihin ihmisiin, jotka harkitsevat tarkkaan, mitä kannattavat, ja kun he kannattavat jotakin, he myös kantavat vastuun siitä. Te ette silloin kannattaneet näitä esityksiä. Nyt sanotte, että me tarvitsisimme niitä. Siis, tämä ei ole ihan oikein, ja sillä ei ole paljon tekemistä etanapostin kanssa - se on hauska kielikuva. Ongelma on juuri siinä, että meillä on nykyisin useissa tapauksissa etanaposti. Ja tästä pääsenkin sisämarkkinoihin.Herra Wolf, tervetuloa sisämarkkinoiden vannoutuneiden kannattajien leiriin. Siellä teitä ei olekaan usein nähty. Niin, usein häntä ei ole siellä nähty, mutta onhan hyvä, että hän tulee. Katuvasta syntisestä iloitaan aina enemmän kuin hartaasta uskovasta. Mutta ongelmahan on juuri siinä, että jos meillä olisi sisämarkkinat, käyttäisimme niitä vielä enemmän keinona unista postihallintoa vastaan. Sillä on aivan selvää, esimerkiksi Alankomaiden posti on eronnut REIMS II: sta. Miksi? Yksinkertaisesti siksi, että se on kilpailukykyinen. Jälleenlähettämismenettelyähän käytetään lähinnä Hollannista käsin. Me emme halua ollenkaan sulkea siltä silmiämme. Sisämarkkinasääntöjen mukaan sitä muuten ei voida kieltää. Senkin haluan tässä sanoa. Sillä sisämarkkinasääntöjen mukaan en voi sanella millekään yritykselle, missä sen on pidettävä pääkonttoriaan ja mitä toimintoja sen on hoidettava maansa sisä- ja ulkopuolella. Se ei käy! Kun nyt kerran haluamme soveltaa sisämarkkinasääntöjä, sellaisenaan, niin päädymme eräänlaiseen, voisi kenties sanoa, jälkeenpäin tapahtuvaan kilpailun tunnustamiseen. Se ei meitä kuitenkaan hyödytä, koska teidän ratkaisunne ansiosta, rouva Schmidbauer, olemme tilanteessa, jossa tilattavat palvelut huolehtivat vielä kauan siitä, että monet ihmiset eivät antaudu kilpailulle.
Komissio yrittää nyt kiivaasti kääntää asiat parhain päin. Siksi olemme pyytäneet ihmisiä ehdottamaan meille jotakin, ja se on nyt REIMS II. Me tutkimme sitä nyt. Jos se ei onnistu, niin se on sitten jätettävä jäsenvaltioiden asiaksi. Sillä tässäkin komission mahdollisuudet ovat ehtyneet. Tilattavat palvelut eivät salli meille asioihin puuttumista, paitsi kilpailun valvonnan vuoksi. Ja se voi joskus olla hyvin tuskallista. Tässä tilanteessa me nyt olemme. No niin, kuten sanottu: Komissio ei missään tapauksessa halua kääntää asetelmaa toisinpäin ja sanoa, että miksi päätitte asiat niin, nyt teidän on vastattava seurauksista! Mehän yritämme lieventää seurauksia.
Mutta yhteen väitteeseen en tietenkään voi olla puuttumatta, nimittäin siihen, että juuri me olisimme edistäneet asiaa liian hitaasti. Me olemme yrittäneet kaikin voimin. Meillä oli neuvostossa ensin enemmistö. Sitten meillä ei yhtäkkiä enää ollut sitä, koska yksi jäsenvaltio piti postia niin tärkeänä, että otti käyttöön kaikki keinot enemmistön muuttamiseksi. Tässä jäsenvaltiossa voidaan kyllä leikata armeijan määrärahoja mutta ei postin. Siinä näemme, kuinka dramaattinen tilanne on.

Puhemies
Olen ottanut vastaan kolme tätä asiaa koskevaa päätöslauselmaesitystä työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti .
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona kello 12.00.

Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan sopimukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Langenin laatima parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A4-0398/97) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/EU tekemiseksi vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 93/38/ÅTY muuttamisesta (C4-0619/97-95/0080(COD)).

Langen
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät naiset ja herrat, muutamia kollegoja on vielä paikalla. Hiljaa hyvä tulee. Olemme keskustelleet kaksi ja puoli vuotta julkisia hankintoja koskevien eurooppalaisten direktiivien sovittamisesta viimeisimpään WTO-sopimukseen, ja nyt olemme sovittelumenettelyn lopuksi löytäneet yksimielisen järjestelyn. Haluan kiittää kaikkia, jotka ovat olleet siinä mukana, erityisesti kollega Tappinia, joka on osallistunut erittäin rakentavasti tähän menettelyyn ja tähän ratkaisuun. Siksi haluan tänä iltana mainita vain olennaiset seikat. Olisimme voineet saada tuloksen paljon nopeammin, herra komissaari, jos komissio tai osa komissiota olisi ollut vähän joustavampi, sillä parlamentti oli alusta alkaen sitä mieltä, että direktiivien sovittaminen WTO-sopimukseen täytyy viedä vain niin pitkälle kuin on ehdottoman välttämätöntä.
Halusimme muutoksia tärkeisiin kohtiin, minkä vuoksi ensimmäinen esitys kaatui kokonaisuudessaan vain yhden vastustavan äänen turvin - se on luultavasti melko ainutkertaista parlamentin historiassa - koska komissio halusi säädellä myös sellaisia asioita, jotka eivät sisälly WTO-sopimukseen. Se oli syynä viivästymiseen, pitkään käsittelyaikaan, ja loppujen lopuksi komissio antoi sitten uuden esityksen. Se ei tosin ollut aivan uusi, mutta olennaisilta kohdiltaan muutettu parlamentin ehdottamalla tavalla.
Kaiken kaikkiaan voimme siis tänään kirjata menestyksen. Olemme päässeet sopimukseen yhteisestä linjasta, ja tärkeimmät asiat, jotka olivat lopussa vielä melko kiistanalaisia, on hoidettu pitkälti yksimielisesti. Mainitsen tässä erityisesti teknisen vuoropuhelun järjestelyt, aihe, jonka parissa työskentelimme alusta loppuun. Komissio myönsi lopuksi - ja myös neuvosto sovittelumenettelyssä - että sovimme järkevästä teknistä vuoropuhelua koskevasta järjestelystä, että teknisen vuoropuhelun, siis konsultoinnin ennen tilauksen antamista, tulisi olla mahdollista aina silloin, kun kilpailua ei nimenomaan suljeta pois.
Tämä ratkaisu mahdollistaa teknisesti vaativat ja tulevaisuuteen tähtäävät kokonaistarjoukset, joita voivat esittää ehkäpä vain yksittäiset yritykset, esimerkiksi liikenteen ja energian alalla, ja siksi voimme kaiken kaikkiaan olla tyytyväisiä. Komissio on loppujen lopuksi ottanut tämän vaatimuksen huomioon. Lopussa meillä oli vain yksi kiivas riita parlamentin, komission ja neuvoston välillä, ja se oli kysymys siitä, koskevatko niin sanotun sektoridirektiivin vaatimukset yksityisiä ja julkisia tarjoajia samalla tavoin.
Aihe on nyt ollut pitkien, kiivaiden riitojen kohteena Euroopan päätöksentekojärjestelmän kaikilla tasoilla, ja loppujen lopuksi parlamentti myöntyi, niin että voimme hyväksyä sovittelumenettelyssä kaksi ylimääräistä julkilausumaa, jotka komissaari Bangemann varmaankin pian esittelee.
Parlamentin viidestä suosituksesta on hyväksytty kaksi, ensinnäkin pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskeva tarkistus, kollega Tappinin asia, joka koskee koulutus- ja tiedotusaineistoa, ja toinen muutos, joka sallii teknisen vuoropuhelun, mikäli kilpailua ei estetä. Tarkistukset 3, 4, ja 5 yksityisten ja julkisten toimeksiantajien erottamiseksi ovat kompromissitekstin perusta tämän direktiivin 1 artiklan sekä kahden virallisessa lehdessä julkaistun julkilausuman välillä. Niissä sanotaan, että voittaneen tarjouksen ja voittaneen tarjoajan nimen julkistamisvelvollisuus ei saa loukata yrityksen kaupallisia etuja. Teknisten tietojen luottamuksellisuus on siis säilytettävä.
Toinen kohta on kysymys siitä, miten pitkälti tilastointivaatimukset minimoidaan. Myös siihen komissio myöntyi.
Lopuksi haluaisin kiittää kaikkia, jotka ovat osallistuneet tähän käsittelyyn rakentavasti ja kriittisesti, ja voimme tänään sanoa - oletan, että myös kollega Tappin myöntää sen - että tämän ehdotuksen myötä löydettiin loppujen lopuksi aivan järkevä kompromissi sovittelumenettelyssä - joskin hyvin pitkän ajan kuluttua - ja molemmat osapuolet myös kannattavat sitä. Me voimme hyväksyä sen, ja se toteuttaa täysin vaatimuksemme, jotka koskevat WTOsopimuksen liitettä hallitusten hankinnoista. Sen avulla me ja muut voimme hyödyntää uusia 350 miljardin ecun markkinoita.

Tappin
Arvoisa puhemies, haluan onnitella kollegaani, tohtori Langenia siitä, että hän johti sovitteluryhmän onnistuneeseen lopputulokseen. Olen aina ollut sitä mieltä, että julkisiin hankintoihin liittyy aina jonkinlaista salamyhkäisyyttä, ja läsnäolijoista voin todeta, että myös muut ihmiset täällä ajattelevat asiasta pitkälti samalla tavalla.
Koko julkisia hankintoja koskeva keskustelu on muuttunut kehityksen myötä perinpohjaisesti sen jälkeen, kun komissio antoi ensimmäistä kertaa asiaa koskevat ehdotuksensa parlamentille. Tuolloin parlamentin ja neuvoston kantojen välillä oli sovittamaton ero. Olen ylpeä siitä, että sovittelukomitean aikaansaamat sopimukset heijastavat parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esitettyjä periaatteita, ja pidän tervetulleena komission halukkuutta kuunnella muita osapuolia.
Meidän alkuperäisenä pyrkimyksenämme oli luoda moitteeton julkisten hankintojen politiikka edustamiemme ihmisten hyväksi. Vaikka lopputulos ei ehkä ole täysin se, mitä me yksilöinä ja komiteana olisimme halunneet - kuten käy aina kun on kyseessä kompromissiratkaisu - voidaan kuitenkin sanoa, että kukaan ei pahoittele lopputulosta.
Me käsittelemme tässä mietinnössä julkisten hankintojen politiikan ydinalueeseen liittyviä aiheita: ensiksi julkisen ja yksityisen sektorin eroa, toiseksi tekniseen vuoropuheluun liittyviä asioita - joihin herra Langen viittasi -, kolmanneksi tietojen antamista ja lopuksi neljäntenä aiheena luottamuksellisuutta.
Nämä aiheet palaavat eteemme lähitulevaisuudessa. Ensinnäkin silloin kun yleishyödyllisiä palveluita koskeva direktiivi 93/38 palaa käsittelyymme ensi vuonna, mutta myös siinä vaiheessa, kun saamme komission vihreässä kirjassa esittämän kannan, joka tulee parlamentin käsittelyyn vuoden 1998 alussa.
Minä toivon, että me parlamentin jäsenet jatkamme yhteistä työtämme yhtä tehokkaasti kuin Langenin mietinnön yhteydessä ja että me onnistumme pääsemään yhtä hyvään lopputulokseen. Toivon myös, että komissio ja neuvosto ottavat edelleen hyvin vakavasti huomioon parlamentin kannan julkisista hankinnoista, varsinkin silloin kun emme ole itse sitä puolustamassa. Viittaan tässä tapauksessa erityisesti GPA: n ja WTO: n yhteydessä käytäviin neuvotteluihin.
Yksi mietinnön taustalla olevista hallitsevista teemoista on vastavuoroisuuden kysymys, joka liittyy toiminta-alan saavuttamiseen ja säilyttämiseen. Vaikka Langenin mietintö koski julkisia hankintoja Euroopan unionin sisällä, siitä kävi täysin selväksi - myös niille jotka ovat vähemmän taipuvaisia kuuntelemaan- että maailmanlaajuinen ympäristö on yhtä tärkeää EU: n liike-elämälle kuin sen sisäinen sääntely. Näiden kahden tekijän vaikutusta kilpailukykyyn ei voida erottaa toisistaan.
Nyt ei ole oikea aika tämän aiheen kehittelylle, mutta olen varma, että puhun monien kollegojeni puolesta kun sanon, että me odotamme innolla uutta keskustelukierrosta, ennen kaikkea avoimuuden ja kirjanpitovelvollisuuden - kaksi parlamentin avainsanaa julkisten hankintojen kohdalla - käyttöönottamiseksi. Jos me pystymme tähän, olemme ottaneet pitkän askeleen eteenpäin kohti julkisten hankintojen sääntelyä, jossa noudatetaan mietinnön valmistelun jokaisessa vaiheessa ilmaistuja toiveita, ja me annamme toimijoille mahdollisuuden harjoittaa liikeelämän taitoja ilman ylenmääräisiä byrokraattisia rasitteita ja rajoittavan lainsäädännön muodostamia esteitä. Tämä on ollut tavoitteemme. Jos me saavutamme sen kaiken, olisimme vieläkin ylpeämpiä.
Sitä odotellessa suuret kiitokset ja onnittelut erityisesti herra Langenille ja muille kollegoille, jotka ovat tehneet hyvin aktiivista työtä tämän mietinnön hyväksi.

Giansily
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kesäkuussa 1996 parlamenttimme hylkäsi suurella äänten enemmistöllä komission direktiiviluonnoksen julkisten hankintojen markkinoiden lainsäädännön vapauttamisesta vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla, koska se piti sitä liian liberalisoivana ja katsoi sen avaavan Euroopan ovet amerikkalaiselle teollisuudelle ilman vastiketta. Teksti olisi selvästikin hyödyttänyt liikaa Atlantin takaisia yrityksiä, ja jos se olisi hyväksytty sellaisenaan, niin muistelen, että sitä olisi voitu soveltaa suoraan, välittömästi ilman parlamentaarista valvontaa useimmissa jäsenvaltioissamme, koska se kuului hallinnollisiin määräyksiin.
Kyseinen teksti olisi aikanaan mennyt hieman liian pitkälle, etenkin siksi, että se olisi tuhonnut olemassa olevat julkiselle taholle tehdyt myönnytykset monissa unionimaiden yhteisöissä. Muistakaamme myös, että direktiiviluonnoksen mukaan yritysryhmittymä - tai sen tytäryritys - joka oli kutsuttu tutkimaan jonkin hankkeen toteuttamista, ei voinut sen jälkeen osallistua tarjouskilpailuun hankkeen toteuttamiseksi.
Herra Langen purkaa oikealla hetkellä osiinsa direktiiviluonnoksen, jolla Euroopan markkinat olisi luovutettu korvauksetta ulkomaisille yrityksille, ja meidän on kiitettävä häntä siitä. Sen jälkeen vettä on virrannut paljon sillan alta, ja meidän tehtävänämme on nyt ilmaista kantamme sovittelukomiteavaltuuskunnan mietinnöstä.
(Puhemies keskeytti puhujan.) Herra puhemies, minulla on vielä minuutti puheaikaa; luulin, että sitä olisi ollut vielä kaksi minuuttia. Koska ei, niin päätän puheenvuoroni.
Tarkistusten ja virallisessa lehdessä julkaistavien kahden julkilausuman lukeminen lieventää pelkojamme, herra puhemies, ja meidän ryhmämme antaa täyden tukensa herra Langenin laadukkaalle mietinnölle.
Pahoittelen kovasti sitä, että te ette antanut minulle vielä yhtä minuuttia, sillä kun me säästämme kaksi minuuttia herra Porton ollessa poissa huomenna, niin mielestäni te olisitte voinut tässä tapauksessa osoittaa hieman kohteliaisuutta.

Bangemann
Arvoisa puhemies, uskon voivani puhua lyhyesti. Tehän olette jo kaikki kuulleet, että Langenia kehuttiin aiheesta. Häntä kehutaan toisinaan ilman syytä, mutta tässä tapauksessa on aivan totta, että hän on edistänyt erittäin järkevän kompromissin syntyä. Kun komissiokin lopuksi teki niin, se osoittaa varmaankin myös, että olemme valmiita saavuttamaan tuloksen tuollaisessa menettelyssä. Jos aluksi ei ehkä toisinaan näytä siltä, niin se johtuu siitä, että komission monet eri yksiköt pyrkivät hyvin erilaisista syistä aluksi saavuttamaan komissiolle ihanteellisen aseman. Kyllä mekin tiedämme, ettei sitä aina voida saada läpi.
Kiitän vielä kerran teitä, herra Langen, ja toivotan parlamentille tulevissakin sovittelumenettelyissä samanlaista menestystä kuin tällä kertaa!

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna kello 12.00.
(Istunto päättyi klo 20.15.)

