Fiskeverksamhet för gemenskapens fiskefartyg i vatten utanför gemenskapens vatten och om tillträde för fartyg från tredjeland till gemenskapens vatten (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Philippe Morillon, för fiskeriutskottet, om förslaget till rådets förordning om tillstånd till fiskeverksamhet för gemenskapens fiskefartyg i vatten utanför gemenskapens vatten och om tillträde för fartyg från tredjeland till gemenskapens vatten - C6-0236/2007 -.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Låt mig först av allt tacka föredraganden för hans arbete med detta betänkande. Sedan rådets förordning om fiskeverksamhet utanför gemenskapens vatten antogs 1994 har många villkor förändrats och de internationella kraven har ökat när det gäller tillstånd till gemenskapens fiskefartyg utanför gemenskapens vatten.
Förslaget har därför lagts fram som en del av handlingsplanen 2006-2008 för förenkling och förbättring av den gemensamma fiskeripolitiken. Målsättningarna med förslaget speglar denna anda genom att befintlig lagstiftning införlivas i en förordning samtidigt som det garanteras att de bestämmelser som gäller gemenskapens fiskefartyg i tredjeland även gäller fartygen från tredjeland på gemenskapens vatten.
Många bestämmelser förblir oförändrade när det gäller det aktuella systemet för att utfärda fisketillstånd. De viktigaste nya punkterna i förslaget kan sammanfattas enligt följande: För det första omfattar förslaget alla de fiskeavtal enligt vilka gemenskapens fiskefartyg bedriver fiskeverksamhet, det vill säga partnerskapsavtal om fiske, bilaterala fiskeavtal, avtal inom ramen för regionala fiskeriorganisationer och privata avtal. Denna breda omfattning är nödvändig eftersom alla flaggstater enligt Förenta nationernas havsrättskonvention är ansvariga för de fartyg som för deras flagg. Därmed bör alla slags fartyg som bedriver fiskeverksamhet, oavsett avtal, inkluderas.
För det andra har en mekanism för att omfördela underutnyttjade fiskemöjligheter införts för att optimera utnyttjandet av fiskemöjligheter enligt fiskeavtalen. Denna punkt togs upp under diskussionerna om de flesta partnerskapsavtalen om fiske och ingår nu i samtliga avtal för att göra dem mer prisvärda.
Som en sista punkt vill jag nämna den föreslagna provisoriska tillämpningen av fiskeavtal som kommer att ge kommissionen den nödvändiga rättsliga grunden för att vidarebefordra licensansökningar till tredjeländer innan rådets förordning om ingående av avtalet antas. Detta kommer i det flesta fall att fungera som en garanti för att gemenskapens fiskefartyg kan fortsätta att bedriva fiskeverksamhet på tredjeländers vatten utan avbrott.
När det gäller betänkandet vill jag kommentera några av ändringsförslagen. Kommissionen kan godkänna ändringsförslag 1, 3, 5, 11 och 16. När det gäller ändringsförslag 7- 9 om villkoren för fisketillstånd har denna lista omvandlats till en positiv snarare än negativ lista i ordförandeskapets första kompromisstext. Allmänt innehåller kompromisstexten emellertid de frågor som utskottet fäster vikt vid, förutom omfattningen när det gäller villkoren vid överträdelser som begåtts under de föregående tolv månaderna, som anges i ändringsförslag 8. Kommissionen anser att denna bestämmelse bör förbli oförändrad, eftersom den betrakar den som en viktig försiktighetsåtgärd vid eventuella allvarliga överträdelser.
Kommissionen kan inte godkänna ändringsförslag 2 om definitionen av överträdelser, eftersom definitionen av allvarliga överträdelser är tydlig och anges i förordning nr 1447/99. När det gäller ändringsförslaget om att inte vidarebefordra alla ansökningar, dvs. ändringsförslag 12, bör det påpekas att artikel 10 har tagits bort som en del av ordförandeskapets kompromisstext. Detta gjordes mot bakgrund av yttrandet från rådets juridiska avdelning, där det angavs att kommissionen inte har någon rättslig grund för att straffa medlemsstaternas fartyg enligt vad som föreslås i denna artikel.
Kommissionen anser också att medlemsstaternas möjlighet att yttra sig om beslut redan föreskrivs i artikel 9.2 och att ett eventuellt informellt förfarande före eller efter en förhandling inte bör ingå i denna förordning. Därför kan ändringsförslagen 6 och 10 inte godkännas.
Innan jag avslutar vill jag betona några saker. För det första krävs det en daglig överföring av fångstuppgifter i förordningen om elektronisk loggbok. För det andra är det underförstått att om ett fiske stängs så är fisketillstånden inte längre giltiga för bestånden eller områdena i fråga. För det tredje måste all fiskeverksamhet i blandat fiske betraktas som något som påverkar alla berörda bestånd. För det fjärde fastställs det i nationell lagstiftning vad som får användas som bevis i en domstol. Det är därför kommissionen inte kan godkänna ändringsförslagen 13, 14, 15 och 17. Ändringsförslag 4 samt ändringsförslagen 18 och 19 kan inte godkännas eftersom den text som föreslagits av kommissionen är korrekt, i ändringsförslag 4, eller är tillräckligt klar, i ändringsförslagen 18 och 19.
Jag kan inte heller godkänna ändringsförslagen 20- 24 eftersom förslaget ska omfatta alla avtal och inte bara avtal med tredjeland, såsom jag förklarade i början. Dessutom är omfördelningen av outnyttjade fiskemöjligheter nödvändig för att garantera bästa möjliga tillvaratagande av fiskemöjligheterna enligt avtalet. En sådan omfördelning hanteras bäst i samband med utfärdande och förnyande av licenser.
Slutligen vill jag betona att detta förslag är en del av en lösning som även innehåller förslaget om att bekämpa IUU-fiske samt översynen av kontrollförordningen som följer senare i år. Kommissionen kommer såsom fiskeriutskottet anger att ha som målsättning att harmonisera dessa förslag och undvika eventuella överlappningar mellan dem, samtidigt som öppenhet och förenkling hålls i åtanke.
Talmannen
För att förtydliga: Eftersom detta är kommissionens förslag får kommissionen tala först. Philippe Morillon föreföll att vara lika förbryllad som jag.
Philippe Morillon
föredragande. - (FR) Fru talman! Ingenting överraskar mig, och framför allt överraskade ingenting i kommissionsledamotens meddelande mig.
Herr kommissionsledamot! Tack för en mycket detaljerad översikt. Jag vill bara erinra om att det uttalade målet med rådets förslag till förordning är att förenkla och förbättra förfarandena för hanteringen av fisketillstånd. Det handlade om att införa allmänna bestämmelser som är tillämpliga för alla ansökningar, vilket ni själv sa, herr kommissionsledamot.
Ett enda förfarande för att hantera alla fisketillstånd har föreslagits. Ansvarsfördelningen mellan kommissionen och medlemsstaterna beskrivs. Nya villkor för fisketillstånd, påföljder vid överträdelser och bestämmelser om rapportering föreslås också. Efterlevnad av de internationella bestämmelserna som fastställs i olika avtal stärks genom införandet av åtgärder enligt vilka medlemsstaterna ska se till att fartygen inte längre får fiska om de begått en allvarlig överträdelse eller tagits upp på en förteckning över fartyg som befunnits ägna sig åt olagligt, orapporterat och oreglerat fiske.
Catherine Stihler utsågs som ansvarig för betänkandet, men eftersom majoriteten av ledamöterna i fiskeriutskottet inte var överens med henne om två punkter som hon ansåg vara avgörande föredrog hon att ta bort sitt namn från betänkandet. Därför har det fallit på min lott att presentera det här förslaget i egenskap av utskottets ordförande. Jag vill emellertid passa på att tacka henne för hennes arbete och jag överlåter åt henne att när hon presenterar sina ändringsförslag motivera sitt beslut.
Inom ramen för samrådsförfarandet i hennes betänkande, som nu är mitt, har fiskeriutskottet lagt fram en rad ändringsförslag till rådets förslag till förordning och ni presenterade en utförlig lista över dessa - inte en lista, men numren, herr kommissionsledamot. Dessa antogs med stor majoritet där 19 röstade för, fem emot och två lade ned sina röster. Jag kommer endast att presentera de viktigaste här.
För det första bör förordningen inte tillämpas på EU-medlemsstaternas utomeuropeiska territorier. För det andra bör en överträdelse inte betraktas som allvarlig såvida den inte har bekräftats som allvarlig genom ett framgångsrikt åtal i enlighet med relevant nationell lagstiftning.
För det tredje bör IUU-förteckningen betraktas som en förteckning över fiskefartyg som av en regional fiskeriorganisation eller av kommissionen enligt rådets förordning om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, har befunnits ägna sig åt olagligt, orapporterat och oreglerat fiske -- denna mycket viktiga uppgift som ni herr kommissionsledamot personligen är så entusiastisk över.
För det fjärde ska kommissionen inte vägra att överföra ansökningar till tillståndsmyndigheten utan att ge medlemsstaterna möjlighet att inkomma med synpunkter.
För det femte får kommissionen inte vägra att vidarebefordra ansökningar såvida det inte kommer till kommissionens kännedom, mot bakgrund av väl underbyggda fakta, att en medlemsstat inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt ett visst avtal.
För det sjätte, avslutningsvis, ska de av gemenskapens fiskefartyg för vilka ett fisketillstånd har utfärdats till sin behöriga nationella myndighet överföra uppgifter om fångst och fiskeansträngning med den regelbundenhet som är lämplig för avtalet och fisket i fråga. Kraven på överföring ska vara förenliga med de krav som uppställs i förordningen om elektronisk loggbok.
Jag överlåter åt mina kolleger att tala mer om några av dessa ändringsförslag eftersom några av dem är författare till dem.
Carmen Fraga Estévez
Fru talman! Frånsett vissa aspekter där fiskeriutskottet i överenskommelse med rådet har korrigerat kommissionen för att undvika överdriven försiktighet stöder vi i stort sett de grundläggande aspekterna i detta förslag, målet om att ta fram ett gemenskapsramverk för tillståndssystem för fartyg som fiskar utanför gemenskapens vatten.
Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) och Europademokrater tänker därför rösta emot de ändringsförslag som fiskeriutskottet redan har avslagit, och som har lagts fram igen med 40 namnunderskrifter, då dessa går precis i motsatt riktning genom kravet på att överenskommelser om utbyte av kvoter ska hållas utanför den allmänna lagstiftningen om fiskelicenser.
Jag anser att det mot bakgrund av att Europeiska revisionsrättens rapport om de bristande kontrollåtgärderna fortfarande skapar rubriker och att beslut har fattats om att en gång för alla ta itu med kampen mot olagligt fiske, inte är särskilt acceptabelt att kräva att vissa överenskommelser ska fortsätta att ligga utanför ett allmänt regelverket som verkligen är nödvändigt som en grundläggande laggaranti för lika och icke-diskriminerande behandling, både för företag och medlemsstater.
Jag vill också framhålla att vi är fördjupade i arbetet med ett integrerat och samordnat fokus för gemenskapens olika politikområden, särskilt havspolitiken, ett fokus som parlamentet har stött helt och hållet, liksom den än viktigare processen att förenkla gemenskapslagstiftningen.
I detta avseende får vi inte glömma att vi talar om mer än 9 000 fartyg som följer olika fiskeavtal och regionala fiskeorganisationer, vilket innebär en behandling av mer än 16 000 fisketillstånd, eftersom inga avtal varken i nord eller syd är undantagna från denna skyldighet.
Om det är något det är dags för nu så är det att harmonisera och förenkla ramverket för att göra det så standardiserat som möjligt för att inte fortsätta skapa skillnader som bara leder till svårigheter i övervakningen och skapar misstroende gentemot reglerna.
Catherine Stihler
för PSE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag är glad att få tillfälle att tala om Philippe Morillons betänkande om fisketillstånd - eller jag borde säga det före detta Stihlerbetänkandet. Som ursprunglig föredragande tvingades jag ta bort mitt namn från betänkandet när fiskeriutskottet avslog mina viktiga ändringsförslag. Betänkandet skulle förenkla fisketillstånden. I stället komplicerade kommissionen dem genom en onödig artikel där den ger sig själv rätten att omfördela fiskekvoterna.
Om betänkandet stöds i oförändrat skick kommer det att på ett orättvist sätt diskriminera de nordliga länderna och deras fiskerättigheter och äventyra den relativa stabiliteten. Att ge kommissionen fria händer att omfördela fiskemöjligheterna trotsar all beskrivning, särskilt som fiskemöjligheterna är knappare. Vi måste fråga oss om vi är på väg mot ett fritt fiske för alla i Nordsjön. Detta ligger inte i de skotska fiskarnas intresse. Det är inte heller intressant när det gäller att skydda och bevara fiskebestånden. Nästa översyn av den gemensamma fiskeripolitiken ska ske 2012 och detta betänkande är en väckarklocka om att de historiska fiskerättigheterna är hotade i Nordsjön och Östersjön Jag har på nytt lagt fram viktiga ändringsförslag för kammaren och uppmanar kollegerna att stödja dem. Om dessa ändringsförslag avslås uppmanar jag till att rösta mot betänkandet.
Struan Stevenson
(EN) Fru talman! Jag vill börja med att gratulera Philippe Morillon för att ha tagit över detta betänkande för utskottets räkning. Men jag vill verkligen beklaga Catherine Stihler, för hon lade ner mycket arbete och sedan, som vi hörde, tvingades hon ta bort sitt namn från betänkandet. Det är alltid ett stort skäl till frustration efter att en föredragande har lagt ner mycket hårt arbete i förberedelserna för ett komplext arbete som detta. Men jag kan gott och väl förstå de orsaker hon har haft för att agera som hon gjort.
Då få i detta parlament skulle argumentera mot något förslag som syftade till att förbättra fiskets efterlevnad av bestämmelserna, så oroas jag mer över att artikel 13 i betänkandet, om underutnyttjandet av fiskemöjligheter, helt enkelt kommer att ge kommissionen rätten att omfördela möjligheterna från en medlemsstat till en annan. Detta skulle påtagligt underminera hela begreppet om relativ stabilitet och följaktligen destabilisera en av kärnprinciperna i den gemensamma fiskeripolitiken. Artikel 13 är faktiskt något av en trojansk häst. Den verkar mer handla om att få tillgång till fiskemöjligheter som först har omfördelats till andra medlemsstater än om att minska byråkrati och krångel och att öka efterlevnaden, vilket var vad jag trodde detta betänkande handlade om.
Jag vet att i rådet (fiske) har Storbritannien, Tyskland, Frankrike, Nederländerna och Danmark alla uttryckt en liknande oro Så detta är, som Catherine Stihler sa, att återuppväcka den gamla splittringen mellan nord och syd, som jag trodde hade försvunnit för länge sedan, och som vi inte vill se komma tillbaka. Jag hoppas innerligt, till skillnad från vad kommissionsledamot Joe Borg sa i sina tidigare anmärkningar, att parlamentet i morgon kommer att rösta för ändringsförslag 20, 21, 22 och 23, ingivna av Catherine Stihler och undertecknade av 40 parlamentsledamöter.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Tack, fru talman! Struan Stevenson! Jag är säker på att vi kommer att rösta emot de ändringsförslag ni har nämnt, och jag tvivlar inte på att denna nord-syd-situation är helt ny för er. Hittills har ni bara upplevt situationen i nord och vi har upplevt situationen i syd. Vi skulle nu vilja uppleva någonting av situationen i nord, för vi tycker det verkar som om det fungerar bra för er i norr, och därför skulle vi i söder vilja få ta del av detta i någon mån.
Jag vill först gratulera kommissionen för att den har gått med på att förenkla förslagets text, eftersom det är sant att den första versionen innehöll några delar som var svåra att acceptera. Översynen av kontrollbestämmelserna, avtalet med Grönland och något som kommissionen nämnde, förslaget till förordning om IUU-fiske, sådant som begränsade omfattningen av detta förslag.
Jag är säker på att min grupp i morgon, liksom den gjorde i utskottet, kommer att rösta emot de ändringsförslag som syftar till att förhindra antagandet av en allmän mekanism för att använda underutnyttjade fiskemöjligheter som gäller alla avtal, inte bara avtalen i söder, vilket var rådets åtagande när det ratificerade partnerskapsavtalet med Grönland. Jag tror alltså att jag kan säga att min grupp kommer att rösta emot de ändringsförslag som är ett försök att få detta system att tillämpas endast på avtalen i söder och inte på avtalen i norr. Jag tror därför att vi kommer att tillämpa det på alla avtalen så att vi alla kommer att känna oss mer tillfreds.
När det gäller artikel 12 håller vi med om att det ska finnas ett tillfälligt förfarande för tilldelning av licenser innan rådet fattar beslut om att ratificera avtalet, och vi anser att vi måste hitta en rättslig lösning i denna fråga. Vi håller därför med kommissionen om behovet av en mekanism som garanterar att fiskemöjligheterna inte äventyras, så som det slås fast i artikel 12, om ratificeringsförfarandet för ett fiskeavtal inte har slutförts.
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Enligt kommissionen är syftet med detta förslag att tjäna målet för den gemensamma fiskeripolitiken och möjliggöra för gemenskapen att bättre säkerställa efterlevnaden av dess internationella skyldigheter.
Gemenskapens fiskeflotta verkar i omkring 20 länders territorialvatten inom ramen för bilaterala avtal. Men då vi försöker hålla vårt fiske hållbart genom att begränsa fisket i Europeiska unionens vatten, borde vi ta oss i akt och inte exportera problemen med överfiske genom att dela ut tillstånd för fartyg att fritt exploatera vattnen i tredje land.
Som jag påpekade för kommissionsledamot Joe Borg senast förra månaden så måste vi fästa särskild uppmärksamhet vid våra internationella moraliska skyldigheter gentemot Afrika. Ohållbar exploatering av havsresurserna i Afrikas oceaner i stor skala orsakar ett sammanbrott för fisket, förluster av kritiska ekosystem och utrotning av havets växt- och djurliv. En stor del av problemet är orapporterat, olagligt och oreglerat fiske från EU:s och andra fiskeföretags sida. Bara under 2005 fångades uppskattningsvis 40 procent av fisken utan licenser eller mot reglerna i Guinea-Bissaus vatten.
Joe Borg
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Först av allt vill jag i frågan om utomeuropeiska länder och territorier klargöra att förordningen inte gäller dessa, eftersom förslagets omfattning inte täcker fartyg med utomeuropeisk flagg. Däremot omfattar den gemenskapens yttersta randområden, vilka betecknas som gemenskapens vatten.
Jag håller med dem som har stött förslaget i dess nuvarande utformning med dess vida omfattning för att göra alla avtal mer effektiva och få mer valuta för pengarna, i linje med de allmänna mål som fastställts av fiskeriutskottet självt och andra, som revisionsrätten.
När det gäller ändringsförslagen,vill jag än en gång säga att några av ändringsförslagen har godtagits, som jag har påpekat. Andra är överspelade genom det första ordförandeskapets kompromisstext eller för att det föreslagna ändringsförslaget redan fastställts i förordningen eller i andra bestämmelser.
Jag skulle vilja upprepa att alla fiskeavtal för gemenskapens fartyg kommer att omfattas av förslaget. Detta är viktigt eftersom de stater som är parter i FN:s havsrättskommission, som jag sa tidigare, ansvarar för de fartyg som seglar under deras flagg.
För det andra är omfördelningen av underutnyttjade fiskemöjligheter till för att optimera utnyttjandet av fiskemöjligheter under fiskeavtalen. Detta är trots allt bara normal förvaltning av fiskeavtalen och det kommer inte att undergräva den relativa stabiliteten, då följande slås fast i artikel 13.6: ”Överföring av ansökningar i enlighet med den här artikeln ska inte påverka den framtida fördelningen av fiskemöjligheter mellan medlemsstaterna.” Så det kommer att bli en omfördelning för att maximera de fiskemöjligheter som är garanterade eller tillgängliga genom fiskeavtalen och inte ett medel för att skapa ett precedensfall som skulle undergräva den relativa stabiliteten.
Slutligen skulle jag också vilja säga att denna bestämmelse börjar bli ett normalt kännetecken i partnerskapsavtalen om fiske med tredje länder och det har också, i överenskommelse med rådet, tagits med i avtalet med Grönland.
Philippe Morillon
föredragande. - (FR) Fru talman! Jag kommer antagligen inte att behöva all tid för att säga att denna debatt har varit värdefull och att det faktum att några av kollegerna har lämnat in ändringsförslag trots den nästan enhälliga omröstningen gjort detta möjligt.
Herr kommissionsledamot! Ni lär ha blivit varse att det finns två saker man oroar sig för i denna fråga. Ni svarade delvis på den första som uttryckts, nämligen om bibehållandet av den relativa stabiliteten. Det är syftet med ändringsförslagen 20-24 som våra kolleger lämnat in. Den andra är den som uttrycktes av Catherine Stihler, nämligen att med denna översyn av bestämmelserna skulle ett orimligt utnyttjande av fiskebestånden kunna uppstå, särskilt när det gäller fiskebestånden i tredje land. Några av ledamöterna har velat ta upp detta och av detta skäl skrivit under ändringsförslagen.
Jag tror att jag kan säga att det inte finns någonting i det betänkande vi ska rösta om i morgon som ger fog för denna oro. Men det är upp till ledamöterna i morgon att besluta, för jag antar att ni, fru talman, kommer att meddela att detta betänkande ska gå till omröstning i morgon.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum tisdagen den 10 april 2008.
