Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 5. heinäkuuta 2001 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.
Toivon, että jokainen teistä on voinut nauttia lomastaan täysin siemauksin ja että olette palanneet täysissä voimissanne aloittamaan uutta istuntokautta.

Muistopuhe
Puhemies
Hyvät kollegat, olin hyvin pahoillani kuullessani, että kollegamme Jacques Santkin menehtyi 28. elokuuta. Kuten tiedätte, kollegamme oli kuulunut tähän parlamenttiin tämän vuoden helmikuusta lähtien sosiaalidemokraattisen ryhmän jäsenenä. Hän oli ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan jäsen ja myös suhteista Palestiinan lakiasäätävään neuvostoon vastaavan valtuuskunnan jäsen.
Pyytäisin teitä viettämään minuutin hiljaisuuden kollegamme muistoksi.
(Parlamentti vietti seisaallaan minuutin hiljaisuuden.)

Puhemiehen julkilausuma
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on ikävä velvollisuus aloittaa täysistuntomme jälleen kerran tuomitsemalla uudet silmittömät ja raa' at terrori-iskut, jotka ovat kohdanneet Espanjaa kesän aikana.
Ilmaisen hyvin liikuttuneena uhrien perheille mitä syvimmän myötätuntomme ja osanottomme meidän kaikkien puolesta.
Tänään Euroopan parlamentti osoittaa kunnioitusta Espanjan armeijan kenraalille Justo Oreja Pedrazalle, Espanjan kansallisiin poliisivoimiin kuuluneelle Luis Ortíz de la Rosalle, Baskimaan alueellisiin poliisivoimiin kuuluneelle Mikel Uribelle, Navarran kansanliiton jäsenelle ja Leizan kaupunginvaltuutetulle José Javier Múgica Astibialle, jonka perhe on parhaillaan täällä keskuudessamme. Haluan sanoa hänen puolisolleen, lapsilleen ja kälylleen, että ihailemme heidän rohkeuttaan tämän tragedian keskellä, joka on ottanut pois heidän rakkaansa.
José Javier Múgica Astibia puolusti aina vapautta ja demokratiaa, eikä hän suostunut vaikenemaan kauhutekojen edessä. Valitettavasti hän joutui maksamaan tästä vaikenemattomuudesta hengellään. Terroristit pyrkivät aina ylläpitämään kauhua asettamalla pommeja lentokentille, rautateille tai turistien suosimiin kaupunkeihin.
Ajatuksissamme ovat myös María Eraunzetamurgil ja hänen pieni poikansa. He joutuivat kauhistuttavan hyökkäyksen uhreiksi, eikä kukaan tiedä tänä päivänä, minkä vuoksi.
Huolimatta jäsentensä eroavista poliittisista kannoista, parlamentti tuomitsee nämä raakalaismaiset teot mitä jyrkimmin, sillä ne ovat vastoin sitä demokratiaa ja niitä perusarvoja, joihin unioni nojautuu.
Pyydän teitä viettämään minuutin pituisen hiljaisuuden.
(Parlamentti vietti seisaallaan minuutin hiljaisuuden.)

Parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskeva pyyntö
Puhemies
Olen vastaanottanut Espanjan pysyvän edustajan välityksellä Espanjan hallitukselta 20. heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä Espanjan oikeusviranomaisten pyynnön Berlusconin ja Dell'Utrin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämiseksi.
Työjärjestyksen 6 artiklan mukaisesti pyyntö lähetetään asiasta vastaavaan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaan.
Totean kuitenkin varmuuden vuoksi, että Berlusconin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskeva pyyntö on aiheeton, koska hän ei ole ollut enää parlamentin jäsen 11. kesäkuuta 2001 alkaen.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluaisin sosialistiryhmän puolesta käyttää puheenvuoron, joka koskee äskeistä ilmoitustanne. Panemme ilmoituksen merkille ja pidämme sitä edistysaskeleena, mutta haluamme ilmaista huolemme ja arvostella sitä tapaa, jolla tätä kysymystä on käsitelty.
Te ja minä olemme parlamentin jäseniä, ja meillä on ollut parlamentissa yhteisiä tehtäviä ja meillä kummallakin on myös lainopillinen koulutus, jonka takia mieleemme muistuu mietelause, jonka mukaan "oikeuden lykkääminen on oikeuden epäämistä". Olette juuri antanut ymmärtää, että tässä tapauksessa oikeus ei varmastikaan toteudu yhden Euroopan parlamentin jäsenen kohdalla, koska myös parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevissa pyynnöissä Euroopan parlamentin jäsenille on annettava tilaisuus puolustautua, mikä ei tässä tapauksessa ole vuoteen ollut mahdollista.
Haluan todeta ryhmäni puolesta, että - riippumatta vaaleihin liittyvistä taka-ajatuksista, joista meitä on syytetty - olemme katsoneet, että tämä asia on tärkeä Euroopan parlamentille ja arvokkuudellemme ja että jo tästä syystä oikeudellisten asioiden valiokunnan olisi tarkasteltava sitä.
Koska puhemiehen tulkinta kuitenkin on jyrkästi ristiriidassa yhteisön oikeuden yhdistävän luonteen kanssa, pyydän teiltä, arvoisa puhemies, että sen jälkeen, kun olette tiedottanut asiasta, voisimme parlamentissa ratkaista myönteisesti ja eurooppaoikeuden yhdistävässä hengessä, miten meidän olisi käsiteltävä parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevia pyyntöjä. Näin ollen pyydän teitä vielä kerran kääntymään perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puoleen, jotta se voisi tehdä ehdotuksen työjärjestyksen muuttamiseksi siten, että siinä sanottaisiin selvästi, miten meidän on meneteltävä paitsi tällaisissa tapauksissa myös kaikissa parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevissa tapauksissa.
(Suosionosoituksia PSE-ryhmältä)

Puhemies
Jäsen Barón Crespo, tiedätte vallan hyvin, että perussopimusvaliokunnalla on jo useiden kuukausien ajan ollut käytettävissään tätä asiaa koskeva selvitys. Toiseksi mielestäni se, että Espanjan asiasta vastaava viranomainen, eli hallitus, on antanut tämän asian käsiteltäväkseni, on hyvin rohkaiseva askel kohti todella myönteistä päätöstä tässä asiassa.

Poettering
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa vain, koska kollega Barón Crespon mielestä oli oikein käyttää tästä asiasta vielä yksi puheenvuoro. Minun on sanottava teille suoraan: en pidä tarpeellisena, että tästä asiasta puhuttiin täällä vielä kerran. Mutta koska näin tehtiin, haluaisin kuitenkin sanoa siitä pari sanaa. Parlamentaarisen koskemattomuuden pidättäminen on tietysti vaikea menettely, ja me tarvitsemme sitä varten yhteiset säännöt. Kollega Barón Crespo, on kuitenkin jo tehty sellainen päätös, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta käsittelee sitä. Siksi teidän tätä koskeva huomautuksenne oli turha. Arvoisa puhemies, haluaisin erityisesti sanoa, että te olette menetellyt kaikissa menettelyyn liittyvissä kysymyksissä täysin moitteettomasti lakien ja määräysten mukaan, ja haluaisin korostaa tätä erityisesti vielä kerran tässä yhteydessä. Toivomme entiselle kollegallemme Silvio Berlusconille paljon menestystä Italian pääministerinä. Olemme varmoja, että meillä on edessämme myös Italian tuella hyvä eurooppalainen tulevaisuus!
(Suosionosoituksia PPE-ryhmältä)

Puhemies
Kiitos, jäsen Poettering
Valiokuntien kokoonpano:

McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, olemme käyneet kirjeenvaihtoa jäsen Titfordin jäsenyydestä kalatalousvaliokunnassa, joka on Yhdistyneen kuningaskunnan kannalta erittäin tärkeä valiokunta. Hän ei koskaan osallistu valiokunnan kokouksiin, joten olemme ilmaisseet toiveemme siitä, että hän voisi luopua sen jäsenyydestä.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestys. Puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
Istunnot 3.-6. syyskuuta 2001 Strasbourgissa Maanantai:
Olen vastaanottanut perussopimusvaliokunnalta kaksi pyyntöä, joissa esityslistalle pyydetään lisäämään jäsen Carnero Gonzálezin mietintö, joka koskee työjärjestyksen muuttamista parlamenttien välisistä suhteista vastaavien valtuuskuntien ja parlamentaaristen sekavaliokuntien osalta, ja Lord Inglewood mietintö työjärjestyksen muuttamisesta tarkistusten perusteluja koskevien määräysten osalta.
Annan kohta puheenvuoron jäsen Corbettille, joka esittää tämän perussopimusvaliokunnan pyynnön Napolitanon puolesta.

Corbett
Arvoisa puhemies, puhun jäsen Napolitanon puolesta, sillä hän ei päässyt tulemaan paikalle. Asia koskee näitä kahta mietintöä, joissa käsitellään työjärjestykseen tehtäviä varsin vähän kiistaa herättäviä muutoksia. Mietinnöt hyväksyttiin valiokunnassa viime syksynä, ja olimme valiokunnassa yksimielisiä siitä, että yhdeksän kuukautta on pitkä odotusaika mille tahansa mietinnölle.
Olemme toki tiedustelleet, miksi puheenjohtajakokous ei ole vielä ottanut näitä mietintöjä täysistunnon esityslistalle. Haluamme tietää sen nopeasti, koska meidän täytyy saada tietää, mitä näille mietinnöille tapahtuu, ennen kuin toteutamme työjärjestyksen yleisen uudistuksen myöhemmin tänä vuonna. Asia on siis kiireellinen. Meille on sanottu, että puheenjohtajakokous ei ole ehtinyt pohtia asiaa loppuun asti, koska asiaa tarkastellaan vielä poliittisten ryhmien pääsihteerien kokouksessa Euroopan parlamentin varapääsihteerin kanssa.
Neuvoston Coreper on meille kaikille tuttu. Ehkäpä kaikki meistä eivät tiedosta, että Euroopan parlamentissakin on eräänlainen Coreper, joka suodattaa mietinnöt, ennen kuin ne menevät puheenjohtajakokoukseen ja sieltä täysistuntoon. Tällainen menettelytapa on erittäin vaarallinen, ja nyt, kun puheenjohtajakokouksella on ollut yhdeksän kuukautta aikaa harkita asiaa, on jo aika ottaa nämä mietinnöt parlamentin esityslistalle - ellei tänään, niin ainakin myöhemmin tällä viikolla. Valiokunta olisi varmasti valmis hyväksymään, että mietinnöt otettaisiin seuraavan istuntojakson esityslistalle. Minun on kuitenkin valiokunnan puolesta esitettävä tämä pyyntö, jota perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan kaikki poliittiset ryhmät tukevat yksimielisesti.

Puhemies
Jäsen Corbett, nyt en oikein ymmärrä. Luulin, että perussopimusvaliokunnan esittämä pyyntö koski tätä istuntojaksoa. Kollegoiden täytyy mielestäni tietää tarkkaan, mistä on kyse. Onko tätä istuntoa koskeva pyyntö edelleen voimassa? Pohdimme asiasta vastaavien yksiköiden kanssa, onko tämä aihe mahdollista lisätä tämän illan esityslistalle, tietenkin sillä ehdolla, että parlamentti suostuu siihen, jolloin siis lisäisimme asian esityslistalle tänä iltana. Tästäkö me nyt keskustelemme ja äänestämme?

Corbett
Arvoisa puhemies, se on perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan virallinen ehdotus. Haluaisimme varmistaa, että tapaus hoidetaan asianmukaisesti.

Beazley
Arvoisa puhemies, näemme, miten vakavasti puolueeni suhtautuu asioihin parlamentissa. Puhun perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan jäsenenä Lord Inglewoodin puolesta, ja minun on sanottava, että melkein vuosi on riittävän pitkä aika asianomaisille tahoille asian käsittelyyn. Ellei mietintöjä oteta tämän viikon esityslistalle, tästä selvästikin aiheutuu ongelmia asiasta vastaavassa valiokunnassa. Kehottaisin kaikkia parlamentin jäseniä, myös kollegaani Provania, äänestämään ehdotuksen puolesta.

Provan
Arvoisa puhemies, minulla oli kunnia edustaa jäsen Poetteringia puheenjohtajakokouksessa, jossa tästä asiasta keskusteltiin, kuten muistanette. Kysymys koski sitä, onko meillä aikaa käsitellä monia mietintöjä, koska tämän istuntojakson esityslista on jo erittäin monimutkainen ja hyvin tiivis. Ehdotin, että näitä mietintöjä käsiteltäisiin Corbettin laatiman perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan tärkeän mietinnön kanssa, ja sanoin, että olisi hyvä koota kaikki työjärjestykseen tehtävät muutokset yhdeksi paketiksi, koska tarvitsemme kaikkiin tietyn äänimäärän.
Tästä ei näyttänyt olevan mitään erimielisyyttä puheenjohtajakokouksessa, eikä ehdotusta juuri kyseenalaistettu. Niinpä puheenjohtajakokous suositteli, että mietintöjä olisi käsiteltävä yhtenä pakettina sitten, kun Corbettin mietintö valmistuu.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, puuttumatta puheenvuorossani pyyntöön - jota kannatan - sallikaa minulle vain lyhyt huomautus: ponnistelen saavuttaakseni suurten ryhmien kunnioituksen. Valiokunnan puheenjohtajan edustaminen on ensimmäisen varapuheenjohtajan eikä hänen ryhmänsä jäsenen asia. Pyytäisin jäsen Corbettia osoittamaan perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan varapuheenjohtajan toimelle jatkossa tämän vähimmäiskunnioituksen!

(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Puhemies. Mietintöjä ei lisätty esityslistalle. Jäsen Corbett, on selvää, että ne lisätään jonkin tulevan istuntojakson esityslistalle.
Tiistai:
Minulla on muutama ilmoitusasia. Yhtään muutosta ei ole esitetty, mutta kerron teille, että valitettavasti ulkoministeri Michel, joka on myös rasismin vastaisen konferenssin yhteispuheenjohtaja, on joutunut jäämään Durbaniin, eikä hän voi osallistua huomenna 4. syyskuuta pidettävään istuntoon. Olen siitä yhtä pahoillani kuin tekin. Neuvoston läsnäolo keskustelussa on kuitenkin taattu, ja sen edustajana tulee olemaan varaulkoministeri Neyts-Uyttebroeck.
Toinen ilmoitus: valkoista kirjaa eurooppalaisen hallintotavan uudistamisesta koskevan komission tiedonannon jälkeen poliittiset ryhmät voivat käyttää puheenvuoron, mutta itse keskustelu käydään seuraavalla istuntojaksolla, tai viimeistään lokakuun ensimmäisellä istuntojaksolla.
Keskiviikko:
Keskiviikon osalta on esitetty kolme muutospyyntöä. Ensinnäkin Euroopan sosialidemokraattisen puoleen ryhmä haluaisi muuttaa päivän esityslistaa, joka on seuraavanlainen: Genovan kokouksen johtopäätöksiä koskevien neuvoston ja komission julkilausumien jälkeen on Watsonin mietinnön käsittely. Sosiaalidemokraattinen ryhmä ehdottaa, että aloittaisimme klo 9 jäsen Gerhard Schmidin Echelonia käsittelevällä mietinnöllä, jonka jälkeen käsiteltäisiin Watsonin mietintö terrorismin torjunnasta. Neuvoston ja komission julkilausumat Genovan kokouksen johtopäätöksistä siirrettäisiin iltapäiväksi klo 15-17, ja muilta osin työjärjestys säilyisi ennallaan.
Jäsen Barón Crespolla on puheenvuoro ryhmänsä pyynnön perustelua varten.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että esityslistaa tällä tavoin muuttamalla pystytään käsittelemään erästä aihetta, joka jäi varsin vähälle huomiolle puheenjohtajakokouksessa.
En usko, että poliittisten ryhmien välillä on kovinkaan suuria näkemyseroja, koska esityslistan kolme aihetta ovat mielestämme tärkeitä ja voisimme näin tasapainoisemmin käsitellä aamulla kahta erittäin tärkeää aihetta: Echelon-sieppausjärjestelmää käsittelevän väliaikaisen valiokunnan johtopäätöksiä ja terrorismia.
Luulen, että näin voitaisiin ratkaista kysymys, jota ei mielestämme ratkaistu tarpeeksi selkeästi puheenjohtajakokouksessa.

Watson
), esittelijä. (EN) Arvoisa puhemies, panen ehdotuksen merkille, ja ellei terrorismia käsittelevää mietintöä siirrettäisi tämän ehdotuksen myötä, minulla ei olisi mitään sitä vastaan. Esittelijä Schmid on tehnyt erinomaista työtä Echelonia koskevassa mietinnössään, ja koko parlamentin on äänestettävä siitä mahdollisimman pian.
Kallistun kuitenkin komission jäsen Vitorinon kannalle, kun hän sanoi, että Jumalasta ja Echelonista on kyllä kuultu, mutta kummankaan olemassaolosta ei voi olla varmuutta. Arvoisa puhemies, olen myös sillä kannalla, kuten uskoakseni tekin olette tämänpäiväisen istunnon alussa lausumienne sanojen perusteella, että on erittäin tärkeää, että keskustelemme ja äänestämme terrorismia koskevasta kysymyksestä - joka on todellinen uhka - mahdollisimman pian tällä viikolla. Ellei jäsen Barón Crespon ehdotus merkitsisi terrorismia käsittelevän mietinnön siirtämistä, kannattaisin sitä erittäin mielelläni.

Lannoye
Arvoisa puhemies, olen esittänyt teille pyynnön, joka on jäsen Baron Crespon pyynnön vastainen, sillä hän haluaa muuttaa esityslistaa eri tavalla.

Puhemies
Tämä pyyntö todellakin esitettiin sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän pyynnön jälkeen. Keskustelemme siitä siis välittömästi tämän jälkeen siinä tapauksessa, että sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän pyyntöä ei hyväksytä.
Tämä on oikea tapa käsitellä asiaa.
Haluaako joku esittää puheenvuoron vastustaakseen sosiaalidemokraattisen ryhmän pyyntöä? Koska puheenvuoroja ei pyydetä, toimitan pyyntöä koskevan äänestyksen.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Huomisen esityslistaa siis muutetaan, ja olen pahoillani, jäsen Lannoye, mutta teidän pyyntönne näin ollen mitätöityy.
Kyse on edelleenkin keskiviikosta, ja olen vastaanottanut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmältä, vihreiden ryhmältä ja Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmältä pyynnön, että Genovan G8-ryhmän kokouksesta käytävän keskustelun päätteeksi voitaisiin jättää käsiteltäväksi päätöslauselmaesitys.
Jäsen Baron Crespolla on puheenvuoro.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ryhmäni ehdotti puheenjohtajakokouksessa, että kävisimme keskustelun Genovan G8-ryhmän huippukokouksesta ja erityisesti sen sisällöstä. Miksi? Siksi, että Euroopan unioni osallistui Genovan G8-ryhmän huippukokoukseen - ja minulla on asiasta kuvallisia todisteita, jos tästä on jotakin epäilystä.
Johtajista otetussa valokuvassa olivat mukana komission puheenjohtaja Romano Prodi ja neuvoston puheenjohtaja, Belgian pääministeri Verhofstadt, ja koska toinen heistä osallistui huippukokoukseen aktiivisesti komission edustajana ja toinen Eurooppa-neuvoston edustajana ja koska huippukokouksessa käsiteltiin useita parlamentin, Euroopan ja maailman kannalta tärkeitä asioita, mekin olemme sitä mieltä, että velvollisuuksiimme kuuluu ottaa kantaa G8-ryhmän huippukokouksen sisältöön.
Haluan niin ikään muistuttaa täällä, että ryhmäni ehdotti, että - ja tästä on sovittu kansalaisvapauksien valiokunnassa - kansalaisvapauksien valiokunnan olisi tarkasteltava Euroopan kansalaisten perusvapauksien mahdollisia loukkauksia ja yleisen järjestyksen ylläpitoa huippukokouksen aikana ja laadittava suositus, jotta voitaisiin ennen kaikkea oppia tehdyistä virheistä Laekenin huippukokousta silmällä pitäen.
Arvoisa puhemies, sallinette minun lopuksi kääntyä erityisesti liberaaliryhmän kollegojeni puoleen, koska tällä kertaa on niin, että pääministeri Verhofstadt on koalitiohallituksen liberaali pääministeri ja että puheenjohtaja Prodin uusimmat ystävät, ainakin hänen uusimmat italialaiset ystävänsä, ovat liberaaliryhmästä. Käännyn myös jäsen Coxin puoleen, jotta hän saisi tilaisuuden sanoa pari sanaa niille ryhmänsä edustajille, jotka olivat Eurooppa-neuvostossa.

Wurtz
Arvoisa puhemies, ryhmäni kannattaa täysin ajatusta, että Genovan kokousta koskevan keskustelun päätteeksi esitettäisiin päätöslauselmaesitys. En kuitenkaan aio nyt aloittaa keskustelua tämän päätöslauselman sisällöstä. Se on eri ryhmien tehtävä. Ryhmäni mielestä parlamentin on ehdottomasti esitettävä mielipiteensä G8-rymän tuloksista - tai niiden puutteesta - mutta myös kokouksen ulkopuolella tapahtuneista erittäin vakavista asioista, sekä Genovan sosiaalisen foorumin aloitteiden erinomaisesta menestyksestä, joka puhuttelee myös meitä nyt, kun olemme käynnistäneet tärkeän keskustelun Euroopan unionin tulevaisuudesta.

Poettering
Arvoisa puhemies, olen hieman hämmästynyt, että me päätämme nyt siitä, annetaanko päätöslauselmaa vai ei. Meidän ryhmämme yhtyi nimittäin sosialistien esittämään pyyntöön esityslistaan tehtävästä pienestä muutoksesta. Me emme tosin luoneet mitään muodollista yhteyttä molempien kysymysten välille, mutta missään tapauksessa puhe ei ollut siitä, että nyt on kuitenkin tarkoitus antaa Genovaa koskeva päätöslauselma. Kollega Wurtz, sanoitte äskeisessä puheenvuorossanne, että loppujen lopuksi otetaan kuitenkin kantaa niihin kysymyksiin, jotka täällä halutaan estää. Meidän mielestämme ajankohta ei ole missään tapauksessa sopiva siihen, että lyhyessä ja nopeasti laaditussa päätöslauselmassa otetaan kantaa väkivaltaisuuksiin, joihin suhtaudumme hyvin vakavasti. Ryhmämme katsoo, että parlamentin pitäisi analysoida erittäin huolellisesti globaalistumisen aiheuttaman väkivallan, uhan ja vaarantumisen kysymyksiä eikä näitä kysymyksiä saisi sisällyttää päätöslauselmiin nopeilla tai sattumanvaraisilla päätöksillä. Koska mielestämme on olemassa vaara, että näin tapahtuu, luovumme kokonaan päätöslauselmasta ja tuemme sitä, mitä puheenjohtajakokous - kollegani Provanhan edusti minua siellä - päätti viime viikolla, nimittäin, että me keskustelemme asiasta ja puhumme myös kaikista näkökohdista emmekä ota nyt kuitenkaan hätäisesti kantaa kokouksen sisältöihin emmekä myöskään väkivaltaan vaan teemme sen rauhassa ja erittäin huolellisesti. Me vastustamme siksi hyvin harkittujen syiden vuoksi Genovaa koskevaa päätöslauselmaa.

Cox
Arvoisa puhemies, aikomukseni ei ollut puhua asiasta, mutta koska PSE-ryhmän puheenjohtaja näyttää olevan huolissaan siitä, etten edistä liberalismia Euroopassa tarpeeksi innokkaasti, kun en kannata päätöslauselmaesitystä, haluaisin huomauttaa hänelle, että tarkastelimme ryhmässäni ennakkotapauksia. Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun komission puheenjohtaja osallistuu G8-ryhmän kokoukseen tai kun pääministeri ja neuvoston puheenjohtaja osallistuvat G8- tai G7-ryhmän kokoukseen. Hän huomannee ennakkotapauksista, kuten minäkin huomasin, ettei meillä ole tapana mainostaa politiikan parissa toimivia ystäviämme esittämällä päätöslauselmia tällaisten kokousten jälkeen.

Lannoye
Haluaisin omasta puolestani kannattaa ehdotusta, että laadittaisiin päätöslauselmaesitys. Mielestäni ei ole olemassa minkäänlaisia poliittisia perusteita sille, että neuvoston ja komission kanssa käydyn poliittisen keskustelun jälkeen ei laadittaisi päätöslauselmaesitystä. Päätöslauselman sisällöstä keskustellaan ryhmien kesken. Jos jokin ryhmä ei siis halua, että keskustelemme Genovan väkivaltaisuuksista, niillä on siihen oikeus, mutta ne osoittavat kuitenkin vastustuksensa äänestämällä kaikkia tähän asiaan liittyviä ehdotuksia vastaan.

Puhemies
Toimitan siis äänestyksen tästä ehdotuksesta, joka koskee päätöslauselmaesityksen käsiteltäväksi jättämistä Genovaa koskevan keskustelun jälkeen.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Torstai: Torstaina tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista käytävän keskustelun osalta olen vastaanottanut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmältä pyynnön, jossa aihe "Suu- ja sorkkatauti" korvataan kohdalla "Turvapaikkaa Australiasta pyytävät afgaanipakolaiset", joka on nyt merkitty ihmisoikeuksia käsittelevään kohtaan. En tiedä, kuka esittelee tämän pyynnön, tekö, jäsen Baron Crespo?

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ehdotukseemme on erittäin yksinkertainen syy: siinä, mitä afgaanipakolaiset joutuvat nyt kokemaan ja miten Australian hallitus kohtelee heitä - ja tarkoitan Australian hallitusta, jota Australian korkein oikeuskin arvostelee - ei ole loukattu pelkästään ihmisoikeuksia; siinä on erittäin selvästi loukattu merioikeuden ja humanitaarisen oikeuden periaatteita, joista kaikki maat ovat yhtä mieltä, myös niinkin tärkeä Euroopan liittolainen kuin Australia. Meidän on otettava tähän erittäin selkeästi kantaa ja tuomittava sellainen poliittinen asenne, joka hipoo muukalaisvihaa.

Maes
Arvoisa puhemies, on selvää, että afganistanilaisia pakolaisia koskeva ehdotus on käsiteltävä ja että se voidaan käsitellä. Tämä sisältyy myös esityslistaan. Koska Britanniassa on ryhdytty uusiin toimiin suu- ja sorkkataudin tämänhetkisen leviämisen yhteydessä, katsomme, että on välttämätöntä keskustella tästä asiasta. Koska nämä asiat eivät sulje toisiaan pois, pyydämme parlamenttia käsittelemään tätä asiaa.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, jäsen Maes esitti oikeastaan asian jo osuvasti. Kysymys on siitä, että haluamme sitä, että voimme keskustella painokkaasti afganistanilaisista pakolaisista ihmisoikeuksien yhteydessä. Me kaikki kuitenkin tunnemme valtavat ongelmat, joita Euroopassa on esiintynyt suu- ja sorkkataudin yhteydessä. On siis hyvin tärkeää, että Euroopan parlamentti antaa julkilausuman myös suu- ja sorkkataudista. Voisimme yhdistää molemmat asiat: afganistanilaiset pakolaiset ihmisoikeuksien yhteyteen sekä suu- ja sorkkataudin toiseksi kohdaksi ajankohtaiskeskusteluun. Tässä yhteydessä haluaisin vedota vakavasti sosialistikollegaamme, jotta esityslista jätettäisiin ennalleen.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, kuulemani perusteella täällä on käytetty kaksi puheenvuoroa pyyntöä vastaan, ei yhtään sen puolesta.

Puhemies
Sanokaamme, että jäsen Maes painotti puheenvuorossaan voimakkaasti sitä, että nämä kaksi asiaa eivät ole ristiriidassa keskenään, kuten minä itsekin tarkensin. Turvapaikkaa Australiasta pyytävien afgaanipakolaisten tilanne on jo lisätty esityslistalle kohtaan "Ihmisoikeudet". Tästä aiheesta siis joka tapauksessa keskustellaan, se on selvää.
Mistä nyt siis on kyse? Kyse on siitä - mielestäni tämä on tehtävä selväksi - että suu- ja sorkkatauti poistetaan esityslistalta. No niin. Toimitan äänestyksen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän pyynnöstä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
Istunnot 19. -20. syyskuuta Brysselissä Ei muutoksia

 
Menettelyä koskevat puheenvuorot

Maes
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää teille henkilökohtaisesti pyynnön ryhmämme nimissä. Makedonian parlamentissa on käytävä pikaisesti keskustelua Makedonian rauhanehdotuksesta. Voisitteko kääntyä kyseisen parlamentin puhemiehen puoleen? Me kaikki toivomme, että rauhanehdotukset saavat laajaa tukea parlamentissa, mutta asia ei suju vaikeuksitta. Parlamentilla on tärkeä rooli. Siksi pyydämme, että käännytte kirjeitse tai lähettämällä viestin parlamentin puhemiehen puoleen ja pyydätte keskustelemaan pikaisesti tästä rauhanehdotuksesta.

Puhemies
Jäsen Maes, vastaukseni saattaa jopa ylittää odotuksenne. Aion matkustaa Makedoniaan lähipäivinä, sillä monet asianosaiset ovat sitä pyytäneet ja toivoneet, että Euroopan parlamentin puhemies saapuisi paikalle, sillä uskon voivani sanoa, että parlamenttiamme arvostetaan hyvin paljon, ja se on todellakin hyvin rohkaisevaa.
Vastaan tietenkin mahdollisimman pian tähän kutsuun, joka minulle on esitetty.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, viime keskiviikkona Málagan ja Melillan välistä reittiä lentävän Binter Mediterranean -lentoyhtiön kone joutui onnettomuuteen Málagan lentokentän tuntumassa, jolloin neljä henkilöä kuoli ja 17 loukkaantui. Kyseessä on kahden vuoden kuluessa toinen kerta, kun Melillan kaupunki joutuu kokemaan tällaisen murhenäytelmän. Tällä kertaa melkein kaikki matkustajat jäivät henkiin, koska lentäjät - joista toinen menehtyi onnettomuudessa - olivat kokeneita ja ammattitaitoisia.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä välittämään uhrien omaisille ja loukkaantuneille myötätuntomme ja osanottomme sekä sen, että Euroopan komissio ja parlamentti ovat huolissaan lentoliikenteen laadusta ja turvallisuudesta, minkä me myös osoitamme tiistaina, jolloin käymme keskustelun tätä asiaa koskevista Euroopan komission kertomuksista.

Dupuis
Arvoisa puhemies, eilen Vietnamissa surmattiin polttamalla buddhalainen munkki Ho Tan Anh. Heinäkuussa parlamentti hyväksyi hyvin selkeän päätöslauselman, jossa se pyysi suhteista Kaakkois-Aasiaan vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajaa Nassaueria järjestämään mitä pikimmiten matkan Vietnamiin ja tapaamaan tällä hetkellä vangittuina olevat uskonnolliset johtajat - etenkin heidät - ja arvioimaan uskonnonvapauden tilannetta Vietnamissa.
Arvoisa puhemies, pyydän teidän ja koko parlamentin tukea sille, että jäsen Nassauer järjestäisi tämän matkan lähipäivinä. Pidän polttamalla surmaamista erittäin vakavana asiana; se on selvä merkki tilanteen pahentumisesta Vietnamissa, ja mielestäni valtuuskuntamme pitäisi - kuten parlamentti on jo päättänyt - matkustaa Vietnamiin mahdollisimman pian.

Puhemies
Jäsen Dupuis, välitän esittämänne pyynnön jäsen Nassauerille. Hän ei ole nyt täällä istuntosalissa, mutta välitän viestinne hänelle varmasti.

Napoletano
Arvoisa puhemies, olen varma, että olette jo tehnyt näin, mutta koska kokoonnumme ensimmäistä kertaa kesän jälkeen, haluan muistuttaa kaikkia kollegoja siitä, että muutama päivä edellisen Strasbourgin istuntomme jälkeen Strasbourgissa tapahtui ikävä kyllä erittäin vakava onnettomuus: parlamentin lähellä sijainnut valtava puu kaatui konserttia seuraamassa olleiden ihmisten päälle, ja useita ihmisiä kuoli, heidän joukossaan monia nuoria. Minusta velvollisuutemme on, koska kokoonnumme ensimmäistä kertaa kesän jälkeen, ilmaista vielä surunvalittelumme ja välittää ne Strasbourgin pormestarille, uhrien omaisille ja kaikille kansalaisille, myös siksi, että Strasbourg on isäntäkaupunkimme ja että tämä tragedia sattui muutaman metrin päässä parlamenttirakennuksestamme.

Puhemies
Ehdottomasti, jäsen Napoletano, kuten itsekin sanoitte, esitin mitä syvimmän osanottomme ja surunvalittelumme sekä Strasbourgin viranomaisille että uhrien perheille. Se oli kauhistuttava murhenäytelmä, ja uskon ilmaisseeni hyvin parlamentin tuntoja esittäessäni nämä surunvalittelut.

Blak
Arvoisa puhemies, joudun ottamaan esille hyvin, hyvin herkän asian. Tämä parlamentti harjoittaa psyykkistä terroria, nimittäin Tanskaa ja tanskalaisia jäseniä kohtaan ja kiusaa pientä jäsenvaltiota. Olemme useiden vuosien ajan joutuneet itse maksamaan siitä, että olemme voineet seurata tanskalaista televisiokanavaa. Nyt se on lopetettu sekä täällä että Brysselissä. Näin ette voi mitenkään toimia, ja pyytäisin teitä, että kääntyisitte jo tänään sen ainoan henkilön puoleen, joka voi ratkaista tämän ongelman, nimittäin kaikkein parhaimman ongelmien ratkaisijan, suloisen, loistavan, ihanan, taitavan kollegamme, jäsen Mary Banottin puoleen, ja huolehtisitte siitä, että Tanskan televisiota voi jälleen seurata jo huomisaamuna ja että parlamentti ei jatkossa kiusaa yhtä parhaista jäsenvaltioista terrorisoimalla jäseniä tällä tavalla.

Puhemies
Jäsen Blak, koska matkustan parin päivän päästä Tanskaan, voitte uskoa minua, kun sanon, ettei kyse ole syrjinnästä. Jäsen Banotti saa teidät pian rauhoittumaan, olen siitä varma.

Banotti
Arvoisa puhemies, kun kuulin, että poloinen jäsen Blak oli taas pulassa, ryntäsin luonnollisestikin selvittämään, mitä asialle voitaisiin tehdä mahdollisimman pian. Tanskassa ollaan ilmeisesti nyt siirtymässä digitaalitelevision aikaan. Tanskan television näkyvyydessä täällä onkin ollut teknisiä ongelmia, joihin pyrin toki välittömästi puuttumaan.
Jos tanskalaiset kollegani haluavat tietyn radio- tai televisiokanavan, heidän on sovittava, minkä radio- tai televisiokanavan he haluavat. Tanskalaisilla kollegoillani on nyt tilaisuus yhdistää voimansa sovinnon hengessä ja päättää, mitä he haluavat, ja minä luonnollisestikin puutun asiaan mahdollisimman pian.

Korakas
Arvoisa puhemies, nyt paljastuu, miksi Naton joukot Kosovossa eivät edes pyrkineet panemaan täytäntöön YK:n turvallisuusneuvoston tekemää, erityisesti Kosovon vapautusarmeijan (UCK) aseiden keruuta koskevaa päätöstä 1244, vaan julistivat järjestön Kosovon suojelujoukoiksi. Paljastuu myös se, miksi Naton joukot sietivät järjestön aseistuksen uudenaikaistamista ­ elleivät suorastaan huolehtineet siitä. Lisäksi ne selvästi, joskin välillisesti hyväksyivät periaatteessa UCK:n rikollisten joukkojen soluttautumisen entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan (EJTM) ­ elleivät suorastaan kannustaneet sitä. Siellähän nykyinen tilanne kehittyi. Arvoisa puhemies, tämä tilanne antoi verukkeen Naton väliintulolle, jotta pantaisiin täytäntöön se hyvin tuntemamme, kelvoton sopimus UCK:n vapaaehtoisesta aseistariisunnasta, jossa sanellaan myös perustuslaillisia muutoksia. Tällä tavoin, UCK:n johdolla ja Yhdysvaltojen välittömällä tuella, ohjaillaan taas yhtä valtiota kohti jakautumista. Näin siitä muodostetaan Bosnia ja Hertsegovinan kaltainen, uusi protektoraatti. Mielestämme päävastuu tilanteesta lankeaa Naton ja Yhdysvaltojen lisäksi myös Euroopan unionille, joka tukee Naton toimia alueella.
Arvoista puhemies, me emme ole ainoina esittäneet tällaisia arvioita tilanteesta, vaan ne on omaksuttu myös useissa tiedotusvälineissä. Ihmettelemme, mihin seuraavaksi ryhdytään. Me kreikkalaiset olemme erityisen huolestuneita, sillä mielestämme Balkanilla väliin tulleet joukot eivät pyri rauhaan, vaan ne lietsovat jännitystä ja sotatoimia. Olemme huolissamme, sillä kaiken lisäksi väkivaltaisuudet etenevät vaarallisen lähelle myös meidän maatamme, ja vieläpä Kreikan hallituksen myötävaikutuksella. Arvoisa puhemies, kun vierailette alueella, vaadimme teitä välittämään tilanteesta myös meidän kantamme, jonka mukaan nykyinen politiikka täytyy lopettaa ja Naton täytyy poistua Balkanin alueelta, jotta alueellamme ennen interventiota vallinnut rauha palaisi.

Wynn
Arvoisa puhemies, haluaisin näiden vakavien asioiden jälkeen lopettaa hieman kevyemmissä merkeissä ja kertoa hyviä uutisia, jotka koskevat edustamaani aluetta, Englannin luoteisosaa. Englantilaislehtiä on eilen ja tänään hallinnut yksi puheenaihe, nimittäin Englannin jalkapallomaajoukkueen ikimuistoinen ja historiallinen voitto Saksasta viidellä maalilla yhtä vastaan. Se on meille hyvä uutinen - ja esitän osanottoni saksalaisille kollegoilleni - siksi, että voiton pääarkkitehdit olivat luoteisosan tärkeistä jalkapalloseuroista - vaikka meillä olikin ruotsalainen valmentaja. Toivottavasti tämä osoittaa ihmisille, että Englannin luoteisosa on osaamiskeskus, ei ainoastaan jalkapallossa vaan myös monissa muissa asioissa, ja kutsun teidät kaikki käymään sinne silloin, kun teille sopii.

Schulz
Arvoisa puhemies, kiitän teitä, että annatte minulle tilaisuuden vastata kollegalle näin nopeasti. Haluaisin onnitella häntä erityisesti tästä Englannin maajoukkueen suuresta menestyksestä ja sanoa samalla - valitettavasti poissa olevalle - kollega Ferberille, että ylivoimainen enemmistö saksalaisista pelaajista tulee Baijerista!

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi toivotan onnea alkavan istunnon työhön, ja lupaan myös puhua vain silloin, kun se on aivan välttämätöntä. Aloitan heti sanomalla, että viime sunnuntaina, 26. elokuuta, olin syntymäkaupungissani Genovassa. Halusin mennä uimaan - oli todella kuuma - meriveteen Corso Italialla sijaitsevalla "Italia"nimisellä rannalla, ja olin jo kastautumassa, kun minut huomasi vanha lapsuudenystävä, kunnanvaltuutettu Egidio Saccone, joka oli rannan omistaja, ja hän sanoi minulle: "Fatuzzo, sinä kun olet Euroopan parlamentin jäsen, puhupa sen puolesta, että kaikkien urheilulajien - uinnin, nyrkkeilyn, yleisurheilun, jalkapallon, pyöräilyn, tenniksen ja niin edelleen - harrastajille maksettaisiin myös eläkettä. Varmasti he kuuntelevat sinua, puhuvat tästä kaikissa 15 jäsenvaltiossa ja tekevät asialle jotain." Ja...nyt menen uimaan!

Morgantini
"Käsi kädessä rauhan puolesta": tämän niminen mielenosoitus ADEPin oli tarkoitus pitää Ankarassa 1. syyskuuta. Käytännössä mielenosoittajat eivät voineet pitää toisiaan käsistä, koska poliisi esti mielenosoituksen kokonaan: poliisi tunkeutui ADEPin, demokraattisen puolueen, päämajaan ja pidätti satoja ja taas satoja ihmisiä ja telkesi heitä myös stadionille. Meille stadionit tuovat mieleen traagisia ja kauheita asioita. Pyydän siis puhemiestämme vetoamaan Turkin hallitukseen, jotta kurdit ja turkkilaiset, jotka halusivat vain marssia yhdessä rauhan puolesta, saisivat harjoittaa liikkumisvapautta, sananvapautta ja mielenosoittamisen vapautta ja jotta Turkin stadioneilla ja vankiloissa pidätettyinä olevat henkilöt vapautetaan välittömästi.

Puhemies
Madame Morgantini, näin aion tehdä.

Uca
Arvoisa puhemies, haluaisin vain täydentää, mitä jäsen Morgantini äsken sanoi. Rauhanmielenosoituksen kieltäminen 1. syyskuuta johti siihen, että surmansa sai yksi poliisia pakoon lähtenyt ihminen. Pidätettynä on edelleen 500 ihmistä. Pyydän teitä toimimaan sen hyväksi, että ne 500 ihmistä, jotka istuvat vielä vankilassa, vapautetaan välittömästi!

Puhemies
Sanon vielä kerran, että teen sen hyvin mielelläni.

Villiers
Arvoisa puhemies, vetoan teihin, jotta kirjoittaisitte Talibanin viranomaisille Shelter Now'n valitettavasta tapauksesta. Parlamentin jäsenet ovat ehkä kuulleet, että Talibanin viranomaiset ovat pidättäneet useita avustustyöntekijöitä lähinnä siksi, että tämä kristillinen järjestö on uhmannut Talibanin uskonnollista suvaitsemattomuutta.
Vetoan teihin, jotta kirjoittaisitte Talibanin viranomaisille ja vaatisitte pidätettyjen asianmukaista kohtelua ja heidän pikaista vapauttamistaan. He eivät ole syyllistyneet muuhun rikokseen kuin Afganistanin ja afgaanien auttamiseen. Afganistan on yksi maailman köyhimmistä ja hädänalaisimmista kansakunnista, ja tulevaisuuden kannalta on erittäin pelottavaa, jos avustustyöntekijöitä vastaan hyökätään heidän uskonsa takia. Se vaarantaa avustusoperaatiot kaikkialla maailmassa ja erityisesti Afganistanissa.
Haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että nämä avustustyöntekijät, sekä eurooppalaiset että afgaanit, voivat saada kuolemantuomion Talibanin lain nojalla. Kehotan parlamentin jäseniä tukemaan vetoomusta, jossa Talibanin viranomaisia kehotetaan vapauttamaan pidätetyt avustustyöntekijät.

Puhemies
Aivan, jäsen Villiers, kertomanne asiat ovat tuttuja meille kaikille; tämä on mielestäni uusi todiste Taliban-hallinnon tuhoisasta hulluudesta.
Tiedätte, että parlamentti on ottanut tähän asiaan kantaa useaan otteeseen, ja toimin hyvin mielelläni tämän asian hyväksi.

Duff
Arvoisa puhemies, parlamentin puhemiehistö päätti ennen kesätaukoa viimeinkin julkaista kaikkien niiden jäsenten avustajien nimet, jotka saavat 14 artiklan nojalla sihteeristökorvausta, mutta puhemiehistö ja kvestorit ovat sittemmin asettaneet päätökselleen sellaisen ehdon, että nimien julkaisemiseen tarvitaan sekä jäsenten että avustajien henkilökohtainen suostumus.
Tämä on avoimuuden irvikuva, ja tässä rikotaan sitä periaatetta, että kaikkien julkisin varoin palkattujen henkilöiden nimet olisi julkaistava. Voinko pyytää, että kehottaisitte puhemiehistöä ja kvestoreita harkitsemaan päätöstään uudelleen?

Puhemies
Jäsen Duff, haluaisin tarkentaa, että puhemiehistö ei ole muuttanut tätä päätöstä. Henkilötietojen suojaa koskeva direktiivi edellyttää tällaista toimintatapaa, ja myöntänette, että puhemiehistön tai kvestorien on vaikea olla välittämättä henkilötietojen suojasta, joka edellyttää asianomaisten henkilöiden suostumusta.
Olemme tutkineet tätä asiaa hyvin tarkasti ja kaikella asian vaatimalla kurinalaisuudella, ja tietenkin myös oikeudellisen yksikkömme lausunto on ollut näiltä osin ehdoton.

De Rossa
Arvoisa puhemies, useat henkilöt ovat jo ottaneet esille ihmisoikeusloukkauksia, ja minäkin haluan ottaa esille erään vakavan ihmisoikeusloukkauksen. Sellainen ihmisoikeus, jota varmastikin kaikki parlamentin jäsenet tukevat, on pienten lasten oikeus mennä kouluun, ilman että heitä estetään ja pelotellaan. Tälläkin hetkellä neljä-, viisi- ja kuusivuotiaita lapsia Belfastin eräällä pienellä alueella Pohjois-Irlannissa pelotellaan niin sanotuin mielenilmauksin.
En pitkästytä teitä esittämällä perusteita tällaisten eri osapuolten mielenilmausten tai kiistojen puolesta tai niitä vastaan - mutta ne ovat aikuisten välisiä poliittisia kiistoja. Niihin ei pitäisi sotkea koulua käyviä lapsia. Arvoisa puhemies, vetoaisin teihin, jotta kirjoittaisitte kaikille Pohjois-Irlannin konfliktin osapuolille sekä Irlannin ja Ison-Britannian hallituksille ja kehottaisitte niitä käyttämään kaiken vaikutusvaltansa ja kaikki käytössään olevat suostuttelukeinot tällaisten mielenilmausten lopettamiseksi. Antakaamme näiden lasten mennä estämättä kouluun.
Minusta tuntuu, että terrorismina pidetään usein ainoastaan pommeja, aseita ja luoteja. Mitenköhän nelivuotiaat lapset, jotka menevät kouluun ensimmäistä kertaa elämässään, muistavat ensimmäisen koulupäivänsä, kun heitä ympäröivät aseistetut poliisit, jotka joutuvat suojelemaan heitä ja jotka pyrkivät luomaan heille turvallisen käytävän, jotta he pääsisivät luokkiinsa? Tilanne on kauhistuttava, ja vetoaisin teihin, jotta kirjoittaisitte kaikille konfliktin osapuolille.
Haluaisin samalla huomauttaa, että Pohjois-Irlannissa on tehty historiallinen läpimurto. Kuten me kaikki tiedämme, ei riitä, että tehdään sopimuksia asioiden muuttamiseksi, vaan myös asenteiden on muututtava. Järjestyksenpidosta Pohjois-Irlannissa on tehty uusi sopimus, joka on erittäin tärkeä rauhansopimukselle. SDLP - tämän parlamentin jäsen John Humen johtama puolue - on ensimmäistä kertaa Pohjois-Irlannin historiassa antanut tukensa paikallisille poliisivoimille, ja sitä on syytä onnitella tästä.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, viime kuussa San Sebastianissa leluun kätketty pommi vahingoitti vakavasti pikkulasta ja tappoi isoäidin, jonka sylissä lapsi oli. Mainitsemanne rouva oli Maria Eraunzetamurgil, mutta sanoitte, ettei kukaan tiedä, kuka on syyllinen. Kuusi ihmistä on joutunut uhriksi epävirallisessa likaisessa sodassa, jossa on vuoden 1977 jälkeen tapettu jo 66 muuta henkilöä.
Odotamme, että syylliset saatetaan oikeuden eteen. Jäsen Barón Crespo sanoi, että oikeuden lykkääminen on oikeuden epäämistä, "justicia aplazada, justicia negada". Minä puhuin vuodesta 1977. Segundo Marey, joka siepattiin erehdyksessä likaisen sodan sosialistikauden alkaessa, kuoli viime kuussa Hendaíassa. Sieppauksesta tuomitut henkilöt - Espanjan hallituksen ja poliisivoimien korkea-arvoiset virkamiehet - vapautettiin vain muutaman päivän vankeuden jälkeen. Myös kaikki nämä uhrit ansaitsevat myötätuntomme ja kunnioituksemme.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, yhdyn täysin kollegoideni Morgantinin ja Ucan mielipiteisiin Turkin tilanteesta. Tahtoisin lisätä, että on kulunut kymmenen kuukautta siitä, kun Turkin vankiloiden poliittiset vangit ryhtyivät nälkälakkoon vastustaakseen hallituksen suunnitelmia eristää heidät ahtaisiin selleihin. Tähänastiset tulokset ovat olleet traagisia: 32 nuorta ihmistä on menehtynyt nälkälakkoon, ja lisäksi toiset 31 saivat surmansa turkkilaisten viranomaisten hyökätessä vankiloihin viime joulukuussa. Viimeisin uhri oli Houlia Simsek, joka kuoli 31. elokuuta. Hän oli poliittisten vankien sukulaisista kuudes, joka menehtyi nälkälakkoon.
Kreikan kommunistisen puolueen edustajana syytän tässä sekä Turkin valtiovaltaa rikollisesta välinpitämättömyydestä että niitä tahoja, jotka ­ vaikka ovat huolissaan ihmisoikeuksista ­ eivät tee elettäkään painostaakseen Turkin hallitusta luopumaan taipumattomasta suhtautumisestaan vankien oikeutettuihin vaatimuksiin ja ylipäätään kunnioittamaan ihmisoikeuksia. Viimeksi mainittuihin tahoihin lukeutuu myös Euroopan unioni, jolla on erityinen vastuu, sillä Turkki kuuluu ehdokasvaltioihin. Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, välinpitämättömyys rikosta kohtaan merkitsee osasyyllisyyttä.

García-Margallo y Marfil
Arvoisa puhemies, en ole täysin varma, onko puheenvuoroni menettelyä koskeva esitys, mutta se on kylläkin vastaus erääseen aiempaan puheenvuoroon.
Parlamentti tietää, että Espanjan perustuslaissa - luultavasti siksi, että se on laadittu diktatuurin jälkeen - kunnioitetaan perusoikeuksia ja kansalaisvapauksia enemmän kuin missään muualla Euroopan unionissa.
Parlamentti tietää myös, että minua ennen puheenvuoron käyttänyt henkilö on parlamentin jäsen, koska hän on voinut osallistua vapaisiin vaaleihin, joissa hän on voinut ilmaista mielipiteensä. Parlamentti niin ikään tietää, että kun oikeusjärjestystä on loukattu rikosasioissa, tällaiset loukkaukset on käsitelty yleisissä tuomioistuimissa kaikin oikeussuojakeinoin, ja että tälläkin hetkellä vankilassa on näiden loukkausten takia valtiokoneistoon kuuluvia henkilöitä.
En voi sanoa samaa niistä monista oman puolueeni, sosialistiryhmän tai muiden puolueiden kollegoista, jotka on kylmäverisesti tapettu vain siksi, että he ovat sanoneet eriävän mielipiteensä. Heitä on jo monta.

Eurooppayhtiö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Hans-Peter Mayerin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0243/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi eurooppayhtiön (SE) säännöistä,
Menradin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0231/2001) luonnoksesta neuvoston direktiiviksi eurooppayhtiön sääntöjen täydentämisestä henkilöstöedustuksen osalta
(14732/2000 - C5 0093/2001 - 1989/0219(CNS)) (Uudelleen kuuleminen).

Mayer, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ajatus luoda eurooppalainen yhtiömuoto, joka toimisi kaikissa jäsenvaltioissa samojen ylikansallisten sääntöjen mukaisesti, on lähes yhtä vanha kuin itse Euroopan unioni. Eurooppayhtiötä (Societas Europaea, SE) pidetään tässä yhteydessä eurooppalaisen yrityslainsäädännön lippulaivana. Hankkeen kulmakivet asetettiin 1950-luvun lopussa. Komissio antoi asetusehdotuksen SE:n säännöiksi vuonna 1970. Säännöt sisälsivät kaikkia näkökohtia koskevat yhtenäiset määräykset.
Komissio antoi vuonna 1989 täysin uuden asetusehdotuksen. Vanhasta ehdotuksesta poistettiin sosiaali- ja työlainsäädäntö, vero- ja kilpailulainsäädäntö, tekijänoikeuksien suojelu, konkurssilainsäädäntö ja yrityksiä koskeva perustuslaki. Nizzassa saatiin aikaan poliittinen yksimielisyys, eli neuvoston asetus säännöistä ja direktiivi eurooppayhtiön sääntöjen täydentämisestä henkilöstöedustuksen osalta.
Oikeusperusta: vuoden 1989 ehdotus perustui EY:n perustamissopimuksen nykyiseen 95 artiklaan. Direktiivi edellytti yhteispäätösmenettelyn soveltamista. Nizzassa annetut ehdotukset perustuivat EY:n perustamissopimuksen 308 artiklaan, joten parlamenttia ainoastaan kuullaan. Sekä EY:n perustamissopimuksen 95 artikla että 308 artikla asetuksen oikeusperustana on perusteltavissa. Demokratiaan perustuvan oikeutuksen kannalta ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tällaisessa tapauksessa oikeusperustaksi olisi valittava se, jonka perusteella parlamentilla on mahdollisimman suuret vaikutusmahdollisuudet. Parlamentti pidättää siksi itsellään oikeuden panna vireille menettely yhteisöjen tuomioistuimessa oikeusperustan tutkimiseksi sen jälkeen, kun neuvosto on hyväksynyt asetuksen.
Asetus: SE:n perustamisessa on 2 ja 3 artiklan mukaan eri muotoja. Pääoman on oltava vähintään 120 000 euroa. Jäsenvaltioiden yrityslainsäädännöissä on kaksi eri osakeyhtiöiden hallinnointijärjestelmää. Yksitasoisessa järjestelmässä (esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa) on vain yksi hallitus. Muun muassa Saksassa käytössä olevassa kaksitasoisessa järjestelmässä on valvontaelin ja johtoelin. Euroopan yhdentyminen edellyttää, että molemmat järjestelmät ovat vapaasti valittavissa kaikissa jäsenvaltioissa.
Jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen nojalla kansalliset yhtiöt ovat tähän mennessä voineet siirtää kotipaikan vain, jos ne ovat purkautuneet ja perustaneet uuden yhtiön toisessa jäsenvaltiossa. SE:n kotipaikan siirrosta ei seuraa yhtiön purkautuminen eikä uuden oikeushenkilön perustaminen. Aiemmin erillään toimineiden markkinoiden yhteensulautuminen edellyttää vihdoinkin sellaisten oikeudellisten rakenteiden luomista, jotka vastaavat nykytilaa unionissa. SE:tä koskevissa määräyksissä on kuitenkin huomattavia heikkouksia. Eri jäsenvaltioissa sijaitsevat SE:t poikkeavat toisistaan. Kyse ei olekaan eurooppalaisesta SE:stä vaan yrityksistä, joilla on esimerkiksi ranskalaisia, espanjalaisia tai saksalaisia ominaispiirteitä.
Lisäksi yhdessä jäsenvaltiossa syntyy useita erilaisia yrityksiä, joiden erot saattavat vaihdella yrityksen luonteesta myötämääräämisen soveltamiseen. Pidän suorastaan välttämättömänä, että asetuksen tullessa voimaan annetaan täydentäviä verotusta koskevia sääntöjä.
SE:n luonne määräytyy luonnollisesti myös verolainsäädännön mukaan. Tässä yhteydessä on pidettävä myönteisinä lukuisia ELDR-ryhmän tarkistuksia. Kaiken kaikkiaan kannatan SE:n lähettämistä neitsytmatkalleen. Näin se voi osoittaa, miten sitä on vielä korjattava, jotta se voi tulevaisuudessa kehittyä toivotuksi lippulaivaksi!

Menrad
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kollega Mayer viittasi siihen, että eurooppayhtiöhanke on ollut määrä toteuttaa jo yli 30 vuoden ajan. Silloisena komission puheenjohtajana toiminut kollegamme, parlamentin jäsen Jacques Santer, toi tämän yhtiömuodon 1990-luvun loppupuoliskolla voimakkaasti keskusteluun. Hän ja monet asian kannattajat täällä parlamentissa halusivat pukea eurooppayhtiön vaatteisiin eurooppalaiset maailmanlaajuisesti toimivat yritykset, jotka kilpailevat maailmanmarkkinoilla.
Eurooppayhtiö on kariutunut tähän saakka ministerineuvostossa ennen kaikkea työntekijöiden asemaa koskeviin näkemyksiin. Vuonna 1970 eurooppayhtiötä koskevassa asetuksessa säädettiin yksipuolisesti vain saksalaisesta osallistumismallista, vaikka osallistuminen ei ole mikään vientiartikkeli.
1980-luvun lopussa parlamentille esitettiin sitten kaksi asiakirjaa, jotka nivottiin tiukasti yhteen - kollega Mayer selitti sen jo: yrityslainsäädännöllisiä kysymyksiä koskeva asetus - säännöt - ja direktiivi, joka koskee työntekijöiden asemaa osakeyhtiössä, SE:ssä. Direktiiviin sisältyi kolme mallia, joista piti valita yksi. Myöskään tästä ei päästy yksimielisyyteen. Vasta vuonna 1997 löytyi ratkaisu. Parlamentti teki ehdotuksen. Etienne Davignonin johtama asiantuntijaryhmä pohti sitä tieteelliseltä kannalta, ja ammattijärjestöjen ja yrittäjäjärjestöjen jäsenet allekirjoittivat tämän Davignonin ryhmän kertomuksen. Asiaa voidaan pyöritellä miten tahansa: läpimurto onnistui, koska turvauduttiin sellaisen yritysneuvostojen perustamista koskevan eurooppalaisen direktiivin menestysreseptiin, johon palaamme vielä seuraavassa esityslistakohdassa,.
Menettelyperiaatteita ehdotettiin nyt myös eurooppayhtiön perustamiseen: joustavuus, neuvotteluratkaisut, vähimmäisstandardit. Siten yhdistettiin onnistuneesti myös Euroopan unionissa olemassa olevat osallistumista koskevat perinteet. Eli joissakin maissa osallistuminen taataan lainsäädännössä, toisissa kollektiivisin sopimuksin. Nyt ne on yhdistetty: eurooppayhtiön kohdalla valmistetaan erityinen mittatilauspuku kollektiivisissa neuvotteluissa johdon ja työntekijöiden erityisen neuvotteluelimen välillä, ja neuvottelujen kariutuessa voimaan tulevat aikaisintaan puolen vuoden ja viimeistään vuoden kuluttua lakisääteiset vähimmäisosallistumisoikeudet. Davignonin ryhmän kertomuksessa niitä nimitetään lakisääteisiksi "turvaverkkosäännöiksi". Direktiivissä eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta puhutaan toissijaisista määräyksistä. Se on uskoakseni parempi ilmaus, koska siinä viitataan esimerkillisesti toissijaisuuteen. Tästä näkemyksestä päätettiin myös Nizzassa. Me hyväksymme Nizzan osallistumista koskevat säännöt.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnössä kaavaillaan neuvoston ehdotukseen verrattuna kahta tärkeää muutosta. Ensinnäkin: me haluamme toisen osallistumisen käsitteen määritelmän kuin neuvosto. Mainittu henkilöstöä edustava elin ei ole mitään muuta kuin erityinen eurooppalainen yritysneuvosto eurooppayhtiötä varten, muuten parannetuilla oikeuksilla, joita meidän pitäisi muistella uudistaessamme direktiiviä eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta. Nimitys "osallistuminen" olisi tässä yhteydessä väärä.
Toiseksi: komission alkuperäisen ehdotuksen mukaan selvennettiin, että työntekijöiden edustajien valintamenettelyssä hallintoneuvostoon tai hallitukseen noudatetaan kunkin jäsenvaltion säädöksiä. Saksassa henkilöstöä edustavat jäsenet pitäisi sen mukaan valita suorilla tai epäsuorilla vaaleilla hallintoneuvoston jäsenten vaalin mukaisesti, joka perustuu Saksan osakeyhtiölakiin. Olen vakuuttunut, että tässä vaalien kohdalla on välttämätöntä menetellä yhdenmukaisesti. Hallintoneuvoston jäsenet valitaan Saksan osakeyhtiölain mukaan, henkilöstön edustajia ei valita eurooppayhtiön sääntöjen mukaan.
Käsiteltävänä olevalla asetuksella ja direktiivillä eurooppayhtiö saatetaan osaksi eurooppalaista lainsäädäntöä. Kummassakin on kuitenkin - siitä olen samaa mieltä kollega Mayerin kanssa - suuria puutteita. Meidän on kuitenkin otettava viimeinkin ensimmäinen askel. Kuuden vuoden kuluttua molempia oikeudellisia välineitä on määrä tarkistaa ja mahdollisesti parantaa. Jalka on saatava oven väliin. Seuraava tuulenpuuska avaa sitten oven. Me olemme mielestäni tämän eurooppalaisen mallin myötä oikealla tiellä, myös sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden kohdalla. Eurooppalainen mallihan ei ole puhdasta markkinataloutta eikä siksi myöskään puhdas osakeyhtiö vaan osakeyhtiö, jossa etenkin myös henkilöstö voi osallistua päätöksentekoon.

Manders
. (NL) Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, olemme erittäin tyytyväisiä edessämme oleviin ehdotuksiin. Esittelijät Mayer ja Menrad viittasivat jo siihen, että ne eivät ole vielä täysin tyydyttäviä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän on oltava hyvin tyytyväisiä tähän todella tärkeään aiheeseen. Aiemmin erityisesti amerikkalaiset monikansalliset yritykset pitivät puutteena sitä, että eurooppayhtiötä ei ole olemassa, koska ne haluaisivat toimia Euroopassa eivätkä jäsenvaltioittain. Tästä syystä professori Sanders esitteli käsitteen "eurooppayhtiö" jo 30 vuotta sitten Rotterdamin Erasmus-yliopiston avajaispuheessa.
Olemme iloisia siitä, että ehdotus on nyt 30 vuoden kuluttua valmis. Meistä on harmillista, että Euroopan verojärjestelmiä ei ole vieläkään mahdollista lähentää enempää toisiinsa ja kytkeä toisiinsa. En tarkoita tällä, että verotus pitäisi yhdenmukaistaa. Olen sitä mieltä, että kilpailun tariffeilla - siis niiden vaihtelun - on jäätävä olemaan, mutta eurooppayhtiön kannalta on kuitenkin tärkeää, että eri jäsenvaltioiden verojärjestelmät on joka tapauksessa kytketty toisiinsa. Nyt saadaan tosiaankin eurooppayhtiö, mutta kaikissa jäsenvaltiossa on vieläkin käytettävä omaa sosiaalilainsäädäntöä ja omaa verojärjestelmää.
Loppujen lopuksi markkinat vaativat todellista eurooppayhtiötä omine sääntöineen, mitä tällä hetkellä vielä vaikeuttaa eri jäsenvaltioiden riippumaton toiminta. Siksi on mielestämme hyvä, että on päästy näin pitkälle. Toivomme, että arviointia tehdään pikaisesti, ja olemme sitä mieltä, että muutama vuosi näiden arviointien jälkeen markkinat lopultakin määrittelevät eurooppalaiset säännöt. Se olisi hyväksi euroa käyttävälle Euroopalle ja sen sisämarkkinoille.

Miller
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Menradia ja Mayeriä heidän mietinnöistään. Haluaisin myös tukea sitä, mitä esittelijä Mayer sanoi oikeusperustasta. Hän on täysin oikeassa. Tietyt henkilöt ovat menetelleet vastuuttomasti oikeusperustaa koskevassa kysymyksessä. Lähdimme liikkeelle 95 artiklasta, mutta vaihdoimme oikeusperustaa 308 artiklaan, koska se oli tiettyjen henkilöiden etujen mukaista. Tämä on väärin, ja parlamentti on oikeassa siinä, että meidän olisi joskus tulevaisuudessa riitautettava tämä tuomioistuimessa.
Puhun oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunnosta työntekijöiden tiedottamista ja kuulemista koskevaan Menradin mietintöön, ja mainitsisin esimerkkinä Corusin ja BMW Roverin. Työntekijät kuulivat tilanteesta ensimmäisen kerran radiosta ollessaan autossa matkalla töihin. Tällaista ei mitenkään voida hyväksyä tähän maailmanaikaan. Työntekijöille olisi tiedotettava heti alussa heidän työpaikkojaan koskevasta tilanteesta, koska he ovat erottamaton osa yritystä.
Minä jos kuka tiedän sen. Muistan, miten tulin vuosia sitten työpaikalleni ja havaitsin, että tehtaan portit olivat lukossa ja että kaikki työntekijät seisoivat porttien ulkopuolella. Paikalle lähetettiin joku, joka kertoi meille, että meidät kaikki oli irtisanottu. Muistan tämän erittäin selvästi, koska tehtaan omistajat asuivat senkin jälkeen isoissa taloissa, ajoivat isoilla autoilla ja kävivät lomamatkoilla. Minä olin tehtaan työntekijä, mutta en vielä yhdeksän kuukauden kuluttuakaan ollut saanut erorahaa: sain ainoastaan palkkani takautuvasti.
Työntekijöiden ei pitäisi enää ikinä joutua tällaisiin tilanteisiin. Onnittelenkin esittelijä Menradia siitä, että hän otti tämän pienen askeleen työntekijöille tiedottamisen ja heidän kuulemisensa hyväksi, koska se on askel oikeaan suuntaan. Ehdotus ei ole täydellinen. Se palaa vielä meille, ja me parannamme sitä. Se on kuitenkin askel oikeaan suuntaan, joten kannatan sitä.

Lehne
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, täällähän käsiteltiin jo sitä, miksi eurooppayhtiöllä on suuri merkitys. En halua lisätä siihen mitään. Sitäkin valitettavampia ovat kuitenkin ne olot, joissa se on syntynyt, ja ne ongelmat, joita meidän on käsiteltävä täällä. Me kaikki tiedämme, että Nizzan huippukokous ei ollut varsinaisesti mikään suuri menestys ja sen sopimusneuvotteluja koskevat tulokset olivat pikemminkin laihoja. Valtion- ja hallitusten päämiehet uskoivat voivansa tarjota meille tämän osakeyhtiön myötä jotakin, joka vie ainakin niin sanotusti tämän huippukokouksen pienenä menestyksenä Eurooppaa jälleen hieman eteenpäin. Sitä on tietysti pidettävä periaatteessa myönteisenä. Valitettavaa - aivan erityisen valitettavaa - kuitenkin on, että valtion- ja hallituksenpäämiehet asettuivat lakien ja sopimuksen yläpuolelle muuttamalla nimittäin oikeusperustaa moton "me olemme nyt sopineet asiasta, parlamentin ei pidä häiritä" mukaan: he korvasivat 95 artiklan, joka oli päivänselvästi lakialoitteen yhden osan oikeusperusta, 308 artiklalla ja 137 artiklan, joka olisi ollut sopimustekstin mukaan yksiselitteisesti lakialoitteen toisen osan oikeusperusta, he korvasivat samoin 308 artiklalla.
Tuloksena on: ei yhteispäätösmenettelyä. Tuloksena on: yksimielisyys neuvostossa ja hallituksen yksinomainen päätös. Minä itse en usko, että parlamentti voi hyväksyä tämän. Me muutimme siksi oikeusperustaa oikeudellisia asioita käsittelevän valiokunnan suurella enemmistöllä ja palautimme oikean oikeusperustan - nimittäin 95 artiklan ja myös 137 artiklan. Mielenkiintoista onkin, että tätä on perusteltu alkuperäisen ehdotuksen johdanto-osan kappaleissa nimenomaan näin ja oikeudelliset yksiköt ovat kannattaneet sitä tässä muodossa. Me menettelimme asian käsittelyssä yhteispäätösmenettelyn tapaan. Haluaisin varoittaa neuvostoa: jos neuvosto muuttaa tämän tärkeän lakialoitteen oikeusperustaa uudelleen toisessa käsittelyssään, se ottaa sellaisen erittäin vakavan riskin, että parlamentti nostaa kanteen tästä kysymyksestä. Uskon, että me jopa voitamme tämän kanteen tuomioistuimessa. Lakialoitteen käytännön arvo on sen jälkeen, mitä me tiedämme, muutenkin pikemminkin rajallinen. Viittaan Euroopan yhteisöjen teollisuusliiton (UNICE) puheenjohtajan kirjeeseen. Me otimme myös sen huomioon jo valiokunnassa. Me pyysimme verotusta koskevia sääntöjä tarkistuksen yhteydessä, ja toivon, että tämä tarkistaminen tapahtuu pian!

Rothley
Arvoisa puhemies, ryhmäni ja minä, joka toimin esittelijänä monta vuotta sitten, sanomme asetukselle kyllä ja aamen, mutta ei siksi, että olemme siitä innoissamme, sillä se, mikä esittäytyy meille täällä eurooppayhtiönä, on torso. Tuloksena ei ole eurooppayhtiö, vaan 15 eurooppalaista osakeyhtiötä. Sekasorto! En haluaisi mennä lainkaan yksityiskohtiin. Neuvosto vahvisti sen, minkä kaikki jo tietävät: se on todellinen ongelma eurooppalaisessa lainsäädännössä. Se, neuvosto on ongelma, ei komissio eikä parlamentti: neuvosto on ongelma! Se haluaa päättää enää vain yksimielisesti, ja jos siihen on olemassa oikeusperusta - tässä tapauksessa 308 artikla - aina parempi. Silloin ei tarvita parlamenttia. Me tarkistamme kuitenkin - kuten kollega Lehne sanoi - erittäin huolellisesti, onko tämä oikeusperusta pätevä, ja hätätapauksessa viemme asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen. Yhteisön oikeus päätyy neuvoston käsissä uudenlaiseksi kansainväliseksi oikeudeksi, sillä erolla ja käytännön hyödyllä, että Euroopan parlamentin eikä kansallisten parlamenttien ei tarvitse ratifioida sitä. Tämä on neuvoston strategia.
Miksi tämän eurooppayhtiön pitäisi oikeastaan olla houkutteleva? Miksi se pitäisi hyväksyä? Eikö ole mahdollista, että tätä eurooppayhtiötä uhkaa sama kohtalo kuin vanhaa yhteisöpatenttia Luxemburgin sopimuksen jälkeen? Siinä yhteydessä neuvosto sopi myös pitkän ajan kuluttua vaivalloisesti kompromissista, eikä koko teollisuus, kaikki asianosaiset, kiinnostunut siitä. Tilanne on mahdollisesti sama tämän eurooppayhtiön muodon kohdalla. Missä ovat sitten edut? Miksi pitäisi sitten muodostaa eurooppayhtiö? Missä ovat sitten esimerkiksi veroedut? Minä en näe niitä.
Vielä yksi huomautus: voihan olla, että kymmenes direktiivi osakeyhtiöiden rajat ylittävästä sulautumisesta kaivetaan tämän epäonnistumisen jälkeen jälleen esiin, niin sanotusti täydennyksenä, koska eurooppayhtiöstä ei tulekaan mitään. Mutta huomio, hyvät ystävät komissiosta ja neuvostosta: kymmenennestä osakeyhtiöiden rajat ylittävää sulautumista koskevasta direktiivistä, johon sisältyy osallistumisen lakkauttaminen, ei tullut mitään aikanaan eikä tule tälläkään kertaa!
Sen jälkeen kun olemme niin sanotusti selvittäneet eurooppayhtiön, haluaisin muistuttaa siitä, että edessä on nyt muita yhtiömuotoja: eurooppalainen yhdistys, eurooppalainen keskinäinen yhtiö ja eurooppalainen osuustoiminnallinen yritys. Toivon, että komissio tekee seuraavaksi tätä koskevia ehdotuksia.

Gasòliba i Böhm
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on ilo puhua tässä keskustelussa, jossa käsitellään erästä Euroopan rakentamisen kannalta keskeistä ehdotusta.
Todellisen eurooppayhtiön mahdollisuus on osa sitä prosessia, joka on johtanut Euroopan sisämarkkinoihin, rahaliittoon ja euron käyttöönoton viimeiseen vaiheeseen, joka on juuri käsillä.
Kuten toinen esittelijöistä kuitenkin muistutti, tällainen prosessi on kuitenkin kestänyt 30 vuotta - tai hieman ylikin - sillä ensimmäinen ehdotus asiasta tehtiin vuonna 1970.
Mielipiteessä, jonka esitän liberaaliryhmän puolesta, on kaksi puolta: yhtäältä me luonnollisestikin tuemme ehdotusta; olemme sitä mieltä, että se on yksi edistysaskel Euroopan rakentamisessa. Meidän on kuitenkin toisaalta myös sanottava, ettemme ole tyytyväisiä siihen, että eurooppayhtiön perustamista varten ehdotettu rakenne on vieläkin liian monimutkainen, kuten kumpaankin mietintöön esitetyissä tarkistuksissa todetaan.
On olemassa erilaisia vaihtoehtoja, ja mahdolliset eurooppayhtiön muodot voivat esiintyä jopa yhden jäsenvaltion sisällä. Onkin pohdittu, että jos otetaan huomioon eri muodot ja vaihtoehdot ja lasketaan ne yhteen, niitä voi olla jopa 200 erilaista. Tämä ei mielestämme ole järkevää, jos haluamme vakiinnuttaa eurooppayhtiön, joka vastaa sitä todellisuutta, jonka olemme luoneet Euroopan sisämarkkinoiden ja rahaliiton myötä.
Tästä syystä olemme esittäneet liberaaliryhmän puolesta useita tarkistuksia, joilla pyritään vakiinnuttamaan tätä talous- ja rahaliiton kannalta keskeistä asiaa, ja toivomme hartaasti, että neuvosto hyväksyy ne.

Bouwman
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, haluaisin sanoa vihreiden ryhmän puolesta pari sanaa tästä aiheesta. Jouduimme juuri ennen lomaa kiusalliseen tilanteeseen yritysostotarjouksia koskevan direktiivin yhteydessä, kun suuri osa tämän parlamentin jäsenistä ei näyttänyt hyväksyvän erityisesti sosiaaliasioita koskevaa osuutta. Tämä on meille hyvin selvää. Tässä tapauksessa direktiivi on kuitenkin hyväksyttävissä, vaikkakin yhdyn jäsen Rothleyn ja muiden mielipiteeseen, että se on tähän saakka vieläkin laiha. Se johtuu kuitenkin muista asioista.
Meistä olisi oikeastaan ollut mieluisinta nähdä, että yritysostotarjouksia koskevasta direktiivistä ja eurooppayhtiötä koskevasta direktiivistä olisi tullut jonkinlainen pakettiratkaisu, jolloin samalla toisaalta säänneltäisiin hyvin asioita, jotka liittyvät osallistumiseen, tiedottamiseen ja kuulemiseen. Olemme tällä hetkellä vaikeassa tilanteessa, jossa asiat seuraavat toisiaan ja jossa emme voi lainkaan arvioida niiden välisiä yhteyksiä.
Kannatamme luonnollisesti loppujen lopuksi sitä, että sen puitteissa, mitä nimitämme "eurooppalaiseksi sosiaalimalliksi", tapahtuu jotakin tiedotus- ja kuulemissäännöille, jotka on lisätty esittelijä Menradin ja esittelijä Mayerin mietintöihin, joita muuten pidän erinomaisina. Toivomme, että tämä tapahtuu muulla kuin anglosaksisella tavalla, kuten mainitsin yritysostotarjouksia koskevan direktiivin yhteydessä.
Jos nyt vertaamme eurooppalaista yritysneuvostoa sellaisena kuin se on olemassa ja käsiteltävänä olevaa tiedottamista ja kuulemista koskevaa lainsäädäntöä, tuloksena on, että nykyinen järjestelmä on parempi. Meillä on kuitenkin eurooppalaisen yritysneuvoston parantamisessa vielä paljon työtä, kuten tässä asiassa käy heti ilmi. Siihen on tehtävä melkoisesti muutoksia, joten en tiedä, millainen siitä tarkalleen ottaen tulee.
Olemme siis loppujen lopuksi yhtä mieltä tästä lähestymistavasta. Tiedottamisessa ja kuulemisessa vetoamme luonnollisesti voimakkaasti sen puolesta, mitä kutsutaan "Reinin alueen työmarkkinasuhteiksi". Hyväksymme tämän vähimmäisdirektiiviksi, sanoakseni asian näin.
Sisällyttäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on joillekin maille - tarkoitan Itävaltaa, Saksaa ja Alankomaita - siksi hyvin tärkeä asia, koska niissä on yleisesti ottaen käytössä paremmat järjestelyt, ja mukauttaminen voisi olla vielä vaikeaa.
Lopuksi haluan vielä sanoa, että kannatan erityisesti jäsen Menradin tarkistusta 7, joka koskee osallistumisen määritelmää. Sen hyväksyminen sekä myös oikeusperustan käsitteleminen oikealla tavalla on haaste komission jäsenelle.

Gallagher
Arvoisa puhemies, 30 pitkän neuvotteluvuoden jälkeen työ- ja sosiaaliministerit pääsivät viime joulukuussa sopimukseen eurooppayhtiön säännöistä. Eurooppayhtiön luomista on jo pitkään pidetty välttämättömänä sellaisen kattavan eurooppalaisen yhtiölainsäädännön kannalta, jolla edistetään liiketoimintaa. Liiketoimintaympäristön muuttuessa yhä globaalimmaksi eurooppayhtiö on todella tarpeen.
Pääoma liikkuu vaivatta rajojen yli, kun monikansalliset yritykset pyrkivät löytämään houkuttavimmat liikepaikat. Unionilla on paljon saavutettavaa tavaroiden, palvelujen ja pääoman yhtenäismarkkinoiden luomisessa. Eurooppayhtiön perustamista on tarvittu jo kauan tilanteen täydentämiseksi.
Parlamentin jäsenet ovat kotoisin 15 suvereenista valtiosta, ja he ovat tietoisia jäsenvaltioiden yhtiölainsäädäntöjen suurista eroista. Pidän myönteisenä, että tässä asetuksessa ehdotetaan viittä erilaista tapaa eurooppayhtiön perustamiseen. Jäsenvaltioiden yhtiölainsäädännöissä on kaksi erilaista liikkeenjohtojärjestelmää. Asetuksessa ehdotetaan, että kumpikin järjestelmä olisi mahdollinen kussakin maassa. Näin yritykset voivat valita tarpeisiinsa parhaiten soveltuvan lähestymistavan.
Yhdysvaltojen ja samalla koko maailman talouskasvun hidastuessa meidän lainsäätäjien on tehtävä kaikkemme edistääksemme liiketoimintaa ja työpaikkojen syntymistä. Eurooppayhtiöiden perustamisen ja johtamisen tiellä on oltava mahdollisimman vähän byrokraattisia esteitä. Yrityksille on annettava tarvittava joustovara, jotta ne voisivat virtaviivaisesti ja nopeasti liikkua voimakkaan kilpailun ympäristössä.
Esittelijä mainitsee verotuksen. On sanottava selvästi, että veropolitiikka on jokaisen jäsenvaltion ja sen kansallisen parlamentin oma asia. Mitään ehdotusta, jonka mukaan eurooppayhtiöiden maksama yhtiövero voisi mennä EU:n kassaan, ei missään nimessä voida hyväksyä. Irlannin hallitus noudattaa alhaisen yhtiöverokannan politiikkaa investointien edistämiseksi. Maassamme sovellettavan 12,5 prosentin yhtiöverokannan avulla on pystytty lisäämään verotuloja ja samalla edistämään kestävää kasvua. Irlanti ei voisi sallia minkäänlaista yhtiöverokantojen yhdenmukaistamisehdotusta varsinkaan nyt talouskasvun hidastuessa.
Onnittelen esittelijä Menradia ja työllisyys- ja sosiaalivaliokuntaa työntekijöiden oikeuksia koskevasta työstä. Olemme Euroopassa jo pitkään uskoneet kumppanuuteen perustuvan lähestymistavan toimivuuteen. Yritykset ovat riippuvaisia työntekijöistään. Aikojen kuluessa saavutettuja työntekijöiden oikeuksia ei saa murentaa. Eurooppayhtiötä on mahdotonta ajatellakaan ilman jonkinlaista osallistumista. On olemassa useita henkilöstöedustuksen malleja. On myönteistä, että asetuksessa vältetään yhden koon lähestymistapaa. Toteaisin lopuksi, että henkilöstöedustuksen laajuudesta päätetään asianomaisten yritysten ja työntekijöiden välisissä vapaissa neuvotteluissa.

Harbour
Arvoisa puhemies, puhun tänä iltana kollegani Lord Inglewoodin puolesta, joka on tarkastellut asiaa brittikonservatiivien ryhmässä ja joka on valitettavasti myöhässä täältä Brysseliin suuntautuvan lentoliikenteen ongelmien takia. Hän pyysi minua erityisesti mainitsemaan tämän seikan.
Suhtaudun yleisesti ottaen myönteisesti tähän järkevään ehdotukseen. En halua pohtia, millainen se olisi voinut olla. Haluan sanoa komission jäsenelle pari huomiota ehdotuksen täytäntöönpanosta, koska on myönteistä edistystä, että saamme vihdoin jotakin aikaan markkinoilla - meidän olisi nähtävä asia tältä kannalta - ja että yritykset voivat valita, omaksuvatko ne tällaisen yhtiömuodon vai eivät. On erittäin käytännöllistä ja järkevää, että meillä on aluksi ehdotus, joka riippuu 15 jäsenvaltion hallituksista.
Haluan sanoa komission jäsenelle, että eurooppayhtiön uusien sääntöjen yhdenmukaiseen täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa on kiinnitetty varsin paljon huomiota. Yhtiölainsäädäntöä sovelletaan nykyisin epäjohdonmukaisesti jäsenvaltioiden nykyisissä säännöissä esimerkiksi tietojen julkistamisessa, tilinpäätöksen pikaisessa julkaisemisessa ja tilinpäätöksen asianmukaisessa laatimisessa - näiden kaikkien täytäntöönpanossa on nykyisin eroja. Uudet säännöt on pantava yhdenmukaisesti täytäntöön, ja meidän on varmistettava, että jäsenvaltioiden toimivaltaisilla tuomioistuimilla on siihen tarvittava koulutus ja pätevyys.
Olen samaa mieltä myös siitä, mitä kollegat ovat sanoneet verotukseen ja yhtiölainsäädäntöön liittyvistä kysymyksistä. Esittelijä Mayer sanoo erinomaisen mietintönsä päätteeksi viisaasti, että hän kannattaa eurooppayhtiön lähettämistä neitsytmatkalleen. Tuolloin selviää, millaisia korjauksia tarvitaan - tämä pitää tosiaankin paikkansa. Emme kuitenkaan saa kuormittaa tätä ehdotusta muilla odotuksilla yhtiölainsäädännön lähentämisestä, kuten verojen yhdenmukaistamisesta. Olen samaa mieltä niiden kollegojen kanssa, jotka ovat sanoneet, miten vaarallinen käsite se on. Emme saa kuormittaa tätä ehdotusta asioilla, joita sen ei ollut tarkoituskaan sisältää, sillä muuten se uppoaa todella nopeasti.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, viittaisin jäsen Harbourin äskeiseen puheenvuoroon ja sanoisin hänelle, ettei laivan uppoamisesta ole olemassa suurta vaaraa, koska laivan lasti on kevyt. En ole ennen nähnyt näin köykäistä asetusta tai asetusehdotusta. Se on niin köykäinen, ettemme juurikaan voi puhua sosiaalisesta yhdenmukaistamisesta.
Kuten jäsen Rothley sanoi, lopputuloksena on 15 erilaista kansallista lakia eurooppayhtiöstä, 15 erilaista eurooppayhtiötä, ja kuten jäsen Gasòliba i Böhm sanoi, lopputuloksena on yli 200 mahdollista yhdistelmää erilaisista yhtiöistä. Tällaisesta lainsäädännöstä voidaan todellakin käyttää nimitystä soft law.
Toiseksi toteaisin, että neuvosto yrittää viedä meiltä lainsäädäntövallan: jäsen Gallagher puhui lainsäätäjänä toimimisesta. Jos etenemme neuvoston tietä, parlamentilta riistetään kaikki lainsäädäntövalta. Uskon, että parlamentti todennäköisesti etenee oikeaa tietä, jos se vie tämän päätöksen yhteisöjen tuomioistuimeen, koska yksi yhteisön toimielin ei voi yksipuolisesti muuttaa perussopimuksia.
Kolmanneksi sanoisin, kuten jäsen Rothley aiemmin sanoi, että sellaisesta eurooppayhtiöstä, jota olemme perustamassa, ei ole mitään erityistä hyötyä, ei ainakaan verotuksellista hyötyä; ellemme siirry verotuksen alalle, eurooppayhtiöiden perustamista on erittäin vaikea toteuttaa, ja mielestäni onkin erittäin tärkeää, kuten suuri osa minua ennen puheenvuoron käyttäneistä on ehdottanut, että ehdotuksella olisi vaikutusta myös verotuksessa. Jäsen Harbour puhui siitä mahdollisuudesta, että laiva uppoaa. Minä sanoisin, että vaarana on pikemminkin se, että laiva keikahtaa ympäri liian kevyen lastin takia. Jäsen Harbourilla on luultavasti sen verran kokemusta laivoista, että hän tietää, että kun laivassa ei ole ollenkaan lastia, se todennäköisemmin kaatuu kyljelleen ja uppoaa tästä syystä.
Olenkin sitä mieltä, että nyt on tärkeintä ensiksikin korostaa parlamentin erioikeuksia juridiselta kannalta ja toiseksi korostaa, että eurooppayhtiöitä koskeva lainsäädäntö edellyttää myös verotuksellisten näkökohtien huomioimista. Ilman verotusta meidän on erittäin vaikea kehittää myöskään eurooppalaista talousoikeutta, eurooppalaista sosiaalioikeutta ja eurooppalaista kauppaoikeutta.

Flautre
Arvoisa puhemies, ehdotus direktiiviksi eurooppayhtiön täydentämisestä henkilöstöedustuksen osalta tarjoaa meille ensimmäistä kertaa mahdollisuuden määritellä Euroopan tasolla tarkasti, mitä merkitsee työntekijöille tiedottamista, heidän kuulemistaan ja osallistumistaan koskeva oikeus kaikissa yrityksissä. Se määrää, mihin järjestelmään yhtiö kuuluu sen jälkeen, kun se on valinnut nämä uudet säännöt tehtyään neuvottelujen tuloksena työntekijöiden osallistumista koskevan sopimuksen.
Tässä tilanteessa vihreiden ryhmä ei nirsoile vaan kannattaa Menradin mietintöä ja siinä olevia ehdotuksia, joilla pyritään hyväksymään tämä direktiivi nopeasti ja panemaan se tehokkaasti täytäntöön. Me olemme kuitenkin samalla vakuuttuneita, ettei tämä välttämätön vaatimus ole läheskään riittävä voidaksemme ajatella, että yhteisön lainsäädäntö todellakin vastaisi nykyisin olemassa olevia tarpeita. Kun äänestys on pidetty, on taas jatkettava työtä.
Tiedätte, että jatkossa tätä direktiiviä sovelletaan vain sellaisten yritysten työntekijöihin, jotka valitsevat tämän uuden säännöstön, eli hyvin pieneen vähemmistöön. Tämän vuoksi on luonnollisestikin varottava kaikenlaista voitonvarmuutta ja oltava maltillisia. Edistymme vasta sitten, kun olemme samanaikaisesti sekä hyväksyneet tämän direktiivin, tarkistaneet sen eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin, josta keskustellaan aivan kohta, ja hyväksyneet työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevan direktiivin hieman erilaisin ehdoin kuin neuvoston hyväksymässä kannassa. Jotta tämä lainsäädäntötyö voitaisiin toteuttaa sellaisin ehdoin, jotka takaavat todellisen, sosiaalisen ja kansalaisten kanssa käytävän keskustelun, on tarpeen soveltaa yhteispäätösmenettelyä.
Haluan korostaa tässä, että vihreiden ryhmä ei suostu siihen painostukseen, jolla itse asiassa pyritään rajoittamaan sen oikeutta lainsäädäntötyöhön tehokkuuden ja nopeuden varjolla, varsinkin kun kyse on vanhoista asioista, kuten kaikki tietävät.

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella kahta esittelijää työstä, joka tosin ei missään nimessä oppineiden mielestä yllä sellaisiin sfääreihin kuin sen olisi hyvä yltää, mutta se on silti tärkeä edistysaskel kehityksessä, joka tulevaisuudessa johtaa todelliseen julkiseen eurooppayhtiöön, ja se antaa tälle käsitteelle sisällön, joka sillä on oltava.
Max Weber määritteli yrityksen organisaatioksi, jonka tavoitteena on hyödykkeitä ja palveluja sääntelemällä niiden tuottaminen markkinoille. Yrityksen voi omistaa niin luonnollinen henkilö kuin myös oikeushenkilökin, ja yleisenä käytäntönä, joka liittyy myös yksityisen yrittäjän haluun rajoittaa vastuutaan - erityisesti omaisuuden kohdalla - suhteessa kolmansiin, on, että taloudelliset kokonaisuudet valitsevat itselleen juuri yhtiömuodon.
Yritys merkitsee ilman muuta pluralismia, hyödykkeiden mutta ennen kaikkea palvelujen organisoimista.
Onkin loogista, että - ja viittaan lähinnä sosiaalisiin näkökohtiin - eurooppayhtiön säännöissä tutkitaan, analysoidaan ja säädellään erityisesti henkilöstöedustusta ja että kaksijakoisessa järjestelmässä, johon kuuluu yhtiökokouksen lisäksi hallinto- tai johtoelin, tai yksipuolisessa järjestelmässä, johon kuuluu hallitus, otetaan huomioon työntekijät ja kuunnellaan heitä sekä kuulostellaan työntekijöiden ajatuksia ja mielipiteitä heidän edustajiensa kautta ja että työntekijät ovat perillä yrityksen toiminnasta, riskeistä, muutoksista ja tavoitteista.
En voi ajanpuutteen takia - enkä usko sen olevan välttämätöntä - viitata edustuksen eri muotoihin ja asteisiin, neuvotteluelimeen tai eurooppayhtiölle varattuun tehtävään Euroopan yhteiskuntaelämän rakenteessa ja ytimessä. Haluaisin kuitenkin viitata työntekijöiden edustajien tehtävään silloin, kun kaikki tai osa yrityksen toimipaikoista suljetaan yhdessä tai useammassa maassa, henkilöstösuhteisiin, tytäryhtiöiden perustamiseen ja yleensäkin kaikkiin yrityksen toiminnan kannalta keskeisiin päätöksiin. Tärkeitä ovat myös kolmen vuoden siirtymäkausi ja yhdenmukaisuus asetuksen säännösten soveltamisessa ja direktiivin saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, sillä näin vahvistettaisiin eurooppayhtiön olemassaolon oikeutusta ja edistettäisiin eurooppayhtiötä ja Eurooppaa ja näin hyödytettäisiin yrityksiä, työllisyyttä ja kuluttajia.

Weiler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämän aiheen kohdalla on pakostakin palattava myös Genovan tapahtumiin. Mehän käsittelemme kansalaisoikeuksien loukkausta vielä myöhemmin. Haluaisin puhua tänä iltana kymmenientuhansien ennen kaikkea nuorten globaalistumisen ja talousmahdin vastaisesta protestista. Meidän on otettava aiempaa vakavammin heidän huolensa, jotka koskevat maailman lisääntyvää jakaantumista köyhiin ja rikkaisiin ja luonnonvarojemme riistämistä. Juuri koska monia ongelmia ei voida enää ratkaista kansallisesti, Euroopan unionilla on erityinen tehtävä valvoa vapaita talous- ja rahoitushankkeita.
Se on hoitanut tätä tehtävää toistaiseksi erittäin vitkastellen. Yksi useista mahdollisuuksista, joita meillä on, on henkilöstöedustuksen, ennen päätösten tekemistä tapahtuvan tiedottamisen ja kuulemisen kirjaaminen lainsäädäntöön. Eurooppayhtiön - oikeastaan automaattinen, sinänsä myös mielekäs ajatus Euroopan sisämarkkinoilla - me sosiaalidemokraatit voimme kuitenkin hyväksyä vain, jos työntekijät ja heidän ammattijärjestönsä otetaan asianmukaisesti mukaan päätöksentekoon.
Yritystä koskevat päätökset ovat todella loppuun saakka harkittuja vasta sitten, kun niissä otetaan huomioon työntekijöiden näkökohdat. Johto yksin ei voi tehdä kestäviä ratkaisuja. Monet fuusiokonkurssit ja tapahtumat Renault'n Vilvoorden tehtaalla, Danonella, Marks & Spencerillä ja muissa yrityksissä aiemmin ovat oikeastaan meille hyvä todiste.
Haluaisin kiittää jälkikäteen Ranskan hallitusta erittäin lämpimästi siitä, että se löysi kompromissin ja vakuutti viimeinkin myös espanjalaiset siitä, että tämä lakialoite on pantava vireille. Kriittisen huomautuksen haluaisin esittää neuvoston määräämästä menettelystä. Yhdyn tässä oikeudellisia asioita käsittelevän valiokunnan kritiikkiin, mutta jäsen Lehne, haluaisin sanoa, että en pitänyt teidän perusteluanne aivan pitävänä, sillä neuvostohan on voinut luottaa parlamentin tukeen. Me olemme noudattaneet tätä menettelyä myös valiokuntatyössä sujuvasti ja rakentavasti. Meihin se ei olisi kariutunut. Oikeusperustan vaihtamiseen ei ollut siis ylipäätään mitään syytä. Yhdyn kritiikkiin ja olen sitä mieltä, että neuvoston pitäisi harkita sellaista tarkasti ja myös perustella se. Perustelua oikeusperustan muuttamiselle emme ole nimittäin toistaiseksi kuulleet.
Haluaisin kiittää jäsen Menradia, koska hän toi sujuvasti ja rakentavasti yhdessä meidän kanssamme sosiaaliasioita käsittelevässä valiokunnassa tämän mietinnön äänestettäväksi. Kiitän häntä myös muutamien ryhmäni konkretisointien sisällyttämisestä mietintöön. Jäsen Menrad, uskon kuitenkin meidän olevan yhtä mieltä siitä, että meidän ei tarvitse hyväksyä tarkistusta 12. Suosittelin sitä joka tapauksessa ryhmälleni.
Lopuksi vielä vetoomus, että äänestämme huomenna suurella enemmistöllä mietinnön puolesta, jotta tämä laiva - kuten eräs kollega sanoi - lähetetään matkaan, muutamista epäilyistä ja myös muutamista sekavuuksista huolimatta, sen me haluamme kuitenkin myös sanoa. Mielestäni olisi kuitenkin järkevää panna ajoissa ennen euron käyttöönottoa vireille myös laki, jossa otetaan huomioon työntekijät ja heidän etunsa. Kaavailtua tarkistamistahan ei tarvitse odottaa kuutta vuotta, me voimme tehdä sen sitten jo aiemmin.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, onko Eurooppayhtiötä koskeva direktiivi hyvä direktiivi vai huono direktiivi? Koska tiesin, että minun on käytettävä puheenvuoro, näin viime yönä unta, että olen jäsen Fatuzzo. Unessa minulla oli kuitenkin valkoiset hiukset, olin vanhempi ja myös rikas, hyvin rikas, tavattoman rikas, niin rikas, että kylvin kullassa kuin Roope Ankka. Kanssani kullassa kylpi esittelijä, jäsen Winfried Menrad, ja myös te, arvoisa puhemies. Aivan, näin unta, että me kaikki kylvimme eurokolikoissa. Miksi? Koska eurooppayhtiön hyväksymisen jälkeen minusta oli tullut rikas, minusta oli tullut teollisuuspohatta, olin rakentanut tehtaita kaikkialle Eurooppaan ja olin perustanut eurooppayhtiön, jolla oli toimipiste Euroopan jokaisessa 15 jäsenvaltiossa. Tämä direktiivi on niin hyvin laadittu, ja se tarjoaa niin monille mahdollisuuden rikastua, että minustakin - joka olin ensimmäisenä perustanut kaikissa jäsenvaltioissa toimivan eurooppayhtiön - oli tullut rikas, suorastaan tavattoman rikas.
Arvoisa puhemies, tämän tätä direktiiviä tukevan kannanottoni lopuksi minun on siis kutsuttava jäsen Menrad, joka monien vuosien ajan on ponnistellut tämän mietintönsä ja tämän direktiivin parissa, ja myös teidät, arvoisa puhemies, kylpemään euroilla täytettyyn uima-altaaseen, hankkimaani linnaan ja lomailemaan kanssani. Tietenkin vain unessa, arvoisa puhemies!

Cercas
Arvoisa puhemies, oikeustieteessä ja politiikassa puhutaan paljon Euroopan sosiaalisesta mallista, ja on sanottava, että ainakin työmarkkinasuhteita ja työelämän suhteita sääntelevien kollektiivisten oikeuksien kohdalla eurooppalainen sosiaalioikeus, kuten me tänään näemme, on nyt erittäin vaikeassa synnytyksessä 30 vuotta kestäneen raskauden jälkeen.
Haluaisinkin muistuttaa, että Maastrichtin sopimuksen ja sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan myötä Euroopan unionin tasolla on vuoden 1974 jälkeen hyväksytty vain yksi säädös. Ne meistä, joiden antennit on suunnattu miljoonien työntekijöiden ajatuksiin, voivat siis tänään olla tyytyväisiä, koska tänään toteutuu sääntöjen lähentäminen, myöhemmin myös sääntöjen uudistus. Arvoisa puhemies, meidän on kuitenkin vähintäänkin sanottava, että etenemme liian verkkaisesti ja meillä on niin paljon varotoimenpiteitä (ainakin joillakin neuvostossa edustettuna olevilla mailla, muun muassa omalla maallani), että toiveemme ovat loppujen lopuksi olleet turhia. Tämä ehdotus on jäänyt keskeneräiseksi. Tuen kuitenkin sitä, kuten pitääkin. Pitkään kestäneen kuivuuden jälkeen taivaasta tipahtaa tällainen pieni pisara raikasta vettä, joka tosin on liian vähän mutta joka pyyhkii pois sen suuren levottomuuden, joka vallitsee myös kansalaisten keskuudessa.
Kuten jäsen Weiler sanoi, Euroopassa - haluan muistuttaa tästä neuvoston edustajille - ja koko maailmassa tilanne on sellainen, että ihmiset ovat levottomia ja että heidän mielestään kussakin maassa saavutetuista sosiaalisista edistysaskeleista ei missään nimessä saa tinkiä maailmanlaajuistumisen, globaalistumisen ja Euroopan unionin rakentamisen - ja lähiaikoina unionin laajentumisen - takia. Kuitenkin me näemme, miten monet hallitukset ja jotkut poliitikot ja myös jotkut työnantajat pyrkivät nyt pyyhkimään pois suuren osan kansallisen tason saavutuksista.
Haluan onnitella esittelijä Menradia, koska hän on puolustanut kristillisdemokratian historian ja oman historiamme - sosiaalidemokratian historian - parhaita sosiaalisia saavutuksia, jotka ovat lähtöisin hänen kotimaastaan ja jotka on tarkoitettu koko Eurooppaan.
Tähän meidän pitäisi pyrkiä: meidän pitäisi edetä ja suunnata edistyneitä maita kohti eikä jälkeenjääneitä maita kohti; meidän pitäisi uskoa niitä, jotka ajattelevat kansalaisia ja työntekijöitä, eikä niitä, jotka ajattelevat sitä, miten he voisivat pyyhkiä pois kansalaisten ja työntekijöiden historialliset saavutukset.
Arvoisa puhemies, monista oikeusperustaan liittyvistä epäilyksistä huolimatta - mielestäni meidän on aktiivisesti puolustettava parlamentin oikeuksia - olenkin sitä mieltä, ettemme saa enää hetkeäkään jarruttaa sellaista sosiaalista lainsäädäntöä, jota on tiedottamista ja kuulemista koskevan direktiivin ohella edistettävä pikaisesti. Ehdimme kokemuksen myötä vielä parantaa tämänhetkisiä puutteita.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa puheenvuoroni viittaamalla lyhyesti siihen, että parlamentin toista laitaa edustava jäsen Medina Ortega valitti, ettei tässä lainsäädännössä puututa etenkään sosiaaliseen yhdenmukaistamiseen ja verojen yhdenmukaistamiseen - minusta on hyvä, ettei siinä puututa niihin. Meillä on siis näkemyseroja, muttemme silti saisi valittaa tämän lainsäädännön puutteista. Meidän pitäisi iloita sen ansioista, sillä saamme nyt eurooppayhtiön säännöt 30 vuoden odotuksen jälkeen.
Kuten on jo sanottu, tämä on vapaaehtoista. Emme tässä vaiheessa tiedä, kuinka monet yritykset haluavat perustaa tällaisia yhtiöitä tai millaisia puutteita ne mahdollisesti havaitsevat lainsäädännössä. Emme tiedä, mitkä yritykset haluaisivat perustaa tällaisia yhtiöitä mutta joutuvat luopumaan aikeistaan lainsäädännön puutteiden takia. Muutkin muutokset saattavat olla tarpeen.
Keskustelin esittelijä Menradin kanssa siitä ajatuksesta, että hänen mietintöönsä sisällytettäisiin tarkistus, jonka mukaan lainsäädäntöä olisi tarkasteltava uudestaan kohtuullisen ajan kuluttua, jotta näkisimme, mitä parannuksia se kaipaa kokemustemme perusteella. Hän kannatti mielellään tätä ajatusta, mutta hän ehdotti viisaasti, että tällainen tarkistus olisi sisällytettävä varsinaiseen sääntöjä koskevaan mietintöön, toisin sanoen Hans-Peter Mayerin mietintöön. En siis esittänyt mietintöön tällaista tarkistusta, mutta haluaisin korostaa Hans-Peter Mayerin mietinnön tarkistusta 16, joka nimenomaisesti kattaa kaikki kysymykset, myös kuulemista koskevan kysymyksen. EU:n lait ovat usein liian jäykkiä. Meidän on toimittava paljon joustavammin. Tämän pitäisi olla pikemminkin sääntö kuin poikkeus.

Hermange
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi onnitella ja kiittää esittelijäämme siitä peräänantamattomuudesta ja tehokkuudesta, jota hän on osoittanut käsitellessään tätä asiaa, joka liittyy työntekijöiden osallistumiseen ja joka on monien vuosien ajan ollut kompastuskivenä eurooppayhtiön sääntöjä koskevissa neuvotteluissa. Vaikka ensimmäinen asetusehdotus on peräisin vuodelta 1970, oli odotettava Nizzan Eurooppa-neuvostoon asti, ennen kuin päästiin vihdoin sopimukseen direktiiviluonnoksesta, joka koskee henkilöstöedustusta ja joka täydentää eurooppayhtiön sääntöjä koskevaa luonnosta asetukseksi. Eurooppa-neuvostossa 20. joulukuuta saavutettu tasapaino on siis horjuva. On tärkeää pyrkiä säilyttämään tämä tasapaino.
Tämän vuoksi on vaikea hyväksyä tarkistusta 4, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan ryhtymään asianmukaisiin toimiin, jotta henkilöstöedustuksesta neuvoteltaisiin myös rakenneuudistusten yhteydessä. Itse asiassa tämä tarkoittaisi, että koko vaikeasti aikaansaatu sopimus kyseenalaistettaisiin. Sama koskee tarkistusta 7, jolla pyritään poistamaan tyhjentävä luettelo työntekijöitä edustavien elinten osallistumisoikeuksista, mikä johtaisi käytännössä siihen, että osallistumisjärjestelmässä ei otettaisi huomioon kansallisia erityispiirteitä, ja samalla kyseenalaistettaisiin direktiivin liitteessä mainittu osallistumisoikeuksien turvaamista koskeva järjestelmä.
Taloudelliset ja sosiaaliset toimijat ovat odottaneet eurooppayhtiön sääntöjä yli 30 vuotta. Hyvät kollegat, huolehtikaamme siis siitä, että ne vastaavat yritysten julki tuomaa tarvetta yksinkertaisuuteen ja joustavuuteen ja ettei sääntöjä siis tehdä vaikeaselkoisemmiksi lisäämällä uusia velvoitteita, joiden vuoksi asianomaiset yritykset, erityisesti pienet ja keskikokoiset yritykset, eivät haluaisi käyttää tätä välinettä hyödykseen.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi sydämelliset onnitteluni molemmille esittelijöille, jäsen Menradille ja Mayerille, erityisesti myös vielä jäsen Gasòliballe, Rothleylle ja Lehnelle, jotka ovat täydentäneet erityisiä näkökohtia. Olen iloinen, että Mayerin ja Menradin mietinnöistä keskustellaan yhdessä, koska se ilmentää myös sitä, että me pyrimme elämään sosiaalisessa markkinataloudessa emmekä asettamaan sosiaalipolitiikkaa ja talouspolitiikkaa vastakkain vaan toimimaan suunnannäyttäjänä yhteisyydelle ja pitämään niitä toisiaan täydentävinä ja yhteisinä tekijöinä.
Mihin reunaehtoihin tämä eurooppayhtiö perustuu? Globaalistuminen tekee rajattomuuden meille selväksi. Sisämarkkinat toteutuvat toivottavasti pian, laajentuminen yhdistää mantereen, ja talous- ja rahaliitto saa setelit ja kolikot yhdessä euron kanssa yhteen kasvavan Euroopan näkyvänä ilmentymänä, merkkinä kasvavasta eurooppalaisesta identiteetistä ja merkkinä halusta esiintyä Euroopan unionina määrätietoisesti ja voimakkaasti maailmanmarkkinoilla.
Tavoitteista olemme samaa mieltä. Toteuttaminen on kuitenkin usein puolinaista. Esimerkkinä oikeusperusta, puuttuvat eurooppalaiset verotusta koskevat säännöt ja tarvittava keskustelu eurooppalaisten fuusiomääräysten nykyaikaistamisesta. Monia läksyjä ei tehdä jäsenvaltioissa tarvittavalla vauhdilla ja vaadittavalla päättäväisyydellä. Toimivaltuudet - esimerkkinä yksimielisyys - vastaavat valtapoliittisia realiteetteja mutta eivät eurooppapoliittisia tarpeita.
Vaadin siksi lopuksi Ecofin-neuvostoa käsittelemään enemmän yhteisön verotuksen määrittelyä, tarvittavia verotusta koskevia sääntöjä ja vähemmän ehdotuksia, jotka johtavat vakaussopimuksen murenemiseen ja euron heikentymiseen.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijöitä ja niitä muita jäseniä, jotka ovat puhuneet tämänpäiväisessä keskustelussa ja tukeneet eurooppayhtiön sääntöihin liittyviä komission ehdotuksia.
Kuten me kaikki tiedämme, tämä on ollut yksi työläimmistä ja pitkäkestoisimmista asioista, joita olemme käsitelleet Euroopan unionissa, sillä siitä on käyty tuskallisia ja mutkikkaita neuvotteluja yli 30 vuoden ajan.
Parlamentti on koko tänä aikana antanut selkeän tukensa sille ajatukselle, että yritykset voisivat valita itselleen yhteisön oikeudessa vahvistetun yhtiömuodon. Olette kuitenkin useaan otteeseen - viimeksi vuosina 1990, 1996 ja 1998 - tuoneet julki vakavan huolenne tuolloin käsiteltyjen tekstien joistakin kiistanalaisista osista, erityisesti henkilöstöedustuksesta, joka oli selvästikin monimutkaisin kysymys.
Tekstit, joista lopulta päästiin poliittiseen sopimukseen neuvostossa Nizzan huippukokouksen jälkeen, ovat ainakin osittainen vastaus parlamentin huoleen. Tekstit eivät ole täydellisiä, mutta niissä näkyy se laaja yksimielisyys, joka ministerineuvostossa ja parlamentissa nykyisin vallitsee tähän uuteen yhtiömuotoon sovellettavista säännöistä. Kuten hyvin tiedetään, yksimielisyyttä oli erittäin vaikea saavuttaa, ja sitä on varjeltava, jos haluamme, että nämä tekstit lopulta hyväksytään.
Tarkistamme viiden vuoden kuluttua sekä asetusta että direktiiviä, kun niiden soveltamisesta on saatu alustavia kokemuksia. Meillä on tuolloin tilaisuus käsitellä niiden mahdollisia puutteita ja vikoja, joista osa on perustellusti tuotu esille tänään. Näiden syiden ja neuvostossa vaivoin saavutetun yksimielisyyden takia komissio pitää tässä vaiheessa ainoana realistisena vaihtoehtona, että neuvostossa joulukuussa 2000 sovitut tekstit hyväksytään mahdollisimman pian ilman muutoksia.
Olemme tietoisia, että parlamentti suhtautuu varauksin neuvostossa yksimielisesti valittuun oikeusperustaan, kuten monet puhujat ovatkin tänään todenneet. Komissio on aina kannattanut parlamentin mahdollisimman voimakasta roolia, ja pahoittelemme, että se on tässä asiassa menettänyt yhteispäätösvaltansa. Meidän on kuitenkin myönnettävä, että neuvostossa hyväksytyllä oikeusperustalla on voimakkaat oikeudelliset perusteet. Komissio tosin harkitsi aikaisemmin muitakin mahdollisuuksia, mutta myönnämme, että perustamissopimuksen nykyisen sanamuodon takia tässä yhteydessä erityisesti direktiiviehdotukseen on vaikea soveltaa määräenemmistöä ja yhteispäätöstä koskevaa oikeusperustaa.
Koska monet puhujat ovat tänään tuoneet julki oikeusperustaa koskevat epäilynsä, voin kenties lausua vielä pari sanaa tästä tärkeästä asiasta.
Komissio ehdotti sekä asetukseen että direktiiviin kahta oikeusperustaa, jotka mahdollistaisivat säädösten hyväksymisen neuvostossa määräenemmistöllä. Komissio kuitenkin havaitsi viime vuoden lopulla, että neuvosto oli yksimielisesti muuttanut kumpaankin tekstiin ehdotetun oikeusperustan perustamissopimuksen 308 artiklaksi, jossa edellytetään yksimielisyyttä. Komissio on tietoinen ja erittäin pahoillaan, että parlamentti on muutoksen myötä menettänyt yhteispäätösvaltansa asiassa, jota kohtaan se on aina tuntenut suurta mielenkiintoa. Komissio ei kuitenkaan voi sivuuttaa sitä tosiseikkaa, että neuvostossa joulukuussa 2000 sovitut tekstit noudattavat erittäin tarkasti parlamentin vuosien saatossa antamia lausuntoja.
Komissio voi lisäksi puhtaasti oikeudelliselta kannalta ymmärtää, ettei 95 artiklaa pidetty neuvostossa tämän asetuksen asianmukaisena oikeusperustana, koska asetuksella ei pyritä kansallisten yhtiölainsäädäntöjen yhdenmukaistamiseen. Säännöt koskevat ainoastaan tulevaa eurooppayhtiötä, societas Europaea, eivätkä ne vaikuta osakeyhtiöihin sovellettaviin muihin kansallisiin säännöksiin. Vaikka komissio pahoitteleekin oikeusperustan muuttamista, neuvostolla on siis syynsä mielipiteeseensä, eikä sitä voida noin vain sivuuttaa.
Siirryn nyt verotukseen, jonka useat parlamentin jäsenet ovat maininneet, ja tiedätte ehkä, että komissio ehdotti alun perin eurooppayhtiön sääntöihin sisällytettäviä verosääntöjä mutta että neuvosto vaati niiden poistamista. Olen vakuuttunut, että verosääntöjä tarvitaan edelleenkin, ja olen iloinen, että komissio ja parlamentti näyttävät olevan samaa mieltä tästä tärkeästä asiasta. Komissio julkaisee analyyttisen tutkimuksen yhtiöverotuksesta sisämarkkinoilla ja siihen liittyvän tiedonannon todennäköisesti ensi kuussa.
Näissä asiakirjoissa analysoidaan muun muassa EU:n yritysten rajat ylittävän taloudellisen toiminnan veroesteitä ja mahdollisia keinoja niiden poistamiseksi. Jos parlamentin jäsenet puhuvat yritysten edustajien kanssa eri jäsenvaltioissa, he tietävät, että veroesteet ovat erittäin todellinen ja vakava asia.
Mainitsemissani asiakirjoissa tarkastellaan myös eurooppayhtiön sääntöjen mukaisesti perustettavien yritysten erityistilannetta, ja komission mielestä ne tarjoavat erinomaiset puitteet parhaan lähestymistavan löytämiselle. Olen erityisesti sitä mieltä, että meidän olisi vakavasti harkittava kattavaa ratkaisua useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toimivien yritysten nykyisiin yhtiövero-ongelmiin.
Komissio aikoo äsken mainitsemani tutkimuksen perusteella käynnistää laajan keskustelun yhtiöverotuksen tulevaisuudesta sisämarkkinoilla ja perusluonteisesta uudistuksesta, jota tarvitaan etenkin siksi, että EU:sta voisi tavoitteidensa mukaisesti tulla maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous, kuten maaliskuussa 1999 pidetyssä Lissabonin huippukokouksessa sovittiin. Käsittelemme tässä yhteydessä eurooppayhtiön sääntöihin liittyviä verokysymyksiä ja pidämme niitä ensisijaisena asiana.
Kun otetaan huomioon asiaan liittyvät erityiset kysymykset ja yritysten vakaa aikomus perustaa eurooppayhtiöitä, luotan siihen, että parlamentti tukee viipymättä ehdotuksen lopullista hyväksyntää neuvostossa, ja kiitän parlamenttia tästä jo etukäteen.

Työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettely
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Menradin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0282/2001) komission kertomuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä 22 päivänä syyskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/45/EY soveltamisesta (KOM(2000) 188 - C5-0437/2000 - 2000/2214(COS)).

Menrad
Arvoisa puhemies, neuvosto hyväksyi vuoden 1994 syyskuussa direktiivin eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta. Tämän direktiivin täytäntöönpanoa käsitellään komission kertomuksessa. Tähän komission kertomukseen otetaan kantaa käsiteltävänä olevassa työllisyysasioita käsittelevän valiokunnan mietinnössä. Jo puhtaasti numerollisesti voidaan puhua eurooppalaisten yritysneuvostojen menestystarinasta. Kun parlamentti ja neuvosto hyväksyivät direktiivin vuonna 1994, oli olemassa noin 30 vapaaehtoista sopimusta, joissa säänneltiin työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan Euroopan laajuisesti toimivissa yrityksissä ja konserneissa. Sen jälkeen luku on noussut yli 650:een. Komission kertomuksessa todistetaan, että direktiivi eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta oli tämän kehityksen keskeinen käyttövoima.
Perustettaessa eurooppalaisia yritysneuvostoja annetaan etusija ratkaisuille, jotka tehdään yritystasolla tavallaan räätälöidysti johdon ja työntekijöiden erityisen neuvotteluelimen välillä. Myös tässä pätee samoin kuin eurooppayhtiön kohdalla kaava: joustavuus, neuvottelut ja lakisääteisten neuvottelujen kariutuessa vähimmäisstandardit, joita nimitetään toissijaisiksi määräyksiksi direktiivissä eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta. Brysselin lähellä sijaitsevan Renault'n Vilvoorden tehtaan sulkemisen aiheuttama sokki osoitti ensi kertaa, että kaikissa tapauksissa ei saavutettu eurooppalaisten yritysneuvostojen tavoitetta, nimittäin tavoitetta siitä, että yritystoiminnan siirtoja ei toteuteta kommandohyökkäyksen muodossa vaan vasta, kun asianomaisia työntekijöitä on kuultu ja heille on tiedotettu asiasta ajoissa. Mutta niinhän se on, että siellä missä on valoa on myös varjoja. Direktiivi sisältää heikkouksia, ja sosiaaliasioita käsittelevä valiokunta vaatii sen tarkistamista. Me emme sanoneet, että sen pitäisi tapahtua jo vuonna 1999 tai 2000, komissio nimesi Euroopan sosiaalista toimintaohjelmaa koskevassa keskustelussa vuoden 2002.
Meidän päätöslauselmaesityksemme on määrä olla keskustelun perusta eurooppalaisen yritysneuvostodirektiivin uudistamisessa. Lukuisissa puheissa, kuulemistilaisuuksissa ja symposiumeissa kuulin valitettavan, että muutamissa merkittävissä tapauksissa, ennen kaikkea hätätilanteissa tapahtuvan kuulemisen kohdalla tiedottaminen ja kuuleminen eivät tapahtuneet ajoissa. Siten parannusehdotukset, joiden on määrä mahdollistaa paremmin ajoissa tapahtuva tiedottaminen ja kuuleminen, pysyvät mietinnön pääsisältönä, jotta eurooppalaisen yritysneuvoston neuvoja voidaan vielä kuulla ja myös ottaa huomioon ennen johdon päätöksiä. Mietinnössä kannatetaan tehostettua kuulemismenettelyä, jonka tavoitteena on sopiminen. Täydentäisin sitä tänään: tavoitteena on sopiminen menettelyn jatkamisesta. En sano velvoite sopia, mutta torjun, kuten jo valiokunnan kokouksissa, eurooppalaisen yritysneuvoston veto-oikeuden, joka perustuu tänään esitettyyn tarkistusehdotukseen 5.
Mietintöni sisältää elegantin ratkaisun, jäsen Ghilardotti ehdotti sitä, nimittäin mahdollisesti toisen kokouskierroksen toteuttamisen, joka sisältyy myös eurooppayhtiötä koskevaan direktiiviin. Eurooppalaisen yritysneuvoston laajempi tiedottamis- ja kuulemisoikeus ei muuta direktiivin yhtä tärkeää määräystä, joka muotoiltiin nykyisen mietinnön johdantokappaleen K kohdassa jäsen Bushill-Matthewsin esityksestä. Yrityksen johdon oikeus vaihtaa tietoja suoraan työntekijöiden kanssa jää ennalleen samoin kuin sen oikeus johtaa yritystä. Kumppanuuden ja toissijaisuuden on määrättävä myös uudistamisen jälkeen eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin sisältöä. Ne ovat sellaisen kristillisen yhteiskuntaopin periaatteita, jolla on kannattajia eri puolueissa. Euroopan parlamentin aloitteesta vuoden 1994 lakitekstissä säädetään yhteistyön hengessä toimivasta eurooppalaisesta yritysneuvostosta. Kumppanuus ei ole mikään unilääke, vaan kumppanuudella halutaan selkeää etujen ajamista, toisaalta myös etujen yhteensovittamista tiedottamisen ja kuulemisen kautta tapahtuvassa yhteisessä keskustelussa, mistä on myös taloudellista hyötyä. Puuttuvasta tiedottamisesta seuraa epävarmuutta, epäluottamusta ja lopuksi vain pelkoa, joka johtaa vastarintaan. Ajoissa toteutettava tiedottaminen merkitsee avoimuutta, joka saa aikaan luottamusta...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Titley
. (EN) Arvoisa puhemies, tarkastelemme yritysneuvostodirektiivin soveltamista vuoteen 1996 asti, toisin sanoen ennen kuin Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlannin tasavalta allekirjoittivat sopimuksen. Vuotta 1996 edeltävät kokemukset olivat myönteisiä, sillä tästä direktiivistä oli selvää hyötyä. Viimeaikaiset tapahtumat ovat kuitenkin osoittaneet, että yritysneuvostodirektiivissä on joitakin heikkouksia etenkin uudelleenjärjestelyissä, sillä viime aikoina on ollut useita monikansallisten yritysten uudelleenjärjestelyihin liittyviä tapauksia, joissa työntekijöitä ei ole kuultu.
Meidän olisi huomattava, että jo ennen direktiivin antamista yhteisöjen tuomioistuin oli katsonut useissa asioissa antamissaan tuomioissa, että yritysneuvostot olivat asianosaisina yrityskaupan valvontamenettelyissä. Tämä merkitsee työnantajan tiedottamis- ja kuulemisvelvollisuutta. Haluaisimme, että direktiiviä vahvistettaisiin uudelleenjärjestelyissä toteutettavien kuulemisten kohdalla.
Komissio viittaa kertomuksessaan myös työntekijöiden kanssa ajoissa pidettävää tiedottamis- ja kuulemiskokousta koskevan vaatimuksen epämääräisyyteen, kun on kyse poikkeuksellisista olosuhteista, jotka vaikuttavat työntekijöihin. Tätäkin vaatimusta on tiukennettava. Perusoikeuskirjan 27 artiklassa sanotaan, että työntekijöille olisi taattava mahdollisuus saada tietoa ja tulla kuulluksi "riittävän ajoissa", joka on tulkintana suppeampi kuin "ajoissa". Oikeudellisten asioiden valiokunta haluaisi, että myös tätä vaatimusta vahvistetaan.
Huomaamme niin ikään, että osa-aikaisia työntekijöitä kohdellaan eri tavoin eri jäsenvaltioissa. Haluaisimme, että komissio tarkastelisi myös tätä seikkaa ja sitä kysymystä, kuinka paljon työntekijöiden edustajat voivat olla poissa työstä yritysneuvostojen toiminnan takia, sillä määrä vaihtelee jäsenvaltioittain. Sama pätee koulutukseen, jossa niin ikään on merkittäviä eroja. Haluaisimme komission tekevän ehdotuksia, joilla varmistetaan yhdenmukainen koulutus jäsenvaltioissa, jotta työntekijöiden edustajat pystyisivät puolustautumaan mahdollisimman tehokkaasti.

Désir
, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija - (FR) Teollisuusvaliokunnan lausunnon valmistelijana haluaisin ensinnäkin kiittää jäsen Menradia siitä, että hän on halunnut ottaa huomioon valtaosan valiokuntamme esittämistä ehdotuksista, varsinkin ne - mainitsen nämä vain lyhyesti - jotka koskevat työntekijöille tiedottamisen ja heidän kuulemisensa määrittelemistä, menettelyn tehostamista, ammattijärjestöjen roolin vahvistamista, neuvostojen perustamista edellyttävien kynnysarvojen alentamista ja määräaikojen lyhentämistä eurooppalaisten yritysneuvostojen käyttöön ottamiseksi.
Haluaisin kuitenkin korostaa kolmea asiaa, joita pidän tärkeinä. Ensimmäinen niistä mainitaan lausuntomme 12 kohdassa: kyse on taloudellisten näkökohtien perusteella tehtäviä irtisanomisia koskevasta vuoden 1998 direktiivistä, jossa annetaan työntekijöille mahdollisuus ottaa yhteyttä toimivaltaiseen viranomaiseen yrityksen johtokunnan antamien tietojen perusteella silloin, kun ne katsovat, ettei irtisanomisten tai tehtaiden sulkemisen välttämiseksi ole tutkittu vaihtoehtoisia ratkaisuja tai kun kyse on menettelyn laillisuudesta.
Kyse on nykyisin Euroopan laajuisista yrityksistä, joihin kuuluu toisinaan myös sulautumia ja yritysostoja, jotka komissio ja sen kilpailun pääosasto ovat hyväksyneet. Tämän vuoksi työntekijöiden, heidän edustajiensa ja yritysneuvostojen kannalta kysymys - jonka myös jäsen Diamantopoulou, kolleganne sosiaalivaliokunnan komissiossa, toi esille Marks & Spencerin tapauksen jälkeen - on, voidaanko asia antaa Euroopan komission käsiteltäväksi korostaen, että toisinaan sosiaalilainsäädäntöä ylenkatsotaan, koska kyse on puhtaasti rahataloudellisista ja puhtaasti pörssiin liittyvistä toimista. Tästä näkökulmasta kannatan jäsenten Ainardin ja Figueiredon tarkistusta 5, jonka puolesta äänestän. Toinen asia tämän tarkistuksen lisäksi ovat pakotteet.
Sen lisäksi, että määräämme voimakkaita ja varoittavia pakotteita, meidän on mielestäni myös sanottava - tämä voidaan päätellä yhdestä jäsen Menrandin mietinnön kohdasta, mutta toivoisin, että työntekijöille ja kansalaisille tehtäisiin paremmin selväksi - että kun tiedottamis- ja kuulemismenettelyjä ei noudateta, irtisanomista ja tehtaiden sulkemista koskevat päätökset voidaan mitätöidä. Lopuksi pyytäisin jäsen Menradin tavoin, että komissio ottaisi parlamentin pyynnön välittömästi huomioon, eikä odottaisi vuoteen 2002, ja että se laatisi ehdotuksen, joka vastaa poliittisten ryhmiemme enemmistön tahtoa vahvistaa Euroopan laajuisten yritysten työntekijöiden oikeuksia.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, kollegani Menrad on nähnyt paljon vaivaa työssään, ja hän esittää siinä joitakin kiinnostavia näkemyksiä nykyisessä direktiivissä havaituista vahvuuksista ja heikkouksista. Olisi kuitenkin huomattava, että jotkin maat panivat direktiivin täytäntöön vasta viime vuonna ja että ainakin yksi maa ei ole vieläkään pannut täytäntöön direktiivin tiettyjä säännöksiä.
On selvää, että yritykset ja niiden työntekijät tarvitsevat vielä aikaa saadakseen päätökseen eurooppalaisten yritysneuvostojen perustamiseen liittyvän oppimisprosessin. Sääntöjen ennenaikainen muuttaminen voi aiheuttaa vain hämmennystä, vaikka onkin toki hyödyllistä, että komissio ja neuvosto panevat merkille parlamentin tämänhetkiset näkemykset.
Kuten esittelijä tietää, uskon tiedottamiseen ja kuulemiseen. Tuen yritysneuvostoja periaatteessa, ja esittelijän tavoin toivon niille menestystä. Kuten hän myös tietää, en kuitenkaan ole lainkaan tyytyväinen hänen mietintönsä tiettyihin osa-alueisiin. Olen yhä sitä mieltä, että siinä mennään liian pitkälle pakotteissa, yritysten koon kynnysarvojen alentamisessa ja - suoraan sanottuna - ammattiyhdistysten oikeuksien edistämisessä pikemminkin itsetarkoituksena kuin työntekijöiden etujen kannalta. Näistä syistä olen esittänyt neljä tarkistusta, joihin olen jo saanut tukea eri ryhmiltä, ja aion lisäksi äänestää johdanto-osan 5 ja 7 kappaletta vastaan, kuten esittelijä tietää.
Kiitän kuitenkin esittelijää, että hän otti osan tarkistuksista huomioon valiokunnassa, ja vahvistan, että vakavista huolenaiheistani huolimatta olen yhä halukas äänestämään koko mietinnön puolesta, jos PPE-DE-ryhmä tukee kahta tarkistustani, erityisesti tarkistuksia 1 ja 3, kuten olemme jo sanoneet. Voisimme näin osoittaa, että oma eurooppalaisen yritysneuvoston pienoismallimme, johon kuuluvat saksalainen esittelijä, tanskalainen ryhmäkoordinoija ja minä Yhdistyneestä kuningaskunnasta, on ollut hyvänä esimerkkinä saavuttaessaan myönteisen lopputuloksen.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluaisin kiittää jäsen Menradia siitä perusteellisesta työstä, jota hän on tehnyt tätä mietintöä laatiessaan, myös niissä kuulemisissa, joita hän on järjestänyt työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan kanssa tämän direktiivin täytäntöönpanon perusteelliseksi selvittämiseksi.
Tästä työstä voidaan selvästi päätellä, että sisällyttäminen kansallisiin säännöksiin on sujunut yleisesti ottaen hyvin ja että noin 2000 eurooppalaiseen yritykseen on jo perustettu eurooppalainen yritysneuvosto; direktiivin ansiosta monissa yrityksissä on voitu saavuttaa tuloksia tiedottamisen ja kuulemisen esteiden poistamisessa. Eikä tässä vielä kaikki: yritysneuvostojen ripeä puuttuminen tiettyihin päätöksentekoprosesseihin on varmasti johtanut myönteisiin tuloksiin ennen muuta työntekijöiden kannalta sellaisissa asioissa kuin terveys, turvallisuus, yhtäläiset mahdollisuudet, mutta myös yritysten kannalta, sillä konfliktit ovat vähentyneet.
Tämän lisäksi Menradin mietinnössä - johon me kaikki yhdymme ja jota me kannatamme - nostetaan kuitenkin esille myös useita direktiiviin sisältyviä epäkohtia, joihin komission on mielestäni ripeästi puututtava kohtien tarkistamiseksi.
Haluaisin korostaa erityisesti kolmea seikkaa, jotka minusta muiden kollegoiden jo mainitsemien seikkojen ohella ovat arkaluonteisimmat kysymykset, joihin on tarpeen puuttua huolellisesti.
Ennen muuta tiedottamisen määräajat: direktiivissä ei ole selkeää viittausta tiedottamisen nopeuteen, ja me olemme viime vuosina - olemme puhuneet asiasta usein parlamentissa - äänestäneet päätöslauselmista, mutta olemme ikävä kyllä nähneet monia kielteisiä esimerkkejä: työntekijät ovat saaneet lukea kohtalostaan lehdistä tai joutuneet tilanteeseen, jossa yritykset ovat jo tehneet lopullisen päätöksen. Voisimme mainita tässä yhteydessä sellaiset tapaukset kuin Ahlston, Adb, Marks & Spencer ja monia muita. Jos näin siis on, direktiiviä on ehdottomasti täsmennettävä, ja siinä on määrättävä, että tiedottaminen ja kuuleminen on toteutettava tiettyjen määräaikojen puitteissa ennen minkään päätöksen tekemistä, jotta on todella mahdollista neuvotella, muuten direktiivistä ei ole mitään hyötyä!
Toinen asia: luulen, että kollegat ovat kanssani samaa mieltä siitä, että säännöillä ei ole virkaa, jos niitä ei noudateta ja jos niiden noudattamatta jättämisestä ei koidu mitään seurauksia. On ihmeellistä, että vain työllisyyden ja sosiaalisten oikeuksien alalla tämä on lähestulkoon säännönmukaista! Viime vuosina tuomioistuinten käsiteltävänä on ollut paljon kiistoja ja vetoomuksia juuri siksi, että vaikka yritykset ovat rikkoneet direktiivin määräyksiä, se ei missään nimessä ole tarkoittanut, ainakaan automaattisesti, että tehtyjen päätösten seurausten pätevyys olisi asetettu kyseenalaiseksi.
On siis tarpeen asettaa riittävät ja ennaltaehkäisevät sanktiot, ja vakavissa rikkomistapauksissa on voitava jäädyttää päätös neuvottelujen jatkamisen mahdollistamiseksi.

Jensen
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijä Menradia hänen mietinnöstään, vaikka en olekaan samaa mieltä kaikista sen sisältämistä ehdotuksista. Komission kertomus eurooppalaisista yritysneuvostoista osoittaa, että kestää vielä kauan, ennen kuin laki on pantu täytäntöön käytännössä ja ennen kuin kaikki kyseiset yritykset ovat perustaneet yritysneuvoston. Parannammeko me nyt sitten tilannetta vaatimalla, että direktiivin piiriin pitäisi kuulua entistä enemmän yrityksiä ja että entistä suurempia pakotteita kohdistettaisiin sellaisia yrityksiä vastaan, jotka eivät sovella direktiiviä? Liberaaliryhmä ei voi kannattaa sitä, että direktiivin piiriin kuuluvien yritysten koko rajattaisiin niin pieneksi kuin 500 työntekijää jäsenvaltioissa ja vähintään kahdessa eri jäsenvaltiossa kussakin yli 100 työntekijää. Suhtaudun epäillen myös niihin pakotteita koskeviin toivomuksiin, joita parlamentissa on esitetty. Ne saattavat olla ristiriidassa sellaisten kansallisten järjestelmien kanssa, jotka todellakin toimivat hyvin, eikä siinäkään olisi mitään järkeä, että yritykset saavat eri rangaistuksia samasta rikkomuksesta, kuten kävisi, jos puutteellinen tieto ja käsittely johtaisivat julkisten tukien tai julkisten tilausten peruuttamiseen tai jos johdon toiminta julistettaisiin mitättömiksi.

Flautre
Arvoisa puhemies, monet esimerkit rakenneuudistuksista ja irtosanomisista heikentävät aina vain useammin työntekijöiden ja kansalaisten kiinnostusta Euroopan sosiaalipolitiikkaa kohtaan. Tämän vuoksi on selvää, että yritysneuvostoja koskevan direktiivin tarkistaminen on tärkeä keino palauttaa tämä uskottavuus.
Mitä työntekijät, näiden rakenneuudistusten uhrit, sanovat heille tarjotusta mahdollisuudesta turvautua tähän direktiiviin? He sanovat esimerkiksi, että koska nykyistä työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevaa oikeutta ei ole tarkoin määritelty, yritykset laiminlyövät sitä säännöllisesti, että heillä ei ole riittäviä hallinnollisia tai oikeudellisia keinoja tehdä valituksia, vaikka nämä keinot olisivat välttämättömiä, jotta direktiivin noudattaminen voitaisiin varmistaa, että direktiiviä sovelletaan hyvin kitsaasti, ja monissa niistä ylikansallisista yrityksistä, joiden työntekijämäärä on nykyisten kynnysarvojen alapuolella, direktiiviä ei sovelleta lainkaan, että on käsittämätöntä, että vain kilpailulainsäädännön noudattamista koskevat kriteerit ovat ehtona fuusioita koskevien lupien myöntämiselle, että näiden yritysten sosiaalisia, alueellisia tai ympäristövaikutuksia ei oteta huomioon; että fuusioitumisen aikana työntekijät ovat rahattomina, sillä vanhat yhteistoimintarakenteet eivät ole silloin enää käytössä eikä uusia rakenteita vielä ole; että heitä loukkaa syvästi, kun he huomaavat, että samat yritysryhmät, jotka toteuttavat näitä rajuja rakenneuudistuksia, saavat toisinaan rakennerahastojen tukea.
Jäsen Menradin mietinnössä, joka on tulosta työstä, jota on tehty avoimesti ja yhteistyökykyisesti asianomaisten työmarkkinaosapuolten sekä komission jäsenten - jotka järjestivät aiheesta laajan julkisen kuulemistilaisuuden - kanssa, suositellaan mielestäni vaativaan sävyyn näiden puutteiden korjaamista määrittelemällä tarkasti tiedottaminen ja kuuleminen, laskemalla ehdotuksen mukaisesti yritysneuvoston perustamista edellyttäviä työntekijöiden kynnysarvoja, vaatimalla säilyttämään erityiset yhteistoiminnan alueet fuusioitumisen aikana, vaatimalla sellaisten päätösten peruuttamista, joita tehtäessä ei ole noudatettu asianomaisia menettelyjä, ja vaatimalla pakotteita, myös talouspakotteita, tähän syyllistyneille yrityksille. Lopuksi, ennen kuin fuusioituminen voidaan hyväksyä, on otettava huomioon työntekijöiden kanta ja esitettävä todisteita siitä, että direktiivin mukaisia menettelyjä on noudatettu.
Näin ollen ryhmämme kannattaa näitä ehdotuksia. On tietenkin vielä pystyttävä - ja tässä vaaditaan yhteisiä ponnistuksia - aloittamaan direktiivin tarkistaminen tehokkaasti ja nopeasti.

Ainardi
Arvoisa puhemies, kun tuhannet eurooppalaiset työntekijät joutuvat kohtaamaan rakenneuudistusten, irtisanomisten, sosiaalisten suunnitelmien aallon, Menradin mietintö eurooppalaisista yritysneuvostoista antaa varmasti, jos nyt ei mahdollisuutta muuttaa tilannetta, niin ainakin uusia tukipisteitä työntekijöille, jotta nämä selviäisivät vaikeista tilanteista ja pystyisivät vaikuttamaan päätöksentekoon.
Kun kasvu alkaa osoittaa huolestuttavia merkkejä, kannattaisi miettiä tämän kasvun sisältöä ja tarvetta sen kehittämiseen suosimalla työpaikkojen pysyvyyttä ja parantamista. On erittäin tärkeää kuulla työntekijöitä aidosti, on erittäin tärkeää luopua asenteesta, jonka mukaan miehiä ja naisia kohdellaan kuin tarpeettomiksi käyneitä tavaroita, koska osakkeenomistajat pitävät taloudellista kannattavuutta riittämättömänä, huolimatta jopa todellisesta taloudellisesta tilanteesta.
Menradin mietintö on kollegamme hyvin tärkeän työn tulos, jolle haluan vuorostani antaa tunnustusta. Se on tulosta myös työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan tahdosta kuulla suurten eurooppalaisten yritysryhmien työntekijöiden edustajia. Näiden kuulemisten perusteella Mendradin mietinnössä tehdään tilanteesta luotettava selvitys ja osoitetaan, miten tärkeää on tehdä merkittäviä muutoksia direktiivin sisältöön. Kannatan monia mietinnön ehdotuksia. Haluan mainita niistä muutamia, jotka merkitsevät mielestäni työntekijöiden kannalta merkittävää edistystä.
Esimerkiksi 2 kohdassa esitetty vaatimus, että tiedottaminen ja kuuleminen on toteutettava säännöllisesti ja ennen kuin yrityksen tai yritysryhmän johto päättää asiasta, jotta työntekijät voivat todella vaikuttaa yrityksen johdon päätöksentekoon, ja tiedotuksessa voidaan erityisen vakavissa tapauksissa mennä niinkin pitkälle, että työntekijöiden edustajille annetaan neuvotteluaikaa ennen päätöksentekoa, kuten 14 kohdassa sanotaan. Viittaisin vielä 2 kohtaan, jossa ehdotetaan sellaisen lausekkeen laatimista, jonka mukaan yritysjohdon päätökset voidaan katsoa legitiimeiksi vain siinä tapauksessa, että uudistetussa direktiivissä määritelty asianmukainen tiedottamis- ja kuulemismenettely on toteutettu etukäteen, tai 13 kohtaan, jossa ehdotetaan seuraamusten määräämistä sellaisissa tapauksissa, kun direktiiviä ei noudateta. Lisäksi vaaditaan, että ne yritykset, jotka eivät noudattaisi tämän alan lainsäädäntöä, velvoitettaisiin palauttamaan niille myönnetyt määrärahat ja tuet ja että ne suljettaisiin pois julkisista hankinnoista.
Nämä ehdotukset ovat oikeansuuntaisia, mutta jotta toiminta työpaikkojen säilyttämisen puolesta olisi tehokasta ja jotta taloudellista suorituskykyä voitaisiin parantaa Euroopassa, olisi työntekijöiden oikeutta osallistua yritysten tulevaisuuteen voitu kehittää vieläkin pidemmälle. Tämänsuuntainen on ryhmäni esittämä tarkistus, jossa työntekijöiden edustajille pyydetään mahdollisuutta käyttää veto-oikeutta. Tarkoituksena on antaa työntekijöiden edustajille takeet siitä, että heidän vaihtoehtoisia ehdotuksiaan ainakin tutkitaan ja otetaan huomioon. Monet yritysten ja työpaikkojen kannalta tuhoisat päätökset olisi voitu jättää tekemättä, jos työntekijät olisivat voineet vaikuttaa päätöksiin. Tämä oikeus, joka on yrityksissä sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja demokratian ilmentymä, takaa myös taloudellisen ja sosiaalisen tehokkuuden.
Vielä kerran, Menradin mietintö on tärkeä edistysaskel. Sen vuoksi ryhmäni kannattaa sitä.

Hermange
Eurooppalaisen yritysneuvoston perustamista koskevan direktiivin soveltamista koskeva yhteenveto on osoittautunut hyvin myönteiseksi, sillä nykyisin on olemassa noin 650 eurooppalaista yritysneuvostoa, joista suurin osa on perustettu tehtyjen sopimusten perusteella, eli vapaaehtoisesti ja neuvottelujen tuloksena.
On kuitenkin vielä 1 200 yritystä, jotka eivät ole perustaneet eurooppalaista yritysneuvostoa.
Kun globaalistumisen seuraukset edellyttävät uusia vastauksia, joiden peruskivenä ovat ylikansallinen edustus ja tiedottaminen, on syytä kysyä, mitkä tekijät haittaavat eurooppalaista sosiaalista vuoropuhelua yrityksissä Komission kertomus, jossa arvioidaan sekä direktiivin täytäntöönpanoon liittyvää lainsäädäntöä että direktiivin soveltamista käytäntöön jäsenvaltioissa, tarjoaa meille tänään siihen tilaisuuden. Valiokunnassa käydyt keskustelut ovat olleet hedelmällisiä, ja haluaisin vuorostani onnitella esittelijää hänen vuoropuhelua suosivasta ja sovitteluun pyrkivästä työskentelystään. Kaikesta huolimatta se laaja yhteisymmärrys, joka komissiossa vallitsi tiedotuksen ja kuulemisen kehittämisestä sekä yhteisön että kansallisella tasolla, ei pitäisi jättää huomiotta niitä erilaisia lähestymistapoja, joita kollegani Bushill-Matthews korosti.
Mielestäni on todellakin tärkeää muistaa tässä yhteydessä, että yrityksen todelliseen sosiaaliseen vuoropuheluun tarvitaan joustavia ja kehityskelpoisia välineitä eikä sitovia ja yksityiskohtaisia sääntöjä, jollaisia eräät kollegoistani haluaisivat lisätä vuoden 1994 direktiivin tarkistukseen. Tästä syystä haluaisin korostaa, miten tärkeää on sopia siitä, ettei direktiivin tulevassa uudistuksessa uudisteta perusteellisesti sen henkeä ja siitä, että tehdään selväksi, mikä tehtävä on itse direktiivillä - yritysten sosiaalisen vuoropuhelun välineen - ja mikä taas sen liitteellä, jonka avulla rangaistaan sosiaalisen vuoropuhelun epäonnistumisesta.
Lisäksi direktiivin soveltamista edellyttävien kynnysarvojen alentaminen ei saa olla itse tarkoitus, vaan ainoastaan mahdollisuus laajentaa tätä järjestelmää. Sen vuoksi olen samaa mieltä kollegamme esittämästä tarkistuksesta 3, ja ranskalaisten parlamentin jäsenten ryhmä kannattaa tätä tarkistusta, kun taas tarkistuksesta 14 olemme enemmän hämillämme.
Haluaisin selittää 2 kohdan i alakohtaan sisältyvää mainintaa, nimittäin sitä, että työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa on toteutettava nimenomaan noudattamalla tietojen luottamuksellisuuden periaatteita. Tämä tärkeä määräys koskee erityisesti sellaisia tapauksia, joissa hyvissä ajoin ja normaaliin tapaan toteutettu tiedottaminen ja kuuleminen voisivat olla ristiriidassa arvopaperimarkkinoita koskevasta lainsäädännöstä johtuvan oikeuden kanssa. Sillä on siis hyvin tärkeä merkitys, kun halutaan sovittaa yhteen yrityksen kilpailukykyä ja maailmantaloutta ja säilyttää samalla eurooppalainen sosiaalinen malli. Toivon, että komissio ottaa tämän huomioon, laatiessaan ehdotustaan direktiivin tarkistamiseksi.

Damião
Arvoisa puhemies, myös minä onnittelen esittelijää hänen osoittamastaan taitavuudesta, sitkeydestä, vastuuntunnosta ja yhteensovittelutaidosta sekä yhteisymmärrykseen pyrkimisestä, joiden ansiosta on mahdollista esitellä nyt tämä mietintö, jossa korostetaan teollisuuden molempien osapuolten tarvetta kohdata yritysten sulautumat, siirtymät ja rakennemuutokset synnytystuskitta. Monet näistä ilmiöistä tapahtuvat tarpeettoman kivuliaasti ja johtavat muihin yhtä turmiollisiin seurauksiin, jotka vahingoittavat työntekijöitä ja heidän jäsenvaltioissa nauttimiaan oikeuksia, joita nämä äsken mainitut siirtymät ja liikkuvuus heikentävät jatkuvasti.
Painotan erityisesti huomiota, jota esittelijä kiinnittää perustamissopimuksen 127 artiklaan, jossa määritellään selkeät ja samalla sekä kilpailua että sosiaalilainsäädäntöä koskevat säännöt, jotka koskevat erityisesti tiedottamista ja kuulemista. On ilmeistä, että meidän on vahvistettava työntekijöille ja kansalaisille oikeus valita vapaasti työnsä ja myös se, missä ja miten he haluavat työskennellä. Totuus on, että yritysten ja työntekijöiden kauan janotusta liikkuvuudesta saadut kokemukset herättävät vielä nykyäänkin pahaa verta kansalaisten keskuudessa. Käytänkin tilaisuutta hyväkseni valittaakseni täällä erään yrityksen edustajista tällä kertaa muuten Lontoossa pääkonttoriaan ja Irlannin tasavallassa ja Portugalissa sivukonttoreitaan pitävän yrityksen jotka palkkaavat suuria määriä portugalilaisia ja puolalaisia työntekijöitä, jotka päätyvät Pohjois-Irlannin poikkeuksellisten olojen takia vaarallisiin tilanteisiin ilman työsopimusta, suojaa, turvaa ja usein kokonaan surkeiden työpaikkojensa armoille. Tämä kuulostaa fado-laululta, mutta se on silminnähtävästi parempia palkkoja ja työoloja etsivien portugalilaisten fado. Nämä työntekijät on siis palkattu oloihin, joiden vallitessa he eivät voi edes palata kotimaahansa. Liikkuvuus ei uhkaa ainoastaan niitä, jotka turvautuvat siihen yhteiskunnallisten epäkohtien takia, vaan myös järjestäytyneitä työntekijöitä. Nämä ottavat järjestäytymättömät kollegansa vastaan ja päättävät olla yhteisvastuullisia helpottaakseen tulokkaiden sopeutumista. Työntekijöiden edustajat ja heidän yhteisvastuun tunteensa ovatkin näissä dramaattisissa oloissa tulokkaiden ainoa voimavara ammattiyhdistysten ohella.
Haluaisin siis laajentaa ja tehostaa tätä oikeutta, joka on vielä kaukana siitä sosiaalisesta tavoitteesta, jota yhteisössä ja perustamissopimuksissa ehdotetaan toteutettavaksi.

Lambert
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijää hänen työstään tämän mietinnön parissa. On tärkeää muistaa kaikesta tänä iltana kuulemastamme, ettei Lissabonissa ollut kyse pelkästään kilpailusta vaan myös sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta. Yritysten odotetaan yhä enenevässä määrin käyttäytyvän eettisesti ja sosiaalisesti vastuullisella tavalla. Moitteettomat työsuhdekäytänteet ja hyvät suhteet työntekijöihin ovat eettisessä arvioinnissa keskeisiä osoittimia, ja meidän on tarkasteltava mietinnön suosituksia tässä valossa.
Mietinnössä osoitetaan, miten monin tavoin muutettu direktiivi voisi tehostaa yritysneuvostoja ja poistaa joitakin esille tuoduista ongelmista ja puutteista: kokouksia pidettäisiin säännöllisesti, ei ainoastaan pakollista vuosikokousta, kuten 85 prosentissa tapauksista; naisedustusta lisättäisiin, sillä naiset ovat melkeinpä näkymättömiä monissa tällaisissa elimissä, aivan kuten johtokunnissakin; järjestettäisiin koulutusta, jotta edustuksen ja viestimisen laatu paranisi; ja ryhdyttäisiin toimiin, jotta kaikki alat olisivat edustettuina yritysneuvostoissa. On tärkeää ottaa käyttöön myös pakotteita, jos direktiiviä ei noudateta. Joko me haluamme, että työmarkkinaosapuolet ottavat vastuun, tai sitten emme. Oma ryhmäni haluaa sitä, joten suhtaudumme tähän mietintöön myönteisesti ja odotamme komissiolta sen mukaisia ehdotuksia.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä mietintö on tulosta työllisyysvaliokunnan merkittävästä työstä, jota kollegamme Menrad onnittelen häntä hänen auliudestaan keskustelun aikana esitettyjen ehdotusten, joista useat olivat ryhmämme esittämiä, huomioon ottamisessa koordinoi, vaikkakin mietinnössä voitaisiin mielestäni mennä hieman pitemmällekin.
Me kaikki tiedämme ne lukemattomat vaikeudet ja vakavat työttömyysongelmat, joita työntekijät ja heidän yritysneuvostonsa erityisesti monikansallisissa yrityksissä ovat kohdanneet eri rakenneuudistuksissa ja yrityssiirtymissä, jotka ovat lisääntyneet viime vuosina ilman, että suurimmassa osassa niitä olisi kunnioitettu usein pelkkänä kauppatavarana pidettyjen työntekijöiden oikeuksia. Tätä nykyistä direktiiviä on siis muutettava perusteellisesti, erityisesti niitä kohtia, jotka koskevat työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyjä sekä eurooppalaisten yritysneuvostojen mahdollisuutta puuttua asioiden kulkuun erityisesti lisäpakotteiden ja lykkäävän veto-oikeuden avulla silloin, kun rakenneuudistuksia, sulautumia, siirtymiä ja keskittymiä toteutettaessa ei ole otettu huomioon työntekijöille kuuluvia oikeuksia.
Komission on kiireellisesti esitettävä ehdotuksia tämän direktiivin muuttamiseksi, kuten olemme jo moneen kertaan pyytäneet, ja siihen on sisällytettävä ainakin Menradin mietintöön sisältyvät ja työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa hyväksytyt parannukset sekä ryhmämme vaatima ehdotus. On tärkeää kehittää kaikkia työntekijöitä koskeva vahvistettu ja kypsytelty kuulemismenettely sekä mahdollisuus lykkäävään veto-oikeuteen, mikäli päätöksestä on kielteisiä seurauksia työntekijöille, jotta olisi mahdollista jatkaa neuvotteluja ja välttää nuo seuraukset. Kuten Menradin mietinnössä sanotaan, on myös tärkeää, ettei myönnetä taloudellista tukea rakennerahastoista yrityksille, jotka eivät noudata työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemisoikeuksia ja kaikkia direktiivin kohtia, joihin sisältyvät esittämämme uudet tarkistukset, ja että ne velvoitetaan palauttamaan nämä ja muut niille myönnetyt yhteisön määrärahat sekä kansalliset tuet, minkä lisäksi ne suljetaan julkisten hankintojen ja julkisten avustusten ulkopuolelle. Toivon siis, että komissiossa hyväksytään nämä kannat.

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, puhuessani hetki sitten esityslistan edellisestä kohdasta palautin mieleen yrityksen määritelmän, jossa keskeistä oli, että yritys merkitsee organisaationa pluralismia ja että vain yhden hengen yritys ei juridiselta kannalta olisi yritys. Pluralismi velvoittaa säätelemään työntekijöiden tehtävää organisaatiokokonaisuudessa. Menradin mietintö on mielestäni suurenmoinen vastaus tähän kysymykseen, ja meidän on onniteltava esittelijää hänen laadukkaasta työstään.
Direktiivin tavoitteena on parantaa työntekijöiden oikeutta saada tietoa ja tulla kuulluiksi Euroopassa toimivissa yritysryhmissä tai monikansallisissa yrityksissä. On arvioitu, että tämä direktiivi ja sen muuttaminen vaikuttaisivat yli 1 100 monikansalliseen yritykseen, joissa on noin 15 miljoonaa työntekijää. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä, kun hän pyytää ja toivoo komissiolta direktiivin 94/45/EY muuttamista, jotta tiedottamista ja kuulemista koskevat oikeudet olisivat juuri se kanava, jonka kautta mahdollistetaan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja edistetään tätä yritysten työmarkkinasuhteiden ja työelämän suhteiden kannalta keskeistä osatekijää.
Olen hänen kanssaan niin ikään samaa mieltä, kun hän pyytää, että osallistumis-, tiedottamis- ja kuulemiselinten tehtävä ei olisi merkittävä ainoastaan teollisissa muutoksissa ja kriiseissä vaan että ne olisivat pysyviä globaalissa taloudessa, jossa havaitsemme maailmanlaajuistumisen oireita ja merkkejä, ja että näiden oikeuksien käyttö vahvistettaisiin myös menettelyn sopivassa vaiheessa.
Kaikki tämä liittyy siihen, että työntekijät saisivat paitsi uudelleenjärjestelyissä myös kaikissa yrityksen ja työpaikkojensa tai neuvottelukuntiensa pysyvyyden ja tulevaisuuden kannalta keskeisissä päätöksissä takeet siitä, että heidän ääntään kuullaan.
Tästä on kyse niissä tarkistuksissa, joita olen esittänyt ja jotka esittelijä on ystävällisesti sisällyttänyt mietintöön.
Kuulemme joka päivä sosiaalisesti kauaskantoisia uutisia, jotka saavat meidät usein hämmästymään: kaikki yrityksen neuvottelukunnat suljetaan yhdessä tai useammassa maassa, yritys harkitsee työpaikkojen suurimittaista vähentämistä, fuusiosta ilmoitetaan ja työntekijät ihmettelevät, mitä tapahtuu ja kuinka moni irtisanotaan tai lomautetaan, ja tällaisia päätöksiä tehdään usein pikemminkin pörssiin liittyvistä syistä - pörssinoteerauksen parantamiseksi - kuin todellisista syistä.
Tällaisissa tapauksissa ei ole mitään hyötyä tiedottaa asiasta, kun päätös on jo tehty. Yritys on organisaatio ja usein myös yhteisö, jolla on osittain ristiriitaisia etuja.
Haluan korostaa, että näiden oikeuksien sisällössä on mainittava myös koulutus, elinikäinen oppiminen, terveys ja turvallisuus, yhdenvertaiset mahdollisuudet, ympäristö, nuorten pääsy työelämään. Kaikki tämä tekee yrityksestä entistä sopusointuisemman yhteisön, jossa on vähemmän ristiriitoja. Tämä vaikuttaa tuottavuuteen, tuottavuuden lisääntymiseen, työllisyyteen ja elinoloihin ja tekee Euroopasta entistä paremman paikan.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, monet ovat erittäin huolestuneita globalisaatiosta. He liittyvät järjestöihin, ja kaikkein radikaaleimmat heittävät kiviä. EU:ta syytetään välillä siitä, että se pahentaa globalisaation kielteisiä puolia. Tarkoitan sitä, että tänään käymämme keskustelu ja se keskustelu, jota kävimme valiokunnassa esittelijä Menradin mietinnöstä, osoittavat aivan muuta. Ne osoittavat, että EU voi hyvin konkreettisesti edistää vapaiden markkinavoimien kielteisten vaikutusten, tässä tapauksessa rakennemuutosten, torjumista. EU ei voi poistaa rakennemuutoksia, eikä meidän pidäkään tehdä niin, koska ne ovat osa nykyaikaista markkinataloutta ja niillä voi olla myönteisiä vaikutuksia. Voimme kuitenkin yrittää torjua kielteisiä vaikutuksia siten, että otamme työntekijät kunnolla mukaan prosessiin.
Se, mitä teemme tänään, ja se, mitä saamme toivottavasti uuden direktiivin avulla aikaan tulevaisuudessa, on hyvin konkreettinen tapa muuttaa markkinoita hieman demokraattisemmiksi. Direktiivillä on jo ollut vaikutusta. Se käy ilmi komission kertomuksesta. Direktiivin seurauksena on perustettu yritysneuvostoja. Monia asioita voidaan kuitenkin parantaa, kuten muutkin puhujat ovat sanoneet, ja toivon, että parlamentin tämänpäiväinen mietintö innostaa komissiota. Osa parannuksista on tarkoitus saada aikaan yritysten kulttuurimuutoksina. Yritysten on ymmärrettävä, että tiedottaminen ja kuuleminen eivät ole tympeä ja raskas velvollisuus vaan rakentava osa nykyistä yrityksen johtamista, ja että kumppanuuden luominen luo vastuullisia työntekijöitä. Toivon samalla, että komissio etenee jo nyt pidemmälle uutta direktiiviä koskevissa pohdinnoissaan, ja haluaisin, että laajennettaisiin niitä teemoja, joissa työntekijöitä on kuultava.
Tarkoitan, että meidän on kaiken kaikkiaan tarkasteltava työntekijöiden tilannetta. Meidän on ymmärrettävä, että yritysneuvostoihin kuuluu kaikenlaisia ihmisiä, joilla on kaikenlaisia edellytyksiä. Heidän on saatava vapaata työstään, tarvitaan käännöksiä, tiloja ja koulutusta, jotta he voisivat hoitaa tehtäväänsä työntekijöiden edustajina, ja uskon myös, että työntekijät voivat entistä paremmin saada toimintaan mukaan ammattijärjestöjen asiantuntijoita. Meidän on ymmärrettävä, että heidän ehtojaan on parannettava. Tulevassa direktiivissä voitaisiin sopivasti käsitellä niitä rakentavia tarkistuksia, joita parlamentti on esittänyt. Kyse ei ole pitkälle menevistä dramaattisista tarkistuksista vaan erittäin rakentavista tarkistuksista, ja toivon, että komissio liittää ne uuteen direktiiviehdotukseensa. Oikeassa muodossa se voi olla askel kohti eurooppalaista sosiaalista mallia.

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani tukea tätä mietintöä. Olen puhunut parlamentissa useita kertoja siitä, miten Walesissa menetettiin äskettäin 3 000 työpaikkaa teräsyhtiö Corusin ilmoitettua joukkoirtisanomisista. Kun työllisyys- ja sosiaalivaliokunta järjesti kuulemisen viime huhtikuussa, Corusin eurooppalaisen yritysneuvoston työntekijöiden edustaja kertoi meille, että yritysneuvosto oli monin tavoin malliesimerkki. Se kokoontui kahdesti vuodessa, se tarjosi erinomaista koulutusta, ja se antoi asiantuntijoiden osallistua kokouksiin. Se ei kuitenkaan kertonut työntekijöille, että yrityksestä aiottiin vähentää 6 000 työpaikkaa, vaikka työpaikkojen menetystä olikin jo laajalti ehditty uumoilla.
Mietinnössä todetaan, että direktiivin päätavoitteena on poistaa työntekijöille tiedottamisen, heidän kuulemisensa ja heidän kanssaan viestimisen esteet vuoropuhelun mahdollistamiseksi. Tämä on erittäin tärkeää. Kuulemisesta ei saa antaa vain katteettomia lupauksia. Meidän on määriteltävä kuuleminen, jotta voidaan varmistaa, että määritelmä on järkevä ja kattava ja että kuuleminen toteutetaan ajoissa, kuten muut puhujat ovat sanoneet. Toisin sanoen kuuleminen on toteutettava ennen päätösten tekemistä, ei sen jälkeen, ja pakotteita on sovellettava, jos sääntöjä ei noudateta.
Olen esittelijä Menradin kanssa samaa mieltä, että direktiiviä on muutettava, jotta Corusin kaltaiset tapaukset eivät toistuisi ja jotta voimme tarkastella muita hänen esille ottamiaan kysymyksiä, kuten naisten ottamista mukaan. Toivon, että tällä keskustelulla päästään siihen.

Laguiller
Arvoisa puhemies, riippumatta siitä, mitä mieltä olen muutamien ammattijärjestöjen politiikoista, ainoa syyni olla vastustamatta tätä mietintöä on, että ne toivovat mietinnön hyväksymistä. En silti myöskään hyväksy sitä.
Vastineeksi eurooppalaisten yritysneuvostojen etuoikeuksien rajoitetusta lisäämisestä mietinnössä pyydetään, että kilpailuedellytykset ja tietojen luottamuksellisuus hyväksytään. Siinä korostetaan lisäksi, että yritysneuvostojen tehtäväksi on annettu vähentää työriitojen riskejä, mikä mietinnön mukaan vaikuttaa yritysten menestymiseen, eli itse asiassa työnantajien menestymiseen.
Ranskassa voidaan hyvin nähdä, että kaikissa työntekijöiden elämän kannalta olennaisissa päätöksissä viimeinen sana on työnantajilla. Yritysneuvostojen kädet sidotaan päätöksenteossa, kuten Moulinexin, Aventisin, Danonen ja monien muiden irtisanomisten tapauksessa, tai sitten ne ovat velvoitettu kannattamaan johtajien päätöksiä, jopa nimeämään irtisanomisten uhrit, kuten AOM-Air Libertén tapauksessa.
Näin ollen ainoa oikeus, joka olisi työntekijöitä varten, olisi oikeus työpaikkaan, eli irtisanomisten kieltäminen, ainakin tukea saavissa yrityksissä.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, komission tehtävänä oli tutkia eurooppalaisen yritysneuvoston tehokkuutta. Eurooppalaisesta yritysneuvostosta on tullut yhä merkittävämpi: vuonna 1994 niitä oli 40 ja vuonna 2001 niitä on 650. Sikäli eurooppalainen yritysneuvosto on edistänyt merkittävästi eurooppalaista tietoisuutta, ja samalla on edistetty työntekijöiden kiinnostusta rajat ylittäviä toimia ja yhteisvastuullista toimintaa kohtaan. Yritysneuvostoihin liittyy kuitenkin ongelmia, kuten kuulimme työllisyysasioita käsittelevässä valiokunnassamme järjestetyssä kuulemistilaisuudessa. Täysin epäselvää on: mikä on asianmukaista tiedottamista? Miten työntekijät voivat sitten kehittää vaihtoehtoisia suunnitelmia, jos heille tiedotetaan aivan liian myöhään? Kun on kyse esimerkiksi yritysten merkittävistä uudelleenjärjestelyistä, on toki päätettävä tehostetusta kuulemismenettelystä!
Toiseksi eurooppalaiset yritysneuvostot kokoontuvat useimmiten yhden ainoan kerran vuodessa. Niiden on pidettävä vähintään kaksi kokousta vuodessa, ellei jopa kolme. Yritysneuvoston jäsenten on voitava oppia tuntemaan toisensa paremmin. Heidän on myös ymmärrettävä mitä erilaisimpia mielenlaatuja. Vasta se on yhteisvastuullisen ja varmasti kestävän toiminnan edellytys, ja naisten edustus on edelleenkin riittämätöntä. Naisilla ei ole edes kymmenen prosentin edustusta. Tältä osin yrityksissä tarvitaan paljon motivointityötä, ja sen on ilmettävä myöhemmin konkreettisesti vaaleissa.
Olen puhunut monien yritysneuvostojen kanssa - myös omassa vaalipiirissäni. Niille on erityisen tärkeää, että meillä on enemmän koulutusmahdollisuuksia puutteellisten kielitaitojen parantamiseksi. Yhdyn painokkaasti Winfried Menradiin, joka ajaa eurooppalaisten yritysneuvostojen jäsenten kielikursseja. On investoitava myös työntekijöiden jatkokoulutukseen - ajattelen kirjanpitolainsäädäntöä, työlainsäädäntöä, sosiaalilainsäädäntöä -, ja meidän on tehtävä työtä sen hyväksi, että voimme myös sanoa: mitä pitäisi ottaa esityslistalle? Terveydensuojelu, välttämättömyys käsitellä turvallisuutta työpaikalla, tai myös kysymys, jonka Winfried nostaa esille yhä uudelleen, työntekijöiden pääomasijoittaminen. Esittelijä onnistui sisällyttämään mietintöönsä työllisyysasioita käsittelevän valiokunnan 75 tarkistusta sekä muita teollisuusasioita käsittelevän valiokunnan ja oikeudellisia asioita käsittelevän valiokunnan tarkistuksia. Hän osasi todellakin toimia sillanrakentajana meillä valiokunnassa, ja 38 jäsentä valiokunnan 38 jäsenestä sanoi "kyllä"! Onnistukoon se yhtä hyvin huomisessa äänestyksessä!

Bastos
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, aloitan onnittelemalla esittelijä Menradia hänen mietintönsä ajankohtaisuuden ja ansiokkuuden takia. Unionissa käytävä yhteiskunnallinen vuoropuhelu on välttämätön osa Euroopan rakentamista. Siksi on tarpeen tarkastella uudestaan tätä yhteisön laajuisten eurooppalaisten yritysten yritysneuvostoja koskevaa direktiiviä. Vuodesta 1994 lähtien on perustettu 650 eurooppalaista yritysneuvostoa, joita oli sitä ennen 40. Ei ole epäilystäkään siitä, että kyseessä on menestys.
Eurooppalaisilla työmarkkinoilla on kuitenkin tapahtunut valtavia muutoksia, jotka vaativat uusia vastauksia sekä yhteisönlaajuisten yritysten työntekijöiden tiedottamisen ja kuulemisen käsitteiden täsmällistä määrittelyä siten, että nämä toimet suoritettaisiin myöhemmin tehtävän päätöksen kannalta käyttökelpoiseen ja hyödylliseen aikaan. On laajennettava vielä enemmän tiedottamis- ja kuulemismenettelyn aikana käsiteltävien aiheiden kirjoa ja vahvistettava sitä työntekijöiden kannalta ensiarvoisen tärkeissä asioissa. Elimen on myös tarpeen kokoontua määräajoin, sillä noin 85 prosentissa tapauksista se kokoontuu vain kerran vuodessa, mikä on ilmeisen riittämätöntä.
Meidän pitää myös kiinnittää huomiota tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien yritysten suuruusluokkaan, jotta kynnysarvoista tulisi järkeviä, mistä olemme yhtä mieltä esittelijä Menradin kanssa. Työntekijöiden vapaasti valitsemien edustajien suojelua ja oikeuksia koskevia määräyksiä on vahvistettava samoin kuin miesten ja naisten tasa-arvoista osallistumista. Nykyisin 90 prosenttia eurooppalaisten yritysten erityisten neuvotteluryhmien ja yritysneuvostojen jäsenistä on miehiä.
Lopuksi haluan painottaa, että tiedottamis- ja kuulemismenettely voi johtaa työnantajien ja työntekijöiden suhteiden syvenemiseen kaikissa jäsenvaltioissa ja edistää siten eurooppalaisen identiteetin kehittymistä.

Novelli
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan komissio esitti huhtikuussa 2000 kertomuksen eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä. Kertomuksessa tehdään asiasta melko myönteinen yhteenveto, sillä nykyisin yli kolmannes asianomaisista yrityksistä on perustanut yritysneuvostoja, mutta on kuitenkin sanottava, että viimeaikaiset sosiaaliset suunnitelmat ovat tehneet tästä tiedottamisesta ja mahdollisesta kuulemisesta tärkeämpiä kuin koskaan.
Näin ollen uusia luonnoksia direktiiviksi on lisätty vuoden 1994 tekstiin, jota tämä kertomus koskee. Mielestäni on kolme asiaa, jotka näiden luonnosten kohdalla täytyy tehdä.
Ensinnäkin on säädettävä, että suurimman osan asianomaisista yrityksistä on perustettava eurooppalainen yritysneuvosto kohtuullisessa määräajassa. Tässä mielessä ajatus alentaa niitä työntekijämäärän kynnysarvoja, jonka ylittäviä yrityksiä tämä koskee, ei ole mielestäni kovin järkevä. On noudatettava vuoden 1994 direktiiviä. Toiseksi pitäisi pikemminkin ehdottaa yleistä tekstiä, joka olisi synteesi eri teksteistä, kuin pinota direktiivejä direktiivin päälle. Kolmanneksi pitäisi huolehtia, että yritysten autonomia ja liikkeenjohdon vapaus säilytetään silloin, kun ne täyttävät moitteettomasti tiedottamista ja kuulemista koskevat velvollisuutensa.
Vaikka arvostankin jäsen Menradin työtä, hän ei ole kuitenkaan onnistunut väistämään tiettyjä kompastuskiviä. Näin ollen myötämääräämismalli, joka on Saksassa, mutta ainoastaan siellä, vallalla oleva johtamistapa, on saanut hänet hyväksymään kollegamme Harlem Désirin esittämät sosialistiset tarkistukset, jotka ryhmäni minun aloitteestani hylkäsi teollisuusvaliokunnassa. Tarkoitan erityisesti niitä kynnysarvoja, jotka ylittäessään yritykset ovat velvollisia perustamaan yritysneuvostoja, ja sitä, että joissakin tapauksissa voidaan käyttää lähes veto-oikeuteen verrattavaa seuraamusta, ja mielestäni tämä on hyvin valitettavaa.
Mitä sosialistikollegoihimme tulee, osa heistä, asemasta tai tarmokkuudesta riippuen, torjuu julkeasti komission ehdotukset sillä perusteella, että on sovellettava sitä, mikä on jo olemassa, ja sen sijasta, kuten nytkin, he viivyttävät asioita tahallisesti paisutellakseen niitä aina kun heille sopii.
Mielestäni kilpailu, markkinoiden avautuminen ja sisämarkkinoiden luominen kulkevat käsi kädessä työntekijöille tiedottamisen ja heidän kuulemisensa kanssa. Tämän vuoksi surullisena mutta varmana pidättäydyn äänestämästä, jos 4 ja 14 kohta hyväksytään sellaisenaan.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa sanomalla, että komissio suhtautuu myönteisesti eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin toimivuutta käsittelevään mietintöön. Se on ilman muuta merkittävä panos direktiivin muuttamista koskevaan työhömme. Haluaisin erityisesti kiittää esittelijä Menradia vaivannäöstä, jota hän on nähnyt mietintönsä hyväksi. Mietinnössä selvästikin näkyy hänen syvällinen perehtyneisyytensä aiheeseen. Olen myös tietoinen siitä, että työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on uhrannut paljon aikaa tähän kysymykseen ja että se erityisesti järjesti aiemmin tänä vuonna erittäin hyödyllisen julkisen kuulemisen, jossa kaikki toimijat saivat tilaisuuden esittää näkemyksensä.
Mietinnössä otetaan esille direktiivin myönteiset vaikutukset ja yksilöidään samalla joitakin sen heikkouksia. Direktiivi oli ensimmäinen yhteisön säädös, joka koski erityisesti työnantajien ja työntekijöiden välisten suhteiden ylikansallista ulottuvuutta, joten se oli todellakin uraauurtava. Näistä lähtökohdista olemme edenneet tilanteeseen, jossa eurooppalaisista yritysneuvostoista on tehty sopimuksia 650:ssä Euroopan yrityksessä tai yritysryhmässä, joten niiden piiriin kuuluu noin 60 prosenttia asianomaisista työntekijöistä. Näissä yrityksissä pidetään nyt johdon ja monista eri jäsenvaltioista tulevien työntekijöiden välisiä kokouksia. Tätä ei olisi voinut kuvitellakaan vielä muutama vuosi sitten, ja se on huomattava saavutus. Direktiivin sisäänrakennetun joustavuuden ansiosta tämä on saavutettu, vaikka työntekijöiden osallistumisessa ja työmarkkinaosapuolijärjestelmissä onkin suuria eroja jäsenvaltioiden välillä. Kuten mietinnössä todetaan, direktiivillä on epäilemättä edistetty eurooppalaisen tietoisuuden syntymistä työntekijöiden edustajien keskuudessa.
Samalla, kun otan esille direktiivin myönteiset vaikutukset, haluaisin ottaa esille myös, kuten mietinnössäkin tehdään, ammattiyhdistysten ja erityisesti Euroopan unionin tasolla toimivien ammattiyhdistysten tehtävän. Niiden panos monissa eri neuvotteluissa ja koordinointityö ovat osaltaan merkittävästi edistäneet direktiivin myönteisiä vaikutuksia.
Se, että otan esille direktiivin myönteiset vaikutukset, ei toki tarkoita, etteikö sen soveltamisessa olisi ollut ongelmia. Kertomuksessa, jonka komissio antoi parlamentille ja neuvostolle huhtikuussa 2000, yksilöitiin useita direktiivin soveltamiseen liittyviä oikeudellisia ja käytännön ongelmia. Parlamentin mietinnössä, jossa käsitellään komission kertomusta, on syvennetty tätä analyysia ja yksilöity useita direktiivin toimivuuteen liittyviä heikkouksia, ja siinä ehdotetaan useita muutoksia heikkouksien poistamiseksi. Parlamentti voi olla varma, että tutkimme huolellisesti kaikkia sen ehdotuksia.
Yksi mietinnössä esille tuotu keskeinen kysymys, joka - kuten mietinnössä huomautetaan - on viime aikoina herättänyt paljon yleistä kiinnostusta, on tiedottamisen ja kuulemisen käsitteiden täsmentäminen. Meidän on varmistettava, että työntekijöille tiedotetaan ja heitä kuullaan oikeaan aikaan eli silloin, kun he vielä voivat vaikuttaa päätöksiin. Mietinnössä tuodaan esille joitakin tapauksia, joissa työntekijöille ei valitettavasti ole tiedotettu asianmukaisesti eikä heitä ole kuultu heidän toimeentuloonsa vaikuttavista merkittävistä päätöksistä.
Olen parlamentin tavoin huolissani tästä kysymyksestä ja olen päättänyt tehdä kaiken voitavani asian hyväksi, joten pidin erittäin rohkaisevana, että työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaa käsittelevässä neuvostossa päästiin 11. kesäkuuta poliittiseen yhteisymmärrykseen yhteisestä kannasta, joka koskee direktiiviehdotusta työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista. Yhteinen kanta hyväksyttiin virallisesti neuvostossa 23. heinäkuuta. Kuten parlamentti kenties tietää, komission ehdotus tällaiseksi direktiiviksi sisälsi kattavia tiedottamista ja kuulemista koskevia säännöksiä sekä sisällön että ajoituksen osalta. Olen iloinen, että parlamentin mietinnössä pidetään komission ehdotusta tässä mielessä viitekohtana.
Tiedän, että parlamentti valmistelee parhaillaan aktiivisesti direktiiviehdotuksen toista käsittelyä, jotta direktiivi voitaisiin antaa mahdollisimman pian. Parlamentin ja neuvoston on vielä ratkaistava joitakin kysymyksiä, erityisesti pakotteita koskeva kysymys, jonka useat puhujat ovat tänään ottaneet esille. Tässä kysymyksessä neuvoston yhteinen kanta poikkeaa eniten siitä komission ja parlamentin yhteisestä toiveesta, että käyttöön otettaisiin tehokkaita pakotteita: pakotteita sovellettaisiin, jos tiedottamis- ja kuulemisvelvoitteita ei noudateta. Uskon tästäkin huolimatta, että eri toimielimistä löytyy nyt poliittista tahtoa, jotta tekstistä voitaisiin pikaisesti saada aikaan lopullinen yksimielisyys ja jotta koko yhteisöön voitaisiin luoda tiedottamista ja kuulemista koskevat yleiset puitteet.
Osa parlamentin mietinnössä esille otetuista kysymyksistä liittyy siis tiedottamista ja kuulemista koskevaan direktiiviehdotukseen, ja osa - esimerkiksi ammattiyhdistysten tehtävä, työntekijöiden edustajien koulutus ja sopimusneuvotteluihin sallittava aika - kuuluu sen direktiiviehdotuksen piiriin, joka koskee eurooppayhtiön sääntöjen täydentämistä henkilöstöedustuksen kohdalla. Olen iloinen, että parlamentti on antanut lausuntonsa tästä tekstistä niin pikaisesti, että se voidaan toivottavasti hyväksyä lopullisesti lokakuussa kokoontuvassa työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaa käsittelevässä neuvostossa.
Parlamentin mietinnössä todetaan, että - ja tämä lienee äsken sanomani perusteella selvää - eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin muuttaminen liittyy läheisesti kahteen parhaillaan käsiteltävänä olevaan lainsäädäntötekstiin, ensiksikin tiedottamista ja kuulemista koskevaan direktiiviin ja toiseksi henkilöstöedustusta eurooppayhtiöissä koskevaan direktiiviin. Olen aina ollut sitä mieltä, että direktiivien yhteyden takia meidän olisi keskityttävä viimeistelemään nämä kaksi tekstiä, ennen kuin muutamme eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevaa direktiiviä. Komissio on edelleenkin voimakkaasti tätä mieltä. Onneksi näiden tekstien lopullinen hyväksyminen on kuitenkin nyt näköpiirissä, joten heti kun tiedottamista ja kuulemista koskeva direktiivi on valmis, aion ryhtyä muuttamaan eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevaa direktiiviä. Prosessin ensimmäinen vaihe on työmarkkinaosapuolten virallinen kuuleminen, kuten mietinnössä todetaan.
Ennen kuin lopetan, haluaisin vielä vastata lyhyesti kahteen kysymykseen. Ensiksikin jäsen Désir ja jäsen Flautre kysyivät, miten komissio aikoo puuttua fuusioiden valvonnan sosiaalisiin näkökohtiin. Lyhyt vastaus kysymykseen kuuluu, että komissio on ilmaissut aikomuksensa selvittää vuorovaikutusta fuusioita koskevan yhteisön kilpailulainsäädännön ja fuusioiden sosiaalisten seurausten välillä. Toisen kysymyksen esitti jäsen Désir. Hän kysyi, mitkä ovat komission suunnitelmat eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin muuttamisen ajoituksessa. Vastaisin, että komissio aikoo käsitellä eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin muuttamista heti kun tiedottamista ja kuulemista koskeva direktiivi on annettu. Ensimmäisenä askeleena olisi työmarkkinaosapuolten kuuleminen, joka voitaisiin käynnistää ensi vuoden alkupuolella, mikäli tiedottamista ja kuulemista koskevan tekstin sovittelu saadaan päätökseen tämän vuoden loppuun mennessä. Komissio on johdonmukaisesti ollut sitä mieltä, että eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin muuttamisen ajoitus liittyy erottamattomasti sekä tiedottamista ja kuulemista koskevan direktiivin että eurooppayhtiön sääntöjä koskevan ehdotuksen lopulliseen hyväksymiseen.
Haluaisin lopuksi vielä kerran kiittää parlamenttia lämpimästi sen perusteellisista ja asiantuntevista mietinnöistä, jotka ovat tärkeä panos sekä komission että muiden toimijoiden näkemyksiin tästä tärkeästä kysymyksestä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Frederik Bolkestein.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Yhteisön oikeuden soveltamisen valvonta (1999)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Koukiadisin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0250/2001) komission seitsemännestätoista vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (1999) [KOM(2000) 92 - C5-0381/2000 - 2000/2197(COS)].

Koukiadis
. (EL) Arvoisa puhemies, kaikkien meidän tulisi nähdä vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta yhtenä kaikkein merkittävimmistä asiakirjoista, sillä juuri siinä kuvaillaan Euroopan unionin todellista tilaa, sen todellista toiminnallista ydintä ja sen yhteyksiä kansalaisten arkipäivään. Tämä vuosikertomus on ensimmäinen uudella, uuden vuosituhannen aloittaneella vuosikymmenellä laadittu, ja mielestäni se voisi antaa aiheen paneutua kokonaisvaltaisesti niihin ongelmiin, jotka liittyvät yhtenäismarkkinoiden toimintaan käytännössä, Euroopan unioniin kokonaisuudessaan ja visioon yhdentymisestä.
Kolme uutta seikkaa, jotka ovat tuleva, ennennäkemätön laajentuminen, pyrkimys Euroopan unionin syventämiseen ja sen poliittiseen yhdentymiseen, sekä väistämätön lainsäädäntötyön moninkertaistuminen, pakottavat meidät perusteellisesti arvioimaan uudelleen yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa. Uudelleenarviointi liittyy väistämättä myös perussopimusten tarkistamiseen, ja asia on asetettava etusijalle tulevassa hallitustenvälisessä konferenssissa. Valkoisessa kirjassa huomioidaan ongelma, ja aika näyttää, miten asiaan paneudutaan.
Ellei viivytyksiä poisteta direktiivien täytäntöönpanossa ja ellei muodosteta yhtenäistä käsitystä yhteisön oikeudesta, ei pystytä luomaan yhtenäistä talousaluetta, saati edistämään Euroopan kansalaisuuden ideaa. Jäsenvaltion kansalainen, joka muuttaa töihin toiseen jäsenvaltioon ja kohtaa vaikeuksia ammatillisen pätevyyden tunnustamisessa, tuntee itsensä ulkomaalaiseksi, ei eurooppalaiseksi. Esimerkiksi kilpailusääntöjen valikoiva soveltaminen eri maissa vääristää kilpailua Euroopassa. Juuri tämän vuoksi yhteisön oikeuden soveltaminen on asia, joka jokaisen on otettava sydämelleen ja pidettävä keskeisellä sijalla. Meidän on turha tuhlata aikaa sen pohtimiseen, pitäisikö tuo tai tämä tarkistus hyväksyä, ja rajoittua pelkästään sen miettimiseen, sovelletaanko jotakin direktiiviä vai ei. Tämän mietinnön merkitystä on siis korostettava, sillä se heijastelee Euroopan unionin nykyistä tilaa.
Mietinnössä tarkasteltiin myös Euroopan parlamentin aikaisemmissa mietinnöissä esitettyjen ehdotusten lopullista kohtaloa. Luin useita aikaisempia mietintöjä, jotka sisälsivät mielenkiintoisia ehdotuksia. Yllätyksekseni totesin, että useimmat niistä eivät johtaneet mihinkään. Tärkein huomioni kuitenkin oli, että komission kertomus ei sisällä minkäänlaista selitystä sille, miksi näitä ehdotuksia ei toteutettu. On siis luotava menettely, jonka avulla parlamentin ehdotuksia viedään eteenpäin.
Kolmas tärkeä huomio on, että yhteisön oikeuden soveltamisesta on todettu parannuksia, jotka eivät kuitenkaan ole olleet suoraviivaisia, vaan havaittavissa on taantumista, eivätkä parannukset ole ainakaan olleet niin huomattavia, että voisimme olla tyytyväisiä. Sama yleinen taudinkuva säilyy. Meidän on siis toden teolla paneuduttava tähän ilmiöön ja tutkittava yksityiskohtaisesti niitä moninaisia seikkoja ja syitä, jotka sen synnyttävät.
Käytän jäljellä olevan puheajan joidenkin yleisluonteisten päätelmien esittämiseen. Korkein täytäntöönpanoaste, keskimäärin 98 prosenttia, on Tanskalla. Rikkomisesta johtuvista valvontamenettelyistä puheen ollen muistutamme, että valvontajärjestelmä perustuu kokonaisuudessaan neljään vaiheeseen. Virallisten ilmoitusten määrä ensimmäisessä vaiheessa on huomattava. Ranskan, Italian ja Kreikan - eniten virallisia ilmoituksia saaneiden valtioiden ­ luvut ovat vastaavasti 236, 160, 154. Tanskan, Suomen ja Ruotsin - vähiten virallisia ilmoituksia saaneiden valtioiden ­ luvut ovat 40, 43 ja 46. Perusteltujen lausuntojen määrä toisessa vaiheessa on tuntuvasti pienempi, mikä viittaa siihen, että tietyissä valtioissa tämä menettely toimii tehokkaasti, toisissa erittäin tehokkaasti. Virallisten ilmoitusten ja perusteltujen lausuntojen toimittaminen suhteellisesti aikaisempaa lyhyemmässä ajassa on joka tapauksessa myönteistä kehitystä, kun pyritään nopeuttamaan valvontamenettelyjä. Tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetuissa kanteissa sellaiset tapaukset ovat jälleen vähentyneet, joissa direktiivejä ei ole pantu täytäntöön.
Yleisenä johtopäätöksenä on mainittava seuraavaa: ensinnäkin, menettelyvaiheesta toiseen edettäessä tapaukset vähenevät asteittain, 35­40 prosenttia. Toiseksi, rikkomuksia mittaavalla asteikolla valtiot säilyttävät paikkansa jokaisessa menettelyvaiheessa. Kolmanneksi, kolmannessa vaiheessa joissakin jäsenvaltioissa direktiivin jättäminen täytäntöönpanematta jää olemattomaksi, jotkin muut käyttäytyvät jääräpäisesti. Neljänneksi, vaikka valvontamenettelyt ovat osoittautuneet tehokkaiksi, ei sovi unohtaa, että jäsenvaltiot käyttävät niitä viivyttääkseen täytäntöönpanoa, jonka vuoksi syntyy de facto uusi siirtymäkausi.
Se, että tietyt valtiot, joissa on keskenään erilainen järjestelmä, suoriutuvat jatkuvasti huonoimmin ja eräät parhaiten, on merkki siitä, että rikkomukset kytkeytyvät pohjimmiltaan tietynlaiseen poliittiseen tahtoon. Näin ollen yhteisön oikeuden soveltamisen ongelma on poliittinen, eikä juridinen tai teknokraattinen, kuten monet luulevat. Sen takana piilee konflikti kansallisen suvereniteetin ja eurooppalaisen vallan välillä, ja se paljastaa, kuinka kehittynyttä eurooppalainen tietoisuus on. Lopuksi haluan tähdentää, että komissio ei ole tutkinut niitä olosuhteita ja syitä, jotka muovaavat tällaisia tilastotietoja. En halua kuluttaa aikaanne, tahtoisin ainoastaan sanoa muutaman sanan tarkistuksista. Kolmesta esitetystä tarkistuksesta hyväksyn kaksi. Jäsen Thorsin tarkistusta en ymmärrä, ja pyytäisin muutamia lisäselvityksiä, jotta se voitaisiin hyväksyä.

Pérez Álvarez
. (ES) Arvoisa puhemies, kaikille - varsinkin lainopillisen koulutuksen saaneille - lienee selvää, että oikeudellisten asioiden valiokunnan tehtävänä on valvoa yhteisön oikeuden soveltamista. Se on selvää.
Haluan aluksi onnitella esittelijä Koukiadisia, että hän on ystävällisesti - ja rohkenisin sanoa myös, että viisaasti - sisällyttänyt mietintöönsä työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan johtopäätökset.
Käytän puheenvuoron työllisyysvaliokunnan lausunnon valmistelijana, ja se onkin sopivaa, koska haluaisin kysyä suureen ääneen teiltä kaikilta, millaista Eurooppaa haluamme rakentaa.
Ranskan presidentti Chirac sanoi vuonna 1996 Torinossa, että jos Eurooppa etenisi ainoastaan talouden ja kaupan tietä, se epäonnistuisi. Hän sanoi, että meidän olisi kannettava huolta eurooppalaisten tilanteesta ja elvytettävä Eurooppa ja että tämä johtaisi menestykseen.
Kotimaassani Espanjassa ollaan nyt valmistautumassa puheenjohtajakauteen, ja toimivaltaiset viranomaiset, pääministeri Aznar ja ministerit puhuvat päivittäin siitä, että meidän on korostettava Eurooppaa. Mitä Euroopan korostaminen tarkoittaa? Luultavasti sitä, että toteutamme perusoikeuskirjassa vahvistettuja periaatteita, toisin sanoen Eurooppaa, joka kantaa huolta eurooppalaisista.
Tästä syystä käsittelemämme mietintö on tärkeä ja kauaskantoinen, ja haluaisin ottaa siitä esille pari seikkaa.
Ensiksi: meidän kaikkien - komission ja neuvoston - on kannettava huolta direktiivien saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, koska nimenomaan sosiaalialalla direktiivien täytäntöönpanoaste on selvästi alhaisempi muihin aloihin ja yleiseen täytäntöönpanoasteeseen verrattuna.
Toiseksi: jotkin asiat ovat erityisen huolestuttavia; ammattimmehan seuraa aina mukanamme, ja työtarkastajana olen erittäin huolestunut, ettei turvallisuuden ja työterveyden alalla direktiivejä saateta ripeämmin osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Kolmanneksi: tasa-arvo. Olen sitä mieltä, että meidän on pyydettävä komissiota lisäämään painostusta ja uhkaamaan niin tuntuvilla sakkorangaistuksilla, että ne toimivat riittävänä pelotteena, meidän on pyydettävä sitä lisäämään toimenpiteitä, jotta se koordinoisi entistä paremmin eri jäsenvaltioiden hallituksia, ja meidän on vielä pyydettävä sitä lisäämään toimintansa tehokkuutta, jotta perusoikeuskirjassa vahvistetuista periaatteista tulisi totta.

Thors
Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelumme on jokseenkin järjetön. Mietinnön valmistumisen jälkeen komissio on julkaissut kaksi tärkeää asiakirjaa. Tarkoitan toisaalta hallintotapoja käsittelevää valkoista kirjaa, toisaalta tiedotus- ja viestintäpolitiikkaa koskevaa tiedonantoa. Perehdyttyäni näihin asiakirjoihin, olen melko hämmentynyt siitä, miten komissio aikoo auttaa meitä yhteisön oikeuden soveltamisen valvomisessa ja kuinka se aikoo painottaa käsiteltävänä olevia kysymyksiä.
Ensiksikin, kun kyse on tiedotus- ja viestintäpolitiikasta, tiedonannossa todetaan, että niin kutsutun Eurojust-järjestelmän tulevaisuutta tutkitaan parhaillaan. Toisin kuin tiedonannossa todetaan, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa saimme tietoomme, että komissio piti arvokkaana tätä erikoistuneiden juristien verkostoa, joka voi neuvoa kansalaisia ja joka toimii jäsenvaltioissa sijaitsevien komission edustustojen yhteydessä. Kesäkuun tiedonannosta voimme nyt huomata, että komissio pohtii järjestelmän tulevaisuutta ja että näiden juristien tehtävät pitäisi ehkä siirtää kansallisille hallituksille.
Hyvät komission edustajat, kuka uskoo, että kansallinen hallinto auttaisi kansalaista niissä oikeustapauksissa, joita kansalainen käy juuri kyseistä hallintoa vastaan?
Toiseksi olen hämmentynyt siitä, että hallintotapoja käsittelevässä valkoisessa kirjassa sanotaan, että halutaan perustaa "vastaavien jäsenvaltioissa toimivien elimien verkosto, joka voi käsitellä kansalaisia ja EU-asioita koskevia kiistoja", samalla kun pyritään lisäämään kansalaisten tietoisuutta heidän yhteisön oikeuden mukaisista oikeuksistaan.
Kuinka komissio oikein luulee, että valvomme yhteisön oikeuden soveltamista? Luulen, että meidän on pohdittava asiaa hetki vakavasti, ja komissio olisi voinut mielestäni olla konkreettisempi, kun kyse on juuri tästä valkoisen kirjan sisältämästä ongelmasta.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, halusin osallistua tähän yhteisön oikeuden noudattamisesta käytävään keskusteluun, koska olen ympäristöasioiden valiokunnan ja vetoomusvaliokunnan jäsenenä perehtynyt tapauksiin, jotka koskevat yhteisön oikeuden noudattamatta jättämistä etenkin - kuten edeltävät puhujat ovat sanoneet - sosiaali- ja ympäristöalalla.
On totta, kuten espanjalaiskollegani sanoi, että direktiivien täytäntöönpanoaste on sosiaalialalla kehno eli ainoastaan 71 prosenttia, mutta on yhtä lailla totta, että ympäristöasioissa täytäntöönpanoaste on kehno ja lisäksi - mikä on vielä pahempaa - lainsäädäntöä rikotaan räikeästi: lainsäädäntöä sovelletaan virheellisesti.
Huomaamme tämän päivittäin vetoomusvaliokunnassa, koska ympäristöalan lainsäädännön noudattamatta jättäminen on yleisintä: ympäristöön liittyy 40 prosenttia tapauksista, joissa kansalaiset valittavat vetoomusvaliokuntaan lainsäädännön noudattamatta jättämisestä.
Kuten esittelijä Koukiadis mietinnössään erittäin hyvin sanoo, vetoomusmenettely on mitä suurimmassa määrin instituutio, jolla eurooppalainen kansalaisuus tunnustetaan, ja meidän onkin oltava huolissamme siitä, että sosiaali- ja ympäristöalan lainsäädäntöä jätetään toistuvasti noudattamatta, sillä sosiaali- ja ympäristöasiat liittyvät läheisesti Euroopan kansalaisten oikeuksiin. Vetoomusvaliokuntaan saapuneet vetoomukset - tunnen tietenkin parhaiten omasta maastani lähetetyt vetoomukset - osoittavat, että Euroopan kansalaiset ovat erittäin kiinnostuneita keräämään tietoa ja tutustumaan perinpohjaisesti yhteisön oikeuteen, jotta he pystyisivät entistä paremmin ilmoittamaan lainsäädännön noudattamatta jättämisestä.
Tästä syystä olemme sitä mieltä, että vuosikertomuksessa on oltava vetoomuksia käsittelevä osio, kuten esittelijä erittäin hyvin sanoo, koska juuri tässä valiokunnassa todellakin edistetään yhteisön oikeuden noudattamista.

Bernié
Arvoisa puhemies, 1075 ilmoitusta, 470 perusteltua lausuntoa, 178 vireillepanoa yhteisöjen tuomioistuimessa, eli kaksi kertaa enemmän kuin vuonna 1998. Tämä vuoden 1999 yhteenveto yhteisön oikeuden soveltamisesta kuvastaa syvää tyytymättömyyttä.
On tunnustettava tosiasiat, yhteisössä on liikaa lainsäädäntöä ja se on huonoa. Yhteisö säätää toisinaan lakeja myös sellaisilla aloilla, joilla sillä ei ole minkäänlaista toimivaltaa. Näin tapahtui vuonna 1979 "lintudirektiivissä", ja äskettäin, ilman minkäänlaista oikeusperustaa, eurooppalaisten poliittisten puolueiden sääntöjä ja rahoitusta koskevassa asiassa.
Jos jäsenvaltiot vitkastelevat yhteisön lainsäädännön sisällyttämisessä kansalliseen lainsäädäntöön, jos riita-asioiden määrä kasvaa koko ajan, se johtuu siitä, että yhteisön säännöt ovat usein rajoittavia, turhantarkkoja, niitä ei ole mukautettu paikallisiin oloihin ja ne ovat kaukana kansalaistemme huolenaiheista, tai sitten ne ovat suoraan heidän tahtonsa ja tasavaltaperiaatteen vastaisia. Viime vuonna Ranskan hallitus vakuutti vastustavansa "genomidirektiiviä". Oikeusministeri Guigoun mukaan tämä direktiivi oli ristiriidassa Ranskan bioetiikkaa koskevan lainsäädännön, teollista omaisuutta koskevan ja siviililainsäädännön kanssa, sillä ne kieltävät ihmisruumiin kaupan pitämisen.
Voidaanko yhteisön ja sen määräenemmistön nimissä pakottaa kansa hyväksymään lainsäädäntö, vaikka se kieltäytyisi siitä? Tämä on perustavaa laatua oleva ongelma. Täytyykö kaikki yhdenmukaistaa ja uhrata eroavaisuutemme, jotka ovat Euroopan todellista rikkautta? Me emme ole tätä mieltä. Lisäksi demokratiassa ei ole tuomioistuimen tehtävä antaa määräyksiä oikeusjärjestelmän perusteella, vaan tämä tehtävä kuuluu kansanedustajille. Euroopan parlamentin jäsenillä, jotka ovat ainoita yleisillä vaaleilla valittuja edustajia, ei kuitenkaan ole todellista oikeutta tehdä lainsäädäntöaloitteita, sillä komissio varjelee tätä yksinoikeuttaan omistushaluisesti.
Yhteisö ei ratkaise ongelmiaan siten, että se yrittää raivokkaasti saada jäsenvaltiot soveltamaan huonoja tekstejä erilaisten sakkojen uhalla, kuten 15 artiklassa haluttaisiin. Itsepäisyydellä on rajansa, ja kun teksti on huono, on oltava järkeä ja rohkeutta muuttaa sitä, kuten ehdotamme 12 artiklassa.
Lainsäädäntötyötä kannattaa vähentää, jotta tämä työ voitaisiin tehdä paremmin, ja kannattaa kunnioittaa kansojen mielipiteitä ja demokratiaa soveltamalla mahdollisimman usein toissijaisuusperiaatetta. Esimerkiksi hiilivetyjen kuljetusta koskevaa sääntelyä tarvitaan kiireellisesti, mutta rahanahneuden vuoksi se lykätään jälleen kerran hamaan tulevaisuuteen.
Päinvastoin kuin M kohdassa todetaan, emme usko, että yhteisön oikeuden tarkka noudattaminen johtaisi sellaisen Euroopan kansalaisuuden muodostumiseen, jota emme haluaisi. Pidämme todellakin huolta siitä, että kansojen identiteettejä, demokratiaa ja oikeutta erilaisuuteen kunnioitetaan.

Berthu
Arvoisa puhemies, yhteisön oikeuden soveltaminen on yhä vaikeampaa, sillä komission kertomuksen mukaan vuonna 1999 se on aloittanut 2270 asiaa, kun taas vuonna 1978 niitä aloitettiin vain 124. Tämä kasvu johtuu toisaalta yhteisön oikeuden jatkuvasta lisääntymisestä, ja toisaalta komission lisääntyneestä ankaruudesta, sillä komissiolla on ollut Maastrichtin kokouksen jälkeen käytössään tehokkaita rankaisukeinoja, etenkin EY:n perustamissopimuksen 226 ja 228 artiklan nojalla. Tänään käsiteltävässä Euroopan parlamentin mietinnössä lisätään entisestään näitä rankaisukeinoja, sillä komissiota velvoitetaan käyttämään enemmän näitä artikloja, uhkaamaan jäsenvaltioita useammin sakkorangaistuksella tai uhkasakolla, ja ehdottamaan jopa uutta automaattista seuraamusjärjestelmää, jota sovelletaan niihin valtioihin, jotka eivät pane yhteisön lainsäädäntöä täytäntöön riittävän nopeasti tai riittävän hyvin.
Miksi ne valtiot, joiden oletetaan hyväksyneen direktiivit neuvostossa, ovat sitten kuitenkin vastahakoisia soveltamaan niitä? Kaikki kiertelevät tätä tärkeää kysymystä. Omasta puolestani antaisin siihen kolme täydentävää vastausta. Ensinnäkin tämä johtuu siitä, että äänestyksissä on alettu soveltaa luonnonvastaisesti määräenemmistöpäätöstä, joka toimielimissä pitää yllä eräänlaista normatiivista harhakuvitelmaa. Luullaan, että kaikki on kunnossa, koska neuvoston enemmistö kannattaa päätöstä. Todellisuudessa mikään ei ole kuitenkaan kunnossa, jos vähemmistöllä on ollut hyvät perustelut ja jos päätöstä ei sovelleta käytäntöön. Ja tason nostamiseksi Eurooppa syöstään pakkokeinojen kierteeseen, joka olisi voitu välttää, jos alun perin olisi pyritty yksimielisyyteen.
Toinen syy laiminlyödä soveltamista: yhteisön oikeutta ei ole kaikilta osin mukautettu. Tämä koskee esimerkiksi vuonna 1979 hyväksyttyä luonnonvaraisten lintujen metsästystä koskevaa direktiiviä, jota yhteisön tuomioistuin myöhemmin kovensi neuvoston selän takana. Kun on kyse tällaisesta tapauksesta, eli direktiivistä, joka hyväksyttiin - huomatkaa -yksimielisesti, meiltä puuttuu mahdollisuus tarkistaa direktiiviä automaattisesti kymmenen vuoden kuluttua, jos yksi jäsenvaltio sitä pyytää.
Ja lopuksi kolmas syy laiminlyödä soveltamista: eräitä direktiivejä ei ole pantu täytäntöön tai ne on pantu puutteellisesti täytäntöön, koska neuvostoon kuuluneet hallitusten edustajat ovat halunneet parantaa tapojaan sulkemalla silmänsä tulevaisuuden ongelmilta, jotka olisi kuitenkin voitu välttää. Näin tapahtui esimerkiksi Ranskassa elävien olentojen patentoitavuutta koskevan direktiivin N:o 98/44/EY tapauksessa. Kävi ilmi, että direktiiviä ei voida panna täytäntöön, koska se on ristiriidassa monien lainsäädäntömme hyvin keskeisten kohtien kanssa. Valitettavasti kyse on ranskalaisten johtajien - jopa valtion ylimmällä tasolla - tavanomaisesta käyttäytymisestä. Ensin allekirjoitetaan yhteisön tekstejä, koska ei uskalleta esittää vastalauseita, ja sitten myöhemmin pestään kädet niiden täytäntöön panemisesta. Näin tehtiin myös Nizzan sopimuksen kohdalla, ja Ranska joutuu vielä maksamaan siitä kalliisti.

Wallis
Arvoisa puhemies, olisi syytä onnitella esittelijää hänen laajasta ja merkittävästä mietinnöstään, jossa hän on aivan oikein yksilöinyt ne ongelmat, jotka liittyvät yhteisön oikeuden ja lähinnä direktiivien saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja niiden soveltamiseen. Emme kuitenkaan ole nähneet vielä mitään, koska olemme siirtymässä uuden lainsäädännön aikakauteen - yhteissääntelyn aikaan. Tuleeko tästä tulevaisuudessa osa yhteisön oikeutta, jonka soveltamista ja yhdenmukaisuutta meidän olisi tarkasteltava?
Komissio toteaa hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassaan, että yhteissääntely ei sovellu tilanteissa, joissa säännöksiä on noudatettava täsmälleen samalla tavoin. Se ei sovellu myöskään tilanteissa, joissa perusoikeuksista tai poliittisista valinnoista on kiistaa. Jouduimme silti tänä vuonna laatimaan parlamentin valiokunta-aloitteisen mietinnön, jossa käsiteltiin EEJ-Netiä, komission perustamaa vaihtoehtoista eurooppalaista riidanratkaisuverkkoa, soveltamalla yhteissääntelyä koskevaa lähestymistapaa. Mikä kuitenkaan voisi olla tärkeämpää kuin kansalaistemme oikeussuoja tai lain soveltaminen ja lainkäyttö? Valvommeko me jokaista sovittelijaa ja sääntelijää, jotta voisimme varmistaa yhteisön oikeuden asianmukaisen soveltamisen? Meillä on riittävästi vaikeuksia jo tavanomaisen oikeuslaitoksen kanssa.
Meidän on oltava tietoisia näistä kysymyksistä. Ne ovat erittäin tärkeitä kansalaisillemme ja myös parlamentin oikeuksille toisena lainsäätäjänä, puhumattakaan siitä, että ne saattavat murentaa sisämarkkinoiden saavutuksia, ellei parlamentti valvo niitä erittäin tiiviisti.

Krarup
Arvoisa puhemies, kuten sanottu, yhteisön oikeuden soveltaminenhan muodostaa ratkaisevan käännekohdan Euroopan unionin kannalta. Unioni olemassaolon ehtona on yhteisen tehokkaan oikeusjärjestelmän perustaminen. Yhteisön oikeus, "acquis communautaire", ja Euroopan yhtenäisyys perustuvat eurooppalaiseen oikeuteen. Ongelma, jota kuvataan hyvin selvästi niin komission kertomuksessa kuin aiemmissakin kertomuksissa sekä tässä mietinnössä, kuitenkin on, että ei ole olemassa sen enempää mitään eurooppalaista oikeutta kuin mitään eurooppalaista kansaakaan. Eri oikeusjärjestelmien välillä on edelleen suuria eroja. Roomalaiseen oikeuskäytäntöön perustuva common law ja Pohjoismaiset oikeusperinteet eroavat hyvin paljon toisistaan monissa ratkaisevissa kohdissa. Oikeusjärjestelmiähän ei voi istuttaa uudelleen ikään kuin kukkia kukkaruukkuun. On olemassa joitakin rakenteellisia eroja, voitaisiin sanoa kulttuurieroja, ja se käy ilmi myös tästä mietinnöstä.
D kohdassa todetaan jotain hyvin kummallista. Euroopan parlamentin mielestä yksi syy yhteisön oikeuden puutteelliseen soveltamiseen on se, että "yhteisön johdettua oikeutta on mahdoton ymmärtää oikein". Luulin, että kyseessä oli käännösvirhe, vaikka käännöspalveluista vallitsee hyvä käsitys, mutta sama ilmaus löytyy monilla muillakin kielillä: "l'impossibilité d'une compréhension correcte", "inability correctly to understand" ja niin edelleen. Yhteisön johdetun oikeuden oikeaa käyttöä on siis mahdoton saavuttaa. Tämähän on kiinnostava tunnustus. Kuitenkin saattaisi kuvitella, että seurauksena voisi olla, kuten aiemmat puhujat sanoivat, että yhdentyminen ja ylikansallinen sääntely olisi mennyt liian pitkälle, mutta päätelmä ei ole tällainen. Päätelmänä on, kuten mietinnön sivulla 11 lähes sotilaallisin termein todetaan, että meidän on luotava järjestelmä, joka edistää "kansallisen vastustuksen neutraloimista". Tilanteissa, joissa yhteisön oikeus ja kansallinen oikeus ovat ristiriidassa, kansallisia oikeusperinteitä ei kunnioiteta, ja se voi ehkä olla selitys sille, että tämän järjestelmän vastustus kasvaa Tanskan lisäksi Irlannissa ja monissa muissakin valtioissa.

Kinnock
. (EN) Yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa koskeva vuosikertomus, jota parlamentti tänään käsittelee, on seitsemästoista vuosikertomus, joka on laadittu parlamentin alun perin vuonna 1983 eräässä päätöslauselmassaan esittämän pyynnön mukaisesti. Kuten parlamentti tietää, kertomuksissa esitetään vuosittaiset tiedot komission työstä sen hoitaessa yhtä niistä erittäin tärkeistä tehtävistä, jotka sille kuuluu perussopimusten valvojana, eli sen nostaessa sopimusrikkomuskanteita perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisesti. On ilman muuta oikein, että parlamentti tutkii tällaisia toimia. Komissio on kiitollinen, että parlamentti on suhtautunut uusimpaan kertomukseen myönteisesti, ja komissio on kiitollinen myös esittelijä Koukiadisille ja hänen kollegoilleen heidän työstään.
Joka vuosi kumpikin epäiltyjä sopimusrikkomuksia koskeva määräaikaiskertomus, joka laaditaan ennen jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn käynnistämistä, ja kumpikin todettuja sopimusrikkomuksia koskeva kertomus, joka laaditaan komission lähetettyä kyseiselle jäsenvaltiolle virallisen ilmoituksen, kattaa noin 2 000 komission tutkimaa tapausta. Valtaosa tapauksista on yksittäisiä tapauksia, joissa jäsenvaltioiden viranomaiset ovat soveltaneet virheellisesti yhteisön oikeutta. On selvää, että tällainen tapausten määrä edellyttää menettelyä, jossa yhdistyvät tapausten yksittäisestä tarkastelusta saatavat hyödyt, pikainen käsittely ja komissiossa sovellettavan kollektiivisen vastuun periaatteen noudattaminen. Tehokkaan tietokonejärjestelmän kehittäminen on niin ikään tärkeää tehtävän suorittamisessa. Tästä syystä on perustettu yhteinen hallintatietokanta, joka kattaa kaikki komission vireille panemat sopimusrikkomuskanteet ja jossa on tietoa siitä, miten jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivejä osaksi kansallista lainsäädäntöään.
Tällaisen järjestelmän yhtenä etuna on, että komissio voi näin ryhtyä järjestelmällisesti toimiin niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole toteuttaneet direktiivien kansallisia täytäntöönpanotoimia, ennen kuin määräaika on umpeutunut. Kuten parlamentti ehkä tietää, meillä ei ole byrokraattista pakkomiellettä yhdenmukaisuudesta. Yhdenmukaisuus on tärkeää oikeudenmukaisuuden takaamiseksi koko unionissa.
Tehokkaan tietokonejärjestelmän kehittämisen myötä voidaan myös entistä yksityiskohtaisemmin kertoa yleisölle niistä toimista, joihin komissio on ryhtynyt valvoakseen yhteisön oikeuden soveltamista aina, kun on päätetty antaa lausunto perusteluineen tai viedä asia tuomioistuimeen. Komissio jatkaa vuonna 1998 aloittamaansa politiikkaa, jonka mukaan se antaa välittömästi tiedotteita, ja lisäksi tämän vuoden tammikuusta alkaen Euroopan yhteisöjen Europa-palvelimella on julkaistu sopimusrikkomusta koskevan ilmoituksen antamista, perustellun lausunnon antamista, asian viemistä tuomioistuimeen tai asian käsittelyn lopettamista koskevia päätöksiä heti, kun komissio on tehnyt tällaisen päätöksen.
Vertaispainostus, jota jäsenvaltioiden sopimusrikkomuksia koskevien päätösten avoimuuden lisääntyminen aiheuttaa, voi lisäksi saada jäsenvaltiot noudattamaan sääntöjä entistä nopeammin, kun ne saavat näin tietää välittömästi toisiaan koskevista päätöksistä. Avoimuuden lisääntymistä voidaan pitää myös takeena valitusten oikeudenmukaisesta käsittelystä.
Parlamentti ehkä tietää, että koska komissio on etuoikeutetussa asemassa jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskevien menettelyjen käynnistämisessä, sillä on täten ainutlaatuinen kyky suojella valituksen esittäjien etuja. Komission antamat takeet ovat muotoutuneet ajan myötä, ja niillä tarkoitetaan nyt sellaisia menettelyä koskevia järjestelyjä, joilla taataan valituksen kirjaus, ehdoton luottamuksellisuus ja tietojen antaminen valituksen esittäjille, jotka voivat tuoda julki näkemyksensä, ennen kuin tapauksen tutkinta päätetään lopettaa. Haluamme varmistaa, että nämä tärkeät menettelyt ovat mahdollisimman tehokkaita ja luotettavia.
Vastauksessaan niihin kriittisiin huomautuksiin, jotka oikeusasiamies esitti sen sopimusrikkomustapauksen käsittelystä, joka koski Thessalonikin metron rakentamista koskevan tarjouskilpailun ratkaisemista, komissio on lupautunut vahvistamaan valituksen esittäjiä koskevia hallinnollisia määräyksiä helpottaakseen valituksen esittäjien ja komission yksiköiden välisiä yhteyksiä. Parlamentille tiedotetaan määräysten vahvistamisesta heti kun se on saatu toteutettua.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa hyväksytty mietintö - joka on parlamentissa tänään käsiteltävän päätöslauselmaesityksen perustana - sisältää useita havaintoja ja suosituksia. Toivottavasti parlamentille sopii, että käsittelen ajan säästämiseksi vain tärkeimpiä niistä.
Aloitan sanomalla, että komissio ei ole samaa mieltä siitä mietinnön johtopäätöksestä, että komission yksiköissä käsiteltävien sopimusrikkomusten määrän kasvu erityisesti valitusten kohdalla kuvastaa yhteisön oikeuden soveltamisen heikkenemistä.
Tärkeimmät syyt tähän ovat seuraavat. Ensiksikin valitusten ja käsiteltyjen tapausten kokonaismäärä on itse asiassa vakaa. Kirjattujen valitusten määrä jopa hieman laski vuonna 2000. Toiseksi on otettava huomioon yhteisön laajentuminen ja yhteisön oikeuden leviäminen erityisesti siltä osin, että yhteisön toimivalta on lisääntynyt ja kansalaiset ja yritykset ovat entistä tietoisempia yhteisön oikeudesta. Kaikki nämä tekijät vaikuttavat komission käsittelemien sopimusrikkomusten määrään, ja tältä kannalta käsiteltyjen tapausten kokonaismäärän kasvu on pikemminkin myönteinen seikka kuin huolta aiheuttava asia. Kuten esittelijä Koukiadis mietinnössään toteaa, on tärkeää, että pyrimme kaikin tavoin pureutumaan sopimusrikkomusten syihin ja löytämään keinoja niiden vähentämiseksi, ilman että turvaudumme pelkästään tavanomaiseen jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn.
Vuosikertomuksessa esitettyjen tilastotietojen tulkinnassa on noudatettava varovaisuutta, koska sopimusrikkomuksiin on monia syitä, koska komissio on erittäin riippuvainen valituksista ja koska työllä on sikäli poliittinen ulottuvuus, että menettelyt kuuluvat komission harkintavaltaan. Komissio voi määrittää menettelyn prioriteettijärjestyksen tarkastelemalla ensiksikin yhteisön oikeusjärjestykselle aiheutunutta havaittua vahinkoa, toiseksi sille edulle aiheutunutta havaittua vahinkoa, jota rikotulla säännöllä suojataan, kolmanneksi yksilö- tai kollektiivivalitusten kohteena olevien tiettyjen sopimusrikkomusten toistuvaa luonnetta ja neljänneksi yhteisön taloudellisille eduille koitunutta haittaa. Myös ajankohtaiset tapahtumat tietyllä yhteisön oikeuden osa-alueella voivat lisätä komissiolle lähetettyjen valitusten määrää ja saada komission lisäämään toimiaan poliittisten tavoitteiden tyydyttämiseksi. Yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen eri vaiheet olivat tästä hyvä esimerkki. Lisääntynyt tietoisuus ympäristölainsäädännön rikkomisen mahdollisuudesta on toinen esimerkki. Kaikki nämä seikat sanotaan toki erittäin selvästi valkoisessa kirjassa, jota on määrä käsitellä parlamentissa huomenna, kuten jotkut jäsenet ovat muistuttaneet. On syytä muistaa, että kansalliset tuomioistuimet ovat yhteisön oikeusjärjestyksen ensimmäisiä vartijoita, joten komissio käsittelee suhteellisen pienen osan yhteisön oikeuden rikkomistapauksista.
Lisäksi on huomattava, että koska valtaosa yhteisön oikeudesta koostuu direktiiveistä, jotka on siirrettävä osaksi jäsenvaltioiden kansallista oikeusjärjestelmää, kyseinen väline kuuluu siirtämisen jälkeen kansalliseen oikeuteen, ja kansallisten tuomioistuinten on käsiteltävä rikkomistapaukset. Tiedän, että parlamentissa ymmärretään tämä, mutta sanon sen vielä tässä toivoen, että se iskostuisi vähitellen myös jäsenvaltioiden tiedotusvälineiden ja ehkäpä kansalaistenkin tietoisuuteen, sillä kansalaiset saavat päivittäin lukea sanomalehdistä, että Euroopan unionissa on meneillään suuri keskittämisprosessi, vaikka tilanne on itse asiassa päinvastainen.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietinnössä todetaan, että valitusten käsittelyaikaa on lyhennettävä. Me kannatamme tietenkin tätä tavoitetta ja aiommekin ottaa yhteyttä asianomaisiin jäsenvaltioihin, jotta voisimme varmistaa yhteisön oikeuden entistä nopeamman noudattamisen ja vähentää jäsenvaltioiden käsittelyaikoja etenkin lisäämällä tietokonejärjestelmän käyttöä. Kuten olen jo sanonut, avoimuuden lisäämisen takia komissio julkaisee päätöksensä, jotka koskevat nykyisin virallisen ilmoituksen antamista, perustellun lausunnon antamista, asian viemistä tuomioistuimeen tai asian käsittelyn lopettamista tai peruuttamista, välittömästi sen jälkeen, kun päätös on tehty.
Korostaisin myös, että vuotta 2000 koskevassa kahdeksannessatoista vuosikertomuksessa vastataan parlamentin huoleen siten, että se sisältää erityisosan yhdenmukaistamista koskevista poikkeuksista, joihin jäsenvaltioilla on mahdollisuus perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla.
Komissio panee myös merkille, että parlamentti haluaa parantaa komission ja johdetun oikeuden täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyötä. Kuten tiedätte, komission yksiköt ovat säännöllisesti yhteydessä toisiinsa ja käsittelevät yhteisön oikeuden soveltamiseen liittyviä erityisongelmia niin sanotuissa pakettikokouksissa ja direktiivitapaamisissa. Komissio tarkastelee kuitenkin myös, miten kansallisten täytäntöönpanotoimien ilmoittamismenettelyä voitaisiin parantaa osana hallintojen välistä tietojenvaihtoa koskevaa IDA-ohjelmaa. Työhön kuuluu yhteisön ja jäsenvaltioiden direktiivejä ja kansallisia täytäntöönpanotoimia sisältävien oikeudellisten tietokantojen verkottaminen, ja samalla helpotetaan kansalaisten tutustumista yhteisön oikeuteen ja edistetään yhteisön oikeuteen erikoistuneiden juristien koulutusta. Verkon kautta voidaan myös tutustua erityisten kansallisten viranomaisten laatimiin kertomuksiin yhteisön oikeuden soveltamisesta kyseisessä maassa.
Toteaisin lopuksi, että yhteisön oikeuden valvontaa koskevat komission toimet ovat erittäin tärkeitä, jotta pystyisimme hoitamaan keskeisen tehtävämme eli säilyttämään yhteisön oikeusjärjestyksen oikeudenmukaisesti, varmasti, johdonmukaisesti ja kansalaisten tukemana. Parlamentin aktiivinen kiinnostus tällaisia toimia kohtaan on arvokasta, ja olemme sille kiitollisia sen jatkuvasta tuesta ja ymmärtäväisyydestä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Neil Kinnock.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Komission hallinnonuudistus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Harbourin ja Guy-Quintin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ja budjettivaliokunnan suullinen kysymys komissiolle (B5-0330/01) komission hallinnonuudistuksesta.

Harbour
Arvoisa puhemies, haluaisin kaikkien kollegojeni puolesta toivottaa komission jäsen Kinnockin lämpimästi tervetulleeksi tänne keskustelemaan uudistuksista. Haluaisin sanoa hänelle, että se, että tämän kysymyksen saaminen esityslistalle kesti kauan, ei johdu siitä, ettemmekö me olisi yrittäneet. On ollut suuri pettymys, ettemme ole saaneet puhemiehistöä ymmärtämään tämän keskustelun merkitystä. Hyvitämme kuitenkin kaiken tänä iltana, ja meillä on ilo nauttia tänään seurastanne.
On selvää, että uudistukset - ja tiedän, että pystytte kertomaan meille niistä lisää aivan kohta - ovat kriittisessä vaiheessa. Tiedämme, että olette järjestäneet laajoja kuulemisia. Tavallaan tämä aiheuttaa parlamentille ongelman. Tiedätte viimevuotisen mietintöni saaman tuen perusteella, että kollegat tuntevat erittäin syvää ja voimakasta mielenkiintoa koko uudistuspakettia kohtaan, ja olemme tukeneet teitä tässä asiassa voimakkaasti. Olemme tiedostaneet erittäin selvästi, että uudistukset on toteutettava mahdollisimman pian, jotta työntekijät eivät pety, vaan he voivat nähdä, että muutoksia ja uusia työskentelytapoja on pian tulossa. Olemme tehneet ehdotuksia, jotka näkyvät tänään esittämässämme kysymyksessä.
Emme halua häiritä prosessia. Toisaalta kun toimitatte meille uudet henkilöstösäännöt, meidän on lainsäätäjinä varmistettava, että sääntömuutokset edistävät hyvää hallintoa eivätkä haittaa sitä. Kuten mietinnössämme sanotaan, vakuutitte, että tässä mielessä nykyiset henkilöstösäännöt ovat monelta osin puutteellisia.
Tänään esittämämme kysymys koskee sitä, mikä on mielestämme - ja toivottavasti olette kanssamme samaa mieltä - ehdottamienne uudistusten ydin. Meidän olisi saatava aikaan sellainen organisaatio, jossa edetään ansioiden perusteella, organisaatio, jossa kaikki komission työntekijät tietävät, että heillä on selkeitä tavoitteita, he tietävät, mitkä nämä tavoitteet ovat, he tietävät, että jos he täyttävät tai ylittävät tavoitteet, heidän suorituksensa saa täyden tunnustuksen. Heidän pitäisi tietää, että he työskentelevät organisaatiossa, jossa heidän suorituksensa arviointi ei ole byrokraattinen toimenpide, joka toteutetaan joka toinen vuosi ja työnnetään arkistokaappiin ja unohdetaan sinne, vaan että arviointiprosessi on osa johtamisen laatua koskevaa komission yleistä prosessia - näin kaikki työntekijät voivat tuntea, että arviointi on osa heidän henkilökohtaista kehitystään. Siinä asetetaan heille tavoitteita, siinä yksilöidään koulutuksen, kehittämisen ja ylenemisen tarve sekä ne asiat, joita työntekijöiden on tehtävä, jotta he voivat edistää omaa kehitystään ja koko organisaation kehitystä.
Arviointikysymys liittyy hyvin läheisesti erääseen uudistusten osa-alueeseen, josta tiedämme teidän käyvän parhaillaan kiivaita keskusteluja. Toivottavasti ette pane pahaksenne, että mainitsen sen tänään, vaikka se ei sisälly kysymykseemme. Kyseessä on urakehitys ja ehdotuksenne siirtymisestä lineaariseen urajärjestelmään. On selvää, että arviointi ja urakehitys liittyvät erottamattomasti toisiinsa. Näkemykseni on, että - esitin sen mietinnössäni, ja kollegani tukivat sitä - jos arviointi- ja kehitysjärjestelmä toimivat moitteettomasti, lineaarisen urakehityksen toteutumiselle ei ole esteitä - ja siihen te nimenomaan pyritte. Työntekijöiden etenemiselle organisaatiossa ei pitäisi asettaa keinotekoisia esteitä. Jos toiseen työtehtävään siirtyminen edellyttää pätevyyttä tai koulutusta, kehitysprosessissa yksilöidään niiden tarve. Asianmukaisesti suunniteltu ja tehokas arviointijärjestelmä, josta olemme esittäneet teille useita kysymyksiä suullisessa kysymyksessämme, liittyy siis erittäin läheisesti siirtymiseen, ja se on samalla koko lineaarisen urajärjestelmän perusta.
Kollegani Guy-Quint käsittelee talousarvioon liittyvät yksityiskohtaiset kysymykset, koska hänellä on runsaasti asiantuntemusta tältä alalta, mutta haluaisin vain mainita vielä kaksi kysymyksiimme liittyvää seikkaa, jotta voisimme asettaa ne oikeaan asiayhteyteen. Olemme nimenomaisesti kysyneet teiltä ensimmäisestä seikasta nykyaikaisen julkisen organisaation kannalta: kyseessä on ilmiantopolitiikka - ja englanninkielistä termiä whistle-blowing pidetään nyt yleisesti erittäin hyvänä luonnehdintana politiikasta, jossa virkamiehet uskovat ja luottavat siihen, että he voivat ilmoittaa havaitsemastaan väärinkäytöksestä pelkäämättä syytöksiä tai uralleen aiheutuvia seurauksia. Toinen seikka liittyy keskusteluun, jonka käymme myöhemmin tällä viikolla hyvän hallintotavan säännöstöstä: miten pidätte sitä uudistusten olennaisena osana?
Toteaisin lopuksi, että odotamme erittäin kiinnostuneina tämäniltaista vastaustanne ja myös vahvistustanne sille, että uudistukset etenevät suunnitelmienne mukaan. Toivomme myös, että selvitätte, missä asioissa toivoisitte parlamentilta lisää tukea tälle uudistukselle, joka on mielestämme ensiarvoisen tärkeä komission ja koko Euroopan tulevaisuuden kannalta.

Guy-Quint
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kollegat, sen jälkeen, mitä Malcolm Harbour sanoi, siirryn nopeasti niihin teknisiin ongelmiin, jotka koskevat oikeudellisten asioiden valiokuntaa. Arvoisa komission jäsen, haluaisin kuitenkin sanoa, että olen iloinen, että yhteisymmärryksessä on edistytty edellisen täysistunnon jälkeen.
Monien muiden parlamentin jäsenten tavoin pidin valitettavana, että komissio tekee ehdotuksia ja tiedottaa asioista, mutta ei oikeastaan kuule lainkaan muita toimielimiä, ammattijärjestöjä tai näiden toimielinten henkilöstökomiteoita. Helmikuusta lähtien tästä ei kuitenkaan ole tarvinnut enää kantaa huolta, sillä näitä toimielimiä, joita nyt kuulette, on onneksi alettu ottaa prosessissa vahvasti huomioon ja niiden mielipiteitä on alettu kuunnella. Tiedän, että tulette huomaamaan, että monista ehdotuksista ollaan vahvasti yksimielisiä.
Tästä haluaisin sanoa jotain aivan erilaista kuin kollegani Harbour. Näissä neuvotteluissa näyttäisi olevan vielä kaksi arkaluonteista asiaa. Kyse on nimenomaan urarakenteesta, lineaarisuudesta, toisin sanoen odotusajasta, sekä eläkejärjestelmästä. Mikäli olen ymmärtänyt teitä oikein viime aikoina, näyttäisi, että olette etsimässä kompromissia kahden urajärjestelmän välillä. Toivon omasta puolestani, että löytäisitte neuvotteluissanne realistisen ja uudenaikaisen ehdotuksen. Muistutan eläkkeiden kohdalla myös siitä, että vaikka hyvin usein ajatellaan, että rahastoiva eläkejärjestelmä on tulevaisuutta, monet meistä ammattijärjestön jäsenistä, työntekijöistä ja muista olemme sitä mieltä, että nykyinen jakojärjestelmä voidaan säilyttää, tai ainakin yhdistää muihin järjestelmiin.
Palaan nyt kuitenkin uudistusta koskeviin talousarvioon liittyviin huolenaiheisiin. Ensinnäkin haluan muistuttaa teitä kaiken varalta siitä, että varhaiseläkejärjestelmän toteuttaminen on saanut parlamentissa kannatusta vain sillä ehdolla, että se ei missään tapauksessa vaikuta talousarvioon riippumatta siitä, missä järjestelmää toteutetaan. Koko uudistuksen osalta odotamme siis, että heti kun on mahdollista, laaditaan täydellinen asiakirja, jossa annetaan selvitys käynnissä olevien neuvottelujen talousarviosta. On siis välttämätöntä, että budjettivaliokunta saa enemmän tietoa uudistuksen kokonaiskustannuksia koskevasta tämänhetkisestä arviostanne. Maaliskuussa kuulimme puhuttavan 500 miljoonasta eurosta. Nyt olemme lukeneet 600 miljoonasta eurosta. Lisäksi ehdotetut jatkotoimet ja muiden toimielinten pyynnöt ovat rasittaneet huomattavasti sitä summaa, joka on tärkeä menoluokan 5 tasapainon säilyttämisen kannalta, ja tästä olemme huolissamme.
Toinen epävarmuustekijä, joka monimutkaistaa vuoden 2002 talousarviota koskevaa päätöksentekoa, on, että neuvosto ei ole vastannut vuoden 2002 oikaisukirjelmään N:o 1, joka koskee varhaiseläkkeiden toteuttamista. Jos neuvosto pysyy ehdotuksessaan nostaa varhaiseläkkeen ikärajaa, meillä on yksi kysymys: miten tämä vaikuttaisi luonnokseenne ja lisäksi oletteko sitä mieltä, että sitä olisi järkevää jatkaa näissä oloissa? Tällä hetkellä parlamentilla ei ole käytettävissään asiakirjaa, jonka perusteella se voisi arvioida näiden ehdotusten seurauksia.
Vaikka kannatammekin vahvasti uudistusta, emme voi kuitenkaan päättää umpimähkään näistä asioista, joilla on tekniseltä, inhimilliseltä ja rahoitukselliselta kannalta näin suuri merkitys. Päätöksen tekeminen tällä tavoin olisi sama kuin jos allekirjoittaisimme tyhjän sekin komissiolle, eikä se kuulu tapoihimme. Nyt toteamme vain, että komission esittämä alustava talousarvioesitys ylitti menoluokan 5 ylärajan 5 miljoonalla ja että neuvosto ehdottaa nyt talousarvioesitystä, jossa ylärajoja noudatetaan, tosin 58 miljoonan joustovaralla, mutta jossa eri toimielinten kaikkia politiikkoja ei näin ollen noudatettaisi.
Ratkaisu: täytyykö kummankin suurimman hankkeen, eli laajentumisen ja hallintouudistuksen, kustannukset maksaa ainoastaan otsakkeesta 5? Täytyykö ponnisteluja jatkaa ainoastaan hallintouudistuksen vai myös laajentumisen hyväksi? Oli miten oli, tarvitsemme vastauksen. Olisiko mahdollista porrastaa uudistus pidemmälle ajanjaksolle? Ymmärrämme, että näin vähän ennen talousarvioluonnosta koskevaa äänestystä vastauksiinne vaikuttavat monet palapelin osat, mutta on tärkeää, että selvennätte meille tilannetta, jotta voimme tehdä valintamme.

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, olen erittäin kiitollinen sekä jäsen Harbourille että jäsen Guy-Quintille, että he esittivät tämän tyhjentävän kysymyksen, jonka perusteella voin antaa parlamentille kattavan selonteon komission uudistusstrategian eri osa-alueilla tapahtuneesta edistyksestä. Parlamentti toivottavasti ymmärtää, että jos antaisin tänä iltana yksityiskohtaisen vastauksen tämän suullisen kysymyksen jokaiseen osaan, siihen kuluisi koko keskusteluun varattu aika. Laadinkin parlamentin jäsenille kattavan kirjallisen selonteon kaikista uudistuksessa toteutetuista yksittäisistä toimenpiteistä. Ehkäpä jotkut parlamentin jäsenet ovat jo saaneet tuon kattavan selonteon, joten keskityn täällä uudistusstrategiamme henkilöstöpolitiikkaa koskevan osa-alueen näkyvimpiin viimeaikaisiin edistysaskeliin, ja viittaan myös talousarviota koskeviin kysymyksiin, kuten jäsen Guy-Quint pyysi.
Ilmoitan ensiksi vailla minkäänlaista omahyväisyyttä, että viiden kuukauden kuluttua siitä, kun komissio hyväksyi yksityiskohtaisen neuvoa-antavan asiakirjan uudistuksesta ja henkilöstöpolitiikan uudenaikaistamisesta, edistystä on tapahtunut ja edistys on ollut tyydyttävää. Yhteinen korkean tason ryhmä, jonka puheenjohtajana toimii neuvoston entinen pääsihteeri Niels Ertsbøl, on ollut erityisen hyödyllinen, sillä se on mahdollistanut erittäin kattavan, rakentavan ja tuloksellisen kuulemisprosessin henkilöstön edustajien kanssa. Komissio on välittänyt lämpimät kiitoksensa Niels Ertsbølille.
On toki luonnollista, että henkilöstöpolitiikkaan liittyvistä monimutkaisista kysymyksistä käydyissä kuulemisissa ja neuvotteluissa on ollut joitakin viivästyksiä. Voin kuitenkin suureksi ilokseni todeta, etteivät viivästykset ole olleet luonteeltaan tai kestoltaan sellaisia, että ne olisivat vakavasti häirinneet uudistuksen aikataulua. Kuten korostin parlamentille aikaisemmin, ja myös jäsen Harbour on toistuvasti ja mielestäni aivan oikein korostanut tätä, komissio tiedostaa, että muutosvauhtia on pidettävä yllä paitsi toimielimen etujen myös henkilöstömme ja palvelemiemme kansalaisten etujen takia. Olemme varmoja, että pystymme pitämään yllä tarvittavaa vauhtia ja samalla saamaan aikaan sellaisen yhteisymmärryksen ja tuen, jota tarvitaan välttämättömien muutosten tehokkaassa täytäntöönpanossa.
Tästä syystä komissio antoi 18. heinäkuuta asiakirjan nimeltä "New orientations for the reform of personnel policy". Se on annettu tiedoksi parlamentille, mutta koska parlamentti jäi kesätauolle suunnilleen niihin aikoihin, kun laadimme asiakirjaa, meillä ei ollut tuolloin tilaisuutta tuoda sitä virallisesti parlamentin käsiteltäväksi. Asiakirja sisältää meneillään olevien neuvottelujen loppuun saattamista koskevan aikataulun. Komissio pystyy vuoden loppuun mennessä tekemään lopullisia päätöksiä kaikista kysymyksistä, jotka eivät edellytä henkilöstösääntöjen muuttamista, ja tekemään myös toimielinten väliselle henkilöstösääntökomitealle virallisen ehdotuksen henkilöstösääntöjen muuttamiseksi. Toivomme, että parlamentin ja muiden toimielinten pääsihteerien ja johtohenkilöiden kanssa järjestetyissä tiiviissä kuulemisissa saadaan sellaista tukea, jota tarvitaan niissä muutoksissa, jotka ovat välttämättömiä - muistuttaisin parlamenttia tästä - parlamentissa ja Eurooppa-neuvostossa Prodin komissiolle selkeästi annetun uudistustehtävän toteuttamiseksi.
Komissio arvostaa parlamentin jäsenten kannustavia pyrkimyksiä, kun nämä mainitsevat suullisessa kysymyksessään uuden urakehityspolitiikan täytäntöönpanon ennen virallista hyväksymistä. Sanomme kuitenkin parlamentille, että tällaiset pyrkimykset johtaisivat varmastikin virallisiin valituksiin ja oikeusjuttuihin ja näin ollen viivästymisiin ja myös tarpeettomaan kaunaan. Näin ollen noudatamme edelleenkin täysin henkilöstön edustajien kanssa maaliskuussa tehtyä sovittelusopimusta. Kuten heinäkuun aikataulu osoittaa, keskustelut komission henkilöstön edustajien kanssa saadaan joka tapauksessa päätökseen lähitulevaisuudessa, jolloin komissio päättää monista henkilöstöpolitiikkaan liittyvistä merkittävistä muutoksista, jotka eivät edellytä henkilöstösääntöjen muuttamista, ja panee ne välittömästi täytäntöön.
Minulla on ilo kertoa, että helmikuussa tekemiemme ehdotusten perustavoite, josta jäsen Harbour meitä jälleen muistutti, eli urakehityksen suora yhteys ansioihin, on hyväksytty tähänastisissa neuvotteluissa. Voin ilokseni sanoa, että yksityiskohtiin neuvotteluissa ja kuulemisissa tehdyt muutokset ovat parantaneet ehdotusta. Näitä kysymyksiä ja jäsen Harbourin kysymyksiä, jotka koskevat mittapuita, arviointia, hallintoa ja eläkkeitä, tarkastellaan yksityiskohtaisesti siinä selonteossa, jonka annan tänään parlamentille. Aikaa säästääkseni siirrynkin nyt jäsen Harbourin ja jäsen Guy-Quintin kysymyksen loppuosaan, joka koskee talousarviota.
Ensiksikin otan esille, että kysymyksessä annetaan ymmärtää uudistuksen maksavan 600 miljoonaa euroa, ja minun on sanottava, että parlamentti on saattanut tiedostamattaan erehtyä. On tärkeää korostaa erittäin painokkaasti, että meidän on selkeästi erotettava yhtäältä ne kustannukset, jotka aiheutuvat komission viime syyskuun oikaisukirjelmässään esittämästä tarkkaan punnitusta pyynnöstä, joka koskee 717 uutta virkaa, mukaan lukien 118 virkaa edustustoissa, ja toisaalta uudistukseen tehtävien investointien huomattavasti pienemmät bruttokustannukset. Uudet virat, joita komissio tarvitsee täyttääkseen poliittiset ja toiminnalliset velvoitteensa vuoteen 2006 asti ja jotka on selvitetty yksityiskohtaisesti oikaisukirjelmässä ja siihen liittyvissä asiakirjoissa, maksavat noin 542 miljoonaa euroa. Henkilöstöpolitiikan uudistuksen bruttokustannukset vuoteen 2006 asti ovat noin 111,9 miljoonaa euroa. Valtaosa henkilöresurssien lisäyksestä aiheutuvista menoista ei siis merkittävässä määrin liity uudistusstrategian suunnitteluun ja täytäntöönpanoon. Korostan, ettei komission virkoja koskeva pyyntö eikä mikään komission uudistusehdotus merkitsisi vuoden 1999 rahoitusnäkymien otsakkeessa 5 vahvistettujen enimmäismäärien ylittämistä ja että komissio täyttää sitoumukset ja noudattaa niitä enimmäismääriä, jotka ilmoitimme viime vuonna sekä parlamentille että neuvostolle.
Kuten jäsen Guy-Quint mainitsi, parlamentin olisi kuitenkin otettava huomioon - kuten myös tänään teille jakamani taulukko osoittaa - se, että muiden toimielinten kuin komission viimeaikaiset ehdotukset lisäisivät merkittävästi henkilöstö- ja hallintomenojen kasvuennusteita otsakkeessa 5. Toimielimet, jotka tarkastelevat paraikaa otsakkeen 5 menojen keskimääräistä suurempaa kasvuvauhtia, haluavat epäilemättä kiinnittää tähän asiaan lisää huomiota. On mahdollista, että osa heidän esittämistään arvioista liittyy laajentumisen ennakoituihin kustannuksiin. Tämä on kiinnostava asia, joka edellyttää meiltä kaikilta ponnisteluja. Totuushan on, että tämänhetkisessä tilanteessa kaikki rahoitusnäkymien otsakkeen 5 enimmäismäärän ylittämiseen liittyvät vaarat ovat peräisin pelkästään ja yksinomaan muiden toimielinten kuin komission pyrkimyksistä, eivätkä ne liity millään tavoin vaatimattomiin ja väliaikaisiin ehdotuksiimme uudistukseen liittyvistä lisäinvestoinneista; uudistus on Prodin komission keskeinen tehtävä, joka on annettu hoidettavaksemme parlamentin ylivoimaisella ääntenenemmistöllä ja Eurooppa-neuvoston yksimielisellä päätöksellä.
Vaikka henkilöstön edustajien kanssa käytäviä keskusteluja ei ole vielä saatu päätökseen, komissio haluaa korostaa, että asiaa koskevien lukujen tarkastelu - nämä luvut on esitetty tänään jakamissani asiakirjoissa ja komission 18. heinäkuuta hyväksymässä asiakirjassa - osoittaa, että komission uudistuksesta aiheutuva otsakkeen 5 vuotuisten menojen kasvu on vaatimaton ja väliaikainen. Heinäkuussa julkaistuissa uusissa suuntaviivoissa esitetyt luvut osoittavat, että uudistuksesta aiheutuva vuotuinen kasvu olisi enintään - mikäli kaikki toimielimet hyväksyisivät toimenpiteet - 34,3 miljoonaa euroa suurempi vuonna 2005 kuin vuonna 2001. Vuoden 2005 jälkeen kustannukset itse asiassa alenevat, mistä aiheutuu 23,5 miljoonan euron pysyvä säästö vuoteen 2001 verrattuna.
Kun kaikki nämä tekijät otetaan huomioon ja kun vastataan erityisesti parlamentin esittämään kysymykseen, komissio katsoo, ettei uudistusstrategiamme edellytä meiltä pyyntöä otsakkeen 5 enimmäismäärän muuttamisesta, emmekä siis esitä tällaista pyyntöä. Tästä seuraa luonnollisestikin, ettei mielestämme ole järkevää eikä tarpeellista tehdä vääränlaista erottelua uudistuksen kiireellisten ja vähemmän kiireellisten osa-alueiden välillä.
Kysymyksestä, joka koskee uudistuksen toteuttamista pitemmällä aikavälillä, muistutan vain parlamentille, että ensiksikin huomattava osa parlamentista puoltaa - mielestäni aivan oikein - muutosvauhdin ylläpitämistä sekä henkilöstömme että toimielinten etujen mukaisesti. Toiseksi: nimenomaan Prodin komissiolle - ei millekään muulle komissiolle - annettiin valtuudet toteuttaa uudistus viisivuotiskaudellaan. Me todellakin aiomme toteuttaa uudistuksen. Kun muistetaan, että kyse on 111 miljoonasta eurosta neljän vuoden aikana ja investoinneista, jotka johtavat kustannussääntöihin, kuten olemme osoittaneet, mikään uudistukseen tehtävistä investoinneista ei ole kallis. Kaikki uudistukseen tehtävät investoinnit ovat välttämättömiä. Emme missään nimessä halua emmekä hyväksy avointa sekkiä. Kaikki esittämämme perusteet, luvut ja ehdotukset ovat huolellisesti punnittuja. Emme odota kenenkään hyväksyvän mitään sokeasti.
On selvää, että neuvotteluissa urajärjestelmän uudenaikaistamisesta on päästy yksimielisyyteen järjestelmän muuttamisen tavoitteista ja myös järjestelmän uudistamisen ehdoista. Neuvotteluissa ei kuitenkaan ole vielä päästy sopimukseen sellaisen uudistuksen toteuttamisen käytännön yksityiskohdista, jota tarvitaan entistä jatkuvamman nykyaikaisen urajärjestelmän toteuttamiseksi. Voin ilokseni todeta, että toiveet tällaisen sopimuksen aikaansaamisesta kuitenkin elävät yhä.
Työtä on siis jatkettu elokuun viikkoina, jotta saataisiin aikaan uusia ja yksityiskohtaisia malleja ja vaihtoehtoja, joita käsitellään tässä kuussa jatkettavissa keskusteluissa henkilöstön edustajien ja muiden toimielinten kanssa. On realistista olettaa, että komissio pystyy lokakuun loppuun mennessä omaksumaan lopullisen näkemyksen henkilöstöpolitiikan uudistuksista, myös sellaisesta entistä lineaarisemmasta urajärjestelmästä, joka vastaa pysyvän ja riippumattoman eurooppalaisen hallinnon parhaita ammattimaisia etuja. Näiden ehdotusten toteuttamisessa tarvitaan parlamentin ymmärtäväisyyttä ja tukea sekä demokraattisena edustajakokouksena että työllistävänä toimielimenä. Uskon, että saamme parlamentilta tukea ja ymmärtäväisyyttä.
Kuten jäsen Harbour muistutti meitä, parlamentin suuri enemmistö tuki viime marraskuussa hänen mietintöään, jossa nimenomaisesti kannatettiin merkittäviä muutoksia - ei tilanteen säilyttämistä ennallaan tai mitään vastaavaa - eurooppalaisen hallinnon entistä lineaarisemman urajärjestelmän toteuttamiseksi kaikista niistä syistä, jotka hän ystävällisesti mainitsi myös tänään.
Toivon, että tällainen myönteinen asenne näkyy myös parlamentissa ja parlamenttia palvelevassa hallinnossa. Kielteiset asenteet tekisivät tyhjäksi parlamentin tahdon, jonka se selkeästi ilmaisi valtavalla ääntenenemmistöllä syyskuussa 1999, marraskuussa 2000 ja monissa muissa yhteyksissä. Kielteiset asenteet tekisivät tyhjäksi parlamentin tahdon siitä syystä, että ne estäisivät tai haittaisivat komissiota tekemästä niitä muutoksia, jotka ovat keskeisiä neuvoston, parlamentin ja Euroopan kansalaisten nimenomaisesti pyytämässä uudenaikaistavassa uudistuksessa.
Toivon, että parlamentin toistuvasti esille tuoma rakentava ja yhteistyöhaluinen asenne uudistusta kohtaan säilyy vahvana ja johdonmukaisena.

Pomés Ruiz
Arvoisa puhemies, minun on puhuttava valvontaan liittyvistä asioista, kuten tekee varmasti myös jäsen Morgan, jonka toivotan tervetulleeksi ja jota onnittelen hänen tultuaan äskettäin äidiksi.
Komission jäsen Kinnock, espanjalainen sananlasku sanoo, että "tie helvettiin on kivetty hyvillä päätöksillä". Teillä on erittäin vaikea tehtävä, ja olen saanut sellaisen vaikutelman, että voidaksenne siirtyä aikeista tekoihin teidän on lyötävä nyrkki pöytään ja otettava riski, kuten puheenjohtaja Prodi lupasi meille aloittaessaan viisivuotiskautensa.
Talousarvion valvontaan liittyy kysymyksiä, joihin toivon saavani lisävalaistusta kirjallisessa vastauksessanne.
Muistan teidän sanoneen meille vuosi sitten, että odotitte tilintarkastuksen keskusyksikköön 80:tä virkamiestä, jotka aloittaisivat huhtikuussa täydellä teholla varainhoito- ja valvontajärjestelmän arvioinnin. Emme tiedä, onko työ jo käynnissä. Emme tiedä, onko menojen keskitetty ennakkohyväksyntä jo käynnissä siltä osin, että tulojen ja menojen hyväksynnästä vastaavissa elimissä on saatu riittävästi kokemusta. Emme tiedä, toimivatko riskianalyysin perusteella tai tulojen ja menojen hyväksyjien toivomuksesta tehtävät erityiset ennakkotarkastukset.
Komission jäsen Kinnock, varainhoitoasetusta on muutettava pikaisesti, mutta suhtaudumme erittäin epäilevästi sen tulevaisuuteen. Se ei ole yksinomaan teidän vastuullanne, mutta asia on hämärän peitossa. Olemme huolissamme. Aiotte tehdä siitä uuden version. Koska tämä uusi versio ilmestyy? Mitä tapahtuu yleissopimukselle yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta? Mitä tapahtuu käyttötuelle, sille tukikeskukselle, jonka aiotte ottaa käyttöön, jotta virkamiehet voisivat kysellä neuvoja valkoisen kirjan toimenpiteistä? Ja niin edelleen ja niin edelleen.
Olemme saaneet sellaisen vaikutelman, että tehtävä on valtava ja että on noudatettava tiettyä aikataulua. Tiedätte, että teillä on meidän tukemme. Haluamme teidän ottavan riskejä. Komission jäsen Kinnock, tuemme teitä, jos erehdytte, niin kuin tuimme puheenjohtaja Prodia, kun hän pyysi meiltä tukea, mutta ehkäpä jonkun on lyötävä nyrkki pöytään, jotta määräaikoja noudatettaisiin ja jotta lupauksista tulisi totta.

Miller
Arvoisa puhemies, kun ryhdyimme tähän työhön, me kaikki tiesimme, ettei komission uudistuksesta suinkaan tulisi helppoa ja ettei siitä suinkaan tulisi vaivatonta ja nopeaa, koska 40 vuodessa syvään juurtuneiden näkemysten muuttaminen ei ole ongelmatonta. Esteistä huolimatta minun on komission jäsentä kuultuani kuitenkin sanottava, että meidän on onniteltava häntä tähänastisesta edistyksestä, ja meidän on onniteltava myös henkilöstön ammattiyhdistystä siitä, että se on ryhtynyt neuvotteluihin ja edistynyt useilla uudistuksen osa-alueilla. On tärkeää käsitellä tätä kysymystä parlamentissa, koska haluaisin mainita pari seikkaa, jotka myös osa kollegoistani on ottanut esille.
Jäsen Harbour - aivan oikein - otti esille ajoituksen. Ajoitus on tärkeä, koska jos ajoitus on väärä, se vaikuttaa henkilöstön taistelutahtoon, ja jos henkilöstön taistelutahto laskee, se puolestaan vaikuttaa urakehitykseen, ylenemiseen ja niin edelleen, ja kun niin käy - henkilöstö ei jaksa toimia. Kaikki nämä seikat liittyvät toisiinsa.
Olen iloinen, että jäsen Harbour mainitsi lineaarisen urajärjestelmän, sillä se on suuri kysymys, joka meidän on ratkaistava, kuten komission jäsen erittäin hyvin tietää. Sanoisin vielä, että olen samaa mieltä, että ilmiantojen käsite on nykyisin yleisesti tiedossa. Englanninkielisellä käsitteellä whistle-blowing on kuitenkin tietty sivumerkitys Länsi-Skotlannissa: käsite voi herättää mielleyhtymiä säkkipilleistä, eikä se välttämättä toimi kovin hyvin tuossa maailmankolkassa.
Olen hieman eri mieltä kollegani Guy-Quintin kanssa. Kuulemista koskevasta kysymyksestä: meitä on kuultu kaikissa mahdollisissa yhteyksissä. Hän vaati jälleen uudistuksen ulottamista pitemmälle aikavälille, mutta - kuten sanoimme - jos pitkitämme sitä yhä enemmän ja enemmän, se vaikuttaa henkilöstön taistelutahtoon, mikä puolestaan vaikuttaa henkilöstön suoritukseen. Meidän on toteutettava uudistus mahdollisimman lyhyessä ajassa.
Eläkkeitä koskevasta kysymyksestä: vastasin eläkepaketin luotsaamisesta parlamentin läpi, ja se oli suurenmoinen paketti. Haluaisin, että minullekin tarjottaisiin samaa. Haluaisin sanoa komission jäsenelle, että kuulimme hyvin, mitä hän sanoi otsakkeen 5 enimmäismäärän ylittämisestä. Ymmärrämme, ettei se kuulu komission alaan, ja ehkäpä joidenkin meistä olisi nyt aika tarkastella muita toimielimiä ja sitä, millainen tilanne niissä on.
Lopuksi sanoisin, että olemme saaneet aikaan huomattavaa edistystä. On tärkeää, että meidät pidetään ajan tasalla. Olen iloinen siitä, mitä komission jäsen sanoi, koska ainoastaan näin ja ainoastaan tarkkailemalla tilannetta voimme vaikuttaa asiaan. Jos esteitä ilmenee, voimme ryhtyä poistamaan niitä sekä täällä että muissa toimielimissä.

Jensen
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmäkin ilmaisee tukevansa erittäin voimakkaasti niitä aloitteita, joita te, komission jäsen Kinnock, olette pannut täytäntöön henkilöstössä. Tehtävänne ei ole mitenkään helppo, ja sen vuoksi on tärkeää, että parlamentti antaa tehtävälle täyden tukensa. Näinä vuosinahan yhteiskuntamme yleisenä piirteenä on, että joudumme uudistamaan työn organisointia yrityksissä, jotta voisimme varmistaa kilpailukyvyn ja voisimme hyödyntää niitä mahdollisuuksia, joita nykyaikainen teknologia ja julkinen hallinto merkitsevät, jotta äänestäjät saisivat täyden vastineen maksamilleen veroille. Juuri äänestäjien on hyvin vaikeaa ymmärtää, miksi EU:n toimielimissä on edelleen niin jäykkä ja vanhanaikainen henkilöstöpolitiikka, miksi ylennyksiä myönnetään vain erittäin muodollisten kriteerien eikä ansioiden perusteella. Kansalaiset eivät ymmärrä lainkaan, että EU:n työntekijöiden ei tarvitse noudattaa niitä uudistamiseen, joustavuuteen ja muutoksiin liittyviä vaatimuksia, jotka koskevat muuta yhteiskuntaa.
Tässä yhteydessä haluaisin liberaaliryhmän puolesta tukea komission aloitetta, joka koskee lineaarista urarakennetta, joka on mainittu useaan kertaan tämän illan aikana ja jossa ylennykset perustuvat kykyihin ja ansioihin. Haluaisin myös pahoitella, että parlamentin puhemiehen kanta on hänen komission puheenjohtaja Prodille lähettämässään kirjeessä todellakin ollut ristiriidassa parlamentin oman, tätä asiaa koskevan kannan kanssa, joka ilmaistiin esittelijä Harbourin mietinnössä. Toivon, että se ei ole vaikeuttanut liikaa komission neuvotteluja. On elintärkeää, että komission uudistukset johtavat sellaiseen henkilöstöpolitiikkaan, joka palkitsee sitoutumista, ahkeruutta ja muuntautumiskykyä, ja sille meidän on annettava tukemme. Tämän vuoksi odotan, että komissio tekee urarakennetta koskevan kompromissinomaisen aloitteen, ja haluaisin lisäksi kehua komission jäsenen huomautusta, joka koskee otsakkeen 5 ongelmien syitä. Tämä huomautus on mielestäni melko osuva.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, en ole toistaiseksi saanut selontekoa, en italiaksi enkä englanniksi. Ehkäpä selonteko on työhuoneessani. Mikäli kuitenkin ymmärsin oikein, komission jäsen Kinnockin mielestä ainoa keino noudattaa rahoitusnäkymien enimmäismäärää on unohtaa 10 muuta kieltä ja säilyttää vain englannin kieli. Ongelmana ei ole englannin kieli. Ongelmana on, etten halua puhua vain englantia esimerkiksi äidinkielenään englantia puhuvan komission pääjohtajan kanssa, enkä myöskään halua yhdelle kulttuurille liian suurta vaikutusvaltaa.
Arvoisa komission varapuheenjohtaja, kaksi vuotta sitten syyskuussa 1999 parlamentti antoi komissiolle, Prodille ja Kinnockille, erittäin selkeän mandaatin: uudistuksen. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, kaksi vuotta on kulunut, ja tietääkseni ainoa uudistus, jonka olette toteuttanut, on ollut se, että olette poistanut virkamiehille 20 vuoden palveluksen jälkeen annettavan mitalin, mikä on minusta aika vähän. Italiassa on 20 vuoden ajan ollut julkishallinnon uudistamisesta vastaava ministeri; sitten sana "uudistus" poistettiin, koska oli hieman naurettavaa, että uudistus kesti 20 vuotta, ja ministeristä tuli pelkkä julkishallintoministeri. Minusta vaikuttaa siltä, että tämä uudistus - ei ollut sattumaa, että kollega Pomés Ruiz puhui varainhoitoasetuksesta - on eräänlainen illuusio: siitä on puhuttu kaksi vuotta, mutta minusta vaikuttaa, että kaikkiin ehdotuksiin liittyy hankaluuksia ja useita ongelmia. Pohdin siis, milloin tämä uudistus saadaan vietyä loppuun ja koska tämä tyytymättömyys päättyy. Luulen, että ette ole tietämätön siitä, että eurooppalaiset virkamiehet eivät ole kovin tyytyväisiä asioiden nykyiseen kehitykseen. En halua toimia heidän ammattiyhdistysedustajanaan, mutta sanon kuitenkin, että kyseessä on vakava asia, koska tämän komission tehtävänä oli käynnistää Euroopan julkishallinnon uudistaminen. Minusta vaikuttaa, että uudistusta ei ole saatu alulle, vaan se on pikemminkin painumassa unholaan.

Marinho
Arvoisa puhemies, me kaikki tiedämme, kuinka vaikeaa hallinnon uudistaminen on: kyse on pohjimmiltaan siitä, että vuosien ja käytänteiden mukanaan tuomaan velttouteen ja rutiiniin perustuva tasapaino korvataan toisella, joka on käytännöllisesti katsoen erinomainen periaatteessa mutta ennennäkemätön ja jonka toteuttaminen on koe. Kyseessä on tietenkin rohkeutta vaativa haaste, ja me pidämme tätä haastetta myönteisenä. Siksi tuemme periaatteessa komission uudistusaloitetta, emme kuitenkaan ehdoitta. Kannattaa kuitenkin muistaa, ettei tämä uudistus ole pelkästään hallinnollinen vaan myös poliittinen uudistus, jota toteutettaessa on perinteisten tasapainoon liittyvien näkökohtien lisäksi huolehdittava myös eurooppalaisten toimielinten välisestä tasapainosta, ja asiaan liittyy myös valtakysymys, jota ei voida hoitaa siten kuin kyse olisi täysin puolueettomasta uudistuksesta.
Mikä meitä sitten lähinnä huolettaa? Me haluamme tietysti saada selville, kuljemmeko kohti Euroopan julkishallinnon riippumattomuuden ja itsenäisyyden vahvistamista minulla on hyviä neuvoja niille, jotka päättävät asiasta vai suosiiko tahdikkuus uran edistämisessä hierarkkisia suhteita, jolloin eurooppalaisista toimihenkilöistä tulee monikansallisten yritysten toimihenkilöiden kaltaisia. Mitkä sitä paitsi ovat ne riippumattomat perusteet, joiden pohjalta tietystä pätevyydestä palkitaan? Miten voidaan estää, ettei koko uudistuksesta saatava hyöty liukene palveluksiin ja johdon tottelemiseen, mistä on seurauksena sellainen ylempien toimihenkilöiden järjestelmä, jossa toiset ylennetään nopeasti ja toiset hitaasti. Entä kuinka voidaan estää, ettei tämän kahtiajakautumisen seurauksena ilmene kansallista eduntavoittelua, kansallisten näkökohtien puolustamista, mikä on vastoin komission keskeistä olemusta, eurooppalaisten näkökohtien puoltamista? Nämä ovat uudistuksen pelkoinamme ja huolinamme olevat poliittiset riskit. Arvoisa komission jäsen Kinnock, teidän on suoraselkäisyytenne ja älyllisen vilpittömyytenne avulla todistettava, että nämä riskit ja pelot ovat perusteettomia. Arvoisa komission jäsen Kinnock, toteennäyttö on komission tehtävä ja aivan erityisesti teidän asianne.

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, olen tietoinen, että koettelin parlamentin kärsivällisyyttä aiemmin tänään, kun pyrin antamaan kattavan vastauksen. Yritän nyt vastata mahdollisimman lyhytsanaisesti niihin erittäin hyviin huomioihin, joita parlamentin jäsenet ovat esittäneet keskustelun kuluessa.
Voisin kenties käydä läpi tärkeimmät huomiot ja antaa parlamentille vain lyhyet vastaukset, kun otetaan huomioon erityisesti se seikka, että heidän postilaatikkoihinsa ja ehkä jo heidän työhuoneisiinsakin on tänään ilmestynyt erittäin yksityiskohtainen ja pitkä vastaus jäsen Harbourin ja jäsen Guy-Quintin esittämän suullisen kysymykseen jokaiseen osa-alueeseen ja toiseksi erittäin kattava 23-sivuinen taulukko, jossa käydään läpi jokainen uudistusehdotuksen 98 toimesta ja selvitetään yksityiskohtaisesti, mikä on kunkin toimen tämänhetkinen tilanne, onko ehdotukset viimeistelty ja toteutettu - kuten useat ehdotukset - tai ovatko ne parhaillaan kuulemisvaiheessa tai onko ne esitetty parlamentille tai neuvostolle tai kummallekin niistä niiden täytäntöönpanoon tarvittavia lainsäädännöllisiä tarkistuksia varten. Kaikki parlamentin jäsenet, myös jäsen Pomés Ruiz, jäsen Dell'Alba ja muut tällaisia tietoja haluavat henkilöt, voivat saada tästä taulukosta tuoreimmat Euroopan unionissa, myös komissiossa, käytettävissä olevat tiedot.
Vastaisin jäsen Harbourin kysymyksiin, jotka koskevat ilmiantoja ja hyvän hallintotavan säännöstöä, että henkilöstösääntöjä on selvästikin muutettava, jotta voimme varmistaa tarvittavan edistymisen nykyisessä lainsäädännössä, joka koskee velvollisuutta ilmoittaa Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja vahingoittavista epäillyistä väärinkäytöksistä. Ehdotus on yksityiskohtainen. Toivomme nyt neuvoston ja parlamentin tekevän kanssamme yhteistyötä, kun ensi vuonna käsitellään henkilöstösääntöjen uudenaikaistamista. Uskon, että ne tekevät kanssamme yhteistyötä. Tällöin eurooppalaisella hallinnolla on paremmat ja varmemmat säännökset henkilöstön, toimielinten ja Euroopan kansalaisten etujen suojaamiseksi kuin millään muulla julkishallinnolla Euroopan unionissa. Hyvän hallintotavan säännöstön periaatteet on jo vahvistettu henkilöstösäännöissä. Kun olemme panneet säännöstön täytäntöön, on vastattava myöntävästi tämänpäiväisen suullisen kysymyksen osaan, jossa tiedustellaan, sisällytetäänkö hallintotavan säännöstö käytännössä komission toimintaan.
Urajärjestelmästä puheen ollen vaikuttaa siltä, että ihmiset ovat joko omaksuneet erheellisiä näkemyksiä tai heille on annettu harhaanjohtavia tietoja. Vakuutan parlamentille, että uudistuksen ja erityisesti urajärjestelmää koskevien ehdotustemme tarkoituksena ei ole jäljitellä jonkinlaista yksityisen sektorin monikansallista yritystä. Niiden tarkoituksena on vakiinnuttaa henkilön urakehitys, arvioida sitä, tunnustaa ansiot ja palkita ansioista Euroopan unionin tilivelvollisen, tehokkaan, riippumattoman ja ammattimaisen julkishallinnon parhaiden etujen mukaisesti. Ei enempää eikä vähempää. Jos jotkut yrittävät antaa sellaisen vaikutelman, että me yritämme tehdä virkamiehistä vihamiehiä, tuhota virkamiesten vuosien saatossa osoittaman lojaaliuden tai sivuuttaa yksilöiden yksilölliset ominaisuudet esittämällä tällaisen ehdotuksen, he ovat pahasti väärässä.
Olen valmis menemään aina pienimpiin yksityiskohtiin asti, jotta välttäisimme vastaisuudessa sellaiset väärinkäsityksiin perustuvat kannanotot, joissa on selvästikin ymmärretty täysin väärin tähänastisten ehdotustemme tarkoitus ja niiden yksityiskohdat. Voin suureksi ilokseni sanoa, että komission henkilöstön ammattiyhdistykset - tai useimmat komission henkilöstöä edustavat ammattiyhdistykset - ovat käsitelleet näitä kysymyksiä erittäin perinpohjaisesti ja omaksuneet sellaisia ajatuksia ja mielipiteitä, joilla voidaan merkittävästi parantaa alkuperäisiä ehdotuksia ja vaihtoehtoja.
Esitämmekin nyt viisi kuukautta kestäneen rakentavan vuoropuhelun ja neuvottelujen jälkeen parannettuja ja hiottuja vaihtoehtoja, joihin toivottavasti sekä komission henkilöstö että muut toimielimet ovat tyytyväisiä. Mitään pelättävää ei ole, vaan henkilöstö, toimielimet ja yleinen etu voivat ainoastaan hyötyä Euroopan unionin toimielinten urajärjestelmän uudenaikaistamisesta, sillä entinen järjestelmä on yli 40 vuotta vanha. Kaikki muu on muuttunut Euroopan unionissa, ja muutosten on jo aika näkyä niin urajärjestelmässä kuin myös sitoutuneisuuden ja kykyjen tunnustamisessa.
Sanoisin jäsen Pomés Ruizille, että vastaukset kysymyksiin, joita hän on esittänyt esimerkiksi tilintarkastuksesta, löytyvät useista parlamentille toimitetuista asiakirjoista. Jotta tiedot löytyisivät nopeasti ja helposti, kehotan kuitenkin häntä tutustumaan taulukoihin, jotka ilmestyvät hänen työhuoneeseensa tänään tai viimeistään huomenna - luulen, että ne ilmestyvät sinne tänään - ja joista hän saa kattavat ja ajantasaiset tiedot kustakin uudistuksen osa-alueesta esimerkiksi sisäisen tarkastuksen osaston perustamisesta, kehittämisestä ja toiminnasta.
Jäsen Miller mainitsi ajoituksen. Hän osui naulan kantaan. Haluamme pitää yllä muutosvauhtia, mutta emme halua hoputtaa komissiota, sen henkilöstöä, parlamenttia, neuvostoa tai ketään muutakaan. Asia on niin, että kun toteutamme toimielimiimme ja niissä työskenteleviin ihmisiin vaikuttavaa erittäin perusteellista muutosta, keskustelujen lykkääminen, välttäminen tai tarpeeton pitkittäminen ei ole kenenkään etujen mukaista. Haluamme toki, että keskustelut ovat perusteellisia ja että neuvottelut ovat rehellisiä ja asiapohjaisia. Yläpuolella leijuva muutoksen uhka voi kuitenkin horjuttaa vakautta, taistelutahtoa ja motivaatiota, mikä ei ole kenenkään etujen mukaista. Tästä syystä emme halua hoputtaa. Muutoksia käsitellään asianmukaisesti ja demokraattisesti kuulemis- ja neuvotteluprosessissa. Olemme kunnioittaneet kaikkia annettuja sitoumuksia, ja kunnioitamme niitä vastedeskin.
Jäsen Millerin mainitsemasta varhaiseläkepaketista puheen ollen nykyinen paketti on edelleen henkilöstön kannalta houkutteleva ja kustannusneutraali. Olemme pitäneet lupauksemme. Neuvoston on nyt toimittava nopeasti ja tehokkaasti, koska lisääntynyt tehokkuus ja kustannusneutraalius sekä komission viimevuotisesta ehdotuksesta Euroopan unionin toiminnalle koituva hyöty voivat jyrkästi vähetä tai hävitä kokonaan, jos missä tahansa neuvoston kokoonpanossa vitkastellaan. Tämä ei ole kenenkään etujen mukaista. Olen samaa mieltä kuin jäsen Jensen: ehdotuksissamme ponnistelut liitetään arviointiin ja ansioiden palkitsemiseen.
Luulen, että olen käsitellyt jäsen Marinhon kysymyksen pyrkimystemme luonteesta, joka vastaa julkishallinnon periaatteita, mutta seuraavana on vuorossa jäsen Dell'Alban esille ottama kielikysymys. Kunnioitan suuresti kyseistä parlamentin jäsentä poliittisista näkemyseroistamme huolimatta. Hänen näkemyksensä kielihegemoniasta oli halpamainen, mikä valitettavasti vähentää häntä kohtaan tuntemaani kunnioitusta, eikä hänen sanoilleen löydy minkäänlaista perustetta minun tai kollegojeni sanomisista tai tekemisistä. Hänen sanansa oli kenties tarkoitettu vitsiksi, mutta mielestäni meidän ei pitäisi Euroopan unionissa vuonna 2001 vitsailla tällaisista asioista.
Meille on sanottu, että komission oltua virassa kaksi vuotta ainoa uudistus on ollut se, ettei 20 vuoden palveluksesta enää saa ansiomitalia. Kun kuitenkin muistelen kahta viime vuotta, huomaan, että olemme pitäneet lupauksemme ja perustaneet ensimmäisen kerran riippumattoman, ammattimaisesti johdetun ja miehitetyn sisäisen tarkastuksen osaston, komission yhteisen varainhoitoelimen, tarkastusrakenteen kuhunkin pääosastoon ja sisäisen tarkastuksen seurantakomitean, joka kestää vertailun minkä tahansa Euroopan unionin yksityisen tai julkisen sektorin vastaavan mekanismin kanssa. Olemme laatineet uuden varainhoitoasetuksen, joka tuli parlamenttiin ja neuvostoon ajallaan, ja odotamme sen täytäntöönpanoa. Olemme kehittäneet strategisen suunnittelun ja ohjelmoinnin järjestelmän. Se pystytään toimintoperusteisen talousarvion ja varainhoidon ohella ottamaan käyttöön Euroopan komissiossa ajallaan, mikäli saamme sille tarvittavan tuen. Olemme 1. maaliskuuta 2000 antamiemme lupausten mukaisesti ajoissa esittäneet Euroopan komission ja eurooppalaisen hallinnon henkilöstöhallinnon ja johtamisen uudistamiseksi erittäin monimutkaisen ja laajan ehdotuspaketin, jonka hyväksi tehty työmäärä vastaa sitä työtä, joka jäsenvaltioiden hallinnoissa on toteutettu viiden tai kymmenen vuoden aikana.
Sellainen väite, että komissio ei ole tehnyt mitään kahteen vuoteen, on loukkaus komissiossa työskenteleviä ihmisiä kohtaan ja sitä suurenmoista sitoutuneisuutta kohtaan, jota he ovat osoittaneet tehdessään jopa yli 75 tunnin työviikkoa kuukausi toisensa jälkeen. En suvaitse tällaista hyökkäystä komission virkamiehiä vastaan, sillä he ovat osoittaneet palvelevansa yleistä etua pyrkiessään hoitamaan sen tehtävän, jonka vaaleilla valittu parlamentti on antanut komissiolle.
Uudistus ei ole vielä valmis. Kestää vielä jonkin aikaa, ennen kuin olemme toteuttaneet uudistuksen mekanismit, puhumattakaan asenteissa, tottumuksissa, käyttäytymisessä ja "kulttuurissa" ilmenevistä muutoksista. Yksi ryhmä todellakin ansaitsee tästä kaiken kunnian: Euroopan unionin virkamiehet, sekä ne virkamiehet, jotka ovat osallistuneet uudistusohjelman suunnitteluun ja kehittämiseen, että ne, jotka ovat mullistusten keskellä kärsivällisesti, ymmärtäväisesti ja sitoutuneesti esittäneet ideoita, tarkastelleet ehdotuksia, ehdottaneet parannuksia ja osoittaneet hyväntahtoisuutta, joka kertoo ammattimaisesta sitoutuneisuudesta Eurooppa-aatteeseen.
Jatkamme tätä tietä, ja toivottavasti saamme nauttia parlamentin jäsenten ja neuvoston yhteistyöstä ja rakentavasta tuesta. Jos emme loppujen lopuksi onnistu toteuttamaan kaikkia tarvittavia muutoksia määräajassa, haluan kuitenkin varmistaa, että jokainen Euroopan unionin veronmaksaja ja äänestäjä ymmärtää, että syy siihen, ettei tavoitteita ja määräaikoja pystytty noudattamaan, ei suinkaan ole Euroopan komissiossa tai siellä työskentelevissä ihmisissä. Syy siihen, ettei tehtävää pystytty hoitamaan, on muualla - kenties jopa niissä toimielimissä, jotka antoivat meille tämän tehtävän syyskuussa 1999. Haluaisin paljon mieluummin pystyä osoittamaan jäsenvaltioiden kansalaisille, että parlamentti, neuvosto ja komissio kuulivat ja ottivat huomioon muutos- ja uudenaikaistamisvaatimukset ja että ne ovat yhteistyössä pyrkineet toteuttamaan tarvittavat muutokset, jotta Euroopan kansalaiset saisivat ansaitsemansa korkealaatuisen, tehokkaan, avoimen ja ammattimaisen hallinnon.
Komissio ja sen henkilöstö ovat sitoutuneet tähän. Toivon, että parlamentti osoittaa edelleenkin samanlaista sitoutuneisuutta.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa henkilökohtaista lausumaa varten, joka koskee vain kielellistä kysymystä, sillä muu on politiikkaa. Luin elokuun 15. päivän La Stampasta, että Védrine ja Fischer olivat valittaneet. Halusin esittää varovaisen lausunnon ja, kuten komission jäsenen sanoista käy ilmi, se on vaikeaa vieraalla kielellä, joka ei ole oma äidinkieli. En onnistunut siinä, olen pahoillani, siitä tuli varmaankin vitsi, kuten komission jäsen sanoi. Muilta osin kyse on toisesta asiasta, ja kunnioitan komission jäsenen mielipidettä. Minun huomautukseni koski vain ensimmäistä osaa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Dell'Alba.
Keskustelu on päättynyt.
(Istunto päättyi klo 21.52.)

