Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän tulevaisuus (keskustelu) 
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana Giusto Catanian kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän tulevaisuudesta.
Giusto Catania
esittelijä. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viime vuosina pakolaisten määrä on kasvanut kaikkialla maailmassa. Tällä hetkellä heitä on noin 12 miljoonaa. Kun tähän lisätään maan sisällä siirtymään joutuneet, maailmassa on yli 26 miljoonaa ihmistä, jotka tarvitsevat samanlaista suojelua. Tämä johtuu siitä, että maailmassa on edelleen sotia: tällä hetkellä irakilaisia pakolaisia ja siirtymään joutuneita on 4 miljoonaa, ja on selvää, että nämä pakolaiset ovat seurausta sodista, joiden aloittamisessa myös meidän maamme olivat mukana.
On välttämätöntä luoda yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä, sillä oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti meillä on velvollisuus taata, että nämä ihmiset saavat kaikkialla Euroopan unionissa samanlaisen vastaanoton. Tämä on sitäkin tärkeämpää, kun otetaan huomioon, ettei tietyillä jäsenvaltioilla vielä ole järjestelmällistä turvapaikkalainsäädäntöä. On valitettavaa, että turvapaikkamenettelyjen yhdenmukaistamista on lykätty kahdella vuodella, mikä tarkoittaa, että se pannaan täytäntöön vuonna 2012. Meidän on tehtävä loppu jäsenvaltioiden ja erilaisten turvapaikkajärjestelmien välisestä hirvittävästä eriarvoisuudesta. Olemme nyt järjettömässä tilanteessa, jossa niiden kolmansista maista tulevien turvapaikanhakijoiden osuus, joille myönnetään turvapaikka, on 0-90 prosenttia riippuen siitä, mikä jäsenvaltio ottaa hakemuksen vastaan.
Normien yhdenmukaistamisen olisi johdettava tilanteeseen, jossa kaikkialla unionissa sovelletaan korkeatasoisia suojelunormeja, eikä se saisi perustua vain yhteisten vähimmäisnormien käyttöönottoon. Turvapaikkajärjestelmä on olennainen osa demokratiaamme ja ihmisoikeuksien suojelua, emmekä voi hyväksyä sitä, että viime vuosina se on vakavasti heikentynyt, sillä turvapaikanhakijoiden tarpeita ja palauttamiskiellon periaatetta ei ole aina kunnioitettu kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti. Euroopan unionilla on oltava mekanismeja, joilla turvapaikanhakijat voidaan tunnistaa ulkorajoilla ja kansainväliseen suojeluun oikeutetuille taataan pääsy Euroopan unioniin myös ulkorajoilla suoritettavien rajavalvontaoperaatioiden yhteydessä. Tästä syystä katsomme, että Frontexin roolia on syytä tarkistaa, sillä se kohtelee usein turvapaikanhakijoita kuin he olisivat laittomia maahanmuuttajia.
Euroopan parlamentti kehottaa mietinnössään Frontexia antamaan yksityiskohtaisia tietoja viraston operaatioiden yhteydessä turvapaikanhakijoiksi tunnistettujen henkilöiden määrästä sekä pysäytettyjen ja kauttakulkumaahan tai alkuperämaahansa palautettujen henkilöiden kohtalosta. Meidän on varmistettava, että kaikkia kansainvälisiä yleissopimuksia sekä kolmansien maiden kanssa tehtyjä yhteistyösopimuksia noudatetaan asianmukaisesti. Sopimuksia ei voi tehdä sellaisten maiden kanssa, jotka eivät ole allekirjoittaneet Geneven yleissopimusta. Monet jäsenvaltiot eivät kuitenkaan piittaa tästä. Esimerkiksi Italia on allekirjoittanut muuttovirtojen hallintaa koskevan sopimuksen Libyan kanssa, eikä Libya aio allekirjoittaa pakolaisia koskevaa Geneven yleissopimusta.
Olemme erittäin tyytyväisiä siihen - olemme korostaneet tätä ja toivomme sen välittyvän mietinnöstä - että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on kumonnut turvapaikkamenettelyjä koskevan direktiivin artiklan, jossa säädetään "turvallisten alkuperämaiden" käsitteen ja turvallisten kolmansien maiden yhteisen luettelon käyttöönotosta. Mielestämme "turvallisia kolmansia maita" ei ole olemassa. Käsite on virheellinen, sillä ketä tahansa henkilöä voidaan vainota jopa vahvasti demokraattisessa maassa.
Turvapaikanhakijat ovat suojattomia ihmisiä, jotka tarvitsevat asianmukaiset vastaanotto-olosuhteet. Jäsenvaltiot eivät voi ottaa ihmisiä säilöön vain sillä perusteella, että he hakevat kansainvälistä suojelua. Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että periaatteessa turvapaikanhakijoita ei saa ottaa säilöön. Valitettavasti monissa jäsenvaltioissa turvapaikanhakijoita edelleen otetaan säilöön sillä perusteella, että he tulevat maahan laittomasti. Valitettavasti - ja tämä on viimeinen huomioni - se on ainoa keino päästä Euroopan unioniin. Tämä onkin järjenvastaista: jopa turvapaikanhakijoiden on liityttävä erilaisista ryhmistä muodostuviin maahanmuuttovirtoihin päästäkseen Euroopan unioniin. Turvapaikka ei ole myönnytys, vaan sen myöntäminen on velvollisuus valtioille ja oikeus niille, jotka pakenevat sotaa.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio hyväksyi kesäkuussa turvapaikkapolitiikan toimintasuunnitelman. Komissio lupasi antaa vuosina 2008-2009 konkreettisia ehdotuksia suojelunormien parantamiseksi, lisätä jäsenvaltioiden välistä solidaarisuutta sekä vahvistaa käytännön yhteistyötä.
Olemme luoneet periaatteita, jotka ohjaavat unionin toimintaa, ylläpitävät sen humanitaarista traditiota ja suojelukäytänteitä, takaavat todella yhtäläisen kohtelun kaikkialla Euroopan unionissa, lisäävät turvapaikkajärjestelmän tehokkuutta ja edistävät solidaarisuutta Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä.
Olen tyytyväinen kuullessani, että parlamentti yhtyy täysin komission näkemykseen. Yhteisenä tavoitteenamme on rakentaa suojelevampi, tehokkaampi ja oikeudenmukaisempi eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä.
Koska parlamentti osallistuu nyt lainsäädäntötyöhön neuvoston kanssa, herää minussa toiveita siitä, että neuvotteluissa - joista tulee pitkät - on nyt paremmat mahdollisuudet saada aikaan korkeatasoisia säädöksiä, joissa perusoikeudet otetaan paremmin huomioon.
Yhteispäätösmenettelyn ja neuvostossa sovellettavan määräenemmistöpäätöksen ansiosta unioni voi nyt yhdenmukaistaa korkeatasoisemmat kansainväliset suojelunormit.
Kiitän parlamenttia siitä, että se on antanut vankan tukensa kaikille komission toimintasuunnitelmassaan ilmoittamille aloitteille.
Kiitän teitä myös siitä, että pidätte äskettäisen Euroopan turvapaikanhakijoiden tukiviraston perustamista koskevan ehdotukseni käsittelyä ensisijaisen tärkeänä. Tarvitsemme parlamentin tukea varmistaaksemme, että tämä käytännön yhteistyötä ja turvapaikkajärjestelmien laatua parantava järjestelmä onnistuu. Toivon, että kolme toimielintä pääsevät nopeasti sopimukseen, jotta virasto voidaan avata mahdollisimman pian.
Jäsen Catania - haluan kiittää mietinnöstänne - olette kuitenkin huolissanne tietyistä tilanteista, erityisesti turvapaikanhakijoiden säilöönotto-olosuhteista, turvapaikanhakijoiden oikeuksista Dublinin yleissopimukseen perustuvissa menettelyissä, rajavalvontaoperaatioiden vaikutuksesta suojelun saamiseen sekä turvapaikanhakijoiden virtojen vastaanottamisesta tietyille jäsenvaltioille aiheutuvasta taakasta. Voin antaa teille muutamia vastauksia.
Turvapaikanhakijoiden säilöönotto-olosuhteiden osalta komissio on ehdottanut vastaanotto-olosuhteita koskevaan direktiiviin tehtävissä muutoksissa, että tällä hetkellä voimassa olevia sääntöjä selkeytetään ja erityisesti ilman huoltajaa olevan alaikäisen säilöön ottaminen kielletään kaikissa tapauksissa. Olemme myös määritelleet ne tapaukset, joissa aikuinen voidaan ottaa säilöön niin, että hänelle taataan oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan tai oikeusapuun sekä säilöönottomääräyksen säännöllinen uudelleentarkastelu oikeusviranomaisen valvonnassa.
Lisäksi Rouren avoimia ja turvallisia vastaanottokeskuksia käsittelevän 5. helmikuuta hyväksytyn mietinnön mukaan parlamentti havaitsi näissä keskuksissa monenlaisia ongelmia. Vastaanotto-olosuhteita koskevaan direktiivin ehdotettujen muutosten pitäisi antaa vastauksia näihin ongelmiin.
Samojen periaatteiden mukaisesti ehdotin, että olisi taattava paremmin niiden turvapaikanhakijoiden oikeudet, joihin sovelletaan Dublinin yleissopimukseen perustuvaa menettelyä. Meidän on esimerkiksi helpotettava perheiden yhdistämistä sekä lasten ja heidän perheenjäsentensä yhdistämistä sekä vahvistettava menettelyllisiä takeita niille turvapaikanhakijoille, joihin sovelletaan Dublin-menettelyä.
Paras turvapaikkamenettely olisi hyödytön, ellei pääsyä tähän menettelyyn voida taata. Jäsen Catania, olen kanssanne samaa mieltä, että työtämme rajavirkailijoiden kanssa on parannettava, heitä on koulutettava ja turvapaikka-asioita on tehtävä heille tunnetuksi. Mainitsitte erilaisista ryhmistä koostuvat maahanmuuttovirrat. Frontexin on todella voitava ottaa tämä koulutus tehtäväkseen. Kun tukivirasto on perustettu, se osallistuu tähän työhön valmistelemalla rajanvirkailijoille tarkoitettuja oppaita. Meidän on myös määritettävä tarkemmin, kenellä on vastuu mereltä pelastettujen ihmisten tapauksessa. Missä heidän pitäisi nousta maihin? Mistä he voivat tarvittaessa pyytää turvapaikkaa? Pyrin yhdessä jäsenvaltioiden kanssa löytämään vastauksia näihin kysymyksiin. On tietenkin tiedostettava, että joissakin jäsenvaltioissa turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu suuria paineita. Haluamme lisää solidaarisuutta sekä taloudellisessa että viraston perustamien nopean toiminnan asiantuntijoiden muodossa.
Aiomme myös tutkia mahdollisuutta siirtää pakolaisia vapaaehtoisesti toiseen jäsenvaltioon siitä valtiosta, josta he saavat suojelua.
Matkustan tämän viikon lopulla Lampedusaan ja Maltaan tarkastelemaan, mitkä ovat käytännön vaatimukset ja millaista tukea unioni voi antaa.
Arvoisa puhemies ja hyvät parlamentin jäsenet, haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää teitä niistä ylimääräisistä 10 miljoonasta eurosta, jotka parlamentti hyväksyi vuoden 2008 lopulla Euroopan pakolaisrahastoon. Näiden 10 miljoonan euron avulla unioniin siirretään vuonna 2009 enemmän pakolaisia. Tässä asiassa haluan korostaa sen sitoumuksen merkitystä, jonka jäsenvaltiot ovat antaneet sen jälkeen, kun lähetimme Jordaniaan ja Syyriaan valtuuskunnan tarkastelemaan irakilaisten pakolaisten siirtämistä Euroopan unionin jäsenvaltioihin.
Teemme työtä, ja minä teen työtä, kaikilla rintamilla, toisin sanoen pyrimme parantamaan lainsäädäntöä, käytännön yhteistyötä ja solidaarisuutta jäsenvaltioiden välillä sekä unionin ja kolmansien maiden välillä.
Haluan todella kiittää parlamenttia sen antamasta tuesta. Meidän on tehtävä Euroopan unionista todellinen ja yhtenäinen yhteinen suojelualue. Aion todella sisällyttää tämän Tukholman ohjelmaan.
Kiitos, hyvät parlamentin jäsenet. Kiitos jäsenet Catania ja Roure kaikesta todella hyödyllisestä työstä.
DanutBudreikaitė
kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelija. - (LT) Viime vuosina pakolaisten määrä maailmassa on noussut 16 miljoonaan. Vuonna 2007 EU vastaanotti yli 200 000 turvapaikkahakemusta. Sekä turvapaikkaa hakevilla pakolaisilla että tietyillä jäsenvaltioilla on ongelmia ja raskas taakka, jota eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä keventäisi. Valtion laitosten olisi sovellettava konkreettisia, selkeitä ja yhtäläisiä ehtoja päättäessään, mitkä turvapaikkahakemukset hyväksytään. On tärkeää, että pakolaisasema myönnetään konkreettisten tosiseikkojen perusteella eikä esimerkiksi kansalaisuuteen perustuvan yleisen arvion perusteella. Haluan kiinnittää huomiota myös siihen, että Euroopan komission turvapaikkapolitiikan toimintasuunnitelmassa ei mainita Frontexia, jolla on erittäin tärkeä rooli pakolaisten suojelun alalla. On myös tärkeää mainita, että turvapaikanhakijoiden määrä on suoraan verrannollinen turvapaikanhakijoiden alkuperämaan poliittiseen, taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen tilanteeseen. Tämän vuoksi yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä pitäisi liittää läheisesti Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaan ja humanitaariseen avustustyöhön, mikä vähentäisi usein taloudellisista syistä maahan muuttavien turvapaikanhakijoiden määrää.
Carlos Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, Tampereen päätelmien jälkeen on tehty paljon työtä jäsenvaltioiden turvapaikkalainsäädäntöjen yhdenmukaistamiseksi. Yhdenmukaistaminen on kuitenkin perustunut yhteisiin vähimmäisnormeihin, ja hyvin erilaisia käytäntöjä ja menettelyjä sovelletaan edelleen. Meillä ei edelleenkään ole tasavertaisia edellytyksiä saada suojaa koko Euroopan unionin alueella, ja tämän vuoksi turvapaikanhakijoiden siirtyminen jäsenvaltiosta toiseen ja samaan aikaan moneen maahan tehdyt hakemukset aiheuttavat edelleen ongelmia.
Kuten esittelijä jo korosti, vuonna 2008 pakolaisten määrä nousi yli 12 miljoonaan. Sen vuoksi yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän toinen vaihe on käynnistettävä kiireellisesti. Suojelun taso voi olla yhtenäinen koko Euroopan unionissa vain siinä tapauksessa, että otetaan käyttöön yhtenäinen turvapaikanhakumenettely, jonka ansiosta päätöksenteko on tehokasta, nopeaa, laadukasta ja oikeudenmukaista, sekä yhtenäiset normit, joiden mukaan turvapaikanhakijat luokitellaan pakolaisiksi tai kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi. Vain tällä tavoin turvapaikanhakijoita voidaan kohdella tasavertaisesti riippumatta siitä, mistä jäsenvaltiosta he hakevat turvapaikkaa.
Tämän vuoksi iloitsen turvapaikkapolitiikan toimintasuunnitelmasta, jonka laatimiseen monet julkiset toimijat ovat osallistuneet ja joka toimii tulevina vuosina etenemissuunnitelmana yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän kehittämiselle. Kannatan vastaanotto-olosuhteita koskevaan direktiiviin, turvapaikkamenettelyjä koskevaan direktiiviin ja henkilöiden määrittämistä turvapaikkaa tarvitseviksi koskevaan direktiiviin ehdotettuja tarkistuksia, joiden avulla selvennetään niitä kriteerejä, joiden perusteella turvapaikanhakijalle voidaan antaa kansainvälistä suojelua. Suhtaudun myönteisesti siihen, että komission varapuheenjohtaja Barrot korosti tarvetta varmistaa tämän politiikan alan yhtenäisyys muiden kansainväliseen suojeluun vaikuttavien politiikan alojen kanssa, ja toivon, että sama yhtenäinen lähestymistapa otetaan käyttöön myös muilla yhteisillä politiikan aloilla.
Lopuksi haluan onnitella esittelijä Giusto Cataniaa hänen tekemästään työstä, jota Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kannattaa.
Martine Roure
PSE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, aluksi haluan onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä, sillä siinä paljastetaan perustellusti, miten epätasapainoinen nykyinen Euroopan unionin turvapaikkalainsäädäntö on, ja hän esittää useita ehdotuksia, joiden avulla pystymme todella etenemään oikeaan suuntaan.
Meidän on tehtävä loppu jäsenvaltioiden välisestä epäyhtenäisyydestä, sillä sitä ei voida hyväksyä. Itse asiassa turvapaikanhakijan saama vastaus riippuu siitä, mistä maasta hän turvapaikkaa hakee.
Vaadimme myös huomattavia parannuksia turvapaikanhakijoiden majoitusoloihin. Tämä edellyttää erityisesti sen periaatteen vahvistamista, ettei turvapaikanhakijoita saa ottaa säilöön, ei varsinkaan heikoimmassa asemassa olevia henkilöitä, naisia, lapsia eikä kidutuksen uhreja. Tämä edellyttää myös sitä, että turvapaikanhakijalle taataan majoitukseen, työhön, terveyteen ja koulutukseen liittyvät vähimmäisoikeudet, toisin sanoen perusoikeudet, joilla varmistetaan, että hänen ihmisarvoaan kunnioitetaan.
Lopuksi totean, että pidämme erittäin tärkeänä Dublin II -järjestelmän uudistamista. Vastaanottokeskuksiin tekemämme vierailut ovat osoittaneet - kuten totesitte, jäsen Rothe - millaista vahinkoa epäasianmukainen operaatio voi aiheuttaa, koska se luo liian suuria paineita niille maille, joihin Euroopan ovelle pyrkivien ihmisten muuttovirrat suorimmin suuntautuvat.
Meillä on vielä pitkä tie kuljettavanamme ennen kuin saamme aikaan yhteisen turvapaikkapolitiikan. Meillä ei pidä olla turhia kuvitelmia, mutta toivon, että komission uudet ehdotukset, joita voimme mielestäni tukea tehokkaasti, auttavat meitä luomaan perustan järjestelmälle, joka olisi vahva tulevaisuudessa, vaikka se nyt onkin vielä hauras.
Kiitän vilpittömästi komission jäsentä Jacques Barrot'ta hänen tässä asiassa osoittamastaan tahdonvoimasta, sillä nyt tarvitaan nimenomaan tahtoa, ja todella voimakasta tahtoa. Arvoisa komission jäsen, toivon, että teillä on aikaa panna tämä työ täytäntöön, sillä meillä on siihen velvollisuus ja moraalinen pakko niiden arvojen vuoksi, joita Euroopan unionissa puolustamme.
Sarah Ludford
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kannatan esittelijän mietintöä ja komission työtä. Pakolaisasioiden hallinnan huonoa tilaa ei voida mitenkään puolustella, sillä turvapaikkahakemuksia on aiempaa vähemmän. Koska yhteistä käytäntöä ei ole, koska alkuperämaata koskevia tietoja haetaan eri lähteistä ja koska EU:n lainsäädännön täytäntöönpano on puutteellista, pelisäännöt eivät ole kaikille samat. Tämän vuoksi turvapaikanhakijat joutuvat vertailemaan eri vaihtoehtoja ja jäsenvaltiot siirtävät vastuuta toisilleen.
Toinen seikka, jonka vuoksi suojelun saaminen ei ole tasapuolista, on se, että jotkin jäsenvaltiot vain karkottavat ihmiset, ennen kuin heidän tilannettaan voidaan arvioida, ja itse asiassa jopa lahjovat kolmansia maita estääkseen maahanmuuttajia tulemasta.
Monet eri ryhmistä koostuvien muuttovirtojen mukana tulevista voivat hyvin olla taloudellisista syistä maahan tulevia, mikä ei kuitenkaan tee heistä rikollisia. Vaikka vain muutama tulijoista on pakolaisia, heidät on kuitenkin tunnistettava. Kuten jäsen Catania toteaa, ihmisoikeuksien suojelu on sisällytettävä rajavalvontaan ja erityisesti Frontexin toimeksiantoon. Ihmisiä ei saisi ottaa säilöön vain sen vuoksi, että he hakevat turvapaikkaa.
Yhtenäisen yhteisen menettelyn ja suojelun sisällön lisäksi tarvitaan käytännön yhteistyötä, tukea ja solidaarisuutta, ja tässä on apuna myös tärkeä Euroopan turvapaikanhakijoiden tukivirasto, joka tarjoaa yhteisiä maakohtaisia tietolähteitä. Laadukkaammilla ja tarkemmilla ensimmäisillä päätöksillä säästettäisiin rahaa, koska kalliiksi tulevien valitusten määrä pienenisi.
On hyvin tärkeää, että jäsenvaltiot velvoitetaan antamaan turvapaikanhakijalle työtä, ellei hänen valituksestaan ole tehty päätöstä puolen vuoden kuluessa. Näin he säilyttäisivät ihmisarvonsa ja maksaisivat myös veroja. Olen hyvin pettynyt siihen, että Yhdistynyt kuningaskunta on päättänyt olla soveltamatta parannettua vastaanotto-olosuhteita koskevaa direktiiviä, sillä direktiivi estäisi automaattisen säilöönoton ainoastaan sillä perusteella, että henkilö hakee turvapaikkaa, katkaisisi Yhdistyneen kuningaskunnan harjoittaman pika-säilöönoton ja takaisi oikeuden tehdä työtä puolen vuoden jälkeen. Mielestäni on häpeällistä, että oma maani pitää näiden ehtojen täyttämistä liian työläänä.
Jan Tadeusz Masiel
Arvoisa puhemies, meidän olisi jälleen kerran kiitettävä puheenjohtajavaltio Ranskaa, jonka ansiosta turvapaikka-asiassa edistyttiin merkittävästi, kun Ranska sai neuvoston hyväksymään Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksen viime vuoden lokakuussa. On totta, että Euroopan unioni tarvitsee yhteistä turvapaikkapolitiikkaa ja että sen on suhtauduttava pakolaisten vastaanottamiseen solidaarisesti. Niitä EU:n jäsenvaltioita, jotka ovat erityisen alttiita maahan tulviville turvapaikanhakijoille, olisi avustettava. Turvapaikkakysymys on erittäin arkaluonteinen. On hyvin vaikea arvioida, kuka todella tarvitsee suojelua ja kuka yrittää paeta oman maansa köyhyyttä, ja vaikka nämä jälkimmäisetkin tarvitsevat apua, emme voi ottaa kaikkia vastaan. Lyhyesti sanottuna EU:n menettelyjen olisi oltava yhtenäisiä, avoimia ja nopeita.
Hélène Goudin
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (SV) Arvoisa puhemies, "Euroopan linnakkeen" rakentaminen etenee joka vuosi yhä nopeammin. Se on hyvin valitettavaa, eikä vähiten sen vuoksi, että yhteinen turvapaikkapolitiikka johtaa kaikella todennäköisyydellä tiukempaan ja rajoittavampaan politiikkaan, jossa suojelua tarvitsevat ihmiset ovat suurimpia häviäjiä. Tällainen kehitys on vähintäänkin huolestuttavaa.
Mietinnössä pyritään ottamaan käyttöön yhteiset normit, joiden avulla määritetään, milloin henkilöä pidetään pakolaisena. Ihmettelen vain miksi. Tämä on jo määritelty kansainvälisissä yleissopimuksissa. Meidän ei pitäisi pyrkiä luomaan uusia EU:n normeja, jotka kaikella todennäköisyydellä olisivat rajoittavampia kuin esimerkiksi Geneven yleissopimus.
Lähes joka viikko kuulemme kauhistuttavia uutisia Etelä-Euroopassa sijaitsevilta pakolaisleireiltä. Näille leireille päätyneet elävät hirvittävissä oloissa, joilta viranomaiset mieluiten sulkevat silmänsä. Ongelmana eivät selvästikään ole leireille säilöön otetut ihmiset, vaan se, ettei ihmisoikeuksia kunnioiteta siitäkään huolimatta, että kaikki jäsenvaltiot ainakin teoriassa täyttävät Kööpenhaminan kriteerit. Tämä on se kysymys, josta meidän pitäisi täällä parlamentissa keskustella. Jokaisen maan on itse voitava päättää, ketä se päästää alueelleen, mutta kansainvälisiä yleissopimuksia on tietenkin noudatettava.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Tällä hetkellä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää vaivaa se, että kansainvälistä suojelua koskevat lainsäädäntöasiakirjat ovat erittäin epäyhtenäisiä.
Koska 27 jäsenvaltion turvapaikkahakemuksia koskevien päätöksentekoprosessien välillä on erittäin suuria eroja, niiden hakijoiden osuus, joille myönnetään pakolaisasema, on jäsenvaltiosta riippuen 0-90 prosenttia. Lisäksi Dublinin järjestelmän periaatteet muodostavat suhteettoman taakan Euroopan unionin ulkorajoilla sijaitseville jäsenvaltioille, koska ensimmäisinä vastaanottajamaina niiden tehtävä on käsitellä turvapaikkahakemukset.
Turvapaikanhakijat siirtyvät edelleen jäsenvaltiosta toiseen ja hakevat turvapaikkaa samanaikaisesti monesta maasta. Yksi kiireellisimmistä EU:n turvapaikkapolitiikan vaatimuksista on analyysien, kokemusten ja tietojen vaihto jäsenvaltioiden kesken. Käytännön ratkaisuja on löydettävä myös turvapaikkahakemusten käsittelystä vastaavien hallintoviranomaisten välisen yhteistyön kehittämiseen.
Vaikeimmin ratkaistava ongelma on kuitenkin edelleen jäsenvaltioiden välinen tiedonvaihto, joka liittyy kansainvälistä suojelua hakevien erilaiseen kohteluun heidän alkuperämaansa perusteella. Toivon, että kolme viikkoa sitten komission ehdottama asetus Euroopan turvapaikanhakijoiden tukiviraston perustamisesta auttaa osittain ratkaisemaan tämänhetkiset ongelmat.
Kehotan jo nyt tämän eurooppalaisen viraston johtajia tekemään yhteistyötä Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston, Euroopan muuttoliikeverkoston sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden maahanmuutto- ja turvapaikka-asioissa toimivaltaisten elinten kanssa. Tämä yhteistyö ehkäisee päällekkäisiä toimia ja helpottaa jäsenvaltioiden toimenpiteiden koordinointia ja asiantuntijoiden käyttöä turvapaikka-asioissa.
Inger Segelström
(SV) Arvoisa puhemies, komission varapuheenjohtaja Barrot, aluksi haluaisin kiittää jäsen Cataniaa hänen mietinnöstään. Olen täysin samaa mieltä siitä, että on valitettavaa, että järjestelmän voimaantuloa on lykätty vuoteen 2012. Haluaisin ottaa esiin kolme kysymystä, nimittäin lasten oikeudet, tuen ja mahdollisuuksien tarjoamisen ihmiskaupan uhreiksi joutuneille naisille, ja lopuksi, miten voimme valmistautua paremmin äkilliseen kriisiin maailmalla.
Mielestäni on hyvä, että parlamentti kiinnittää huomiota siihen, että lasten ja alaikäisten on saatava erityistä tukea. Olen kuitenkin edelleen huolissani siitä, että lapset voidaan ottaa huostaan. Mielestäni tätä ei voida hyväksyä.
Eilen oli kansainvälinen naisten päivä. Tällä vaalikaudella olen käsitellyt kysymystä, miten eri maat kohtelevat ihmiskaupan uhreiksi joutuneita naisia ja lapsia, eli onko näillä ihmisillä oikeutta jäädä EU:hun tai saada apua palatakseen kotiin. Kun Ruotsissa oli sosiaalidemokraattinen hallitus, oli itsestään selvää, että naisilla, joita oli kohdeltu kaltoin - olipa tämä sitten seurausta ihmiskaupasta, avioliitosta tai pahoinpitelystä - oli oikeus jäädä maahan. Nyt naisella voi olla mahdollisuus jäädä maahan, mutta vain siinä tapauksessa, että hän tekee yhteistyötä poliisin ja syyttäjien kanssa. Minkä muun rikoksen kuin ihmiskaupan yhteydessä yhteistyö on ehtona turvapaikan saamiselle? Mielestäni tämä on naisiin ja lapsiin kohdistuvaa syrjintää, ja haluaisin käsitellä tätä kysymystä tänään, naisten päivän jälkeisenä päivänä.
Kolmas kysymys on, miten eri maat ottavat vastaan turvapaikanhakijoita ja mitä maita valitaan. Kotimaani Ruotsi on yksi niistä maista, jotka ovat vastaanottaneet eniten Irakin pakolaisia. Verrattuna Yhdysvaltoihin ja Kanadaan se on valtavan suuri määrä, samoin verrattuna suurimpaan osaan EU:n maista. Toivon, että EU:n uusi turvapaikkajärjestelmä on paremmin valmistautunut ottamaan yhteisesti vastuun, kun maailmalla tapahtuu jotain tai, kuten Irakin tapauksessa, jokin maa miehitetään. Solidaarisuuteen perustuvan EU:n järjestelmän ei pitäisi toimia vain rauhallisina aikoina - sen on toimittava myös kriisin ja konfliktin aikoina.
Gerard Batten
(EN) Arvoisa puhemies, pakolais- ja turvapaikka-asemaa hakevien ihmisten määrä kasvaa hälyttävästi. Kuten mietinnössä todetaan, tällä hetkellä maailmassa on 12 miljoonaa pakolaista ja noin 26 miljoonaa maan sisällä siirtymään joutunutta ihmistä. Tämä ei ole mitenkään yllättävää, sillä tietyt maat esimerkiksi Afrikassa ja Aasiassa liukuvat yhä pahempaan poliittiseen kaaokseen ja maailma luisuu yhä syvemmälle finanssi- ja talouskriisiin, jonka syvyyttä emme vielä tiedä.
Voimme olla varmoja, että tulevina kuukausina ja vuosina pakolaisia ja turvapaikanhakijoita on entistä enemmän. Ei ole kenellekään yllätys, että Euroopan parlamentin ratkaisu tähän ongelmaan on kansallisten turvapaikkajärjestelmien yhdenmukaistaminen. Mietinnössä ehdotetaan yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää ja yhteistä turvapaikanhakijoiden tukivirastoa sekä yhteisiä normeja pakolais- ja turvapaikka-aseman myöntämiseen. Mietinnössä ehdotetaan, että jäsenvaltioiden hallitukset eivät voisi pitää turvapaikanhakijaa säilöön otettuna vain sillä perusteella, että hän on turvapaikanhakija, ja että pakolaisilla pitäisi olla mahdollisuus pyytää siirtoa yhdestä EU:n jäsenvaltiosta toiseen. Mietinnössä ehdotetaan, että kun turvapaikanhakija on otettu säilöön, hänellä olisi oltava oikeus oikeussuojakeinoihin kansallisessa tuomioistuimessa.
Kaikki tämä auttaisi hillitsemään kaaosta ja avaamaan pattitilanteita kansallisissa turvapaikkajärjestelmissä. Monet, elleivät kaikki, näistä pakolais- ja turvapaikka-asemaa kaukana kotoa hakevista ihmisistä ovat tietenkin taloudellisista syistä maahan muuttavia, jotka etsivät parempaa elämää. Voiko heitä moittia? Kuitenkin, mitä helpommaksi teemme heidän pääsynsä Euroopan unioniin, sitä enemmän heitä tulee.
Täällä ehdotettujen yhteisten järjestelmien vuoksi kansallisvaltioiden on yhä vaikeampaa suojella omia rajojaan ja lukemattomien taloudellisista syistä maahan muuttavien on yhä helpompaa ylittää nämä rajat. Britanniassa ei tarvita Euroopan unionin määräämää väljempää valvontaa, vaan valvontaa on tiukennettava.
Simon Busuttil
(MT) Esittelijä oli oikeassa todetessaan, että yhteisen turvapaikkapolitiikan perustana on oltava solidaarisuusperiaate. Juuri tämä solidaarisuus puuttuu turvapaikkapolitiikastamme, kuten komission varapuheenjohtaja voi itse todeta, kun hän matkustaa myöhemmin tällä viikolla kotimaahani Maltaan ja Lampedusan saarelle. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, huomaatte, että etsimänne solidaarisuus karttelee teitä. Solidaarisuus sisällytettiin ensimmäisen kerran maahanmuutto- ja turvapaikkasopimukseen viime lokakuussa. Se sisällytettiin sopimukseen rasituksen jakamista koskevalla lausekkeella, joka koskee rasituksen jakamista maiden kesken. Tämä oli ensimmäinen kerta kun solidaarisuus sisällytettiin sopimukseen, ja se oli myönteinen teko. Lauseketta sovelletaan vapaaehtoisesti, ja se mahdollistaa turvapaikkaa hakevien henkilöiden siirtymisen toiseen Euroopan unionin maahan. Parlamentti jopa myönsi 5 miljoonaa euroa EU:n tämän vuoden talousarviosta lausekkeen täytäntöönpanoa varten. Toistaiseksi lauseketta on sovellettu vain Ranskan tapauksessa, kun maa tarjoutui ottamaan vastaan 80 turvapaikanhakijaa Maltasta. Tämä oli tärkeä ele, mutta muut Euroopan unionin maat eivät seuranneet esimerkkiä, mikä on todella vahinko. Tästä syystä kysyn komission varapuheenjohtajalta, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä taatakseen, että rasituksen jakamista koskevaa mekanismia toteutetaan? Miten se aikoo varmistaa, että useammat maat osoittavat solidaarisuutta ja ottavat vastaan maahanmuuttajia jäsenvaltiosta, jolla on suhteeton taakka kannettavanaan? Aikooko komissio laatia eurooppalaisen maiden välisen siirto-ohjelman ja kuinka se aikoo toimia tämän lausekkeen pohjalta ja soveltaa sitä?
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Nykytilanteessa, jossa pakolaisten määrä on kasvanut kaikkialla maailmassa ja Euroopan unioni ottaa vastaan yli puolet turvapaikanhakijoista, yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän perustaminen on oltava ehdottomasti ensisijaisena tavoitteena.
Tässä mielessä suhtaudun myönteisesti ehdotukseen perustaa Euroopan turvapaikanhakijoiden tukivirasto, joka koordinoi eri maiden kansallisia toimia, jotta tietyille jäsenvaltioille ei aiheutuisi suhteetonta rasitusta. Mielestäni viraston toiminta on organisoitava niin, että se voi toimia kriisien yhteydessä tehokkaasti ja arvioida turvapaikkahakemuksia asianmukaisella tavalla.
Mielestäni Euroopan unionin on tuettava uusia jäsenvaltioita, nimittäin Romaniaa ja Bulgariaa, tehokkaiden solidaarisuusmekanismien avulla, jotta ne voivat taata turvapaikanhakijoille asianmukaiset vastaanotto-olosuhteet. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että meidän on toimittava yhteisössä ennakoivasti eikä reagoivasti ja kiinnitettävä enemmän huomiota kolmansien maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön kriisien ehkäisemiseksi.
Alin Lucian Antochi
(RO) Joka vuosi Euroopan unionin jäsenvaltiot ottavat vastaan miljoonia ihmisiä, jotka hakevat suojaa alkuperämaansa vainoilta ja konflikteilta. Niiden hakijoiden osuus, joille myönnetään pakolaisasema, on kuitenkin valtiosta riippuen 0-90 prosenttia. Lisäksi Dublinin järjestelmään sisältyvä menettely, jossa turvapaikanhakija otetaan takaisin ensimmäiseen kauttakulkumaahan, asettaa nämä maat ja unionin keskellä sijaitsevat maat eriarvoiseen asemaan turvapaikkapolitiikan sekä pakolaisiin liittyvien toimenpiteiden koordinoinnissa.
Kuten myös minua ennen puhuneet ovat todenneet, yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän on parannettava pakolaisten suojelun tasoa siitä hetkestä lähtien, kun heidät otetaan vastaan, siihen asti, kunnes heidät on täysin kotoutettu paikallisiin yhteisöihin. Tämä tapahtuu luomalla yhteinen turvapaikkamenettely, jossa asetetaan selkeät, järkevät ja yhtenäiset ehdot, joita viranomaiset voivat soveltaa käsitellessään turvapaikkahakemuksia.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä jäsenvaltioiden väliseen solidaarisuuteen tiettyihin maihin saapuvien suurten turvapaikanhakijavirtojen koordinoinnissa antamalla taloudellista tukea ja hyväksymällä sisäisiä uudelleensijoittamista ja siirtämistä koskevia järjestelmiä, joiden avulla pakolaisia voidaan jakaa tasapuolisesti kaikkialle Euroopan unioniin.
Katrin Saks
(ET) Haluan kiittää esittelijää ja korostaa tämän aiheen tärkeyttä, vaikka edustankin Viroa, jonne tunnetusti saapuu vähän pakolaisia.
Viro on myöntänyt tähän asti pakolaisaseman vain muutamalle ihmiselle vuodessa, mutta Viro on myös pieni maa, ja vaikka se kiinnostaakin matkailijoita, elämä siellä on vaikeaa. Myönnämme ilman muuta, että solidaarisuutta tarvitaan, mutta mielestäni niitä, jotka ovat jo joutuneet kärsimään paljon elämässään, ei pitäisi enää rangaista ankaralla ilmastolla, elleivät he itse sitä halua.
Näin ollen, jotta paljon turvapaikanhakijoita vastaan ottavien maiden tilannetta voidaan parantaa, olisi järkevää puhua vastuun eikä ihmisten jakamisesta. Normien yhdenmukaistamista kannattaa ehdottomasti tukea. Jos meillä on yhteinen ulkoraja, on johdonmukaista, että turvapaikanhakijoita kohdellaan tasavertaisesti kaikkialla Euroopan unionissa.
Zuzana Roithová
- (CS) Arvoisa puhemies, vastustan ehdottomasti euroskeptistä kampanjaa, joka vastustaa Lissabonin sopimukseen kirjattua yhteistä maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa. Meidän on pyrittävä yhdessä torjumaan päättäväisemmin laitonta taloudellisista syistä johtuvaa maahanmuuttoa ja tarjoamaan samalla ihmisarvoisemmat vastaanotto-olosuhteet turvapaikanhakijoille. Olen huolissani siitä, ettei pakolaisten lapsilla Euroopan pakolaisleireillä ole mahdollisuutta saada koulutusta eikä välttämätöntä terveydenhoitoa kuukausiin. Sitäkään ei voida hyväksyä, että Schengen-alueella toiset jäsenvaltiot myöntävät pakolaisaseman ja toiset eivät. On valitettavaa, ettei Frontex-virasto seuraa kansainvälistä suojelua hakevien määriä eikä heidän alkuperämaitaan. Kyllä, me tarvitsemme yhtenäisen turvapaikkamenettelyn ja meidän on myös autettava puskurivaltioita solidaarisuusperiaatteen mukaisesti. Meidän on kuitenkin myös liitettävä turvapaikkapolitiikka kehitysyhteistyöpolitiikkaan, jotta voimme estää maahanmuuttoa.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. -? (FR) Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti, vaikka kuuntelinkin tarkkaan kaikkia puheenvuoroja, ja kiitän Euroopan parlamenttia sen osoittamasta todellisesta tuesta tälle ponnistukselle, jolla turvapaikkapolitiikalle annetaan kaikki tarvittavat välineet kaikkien maailman vainottujen ihmisten auttamiseksi. Kuten Martine Roure totesi, meillä on siihen velvollisuus ja moraalinen pakko.
Haluaisin selventää tiettyjä asioita. Ensinnäkin muutamat teistä, erityisesti jäsen Catania, mainitsivat Frontexin. Minun on kerrottava, että Frontexilla on nyt yhteyshenkilö YK:n pakolaisvaltuutetun toimistossa. Tällä tavoin Frontex todella pyrkii ymmärtämään turvapaikanhakijoiden ongelmia, ja komissio on ehdottanut sääntöjä, joilla tarkennetaan Frontexin toimeksiantoa merioperaatioiden yhteydessä. Käymme parhaillaan jäsenvaltioiden kanssa keskusteluja tästä tärkeästä kysymyksestä.
Palaisin vielä solidaarisuutta koskevaan pyyntöön, jonka monet teistä esittivät. Tarkoitan erityisesti jäsen Busuttilia, joka kertoi Maltan vaikeasta tilanteesta tässä asiassa. On totta, että turvapaikkapolitiikan toimintasuunnitelmassa komissio aikoi tutkia, mitä mahdollisuuksia tarjoaisi turvapaikanhakijoiden jakaminen vapaaehtoisesti eri jäsenvaltioihin.
Keskustelut jäsenvaltioiden kanssa käynnistettiin syyskuussa epävirallisen asiakirjan pohjalta. Siinä esitettiin useita vaihtoehtoja solidaarisuusperiaatteen toteuttamiseksi turvapaikka-asioissa. On todettava, että on vaikea saada suurin osa jäsenvaltioista hyväksymään järjestelmä, jonka avulla pakolaisia jaettaisiin heidän kesken. Alamme kuitenkin tutkia tällaisen unionin tasolla tapahtuvan jakamisen vaikutuksia ja mahdollisuuksia.
Totean myös, että olemme valmiit rahoittamaan turvapaikanhakijoiden jakamiseen ja uudelleensijoittamiseen liittyviä hankkeita Euroopan pakolaisrahastosta. Voin sanoa tämän uudelleen niissä jäsenvaltioissa, jonne matkustan. Turvapaikanhakijat pyrkivät usein juuri näihin maihin.
Yhteenvetona totean, että mielestäni olemme aloittaneet pitkän prosessin, joka on todella tärkeä, jos todella haluamme Euroopan unionin ylläpitävän arvojaan ja vahvan identiteettinsä alueena, joka toivottaa tervetulleeksi kaikki maailman ihmiset, jotka kärsivät ja odottavat apuamme.
Euroopan parlamentti, arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, kiitän teitä kaikista puheenvuoroistanne, joita arvostan suuresti komission varapuheenjohtajana.
Giusto Catania
esittelijä. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää kollegojani, jotka ovat puhuneet mietinnön puolesta, sekä varapuheenjohtaja Barrot'ta hänen tuestaan sekä siitä työstä, johon komissio ryhtyy muuttaakseen tiettyjä direktiivejä, erityisesti turvapaikkamenettelyjä koskevaa direktiiviä, ja jolla se osoittaa haluavansa parantaa yhteistä turvapaikkajärjestelmää. Parlamentti osallistuu lainsäädännön laatimiseen tällä alalla, ja mielestäni meidän on tehtävä työmme, jotta turvapaikkamenettelyt voidaan yhdenmukaistaa ylemmällä tasolla vaatimalla yhdenmukaistettua järjestelmää, jonka avulla voidaan ottaa vastaan suuria pakolaismääriä ja parantaa jäsenvaltioiden vastaanotto-olosuhteita, niin että järjestelmästä saadaan yhä yhtenäisempi.
Mielestäni parlamentti on tehnyt tärkeää työtä vieraillessaan Euroopan unionin hallinnollisissa säilöönottokeskuksissa. Olemme vierailleet monissa niistä - jäsen Roure oli loppuselvityksen esittelijä - ja todenneet, että usein oikeutta turvapaikkaan on rikottu jäsenvaltioissa, että usein tavanomaisia vastaanotto-olosuhteita, kuten oikeutta terveydenhoitoon ja oikeusapuun, ei ole taattu eikä tietoja mahdollisista turvapaikanhakijoista ole annettu. Tämä johtuu siitä, että monista ryhmistä koostuvien muuttovirtojen käsittelyssä laittoman maahanmuuton torjunta ja ulkorajojen suojeleminen on asetettu etusijalle ja tarve ottaa vastaan erityisesti turvapaikanhakijoita on jäänyt toisarvoiseen asemaan.
Olen samaa mieltä eräiden kollegojeni esittämistä huomioista. Ne koskevat erityisesti tarvetta tarkastella uudelleen Dublin-asetusta ja taata jäsenvaltioiden välinen solidaarisuusmekanismi rasituksen jakamista varten. Ne koskevat kuitenkin myös sitä, että tarvitsemme solidaarisuusjärjestelmää myös turvapaikanhakijoita varten, sillä meidän on tunnustettava myös heidän oikeutensa siirtyä toiseen jäsenvaltioon, jotta he tulisivat kuulluksi.
Lopuksi totean, että eräät jäsenet ottivat esiin rajavalvontaa koskevan kysymykseen. Tässä ajattelutavassa on yksi perusvirhe: rajojen puolustaminen ja turvapaikka-asia ovat kaksi täysin erillistä asiaa. Meidän on taattava oikeus turvapaikkaan perusoikeutena, jota Euroopan unioni vaalii.
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Bogusław Rogalski  
Arvoisa puhemies, viime vuonna pakolaisten määrä maailmassa kasvoi yli 12 miljoonaan ja samalla 26 miljoonaa ihmistä on joutunut siirtymään maansa sisällä, mikä osoittaa ongelman vakavuuden. Valitettavasti normit eivät ole läheskään yhdenmukaisia, sillä niiden kolmansista maista tulevien turvapaikanhakijoiden osuus, joille myönnetään turvapaikka, on 0-90 prosenttia jäsenvaltiosta riippuen.
On luotava yhtenäinen turvapaikkojen myöntämisjärjestelmä sekä yhtenäiset normit, joiden avulla voidaan päättää, kenet voidaan tunnistaa pakolaiseksi tai tarvitseeko kyseinen henkilö kansainvälistä suojelua. Kaikilla alaa koskevia päätöksiä tekevillä pitäisi olla yhtäläiset mahdollisuudet saada asiantuntevaa tietoa hakijan alkuperämaasta ja elimistä, joihin päätöksistä voidaan valittaa. Sama mahdollisuus on oltava myös turvapaikanhakijoilla.
Odotusaikana on erittäin tärkeää, että viranomaiset pohtivat kunnolla vaikeammassa asemassa olevien turvapaikanhakijoiden, kuten lasten, vammaisten tai naisten, erilaisia tarpeita. On tärkeää luoda yhteinen tietokanta, jossa voidaan julkaista ja johon voidaan kerätä alkuperämaita koskevaa tietoa.
On syytä korostaa, että velvollisuus antaa apua on kirjattu Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimukseen (UNCLOS), ja se sitoo oikeudellisesti kaikkia EU:n jäsenvaltioita ja EU:n Frontex-virastoa.
