Akkrediterings- og markedstilsynskrav - Fælles rammer for markedsføring af produkter - Anvendelse af nationale tekniske forskrifter på produkter - Sikkerhedsmærkning af forbrugsvarer (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende betænkninger:
betænkning af André Brie for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om akkrediterings- og markedstilsynskrav i forbindelse med markedsføring af produkter - C6-0068/2007 -,
betænkning af Christel Schaldemose for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om fælles rammer for markedsføring af produkter - C6-0067/2007 -,
betænkning af by Alexander Stubb for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, og om ophævelse af beslutning nr. 3052/95/EF - C6-0065/2007 - og
følgende mundtlige forespørgsel:
mundtlig forespørgsel af Arlene McCarthy for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse til Kommissionen om sikkerhedsmærkning af forbrugsvarer - B6-0009/2008).
André Brie
ordfører. - (DE) Fru formand, hr. kommissær, repræsentanter for rådsformandskabet, mine damer og herrer! Forordningen om akkreditering og markedstilsynskrav udgør en lovgivningsmæssigt og indholdsmæssigt meget kompliceret og tilsyneladende også meget ømtålelig, nærmest teknisk materie. Men der hersker ingen tvivl om, at den er af stor politisk betydning for såvel forbrugerne som den europæiske økonomi. De problemer, som har givet anledning til Kommissionens forslag, og som for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse har været bestemmende i dets debatter og utallige ændringer og beslutninger, er åbenlyse. Jeg vil her kun komme ind på tre spørgsmål.
For det første: Systemet med akkreditering har hidtil ikke været reguleret på europæisk plan, skønt det findes i de fleste medlemsstater og har en væsentlig betydning for markedstilsynsorganisationernes kvalitet. I lyset af det europæiske indre marked og varernes frie bevægelighed i EU er det meget vigtigt for forbrugerne, at de åbenlyse forskelle i kvalitet og effektivitet hos markedstilsynsorganisationerne højnes ved hjælp af europæiske bestemmelser om akkrediteringsmyndighederne. Europa-Parlamentet har overgået Kommissionens forslag ved at give disse myndigheder og medlemsstaterne betydeligt større forpligtelser. Med forordningen forbydes akkrediteringsmyndighedernes kommercialisering, profitorientering og indbyrdes konkurrence entydigt, og deres uafhængighed samt deres offentlig-retlige karakter sikres.
For det andet: Selvom forbrugernes og miljøets sikkerhed og beskyttelse reguleres i utallige europæiske direktiver og andre bindende standarder, har ikke blot sagen med den amerikanske legetøjsproducent Martell sidste år vist, at praksis ikke sjældent er utilfredsstillende, og endvidere at overvågningen af bestemmelserne ved de europæiske grænser og på det europæiske marked er meget forskellig og i visse tilfælde utilstrækkelig. Der kræves selvfølgelig også ændringer og forbedringer af enkelte direktiver som f.eks. legetøjsdirektivet. For Kommissionen handlede det i dens forslag til en forordning frem for alt om at forbedre, styrke og tilnærme markedstilsynssystemet. Denne holdning deltes ikke blot af Europa-Parlamentet, men blev på mange måder udbygget, og medlemsstaternes og markedstilsynsmyndighedernes forpligtelser, herunder kravene om samarbejde med toldmyndighederne, er blevet konkretiseret og udvidet betydeligt. For os indbefattede det også en omfattende informationspligt og det offentliges ret til informationer. Det glæder mig, at Rådet og Kommissionen har fulgt Europa-Parlamentets linje i denne sag.
For det tredje: Personligt betragter jeg det som den største succes for Parlamentet og den væsentligste forbedring, vi har opnået, at dagligvarer også er omfattet. Fordelene ved denne forordning ligger i dens retligt meget bindende karakter, og fordelene ved direktivet om generel produktsikkerhed, til hvilke hører meget detaljerede, men netop retligt lidet bindende foranstaltninger til beskyttelse af forbrugerne, kan forbindes med hinanden. Det har været den lovgivningsmæssig og teknisk vanskeligste del af vores diskussioner og forhandlinger med Kommissionen og Rådet. At det er lykkedes, skyldes helt klart, at selvom de tre institutioner favoriserede forskellige fremgangsmåder, var de enige om målet, nemlig en bedre beskyttelse af forbrugerne og et effektivt markedstilsyn. Derfor vil jeg gerne takke kommissær Kuneva og Verheugen, Kommissionens medarbejdere og partnerne fra det tyske, portugisiske og især slovenske rådsformandskab for det intensive, konstruktive og respektfulde samarbejde. På dette sted vil jeg også udtrykkeligt mindes Michel Ayral fra Kommissionen, som døde for kort tid siden, og med hvem dette samarbejde i væsentlig grad blev organiseret. Desto vanskeligere er dette tab for os. Jeg kan over for rådsformandskabet bekræfte, at resultatet næppe var blevet opnået på nuværende tidspunkt uden de tre sidste rådsformandskaber.
Denne forordning styrker i væsentlig grad det lovgivningsmæssige grundlag for forbrugernes sikkerhed og sundhed, miljøbeskyttelsen og en tilsvarende kvalitet af produkterne. Det er nu op til medlemsstaterne og Kommissionen at udnytte og realisere disse muligheder i forbrugernes interesse. Jeg vil også udtrykkeligt takke mine skyggeordførere - Christel Schaldemose og Alexander Stubb - for et fortræffeligt samarbejde om denne pakke.
Christel Schaldemose
ordfører. - Fru formand, hr. kommissær, kære formandskab, mine damer og herrer! Jeg vil godt starte med at sige tak til jer alle sammen for det fantastisk gode samarbejde, vi har haft i forbindelse med arbejdet med denne pakke. Det har været spændende på mange måder. Som skyggeordførerne ved, har det været min første betænkning overhovedet i min tid i Parlamentet, og det har været meget lærerigt. Det har også været meget udfordrende at skulle arbejde med tre betænkninger og dermed også med nogle andre ordførere. Det har været spændende!
I sidste ende har det gavnet vort arbejde, at vi har haft tre betænkninger, som godt nok på visse områder har overlappet hinanden, men som betyder, at vi nu står med et sammenhængende stykke lovgivning for det indre marked, som vil styrke dette marked. Der tales meget om bedre lovgivning, og selv om Kommissionen utvivlsomt har taget sig til hovedet nogle gange under vores forhandlinger, vil jeg alligevel vove den påstand, at vores arbejde her er et eksempel på en god proces. Vi har alle sammen arbejdet rigtig effektivt og fået et godt resultat ud af det. Vi har til gengæld også haft rigtig mange møder for at nå hertil.
Jeg vil godt fremhæve tre ting, som vi har kæmpet for fra Parlamentets side i forbindelse med denne ramme for markedsføring af produkter. Tre ting, som vi har fået igennem, og som har betydning for, at vi nu kan støtte op omkring det kompromis, vi har lavet, og være ganske tilfredse med det. For det første synes jeg, at det er en stor sejr for forbrugerne, at vi har styrket kravene til de erhvervsdrivende i hele forsyningskæden. Alle, som kommer i berøring med et produkt, bliver ansvarlig for, at produktet er sikkert og lever op til EU's krav. Lige fra fabrikanten i Kina til importøren i Køln eller til distributøren i København. Det betyder altså helt konkret, at en importør ikke længere vil kunne fralægge sig ansvaret, hvis et produkt, de har importeret, viser sig at være farligt eller ikke at leve op til EU's regler i øvrigt.
For det andet er vi lige på målstregen blevet enige om, hvordan vi styrker CE-mærket. Lige fra vores allerførste debat i udvalget har det stået klart, at det har været lidt vanskeligt at finde ud af, hvordan vi skulle løse dette problem. Hvad var mærket for noget? Hvordan kunne vi styrke kontrollen? Var det overhovedet en troværdig garant for sikkerheden? Den løsning, vi er kommet frem til, betyder, at vi holder fast i og styrker CE-mærket. Fremover vil medlemslandene skulle retsforfølge de virksomheder og producenter, som misbruger CE-mærket. Samtidig vil vi også få en styrket markedskontrol, ikke mindst som følge af hr. Bries betænkning. Det betyder samlet set, at vi som forbrugere i fremtiden vil kunne have langt større tillid til de produkter, der bærer mærket.
Men - og det er så det tredje punkt - vi har også i forslaget forpligtet Kommissionen til at følge op på, hvordan mærket fungerer. CE-mærket er nemlig ikke nødvendigvis løsningen på alle vores problemer med sikkerhed på det indre marked. Mærket er primært rettet mod virksomhederne og mod de myndigheder, som tager sig af markedsovervågningen. Derfor har vi med denne afgørelse bedt Kommissionen om at lave en undersøgelse om, hvordan mærket fungerer, og om at foretage en grundig vurdering af forbrugersikkerhedsmærker i al almindelighed. Kommissionen er i gang med arbejdet, og vi venter meget spændt på resultatet.
Denne afgørelse er ikke i juridisk forstand egentlig lovgivning, men den indeholder en klar politisk forpligtelse, som vil betyde, at fremtidig produktlovgivning vil blive lavet ud fra den ramme, vi har skabt med afgørelsen. Det betyder helt konkret, at når vi nu skal i gang med legetøjsdirektivet, kommer vi til at tage disse definitioner og disse bestemmelser om de erhvervsdrivende og placere dem i legetøjsdirektivet. Det betyder, at vi faktisk får et meget mere sikkert indre marked. Jeg er helt sikker på, at vi hermed får styrket sikkerheden på det indre marked til fordel for forbrugerne, men også til fordel for de erhvervsdrivende. Tak for samarbejdet til jer alle sammen, særlig tak til hr. Stubb og til hr. Brie.
Alexander Stubb
Fru formand! Jeg har fire minutter, så jeg vil gerne sige fire ting. Den første er ikke, at der er Malcolm Harbours fødselsdag, men det er det, så vi bør ønske ham tillykke.
Den første er en takketale, for når det drejer sig om en pakke lovforslag som denne, er der ikke nogen måde, hvorpå man kan få den igennem alene. Så min første tak går til hr. Brie og fru Schaldemose, som jeg næsten vil kalde mine medordførere. Det har været sjovt at arbejde sammen med Dem. Det var den første lovgivningsmæssige pakke, også for mig, og den har vist, at tingene kan fungere ganske godt. Jeg vil også gerne takke mine skyggeordførere, i særdeleshed fru De Vits, fru Rühle og hr. Manders. Det har også været sjovt at arbejde sammen med Dem. Så vil jeg gerne takke de tre formandskaber, der har været involveret. Det første var Frank Wetzel og det tyske formandskab. De gjorde et fint stykke arbejde. Det andet var Fernanda og det portugisiske formandskab. De gjorde også et fantastisk arbejde, og så har slovenerne som de tredje vist, hvorfor nye formandskaber og formandskaber fra små lande er så fantastiske. De har også gjort et pænt stykke arbejde, så mange tak, Vinka. Jeg vil i særdeleshed gerne takke Kommissionen, hr. Verheugen og Simon Mordue på den politiske side, og så blandt tjenestemændene, om jeg så må sige, vil jeg gerne takke Hans, Liliana og især hr. Ayral, som André allerede har nævnt. Desværre døde hr. Ayral ganske pludselig. Hvis jeg kunne bestemme, ville jeg kalde dette Ayral-pakken som en anerkendelse af hans arbejde, for han var en fantastisk EU-tjenestemand af den type, vi har brug for. Endelig vil jeg gerne takke Luca fra den juridiske tjeneste, Patricia fra sekretariatet og ligeledes min assistent Tuomas, der har arbejdet så hårdt, at han har fået en knæskade. Med andre ord: Hans venstre knæ og hans højre kan ikke kende hinanden mere, og han kan ikke være til stede her i dag. Han har været sjælen bag hele pakken.
Det andet, jeg vil sige, er, hvad der er baggrunden for gensidig anerkendelse. For at sige det enkelt havde vi Cassis de Dijon-afgørelsen i 1979. Siden da har vi haft 300 sager ved domstolene for at vise, at gensidig anerkendelse ikke virker. 75 % af varerne er harmoniserede, og 25 % er ikke. Den harmoniserede del andrager 1.500 milliarder euro, eller 1,5 billioner euro, og den ikkeharmoniserede del andrager 500 milliarder euro. Af de 500 milliarder er der problemer i forbindelse med 150 milliarder. Kommissionen fortæller os, at hvis den gensidige anerkendelse virkede, ville vores bruttonationalprodukt stige med 1,8 %. Kommissionen har fremlagt et godt forslag. Desværre har medlemsstaterne forsøgt at udvande det, men heldigvis har vi i Parlamentet beskyttet det indre markeds interesser og presset en ambitiøs pakke igennem.
Det tredje punkt drejer sig om, hvad vi gjorde. Hvilke procedurer har vi ændret? For at sige det enkelt har det indtil nu taget en lille, mellemstor eller stor virksomhed 2-3 år at få en sag om gensidig anerkendelse igennem retten. Det er ikke nødvendigt længere, for vi har flyttet bevisbyrden over til medlemsstaterne. Grundlæggende skal medlemsstaten i en procedure, der varer mellem 20 og 60 dage, fremlægge beviser - og jeg understreger ordet - for, at en bestemt regel ikke gælder i den anden medlemsstat. Så vi har flyttet bevisbyrden. Hvad jeg gerne vil sige til alle små og mellemstore virksomheder i Europa, er, at det ikke bliver nødvendigt nogensinde igen at udfylde en formular for at ansøge om at komme ind på markedet i et andet land. Nej, varerne bevæger sig frit. Ring til os, ring til mig, hvis De har problemer. Det skal ikke være nødvendigt at ansøge.
Det fjerde og sidste punkt, jeg gerne vil fremhæve, drejer sig om praktiske tilfælde og de områder, dette gælder for. Svaret er cykler, stilladser, brandalarmer, brød og plantebaserede produkter osv. Princippet om gensidig anerkendelse gælder for et stort marked. Så det sidste, jeg vil sige efter at have takket og opridset baggrunden for de proceduremæssige ændringer og praktiske eksempler, er, at europæiske virksomheder aldrig igen skal opleve, at et produkt bliver hindret i at komme ind på markedet i et andet land.
(Bifald)
Formanden
De er underholdende som altid, hr. Stubb!
Arlene McCarthy
Fru formand! Også jeg vil gerne anbefale medlemmerne det udmærkede arbejde, der er blevet udført af vores ordførere for denne gode pakke, hr. Brie, fru Schaldemose og hr. Stubb, der, tror jeg, alle er jomfruer på det lovgivningsmæssige område. Jeg mener, det er den første betænkning, de har udarbejdet i Parlamentet, og jeg må sige, at de har gjort et fint stykke arbejde sammen med personalet. Vi må takke kommissæren selv, der har vist sit engagement og sin ildhu i denne sag, og Rådet og formandskabet, der har gjort alt dette muligt.
Jeg tror, det er lykkedes os at nå frem til en aftale, der vil lukke op for cirkulationen af sikre produkter på det indre marked, samtidig med at det indfører en skrappere ordning for at opdage farlige varer og forhindre, at de kommer på markedet, og naturligvis opretholder skrappe regler, som vi allerede har på plads, når det gælder fødevaresikkerhed, medicinsk udstyr og blodprodukter. Med vedtagelsen af denne pakke vil større såvel som mindre virksomheder finde det lettere at sælge deres produkter, som hr. Stubb har sagt - almindelige varer til husholdningen, cykler, stiger, tanke, beholdere osv. - samtidig med at forbrugerne vil kunne drage fordel af et større udvalg af sikre produkter af høj kvalitet.
Men vi har meget klart sagt, at fri bevægelighed for varer ikke må bringe sikkerheden i fare. Tværtimod har vores ordførere forsøgt at styrke sikkerheds- og håndhævelsesordningen med helt nødvendige krav i denne pakke ved at gøre det klart, at alle produkter, der markedsføres, herunder importvarer fra tredjelande, skal overholde bestemmelserne, hvad enten det er et direktiv om legetøjssikkerhed eller om elektrisk udstyr; ved at gøre det klart, at alle erhvervsdrivende er juridisk ansvarlige - og endda erstatningspligtige - når de markedsfører produkter, og at de er ansvarlige for, at de oplysninger, de giver, er rigtige; ved at styrke det nuværende CE-mærkningssystem for at hjælpe på forbrugernes viden om og tillid til produkterne og ved at forøge koordineringen og samarbejdet mellem de myndigheder, der overvåger markedet, i særdeleshed så de kan reagere hurtigere i nødstilfælde for at opdage usikre produkter og kalde dem tilbage.
Jeg går tilbage til eksemplet med legetøj. Jeg vil understrege, at selv om USA's lovgivning om legetøjssikkerhed er svagere end EU's, når det gælder testkrav og standarder, og at deres problemer med defekt legetøj er større, så blev det samme produkt faktisk tilbagekaldt i juli i USA, mens det tog medlemsstaterne indtil september at gøre noget for at få defekt legetøj bort fra markedet i EU. Det er derfor, de ændringer, som vores ordførere har lavet for at sikre hurtig handling, virkelig er helt nødvendige.
Hvis vi skal skabe tillid hos forbrugerne, må vi sikre, at der ikke er nogen smuthuller for defekte eller farlige produkter. Jeg tror, det budskab, Parlamentet vil sende i dag ved at vedtage disse nye foranstaltninger, er, at vi vil have varerne til at bevæge sig frit, vi vil forøge konkurrencen og forbrugernes valgmuligheder, men vi vil ikke gå på kompromis med sikkerheden, og derfor har vi forstærket overvågningen af håndhævelsen og givet CE-mærkningen den juridiske beskyttelse, den fortjener, for at sikre, at importører og fabrikanter kan retsforfølges, hvis ikke de lever op til deres pligt til at tage ansvar for beskyttelse af forbrugeren.
Så jeg vil gerne takke Dem for det konstruktive og intensive arbejde, De har udført. Vi glæder os over, at De nu har forelagt det nye direktiv om legetøjssikkerhed. Det er kun et af mange direktiver, der dækkes af den pakke af lovforslag, som vi vedtager i dag, og som formand for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse vil jeg derfor gerne anmode Dem om at tage fat på nogle af de afgørende fremtidige spørgsmål for at forøge forbrugernes tillid og sørge for sikkerhed og opmærksomhed for forbrugerne.
Jeg har to produkter her i dag. Det ene er en legetøjssæl, det andet er en el-kedel. Den ene har ikke noget CE-mærke, men det har den anden, så førstnævnte er sandsynligvis ikke dækket af direktivet om legetøjssikkerhed, og sidstnævnte må vi gå ud fra er dækket af direktivet om elektrisk udstyr. Men forbrugerne er forvirrede. De tror, at det også betyder, at kedlen er sikker. Det gør det ikke. Det betyder, at den overholder direktivet om elektrisk udstyr, og det er derfor, vi her i dag stiller Dem over for tre anmodninger: at se på yderligere mærkning for at forøge oplysningen om produktsikkerhed til forbrugerne; at udføre en tilbundsgående undersøgelse for at klarlægge gennemførligheden og de mulige fordele og ulemper ved en sådan mærkning for alle berørte, herunder erhvervslivet og forbrugerne; og at undersøge mulighederne for at styrke CE-mærkningens troværdighed gennem foranstaltninger til stærkere toldkontrol inden og uden for EU for at sikre, at vi gør en ende på forvirringen blandt forbrugerne med hensyn til CE-mærkningen.
Andrej Vizjak
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det er en stor ære for mig at være sammen med Dem i dag ved plenarmødet i Parlamentet og drøfte produktpakken. Varernes frie bevægelighed er utvivlsomt en af hjørnestenene i den europæiske integration.
Jeg er meget glad for, at vi i det år, hvor vi fejrer 40-års-dagen for toldunionen, og opmærksomheden er koncentreret om endnu en gang at se på den måde, hvorpå det indre marked fungerer, kan føje endnu en sten til mosaikken af forbedrede driftsformer på det europæiske marked. Varernes frie bevægelighed er et af de områder, hvor Slovenien først fik kontakt med den europæiske lovgivning, så jeg er så meget desto mere glad for, at vi lige nu under det slovenske formandskab får mulighed for at bekræfte aftalen ved hjælp af denne produktpakke, der repræsenterer en ny milepæl i opbygningen af EU's indre marked.
Jeg bør nævne, at der allerede i år, under det slovenske formandskab, har været mellem 30 og 35 møder på alle niveauer, og vi er kun midt i februar. Ved udgangen af november var der omkring 300 ændringsforslag til teksten, som vi alle er meget taknemmelige for, særligt de, der har gjort et stort stykke arbejde for at nå disse resultater.
Jeg er enig i, at produktpakken ved første øjekast ser meget teknisk ud, men jeg er overbevist om, at de europæiske virksomheder vil reagere meget klart på, at denne lovgivning påvirker deres forretningsmetoder på meget direkte måde.
Denne lovgivningspakke giver medlemsstaterne klar underretning om, hvad der er tilladt, og hvad der ikke er, når det drejer sig om produkter, som virksomhederne bringer på markedet. På den anden side vil virksomhederne vide, hvad de kan forvente fra de nationale myndigheder. De vil kende til procedurer, til, hvor lang tid det er sandsynligt, at det vil tage administrationen at behandle deres sag, når produkterne falder ind under en kategori, som der ikke er nogen harmoniseret EU-lovgivning om, og hvad proceduren er for muligvis at trække sådanne produkter tilbage fra markedet.
Det er særlig vigtigt for små og mellemstore virksomheder, som bliver pålagt uforholdsmæssigt store byrder i forbindelse med de administrative procedurer i sammenligning med andre virksomheder. De vil opdage, at den nye lovgivning gør disse procedurer meget enklere, og at produktpakken vil gavne Europas virksomheder. Det er der ingen tvivl om.
Men, og for mig er dette særlig vigtigt, det vil også gavne de europæiske forbrugere. Akkrediteringsforordningen om markedsovervågning har sat os i stand til at styrke overvågningen af markedet. Derved vil vi sikre, at forbrugerne har bedst mulig adgang til sikre produkter, der lever op til alle krav.
På samme måde vil vi sikre, at overvågningen af produkter, der kommer ind i EU fra tredjelande, er god, og at vi i fremtiden undgår, at der kommer produkter ind på det europæiske marked, som er skadelige for borgernes sundhed og, hvad der er værre, for børnenes.
Medlemsstaternes procedurer til håndtering af ikkesikre produkter er nu langt klarere. Forbindelsen med den lovgivning, der drejer sig om generel produktsikkerhed, er også klar. Efter min mening vil det sætte os i stand til på en meget direkte måde at forøge vores borgeres tillid til EU's indre marked.
Lad mig nævne, at produktpakken også er en del af bestræbelsen for at skabe et bedre lovgivningsmiljø.
Med beslutningen om den fælles ramme for markedsføring af produkter har Kommissionen og begge lovgivere en klar plan, eller køreplan, hvis væsentligste elementer bør indeholdes i den kommende tekniske lovgivning for EU. Det vil gøre EU's lovgivning mere forståelig, og det vil være lettere for medlemsstaterne at gennemføre den.
Jeg er overbevist om, at den nye lovgivning vil bidrage til en mere effektiv organisering af den nationale administration og sætte virksomheder og borgere i stand til at operere på en mere gennemskuelig måde. Det vil styrke og forenkle samarbejdet mellem medlemsstaterne og således bidrage til bedre forbindelser mellem akkrediterings- og overvågningsinstitutioner for EU's marked.
Lad mig endelig takke ordførerne, fru Schaldemose, hr. Stubb og hr. Brie, for deres usædvanlig imødekommende og konstruktive samarbejde. Jeg vil også gerne takke Kommissionen og hr. Verheugen for deres utrættelige støtte og råd ved udformningen af den endelige aftale mellem Parlamentet og Rådet. Alt dette har på usædvanlig kort tid ført til etableringen af en harmoniseret og efter min mening fremragende sluttekst for alle de tre dokumenter, der er drøftet.
Jeg mener, at vi sammen har vist, at når det drejer sig om de europæiske borgeres velbefindende og den europæiske økonomi, kan de europæiske institutioner stå sammen og være effektive.
Günter Verheugen
Kommissionens næstformand. - (DE) Fru formand, hr. rådsformand, mine damer og herrer! Det store mål for dette initiativ, som vi forelagde for næsten præcist ét år siden, var at optimere varernes frie bevægelighed på det europæiske indre marked og samtidig at styrke forbrugernes og virksomhedernes tillid til reglerne for det indre marked.
Jeg vil i dag gerne takke alle for at have gjort dette mål så fuldstændigt til deres eget. At det er lykkedes at bringe denne komplekse og til dels også ret teknisk betonede pakke til en succesfuld afslutning på så kort tid, er virkelig imponerende. Det skyldes den helt usædvanlige indsats fra alle involverede parter, og jeg vil gerne rette en stor tak til ordførerne Christel Schaldemose, André Brie og Alexander Stubb.
Jeg er ordførerne meget taknemmelig for, at De i deres bidrag har givet udtryk for, hvilken stor rolle vores afdøde medarbejder, Michel Ayral, har spillet i den forbindelse. Han har faktisk været arkitekten bag denne pakke, og jeg må ærligt indrømme, at jeg nogle gange havde følelsen af, at han var den eneste, der forstod den fuldt ud.
Jeg takker også det slovenske formandskab, som gjorde dette projekt til en højt prioriteret opgave i sit arbejde. Det er et flot resultat af det slovenske formandskab, at vi i dag har kunnet vedtage denne pakke.
Jeg er også den første til at indrømme, at denne meget omfattende lovgivningspakke forlader Parlamentet i en bedre kvalitet, end den havde, da den kom til Parlamentet. Det glæder mig, at det er sådan. Det viser tydeligt, hvordan samspillet mellem de europæiske institutioner bør fungere.
Vi kan altså præsentere en pakke, som alle involverede parter på det indre marked kan profitere af: erhvervslivet, især de små og mellemstore virksomheder, men især også forbrugerne.
Forordningen om gensidig anerkendelse vil fremover gøre det lettere for virksomheder at markedsføre produkter overalt i Europa uden at støde på hindringer i form af forskellig national lovgivning. Vi alle her ved, at disse forskellige nationale bestemmelser meget ofte ikke har været andet end ren protektionisme. Her vil frem for alt små virksomheder profitere, for hvilke det i praksis er særligt vanskeligt at klare sådanne administrative vanskeligheder.
Dette sidste aspekt anser jeg for at være særligt vigtigt i alle politiske henseender. Vi har i dag mere end 23 millioner små og mellemstore virksomheder (SMV) i Europa. De udgør 99 % af alle virksomheder i Europa. I alt findes der kun 44.000 virksomheder i Europa, der ikke hører til kategorien af små og mellemstore virksomheder.
Det er imidlertid overraskende, at det af alle vores virksomheder kun er 8 %, der overhovedet beskæftiger sig med grænseoverskridende eksport, og her er det europæiske indre marked medregnet. Dvs. at over 90 % af alle vores europæiske virksomheder ikke forlader hjemmemarkedet og på ingen måde udnytter fordelene ved det indre marked. Jeg tror, at det først og fremmest hænger sammen med, at der har været alt for mange konkrete problemer i den daglige anvendelse af reglerne for det indre marked. Det er netop her, at vores forslag har taget deres udgangspunkt.
Forordningen om akkreditering og markedstilsynskrav vil mærkbart forøge effektiviteten af vores regler for det indre marked, og disse bestemmelser findes jo især for at garantere produkters sikkerhed. De nye bestemmelser bevirker, at de allerede eksisterende produktstandarder, nemlig kravene til produkternes sikkerhed og kvalitet, nu også virkelig kan kontrolleres.
Dermed supplerer vi for første gang de tekniske bestemmelser for det indre marked med en fælles markedstilsynspolitik og tager dermed et stort skridt i retning af en forbedret produktsikkerhed.
Under de forudgående forhandlinger og også her i dagens forhandling har spørgsmålet om CE-mærket fået særlig opmærksomhed. I første omgang vil jeg sige, at det glæder mig, at Parlamentet har besluttet sig for at styrke CE-mærkningen, så mærket bedre kan opfylde sin rolle i forbindelse med produktsikkerhed.
Ikke desto mindre er jeg fuldt ud enig med Arlene McCarthy om, at der i forbindelse med dette CE-mærke er opstået en række spørgsmål i løbet af de mange år, hvor mærket har været i anvendelse. F.eks. spørgsmålet om et fælles europæisk sikkerhedsmærke, som Arlene McCarthy også udtrykkeligt har nævnt. Jeg er i den heldige situation at kunne fortælle, at Kommissionen ikke blot er villig til at forelægge det studie, som Parlamentet ønsker, men at vi allerede har indledt de forberedende arbejder, fordi dette projekt efter min mening haster. Vi vil forelægge dette studie hurtigst muligt.
CE-mærket blev jo i sin tid ikke indført for at informere forbrugerne. Det er en misforståelse, som forekommer igen og igen. CE-mærket gør intet andet, end at det bekræfter et produkts overensstemmelse med alle relevante bestemmelser. Forbrugerne kan jo i grunden kun bruge CE-mærket til noget, hvis de ved, hvilke bestemmelser der egentlig gælder for et bestemt produkt, men det er naturligvis entydigt for meget at forlange. Det kan man ikke forlange af forbrugerne.
Det er rigtigt, at CE-mærket i de fleste tilfælde, men ikke altid og ikke kun, også er et sikkerhedsmærke. Den information, der er vigtigst for forbrugerne, er imidlertid nu engang denne: Er mit produkt sikkert? Derfor er jeg helt enig med Parlamentet, og Kommissionen anser det også for nødvendigt at underkaste hele systemet med CE-mærkningen et eftersyn.
I den forbindelse overvejes det også, om det er muligt og hensigtsmæssigt at indføre endnu et mærke. Det skal meget nøje undersøges, om det kan gennemføres, og hvilke konsekvenser det vil få for alle berørte parter. Kommissionen er i hvert fald helt åben, hvad dette spørgsmål angår, og er indstillet på at samarbejde med Parlamentet og Rådet på enhver måde.
I forbindelse med det igangværende arbejde undersøger vi naturligvis også, hvilke omkostninger der er forbundet med at indføre et nyt system eller at tilpasse eksisterende systemer, og hvad der er endnu vigtigere, hvilken yderligere gavn i form af omkostningsmæssige fordele det vil have for forbrugere, producenter, forhandlere og myndigheder.
Endnu et spørgsmål, der er af stor betydning og skal undersøges, vedrører sammenhængen mellem en eventuel særlig mærkning for forbrugerne og alle øvrige mærker, herunder CE-mærket.
Med hensyn til spørgsmålet om at styrke CE-mærkningens troværdighed ved hjælp af skrappere kontroller af produkter fra tredjelande vil forordningen om akkreditering og markedstilsynskrav yde et vigtigt bidrag til løsningen på denne problematik, så snart den er blevet gennemført af medlemsstaterne. Jeg lægger særlig vægt på dette punkt: For borgerne er produktsikkerhed et spørgsmål om troværdigheden af hele projektet med det indre marked.
Beslutningen om en fælles lovgivningsmæssig ramme for markedsføringen af produkter har særlig betydning for den fremtidige lovgivning. Denne beslutning sætter de standarder, der fremover skal gælde for vores lovgivning. På den ene side skal den garantere et højt sikkerhedsniveau, som f.eks. bestemmelserne om importørers ansvar. På den anden side vil den sørge for større sammenhæng mellem bestemmelserne, hvilket vil gøre det lettere for virksomhederne også faktisk at efterleve reglerne.
Det første eksempel på, hvordan denne beslutning nu skal gennemføres konkret, foreligger allerede for Parlamentet i form af legetøjsdirektivet, som Kommissionen allerede har vedtaget. Flere eksempler vil følge inden for kort tid.
Kommissionen er mere end tilfreds med det politiske resultat, som tegner sig her i dag. Jeg takker for Deres aktive interesse og bidrag, der har sørget for, at denne pakke for en af de centrale projekter i den europæiske integrationspolitik, nemlig skabelsen af et virkelig velfungerende indre marked, udgør et reelt kvalitetsmæssigt spring. Det giver det indre marked ny kvalitet.
Dermed realiserer vi det indre marked for varer så fuldstændigt som muligt. Jeg anvender med vilje udtrykket "så fuldstændigt som muligt", fordi jeg også gerne vil præcisere følgende: Der vil aldrig nogensinde kunne findes en 100 %'s harmonisering på det europæiske indre marked. Jeg tror heller ikke, at det er, hvad vi virkelig ønsker. I lyset af EU-medlemsstaternes helt forskellige traditioner og behov skal der også være plads til at bevare disse nationale behov og traditioner.
Her er det vigtigt at finde en balance. Men som sagt nærmer vores bestemmelser sig den fuldstændige realisering af det indre marked så meget, som det overhovedet er muligt. Jeg tror, at også det er et vigtigt bidrag til mere vækst og større beskæftigelse i Europa, og at det er et svar på spørgsmålet om, hvordan Europa vil forberede sig på det 21. århundredes økonomiske udfordringer.
(Bifald)
Helmuth Markov
ordfører for udtalelsen fra det rådgivende Udvalg om International Handel. - (DE) Fru formand, hr. rådsformand, hr. kommissær! Udvalget om International Handel og Forbrugerbeskyttelse er overordentlig tilfreds med indholdet af André Bries betænkning. Han og de øvrige medlemmer af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse har gjort et rigtig godt stykke arbejde og er kommet frem til en afbalanceret holdning til dette komplicerede, men vigtige emne.
Denne forordnings konsekvenser for udenrigshandelen er tilsyneladende få. Men jeg mener, at der er tale om en tiltagende sammenhæng mellem det indre marked og udenrigshandelen. Mulighederne og risiciene ved den stadig større åbning af vores marked skal afbalanceres og overvejes omhyggeligt. EU skal spille en vigtig rolle, når det gælder om at garantere et velfungerende indre marked, og må ikke tillade, at det sættes over styr på grund af aktører uden for og inden for Fællesskabet.
Det glæder mig meget, at det korresponderende udvalg har accepteret Udvalget om International Handel og Forbrugerbeskyttelses forslag om en begrænset adgang til markedet for produkter med forkert eller vildledende CE-mærkning. For på den ene side forenkles dermed en pålidelig og gennemsigtig information af forbrugerne, på den anden side gives der udvidede muligheder for at bekæmpe utilstedelig praksis, der er i strid med national lovgivning og EU-lovgivning.
Her vil jeg gerne understrege, at tilsynet med produkter fra lande uden for EU-medlemsstater kræver større opmærksomhed. Her er der ikke tale om protektionisme. Men det er en realitet, at overtrædelser af allerede eksisterende regler forekommer væsentligt hyppigere dér, hvor kontrollerne faktisk foretages mindre strengt end i EU. Også ad denne vej skal vi sikre, at de producenter, der ikke blot opnår deres profit i kraft af, at deres hjemsted er beliggende i et land uden for EU, men også sparer produktionsomkostninger ved at forsøge at omgå tekniske og lovgivningsmæssige pålæg, som EU har indført af hensyn til borgerne, ikke får særlige fordele.
I parentes bemærket: Visse af de såkaldte hjemstedsfordele er måske driftsøkonomisk attraktive, men har på lang sigt ekstremt negative konsekvenser for miljøet og er helt uacceptable ud fra et socialpolitisk synspunkt. Desuden vil jeg gerne fremhæve positivt, at Udvalget om International Handel og Forbrugerbeskyttelses forslag om at styrke sanktionsmulighederne i tilfælde af gentagne overtrædelser af bestemmelserne er medtaget af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse.
Vi er også meget tilfredse med Christel Schaldemoses betænkning. Ikke alle Udvalget om International Handel og Forbrugerbeskyttelses ændringsforslag er blevet medtaget i ordlyden, men så absolut intentionerne bag dem. Det bør fremhæves, at dette nye forslag fordeler byrden ligeligt på alle handelsaktører, der er aktive på markedet, uanset om det drejer sig om producenter, importører eller forhandlere. Det er også vigtigt, at man af importører af produkter fra tredjelande forlanger, at de sikrer, at disse varer opfylder de krav, der gælder i Fællesskabet.
Baggrunden for vores ændringsforslag var ønsket om, at importører sammen med de udenlandske producenter drages til ansvar for alle skader som følge af farlige eller ulovlige produkter. Med dette forslag opnås det, at importører kontrolleres nøjere for, om deres producenter opfylder deres forpligtelser, for de ved, at det bliver dyrt, hvis de ikke omhyggeligt kontrollerer de produkter, som de markedsfører på det indre marked. Det bidrager ikke blot til at skabe lige konkurrencevilkår i EU, men begrænser også incitamentet til at flytte produktioner til lande uden for EU, hvor lovgivningen og bestemmelserne er mindre strenge end her.
Jeg støtter også betænkningens anbefaling af, at medlemsstaterne skal gøres ansvarlige for et stærkt, effektivt og intelligent markedstilsyn på deres respektive territorium, og at de skal stille tilstrækkelige kompetencer og ressourcer til rådighed herfor. Den korrekte gennemførelse af de foreslåede bestemmelser er absolut nødvendig, hvis vi ønsker, at vores markedsbestemmelser anvendes korrekt, og at de europæiske forbrugere skal beskyttes mod farlige produkter eller produkter, der er i strid med EU-lovgivningen.
Peter Liese
ordfører for udtalelsen fra det rådgivende Udvalg om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed. - (DE) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det er i min egenskab af ordfører for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, at jeg udtaler mig om André Bries betænkning, og jeg koncentrerer mig først og fremmest om området markedstilsyn. Dette område har været meget vigtigt for udvalget.
I de seneste måneder er spørgsmålet "Hvad står CE egentlig for?" blevet stillet mange gange. Hvad betyder disse to bogstaver? Egentlig står de jo for, at europæiske bestemmelser overholdes. Men mange har i løbet af CE-diskussionen hånende udtalt, at de egentlig betyder "Chinese export". Det er desværre en kendsgerning, at CE-mærket anbringes af producenter, der ikke overholder bestemmelserne. Det sker ikke altid, men desværre i stor udstrækning i Fjernøsten. Denne praksis er uacceptabel, fordi den indebærer risici for forbrugerne og sundheds- og miljøbeskyttelsen, men det er også slemt for de virksomheder, som overholder reglerne.
Jeg vil gerne præcisere, at det ikke må være en konkurrencemæssig ulempe at overholde europæiske regler, og at det ikke må være nogen konkurrencefordel ikke at overholde de europæiske regler. Derfor har Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed også tidligere, f.eks. i forbindelse med direktivet om miljøvenligt design, udtalt sig til fordel for et udvidet markedstilsyn. Det er derfor glædeligt, at Kommissionen har udarbejdet forslaget. Vi mener, at det er kommet sent, men bedre sent end aldrig. Det er en god ting, at vi hurtigt er nået til enighed. Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed mener ligesom Udvalget om International Handel og Forbrugerbeskyttelse, at de overgangsfrister, som Kommissionen har foreslået, er for lange. Vi bør hurtigst muligt lade disse bestemmelser træde i kraft. Kompromisset fra den 1.1.2010 er ikke det, vi ønsker, men dog en forbedring i forhold til Kommissionens forslag, ligesom på mange andre områder.
Jeg appellerer til medlemsstaterne om, at de stiller personale og de nødvendige foranstaltninger til rådighed, så markedstilsynet forbedres meget hurtigt, og at vi ikke udnytter overgangsfristen. Af hensyn til forbrugerne og de ærlige virksomheder må vi handle meget hurtigt.
Karin Scheele
ordfører for Udvalg om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed. - (DE) Fru formand! Også jeg vil gerne lykønske ordførerne. Jeg har sjældent i dette hus oplevet en sag, der både omfatter øget forbrugerbeskyttelse og lettelser for virksomhederne, blive forhandlet med så få kontroverser som denne.
Jeg er ordfører for udtalelsen om Christel Schaldemoses betænkning. I Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed har vi afvist Kommissionens forslag til en beslutning, fordi vi indtil i dag ikke har vidst præcist, hvorfor man havde valgt beslutningen som den juridiske form og ikke regulerer obligatorisk med lovgivning. Ikke desto mindre vil jeg gerne udtrykke mine bedste ønsker for og tak til ordføreren for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse. Der var også stor skepsis over for den brede anvendelse af new approach, fordi der her er tale om producentens egen erklæring, og new approach også svækker markedstilsynet, fordi bevisbyrden vendes om. Derfor er jeg en klar fortaler for kompromiset om, at new approach kun anvendes ved en konkret bedømmelse i det enkelte tilfælde.
Jan Březina
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi. - (CS) Fru formand, mine damer og herrer! Først og fremmest vil jeg gerne give udtryk for min påskønnelse af det udmærkede arbejde, som alle ordførerne for denne pakke har gjort. Som ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi om den betænkning, hr. Stubb har fremlagt, vil jeg i mit indlæg behandle en gruppe på ca. 25 % af de produkter, der er underkastet det såkaldte princip om gensidig anerkendelse af tekniske regler mellem medlemsstaterne. Det drejer sig om varer til en markedsværdi af ca. 500 milliarder euro. Denne kategori indbefatter bygningsprodukter, produkter af ædelmetaller, baby- og barneplejeprodukter og meget mere.
Til trods for at Domstolen har fastlagt princippet om gensidig anerkendelse i Cassis de Dijon-kendelsen for næsten 30 år siden, afspejler virkeligheden ikke altid dette, og det viser vigtigheden af denne lovgivning og behovet for den. Medlemsstaterne misbruger ofte deres stilling og forhindrer systematisk produkter, som lovligt markedsføres i andre medlemsstater, i at komme ind på deres eget marked. Bortset fra de økonomiske tab, de små og mellemstore virksomheder, der særlig rammes af denne lovgivning, lider, repræsenterer disse medlemsstaters praksis en ekstra administrativ byrde for de pågældende erhvervsdrivende. Hvis de ønsker at eksportere til disse medlemsstater, må de rette sig efter nationale organer og myndigheder og påtage sig ekstra, krævende administrative procedurer. Medmindre deres produkter bliver tilpasset på det ikkeharmoniserede område, må de afholde sig fra at eksportere dem.
En mere effektiv håndhævelse af anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse vil kunne nås, hvis man fastlægger en klar procedure med bevisbyrde, frister og ansvar for både iværksættere og de myndigheder, der ønsker en undtagelse fra princippet. Det vil bidrage til at sikre varernes frie bevægelighed, som er et af de fire grundlæggende principper. Det vil også afhjælpe ubalancen mellem de erhvervsdrivende og de myndigheder, der er ansvarlige for adgangen til markedet. Jeg er sikker på, at det vigtigste mål med dette forslag vil blive opfyldt, og at den europæiske forbruger vil blive den, der får størst fordel af en effektiv håndhævelse og anvendelse af dette princip.
John Purvis
Fru formand! Jeg var ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi om to af de tre betænkninger i denne pakke. Forud for afstemningen i vores udvalg modtog vi mange henvendelser udefra. Ved første øjekast så de fornuftige ud under påskud af at sikre sikkerhed og kvalitet, men de var faktisk slet skjulte forsøg på at udøve protektionisme mod konkurrence fra import til EU.
Når vi tror på et EU med et frit marked, forhåbentlig i en verden af frie markeder, og på vigtigheden af frihandel for udviklingen og berigelsen både af EU og af vores handelspartnere, må vi være meget omhyggelige med ikke af vanvare at gå ad den protektionistiske vej.
Udvalgets udtalelse blev afdæmpet i denne forbindelse, og jeg er glad for at se, at de fleste aspekter, der er for protektionistiske, er blevet mildnet takket være bestræbelser fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse.
Importører og distributører vil stadig have ret til at modificere produkterne, så de passer til EU-markedet, og hvis det sker, får de helt naturligt ansvaret for overholdelsen af reglerne. På den anden side noterer jeg mig, at de stadig skal sikre - jeg citerer: "sikre" - at de produkter, de markedsfører uden modifikation, er i overensstemmelse med EU's lovgivning. Jeg mener, at ordet "verificere" ville være mere passende end "sikre", og jeg vil være interesseret i kommissærens opfattelse af, om "sikre" i denne forbindelse er i overensstemmelse med WTO's krav og i særdeleshed med EU's forpligtelse til frihandel.
Jeg er også glad for at se, at der ikke længere henvises til direktivet om produktsikkerhed i almindelighed (GPSD). Som jeg forstår det, vil forbrugerne fortsat være beskyttede mod farlige produkter via GPSD, hvad enten de er medtaget i denne lovgivning eller ikke.
At indføre det ville bare forøge de unødvendige bureaukratiske byrder for produktion og vurdering af produkter, der ikke engang er rettet mod forbrugermarkedet. Det er også vigtigt for den europæiske industri, at den sande mening med og betydning af CE-mærkningen bliver forstået, og jeg tror, dette fører sagen et skridt videre. Men jeg er glad for, at kommissæren har sagt, at han overvejer, hvad der derudover kunne være ønskeligt, så længe det, der bliver foreslået, er praktisk gennemførligt for EU's industri og for dem, der eksporterer til EU.
Alt i alt mener jeg, at holdningen i denne betænkning nu er acceptabel. Jeg forventer faktisk, at mine kolleger i Industriudvalget fra Socialdemokraterne og De Liberale vil påskønne, at dette er et rimelig lykkeligt og acceptabelt resultat.
Når det bliver gennemført, kan vi i Industriudvalget se frem til en effektiv gennemførelse af det indre marked for varer med høje og effektive standarder for forbrugerbeskyttelse. Dette er et væsentligt resultat for EU med næsten uvurderlige økonomiske fordele for vores vælgere.
Jacques Toubon
ordfører for udtalelse fra Retsudvalget. - (FR) Fru formand, mine damer og herrer! Som ordfører for udtalelsen fra Retsudvalget vil jeg først nævne, at vores kollega Alexander Stubb har udført et fortrinligt stykke arbejde, og at vi for øvrigt har haft et tæt samarbejde. Det glæder mig, at definitionen af en teknisk forskrift og af udelukkelser er fastsat som foreslået af os, og især at det vanskelige spørgsmål om sprog er løst.
Desuden står der som bekendt i en af betragtningerne, at direktivet om produktsikkerhed i almindelighed har forrang, men det vender jeg tilbage til om lidt. Ydermere er der i Brie-betænkningen skabt mulighed for at skaffe industrielt fremstillede produkter den nødvendige sikkerhed.
Med hensyn til den omvendte bevisbyrde, som er selve princippet i teksten om gensidig anerkendelse, har vi formået også at tillægge visse aktører ansvar og ikke kun myndighederne. Endelig finder jeg ikrafttrædelsesfristen på ni måneder tilfredsstillende. Det var de vigtigste af de punkter i min udtalelse, som er blevet taget til efterretning.
Jeg synes, at det med disse tre tekster tilsammen - takket være de tre ordførere og de meget indgående drøftelser i alle udvalg - er lykkedes at forene åbningsbestræbelserne, dvs. afskaffelse af barriererne for det indre marked, med sikkerheden, som har vist sig særdeles påkrævet, især sidste sommer. Hvad den gensidige anerkendelse angår, er de vanskelige spørgsmål om ædelmetaller og våben løst behændigt.
Med hensyn til overvågning og mærkning forekommer det mig altafgørende at kunne revidere direktivet om produktsikkerhed i almindelighed inden for de næste fem år, og at der er lagt vægt på at sætte rammer for nationale mærker og på at iværksætte en undersøgelse om en europæisk mærkning. Jeg tror, vi her har en ganske fremragende tekstpakke.
Othmar Karas
ordfører for udtalelsen fra Retsudvalget. - (DE) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg er ordfører for udtalelsen fra Retsudvalget om forslaget om en fælles retlig ramme for markedsføringen af produkter. Som kommissæren også har nævnt, er vi alle enige om, at produktsikkerhed er et spørgsmål om troværdighed. Troværdighed skaber tillid, og troværdighed og tillid skaber et bedre indre marked.
For Retsudvalget var tre punkter vigtige i forbindelse med forordningen. For det første: Designet og produktionen af produktet skal opfylde de gældende krav. Det er ikke blot et spørgsmål om forhandlernes ansvar, men det er frem for alt et spørgsmål om producenternes ansvar. Forhandlerne og forbrugerne skal kunne stole på erhvervslivets aktører, som markedsfører produkter på det fælles indre marked. Forhandlernes forpligtelse bør fortsat være begrænset til bestemte kontroller.
Det andet hovedpunkt, der lå os særligt på sinde, var spørgsmålet om importørernes rolle. Importørerne har et særligt ansvar. Importører kan ikke kontrollere produkters design og produktionsegenskaber, men alligevel er de, fordi de markedsfører produkterne på EU-markedet, forpligtet til at garantere, at produkterne opfylder alle gældende lovbestemmelser.
Det tredje punkt var en klar definition og afmystificering af CE-mærket, der ikke er noget kvalitetsmærke, men udelukkende et mærke, der angiver, at produkterne opfylder al gældende lovgivning i EU. Vi takker for samarbejdet og hilser velkommen, at de forelagte betænkninger vedtages.
Malcolm Harbour
Fru formand! Min kollega, hr. Stubb, lod den nyhed undslippe, at jeg har fødselsdag i dag, så jeg vil gerne takke ordførerne og medlemmerne, for når man er en uforbederlig tilhænger af det indre marked og dets fremtid, hvad kan så være en bedre fødselsdagsgave end vedtagelsen af denne pakke i dag? Så vi pakker den op i dag, og jeg takker Dem for denne mulighed - vi pakker den op fra forbrugernes og borgernes synspunkt.
Mine kolleger har udtrykt deres anerkendelse af alle dem, der har været med, og jeg vil ikke bruge en masse tid på at gentage det. Men jeg vil gerne takke rådsformanden i særdeleshed for at være her i dag. Det er et klart tegn på den betydning, formandskabet tillægger denne sag. Jeg vil også gerne takke ham for hans stærke engagement i arbejdet i dette parlamentsudvalg - det er i høj grad blevet påskønnet. Desuden er denne pakke resultatet af et stort arbejde fra Kommissionen. Jeg vil også gerne personligt takke Michel Ayral, som jeg har arbejdet sammen med ikke blot om denne, men om mange andre sager. Han gik også stærkt ind for hele projektet med bedre regulering, og det også en del af dette.
Dette lægger i høj grad op til vores debat om Lissabonstrategien i eftermiddag, for intet kan være vigtigere for strategien for arbejdspladser og vækst end at have et virkelig effektivt fungerende og konkurrencedygtigt indre marked. Vi vil have konkurrencedygtige virksomheder og tillidsfulde forbrugere for at kunne bevare niveauet for arbejdspladser og økonomisk vækst i Europa, og det vil vi nå ved at få et virkelig effektivt indre marked. Hvad angår produkter, ønsker vi reguleringer, som er klare for erhvervslivet, hvorved de grupper, der arbejder med produkter, kan komme videre med at producere glimrende designs og sikre produkter af høj kvalitet.
Lad os ikke glemme, at de allerfleste virksomheder har folk, der tænker på dette, og de er meget frustrerede over, at de i mange tilfælde skal forandre deres produkter eller ansøge om gensidig anerkendelse én gang mere, som sagerne står i øjeblikket - dette er et væsentligt fremskridt.
Men forbrugerne har ret til at forvente disse kvalitetsprodukter, og at vi har de fornødne prøveprocedurer, der kan sikre, at produkterne på markedet har været igennem sådanne godkendelsesprocedurer.
Jeg vil gerne kommentere på linje med, hvad min kollega hr. Purvis sagde, i særdeleshed som svar til hr. Liese, der ikke er til stede; der er mange, mange virksomheder nu, der opnår glimrende standarder for design og kvalitet, men arbejder med kinesiske eller andre leverandører. Jeg vil blot nævne for Dem i forbindelse med min fødselsdag - for man tænker på rare ting - at jeg for nylig besøgte en virksomhed, der laver velkendte modeltog: Fleischmann og Rivarossi, som mine kolleger fra Tyskland og Italien vil kende. Det er vidunderlige modeltog af høj kvalitet. Produkterne under disse navne bliver faktisk designet i England, men bygget i Kina, og enhver, der tvivler på, at Kina kan producere produkter af god kvalitet, bør besøge sin lokale modeltogsforretning i weekenden og måske som jeg købe en gave til deres barnebarn.
Evelyne Gebhardt
for PSE-Gruppen. - (DE) Fru formand, kommissær Verheugen, hr. Vizjak! Lad mig først engang lykønske fødselsdagsbarnet Malcolm Harbour. Det glæder mig meget, at vi kan give Dem denne dejlige fødselsdagsgave. Vi har jo faktisk en indre marked-uge, og det indre marked er naturligvis meget vigtigt. I går havde vi allerede to gode og vigtige betænkninger på dagsordenen, nemlig Bill Newton Dunns og Janelly Fourtous betænkninger om en toldkodeks og toldsamarbejde, der også spiller en vigtig rolle i den kontekst, vi diskuterer i dag. Vi kan også klart sige, at vi her har nogle justerskruer for marked og forbrugere, der spændes. Det er en god ting.
De tre foreliggende betænkninger og den mundtlige forespørgsel, som Arlene McCarthy har stillet for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, er et stykke arbejde, som Europa-Parlamentet kan være bekendt. For dette bør vi takke ordførerne og alle parlamentsmedlemmer. I den forbindelse vil jeg især gerne takke Mia De Vits og Barbara Weiler fra min gruppe, fordi de endnu ikke er blevet nævnt, og naturligvis også vores ordfører Christel Schaldemose. Naturligvis også Dem, Alexander Stubb - Dem glemmer jeg helt sikkert ikke, og heller ikke André Brie.
Jeg synes, at vi med denne pakke har præsteret et værdifuldt og nødvendigt bidrag til afrundingen af lovgivningen om det indre marked. Samtidig styrker vi forbrugerbeskyttelsen på det indre marked. Det er særligt vigtigt for Den Socialdemokratiske Gruppe.
Men dermed er vi endnu ikke ved vejs ende. Vi må også fremover holde et vågent øje med sikkerheden af de produkter, der forhandles på det indre marked. I den forbindelse vil jeg rette en særlig tak til kommissær Verheugen for den meget klare og entydige fremgangsmåde i forbindelse med hhv. CE-mærkets fremtid, og hvordan vi kan forbedre mærkningen af produkterne på det indre marked og i EU. Det er meget vigtigt, så forbrugerne og borgerne også virkelig oplever og respekterer EU som deres union. Dette aspekt er meget vigtigt i denne forbindelse.
Vi er meget spændte på studiets resultater og på, hvad der kommer ud af det, og jeg er meget glad for, at De så klart har sagt, at dette er højt prioriteret af Kommissionen; det er en god ting. For dette uforståelige CE-mærke har også været anvendt til at vildlede og misinformere forbrugerne, hvilket ikke må finde sted og skal bringes til ophør.
Det er også godt, at det i de betænkninger, vi har forelagt, og i aftalen, som vi har indgået med Rådet, er lykkedes os at sørge for, at de nationale kvalitetsmærker skal bevares. Det forudsætter naturligvis - hvilket også er meget vigtigt for os som Europa-Parlament - at disse nationale mærker også virkelig udgør en merværdi i form af forbrugerbeskyttelse og ikke ignoreres eller misfortolkes af protektionistiske hensyn.
Den anden betingelse, som er ved at blive opfyldt, er, at vi på et eller andet tidspunkt har et europæisk sikkerhedsmærke, som mindst er ligeværdigt med, om ikke vigtigere end, disse nationale mærker. Da kan vi først begynde at tale om at afskaffe dem.
Det er også vigtigt, at vi holder afstemningen i dag, og jeg vil endnu en gang takke hr. Vizjak hjerteligt. Jeg ved, hvor vanskeligt det også har været i Rådet, for vi har jo sat Rådet under stort pres. Rådet ville gerne have haft lidt mere tid til forhandlinger med Parlamentet, det ved jeg godt. Jeg anerkender, at De har arbejdet hårdt for, at vi alligevel kunne stemme i denne uge, hvilket er en god ting, for dermed er der også skabt klarhed. Dette vil jeg endnu en gang udtale min helt særlige tak for.
Janelly Fourtou
Fru formand! Først vil jeg naturligvis takke ordførerne, hr. Stubb, hr. Brie og navnlig fru Schaldemose, for det effektive arbejde, hvis muntre tilsnit vi vist alle har påskønnet.
Jeg vil også på udvalgets vegne rette en særlig tak til hr. McMillan, som har stået fuldt og helt til vores rådighed, og til det slovenske formandskab, som har bibragt denne sag politisk vilje, således at den kan afsluttes ved førstebehandlingen.
ALDE-Gruppen er tilfreds med det opnåede kompromis, da vores anliggender er blevet imødekommet. Det drejer sig især om to punkter, nemlig importørerne ansvar og CE-mærkningen.
Vi er alle opsat på at få et sundt marked og dermed sunde økonomiske aktører, der sælger sikre produkter. ALDE støtter derfor bestemmelserne om at gøre importørerne mere påpasselige med produkternes markedsføring ved at give dem et medansvar, som de må tage alle følgerne af.
Med hensyn til CE-mærkningen er vi tilfredse med, at der skelnes mellem bestemmelserne i forordningen og i afgørelsen.
Personligt beklager jeg, at vi stadig ikke helt har løst problemet med anbringelse af nationale mærker. Det er et tilbagevendende spørgsmål. Som De erindrer, bad vi ved vedtagelsen af maskindirektivet i februar 2006 Kommissionen om at bekræfte i en erklæring, at den ville fastsætte betingelserne for anbringelse af andre mærkninger i forbindelse med CE-mærkningen, det være sig nationale, europæiske eller private mærker.
Kommissionen har altså opfyldt sin forpligtelse, mens vi - medlemmer af Europa-Parlamentet og medlemsstater - formentlig ikke har haft tilstrækkelig politisk vilje til at tage klar og præcis stilling til sagen. Det kan vi kun beklage, men på den anden side glæder det mig at høre hr. Verheugen meddele, at emnet vil blive uddybet i en undersøgelse, for det er faktisk tiltrængt.
ALDE-Gruppen vil støtte kompromisforslaget i den nuværende form, og vi bifalder arbejdet på denne tekst.
Leopold Józef Rutowicz
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Diskussionen om sikkerhedsmærkning af produkter har en mangeårig tradition. Det er staternes pligt at beskytte borgerne mod produkter, der er til fare for borgernes sikkerhed og liv. Af denne årsag har vi de forskellige varegrupper, der er underlagt bestemte krav i overensstemmelse med den pågældende lovgivning i de forskellige stater. Mærker og attester er forbundet med disse krav. Tilsynet udføres af de kompetente myndigheder.
CE-mærket gælder for mange varegrupper i EU. CE-mærket er en bekræftelse på, at et produkt er sikkert, og produktet skal være udstyret med mærket, hvilket både gælder for et strygejern til 5 euro og ét til 50 euro. Derfor har det ikke større betydning, om man tilføjer et plus- eller minussymbol til dette mærke.
Procedurerne for tildeling af CE-mærket afstedkommer ikke større indsigelser. Det er derimod et problem, at lovstridige ændringer indføres på produkter, der er mærket af producenterne. Produkterne mærkes lovstridigt med CE-mærket, og lignende produkter føjes til allerede opnåede attester uden passende certificering.
Vi har derfor behov for en bedre synkronisering af det arbejde, som alle forbrugerbeskyttelsesinstitutionerne udfører i Europa, og det er nødvendigt at tætne EU's grænser, så produkter uden attest ikke kommer ind på markedet. Vi har også behov for et effektivt informations- og tilsynssystem samt et skærpet og ensartet sanktionssystem, så det ikke kan betale sig at omgå CE-systemet. Små og mellemstore virksomheder i EU skal modtage støtte til at erhverve attester som følge af de høje omkostninger forbundet hermed. UEN-Gruppen støtter alle tiltag, der har til hensigt at beskytte forbrugerne og effektivisere det europæiske marked.
Heide Rühle
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Fru formand! Hjertelig tillykke med fødselsdagen, Malcolm Harbour, jeg glæder mig til et fortsat godt samarbejde! Og naturligvis skal de tre ordførere også takkes. Jeg var jo skyggeordfører for alle tre områder, derfor ved jeg, hvor hårdt De har arbejdet for på væsentlige punkter at forbedre dette forslag, som Kommissionen har forelagt. Samtidig vil jeg gerne takke kommissær Verheugen, som endnu en gang har gjort opmærksom på, at dette forslag forlader Parlamentet i en bedre form, end den det ankom i. Det er en vigtig bemærkning, for vi har alle arbejdet hårdt med det. Vi har gjort os stor umage med for det første at forbedre betingelserne for virksomhederne og for det andet også forbrugerne.
Denne pakke omfatter tre punkter. Med forordningen om gensidig anerkendelse af varer skal der for det første fjernes ikketoldmæssige - man kan også sige protektionistiske - hindringer. Dog har vi i udvalget også holdt en balance - hvilket kommissær Verheugen også har henvist til, og hvilket jeg anser for meget vigtigt - som nogle gange blev sat over styr i forhandlingerne. På den ene side skal ikketoldmæssige hindringer fjernes, men på den anden side skal det naturligvis forsat være op til medlemsstaterne at fastslå, om der foreligger bestemte forhold. I Tyskland har vi f.eks. problemet med nazisymbolet. Hvis der altså er problemer med visse produkter, der af etiske årsager ikke kan anerkendes i enkelte medlemsstater, skal det være muligt fortsat ikke at acceptere disse. Denne balance er blevet opretholdt. Jeg finder det meget vigtigt, fordi det kun er på denne måde, at der kan skabes en bred accept af det indre marked og princippet om det indre marked hos forbrugerne, men også hos de pågældende erhvervsdrivende. På dette punkt har vi taget et godt skridt i den rigtige retning.
Det er efter min mening også vigtigt, at vi har oprettet kontaktpunkter, men at vi også har afklaret, at der ikke opstår yderligere bureaukratiske byrder, fordi vi allerede har kontaktpunkter i forbindelse med tjenesteydelsesdirektivet og den gensidige anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. Jo flere kontaktpunkter vi opretter, desto større kunne byrden også blive for de enkelte medlemsstater. Også der har vi forholdt os meget ansvarsbevidst.
Desuden var det naturligvis også vigtigt for os, at vi fik sagt, at gensidig anerkendelse kun kan fungere, hvis det er de samme vilkår, der gælder for godkendelsen af markedsføringen i alle medlemsstater. Der har i sandhed været tale om forskellige vilkår i medlemsstaterne. Der var tendenser til at privatisere markedstilsynet, delvist privatisere, certificere og mere eller mindre privat at godkende certificeringen. Her har vi klart og tydeligt sagt: En markedsakkreditering kan kun finde sted på det offentliges ansvar. Og vi har øget de enkelte staters ansvar. Det anser jeg for at være et meget væsentligt skridt.
Markedstilsyn er naturligvis også en helt væsentlig forudsætning for, at der kan opstå og bevares produktsikkerhed i EU. Når vi diskuterer skærpelsen af direktiver og forordninger, bør vi altid være klar over, at et direktiv eller en forordning kun er så effektiv som de instrumenter, der i sidste ende kontrollerer overholdelsen af dem, dvs. markedstilsynet i medlemsstaterne. Her er medlemsstaterne blevet pålagt større forpligtelser til at udbygge og finansiere markedstilsynet og ansætte folk hertil. Det er efter min mening en meget vigtig forudsætning. Parlamentet må også i de kommende år holde øje med, at denne styrkelse af markedstilsynet også virkelig gennemføres.
Et andet vigtigt punkt er den værktøjskasse, som frem for alt Christel Schaldemose var ansvarlig for. Vi har nu med den horisontale beslutningstagning en værktøjskasse til fremtidige direktiver. En værktøjskasse, der sørger for, at der skabes mere lovgivningsmæssig sammenhæng, hvor det er meget vigtigt, at der især også i spørgsmålet om CE-mærkningen, men også importørernes stilling i handelskæden er en klar og entydig sammenhæng. Vi har øget importørernes ansvar i hele EU. Det var også et vigtigt fremadrettet skridt.
Alt i alt kan vi være meget tilfredse med pakken, som den foreligger i dag. Vi har også bred opbakning fra alle grupper.
Nu mangler jeg bare at takke det slovenske formandskab. Uden en stærk støtte fra det slovenske formandskab ville det ikke være lykkedes at nå til vejs ende på så kort tid før førstebehandlingen. En helt særlig tak vil jeg gerne rette til Kommissionen og sekretariatsmedlemmerne i Udvalget for det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse. Uden dem ville det helt sikkert ikke være lykkedes os at blive færdige til tiden og virkelig at opnå et kompromis til førstebehandlingen.
Jaromír Kohlíček
for GUE/NGL-Gruppen. - (CS) Fru formand, mine damer og herrer! I modsætning til mange andre økonomiske discipliner er markedsføring en rigtig videnskab og har som sådan sine egne bestemte love og regler, der er de samme, uanset hvem der har med dem at gøre. Blandt disse regler er de præcise tekniske specifikationer af produktet, understregningen af nødvendigheden af at finde præcise distinktioner mellem produkter, der ligner hinanden, og bestræbelsen for at beskytte den geografiske angivelse under særlige omstændigheder. Men sidstnævnte har i reglen ikke noget til fælles med produktets tekniske parametre. Et af aspekterne ved det indre marked er bestræbelsen for at undgå at begrænse salget af produkter på en anden stats territorium ved at indføre andre barrierer end told, såsom kvantitative restriktioner, nødvendigheden af at gentage godkendelsesprocessen i hvert land, manglende anerkendelse af patenter, særlige krav til indpakning og mærkning af produkter uden for fællesskabstolden osv.
Det første skridt, der kunne hjælpe med til at eliminere forvirringen eller måske ligefrem de kunstige barrierer for varernes frie bevægelighed, er at skærpe opmærksomheden. Jeg glæder mig derfor over bestræbelserne for i de enkelte stater at etablere et eller flere produktkontaktpunkter. Deres vigtigste opgave vil blive at give oplysninger om de tekniske regler, der gælder i andre medlemsstater.
Forslaget fokuserer yderligere på bevisbyrden. I denne forbindelse behandler det også en teknisk procedure, der kan føre til, at et produkt nægtes adgang til markedet i en anden medlemsstat til trods for, at det lovligt markedsføres i et andet land eller i oprindelsesmedlemsstaten. Proceduren hviler i sin helhed på at forbedre dialogen mellem de kompetente myndigheder i de enkelte medlemsstater. Mere effektiv kommunikation er det væsentligste element i forbindelse med at forebygge risikoen for et forbud mod salg af et produkt på det marked, det er bestemt for.
Vanskeligheden ved det ellers rosværdige initiativ er forsøget på at dække en lang række produkter i direktivet. Det vil være naivt at antage, at man kan bruge lignede eller endog identiske tilgange til industrielle produkter, f.eks. biler, og tøj, sko og fødevarer. Jeg går helt ind for en ensartet tilgang, men jeg er overbevist om, at det vil være nødvendigt at opretholde særlige tilgange for de enkelte produkter. Jeg ser ikke nogen vanskeligheder i forbindelse med harmoniseringen, men snarere når det gælder produkter, hvor kravene ikke er harmoniserede, med andre ord uden for området med harmoniserede produkter.
Forordningen fastsætter en frist på 20 dage, inden for hvilken økonomiske aktører skal reagere på en afgørelse fra de kompetente nationale myndigheder på basis den såkaldte offentlige interesse, der kræver, at et produkt skal trækkes tilbage fra markedet og forbydes eller i nogle tilfælde modificeres, før det får lov at komme på markedet. Et positivt aspekt ved forslaget er understregningen af muligheden for en omgørelse af afgørelsen ved de nationale justitsmyndigheder. Efter min mening er det eneste uklare aspekt af forslaget, som jeg fuldt ud går ind for, henvisningen til traktaten. F.eks. hedder artikel 5, stk. 2, i det finansielle overslag "Merværdi ved involvering af Fællesskabet og sammenhæng mellem forslaget og andre finansielle instrumenter og mulig synergi". Hvis forslaget henviser til Lissabontraktaten, vil jeg finde dette upassende, eftersom ratifikationen af Lissabontraktaten først lige er begyndt.
Afslutningsvis vil jeg gerne sige, at forordningen efter min mening vil hjælpe med til at håndtere spørgsmålet om konstant gentagelse af prøver og godkendelser, der skyldes, at det ene land ikke betragter den godkendelse, der er udstedt af et andet, som tilstrækkelig. Tidligere har jeg som repræsentant for en eksportvirksomhed oplevet disse vanskeligheder i praksis, og jeg tror, at det pågældende forslag vil hjælpe med til at råde bod på dem.
Godfrey Bloom
Fru formand! Jeg tror, jeg kan tilgives for at tro, at jeg var tumlet ind i en Oscar-uddeling i Hollywood lidt tidligere: Alle komplimenterede hinanden, slog hinanden på skulderen, hvor herligt! Det lykkedes hr. Stubb at takke så at sige alle, men jeg tror, han glemte sin bedstemor. Ja, hr. Stubb, De glemte Deres bedstemor!
Nå, det var interessant, ikke sandt? Vi harmoniserer, vi homogeniserer, vi regulerer, vi lovgiver. Det er, som om denne institution har et manisk ønske om at vise sit værd ved masser af aktivitet: god, dårlig, ligegyldig. Man må se, at vi har travlt. Antagelsen er, at Europas borgere er tilbagestående børn, og vi er de velmenende, men autoritære forældre. Vi ved det hele og kan kontrollere det hele. Men det gør vi ikke, vel? Niveauet af kommerciel erfaring her i salen er jammerligt. Politiske marionetter, lærlinge uden nogen reel forståelse af verden udenfor, der maniske producerer dårlig og farlig lovgivning, samtidig med at vi grådigt suger på offentlighedens dievorte under vores latterlige stillen os an.
De nye lande som Indien og Kina, der overtager vores fremstillingsindustri, mens jeg taler her, må se undrende på os. Konkurrencen på verdensplan inden for handelen minder om en fodboldkamp. De ser os stille op på banen, fløjten lyder, og vi begynder ivrigt at sparke bolden ind i eget mål. Hvor må de dog le bag vores ryg. Ikke at denne forsamling har nogen legitimitet tilbage, nu hvor den nye forfatning bliver tvunget igennem mod folkets vilje. Men deres dag vil komme, og det bliver ud i gården med os alle sammen, mens riflerne rasler, og det vil vi inderligt have fortjent.
Jean-Claude Martinez
- (FR) Fru formand! Til lykke med fødselsdagen, hr. Harbour! Vi er tilbage i 1990'erne, hvor vi for at forberede det indre marked lovgav her af alle kræfter. Det var åbenbart ikke nok, for i dag står vi med endnu to forordninger og en afgørelse, der skal sikre den frie bevægelighed for varer. Kendsgerningerne kan nemlig ikke kan benægtes, og regeringerne ønsker beskyttelse for ikke at sige protektionisme. Med tekniske standarder og formularer og i sikkerhedens navn findes der andre barrierer end toldskranker. Det bilproducerende Frankrig havde f.eks. i årevis gule forlygtepærer i stedet for hvide for at begrænse antallet af udenlandske biler.
Derfor foreslår Kommissionen en fælles ramme for markedsføring af cykler og stiger, som fædre falder ned af, legetøj, der slår børn ihjel, kedler, der skolder deres mødre, og elektriske apparater, som giver bedsteforældrene stød.
Vi troede her 23 år efter fællesaktens undertegnelse, at det var i orden, at Cassis de Dijon-dommen i 1979 plus 200 andre af EF-Domstolens domme ville sikre den gensidige anerkendelse af hinandens produkter. Vi må tro om igen! Enhedsmarkedet er stadig en flerhed, og for at undgå de lovgivningsmæssige og tekniske forhindringer, som spidsfindigt genopretter grænserne, foreslår Kommissionen, at importørerne skal betale, fordi de er ansvarlige for de importerede produkters sikkerhed, og at bevisbyrden skal være omvendt.
Bortset fra det omhandler de foreslåede tekster selvfølgeligheder. Den gensidige anerkendelse bekræftes endnu en gang, og på etiketteringsmaniens alter - den såkaldte CE-mærkning - ofres princippets dimensioner og sanktioner. Vi hører nu 15 år efter grænsernes og toldkontrollens afskaffelse vores ordfører, André Brie, anmode om flere midler til tolderne. At tolderen vender tilbage i et frihandelsområde er grotesk, selv om det siges, at frihandelens fader, Adam Smith, på det sidste gik rundt i sin hjembys gader iført sin fars tolderuniform.
Så lad tolderkasketterne komme til ære og værdighed igen. De skal naturligvis importeres fra Kina, men vi må hellere kontrollere deres produktsikkerhed, for det ville være uheldigt, om kommissionsmedlemmerne fik solstik!
Andreas Schwab
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Naturligvis ville også jeg nu være begyndt at takke ordførerne og de andre medlemmer, der har deltaget i arbejdet med denne vanskelige sag, men jeg vil gøre det omvendt. Jeg takker i hvert fald udtrykkelig ikke Godfrey Bloom, fordi han hverken indholdsmæssigt eller med sine mundtlige bidrag har bidraget med noget som helst konstruktivt. For så vidt har han forfejlet sit eget mål om at lette nogle af byrderne for de europæiske borgere. Alligevel tillader De forhåbentlig, at jeg endnu en gang ønsker min ven, Malcolm Harbour, hjerteligt tillykke med fødselsdagen, efter at jeg allerede har gjort det i går aftes.
Om denne pakke vil være en gave, skal vise sig. Vi må vente og se, hvordan medlemsstaterne gennemfører de beslutninger, som vi nu har truffet i fællesskab med Rådet. Også Dem, Andrej Visjak, vil jeg gerne takke hjerteligt. Vi talte om det i Slovenien. Og også tak til kommissær Verheugen. Helt særligt vil det komme an på den passus, som det er Alexander Stubbs fortjeneste, at vi har fået så godt og glat gennem Parlamentet. Her tænker jeg på princippet om den omvendte bevisbyrde på det indre markeds ikkeharmoniserede område. Det er et princip, som på en meget ubureaukratisk måde vil gøre livet lettere på det indre marked for netop mindre og mellemstore virksomheder.
Jeg håber, at alle medlemsstater har forstået, hvad de her indlader sig på. Det er ikke længere den mellemstore virksomhed eller producenterne af produkter, der skal forespørge staterne, om de må importere, men det er medlemsstaterne, der fremover skal dokumentere, at alle bestemmelser, de har udstedt, er nødvendige og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Jeg kan forsikre Dem om, at der venter visse medlemsstater en brat opvågnen. Men det er et positivt signal for det indre marked og et positivt signal også til de små og mellemstore virksomheder på det indre marked.
Jeg vil også takke Arlene McCarthy og Janelly Fourtou hjerteligt for, at de gjorde opmærksom på, at CE-mærkningen og diskussionen om CE-mærkningens vigtighed ikke først har beskæftiget dette parlament siden rammelovgivningen om den nye metode, men at vi egentlig ved alle direktiver, der i de senere år er blevet forhandlet på CE-mærkningens område, igen og igen har spurgt os selv, om CE-mærkningen, der jo hidrører fra en ren mærkning for markedstilsynsmyndighederne, virkelig signalerer det over for forbrugerne, som de ønsker, når de køber et produkt. Naturligvis volder det store vanskeligheder at foretage en afgrænsning mellem forbrugerprodukter og industrivarer. Vi er selvfølgelig bevidste om, at vi har brug for en ubureaukratisk og billig løsning. Men vi er meget taknemlige for, kommissær Verheugen, at De har ladet udarbejdet det studie, som vi alle i udvalget enstemmigt har ønsket os. Vi håber i dette studie at finde vigtige indikationer for, at det muligvis ikke er således, at CE-mærket i sin nuværende form giver forbrugerne alle de informationer, som de har brug for.
Barbara Weiler
(DE) Fru formand, hr. kommissær, hr. rådsformand, mine damer og herrer! For omtrent et år siden, den 14. februar, foreslog Europa-Kommissionen denne nye initiativpakke for varer med henblik på at give handelen på det indre marked nye impulser. At vi allerede efter godt et år har afsluttet arbejdet, viser efter min mening, at det team, som har arbejdet med sagen, har arbejdet hurtigt og effektivt. Ingen deltagelse har der været fra kollegerne der bagved - helt til højre kan man sige - og jeg har gennem deres bidrag fået det indtryk, at de endnu i dag ikke har forstået pakken.
Det har i forbindelse med hele forhandlingen overrasket mig, hvor usandsynlig mange hindringer der findes på det indre marked, selv om det indre marked jo har været indført af Jacques Delors siden 1992. Det er forbavsende, hvilke reelle problemer små og mellemstore virksomheder har med at få adgang til de andre EU-medlemsstaters markeder. Denne pakke indeholder initiativer, der har konsekvenser for 22 industrisektorer med et samlet markedsvolumen ifølge Kommissionen på ca. 1.500 milliarder euro pr. år.
Vi har opnået, at markedstilsynssystemet fremover optimeres efter ensartede kriterier, hvilket er nødvendigt. Når markedet er åbent, så må der også findes markedstilsynssystemer. Farlige varer kan lettere opspores og beslaglægges, bedrageriske handlinger kan afdækkes og straffes mere målrettet. I fremtiden gøres som sagt ikke kun producenterne, men også importørerne ansvarlige, og det ikke blot på papiret, for der vil også være tale om et tilsvarende ansvar, der indebærer straf ved manglende overholdelse.
Dette markedstilsyn er også en stor gevinst for de aktører, der hidtil har opereret på markedet, for de sorte får blandt producenterne og importørerne kan opspores væsentligt lettere. Det har overrasket mig at se, at der hidtil næsten ikke har været nogen åbenhed mellem tolden og markedstilsynsmyndighederne. Dette hemmelighedskræmmeri og den angivelige beskyttelse af firmainteresser vil hermed ophøre.
Hvad angår CE-mærket, er jeg glad for, at Parlamentet har valgt sin egen vej. Vi har ikke rettet os efter forbrugerforeningernes overilede krav om at afskaffe CE-mærket og heller ikke Kommissionens krav om, at CE-mærket uden grund skulle tillægges større værdi. Det var ikke den rigtige vej. Jeg tror, at vi nu har fundet den optimale fremtidige vej.
Parlamentet har også trodset modstanden fra visse grupper, der mente, at de nationale sikkerhedsmærker skulle bevares - ikke kun det tyske, men også andre - indtil vi havde fundet et optimalt alternativ.
Som socialdemokrat er jeg også stolt af, at denne formulering ikke blot findes i beslutningen, men også i selve forordningen. Det var jo indtil sidste sekund noget omstridt, men vi har opnået, at akkrediteringsorganerne ikke må konkurrere indbyrdes, og at de som hidtil så at sige må beholde den offentlige opgave som et helt særligt kendetegn. Også her var vi efter min mening enige. Det var vigtigt for os alle: Der skal være større gennemsigtighed.
Det er overraskende at konstatere, hvor lidt der stadig samarbejdes, og jeg tror, at vi med denne pakke har skabt muligheder for, at myndighederne nu også samarbejder bedre.
Til slut vil jeg gerne sige følgende om den samlede pakke: Både virksomhederne og borgerne i Europa har vundet. Meget bliver enklere, meget bliver mere ubureaukratisk og dermed naturligvis også billigere, og alligevel skaber vi mere sikkerhed for forbrugerne. På handelsområdet kunne man med rette betegne dette som en win-win-situation.
Toine Manders
(NL) Fru formand! Jeg vil gerne takke ordførerne, hr. Stubb, fru Schaldemose og hr. Brie, mange gange, fordi de har udført deres arbejde konstruktivt og hurtigt. Det er sådan, lovgivning skal udarbejdes, hurtigt og grundigt. Jeg vil også takke Kommissionen og rådsformandskabet.
Europa blev grundlagt netop for at få den slags lovgivning, og det er godt at give økonomien, især SMV'erne, en enorm indsprøjtning. Vi får en masse klager fra små virksomheder, som siger, at deres eksport og drift hindres, fordi grænserne stadig er lukkede, selv om alle taler om det indre marked. Denne lovgivning vil føre til et større grundlag for EU. De små virksomheder er trods alt den grundpille, som vores økonomi hviler på, og det er også den sektor, som sørger for de job, vi har så stor brug for i EU.
Også i medlemsstaterne vil denne lovgivning føre til et solidt grundlag, for vi sparer hermed mange administrative udgifter, 150 milliarder om året. Budgettet for i år er 120 milliarder. Der kan derfor ikke længere være nogen medlemsstater, som siger, at EU er for dyrt, for de tjener endda penge på det. Nu står der ikke en stor skare pressefolk udenfor på grund af denne glædelige kendsgerning, men jeg synes godt, at det må nævnes.
Vi Liberale er selvfølgelig meget glade for, at det indre marked forstærkes. Større dynamik i økonomien vil føre til større velfærd i Europa, hvilket er godt for både virksomheder og forbrugere, altså godt for EU.
Jeg vil ikke benytte hele min taletid, fordi mange andre talere allerede har rost denne pakkes indhold. Jeg vil derfor ikke komme ind på de tekniske punkter. Det er et udmærket dokument. Jeg håber, at vi kan vedtage det enstemmigt, og at det hurtigt træder i kraft.
Nu, hvor bevisbyrden er vendt om, er de foranstaltninger, som Kommissionen foretager, når medlemsstater misbruger procedurerne for beskyttelse af vore markeder, temmelig effektive. Der gribes hurtigt og rigtigt ind i sådanne tilfælde. Jeg tror derfor, at det vil fungere godt.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Fru formand! EU er en samling af mange værdier, erfaringer, en historisk mangfoldighed, men også en nutidig mangfoldighed. Ofte adskiller vi os ikke blot ved fortidige love og pligter, men også ved nutidige love og pligter, der overføres til såvel de europæiske institutioner, arbejdspladserne som borgerne.
Vi lever i en tid, hvor der finder meget omfattende sociale, økonomiske og kulturelle ændringer sted. I denne proces eksisterer der desværre negative forhold, men også gode, positive. Man må helt sikkert regne frigørelsen af kapital, tjenesteydelser, varer og den fri bevægelighed for personer med til de positive forhold. Det giver handlemuligheder, men på den anden side kan man tydeligt se, at kapital har forrang over for mennesker, og det udgør ofte en trussel for menneskers helbred, ja, sågar liv.
Vi skal derfor styrke alle mulige kontrolhandlinger, vi skal styrke CE-systemet, og det skal ikke blot gøres ved grænserne, som det er blevet nævnt, men også på de indre markeder, især i handelskæder. De produkter, som f.eks. hypermarkeder og supermarkeder i dag producerer, overgår den vildeste fantasi, og det må man ikke glemme. Vi skal ikke blot være opmærksomme på dette mærkningssystem, men også på andre muligheder, som vi kan benytte os af med henblik på at udstyre forbrugeren med viden og muligheder for at vælge mellem varer.
Kathy Sinnott
- (EN) Fru formand! Disse betænkninger forsøger at forbedre reguleringen af markedet for varer, især ved at stramme anerkendelsen af CE-mærket og forbyde misbrug af det. Alt dette er godt, men i mit bidrag til denne debat vil jeg gå lidt i retning af et aspekt, der bliver overset i disse betænkninger, men som jeg mener er højst relevant for drøftelsen af produkter.
Formålet med de forskellige foreslåede foranstaltninger er at tilskynde folk til at købe varer, og når de gør det, da at købe europæiske varer. Hvordan kan vi forene denne opfordring til øget forbrugerisme med behovet for at bruge ressourcerne klogt? Dvs. at forstå, at de må deles, ikke bare globalt, men med kommende generationer?
Nogle medlemsstater er især optagede af at opbygge deres økonomier, men for andre ligger spørgsmålet om ansvarlig forvaltning af miljøet på linje med handelen. Disse lande søger måder, hvorpå de kan løse cirklens kvadratur med hensyn til konkurrencedygtig handel og samtidig opretholde en god og bæredygtig levestandard og anvendelse af produkter. Energieffektivitet, anvendelse af genbrugsmaterialer og materialer med ringe giftighed er alle sammen skridt i den rigtige retning, men en vigtig tilføjelse hertil er afskaffelsen af planlagt forældelse. Planlagt forældelse er den bevidste fremstilling af produkter, der ikke kan vare, og som ikke kan repareres.
Da jeg købte min første mikroovn, købte jeg med vilje en god ovn, der ville kunne holde. Den holdt i to år. Da jeg tog den med tilbage til butikken, fik jeg at vide, at det ikke kunne betale sig at reparere den, og at der ikke var nogen, der kunne gøre det. Så jeg købte endnu en god ovn. Den holdt i to år. Nu køber jeg en ny mikroovn hvert år - den billigste, jeg kan finde - og så bliver den smidt væk.
Vi må være forsigtige med vores harmonisering, så vi giver ansvarlige lande mulighed for at forbyde produkter, der har indbygget planlagt forældelse, og så vi opfordrer lande til kun at tillade produkter, der kan holde og repareres, for det er disse lande, der i sidste instans kommer til at sidde tilbage med bjerge af affald.
Zita Pleštinská
(SK) Fru formand! Jeg har nydt dagens udmærkede atmosfære under forhandlingen om det indre marked, og jeg vil gerne takke alle dem, der har bidraget til den. Naturligvis kræver demokratiet, at vi også lytter til modpartens synspunkter som dem, hr. Bloom gav udtryk for.
Jeg har en søn, Andrej, og det er derfor, jeg ved, at navnet Andrej betyder en, der er stærk og mægtig. Den, der bærer dette navn, hr. Vizjak, giver forhandlingen en meget stærk dynamik. Jeg vil gerne bemærke, at det ikke er normalt, at Rådet er til stede ved sådanne forhandlinger. Den grundlæggende betingelse for et fungerende europæisk indre marked for varer er, at man fjerner hindringerne for økonomiske aktører og skaber gode betingelser for virksomhederne, i særdeleshed for de 23 millioner små og mellemstore virksomheder. Hvad angår antallet af produkter fra udviklingslandene må vi finde løsninger på globaliseringens udfordringer.
En sådan løsning er klare lovregler, der sikrer, at alle produkter, der importeres til det europæiske marked, lever op til de samme sikkerhedskrav som de produkter, der fremstilles inden for Fællesskabet. De grundlæggende principper i lovgivningspakken om markedsføring af produkter er på den ene side fabrikanternes ansvar for at sikre, at deres produkter stemmer overens med eksisterende europæisk lovgivning, og på den anden ansvaret hos medlemsstaterne, der må sikre overvågning af det indre marked. Jeg må indrømme, at spørgsmålet om europæisk standardisering kom tæt på mig, da jeg var Parlamentets ordfører for finansiering af europæisk standardisering, og jeg føler stadig det samme nu her i Parlamentet.
Jeg forstår godt, hvor vigtig denne betydningsfulde europæiske politik er, og jeg er glad for, at hr. Verheugen er gået ind i sagen. Som ordfører for PPE-DE-Gruppen har jeg også fokuseret på ændringsforslag til betænkningen af fru Christel Schaldemose om at forøge importørernes ansvar og formindske den administrative byrde for de små og mellemstore virksomheder og opretholde den nye tilgang som en grundlæggende ramme om markedsføringen af produkter. Jeg har også påpeget behovet for mere effektive informationskampagner for at forøge forbrugernes bevidsthed. Det er hjørnestenen for at forøge forbrugernes tillid til EU's indre marked.
I mine ændringsforslag har jeg i særdeleshed koncentreret mig om forbrugeren og om vigtigheden af at sikre, at forbrugerne er beskyttede mod produkter, der frembyder en sundhedsrisiko. Jeg har også understreget behovet for mere effektive informationskampagner for at sikre forbrugernes opmærksomhed; det er hjørnestenen i en forøgelse af forbrugernes tillid til EU's indre marked. På den praktiske front kan vi se, at CE-mærkning i øjeblikket ikke giver tilstrækkelige garantier for, at produktet virkelig er sikkert. Det er derfor, vi har forsøgt ved hjælp af denne lovgivningspakke at gøre CE-mærkningen mere betydningsfuld, at indføre sanktioner ved overtrædelse af den, at stramme reglerne for tildeling af mærkatet og gøre systemet med markedskontrol væsentligt stærkere.
Det kompromis, vi nåede frem til, indbefatter overførsel af nogle af de artikler, der drejer sig om CE-mærkning, til forordningen. Det er et meget positivt skridt. Må jeg afslutningsvis takke fru Christel Schaldemose og de andre ordførere for konstruktivt samarbejde, der har hjulpet os med at standardisere terminologien, processerne og modellerne for vurdering af overholdelse, så vi kan bruge dem ved revisionen af sektordirektiverne, i særdeleshed det længe ventede legetøjsdirektiv, til glæde for alle Europas forbrugere.
Mia De Vits
(NL) Fru formand, hr. kommissær, hr. Vizjak, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke alle for det gode samarbejde, men især ordføreren, Alexander Stubb, som var meget åben og inddrog os skyggeordførere for hans betænkning i alle drøftelser. Tak for det.
Afstemningen om produktpakken er for alvor et skridt fremad mod opnåelsen af et harmoniseret europæisk varemarked, og de tre forslag som helhed er nødvendige instrumenter for, at et harmoniseret varemarked kan fungere ordentligt. Vi har princippet med gensidig anerkendelse, men det eksisterer hovedsageligt på papiret. Alt for ofte ignoreres princippet. Det indre marked i dag fungerer endnu ikke, som Jacques Delors havde forestillet sig for et kvart århundrede siden. Kommissionen har regnet ud, at virksomheder dermed skal betale 2-10 % mere for at få deres varer på markedet i en anden medlemsstat, fordi princippet om gensidig anerkendelse anvendes ukorrekt. Som De har regnet ud, hr. Stubb, betyder dette for Unionen som helhed ekstra udgifter på 150 milliarder euro om året. Det er overordentlig skadeligt, både for virksomheder og deres arbejdstagere, men også for forbrugerne, som på den måde må betale højere priser. Det var derfor på høje tid, at princippet om gensidig anerkendelse hentes frem i lyset og anvendes korrekt. Derfor anvendes denne strengt udformede procedure med omvendt bevisbyrde, hvor Kommissionen skal orienteres om medlemsstatens beslutning ved procedurens afslutning. Jeg håber, at Kommissionen også vil træffe foranstaltninger ved procedurens afslutning, hvis der stadig er regler, som ikke er baseret på objektive kriterier.
Jeg vil nævne et par ting med henblik på fremtiden. For det første er strenge kvalitetskriterier for nationale kontrolinstanser et fremskridt, men på længere sigt er vi nødt til at forbedre det grænseoverskridende samarbejde, når det gælder kontrol. Udvalget om det Indre Marked har besøgt havnen i Antwerpen, og der så vi, hvordan toldmyndighederne anmoder om flere midler - og det er en sag for de nationale medlemsstater - men også anmoder om mere grænseoverskridende samarbejde, og det er noget, vi er nødt til at arbejde på i fremtiden.
For det andet er tydeligheden, hvad angår CE-mærkning, et fremskridt, men jeg er enig med fru McCarthy og fru Gebhardt i, at vi er nødt til at arbejde på en virkelig sikkerhedsmærkning i fremtiden. Jeg er glad for, kommissær Verheugen, Deres positive reaktion herpå. Gensidig anerkendelse skal fungere bedre, og derfor skal alle parter påtage sig et ansvar, både medlemsstaterne og Kommissionen. Det er dog stadig den næstbedste løsning. Vi forventer derfor, at der i fremtiden tages harmoniserende lovgivningsinitiativer for at fuldende det indre varemarked.
Frédérique Ries
- (FR) Fru formand! Med al respekt for hr. Bloom, der er flygtet fra forsamlingen, vil jeg også som de forrige talere lovprise vores tre ordførere for al den tid, de har ofret, for deres ihærdighed og for dette rimelige kompromis, der er kommet i stand til gavn for både europæisk erhvervsliv og forbrugernes sikkerhed.
Eftersom jeg kun har få minutter til rådighed og udtaler mig som medlem af Miljøudvalget, vil jeg tillade mig at fokusere på et par punkter, hovedsagelig et punkt, nemlig CE-mærkningen. Syv måneder efter Mattelsagen, hvor der som tidlige nævnt efterfølgende er blevet trukket over 20 millioner stykker CE-mærket legetøj fremstillet i Kina tilbage fra markedet, var EU mere end nogensinde presset til at forbedre sin mærkningsordning. I de senere år har EU forfægtet en smidig, frivillig ordning baseret på den nye metode, som ganske vist indebærer fordele, men hvis den anvendes alene, udviser den til tider mangler, når visse fabrikanter bruger CE-logoet og ikke overholder standarderne, således at forbrugerne udsættes for en klar sikkerhedsmæssig risiko.
Derfor er denne lovgivningspakke nødvendig for at ruste de myndigheder, som skal håndtere problemet, dvs. akkrediterings- og certificeringsorganerne samt toldvæsenet, i deres kamp mod misbrug af CE-mærkningen.
Det er ikke uden grund, Parlamentet allerede flere gange har tilkendegivet sin tilslutning til et mere omfattende tilsyn med markedet, sidste gang i beslutningen fra september 2007 om sikkerhedskrav til legetøj. Det punkt betonede vores ordfører, hr. Brie, kraftigt.
Allerede i januar 2004 påpegede Peter Liese, Karin Scheele, Claude Turmes og jeg i forbindelse med min betænkning om direktivet vedrørende krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter, at rigtig mange produkter havde åbenlyse sikkerhedsmæssige mangler, og at påbudte eller frivillige kvalitetsmærkninger i visse tilfælde var ret upålidelige. Jeg må fire år efter konstatere, at vi ikke er kommet meget videre, og det beklager jeg virkelig på vegne af de mange erhvervsfolk, som har henvendt sig til os.
Naturligvis er alle tiltag, som fremmer større retssikkerhed og yderligere hjælp til industrivirksomheder og SMV'er, velkomne. Jeg tænker på de lokale produktkontaktpunker, som foreslås i denne betænkning, og på det informationspunkt, som Alexander Stubb helt personligt foreslog her til morgen. Jeg ved ikke, om det kommer til at hedde Stubb/smv.com, men jeg ønsker ham held og lykke med sit informationssted for SMV'er. Jeg må tilføje, at jeg deler mine kollegers betænkeligheder i den mundtlige forespørgsel om supplerende mærkning og om, hvorvidt den er kompatibel med den eksisterende ordning.
Jeg støtter fru McCarthys bekymring ved sammenligningen af kedlerne her i formiddags, og jeg takker kommissæren for den uddybende belysning af spørgsmålet.
Til slut vil jeg minde om, at de spilleregler, vi fastsætter her, kun duer, hvis de bliver overholdt af de europæiske producenter og forhandlere, hvilket er indlysende, men også - og det er afgørende - af udefrakommende aktører, som fru De Vits sagde, og dermed i første række importørerne.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Fru formand! I de seneste år er der oftere og oftere blevet indført varer på EU-markederne, der ikke opfylder vores standarder. Ikke blot kinesisk legetøj, men også pesticider, plantebeskyttelsesmidler og endog lægemidler bliver kopieret. Lægemidlerne har hverken en beskyttende eller behandlende virkning, og de er i mange tilfælde ligefrem skadelige. De tre betænkninger, som hr. Brie, fru Schaldemose og hr. Stubb i dag har fremlagt om markedsføring af produkter på EU-markedet, anvendelse af tekniske forskrifter på markedsførte produkter og organisering af akkrediterings- og markedstilsynskrav gør det muligt at beskytte EU-markedet og hermed også vores borgere. Det grundlæggende princip om varers frie bevægelighed på EU-markedet krænkes ikke.
Vi skal, som forslagsstillerne siger, sørge for at fjerne undtagelserne og sikre den størst mulige anvendelse og funktion af de foreslåede forordninger og beslutninger. Hvis det er muligt, skal man skabe et dokument, der på kompleks vis regulerer spørgsmålene. Dokumentet skal skabes i lighed med andre forordninger af samme slags. På denne måde slipper vi for mange gentagelser, forklaringer, terminologier, der kan opstå i de forskellige fortolkninger. De forelagte forslag og betænkninger udgør et glimrende materiale til at udarbejde ét kompakt, homogent dokument.
Małgorzata Handzlik
(PL) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske alle forslagsstillerne med et meget godt og konstruktivt arbejde. Markedsføring af produkter i EU er uden tvivl et meget vigtigt emne. Vi kan sikkert alle huske de nylige problemer forbundet med fremkosten af farligt legetøj i EU. Legetøjet blev ikke afsløret af EU's kontrolorganer, eftersom tilsynssystemet som så ofte før tydeligvis ikke fungerede.
Det sker oftere og oftere, at producenter påsætter CE-mærker på deres produkter uden nogen form for kontrol, selv om produkterne ikke opfylder nogen af EU-kriterierne. Mærket bliver endvidere ofte kopieret. Disse og yderligere årsager har bevirket, at Kommissionen har foreslået en pakke om markedsføring af produkter.
Jeg vil gerne udtale mig om et af de tre elementer i denne pakke, nemlig hr. Bries betænkning om akkrediterings- og markedstilsyn i forbindelse med markedsføring af produkter. Jeg synes, at CE-mærket er et særlig vigtigt forhold i denne betænkning. Jeg er glad for, at parlamentsmedlemmerne har valgt at støtte CE-mærket, eftersom de anerkender det som en gyldig garanti for opfyldelse af EU-standarderne, og på denne måde - hvilket er det vigtigste - styrker de mærkets position.
Problemet med andre nationale mærker, der eksisterer på EU-markedet, er et vigtigt spørgsmål, der er blevet diskuteret i denne forbindelse. Jeg vil gerne understrege, at Polen i forbindelse med tiltrædelsen af EU mange gange blev informeret om, at det ikke måtte indføre sikkerhedsmærker fra andre lande i dets nationale system. Og det er heller ikke sket. Vi har ligefrem fjernet vores B-mærke, der var et polsk symbol for produktsikkerhed. Det er derfor vigtigt for os at fortsætte denne EU-linje samt respektere princippet om ikkeforskelsbehandling ved at inkludere bestemmelser i den nye lovgivning om, at det ikke er tilladt at indføre andre sikkerhedsmærker end CE-mærket.
Jeg er meget tilfreds med, at Rådet, Kommissionen og Parlamentet har holdt fast i dette standpunkt ved at slette de relevante bestemmelser og bevare status quo. Jeg synes dog, at vi skal arbejde sammen om det europæiske CE-mærke og på lang sigt fjerne lignende mærker fra markedet. Førend dette bliver aktuelt, venter vi dog på Kommissionens undersøgelser om dette.
Anna Hedh
(SV) Tak, fru formand! Jeg vil også gerne takke ordførerne varmt for deres gode arbejde. Det har været meget spændende at følge dem på deres vej.
Selv om jeg går ind for samarbejde, som er mere mellemstatsligt, forstår jeg, at der er tilfælde, hvor vi har brug for, at vores love er så ensartede som muligt i Unionen. Pakken med lovforslag om markedsføring af produkter på det indre marked er et sådant tilfælde, eftersom det, vi producerer og importerer i EU, cirkulerer frit på det indre marked. For mig er forbrugernes sikkerhed på markedet af altafgørende betydning.
Jeg glæder mig derfor over ordførernes forslag i pakken, som i mange tilfælde forbedrer Kommissionens forslag. F.eks. ønsker fru Schaldemose, at importørerne skal have ansvaret for at sikre, at de varer, de importerer, overholder EU's regler.
Jeg mener, det er særlig vigtigt, nu da vi også ser på direktivet om sikkerhed af legetøj igen i lyset af problemerne på legetøjsmarkedet, som der har været fokus på for nylig. Jeg mener, det er selvindlysende, at importørerne skal drages til ansvar og risikere straf, hvis de importerer farlige produkter. Hvem ellers? Vi må også forbedre og styrke CE-mærkningssystemet. Selv om det er præcis dette spørgsmål, som har været det mest følsomme, mener jeg, at ordførerne har gjort gode fremskridt.
Som fru Schaldemose sagde, er CE-mærkningssystemet ikke løsningen på alle vores sikkerhedsproblemer på det indre marked. Men mange forbrugere tror i øjeblikket, at CE-mærket indebærer, at produkterne er sikre, ikke mindst når det drejer sig om legetøj og apparater. Vi så fru McCarthy demonstrere det med en kedel og et stykke legetøj. Det er vores ansvar at sikre, at mærkningssystemet styrkes, og at overvågningen af markedet virkelig virker i alle medlemsstaterne.
Endelig vil jeg endnu en gang understrege, at det er vores forbrugere, som må i centrum, for uden sikre og tillidsfulde forbrugere vil vi ikke få et blomstrende marked.
Magor Imre Csibi
(RO) Fru formand! Tillad mig at komme med et par betragtninger angående CE-mærkningen. I øjeblikket gælder den for alle produkter, der er dækket af et EU-direktiv. Så længe fabrikanterne kan mærke de fleste af produkterne uden inspektion fra en tredje myndighed eller et uafhængigt organ, vil denne mærkning ikke være effektiv. Det er det første problem.
Derfor er vi alle enige i, at det nuværende CE-mærkninssystem for varer ikke kan udgøre en sikkerhedsgaranti for de europæiske forbrugere. Faktisk er det ikke engang blevet udarbejdet med henblik på at repræsentere en sikkerhedsmærkning.
Kære hr. Verheugen! Sidste år sagde De, at vi aldrig ville få 100 %'s produktsikkerhed. Det er derfor, jeg anmoder Kommissionen om ved siden af en mere omhyggelig overvågning af markedet og strengere toldkontrol at overveje strengere straffe for de virksomheder, der fremstiller eller importerer produkter, der ikke overholder EU's standarder og direktiver.
Lad os ikke glemme, at de fleste europæiske forbrugere, uden at have fået noget at vide om det, tror, at et produkt med et CE-mærke er fremstillet i Europa eller godkendt af et uafhængigt organ i Europa. Det er det andet problem. Selv hr. Verheugen mener, at den nuværende CE-mærkning kan være lidt forvirrende. Det er utilstedeligt, og derfor anmoder jeg Kommissionen om at iværksætte informationskampagner for de europæiske forbrugere, så de ikke risikerer at forveksle CE-mærkning med kvalitets- eller sikkerhedsmærkning.
Vi er alle enige i, at der bør anvendes mærkning for at garantere produktsikkerhed. Enten bliver den nuværende CE-mærkning forbedret, eller der kommer en ekstra mærkning; løsningen må findes så snart som muligt. Det indre marked indebærer ud over varernes frie bevægelighed, at der træffes effektive foranstaltninger til beskyttelse af forbrugerne.
Zuzana Roithová
(CS) Fru formand, hr. kommissær! Den dynamiske udvikling af EU's indre marked og den endnu mere dynamiske import af skadelige varer, særlig fra Kina, tvinger os til at modernisere reglerne for mærkning af produkter, inklusive dem, der ikke er harmoniserede. Denne tredelte lovgivningspakke vil forenkle papirarbejdet, samtidig med at den gør det lettere for medlemsstaterne at forbedre overvågningen af EU's marked, der ikke kun virker på ét niveau i dag. Det er grunden til, at vi efter en grundig debat strammer kravene for hele forsyningskæden, begyndende med producenterne i EU eller Kina og videre til importørerne og distributørerne i EU. Vi harmoniserer reglerne for akkreditering af organer og gensidig anerkendelse af godkendelse.
Bortset fra overvågningsorganer kommer forbrugerbevidsthed til at spille en vigtigere rolle: Velinformerede forbrugere bør også være i stand til at skelne mellem produkter ud fra den måde, de er mærket på - derfor vores bestræbelser for at styrke betydningen af den europæiske CE-mærkning, der over for overvågningsmyndighederne og de informerede forbrugere angiver, at produkterne opfylder de europæiske kvalitets- og sikkerhedskriterier. Vi må også bekæmpe udnyttelsen af den, herunder bevidst sammenblanding med andre mærker, såsom China Export.
Jeg har opdaget, at den europæiske mærkning endnu ikke er blevet registreret, så jeg har anmodet Kommissionen om at registrere den. Selv om Kommissionen har sagt, at registreringsprocessen er gået i gang, blev ansøgninger om registrering ikke nævnt i den notits, der er blevet offentliggjort. Jeg vil endnu en gang opfordre Kommissionen til at gøre noget i denne sag.
Jeg vil stærkt anbefale Dem at registrere den europæiske mærkning for internationale markeder. Begge disse foranstaltninger vil lette yderlige juridiske initiativer mod misbrug, herunder dem, der kan føre til erstatning. Jeg anser forsinkelser på dette område for utilgivelige. Jeg vil gerne give udtryk for min påskønnelse af det glimrende arbejde, Kommissionen har gjort med udarbejdelsen af "produktpakken", og i særdeleshed for det grundige arbejde, som alle ordførerne har gjort, og jeg vil gerne rose dem for deres fremragende arbejde.
Manuel Medina Ortega
(ES) Fru formand! For ca. 30 år siden fastslog Domstolen princippet om gensidig anerkendelse i Cassis de Dijon-dommen. En af dagens ordførere, hr. Stubb, siger, at denne pakke af foranstaltninger har til formål at gennemføre Cassis de Dijon-dommen i lovgivningspakken. Men denne dom kan ikke erstattes af en lovgivningstekst, for nævnte dom er i realiteten et instrument, som Domstolen anvendte for at påtvinge harmoniseringen af det indre marked.
Den aktuelle pakke er en substitut for noget, der er endnu mere nødvendigt, og som er kommet til udtryk under forhandlingen, nemlig behovet for en reel harmonisering af produktionen inden for EU.
Med det nuværende system om gensidig anerkendelse løber vi den risiko, at kæden brister ved dens svageste led. Dette skete f.eks. i tilfældet med kogalskaben, hvor den britiske regering besluttede at deregulere proceduren for fabrikation af dyremel. Det er også sket for nyligt inden for et andet område i tilfældet Equitable Life, hvor man ikke havde reguleret den finansielle sektor på passende vis.
Pakken betyder et skridt fremad, men det er kun et lille skridt fremad, for regeringerne vil naturligt nok ikke give afkald på beskyttelsen af borgerne - det har fru Hedh sagt meget præcist - mens der er regeringer, der ikke fastsætter en maksimal kontrol, og der ikke findes en EU-kontrol. Vi står kort sagt med en dårlig erstatning for en reel lovgivning i EU, som erstatter 27 nationale lovgivninger.
Europa-Parlamentet vil formentlig give denne pakke sin opbakning, og det mener jeg, er godt, men vi må ikke falde i søvn, for uden en reel fællesskabslovgivning og uden en reel kvalitetscertificering, som beroliger borgerne i hele EU, vil vi ikke gøre store fremskridt i forbindelse med opbygningen af et marked for europæiske produkter.
(Bifald)
Anja Weisgerber
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Den kendsgerning, at vi har kunnet vedtage pakken allerede ved førstebehandlingen, vidner om et fremragende samarbejde her i Europa-Parlamentet, men også med Rådet.
Der er tale om vigtig lovgivning - både for handelen, og især også for forbrugerne. Med denne pakke nedbryder vi handelshindringer, der er opstået som følge af forskellige tekniske bestemmelser i medlemsstaterne. Samtidig garanterer vi kvaliteten af de produkter, der findes på det europæiske marked. Det sikres, at produkter, der ikke er i overensstemmelse med EU-lovgivningen eller er usikre, hurtigt fjernes fra markedet eller slet ikke får adgang til markedet. Farlige produkter skal straks anmeldes til Kommissionen, så de kan fjernes fra markedet i alle lande. Også samarbejdet med tredjelande - f.eks. Kina - skal forbedres med forordningen. F.eks. ved hjælp af programmer og udveksling af teknisk knowhow.
Med de nye bestemmelser sørger vi dermed for et effektivt markedstilsyn og bedre kontroller i hele Europa. For det er det, der virkelig betaler sig!
I alle diskussioner og forhandlinger har vi fokuseret på forbrugerne. Således står CE-mærket for, at producenten overholder de europæiske krav til det pågældende produkt. Ikke kun producenten, men også importøren forpligtes nu yderligere. Især er falske varer eller vildledende mærker forbudt og skal også forfølges strafferetligt i medlemsstaterne. Alt dette beskytter forbrugerne, men også den ærlige virksomhed, der overholder alle forskrifter. Det er en væsentlig succes, at vi fortsat kan beholde velkendte nationale sikkerhedsmærker som f.eks. det tyske GS-mærke. Forbrugerne kender disse mærker og har tillid til dem.
På torsdag vedtager vi en lovgivning, der fremmer handelen med varer på det indre marked i den bedste forstand og samtidig - hvilket er så vigtigt - beskytter forbrugerne ved hjælp af bedre kontroller.
Bernadette Vergnaud
. - (FR) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Europæiske forbrugere forventer et højere beskyttelsesniveau for gængse produkters sikkerhed. Alt for ofte hører man i en tv-avis, at et eller andet produkt fra et land uden for EU er forbundet med en sikkerheds- eller sundhedsmæssig fare. Denne lovgivningspakke imødekommer disse forventninger. Jeg vil gerne fremhæve vores tre ordføreres indsats under forhandlingerne om forbrugerbeskyttelsens betydning.
Produktsikkerhed er et brændende aktuelt emne, som i højeste grad kræver nye instrumenter. Jeg vil især gøre opmærksom på den mundtlige forespørgsel, der bliver fremsat, om ændring af reglerne for CE-mærkets anvendelse.
Hidtil har vores europæiske medborgere opfattet CE-mærkningen som en tillids- eller sikkerhedsgaranti, men i virkeligheden består den ikke i andet end en erklæring fra fabrikanten om, at produktet overholder EU's lovgivning. Derfor er mærkningen alt for ofte blevet brugt i flæng og uberettiget. Tænk blot på sagen om Mattellegetøjet. Jeg finder det særdeles ønskeligt, om Kommissionen foreslog en supplerende mærkning, som kan styrke troværdigheden og forbedre forbrugeroplysningen og de importerede produkters sikkerhed. Men jeg er ikke i tvivl om fru Kunevas overbevisning i denne henseende. Hun har altid vist sig gunstigt stemt for at styrke forbrugernes tillid.
Som det foreslås i fru Schaldemoses betænkning, skal tilsynet med markederne skærpes for at forebygge misbrug og skabe klarhed omkring importørernes og producenternes ansvar, for de er i sidste ende alene ansvarlige for, at der markedsføres sikre produkter, og vi ved jo, at samarbejdet mellem de nationale tilsynsmyndigheder og toldvæsenet er meget uensartet.
Førsteprioriteten må være at gøre importørerne direkte ansvarlige for sikkerheden af de produkter, de importerer. På nuværende tidspunkt er det meget svært at bruge sanktioner mod dem, fordi fabrikanterne i visse tilfælde har lukket fabrikkerne og er forsvundet, når problemerne opdages i Europa. Det kan vi ikke finde os i længere.
Til sidst vil jeg takke fru Schaldemose, fordi hun har taget hensyn til de små og mellemstore virksomheders behov i forbindelse med procedurerne for overensstemmelsesvurdering. Der skal findes en fornuftig balance i de procedurer, som kan være besværlige og bekostelige for helt små virksomheder, herunder håndværksvirksomheder, uden dog at fritage dem for deres ansvar.
Agnes Schierhuber
(DE) Fru formand, hr. kommissær, hr. rådsformand! Jeg vil gerne takke for denne betænkning og gøre opmærksom på, at EU's CE-mærke betyder, at produkterne opfylder europæiske standarder for kvalitet og pålidelighed. Det må være helt klart, at importerede produkter fremover skal opfylde præcis de samme standarder, som vi har for produkter, der produceres i EU. Kun på den måde er der lige konkurrencevilkår. Men det skal også være muligt fortsat at anvende medlemsstaternes anerkendte mærker på produktet, fordi vi ved, at mange forbrugere har stor tillid til dem.
Afslutningsvis vil jeg sige, at de ekstra mærker på regionale produkter og økologimærker for fødevarer er meget vigtige, fordi vi ved, at de nyder stor anerkendelse og tillid på det europæiske marked, men også andre steder, og det skal der værnes om.
Bogdan Golik
(PL) Fru formand! Jeg er glad for, at den pakke, som er fremlagt i dag, udgør et skridt fremad for både forbrugerne og de europæiske forretningsdrivende. Apropos forretningsdrivende vil jeg gerne sige et par ord om princippet om gensidig anerkendelse. Jeg ved ikke, om De er klar over det, men der er allerede gået 30 år, siden EF-Domstolen afsagde en dom om netop princippet om gensidig anerkendelse i EF-retten.
Medlemsstaternes overholdelse af dette princip, der er så vigtigt for det fælles marked, er dog langtfra tilfredsstillende. Det er meget almindeligt, at virksomhederne udsættes for besværlige administrative procedurer forud for indførelsen af artikler på markedet. Jeg erfarede selv disse besværlige procedurer, da jeg gennem flere år var forretningsdrivende.
Jeg ved ikke, om De er klar over det, men de forretningsdrivende har enorme udgifter, eftersom princippet om gensidig anerkendelse ikke anvendes, og EU pådrager sig tab i størrelsesordenen 150 millioner euro. Hvis vi derfor fortsat stræber efter, at den europæiske økonomi skal være stærk, at den skal kunne konkurrere inden for rammerne af Lissabonstrategien samt konkurrere med Indien, Kina, Brasilien eller andre stormagter i den nære fremtid, skal vi anerkende dette princip som fælles for os alle og ganske enkelt acceptere det.
Andrej Vizjak
rådsformand. - (SL) Fru formand! Lad mig dele nogle afsluttende tanker med Dem om vigtigheden af denne aftale om de tre lovgivningsinitiativer, som vi næsten har gjort færdig, og som i væsentlig grad vil hjælpe med til at forbedre det indre markeds funktion. Hr. Ayral ville bestemt have været glad i dag. Ham savner vi meget.
I forlængelse af det omfattende arbejde, som vores tyske og portugisiske kolleger har udført på Rådets vegne, før Slovenien overtog formandskabet, blev det det slovenske formandskab, der fik den opgave at iværksætte den endelige harmonisering mellem EU's institutioner. Jeg glæder mig over det betydelige samarbejde, vi har fået fra alle til at færdiggøre dette - nogle ville kalde det vanskelige - arbejde relativt effektivt og hurtigt.
Vi tilsluttede os EU for mindre end fire år siden, og da vi overtog formandskabet, påtog vi os en umådelig udfordring, som medfører et meget stort ansvar. Derfor er vi særlig glade for at have været med til at fuldende det store arbejde, der er så vigtigt for alle medlemsstaterne i EU.
Efter min opfattelse vil anvendelsen af denne pakke i særdeleshed sætte os i stand til at sikre følgende: For det første vil vi afskaffe den protektionisme, der eksisterer på nogle markeder inden for EU, og det vil bestemt sætte gang i økonomiens konkurrencedygtighed på disse markeder. Jeg tror, protektionismen er den største hindring for udviklingen af konkurrencedygtighed blandt de økonomiske aktører på disse markeder.
For det andet vil vi sikre en ensartet behandling og gensidig bistand mellem de nationale myndigheder for overvågning af markedsførte produkter, effektive sikkerhedstjek på varer, der er fremstillet af europæiske virksomheder, og dem, der kommer ind i EU fra tredjelande, og naturligvis en mere sammenhængende teknisk lovgivning i fremtiden. Det endelige resultat vil være et venligere miljø for økonomiske aktører, i særdeleshed små og mellemstore virksomheder. Desuden, og hvad der er af stor betydning for vores borgere, vil det sikre høje sikkerhedsniveauer for produkter på EU's marked.
Jeg er derfor overbevist om, at denne pakke vil være et vigtigt første skridt i vores fremtidige bestræbelser. I dag har vi talt længe om disse kommende fremskridt, der også er en vigtig udfordring for det arbejde, vi skal gøre.
Günter Verheugen
Kommissionens næstformand. - (DE) Fru formand, mine damer og herrer! Lad mig først sige noget om de direkte økonomiske konsekvenser. Det er faktisk således, at bestemmelserne om den gensidige anerkendelse gælder for 21 % af hele den europæiske industriproduktion, altså virkelig mange produkter.
Og hvis dette system med gensidig anerkendelse fungerede perfekt, altså blev anvendt fuldstændigt og overalt, ville vi se en stigning i det europæiske bruttonationalprodukt på 1,8 %, altså allerede i en makroøkonomisk størrelsesorden. Omvendt er det også rigtigt, at det indre markeds potentiale, hvis den gensidige anerkendelse ikke fungerer, ifølge vores beregninger falder med ca. 10 %, dvs. at den kendsgerning, at anerkendelsen ikke praktiseres, på et år faktisk koster ca. 150 milliarder euro.
Zuzana Roithová stillede et spørgsmål om registrering af CE-mærket. Det kunne vi jo først gøre sidste år, fordi det krævede en ændring af den europæiske lovgivning. Processen er i gang, og jeg går ud fra, at beslutningerne i dag vil hjælpe os til også at fremskynde processen. Det er ikke alene op til os, men vi gør alt, hvad vi kan for at vedtage denne registrering hurtigst muligt.
Magor Imre Csibi har - med en kritisk undertone - nævnt, at jeg allerede sidste år havde gjort opmærksom på, at der ikke kan findes nogen 100 %'s produktsikkerhed. Jeg vil her endnu en gang udtrykkeligt sige: Der findes virkelig ikke nogen 100 %'s sikkerhed for produkter. Selv om vi lader alle produkter certificere af en uafhængig tredjepart, betyder dette ikke, at hver enkelt vare i en serie kan kontrolleres.
Det er altid kun prototypen, der kontrolleres, og problemerne dukker ikke op ved forelæggelsen af prototypen, problemerne dukker derimod op i den helt normale serieproduktion. Selv på områder, hvor vi har de allerskrappeste krav til produktets sikkerhed, f.eks. ved receptpligtig medicin eller biler, opstår der igen og igen fejl i produktionen, og varer må igen og igen tilbagekaldes. At give forbrugerne en forestilling om, at der kan findes 100 %'s sikkerhed, ville være en illusion.
Derfor må vi - det er den eneste mulighed, vi har - insistere på, at alle de, som har et ansvar i kæden, også gøres fuldt ud ansvarlige. Det begynder hos underleverandørerne, gælder så producenterne, og når det drejer sig om et importeret produkt, også importørerne.
Dette er samtidig også svar på John Purvis' spørgsmål: Det vi gør med de nye bestemmelser er at præcisere, at en importør i Europa er ansvarlig for, at de produkter, han importerer, er sikre, og at de, hvor der findes standarder, også opfylder disse standarder. Dvs. at den europæiske importør overtager hæftelsen for sikkerheden af et produkt, som kommer fra et tredjeland, og at de, der lider skade som følge af et farligt eller fejlbehæftet produkt, ikke skal lede efter en eller anden producent i et eller andet land langt fra EU, men kan gøre deres krav gældende mod den europæiske importør. Tro mig, det er en bestemmelse, der vil have en væsentlig praktisk betydning.
Så meget om de spørgsmål, der konkret er blevet stillet. Jeg vil benytte lejligheden til endnu en gang at takke hjerteligt for disse forhandlingers positive og konstruktive ånd. Hvis Malcolm Harbour stadig er til stede, vil jeg sige til ham: Hvis det var op til mig, kunne han have fødselsdag hver dag, hvis hans fødselsdag blev smykket med så gode resultater.
(Bifald)
André Brie
ordfører. - (DE) Fru formand! Der er så stor konsensus, at jeg kun vil sige tak for forhandlingerne og ikke gentage noget. Det par bidrag, der var kontroversielle, har ingen substans, hvorfor jeg ikke vil komme ind på dem. Men jeg vil alligevel relativere den harmoni en smule, som har vist sig her i dag. Jeg tror, at vi får en god lovgivning. Men problemet har i de senere år været, at det mindre har skortet på lovgivningen end på gennemførelsen i medlemsstaterne. Det er jo ikke kun sådan som i den nævnte sag med Mattel, at millioner af stykker legetøj må fjernes fra markedet, men det er åbenbart, at markedstilsynet i hele EU ikke fungerer, når der opstår sådanne forsinkelser.
Når jeg ser på RAPEX-systemet, der anvendes meget forskelligt i markedstilsynet i de europæiske stater, så kan det heller ikke længere accepteres. Jeg appellerer derfor til medlemsstaterne om, at det, der besluttes her, og det, der allerede findes i markedstilsynet for forbrugernes sikkerhed, også virkelig praktiseres.
Tillad mig en sidste bemærkning af personlig art: Vi har i dag takket rigtig mange mennesker. Jeg har oplevet noget dejligt i forbindelse med arbejdet, nemlig fantastiske medarbejdere fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelses sekretariat. Som parlamentsmedlemmer kan vi kun glæde os over dem. Uden dem havde dette arbejde ikke kunnet gennemføres. Jeg vil især gerne takke Peter Traung og Luca Visaggio.
Christel Schaldemose
ordfører. - Fru formand! Jeg vil også gerne sige tak for alle de mange positive og gode kommentarer, der er kommet under dagens forhandling. Det viser netop, at vi faktisk har lavet et rigtig godt stykke arbejde igennem det sidste år og har sørget for at få inddraget så mange synspunkter som muligt, så det glæder mig rigtigt.
Jeg har dog lige et par kommentarer til nogle af de ting, der er kommet frem under dagens forhandling. Det handler om CE-mærket. Det er fuldstændigt rigtigt, at i forhold til forbrugerne er det forvirrende, og vi har brug for at lave denne undersøgelse af et eventuelt forbrugersikkerhedsmærke. Men jeg vil også godt understrege, at med denne pakke får vi i øvrigt en stærkt forbedret CE-ordning med den styrkede markedsovervågning og medlemsstaternes forpligtelse til at retsforfølge misbrug af CE-mærket. CE-mærket og CE-ordningen bliver væsentligt forbedret i forhold til det, vi har i dag. I forhold til markedsovervågningsmyndighederne, som bruger det som redskab, vil det blive bedre. Når en producent bevidst sætter CE-mærket på, siger han, at han overholder reglerne i EU. Hvis han så ikke gør det, kan han straffes. Han kan ikke påstå, at han ikke har vidst, hvad han gjorde. Det er en markant forbedring. Det, vi mangler at behandle, er forholdet til forbrugerne, og kommissæren har svaret meget positivt på, at der arbejdes gevaldigt på sagen.
Der har været diskussion om, hvorvidt det har været rigtigt eller forkert at lave en førstebehandlingsaftale. Jeg synes, at dagens debat netop har vist, at der har været mange mennesker involveret, fordi der har været tale om tre betænkninger med mange skyggeordførere osv. Rigtig mange medlemmer af Parlamentet har været involveret i arbejdet og har derfor haft muligheden for også at komme til orde. Og med det resultat synes jeg, at vi kan være ganske tilfredse.
Her til sidst vil jeg lige skynde mig at nå at sige til skyggeordførerne med navns nævnelse, at jeg også sætter stor pris på deres arbejde: Fru Rühle, hr. Brie, fru Fourtou og fru Pleštinská har gjort en meget stor indsats, og det samme gælder selvfølgelig også for både gruppernes sekretariater og udvalgssekretariatet. Tusind tak for det. Det har været en stor fornøjelse at være med i dette arbejde.
Alexander Stubb
ordfører. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne afslutte forhandlingen med fire punkter, og jeg må desværre begynde med hr. Bloom fra Det Forenede Kongeriges uafhængighedsparti, der blandt andre kritiserede mig for at have takket folk, der har arbejdet på hele denne pakke. Jeg ved ikke, hvad han har lært derhjemme, men jeg har altid syntes, at det var høfligt at takke dem, der har gjort denne pakke mulig.
Måske burde han ikke takke den, der har skrevet hans tale - for han læste naturligvis direkte op fra et stykke papir - for det er tydeligt, at den pågældende ikke havde forstået, hvad denne pakke drejer sig om.
Min del af pakken drejede sig om gensidig anerkendelse af fri bevægelighed for varer og ikke om at harmonisere alting. Så det, som hr. Bloom eller hans taleskriver foreslår, er muligvis, at Marmite eller Branston Pickle ikke skal bevæge sig frit mere, eller Rolls Royce eller sko fra Church eller tøj fra Burberry - jeg ved ikke, hvor godt det vil være for Det Forenede Kongeriges økonomi. Derfor vil jeg anbefale, at hvis De ønsker at være en troværdig modstander af EU, så bør De i det mindste læse de papirer, som De vil kommentere.
Det andet, jeg vil sige, er, at dette sandsynligvis er europarekord i effektivitet, for jeg kender ikke nogen anden større lovgivningspakke, der blev fremlagt på valentinsdag - den 14. februar - 2007 af Kommissionen og godkendt af Coreper den 13. februar 2008 - en dag under et år. Så til alle disse mennesker, der var bange for, at vi efter udvidelsen ville blive lidt stive og ineffektive, vil jeg sige, at dette er et godt eksempel på, at vi har kunnet træffe meget hurtige beslutninger. Jeg vil også påstå, at det sandsynligvis er den største pakke i forbindelse med fri bevægelighed af varer siden Delorspakken i 1992, hvis De husker den. Derfor var det på denne måde bemærkelsesværdigt hurtigt, og endnu en gang vil jeg gerne takke alle dem, der har været med til dette, for det viser, at maskineriet virker.
Det tredje, jeg vil sige, drejer sig om, at fru Ries sagde, at virksomhederne herefter vil kontakte alexstubb.com for at sende deres klager, hvis den gensidige anerkendelse ikke gælder - hvis De vil tillade mig, vil jeg lægge et direkte link ind til Kommissionens hjemmeside derfra. Sæt Dem bare i forbindelse med Kommissionen, hvis De har problemer med gensidig anerkendelse. Det må og skal gøres.
Det sidste, jeg vil sige, er, at det er det første store resultat for det slovenske formandskab. Det er den første store lovgivningspakke, som det slovenske formandskab har fået igennem, og jeg vil gerne komplimentere dem for veludført arbejde. Jeg ved, det ikke var let i Coreper, og jeg ved, det ikke var let i arbejdsgrupperne, men formandskabet gjorde et aldeles glimrende arbejde, og jeg håber, de vil få lige så meget succes i de sidste måneder af deres formandskab.
Formanden
I denne meget harmoniske stemning slutter forhandlingen. Afstemningen finder sted på torsdag.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Iles Braghetto  
På dette plenarmøde har vi drøftet den såkaldte "produktpakke", som udgør en fælles ramme for markedsføring af produkter i EU, og som stadfæster principperne om gensidighed. Europa-Parlamentet arbejder i øjeblikket på at gøre CE-mærkningen (europæisk overensstemmelsesmærkning) mere effektiv, eftersom den er en garanti for produktsikkerheden og gør det muligt at identificere varer fra tredjelande. I de sidste par år er der dog kommet et andet mærke, som grafisk set er næsten identisk med CE-mærket, når man ser bort fra afstanden mellem de to bogstaver, men dette mærke betyder noget helt andet, nemlig "China Export". Borgerne beder om initiativer, sanktioner og en bedre toldkontrol, så man undgår en uretmæssig udnyttelse af det europæiske CE-mærke.
Importerede kopiprodukter, der ved første øjekast ser ud til at opfylde markedsføringskravene, bliver solgt overalt i de italienske regioner. Det skyldes også den forvirring, som ligheden mellem de to mærker skaber.
Denne forordning betyder, at varernes bevægelighed i EU bliver større, hvilket gør forbrugernes valgmuligheder og tillid større og salget af varer enklere.
(Mødet udsat kl. 11.30 og genoptaget kl. 12.00)
Daniel Hannan
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne give en uforbeholden undskyldning til formanden for Parlamentet, til kollegerne og til hele Parlamentet for enhver krænkelse, som de bemærkninger, jeg har fremsat den 31. januar måtte have givet anledning til, dengang jeg modsatte mig de nye beføjelser, som formanden fik over forretningsordenen. Jeg indser, at min hentydning krænkede mange i Parlamentet. Jeg håber, at De vil acceptere denne undskyldning i samme ånd, som den er fremsat.
(Bifald)
Formanden
Mange tak, hr. Hannan. Vi har noteret os Deres undskyldning, som vi accepterer.
