Sociale sikringsordninger og tredjelandsstatsborgere - Koordinering af de sociale sikringsordninger: Bilag XI - Sociale sikringsordninger og tredjelandsstatsborgere (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenene er forhandling under ét om
betænkning af Jean Lambert for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordineringen af de sociale sikringsordninger - C6-0037/2006 -,
betænkning af Emine Bozkurt for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger og fastlæggelse af indholdet i bilag XI - C6-0029/2006 - og
betænkning af Jean Lambert for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om forslag til Rådets forordning om udvidelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. (...) til at omfatte tredjelandsstatsborgere, som ikke allerede er omfattet af disse bestemmelser udelukkende på grund af deres nationalitet - C6-0289/2007 -.
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Fru formand, mine damer og herrer! Alle de fire forslag til lovgivningsmæssig beslutning, som vi diskuterer, vedrører spørgsmål, som har direkte konsekvenser for de europæiske borgeres daglige liv. Folks ret til beskyttelse under sociale sikringsordninger, når de flytter inden for Europa, kan ikke adskilles fra retten til fri bevægelighed i Unionen.
Kommissionens forslag har et fælles mål, nemlig at modernisere og forenkle koordineringen af de nationale sociale sikringsordninger.
Formålet er at fastlægge samarbejdsmekanismer mellem institutioner og procedurer, som vil forenkle og fremskynde beregningen og udbetalingen af sociale ydelser til modtagerne. Det drejer sig om familieydelser, pensioner, arbejdsløshedsunderstøttelse osv., med andre ord en række sociale ydelser, som er meget vigtige for EU-borgernes liv.
Jeg vil gerne takke medlemmerne og ordførerne for deres arbejde med disse vigtige tekster i de seneste måneder.
Gennemførelsesforordningen fastsætter, hvordan forordning (EF) nr. 883/2004, som vi kalder grundforordningen, skal fungere. Den omfatter alle, som bruger koordineringen af nationale sociale sikringsordninger: borgere, medlemsstater, sociale sikringsinstitutioner, sundhedssektoren og arbejdsgivere.
Formålet er at fastsætte så klare procedurer som muligt, på grundlag af hvilke forsikrede personer, der befinder sig i en grænsesituation, kan modtage sociale ydelser. Hvem skal jeg henvende mig til for at få familieydelser? Hvad skal min arbejdsgiver gøre, hvis han ønsker at udsende mig midlertidigt til en anden medlemsstat? Mit arbejdsliv er ved at være slut, og da jeg har arbejdet i flere medlemsstater, hvordan finder jeg ud af, hvordan min pension skal beregnes, og hvad skal jeg gøre for at få den?
Meningen med forordningens procedurer er at hjælpe modtagerne med at få de rigtige svar via et samarbejde mellem de sociale sikringsinstitutioner.
I forsøget på at gøre dette samarbejde effektivt og imødekomme borgernes behov så hurtigt som muligt konstaterede vi, hvor vigtigt det er at behandle og udveksle data elektronisk mellem institutionerne i de forskellige medlemsstater.
EESSI-nettet (Electronic Exchange of Social Security Information - elektronisk udveksling af socialsikringsoplysninger) vil sikre en hurtig og sikker dataudveksling og vil forkorte den tid, det tager for de sociale sikringsinstitutioner at svare og behandle en grænsesituation.
Hvis gennemførelsesforordningen bliver vedtaget hurtigt, vil borgerne ved hjælp af koordinering kunne gøre brug af det opnåede fremskridt inden for forenkling og modernisering, og også bruge de nye rettigheder, som indtil nu ikke har kunnet gennemføres, selv om de er indeholdt i grundforordningen. Vi vil først se fordelene ved denne nye koordinering for de europæiske borgere, når gennemførelsesforordningen er blevet vedtaget, og når forordningen om ændring af bilagene til forordning (EF) nr. 883/2004 er blevet vedtaget.
To andre udkast til beslutning vedrører forordning (EF) nr. 883/2004 og dens bilag. De sigter på at ændre grundforordningen, således at den tager hensyn til lovændringer i medlemsstaterne, især i de lande, som tilsluttede sig Unionen efter den 29. april 2004, da grundforordningen blev vedtaget.
Disse beslutninger ændrer også de bilag til forordning (EF) nr. 883/2004, som ikke blev udfyldt, da grundforordningen blev vedtaget.
Til trods for disse teksters tekniske karakter har de samme formål, nemlig at sikre gennemsigtighed i de mekanismer og procedurer, der finder anvendelse på personer, der rejser inden for Europa. Bilag XI indeholder f.eks. en særlig bestemmelse, der tager hensyn til særlige træk i den nationale lovgivning. Bilagene er derfor afgørende for at sikre gennemsigtighed og retlig sikkerhed for nationale bestemmelser, som også er ret omfattende.
Koordineringen af nationale sociale sikringsordninger, som De bidrager til som medlovgiver, vil sikre, at to grundlæggende principper (ligebehandling og ikkediskrimination) finder fuld anvendelse på de europæiske borgere, som benytter sig af den frie bevægelighed.
Gennemførelsesforordningen udvider også bestemmelserne i forordning (EF) nr. 883/2004 til at gælde for tredjelandsstatsborgere, som ikke allerede er omfattet af disse bestemmelser på grund af deres nationalitet. Formålet med denne forordning er at sikre, at tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold i EU, og som befinder sig i en grænsesituation, kan nyde godt af den moderniserede og forenklede koordinering af de nationale socialsikringsordninger.
Det er afgørende, at man anvender en fælles og ensartet koordineringsregel i administrative spørgsmål med henblik på forenkling.
Enighed om disse forordninger vil være et betragteligt fremskridt for alle dem, der bruger forordningerne, og det vil sikre en bedre service for personer, der rejser inden for Unionen.
Det vil vise, at forordningerne om en koordinering af sociale sikringsordninger er rede til at tage det 21. århundredes udfordringer op på mobilitetsområdet. Jeg må tilføje, at dette arbejde er et resultat af et eksemplarisk samarbejde mellem medlemsstaterne, og at ønsket om at finde løsninger for borgerne overvandt forskellene mellem de forskellige ordninger og dette områdes kompleksitet.
Jeg vil gerne fremhæve, at Kommissionen klart støtter ændringsforslag 2 og 161, som muliggør anvendelsen af det elektroniske databehandlingssystem, som især er vigtigt for, at den elektroniske database kan fungere, og for elektronisk behandling af grænseoverskridende sager. Kommissionen støtter især også ændringsforslag 90 om tildeling af ydelser i tilfælde af sygdom eller pleje af lang varighed. De to ændringsforslag hjælper borgerne betragteligt i systemet.
Jean Lambert
ordfører - (EN) Fru formand! Jeg vil tale om mine to betænkninger i den overdådige tid, jeg har til min introduktion her i Parlamentet.
Jeg vil gerne begynde med først at takke mine kolleger, Rådet og Kommissionen for vores gode samarbejde indtil nu i denne meget komplekse sag. Men det er altid kompliceret, når man prøver på at nedfælde på skrift det, som man gør i praksis, på en sådan måde, at man mener, det vil være klart i det mindste for dem, der skal arbejde med det, og for dem, der har behov for at forstå systemet.
Som kommissæren sagde, vedrører grundforordning (EF) nr. 883/2004 koordineringen, men ikke harmoniseringen - og det vil jeg gerne gøre klart - af sociale sikringsordninger mellem medlemsstaterne for folk, der bor og arbejder i en anden medlemsstat eller blot rejser dertil. Den kan ikke træde i kraft, før denne gennemførelsesforordning er blevet godkendt af Parlamentet og Rådet i den fælles beslutningsprocedure, der kræver enstemmighed i Rådet, og det er ikke det mindste problem.
Gennemførelsesforordningen fastlægger den administrative arkitektur for, hvordan dette skal fungere. Den fastlægger reglerne for, hvordan medlemsstaterne og de kompetente myndigheder skal behandle de forskellige dimensioner af den sociale sikring i grænsespørgsmål. Det centrale i den nye grundforordning og gennemførelsesforordningen er udvekslingen af elektroniske data for at gøre kommunikationen hurtigere og nøjagtigere.
Vi kan håbe, at dette bl.a. vil bringe en situation til ophør - eller i det mindste en nedsættelse af den påkrævede tid - hvor tusindvis at stykker papir lander på en embedsmands bord: recepter udfyldt med mange lægers naturligvis fuldstændig letlæselige håndskrift, og andre krav i forbindelse med sundhedssektoren. Ved at prøve på at forenkle og klarlægge dette område vil vi forhåbentlig kunne begrænse det bedrageri, vi for øjeblikke ser i systemet. Folk udnytter f.eks. den nuværende inerti ved at manipulere refusionssystemet for grænseoverskridende pleje. Det kunne også sikre, at flere familieforsørgere og enkeltpersoner indsender ansøgninger, da de føler, at der er håb om, at de vil blive betalt, i stedet for at det bliver givet videre til deres arvinger.
Artikel 78 og 79 i grundforordningen fastlægger Kommissionens rolle med henblik på at fremme udvekslingen af elektroniske data, herunder mulig finansiering. Jeg er derfor lettere overrasket og skuffet over forslaget om at stryge ændringsforslag 2 og 161, som vedrører gennemførelsen af denne afgørende udvikling. Da vi drøftede dataudveksling, mente udvalget, at Parlamentet skulle understrege garantierne og behovet for indsamling af proportionelle data. Vi har således i vores forslag styrket kravene til databeskyttelse.
Grundforordningen behandler også visse aspekter om adgang til naturalydelser for lægebehandling for folk, der opholder sig i et andet medlemsland - på ferie f.eks. - eller for hvem en planlagt behandling er nødvendig af medicinske grunde og ikke kun, fordi de har valgt det. Den nylige offentliggørelse af direktivet om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser har forbindelse til grundforordningen. Parlamentet må sikre, at der ikke består nogen konflikt mellem disse to lovgivninger.
Udvalget foregreb også den forventede udvidelse af ligestillingsdirektivet og har foreslået to særlige foranstaltninger for handicappede - en generel foranstaltning, der skal sikre, at medlemsstaterne tager hensyn til behovene hos de mennesker, der har særlige handicap, når de kommunikerer med dem, og en anden foranstaltning, der vedrører betaling af udgifter til en person, der ledsager en handicappet, som har brug for hurtig lægebehandling i udlandet. Vi er klar over, at det er et spørgsmål, der må drøftes yderligere med Rådet.
Gennemførelsesdirektivet indeholder også en række frister. Jeg ved, at der er forskellige opfattelser her, og det kommer til udtryk i forskellige ændringsforslag, som vi drøfter her i dag. Udvalget valgte også at støtte en ændring i den frist, der gælder, for vurdering og betaling af kontantydelser for langvarig pleje, og en større klarhed for grænsearbejdere, der bliver arbejdsløse. Jeg håber, at Parlamentet vil kunne støtte udvalgets ændringsforslag.
Med hensyn til min anden betænkning om tredjelandsstatsborgeres rettigheder, når de rejser i EU, har vi allerede en forordning, der knytter dem, der opholder sig lovligt og i en grænsesituation, til koordineringen af de sociale sikringsordninger. Denne må nu ajourføres, for når vi ajourfører den overordnede forordning, må vi også ajourføre den.
Det nye forslag er i det store og hele det samme som det gamle. Det klarlægger omfanget og opretholder de rettigheder, folk allerede har. Det indfører ikke nye rettigheder, og det vil få endnu større betydning, når EU udvikler sin fælles indvandringspolitik. Forslaget om det såkaldte blå kort vil også drage fordel af forordningens ajourføring. Jeg håber også at Parlamentet kan støtte udvalgets ændringsforslag om dette. Vi ønsker en klar principerklæring, og det er derfor, jeg henstiller - som også udvalget gjorde det - at vi ikke støtter ændringsforslagene om tilføjelse af bilag.
(Bifald)
Emine Bozkurt
Fru formand, mine damer og herrer! Vi stemmer i dag om et forslag om en klarere og mere fleksibel koordinering af den europæiske sociale sikring, og vi stemmer således for at klarlægge bilaget.
Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen har arbejdet på at forenkle forslaget, så at europæerne bedre kan forstå de komplekse regler, der gælder for koordineringen af social sikring.
Jeg må begynde med at takke skyggeordførerne, som jeg har haft den fornøjelse at arbejde sammen med om dette dokument i de seneste måneder og år. Jean Lambert naturligvis, som var skyggeordfører for min betænkning for De Grønne, ligesom jeg var skyggeordfører for hendes betænkning, Ria Oomen-Ruijten fra PPE-ED-Gruppen, Bilyana Raeva fra ALDE-Gruppen, Dimitrios Papadimoulis fra GUE/NGL-Gruppen og Ewa Tomaszewska fra UEN-Gruppen, samt alle de andre medlemmer, som ydede et vigtigt bidrag til debatten.
Jeg må også understrege, at drøftelserne med Kommissionen og Rådet forløb vældig godt. Jeg er særlig taknemmelig over for Hélène Michard og Rob Cornelissen fra Kommissionen. Samarbejdet med Rådet omfattede skiftende formandskaber. Da det har taget adskillige år at nå til en afstemning om koordinering af den sociale sikring, har vi haft den fornøjelse at arbejde med Finland, Tyskland, Portugal, Slovenien og Frankrig.
Det har i sandhed været en lang proces, men resultatet er en succes. Vi har nu et godt kompromis, som alle medlemsstater og de europæiske institutioner, herunder også Europa-Parlamentet, kan gå videre med. Vores ledetråd i vurderingen af ændringsforslagene var hele tiden vores overbevisning om, at ændringer i det nuværende koordineringssystem under ingen omstændigheder måtte føre til en forringelse af borgernes rettigheder.
Et meget vigtigt eksempel på dette er, at bilag III er blevet strøget, eftersom bilag III giver medlemsstaterne frihed til at begrænse deres borgeres rettigheder. Denne betænkning afspejler vores bestræbelser på vegne af et Europa, som giver sine borgere flere rettigheder på så mange områder som muligt. Det gode ved det europæiske samarbejde er, at det sætter de europæiske lande i stand til sammen at tage vare på deres borgere. Social retfærdighed er en vigtig del af det, og det stopper ikke ved grænserne. Borgerne må kunne regne med, at deres sociale rettigheder bliver beskyttet, selv uden for deres eget lands grænser.
Det indre marked tillader folk at bevæge sig frit i EU. Det ønsker vi at fremme. Folk kan så have tillid til, at deres sociale rettigheder rejser med dem, at deres pensioner er i orden, uanset hvor de bor og arbejder, og at ordentlig pleje er garanteret overalt i Europa, og ikke bare for dem selv, men også for deres familier. Det er sådan, det europæisk samarbejde bør være.
Zuzana Roithová
Fru formand, mine damer og herrer! Som ordfører for udtalelsen til denne betænkning beklager jeg, at det korresponderende udvalg ikke har vedtaget mine vigtigste ændringsforslag. Endnu en gang har det forspildt chancen for at sikre klare regler om social sikring, der gælder for alle familiemedlemmer, der rejser i alle medlemsstater, i forbindelse med refusion af ikkepresserende lægebehandling i overensstemmelse med EF-Domstolens afgørelser. Derfor mangler vi stadig at få afklaret, at refusionsbeløbet for planlagt behandling i udlandet mindst bør svare til prisen for lignende behandling i det land, hvor patienten er forsikret. En borger, der planlægger at benytte sig af hospitalsbehandling, må ansøge om forhåndsgodkendelse, men har ret til at appellere, hvis ansøgningen afvises. Forhåndsmeddelelse om ambulant behandling er ikke obligatorisk. Borgerne må nu vente på, at det nye direktiv om grænseoverskridende sundhedsbehandling bliver vedtaget, selv om refusion af omkostninger er med i denne forordning. Derudover vil direktivet ikke yde noget betragteligt bidrag til nærhedsprincippet inden for sundhedssektoren, men vedtagelsen af denne politik vil måske blive forhalet i årevis. Jeg beklager, at Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender undervurderede dette aspekt. Bortset fra det er betænkningen god, og jeg vil støtte den.
Gabriele Stauner
for PPE-DE-Gruppen. - (DE) Fru formand! Jeg vil gerne tale om Lambert-betænkningen om gennemførelsen af forordningen. Det drejer sig om detaljer i koordineringen af sociale sikringsordninger.
Som det blev sagt af ordføreren, er forordningens formål at koordinere, ikke harmonisere, som vi EU ikke har noget retsgrundlag for under alle omstændigheder. Men visse ændringsforslag, som blev vedtaget i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, går ud over en koordinering og danner grundlag for nye kompetencer og tjenester. Efter vores opfattelse er det f.eks. ikke nødvendigt at give Kommissionen beføjelser til at oprette sin egen neutrale centrale database og forvalte den uafhængigt for at sikre hurtig betaling til borgerne. Det er medlemsstaternes opgave, som de har opfyldt indtil nu, og de skal desuden udpege et kontaktorgan til det. For de borgere, der søger råd, er det også mere belejligt og nærmere at henvende sig til deres medlemslands myndigheder i stedet for til en fjern og anonym database i Kommissionen. Derfor vil jeg gerne erklære mig uenig med Kommissionen på det punkt.
Vi mener heller ikke, at det er hensigtsmæssigt, at alle handicappede forsikrede personer har ret til rejse- og opholdsudgifter for en person, der ledsager dem. Udbetaling af rejseomkostninger til en ledsager bør knyttes til begrebet alvorligt handicap, som under alle omstændigheder er bredt defineret ved lov i medlemsstaterne.
Vi mener også, at arbejdsløse, som ikke har opfyldt deres forpligtelser i det land, hvor de arbejder, og som især ikke har gjort det fornødne for at finde arbejde der, ikke burde kunne kræve understøttelse i bopælslandet, som om de altid havde efterkommet loven. Det er ikke rigtigt.
Min gruppes andre tre ændringsforslag vedrører fristerne, hvor vi mener, at et halvt år er tilstrækkeligt. De bør ikke variere mellem et og halvandet år.
Jan Cremers
Fru formand! På PSE-Gruppens vegne vil jeg gerne takke ordførerne, Kommissionens tjenestemænd og det slovenske formandskab.
Dette emne har en lang historie bag sig. Den tidligere forordning (EF) nr. 1408/71 er en af de første lovgivninger om arbejdskraftens frie bevægelighed i Europa. Den forslåede forenkling skal sikre hurtigere behandling af europæiske borgeres anmodning om ydelser og samtidig sørge for bedre kontrol med sådanne anmodningers legitimitet. Samarbejde mellem betalingsorganer og en bedre dataudveksling er meget vigtige faktorer her. Gennemførelsesreglerne må også sikre, at der ikke forekommer en afbrydelse i ydelserne til grænsearbejdere og andre ydelsesberettigede personer.
Fra andenbehandlingen er der tre punkter, som vores gruppe mener kræver yderligere overvejelser. For det første er der stadig to forskellige regler om, hvorvidt en person er lønmodtager eller selvstændig uden personale. I forbindelse med den sociale sikring er den definition, man bruger, den der gælder i oprindelseslandet, men når vi taler om beskæftigelse, er den definition, der finder anvendelse på udstationerede arbejdstagere, den der gælder i beskæftigelseslandet. Så længe vi ikke har en klar europæisk definition på selvstændig virksomhed, vil dette emne med garanti blive ved med at komme til diskussion i Parlamentet.
En anden ting drejer sig om information af ydelsesberettigede personer. I Kommissionens tekst, som siden er blevet ændret, var detaljerne om, hvornår de ydelsesberettigede skulle modtage informationer fra de kompetente myndigheder og om hvilke emner, spredt ud over alt for mange artikler. Et klart resume af retten til information et centralt sted i denne lovgivning ville gøre situationen betydeligt klarere for de ydelsesberettigede.
En tredje ting vedrører kontrol med gennemførelsen. Vi ved fra den tidligere forordning, at registreringen i medlemsstaterne og samarbejdet og koordineringen mellem de kompetente myndigheder sommetider fungerede meget dårligt. Det ville være en god idé, hvis Parlamentet blev hold underrettet om, hvordan de relevante regler bliver gennemført i fremtiden.
Ona Juknevičienė
Fru formand! Må jeg gratulere ordføreren, fru Lambert, og takke hende for hendes samarbejde i forberedelsen af dette dokument.
Forordningen skaber orden og løser folks daglige praktiske problemer. Dens formål er ikke at harmonisere de sociale sikringsordninger. Det er en gennemførelsesmetode, der tager hensyn til medlemslandenes forskellige socialsikringsordninger. Men den forhindrer folk i at gå glip af det, de har ret til.
For et år siden holdt præsident Sarkozy en tale her i Parlamentet, hvor han sagde, at franskmændene mener, at EU ikke tager sig af dem og ikke yder nogen social sikring. Det ser ud til, at Irlands befolkning heller ikke er klar over, hvad de kan forvente af EU.
I dag har Frankrig og vi alle mulighed for at vise vores befolkninger, at deres daglige problemer bliver løst på EU-plan.
Så vidt jeg ved, er ikke alle i Rådet desværre rede til at acceptere de frister, Kommissionen har fastsat, til bilæggelse af deres uenighed. Det er ordførerens opfattelse, at vi ikke skal forhaste os.
Min gruppe er for de forslag og ændringsforslag, som forpligter medlemsstaterne til at løse spørgsmålene om betaling og kompatibilitet inden for seks måneder i stedet for at forhale det i halvandet år. Folk må ikke gå glip af noget på grund af manglende handling fra institutionernes side og en forsinket beslutningstagen.
Denne forordning kunne være det bedste eksempel på EU's bestræbelser på at vinde dets borgeres tillid.
Derfor opfordrer jeg mine kolleger til at stemme for disse ændringsforslag. De drejer sig om praktisk og forståelig hjælp til alle borgere i EU. Vi er blevet valgt til at repræsentere folk, ikke regeringer eller institutioner
Ewa Tomaszewska
for UEN-Gruppen. - (PL) Fru formand! Hvert land i EU har sin egen sociale sikringsordning, der er anderledes end andre landes, med baggrund i mange års tradition og landets økonomiske formåen. Disse ordninger skal vi ikke harmonisere. Retten til fri bevægelighed og til at tage arbejde i andre lande har skabt et behov for at koordinere de sociale sikringsordninger. De nuværende forordninger må forenkles.
Indførelsen af elektronisk databehandling i det polske pensionssystem har allerede i betragtelig grad reduceret antallet af fejl i udvekslingen af forsikringsdata mellem institutioner.
Der er behov for at beskytte borgerne mod en begrænsning af deres forsikringsrettigheder. Arbejdstagere bør have mulighed for at vide, hvilket system der vil blive brugt til beregning af deres ydelser. De har ret til at vide, hvordan deres bidrag vil blive beregnet, og hvad de deraf følgende ydelser vil være. Det er derfor vigtigt, at forordningerne og procedurerne om systemernes koordinering, som ifølge deres natur er ret komplicerede, bliver forenklet i det omfang, det er muligt, og de må heller ikke have tilbagevirkende kraft til skade for den forsikrede.
Dimitrios Papadimoulis
Fru formand! Jeg vil gerne først takke ordførerne, fru Lambert og fru Bozkurt, for deres detaljerede og grundige arbejde samt for deres enestående samarbejde med alle skyggeordførerne og for deres bestræbelser på at gøre brug af vores forslag og vores bidrag.
Disse betænkninger er usædvanligt vanskelige, da de indeholder en række komplekse tekniske detaljer, men de er også usædvanligt nyttige for de europæiske borgere.
Borgerne har benyttet sig af enhver lejlighed, senest folkeafstemningen i Irland, til at protestere mod det store sociale underskud, som de ser i Rådets og Kommissionens politikker. De ønsker et EU, som varetager deres rettigheder, og nu drøfter vi her forordning 883/2004, som takket være Rådet og Kommissionen - ikke Parlamentet - har været sat på vågeblus i årevis, mens man ventede på, at gennemførelsesforordningerne om bilagene blev vedtaget.
Det fører til bureaukrati, mangel på information, forvirring, krænkelse af arbejdstageres grundlæggende sociale sikring og sociale rettigheder, arbejdstagere som er fanget i midten, et a la carte-Europa, som de neoliberale og de store virksomheder ønsker det med en fælles valuta, men uden koordinering eller harmonisering af arbejdstagernes sociale rettigheder og sociale sikringsrettigheder. Midt i dette lovgivningsmæssige hul fremlægger Kommissionen sit forslag om et "Bolkestein-direktiv ad bagdøren" for sundhedstjenester.
Disse betænkninger viser en anden vej. Vi har ikke brug for et Bolkestein-direktiv om sundhedstjenester. Vi har brug for en forbedret forordning 883/2004, som i henhold til betænkningerne kan behandle alle de problemer, der måtte dukke op, og opretholde arbejdstageres og deres familiers rettigheder, samtidig med at de støtter den nødvendige mobilitet.
Hr. kommissær! Stop derfor Bolkenstein-forsøgene med sundhedstjenester, og gå straks i gang med, sammen med Rådet, at behandle de tilbageværende kapitler og bilag i forordning 883/2004, således at den kan træde i kraft så hurtigt som muligt.
Jeg opfordrer Dem indtrængende til ikke at stemme for de ændringsforslag, der svækker indholdet i fru Lamberts og fru Bozkurts betænkninger.
Derek Roland Clark
Fru formand! I, ændringsforslag 4, nævnes "arbejdsløses mobilitet". Betyder det, at man skal transportere arbejdsløse omkring i EU, for at de kan finde arbejde, på skatteborgernes bekostning? En medlemsstat er ansvarlig for udbetaling af social sikring for en person, som arbejdede der, men som flyttede til en anden medlemsstat og derefter blev arbejdsløs.
Ændringsforslag 148 siger, at skatteborgerne skal betale rejseudgifter for lægebehandling i en anden medlemsstat med et refusionssystem mellem medlemsstaterne, hvor man uden tvivl vil bruge en kompliceret EU-formular. Medlemsstater kan træffe afgørelser om invaliditet, som er bindende for en anden medlemsstat, selv om de kompliceres af graden af invaliditeten, men de kan have regler mod akkumulering af ydelser.
Reglerne vil gælde for alle EU-borgere, der rejser inden for EU ligegyldigt af hvilken grund. Det omfatter tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold, som har arbejdet i mere end en medlemsstat, samt også snart statsløse og flygtninge. Betænkningerne hævder mange steder at forenkle forordningerne og modernisere den eksisterende lovgivning for de sociale sikringsmyndigheder, arbejdsgivere og borgere, samtidig med at de er meget omfattende. Tilsyneladende vil det ikke få nogen konsekvenser for Fællesskabets budget. Det siges, at de finansielle og administrative byrder vil blive nedbragt af koordineringsreglerne - som kun kan ske på EU-plan - men at dette ikke er harmonisering. Hvordan kan man have refusion, EU-bestemte formularer, en regel om mobilitet og koordineringsregler, uden at det er harmonisering? Disse betænkninger er alt i alt en række modstridende erklæringer. Hvis de bliver vedtaget, vil der være brug for en stor administrativ indsats, og det koster penge, hvilket betænkningen siger, vi ikke har brug for.
Endelig er familien her ude i en identitetskrise. Fødsels- og adoptionstilskud er helt klart ikke familieydelser. Så hvornår er en familie ikke en familie, og et adopteret barn er - ja, hvad er det helt nøjagtigt?
Jeg vil også gerne undgå en identitetskrise. En "grænsearbejder" er en person, der arbejder i en medlemsstat, men bor i en anden, forudsat at de vender hjem en gang om ugen. Vi er nu i Frankrig, og jeg rejser hjem i morgen. Er jeg en grænsearbejder, selv om jeg bor lige midt i England?
Jim Allister
(EN) Fru formand! Arbejdskraftens mobilitet forudsættes at være en nøglefaktor i EU og i Lissabonstrategien, men som medlem af Europa-Parlamentet får jeg som andre medlemmer regelmæssigt klager om manglende sygesikring, utilstrækkelig social dækning og, hvad der måske er det mest frustrerende, modstridende råd fra forskellige statslige organer.
Det er ikke usædvanligt, at en arbejdstager fra et medlemsland arbejder i et andet på foranledning af et selskab, som er etableret i en tredje medlemsstat, og det er her det virkelige problem opstår for de fleste, og giver anledning til spørgsmål om, hvor og hvordan de er dækket. Vi har i vores egen midte dette selvsamme problem for medlemmernes assistenter, og til trods for deres sammenslutnings kamp består dette problem stadig. Jeg må sige, at det er en skandale, at vi ikke engang kan bringe orden i vores eget hus på dette område, nu hvor vi er i færd med at lovgive for andre.
Mit hovedanliggende drejer sig om nyttigt beskæftigede personer, ikke velfærdsturister. Jeg ønsker at se alle huller i lovgivningen, som hjælper velfærdsturister, stoppet og forseglet i denne lovgivning.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Fru formand! Jeg vil gerne takke alle ordførerne for deres fremragende arbejde, for det var ikke nogen let opgave. Vi har behov for gode regler om arbejdstageres fri bevægelighed i Europa, regler der sikrer, at arbejdstagere som benytter sig af denne frihed, ikke falder mellem to stole. Det er nu sikret i den nye koordineringsforordning. Den forordning var nødvendig, fordi den gamle ikke længere var tilstrækkelig, og der var brug for at forenkle koordineringsprocedurerne.
Jeg ved ikke, om resultatet er tilfredsstillende. Er alt virkelig blevet forenklet nu? Jeg har mine tvivl. Vi koordinerer den sociale sikring, men hvad vi ikke koordinerer, er beskatningen af ydelserne, hvor ydelserne i stigende grad gives som skattekredit. Jeg mener, at det er noget, vi bør tænke nærmere over.
Et andet problem er, at koordinering altid foretages efterfølgende. De nationale lovgivere bør i langt højere grad tage hensyn til følgerne af ændringer i systemet for folk, som er mobile, dvs. folk, som arbejder i et land og bor i et andet.
Jeg vil også henlede opmærksomheden på en ændring i bilaget. Den ændring er god for de nederlandske pensionister, som bliver ved med at betale deres sociale sikringsbidrag i Nederlandene, men bor i udlandet, og som ikke indtil nu kunne ansøge om ydelser i Nederlandene, selv om de indbetaler til systemet der. Så nederlændere, der bor i Belgien eller Tyskland, eller endog længere væk i Frankrig, la belle France, eller i Spanien, vil nu have ret til behandling. Jeg må også takke sundhedsministeren, som var for denne ændring.
Jan Andersson
(SV) Fru formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne takke ordførerne. Jean Lambert, som har arbejdet med disse spørgsmål, så længe jeg kan huske, og har stor erfaring. Emine Bozkurt kom til lidt senere, men begge har gjort et fantastisk stykke arbejde, og har især arbejdet særdeles godt sammen med skyggeordførerne for de forskellige grupper.
Jeg vil gerne først komme med nogle generelle betragtninger, da de er værd at gentage. Dette drejer sig ikke om harmonisering. Vi ved, at de sociale sikringsordninger i EU er forskellige. Det drejer sig om borgerne og borgernes ret til at benytte sig af det indre marked til at søge arbejde og opholde sig andre steder i det indre marked. En koordinering af de sociale sikringsordninger er af allerstørste betydning. Det er vigtigt, at man koordinerer pensionsrettighederne. Det er vigtigt, at de arbejdsløse kan bruge det indre marked. Det er vigtigt, at patienter kan søge lægebehandling i et andet land. Disse ting er afgørende for det indre marked. Uden koordinering vil det indre marked ikke kunne fungere tilfredsstillende.
Vi har haft koordinering før. Der er mangler. Nu indføres der forbedringer. På den ene side bliver flere mennesker dækket, og ikke blot de økonomisk aktive, og på den anden side dækker man flere områder, som f.eks. førtidspensioner, og det betragter vi som en positiv udvikling.
Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på nogle spørgsmål, som ordførerne var inde på. Jean Lambert nævnte udveksling af elektronisk data og forholder sig positivt til det, da det betyder mange forbedringer. Men det er også vigtigt at beskytte individet, når informationer udveksles på denne måde. Vi følger derfor henstillingerne fra Den Tilsynsførende for Databeskyttelse.
Hvad angår tredjelandsstatsborgere, er det vigtigt, at vi overvejer det aspekt, ikke mindst fordi det blå kort er på vej. Det haster derfor med at få ligebehandling. Med hensyn til Emine Bozkurts betænkning vil jeg blot sige, at den nye forordning ikke må betyde færre rettigheder, men flere. Det er vigtigt. Jeg takker ordførerne igen og håber, at vi kan nå frem til en endelig beslutning i den nærmeste fremtid.
Siiri Oviir
(ET) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg takker ordføreren og udvalget, som har gjort et godt stykke arbejde med forenklingen og ajourføringen af komplicerede bestemmelser. Det emne vi diskuterer i dag berører direkte vores borgeres interesser. Hvad er vigtigt for borgeren, som i sidste ende er målet for disse bestemmelser? For det første at deres rettigheder er garanteret, og at der i lyset af arbejdskraftens frie bevægelighed er social sikring for dem overalt. For det andet bør dokumentet være forståeligt for dem. For det tredje bør ydelsesmekanismerne levere inden for en rimelig tidsfrist.
Hvad opnår vi med disse forordninger? Vores borgeres hovedbekymring - ret til social sikring - garanteres. Deres anden bekymring er gennemskuelighed, som ikke helt er lykkedes for os. Jeg bebrejder ikke nogen noget, emnet er komplekst, meget teknisk, og det er ikke noget litterært kunstværk. Deres tredje bekymring, som er den tid det tager, før borgerne modtager ydelserne, afhænger af, hvordan vi stemmer i dag.
Sociale sikringsydelser kan ikke sammenlignes med forretningsfolks profit eller bankrenter. Ansøgerne er folk i vanskeligheder, og for hvem ydelsen normalt er den eneste indtægtskilde. Derfor opfordrer jeg Dem til at støtte forslagene om en seksmåneders frist for udbetaling af ydelsen. For at sikre at borgerne kan udøve deres rettigheder og sikre deres beskyttelse, må clearingfristen mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne være den samme, nemlig seks måneder, især da man vil bruge den elektroniske procedure. En frist på halvandet år til behandling af ydelserne er ikke på højde med det 21. århundrede.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Fru formand! Det er en meget vanskelig opgave at skabe en koordineret social sikringsordning. Derfor bør vi gratulere ordføreren. Men jeg vil gerne henlede opmærksomheden på spørgsmålet om ydelser til indvandreres familier fra tredjelande. Naturligvis skal der gives hjælp til dem, som opholder sig lovligt i EU, og der bør gives humanitær hjælp til ulovlige indvandrere, men at give ubegrænsede sociale ydelser til familier, for hvilke det bliver deres faste og eneste indtægt, er en misforståelse. Der er for øjeblikket mange familier, der nyder godt af en lang række ydelser, og som ikke har til hensigt at arbejde, da de mener, at deres levestandard er ganske tilfredsstillende. Det er meget demoraliserende for økonomien og for Europas traditioner og arbejdskultur. Dette forværres af, at disse familier lever på en måde, der betyder manglende integration i bosættelseslandets kultur og traditioner.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Fru formand. Vi mener, at fru Lamberts betænkning teknisk set er positiv, da der gøres fremskridt med koordineringen af den sociale sikring. Det sætter EU-borgerne i stand til at sammenlægge de perioder, hvor de har arbejdet og boet i en anden medlemsstat under den på det tidspunkt gældende sociale sikringsordning med henblik på at beregne deres pension fra staten eller fastslå andre rettigheder. Det bidrager derfor til en lettere og smidigere mobilitet for borgerne i Unionen.
Ikke desto mindre vil jeg gerne fremhæve, at vi ikke må overse, at til trods for visse indvendinger, der blev rejst i betænkningen, vil vi få en elektronisk udveksling af personoplysninger, og det er vi ikke helt enige i.
Når jeg tager ordet nu, vil jeg gerne omtale et andet behov, som vi er tilbøjelige til at overse i EU. Det helt afgørende er ikke at træffe foranstaltninger om fremme af mobiliteten bare for foranstaltningernes skyld. Det er ikke en prioritet for arbejdstagerne. Det, de ønsker og kræver, er overholdelse af deres grundlæggende rettigheder. At flytte fra et land til et andet på grund af arbejdsløshed eller dårlige arbejdsforhold i ens eget land er ikke et socialt behov. Det sociale behov er at have vished og sikkerhed i beskæftigelsen og således i alle borgeres familieliv. Udvandring af økonomiske eller sociale grunde bør langtfra være målet.
Den vej, EU vælger i dag, hvor man tillægger kapitalens frie bevægelighed større betydning end indlysende arbejdsrettigheder, og det kan man se på en række sager, der er blevet behandlet ved EF-Domstolen, minder om, at vi ikke kan nøjes med retten til at overføre vores pensionsrettigheder for angiveligt at vise, at den frie bevægelighed for personer er blevet gennemført.
Vi må kæmpe for fuld beskæftigelse med omfattende social sikring i modsætning til det, vi har nu, som under påskud af befolkningstilbagegang fører til usikkerhed i beskæftigelsen, og som underminerer betydningen af kollektive overenskomster i flere lande.
Edit Bauer
(SK) Fru formand! Jeg vil først gerne takke ordførerne, fru Lambert og fru Bozkurt, for deres fremragende og krævende arbejde.
Ordførerne, vi her i Parlamentet, Rådet og Kommissionen har alle gjort en fælles indsats, og det er grunden til, at vi i dag står med den længe ventede nye forordning, som vil gøre det muligt at gennemføre forordning (EF) nr. 883/2004, som skal erstatte den omstændelige forordning (EF) nr. 1408/71. Sammen forenkler disse dokumenter borgernes adgang til ydelser og tjenester, som det er blevet fremhævet af mange af mine kolleger og også af kommissæren, Adgang til sådanne ydelser og tjenester, som gives af medlemsstaterne via deres sociale sikringsordning, har indtil nu været vanskelig for ydelsesberettigede personer i andre medlemsstater. Der kan ikke herske tvivl om, at disse dokumenter sammen vil være med til at forenkle grænsemobiliteten for arbejdstagere, og som følge heraf vil det indre marked blive brugt bedre og fungere bedre.
Som skyggeordfører for fru Lamberts anden betænkning vil jeg gerne fremhæve, at udvidelsen af forordningens bestemmelser til at omfatte tredjelandsstatsborgere giver en bredere implementering af princippet om ligebehandling og ikkediskrimination. Jeg mener, som drøftelserne også viser, at vi ikke kan gå ud fra, at denne lovgivning vil løse alle vores problemer. Den løser ikke engang vores nuværende problemer, for slet ikke at tale om fremtidens.
Det er klart, at meget arbejde stadig er påkrævet for at opnå bæredygtighed og tilpasse sig til de nye udfordringer, herunder mere koordinering.
Gabriela Creţu
(RO) Fru formand! Vi har ofte sagt, at denne forordning blot er teknisk. Men det var et forkert synspunkt, der skjulte et dybt politisk aspekt. I EU har vi det indre marked, men der er 27 forskellige sociale sikringsordninger. Millioner af borgere arbejder i et andet land end deres eget, og bør kunne nyde godt af de lovmæssige sociale rettigheder, der gælder for dem og deres familier. Institutionerne bør forvalte denne situation, og leverandørerne bør fratrække deres tjenesteydelser.
De regler, som bruges i dag for at løse problemerne, stammer fra før internettets tid, da Unionen bestod af seks medlemsstater med fastboende borgere. I dag er der 27 medlemsstater, hvis borgere flytter mere og mere. Det var absolut nødvendigt at modernisere, forenkle og tilpasse disse regler til den nye virkelighed. Det er formålet med forordning 883/2004, som stadig ikke kan finde anvendelse uden procedurer.
Vi skriver nu 2008. Vi har haft fire års forsinkelse, hvilket ikke er gavnligt hverken for arbejdstagernes rettigheder eller for de berørte virksomheders og institutioners effektivitet.
Der er et ordsprog, der siger, at "problemet ligger i detaljerne". I dag må vi gratulere ordførerne, Jean Lambert og Emine Bozkurt, for ved at løse spørgsmålet om detaljer kan vi forvente en mere flydende strøm af oplysninger med behørig databeskyttelse og en mere effektiv koordinering.
Den nye sociale dagsorden foreslår i dag små forbedringer set på en baggrund af store mangler. Gennemførelsen af forordning 883 er godt nyt. Men det gør ikke meget for at mindske fornemmelsen af, at den europæiske sociale dagsorden i de seneste år har været stillestående.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Fru formand! Forordning (EF) nr. 883/2004 gælder ikke kun for arbejdstagere og deres familier, men også for alle, der er dækket af en social sikringsordning. Den udvider koordineringen af disse ordninger, og der er også andre vigtige ændringer, som f.eks. pensionsberegninger, ydelser og andre rettigheder. Hvor effektiv denne koordinering viser sig at være, afhænger af indholdet i den nye gennemførelsesforordning og af, hvor effektiv den elektroniske dataudveksling bliver, samt af god kommunikation. Det er også godt, at forordningen omfatter tredjelande, og at man fortsat arbejder på forbedringer.
Vi bør udtrykke vores anerkendelse af ordførerens arbejde og forslag. Man kan ikke kræve mere af hende, eftersom Rådet og Kommissionen endnu ikke har færdiggjort deres arbejde, og endnu ikke har fremlagt bilagenes endelige indhold Arbejdet fortsætter, og de ydelsesberettigede fortsætter med at vente. De er frustrerede over, at man ikke betaler de fulde ydelser, over bureaukratiet og over den lange tid, de må vente på godtgørelser.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Fru formand! Disse forordninger bekræfter den europæiske politiks generelle retning og drejer sig om at løse praktiske sociale sikringsproblemer for de europæiske borgere, samt for alle dem, der lever og arbejder i EU's medlemsstater.
Når de træder i kraft, og det vil ske, når gennemførelsesforordningen, som er ved at blive revideret i den fælles beslutningsproces, også er blevet vedtaget, vil de styrke arbejdstagernes mobilitet og gøre livet lettere for deres familier både i beskæftigelse og på pension.
I henhold til ordførerne, som jeg gerne vil gratulere, vil principperne til forenkling af forordningerne ændre det nuværende koordineringssystem, uden at det medfører mindre rettigheder for borgerne, som det ville have været tilfældet ved en harmonisering.
Der er behov for effektivitet og hurtige løsninger, og det opfyldes gennem en forenkling af de bureaukratiske procedurer og gennem løsning af administrative spørgsmål landene imellem. En af de vigtigste foranstaltninger er, at medlemsstaterne skal udpege samarbejdsmyndigheder og særlige kontaktorganer, der skal varetage forskellige aspekter af den sociale sikring i grænseforhold.
Langvarig pleje er et sådant spørgsmål, og det bliver løst på en meget kompliceret måde i Parlamentets forslag. Vi håber, man kan finde en lettere løsning på det kroniske problem med et aldrende Europa.
Betalingssystemerne, afgørelse af tvister, tilbagebetaling af udbetalte beløb og borgernes vanskeligheder med at akkumulere rettigheder for arbejdsperioder i et andet medlemsland er for øjeblikket store hindringer, og vi håber at kunne overvinde disse inden for en fast frist gennem den koordinering, som den nye grundforordning og gennemførelsesforordningen sigter på at genindføre.
Man vil tage hensyn til de særlige træk i de nationale sikringsordninger i bestemmelserne om implementeringen af national lovgivning i bilag XI. Forordningen dækker også udenlandske arbejdstageres rettigheder.
Proinsias De Rossa
(EN) Fru formand! Vi kan aldrig undgå at få bemærkninger fra det yderste højre, når vi drøfter disse spørgsmål, bemærkninger som f.eks. "velfærdsturister". Vi hører dem aldrig tale om "skatteturister" eller "statsstøtteturister" Det er altid de fattige og mindrebemidlede, der bliver angrebet på denne måde.
Jeg vil gerne gratulere de to ordførere med disse betænkninger. Desværre vil deres positive arbejde sandsynligvis ikke tiltrække sig særlig stor opmærksomhed i medlemsstaternes medier, som generelt er mere interesseret i negative historier. Dette er komplekse forordninger, hvor man forsøger at koordinere medlemsstaternes sociale sikringsordninger, som i sig selv er komplekse, fordi de forsøger at tage hensyn til en række forskellige individuelle omstændigheder. Forordningerne er af afgørende betydning for vores borgere og indbyggere, især for dem som bor i grænseegne, og for hvem det ikke er usædvanligt at arbejde i et land og bo i et andet. Det er vigtigt at sikre, at folk, som arbejder og lever på denne måde, er dækket i tilfælde af uventet arbejdsløshed, sygdom og ulykker, og senere pensionering. De behøver sikkerhed, hvis vi ønsker at sikre fri bevægelighed i EU.
Jeg vil imidlertid gerne rejse et spørgsmål, som ikke er dækket af disse forordninger, og som heller ikke generelt er dækket i medlemsstaterne. Det er fri bevægelighed for handicappede, som ofte har brug for personlig hjælp for at kunne benytte sig af fri bevægelighed.
(Formanden fratog taleren ordet)
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Fru formand! Reglerne om koordinering af de sociale sikringsordninger hænger tæt sammen med princippet om fri bevægelighed for personer og bør forbedre levestandarden og beskæftigelsesforholdene for borgere, der bor i en anden medlemsstat.
Denne forordning, som ændret af ordførerne, forenkler alle disse procedurer og udvider anvendelsesområdet til alle kategorier af borgere, både dem der arbejder og de arbejdsløse.
De europæiske borgere bør kunne nyde godt af pensionsrettigheder til et samlet beløb, der svarer til antallet af arbejdsår. Når de bosætter sig i et andet EU-land, bør de kunne finde et administrativt system, der kan indsamle oplysninger om tidligere beskæftigelse samt finansielle rettigheder affødt af deres professionelle aktiviteter.
Jeg ville derfor have ønsket, at Kommissionens forslag omfattede så nøjagtige løsninger som muligt om, hvordan medlemsstaterne effektivt kan videresende oplysninger om sociale rettigheder. Derudover mener jeg, at denne forordning er afgørende for den europæiske arbejdskrafts mobilitet.
En Eurobarometerundersøgelse viser, at mere end 50 % af borgerne føler sig afskrækket af den sociale usikkerhed, de forventer, hvis de flytter til en anden medlemsstat for at arbejde. Derfor er der for øjeblikket kun 2 % af de europæiske borgere, der lever i en anden medlemsstat end deres egen.
Hvis vi ønsker, at mobilitet skal være en virkelig drivkraft i den europæiske økonomi, må vi fjerne alle retlige hindringer for overførsel af sociale rettigheder.
Joel Hasse Ferreira
(PT) Fru formand, kommissær Špidla, mine damer og herrer! Det er nødvendigt at koordinere den sociale sikring på europæisk niveau, og derfor har vi nu lejlighed til at drøfte dette spørgsmål. Jeg vil først gerne sige, at jeg er glad for det arbejde, som ordførerne, Emine Bozkurt og Jean Lambert, har udført. For det andet vil jeg gerne understrege, at det er absolut nødvendigt at sikre kompatibilitet mellem de nationale ordninger, i de private og gensidige sektorer samt i den offentlige sektor. En sådan kompatibilitet vil medvirke til større mobilitet og give arbejdstagere mulighed for at flytte omkring i hele Europa.
I den sammenhæng er det vigtigt, at der bliver gjort fremskridt med at aggregere fradragene i forskellige medlemsstater, ligesom det er vigtigt at sikre, at koordineringen af de sociale sikringsordninger styrker og aldrig begrænser borgernes rettigheder. Derudover er det nødvendigt at forenkle reglerne, således at borgerne kan forstå principperne og sprogbrugen i EU's institutioner og føle, at Europa er en enhed.
Vi ved, at det ikke er let at forvalte sociale sikringsordninger, men det er afgørende, at Europas borgere forstår de kriterier, vi anvender. Jeg vil gå videre og sige, at denne koordinering helt sikkert vil være med til at øge vores gensidige forståelse af hinandens sociale sikringsordninger. Vi må arbejde for bedre social sikring for alle europæere, for en social sikringsordning, der tager det bedste fra de forskellige ordninger, for at forbedre koordineringen, og hvem ved måske harmonisering i fremtiden.
Zita Pleštinská
(SK) Fru formand! Det indre marked, der omfatter de fire friheder, er et af de grundlæggende resultater i EU. Vedtagelse af direktivet om tjenesteydelser og personers frie bevægelighed giver EU-borgerne fordele.
På den anden side henvender borgerne sig til os med de problemer, de kommer ud for, når de har brug for lægebehandling og social hjælp. Medlemsstaterne har alle deres egne sociale sikringsordninger. Jeg er overbevist om, at en koordinering af ordningerne, gennemsigtighed, afvikling af bureaukrati og det elektroniske informationsudvekslingssystem vil være til gavn for alle EU-borgere.
Jeg vil gerne takke alle medlemmerne for den meget interessante drøftelse, vi har haft i dag, og ordførerne for deres krævende arbejde.
Vladimír Špidla
Fru formand, mine damer og herrer! Tak for denne meget detaljerede drøftelse, som efter min mening er et vidnesbyrd om betænkningens høje kvalitet. Vi er nu nået til et vist stadie i vores arbejde med den nye forordning. Alle problemer er endnu ikke løst endnu, men som drøftelsen også har vist, har vi haft succes med alle aspekter. Det europæiske system koordinerer sociale sikringsordninger. Det betyder ikke, at det fastlægger nye rettigheder. På dette stadie fastlægger vi ikke nye rettigheder. Det vi gør, er at forbedre den praktiske anvendelse af borgernes rettigheder, når de rejser i EU. Der er millioner af dem, millioner af sager. Derfor vil jeg gerne endnu en gang understege, hvor vigtig denne drøftelse er, i og med at det er et meget praktisk forslag og berører næsten hver eneste borger i EU. Jeg vil også gerne understrege, at de tekniske forslag, der er stillet, også har en vis grundlæggende politisk støtte, fordi fri bevægelighed og adgang til rettigheder efter min opfattelse hører med til de grundlæggende principper, som EU er bygget på..
Mine damer og herrer! Jeg vil ganske kort reagere på en bemærkning, vi hørte, om at der vil blive stillet nye direktivforslag om patientmobilitet. Jeg vil gerne understrege, at det ikke drejer sig om fri bevægelighed for tjenesteydelser, med andre ord er en sammenligning med tidligere direktiver ikke rigtig. Jeg mener også, at den grundige forhandling i Parlamentet vil vise, at disse forslag er et fremskridt for EU's borgere.
Jean Lambert
ordfører. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke alle de medlemmer, der har deltaget i debatten.
Det er klart, at nogle mennesker lever et tilsyneladende kompliceret liv. Situationen kan være helt ligetil, hvis grænsen ligger inden for måske 10 km fra deres hjem, og de søger arbejde eller andet.
Det fremgår helt tydeligt af nogle taler, vi har hørt her i Parlamentet, at man ikke forstår systemet særlig godt hverken i medlemsstaternes administrationer eller her i Parlamentet. Koordinering af de sociale sikringsordninger eksisterer allerede. Det er ikke noget nyt. Det, det drejer sig om her, er ajourføring, gennemførelse og forenkling. Alle I, der har et europæisk sygesikringskort med jer, og det har I naturligvis alle, vil vide, at selv med det eksisterende system kan vi forenkle.
Jeg vil anbefale den person, som ikke var sikker på, om han var grænsearbejder eller ej, at læse ændringsforslag 30 til artikel 11, stk. 1.
Denne gennemførelsesforordning forsøger også klart at fastlægge, hvilke rettigheder folk har. Det er formålet med ændringsforslag 34 og ændringsforslag 125, som er en klargørelse, og som ikke giver nye rettigheder til en person, som søger arbejde i to medlemsstater.
Jeg vil endnu en gang indtrængende opfordre folk til at støtte udvalgets tekst om databasen. Hvis den ikke bliver oprettet og fungerer effektivt - og det er noget, som medlemsstaternes administrationer også ønsker - vil det være meget vanskeligt at overholde de frister, som Parlamentet måtte beslutte i dag.
Jeg anbefaler udvalgets holdning for begge betænkninger og glæder mig til afstemningen om nogle minutter.
Emine Bozkurt
ordfører. - (NL) Fru formand! Jeg har ikke mere at tilføje. Jeg siger tak til alle, som har deltaget i forhandlingen. Tak for Deres støtte. Jeg glæder mig nu til at se, hvordan afstemningen falder ud om lidt.
Robert Goebbels
(FR) Fru formand! Mandag aften var vi glade for minister Jouyets besøg og den betydning, det franske formandskab syntes at tillægge Parlamentets arbejde.
I dag hvor vi diskuterer social sikring, har formandskabets rækker været håbløst tomme. Jeg håber, at det ikke er et tegn på, at det franske formandskab i Unionen ikke interesserer sig for et så vigtigt emne som social sikring.
Formanden
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted med det samme.
