Motorkøretøjsforsikring (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Nickolaya Mladenova for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om visse spørgsmål vedrørende motorkøretøjsforsikring.
Nickolay Mladenov
ordfører. - (EN) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer og tolke, som er her så sent på en så interessant dag som i dag, hvor Rådet drøfter Georgien! Jeg håber, De har lidt tid og energi til at fokusere på en anden betænkning, som trods sine tekniske detaljer er ganske vigtig for os alle.
Det går tilbage til et spørgsmål, der blev stillet her i Parlamentet, da det fjerde motorkøretøjsforsikringsdirektiv blev vedtaget. Dengang besluttede Parlamentet at bede Kommissionen om at foretage en mere indgående undersøgelse af en række spørgsmål, der blev stillet af Parlamentet, men som ikke blev behandlet i selve det fjerde motorkøretøjsforsikringsdirektiv. Nemlig disse tre sæt spørgsmål: Det første drejer sig om at undersøge, om de nationale sanktionsbestemmelser gennemføres effektivt i hele EU. Det næste drejer sig om at se på, hvordan ordningen med skadebehandlingsrepræsentanter, der er oprettet under direktivet, fungerer, og om der er behov for harmonisering i hele EU. Og endelig drejer det sig om at se på det måske vigtigste og mest kontroversielle spørgsmål, der er tæt forbundet med spørgsmål, som forbrugere har rejst, nemlig om de eksisterende muligheder for ordninger for frivillig retshjælpsforsikring for motorkøretøjer i EU bør omdannes til en obligatorisk ordning, der skal dække grænseoverskridende ulykker i hele EU.
Lad mig begynde med det sidste spørgsmål, fordi det måske er det vigtigste spørgsmål og helt klart et af de spørgsmål, der er af størst interesse for de europæiske forbrugere. Da jeg gav mig til at undersøge denne betænkning følte jeg mig selv meget fristet til at argumentere for harmonisering og obligatorisk retshjælpsforsikring i hele EU. Men en nøjere undersøgelse viste, at det måske ikke ville tjene hverken forbrugernes eller den europæiske forsikringsbranches interesser.
Hvis det blev vedtaget, ville det betyde en øget pris for forbrugerne på motorkøretøjsforsikringer i mange medlemsstater. Det ville skabe incitament til at fremsætte højere og uberettigede erstatningskrav. Det ville skabe mange forsinkelser i behandlingen af eksisterende krav, og det ville tilskynde folk meget kraftigt til ikke at søge udenretlige forlig.
Endelig ville det skabe en meget stor og uheldig byrde for retssystemerne i vores medlemsstater, hvilket jeg ikke tror, nogen af os virkelig ønsker at se. Så den anden tilgang, der foreslås i denne betænkning, er måske den bedste tilgang, og den går på at øge kendskabet til de eksisterende, frivillige ordninger i hele EU.
I mange af de gamle medlemsstater findes disse ordninger, de fungerer ganske godt dér, og de er nu ved at dukke op i de nye medlemsstater. Især i de nye medlemsstater er der behov for yderligere at fremme dem, måske ved at lade dem indgå i de oplysninger, som gives forud for indgåelse af aftaler, og som drejer sig om at tegne sådanne forsikringer i hele EU, med særligt fokus på nye medlemsstater.
Hvad angår spørgsmålet om skadebehandlingsrepræsentanter, har Kommissionen foretaget en undersøgelse, og vi har kigget meget omhyggeligt på denne undersøgelse. Vi har rådført os med branchen og forbrugerorganisationer i hele EU, og der er oprettet nationale informationscentre i alle medlemsstaterne. Via disse nationale informationscentre kan forbrugerne gøre deres krav gældende og finde de oplysninger, de har behov for.
Det, der egentlig er brug for, at vi gør her, er at øge forbrugernes faktiske kendskab til det eksisterende system snarere end at forsøge at oprette endnu et system.
Endelig vedrørende spørgsmålet om nationale sanktionsbestemmelser og om de skal harmoniseres eller ej, argumenteres der i betænkningen for, at vi bør opretholde subsidiaritetsprincippet. Det betyder, at de eksisterende, nationale sanktionsbestemmelser i EU-medlemsstaterne skal opretholdes. Der er ikke brug for harmonisering, men der er brug for, at Kommissionen overvåger situationen nøjere i hele EU og sørger for, at de nationale myndigheder får den hjælp fra Kommissionen, de har brug for.
Det er essensen af den betænkning, vi forhandler om i aften.
Meglena Kuneva
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! På vegne af min kollega kommissær Charlie McCreevy vil jeg gerne indlede med at lykønske Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og Udvalget om Retlige Anliggender, og især hr. Mladenov og hr. Gargani, med deres arbejde med at producere en grundig og konsekvent betænkning om en række specifikke spørgsmål vedrørende motorkøretøjsforsikring.
Hr. Mladenov! Jeg kunne ikke være mere enig med Dem i, at dette også er et forbrugerspørgsmål.
Kommissionen bifalder Deres støtte til de konklusioner, vi drager i vores rapport fra 2007 om motorkøretøjsforsikring. Jeg vil gerne kort tale om nogle af spørgsmålene i denne rapport.
Lad mig begynde med de nationale sanktioner, der er indført i forbindelse med proceduren med begrundet erstatningstilbud.
Kommissionen bifalder den klare holdning, De indtager i betænkningen vedrørende dette spørgsmål. Det ser faktisk ud til, at De i Deres betænkning bekræfter vores holdning i sagen, nemlig at nationale sanktionsbestemmelser, selv om de ikke svarer til hinanden, har den ønskede effekt, og at der derfor ikke er brug for harmonisering på EU-niveau på dette område.
Kommissionen vil fortsat være opmærksom og om nødvendigt reagere over for medlemsstater, der ikke fuldt ud overholder de omhandlede direktivbestemmelser. Derfor kan vi kun bifalde Deres opfordring til Kommissionen om yderligere nøje at overvåge, hvordan den mekanisme, der er indført under EU's motorkøretøjsdirektiver, fungerer. I den ekspertgruppe for motorkøretøjsforsikring, som blev oprettet af mit kontor for et år siden, samles medlemsstaternes repræsentanter og interessenter, og den har vist sig at være et meget nyttigt værktøj til dette formål.
I tråd med Deres forslag vil Kommissionen inddrage forbrugerorganisationer, der repræsenterer ofre for trafikulykker, i processen med at bedømme effektiviteten af de nuværende systemer i medlemsstaterne.
Lad mig nu tage fat på et andet punkt, nemlig retshjælp, som er meget vigtigt for både forbrugere og forsikringsselskaber.
I Deres betænkning overvejes der adskillige fordele og ulemper ved et system, hvor der ville være obligatorisk dækning for retshjælp i hele EU via skadevolders motorkøretøjsforsikring. Som anført i Kommissionens rapport fra 2007 er vi overbevist om, at det ville være meget usandsynligt, om en sådan løsning ville give klare fordele for ofre for trafikulykker. Måske kunne det endog føre til forvridning af de veletablerede, nationale systemer til afgørelse af skadesbehandlinger i forbindelse motorkøretøjer. Desuden vil præmierne sandsynligvis stige i de lande, hvor der hidtil ikke har været kutyme for refusion af retshjælpsomkostninger, eller kun har været det i begrænset omfang.
Jeg er glad for at se, at Deres betænkning afspejler nogle af disse forhold, og at der foretrækkes markedsbaserede løsninger som f.eks. brug af frivillig retshjælpsforsikring. Det synes dog at være indlysende, at denne type forsikringsdækning på nogle markeder næsten ikke anvendes, og at der er behov for bedre fremme heraf. Det er en opgave, markedet selv bør udføre, da Kommissionen ikke bør fremme særlige forsikringsprodukter eller særlige former for forsikringsvirksomhed.
Lad mig til sidst tage fat på spørgsmålet om kendskab til de værktøjer og mekanismer, der findes i henhold til EU's motorkøretøjsforsikringsdirektiver.
Kommissionen er enig i, at der er plads til forbedringer, især i forbindelse med de nye medlemsstater, hvad angår graden af borgernes kendskab til de værktøjer, der er skabt med EU's motorkøretøjsforsikringsdirektiver, som f.eks. ordningen med skadebehandlingsrepræsentanter eller eksistensen af nationale informationscentre.
Forsikringsbranchen kan og bør spille en væsentlig rolle på dette område. Kommissionen har bidraget til informationsbehovet hos både trafikofre og bilister ved at offentliggøre en række foldere om motorkøretøjsforsikring og lægge dem på Dit Europa-portalen. Der findes mange andre informationskilder på nationalt niveau, som f.eks. automobilklubber, motorkøretøjsforsikringskontorer og agenturer for afvikling af erstatningskrav.
Afslutningsvis er det i de seneste år blevet en veletableret praksis jævnligt at aflægge rapport til Parlamentet om motorkøretøjsforsikringsspørgsmål, og jeg ser frem til, at vi fortsætter vores gode samarbejde.
Othmar Karas
Hr. formand, fru kommissær, hr. ordfører, mine damer og herrer! På vegne af formanden for Retsudvalget, hr. Gargani, vil jeg gerne takke ordføreren for hans betænkning og det gode samarbejde.
Der er særligt tre punkter, jeg gerne vil nævne: for det første forbrugernes interesser, for det andet subsidiaritetsprincippet og for det tredje relevansen. Det ville efter vores mening være langt mere i forbrugernes interesse, hvis frivillige retshjælpsordninger til motorkøretøjsforsikringer ikke bliver gjort obligatoriske i Europa. Vi har ikke behov for obligatorisk produktkoncentration eller produktintegration, som blot ville gøre forsikringerne dyrere og begrænse forbrugernes valgfrihed.
Hvad subsidiariteten angår, hilser jeg det velkommen, at ordføreren ikke forsøger at fremtvinge en harmonisering for enhver pris. De lande, hvori visse sagsomkostninger allerede bliver dækket over motorkøretøjsforsikringen, kan fortsætte med denne form for ordning uden at andre lande bliver pålagt at gøre det samme.
Med hensyn til relevansen vil jeg gerne minde om, at vi har med et fænomen at gøre, som rent talmæssigt kun er af meget begrænset relevans. De grænseoverskridende ulykker tegner sig kun for ca. 1 % af trafikulykkerne i EU, og de bliver næsten alle sammen afgjort udenretligt. Jeg lykønsker ordføreren med betænkningen.
Andreas Schwab
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at takke hr. Mladenov for hans glimrende arbejde omkring dette meget vanskelige emne. Hans initiativbetænkning dækker på glimrende vis alle hovedproblemerne.
Men jeg vil alligevel gerne påpege, at denne betænkning kun udgør et element ud af de mange, som borgerne dagligt stifter bekendtskab med i forholdet til EU. Hr. Karas påpegede med rette, at grænseoverskridende ulykker kun tegner sig for en meget lille procentdel af trafikulykkerne, og at de fleste af dem bliver afgjort udenretligt. Et stort tysk ugeblad bragte en artikel i sidste uge, som beskrev, hvordan en almindelig borger forsøgte at omregistrere en tysk bil i Italien, hvilket ikke var lykkedes ham otte måneder senere, hvorefter han måtte konstatere, at det ikke er muligt. Borgere, som står over for den slags problemer, er meget utilfredse.
Derfor er betænkningen med sin tilskyndelse til frivillige ordninger den rette tilgang. Men det er fortsat op til medlemsstaterne at afgøre, om en harmonisering af erstatningsretten i EU ikke ville være en langt bedre løsning på lang sigt, som er mere i forbrugernes interesse.
Her i Parlamentet og særligt i Retsudvalget har vi beskæftiget os med skader uden for kontrakt - f.eks. Rom II - ved flere lejligheder, og det er nu op til medlemsstaterne at se på, hvilke alternative løsninger de kan finde, hvis det viser sig ikke at være muligt at harmonisere erstatningsretten og opføre sagsomkostningerne som en skade som følge af Parlamentets kompetence.
Det er et spørgsmål, som vi vil skulle løse i fremtiden. Derfor er hr. Mladenovs forslag glimrende og fortjener vores støtte.
Diana Wallis
for ALDE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Motorkøretøjsforsikring har været en succeshistorie her i Parlamentet, og i den lange række af direktiver gør nogle uafklarede forhold sig faktisk stadig gældende - forhold, som desværre omfatter et stigende antal af vores borgere, fordi de udøver deres ret til fri bevægelse inden for Unionen.
Hr. Mladenov yder med sin betænkning et meget vigtigt bidrag til det igangværende arbejde. Det er klart, at erstatningskrav skal forenkles mest muligt, og at tremånedersfristen skal respekteres. Traumer efter ulykker må ikke forværres af traumer på grund af det juridiske system. Vi ved, at der er komplicerede spørgsmål om lovvalgsregler, som vi i Parlamentet har ønsket at løse med vores indstilling til Rom II-forordningen. Vi har nu fået hjælp fra Domstolen med dens Oldenburgafgørelse, hvor Domstolen har samlæst det fjerde direktiv og Bruxellesforordningen på den måde, vi ønskede det, således at et offer kan anlægge sag direkte i sit bopælsland i stedet for hos sagsøgtes domstol. Dette vil øge behovet for udenretlige forlig. Det er en vigtig udvikling. På kort sigt kan det måske skabe noget besvær, men De, fru kommissær, er nødt til at sikre, at medlemsstaterne respekterer denne afgørelse og denne fortolkning af EU-lovgivningen.
Det næste skridt er at udtænke et system på baggrund af Rom II-opfølgningsundersøgelserne, som bidrager til at sikre, at ofre får fuld kompensation i forhold til forholdene i deres hjemlande. Historien fortsætter, men resultaterne er ligeledes langtfra ubetydelige.
Malcolm Harbour
- (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne begynde med også at takke Nickolay Mladenov for et meget vigtigt og seriøst stykke arbejde. Hans første større betænkning for Udvalget om det Indre Marked er forhåbentlig den første af mange. Det har været til stor hjælp, at han er kommet til og har kigget på dette spørgsmål med friske øjne, idet han repræsenterer borgere, som nyder godt af nye rettigheder i kraft af deres medlemskab af EU, og som måske forventer, at nogle af disse spørgsmål får en bedre behandling end tidligere.
Jeg ønsker at bygge videre på nogle af de punkter, en række af mine kolleger har fremført, især Diana Wallis og Andrew Schwab. Diana og jeg har været engageret i dette område, siden vi kom ind i Parlamentet i 1999, og vi forstår derfor dets betydning. Jeg synes, det er rimeligt at sige, at hvis Parlamentet ikke vedvarende havde rejst disse spørgsmål over for Kommissionen og sagt, at systemet for motorkøretøjsforsikring, og navnlig dets grænseoverskridende aspekter for mobile bilister, var dybt utilfredsstillende, så tror jeg ikke, vi ville være, hvor vi er nu, end ikke i nærheden af det fjerde motorkøretøjsforsikringsdirektiv og måske med udsigt til et femte.
Dette viser, hvordan Parlamentet virkelig kan afspejle borgernes interesser i spørgsmål, der er komplekse og grænseoverskridende, men som ikke kommer på tale, medmindre folk løber ind i alvorlige problemer. Folk er kommet til os med deres problemer, når de har været ude for ulykker i andre lande og ikke kan kræve erstatning for det, der i mange tilfælde er alvorlige eller endog livsvarige skader.
Det glædede mig, at kommissæren i tråd med sit meget stærke engagement i forhold til forbrugerne og den energi, hun har bibragt dette protokollat, har ønsket at tage fat i dette spørgsmål. Jeg vil dog gerne især fremhæve, hvad Nikolay Mladenov siger i sin betænkning om behovet for at intensivere samarbejdet mellem forsikringsbranchen, medlemsstaterne og Kommissionen, for at der kan indgås bedre aftaler under den nuværende lovgivning. Vi fungerer som en aktionsgruppe, der fodrer systemet, og jeg føler, at vi er berettiget til lidt mere støtte fra den europæiske forsikringsbranche.
Zita Pleštinská
- (SK) Hr. formand! I lighed med mine kolleger, der har bidraget til dagens forhandling, finder jeg også, at Nickolay Mladenovs betænkning kommer i rette tid og er meget væsentlig med hensyn til forbrugerbeskyttelse.
I sammenhæng med den øgede bilkørsel i udlandet, især efter udvidelsen af EU og af Schengenområdet, bliver mange EU-borgere ofre for trafikulykker i udlandet, og på grund af uvidenhed oplever de ofte alvorlige problemer.
Før de rejser udenlands i bil, skal borgerne forsynes med grundlæggende oplysninger om, hvordan de skal håndtere erstatningskrav. Det er vigtigt at kontakte de relevante informationscentre, som i henhold til det fjerde motorkøretøjsforsikringsdirektiv skal oprettes i hver enkelt medlemsstat. Blandt de oplysninger, der gives forud for indgåelsen af en aftale, skal der være omfattende oplysninger til forbrugerne om, hvordan ordningen med skadesbehandlingsrepræsentanter fungerer, og om retshjælpsforsikring.
Medlemsstaterne har oprettet forskellige systemer, og de nationale myndigheder er bedre i stand til at garantere størst mulig forbrugerbeskyttelse på deres nationale markeder. Af den grund er jeg enig med ordføreren i, at det ikke er nødvendigt at harmonisere nationale sanktionsbestemmelser på fællesskabsniveau.
Milan Gaľa
- (SK) Hr. formand! Jeg anser oprettelse af et netværk af skadesbehandlingsrepræsentanter for at være en fordel ved motorkøretøjsforsikringsdirektivet fra 2000. Deres indsats vil fremskynde afviklingen af erstatningskrav i forbindelse med bilkørsel.
Hvad angår sanktioner for forsinkelser i behandlingen af erstatningskrav, er jeg enig i ordførerens synspunkt. Ud fra subsidiaritetsprincippet er de nationale myndigheder bedre i stand til at garantere størst mulig forbrugerbeskyttelse på deres nationale markeder.
Ifølge de oplysninger, der er til rådighed, bliver mere end 90 % af alle erstatningskrav afviklet udenretligt, så i den henseende er der ikke brug for, at der med Kommissionens initiativ indføres obligatorisk retshjælpsforsikring i hele EU. Det ville øge priserne på obligatoriske bilforsikringer og bebyrde domstolene med yderligere tvister, som kunne afvikles udenretligt.
Frivilligheden ved retshjælpsforsikring skal opretholdes, og i de nye medlemsstater skal borgerne oplyses mere om forsikringsprodukter.
Colm Burke
- (EN) Hr. formand! Som praktiserende advokat, der har behandlet grænseoverskridende erstatningskrav, ved jeg, at der ikke er så rosenrødt i haven, som det måske antydes i betænkningen. Jeg bifalder betænkningen, men nogle af de problemer, jeg er stødt på, er problemer, hvor der er retshjælpsforsikring, og hvor det er svært for skadesanmelderne at få godtgjort omkostningerne på basis af den. Disse skadesanmeldere har gennemgået retsprocedurer og brugt penge på at gøre deres krav gyldige. Så opdager de, at på den ene side betaler forsikringsselskabet for den skadevoldende part, som var årsag til ulykken, ikke sagens fulde omkostninger, og på den anden side betaler deres eget forsikringsselskab, hos hvem de havde retshjælpsforsikring, heller ikke, men løber fra sine forpligtelser.
Det er et område, vi skal se på og være meget omhyggelige med. Jeg havde f.eks. en sag, hvor vi skulle betale 30.000 euro for en juridisk revisionsrapport, og hvor vi ikke fik lov til at få dækket de fulde omkostninger ved denne rapport. Selv om personerne havde deres egen forsikring, kunne de ikke anvende deres egen forsikringspolice til omkostningerne og var således heller ikke i stand til at få dækning via denne police. Det er en sag, vi skal kigge på, og vi skal sikre, at den undersøges ordentligt.
Meglena Kuneva
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Endnu en gang tak for det meget nyttige arbejde, hr. Mladenov har præsenteret med hjælp fra sine kolleger. For Kommissionen er det også meget nyttigt. Kommissionen er ved at udarbejde en undersøgelse over niveauet for erstatninger til ofre i forbindelse med grænseoverskridende ulykker, og dette spørgsmål blev rejst af fru Wallis og nogle andre kolleger. I denne undersøgelse er det vores mål at opnå en objektiv, velfunderet og evidensbaseret analyse af spørgsmålet. Undersøgelsen er undervejs, og Kommissionen er ved at gennemgå den anden foreløbige rapport.
Hr. Harbour nævnte også, at vi er nødt til at være meget konkrete i vores arbejde og samarbejde beslutsomt om dette spørgsmål for at gøre det indre marked mere komplet for både virksomheder og forbrugere. Det er meget vigtigt, at der rettes op på dette samarbejde.
Jeg er virkelig mere end glad for at se, at dette opnås i hr. Mladenovs betænkning med den gode opbygning af hans arbejde, og også for, at betænkningen nyder en så pæn og vedkommende støtte fra hans kolleger.
Endnu en gang tillykke og tak.
Nickolay Mladenov
ordfører. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissæren og mine kolleger for deres meget interessante og indsigtsfulde kommentarer til denne betænkning. Jeg nærer en fast tiltro til, at den bedst beskyttede forbruger er den forbruger, der er bedst informeret om sine rettigheder og kan forsvare disse rettigheder på basis af de oplysninger, der er givet. Som lovgivere skal vi sikre, at forbrugerne får oplysninger, og at det står dem frit for at vælge, om de vil beskytte sig på den ene eller anden måde mod visse risici eller ej, snarere end at påtvinge dem alle et ensartet niveau.
Fru Wallis, Andreas Schwab og hr. Burke har fremført yderst vigtige punkter, som går ud over denne betænknings meget begrænsede rækkevidde. Jeg er meget glad for, at kommissær Kuneva har sagt, at Kommissionen vil gå videre med en yderligere undersøgelse af mange af de spørgsmål, der er rejst her i Parlamentet. Jeg er overbevist om, at Parlamentet vil se meget omhyggeligt på den undersøgelse, Kommissionen kommer med, netop for at gå tilbage og se på de spørgsmål, hr. Burke har rejst, som er absolut velbegrundede og genstand for stadig større diskussion i mange medlemsstater, herunder min egen. Hr. Schwab rejste spørgsmålet om en ensartet holdning til skadeserstatning, hvilket er et meget velbegrundet spørgsmål for os alle. Jeg håber, at dette spørgsmål vil blive behandlet i Kommissionens undersøgelse.
Lad mig også sige et par ting om opfølgningen af denne betænkning. Jeg håber, at Kommissionen vil tage sin forpligtelse meget alvorligt med hensyn til at overvåge de nationale myndigheders gennemførelse af eksisterende sanktionsbestemmelser. Mens vi indsamlede oplysninger for at udarbejde denne betænkning, var et lille antal medlemsstater faktisk ikke særligt imødekommende med hensyn til at give os oplysninger om, hvordan systemet fungerer i deres samfund, men det lykkedes os til sidst at få et fyldestgørende svar. At se omhyggeligt på, hvordan systemet fungerer, og hvordan det kan forbedres fremover, er en vigtig opgave, og jeg er sikker på, at Kommissionen vil tage den meget alvorligt i de kommende måneder og år.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag.
