Situationen i Guinea (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Rådets redegørelse om situationen i Guinea.
Cecilia Malmström
formand for Rådet. - (EN) Hr. formand! Vi går nu fra ét punkt til et andet. Dette er et meget alvorligt og vigtigt emne, som de ærede medlemmer har rejst og valgt at sætte på dagsordenen.
Mandag den 28. september blev mere end 100 mennesker dræbt i Conakry, Guinea, da medlemmer af Guineas sikkerhedsstyrker skød ind i grupper af demonstranter. Guineanske borgere havde samlet sig på hovedstadens stadion for at demonstrere mod den guineanske militærleder, kaptajn Moussa Dadis Camara, som angiveligt ønskede at blive præsident. Det endelige dødstal er endnu ukendt, da soldaterne også indsamlede ligene, så de ikke kunne blive talt op i de offentlige lighuse. På nuværende tidspunkt kender vi ikke omfanget af disse tragiske begivenheder. Antallet af sårede siges at være mindst 1 200, og øjenvidner har berettet, at soldater voldtog kvinder i Conakrys gader.
Under den voldelige undertrykkelse blev adskillige oppositionsledere såret og tilbageholdt. Antallet af protesterende, som stadig er tilbageholdt, er også ukendt. Oppositionsledernes huse er blevet ransaget, og forretninger er blevet plyndret af uniformerede mænd. I en tv-tale den efterfølgende dag udtrykte kaptajn Camara sin medfølelse med familierne til de dræbte, og han besøgte nogle af de sårede. Han erklærede to dages landesorg og lovede, at han ville undersøge de voldelige begivenheder. Han tog afstand fra drabene ved at sige, at han ikke havde kontrol over de militære enheder, der var ansvarlige for uhyrlighederne.
EU fordømte omgående og kraftigt disse brutale og chokerende begivenheder. Den efterfølgende dag blev der udsendt en erklæring fra formandskabet, en udtalelse fra Javier Solana, EU's højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og en udtalelse fra kommissær De Gucht. Vi skal insistere på, at alle tilbageholdte fanger frigives, og at begivenhederne undersøges grundigt.
Volden i Guinea er blevet fordømt i hele verden. FN's Sikkerhedsråd blev sidste onsdag orienteret om situationen i landet. Den Afrikanske Union fordømte begivenhederne og besluttede at udarbejde en rapport om de foranstaltninger, der eventuelt skal træffes. Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (Ecowas) opfordrede til gennemførelsen af en udførlig international undersøgelse af sagen. Parlamentet fordømte som bekendt det forfatningsstridige statskup og krævede i sin beslutning af 15. januar 2009 respekt for menneskerettighederne og hurtig tilbagevenden til forfatningsmæssig legalitet. EU besluttede at indlede konsultationer under artikel 96 i Cotonouaftalen, og EU's udviklingsstøtte blev - bortset fra humanitær hjælp og støtte til overgangen til demokratisk styre - fastfrosset.
Vi har ikke stået alene. Vores internationale partnere har handlet på linje med os. Den Afrikanske Union og Ecowas besluttede at suspendere Guinea, indtil landet har etableret et demokratisk valgt parlament eller en demokratisk valgt regering. Der er blevet nedsat en international kontaktgruppe vedrørende Guinea med Den Afrikanske Union og Ecowas som formænd og med deltagelse af EU. I marts blev militærjuntaen enig med oppositionen om at gennemføre et valg inden udgangen af 2009, hvilket gav et rimeligt håb om en fredelig overgang til demokratisk styre. Kaptajn Camara forsikrede, at ingen kupledere ville stille op til politiske poster. Et nationalt overgangsråd skulle lede overgangsprocessen og forberede den nødvendige tilpasning af forfatningen med henblik på at fremme valget.
Hvad kan vi så gøre for at forhindre yderligere vold, og hvordan kan vi hjælpe befolkningen i Guinea i deres legitime ønske om demokrati, indførelse af retsstatsprincippet, fred og udvikling? Der er tre hovedområder, hvor vi kan handle. Vi skal først og fremmest bevare og styrke det politiske pres på regimet i Conakry, navnlig inden for rammerne af Den Internationale Kontaktgruppe. Kaptajn Camaras beslutning om ikke at stille op kan støtte en tilbagevenden til rolige tilstande. Udnævnelsen af Burkina Fasos præsident, Blaise Compaoré, som mægler i krisen på vegne af Ecowas og Den internationale Kontaktgruppe er et meget positivt tegn, og EU har via formandskabet hilst denne udnævnelse velkommen. Vi håber, at denne mægling vil bidrage til en sikker, fredelig og holdbar løsning på situationen i Guinea.
For det andet kan vi yderligere undersøge muligheden for målrettede sanktioner mod de enkeltpersoner, der er ansvarlige for volden. Vi skal koordinere denne tilgang med Den Afrikanske Union og andre internationale og bilaterale partnere. Det kommende ministertrojkamøde mellem EU og Afrika i Addis Ababa og mødet om Guinea den 12. oktober i Abuja vil være vigtige i den henseende.
Vi skal for det tredje fortsat yde humanitær støtte til den civile befolkning, og vi skal støtte overgangsprocessen mod demokrati. Sidstnævnte kræver dog, at overgangsmyndighederne i Guinea på troværdig vis er villige til igen at deltage i en fredelig og konstruktiv dialog med klare forpligtelser til at afstå fra yderligere brug af vold og til at respektere borgernes menneskerettigheder og politiske frihedsrettigheder. Vi vil gøre alt, hvad der er muligt for at hjælpe befolkningen i Guinea på dette kritiske tidspunkt, og vi er besluttede på at støtte en tilbagevenden til et civilt, forfatningsmæssigt og demokratisk styre gennem frie og gennemsigtige valg. Vi opfordrer alle berørte parter i Guinea til at afstå fra vold og til at sikre en fredelig overgang til demokratisk styre.
Filip Kaczmarek
Hr. formand, fru Malmström! Krisen i Guinea er efter min mening symptomatisk for et bredere problem, der desværre forekommer i mange afrikanske lande. Problemet er de svage demokratiske institutioner og underudviklingen og nogle gange endda også manglen på de mekanismer, der kendetegner modne civilsamfund. Dette er vigtigt for Europa - ikke kun fordi vi er bundet til vores værdier, men også af pragmatiske grunde.
Vi drøfter ret ofte effektiviteten af udviklingssamarbejdet. Dette er ikke usædvanligt, fordi vi er den største donor af denne form for støtte, og vi er naturligvis interesserede i, at den anvendes effektivt. Vi skal dog indse, at vi ikke kan forbedre effektiviteten, hvis de lande, der deltager i udviklingssamarbejdet, ikke kan give minimumsgarantier for den effektive anvendelse af vores støtte. Det er dog en kendsgerning, at sådanne garantier ikke kan tilvejebringes uden demokrati og civilsamfund.
I går beskyldte hr. Camara Frankrig for at ydmyge afrikanerne ved at afbryde forbindelserne til Guinea. Det er ikke sandt. Frankrig har ikke ydmyget afrikanerne. Det er hr. Camara selv, der har ydmyget sine landsmænd og afrikanerne. Han har ydmyget dem, fordi han har tilladt drab, han har tilladt voldtægt. Reaktionen fra Frankrig og den franske regering var berettiget og korrekt, og vores holdning skal være lige så resolut og alvorlig.
Det er et paradoks, men situationen er ganske simpel. Vi må ikke undlade at reagere over for de brutale begivenheder, der har udspillet sig i Guinea. Vi skal kræve, at brugen af vold ophører. Ligesom fru Malmström mener jeg, at præsidenten for Burkina Faso har fået tildelt en meget god mission, og jeg ønsker ham held og lykke. Vi må håbe, det vil lykkes for ham. Vi bør også støtte Den Afrikanske Union, som har bekendtgjort, at den vil pålægge sanktioner, hvis civilt styre ikke genindføres.
Vi er bekendte med Sveriges engagement i udbredelsen af demokrati. Vi ved, at netop dette område prioriteres af formandskabet på det udviklingspolitiske område. Vi ved også, at den svenske regering både har erfaring og tidligere har opnået gode resultater på dette område. Jeg håber og tror derfor, at dette engagement vil være effektivt og vil bære frugt i et tilfælde, der er så vanskeligt og ekstremt som Guinea.
Patrice Tirolien
for S&D-Gruppen. - (FR) Hr. formand! Den bekymrende udvikling, hvad angår den politiske situation og sikkerheden i Guinea, kræver en fast reaktion fra EU's side. Som De er bekendt med, gennemførte tropper under den guineanske regering den 28. september 2009 en blodig undertrykkelse af en fredelig demonstration, som havde forenet alle oppositionspartierne. Resultatet var 157 dræbte og mere end 1 000 sårede, som i nogle tilfælde var blevet udsat for særlig ondskabsfuld voldtægt og lemlæstelse. Guinea er et land, der har kun oplevet to diktaturstyrer siden dets uafhængighed i 1958. Det er på tide, at der sættes en stopper for denne onde spiral.
EU, dets medlemsstater og dets institutioner har allerede fordømt Moussa Dadis Camaras statskup den 28. december 2008. Rådet anvendte derefter i henhold til normal procedure artikel 96 i Cotonouaftalen til at udforme en køreplan med de guineanske myndigheder, som skal bruges som en ramme for overgangen til demokratisk styre. Listen over foranstaltninger omfattede navnlig afholdelse af frie og gennemsigtige valg inden for et år og et løfte om, at medlemmerne af CNDD, navnlig Moussa Dadis Camara, ikke ville stille op til dette valg.
Kaptajn Camaras beslutning om at udskyde afholdelsen af valget indtil foråret 2010 og hans afvisning af at drøfte, hvorvidt han stiller op til det guineanske præsidentvalg, var et tegn på det, der skulle komme med den aktuelle eskalering. Formålet med den demonstration, som blev undertrykt med magt den 28. september, var derfor netop at opfordre juntaen til at overholde dens forpligtelser. Reaktionen fra den siddende regering i Conakry afslører tydeligt dens sande hensigter: at udrydde alle former for demokratisk opposition for at forblive ved magten.
Som reaktion på dette har det internationale samfund enstemmigt fordømt disse voldelige handlinger og det guineanske regime. Parlamentets Fiskeriudvalg har i forfærdelse over disse massakrer for nylig med rette afvist at stemme for fiskeriaftalen mellem EU og Guinea.
I dag ønsker Parlamentet i lyset af de seneste begivenheder at få oplysninger om de beslutninger, som Rådet agter at træffe for at løse op for denne situation. Agter Rådet for det første at støtte etableringen af en international kommission med henblik på at undersøge begivenhederne den 28. september? Hvordan vil Rådet sikre, at CNDD overholder sine forpligtelser, dvs. at afholde frie og gennemsigtige valg så hurtigt som muligt uden deltagelse af Moussa Dadis Camara eller andre medlemmer af CNDD? Hvad angår artikel 96 i Cotonouaftalen, hvilke foranstaltninger påtænker Rådet så at iværksætte mod den guineanske junta? Hvilke konkrete løfter har Rådet endelig afgivet for at støtte de forskellige initiativer, der er fremlagt af Ecowas, Den Afrikanske Union og Den Internationale Kontaktgruppe vedrørende Guinea?
Niccolò Rinaldi
Hr. formand, fru Malmström, mine damer og herrer! Jeg vil først udtrykke min dybeste medfølelse med ofrene i Conakry på vegne af Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa og de 30 afrikanske parlamentarikere i det liberaldemokratiske netværk AVS/EF, som vi holdt møde med i sidste uge bl.a. for at drøfte situationen i Guinea sammen med formanden for Guineas liberale parti, et parti, som desværre blev ramt direkte af volden.
Hvad angår det, der skal gøres inden for visse områder, som allerede er nævnt af det svenske formandskab, ønsker vi følgende: Vi kræver sammen med vores partnere i Den Afrikanske Union for det første, at alle fanger og politiske ledere, der tilbageholdes, frigives. Vi kræver dernæst, at der afholdes frie og demokratiske valg uden deltagelse af medlemmer af CNDD. Jeg opfordrer for det tredje til, at der indføres målrettede sanktioner uden omsvøb, fordi vi under alle omstændigheder skal sende et meget klart budskab i lyset af de uhyrligheder, der er blevet begået. Vi ønsker for det fjerde at rejse spørgsmålet om fiskeriaftalen. Vi i ALDE-Gruppen stemte imod den i Fiskeriudvalget og hjalp dermed med at opnå det nødvendige flertal til at blokere for aftalen så vidt muligt. Vi mener, at dette er endnu en vigtig beslutning, som Rådet skal træffe.
Som det femte punkt skal vi udforme målrettede programmer for at bistå ofrene, navnlig de kvinder, som blev udsat for voldtægt, og som uden tvivl har brug for særlig hjælp. Endelig er der spørgsmålet om retfærdighed. For os er det afgørende, at der både nedsættes en international undersøgelseskommission, og at Den Internationale Straffedomstol inddrages fuldt ud. Hvis vi kan lære noget af Conakryofrene, så er det endnu en gang, at retfærdigheden må ske fyldest, og at mennesker, der begår forbrydelser af denne art i Afrika eller noget andet sted, ikke må slippe ustraffet fra det.
Eva Joly
for Verts/ALE-Gruppen. - (FR) Hr. formand, fru formand for Rådet, ministre, mine damer og herrer! Vi kan ikke forholde os tavse over for de tragiske begivenheder, der fandt sted i Guinea i sidste uge. Den vold, der blev anvendt mod oppositionen og navnlig kvinderne, er fuldstændig afskyelig og uacceptabel.
Jeg vil udtrykke min støtte til ofrene og deres familier, hvoraf nogle stadig venter på at få udleveret deres kæres jordiske rester, som blev fjernet af juntaen for at tildække sporene af en sand massakre.
Ud over de aktuelle foranstaltninger, der iværksættes af Rådet og Kommissionen, giver den parlamentariske situation os i dag mulighed for at reagere over for disse voldelige handlinger og udsende et klart budskab til den guineanske regering ved at forkaste betænkningen om en fiskeripartnerskabsaftale med Guinea, som vi skal stemme om på det næste plenarmøde.
Udviklingsudvalget afviste allerede i september enstemmigt denne fiskeriaftale mellem EU og Guinea og udtrykte tvivl om anvendelsen af de midler, EU havde tildelt. Bortset fra at det er upassende at tildele midler på grundlag af fisk, der fanges af europæiske skibe, uden at tage hensyn til hverken fiskeriressourcer eller indvirkningen på den lokale befolkning, får de seneste begivenheder os til at frygte, at disse midler vil blive brugt til militære formål mod den guineanske befolkning.
Parlamentet kan ikke godkende fiskeriaftaler med Guinea, mens ofrenes sår stadig er friske. Hvis vi gør det, sender vi det forkerte budskab til den guineanske regering. Det ville være en skandale, jeg ikke kan tilslutte mig.
Marie-Christine Vergiat
for GUE/NGL-Gruppen. - (FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Ligesom mange andre medlemmer af Parlamentet blev jeg berørt af den opmærksomhed, der tillægges menneskerettigheder under forhandlingerne i Parlamentet, og navnlig af den opmærksomhed, formand Buzek giver emnet. Jeg tilslutter mig dette fuldstændig. Når jeg er her i dag, når jeg stod øverst på valglisten under valget til Europa-Parlamentet i Frankrig, skyldes det først og fremmest, at jeg er foreningsforkæmper og navnlig menneskerettighedsforkæmper.
Som sådan kan jeg ikke være ligegyldig over for begivenhederne i Guinea, da det var menneskerettighedsforkæmpere og mere generelt repræsentanter for civilsamfundet, der blev arresteret, voldtaget for kvindernes vedkommende og nedslagtet den 28. september. Mere end 150 mennesker blev dræbt, og mere end 1 250 mennesker blev såret, som ministeren sagde, på én dag. Undertrykkelsen fortsatte i de efterfølgende dage og foregår stadig, selv om disse mennesker, som det også er blevet sagt, mødtes fredeligt for at minde hr. Camara om hans egne løfter. Der er i henhold til de øjenvidneberetninger, der strømmer ind, ingen tvivl om, at disse voldelige handlinger i strid med kaptajnens udtalelser blev begået af styrker med tætte forbindelser til regeringen.
Situationen der er forvirrende, men organisationer i civilsamfundet har forenet sig under det guineanske nationale råd for organisationer i civilsamfundet og appellerer nu til det internationale samfund om hjælp. I de sidste par måneder har dette nationale råd været et forbillede i disse afrikanske lande ved at tilrettelægge en storstilet proces for den guineanske befolkning på grundlag af hr. Camaras løfter.
De nyheder, vi modtager fra Guinea, er alarmerende. Vi kan ikke blot nøjes med taler i Parlamentet. Denne forhandling finder sted på vores opfordring, på opfordring fra Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre, men vi skal gå endnu videre. Vi skal kræve udtrykkelig fordømmelse af undertrykkelsen af demonstrationen.
Ministeren talte til os om målrettede sanktioner. Kan De fortælle os mere om dem? Hvad angår opfordringen til omgående standsning af forfølgelser, til frigivelse af alle tilbageholdte og til etablering af en international kommission med henblik på undersøgelse af disse begivenheder, troede jeg, at vi bevægede os i den rigtige retning, fru minister. Kan De eventuelt også give os flere oplysninger om dette?
De sagde også, at alle former for støtte er blevet fastfrosset med undtagelse af humanitær støtte og fødevarehjælp. For os virker det som et minimum, men hvordan kan vi i praksis støtte overgangen til demokrati?
Vi ønsker, at der stemmes om en beslutning på det næste møde i Strasbourg, så Parlamentet ikke begrænser sig selv til taler, men også handler ved at træffe en beslutning, som vi gjorde sidste januar. Jeg siger det igen: Det haster. Organisationerne i marken advarer os om risikoen for etnisk konflikt. Vi må ikke vente på et nyt Rwanda, inden vi reagerer. Menneskerettighederne skal forsvares i Afrika, ligesom de skal forsvares alle andre steder i verden.
Licia Ronzulli
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Fru Malmström gav en perfekt beskrivelse af situationen i Guinea. I flere uger har Guinea dannet rammen om voldelige sammenstød, hvor frie borgere, der har demonstreret i gaderne på grund af deres politiske overbevisning, har været udsat for hidtil uset vold. Den guineanske regering forfølger og dræber alle, hvis politiske overbevisning adskiller sig fra ledernes, og dermed berøver de befolkningen for enhver form for frihed, der, som vi alle ved, er en ukrænkelig ret for ethvert menneske.
Den hundrede syttende massakre finder sted og kan ende med at udgøre et folkedrab, hvis vi ikke straks vedtager håndgribelige foranstaltninger med omgående virkning. I sidste uge vedtog Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS/EF, som jeg er næstformand i, en beslutning, som fordømmer de guineanske myndigheders brug af magt og kræver, at den lokale regering straks overholder retsstatsprincippet og respekterer de grundlæggende rettigheder.
Efter drabene på 157 mennesker i gadekampe og Moussa Dadis Camaras forsøg på at dække over dette henvendte medlemmer af oppositionen sig til det internationale samfund i håb om at få hjælp og øget beskyttelse. Den 5. oktober modsatte kaptajn Camara sig dog tilstedeværelsen af internationale fredsbevarende styrker i landet og afviste enhver international indblanding i landets indre anliggender.
Ud over at udtrykke vores fordømmelse skal vi derfor efter min mening straks reagere ved at træffe omgående og konkrete foranstaltninger, som min kollega, hr. Rinaldi, netop sagde. Over for disse krænkelser og fornægtelserne af retten til liv - hvor kvinder og børn endnu en gang betaler prisen - er vi nødt til at handle og kræve genindførsel af retsstatsprincippet. Idet jeg opfordrer Dem, mine kolleger, og repræsentanter og institutionerne, håber jeg, at vi kan nå til enstemmig enighed - og jeg understreger enstemmig - om at vedtage omgående foranstaltninger, som kan sætte befolkningen i Guinea i stand til at genindføre grundlæggende og ukrænkelige rettigheder, som f.eks. demokrati og frihed, i deres land. Jeg vil naturligvis også personligt udtrykke min medfølelse med alle de familier, der er ramt af disse tragiske begivenheder.
Isabella Lövin
(SV) Hr. formand, fru Malmström, mine damer og herrer! Jeg er medlem af Fiskeriudvalget, og jeg besøgte selv Guinea sidste december, så jeg har fulgt situationen meget nøje.
Det er først og fremmest efter min mening utroligt, at EU fastholder sin fiskeriaftale med Guinea, idet aftalen blev indgået med det tidligere regime to uger inden statskuppet. Vi har faktisk fastholdt en aftale, som vi indgik med et lovligt styre, men nu er der et militært diktatur. Vi har fastholdt den hele året.
I går opfordrede den amerikanske udenrigsminister, Hillary Clinton, åbent Moussa Dadis Camara og hans regime til at træde tilbage. Jeg kan kun erklære mig enig i dette minimumskrav og vil endvidere påpege, at det ville være en skændsel for Parlamentet, hvis vi om to uger stemmer for en fiskeriaftale med Guinea, der vil tilføre dette regime mere end 1 mio. EUR sidst i november. Fiskeriaftalen vedrører tunfiskeri for 25 europæiske skibe. Disse skibe skal efter min mening søge efter andre farvande at fiske i, fordi EU kan ikke handle med diktaturer, der åbent slagter deres egen befolkning i gaderne.
Argumentet om, at pengene fra fiskeriaftalen vil gavne befolkningen, som Kommissionen har fremført over for Udviklingsudvalget og Fiskeriudvalget, er fuldstændig forkert. Det afspejler Kommissionens vurdering af den tidligere aftale. Vi har ingen idé om, hvor pengene fra disse fiskeriaftaler ender. De gjaldt for det forrige regime. Det nuværende regime vil næppe være i stand til at bruge pengene bedre.
Jeg vil derfor gerne vide, hvad Rådet har tænkt sig at gøre med hensyn til fiskeriaftalen. Vil EU gå sammen med USA og kræve, at regimet træder tilbage?
Cristian Dan Preda
(RO) Hr. formand! Jeg vil også gerne sige, at de voldelige handlinger, der er begået i Guinea, er absolut frastødende. For to timer siden sagde den franske udenrigsminister, at Dadis Camara angiveligt har været involveret i beslutningen om at gennemføre massakren, hvilket skaber en særdeles alvorlig situation.
Bortset fra de voldelige handlinger, som er forfærdelige, skyldes spændingerne Dadis Camaras ønske om at blive Guineas permanente leder og hans tilbageholdenhed med hensyn til at holde sit løfte om ikke at deltage i landets politiske liv overhovedet. Det internationale pres i forbindelse med dette skal efter min mening være meget tydeligt. Jeg glæder mig dog også over, at præsidenten for Burkina Faso, Blaise Compaoré, som har betydelig erfaring i gennemførelsen af forhandlinger og mægling i afrikanske konflikter, er blevet udnævnt til mægler i denne sag. Han skal efter min mening støttes af vores diplomatiske indsats.
Chris Davies
(EN) Hr. formand! Jeg må korrigere fru Joly, når hun siger, at Fiskeriudvalget enstemmigt afviste den foreslåede partnerskabsaftale med Guinea. Afvisningen blev faktisk vedtaget med kun én stemme. Ganske forbavsende stemte PPE-Gruppen for at bevare aftalen. Det er en aftale, som lægger flere hundrede tusinder euro i hænderne på dette styre, så vi kan fiske tunfisk ud for landets kyst. Som mange af disse aftaler er den i bedste fald flosset i kanterne, og under de nuværende omstændigheder er den fuldstændig uacceptabel.
Ministeren nævnte de sanktioner, der evt. iværksættes mod Guinea. Vil hun nu føje dette til sin liste og erklære, at hun vil kæmpe for at forsøge at få denne partnerskabsaftale suspenderet?
Krisztina Morvai
(EN) Hr. formand! Som menneskerettighedsadvokat med næsten et kvart århundredes erfaring både internationalt og hjemme i Ungarn benytter jeg enhver lejlighed til at understrege behovet for, at EU forsvarer menneskerettighederne, gerne i hele verden. Men det er meget vigtigt, at vi gør det på en troværdig måde, og for at gøre det skal vi også forsvare menneskerettighederne inden for vores grænser og inden for EU-systemet.
Som jeg har nævnt her flere gange i løbet af de sidste tre måneder, var fru Kinga Göncz, medlem af Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, tidligere medlem af en regering, som vi i Ungarn kalder "eye shooter"regeringen, som skød på mennesker i Budapests gader den 23. oktober 2006. Lige siden har der været en menneskerettighedskrise i Ungarn, og EU gør ikke noget ved det. Vi har en næstformand i Udvalget om Borgernes Rettigheder, som var medlem af regeringen på daværende tidspunkt. Indtil vi undersøger denne sag til bunds, vil ingen opfatte vores indsats på menneskerettighedsområdet som troværdig.
Cecilia Malmström
formand for Rådet. - (EN) Hr. formand! Jeg vil endnu en gang takke Parlamentet for at have sat dette emne på dagsordenen. Det er et meget alvorligt emne, og jeg håber, De ud fra min indledning kan se, at vi deler Deres bekymringer over den frygtelige krænkelse af menneskerettighederne i Conakry. Der er bekymringer for mennesker, som stadig tilbageholdes, og vi har anmodet om en udførlig undersøgelse af begivenhederne og om frigivelse af fangerne.
Vi kan efter min mening sige, at EU har udtrykt sig særdeles klart. Begivenhederne er blevet fordømt af hr. Solana, hr. De Gucht, formandskabet og nu også, som jeg ved, af en erklæring fra AVS-Gruppen i Parlamentet. Det er godt, at EU optræder enigt, konkret og præcist i fordømmelsen af disse frygtelige begivenheder. Vi handler også i meget tæt samarbejde med andre aktører i denne forbindelse, så det internationale samfund kan fordømme og handle i en høj grad af enighed. Det er den eneste måde, hvorpå vi reelt kan udøve pres.
Vi har Den Internationale Kontaktgruppe. Der er udpeget en mægler, præsidenten for Burkina Faso, som er meget kompetent, og han er medlem af kontaktgruppen. Sammen med kontaktgruppen, som EU og USA er medlem har, har vi - for at besvare fru Lövins spørgsmål - opfordret kaptajn Camara til at træde tilbage. Hele verdenssamfundet har opfordret til det.
Vi ønsker også at besvare andre spørgsmål og drøfte sanktioner. Det vil efter vores mening være mere effektivt, hvis vi gør det sammen med det internationale samfund. Der er forskellige muligheder for målretning mod enkeltpersoner, og vi skal derfor i de kommende dage sammen med internationale aktører drøfte, hvordan vi kan koordinere disse sanktioner, så de får maksimal effekt: med Den Afrikanske Union, med Den Internationale Kontaktgruppe, med USA osv.
Vi har, som jeg også sagde, indledt konsultationer under artikel 96 i Cotonouaftalen, og vi har fastfrosset EU's udviklingsstøtte, bortset fra humanitær hjælp og støtte til overgangen til demokratisk styre.
Hvad angår fiskeri, hører jeg meget tydeligt det, De siger, uanset om det er en del af dette eller ej. Jeg kan kun opfordre Dem til at fortsætte drøftelserne med Kommissionen. Det er Kommissionen, der er ansvarlig for EU's fiskeripolitik. Vi drøfter også dette med Kommissionen, og jeg beklager, at Kommissionen ikke er til stede her i dag. Men De kan være sikker på, at vi fortsat vil samarbejde med det internationale samfund for at udøve pres og opnå en udførlig undersøgelse og forhåbentlig også i sidste ende frie og retfærdige valg i Guinea.
Formanden
Mange tak, fru Malmström. De har udvist stor tålmodighed ved at bruge hele eftermiddagen og en del af aftenen her. Det er tydeligt, at De selv var medlem af Parlamentet for nylig og derfor er så glad for dette miljø!
Forhandlingen er afsluttet.
