Eläinten ruokinnassa käytettävät lisäaineet
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan suositus (A5-0176/2003) toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista (15776/2/2002 - C5-0132/2003 - 2002/0073(COD)) (Esittelijä: Keppelhoff-Wiechert).

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE)
. (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, esityslistallamme on mielestäni tänä aamuna tärkeä aihe: antibioottien käytön kieltäminen eläinten ruokinnassa. Ennen kuin saamme - ja toivottavasti saamme - asian päätökseen, haluaisin esittää lämpimät kiitokset kaikille: kollegoilleni, poliittisten ryhmien työntekijöille sekä myös sihteeristölle; he kaikki ovat työskennelleet ahkerasti tämän asian parissa. Parlamentti on vaatinut jo usean vuoden ajan antibioottien käytön kieltämistä kasvua edistävinä rehujen lisäaineina, ja aiomme tehdä siitä nyt totta Euroopassa.
Tämän asetusehdotuksen toista käsittelyä koskevassa keskustelussa on tietenkin selvää, että eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista on kovin erilaisia näkemyksiä. Antibioottien käyttö karjan kasvua edistävinä lisäaineina kielletään nyt EU:ssa lopullisesti 31. joulukuuta 2005 alkaen. Tämä poliittinen päätös tehdään mielestäni liian myöhään, koska potilaat ovat yhä vastustuskykyisempiä hoidossa käytettäville erilaisille antibiooteille. Kolmansista maista EU:hun tuotavien rehujen on tietenkin täytettävä uuden asetuksen vaatimukset samoin kuin Euroopassakin tuotettujen rehujen.
Rehujen aromisisältöjen avoin ilmoittaminen oli tärkeä aihe alustavassa keskustelussa. Tunnuslauseenamme oli aina: "Pakkauksessa on ilmoitettava, mitä se sisältää." Olen kuitenkin sitä mieltä, ettemme saisi mennä liian pitkälle. Neuvosto, komissio ja parlamentti ovat tehneet nyt sopuratkaisun rehujen aromisisältöjen avoimesta ilmoittamisesta. Sallittuja aromeja on tällä hetkellä yli kolmesataa, ja niitä on valvottu ja tutkittu tarkasti jo valmistusvaiheessa. Tästä syystä kaikkia rehujen lopullisia aromiainesosia ei tarvitse enää ilmoittaa erikseen. Olen sitä mieltä - ja tämä on tärkeä seikka - että talousalan kilpailussa meidän pitäisi Euroopan unionissa ottaa huomioon myös se, että on olemassa sellainen asia kuin yritysten taitotieto, ja tämän yritysten tietotaidon suojelemisen pitäisi olla meidän kaikkien politiikkojen ensisijaisena tavoitteena. Ehdotukseen sisältyvä uusi säännös on siksi aivan vastaava kuin jo olemassa olevat elintarvikelainsäädännön säännökset. Emme saa soveltaa eläimiin tiukempia säännöksiä kuin ihmisiin. Arvoisa komission jäsen Byrne, pidänkin tätä asiaa koskevia tarkistuksia 17 ja 18 erityisen tärkeinä, ja olisin iloinen, jos ilmaisisitte lyhyesti kantanne niistä.
Sopuratkaisussa on kuitenkin kyse pääasiassa histomonostaattien ja kokkidiostaattien käytöstä. Ne ovat antibioottiryhmiin kuuluvia lisäaineita, jotka ovat edelleen välttämättömiä siipikarjan hoidossa. Tässä ei ole kyse kasvua edistävien antibioottien käytöstä, vaan näitä tuotteita käytetään eläinten suojelemiseen, ja niiden käyttö eläintautien ehkäisemisessä on minulle erittäin tärkeä asia, sillä emme voi tällä hetkellä luopua näistä aineista. Minulla on asiasta henkilökohtaista kokemusta, koska olin muutama vuosi sitten tiiviisti tekemisissä kalkkunankasvatuksen kanssa. Tällä hetkellä pidetään yleisesti väistämättömänä, että siipikarjan kasvatuksessa - myös luonnonmukaisessa maataloudessa - hyvin yleinen "mustapäätauti" hävittää jopa 60 prosenttia siipikarjastamme, ellemme saa jatkossa käyttää kyseisiä tuotteita. Näiden aineiden käyttö lisäaineina ei siis ole sallittua loputtomiin, mutta niitä saa käyttää vielä tietyn ajan. Arvoisa komission jäsen, haluamme tällä tarkistuksessa 16 esitetyllä määräajalla painostaa lääketeollisuutta riittävästi, jotta se kehittäisi soveltuvia vaihtoehtoisia tuotteita tai uusia rokotteita.
Tämänpäiväinen äänestys on selkeä edistysaskel Euroopan unionin kuluttajien suojelussa, ja todellakin toivon, että klo 11 yhdistämme kaikki parlamentin rivit ja äänestämme asian puolesta.
Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen, että toisessa käsittelyssä on onnistuttu ratkaisemaan toimielinten eriävät mielipiteet eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskevasta komission ehdotuksesta.
Onnittelen esittelijä Keppelhoff-Wiechertia hänen ahkerasta työskentelystään tämän mietinnön parissa, jossa tuodaan esiin käsiteltävänämme olevat tärkeimmät kysymykset. Haluaisin lyhyesti kerrata ehdotuksen pääkohdat, jotka parlamentti ja neuvosto hyväksyivät ensimmäisessä käsittelyssä.
Meillä on ensinnäkin selkeä ja avoin lupamenettely. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen on ensimmäinen taho, johon otetaan yhteyttä, ja se vastaa kaikkien rehujen lisäaineiden arvioinnista. Lupien voimassaoloaikaa rajoitetaan jatkossa kymmeneen vuoteen. Uuteen järjestelmään kuuluu tarkistus- ja uudelleenarviointiprosessi, jotta uudet tieteelliset tiedot voidaan ottaa huomioon.
Rehun lisäaineiden hyväksyntää tai uudelleenhyväksyntää anoessaan yritysten on näytettävä toteen, että lisäaineella on myönteinen vaikutus eläimiin tai rehuun ja että se on vaaraton ihmisten tai eläinten terveydelle sekä ympäristölle.
Nykyään eläinten rehussa on lupa käyttää neljää antibioottia kasvua edistävinä aineina. Ristiresistenssin välttämiseksi EU on jo poistanut vaiheittain eläinten ruuista kaikki ihmisten ja eläinten lääkkeissä käytetyt antibiootit. Neljää tällä hetkellä sallittua antibioottia ei käytetä missään ihmisille tarkoitetuissa antibioottilääkkeissä.
On ilo kuulla, että sekä parlamentti että neuvosto ovat komission kanssa samaa mieltä siitä, että antibioottien käyttö kasvua edistävinä aineina on lopetettava vuodesta 2006 alkaen.
Haluaisin sanoa muutaman sanan kiistanalaisesta asiasta, josta olimme pitkään eri mieltä. Tarkoitan kokkidiostaatteja, joita käytetään kokkiditartuntojen ehkäisemiseen. Haluan vain painottaa, että ehdotus sisältää aiempaa tiukempia säännöksiä niiden hyväksynnästä ja markkinoille saattamisesta, ja ne sisällytetään tämän asetuksen soveltamisalaan. Tämä johtuu siitä, etteivät hygieniavarotoimet ja entistä paremmat maatalousmenetelmät ole suojele siipikarjaa riittävästi tällaisilta taudeilta. Näiden aineiden turvallisuuden varmistamiseksi ehdotan nykyisten lupien uudelleenarviointia neljän vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
Hyväksyn myös vaatimuksen, että parlamentille ja neuvostolle esitetään 1. tammikuuta 2008 mennessä kertomus näiden aineiden käytöstä rehujen lisäaineina ja että samalla tehdään tarvittaessa lainsäädäntöehdotus niiden käytön jatkamisesta tarkistuksessa 14 asetetuissa määräajoissa.
Hyväksyn täysin parlamentin lopulta aikaansaaman ratkaisun kokkidiostaattien ja histomonostaattien käytön tiiviistä seurannasta. Voin vakuuttaa, että komissio ehdottaa toimia näiden aineiden tulevan aseman ratkaisemiseksi.
Parlamentti ehdotti lisäksi hieman joustavuutta aromiaineiden merkintävaatimuksiin. Suostun tähän muutokseen, koska olen ehdottomasti sitä mieltä, että tällainen keskustelu on parasta käydä rehujen merkinnän yhteydessä.
Parlamentille on toimitettu täydellinen luettelo kutakin tarkistusta koskevasta komission kannasta, ja toivon, että se liitetään tämän istunnon pöytäkirjaan

Kindermann (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, hyväksymme Euroopan parlamentissa ajan myötä monta lainsäädäntöehdotusta, jotka komissio esittää elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan valkoisen kirjansa jälkeen. Edistämme näin merkittävästi EU:n elintarvike- ja rehulainsäädännön parantamista ja samalla varmistamme, että eurooppalaiset kuluttajat voivat taas luottaa elintarvikkeidensa turvallisuuteen. Tämä pätee myös nyt esillä olevaan asiaan. Parlamentti ja neuvosto ovat yhtä mieltä siitä, että tässä asetusehdotuksessa on keskeistä, että antibioottien käyttö rehujen lisäaineina kielletään lopullisesti 1. tammikuuta 2006 alkaen. Tämä asetus toteuttaa sen, mitä parlamentti on vaatinut jo usean vuoden ajan.
Siirryn nyt kuitenkin tiettyihin seikkoihin, jotka ovat askarruttaneet meitä kaikkia toisen käsittelyn aikana. Meillä on tämänpäiväisessä äänestyksessä kaksi vaihtoehtoa - ensinnäkin tarkistukset, joista äänestettiin valiokunnassa, ja toiseksi kompromissitarkistukset, jotka esittelijä on neuvotellut neuvoston ja komission kanssa ja joiden avulla on tarkoitus välttää pitkä ja hankala sovittelumenettely. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on päättänyt tukea sopuratkaisua, mutta tämä ei ollut meille aivan helppoa, koska olimme sopineet valiokunnassa, että kokkidiostaattien ja histomonostaattien käyttö - mikä on ollut parlamentin ja neuvoston suurin kiistakapula - sallittaisiin vain vuoden 2008 loppuun asti. Kuten hyvin tiedetään, tämä kanta ei kuitenkaan saanut neuvoston enemmistön tukea. Näillä aineilla on tärkeä merkitys siipikarjan kasvatuksessa, ja minun on sanottava, ettei niiden käytön kieltäminen ole tavoitteenani. Ne on päinvastoin jatkossa poistettava rehujen lisäaineiden luokasta ja luokiteltava eläinlääkkeitä koskevan lainsäädännön piiriin. Vain siten niitä voidaan valvotusti jakaa sellaisella lääkemääräyksellä, jonka kirjoittanut eläinlääkäri tuntee tilanteen kyseisellä tilalla ja osaa reagoida siihen asianmukaisesti. Muuten näiden aineiden - joista osa on antibiootteja - yleinen ennalta ehkäisevä käyttö voi hyvinkin peittää tilojen ja yritysten hygieniaongelmat. Siksi meille oli ensisijaisen tärkeää, että kokkidiostaattien ja histomonostaattien käytöstä tehdään tänään periaatepäätös, ja näin ollen asioiden tapahtumajärjestyksellä oli viime kädessä vain toissijainen merkitys.
Kompromissitarkistuksessa 16 vahvistetaan ajankohta - joulukuu 2012 - näiden aineiden käytön lopettamiselle rehujen lisäaineina, ja verrattuna yhteiseen kantaan tämä on suuri edistysaskel. Olisimme tietenkin halunneet, että niiden käyttö olisi lopetettu jo aiemmin, mutta sehän on mahdollista vielä sopuratkaisun jälkeenkin, jos pyydämme komissiolta raportin ja lainsäädäntöehdotuksen tammikuussa 2008, kuten kyseisessä tarkistuksessa todetaan. Jos järkeviä vaihtoehtoja on kehitetty edelleen siihen mennessä, voimme sopia komission ja neuvoston kanssa näiden aineiden käytön varhaisemmasta lopettamisesta.
Hyväksymällä sopuratkaisu ja luopumalla sovittelumenettelystä parlamentti on osoittanut olevansa valmis yhteistyöhön, ja tässä vaiheessa haluaisin tehdä täysin selväksi, että odotamme myös komissiolta ja neuvostolta samanlaista yhteistyöhalukkuutta vuonna 2008 käytävissä neuvotteluissa.
Neuvosto on tullut meitä vastaan eräässä toisessa asiassa eli aromiaineiden merkinnässä. Meidän mielestämme on välttämätöntä, että kyseiseen asiaan sovelletaan sellaista säännöstä, joka on yhteensoveltuva elintarvikkeiden tuotannossa käytettäviin aromiaineisiin sovellettavien säännösten kanssa. On käsittämätöntä, miksi eläinten ruokinnassa pitäisi noudattaa tiukempia vaatimuksia kuin elintarvikkeiden tuotannossa. Jos tulevaisuudessa on kuitenkin sellaisia elintarvikkeita koskevia säännöksiä, joiden mukaan aromiaineiden kaikki ainesosat on merkittävä, näitä säännöksiä on sovellettava myös rehuihin.

Fiebiger (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ympäristöä ja eläinlajeja säästävää maataloutta koskevat vaatimukset ovat yleisesti tiedossa. Niiden täytäntöön paneminen edellyttää siirtymistä mahdollisimman luonnonmukaisiin viljely-, kasvatus- ja ruokintamenetelmiin. Tässä ketjussa kansalliset ja kansainväliset yritykset kilpailevat kiivaasti elintarvikemarkkinoilla ja vääristävät niitä. Tämä koskee lähes kaikkia rehuvalkuaisia ja lisäaineita. Maanviljelijällä on rehumarkkinoilla aivan sama kohtalo kuin kuluttajalla lihatiskillä. Molempien on voitava luottaa siihen, että lihapaketti tai rehusäkki sisältää sitä, mitä pakkauksessa lukee. Ei ole valitettavasti vielä yleisesti tiedossa, että se, mitä eläimille syötetään, päätyy lopulta ihmisten ravinnoksi. Euroopan tämän alan tiheän säädösviidakon tuleva yleistarkistus on siksi aivan välttämätön, ja se olisi pitänyt mielestäni toteuttaa jo aiemmin, vaikka rehujen lisäaineiden kohdalla onkin tärkeää, ettei tarkastella vain ruokahalua kiihdyttävien tai kasvua edistävien aineiden vaikutusta eläimiin ja näin ollen maatalousyrityksen taloudellisuuteen vaan myös tällaisten aineiden mutkikkaita sivuvaikutuksia. Kaikki ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvat vaarat on suljettava pois niin hyvin kuin mahdollista. Vain siten voidaan palauttaa BSE:hen, dioksiiniin ja antibiootteihin liittyvien tapausten horjuttama kuluttajien luottamus eläinperäisten tuotteiden turvallisuuteen.
Nämä ovat sekä asetuksen ja että tukemani valiokunnan kannan päävaatimukset. Vaikka jotkut pitävätkin rehuissa käytettävien antibioottien laajaa kieltämistä liioitteluna, koska noin 90:tä prosenttia antibiooteista käytetään ihmisten ja eläinten lääkinnässä, on oikein, että kasvua edistävien aineiden käyttö lopetetaan, sillä nämä antibiootit eivät ole missään nimessä välttämättömiä. On jo tarpeeksi ongelmallista, että ihmiset pystyvät vastustamaan antibiootteja yhä paremmin.
Haluaisin esittää tässä vaiheessa myös hieman kritiikkiä. Osoitin neuvostolle 7. maaliskuuta tänä vuonna kirjallisen kysymyksen lisäaineena käytettävän nifursolin kieltämisestä. En ole saanut vieläkään vastausta, vaikka parlamentin hallinto on pyytänyt sitä kahdesti. Nifursoli, joka on aromaattinen nitroyhdiste, oli ainoa aine, jota voitiin käyttää kalkkunoiden mustapäätaudin ennalta ehkäisevässä torjunnassa. Nyt tämän taudin hoitoon ei ole ilmeisesti enää yhtään hyväksyttyä lääkettä. Vaihtoehtoja ei ole kehitetty, eikä rokotteesta ole tietoakaan. Kielto perustui siihen, että nifursoli luokitellaan EU:ssa syöpää aiheuttavaksi aineeksi. Itävallan terveysministeriön 16. kesäkuuta julkaisemien väliaikaisten tulosten mukaan ruokakaupoissa olleissa kalkkunoissa ei ole toistaiseksi havaittu haitallisia jäämiä. Mikäli tulos vahvistuu, kyse ei liene enää suhteellisuusperiaatteen mukaisesta kiellosta, vaikka Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 11.9.2002 antamassa tuomiossa ihmisten terveyden suojelemiseksi säädettyjen kieltojen käsite onkin määritetty laajasti. Nifursolin kieltämistä voitaisiin tällöin arvioida uudelleen. Taatusti vaarattomat rehut sekä avoin elintarviketuotanto edellyttävät, että poliittiset päätökset perustellaan tieteellisesti ja että ne tehdään tutkimustulosten perusteella; niitä ei saa tehdä hätiköiden pelkkien olettamusten perusteella. Periaatteenani on, että maanviljelijöiden on oltava näiden päätösten keskipisteessä eikä reunalla!

Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Keppelhoff-Wiechert, me Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenet tietenkin kannatamme antibioottien poistamista rehuista. Parlamentti on vaatinut tätä jo pitkään, ja kielto olisi tietenkin voitu asettaa jo vuosia sitten, mutta haluamme kuitenkin ilmaista tyytyväisyytemme prosessista, jota olemme nyt päättämässä. Minun on tässä yhteydessä kiitettävä myös komissiota siitä, että se noudatti tätä parlamentin pyyntöä. Sovellamme nyt yhteispäätösmenettelyä, ja tässä yhteydessä minulla on tilaisuus esittää kuitenkin myös joitakin varaumia.
Hyvä esittelijä Keppelhoff-Wiechert, ensimmäisissä mietinnöissänne ehdotitte aiempaa tiukempaa menettelytapaa valmistettavien aineiden rekisteröinnissä ja tällaisen rekisteröinnin ajoituksessa, ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntahan noudatti tätä ehdotusta. Alun perin ennen kaikkea suosititte, että kokkidiostaattien käyttö lopetetaan vuoteen 2008 mennessä. Tätä ajankohtaa on nyt lykätty vuoteen 2012, eikä kokkidiostaatteja ole edes tarkoitus kieltää lopullisesti, vaan ne aiotaan mahdollisesti luokitella lääkkeiksi. Siihen on minusta vielä kovin pitkä aika. Miksi niitä ei voida siirtää lääkkeiden luokkaan jo aiemmin? Sehän ei tietysti välttämättä oikeuttaisi kieltoa.
Minusta tuntuu, että alan yrityksillä on ollut teihin suuri vaikutus tässä kehityksessä. Yhteispäätösmenettelyssä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kaltainen suuri ryhmä voi suurella äänimäärällään estää meitä saamasta 314 tarvitsemaamme ääntä ja saada siten huomattavan vallan esittää etukäteen käydyissä neuvotteluissa jo tuloksia, joita parlamentti ei voi enää muuttaa. Viittaan tässä siihen, ettei yhteispäätösmenettelyssä synny välttämättä aina hyviä tuloksia. Siihen onkin suhtauduttava vakavasti ja vastuuntuntoisesti, eikä varsinkaan suuren ryhmän pidä antaa periksi teollisuuden vaatimuksille.
Kannatamme kaikesta huolimatta tätä mietintöä, ja toivon, että harkitsisitte vielä, voisiko ryhmänne sittenkin kannattaa myös sitä, mitä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa on päätetty valmistettavien aineiden rekisteröinnistä.

Hyland (UEN).
Arvoisa puhemies, aluksi onnittelen esittelijä Keppelhoff-Wiechertiä hänen erittäin käytännöllisestä ja vastuuntuntoisesta lähestymistavastaan tähän tärkeään asiaan. Minusta on myönteistä, että hiljattain perustetulla Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisella on keskeinen asema lupahakemusten arvioinnissa. Tämä on toinen askel tärkeässä työssä, jotta eurooppalaiset kuluttajat saataisiin taas luottamaan eurooppalaisten elintarvikkeiden laatuun ja turvallisuuteen - kuten komission jäsen on usein sanonut - "maatilalta ruokapöytään".
Viime aikojen kokemuksista on otettu opiksi ja on pyritty kaikin keinoin varmistamaan, että elintarvikeketjun kaikkien lenkkien moitteettomuutta valvotaan. Komission jäsen Byrne ja hänen työntekijänsä ansaitsevat täyden tunnustuksen sinnikkäistä toimistaan tässä asiassa.
Kannatan sitä, että lisäaineelle myönnettävä lupa on voimassa enintään kymmenen vuotta. Alan lainsäädäntöä on tarkistettava jatkuvasti, koska koko ajan saadaan uutta tieteellistä näyttöä ja kehitetään uusia testausmenetelmiä. Tieteellisen ohjauskomitean suositusten mukaan on asianmukaista säätää riittävä siirtymäkausi sellaisten antibioottien käytön lopettamiselle, joita esiintyy nykyään tautien ennalta ehkäisemiseen tarkoitetuissa yhdisteissä. Näin eläintuotannon käytännöt voidaan mukauttaa ja antibiootit voidaan korvata vaihtoehtoisilla tuotteilla.
Kotieläintuotannolla on erittäin tärkeä asema yhteisön maataloudessa. Maataloudessamme ja elintarviketuotannossamme vallitsee tällä hetkellä suuri epävarmuus, ja meidän on ehdottomasti varmistettava, että kaikki ehdottamamme toimet parantavat näiden tärkeiden alojen asemaa. Voin vain todeta, että toivon komission jäsenen Byrnen kollegan Fischlerin osoittavan samanlaista halukkuutta ymmärtää eurooppalaisten maanviljelijöiden tämänhetkiset vaikeudet.
Lopuksi haluaisin huomauttaa, että riippuu pääasiassa turvallisten ja laadukkaiden rehujen käytöstä, saadaanko tässä asiassa aikaan tyydyttäviä tuloksia. Turvallisten ja terveellisten elintarvikkeiden ja rehujen vapaa liikkuvuus on sisämarkkinoiden oleellinen näkökohta ja edistää merkittävästi kansalaisten terveyttä ja hyvinvointia sekä heidän sosiaalisia ja taloudellisia etujaan.

Titford (EDD).
Arvoisa puhemies, katsoessani tänä aamuna ympärilleni tässä istuntosalissa olen reilun 300 kilometrin päässä kotoa, mutta en tunne olevani toisessa maassa vaan kokonaan toisella planeetalla. Yrittäessäni selittää pienviljelijöille, mitä täällä tapahtuu, he tietenkin katsovat minua kuin olisin todellakin kotoisin tältä toiselta planeetalta.
Tutkittuani näitä säännöksiä ja niihin esitettyjä tarkistuksia on selvää, että taustalla on ajatus yritysten valvonnasta, mikä on sinänsä järkevä tavoite alalla, jolle on siunaantunut enemmänkin ongelmia kuin olisi oikeudenmukaista.
Näiden säännösten laatijat eivät ole kuitenkaan selvästikään ymmärtäneet, että monet pienet ja keskisuuret karjan ja siipikarjan kasvattajat sekä perheyritykset valmistavat myös rehuja. Joidenkin tällaisten yritysten toiminta on hyvin pienimuotoista, ja ne hyvittävät joustavuudessa, innovaatiossa ja laadussa sen, minkä menettävät mittakaavaeduissa. Yksikään näistä yrityksistä ei voi kuvitella selviytyvänsä tämän säädöksen koukeroista, paperityöstä, kirjanpidosta ja tarkastuksista - ja ne ajetaan vähitellen pois rehutuotannon alalta. Sekä näiden yritysten että niiden asiakkaiden on joko kokonaan jätettävä ala tai niiden on pakko luottaa rehun suurtuottajiin, joita ne tavallisesti pyrkivät välttämään.
Säädösvimmallaan ja "yksi malli sopii kaikille" -ajattelutavallaan Euroopan parlamentti jälleen kerran jarruttaa juuri niitä asioita, joita monet sen jäsenistä väittävät tukevansa: erilaisuutta, monimuotoisuutta ja laatua, puhumattakaan pienistä ja keskisuurista yrityksistä.
Ensimmäisessä käsittelyssä äänestin näitä säännöksiä vastaan ja jos tietäisin, että minulla on onnistumismahdollisuuksia, olisin jättänyt tarkistuksen yhteisen kannan kumoamiseksi. Nyt voin kuitenkin vain antaa kollegojen tehdä omat arvionsa toteutetuista toimista. En usko heidän suhtautuvan niihin kovinkaan suopeasti.

Souchet (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, hyvät kollegat, yleisesti ottaen hyväksyn esittelijä Keppelhoff-Wiechertin suositukset lisäaineiden käytöstä eläinten ruokinnassa. On ilmeistä, että meidän on vähitellen poistettava nämä antibiootit, joita kutsutaan sievistelevästi "kasvunedistäjiksi" ja joita lisätään järjestelmällisesti tiettyihin eläinten rehuihin. Jos tällaisten antibioottien käytöstä tulee arkipäiväinen asia, antibiootteja vastaan saatetaan tulla vastustuskykyisiksi, ja se olisi epätoivottavaa ja vaarallista ihmisten terveyden kannalta. Toisaalta ei näytä olevan välttämätöntä kieltää kokkidiostaatteja, joilla on edelleen oleellinen merkitys siipikarjan kasvatuksessa, ja tässä asiassa kannatan esittelijän viimeisimpiä ehdotuksia.
Merkintää koskevista huomautuksista olen sitä mieltä, ettei asiaa voida ratkaista pelkillä säännöksillä ja että ratkaisevaa on rehujen valmistajien ja niitä käyttävien karjankasvattajien välinen luottamus.
Tässä eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskevassa keskustelussa haluaisin muistuttaa parlamentin jäsenille, ettei tiloilla kasvatettavien eläinten ruokinta teollisesti tuotetuilla rehuseoksilla ole onneksi mikään sääntö. Märehtijöitä, kuten lampaita, lypsykarjaa ja emolehmiä, ruokitaan enimmäkseen tilan omilla tuotteilla. Munivien kanojen rehusta yli 25 prosenttia tuotetaan omalla tilalla. Ainoastaan lihasiipikarjan ja sikojen ruokinnassa ollaan joillakin alueilla nykyään lähes täysin riippuvaisia ulkopuolelta saatavista teollisuustuotteista.
Meidän pitäisi mielestäni miettiä, onko tämä kehitys viisasta. Se on ilmeisesti alan tehokkaiden yritysten etujen mukaista, mutta onko se myös kuluttajien etujen mukaista? Onko se maanviljelijöiden etujen mukaista? Onko se hyväksi ympäristölle? Onko se koko yhteiskunnan etujen mukaista, ja edistääkö se eläinten hyvinvointia? Minusta tuntuu, että kaikissa viidessä tapauksessa vastaus on "ei" ja että maalaisjärki päinvastoin sanoo, että tiloilla kasvatettavien eläinten on parempi syödä omalla tilalla valmistettuja tuotteita. Kuluttajat rauhoittuisivat, jos he tietäisivät, että heidän käyttämänsä eläintuotteet, kuten maito, liha ja munat, ovat peräisin tilan omilla tuotteilla eikä teollisuustuotteilla ruokituista eläimistä. Tässä on kyse elintarvikkeiden synnyttämästä mielikuvasta, niiden mausta, jäljitettävyydestä ja tietenkin myös turvallisuudesta, koska viljelijät eivät olisi koskaan omasta vapaasta tahdostaan ruokkineet lehmiään lihajauholla.
Maanviljelijälle se olisi keino hankkia lisäarvoa tuotteilleen ja välttää kaksi tapahtumaketjua: tilan kasvituotteiden myynti ja rehuseosten osto. Näin hänellä olisi lisäksi mahdollisuus parantaa imagoaan ja arvostustaan markkinoilla. Ympäristömme hyötyisi kuljetusten selvästä vähenemisestä: ei tarvittaisi kuorma-autoja, jotka hakevat tilalta myyntiin menevää maissia tai rehuhernettä, eikä autoja, jotka tuovat rehuseosta.
Voisimme olettaa koko yhteiskunnan hyötyvän merkittävästi, koska elintarvikkeiden turvallisuuden vaarantava kasvisproteiinien valtava alijäämä supistuisi, kun tuontisoija korvattaisiin paikallisesti tuotetuilla öljy- ja valkuaiskasveilla. Lisäksi totean, että jos tiloille, jotka tuottavat tällaisia kasveja tilan omien eläinten ravinnoksi, myönnettäisiin maatalouden ympäristötukea, tällaiselle toimelle pitäisi olla helppoa saada hyväksyntä niin sanotussa vihreässä laatikossa, joka on niin tärkeä komission jäsenelle Fischlerille. Eläinten hyvinvoinnin kannalta tämä taas tarkoittaisi, että eläimiä pidetään aiempaa enemmän ulkona laitumella ja että ne saavat aiempaa tuoreempaa, terveellisempää ja monipuolisempaa ravintoa.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiistämättä eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskevan lainsäädännön hyödyllisyyttä totean, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden kannattaisi ehkä panostaa teollisen rehuntuotannon sääntelyn ja valvonnan sijasta pikemminkin siihen, että karjankasvattajia kannustetaan ruokkimaan eläimiään tilalla tuotetulla rehulla.

Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, nykyinen eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskeva lainsäädäntö on monimutkainen. On siksi myönteistä, että käsiteltäväksi on jätetty ehdotus, joka muuttaa tämänhetkisen kaaoksen helppotajuiseen muotoon.
Olemme täysin samaa mieltä siitä, että eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskevia säännöksiä on tiukennettava ja yksinkertaistettava. Se on ilman muuta välttämätöntä. Tässä on loppujen lopuksi kyse ihmisten ja eläinten hengen ja terveyden suojelemisesta. On kuitenkin tärkeää, että kunnollisia vaihtoehtoisia tuotteita on saatavilla. Meidän on oltava joustavampia sellaisten tuotteiden kohdalla, joille ei ole tarjolla vaihtoehtoja. Tämän vuoksi kannatamme tarkistuksia, joissa kokkidiostaattien ja histomonostaattien käyttö sallitaan pitempään kuin muiden antibioottien käyttö. Tämä johtuu siitä, että siipikarjassa esiintyy tällä hetkellä tiettyjä sairauksia, joita on vaikea torjua ilman näitä lisäaineita. En tietenkään kannata kokkidiostaattien rajoittamatonta käyttöä. Vaikka siirtymäkausi on melko lyhyt, oletamme, että rehuteollisuudessa ja siipikarjan kasvatuksessa löydetään sen kuluessa kelvollisia vaihtoehtoja näille aineille.
Meillä on erimielisyyksiä tarkistuksista 10 ja 13, joiden mukaan merkintävelvoitteita ei sovelleta aromeja ja ruokahalua lisääviä aineita sisältäviin seoksiin. Perusteluksi esitetään, että tästä aiheutuisi taloudellista haittaa asianomaisille yrityksille, mutta se ei ole mielestämme yhtään sen painavampi syy kuin nyt vaakalaudalla olevat ihmisten ja eläinten edut. Kuluttajat todellakin hyötyvät tuotteiden selkeästä ja kattavasta merkinnästä, sillä silloin he tietävät tarkalleen, mitä tuotteet sisältävät.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Lisin laatimasta kalatalousvaliokunnan mietinnöstä (A5-0171/2003) Välimeren kalavarojen säilyttämistä ja kestävää käyttöä yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti koskevasta yhteisön toimintasuunnitelmasta (KOM(2002) 535 - C5-0623/2002 - 2002/2281(INI)).

Lisi (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, otimme vastaan hyvin kiinnostuneina komission tiedonannon Välimeren kalastusta koskevasta yhteisön toimintasuunnitelmasta. Tiedonannolla vastataan usein esitettyyn pyyntöön, joka on täysin oikeutettu, kun otetaan huomioon Välimeren kalatalouden merkitys Euroopan unionille ja Välimeren alueen kalastuksen erityispiirteet. Nykyinen Välimeren kalastusta koskeva asetus (EY) N:o 1626/94 on säilynyt yksinomaan poikkeusten ansiosta, joilla on toisaalta voitu pelastaa se, mikä pelastettavissa on, kuten erityiskalastuksen tapauksessa, mutta joilla on myös ennen kaikkea tuotu esille unionin puutteet suhtautumisessa Välimeren kysymykseen. Mehän kaikki tiedämme, että yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden soveltaminen juuri nykyisessä muodossaan vaikuttaa kielteisesti Välimereen ja se voi ajoittain olla jopa vahingollista, jos otetaan huomioon sosiaaliset ja taloudelliset seuraukset. Siksi suhtaudun erityisen myönteisesti komission pyrkimyksiin ottaa Välimeren erityispiirteet ja kalavarojen kestävyys tulevan toimintasuunnitelman uusiksi perusteiksi.
Tiedonannossa on monia myönteisiä näkökohtia, kuten rannikkokalastuksen hallintavastuun siirtäminen jäsenvaltioille, kalastajien yhdistysten osallistuminen, vuoropuhelu kolmansien maiden kanssa ja vapaa-ajan kalastuksen ottaminen huomioon ensimmäistä kertaa. Alan huolellisen analyysin ja komission vahvistamien ratkaisuihin liittyvien erityispiirteiden perusteella esittelijä ja parlamentin kalatalousvaliokunta kuitenkin katsovat, että ratkaisujen etsinnässä ei ole käytetty tarpeeksi mielikuvitusta eikä yhteisen kalastuspolitiikan tavanomaisten välineiden käyttämistä ole pyritty riittävästi välttämään, vaikka Välimerta varten tarvitaan innovatiivista, johdonmukaista ja asteittaista toimenpidettä, jonka sisältöä voidaan muuttaa milloin tahansa, kun tämä katsotaan tarpeelliseksi.
Haluaisin nyt lyhyesti kiinnittää huomionne joihinkin mietintöni näkökohtiin. Ensiksikin unionin järjestelmällisen ja monenvälisen lähestymistavan on oltava todellisuutta eikä vain toiveajattelua. Kalastajien yhdistysten osallistumisen lisäksi tarvitaan paikallisella tasolla hankittujen kokemusten tukemista vastuuntuntoisen hallinnoinnin varmistamiseksi ja käytettyjen valikoivien laitteiden tehokkuuden ja pyyntiponnistuksen hallinnoinnin vaihtoehtoisten keinojen, kuten kalastusalueiden tilapäisten sulkemisten, tehokkuuden osoittamiseksi. Jos yhteisen kalastuspolitiikan hallinnointimekanismeja, kuten vähimmäiskokoja tai suurimpia sallittuja saaliita, sovelletaan jäykästi ja järjestelmällisesti, tehdään todennäköisesti tyhjiksi kalastajien määrätietoiset ponnistelut, ja vaikutukset voivat olla kielteisiä. Riittämättömien teknisten toimenpiteiden ennenaikainen toteuttaminen saattaisi lisäksi tehdä tehottomaksi monenkeskisen vuoropuhelun, jota komissio aikoo käydä Välimeren alueen kolmansien maiden kanssa koko alueen kestävän hallinnoinnin varmistamiseksi. Toivomme neuvottelujen aloittamista meidän tavoin Välimerellä kalastavien maiden kanssa mahdollisimman pian, jotta voimme esittää näiden keskustelujen tulokset Venetsiassa marraskuussa 2003 pidettävälle kalastusta käsittelevälle Välimeren maiden ministerikokoukselle.
Toinen näkökohta on tutkimuksen ensiarvoisen tärkeän roolin korostaminen tehokkaan kalastuspolitiikan tukemiseksi. Kuten tiedämme, Välimeren erityispiirteet ovat aina olleet tältä kannalta ongelmallisia, mutta on korostettava, että tieteellisen tutkimuksen on oltava toimintasuunnitelman kannalta merkityksellistä. Juuri tätä taustaa vasten ehdotamme paikallisiin tietoverkostoihin perustuvaa Välimeren tutkimuksen mallia.
Toimintasuunnitelmalla on lisäksi rakenteellisia vaikutuksia, joita komissio on nähdäksemme hieman aliarvioinut. Erityisesti pidämme tämän kohdan käsittelyä puutteellisena. Kalatalousvaliokunta ehdottaakin, että tällaisissa tapauksissa arvioidaan ennen kaikkea innovatiivisia tukitoimia ja erityisesti myös toimenpidettä de minimis -säännön laajentamiseksi koskemaan kalastusalaa. Ei saa missään nimessä unohtaa, että 80 prosenttia Välimeren kalastuksesta on pienimuotoista ja että tällainen kalastus on olennainen osa näitä alueita, joiden sosiaalinen ja taloudellinen tasapaino on useimmiten vain toimeentulon varmistamista.
Arvoisa puhemies, mainitsen viimeiseksi ympäristöä koskevan komission kannan. Se on mielestämme melko puutteellinen, koska siinä ei tiedosteta, että kalastajat ovat pikemminkin ympäristövahinkojen uhreja kuin vastuussa niistä. Pääasiassa rannikkokalastusta harjoittavilla alueilla kestävään rinnakkaiseloon päästään joka tapauksessa edelleen rannikkoalueiden yhdennetyllä hallinnoinnilla, mitä komissio ei painota tarpeeksi.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän lopuksi kalatalousvaliokunnan jäseniä erittäin hyödyllisistä ehdotuksista, joiden ansiosta pääsimme lopulta yksimielisyyteen mietinnöstä.

Byrne
. Arvoisa puhemies, olen iloinen havaitessani, että parlamentti tukee komission ehdottamaa lähestymistapaa. Kuten mietinnössä todetaan, komissio on toki laatinut kunnianhimoisen suunnitelman, mutta Välimeren kalastuksen tärkeyden ja monimuotoisuuden vuoksi suunnitelmaa voidaan pitää oikeutettuna. Yhteisön on tehtävä parhaansa Välimeren kestävän kalastuksen varmistamiseksi.
Myös monet kalastajien yhdistykset, kansalaiset ja Euroopan parlamentti ovat vaatineet toistuvasti entistä tiukempaa, uskottavampaa ja strategisempaa yhteistä kalastuspolitiikkaa Välimeren alueella. Suunnitelmalla vastataan tähän haasteeseen ja jos jäsenvaltiot soveltavat suunnitelmaa oikein ja tukevat sitä, pääsemme sen avulla tärkeimpään tavoitteeseemme, joka on kalastuksen, käytettyjen kalavarojen säilyttämisen ja ympäristönsuojelun yhteensovittaminen taloudellisen ja sosiaalisen kestävyyden mukaisesti.
Olemme huolissamme alueen kalavarojen tilasta ja kestävyydestä. Sekä Välimeren yleinen kalastuskomissio että komission tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea ovat korostaneet alueen joidenkin lajien heikkoa tilaa. On selviä merkkejä siitä, että kalastuksessa ei käytetä oikein varojen tuotantomahdollisuuksia. Useiden tärkeiden Välimeren alusten heikko taloudellinen suorituskyky merkitsee myös sitä, että nykyistä kalastustapaa on tarkistettava.
Komissio hyödyntää kaikkia käytettävissä olevia hallinnointivälineitä tieteellisten neuvojen mukaisesti. Vaikka pyyntiponnistuksen hallinnointi ja kalastuskapasiteetin tehokas valvonta ovat yhdessä Välimeren kalavarojen kannalta todennäköisesti kaikkein tarkoituksenmukaisimmat välineet, on selvää, että myös teknisiä toimenpiteitä on tehostettava.
Komissio on jo alkanut valmistella ehdotusta teknisten toimenpiteiden tehostamiseksi, jotta voidaan parantaa nuorten kalojen, luontotyyppien ja yleensäkin biologisen monimuotoisuuden suojelua. Olemme jo kutsuneet koolle kaksi kokousta, 19. toukokuuta 2003 ja 16.-17. kesäkuuta 2003, joissa toimenpiteestä keskustellaan kalastuselinkeinon kanssa. Vuoropuhelun tehostaminen kalastuselinkeinon kanssa mahdollistaa sen, että komissio voi hyväksyä varsin pian teknisiä toimenpiteitä koskevan ehdotuksen, jossa otetaan huomioon alan asiantuntemus. Välittömästi teknisiä toimenpiteitä koskevan paketin hyväksymisen jälkeen komissio alkaa käsitellä pyyntiponnistuskysymystä, ja virallinen ehdotus voidaan toivottavasti esittää vuoden 2004 alussa.
Olemme kuitenkin kaikki tietoisia siitä, että työmme saattaa mennä hukkaan, ellemme vakiinnuta yhteishallinnointia muiden Välimeren maiden kanssa. Monille kansainvälisille vesille on avoin pääsy. Lisäksi matalikko, jolla voidaan harjoittaa troolausta, ulottuu kauas aluevesien ulkopuolelle. Tämä merkitsee sitä, että yhteisön on työskenneltävä yhdessä Välimeren kolmansien maiden kanssa yhdenmukaistettujen toimenpiteiden vakiinnuttamiseksi ja kalastuskapasiteetin jäädyttämiseksi tai vähentämiseksi jaetuilla alueilla.
Olemme edenneet hyvin Venetsiassa 25.-26. marraskuuta 2003 pidettävän ministerikokouksen järjestämisessä. Toivon, että kokouksella kalastusalan monenkeskistä yhteistyötä voidaan edistää entisestään. Alueen suurimpana kalastusalan toimijana meillä on kuitenkin velvollisuus johtaa prosessia ja edistää vastuullista kalastusta ennen kaikkea omalla puolellamme. Komission mielestä niin kutsuttujen kalastuksen suojavyöhykkeiden vakiinnuttaminen on välttämätöntä valvonnan tehostamiseksi ja oikeudenmukaisuuden edistämiseksi kansainvälisillä vesillä sekä sellaisen kansainvälisen kehyksen luomiseksi, jolla varmistetaan vastuuntuntoinen kalastus sekä hajanaisten ja monien valtioiden alueelle ulottuvien kalakantojen säilyttäminen. Tämän pitäisi tehostaa monenkeskistä yhteistyötä vaarantamatta eurooppalaisten kalastajien aiempia oikeuksia ja muiden ympäröivien maiden oikeutettuja pyrkimyksiä.

Miguélez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää ensiksi esittelijä Lisiä hänen laatimastaan mietinnöstä ja erityisesti hänen tahdostaan ja työskentelytavastaan, jonka ansiosta kalatalousvaliokunnan muut jäsenet ovat voineet, kuten hän itsekin sanoi, osallistua antoisaan ja myönteiseen vuoropuheluun mietintöä laadittaessa.
Välimeren alue, joka on Euroopan sivistyksen kehto, on herkkää ja elinvoimaista, mutta äärimmäisen haavoittuvaa aluetta, jolle ominainen sisämeriluonne asettaa omat vaaransa. Siksi ei ole helppoja ratkaisuja esimerkiksi teollisuuden aiheuttaman pilaantumisen ongelmiin, kuten esittelijäkin sanoi, tai suuren väestöntiheyden aiheuttamiin ongelmiin. Euroopan komission esittämä toimintasuunnitelma on välttämätön. Tarvitsemme kaikenkattavan toimintasuunnitelman, joka ei rajoitu kalastusmenetelmiin, koska kukaan ei uskoisi, että nykyinen kalavarojen vähyys johtuu yksinomaan liikakalastuksesta. Se johtuu ennemminkin useiden tekijöiden yhteisvaikutuksesta. Näistä tärkeimpiä ovat mereen pääsevien maatalouden torjunta-aineiden aiheuttama pilaantuminen, öljylautat ja jatkuvat öljytankkereiden vuodot sekä jätevedenpuhdistamojen puuttuminen.
Sen vuoksi on ryhdyttävä viipymättä toimiin teollisuuden ja kaupunkien aiheuttaman pilaantumisen torjumiseksi Välimerellä. On saatava loppumaan myös yhteisen kalastuspolitiikan nykyiset rikkomiset, joita ovat esimerkiksi laiton kalastus, laittomien menetelmien käyttäminen, rinnakkaiskauppa ja vähimmäiskokoa koskevien vaatimusten laiminlyönti.
Välimeren kalastusala on herkästi haavoittuva. Kuten olemme jo kuulleet, sen laivasto koostuu lähinnä pienimuotoista kalastusta harjoittavista aluksista. Julkisten viranomaisten on sen vuoksi jatkuvasti tuettava alaa, jos sitä aiotaan kehittää hallitusti ilman, että yhtäällä on kasvua ja toisaalla konkursseja. Tämä pätee yhtä lailla pienimuotoisiin kalastusaluksiin, vesiviljelyyn, joka on kasvava ala, ja markkinointiin.
Kuten komission jäsen sanoi, että Välimeren piirteet ovat hyvin erityisiä. Alueella liikennöi aluksia noin 20 maasta, joista suurin osa on EU:n ulkopuolisia. Alueella liikennöi myös muun maailman aluksia, kuten japanilaisia ja venäläisiä. Yhteisön on varmistettava Välimeren yleisen kalastusneuvoston kanssa, että kaikki osapuolet noudattavat Välimeren yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita. Ilman kestävää kalavarojen hallinnointia Välimeren kalastuspäivät ovat luetut, koska alue tarjoaa toimeentulon lähes puolelle yhteisön kalastusalan työntekijöistä ja puolelle Euroopan aluksista.
Kuten jäsen Lisi mainitsi, Välimeren kalastusala on suuri työllistäjä, ja se vaikuttaa myönteisesti muihin aloihin, kuten matkailuun. Yhteisen kalastuspolitiikan jälleenkansallistamiseen johtava toissijaisuusperiaatteen riittämätön soveltaminen - ja tämä on ehkä voimakkain vastaväite, jonka haluaisin esittää jäsen Lisille - merkitsisi Välimeren kalastuksen kuolemaantuomiota. Tämän vuoksi meidän on mielestäni sovellettava viipymättä yhteistä kalastuspolitiikkaa kokonaisuudessaan Välimerellä, mukautettava se Välimeren todelliseen tilanteeseen ja tarvittaessa otettava etukäteen tarkoin huomioon alueella vallitsevat olosuhteet.
Laivasto on mukautettava olemassa oleviin kalavaroihin, mutta emme voi, ja tässä olen samaa mieltä Lisin kanssa, tuomita sitä tuhoon. Niinhän saattaisi käydä, jos tuki laivaston uusimiseksi keskeytetään. Laivaston ikääntyminen johtaisi kalastuksen päättymiseen Välimerellä yhtä varmasti kuin jos alueella ei olisi enää kalaa.
Haluan tehdä selväksi, että Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tukee komission esittämää toimintasuunnitelmaa, joka olisi pantava täytäntöön ottaen Välimeren erityispiirteet äärimmäisen tarkoin huomioon.

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olemme varmasti kaikki samaa mieltä siitä, että meriveden kalavarojen kestävyys ja säännökset kestävyyden säilyttämiseksi ovat olennaisen tärkeitä kalastusalalle. Yhteistä kalastuspolitiikkaa (YKP) ei voida kuitenkaan soveltaa umpimähkäisesti, vaan siinä on otettava huomioon kalavarojen paikalliset ja alueelliset erot, alasta riippuvaisten jäsenvaltioiden alukset ja alueet sekä alaan liittyvät väestöryhmät. Sen vuoksi kalastajien ja heidän yhdistystensä osallistuminen jossain määrin on olennaisen tärkeää. Niiden kokemus on hyvin merkittävä. Tämä vaatimus merkitsee kuitenkin myös sitä, että jos yhteistä kalastuspolitiikkaa halutaan soveltaa oikein, on olennaisen tärkeää varmistaa, että jäsenvaltiot voivat soveltaa pyyntiponnistuksen hallinnointitoimia joustavasti. On otettava huomioon kalastajien itsensä kehittämät paikallisen tason kokeiluhankkeet. Esittelijä mainitsee tällaisia Välimeren alueella toteutettavia hankkeita. Hän ehdottaa myös, että jäsenvaltioiden olisi voitava panna itse täytäntöön säilyttämistoimenpiteitä, koska juuri ne tuntevat kalavarojen tilan parhaiten.
Toinen seikka liittyy tutkimuksen edistämiseen, koska toimenpiteet kalavarojen tilan säilyttämiseksi ja arvioimiseksi olisi toteutettava vankan tieteellisen lausunnon pohjalta kalastajien ja heidän yhdistystensä osallistuessa toimiin. Tämän saavuttamiseksi on edistettävä tutkimusta, mitä myös esittelijä ehdottaa mietinnössään Välimeren alueelle. Kannatamme myös vastuun siirtämistä rannikkokalastuksen ja muun kalastuksen hallinnoinnista jäsenvaltioille ja sen tukemista, että ratkaisuja etsitään paikalliselta tasolta. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on vähentää pyyntiponnistusta toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Tämä on nähdäkseni oikea tie muilla alueilla, kuten Atlantin alueella. Esimerkiksi Portugalissa pienimuotoinen ja muu kuin teollinen rannikkokalastus on Välimeren tavoin hyvin tärkeää. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että on toteutettava erityisesti tämänkaltaista kalastusta tukevia toimia, aivan kuten korostin tätä tarvetta silloin kun vuoden 2003 kalatalousarvio ilmestyi. Korostan kuitenkin, että pienimuotoista kalastusta olisi tuettava kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä. Haluan korostaa myös, että meren kalavarojen säilyttämiseksi ja kestäväksi hyödyntämiseksi monien Atlantin valtameren alueiden ja erityisesti Portugalin 200 mailia pitkän rannikon ja saarialueiden osalta olisi tärkeää harkita samoja toimenpiteitä, joita kannatin Välimeren alueelle.
Haluan myös korostaa, kuten esittelijäkin, että kalastuksen heikkenemiseen on muita syitä, kuten pilaantuminen ja meriliikenne. Ala on sen vuoksi usein kyseisten ilmiöiden uhri. Kiitän lopuksi esittelijää hänen tekemästään työstä.

Piétrasanta (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluamme korostaa tämän yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevan mietinnön merkitystä, koska siinä tuodaan esiin Välimeren kalavarojen erityistilanne. Haluan myös kiittää esittelijää erittäin laadukkaasta työstä.
Välimeri on osittain avoin sisämeri. Se muodostaa ekosysteemin, oman kokonaisuutensa, jolla on arvokas ympäristö ja kulttuuri. Välimeren ongelmat on ratkaistava monenkeskisillä suhteilla ja MEDA-ohjelmilla, joiden esittelijä olen ja jotka ovat Barcelonan yleissopimuksessa vuonna 1995 vahvistettuja Euroopan unionin todellisia välineitä. Niiden avulla voidaan toteuttaa toimia kestävän kehityksen varmistamiseksi. MEDA-ohjelmissa on otettava huomioon myös kalastukseen liittyvät taloudelliset, tekniset ja ympäristöä koskevat ongelmat. Haluaisin korostaa useita Lisin mietinnössä esille otettuja seikkoja, joiden katson olevan hyvin tärkeitä.
Ensiksikin alueen tuntemuksen kannalta on olennaisen tärkeää toteuttaa ympäristöä, jäteveden käsittelyä sekä rannikkovyöhykkeiden ja kalavarojen kehittymistä koskeva tutkimus. Tätä tarkoitusta varten on viipymättä sovittava huomattavista investoinneista, jotta voidaan toteuttaa kalakantojen tilaa koskevat tieteelliset tutkimusohjelmat ja laatia kehitysnäkymät kalastuksen aiheuttamat paineet huomioon ottaen.
Toiseksi on tutkittava pyyntimenetelmiä, jotta voidaan päättää, mitkä ovat sopivimpia, kun otetaan huomioon erityisesti kalan koko. Välimerellä kalat ovat yleensä pienempiä kuin muualla, eivätkä pienet kalat ole välttämättä nuoria kaloja.
Kolmanneksi meidän on suojeltava ja tuettava pienimuotoista kalastusta eli muuta kuin teollista kalastusta. Pienimuotoinen kalastus tapahtuu usein rannikolla, ja se luo paljon työpaikkoja samalla kun kalavaroja käsitellään huolellisemmin kuin teollisessa kalastuksessa.
Neljänneksi kalastus on monien vastuullisissa asemissa olevien motivoituneiden ja pätevien ihmisten ammatti. Heillä on paljon kokemusta, he pyrkivät säilyttämään kalastuksen etiikan ja jakavat epäröimättä äärimmäisen kiinnostavia paikallisen tason kokemuksiaan, joten heiltä voi oppia. Alueellisia kalastuskomiteoita, jotka toimivat neuvontakeskuksina ja joissa otetaan huomioon tämän ammatin tarpeet, olisi tuettava.
Lopuksi totean, että Välimeren, rannikkolaguunien ja niitä ympäröivien kosteikkojen osalta on pyrittävä varmistamaan tehokkaampi ympäristönsuojelu, jotta kalastusta voi jatkossakin kehittää erityisesti Etang de Thaun kaltaisilla laguuneilla, joiden säilyminen A- luokkaan kuuluvina on aivan olennaisen tärkeää. Vain tällä tavoin voidaan mahdollistaa laajaperäisen kalastuksen jatkuminen ja ottaa koko ajan huomioon terveyden suojelua koskevat vaatimukset, jotka vastaavat erittäin laadukasta ympäristöä. Näin vältetään heikkenemiset, joita aiheutuisi, jos tuettaisiin vain muualla kuin vedessä toteutettavia toimia, kuten äyriäisten puhdistamista.
Musumeci (UEN).
Arvoisa puhemies, komission esittämä Välimeren kalavaroja koskeva toimintasuunnitelma on ensimmäinen merkittävä askel kohti alan kestävää hallinnointia. Meillä on tässä monia hyviä aikeita, jotka on pantava täytäntöön melko kiireesti, vaikka emme tuekaan niitä täysin.
Jotkin kohdat, joita jäsen Lisin mietinnössä oikeutetusti korostetaan - ja haluan kiittää häntä - ovat erityisen tärkeitä. Komissio katsoo oikeutetusti, että keskeinen tekijä, joka on syytä pitää mielessä Välimeren alueen kalastuksen kestävän lähestymistavan varmistamiseksi, on itse Välimeren erityinen luonne. Aivan oikein. Huomautan, että monien, joskaan ei kaikkien Välimeren kalalajien tärkeimmät lisääntymisalueet ja kannan uusiutumisalueet sijaitsevat enimmäkseen rannikkoalueilla. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta suhtaudun sen vuoksi erittäin myönteisesti komission ehdotukseen, jonka mukaan rannikkokalastuksen hallinnointivastuu siirretään jäsenvaltioille.
Haluan myös huomauttaa, että toinen, pohjoisiin meriin verrattuna melko pienen ja lämpimän Välimeren erityinen piirre on se, että siellä muodostuu vain harvoja yhden lajin kalaparvia. Juuri tämän vuoksi - ja tässä olen eri mieltä komission ehdotuksen kanssa - Välimeren kalastusjärjestelmä ei mielestäni sovellu suurimpien sallittujen saaliiden ja kiintiöiden tehokkaaseen täytäntöönpanoon.
Kannatamme komission kantaa Välimeren tieteellisen tutkimuksen tukemisesta ja tehostamisesta ja kalastajien yhdistysten osallistumisesta kalastusalaa koskevien tärkeiden päätösten tekemiseen. Nämä ovat ensisijaisen tärkeitä näkökohtia, joita ei varmaankaan voida tässä käsitellä perusteellisemmin. Haluan kuitenkin ottaa esiin erinomaisen ehdotuksen, jonka mukaan ammattijärjestöt voivat osallistua tulevaan Välimeren neuvoa-antavaan neuvostoon, joka toivottavasti perustetaan.
Lopuksi puhun vielä Välimeren erityispiirteistä. Haluan korostaa seikkaa, joka on todella tärkeä ja jolla on ratkaiseva osa alan taloudessa. Se koskee joka tapauksessa erityisesti Italiaa. Meidän on pyrittävä kaikin tavoin tukemaan pienimuotoista kalastusta, perinteistä kalastusta, joka on elintärkeiden työpaikkojen lähde lukemattomille perheille ja joka sen lisäksi säilyttää ikivanhan perinteen, jota Euroopan on suojeltava ja joka sen on turvattava.

Stevenson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, että ääneni on hieman käheä. Olen pitänyt niin monta puhetta viimeksi kuluneen viikon aikana, että olen menettämässä ääneni, vaikka joidenkin mielestä se olisi oikein mukavaa.
Kiitän ensiksi Giorgio Lisiä erinomaisesta mietinnöstä. Välimeren sisällyttäminen yhteisen kalastuspolitiikan valvonnan ja sääntelyn piiriin on hyvin kunnianhimoinen suunnitelma, jonka toivon varmistavan säilyttämisen ja kestävyyden keskeiset tavoitteet.
Tätä varten on kuitenkin ensin otettava oppia yhteisen kalastuspolitiikan epäonnistumisista. Niitä ei tarvitse hakea kaukaa. Viime vuonna koimme kriisin toisensa jälkeen. Komissiokin myöntää yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevan asiakirjansa ensi riveillä, että politiikka on ollut hyvin puutteellista. Yhteisen kalastuspolitiikan tärkein tavoite on ollut alan työllisyyden ja kalakantojen säilyttäminen. Molemmissa olemme epäonnistuneet surkeasti. Yksistään Pohjanmeren alueella työpaikkoja on menetetty arviolta yli 40 000. Sadat kalastajat ovat jättämässä alan ja aikovat romuttaa aluksensa, ja kaikkien tärkeimpien valkolihaisten kalalajien kannoissa on merkkejä uhkaavasta tuhosta.
Ongelmien syyt ovat tietysti moninaisia. Liikakalastuksella on toki ollut osansa, mutta niin myös ympäristön pilaantumisella, ilmaston lämpenemisellä, Pohjois-Atlantin merivirralla ja monilla muilla tekijöillä. Suurimpien sallittujen saaliiden ja kiintiöiden joustamaton järjestelmä on kuitenkin itsessään kärjistänyt poisheittämisten ongelmaa, sillä yli 25 prosenttia tervettä kalaa heitetään kuolleena takaisin mereen joka vuosi. Eräs komission virkamies kertoi kalatalousvaliokunnalle viime viikolla, että viime vuonna arviolta 150 000 tonnia tuoretta tervettä koljaa heitettiin kuolleena takaisin Pohjanmereen. Tämä on hyvin murheellista ja täysin kestämätöntä.
Vastaavasti laittoman kalastuksen ongelmat, siis pimeän kalansaaliin purkaminen, ovat pahentaneet tilannetta entisestään. Emme voi sallia, että nämä ongelmat leviävät Välimerelle yhteisen kalastuspolitiikan mukana.
Tietenkin hyvin perustava ja myös hyvin suuri vaikeus on se, että suurin osa Välimerellä kalastavista maista ei ole EU:n jäsenvaltioita. Kalavarojen säilyttämisen ja kestävän hyödyntämisen tavoitteeseen pääsemiseksi meidän on tavoiteltava näiden valtioiden aktiivista yhteistyötä. Olisi kestämätöntä, että omalle laivastollemme asetettaisiin ankara sääntely- ja valvontajärjestelmä, mutta muiden kansakuntien alukset saisivat rosvota meriä kenenkään estämättä. Välimeren kalastusala on luonteeltaan ainutlaatuinen. Vain harvat tietävät esimerkiksi sen, että Italian laivasto on EU:n toiseksi suurin ja sillä on yli 17 000 alusta. Näistä 98 prosenttia on kuitenkin alle 12 metriä pitkiä, mikä tarkoittaa sitä, että kalastusta harjoitetaan pääasiassa rannikkovesillä ja se on suureksi osaksi pienimuotoista. Monet näistä aluksista ovat vanhoja, ja ne alkavat olla varsin vaarallisia, joten niiden nykyaikaistamisesta on huolehdittava jo pelkästään terveys- ja turvallisuussyistä.
Suhtaudun myönteisesti myös jäsen Lisin suositukseen, jonka mukaan vapaa-ajan kalastusta on valvottava tehokkaasti. Kyseessä alkaa olla erittäin tärkeä ala, joka tarjoaa paljon työpaikkoja matkailualalle, jonka arvoa emme saa aliarvioida. Olisi kuitenkin järjetöntä jättää huomiotta näiden toimien vaikutus kalastusalaan ja kalakantoihin.
Lopuksi totean, että kannatan ehdottomasti monenkeskistä lähestymistapaa Välimeren kalavarojen tulevassa hallinnoinnissa. Vain tällä tavoin kaikki toimijat ja sidosryhmät saadaan mukaan järkevien hallinnointia koskevien ehdotusten laatimiseen Välimeren kestävän kalastuksen varmistamiseksi.

Puhemies.
Jäsen Stevenson, toivottavasti äänihuulenne paranevat pian. Koska puhumme kalastuksesta, haluan tehdä teille ehdotuksen. En ole lääkäri, mutta mielestäni teidän pitäisi pari kolme päivää tehdä kuten kalat tekevät, nimittäin olla hiljaa. Se varmasti parantaisi teidät!
Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, onneksi minun ääneni ei ole käheä, mutta se värisee hieman, kun puhun Välimerestä, joka kutsuu meitä aurinkoon, hiekkarannoille ja lomalle.
Välimeren alueen ilmastoon, luontoon, kulttuuriin ja politiikkaan liittyvä historia on hyvin rikas ja moninainen. Luin vastikään, että merenpohjan suolakerroksista voidaan päätellä Välimeren kuivuneen kokonaan viisi tuhatta vuotta sitten. Matkailun aiheuttamat paineet, väestön räjähdysmäinen kasvu Pohjois-Afrikassa ja pilaantuminen eivät tietenkään uhkaa tätä kaunista merta yhtä vakavasti kuin ilmastotuho, joka kuivatti meren kokonaan. Monia Välimeren osia uhkaa kuitenkin liikakalastus. Erittäin tarkoissa tieteellisissä tutkimuksissa sanotaan näin, vaikka kalakantojen tuhoutumisesta ei ole vielä tieteellisesti todistettua uhkaa. Vaikka täysi tuhoutuminen ei toki uhkaa, niin uhkia on kuitenkin, ja on syytä pelätä, että Välimeren varat heikkenevät, kuten on käynyt muilla merialueilla. Sen vuoksi on toimittava.
Epäilemättä vallan ja vastuun siirtäminen jäsenvaltioille ja ratkaisujen tivaaminen paikallisella tasolla pyyntiponnistuksen vähentämiseksi on hyvä asia. Se on hyvä periaate, jota voitaisiin mahdollisesti soveltaa tietyillä Atlantin reuna-alueilla, kuten Portugalin rannikolla. Minua epäilyttävät kuitenkin jonkin verran ne vastalauseet, joita esittelijä esittää siitä tavasta, jolla säilyttämispolitiikan tärkeimpiä välineitä, erityisesti suurimpia sallittuja saaliita ja kiintiöitä, pannaan täytäntöön.
Esittelijät esittämät vastalauseet aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskokojen käyttöönotosta ovat myös kiistanalaisia. Maininta Välimeren kalastuksen erityispiirteistä on oikeutettu, mutta näyttää miltei siltä, että joillekin siitä on tullut veruke nykytilan säilyttämiselle. Tutkimus on taikasana, mutta sitä käytetään myös erittäin kiireellisten päätösten siirtämiseksi. Tutkimuksen on kuitenkin todellakin oltava Euroopan unionin ja sen alaisuudessa toimivien organisaatioiden ensisijainen tavoite, jotta kalavarojen tilaa ja meren biologista monimuotoisuutta koskevat virheet voidaan tulevaisuudessa välttää.
Tarvitaan tasapainoisempaa ja järkevämpää tutkimusta Välimeren kalavaroista. Tämä on kiistatonta. Kollegojen puheenvuoroja kuultuani epäilen kuitenkin nyt vielä sitä, olisiko nykyistä Atlantin yhteistä kalastuspolitiikkaa sovellettava Välimeren alueeseen vai pitäisikö sen sijaan soveltaa Välimeren mallia Atlantin alueeseen? Tämä on hyvin kiistanalainen kysymys, jota olisi ehkä tutkittava perusteellisesti eikä vain pintapuolisesti, koska tämän päivän puheenvuoroista on viimein käynyt ilmi, että nykyistä yhteistä kalastuspolitiikkaa on ohjattu väärin ja nykyinen Välimeren malli on se, joka saatetaan hyväksyä. Onko tämä väite oikea vai väärä? Ainakin se on haaste. Kuten komissio sanoo, tällä hetkellä voimme olla varmoja ainakin siitä, että meillä ei ole Välimerta koskevaa sääntelyä, jolla päästäisiin samaan kehitystasoon ja jolla tälle kysymykselle voitaisiin antaa sama ensisijainen asema kuin yhteisön muissa osissa. Ei voida edes sanoa, että muutamat erityiset tekijät ovat välttämättömiä. Kuka on oikeassa? Vastaus kysymykseen on hyvin tärkeä, jos halutaan selvittää, onko joidenkin Välimeren kysymystä koskevien puheenvuorojen tarkoituksena vain ja ainoastaan säilyttää nykytila.

Mayol i Raynal (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, komissio hyväksyi toimintasuunnitelman Välimeren kalastuksen kestävyyden varmistamisesta vasta vuoden 2002 lopussa. Joku voisi sanoa, että jo oli aikakin. Jäsen Lisin erinomaisessa valiokunta-aloitteisessa mietinnössä korostetaan useita suunnitelman myönteisiä näkökohtia ja myös kohtia, joita hän pitää puutteellisina, ja kohtia, joita hän pitää erittäin tärkeinä.
Niinpä hän huomauttaa oikeutetusti, että ennen kuin toteutetaan rajoittavia toimenpiteitä, olisi laadittava perusteellisempia tutkimuksia Välimeren kalastusalueiden nykytilanteen arvioimiseksi tarkkaan. Arvioinnissa olisi otettava huomioon kaikki kalastustoiminnan näkökohdat, sen biologiset, taloudelliset, sosiaaliset, tekniset, kulttuuriset ja jopa antropologiset näkökohdat mukaan luettuina. Tällaisen tutkimuksen olisi myös oltava jatkuvaa. Jäsen Lisi, joka myös seuraa komission suunnitelmaa, korostaa jälleen oikeutetusti, että Välimeren ekosysteemi on jokseenkin yhtenäinen, mikä merkitsee sitä, että kysymystä on käsiteltävä monenkeskisesti. Välimerta ympäröiviä jäsenvaltioita on tällä hetkellä kuusi, jos otetaan huomioon Maltan ja Kyproksen liittyminen. Tämä merkitsee sitä, että unionilla on tulevissa neuvotteluissa huomattava painoarvo. Se voidaan osoittaa Barcelonan prosessin yhteydessä. Saanen muistuttaa, että juuri Barcelonassa pidettiin vuonna 1999 ensimmäinen mereen liittyviä teknisiä innovaatioita ja merentutkimusta käsittelevä kongressi.
Mietinnössä korostetaan tarvetta neuvotella kalastusalan toimijoiden kanssa, jotka ovat järjestäytyneet ja tehneet siinä hyvää työtä. Ne ovat nykyaikaistaneet aluksensa ja sopeutuneet muutoksiin. Kaikki nämä toimet on otettava huomioon. Usein tai lähes aina ne ovat toimineet alueviranomaisten tai itsehallintoviranomaisten tuen turvin. Näin on Kataloniassa ja sanoisin, että kaikilla Katalonian alueilla. Näin ollen sääntelytoimiin ryhdyttäessä kalastajia ja kalastajien muodostamia instituutioita sekä paikallis-, alue- ja itsehallintoviranomaisia on tärkeää kuulla tiiviisti.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
Kokoonnumme seuraavan kerran äänestykseen.
(Istunto keskeytettiin klo 10.10 ja sitä jatkettiin klo 11.00.)

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, meitä järkyttää kuulla, että monissa maissa Iranin opposition edustajat sytyttävät itsensä tuleen samaan aikaan kun me otamme vastaan Iranin virallisia edustajia täällä parlamentissa. Väärinkäsitysten välttämiseksi vaadin, että asetumme niiden puolelle, jotka tukevat Iranissa ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevia arvoja, jotta tällaisia toivottomia tekoja ei enää tehtäisi?
Puhemies.
Jäsen Maes, viestinne on mielestäni täysin selvä, ja varmistamme, että se ymmärretään.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana äänestys.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, haluan huomauttaa vakavasta sääntöjenvastaisuudesta: olemme äänestämässä esittelijä Terrón i Cusín mietinnöstä. Tänään aamupäivällä kello 10.50 kävi ilmi, ettei mietinnöstä ollut vielä saatavilla erikielisiä versioita. Ne ovat saatavilla nyt, kun kello on 11.00, mutta nyt on aivan liian myöhäistä äänestää mietinnöstä. Meidän on noudatettava parlamentin sääntöjä ja lykättävä äänestystä Strasbourgin istuntoon.

Puhemies.
Arvoisa jäsen Blokland, ryhmät ovat hyväksyneet yksinkertaistetun menettelyn soveltamisen tämän mietinnön yhteydessä.
Luciano Caverin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lähtö- ja saapumisaikojen jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhteisistä säännöistä 18 päivänä tammikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 95/93 muuttamisesta (KOM(2003) 207 - C5-0186/2003 - 2001/0140(COD)) (A5-0222/2003)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)

Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta (14856/1/2002 - C5-0084/2003 - 2001/0176(COD)) (A5-0194/2003) (Esittelijä: Marit Paulsen)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)
Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY muuttamisesta (5240/1/2003 - C5-0134/2003 - 2001/0277(COD)) (A5-0185/2003) (Esittelijä: Caroline F. Jackson)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön tiede- ja teknologiatilastojen tuotannosta ja kehittämisestä (14089/1/2002 - C5-0130/2003 - 2001/0197(COD)) (C5-0130/2003) (Esittelijä: Giuseppe Nisticò)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi.)
Marjo Matikainen-Kallströmin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö komission ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Ateenassa vuonna 2004 pidettävien olympia- ja paralympiakisojen osanottajien viisumihakemuksia ja viisumin myöntämistä koskevien menettelyjen helpottamisesta (KOM(2003) 172 - C5-0181/2003 - 2003/0061(CNS)) (A5-0211/2003)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Giorgio Lisin laatima kalastusvaliokunnan mietintö komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Välimeren kalavarojen säilyttämistä ja kestävää käyttöä yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti koskevasta yhteisön toimintasuunnitelmasta (KOM(2002) 535 - 2002/2281(INI)) (A5-0171/2003)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Helmuth Markovin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö rakennerahastoja koskevasta komission 13. vuosikertomuksesta (2001) (KOM(2002) 591 - 2003/2019(INI)) (A5-0186/2003)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Dana Rosemary Scallonin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö komission kertomuksesta koheesiorahaston vuosikertomuksesta (2001) (KOM(2002) 557 - C5-0024/2003 - 2003/2020(INI)) (A5-0184/2003)
(Parlamentti hyväksyi tekstin.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi salmonellan ja muiden tiettyjen elintarvikkeiden kautta tarttuvien tiettyjen zoonoosien aiheuttajien valvonnasta (14857/1/2002 - C5-0083/2003 - 2001/0177(COD)) (A5-0195/2003) (Esittelijä: Marit Paulsen) 
Ennen äänestyksiä:

Paulsen (ELDR).
Arvoisa puhemies, kiitän ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan kollegoideni lisäksi neuvostoa ja komissiota erittäin luovasta ja rakentavasta yhteistyöstä. Se merkitsee suuria muutoksia Euroopassa ja on erittäin tärkeä kansanterveyden kannalta. Asiaan liittyy kuitenkin eräs pieni, mutta erittäin tärkeä yksityiskohta, nimittäin antibioottiresistenssin torjunta. Pyydän sen vuoksi komission jäsentä Byrneä vahvistamaan parlamentille suullisesti, että komissio suhtautuu asiaan vakavasti ja esittää asiasta uusia ehdotuksia.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio kiittää esittelijä Paulsenia siitä, että hän tukee tätä ehdotusta, ja toivoo, että parlamentti hyväksyy toimielinten neuvotteleman kompromissipaketin. Komissio panee myös tyytyväisenä merkille, että parlamentti on yleisesti tukenut zoonooseja koskevaa ehdotuspakettia.
Kuten ehkä tiedätte, jäsenvaltioiden kanssa on käyty yksityiskohtaisia neuvotteluja tästä lainsäädännöstä, sen soveltamisalasta, täytäntöönpanoaikataulusta ja kustannuksista. Tietääkseni jotkut teistä ovat kertoneet olevansa huolissaan antibioottien käytöstä eläinten kasvatuksessa ja siihen liittyvästä mikrobilääkeresistenssin vaarasta.
Komissio hyväksyi mikrobilääkeresistenssin torjuntaa koskevan yhteisön strategian 26. kesäkuuta 2001. Tähän strategiaan sisältyvät toimet ulottuvat kaikille olennaisille aloille, muun muassa kansanterveyteen ja eläinlääketieteeseen sekä kasvisuojeluun.
Komissio ehdotti maaliskuussa 2002, että kasvun edistämiseen tarkoitettujen antibioottien käyttö kiellettäisiin kokonaan vuodesta 2006 alkaen. Euroopan parlamentin odotetaan tänään päättävän tästä kiellosta. Toivon, että parlamentti on vuoden 2006 kannalla ja tukee yhteisessä kannassa ja komission alkuperäisessä ehdotuksessa esitettyä ajankohtaa.
Komissio aikoo lisäksi lähikuukausina pyytää eurooppalaista tieteellistä arviointia antibioottien lääkekäytöstä salmonellan torjuntaohjelmissa erityisesti siipikarjan osalta. Komissio ottaa tieteellisen arvioinnin asianmukaisesti huomioon päättäessään tulevista toimistaan. Asetuksesta pyritään laatimaan erittäin tasapainoinen kompromissi. Sillä tehostetaan yhteisön harjoittamaa salmonellan torjuntaa, mikä varmasti vähentää ihmisten sairastumista salmonellaan.

Leinen (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, neuvosto pääsi maanantaina pitkien neuvottelujen jälkeen yksimielisyyteen eurooppalaisten puolueiden säännöistä. Meillä on siis nyt hyvä tilaisuus hyväksyä ensimmäisessä käsittelyssä tämä lainsäädäntö, joka on niin tärkeä Euroopan demokratian ja avoimuuden kannalta. Jotta tämä olisi mahdollista, neuvoston ja parlamentin tekstit on muokattava toisiaan vastaaviksi yhteispäätösmenettelyn aikana. Kaikissa käsiteltävänä olevissa kompromissitarkistuksissa tähdätään siihen. Kaikkien niiden, jotka haluavat, että otamme tänään suuren askeleen ja päätämme puolueiden säännöistä, on äänestettävä kompromissitarkistusten puolesta ja kaikkia muita tarkistuksia vastaan.
Käännösten tekemiseen oli aikaa vain maanantaista keskiviikkoon. Pyydän sen vuoksi parlamentin kielipalvelua tarkastamaan parlamentin ja neuvoston tekstien vastaavuuden erityisesti numeroinnin osalta sekä lisäämään tarkistukseen 55 neuvoston tekstin 3 kohdan, minkä unohdimme tehdä.

Puhemies.
Parlamentin yksiköt ja neuvosto ovat hyvinkin tietoisia mainitsemastanne numerointiongelmasta. Teksti asetellaan pyyntönne mukaisesti.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, pidän työjärjestyspuheenvuoron. Haluan korostaa sitä, minkä esittelijä Leinenin puhe todistaa ja minkä eilen totesin, toisin sanoen, että olemme tänään tekemässä uutta ennakkopäätöstä. Olemme hyväksymässä uudenlaisia tarkistuksia, joita ei ole laadittu kollegoideni ehdotusten vaan neuvoston kanssa käytyjen neuvottelujen perusteella. Tämä on työjärjestyksen uusi tulkinta, parlamentin uusi keksintö. Sen vuoksi meidän olisi mielestäni pitänyt noudattaa työjärjestyksen 130 a artiklaa. Tässä vaiheessa en kuitenkaan halua jankuttaa tästä asiasta. Päätöshän on puhemiehistön, enkä voi muuta kuin todeta tapahtuneen.

Leinen (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan onnitella parlamenttia ja kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet tähän työhön. Tämä on todellakin hyvä päivä eurooppalaisen demokratian kannalta. Eurooppalainen demokratia edellyttää eurooppalaisia puolueita. Tämä sääntö on tärkeä askel täydellisen eurooppalaisen poliittisen ulottuvuuden saavuttamiseksi, minkä mainitsimme myös eilisissä keskusteluissa, joita kävimme perustuslaista sekä Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan saavuttamista tuloksista. Haluan kiittää kaikkia työhön osallistuneita henkilöitä: jäsen Tsatsosia ja jäsen Schleicheria, jotka ovat jo vuosia vieneet asiaa eteenpäin parlamentissa laatimiensa mietintöjen avulla, sekä tietenkin komissiota, joka esitti lainsäädäntöehdotuksen hyvin nopeasti Nizzan sopimuksen voimaantulon jälkeen. Haluan kiittää erityisesti puheenjohtajavaltio Kreikkaa, jolle tämä oli merkittävä ja onnistunut toimi. Sydämelliset kiitokset kreikkalaisille kollegoilleni!

Meillä on useita eurooppalaisia sääntöjä, jotka eivät ole vielä käyttökelpoisia. Olemme nyt lopultakin saaneet säännön, joka voidaan saattaa voimaan ja joka toimii.
(Suosionosoituksia)

Harbour (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan kertoa kollegoilleni lyhyesti ehdotuksen tämänhetkisen tilanteen.
Haluan ensiksi todeta, että tämänpäiväinen äänestystulos edistää merkittävästi Euroopan komission uudistamista. Kuten varmaan aiempien keskustelujemme perusteella muistatte, Euroopan unionin toimielinten henkilöstön työolot ja urakehitys muuttuvat merkittävästi tämän henkilöstösääntöjen uudistuksen vuoksi.
Hyvät kollegat, kun keskustelimme asiasta täällä Brysselissä 27. maaliskuuta 2003, kannatitte ystävällisesti ehdottamiamme tarkistuksia. Pyysimme teitä kuitenkin jättämään äänestämättä lainsäädäntöehdotuksesta, jotta me esittelijät saisimme mahdollisuuden neuvotella neuvoston ja komission kanssa, jotta ne tukisivat parlamentin kantaa. Tämä asia ei kuulu yhteispäätösmenettelyn piiriin, vaan voimme antaa siitä lausunnon. Olemme tehneet sen menestyksekkäästi ja toivomme, että äänestätte nyt mietinnöstä pääkohdittain; haluamme käynnistää keskusteluprosessin seuraavan vaiheen - kutsua kokoon neuvottelukomitean, jossa ovat edustettuina niin neuvosto, komissio kuin kaikkien toimielinten henkilöstöt ja henkilöstöjen ammattiliitotkin.
Kannattakaa siis tänään tätä asiaa. Esittämämme tarkistukset vastaavat nykyistä neuvotteluasemaamme, ja neuvostoa ja komissiota pyydetään niissä esittämään meille lisämuutoksia, joissa mennään alkuperäistä ehdotusta pidemmälle. Esitämme teille muutaman kuukauden kuluttua kaksi uutta mietintöä, jotka vahvistavat koko prosessin.

Medina Ortega (PSE)
Arvoisa puhemies, toistaakseni jäsen Harbourin juuri mainitsemat sanat, pyydämme, että tästä asiasta järjestettäisiin nyt lopullinen äänestys. Kuten jäsen Harbour totesi, henkilöstön ja toimielinten edustajat keskustelevat nyt tekstistä keskenään. Parlamentille esitetään myöhemmin toinen ehdotus, joka sisältää näkökohtia, jotka eivät sisältyneet alkuperäiseen ehdotukseen - viittaan koko eläkejärjestelmään, jonka uudistamista neuvosto haluaa selvästikin ryhtyä käsittelemään. Tällöin parlamenttia on jälleen kerran kuultava.
Tämän tekstin hyväksyminen antaa meille mahdollisuuden ilmaista alustavan kantamme. Neuvoston on laadittava toinen ehdotus, jotta voisimme ilmaista kantamme lopullisesta tekstistä.

Swoboda (PSE).
Arvoisa puhemies, esitän aiheellisin perustein uuden suullisen tarkistuksen 15 a. Ongelmana on kuitenkin se, että sopimuksen, jota parlamentti haluaa kannattaa, nimi on melko pitkä. Itse tarkistus on lyhyt, ja minulla on siitä vain englanninkielinen versio. Pyydän parlamenttia kuitenkin mahdollistamaan tätä asiaa koskevan äänestyksen. Luen tämän tarkistuksen ääneen:

Puhemies.
Arvoisa jäsen Swoboda, olette ymmärtääkseni keskustelleet muiden poliittisten ryhmien kanssa tästä asiasta.

Oostlander (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kannatamme tätä suullista tarkistusta.

Oostlander (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisimme muuttaa 20 kohdan kahtatoista viimeistä sanaa suullisen tarkistuksen avulla muotoon "ovat asioita, jotka edellyttävät transatlanttisten kumppanien kestävää vuoropuhelua". Tämä on esittelijän puolesta tehty suullinen tarkistus.

Terrón i Cusí (PSE)
Arvoisa puhemies, en vie juurikaan parlamentin aikaa. Haluan vain kiittää henkilöstöä ripeästä työskentelystä. Haluan lisäksi kiittää poliittisia ryhmiä siitä, että ne ovat pystyneet käymään vuoropuhelua tästä maahanmuuttokysymyksestä, joka on yleensä kiistanalainen aihe, mutta joka vaatii kaikkien yksimielisyyden, jotta toimemme olisivat järkeviä ja hyödyllisiä.
Suurkiitokset myös ryhmien edustajille siitä, että he ovat olleet käytettävissä, sillä sen ansiosta pystymme äänestämään tästä mietinnöstä ennen Thessalonikin huippukokousta.
Wijkman (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, jäsen Boudjenah ehdottaa tämän mietinnön tarkistuksessa 6, että 1 kohtaan lisättäisiin yksi lause. Hän korostaa, että energian saatavuus on kehityksen välttämätön edellytys ja ehdottaa, että luonnehtisimme energian saatavuutta perusihmisoikeudeksi. Kannatan hänen perustelujaan, vaikka en pidäkään tällaista luonnehdintaa mahdollisena. Energian saatavuus ei kuulu mihinkään ihmisoikeussopimukseen.
Olisin kuitenkin valmis korvaamaan "perusihmisoikeudet" "taloudellisilla ja sosiaalisilla oikeuksilla". Jos parlamentti hyväksyy tällaisen suullisen tarkistuksen huomioon ottamisen, suosittelen, että se hyväksyy tarkistuksen näin muutettuna. Jos se ei hyväksy tällaista muutosta, kehotan, että parlamentti vastustaa tarkistuksen sisältämää viittausta perusihmisoikeuksiin.

Coelho (PPE-DE)
. (PT) Olympialaiset järjestetään ensimmäisen kerran jäsenvaltion alueella sen jälkeen kun unionissa otettiin käyttöön Schengen-alue.
Käsittelemme nyt erityistä yhteisön toimea, joka merkitsee poikkeusjärjestelyjä Ateenassa vuonna 2004 pidettävien olympiakisojen osanottajien viisumien myöntämisessä. Tämän asetuksen tarkoituksena on helpottaa sen unionin jäsenvaltion - Kreikan - tehtävää, joka on valittu järjestämään seuraavat olympiakisat ja antaa sille mahdollisuus täyttää olympialiikkeen peruskirjassa asetetut ehdot.
Ehdotettu asetus sisältää tilapäisiä poikkeuksia eräistä yhteisön säännöstön viisumeja koskevista määräyksistä; poikkeukset ovat rajallisia, enimmäkseen teknisiä ja tapahtuman ainutlaatuisuuden huomioon ottaen perusteltuja.
Ehdotuksessa ei pyritä poistamaan viisumivaatimusta olympiakisojen osanottajilta, jotka kansallisuutensa vuoksi kuuluvat viisumivaatimuksia käsittelevän asetuksen piiriin. Ehdotetuilla järjestelyillä pyritään ainoastaan helpottamaan hakemusten jättämismenettelyjä ja viisumin myöntämistapoja (järjestelykomitean tarvitsee vain toimittaa kopio osallistujaluettelosta Kreikan viisumiviranomaisille). Ne eivät myöskään ole millään tavalla ristiriidassa Schengen-alueen turvallisuusnormien tai perusperiaatteiden kanssa (Kreikan viranomaisten on ennen viisumin myöntämistä varmistettava, että tarpeelliset ehdot täyttyvät).

Kirkhope (PPE-DE)
. (EN) Brittikonservatiivit kannattavat täysin olympialiikkeen arvoja ja vuonna 2004 Ateenassa järjestettäviä olympiakisoja, mutta emme edes näissä hyvin tärkeissä olosuhteissa voi kannattaa yhteisen viisumipolitiikan periaatetta.

Ribeiro e Castro (UEN)
Olen esittelijän kanssa hyvinkin samaa mieltä siitä, että Ateenassa vuonna 2004 pidettävien olympia- ja paralympiakisojen osallistujien viisumivaatimuksia on yksinkertaistettava. Olen hänen kanssaan samaa mieltä myös siitä, että tällaisiin tapahtumiin liittyviä maahantulo- ja kauttakulkumenettelyjä on nopeutettava siten, etteivät ne vaaranna näiden menettelyjen edellyttämiä turvallisuusnäkökohtia.
Kuten historia on aiemmin dramaattisesti osoittanut, olympialaiset ovat tiedotusvälineissä saamansa huomion vuoksi olleet ääriliikkeiden ja väkivallan pääkohteita. Korkea turvallisuustaso on sen vuoksi välttämätön.
Lyhytaikaista oleskelua ja useita maahantulokertoja varten tarkoitetun viisumin käyttö saattaisi tehostaa tietojen käsittelyä, mikä todellakin helpottaisi järjestävän valtion mahdollisuuksia seurata ja valvoa omalla ja koko Schengen-alueella tapahtuvaa maahantuloa ja maasta poistumista.
Kuten esittelijä ehdottaa, minunkin mielestäni komission olisi laadittava nopeasti kertomus, jossa se arvioi ehdotetun menettelyn toimivuutta, jotta sitä voitaisiin jatkossa soveltaa tällaisissa tapahtumissa.
Äänestin sen vuoksi tämän mietinnön puolesta.

Ribeiro e Castro (UEN)
Välimeri on erittäin tärkeä Euroopan unionin kalastusalalle. Tämän todistaa selkeästi se, että yhteisön välimeren laivaston osuus koko yhteisön laivastosta on noin 22 prosenttia vetoisuutena ilmaistuna. Tämän perusteella äänestin mietinnön puolesta, koska tuen esittelijän kantaa ja pidän myönteisenä tässä toimintasuunnitelmassa esitettyjä komission näkemyksiä, erityisesti viittausta, jonka mukaan Välimeren erityispiirteet ovat käynnissä olevan uudistuksen peruslähtökohtana. Välimeren asema yhteisessä kalastuspolitiikassa (YKP) ei vastaa tällä hetkellä näiden erityispiirteiden merkitystä, minkä vuoksi mainittu näkökulma on entistä tärkeämpi.
Esittelijä on laatinut tärkeän ehdotuspaketin, jonka ansiosta Välimeren erityispiirteet otetaan entistä paremmin huomioon ja joka johtaa erityisen, kyseiselle alueelle soveltuvan mallin kehittämiseen. Kannatan erityisesti seuraavia ehdotuksia: YKP:n vaikutusten arviointia tällä alueella; hajautetun menetelmän suosimista paikallis- tai itsehallinnointiin liittyvissä ratkaisuissa, mikä on välttämätöntä kestävän kalastuksen ja toissijaisuusperiaatteen täydellisen noudattamisen kannalta; tieteellisen tutkimuksen parantamista ja toimintasuunnitelman sopeuttamista saaduista tuloksista tehtyihin johtopäätöksiin; rannikkoalueella sijaitsevien kolmansien maiden kanssa käytävien neuvottelujen nopeaa käynnistämistä sekä sellaisten valtioiden mukaan ottamista tähän prosessiin, joilla on alueellisesti tärkeä strateginen asema, vaikkeivät ne sijaitsekaan Välimeren rannikolla. Tällaisten valtioiden osallistuminen on erityisen tärkeää, jos ne ovat Euroopan unionin jäsenvaltioita.

Attwooll (ELDR)
. (EN) Vaikka äänestinkin esittelijä Markovin mietinnön puolesta, haluan korostaa, että 11 kohta, jossa kannatetaan koko rakennerahastoihin liittyvän vastuun antamista yhdelle ainoalle pääosastolle ja yhdelle ainoalle ministerille kussakin jäsenvaltiossa, saattaa olla ristiriidassa sellaisten menettelyjen kanssa, joita sovelletaan jäsenvaltioissa, jotka ovat liittovaltioita tai joiden hallinto on hajautettu. Toivon, että tämä otetaan asianmukaisesti huomioon tätä kohtaa tulkittaessa.

Korakas (GUE/NGL)
Mietinnössä esitetyn väitteen tavoin mekin toteamme jälleen kerran, ettei EU:n aluepolitiikka toimi eikä sen tulevaisuus näytä kovin hyvältä tulevan laajentumisen jälkeen etenkään heikommissa valtioissa.
Taloudellisen ja sosiaalisen koheesion tavoitteet eivät ole toteutuneet, eikä kehitys ole muuttunut yhtään tasa-arvoisemmaksi. Tilanne on muuttunut pikemminkin päinvastaiseksi ja eriarvoisuus lisääntyy jopa jäsenvaltioiden sisällä, työttömyys kasvaa hurjaa vauhtia ja maatalous-, vuoristo- ja reuna-alueiden sosioekonominen rakenne on murtumassa.
Tyypillinen esimerkkitapaus on Kreikka, joka on ollut ja on edelleenkin köyhin 15 jäsenvaltiosta. Kreikassa esiintyy valtavia alueellisia eroja ja sille lankeaa myös surullinen kunnia siitä, että maan alueista yhdeksän kuuluu Euroopan köyhimpiin. Lisäksi Kreikka sai kuuluisasta rikkaiden jäsenvaltioiden rahoittamasta "pakettien kultakaivoksesta" myönnetystä tuesta 46,4 prosenttia tietotaitona, tuotantohyödykkeinä, tuotteina ja palveluina. Toisin sanoen ryöstämme yhdeltä ja annamme toiselle! Kreikka ei toisin sanoen jäänyt vain ilman aluepoliittista hyötyä, vaan se pikemminkin uhrasi tulevan kasvunsa ja kansallisen itsenäisyytensä saadakseen vähäistä tukea sellaisiin rakenteisiin ja tutkimuksiin, joiden tehokkuus on kyseenalaista valtion todellisen kasvun kannalta.

Piscarreta (PPE-DE)
Euroopan parlamentin aloite rakennerahastojen hyödyntämisen arvioinnista ansaitsee kiitoksen. Tämä erittäin kielteinen arviointi paljastaa tämän alueellisen kehityksen välisten erojen tasoittamisessa niin tärkeän välineen ongelmat, joita ei voida hyväksyä.
Toinen toistaan kestämättömämmistä syistä käytettävissä olevista määrärahoista jää käyttämättä kohtuuttoman paljon - noin 30-60 prosenttia määrärahoista riippuen! Portugali hyödyntää rahastoa onneksi suhteellisen hyvin. Tämä arviointi paljastaa vähimmäiskäyttöasteen syyt, joita pidetään sekä komission että näistä rahastoista hyötyvien jäsenvaltioiden aiheuttamina. Näitä vähimmäiskäyttöasteen syitä ovat ohjelmien välisen siirtymäkauden puuttuminen, hankkeiden toteuttamisen ja niihin liittyvien hakemusten jättämisen viivästyminen, riittämätön yhteensovittaminen ja huono suunnittelu.
Arviossa esitetään myös ratkaisuja, jotka olisi mielestäni toteutettava rakennerahastojen väliarvioinnissa, esimerkiksi menettelyjen yksinkertaistaminen, menojen valvonta, osallistujien vastuunjaon selkeyttäminen sekä pakotteiden käyttö, jos aikatauluissa ei ole pysytty tai jos tapaukseen liittyy petos.
Lopuksi haluan mainita parlamentille jälleen kerran, että tässä mietinnössä ehdotetaan siirtymäajan säännösten luomista alueille, jotka eivät enää ehkä tulevaisuudessa vastaa tavoitteen 1 tukiedellytyksiä, koska unioniin liittyy köyhempiä valtioita. Mielestäni on myönteistä, että komissio ottaa huomioon tämän epäoikeudenmukaisuuden.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin tämän mietinnön puolesta.
Toteamme jälleen kerran, että rahoitusarvioiden ja todellisten menojen välillä vallitsee suuri ero ainakin rakennerahastojen osalta. Maksumäärärahojen käyttöaste oli 69 prosenttia.
Kannatan komission ehdotusta siitä, että lisätään jäsenvaltioiden hallitusten vastuuta ja yksinkertaistetaan menettelyjä siten, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön hyviä käytäntöjä ja että näistä tehtävistä vastaavalle hallintohenkilöstölle annetaan asianmukaista koulutusta. Kaikki nämä asiat on jo mainittu aiemmissa mietinnöissä.
Olen edelleenkin sitä mieltä, että sekä ohjelmat että alueellisen kehityksen ja työpaikkojen luomismahdollisuudet on tuotava huomattavasti paremmin esille. Euroopan komission olisi mielestäni oltava myös valmis edistämään näkyvyyttä lisääviä toimia (muun muassa konferensseja ja seminaareja) yhdessä erityisesti yksityisen sektorin ammatillisten ja alueellisten sekä paikallisten järjestöjen kanssa. Näiden toimien olisi oltava käytännön tason kannustimia ja edistettävä sitä, että taloudelliset toimijat ymmärtäisivät paremmin hankkeidensa taloudelliset edut, puitteet ja vastuut. Jos komissio lähestyisi taloudellisia toimijoita aktiivisemmin ja osallistuisi siten tehokkaammin erittäin toivottuun "koko yhteisön tasapainoiseen kehitykseen", hankkeen toimeenpanoaste paranisi, mikä estäisi myös varojen väärinkäyttöä, jolla voi olla kohtalokkaita vaikutuksia muun muassa sellaisissa tapauksissa, joissa rakennerahastoista hyötyneet yritykset muuttavat alueelta toiselle.

Coelho (PPE-DE)
. (PT) Euroopan alueelliset erot ovat unionin poliittisen ja taloudellisen yhdentymisen suurin uhka. Taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistäminen on unionin poliittinen painopiste (joka sisällytettiin Maastrichtin sopimuksella yhteen Euroopan yhdentymisen kolmesta pilarista).
Koheesiorahastolla on ollut merkittävä asema näiden erojen tasoittamisessa, koska se on tukenut suurissa rakenteellisissa vaikeuksissa olevia jäsenvaltioita. Sen asema korostuu entisestään laajentumisen yhteydessä (kaikkien ehdokasvaltioiden olisi kuuluttava rahaston piiriin vuodesta 2004 alkaen).
Mielestäni esittelijä on käsitellyt tätä asiaa mietinnössään liian kielteisesti ja byrokraattisesti. Olen esittelijän tavoin huolissani Portugalin 4,1 prosentin alijäämästä vuonna 2001 (joka ei siis ole makrotaloudellisten kriteerien mukainen), minkä Portugalin nykyinen hallitus peri sitä edeltäneeltä sosialistihallitukselta. Portugalin kannalta olisi ollut reilumpaa, jos esittelijä olisi antanut tunnustusta Portugalin hallituksen jo tekemistä asioista ja toimista, joita sekä komissio että neuvosto ovat ylistäneet.
Kaikki nämä välineet ovat olennaisia noudatettaessa taloudellisen ja sosiaalisen koheesion periaatetta. Muiden rakennerahastojen ja muiden yhteisön toimien tavoin koheesiorahaston olisi noudatettava näitä suuntaviivoja. Ilman koheesiota eurooppalainen ihanne katoaa ja epäonnistuu.

Piscarreta (PPE-DE)
. (PT) Euroopan unioni on osallistunut jäsenvaltioiden alueellisten erojen torjuntaan koheesiorahastonsa avulla, joka on taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistämisen pääväline.
Koska Portugalin BKTL on alle 90 prosenttia yhteisön keskiarvosta, maan infrastruktuuri on unionin jäsenyydestä lähtien kehittynyt enemmän kuin koskaan aikaisemmin erityisesti ympäristöalalla (vesivarojen hallinto) ja liikennealalla (rautatiet).
Laajentumisen kynnyksellä on erittäin tärkeää, että käytettävissä olevia varoja hyödynnetään tehokkaasti ja järkevästi. Yhtä tärkeää on, että hankkeet ovat laadukkaita ja että niiden toteuttamisaikataulut ovat realistisia. Mietinnössä esitetyn väitteen tavoin kannatan rahaston toiminnan valvonnan tehostamista paikan päällä ja tuen vaikutusten yksityiskohtaisempaa arviointia, rangaistuksia väärinkäytöksistä ja tarpeettomien määrärahojen perintää. Nämä toimet lisäävät avoimuutta.
On muistettava, että makrotaloudelliset kriteerit, erityisesti julkisen sektorin alijäämän kasvu, vaikuttavat yhteisön varojen myöntämiseen. Portugalin 4,1 prosentin alijäämä vuonna 2001 nosti esille kysymyksen rahoituksen mahdollisesta keskeyttämisestä. Tämän mietinnön mukaan Portugali on ainoa jäsenvaltio, joka on tällaisessa tilanteessa!
Haluan tässä yhteydessä todeta, että kannatan selkeästi niitä tiukkoja taloudellisia toimia, joita kotimaassani kehitetään, vaikka niitä onkin arvosteltu rajusti.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Joudun jättämään äänestämättä tätä mietintöä koskevassa äänestyksessä.
Vaikka päätöslauselmaesityksessä käsitelläänkin vuoden 2001 vuosikertomusta, siinä ei mielestäni tuoda tarpeeksi hyvin esille koheesiorahaston varojen todellista käyttöä. Siinä esitetyt tosiasiat ovat virheellisiä ja toivottoman irrallaan sellaisista johtopäätöksistä ja etenemiskeinoista, joita olisi painotettava tällaisessa mietinnössä. Tilanne ei muutu, vaikka näitä tosiasioita tarkasteltaessa otettaisiinkin huomioon vuoden 2001 tilanne.
Äänestämättä jättäminen osoittaa myös, etten voi hyväksyä tulkintaa, jossa komission antamien konkreettisten tietojen perusteella tehdään johtopäätöksiä, joiden paikkansapitävyys on jo pidemmän aikaa ollut selvästi kyseenalainen. Minua harmittavat erityisesti 8 ja 9 kohdissa esitetyt lausunnot, joilla saattaa olla kielteinen merkitys Portugalin kannalta. Pitää valitettavasti paikkansa, että sosialistien huono hallinto johti Portugalin taloudelliseen katastrofiin, mistä on osoituksena julkisen sektorin 4,1 prosentin alijäämä vuonna 2001 ja mistä Portugalin kansalaiset ilmaisivat kriittisen mielipiteensä maaliskuussa 2002 järjestetyissä ennenaikaisissa vaaleissa. Onneksi tilanteella ei kuitenkaan ollut 8 kohdassa mainittuja välittömiä vaikutuksia. 9 kohdassa ei oteta valitettavasti huomion sitä, että Portugalin uusi hallitus on jo ryhtynyt vakuuttaviin toimiin tilanteen korjaamiseksi. Hallitus onnistui toimissaan jo heti vuodesta 2002 alkaen, mikä kuitenkin vaati suuria uhrauksia.

Scallon (PPE-DE)
. (EN) Esitän joitakin tärkeitä huomioita mietinnöstäni, joka käsittelee komission kertomusta koheesiorahaston vuosikertomuksesta 2001.
Komissio säilytti Agenda 2000 -tiedonannossaan ensisijaisena poliittisena tavoitteena taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistämisen.
Koheesiorahaston päätavoitteena oli tukea rakenteellisesti epäedullisimmassa asemassa olevia valtioita; koheesiorahastosta tukea saavan maan BKTL:n asukasta kohti on oltava alle 90 prosenttia yhteisön keskiarvosta ja asianomaisen maan on hyväksyttävä lähentymisohjelma.
Vuosikertomus on oleellinen väline koheesiorahaston toiminnan arvioinnissa.
Rahaston määrärahojen toteutuminen oli vuonna 2001 yleisesti hyväksyttävää. Maksamattomia sitoumuksia (RAL) koskeva kysymys on kuitenkin edelleen vakava puute ja edelleen on suoritettava tehokkaita tarkastuksia sen varmistamiseksi, että avoimuuteen liittyviä sääntöjä noudatetaan julkisten hankintojen yhteydessä. Rahaston toiminnan valvontaa paikan päällä on vielä tehostettava.
Arvostan komission pyrkimyksiä puuttua ongelmaan erityisesti siten, että se perusti aluepolitiikan pääosastoon erityisen työryhmän huhtikuussa 2002, ja toistan komissiolle kehotuksemme, jotta se antaisi seuraavia kertomuksia laatiessaan yksityiskohtaisempia tietoja rahoitetuista hankkeista.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)

Grossetête (PPE-DE)
 - (FR) Äänestin tämän mietinnön puolesta. Muistamme kaikki ne kauhistuttavat onnettomuudet, joita muutamissa tuotantolaitoksissa on sattunut, ja erityisesti Toulousen tapauksen. Näiden onnettomuuksien vuoksi on liian aikaista kyseenalaistaa kolme vuotta vanhaa lainsäädäntöä. Turvatoimien parantaminen olisi pikemminkin parempi vaihtoehto.
Tavoitteenamme on teollisen kehityksen ja turvallisuuden parantamisen yhdistäminen. Voitteko todellakin kuvitella Euroopan, jossa ei olisi tuotantolaitoksia? Vaaroja on aina olemassa, ja olisi valheellista väittää jotakin muuta.
Tarkoituksena on näin ollen pystyä varautumaan yllättäviin tilanteisiin. Tämä edellyttää tiedottamista, erityisesti siitä, miten räjähdystilanteissa olisi toimittava. Tiedottaminen on aivan välttämätöntä, jotta tulevaisuudessa voitaisiin välttyä entistäkin vakavammilta vahingoilta.
Emme saa pelotella ihmisiä. Yllättäviin tilanteisiin varautuminen merkitsee myös kaikkiin mahdollisiin varotoimiin ryhtymistä niiden välttämiseksi. Uudet vaatimukset edellyttävät sen vuoksi vaarojen asianmukaista arviointia, joka on tehty yhteisön tasolla päätettyjen kriteerien perusteella, ja henkilöstön - niin työntekijöiden kuin johdonkin - vastuun määrittelyä sekä velvollisuutta tarjota riittävää koulutusta. Lisäksi edellytetään, että käyttöön otettaisiin sellaisia turvallisuusjärjestelmiä, joita on mahdollista testata paikanpäällä, ja että valvontaa tiukennetaan.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Vaikka yhteinen kanta sisältääkin useita Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämiä tarkistuksia ja erityisesti Toulousen onnettomuuteen liittyvät tarkistukset sekä direktiivin täytäntöönpanon määräajat, on välttämätöntä toistaa tietyt tarkistukset, joita neuvosto ei ole ottanut huomioon. Olen sen vuoksi sitä mieltä, että viimeaikaisten kaivostoimintaan liittyvien onnettomuuksien vuoksi on erittäin tärkeää, että nämä tarkistukset sisällytetään Seveso II -direktiiviin. Lisäksi on tärkeää, että suurimmassa onnettomuusvaarassa olevista alueista laaditaan kartta ja graafinen esitys.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Mielestämme on valitettavaa, ettei neuvosto ole vieläkään ilmoittanut, kuinka se aikoo rahoittaa yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisen, ja ettei se ole päässyt yksimielisyyteen lisämäärärahojen myöntämisestä kalastusalusten romuttamiseen liittyviä erityistoimenpiteitä varten, minkä rahoittamiseksi komissio esitti 32 miljoonaa euroa vuonna 2003 maksettavaksi joustovälineen kautta.
Vaikka emme kannatakaan romuttamiseen kannustavia toimia (erityisesti sen vuoksi, että kriteerit eivät ole reiluja) emme kannata myöskään komission esittämää ajatusta siitä, että uudistus rahoitettaisiin KOR:n ja jopa muiden rakennerahastojen määrärahojen uudelleen kohdentamisella. Olemme pahoillamme siitä, ettei mietinnössä anneta neuvostolle ohjaksia tässä asiassa, varsinkin jos otetaan huomioon Euroopan parlamentin ja kalastusvaliokunnan kannat vuoden 2003 talousarviomenettelyyn liittyneessä keskustelussa. On myös valitettavaa, ettei ehdottamaamme tarkistusta 5 hyväksytty, koska "uudet painopistealueet edellyttävät määrärahojen lisäämistä".
Emme voi hyväksyä sitä, että kalastusala joutuu edelleenkin kärsimään, jopa vuoden 2004 alustavassa talousarvioesityksessä, kun otamme huomioon alalla vallitsevan kriisin ja kalastajien sekä alaan sidoksissa olevien alueiden tukemistarpeen. Olemme sen vuoksi äänestäneet päätöslauselmaesitystä vastaan.

Piscarreta (PPE-DE)
. (PT) Komissio esitti lisätalousarvioesityksessään joustovälineen käyttöä lisämäärärahojen myöntämiseksi kalastusalusten romuttamista varten, jolloin lisärahoituksen määrä olisi 32 miljoonaa euroa. Neuvosto hylkäsi tämän esityksen omassa luonnoksessaan, koska se ei päässyt yhteisymmärrykseen toimen rahoituksesta.
Tuen täysin esittelijän kehotusta, jonka mukaan neuvoston olisi esitettävä kestävä ehdotus yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisen rahoittamiseksi. Nykyinen lisärahoituspyyntö liittyy yksinkertaisesti vuoden 2002 ylijäämävarojen käyttöön. Siinä ei ole mitään uutta, kyse on vain määrärahojen myöntämisestä tietyille jo hyväksytyille toimille, kuten:
Espanjan ja Portugalin laivastojen toimintasuunnan muuttamisohjelmalle, joka kärsi siitä, että Marokon kanssa tehtyä kalastussopimusta ei jatkettu 
Galician rannikolla tapahtuneen Prestige-öljykatastrofin tukitoimille.
On syytä muistaa, että nämä toimet sisällytettiin vuosien 2003-2006 joustovälineeseen, josta vuoden 2003 osuus oli 32 miljoonaa euroa.
Neuvosto näyttää "unohtaneen" turskakalastuksen keskeyttämisen seuraukset, epäonnistumisen Marokon kanssa tehdyn sopimuksen jatkamisessa sekä kieltäytymisensä myöntämästä rahoitusta alusten nykyaikaistamiseen.

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
Maltillisen kokoomuspuolueen edustajat ovat päättäneet jättää tänään äänestämättä eurooppalaisten poliittisten puolueiden rahoituksesta käytävässä lopullisessa äänestyksessä. Jäsenet ovat poliittisten puolueiden perusta, ja puolueiden on tultava toimeen ilman julkista rahoitusta. Julkisia varoja ei pidä periaatteen vuoksi käyttää poliittisten puolueiden rahoittamiseen.
Äänestämme edellä mainituista syistä tarkistuksen 41 puolesta, jossa ehdotetaan koko komission ehdotuksen hylkäämistä.

Berthu (NI)
 - (FR) Äänestimme eurooppalaisten poliittisten puolueiden sääntöjä ja rahoitusta käsittelevää Leinenin mietintöä vastaan, koska mielestämme on kohtuutonta, että veronmaksajien rahoilla pyritään säilyttämään tällaiset keinotekoiset rakenteet, joiden päätarkoituksena on saada ihmiset uskomaan, että on olemassa todellinen eurooppalainen poliittinen näyttämö, joka osallistuu eurooppalaiseen demokratiaan.
Todellisuudessa tämä on pelkkää harhaa. Jos eurooppalaisiksi poliittisiksi puolueiksi havittelevien ryhmien perusta on niin vakaa kuin ne väittävät, ne voivat rahoittaa toimintansa tältä pohjalta, toisin sanoen jäsenvaltioiden kansalaisten ja poliittisten puolueiden avulla.
Ehdotettu sääntöjärjestelmä saattaa lisäksi johtaa puolueiden poliittiseen valvontaan, josta ei ole juuri olemassa selkeää lainsäädäntöä ja joka ei sovi vapaaseen yhteiskuntaan.
Tämä pitää niin hyvin paikkansa, etteivät edes ehdotetun järjestelyn alkuunpanijat ja siitä hyötyvät henkilöt halua nimiään mainittavan sen yhteydessä. Komissio haluaisi parlamentin vastaavan järjestelmästä, koska parlamentti on selvästikin poliittinen elin. Parlamentti, joka ei halua tahrata imagoaan, haluaisi komission olevan vastuussa järjestelmästä. Mitäpä jos asioiden yksinkertaistamiseksi kerta kaikkiaan hylkäisimme tämän huonosti suunnitellun ehdotuksen?

Claeys (NI)
Eurooppalaisten poliittisten puolueiden rahoitus merkitsisi jälleen kerran askelta kohti eurooppalaista liittovaltiollista suurvaltaa. Olemassa olevat puolueet halutaan yhdenmukaistaa, niistä halutaan tehdä salonkikelpoisia ja ne halutaan irrottaa kansallisista perinteistään ylhäältä annettavalla määräyksellä. Kaiken lisäksi useiden jäsenvaltioiden puolueet ovat jo valtion rahoittamia; esimerkiksi Belgiassa puolueiden rahoittajana toimivat maakunnat, alueet ja liittovaltio. On todella huolestuttavaa, että rahoitus on sidoksissa tiettyihin ehtoihin. Missään ei ole tarkasti määritelty "demokratian periaatteiden noudattamisen" kaltaisia käsitteitä. Määritelmien puuttuminen mahdollistaa mielivaltaisuuden. Kommunistista puoluetta lukuun ottamatta vain harvat Euroopan parlamentissa edustettuina olevat puolueet vastustavat demokratiaa, mutta lehtikirjoituksista on kuitenkin käynyt ilmi, että kansallisia oikeistopuolueita tarkkaillaan jatkuvasti. Tietyissä piireissä on muodostunut tavaksi todeta, että "poliittisesti korrektien" opinkappaleiden vastustaminen - esimerkiksi maahanmuuttokysymyksessä - ei ole demokraattisten periaatteiden mukaista. Tällaisten poikkeamien on jäätävä keskustelun asteelle, eikä niitä pidä siirtää eurooppalaiseen lainsäädäntöön.
Vlaams Blok- ja Front National -puolueiden edustajat äänestävät sen vuoksi mietintöä vastaan ja aikovat käyttää kaikkia mahdollisia poliittisia keinoja korjatakseen tasa-arvon periaatteeseen kohdistuneen loukkauksen.

Ferreira (PSE)
 - (FR) Jätin äänestämättä kahdesta syystä.
Pääsyynä on se, että ehdotus eurooppalaisten poliittisten puolueiden säännöistä ja rahoituksesta sallii oikeushenkilöiden lahjoitukset eurooppalaisille poliittisille puolueille. En voi hyväksyä tällaista ehdotusta, koska puolueiden toiminta olisi sen jälkeen sidoksissa elinkeinoelämään. Elinkeinoelämän painostusryhmillä on jo huomattava vaikutus puolueisiin ja politiikan suuntaan, ja poliittisten puolueiden suora rahoitus, vaikka sen määrää rajoitettaisiinkin, lisäisi entisestään elinkeinoelämän painostusryhmien vaikutusvaltaa poliittisiin puolueisiin. Lisäksi on mahdotonta taata, että kansallisten poliittisten puolueiden toimintaa ei rahoitettaisi eurooppalaisten poliittisten puolueiden kautta, koska rajat ylittävät toimet ovat mahdollisia.
Lopuksi totean, ettei kyse ole enää eurooppalaisista poliittisista puolueista vaan pikemminkin Euroopan laajuisista poliittisista puolueista.
Päätin jättää äänestämättä sen sijasta, että olisin äänestänyt mietintöä vastaan, koska tällaisen säännön hyväksyminen olisi mielestäni voimakas ja myönteinen merkki siitä, että olemme siirtymässä kohti tiiviimpää unionia ja yhteistä tulevaisuutta. Eurooppalaiset poliittiset puolueet, joiden rahoitus muodostuu julkisista tuista ja aktivistien lahjoituksista, ovat keino, joiden avulla kansalaisemme voivat edistää tämän entistä tiiviimmän kansojen unionin toteuttamista.

Frahm, Krarup, Schmid Herman, Seppänen ja Sjöstedt (GUE/NGL)
. (EN) Emme voi tukea sitä, että Euroopan parlamenttiin yritetään rakentaa poliittista ja parlamentaarista vyöhykettä ylhäältä käsin. EU:n eliitti pitää eurooppalaisia poliittisia puolueita legitimiteettiongelmien ratkaisuna ja yhdentymistä tukevana tekijänä, mutta kehitys on todennäköisesti päinvastainen. Kansallisten poliittisten puolueiden ja eurooppalaisten poliittisten puolueiden oikeudet ovat ristiriidassa, koska niiden on oltava voimassa samassa "poliittisessa tilassa". (Mitään sellaista eurooppalaista poliittista tilaa ei ole olemassa, joka sijaitsisi kansallisista alueista erillään olevalla puolueettomalla alueella.)
Jäsenvaltioiden kansalaiset, joiden on määrä maksaa verorahoja mainituille eurooppalaisille puolueille, pitävät niitä keinotekoisina eliminä, joiden tarkoituksena on vähentää kansallisten puolueiden vaikutusvaltaa ja toteuttaa poliittista yhdentymistä väkisin ylhäältä käsin. Demokratiaa on rakennettava alhaalta ylöspäin, ei päinvastoin.
Suosittelemme voimakkaasti ehdotuksen peruuttamista.

Korakas (GUE/NGL)
. (EL) Keskustelun aiheena oleva mietintö ei ole lainkaan hallinnollinen vaan täysin poliittinen. Ehdotettu eurooppalaisten poliittisten puolueiden käyttöön ottaminen ei perustu vapaaehtoiseen valintaan eikä sopimukseen yhteiseen ideologiaan perustuvasta toiminnasta; sen tarkoituksena on päinvastoin saada hyväksytyksi taantumuksellinen ja keskitetty EU:n rakenne.
EU:n mielestä "oikeusvaltion periaatteen" kunnioittaminen merkitsee monopolien diktatuurien kunnioittamista, johon liittyy Schengenin sopimus, oikeuksien ja henkilökohtaisen vapauden väheneminen, EMU, osa-aikainen ja tilapäinen työ sekä ruohojuuritason vastaiset taloudelliset säästöohjelmat suurten liikevoittojen varmistamiseksi.
EU pyrkii sisällyttämään puolueiden rakentamista koskevat ehtonsa EU:n taantumukselliseen politiikkaan kiristyksen ja rahoituksen avulla ja sen jälkeen soveltamaan näitä ehtoja. EU haluaa vakiinnuttaa mahdollisuutensa puuttua toistuvasti jäsenvaltioiden asioihin, jotta se pystyisi vaimentamaan imperialismin, kapitalismin ja EU:n vastaisten poliittisten voimien ääntä ja rajoittamaan näiden voimien toimintaa. Strategisena tavoitteena on saada ihmiset väheksymään kansainvälistä ja kansallista luokkataistelua. Puolueet ovat oikeutettuja toimimaan eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla, jos niillä on vahva asema kotimaassaan.
Tämä vahvistaa opportunistisia poliittisia kokoonpanoja, jotka jarruttavat tietoisuuden radikalisoitumista sekä ilmaisu- ja toimintatapojen etsintää ja saavat ihmiset reagoimaan asioihin järjestelmän kannalta suotuisasti.
Kreikan kommunistisen puolueen edustajat äänestivät sen vuoksi mietintöä vastaan ja pyysivät sen peruuttamista.

Pasqua (UEN)
 - (FR) Mietintö sisältää tiettyjä erittäin ongelmallisia kohtia sellaisten ratkaisematta olevien kysymysten lisäksi kuin komission asema määrärahojen myöntäjänä ja valvojana.
Yhtenä ongelmana on, että eurooppalaisilta puolueilta edellytetään demokraattisten ja oikeusvaltion periaatteiden sekä perusoikeuksien ja Euroopan unionin perusoikeuskirjaan ja perustamissopimuksiin sisältyvien periaatteiden kunnioittamista.
Olen hyvin huolissani niistä väärinkäytöksistä, joihin tällainen järjestely saattaa johtaa, koska se mahdollistaa periaatteessa poliittisten puolueiden kieltämisen. Juuri sitä julkisen rahoituksen osittainen kieltäminen lopulta merkitsee. Tämä vapauden kannalta kohtalokas toimi on vieläkin järkyttävämpi, koska se mahdollistaa mielivaltaisuuden. Kuinka voisimme uskoa, että parlamentti tarkastelisi jonkin poliittisen puolueen sääntöjä, ohjelmaa ja toimia objektiivisesti?
Lisäksi meidän on korostettava sitä, että puolueiden Eurooppa, mihin tällä ehdotuksella pyritään, ei merkitse eurooppalaista demokratiaa. Mikään ei olisi ikävämpää kuin huomata, että Euroopan unionin sisälle kehittyy vallanahneiden puolueiden hallitsema järjestelmä, jollaisen vuoksi Ranskan kolmas ja neljäs tasavalta romahtivat.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Pidän valitettavana sitä tapaa, jolla tämä mietintö esiteltiin parlamentille. Kun esityslistalla on Euroopan unionin toiminnan "demokratian ja avoimuuden" vahvistaminen, Euroopan parlamentin olisi toimittava esimerkkinä. Näin ei ole todellakaan tapahtunut viime hetkellä esitettyjen näennäisten "kompromissitarkistusten" vuoksi. Ne muuttavat huomattavasti sitä kantaa, jota esittelijä on aina puolustanut ja johon on päästy suorissa neuvoston kanssa käydyissä neuvotteluissa, joista olisi saatava yksityiskohtaisempia tietoja. Kuten keskustelun aikana totesin, parasta olisi soveltaa työjärjestyksen 130 a kohtaa, toisin sanoen palauttaa asia takaisin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaan ja käsitellä asiaa uudestaan heinäkuun istuntojaksolla. Haluan lisäksi todeta, että vaikka lopulliset kannat ovatkin kehittyneet huomattavasti - pidän tätä kehitystä myönteisenä - verrattuna komission alkuperäiseen ehdotukseen ja esittelijän itsepäisyyteen, olen edelleenkin eri mieltä monesta tärkeästä asiasta. Yhtenä keskeisenä asiana on muun muassa kyvyttömyystarjota laajempaa järjestelmää, joka kattaisi kaikki laillisesti muodostetut poliittiset puolueet, koska perustamissopimuksessa ei anneta lupaa poliittisten puolueiden syrjintään "Euroopan tasolla" ja siinä todetaan lisäksi, että ne ovat kaikki "tärkeitä". Olen lisäksi eri mieltä liian korkeasta omavaraisuusvaatimuksesta, jonka uskon aiheuttavan ylikansallisia ongelmia. En myöskään hyväksy sitä, että rahoituksen eväämiseen käytettäisiin jotakin muuta kuin oikeusjärjestelmää, koska en usko, että mikään muu järjestelmä tarjoaa riittävää valitusoikeutta. Äänestin sen vuoksi mietintöä vastaan.

Sacrédeus (PPE-DE)
Vastustin äänestyksessä mietintöä, joka kuitenkin hyväksyttiin, sillä 345 jäsentä äänesti sen puolesta, 102 vastaan ja 34 jätti äänestämättä.
Syynä tähän on ensiksikin se, että puoluetuen määrittelyn olisi kuuluttava parlamentin sijasta komissiolle. Jos parlamentti vastaisi siitä, se myöntäisi puoluetukea omille "poliittisille eurooppalaisille perheilleen". Kiusaus siihen olisi ainakin suuri.
Toisena syynä pidän liian kovaa perustamisvaatimusta, jonka mukaan eurooppalaisen poliittisen puolueen olisi oltava edustettuna vähintään neljäsosassa jäsenvaltioista.
Kolmantena syynä on mielivaltaisuuden vaara, koska eurooppalaisiin puolueisiin sovelletaan useita erilaisia   arviointikriteerejä ennen kuin ne saavat taloudellista tukea. Kuka päättää näiden kriteerien soveltamisesta? Käytännössä tilanne on vaarallinen, koska poliittiset puolueet päättävät siitä, mitkä poliittiset ryhmät saavat puolueen aseman ja siten taloudellista tukea. Ruotsin valtiopäivät eivät tunne tällaista järjestelmää.

Van Brempt ja Van Lancker (PSE)
Flaamilaisina sosialisteina olemme äänestäneet Euroopan parlamentille esitettyä eurooppalaisten poliittisten puolueiden sääntöä käsittelevää neuvoston kompromissia vastaan, koska se ei takaa eurooppalaisten poliittisten puolueiden riittävää itsenäisyyttä.
Kompromissiin liittyy taloudellinen järjestely, jonka mukaan toimintavalmiita eurooppalaisia puolueita voidaan rahoittaa myös lahjoituksin vuodesta 2004 eteenpäin. Emme voi hyväksyä saavutettua kompromissia, joka merkitsee sitä, että lahjoittaja - niin luonnollinen kuin oikeushenkilökin - voi lahjoittaa vuodessa jopa 12 000 euroa eurooppalaiselle puolueelle ja että lahjoittajan nimi on ilmoitettava, jos summa on yli 500 euroa.
Pyrimme edelleen siihen, että yrityksiltä kiellettäisiin lahjoitusten antaminen, että yksityishenkilöt saisivat lahjoittaa enintään 2 000 euroa vuodessa ja että lahjoittajien nimet on ilmoitettava, jos lahjoitettu summa on 125 euroa tai enemmän.

Andersen ja Sandbæk (EDD)
Jätämme äänestämättä esittelijä Terrón i Cusín päätöslauselmaesityksestä, jossa käsitellään yhteisön maahanmuuttopolitiikkaan sovellettavaa avoimen koordinaation menetelmää. Kannatamme esitystä, mutta emme osallistu äänestykseen, koska tästä asiasta päättäminen kuuluu mielestämme jäsenvaltioille.
Berthu (NI)
 - (FR) Äänestimme yhteisön maahanmuuttopolitiikkaa käsittelevää Terrón i Cusín mietintöä vastaan, koska se on sekä muotonsa että sisältönsä puolesta esimerkki Euroopan parlamentin katastrofaalisimmista tuotoksista.
Muotoseikkojen osalta on todettava, että mietintö lisättiin esityslistalle viime hetkellä ja että sen hyväksymisestä äänestettiin ilman minkäänlaista keskustelua, kuten on toimittu useimpien tämän istunnon mietintöjen kohdalla.
Sisällöstä on todettava, että tässä tekstissä, jonka on laatinut vasemmistoa edustava esittelijä, maahanmuuttopolitiikkaa olisi käsiteltävä kokonaisuutena, mutta tekstissä ei mainita sanaakaan laittomasta maahanmuutosta. Mietinnössä todetaan päinvastoin, että maahanmuuttajien täysi kotouttaminen vastaanottajamaissa on ratkaiseva tekijä arvioitaessa Euroopan unionin maahanmuuttopolitiikan onnistumista. Tähän liittyen mietinnössä ehdotetaan muun muassa "yhteiskunnan kansalaisuuden" luomista, joka mahdollistaisi laillisille maahanmuuttajille tietyt oikeudet, kuten äänioikeuden kunnallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa (29 kohta).
Mietinnössä todetaan odotetusti (53 kohdassa), että Euroopan pakolaisrahasto ei ole paras mahdollinen väline pakkopalauttamisten rahoittamiseksi, mutta siinä pidetään myönteisenä komission ehdotusta kotouttamista koskevien koehankkeiden rahoittamisesta (39 kohta).

Schröder, Ilka (GUE/NGL)
Äänestän mietintöä vastaan, koska on turha tukea sellaista poliittista asiakirjaa, jossa vaietaan niistä oloista, jotka vallitsevat maasta karkotetuille henkilöille tarkoitetuissa eurooppalaisissa vankiloissa, pääasiassa eurooppalaisen rajavalvonnan aiheuttamista kuolemantapauksista rajoilla ja eurooppalaisen maahanmuuttopolitiikan rakenteellisesta rasismista. Eurooppalaisella maahanmuuttopolitiikalla on lisäksi kaksi tavoitetta: Eurooppa-linnakkeen eristäytymisen lisääminen siirtämällä rajavalvontaa vielä kauemmaksi EU:n omilta rajoilta kauttakulku- ja alkuperämaihin sekä kapitalistisesta näkökulmasta "hyödynnettävän" työvoiman taloudellisen riiston optimoiminen. Käsiteltävänä olevassa mietinnössä ei kuitenkaan vastusteta pakolaisten suojelutason alentamista eikä niin kutsuttuun laittoman maahanmuuton torjuntaan liittyvää teeskentelyä ja kaksinaismoralismia. Tämän teeskentelyn ja kaksinaismoralismin tavoitteena on rajavalvonnan sotilaallistaminen ja halvemman työvoiman hankkiminen. Mietinnössä pidetään lisäksi myönteisenä ulkorajoja koskevan yhteisen politiikan kehittämistä. Mietinnössä ei keskustella karkotussopimuksista, jotka EU haluaa tehdä kolmansien maiden kanssa.
Tätä sortavaa ja ulkomaalaisvihamielistä käyttäytymistä ei edes arvostella käsiteltävänä olevassa mietinnössä. Sen sijasta Euroopan parlamentin suuri enemmistö tukee mitäänsanomatonta mietintöä, joka edustaa surkeaa poliittista valtavirtaa. En halua kuulua tähän enemmistöön.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Tuemme Yhdistyneiden Kansakuntien aloitteita, joilla pyritään torjumaan laitonta asekauppaa, kuten pienaseiden laitonta kauppaa, joka lisää aseilla käytävää kauppaa ja kasvattaa suurten asevalmistajien voittoja.
Minun on kuitenkin korostettava sitä seikkaa ja ristiriitaa, että tämä keskustelu käytiin jo silloin, kun keskustelimme "Euroopan unionin turvallisuusstrategiasta". Keskusteluun osallistui myös YUTP:n korkea edustaja Javier Solana, joka oli laatinut kertomuksen Thessalonikin Eurooppa-neuvostoa varten.
Miksi näin? Koska korkea edustaja Solana kannatti puheessaan turvallisuuskäsitettä, joka perustuu sotilasvoiman käyttöön ja väliintuloihin. Hän halusi myös kehittää strategian, joka takaisi tarvittaessa varhaisen, nopean ja päättäväisen väliintulon ja loisi sotilaallisia voimavaroja diplomaattisten ja rauhanomaisten keinojen rinnalle.
Ehdotettu "Euroopan unionin turvallisuusstrategia" tuntuu olevan YUTP:n ja YTPP:n tavoitteiden sekä Washingtonissa ja Prahassa järjestettyjen Naton huippukokousten päätelmien mukainen, koska strategiassa korostetaan sotilaallisen voimankäytön mahdollisuutta. Strategiassa vahvistetaan toisin sanoen sellaiset politiikat ja välineet, jotka ovat kansainvälisissä yhteyksissä toteutettavan aseistariisunnan ja liennytyksen vastakohta ja joilla pyritään takaaman maailmanlaajuinen sotilaallinen ylivalta tavoitellun Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välisen "kumppanuuden" avulla.

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Kehitysmaiden olennainen ongelma energia-asioissa - toisin kuin kehittyneemmissä maissa - ei ole nykyisten tuotantolähteiden korvaaminen vähemmän saastuttavilla lähteillä. Ongelmana on energialähteiden saatavuus ylipäänsä. On muistettava, että kaksi miljardia ihmistä on ilman sähköä. Saavuttaaksemme siis kaksoistavoitteen, toisin sanoen sähkön saatavuuden demokratisoinnin kasvihuoneilmiötä pahentamatta, meidän on kannatettava teknologian siirtämistä ja ympäristön kannalta hyödyllisten hankkeiden rahoitusta. On mahdotonta hyväksyä, että Euroopan unioni lähettää vanhentuneinta teknologiaansa kehitysmaihin. Pidän myönteisinä Euroopan unionin Johannesburgissa suorittamia toimia, joilla uusiutuvaan energiaan liittyvistä tavoitteista pyrittiin tekemään sitovia, ja niitä huippukokouksessa tehtyjä aloitteita, joissa yritykset pyritään saamaan mukaan tähän toimintaan. Mielestäni esittelijä on ollut aktiivinen tässä yhteistyössä, jossa pyritään parhaan teknologian jakamiseen.

Pasqua (UEN)
 - (FR) Esittelijä Wijkmanin mietinnössä tuodaan ansiokkaasti esille energian ratkaiseva merkitys kehitysyhteistyössä ja siinä annetaan meille joitakin selkeitä lukuja, jotka paljastavat ongelman laajuuden. Kun otetaan huomioon, että maailmassa on kaksi miljardia ihmistä, joilla ei ole energiapalveluja perustarpeiden täyttämiseksi, sekä maailman energiantarpeen ennusteet vuoteen 2020 asti (65 prosentin kasvu vuoden 1995 tasoon verrattuna), on perusteltua, että mietinnössä korostetaan alikehityksen syöksykierrettä, johon on nyt ehdottomasti puututtava koko planeetan edun nimissä.
Vaikka pidämmekin esittelijän tavoin myönteisinä komission aloitteita, haluamme samaan hengenvetoon todeta, että komission kunnianhimon puutteen mainitsemisen yhteydessä olisi voitu - ja olisi pitänyt - korostaa enemmän yleistä ydinvoimatutkimuksen vähyyttä. Vakavasti otettavat ennustetutkimukset osoittavat nimittäin selvästi - ja esittelijä vahvistaa tahtomattaan tämän johtopäätöksen - että me emme pysty tulevaisuudessa vastaamaan planeetan energiatarpeeseen, jos hylkäämme ainoan teknologian, joka voi korvata tehokkaasti fossiiliset energialähteet, jotka ovat usein, kuten esittelijäkin korostaa, haluttuja ja aiheuttavat erittäin vakavia konflikteja.
Ryhmäni äänestää tämän mietinnön puolesta uskoen, että se edistää tämän hyödyllisen tavoitteen toteutumista.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Onnittelen esittelijä Wijkmania erinomaisesta mietinnöstä, jossa hän on oivallisesti ymmärtänyt energian avainaseman kehitysyhteistyöpolitiikassa ja esittänyt etenemistapoja, joita kaikkia leimaa huoli köyhimpien ihmisten elinolojen parantamisesta. Tämä huoli ja käytännöllisten, realististen ja tehokkaiden toimien käyttöön ottaminen asettavat Euroopan unionin kansojen kekseliäisyyden koetukselle. Lisäksi nämä asiat ovat välttämättömiä ihmiskunnan kannalta. Meidän on katkaistava energian ja köyhyyden välinen yhdysside - mistä on laadittu kaksi komission ehdotusta - koska "energian puutteesta kärsivillä alueilla köyhyyden ja energian suhde johtaa syöksykierteeseen".
Olen esittelijän tavoin huolestunut siitä, ettei komissio ole sitoutunut taloudellisesti tämän arvion mukaisiin toimiin. Uskon kuitenkin, että olemme menossa oikeaan suuntaan. Jo pelkästään taloudellisesti tarkasteltuna kaikki mahdollinen energia-alaan liittyvä tuki on sijoitus tulevaisuuteen - kaikkien kannalta. Tämä on yksi niistä aloista, joissa kehitysyhteistyöpolitiikalla voisi olla kestävämpi ja näkyvämpi vaikutus.

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
Maltillisen kokoomuspuolueen edustajat pitävät meriympäristöä tärkeänä ja suojelemisen arvoisena. Kommunismin romahtaminen on kohentanut Itämeren ympäristön tilaa huomattavasti, ja Euroopan unionin laajentuminen edistää kohentumista entisestään. EU:ssa tehtävän yhteistyön myötä yhteiset pyrkimykset puhtaamman Itämeren puolesta tehostuvat.
Äänestimme tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön puolesta, vaikka siinä ei otetakaan huomioon aiempia toimia ja vaikka esittelijä haluaakin viedä kehitystä eteenpäin liian keskusjohtoisesti ja ylikansallisesti.
Maltillisen kokoomuspuolueen edustajien mielestä Itämeren ongelmia ei voida eikä pidäkään ratkaista samoin kuin esimerkiksi Välimeren ongelmia. Näillä maantieteellisillä alueilla sijaitsevien valtioiden ja alueiden on voitava löytää ongelmiinsa paikallisiin oloihin soveltuvia ratkaisuja.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Kuten Johannesburgin kestävän kehityksen maailman huippukokouksen toimintasuunnitelmassa todetaan: "valtameret, meret, saaret ja rannikkoalueet ovat planeettamme ekosysteemin yhtenäinen ja tärkeä osa ja niillä on ratkaiseva merkitys maailman elintarviketurvallisuuden kannalta". Meriympäristön suojelun ja etenkin sen biologisen monimuotoisuuden säilyttämisen on oltava ensisijaisessa asemassa, ja tarvitsemme lisää meriympäristöalan toimia, todellista rannikkoalueita koskevaa politiikkaa ja merien kestävän käytön edistämistä.
Olemme sen vuoksi esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tämän alan strategiaan on kuuluttava seuraavat asiat: ennalta varautumisen periaate; suojelu- ja säilytystoimien kehittäminen; integroitu lähestymistapa, jolla käsitellään ihmisen toiminnan aiheuttamia uhkia meriympäristölle; integroitu lähestymistapa kalastustoiminnan hallinnointiin; ja alueellinen lähestymistapa, jossa otetaan huomioon alueelliset erot ja kunnioitetaan niiden "ympäristöoloja ja sosioekonomisia näkökohtia" muita merien pilaantumista aiheuttavia tekijöitä unohtamatta.
Olemme sen vuoksi sitä mieltä, että äskettäinen komission ehdotus Atlantin vesialueita koskevan pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmästä kyseenalaistaa säilyttämisen tavoitteet ja erityisesti Portugalin mahdollisuudet toteuttaa suojelutoimia sen omalla talousvyöhykkeellä.

Grossetête (PPE-DE)
 - (FR) Äänestin tämän mietinnön puolesta. Meriympäristön suojelemisen ja säilyttämisen strategian hyväksyminen merkitsee todellisen merien turvallisuutta edistävän eurooppalaisen politiikan suunnittelua.
Säännöt ja direktiivit on laadittu. Niiden soveltaminen riippuu jäsenvaltioista, ja soveltamisen valvonta kuuluu komissiolle. Meidän on oltava lujia tässä asiassa, koska katastrofin sattuessa Euroopasta on liian helppo tehdä oiva syntipukki.
Mietinnössä ehdotetaan myös uusia meriturvallisuusvaatimuksia rannikkojemme suojelemiseksi, kuten kaksirunkoisten alusten käyttöä ja mahdollisten rangaistusten langettamista kaikille, jotka rikkovat näitä vaatimuksia. Sen vuoksi pyydänkin, että näihin toimiin liitettäisiin Euroopan rannikkovartiolaitoksen perustaminen.
Tämän politiikan tavoitteena on suojelu ja säilyttäminen sen sijasta, että se pyrkisi korjaamaan jo aiheutetun vahingon. Ympäristökatastrofeja ei voida nimittäin korjata tukien avulla. Katastrofien kohteeksi joutuneiden alueiden biologinen monimuotoisuus ja ekologinen tasapaino, jotka ovat välttämättömiä kalakantojen ja lajien säilymisen kannalta, kärsivät kielteisistä vaikutuksista vielä pitkään.

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Onnittelen komissiota sen esittämästä tiedonannosta. Mielestäni tiedonannossa esitetyn analyysin olisi kuitenkin pitänyt perustua kalakantojen säilyttämiseen eikä epämääräiseen kestävyyteen. Siinä ei ole myöskään analysoitu tarpeeksi kalastuksen vaikutusta meriympäristön suojeluun eikä siinä ole määritelty tavoitemääriä ja -aikatauluja tarpeeksi tarkasti.
Toivon sen vuoksi, että komissio esittää mahdollisimman pian luonnoksen meriympäristön suojelua koskevasta strategiasta ja määrittelee siinä maailmanlaajuisen vastauksen kestävän meriympäristön edistämisen haasteeseen niin koordinoimalla ja vahvistamalla erilaista jo olemassa olevaa lainsäädäntöä kuin rohkaisemalla eurooppalaisten ja maailmanlaajuisten seuranta- ja arviointielimien luomista. Tähän strategiaan on kuuluttava meriympäristön suojelua koskeva toimintasuunnitelma, johon sisältyvät tavoitteet, resurssit ja aikataulut. Lopuksi vetoan Euroopan unionin johtavaan asemaan merien suojelua koskevissa kansainvälisissä neuvotteluissa: on erittäin tärkeää, että sivusaaliita aiheuttavan kalastustekniikan käyttöä (hyvin pitkien verkkojen käyttöä, mikä tappaa sellaisia lajeja, joita ei ole tarkoitus kalastaa, kuten valaita, hylkeitä, lintuja ja kilpikonnia) rajoitetaan ankarasti koko maailmassa.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa saavutettu yksimielisyys vahvistaa tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön lähes kiistattoman luonteen. Tuin siinä esitettyjä kantoja ja äänestin mietinnön puolesta.
Mielestäni on asianmukaista laatia sopusointuinen eurooppalainen meristrategia, sillä sitä todella tarvitaan. Lisäksi ajatus, jonka mukaan täydellisten tietojen puute ei saa olla esteenä riittäville ennalta varautumisen toimille etenkin, jos biologisen monimuotoisuuden tuhoutumisesta on selvää näyttöä, on hyvä toimintaperiaate, jos sitä ei sovelleta sokeasti.
Pidän yhtä hyvänä myös sitä esittelijän pyyntöä, jonka mukaan Euroopan unioni liittyisi Arktiseen neuvostoon (jonka nykyisiä jäseniä ovat Yhdysvallat, Kanada, Islanti, Norja ja Venäjä sekä Tanska, Norja ja Suomi). EU:n jäsenyys parantaisi varmasti euroatlanttista yhteisymmärrystä ympäristösaralla ja tarjoaisi unionille foorumin muun muassa pohjoisen meriluonnon suojeluun.
Vaikka komission mielestä kestävyyden käsite olisi määriteltävä pikemminkin kalakantojen kestävyyden kuin taloudellisen kestävyyden perusteella, tarvitsemme mielestäni tasapainoisempaa lähestymistapaa. Tarvitsemme meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskevaa strategiaa ja samalla taloudellista kestävyyttä parantavien mekanismien määrittelyä. Parasta tässä kompromississa on varmastikin sen toteaminen, että näin määritelty politiikka on onnistunut.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Kuten Markovin mietintöä koskevassa äänestysselityksessäni kirjoitin, tässäkin tapauksessa yksi liittymistä edeltävän rakennepolitiikan välineen (ISPA:n) - kehitysohjelma, joka on suunnattu kahdeksalle unioniin liittyvälle valtiolle vuonna 2001 - pääongelmista on jatkuva varojen hyödyntämismenettelyihin liittyvä ongelma.
ISPA-ohjelmat ovat eräänlainen koheesiorahasto niille valtioille, jotka liittyvät pian Euroopan unioniin. Ohjelmien tavoitteena on parantaa ympäristö- ja liikennealan perusinfrastruktuuria. Esittelijä on oikeassa todetessaan, että tässä mielessä on tärkeää sijoittaa siihen, että valtioiden hallintoviranomaiset, jotka vastaavat ensi vuodesta alkaen rakennerahastojen määrärahojen hoitamisesta, saavat hyvän hallinnollisen koulutuksen. Tämä estää byrokraattiset viiveet, jotka johtavat jatkuviin pullonkauloihin ja myöhästymisiin.
Tuen esittelijän kantaa, ja aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokuntakin haluaa välittää komissiolle viestin siitä, että menettelyjä on yksinkertaistettava selvästi, mikä ei kuitenkaan saa heikentää olennaisten tilinpidon valvontatoimien noudattamista. Muussa tapauksessa muutaman seuraavan vuoden aikana meitä saattaa uhata vakava lamaantuminen. Sen syynä on viime hetken vapaamielisyys, joka ei ole johdonmukainen järkevään ja rakenteelliseen kehitykseen liittyvien tavoitteiden kanssa.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Kalastusalan kannattavuus on sidoksissa kalakantojen kestävyyteen, ja kaloja on tarkasteltava yleishyödykkeenä. Olemme sen vuoksi samaa mieltä YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) antamista kalastusta koskevista menettelysäännöistä, joiden mukaan hallintatavoitteisiin on sisällytettävä toimenpiteet, joiden avulla vesien pilaaminen, haaskaus, poisheittäminen, kadotettujen tai hylättyjen kalastusvälineiden haamupyynti tai muiden kuin kohdelajien pyynti minimoidaan. Käytettävistä kalastusvälineistä ja -tekniikoista on kehitettävä valikoivampia ja ympäristöystävällisempiä, ja nuoria kaloja on suojeltava tehokkaammin.
FAO on arvioinut kaupallisessa kalastuksessa poisheitettyjen kalojen määrän olevan vuosittain 17,9-39,5 miljoonaa tonnia, joka vastaa määrältään kaksin- tai jopa viisinkertaisesti EU:n kalastusalan tuotantoa, mitä on mahdotonta hyväksyä.
Olemme yleisesti ottaen samaa mieltä tässä mietinnössä esitetyistä tavoitteista. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että asia voidaan ratkaista vasta sitten, kun yleinen kalastuspolitiikka on hajautettu tehokkaasti, jolloin kalastajat, tiedemiehet ja julkiset viranomaiset voivat toimia aktiivisesti tässä asiassa. Kuten esittelijä toteaa, tämä voidaan saavuttaa aluksi siten, että asetuksen (EY) N:o 2371/2002 edellyttämät alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat otetaan mukaan laatimaan strategiaa kalojen poisheittämisen eliminoimiseksi.

Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

De Keyser (PSE)
. (FR) Jätin äänestämättä transatlanttista kumppanuutta käsittelevästä päätöslauselmasta, vaikka se onkin kokonaisuutena loistava, koska se sisältää piirteitä, joita eurooppalaiset sosialistit ja eurooppalaiset yleensä pitävät välttämättöminä. Näitä ovat transatlanttisen politiikan monenvälisyyden vaatimus, kansainväliselle oikeudelle annettu merkitys sekä eurooppalaisen sosiaalilainsäädännön säilyttäminen, joka liitettiin mietintöön jäsen Obiolin esittämän tarkistuksen 16 hyväksymisen jälkeen.
Hyväksyimme kuitenkin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän käsittelemäksi jättämän tarkistuksen 26, jossa korostetaan, että Euroopan turvallisuusstrategiassa olisi otettava huomioon Yhdysvaltojen kansallinen turvallisuusstrategia ja kiinnitettävä erityistä huomiota unionin kantaan sellaisissa kysymyksissä, joista Yhdysvalloilla näyttää olevan eri tulkinta.
Kumppanuus uhkaa todellakin jäädä pelkäksi yksinpuheluksi. Eurooppalaiset eivät saa ikinä Yhdysvaltoja allekirjoittamaan kidutuksenvastaista yleissopimusta, jalkaväkimiinojen kieltämistä koskevaa yleissopimusta, noudattamaan Kioton pöytäkirjaa, tukemaan kansainvälisen rikostuomioistuimen toimintaa tai kohtelemaan Guantanamon vankeja Geneven yleissopimuksen mukaisesti.
Toisaalta voidaan ajatella, että jos Euroopan unionissa päätettäisiin olla kiinnittämättä huomiota Yhdysvaltain strategiaan, vaarassa olisivat niin Naton päämaja Brysselissä kuin eurooppalaiset toimielimetkin!
Figueiredo (GUE/NGL)
Tämän päätöslauselman avulla EU:n ja Yhdysvaltojen välille halutaan luoda niin kutsuttu "tasapainoinen kumppanuus", joka "perustuu tasa-arvoisuuteen" ja jonka avulla "pyritään yhteisiin maailmanlaajuisiin tavoitteisiin", toisin sanoen hallitsemaan maailmaa ja jakamaan se näiden kahden kapitalismin linnakkeen kesken.
Jotta erot saataisiin tasoitettua, päätöslauselmassa kehotetaan tiivistämään EU:n ja Yhdysvaltain suhteita, minkä lisäksi siinä todetaan, että EU:n olisi vahvistuttava niin poliittisesti kuin sotilaallisestikin. Siinä kannatetaan sen vuoksi todellisen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) luomista, määräenemmistöpäätösten lisäämistä (erityisesti niiden ulottamista ulkomaankauppaan ja ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan), Euroopan yhteisen eurooppalaisen diplomaattisen edustuksen perustamista, tehostettua yhteistyötä puolustuspolitiikassa ja sotilaallisen kapasiteetin "entistä voimakkaampaa ja tehokkaampaa" käyttöä Naton sekä erityisesti äskettäin Prahassa pidetyn Naton huippukokouksen johtopäätösten puitteissa. Lisäksi siinä ehdotetaan "transatlanttisten markkinoiden" toteuttamista, joilla nopeutettaisiin Maailman kauppajärjestön WTO:n ratkaisujen toimeenpanoa.
Merkille pantavaa on, että päätöslauselmassa viitataan myös Yhdysvaltain entisen hallituksen virkamiehistä koostuvan ryhmän äskettäin laatiman avoimen kirjeen sisältämiin lausuntoihin, joihin ei kohdisteta minkäänlaista arvostelua. Kirjeessä pyritään luomaan puitteet Yhdysvaltain ja EU:n välisille suhteille (joille on tietenkin ominaista Yhdysvaltojen määräävä asema Eurooppaan nähden). Kirjeen laatijat kannattavat lisäksi ehdotuksia, joita emme voi hyväksyä, koska niissä puututaan selvästi EU:n jäsenvaltioiden välisiin kauppamenettelyihin. 
Näistä syistä äänestin tätä päätöslauselmaa vastaan.
Moreira da Silva (PPE-DE)
On tärkeää, että painostamme jatkossakin Yhdysvaltain hallitusta, jotta Yhdysvallat suostuisi allekirjoittamaan Kioton pöytäkirjan. Pitää paikkansa, että eurooppalaiset toimet, kuten päästökauppaa käsittelevä direktiivi, jolla pyritään vähentämään Kioton pöytäkirjan noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia, saavat Yhdysvallat ehkä suhtautumaan myönteisemmin edellä mainittuun pöytäkirjaan. Olen kuitenkin sitä mieltä, että tällaiseen mielistelyyn perustuva strategia saattaa olla liian passiivinen. Sen vuoksi on välttämätöntä, että Kioton pöytäkirjaa käsitellään seuraavalla Maailman kauppajärjestön WTO:n neuvottelukierroksella. Jos Yhdysvallat ei allekirjoita Kioton pöytäkirjaa, sen tuotteet, erityisesti energia-alalla, saavat lyhyellä aikavälillä epäreilun kilpailuaseman eurooppalaisiin tuotteisiin verrattuna. Nyt olisikin tiedettävä, onko EY valmis ajamaan toimia, joilla pyritään poistamaan nämä epäreilut edut WTO:ssa, esimerkiksi asettamalla tulleja Eurooppaan tuotaville Yhdysvaltain vientituotteille.
Ribeiro e Castro (UEN)
Vaikka olenkin jälleen kerran sitä mieltä, että Yhdysvaltain ja EU:n väliset transatlanttiset suhteet (katso UEN-ryhmän laatima tarkistus 27, joka hyväksyttiin) on korjattava, jouduin äänestämään tätä päätöslauselmaesitystä vastaan. Pidän valitettavana täysin turhaa ja epäsopivaa ratkaisua sisällyttää päätöslauselmaan 5 kohta. Siinä puolustetaan unionin ulkopoliittiseen toimintaan liittyviä kantoja, jotka eivät vastaa perustamissopimuksessa esitettyjä kantoja eivätkä ansaitse tukeamme. Koska tehtävänämme oli lisäksi parantaa kaikki transatlanttisten suhteiden haavat, jotka ovat viimeaikaisten vasemmiston sekä muiden Yhdysvaltain vastaisten ryhmien aiheuttamien jännitteiden aikaansaamia, vastustan sitä, ettei päätöslauselmassa ole suostuttu kompromissiin vaan siinä käytetyt ilmaisut ja ajatukset Yhdysvaltain liittolaisistamme ovat erittäin vihamielisiä. Tämä vihamielisyys käy ilmi 8 ja 14 kohdissa. Vastustan Yhdysvaltain liittolaisuutta ja kumppanuutta hakevien jäsenvaltioiden arvostelua sekä sellaisten unionin jäsenvaltioiden selvää tuomitsemista, jotka eivät hyväksyneet epäonnistunutta Ranskan ja Saksan sanelupolitiikkaa. Tällaisten ilmaisujen ja asenteiden käyttämisellä on pelkästään kielteisiä vaikutuksia. Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden etuihin. Ottaen huomioon, että tämä kompromissin lopullinen teksti on yleisesti ottaen näinkin epäonnistunut, olen pahoillani siitä, että jäsen Muscardinin, jäsen Collinsin ja jäsen Queirón tätä asiaa käsittelevä päätöslauselmaesitys peruttiin, koska olisin mielelläni tukenut sitä.
Sacrédeus (PPE-DE)
Päätöslauselmassa korostetaan tiettyjä aloja, jotka ovat tärkeitä EU:n ja Yhdysvaltojen välisen vahvistetun yhteistyön tulevaisuuden kannalta, mutta siinä tuodaan esille myös aloja, joilla näkemykset eroavat toisistaan. Mielestäni on tärkeää, ettei EU anna periksi erityisesti sikäli, että se vaatii Yhdysvalloilta jatkossakin vastuullista ilmastopolitiikkaa. Arvostan erityisesti sitä, että 22 kohdassa parlamentti "on samaa mieltä Euroopan komission kanssa siitä, että Yhdysvaltojen WTO:lle esittämä valitus menettelyistä, joilla EU hyväksyy geneettisesti muunnettuja organismeja, on oikeudellisesti kestämätön ja taloudellisesti perusteeton eikä se edistä politiikkaa".
En ole kuitenkaan voinut tukea päätöslauselmaa, koska 5 kohdassa vaaditaan, että määräenemmistöpäätökset ulotetaan neuvostossa myös ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyviin yksiköihin. En ole asiasta samaa mieltä enkä pidä sitä realistisena. Eurooppalainen yhteistyö on tehotonta, jos yhdenkin valtion väestö, hallitus ja eduskunta pakotetaan harjoittamaan sellaista ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, jota ne eivät kannata.
Päätin sen vuoksi äänestää mietintöä vastaan, mutta se hyväksyttiin kuitenkin (303 ääntä puolesta, 109 vastaan ja 47 jätti äänestämättä).
Tannock (PPE-DE)
. (EN) Brittikonservatiivien on äänestettävä vastahakoisesti päätöslauselmaa vastaan, koska useat sen sisältämät viittaukset eivät mielestämme helpota asioiden ymmärtämistä tai edistä hyviä suhteita. Päätöslauselmassa viitataan muun muassa siihen, että ongelmia on lähestytty yhden osapuolen tekemien ratkaisujen kautta. Tämä on loukkaavaa ja jättää huomioimatta sen aseman, joka Yhdysvalloilla on maailman suurimpana ja voimakkaimpana valtiona ja jota arvojemme säilyttäminen edellyttää. Siinä tehdään myös selväksi, että Yhdysvaltojen on oltava Euroopan kanssa samaa mieltä kansainvälisestä rikostuomioistuimesta niistä ongelmista huolimatta, joita nykyisessä muodossaan oleva perussääntö aiheuttaisi Yhdysvalloille nykytilanteessa. Euroopan ei pidä myöskään välttämättä olla jatkuvasti eri mieltä Yhdysvaltojen kanssa kuolemanrangaistuksesta, joka on kansainvälisen lain mukaan edelleen laillinen rangaistus. Meidän on kunnioitettava Yhdysvaltain eroavaa kantaa tässä asiassa, emmekä me saa pitää itseämme moraalisesti parempina yhdysvaltalaisiin verrattuna. Euroopassa on viime aikoina ilmennyt liikaa Yhdysvaltain vastaisuutta, mutta eurooppalaisten on muistettava, mitä se on velkaa Yhdysvalloille. Tämä ei käy selvästi ilmi nykyisestä päätöslauselmasta. Haluan lopuksi todeta, ettemme voi tukea määräenemmistöpäätösten ulottamista ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyviin yksiköihin.

