Rodulliseen ja etniseen alkuperään liittyvät tietokannat EU:ssa (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana keskustelu
Monika Flašíková Beňován, Claude Moraesin, Kinga Gönczin ja Sylvie Guillaumen S&D-ryhmän puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä rodulliseen ja etniseen alkuperään liittyvistä tietokannoista EU:ssa - B7-0553/2010)
Hélène Flautren, Raül Romeva i Ruedan ja Judith Sargentinin Verts/ALE-ryhmän puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä romaneja koskevista tietokannoista ja romanien syrjinnästä Ranskassa ja EU:ssa - B7-0554/2010)
Renate Weberin, Nathalie Griesbeckin, Sophia in 't Veldin, Sonia Alfanon, Cecilia Wikströmin, Louis Michelin, Sarah Ludfordin, Gianni Vattimon, Leonidas Donskisin, Alexander Alvaron, Niccolò Rinaldin, Ramon Tremosa i Balcellsin, Metin Kazakin and Marielle De Sarnezin ALDE-ryhmän puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä romaneja koskevista tietokannoista ja romanien syrjinnästä Ranskassa ja EU:ssa - B7-0556/2010) ja
Rui Tavaresin, Cornelia Ernstin, Marie-Christine Vergiat'n, Cornelis de Jongin, Nikolaos Chountisin, Marisa Matiasin and Eva-Britt Svenssonin GUE/NGL-ryhmän puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä romaneja koskevista tietokannoista ja romanien syrjinnästä - B7-0557/2010).
Monika Flašíková Beňová
Viimeaikaisten mediatietojen mukaan Ranskan poliisin käytössä on MINS-tietokanta, jonka kohteena ovat romanit ja liikkuva väestö.
Kansalaisjärjestöt ovat tehneet valituksia rodulliseen ja etniseen alkuperään liittyvien henkilötietojen kokoamista varten perustetuista laittomista ja salaisista tietokannoista ja ilmoittaneet, että ne aikovat vedota asiaankuuluviin viranomaisiin. Ranskan viranomaiset kuitenkin kieltävät sellaisten tietokantojen olemassaolon. Maahanmuuttoministeri on aikaisemmin ilmoittanut, että biometrisiä tietoja karkotetuista romaneista saatetaan säilyttää OSCAR-tietokannassa ja uudessa rakenteilla olevassa tietokannassa. Puhutaan, että myös Alankomaat ja muut Euroopan unionin maat rekisteröivät etnistä ja rodullista alkuperää koskevia tietoja. Tässä tilanteessa neuvosto keskustelee liikkuvia rikollisryhmiä koskevasta päätelmäluonnoksesta hyvin moniselitteisesti ja ilmoittamatta aloitteesta Euroopan parlamentille.
Arvoisa komission jäsen, siksi haluaisin kysyä teiltä, mitä komissio aikoo tehdä MINS-tietokannan olemassaolon todistamisen suhteen, eli voiko se vahvistaa nämä tiedot. Jos komissio toteaa, että tietokanta rikkoo syrjimättömyysperiaatetta, mihin toimiin se aikoo ryhtyä tilanteen korjaamiseksi? Aikooko komissio käynnistää rikkomusmenettelyn, ja miltä tilanne näyttää viime tapahtumien valossa muissa jäsenvaltioissa sen suhteen, onko niissä mahdollisesti perustettu rodulliseen ja etniseen alkuperään liittyviä tietokantoja? Aikooko komissio käynnistää tutkimukset saadakseen tietoja tällaisista tietokannoista ja todentaakseen, ovatko ne syrjimättömyysperiaatteen näkökulmasta laillisia? Haluaisin lopuksi vielä kysyä, mitä komissio aikoo tehdä varmistaakseen, että jäsenvaltiot eivät hyväksy hallinnollisissa ja rikosoikeudellisissa menettelyissään etnistä profilointia.
Hélène Flautre
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvää iltaa. Arvoisa komission jäsen Reding, te olette varmaan kovin ilahtunut tänään ja syystäkin, koska Ranska on viime hetkellä reagoinut Euroopan komission rikkomusmenettelyyn ja toimittanut lainsäädäntöohjelman siitä, miten se aikoo taata ne menettelylliset oikeudet, joita vapaasta liikkuvuudesta annetussa direktiivissä edellytetään.
Teidän arvionne mukaan nämä takuut olivat vilpittömiä ja mahdollistivat rikkomusmenettelyn keskeyttämisen mutta ei peruuttamista. Olemme panneet merkille toteamuksenne, mutta Euroopan parlamentin jäseninä me haluaisimme myös voida valvoa näitä sitoumuksia. ja saada tietoa Ranskan viranomaisten tekemistä lupauksista ja aikataulusta. Jokainenhan muistaa, että te myös tenttasitte Ranskaa henkilöistä, jotka on toimitettu rajalle ja joita on vaadittu lähtemään maasta, ja halusitte noilla kyselyillä vahvistaa, että nämä hallinnolliset menettelyt eivät ole syrjiviä. Mitä noille kyselyille on tapahtunut? Oletteko saanut vastausta?
Lehdistö on paljastanut tietoja katalasta ja syrjivästä elokuun kiertokirjeestä, ja hiljattain julkaistiin tietoja asiakirjasta, tietokannasta, joka sisältää henkilötietoja, joissa on maininta etnisestä tai rodullisesta alkuperästä. Eikö tämä uusi käänne ole kolhaissut teidän luottamustanne Ranskan viranomaisten antamiin lupauksiin ja toimitettujen tietojen virheettömyyteen?
Arvoisa komission jäsen Reding, ettekö ole samaa mieltä, että looginen seuraava askel on nyt kertoa meille, mikä on komission pyytämien asiakirjojen pohjalta tämänhetkinen analyysi, koska analyysi jatkuu, väitetyistä syrjivistä käytännöistä Ranskassa, mutta myös yhteisön lainsäädännössä säädettyjen tietosuojanormien rikkomisesta?
Mielestäni nykypäivän eurooppalaisilla on oikeus vaatia vastuullista komissiota, joka tekee tunnetuksi menestyksiään mutta on myös määrätietoinen ja peräänantamaton toiminnassa Ranskan viranomaisia vastaan. Niinhän te sitä paitsi toimitte pitkälti kaikkien EU:n jäsenvaltioiden kanssa, jotka, kuten laajalti on todistettu, ovat ajautuneet huonoille tavoille suhtautumisessaan romaneihin.
Haluaisin myös huomauttaa, että CNIL on itse vahvistanut neljän laittoman henkilötietoja koskevan asiakirjan olemassaolon, ja näissä asiakirjoissa henkilöitä kuvataan piirteellä mustalainen tai romani.
Sophia in 't Veld
Arvoisa puhemies, tiedämme, että komission jäsen on hyvin määrätietoinen ja rohkea henkilö. Arvoisa komission jäsen, teitä ei helposti jarruteta, ettekä te tavallisesti tarvitse suostuttelua. Jos te haluatte jotain, te kuljette suoraan päämääräänne kohti. Toivoisin, että olisitte yhtä määrätietoinen tässä nimenomaisessa asiassa.
Juuri tällä viikolle te julkistitte komission tiedonannon perusoikeuskirjan tehokkaasta täytäntöönpanosta. Tiedonannossa todetaan, että komissio aikoo hyödyntää täysimääräisesti valtuuksiaan varmistaakseen, että jäsenvaltiot soveltavat EU:n lainsäädäntöä ja kunnioittavat täysin perusoikeuksia, ja että te ette epäröi aloittaa rikkomismenettelyä.
Ihmettelen, miksi Ranskan tapauksessa komissio luottaa yksinomaan hallituksen julistuksiin, kun - kuten Hélène Flautre juuri korosti - on nähty sarjoittain julistuksia, jotka jälkikäteen ovat osoittautuneet epäluotettaviksi. Miksi komissio ei aloita omaa tutkimustaan? Me olemme kysyneet tätä ennenkin. Te tiedätte, että parlamentin enemmistö on teidän takananne. Arvoisa komission jäsen Reding, me tiedämme, että jäsenvaltioiden taholta on paljon vastustusta, mutta me tuemme teitä.
Haluan mainita Ranskan tilanteen, Italian tilanteen - joka näyttää olevan vieläkin vakavampi - ja tilanteen omassa maassani. Ensinnäkin haluaisin tietää, voidaanko näiden tietokantojen olemassaolo vahvistaa. Onko meillä todisteet siitä, että niitä on tai ei ole? Onko meillä luetteloa? Alankomaiden tapauksessa tiedän, että siellä on luettelo, koska sen luoneet viranomaiset ovat hyvin ylpeitä siitä; he ovat mielestään tehneet hyvän työn. He luultavasti tekivät sen hyvin aikomuksin. Jos näitä tietokantoja on, katsotteko, että se on laillista vai laitonta? Jos se on laillista, me emme tarvitse keskustelua. Jos se on laitonta, meidän on aloitettava rikkomusmenettely. Asia on niin yksinkertainen.
Tiedonannossa ei epäröidä muilla aloilla. Te esimerkiksi suoriuduitte oppositiosta päättäväisesti, kun halusitte edetä matkapuhelimia koskevissa verkkovierailuhinnoissa. Jos kartelleita on, silloin komissio ei epäröi sekuntiakaan. Olen sitä mieltä, että tässä tapauksessa komission pitäisi toimia. Arvoisa komission jäsen Reding, EU:n on aika osoittaa, että se on arvoyhteisö ja että se tulee väliin, jos perusoikeuksia rikotaan. Kansalaiset pitävät meitä silmällä.
Hélène Flautren tavoin haluaisin pyytää teitä tulemaan kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokuntaan selittämään meille, mikä tilanne on, ja mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä. Myös minä parlamentin jäsenenä ja EU:n kansalaisena odotan saavani nähdä vapaasti kaiken kirjeenvaihdon, jota on käyty Ranskan ja mahdollisesti myös muiden jäsenvaltioiden kanssa.
Cornelia Ernst
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kysyn nyt kerta kaikkiaan: mikä tilanne oikein on romanien syrjinnän ja yhdenvertaisen kohtelun suhteen? Kun nyt saamme kuulla, että sekä Ranskan santarmilaitos että muut maat ovat perustamassa romaneja koskevia etniseen alkuperään perustuvia tietokantoja - jotka käsittääkseni ovat sinänsä kiellettyjä -, ja tämä tapahtuu jossain määrin ennaltaehkäisyn nimissä, silloin mitta on kyllä täysi. Sekä Ranskassa että EU:ssa tietokannat, joita käytetään ensisijaisesti ihmisten rodullista tai etnistä alkuperää koskevien henkilötietojen kokoamiseksi, ovat kerta kaikkiaan kiellettyjä, koska niihin liittyy suuri väärinkäyttövaara ja syrjintävaara. Vain aivan erityisissä täsmätarkoituksissa ja olosuhteissa, joissa otetaan huomioon syrjimättömyysperiaate, voidaan tämänluonteista tiedonkeruuta tehdä. Romaneja ei saa kriminalisoida, ja tämä asia, joka on ratkaiseva. Rikosten estämiseen tarkoitetut etnisin perustein laaditut tietokannat ovat laittomia. Romanit eivät elintapansa vuoksi saa olla tiedonkeruun kohteina, ja me odotamme, että komissio, toisin sanoen te, arvoisa komission jäsen Reding, kiellätte kaikenlaisen etnisin tai rodullisin perustein tapahtuvan tiedonkeruun ja toimitte lujasti sen puolesta, että se todella lopetetaan myös asiaankuuluvissa maissa.
Suoraan sanoen, kysyn itseltäni yhä enemmän, mitä muuta kuin puhetta ja puheen perästä puhetta täällä parlamentissa ja EU:ssa itse asiassa on, ja mitä muuta me olemme todella käytännössä saaneet aikaan romanien aseman parantamiseksi kuin pelkkää puhetta. Jos tarkastelemme tiedonkeruuta, näemme, että romaneista on tullut EU:n monissa jäsenvaltioissa syntipukkeja, joita voidaan siirrellä ympäriinsä. Heitä karkotetaan Kosovoon, millä Ranska on kuukausikaupalla rikkonut EU:n perussopimuksia, ja rikotaan syrjimättömyysperiaatetta. Komissio vain tyytyy - ja tästä minulla on hieman eri käsitys kuin edellisellä puhujalla - Ranskan hallituksen lupauksiin hoitaa vapaasta liikkuvuudesta annetun direktiivin täytäntöönpanon oikeusperusta kuntoon vuoden 2011 alkuun mennessä. On ihmisarvon mukaista, että Ranska lopettaa romanien karkotukset, ja mikä myös on tärkeää, helpottaa epäoikeudenmukaisesti karkotettujen romanien pääsyä Ranskaan.
Tietokantoihin liittyen haluaisin kysyä teiltä seuraavaa. Mitä varmoja tietoja teillä on, ja mihin toimiin aiotte ryhtyä, jos tällaisia tietokantoja todella on? Aiotteko, arvoisa komission jäsen Reding, tällaisissa tapauksissa käynnistää rikkomusmenettelyn?
Viviane Reding
Arvoisa puhemies, minusta on ihmisoikeuksien vastaista, että istumme täällä näin myöhään keskustelemassa tärkeistä aiheista, joista todella pitäisi keskustella päiväsaikaan eikä keskellä yötä, jolloin normaalisti ollaan rentoutumassa kotona ja menossa nukkumaan.
Sitten itse asiaan. Viime viikkoihin on mahtunut paljon keskustelua, monia skandaaleita ja monenlaista toimintaa. Mielestäni parlamentin olisi tarkasteltava sitä, mitä Ranskassa on tapahtunut, ja Euroopan komission reaktiota tähän tavallaan historialliseen tapahtumaan. Euroopan unionin historiassa ei ole toistaiseksi koskaan ollut oikeusmenettelyä, joka on käynnistetty oikeuksien vuoksi.
Oikeusmenettelyjä on käynnistetty yleensä kaupan, talouden tai rahoituksen vuoksi, mutta tämä on ensimmäinen kerta, jolloin komissio on - Lissabonin sopimuksen ja siihen sisältyvän perusoikeuskirjaan perusteella - sanonut: nyt riittää.
Komissio - kaikki 27 komission jäsentä - päätti 29. syyskuuta käynnistää rikkomusmenettelyn Ranskaa vastaan perusteena se, että Ranska ei ole pannut täytäntöön ihmisten oikeuksia, yksittäisten kansalaisten oikeuksia.
Minun ei edes tarvitse kertoa teille kaikesta siitä painostuksesta, jota tuosta lähtien on esiintynyt, mutta komissio totesi yksimielisesti, että se aloittaa oikeudenkäyntimenettelyn ja esittää Ranskalle uhkavaatimuksen. Jos Ranska ei ole vastannut myönteisellä, hyväksyttävällä tavalla 15. lokakuuta mennessä, tämä oikeudenkäyntimenettely pannaan täytäntöön. Tämä on normaali tapa, jolla etenemme kaikkien jäsenvaltioiden kanssa.
No, mitä on sitten tapahtunut? Ranska on antanut vastauksen. Ja tämä oli ensimmäinen kerta, se oli ainutlaatuinen sen kannalta, miten ongelmia hoidetaan, ja henkilökohtaisesti uskon, että tämä oli ensimmäinen kansalaisten Euroopan hetki.
Antakaamme historioitsijoiden aikanaan tarkastella sitä. Me olemme prosessin keskellä, taistelun keskellä, joten saatamme nähdä sen erilaisesta näkökulmasta.
Siis, jos asiaa katsotaan objektiivisesti, mitä Ranska on tehnyt? Ranska on tehnyt täsmälleen sen, mitä komissio on pyytänyt sitä tekemään. Vuoden 2001 direktiivin nojalla on olemassa aineellisia oikeuksia - joita kutsutaan myös menettelyllisiksi oikeuksiksi - jotka ovat olemassa pidätettynä olevien kansalaisten suojaamiseksi viranomaisten epäoikeutetulta toiminnalta. Näitä menettelyllisiä oikeuksia ei ole toteutettu Ranskan lainsäädännössä. Siksi totesimme Ranskalle, että meidän on 15. lokakuuta mennessä saatava tietää, miten Ranska aikoo muuttaa lainsäädäntöään, niin että vuoden 2004 menettelylliset oikeudet toteutuvat, ja että Ranskan on annettava myös uskottava aikataulu siitä, miten se aikoo ottaa tämän kaiken käyttöön Ranskan lainsäädännössä.
No niin, me saimme sen. Me saimme sen tuntia ennen määräaikaa, mutta me saimme sen. Kello kahdeksasta lähtien lauantaiaamuna asiantuntijani ovat tutkineet asiakirjoja, ja olen tänään tullut siihen johtopäätökseen, että kaikkiin lainsäädäntöön liittyviin kohtiin, joista komissio oli Ranskalta kysynyt, on vastattu. Tietenkään niitä ei ole vielä täytäntöönpantu Ranskan lainsäädännössä, koska ensin niiden on mentävä senaattiin, ja sitten ne on otettava de facto Ranskan lainsäädäntöön ja toteutettava käytännössä.
Me päätimme, että tyydymme siihen, mitä Ranskan viranomaiset meille antoivat, mutta emme voi pitää asiaa loppuun käsiteltynä, koska näitä lupauksia, näitä lakiin liittyviä elementtejä, näitä ehdotettuja lakeja, ei ole vielä täytäntöönpantu. Siksi sanoimme, että jäädytämme asian, mutta jätämme sen vielä avoimeksi. Me jätämme sen avoimeksi siihen asti, kunnes Ranskan hallitus on todella soveltanut tätä lainsäädäntöä de facto päivittäisissä menettelyissään.
Tätä asiaa voi mielestäni voi pitää eräänlaisena voittona, jos ajatellaan kaikkea, mitä on tapahtunut. Nyt ranskalaiset sanovat, että mitään ongelmaa ei ole, ettei koskaan ole ollutkaan mitään ongelmaa. Siis ongelmahan oli, mutta nythän he ovat luvanneet muuttaa tätä lakia. Katsotaan, tekevätkö he sen. Minä uskon, että he tekevät sen.
Sitten toinen kysymys. Se on se, miten yksittäisiä henkilöitä kohdeltiin kesän aikana, ja oliko heillä menettelylliset takeet yksilöinä, Euroopan kansalaisina, vai syrjittiinkö heitä.
Miksi en käynnistänyt rikkomusmenettelyä, jollaisen käynnistimme lainsäädäntöön liittyvässä asiassa? Syy on yksinkertaisesti se, että jos me haluamme toimia, voimme toimia vain oikeudellisen näytön perusteella. Me emme voi toimia vain siksi, että meillä on jokin tunne tai että meille vakuutetaan, että jokin asia ei ole kohdallaan. Meillä on oltava oikeudellisesti pätevät todisteet, ja juuri siksi pyysimme Ranskan hallitusta toimittamaan meille henkilöitä koskevat asiakirjat.
Nyt me olemme saaneet henkilöitä koskevat asiakirjat, niitä on monta pinoa. Asiantuntijani analysoivat niitä parhaillaan, ja he ovat kertoneet minulle, että heillä on varmaankin lisäkysymyksiä Ranskan hallitukselle ja että he arvelevat, että he saavat Ranskan hallituksen vastaukset niihin sisältävän analyysinsa päätökseen neljän viikon kuluessa.
Tämä on siis tilanne tällä hetkellä. Tämä on mielestäni tärkeä asia, koska haluan sanoa parlamentin jäsenille ihan suoraan, että vapaata liikkuvuutta koskevan vuoden 2004 direktiivin täytäntöönpano ei ole ollut mitenkään loistavaa. Se, mitä voimme nähdä nyt, koska komissio on ollut lujana, on se, että muut maat, jotka eivät myöskään ole täydellisiä - eivät kuitenkaan yhtä epätäydellisiä kuin Ranska, mutta eivät täydellisiä - alkavat nyt sanoa, että ne aikovat panna sen täytäntöön täydellisesti.
Jotain on siis tapahtunut. Minä luulen, että koko Eurooppa on ymmärtänyt, että tässä ei enää vitsailla ja että yksilön, kansalaistemme oikeuksiin ja yhteiskuntamme arvoihin on suhtauduttava vakavasti.
Eiköhän tämä riitä Ranskan kysymyksestä. Komissio on siis tehnyt päätöksen tuosta asiasta, mutta sitä ei ole vielä loppuun käsitelty ja menettely on yhä avoinna.
Nyt kysymykseen Ranskan santarmilaitoksen väitetystä ja mahdollisesti etnisiä elementtejä sisältävästä tietokannasta. Ensinnäkin, komissio seuraa tiiviisti näihin asioihin liittyvää kehitystä. Ranskan viranomaiset ovat toistuvasti vakuuttaneet meille kaiken olevan kunnossa. Tässä on nyt kyseessä erilainen järjestelmä: on tietosuojaa ja tietojen käsittelyä koskeva Ranskan lainsäädäntö, jota Ranskan tietosuojaviranomainen CNIL tarkastaa sääntöjemme mukaisesti. On sääntöjen mukaista, että CNIL on suorittanut tarkastuksen ja antanut viime viikolla alustavan raportin. Olette nähneet CNIL:n tulokset.. Minä olen myös lukenut ne. Tapa, jolla tästä kerrotaan lehdistössä, ei aina ole kattava, koska myös CNIL on hyvin vakavasti otettavalla tavalla todennut, että etnisiä elementtejä ei kenties ole, mutta saattaa olla tietokantoja, jotka eivät ole viranomaisten hyväksymiä.
Mitä sitten tulee EU:n lainsäädännön mukaisuuteen, tiedoilla on varmistettava, että tilanne kuuluu tietosuojadirektiivin soveltamisalaan. Tämä saattaa päteä vain maahanmuuttoon liittyvien tarkoituksien osalta. Maahanmuuton osalta on tiettyjä takuita ja suojatoimenpiteitä, jotka koskevat niin sanottua arkaluonteista tietoa. Arkaluonteisia tietoja voidaan käsitellä vain poikkeuksellisissa tapauksissa, silloin, kun kyseessä on julkinen etu, ja niihin sovelletaan sopivia suojatoimenpiteitä, ja kyseisen maan on huolehdittava noista sopivista suojatoimenpiteistä.
Mikäli tietojen käsittely ei ole tietosuojadirektiivin alaista, silloin voitaisiin soveltaa vuoden 2008 puitepäätöstä rikosasioissa tehtävässä poliisi- ja oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltävien henkilötietojen suojaamisesta.
Tässä meillä on yhä ongelma, koska tätä puitedirektiiviä sovelletaan vasta tämän vuoden marraskuun 27. päivästä alkaen. Siten tämän direktiivin perusteella komission toimivalta on melko vähäinen.
Nyt vastaan niihin konkreettisiin kysymyksiin, joita on esitetty Ranskan tapauksen lisäksi. Onko muita jäsenvaltioita, joissa olisi todettu olevan mahdollisia etniseen tai rodulliseen alkuperän liittyviä tietoja koskevia tietokantoja?
Tietosuojadirektiivin nojalla tällaisten tietojen käsittely on luvallista poikkeustilanteessa, ja siitä on ilmoitettava kansallisille tietosuojaviranomaisille. Ranskan tietosuojaviranomainen on CNIL. Ja näistä poikkeuksista, joissa pitää siis olla kyse olennaisesta julkisesta edusta, on ilmoitettava komissiolle.
Kun kyseinen ilmoitus tehdään, kansallinen tietosuojaviranomainen ja komissio pystyvät arvioimaan, ovatko toimet tietosuojasääntöjen mukaisia. Meillä on CNIL:n alustavan analyysin tulos, jossa sanotaan selvästi, että kyseisiä valtuuksia ei ole pyydetty. Siten meidän pitäisi hyväksyä Ranskan oikeusviranomaisten tekemä oikeudellinen työ, sillä niillä ei ole vain valtuudet vaan myös velvollisuus tehdä tällaista työtä.
Entä Alankomaat? Oli useita tietokantoja, joissa käsiteltiin arkaluonteista tietoa, ja Alankomaat ilmoitti asiasta komissiolle vuosina 2005 ja 2006. Kaikkein kiistanalaisin tietokanta koski nuorten karibialaista alkuperää olevien henkilöiden rikollista toimintaa. Tämä tietokanta on sittemmin poistettu.
Äskettäin muuan Alankomaiden kunta suunnitteli luovansa etnisen tietokannan, mutta perui hankkeensa Alankomaiden tietosuojaviranomaisen suosituksesta. Tämä osoittaa sen, että direktiivin mukainen järjestelmä, jossa tietosuojaviranomainen, siis kansallisen tason tietosuojaviranomainen on vastuussa, toimii.
Muuten, haluaisin kertoa parlamentille, että työskentelen parhaillaan tietosuojadirektiivin uudistamiseksi, niin että voidaan muun muassa vielä vahvistaa kansallisten tietosuojaviranomaisten riippumattomuutta ja toimintamahdollisuuksia eurooppalaisissa puitteissa.
Tässä on se, mitä saatoin sanoa tällä hetkellä; minun on lyhennettävä puheenvuoroani, koska kello 24:n jälkeen ei ole tulkkausta. Lopetan siis tähän.
Véronique Mathieu
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olin iloinen kuullessani tänään, että komission jäsenten kollegio ei aio enää jatkaa direktiiviin 2004/38/EY liittyvää rikkomusmenettelyä Ranskaa vastaan. Silti jokin aika sitten tein kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kokouksessa teille tätä asiaa koskevan kysymyksen, ja olen jo kertonut teille, että Ranska on antanut vuosina 2006 ja 2007 kaikki tiedot samoin kuin direktiivin 2004/38/EY täytäntöönpanoa koskevat yhtäpitävyystaulukot.
Nyt vuonna 2010 te kuitenkin olette hämmästyneenä todenneet, että menettelylliset oikeudet eivät ole asianmukaiset. Te ette ole koskaan oikein vastannut kysymykseeni, arvoisa komission jäsen Reding, joten haluaisin saada vastauksen tänään.
Mitä sitten tulee MENS-tietokantaan, minulla on sanottavana eräs asia. Luulen, että oppositio ja muutkin alkavat vähitellen väsyä tähän keskusteluun. On hyvin helppo todistaa, että näille väitteille ei ole mitään perustetta. Teillä on CNIL:n raportin johtopäätökset, jotka on toimitettu pääministerille. Arvoisa komission jäsen Reding, uskoisin, että te, kuten minäkin, olette saanut kansallisen santarmilaitoksen pääjohtajan raportin. Te mainitsitte useita kohtia, joita te ilmeisesti pidätte epätyydyttävinä.
Te puolustatte ihmisoikeuksia, mutta meidän ei pitäisi rajoittua puolustamaan vähemmistöjen oikeuksia. Kaikkien ihmisten oikeuksia on puolustettava, ja meitä kaikkia on kunnioitettava. Myös meitä Ranskassa on kunnioitettava, ja voin taata, että MENS-tietokantaa ei ole koskaan ollut olemassa. Arvoisa komission jäsen Reding, CNIL on tehnyt tutkimuksia monien epämiellyttävien avainsanojen avulla, kuten sanoilla mustalainen ja romani, eikä se ole löytänyt mitään todistetta siitä, että kansallinen santarmilaitos pitäisi mitään sellaisia tietokantoja.
Ainoa asia, josta kansallista santarmilaitosta voitaisiin arvostella, on se, ettei se ole tehnyt ilmoitusta näistä tietokannoista, mutta kyseiset tietokannat eivät sisällä genealogista tietoa. Kansallisella santarmilaitoksellahan on useita tietokantoja, jotka...
(Puhemies pyysi puhujaa päättämään puheenvuoronsa.)
Olkaa hyvä ja antakaa minun sanoa sanottavani loppuun. Olen PPE-ryhmän ainoa puhuja, joten käyttäisin tilaisuuden puhua ryhmäni puolesta.
Nämä tiedostot sisältävä tietoa ihmisryhmistä, joilla ei ole kiinteää asuinpaikkaa tai kotia; ne eivät sisällä etnistä alkuperää koskevia tietoja. Näin ollen vaikka CNIL:n taholta ilmoittamisessa on ollut puutetta, haluaisin ainakin, että myöntäisitte, että...
(Välihuuto)
Silti on totta, ja haluaisin teidän tunnustavan asian. Haluaisin, että te, arvoisa komission jäsen Reding, lopettaisitte epäluuloisuutenne Ranskan hallitusta kohtaan. Teidän asenteenne lähentelee jo sairaalloista päähänpinttymää.
Sylvie Guillaume
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, etninen profilointi ei ole jäsenvaltioissa uusi käytäntö, mutta se näyttää todella voimistuneen viime vuosina terrorismin torjunnan, lain ja järjestyksen ylläpitämisen ja myös laittoman maahanmuuton torjunnan nimissä. Äskettäiset paljastukset romaneja ja kiertävää elämää viettäviä henkilöitä koskevan tietokannan olemassaolosta Ranskassa ovat osoittaneet, kuinka tärkeää on, että komissio jatkaa tutkimuksiaan saadakseen lisää tietoa näiden tietokantojen olemassaolosta mutta myös todetakseen, ovatko tietokannat laillisia ja syrjimättömyysperiaatteen mukaisia.
Arvoisa komission jäsen, en täysin yhdy teidän innostukseenne Ranskan pari päivää sitten antaman vastauksen suhteen, mutta ymmärrän kyllä, miksi toimitte niin.
Te kerrotte meille Ranskan aikovan täytäntöönpanna vapaasta liikkuvuudesta annetun direktiivin ja toimittavan aikataulun. Tämän paljon keskustellun direktiivin ja sen täytäntööpanon suhteen on kaksi mahdollisuutta. Joko Ranska on antanut pelkästään muodollisen sitoumuksen, mikä merkitsisi, että komissio ei ole saanut vastausta ja on painanut asian villaisella, tai vaihtoehtoisesti, Ranska on saanut täydellisen vastauksen, ja siinä tapauksessa haluaisimme saada tarkemmat tiedot. Tehän mainitsitte puheenvuorossanne käynnissä olevan täytäntöönpanon aikataulun. Ranska panee parhaillaan täytäntöön vapaasta liikkuvuudesta annettua direktiiviä osana maahanmuuttolakiensa viidettä tarkistusta seitsemän vuoden aikana. Voin muuten taata, että tarkistus menee liikkumisvapautta koskevia eurooppalaisia periaatteita paljon pidemmälle. Näin ollen olen sitä mieltä, että teidän on seurattava kehitystä hyvin tarkkaan.
Lopuksi haluaisin ilmaista toiveeni siitä, että komissio pysyy lujana ja pitää voimassa syrjimättömyyden periaatteen. Toivon, ettette tuudittaudu sovintoratkaisuihin tai pelkkiin lupauksiin, vaikka ne olisivat Ranskan hallituksen antamia.
Nathalie Griesbeck
ALDE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tiedän, että on hyvin myöhä, mutta tämän illan keskustelu on melkoinen mielipiteiden taistelu. Tänä aamuna, teidän meille antamistanne selkeistä selityksistä huolimatta, on löydetty toinen uusi ranskalainen verkkosivu, joka sisältää romaneja koskevan tietokannan - tietenkin laittoman. Se sisältää yksityiskohtaisia ja laajoja tietoja sukunimistä, etunimistä, lempinimistä, syntyperästä, sosiaalisista suhteista, autojen rekisteröintinumeroista ja automalleista sekä kumppanien nimistä. Jälleen kerran viranomaiset ovat väittäneet, etteivät olleet tienneet tällaisten tietokantojen olemassaolosta.
Kaikesta huolimatta, riippumatta siitä osoittautuvatko tällä sivustolla olevat tiedot tosiksi vai ei, taustalla on yhä sekä Ranskassa että monissa muissa Euroopan maissa näiden tietokantojen olemassaoloon liittyvä syrjintävaara.
Arvoisa komission jäsen, ottaen huomioon selityksenne ja tuntien määrätietoisuutenne kysymme teiltä: mitä siis aiotte tehdä? Mitä muita todisteita meidän on hankittava, jotta te toimitte ja reagoitte, kun tiedetään, että syrjimättömyyden periaatetta ei ole noudatettu? Toisin sanoen, ja myös polemisoimatta asiaa, pyrkikäämme siihen, että lakia noudatetaan niin Ranskassa ja unionin jäsenvaltioissa kuin niiden keskuudessa, jotka tekevät tätä innotonta eurooppalaista demokratiaa.
Olemme kuulleet muun muassa karkotuksista Ranskassa tänä kesänä, 5. elokuuta julkaistusta kiertokirjeestä - joka onneksi vedettiin pois - ja MENS-tietokannasta. Olemme kuunnelleet hyvin kiinnostuneina teidän tänä iltana esittämiänne argumentteja. Te olette kertonut meille, että olette tyytyväinen Ranskan viime viikolla antamaan lupaukseen muuttaa kansallista lainsäädäntöään vuodelta 2004 olevan EU:n direktiivin mukaiseksi.
Kollegoitteni tavoin haluaisin päästä tutustumaan näihin asiakirjoihin, niin että voimme jakaa näkemyksenne ja tahtonne kunnioittaa jälleen oikeusvaltion periaatteita. Tänään iltapäivällä kuulluista kommenteistanne voisi melkein päätellä, että olette antautunut.
Tämän pitkä keskustelun päätteeksi haluaisin painottaa, että se on palvellut yhtä tarkoitusta: se on osoittanut, että on käytävä ongelman ytimeen ja edistettävä siinä kansallisia ponnistuksia ja eurooppalaista politiikkaa osana niitä oikeusperiaatteita, joille eurooppalainen demokratia perustuu.
Raül Romeva i Rueda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun sanoitte kuuluisan lauseenne "nyt riittää", monet täällä parlamentissa mutta erityisesti sen ulkopuolella aplodeerasivat.
Tämä synnytti suunnattoman suuret odotukset kaikissa niissä, jotka yhä uskovat Eurooppa-hankkeeseen. Lopultakin joku komissiossa uskalsi nousta vahvaa jäsenvaltiota vastaan perusoikeuksia koskevassa asiassa, joka oli aina ollut mitä tärkein asia sanoina, mutta ei aina tekoina.
Tämä yllätti meidät hiukan, eikä aivan kunnolla ymmärretty, että kun menettely käynnistettiin, sitä ei käynnistetty syrjinnän perusteella vaan ainoastaan vapaan liikkuvuuden perusteella. Mielestäni se oli jonkinasteinen haitta, mutta me joka tapauksessa osoitimme edelleen suosiotamme sitoutumisellenne.
Siksi tämänpäiväinen päätös on jättänyt meidät hieman ymmälle, ja tämä ei päde vain meihin, vaan myös kaikkiin niihin, jotka olivat toivoneet näkevänsä teiltä tässä rohkeaa toimintaa. Näin on erityisesti siksi, että tiedämme, että luottamus, joka teillä on ollut Ranskan hallitukseen, on osoittautunut vähintäänkin kyseenalaiseksi.
Toiseksi näin on siksi, että me tiedämme, että vapaasta liikkuvuudesta annetun direktiivin tarkistuksessa ollaan tekemässä joitain siirtoja - mikä on hälyttävä asia - siihen suuntaan, että otettaisiin käyttöön ja määriteltäisiin liikkuvien ihmisryhmien käsite, mikä taas kerran mahdollistaisi näiden ryhmien jonkinasteisen kriminalisoinnin.
Mielestäni sitä turhautumista, jota jotkut meistä tänään tuntevat, ei pitäisi ruokkia enää lisää. Siksi pyydämme teitä sallimaan meidän pitää kiinni toivosta, jonka annoitte meille "nyt riittää" -ilmoituksellanne, koska uskomme yhä, että tässä on ongelma ja että meidän on yhdessä muiden hallitusten kanssa pidettävä tässä asiassa puolemme Ranskan hallitusta vastaan.
Rui Tavares
Arvoisa komission jäsen, tässä keskustelussa on kyse perusoikeuksista, kuten syrjimättömyydestä ja vapaasta liikkuvuudesta. Siitä on kuitenkin tullut myös keskustelu niistä ratkaisevan tärkeistä säännöksistä, jotka ohjaavat työtämme Euroopan unionin toimielimissä. Tämä merkitsee sitä, että tiedetään, toimiiko jokin jäsenvaltio vilpittömässä mielessä, toimittaako se Euroopan unionin toimielimille luotettavaa tietoa, ja niin edelleen. Lisäksi, tämän huomioon ottaen, siitä on tullut myös keskustelu siitä, pystymmekö me, Euroopan unionin toimielimet, varmistamaan, että näitä periaatteita ja säännöksiä noudatetaan, pystymmekö puhumaan selkeästi, ja osammeko olla tinkimättömiä niitä puolustaessamme.
Luulen, että meillä on jo selviä vastauksia kysymykseen vilpittömyydestä. On jäsenvaltioita, erityisesti Ranska, jotka eivät ole toimineet vilpittömästi. Ne kieltävät toistuvasti asiakirjojen olemassaolon, asiakirjojen, jotka myöhemmin tulevat julkisuuteen. Näin tapahtui myös kesällä, ja sama toistuu nyt tietokantojen suhteen. Miten voidaan väittää, ettei tietokantoja ole, kun internetin ranskalaisella verkkosivulla on julkaistu tänään romaneja koskeva tietokanta, joka sisältää romanien, myös EU:n - Bukarestin, Belgradin ja Timişoaran - romanien kotikaupunkitietoja ja monenlaisia muita tietoja?
Vastaus toiseen kysymykseen on myös hyvin tärkeä. Te sanoitte, että meillä oli historiallinen hetki, arvoisa komission jäsen, ja että historioitsijat vielä tunnustavat, että komissio oli ensimmäistä kertaa selväsanainen. Minä epäilen sitä suuresti, arvoisa komissio, ja minä olen historioitsija. Minulla on monia epäilyjä, koska jopa toimittajilla on epäilyjä. Jotkut sanomalehdet, kuten Financial Times, kirjoittivat kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa käynnin jälkeisenä päivänä, että komissio ei aseta Ranskaa syytteeseen. Toiset lehdet kirjoittivat, että se asettaisi Ranskan syytteeseen. Vielä tänä päivänäkin kerrotaan uutisissa, että oikeusjuttu Ranskaa vastaan on keskeytetty, tai sitten muualla, että siitä on luovuttu.
Jos komissio ei puhu selväsanaisesti - ja on ilmeistä, että sen sanoja ei ole ymmärretty - haluan sanoa, että sillä on vastedes mahtava kumppani parlamentissa, jos se todella haluaa puhua selväsanaisesti. Jos komissio epäröi, parlamentti ei jätä viemättä tätä asiaa eteenpäin: tästä ei tule sellaista asiaa kuin se, joka tapahtui kesällä ja joka yksinkertaisesti tyrehtyi kokoon. Siitä puhutaan parlamentissa vastedeskin.
Kinga Göncz
(HU) Voimme nähdä, että kriisi on murentanut monien eurooppalaisten turvallisuudentunnetta. Tämä luo hyvää kasvualustaa paitsi ääriliikehdinnän leviämiselle myös poliittiselle manifestoinnille, jossa tietyt etniset ryhmät nimetään uhkaksi turvallisuudelle ja jossa vähemmistöihin ja maahanmuuttajiin yhdistetään rikollisuus. Ranskan hallitus aloitti romanien häätämisen Ranskasta etnisistä syistä, mitä on mahdoton hyväksyä. Meillä on hyvä syy olettaa, että kuten useat henkilöt ovat jo maininneetkin, sekä Ranskan santarmilaitos että muut Euroopan valtiot keräävät edelleen etnisiä tietoja.
Jos tästä on todisteet, me toivomme vilpittömästi, että komissio todella toimii perussopimusten ja perusoikeuskirjan vartijana ja käynnistää rikkomusmenettelyn. Poliisilla on tärkeä tehtävä yleisen järjestyksen ylläpitäjänä, mutta ei voida sallia, että etnisestä profiloinnista tulee osa poliisin vakiokäytäntöjä. Se murentaa vähemmistöjen luottamusta demokraattisiin instituutioihin ja se voi olla perusta syrjinnälle. Euroopan romanien enemmistö elää syvässä köyhyydessä, ja köyhyyden lisäksi he joutuvat kärsimään syrjinnästä. Meillä on 2020-strategiassa kunnianhimoisia tavoitteita köyhyyden torjumiseksi, mutta vaikuttaa siltä, että taistelemmekin köyhiä ihmisiä vastaan. Sen on ehdottomasti loputtava.
Catherine Grèze
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Reding, olette kertonut meille tänään innoissanne - viittaan siihen, mitä sanoitte - että Ranskan reaktio osoittaa, että EU on toimiva oikeusyhteisö ja - viittaan taas sanoihinne - että meidän on nyt suuntauduttava käytännön toimiin ja tuloksiin eurooppalaisten arvojen pohjalta. Minulla on käsissäni konsolidoidut sopimukset ja perusoikeuskirja, ja toivon, että suotte anteeksi, jos en täysin jaa innostustanne.
Mitä näyttöä komissio tarvitsee viedäkseen asiaa eteenpäin? Mitä näyttöä vaaditaan sen syrjivän kohtelun ja niiden karkotusten tuomitsemiseen, joiden uhreina romanit Ranskassa ja muissa maissa parhaillaan ovat?
On totta, että komissio on ottanut käyttöön koko joukon toimia ja hyödyntänyt erityisesti rakennerahastoja edistääkseen romanien integrointia. Luulenpa, että komissio panemalla päänsä pensaaseen on tosiasiassa tehnyt hallaa itselleen.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Reding, minunkin on myönnettävä, että olen tänä iltana pettynyt. Monet meistä ovat panneet merkille teidän aikaisemmat lausuntonne, ja olemme jopa tukeneet teitä. Meidän on nyt annettu ymmärtää, että vapaata liikkuvuutta koskeva rikkomusmenettely on pelkästään keskeytetty. Tämänpäiväisen keskustelun aihe on kuitenkin syrjintä. Arvoisa komission jäsen Reding, te haluatte todisteita, ja olette pyytänyt Ranskan hallitusta ja vain sitä hankkimaan ne. Näin te kerrotte meille ja olette kertonut meille joka kerta, kun olemme kysyneet teiltä asiasta.
Arvoisa komission jäsen, minun on, kaikella kunnioituksella, sanottava, että alan vähitellen ihmetellä, välitättekö te lainkaan siitä, mitä meillä on sanottavanamme. Olin tänä viikonloppuna Marseillessa, jossa tutustuin siellä romaniyhteisön kanssa työskenteleviin järjestöihin. Olen ollut tällä alalla aktiivinen vuosikausia, ja minun on sanottava, arvoisa komission jäsen, että olin kauhistunut siitä, mitä sain kuulla romanien tilanteesta Marseillen alueella. Arvoisa komission jäsen Reding, Ranskassa olevat romanit ovat peloissaan, he ovat painuneet maan alle. He eivät uskalla jättää tilapäisleirejään. Heidän lapsensa eivät enää uskalla mennä kouluun. Järjestöt eivät pysty sijoittamaan heitä eivätkä siksi pysty seuraamaan heidän sosiaalista hyvinvointiaan ja terveyttään. Arvoisa komission jäsen, näin järjestöissä kerrottiin meille. Tämä on romanien tilanne Ranskassa tätä nykyä.
MENS-tietokanta. Jätetäänpä aihe MENS-tietokanta sivuun. Santarmilaitos on ilmoittanut, että se on poistettu. Arvoisa komission jäsen, jos kuitenkin luette tarkoin CNIL:n raporttia, huomaatte, että CNIL:n tekemissä tarkastuksissa on mainittu etninen alkuperä. Pyytäkäämme siis saada nämä tarkastusraportit. CNIL on hyvämaineinen elin. Pyytäkää raportit kaikista CNIL:n tekemistä tarkastuksista ja...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, parlamentti hyväksyi 9. syyskuuta päätöslauselman, joka käynnisti oikea-aikaisen ja tarpeellisen keskustelun. Parlamentti teki työnsä.
On niitä, jotka ajattelevat, että kun katsotaan teidän myöhempiä määrätietoisia lausuntojanne - jotka ovat linjassa parlamentin vaatimusten kanssa - ja teidän meille tänä iltana antamianne selityksiä, ainoa johtopäätöksemme voi olla pettymys siihen, että rikkomusmenettelyä Ranskaa vastaan ei ole käynnistetty. On syytä korostaa, että keskustelussa ei ollut kyse Ranskasta, eikä sitä käyty etenkään Ranskaa vastaan; se oli keskustelu, jolla puollettiin Euroopan yhdentymisen perusperiaatteita, kuten henkilöiden vapaata liikkuvuutta. Eurooppahan ei merkitse vain tavaroiden ja pääomien, vaan ennen muuta Euroopan kansalaisten vapaata liikkuvuutta laillisen oikeuden nojalla ja ilman syrjintää, ja tietenkin ilman syrjintää etnisin perustein.
Tämä tarkoittaa, että jos niissä etnisissä asiakirjoissa, joita ei ole täysin selvitetty, on vielä jotain tutkittavaa, se on komission tehtävä. On kuitenkin syytä korostaa, että tätä työtä ei ole vielä saatettu päätökseen. Myös parlamentin on oltava edelleen valppaana ja vältettävä populismia, joka etsii sosiaalisen syrjäytymisen ongelmiin pikemminkin syntipukkeja kuin ratkaisuja tai vastauksia.
Meidän on paitsi torjuttava populismi ja sen houkutukset myös pyrittävä niiden ihmisten integrointiin, jotka ovat syrjäytyneet tai jääneet pitkään väliinputoajien asemaan, ja luonnollisesti myös romaniväestön integrointiin.
Parlamentin on tuettava romaniyhteisöjen integrointia koskevaa konferenssia. Parlamentin on myös todettava, että työ ei ole vielä päättynyt; itse asiassa se on tuskin alkanut, ja meillä on vielä pitkä tie edessämme. Tämä tarkoittaa, että vaikka edes rikkomusmenettelyä Ranskaa vastaan ei ole lopulta käynnistetty, tällä keskustelulla on varmasti ollut tarkoituksensa, koska se on osoittanut oikea-aikaiseksi ja tarpeelliseksi.
Ioan Enciu
(RO) Kuten kaikki tiedätte, vuoden 2010 piti olla Euroopan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen, syrjinnän ja muukalaisvihan torjunnan teemavuosi. Luulen, että tosiasiassa tuo taistelu on kuitenkin hävitty, ainakin tänä vuonna.
Perusoikeuksien tilanne Euroopan unionissa pikemminkin käy yhä arveluttavammaksi kuin paranee. Talous- ja rahoituskriisin tilanteessa joidenkin jäsenvaltioiden hallitukset ovat lisäämässä syrjintätoimiaan. Näitä toimia ovat karkotukset ja etnisiin kriteereihin perustuvat romaneja koskevat tietokannat, jotka on jo tuotu esiin. Jos komissio ei kykene takaamaan perusoikeuksien toteutumista EU:ssa, kuva siitä näiden oikeuksien puolustajana kärsii. Se on riski, johon tällä toimielimellä ei ole varaa.
Arvoisa varapuheenjohtaja Reding, aikooko komissio tutkia myös muut jäsenvaltioista raportoidut syrjintätapaukset? Pystyykö komissio siihen kohdistuvasta poliittisesta paineesta huolimatta saattamaan päätökseen tutkimuksensa?
Csaba Sógor
(HU) Euroopan unioni ja kansainvälinen lainsäädäntö kieltävät selvästi etnisen syrjinnän. Tästä huolimatta joidenkin jäsenvaltioiden epäillään harjoittavan piilosyrjintää niiden alueella asuvia vähemmistöjä kohtaan. En halua nyt puhua piilosyrjinnästä, mutta kiinnittäisin huomionne olemassa olevaan lakiin, joka saattaa etnisen vähemmistöryhmän avoimesti epäedulliseen asemaan. Vaikka Slovakian hallitus muutti kansallisen kielen suojelua koskevaa lakia hyvään suuntaan, laissa määrätään yhä sakkorangaistuksia. Näin ollen tämä laki on omiaan pelottelemaan ja pitämään epävarmuuden tilassa kansalaisia, joiden äidinkieli ei ole slovakki. Venetsian komissio totesi tätä lakia koskevassa lausunnossaan selvästi, että laki on alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskevan eurooppalaisen peruskirjan vastainen ja rajoittaa epäoikeudenmukaisesti vähemmistökielen käyttöä. Haluaisin pyytää komissiota, arvoisaa komission jäsentä ja Euroopan parlamenttia tutkimaan EU:n alueella perusteellisesti kaikki käytännöt, joita voidaan käyttää etniseen tai rodulliseen alkuperään perustuvaan syrjintään, ja tuomitsemaan ne.
Elena Băsescu
(RO) Euroopan parlamentti ilmaisi kuukausi sitten huolensa etniseltä alkuperältään romaneja olevien kansalaisten joukkokarkotuksesta ja tuomitsi kaikki rikoksen ja maahanmuuton väliset yhteydet. Romania on puolestaan vuodesta 2007 alkaen edistänyt Euroopan romaniväestön osallistamista koskevaa strategiaa, ajatusta, joka nostettiin esiin myös Eurooppa-neuvoston kokouksessa syyskuussa.
Haluan korostaa, että mitään tyydyttävää ratkaisua ei toistaiseksi ole saavutettu. Päinvastoin, keskustelua syrjimättömyyden periaatteen kunnioittamisesta hallitsevat tiedotusvälineissä liikkuneet tiedot MENS-tietokannasta Ranskassa. Mielestäni komission on käynnistettävä asiaankuuluvissa jäsenvaltioissa tutkimus sen varmistamiseksi, että hallinnolliset menettelyt eivät ole seurausta etnisin perustein tuotetuista profiileista.
Haluan lopuksi sanoa, että olen tyytyväinen Ranskan hallituksen viime perjantaina antamaan viralliseen lupaukseen siitä, että se noudattaa vapaata liikkuvuutta koskevaa EU:n lainsäädäntöä. Ranskan ja Romanian on toimittava yhdessä niin, että romanien sosiaalista osallisuutta helpotetaan ja tarvittava rahoitus saadaan.
Ulrike Lunacek
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämänpäiväinen keskustelu osoittaa jälleen kerran, miten tärkeä Euroopan parlamentin 9. syyskuuta tekemä päätös oli, sillä siinä ilmaistiin selvästi, että mielestämme Ranska - jäsenvaltio - on tässä rikkonut perusoikeuksia syrjimällä ihmisiä heidän etnisen alkuperänsä perusteella, ja kehotettiin teitä ryhtymään asiassa toimiin. Te luettelitte ensin hyvin selvästi, innostuneena ja päättäväisenä kaiken sen, mitä te olette tähän asti tehnyt ja mille olette myös saanut meidän voimakkaan tukemme. Nyt kuitenkin mielestämme on menty askel taaksepäin. Nimittäin sille vaatimuksellehan, että rikkomismenettelyyn on lähdettävä, koska etniseen alkuperään perustuvaa syrjintää on esiintynyt, on jälleen tullut tukea asiakirjoista, jotka muutamat puhujat jo ovat maininneet ja joista tänään on mainittu ranskalaisissa lehdissä. On täysin selvää, että romanien syrjintää heidän etnisen alkuperänsä perusteella on esiintynyt ja ettei ole rikottu vain henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatetta. Siksi toistan vielä vaatimuksen aktiivisista toimista ja rikkomusmenettelyn käynnistämisestä.
Jaroslav Paška
(SK) Turvallisuuspalvelut luovat tietokantoja laittomaan toimintaan osallistuvista ihmisistä, mikä on miltei normaali osa niiden ennaltaehkäisevää työtä.
Tietokannat perustetaan kansallista lainsäädäntöä noudattaen, koottuihin tietoihin pääsy on rajoitettu koskemaan siihen valtuutettuja henkilöitä, ja kerättyä tietoa voidaan käyttää vain yhteiskunnan suojaamiseen rikolliselta toiminnalta. Olen aivan varma, että niin muiden maiden kuin myös Ranskan ja Alankomaiden turvallisuuspalvelut ovat turvallisuusanalyyseissa kiinnostuneita vain niistä tiedoista, joita ne todella tarvitsevat työtään varten. Tiedot etnisestä tai rodullisesta alkuperästä eivät normaalisti kuulu niihin. Turvallisuuspalvelujen mahdollinen virkaintoisuus voidaan toki tutkia, ja niiden on täysin mahdollista käsitellä myös arkaluonteisia tietoja Euroopan unionissa hyväksyttävällä tavalla.
Csanád Szegedi
(HU) Hyvät kollegat, Liike paremman Unkarin puolesta (Jobbik) ehdotti jo vuonna 2006, että rikosrekistereissä pitäisi olla mahdollista ilmoittaa henkilön etninen tausta, jotta tarvittaessa romanirikollisiin voidaan kiinnittää huomio. Olemme yhä tällä kannalla. Tuohon aikaan vasemmistolais-liberaalinen media nimitti Jobbikia ääripuolueeksi. Neljä vuotta myöhemmin näemme, että Ranskassa on laadittu romanien karkotukseen liittyviä listoja. Me näemme, että Alankomaissa romaneja pidetään uhkana kansalliselle turvallisuudelle, ja tässäkin yhteydessä on tullut esiin tietokantoja. Lisäksi voimme todeta, että myös Suomessa säilöönottokeskuksissa romanirikollisten etninen alkuperä rekisteröidään.
Ja nyt haluaisin esittää kysymyksen yhdelle täällä esiintyneistä henkilöistä eli sille slovakialaiselle naishenkilölle, joka nauroi niin äänekkäästi, kun kyse oli Unkarin uhreista. Minusta on äärimmäisen tekopyhää, että hän tuomitsee romaneja koskevan tiedonkeruun, kun hän, slovakialainen poliitikko, samaan aikaan tukee rasistista kielilakia, joka rankaisee ihmisiä etnisin perustein oman äidinkielen käytöstä.
Viviane Reding
Arvoisa puhemies, pähkinänkuoressa: oikeustoimista Ranskaa vastaan ei ole luovuttu. Niitä on lykätty, koska meidän on odotettava lain täytäntöönpanoa käytännössä ja koska emme voi lausua arvioita lainsäädäntöehdotuksista. Lainsäädäntöehdotukset ovat sinänsä hyväksyttäviä, mutta ne on pantava täytäntöön, jotta asian käsittely voidaan päättää. Asia on siksi edelleen avoinna.
Mitä tulee etnisiin tietokantoihin, joita riippumaton Ranskan tietosuojaviranomainen CNIL tarkastaa Ranskan lainsäädännön mukaisesti ja tässä tapauksessa myös EU:n direktiivien mukaisesti, meidän on luotettava riippumattomiin kansallisiin tietosuojaviranomaisiin, koska unionin lainsäädännön nojalla vastuu analyysin suorittamisesta on niillä. Mielestäni Ranskan riippumaton tietosuojaviranomainen on osoittanut, että se pystyy siihen hyvin.
(FR) Kaiken tuon todettuani on mielestäni tärkeää palata taas asioihin, joista tässä perimmiltään on kyse.
Euroopassa on Ranskaa lukuun ottamatta 10 miljoonaa romania. He ovat Euroopan suurin vähemmistö. Minä tulen maasta, jossa on 500 000 kansalaista. Romaneja on 10 miljoonaa, joten voitte käsittää ongelman laajuuden. Romanit elävät useimmissa jäsenvaltioissamme äärimmäisessä köyhyydessä. Heillä on asumiseen, koulutukseen, terveyteen ja työhön liittyviä ongelmia. Minusta on todella skandaali, että näitä ongelmia ei ole yhäkään ratkaistu. Niinpä toivon, että nykyinen liikehdintä jatkuu, ja se on hyvä asia, koska meidän ei pidä sietää tämänlaatuista syrjintää.
Nykyiset toimet ovat ainakin toimineet jäsenvaltioiden havahduttajina. En ole unohtanut, että Cordobassa huhtikuussa pidetyssä ministerikokouksessa vain kolmella jäsenvaltiolla 27:stä oli ministeritason edustus. Vuoden kuluttua kutsumme koolle toisen ministerikokouksen. Sitä ennen suoritamme yhdessä työryhmän kanssa yksityiskohtaisen tutkimuksen romanien tilanteesta ja kysymyksestä, käytetäänkö unionin varoja vai ei, eli katsomme, mitä todella tapahtuu. Kuten sanoin, vuoden kuluttua kutsumme koolle toisen ministerikokouksen, jossa katsomme konkreettisesti, millaisia sitoumuksia kukin jäsenvaltio on tehnyt romanejaan koskevien kansallisten strategioiden osalta osana laajempaa eurooppalaista kehystä.
Toivon, että koko tämä nykyinen aika ikävä asiantila on ainakin toiminut sen varmistajana, että romaniväestöä ei enää panna syrjään, silloin kun äärimmäisen köyhyyden torjumista koskevaa politiikkaa muotoillaan.
Jos emme onnistu tällä kertaa, nyt kun meillä on siihen mahdollisuus, Euroopan parlamentin seuraava sukupolvi käy aikanaan täsmälleen samat keskustelut, jotka me olemme viime viikkojen aikana käyneet. Sitä emme halua, joten ryhtykäämme nyt toimiin.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Carlos Coelho
Etnisten profiilien luominen ei ole jäsenvaltioissa uusi käytäntö, mutta se on lisääntynyt viime vuosina erityisesti Madridin ja Lontoon terrori-iskujen seurauksena. Kuitenkin ainoa jäsenvaltio, joka on paneutunut tähän asiaan ja laatinut sitä koskevaa lainsäädäntöä, on Yhdistynyt kuningaskunta. Profiilien luominen tarkoin määrättyjen tietokantojen puitteissa voi olla laillista ja sillä voi olla lailliset tarkoitukset. Kun tietojen keräämiseksi käytetyissä kriteereissä keskitytään yksinomaan rotuun, etniseen alkuperään tai uskontoon, niitä olisi pidettävä syrjivinä ja siten laittomina. Viranomaisilla on oikeus suorittaa alueellaan henkilöllisyystarkastuksia ja valvontaa yleisen järjestyksen ja turvallisuuden turvaamiseksi sekä rikollisuuden ja laittoman maahanmuuton valvomiseksi. Henkilöiden fyysisiä ja etnisiä ominaispiirteitä ei kuitenkaan saisi pitää osoituksena siitä, että he ovat rikollisia tai oleskelevat maassa laittomasti. Jokaista ihmistä olisi kohdeltava yksilöllisesti, ja jos hänen tietonsa viedään tietokantaan tai jos häneen sovelletaan erilaista kohtelua kuin suureen yleisöön, siihen täytyy olla muu kuin henkilön rotuun tai etniseen alkuperään perustuva syy.
