Konvencija o prihodnjem večstranskem sodelovanju ribištva severozahodnega Atlantika - Sistem nadzora in izvrševanja, ki se uporablja na območju, zajetem v Konvenciji o prihodnjem večstranskem sodelovanju v ribištvu severovzhodnega Atlantika (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o:
priporočilu gospoda Jarosława Leszeka Wałęse v imenu Odbora za ribištvo o predlogu sklepa Sveta o odobritvi, v imenu Evropske unije, sprememb Konvencije o prihodnjem večstranskem sodelovanju ribištva severozahodnega Atlantika (11076/2010 - C7-0181/2010 - 2010/0042(NLE)) in
poročilo gospe Carmen Fraga Estévez v imenu Odbora za ribištvo o predlogu Uredbe Sveta o sistemu nadzora in izvrševanja, ki se uporablja na območju, zajetem v Konvenciji o prihodnjem večstranskem sodelovanju v ribištvu severozahodnega Atlantika - C7-0009/2009 -.
(Predsednik je poudaril, da se morajo govorniki strogo držati dodeljenega časa za govor)
Jarosław Leszek Wałęsa
Konvencija, ki jo imam čast predstaviti, je bila podpisana v Ottawi leta 1978 in je začela veljati dne 1. januarja 1979. Na podlagi konvencije je bila ustanovljena Organizacija za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO), katere cilj je prispevati k ohranjanju in kar najboljši uporabi ribolovnih virov ter spodbujati mednarodno sodelovanje. Pogodbenice konvencije so na letnih srečanjih organizacije NAFO leta 2007 in 2008 sprejele spremembe konvencije. To gradivo predstavlja bistvene spremembe konvencije, katerih glavni namen je uskladiti besedilo z drugimi regionalnimi konvencijami in mednarodnimi instrumenti ter v upravljanje ribištva vključiti sodobne zasnove. Posodobljena je struktura organizacije, uvedene jasne opredelitve odgovornosti pogodbenic, držav zastave in držav pristanišč in vzpostavljen skladnejši postopek sprejemanja odločitev, preoblikovan je sistem prispevkov v proračun organizacije in uveden postopek za reševanje morebitnih sporov med pogodbenicami.
Ob upoštevanju možnosti za ribolov, ki jih ima Evropska unija po tej konvenciji, je ratifikacija predlaganih sprememb konvencije v njenem interesu. Torej bi morali ratifikacijo sprememb konvencije odobriti. Ob tem pa bi rad jasno in natančno opozoril na nekaj težav v zvezi z ratifikacijo. Prvič, pogodbenice so sprejele spremembe na letnem srečanju NAFO leta 2007 in takrat je bila sestavljena angleška različica. Leta 2008 je bila sestavljena francoska različica, vendar nosi dokument COM, to je predlog Komisije za prenos v zakonodajo Unije, datum 8. marec 2010. To pomeni, da je priprava dokumenta trajala dve leti. Take zamude so nesprejemljive in se v prihodnje ne bi smele ponavljati. Hitro odločanje je za učinkovito delovanje Unije nepogrešljivo. Tri institucije, Komisija, Svet in Parlament, morajo najti ustrezno rešitev, da bi se izognili počasnosti postopka, s čimer bi izpolnili enega glavnih ciljev Lizbonske pogodbe, to je poenostavljen in hiter postopek sprejemanja odločitev. Sedanji primer, ki bo vložen v odobritev, je dokaz, da nekaj ne deluje in da je treba nujno sprejeti ukrepe za izboljšanje razmer. Drugič, rad bi tudi opozoril, da je začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe december 2009. Glede na njune nove pristojnosti bi morala biti Odbor za ribištvo in Evropski parlament ustrezno zastopana na vseh prihajajočih pogajanjih o prihodnjih mednarodnih konvencijah. Leta 2007 in 208 Parlament na pogajanjih ni bil zastopan, kar je razumljivo. Naša institucija je kljub temu pripravljena ratificirati sporazum v okviru svojih pristojnosti, vendar je treba Svet in Komisijo opomniti na nove postopkovne zahteve in na upoštevanje novih pristojnosti Evropskega parlamenta.
Carmen Fraga Estévez
Gospod predsednik, dovolite mi izraziti hvaležnost Svetu in Komisiji za doseženo soglasje že v prvi obravnavi, še zlasti pa bi se rada zahvalila pravnim službam vseh treh institucij za njihovo sodelovanje in pomoč pri reševanju težav, ki so izvirale iz novosti v postopku v odboru po uveljavitvi Lizbonske pogodbe.
Prepričana sem, da smo dosegli kakovosten kompromis, še zlasti glede na to, da pomeni znaten napredek v primerjavi s sedanjim stanjem, res pa je, da smo morale, tako kot pri vsakem kompromisu, vse strani malce popustiti in ravnati prožno pri reševanju te hudo zapletene naloge, saj je Komisija svoj predlog predstavila še pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe. To je zahtevalo tudi prilagoditev predloga novim okoliščinam, še zlasti določbam členov 290 in 291 pogodbe v zvezi z delegiranimi akti in izvedbenimi akti.
Ker gre za prenos v zakonodajo EU priporočil, ki jih je izdala regionalna organizacija za ribištvo, v tem primeru Komisija za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC), ki pa jim bodo sledila druga podobna priporočila, je bil eden od osrednjih ciljev Parlamenta vzpostaviti mehanizem, ki bo omogočal čim hitrejši prenos in preprečeval, da bi nas notranje administrativne zamude ovirale pri ustreznem izpolnjevanju naših mednarodnih obveznosti, kar se je dogajalo doslej.
Tako bo novo besedilo člena 48 na podlagi kompromisa s Svetom o nadaljnjih spremembah te uredbe omogočilo Komisiji hkrati izpolnjevanje obveznosti, ki jih nalaga NEAFC, in prilagajanje morebitnim novim priporočilom v prihodnosti z delegiranjem pristojnosti.
Komisija je sicer predlagala, naj bi bilo mogoče vse člene predloga revidirati z delegiranimi akti, kompromis pa predvideva, da bo to mogoče pri večini členov, razen pri členih, ki zadevajo evidentiranje ulova, pretovarjanje, inšpekcijske preglede ali nadzor kršitev: z drugimi besedami, v glavnem zadeve, povezane z nadzorom, te pa bodo ostale zunaj okvira rednega zakonodajnega postopka.
Komisarka, Parlament se v vsakem primeru zavezuje, da bo postopek spremenil, če se bo izkazalo, da bi lahko vključitev teh vidikov v redni zakonodajni postopek ogrozila izpolnjevanje obveznosti Evropske unije, še zlasti obveznosti Komisije, kot pogodbenice regionalne organizacije za ribištvo.
Zato menimo, da je kompromis pomeni velik korak naprej, ne le v zvezi s tem predlogom, pač pa zato, ker vzpostavlja temelje za prihodnje razprave o ribiški politiki med Svetom, Komisijo in Parlamentom.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, Komisija poziva Parlament, naj odobri spremembe Konvencije o prihodnjem večstranskem sodelovanju ribištva severozahodnega Atlantika, znane tudi pod skupnim imenom sprememba konvencije NAFO.
Rada bi se zahvalila gospodu Wałęsi za prizadevno pripravo poročila.
S spremembo je konvencija bolje usklajena z drugimi regionalnimi konvencijami in mednarodnimi instrumenti. S spremembo so v konvencijo vključene sodobne zasnove upravljanja ribištva, poenostavljena je struktura Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO), uvedene so nove opredelitve odgovornosti pogodbenic, držav zastave in držav pristanišč, postopek sprejemanja odločitev je zdaj skladnejši.
Posodobljena je formula za prispevek v proračun organizacije NAFO, vz postavljen je mehanizem za reševanje sporov med pogodbenicami.
Ta obsežna sprememba bo omogočila EU izpolnjevati svoje mednarodne obveznosti glede trajnostnega ribištva in uresničevanje ciljev pogodbe. Hitra ratifikacija spremembe je v interesu EU, zato jo vaši zbornici priporočam.
Zdaj pa bi se rada posvetila drugemu poročilu o sistemu nadzora in izvrševanja na območju, ki ga zajema Konvencija o večstranskem sodelovanju v ribištvu severovzhodnega Atlantika.
Rada bi se zahvalila gospe Fraga Estévez za pripravo poročila. Vesela sem, da sem priča močni podpori Odbora za ribištvo vsebini tega pomembnega predloga.
Uvedba sistema nadzora in izvrševanja Komisije za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC) je res ključen ukrep za izboljšanje upravljanja ribolovnih virov na območju Atlantika in za odpravo nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova.
Opozoriti pa moram, da Komisija ni povsem zadovoljna z rešitvijo v svežnju, za katero sta se dogovorila Parlament in Svet v okviru trialoga s Komisijo.
Nad nekaterim izidi sem pravzaprav razočarana, še zlasti s členom 48, ki ureja postopek spreminjanja uredbe.
Komisija je želela pridobiti ustreznejše delegirane pristojnosti v zvezi s prenosom prihodnjih sprememb v program. Naj razložim, zakaj - in prosim vas, da pozorno prisluhnete, saj se bomo z enakimi težavami srečevali tudi v prihodnje.
Kot vam je znano, mora Unija ta program uvesti v celoti, saj jo k temu zavezujejo njene mednarodne obveznosti iz Konvencije NEAF. Konvencija določa, da spremembe normalno postanejo zavezujoče za nas v 80 dneh po sprejemu. Torej imamo za njihovo uvedbo 80 dni časa. Resno me skrbi, da bi lahko omejene pristojnosti, ki sta jih sozakonodajalca delegirala Komisiji, ovirale pravočasen prenos sprememb v pravo EU. Taka je stvarnost in to je tudi odgovor na pomisleke gospoda Wałęse glede koledarja izvedbe.
Potrjevanje ureditve sicer ne spada v mojo pristojnost, rada pa bi, da se težave zavedate.
Navsezadnje moramo preprečiti, da bi se prenos ukrepov NEAFC pretvoril v sodobno inačico zgodbe o Sizifu. Kot stvari stojijo danes, bodo ukrepi, ki jih je NEAFC sprejela lani, preneseni šele takrat, ko bo sprejeta rešitev v svežnju, prihodnji mesec pa bo NEAFC najverjetneje sprejela že nove ukrepe, ki bodo spet zahtevali prenos v pravo EU v letu 2011.
Za to bomo torej potrebovali dalj časa.
Komisija zato meni, da ta uredba ne vpliva na nobeno prihodnje stališče institucije glede uporabe členov 290 in 291 Pogodbe o delovanju Evropske unije pri prenosu ukrepov regionalne organizacije za upravljanje ribištva.
Komisija si poleg tega pridržuje pravico predlagati spremembe uredbe, s katerimi bi razširili krog ukrepov, ki naj se sprejemajo z delegiranimi ali izvedbanimi akti.
To bomo storili, če bo prenos po rednem zakonodajnem postopku povzročil tolikšne zakasnitve, da bi lahko bilo ogroženo naše izpolnjevanje mednarodnih obveznosti.
Zaenkrat pa bi se rada še enkrat zahvalila gospe Fraga Estévez in gospodu Wałęsi za njuni poročili in Odboru za ribištvo za delo na teh dveh pomembnih zadevah.
Alain Cadec
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, govoril bom predvsem o poročilu gospe Fraga Estévez. To je poročilo, o katerem danes izražamo svoja mnenja in ki je ključnega pomena za okrepitev nadzora nad severovzhodnim Atlantikom ter za vlogo Evropskega parlamenta kot sozakonodajalca na področjih, povezanih s skupno ribiško politiko.
Ena od prednostnih nalog skupne ribiške politike je namreč prav boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, ki neposredno škoduje tudi našim ribičem in evropski ribiški industriji. Nezakonito ribištvo jim namreč pomeni nepošteno konkurenco. Nezakoniti lastniki ladij izkoriščajo premalo plačane posadke in prodajajo svoj ulov po zelo nizkih cenah. Zaradi njihovih kršitev pomorskega prava in zaradi konvencij Mednarodne organizacije za delo ter Uredbe o nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu z dne 1. januarja2010 so evropski lastniki ladij nekonkurenčnih zaradi visokih stroškov dela. Zavzemamo se za to, da se navzgor uskladijo pravila in pogoji dela pri ribolovu, ki ga tretje države izvajajo v Evropski uniji.
Evropski ribiči tudi spoštujejo stroga pravila upravljanja in nadzora, ki omogočajo ohranitev virov in trajnostni razvoj evropskega ribištva, vendar zaradi teh pravil naši ribiči ne bi smeli biti finančno prikrajšani v primerjavi s tistimi, ki pravil ne spoštujejo. Zato pozivam k zaostritvi nadzora in k doslednejšemu kaznovanju nezakonitega ribolova.
S tem v zvezi čestitam naši predsednici za poročilo, ki opozarja, da je treba sistem nadzora, ki ga je sprejela Komisija za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC), takoj prenesti v pravo EU, še posebej pa pozdravljam uvedbo programa za spodbujanje ravnanja v skladu s priporočili s strani ribiških plovil nepogodbenic. Poročilo tudi pojasnjuje področje uporabe določb člena 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi z delegiranimi akti.
Pozdravljam vključitev dodatka s tremi izjavami, ki predpisujejo pogoje za uporabo delegiranih aktov, ki omogočajo nadzor nad izvedbenimi pristojnostmi Komisije in ohranjanje institucionalnega ravnovesja.
Rad bi poudaril, da mora imeti Parlament kot zakonodajalec popolno neodvisnost pri zadevah, povezanih z delegiranjem.
Ulrike Rodust
v imenu skupine S&D. - (DE) Gospa predsednica, komisarka Damanaki, gospe in gospodje, veseli me, da lahko sprejmemo uredbo, ki pomeni majhen korak k našemu skupnemu cilju, trajnostnemu ribištvu. Za kakovostno upravljanje na vseh svetovnih morjih so regionalne organizacije za ribištvo izrednega pomena. Žal so pogajanja pogosto težavna in napredek vse prepočasen za nepotrpežljive ljudi, med katere spadam tudi sama. Zato moramo storiti vse za okrepitev regionalnih organizacij za ribištvo.
Zdaj pa bi rada povedala še nekaj besed o rezultatih poročila o NEAFC. Prepričana sem, da so novi odlok NEAFC o nadzoru držav pristanišč in novi ukrepi za preprečevanje nezakonitega ribolova zelo dobrodošli. Imeli pa smo naporna pogajanja s Svetom in Komisijo o zadevah, ki so na prvi pogled videti povsem tehnične, so pa pomembne za naše delo v prihodnje. Menim, da smo v zvezi z delegiranimi akti našli kompromis, sprejemljiv za vse strani.
Uspelo nam je tudi doseči soglasje glede načina prenosa sklepov NEAFC v pravo EU v prihodnje. Nobena skrivnost pa ni, da Komisija z doseženim izidom ni prav zadovoljna. To lahko razumem. Ne smemo dovoliti, da bi Evropska unija potrebovala po več let za uveljavitev sklepov NEAFC. V tem smislu morata Svet in Parlament družno dokazati, da sta sposobna postopek soodločanja hitro pripeljati do zaključka, kadar je to potrebno.
Na koncu bi rada nekaj besed posvetila še pereči zadevi: sporu z Islandijo glede lova skuš. Imamo NEAFC, ki upravlja mednarodne vode severovzhodnega Atlantika. Pri selivskih vrstah, kot je skuša, pa bi potrebovali tudi sporazum, ki bi veljal za ozemeljske vode. Znano je, da se pri tem stvari zatikajo. Skrajno žalostno se mi zdi, da so ob tem, ko je sodelovanje v glavnem uspešno, spori okoli tega vprašanja tako ostri. Kaj, če bi regionalnim organizacijam za ribištvo poverili še pristojnosti v ozemeljskih vodah - vsaj glede selivskih vrst? To bi bil seveda radikalen korak, vsekakor pa velja razmisliti o njem.
Britta Reimers
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, s Konvencijo o prihodnjem večstranskem sodelovanju ribištva severozahodnega Atlantika smo vzpostavili zelo pomembno organizacijo: Organizacijo za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO). Cilj te organizacije je prispevati k ohranjanju in kar najboljši uporabi ribolovnih virov na področju severozahodnega Atlantika. Kasnejše spremembe so konvencijo uskladile z drugimi regionalnimi konvencijami. Vključene so bile sodobne zasnove, kot je upravljanje z ribolovnimi viri. Menim, da sta pomembni tudi poenostavitev strukture organizacije in jasna opredelitev obveznosti pogodbenic. Prav tako je koristna možnost reševanja sporov po postopku, ki je bil uveden s spremembami. Možnosti za ribolov, ki jih Evropski uniji zagotavlja konvencija, so za EU zelo pomembne. Prav je, da Parlament v skladu z novimi pristojnostmi, ki mu jih podeljuje Lizbonska pogodba, spremembo odobri.
Kot poročevalka v senci za Skupino zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo čestitam gospodu Wałesi za poročilo Parlamentu.
Isabella Lövin
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, rada bi se zahvalila poročevalcema, gospe Fraga Estévez in gospodu Wałęsi, za poročili, o katerih razpravljamo danes.
Komisija za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC) kot regionalna organizacija za upravljanje ribištva je velikega pomena za Evropo in za ekosisteme severnega Atlantika. Izidi neodvisnega pregleda delovanja NEAFC so bili zelo ugodni, kar pri organizacijah te vrste ne drži vedno. Kljub temu, da NEAFC deluje bolje kot druge tovrstne organizacije, pa so staleži glavnih ribjih vrst na območju, ki ga zajema konvencija, kritično nizki. Gospodarskih in socialnih vidikov delovanja ni mogoče zajeti v vrednotenje, zato je precej negotovosti glede tega, ali konvencija dosega cilj optimalne rabe virov. Učinkovitejši nadzor, nadzorne zmogljivosti in uveljavitev črnih list plovil, ki se ukvarjajo z nezakonitim, neprijavljenim ali nereguliranim ribolovom, pa so pomembni dosežki.
Na podlagi ugotovitev pregleda je bil vzpostavljen tudi mehanizem za reševanje sporov, ugotavljamo pa, da je EU potrebovala vse preveč časa za prenos tega v svoje pravo. Omenjene ukrepe je NEAFC sprejela že leta 2006, veljati pa so začeli šele zdaj. EU mora biti bolje pripravljena na odzivanje na dogodke in na izpolnjevanje svojih mednarodnih obveznosti.
Boj proti nezakonitemu ribolovu je vse pomembnejši. Pri nekaterih vrstah ribolova je kar 30 5 ulova nezakonitega. Na svetu znaša letni nezakoniti ulov rib 11 do 26 milijonov ton, njegova ocenjena vrednost pa je 23 milijard USD. To ustreza približno eni petini svetovnega prijavljenega ulova. Nezakonito ribištvo ogroža še zlasti trajnostno upravljanje ribištva na odprtem morju in v obalnih vodah držav v razvoju. Poleg tega pa ima občutne škodljive okoljske, socialne in gospodarske učinke.
Uveljavitev ureditve nadzora s predpisi o nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu zagotavlja Evropski uniji pomembno orožje. Na območju, ki ga zajema Konvencija o ohranjanju antarktičnih živih morskih virov, se je izkazalo, da se nezakoniti ribiči izogibajo ukrepom, namenjenim zmanjšanju obsega takega ribolova, s selitvijo med ribolovnimi območju in menjavo pristanišč, krajev iztovarjanja in držav zastave. Ta njihova prilagodljivost je pripeljala do zagrizene tekme med njimi ter nacionalnimi in mednarodnimi telesi za upravljanje ribištva. Na ukrepe za spodbujanje ravnanja v skladu s priporočili, ki jih uvede organizacija za upravljanje, se nezakoniti ribiči lahko odzovejo z menjavo ribolovnih območij. Danes nezakoniti ribiči redno menjavajo države zastave - "preskakujejo od ene zastave k drugi". Tega problema se mora EU lotiti.
EU pa mora storiti še več. Sodelovanje med organizacijami za upravljanje ribištva je pomembno, sprožiti pa moramo tudi pobudo za vzpostavitev svetovnega registra ribiških plovil, tudi vseh pomožnih plovil, iz katerega bo jasno razvidno, kdo je lastnik posameznega plovila. EU mora prevzeti večjo odgovornost pri reševanju vprašanja nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova na svetovni ravni.
Marek Józef Gróbarczyk
Na začetku bi rad čestital poročevalcema za njuni izredno pomembni poročili, še zlasti pa za poročili o urejanju inšpekcijskega nadzora. Glede na sedanje stanje, ko na nekaterih območjih ozemeljskih voda Evropske unije inšpekcijski nadzor sploh ni vzpostavljen ali se pregledi sploh ne izvajajo, je nujno vzpostaviti inšpekcijski nadzor na vseh ribolovnih območjih po vsej Evropski uniji.
V zvezi z inšpekcijskimi pregledi pa je treba opozoriti, da nimamo enotnega sistema razdeljevanja kvot in prijavljanja ulova s strani držav članic. Predstavljene analize kažejo, da Komisija na tem področju nima ustreznih strokovnih znanj, večkrat pa se je že tudi zgodilo, da so predstavniki Komisije podajali nasprotujoča si mnenja. Potrebnega strokovnega znanja pa nimajo niti regionalne svetovalne agencije. Naj vas spomnim na tragično stanje staleža sledi v zahodnem Baltiku. Vzroke krize preiskujejo že od leta 2004. Zaenkrat še niso našli nikakršne prepričljive razlage. Nepojmljivo je, da se nihče ni spomnil, da je vzrok mogoče prekomerna proizvodnja ribje moke in ribjega olja.
Pretresti bi bilo treba tudi delovanje Agencije za nadzor ribištva v mestu Vigo, ki je že nekajkrat predstavila precej neobjektivna poročila o pregledih, na primer vzhodnega Baltika. Tudi pri inšpekcijskih pregledih ribiških industrijskih obratov je precej nedorečenosti. Danes pa je najpomembnejše vprašanje gradnje severnega plinovoda, glede katerega bi se morali ribiči sami postaviti za svoje pravice in pri priboriti odškodnino za izgubo zaslužka. Vse to zahteva bolj poglobljeno analizo, ki bi jo morali vgraditi v našo prihodnjo ribiško politiko, vsako poročilo pa bi moralo služiti uresničevanju te politike.
Diane Dodds
Gospod predsednik, komisarka Damanaki, nocoj ste pa res precej zaposleni, saj sva se srečali že v Odboru za ribištvo. Najprej bi se rada zahvalila poročevalcema za njuni poročili in ponovila za številnimi kolegi v nocojšnji razpravi, da nas skrbijo zamude pri urejanju teh zadev.
To priložnost pa bi pravzaprav rada izkoristila za splošnejšo razpravo o sporazumu o ribištvu, še zlasti o tem, kako nujno je sodelovanje med vsemi pogodbenimi strankami sporazumov te vrste. Tega se je dotaknila že komisarka, ko je rekla, da sporazumi zahtevajo od vseh udeležencev odgovorno dejanje.
Predstavljajte si, da ste pravkar vložili milijone funtov v sodobno tovarno, ki izdeluje visoko kakovostne izdelke iz obnovljivih in trajnostnih virov po najvišjih svetovno priznanih standardih. Nato pa se vaš sosed odloči odstopiti od mednarodnega sporazuma in enostransko razglasi, da si bo za svoje potrebe prisvojil velik del naravnih virov, od katerih je odvisna proizvodnja v vaši tovarni. Natanko to se je zgodilo v zvezi s skušo in ribiško družino iz Severne Irske.
Seveda govorim o sporazumu o obalnih državah med EU, Norveško, Islandijo in Ferskimi otoki. Komisarka, vašo izjavo smo že slišali in cenimo odločno stališče, ki ga zastopate v tej zadevi. Cenimo vaše delovanje v prid omenjenih ribičev, radi pa bi pozvali tudi Parlament in Komisijo, naj vam odločno stopita ob stran pri vaših nadaljnjih pogajanjih za rešitev vedno bolj zapletenega in negotovega položaja.
Seán Kelly
Gospod predsednik, nocoj sodelujemo v razpravi trije irski poslanci: gospa Dodds, ki je že govorila, Pat the Cope, ki bo govoril v kratkem, in jaz. Naša trojica skupaj zastopa skoraj celotno ribiško skupnost otoške Irske. Ribištvo je že od nekdaj zelo velikega pomena za našo državo. Vrsta naših čudovitih obalnih skupnosti je odvisna od ribištva, kot pa sem v tej dvorani že večkrat omenil, nisem še nikjer naletel na tako globoko skupinsko razočaranje kot pri naših ribičih. Vzrok zanj so kvote, nezakoniti ribolov, pomanjkljiva sledljivost verige od morja do krožnika, še zlasti pa prekomerno urejanje področja s predpisi, drakonske kazni in nepoštena konkurenca uvoženih rib sumljive kakovosti in izvora.
Prav je, da sta poročevalca nocoj odprla tudi nekatera od teh vprašanj. Še zlasti pozdravljam predlog Komisije za ribištvo severovzhodnega Atlantika, naj se prepove raztovarjanje zamrznjenih rib v evropskih pristaniščih s plovil pod zastavami držav nepogodbenic konvencije. To je zelo pomembna zadeva in upam, da jo bomo izvajali enako goreče kot lastne predpise, ki stiskajo za vrat naše ribiške skupnosti.
Poročevalca sta poudarila, da mora Parlament ohraniti svoje pristojnosti nadzora prihodnjih sprememb konvencije, enako pomembno se mi zdi sodelovanje Komisije in Parlamenta v prid našim obalnim skupnostim, ki se večinoma preživljajo z ribištvom.
Ob tej priložnosti pa ne bi smeli spregledati tudi vseh naših možnosti za razvoj ribogojstva. V Evropsko unijo uvažamo vse preveč rib, namesto da bi jih gojili sami. V času gospodarske krize nam naše možnosti za razvoj ribogojstva odpirajo sijajno priložnost.
Josefa Andrés Barea
(ES) Gospod predsednik, rada bi se zahvalila gospe Damanaki za njeno navzočnost in čestitala poročevalcema gospodu Wałesi in gospe Fraga.
Poročilo gospe Fraga izhaja iz priporočil za sistem nadzora, ki jih je sprejela Komisija za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC) leta 2006 v zvezi s konvencijo iz leta 1982 in na novo opredeljujejo pravila nadzora plovil in izvrševanja konvencije na območjih, ki jih le-ta zajema. Poročilo gospe Fraga pomeni pravni okvir za predlog uredbo o uveljavitvi ukrepov na evropski ravni.
Med številne novosti spadajo: spodbujanje ravnanja v skladu s priporočili s strani ribiških plovil nepogodbenic, nov sistem nadzora, prepoved raztovarjanja zamrznjenih rib, za katere ni izkazana zakonitost izvora, uskladitev z drugimi konvencijami, ukrepi na področju upravljanja ribištva in novi ukrepi v boju proti nezakonitemu ribolovu.
Rada bi tudi sama opozorila na vidik, na katerega so opozarjali že govorniki pred menoj. V poročilu gospe Fraga je zapisano, da so bila priporočila sprejeta leta 2006, konvencija pa je bila podpisana leta 1982, torej že pred 28 leti, konvencija, o kateri govori poročilo gospoda Wałese, pa je bila sprejeta leta 1978 in, če se ne motim, prenesena v naš pravni red leta 1989. Z drugimi besedami, rada bi izrazila svoje nezadovoljstvo nad postopki Komisije pri prenosu priporočil regionalnih organizacij za ribištvo.
Nezakoniti ribolov je vsekakor treba nadzorovati s sistemom skupnih ribolovnih kvot, poleg tega pa moramo odpraviti pravno praznino, ki lahko nastane zaradi zamud pri prenosu zakonodaje.
Ni dovolj samo prenesti priporočil iz drugih predpisov, saj s tem posegamo v jasnost in verodostojnost. Obenem pa pod vprašaj postavljamo redni zakonodajni postopek in medinstitucionalno ravnovesje. Ukrepe, ki jih sprejemajo regionalne organizacije za ribištvo, moramo vključevati v naš pravni red učinkovito in hitro. Parlament je že večkrat poudaril, da je treba regionalne organizacije in njihove sporazume obravnavati prednostno.
Nespoštovanje prava EU pri prenosu sklepov regionalnih organizacij škoduje delu Parlamenta, seveda pa je tudi v nasprotju z duhom Lizbonske pogodbe.
Komisija je povedala, da lahko pričakujemo nove sporazume. Zato prosimo Komisijo, naj jih pač dinamično in hitro prenaša v naš pravni red. Ne puščajmo nezakonitemu ribolovu zatočišča v naših pravnih prazninah.
Pat the Cope Gallagher
Gospod predsednik, najprej bi rad izrazil priznanje obema poročevalcema za poročili, še zlasti gospe Carmen Fraga Estévez, ki si je s svojo nespornostjo pridobilo soglasje vseh strank. Poročilo si prizadeva za dolgoročno ohranitev in optimalno uporabo ribolovnih virov na območju severovzhodnega Atlantika ter trajnostni okoljski in družbeni razvoj.
Ob tej priložnosti bi se rad dotaknil sedanjega spora okoli lova skuš, ki poteka tudi na območju severovzhodnega Atlantika. Ta spor moramo čim hitreje rešiti, saj sedanji prelov skuš ogroža ulov v prihodnje. Lov mora upoštevati trajnostna načela in k temu se moramo zavezati vse strani. Znano mi je, da nedavni pogovori v Londonu niso prinesli rezultatov, pa tudi, da se bodo naslednji teden nadaljevali. Želim, da bi bili pogovori uspešni, in upam, da bo razum prevladal. Komisarka, kot vem, boste po pogovorih 26. oktobra sprejeli oceno stanja, in cenim vašo odločno držo. Zagotoviti morate, da se bodo ti ribolovni viri, ki jih upravljamo skupaj, ohranili tudi za prihodnost. Navsezadnje si ne smemo privoščiti enakih napak, kot smo si jih pri molih. Ne smemo zdesetkati danes še zdravega staleža skuš.
Ian Hudghton
Gospod predsednik, poročili, o katerih razpravljamo, podpiram, to priložnost pa bi rad izkoristil za nekaj splošnih pripomb v zvezi z mednarodnimi in regionalnimi sporazumi o ribištvu.
Za uspeh sporazumov med ribolovnimi državami so potrebne jasne spodbude vsem pogodbenicam za spoštovanje občasno sprejetih ukrepov za ohranjanje virov.
Tudi strokovna priporočila, na katerih temeljijo načrti za ohranitev in upravljanje virov, morajo uživati zaupanje. Z vidika naše ribolovne države, Škotske, se skupna ribiška politika, mednarodni sporazum, ki ga je zasnovala EU sama, ni izkazala za poseben uspeh.
Tako imenovani načrt za obnovitev staleža trsk v praksi zahteva zavržke tudi popolnoma primernih rib, ribičem pa vsiljuje tudi popolnoma nemogočo kombinacijo zmanjševanja kvot in ribolovnih dni. Sedanji spor okoli skuš - za Škotsko najdonosnejšega ribolovnega vira - o katerem so govorili poslanci pred menoj, zadeva vsa mednarodna pogajanja.
Če želimo, da bi sporazumi med ribolovnimi državami imeli kakšne možnosti za uspeh, ne smemo dopustiti, da enostransko stopnjevanje prelova čez vse razumne meje ogroža ribolovne vire.
Prosim komisarko, naj tudi v prihodnje enako prizadevno in odločno išče rešitev za ta spor. Vem, da je med svojim nedavnim obiskom jasno zaznala, kako močna so čustva Škotov ob tej zadevi, rad pa bi pozval tudi Komisijo v celoti, naj upošteva, da mora vse naše ukrepanje temeljiti na zanesljivih strokovnih priporočilih, da potrebujemo smiselna in izvedljiva pravila za načrte upravljanja - kar bi bila v zvezi s skupno ribiško politiko prava novost - in še zlasti spodbude tistim, ki so jim načrti namenjeni, to je ribiškim skupnostim, k ravnanju v skladu z načrti.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov ogroža preživetje obalnih skupnosti, uničuje morske ekosisteme in ogroža naše vire hrane. Zato pozdravljam sprejeti sporazum s Svetom in prepričana sem, da pomeni korak naprej pri uveljavljanju priporočil Komisije za ribištvo severovzhodnega Atlantika.
Zaostritev nadzora, temelječa na trdni zakonodaji, je nujna za našo izpolnitev obveznosti iz sporazuma in za zaščito ribolovnih virov v Atlantiku, ki jih danes hudo ogroža prelov. Ob napredku, ki ga prinaša, pa nam ta uredba zaradi svojega omejenega področja uporabe vendarle ne omogoča v celoti rešiti problemov v zvezi z nezakonitim, neprijavljenim in nereguliranim ribolovom.
Splošno znano je, da tisoče ribiških plovil pluje pod zastavami držav, ki niso pripravljene ali niso sposobne izvrševati določb mednarodnega prava. To ne ogroža samo ribjih staležev, ampak tudi morsko okolje. Delavci na takih plovilih pa niso nič drugega kot sužnji.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Konvencijo o večstranskem sodelovanju v ribištvu severovzhodnega Atlantika je treba prenoviti v skladu z izzivi današnjega dne, zato je potrebna tudi sprememba predpisov. Predlagane spremembe zajemajo: prvič, optimalno uporabo ribolovnih virov, drugič, kakovostno upravljanje ribištva in uporabo ustreznih načinov ribolova, in tretjič, preprečevanje nezakonitega ribolova.
Spremembe bodo spodbudile dolgoročni in trajnostni razvoj ribištva, nujna pa sta stalno spremljanje izčrpavanja ribjih staležev in njihovega obnavljanja, da bomo lahko ocenjevali dejansko stanje na tem področju in sprejemali ustrezne odločitve.
Elie Hoarau
(FR) Gospod predsednik, med pogajanji o sporazumu o Organizaciji za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO) je vodja delegacije EU zagotovil, da bo francoska ribolovna kvota tuna vrnjena ribičem iz krajev Saint Pierre in Miquelon. V sporazumu NAFO ta vrnitev kvote ni zapisana.
V imenu ribičev iz Saint Pierra in Miquelona zahtevam potrditev in uraden zapis te vrnitve kvote. Prepričan sem, da bo zadostovalo že preprosto pismo po uradni ratifikaciji sporazuma NAFO. Ali nam lahko komisarka ja več pove o tem?
João Ferreira
(PT) Gospod predsednik, komisarka, sodelovanje na področju ribištva v mednarodnih vodah je nujno za zagotovitev trajnosti te dejavnosti in za srednje- in dolgoročno ohranitev ribolovnih virov. Regionalne organizacije za ribištvo morajo seveda ob ukrepih za ohranitev in upravljanje opredeliti tudi ukrepe za učinkovito izvrševanje.
Zato se zavzemamo za odpravo vrzeli v sistemih nadzora, še zlasti nadzora nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova. Nadzor ribolova nalaga državam članicam precejšne obveznosti, tako v okviru skupne ribiške politike (SRP) kot v okviru mednarodnega sodelovanja, kar dokazuje tudi sedaj predlagan prenos v naš pravni red.
Komisija tega dejstva ne sme spregledati. Nabava, razvoj in posodabljanje zahtevanih nadzornih zmogljivosti so lahko povezani tudi z visokimi finančnimi vložki. Zato bi morali razmisliti o finančnih virih, ki jih za nadzor predvidevajo finančni instrumenti SRP, še zlasti pa bi morali revidirati sedanjo predpisano najvišjo stopnjo sofinanciranja na tem področju, ki znaša 50%.
Franz Obermayr
(DE) Gospod predsednik, na letni konferenci organizacije NAFO so sprejeli spremembe konvencije iz Ottawe, sklenjene 1. januarja 1979. Pri obravnavi ne smemo izpustiti izpred oči temeljnega cilja sprememb: optimalne uporabe in razumnega upravljanja ribolovnih virov. Če naj ribolov zagotavlja hrano tudi naslednjim generacijam, morata uporaba in upravljanje temeljiti na trajnostnih in okolju prijaznih načelih.
Sporazumi skušajo še zlasti ohraniti male lokalne skupnosti in družine, ki se preživljajo z ribištvom in jih zavarovati pred konkurenco nezakonitih ribičev ter velikih ribiških flot, ki pustošijo morja ob uporabi različnih elektronskih pripomočkov in mrež za ribolov v globinah. Skratka, hočemo ribiško industrijo, vendar ne takega, ki bi ogrožala male ribiče in lokalne skupnosti. V prid zanamcem moramo zagotoviti trajnost in jo zaščititi z ustreznimi pogodbami.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, še enkrat bi se rada zahvalila poročevalcema za odlično opravljeno delo, rada pa bi se zahvalila tudi vsem poslancem za njihove pripombe. Zavedam se, da sta poročili zelo pomembni. Spremembe bi korenito izboljšale stanje, še zlasti kar zadeva nadzor in naše možnosti v boju proti nezakonitemu ribolovu.
Strinjam se z vami, da je nezakoniti ribolov problem, ki ga moramo rešiti, saj ogroža trajnostno ohranjevanje ribolovnih virov. Pomeni tudi hudo nevarnost za naše obalne skupnosti, saj brez trajnosti ribolovnih virov nimajo nikakršne prihodnosti. Nujno je vzpostaviti sisteme nadzora. Pri tem nam lahko precej pomagajo poročili in priporočila glede teh sistemov.
Rada bi tudi poudarila, da se zavedam, da za uspešno uvedbo in izvrševanje teh pravil potrebujemo več virov - in morda tudi več finančnih sredstev. Tega v sedanji krizi ne bo lahko zagotoviti, vsekakor pa se bomo potrudili po svojih močeh.
Malo bolj pa bi se rada posvetila postopkom soodločanja Parlamenta, Sveta in Komisije v zvezi s spremembami pravil organizacij za upravljanje ribištva in prenosom sprememb v naš pravni red. Delim vaše mnenje, da so regionalne organizacije za ribištvo velikega pomena za našo politiko in da moramo okrepiti njihove dejavnosti za odpravo nezakonitega ribolova po vsem svetu. Strinjam se tudi, da bi z uveljavitvijo naših načel po vsem svetu precej storili za trajnost ribolova.
Prav tako toplo pozdravljam predloge za okrepitev sodelovanja in predloge za vzpostavitev mednarodnega registra ribiških plovil, vendar nas na poti do tega čaka še precej korakov.
Če želimo okrepiti mednarodno sodelovanje, se moramo potruditi in hitro uveljavljati sklepe, ki jih sprejemajo mednarodne organizacije. Prav zato se Komisija zavzema za več delegiranih pristojnosti na tem področju. Spoštujemo postopek soodločanja, zavedamo se, da se je okolje spremenilo, in vemo, da bosta o tem, kakšna pooblastila naj nam delegirata, odločala Svet in Parlament. Vseeno pa bi rada poudarila, da ta težava ne zadeva samo Komisije: z zamudami pri prenosu sklepov regionalnih organizacij v naš pravni red ogrožamo mednarodni ugled EU. Zato vztrajamo, da je treba medinstitucionalno ravnovesje na tem področju izboljšati.
Strinjam se z vami, da je ravnovesje med institucijami potrebno, vendar mora biti boljše in z veseljem se bom vključila v morebitno razpravo s Parlamentom o tem, kako bi lahko ukrepe regionalnih organizacij za upravljanje ribištva učinkoviteje prenašali v pravni red EU.
Jarosław Leszek Wałęsa
Rad bi se zahvalil vsem za današnjo razpravo. Ugotavljam, da smo soglasni. Spremembe, ki jih uvaja revizija konvencije, so nujno potrebne. Rad bi se zahvalil gospe Fraga Estévez za predsedovanje našemu odboru, še zlasti pa bi se rad zahvalil komisarki. Delo z vami je pravi užitek. Hvala vam za vaše besede in zagotovila, saj vidim, da razumete spremembe v dinamiki delovanja evropskih institucij. Ne glede na to, lahko kot Evropski parlament samo dajemo soglasje za ratifikacijo sprememb konvencij, trdno upam, da bodo v prihodnje sodelovanje in pogajanja tekli tako, kot je prav, da bodo hitra, pregledna in učinkovita. Hvala vam, komisarka, za vaše besede in računam na naše dobro sodelovanje tudi v prihodnje.
Carmen Fraga Estévez
Gospod predsednik, rada bi povedala komisarki, da se mi zgled najnovejše uredbe o Komisiji za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC), ki jo bomo sprejeli jutri, ne zdi dober zgled, saj so stvari tekle natančno tako, kot ne bi smele.
Komisija je vložila predlog pozno, poleg tega se je spremenil postopek, saj je iz posvetovalnega prešel v redni zakonodajni postopek, nato pa je bil predlog v celoti prilagojen rednemu zakonodajnemu postopku. S predlaganim kompromisom se želimo izogniti prav takim dogodkom. Z novim besedilom člena 48 uredbe, ki ureja postopek prihodnjih sprememb uredbe za prenos morebitnih priporočil NEAFC v pravni red EU, in v večini členov smo delegirali pristojnosti Evropski komisiji. Redni zakonodajni postopek smo ohranili samo na nekaj izbranih področjih, kar pomeni kompromis s Svetom.
Torej smo napravili pomemben korak naprej glede delovanja ureditve v prihodnje, poleg tega pa sem se, komisarka, v razpravi tudi javno zavezala, da bo Parlament pripravljen postopek revidirati, če bi se izkazalo, da postopek ne deluje ustrezno in nas ovira pri izpolnjevanju naših obveznosti. Prepričana sem, da smo se zelo potrudili, in menim, da je izid pomemben korak naprej in dobro izhodišče. Verjamemo, da bo Komisija znala uporabljati nova pooblastila, ki sta jih ji poverila Svet in Parlament.
Hvala, gospod predsednik, komisarka. Prepričana sem, da bodo stvari v prihodnje tekle mnogo bolje kot doslej. Seveda pa imate škarje pri tem v rokah vi sami, komisarka.
Predsednik
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v torek, 19. oktobra 2010 ob 12.30.
(Seja je bila za nekaj minut prekinjena)
Pisne izjave (člen 149)
Luis Manuel Capoulas Santos
Kot poslanec iz Portugalske, države z bogato tradicijo ribištva in utemeljenimi interesi v zvezi z Organizacijo za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO), pozdravljam spremembe besedila konvencije, saj se z njimi izboljšujejo pogoji za delovanje te regionalne organizacije za ribištvo.
Prestrukturiranje z zgostitvijo pristojnosti za sprejemanje odločitev v enem novem organu in novi mehanizem za reševanje sporov bosta omogočila hitrejše notranje odločanje. Z novimi opredelitvami se uvajajo jasnejše smernice glede obveznosti in pravic pogodbenic in vzpostavlja večja preglednost ribištva na tem območju.
V okviru organizacije NAFO bi morala EU skupaj z drugimi pogodbenicami zavzeti bolj proaktivno držo in bi morala skrbeti za ohranitev dobrih odnosov s Kanado, obenem pa si še naprej prizadevati za dialog in soglasje z drugimi pogodbenicami organizacije, pa tudi med državami članicami, ki jih ta regionalna organizacija posebej zadeva.
Ob ključni vlogi strokovnega partnerskega sodelovanja, ki je temelj za odločitve v prid trajnostnemu upravljanju ribolovnih virov in ki je pri nekaterih ribjih vrstah že dalo uspešne rezultate, pa je nujno, da se odločitve skrbno pretehtajo. Odločitve morajo služiti vzpostavljanju in ohranjanju ravnovesja, ki pa je lahko trajnostno le, če se upoštevajo tudi učinki odločitev na družbo in gospodarstvo.
