A millenniumi fejlesztésért - 5. cél: az édesanyák egészségének javítása (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Tanács és a Bizottság nyilatkozatai a millenniumi fejlesztés 5. céljáról: az édesanyák egészségének javításáról.
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács hivatalban lévő elnöke. - (FR) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim, az Európai Parlamenthez hasonlóan a Tanács is nagy fontosságot tulajdonít a millenniumi fejlesztési célok elérésének az egész világon 2015-ig, és különösen annak, amely az anyai mortalitási ráta háromnegyeddel történő csökkentését célozza 1990 és 2015 között.
Ebben a vonatkozásban az Európai Unió emlékeztet arra, hogy ezen a területen a tartós előrehaladás megköveteli a nők és lányok jogainak tiszteletben tartását és előmozdítását, biztosítva számukra az egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférést, nevezetesen a szexuális egészség tekintetében, és az AIDS vírusától való védelmüket. A három EU intézmény egyértelművé tette közös kívánságukat, hogy javítsák az édesanyák egészségét a fejlődő országokban, különösen a fejlesztésről szóló európai konszenzus 2005. december 20-i aláírásával, amely az édesanyák egészségét az EU fejlesztéspolitikájának prioritásai között helyezi el. Rendelkezünk a cél végrehajtásához szükséges pénzügyi eszközökkel, különösen az Európai Unió és az Afrika közötti, a millenniumi célokra vonatkozó partnerség keretében. Amint tudják, az egészséget illetően még komoly kihívásokkal kell szembenéznünk. Ezeket az Egyesült Nemzetek éves jelentése is említi. Évente 500 000 nő hal meg a terhesség vagy gyermekszülés során bekövetkező komplikációk miatt, amelyeket nem tudnak kezelni. Ha nem tudunk haladást elérni, ezek az elhalálozások ebben a fázisban nem kerülhetők el. A Szahara alatti Afrikában annak a valószínűsége, hogy egy nő az ilyen anyasággal kapcsolatos okok miatt hal meg 1:16-hoz, szemben 1:3 800-zal a fejlett országokban. Ezért, tekintettel a kihívás mértékére és e teljeséggel elfogadhatatlan helyzetre, a Tanács döntést hozott intézkedése felgyorsítására és megerősítésére. Júniusban elfogadta cselekvési tervét. A cselekvési terv kimondja, hogy az EU sürgős támogatást nyújt a 2005-ben a reprodukciós egészségügyi szolgáltatásokhoz való egyetemes hozzáférés tekintetében kitűzött cél, valamint a 2010-re kitűzött mérföldkő eléréséhez, ami - mint önök is tudják - évente 4 millióval több gyermek életének megmentését jelenti, köztük 2 millióét Afrikában, és évente 35 millióval több születést kell szakképzett egészségügyi személyzetnek levezetnie, ebből 13 milliót Afrikában. Ha 2015-ig háromnegyedével kívánjuk csökkenteni az anyai mortalitást, ez azt jelenti, hogy évente 21 millióval több születést kell szakképzett egészségügyi személyzetnek kísérnie 2010-ig.
Az EU támogatást nyújt annak a célnak az eléréséhez, hogy Afrikában 2010-re 50 millióval több asszony jusson modern fogamzásgátlókhoz és általánosságban elérhesse a családtervezést. A cselekvési terv, amelyet a Tanács hajt végre, azt is kimondja, hogy az EU 2010-re hozzájárul az e célok eléréséhez szükséges pénzügyi hiány áthidalásához. Elmondhatom önöknek, hogy ma ezt a pénzügyi hiányt az Egészségügyi Világszervezet több mint 13 milliárd euróra becsüli.
Ha - és a biztos asszony majd elmondja nekünk, hogy valóban ez-e a helyzet -az Európai Bizottság úgy véli, hogy a pénzügyi hiány áthidalásához az EU támogatását 2010-ig 8 milliárd euróval növelnünk kell, amelyből 6 milliárd eurót szánnánk Afrikára; lényeges, hogy mind a partnerországok, mind a donorok érintettként vegyenek részt az előttünk álló kihívásokkal való megbirkózásban.
Ebben az összefüggésben az elnökség meggyőződése, hogy a fejlődő országok egészségügyi rendszereinek megerősítése a millenniumi fejlesztési célok kulcsfontosságú prioritása marad. Több konkrét intézkedést tervezünk, amelyeket felsorolok: az elnökség és a Bizottság közös dokumentumot készít az egészségügyi kockázatok fedezetéről; a fejlesztési miniszterek szeptember 29-én és 30-án informális találkozón vesznek részt, megtárgyalva a novemberi Tanács és a következő elnökségek következtetéseit az egészségügyi ellátáshoz való egyetemes hozzáférést illetően; és végül a Tanács megvizsgálja a Bizottság jelentését az EU cselekvési programjáról a fejlődő országokban az egészségügyi szakdolgozók kritikus hiányának megoldásával kapcsolatban - és én megjegyeztem, hogy ez mennyire fontos feladat.
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim, önök biztosak lehetnek abban, hogy a Tanács folytatja a cselekvést és mindent meg fog tenni, hogy az Európai Unió a jövőben is a hajtóereje legyen az édesanyák egészsége javításának a fejlődő országokban, különösen Afrikában.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr, valószínűleg az egészséghez fűződő jog az az alapjog, amellyel kapcsolatban a mai világban a legnagyobb az egyenlőtlenség. A leginkább rászorulók, a betegség és az idő előtti elhalálozás kockázatának leginkább kitettek azok, akik a legkevésbé - gyakran egyáltalán nem - tudnak hozzáférni az egészségügyi ellátáshoz. Ez egy hatalmas kihívás az Európai Unió és az egész világ közössége számára.
Az Európai Unió nagymértékben elkötelezett a millenniumi fejlesztési célok (MFC-k) végrehajtása mellett, ideértve az édesanyák egészségének javításáról szóló 5. MFC-t, amely mai vitánk tárgya.
Tudatában vagyunk annak, hogy a szexuális és reprodukciós egészség, illetve az egészségügy általános finanszírozásának arányos növelése sokkal koherensebb és több ágazatra kiterjedő megközelítést igényel a többi MFC bevonásával. Egészségügyi eredmények nem érhetők el a jobb egészséget nyújtó rendszerekbe való megfelelő beruházás nélkül. Az egészségpolitikát be kell ágyazni a tágabb társadalmi és gazdasági fejlődés tervezésébe. Az országoknak hosszú távú, kiszámítható segélyre van szükségük a külső donoroktól. A donoroknak egyértelmű kapcsolatot kell látniuk a finanszírozás és az eredmények között és sürgősen szükség van olyan mechanizmusokra, amelyek valamennyi partner teljesítményét elszámoltathatóvá teszik a nemzetközi megállapodások fényében.
A fejlődő országokban élő szegények - nők, férfiak és gyermekek - egymáshoz kapcsolódó szexuális és reprodukciós egészségi problémák széles skálájával szembesülnek. Ide tartozik egyebek között a HIV/AIDS, a nemi úton terjedő betegségek, a nem tervezett vagy nem kívánt terhesség, a terhesség és gyermekszülés közben megjelenő komplikációk, a nemi szervek csonkítása vagy levágása, a terméketlenség, a szexuális zaklatás, a nem biztonságos abortusz és a méhnyakrák. Együttesen ezek az állapotok felelnek sok szenvedésért és sok idő előtti halálért. Ezek alapvetően a megfelelő egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférés és az információ hiánya, a szakemberek és a reprodukciós egészséghez szükséges árucikkellátás nem megfelelő rendelkezésre állásának tulajdoníthatók, amelyeket a szegénység és a nőknek a társadalomban betöltött másodlagos helyzete súlyosbít.
Ezért az édesanyák egészségének javítása és az anyai mortalitás csökkentése az Európai Bizottság egészséggel és fejlesztéssel kapcsolatos munkájának legfontosabb ügyei. Azonban erőfeszítéseink és az MFC-célok ellenére, az 5. MFC valószínűleg az a cél, amely globálisan a leginkább eltér az előírt pályától - különösen, mint már említettük, Afrikában. Ez nagyon súlyos, annál is inkább, mert a legtöbb anyai elhalálozás otthon, az egészségügyi szolgáltatásoktól távol történik, és gyakran még nyilvántartásba sem veszik. Így a tényleges anyai mortalitási adat még az évi fél milliónál is sokkal magasabb lehet, amelyről mi a statisztikákból tudunk.
Politikai szempontból van még egy aggályos kérdés. Ez pedig az a növekvő tendencia, hogy az abortusszal kapcsolatos érzékenységek miatt a szexuális és reprodukciós egészségi és az ezekhez fűződő jogokkal kapcsolatos politika nem kap prioritást a programokban. Ezzel megfeledkezünk számos partnerországunkban a nők egyenlőtlen helyzetéről, akiknek nincs beleszólásuk abba, hogy hány gyermeket szeretnének, vagy szexuális kapcsolatra kényszerítik őket gyakran olyan partnerrel is, aki valószínűleg HIV-fertőzött. Ne feledkezzünk meg az erőszak sok áldozatáról, a fiatal lányokról és asszonyokról, akiket - nem elég az általuk elszenvedett sérülések és trauma - rokonaik és közösségeik gyakran kiutasítanak.
Ezért a 10. Európai Fejlesztési Alap és a Bizottság költségvetése felhasználásával programot készítünk 31 fejlődő országban az egészségügy közvetlen támogatására. Sok ilyen országban igen magas az anyai elhalálozási ráta, és nagyon gyenge az egészségügyi rendszer.
E tekintetben az egészségügyi eredményhez kapcsolódó költségvetési támogatás egy másik fontos eszközzé válik az anyai mortalitás csökkentésére. Hogy ezt a segélyt kiszámíthatóbbá tegyük, a Bizottság új finanszírozási módozatot vezet be számos partnerországban "MFC-szerződés” elnevezéssel, amelyben a költségvetési támogatást hosszabb távon nyújtjuk az egyeztetett, az MFC-k eléréséhez hozzájáruló eredményekhez kapcsoltan. Ez lehetővé teszi a kormányok számára, hogy támogassák az egészségügyi rendszerek ismétlődő költségeit, például az egészségügyi szakdolgozók fizetését. Ez kritikus fontosságú ahhoz, hogy növelni lehessen az alapvető egészségügyi ellátáshoz való hozzáférést, ide értve a biztonságos gyermekszülést és az 5. MFC felé történő haladást.
Azt is tudjuk azonban, hogy amit az anyai egészség támogatása érdekében jelenleg teszünk, nem elegendő, és további erőfeszítésekre van szükség a jelenlegi helyzet megváltoztatására. Ezért 2008. június 24-én az Európai Unió Tanácsa elfogadta az EU MFC-kel kapcsolatos cselekvési napirendjét, amellyel a Bizottság és a tagállamok elkötelezték magukat, hogy az egészségügyre szánt támogatásukat további 8 milliárd euróval növelik - ezt már említették - és ebből Afrikára 6 milliárd euró jut 2010-ig.
Ami az 5. MFC-t illeti, az MFC-kel kapcsolatos cselekvési napirend két fontos célt említ 2010-ig: először, hogy 21 millióval több szülést kísérjen szakképzett egészségügyi szakdolgozó, és másodszor, hogy 50 millióval több asszony férjen hozzá modern fogamzásgátlókhoz Afrikában.
Nekünk a Bizottságban - de a tagállamoknak is - mindezt együttesen kell megvalósítanunk. Elköteleztük magunkat, és eltökéltek vagyunk a mellett, hogy javítsuk a szegény országokban szülő nők helyzetét, ami szerintem a világon a legtermészetesebb. Örülök, hogy ma külkapcsolati biztosként Louis Michel helyett ezt én mondhatom, mert nőként nagyon is érzem a szolidaritást.
(Taps)
Filip Kaczmarek
Elnök úr, biztos asszony, az 5. millenniumi fejlesztési cél nagyon fontos, amely nem csak az élet minőséget, hanem magát az életet, annak kezdetét és folytatását érinti. Az 5. millenniumi fejlesztési cél annál is fontosabb, mivel sikeres végrehajtása pénzügyi értelemben nem kerül olyan sokba. Szerte a világon vannak már elindított programok és projektek, amelyek lényegesen csökkentik a születés körüli mortalitást, és költségeik sem túlságosan magasak. Ennek ellenére, néhány régióban az 5. cél sikerdinamikája gyenge vagy nagyon gyenge. Ezen kívül néhány régióban, és különösen a Szahara alatti Afrikában 2000 óta semmilyen javulás nem történt. Ez nagyon aggasztó jelenség, mivel azt jelenti, hogy az 5. millenniumi fejlesztési cél globális végrehajtása került súlyos veszélybe.
Sajnálatos módon néhány fejlődő országban még mindig azt látjuk, hogy a problémát ideologizálják, és egyetlen valóban ellentmondásos kérdésre koncentrálnak, nevezetesen a reprodukciós jogokra. Ezt ma már említették. Azonban az anyák halálozásának egyik legfontosabb oka a veszélyesen végrehajtott abortusz. Akárhogyan is nézik, logikus, hogy az abortuszok számának korlátozása az anyai mortalitás csökkenéséhez vezetne. Minden bizonnyal könnyebb az abortuszok számát korlátozni, mint az úgynevezett "biztonságos” abortuszok számát növelni.
Nehéz ezért egyetérteni azzal az állítással, hogy a reprodukciós egészség prioritást kell élvezzen a fejlesztéspolitikában. Fontos, de a prioritásnak változatlanul a szegénység elleni küzdelemnek kell lennie (én egyetértek a biztos asszonnyal); az, hogy javítsuk a nők helyzetét és a fejlődő országok tartsák be ígéreteiket. A prioritások megválasztása nagyon fontos, mert a rossz prioritásválasztás olyan intézkedésekhez vezethet, amelyek kedvezőtlenek lehetnek. Például, az állásfoglalásokban rendszerint szerepeltetjük a tapasztalatok és a legjobb gyakorlat cseréjének példáját, ám ha a cél nem megfelelő, a tapasztalatok és a legjobb gyakorlat cseréje hatástalan vagy kifejezetten nem kívánatos lehet.
Arra is érdemes emlékezni, hogy erkölcsileg ambivalens saját normáinkat és feltételeinket más országokra és társadalmakra ráerőszakolni. Etikai ügyekben az általunk nyújtott segély kedvezményezett országainak kell meghozni a döntést arról, hogy mi a jó és mi az elfogadható. Nem mondhatjuk például, hogy az abortusz jó megoldás. Ez következetlen és indokolhatatlan beavatkozás lenne: következetlen, mert mi magunk is növelni szeretnénk a születési rátát Európában, miközben más országokban annak korlátozását mozdítjuk elő; indokolhatatlan beavatkozás, mert senki sem hatalmazott fel bennünket arra, hogy más államokban az etikai ügyekről való döntéshozatalt befolyásoljuk.
Véleményem szerint ezért arra kellene koncentrálnunk, ami nem ellentmondásos, különösen miután sok olyan van, ami nem ellentmondásos, és amelyekkel kapcsolatban mindannyian egyetértünk: oktatás, a nők helyzetének megerősítése, az anyaság védelme, a jó táplálkozás, a szakképzett orvosi segítségnyújtáshoz és szülészeti ellátáshoz való hozzáférés. Ezek azok a területek, amelyekre együtt koncentrálhatunk, és ezzel segíthetjük az 5. millenniumi fejlesztési cél elérését.
Alain Hutchinson
a PSE képviselőcsoportja nevében. - (FR) Elnök úr, a Tanács hivatalban lévő elnöke, biztos asszony - akinek szeretnék boldog születésnapot kívánni ma - nem hivatkozom arra szövegre, amit önöknek képviselőcsoportom nevében fel akartam olvasni, mert úgy vélem, hogy egy nagyon fontos vita kellős közepén vagyunk.
Amikor tudomásul vesszük e millenniumi cél elérésének sikertelenségét, az ötödik célét, amely nagyon fontos, mert ez a nőkre és a terhesség alatti szenvedésükre vonatkozik, fel kell hagynunk rendkívül álszent hozzáállásunkkal és az itt Európában készített elemzésekkel, amikor tudjuk, látjuk és tanúsíthatjuk, hogy milyen a helyzet Afrikában, a terepen, a falvakban, a vidéken, a bozótban. Engem meglehetősen bosszantott az, amit képviselőtársunk Kaczmarek úr az előbb elmondott, ezért nem fogom felolvasni a felszólalásomat. Nem állíthatjuk, hogy az abortusz valami csodaorvosság azoknak a nőknek valamennyi problémájára, akiknek szülniük kell. Semmiképpen sem. A szükséges eszközöket kell biztosítanunk, hogy ezeknek a nőknek minden, amire szükségük van rendelkezésükre álljon: oktatás, megfelelő családtervezés, fogamzásgátlás, és ha szükséges, a terhesség önkéntes megszüntetése megfelelő feltételek mellett - de nem ezért vetjük be minden erőnket. Nagyon nehéz egyértelműen megfogalmazni a dolgokat a Parlamentben, mert itt vannak egyesek, akik az erkölcs és néha a konzervativizmus nevében megakadályoznak bennünket abban, hogy a megfelelő intézkedéseket, a hatékony intézkedéseket meghozhassuk az érintett országok asszonyai javára.
Beniamino Donnici
Elnök úr, hölgyeim és uraim, mi az anyai mortalitásról szóló állásfoglalásra irányuló közös indítványon dolgoztunk figyelembe véve azt a tényt, hogy az 5. cél "1990 és 2015 között az anyai mortalitási ráta háromnegyeddel történő csökkentése” teljesülése messze van, és az erőteljes és konkrét kezdeményezést igényel a nemzetközi közösség részéről, amelyet a jogok és értékek Európája csak értelmezhet és garantálhat.
Tudomásul vesszük a Jouyet úr és Ferrero asszony által adott biztosítékokat, de a szavakat sürgősen tettekre kell váltanunk. Végül is az anyai és a csecsemői mortalitás az emberi fejlődés szintjének legfontosabb mutatója, és amint már elmondtuk, elfogadhatatlan, hogy ma még évente több mint félmillió nő hal meg szülés közben.
Amint mindannyian tudjuk, e nők többsége a Szahara alatti Afrikában él, ahol percenként valaki meghal. Amint elmondtuk, a fejlett világban élő nők számára ugyanez a kockázat 1:3700-hoz. Ezek az adatok még drámaibbnak tűnnek, ha az ugyanebben az időszakban néhány közepes jövedelmű kelet-ázsiai, délkelet-ázsiai, észak-amerikai, dél-amerikai és észak-afrikai ország által elért ígéretes haladást vizsgáljuk, ami azt bizonyítja, hogy ezzel a borzasztó helyzettel meg lehet birkózni.
A mi véleményünk szerint, ez az állásfoglalás jól időzített, világos és átfogó, és meghatározza azokat a stratégiákat, amelyekkel ezt az egyértelmű globális egészségi vészhelyzetet kezelni lehet, felismerve azt a tényt, hogy a megfelelő szintű egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés alapvető emberi jog.
Végezetül remélem, hogy a képviselőcsoportok között elért értékes kompromisszum egy ilyen rendkívül fontos kérdésben a Parlamentben a legszélesebb konszenzust élvezi majd, és az együttes állásfoglalás elfogadása valamennyi intézményünk és nemzetünk részéről konkrét cselekvést, valamint megfelelő beruházást indít el az infrastruktúrába és a szállításba, az orvosi felszerelésekbe, a felszerelések üzemeltetői számára a képzésbe, az oktatásba, a biztonságba, a nők emancipációjára irányuló politikákba annak érdekében, hogy a civilizációnak ezt a kulcsfontosságú célját 2015-re elérhessük.
Ewa Tomaszewska
Elnök úr, a születés körüli időszak alatti mortalitás változatlanul nagyon felkavaró jelenség, olyan, ami nem indokolható az orvosi tudás állapotával. A terhes asszonyok egészségi állapotának javítása még komolyabb probléma a demográfiai összeomlás időszakában.
Érdemes emlékeztetni arra, hogy az abortusz milyen súlyos csonkítást jelent egy nő számára. Nem szabad, hogy az eldöntendő kérdés az legyen: ha hozzájárulsz a gyermeked megöléséhez, lesz esélyed a túlélésre. A születés körüli mortalitás 75%-os csökkentése 2015-ig 1990-hez képest a nők általános egészségi állapotának javítását és az egészségügyi ellátásra, valamint a megelőzést célzó oktatásra elköltött pénz növelését igényli.
A helyzet a legrosszabb a Dél-, illetve a Szahara alatti Afrikában és Ázsiában. Évente félmillió asszony az életével fizet azért a vágyért, hogy legyen utóda. A HIV-vel és maláriával fertőzött nők esetében az anya egészségét fenyegető veszély mellett fennáll az a veszély is, hogy a gyermekek megfertőződnek. Hangsúlyozni kell, hogy az egyik fontos negatív tényező itt a szegénység, és e probléma megoldására pénzügyi eszközöket kell bevonnunk. Ez a helyzet nagyon konkrétan jelzi az emberek közötti szolidaritás értékét. A nők - a jövendő anyák - egészségének prioritásként való elismerése és a nemzetközi erők mobilizálása a terhes asszonyok egészségi ellátásának javítása érdekében komoly kihívás.
Kathalijne Maria Buitenweg
a Verts/ALE képviselőcsoportja nevében. - (NL) Elnök úr, kilenc éve vagyok parlamenti képviselő, és ez alatt az idő alatt lett két gyermekem. Ők most két, illetve majdnem nyolc évesek. A terhesség természetesen mindig tele van izgalommal- az ember mindig arra kíváncsi, hogy vajon a születendő gyermek teljesen egészséges lesz-e - de egész őszintén elmondhatom, hogy terhességeim során egyszer sem gondolkoztam el azon, hogy én magam túlélném-e. Micsoda luxus ez!
Az adatokat már idézték. Európában kevesebb, mint 3800 nő közül 1 hal meg a terhességhez kapcsolódó okok miatt, ez az adat azonban sokkal magasabb néhány afrikai országban: 1:16-hoz. Niger esetében az 1:7-hez adatot is említették. Ennek egyik oka a nem biztonságos abortusz. Nagyon szeretném, ha nem ez lenne a valóság, de ehhez olyan változásokra volna szükség, mint a fogamzásgátlás biztosítása vagy a férfiak részéről az önkorlátozás. További okok az orvosi segítségnyújtás hiánya vagy az ilyen segítségnyújtás biztosításának késedelme, valamint a túl sok terhesség egyik a másik után és túl korai életkorban.
Az európai és e többi ország közül nagyon sokban meglévő helyzet közötti hatalmas különbség azt mutatja, hogy a befektetés kifizetődik. Nyilvánvaló: az egészségügyi ellátásba való beruházás csökkenti az anyai mortalitást. Mégis nagyon kevés történik e tekintetben. 1987-ben mintegy félmillió asszony halt meg terhességben vagy szüléskor, és ez az adat nem változott 2008-ra - ez az, ami a legnagyobb csalódást kelti. Nem titkolom a cinizmusomat. Úgy érzem, hogy sokkal nagyobb figyelmet szentelünk az AIDS elleni fellépésnek, mert ez a férfiak életét is elveszi. Bátorít azonban az, amit Ferrero-Waldner biztos és a hivatalban lévő elnök mondtak, és őszintén szeretnék köszönetet mondani a biztos asszonynak a beszédéért.
Egyértelmű kapcsolat van az anyai mortalitás és az önrendelkezés között. Egy, a közelmúltban végzett kutatás szerint, a fejlődő országokban mintegy 200 millió asszony nagyon szeretne kevesebb gyermeket szülni, de fele nem tud hozzáférni a fogamzásgátlókhoz és a szexuális tájékoztatáshoz. Ez évente 52 millió nem kívánt terhességet eredményez, és ez olyasvalami, ami miatt aggódnunk kell. Kofi Annan szerint az éhínség és a szegénység ellenes küzdelem bukásra van ítélve már a kezdet kezdetétől fogva, ha a nemzetközi közösségnek nem sikerül megerősíteni a nők jogait. Mi, az Európai Unió egyedülálló helyzetben vagyunk, hogy megerősítsük az egész világon a nők számára egyenlő jogokra irányuló felhívást. Mi akarjuk ezt, de a valóságban kihúzzuk magunkat valódi felelősségünk alól.
Ezért szeretnék érvelni a női jogok európai küldöttje mellett. E ház többsége már üdvözölte, és szeretném kérni a biztos támogatását is. A küldött egy csúcsdiplomata lenne, aki az EU nevében hallathatná hangját, vagy közvetíthetne a nők elleni erőszak eseteiben, aki javaslatokat terjesztene a Miniszterek Tanácsa és az Európai Bizottság elé, és aki az Európai Parlamentnek tartozna beszámolással. Egy ilyen hajtóerőre van szükségünk, valakire, aki biztosítja, hogy valamennyi javaslatunk figyelembe veszi a nők jogait, mivel ez kulcsfontosságú.
Elnök úr, ezt a javaslatot én már beterjesztettem a francia elnökség képviselője elé. Ő azt mondta, hogy ezt érdekesnek tartja. Szeretném megkérdezni a hivatalban lévő elnököt, hogy mit tesz ezzel kapcsolatban. A javaslat itt van nálam, franciául és németül is. Átnyújtom neki, és őszintén remélem, hogy ez a nőjogi küldött létrejön, mert valóban szükségünk van erre a hajtóerőre a valódi változás elérése érdekében.
Feleknas Uca
Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke, a jelenlegi statisztika azt mutatja, hogy összességében az 5. MFC messze letért a helyes útról, és az anyai mortalitás Afrikában és Dél-Ázsiában még növekedett is.
Évente 536 000 asszony hal meg terhesség és szülés következtében. E halálok 99%-a a fejlődő országokban történik. Afrikában 16 nő közül egy hal meg a terhesség vagy a szülés során. Az ipari országokban ennek a valószínűsége lényegesen kisebb. A halál leggyakoribb okai a vérzés, a fertőzés és az illegális abortusz. Évente mintegy 68 000 asszony hal meg a nem biztonságos abortuszok miatt és nők milliói szenved egész életükre kiható sérüléseket vagy más egészségkárosodást. Az összes nem biztonságos abortusz 97%-át a fejlődő országokban hajtják végre.
Valahol a világban minden percben meghal egy nő terhesség vagy szülés miatt. Ennek megakadályozása erkölcsi kötelességünk, és lehetőségünk van rá. A fejlődő országokban, különösen a vidéki területeken, a nőknek sürgősen szükségük van arra, hogy egyetemesen hozzáférhessenek az általános egészségügyi ellátáshoz, az orvosi segítségnyújtáshoz, és a terhességi és szülési tanácsadáshoz.
Azt is kérem, hogy legyen családtervezés, beleértve a hatékony fogamzásgátlókhoz és a biztonságos abortuszhoz való hozzáférést is. A reproduktív egészség javítása és a nőkkel szembeni diszkrimináció minden fajtájának megszüntetése a millenniumi fejlesztési célok 2015-re történő elérésének kulcsfontosságú és rendkívül fontos előfeltételei.
Nils Lundgren
az IND/DEM képviselőcsoportja nevében. - (SV) Elnök úr, az ENSZ millenniumi fejlesztési célokról szóló nyilatkozata minden támogatást megérdemel tőlünk, gazdag európaiaktól. Egyszerre tragédia és botrány, hogy ebben a világban még oly sokan élnek rendkívüli szegénységben, hogy oly sok asszony hal meg terhessége vagy szülése alatt, és oly sok csecsemő hal meg szüléskor, hogy oly sokan nem tudnak hozzájutni a biztonságos fogamzásgátláshoz, és olyan sokan fertőződtek HIV/AIDS-szel, és olyan sokak számára nem elérhetők az antiretrovirális gyógyszerek.
Ennek a borzasztó helyzetnek az oka nem az erőforrások, a technológia, vagy az orvosi tudás hiánya. Tudjuk, hogy ezek a kérdések megoldhatók. Ezt egyértelműen mutatja az a tény, hogy sok ország már régóta megoldotta őket. Amiről itt szó van az az, hogy rávegyük a szegény országokat arra, hogy megváltoztassák társadalmi intézményeiket ahhoz, hogy ezeken a területeken valóban lehetővé váljék a fejlődés. Számos szegény országban történt előrehaladás, például Egyiptomban és Bangladesben.
Az ENSZ tagállamai gondos elemzést és mélységi politikai vitákat követően vállalták, hogy e célok elérése érdekében dolgoznak. Ezek azonban globális kérdések, és az ENSZ szintjére tartoznak.
Így miért is merülnek fel ezek a kérdések itt az EU-ban? Globális kérdésekkel globális szinten, az ENSZ-ben kell foglalkozni, amelynek valamennyi EU-tagállam tagja. Az EU-nak azokkal a kérdésekkel kell foglalkoznia, amelyek a saját tagállamait érintik, azaz az Európán belüli határokon átnyúló kérdésekkel. Amit az EU megtehet és meg kell tennie a szegénység és ezáltal az anyai mortalitás csökkentése érdekében az az, hogy a lehető legsürgősebben szüntesse meg mezőgazdasági politikáját.
Irena Belohorská
(SK) Én három évig dolgoztam szülészorvosként Afrikában, így ez a probléma sokat jelent nekem. Ezen kívül az Európai Tanácsnál töltött időszakom alatt én voltam az előadója egy anyasággal kapcsolatos jelentésnek, amely úgy találta, hogy a fejlődő országokban, de Európában is a nők gyakran nem részesülnek az alapvető védelemben sem terhességük során.
Sok egyezmény és nyilatkozat van, legyen az az ENSZ-é, vagy az ILO-é, amelyek a nők illetve egészségük jogi védelméről szólnak, amelyeket nem tartanak be és gyakran nem is ratifikálnak. Ami a fejlődő országokban az alapvető ellátást illeti, az egész egészségügyi ellátórendszer nagyon gyenge. Az afrikai lakosságnak mindössze 10%-a jut hozzá az egészségügyi szolgáltatásokhoz. Ezért nagyon magas az anyai mortalitás. Afrikában hiányoznak a megfelelően képzett szakemberek és orvosok és az AIDS még mindig oka az anyai elhalálozásnak. A világ közvéleményének tiltakozása ellenére a női körülmetélést még mindig gyakorolják.
Ázsiában az anyaság problémája a vallás és a kaszt akadályaival szembesül. Átfogó beruházási támogatásra van szükség itt az egészségügyi ellátás, és főleg az anyasági és gyermekellátás javítására, de azt is tudjuk, hogy a gyermekmortalitás is igen magas. A nagy célok helyett, mi körültekintést és az általunk biztosított erőforrások figyelemmel kísérését javasoljuk.
Ha az európai finanszírozással el akarjuk érni a célt, akkor a céloknak egyértelműeknek, érthetőeknek kell lenniük és kisszámú célra kell koncentrálnunk, ám ez csak akkor lesz sikeres, ha gondosan figyelemmel kísérjük.
Colm Burke
Elnök úr, az anyai egészség javításáról szóló 5. millenniumi fejlesztési cél területén 2000 óta nem volt előrelépés, különösen nem a Szahara alatti Afrikában és Dél-Ázsiában, és 2000 előtt a haladás gyakorlatilag nem létezett.
2000. szeptemberében a világ vezetői elfogadták az Egyesült Nemzetek Millenniumi Nyilatkozatát, elkötelezve országaikat, hogy 2015-re az MFC céljaival csökkentik a rendkívüli szegénységet. Az anyai egészségre vonatkozó adatok - ez egyike a nyolc MFC-nek - most is ugyanazok, mint 20 évvel ezelőtt. Évente több mint félmillió asszony hal meg terhességben vagy szüléskor, ami percenként egy halált jelent. E halálok 99%-a a fejlődő országokban következik be. Afrika egyes részein az anyai mortalitási ráta eléri még az egy a tizenhathoz arányt is. A legkevésbé fejlett országokban 100 szülő nő közül csak 28-at segít képzett személyzet. Az 5. MFC célja, hogy csökkentse a szülésbe belehaló asszonyok arányát háromnegyeddel 1990 és 2015 között.
Arra kérem a Tanácsot és a Bizottságot, hogy még a New Yorkban ez év szeptemberében tartandó, az MFC-kel foglalkozó Egyesül Nemzetek magasszintű találkozó előtt adjanak prioritást az MFC célok eléréséhez és különösen az 5. MFC teljesítéséhez szükséges intézkedéseknek. Én e hónap végén New Yorkba, az ENSZ-be utazom az Európai Parlament Külügyi Bizottság delegációjának tagjaként, és hangsúlyozni kívánom annak fontosságát, hogy az EU tagállamai megújítsák az MFC 2015-re történő elérésére vonatkozó kötelezettségvállalásaikat.
Most, hogy az MFC-ket illetően félúton vagyunk, kritikus fontosságú, hogy az EU tagállamok folytassák az előrehaladást a GNI 0,7%-áig 2015-re. Tekintettel arra, hogy az EU által folyósított segélyekre vonatkozó adatok csökkenést mutatnak, 2006-ban a GNI 0,41%-áról, 2007-ben 0.38%-ára - 1,5 millió eurós csökkenésről van szó - arra buzdítom az EU tagállamait, hogy tartózkodjanak a finanszírozási kötelezettségvállalásoktól való visszakozástól. Azoknak, akik jelenleg letértek a pályáról, növelniük kell erőfeszítéseiket. Kérem a Tanács elnökségét, hogy vegye át a vezetést és nyújtson példát annak biztosításával, hogy elegendő és kiszámítható finanszírozás álljon rendelkezésre, és növelje erőfeszítéseit, hogy életeket menthessünk meg.
Glenys Kinnock
Elnök úr, az elején szeretnék köszönetet mondani a biztosnak a határozott és bátor nyilatkozatáért, amelyet nagyra értékeltem.
Szeretném azt is mondani Kaczmarek úrnak, hogy tudnia kell az anyai elhalálozások 19%-át a nem biztonságos abortusz okozza. Biztos, hogy ez olyasmi, amivel komolyan kell foglalkozni, és nem lehet azt a látszatot kelteni, mintha másképpen ez megoldható lenne.
Amikor a szexuális és reprodukciós egészséghez kapcsolódó jogokra összpontosítunk, a másik oldalról azt halljuk, hogy problémáik vannak az ebben az állásfoglalásban alkalmazott kifejezésekkel. Úgy tűnik, még azt sem szeretik, hogy a "jogok” kifejezést használjuk; nem szeretik, hogy a "szolgáltatások” szót használjuk. Attól félek, hogy ez a fajta szemantika nem venné ki magát túlzottan jól a fejlődő világban a bánatos anyátlan gyermekek ezreinél, vagy azoknál a gyermekeknél, akiknek az anyja agóniában halt meg, mert nem volt fájdalomcsillapító vagy az anyjuk elvérzett, mert nem volt cérna az összeöltéshez, vagy akiknek az anyja meghalt, mert nem volna három cent, hogy megvásárolhassák azt a magnéziumszulfátot, ami megmenthette volna az elvérzéstől. Mondja meg nekik, hogy számít, hogy milyen kifejezéseket használunk ebben az állásfoglalásban. Próbálja meg megmondani nekik, hogy ez túl sokba kerül. Azok az életek drágák, és egyetlen asszonynak sem szabad meghalnia miközben életet ad.
Azt is figyelembe kell vennünk, hogy néhányan azt mondják, a valóság az, hogy a nők státusza alacsony, értékük alacsony és ezért nem tudjuk megváltoztatni a dolgokat. Ez színtiszta szamárság. Meg kell változtatnunk a dolgokat. Meg kell birkóznunk azzal a nőgyűlölettel, ami ehhez a szenvedéshez és bánathoz vezet.
Az elnökségtől is változást követelünk. Követeljük az elnökség intézkedését az MFC-kel kapcsolatban tett kötelezettségvállalásaival kapcsolatban. Tetszettek az Európai Unió elnökségének finom szavai, de cselekvést akarunk látni.
Az 5. MFC elérése azt jelenti, hogy egészségügyi rendszereket kell építeni és biztosítani kell, hogy pénzügyileg számolunk azzal a ténnyel, hogy a világon a nők 40%-a szakképzett segítség nélkül szül. Az elnökségtől várjuk, hogy átvegye a vezetést. Például Franciaországban 2006 és 2007 között az Afrikának nyújtott segély ténylegesen csökkent. Franciaország kötelezettségvállalásait illetően nem a kijelölt úton jár, és tudnunk kell, hogy az elnökség reflektál a cselekvésre való felhívásra, és teljesíti azokat a kötelezettségvállalásokat, amelyekre szükség van 2010 előtt.
Kijelenti-e az elnökség, hogy teljesíti a költségvetési kötelezettségvállalásokat? Betartja-e az ígéretét? Tudjuk, hogy küzdeni kell az anyai mortalitás ellen. Tudjuk, hogy az mennyibe kerül. Sajnos azt is tudjuk, hogy mibe kerül ezt nem megtenni.
Toomas Savi
Elnök úr, a fogamzásgátlók használatának elítélése és a törvényes abortusz megakadályozása egyike az emberiség ellen elkövetett leggonoszabb bűncselekményeknek, mivel bizonyos fogamzásgátlók a szexuális úton terjedő betegségek, mint például a HIV ellen is védelmet nyújtanak. Együtt a kellő szexuális oktatással javítják az anyai egészséget is. A törvényes abortusz megakadályozza, hogy a nem kívánt gyermekek sorsa a szegénység, az éhínség és a betegség legyen. Azzal, hogy megtagadjuk a nőktől a választás szabadságát, a millenniumi fejlesztési célok teljesítése elől hátrálunk meg. Ahhoz, hogy a fejlődő országokban az anyai egészséget javítani lehessen, az Európai Uniónak el kell ítélnie az amerikaiak általános tilalmi szabályát, valamint az egyes egyházak által támogatott, a fogamzásgátlók használatának tilalmát.
Carlo Casini
(IT) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke, hölgyeim és uraim, feltétel nélküli kötelességünk, hogy úgy cselekedjünk, hogy a nők optimális feltételek között valósíthassák meg anyai funkcióikat. Ez egyértelmű. Ezért ebben az értelemben az állásfoglalásra irányuló indítvánnyal kifejezett remény, amiről itt tárgyalunk, megérdemli támogatásunkat.
Nem tagadhatom azonban, hogy milyen kényelmetlenül érzem magam, amikor nemzetközi körökben hallom a "reprodukciós egészségi szolgáltatások” kifejezés nem megfelelő használatát. Igen, akarunk reprodukciós egészégi szolgáltatásokat, de nem engedhetjük meg, hogy ez magába foglalja a választható abortuszt, emberi lényeknek az életük legkezdetén történő tragikus elfojtásának szociális szolgáltatásba való fordítását.
Függetlenül attól, hogy ki milyen nézeteket vall az abortusz törvényessé tételéről, én úgy vélem, hogy egy anyai egészségről szóló dokumentumban nem szabad elfeledkeznünk arról, hogy az anyaság két embert érint, nem csak egyet. Ezért üdvözlöm, hogy a kompromisszumos állásfoglalás hivatkozik mind a gyermekjogi nyilatkozatra, mind a gyermekek jogairól szóló egyezményre, amely a "gyermek” kifejezést a meg nem született gyermekekre is alkalmazza, és speciális szolgáltatásokat kér mind az anya, mind a gyermek számára.
Úgy vélem, hogy csak az lenne helyes, ha az anyaság biztonságát biztosítani kívánó dokumentumokban nem csak ezekre az instrumentumokra hivatkoznánk, hanem más élet melletti instrumentumokra is. Szólnia kellene a jólétről, a gazdasági, társadalmi és pszichológiai támogatásról, és az élet tiszteletben tartására való oktatásról. Ezzel szemben, ha ez korlátozott, illetve ahol a hangsúlyt csak a fogamzásgátlók használatára helyezik, beleértve az abortuszt is, nem fogjuk elérni a kívánt eredményeket.
Vannak országok Európában, például Franciaország és az Egyesült Királyság, ahol kétségtelenül a fogamzásgátlás sokkal szélesebb körben elterjedt, mint más országokban, mégis a hivatalos jelentések szerint az abortuszok száma folyamatosan nő. Csak arra szeretném kérni képviselőtársaimat, hogy egy percre gondolkozzanak el ezen.
Anne Van Lancker
(NL) Elnök úr, biztos asszony, hivatalban lévő elnök, szeretnék nagyon őszintén köszönetet mondani a biztos asszonynak az ő nagyon határozott nyilatkozatáért. Igaz, hogy az anyai mortalitás illusztrálja a legnyomasztóbb egyenlőtlenséget az északi és a déli nők között. Nyilvánvaló, hogy ezen a félgömbön számos képviselőtársunk ezt még mindig nem érti meg. Casini úr, évente 50 millió asszony esik nem kívánt módon teherbe, mert nem tudnak hozzájutni a fogamzásgátlókhoz; ezek közül az asszonyok közül 42 millió esik át nem biztonságos abortuszon, és közülük 80 000-ren meghalnak. Ezek a kemény tények. Ezeknek az asszonyoknak az óriási többsége a Szahara alatti Afrikában él; így a nyugatnak semmiféle indoka nincs arra, hogy ezeket a nőket leckéztesse.
Ez szégyen-gyalázat, mivel az anyai mortalitás teljes mértékben megelőzhető, ha a nőknek biztosítják a hozzáférést az egészségügyi ellátáshoz, és a szexuális és reprodukciós egészségi ellátáshoz. Az Egészségügyi Világszervezet szerint az alapvető egészségügyi ellátás biztosításának költsége személyenként és évente 34 euró. Ez elérhető - ha maguknak a fejlődő országoknak az ígéretei mellett az Európai Unió is a fejlesztési segélyei 15%-át az egészségügyi ellátásra költené, beleértve a szexuális és reprodukciós egészséget is. Csakhogy éppen itt szorít a cipő - a tagállamok egészségügyi ellátásba történő beruházásai az elmúlt években folyamatosan csökkentek. A családtervezés költségvetése majdnem megfeleződött 1994 óta. Még az európai fejlesztési alapból is alig 4%-ot költünk egészségügyi ellátásra, szemben az infrastruktúrára és a költségvetési támogatásra fordított 30%-kal. Nyilvánvalóan itt az idő tehát, hogy a Tanács szavait és a Bizottság ígéreteit egyértelmű projektekre fordítsák, például, hogy a költségvetési támogatást összekössék az 5. millenniumi fejlesztési cél elérésével, és az afrikai nők életének megmentésével.
Sophia in 't Veld
(NL) Elnök úr, őszinte leszek, alig tudok összefüggően beszélni az után, hogy végighallgattam, amit az urak a Háznak azon az oldalán elmondtak. Ez különösen felkavaró számomra nőként, mivel ez érint engem is, és e Házban a többi nőt is. Végül is, amiről beszélünk, az nem egy orvosi probléma, nem is pénzügyi (bár hálás vagyok a megnövelt finanszírozásra vonatkozó biztosítékokért); hanem egy társadalmi probléma. Ez a probléma a társadalom nőkhöz való hozzáállását érinti; olyan társadalomé, amely a nőket szerte a világon még mindig másodosztályú polgároknak tartja.
Őszintén szólva egyszerűen hihetetlennek tartom, hogy ez a két képviselő kimondhatja, amit kimondott, tudván tudva, hogy ez évente fél millió nő életébe kerül. Ez egyszerűen hihetetlen. Nincs egyetlen olyan nő sem, aki akarna abortuszt - egyetlen egy sem! De ha nincs más választása, legalább hadd végeztesse el biztonságosan és törvényesen. Ez egy női jog. Közbevetőleg, nagyon örülök, hogy ez élvezi az Európa Tanács támogatását. Ha ezt a jogot nem ismerjük el, akkor csak krokodilkönnyeket hullatunk. Ezért arra kérek mindenkit ebben a Házban, hogy ne szavazza meg az Egyesült Államok "általános tilalmi szabályát”, valamint a Vatikán óvszertilalmát - kijövök és kimondom - mert ez a két dolog közvetlenül sok millió halálért felel, és hiszem, hogy ezeket ennek a Háznak el kell ítélnie.
Mairead McGuinness
Elnök úr, anyai egészségpolitikánk a fejlődő világban megbukóban van. Tudjuk ezt a mai vitából, mert semmilyen előrehaladás nem történt a szülésbe belehaló nők borzalmának csökkentésében. Írországban, ha egy nő belehal a szülésbe, azonnal felzúdulás van, és teljes körű orvosi kivizsgálás, mert a helyzet annyira ritka. Hálás vagyok, hogy ez a helyzet, de így is sokkoló. Az azonban, hogy tizenhatból egy belehal a szülésbe a fejlődő világban, riasztó statisztika, és miközben mi itt a komfort zónájában vitatkozunk, ott vannak a terhes asszonyok Afrikában a falvakban, akik tudják, hogy életüket kockáztatják, és lehet, hogy nem élik meg, hogy láthassák gyermekük megszületését, és táplálhassák a többi gyermeküket.
Az anyai egészség az általános egészség része, és ehhez hozzá tartozik az élelemhez való hozzáférés is, és az élelmiszerbiztonság kérdése fontos. De felvethetnék még egy kérdést, amiről itt még nem volt szó? Köszönöm a biztos asszony megjegyzését az egészségügyi szakdolgozók képzésének szükségességéről. Őket nagy számban kell kiképezni, de - legyünk csak őszinték - a fejlett világ ellopja Afrikából a képzett munkavállalókat, hogy itt gondoskodjanak rólunk, az Egyesült Államokban és az EU-ban, és ezt őszintén be kell ismernünk. Mi megengedhetjük magunknak, hogy megfizessük őket, és ők jönni akarnak és dolgozni, de ezzel mi elraboljuk ezektől az országoktól az ő képzett embereiket. Szeretném, ha ezzel foglalkozna záró megjegyzéseiben.
Az itt vitatott kérdésnek része a fájdalom, a szenvedés és a halál. Már említettem a hátrahagyott gyermekeket. Indiában karácsony előtt egy India delegáció részeként egy nagyon hasznos EU-finanszírozású projektet láthattunk, ahol a falusi asszonyoknak nyújtanak bizonyos képzést, hogy segítsenek a csecsemő mortalitásnál, mivel nincsenek képzett orvosok és ápolók. Ez a nagyon kisméretű program nagyon nagy sikert ért el, mert az alapoktól fölfelé működik. Talán az ilyen típusú programokat kellene leképeznünk az anyai halálozások esetében is, miközben tudjuk, hogy szükségünk van mindazokra a nagyon jól képzett munkavállalókra.
Neena Gill
Elnök úr, örülök, hogy a Parlament megtartja ezt a vitát az 5. MFC-ről, mert miközben itt beszélek, ebben a percben egy nő elveszti az életét, hogy életet adjon valahol a világon. Akármennyire sokkoló is ez, az ezzel az MFC-vel kapcsolatos haladás elhanyagolható, amint hallottuk, és ez az egyetlen olyan MFC, amelyben nincs javulás - és néhány régióban még rosszabbodott is a helyzet.
Néhányan azzal érvelnek, hogy erre a kérdésre azért fordítottak olyan kevés figyelmet, mert az a nőket érinti, és mivel a halálok 99%-a a fejlődő országokban történik. Ez a legnagyobb társadalmi egyenlőtlenségi kérdés a világon, és én úgy vélem, hogy az EU igen lassú volt az ezzel való foglalkozásban, miközben elismerem a biztos asszony személyes elkötelezettségét.
Így szeretném megkérdezni a Bizottságtól és a Tanácstól, hogy mit tesznek azért, hogy növeljék a finanszírozást biztosítva, hogy ez a költségvetési sor ne csökkenjen. Ha a 4. címet nézzük, ahol általában a rövid távú válságok és a természeti katasztrófák élveznek előnyt, biztosítanunk kell, hogy ez prioritást élvezzen nem csak az Unión belül, hanem nemzetközileg is. Szeretném kérni a Bizottságot és a tagállamokat, hogy megújuló vizsgálattal nézzék e programok teljesítését, biztosítva, hogy ezt a nyolc programot ne terhelje a szolgáltatás rossz minősége, a korrupció, az elszámoltathatóság hiánya, mert ezek az okok, ami miatt a program egyes országokban nem haladt előre. Jól kigondolt programokra van szükség.
Amint McGuinness asszony rámutatott, Indiában láttunk egy projektet, nagyon kevés finanszírozással, arra, hogy biztosítsunk mobil telefonokat és mindössze csak kétnapi képzést egy kapcsolattartó személy számára, aki képes felismerni a veszély jeleit a terhesség során, illetve a terhesség után, és ez együtt az oktatással nagyon alapszintű személyi higiénével és csak annyival, hogy fel kell forralni a vizet, az élet és a halál közötti különbséget jelentette. Így ebben az évben az ENSZ kinyilvánította az MFC-k érdekében történő cselekvés évét, és nem lehetünk sokkal tovább önelégültek, biztosítanunk kell, hogy megszüntetjük a gazdag és a szegény világ közötti tragikus választóvonalat.
Edite Estrela
(PT) Elnök úr, biztos asszony, élvezettel hallgattam önt. Az ön diagnózisa helyes, és ön konkrét intézkedéseket terjesztett elő. Szükségünk van cselekvési tervekre, pénzügyi segítségre, és az eredmények értékelésére. Így több cselekvést és kevesebb szónoklatot! Be kell hoznunk az elvesztegetett időt, mivel nők ezrei halnak meg a fejlődő országokban minden évben az információhiány és a szexuális és reprodukciós egészséghez való hozzáférés hiánya miatt. A statisztika nemcsak számokból áll, ezek családi tragédiák, ezek gyermekek, akiket árvaként hagynak hátra, ezek emberek, akik meghalnak, akiket meg lehetett volna menteni. Nem veszi el az álmunkat éjszakánként, ha erre gondolunk, tudva, hogy ez történik a világban?
A szexuális és reprodukciós egészségnek prioritást kell adni. Sajnálatos, hogy egyesek a szexuális és reprodukciós egészséget az abortuszra kívánják leredukálni. Fontos azonban, hogy az abortusz törvényes és biztonságos legyen, és egyben kivételes, mert csak így tudunk fellépni az illegális abortusz ellen. Valamennyi kontinensen valamennyi nőnek joga van a szexuális és reprodukciós egészséghez. A szexuális és reprodukciós egészséghez való jog nélkül nincs nemek közötti egyenlőség. A Bizottságnak és a Tanácsnak meg kell hoznia a helyénvaló intézkedéseket.
Françoise Castex
(FR) Elnök úr, biztos asszony, a Tanács hivatalban lévő elnöke, hölgyeim és uraim, az 5. MFC bukása mindannyiunkat érint, amennyiben megtestesíti sikertelenségünket a nők emancipációjának előbbre vitelében az egész világon. Egyetértünk, hogy ezt fő politikai céllá kell tenni, mert nagyon nyomasztja a lelkiismeretünket. Azonban vennünk kell a bátorságot annak kimondásához is, hogy nők ezrei a tudatlanság, az elhanyagoltság és a félretájékoztatás áldozatai. Elhanyagoltság, mert az anyai mortalitás 500 000 esetének többsége elkerülhető lett volna a megelőzéssel és az alapvető egészségügyi ellátással. Az impregnált moszkitóhálók szétosztása például nők ezrei számára előzhetné meg a halálos kimenetű malária eseteket. Tudatlanság, mert túl gyakran fordul elő, hogy a nőket és az asszonyokat megakadályozzák az alapvető oktatás megszerzésében, ami lehetővé tenné számukra az olvasástudást és az egyszerű egészségügyi és higiéniai ajánlások megértését. Végül a félretájékoztatás: a vallás és a tradíció bizonyos konzervatív ideája az, ami a nőket még mindig az elfogadhatatlan függőség állapotában tartja, ami őket nagyon fiatalon férjhez adja, szorosan egymás után teherbe ejti és a női fogamzásgátlást tabuként kezeli. Következésképpen cselekszünk; parlamenti képviselők hálózatai a fejlődő országok lakosságáért, Európából és Afrikából, együtt dolgoznak az UNFPA keretein belül. Felszólalunk az egészség, a reprodukció és a nők saját termékenységük fölötti ellenőrzése érdekében, és az ehhez szükséges pénzügyi támogatás mellett meg kell változtatnunk a hozzáállást és a nők helyzetét. Ez a kulcsfontosságú politikai cél az összes ilyen ország fejlődése érdekében.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Gratulálok önnek a véleményéhez biztos asszony. Sok olyan probléma van, amihez az anyák egészségének problémája tartozik. Egyrészről ez az egészségügyi ellátórendszer, másrészről az általánosságban az anyaság gondozásához kapcsolódó szociális rendszerek. Nemcsak az anyák, hanem a gyermekek egészsége, szellemi és fizikai állapota is attól függ, hogy ez a két rendszer miként szinkronizált. Harmadsorban, az anyaság kitörölhetetlenül kapcsolódik az egyes országok demográfiai problémájához, és általánosan ismert, hogy ez súlyos probléma.
Az anyák egészsége problémáinak egy része a finanszírozáshoz kötődik. Felhívást kell intézni az országokhoz, hogy elegendő pénzösszeget tegyenek félre, hogy az új anyák és gyermekeik közötti halálozási ráta csökkenhessen, a szükséges profilaktikumokat alkalmazzák, mert minden élet ajándék, és biztosítani kell a maximális számú egészségügyi szolgáltatást és szociális szolgáltatást a nők számára.
Az anyaság védelme a szülészeti osztályok orvosszemélyzetének fizetésétől is függ. Ez egy olyan probléma, ami számos országban megjelenik, többek között az Európai Unió országaiban is, amit meg kell oldani.
DanutBudreikait
(LT) Az Európai Parlament elkezdte tárgyalni azt a bizottsági kezdeményezést, amellyel ösztönöznék a magasan képzett harmadik országbeli specialistáknak az EU munkaerő piacára történő vonzását - az úgynevezett kék kártyát. A tagállamokat arra kérték, hogy ne szívják el a szakképzett munkaerőt a fejlődő országok érzékeny ágazataiból, az oktatásból és az egészségügyi ellátásból, bár néhány tagállam, többek között az Egyesült Királyság is, erre nem hajlandó. Beszéljünk arról, hogy adunk az egyik kézzel és elvesszük a másikkal. Ha elszívjuk a specialistákat az egészségügyi ellátó szektorból, amikor amúgy is munkaerőhiánnyal küszködik, a nők egészsége és összességében a társadalom valamennyi tagjának az egészsége veszélybe kerül és még rosszabb állapotba. Szeretném javasolni, hogy biztosítsuk, hogy az általunk elfogadott jogi aktusok ne legyenek ellentmondásban egymással, és politikánk álljon összhangban az elveinkkel.
Proinsias De Rossa
Elnök úr, azért szólok hozzá ehhez a vitához, hogy először is köszönetet mondjak a Tanácsnak a júniusi intézkedési tervéért, és különösen, hogy üdvözöljem Ferrero-Waldner biztos asszony nagyon egyenes nyilatkozatát.
Sokkoló és botrányos, hogy ez a millenniumi fejlesztési cél sikertelen, és hogy 2000. óta semmilyen előrehaladást nem értünk el, semmilyen előrehaladást az elmúlt 20 évben. Nők milliói haltak meg, és gyermekek tízmilliói váltak árvává szükségtelenül.
Tudjuk, hogy mi okozza ezeket a halálokat, és azt is tudjuk, hogy hogyan kell ezeket megelőzni, megvannak az erőforrásaink, és a tudásunk is, hogy megakadályozzuk őket, még sem történi meg. Miért? Mi buktunk meg? Úgy tűnik nekem, hogy a lelkiismereti okokból tagadóknak lehetővé tesszük, hogy leblokkolják az előrehaladást ezekben a kérdésekben. Félre kell tolnunk a lelkiismereti okokból tagadókat - azokat, akik a kérdést folyamatosan az abortusz és az óvszerek biztosításának kérdésére redukálják. Ésszel fel sem fogható, hogy miért kellene bárkinek is az óvszert valamiféle gonosz szerkezetnek látnia!
Arra buzdítom a döntéshozatali helyzetben lévőket és azokat, akik érvényt szereznek a döntéseknek, hogy hagyják figyelmen kívül a lelkiismereti okból tagadókat, és végezzék a munkájukat.
Zbigniew Zaleski
Elnök úr, csak egy kis reflexió erről a kérdésről, amelynek politikai, pszichológiai, fizikális és erkölcsi vonatkozásai egyaránt vannak, így nagyon bonyolult. Amikor Kinnock asszony azt mondja, hogy ez az oldal nem szereti a "szolgáltatás” kifejezést sem, én tiltakozom. Nagyon sok "szolgáltatás” van, de egy közöttük nagyon ellentmondásos: az abortusz. Úgy vélem a tőlem jobbra lévő oldal ezt valami nagyon szép kifejezéssel kívánja elfedni olyan szavakat használva, mint "reprodukciós egészség”. Azt hiszem, önök ismerik a Ház azon oldala többségének az álláspontját, de olyan sok más "szolgáltatás” van, amelyet jóvá kívánnak hagyni, használni és támogatni, amennyire csak pénzügyileg lehetséges, és ez - remélem - csökkenteni fogja a halálozási rátát a ma tárgyalt eltérő momentumoknál. Így ez a vád nem igazán helyénvaló, bár tudjuk, hogy vannak bizonyos erkölcsi problémák, de csak az egyik "szolgáltatással” kapcsolatban.
Catherine Stihler
Elnök úr, azt hiszem az a tény, hogy percenként egy nő belehal a szülésbe - amint a biztos asszony leírta, a világ egyik legtermészetesebb dolgába - sokkoló és botrányos. Hasonlóképpen szégyenteljes az, hogy nem tudjuk elérni ezt a millenniumi fejlesztési célt, és cserbenhagyjuk a világ legsebezhetőbb asszonyait és gyermekeit.
Szeretném megkérni mind a francia elnökséget, mind a Bizottságot, hogy tegyenek jelentést a Háznak arról, hogy New Yorkban e hónap végén mit döntenek, és hogy ők személyesen is tegyék a változás biztosítását prioritássá a következő hetekben nem csak tagállami szinten, hanem nemzetközi szinten is, hogy ez az ügy a politikai napirenden előkelőbb helyet kaphasson.
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács hivatalban lévő elnöke. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, nem fogok még egyszer végigmenni azon, amit a biztos asszony annyi érzelemmel telve elmondott, bár teljes mértékben osztom az előttünk lévő botránnyal kapcsolatos meggyőződését. E miatt a Tanács kidolgozott egy cselekvési programot. Igaz, hogy a Tanács kissé megkésett ezzel, de a program ambiciózus. Nem fogok még egyszer végigmenni rajta.
Az elnökség a maga részéről prioritást ad a női jogok előmozdításának és védelmének, legyen ez nagyon egyértelmű. A mi programunk különösen a nők elleni erőszak elleni fellépésre vonatkozó iránymutatás elkészítését is magában foglalja, amelyet az Európai Unió a nemzetközi színtéren és e hónap végén az Egyesült Nemzetek Afrika fejlesztési szükségleteiről szóló millenniumi fejlesztési célok keretében megtartandó magas szintű találkozóin fog felhasználni. Van egy kezdeményezésünk a nőkről és a fegyveres konfliktusokról, amelynek célja, hogy jobban figyelembe vegyük a nők különleges helyzetét ott, ahol az Európai Unió külső biztonsági és védelmi politikáját végrehajtja, és elnökségként Hollandiával együtt kezdeményezünk egy új állásfoglalást az Egyesült Nemzetek közgyűlésén a nők elleni erőszakról. Mivel nemzeti álláspontunkat már ismertettem, bár én itt a Tanács képviseletében vagyok jelen, el kell mondanom, hogy örömmel látjuk valamennyi tagállamot, amelyek az Egyesült Nemzetek keretében kapcsolódni kívánnak ehhez az állásfoglaláshoz. Végül, 2008. decemberében lesz egy fórum a nők helyzetéről a nem kormányzati szervezetek számára.
Ami az anyai egészséget illeti és mindazt, amit önök elmondtak, én csak osztozni tudok a felszólalók kötelezettségvállalásában és felháborodásában, különösen, ami a HIV vírushoz való kapcsolódást illeti, és el kell mondanom, hogy az EU az AIDS-ellenes küzdelem érdekében 2007-ben 91 millió euróval finanszírozza a globális alapot, és ezzel az EU volt a vezető donor ennek az alapnak az esetében ebben az évben.
Ami Kinnock asszony megjegyzéseit illeti, aki mint elkötelezett európai, bizonyára nem keverheti össze a Tanács elnökségét egy nemzetállammal - vagy ha igen, akkor ő nem az, akinek én gondolom - azt szeretném mondani, hogy ami az Európai Unió költségvetési kötelezettségvállalásait illeti, a Franciaország által adott összeg növekedni fog 2008-ban. Hogy pontos legyek, az egészségügyre allokált összeg 2006 és 2008 között 820 millió euróról 930 millió euróra nőtt. Nem hiszem, hogy ez lenne a megfelelő hely a szokásos csatáink megvívására.
Személyesebb hangon, végighallgatva az önök vitáját, el kell mondanom, hogy az elnökség nagyon gondosan fogja megvizsgálni Buitenweg asszony javaslatát, amelyet benyújtott nekem. Az elnökséget illetően nagyon szeretném, ha a szegénység ellenes küzdelem mindenütt kéz a kézben menne a nők helyzetének javításával és a nők jogainak tiszteletben tartásával. Nagyon szeretnék beavatkozni azokban az esetekben, amikor a nők egészsége szisztematikusan veszélyeztetett, és szeretném, ha rendelkezésre állnának a szükséges erőforrások, valamennyi szükséges erőforrás törvényes és biztonságos feltételek mellett, hogy ennek a botránynak véget vethessünk; következésképpen, meggyőződésünktől függetlenül, nem utasíthatjuk el ezeknek az erőforrásoknak a biztosítását.
Teljes gőzzel kell előre haladnunk, ha véget akarunk vetni annak, ami valóban botrányos a nők helyzetét illetően, különösen a legszegényebb országokban. Következésképpen megállapodásra kell jutnunk, ismétlem a meggyőződésünktől függetlenül. Ami az elnökséget illeti, az úgy döntött, hogy maga is cselekszik, különösen Afrikában, felhasználva az összes rendelkezésére álló erőforrást.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr, néhány nagyon fontos nyilatkozatot hallottunk. Ez egy érzelmi kérdés, amellyel kapcsolatban eltérnek a nézőpontjaink. Úgy vélem, vissza kellene térnünk a Kairóban megtartott, "A populáció és a fejlődés” nemzetközi konferencia cselekvési programjához, amely egyértelműen a nemzeti jogi keretek tiszteletben tartására utal. Mi minden esetben elutasítjuk a kényszerített abortuszt, a kényszerített sterilizációt, a csecsemőgyilkosságokat és az emberi jogok más megsértéseit, amelyek egyértelműen nincsenek összhangban ezzel a politikával.
Ugyanakkor nagyon fontos azt is megérteni, hogy a gyermekszülés nincs komplikáció nélkül. Ahogyan Buitenweg asszony elmondta, az luxus a mi országainkban, de ez a luxus más országokban nincs meg. Az önkéntes választás elvének kell e cselekvési program számára utat mutatni, amely megkísérel egyetemes hozzáférést biztosítani a biztonságos és megbízható családtervezési módszerek teljes skálájához - ami természetesen prioritás - és azokhoz a reprodukciós egészségi szolgáltatásokhoz, amelyek nem törvényellenesek.
A cél az kell legyen, hogy segítsük az egyéneket és a párokat saját döntéseik meghozatalában, és abban, hogy elérhessék reprodukciós céljaikat, teljesen megadva nekik a lehetőséget, hogy saját választásuk szerint gyakorolhassák a gyermekvállaláshoz fűződő jogaikat. Ez az, amit el kell érnünk.
Soha sem népszerűsítjük az abortuszt a családtervezés módszereként. A kormányok arra vállaltak kötelezettséget, hogy a nem biztonságos abortuszok egészségre gyakorolt hatásával foglalkozzanak közegészségügyi problémaként - mert megtörténnek, és mert hallottuk, hogy hány asszony hal meg miattuk - valamint arra, hogy a jobb családtervezési szolgáltatások révén csökkentsük az abortuszhoz való fordulást. Amikor az abortusz nem törvényellenes, annak biztonságosnak, és az átfogó reprodukciós egészségügyi szolgáltatás részének kell lennie. Ez a legfontosabb.
Másrészről igaz, hogy az egészségügyi ellátó rendszereknek jobbaknak kellene lenniük, mivel jelenleg gyengék, és most vizsgáljuk e rendszerek megerősítését az egészségügyi szakszemélyzet képzésével és egy egészségbiztosítási rendszerrel, ami a francia elnökség egyik kezdeményezése.
Igaz, hogy sok pénz ment el például a HIV/AIDS elleni küzdelemre az elmúlt években, de sajnálatos módon egyre több nő válik HIV/AIDS fertőzötté Afrikában: ma már minden negyedik 16 és 24 év közötti lány HIV pozitív. Ez borzalmas. A Bizottság ezt tudja, és a globális alapon keresztül bátorítja, hogy a kezdeményezések jobban vegyék figyelembe a nők helyzetét és legyenek érzékenyebbek a nemi kérdésre.
Végül, ami a migráció kérdését illeti, ez elmehet a rossz irányba. Az úgynevezett "agyelszívás” egyike azoknak a kérdéseknek, amelyekkel akkor kell megbirkóznunk, amikor a migráció egészével foglalkozunk. Annak vannak pozitív és negatív oldalai egyaránt, és nekünk a megfelelő egyensúlyt kell megtalálnunk.
Elnök
Hat állásfoglalásra irányuló indítványt kaptam, melyeket az Eljárási szabályzat 103 cikk (2) bekezdésének megfelelően nyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap kerül sor.
Írásbeli állásfoglalások (142. cikk)
Cristian Silviu Buşoi  
Az EU elkötelezte magán a millenniumi fejlesztési célok elérése mellett, ilyen például az anyai mortalitási ráta 75%-os csökkentése 2015-ig.
Bár összességében az EU tagállamai a helyes úton haladnak, az anyai egészség területén a haladás nagyon lassú. Az Európai Bizottság kezdeményezései pénzeszközök allokálására az egészségügyi rendszerek reformjára a születés előtti és utáni szolgáltatások minőségének javítása, valamint az ilyen szolgáltatásokhoz való hozzáférés érdekében és a reprodukciós orvoslás terén a kutatás támogatására, valamint az orvosi szakszemélyzet képzésére, alkalmasak voltak az 5. cél elérésére.
A Tallinban 2008. júniusában elfogadott, az egészségügyi rendszerek teljesítményének bővítéséről szóló Charta is fontos előrelépés. Mégis vannak olyan fejlett országok, mint Franciaország, Nagy-Britannia vagy Hollandia, ahol a mortalitási ráta nagyon alacsony, és ahol a 2015-ig való 75%-os csökkentés nagyon nehéznek tűnik, mivel a fejlődés lassabb, mint azokban az országokban, ahol az anyai mortalitási ráta magasabb. Ezen kívül, eltérések vannak az egyes EU tagállamokban elért haladás, sőt még a különféle országok egyes régiói közötti haladás tekintetében is.
Ezért a 2015-re kitűzött cél elérése érdekében szükség van az európai egészségügyi rendszerek gyors modernizálására, külön hangsúllyal a születés előtti és utáni szolgáltatások javítására irányuló kutatásra, a hatékonyabb egészségügyi oktatásra és a családtervezésre.
Monica Maria Iacob-Ridzi  
írásban. - (RO) Az Európai Unió az Egyesült Nemzetek által elfogadott, a 2015-re a béke, biztonság, fejlődés, kormányzás és emberi jogok tekintetében az elérendő célokat meghatározó millenniumi fejlesztési célok szilárd támogatója.
A 8 cél közül külön figyelmet kell fordítani az anyai egészség javítására, mivel több mint félmillió asszony, főleg Afrikából és Ázsiából, meghal a terhesség alatt vagy a szülés során.
Világszinten a mortalitási ráta növekedéséhez vezető fő ok a terhesség és a szülés alatt az anyáknak segítséget nyújtó szakképzett személyzet hiánya. Ezt a helyzetet orvosolni kell azzal, hogy fontos pénzeszközöket fektetünk be a fejlődő országokban a szakszemélyzet képzésébe és orvosi felszerelésekbe. Románia esetében az anyai egészség javításának céljai a mortalitási ráta 2015-re 10 anyai elhalálozás/100.000 szülésre való csökkentése, és az egészségügyi szolgáltatásokhoz való egyetemes hozzáférés biztosítása.
Jelenleg Romániában a természetes növekedés negatív, 12%-os mortalitási ráta mellett. Szociális támogatással és tájékoztató programokkal, anya- és gyermek szolgáltatásokkal, valamint az EU-tól további pénzügyi támogatással a születési rátának vissza kell térnie a növekvő trendhez és Romániának meg kell maradnia az Európai Unió demográfiai stratégiáján belül.
