Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések)
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B7-0552/2010).
A következő kérdéseket a Bizottsághoz intézték.
Első rész

Tárgy: A Bázel III. kritériumok és az európai bankok
2010. szeptember 12-én a bázeli bizottság a pénzügyi rendszer stabilitásának megerősítése keretében bejelentette az új kritériumok megállapítását.. Az új kritériumok a törzsrészvények/súlyozott kockázati érték arányának emelését irányozzák elő.
Választ tudna-e adni a Bizottság az alábbi kérdésekre: Úgy véli-e, hogy a Bázel III.-ra a közelmúltbeli pénzügyi válság miatt van szükség, vagy inkább azért, mert megoldást kínál azokra a strukturális hiányokra, amelyeket a Bázel II. nem tudott orvosolni? Az európai piacok bankok által biztosított likviditására nézve milyen következményekkel jár a Bázel III.? Úgy véli-e, hogy a Bázel III. meggyorsítja a bankok fúzióit? Úgy véli-e, hogy az új megoldás még kedvezőtlenebb helyzetbe hozza a kis bankokat a nagy banki csoportosulásokkal szemben? Szükség van-e szélesebb körű konzultációra ezekről a kritériumokról a G20-ak keretében, a pénzügyi ágazaton belüli igazságosabb világpiaci verseny alapjainak megteremtése érdekében?
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök úr! Jó estét kívánok mindnyájuknak! Ebben a pillanatban érkeztem Luxembourgból, elnök úr, ahol a Gazdasági és Pénzügyminiszterek Tanácsa ülésezett és egyhangú megállapodásra jutott a fedezeti alapokról és a magántőkéről.
Azért említem ezt itt a Parlament előtt, mert ez a dokumentumtervezet, amely mindaddig tervezet marad, amíg önök meg nem vitatják azt, sokat köszönhet az Európai Parlamentnek, előadójuk, Gauzès úr munkájának és annak a számos módosításnak, amelyeket a Miniszterek Tanácsához végleges szavazásra bocsátás előtt benyújtottak és belefoglaltak, különös tekintettel a pénzügyi felügyeleti csomaghoz kapcsolódókra, amely csomag szintén sokat köszönhet az Európai Parlament közreműködésének.
Természetesen most a Parlamenttel közösen azon munkálkodunk majd, hogy véglegesítsük a fedezeti alapokról és a magántőkéről szóló jogszabályra vonatkozó megállapodást. Most születik először európai szabályozás ebben az ágazatban, és máris köszönetet szeretnék mondani az irányelvtervezettel kapcsolatos eddigi közreműködésükért.
Kratsa-Tsagaropoulou asszony a Bázelben zajló egyeztetésekről kérdezett, amelyek összefüggnek az imént említett szabályozási kérdéssel. A bankreform rendkívül fontos kérdés, és ismét üdvözlöm a Parlament elkötelezettségét, amely Karas úr kiváló munkájában nyilvánult meg; erről két hete esett szó itt. Ki fogják kérni a véleményüket a 4. tőkekövetelmény-irányelvre irányuló, 2011 tavaszán előterjesztendő javaslatról, amelynek célja a Bázel III. egyezmény európai végrehajtása.
Hölgyeim és uraim! Enyhe kifejezés, ha azt mondom, hogy példátlan pénzügyi válsággal kerültünk és nézünk szembe, amelynek még nincs vége. A Nemzetközi Valutaalap szerint a válságból eredő banki veszteségek 2010 végén 2300 milliárd euróra rúgtak, amelynek felét európai bankok könyvelték el. A pénzügyi szektorból kiinduló válság súlyos recesszióba döntötte az európai gazdaságot. Az európai GDP csak idén 5,7%-kal, vagyis 700 millió euróval csökkent.
Helyre kell állítanunk a bankszektorba vetett bizalmat és annak stabilitását, valamint gondoskodnunk kell arról, hogy a hitelek továbbra is mozgásban tartsák a reálgazdaságot, a vállalkozásokat, a foglalkoztatást és a növekedést. Az Európai Unió és tagállamai példa nélküli sürgősségi intézkedéscsomagot fogadtak el, amelyet akkor, nem túl sokkal ezelőtt, az adófizetők finanszíroztak. A Bizottság 4 100 milliárd euró összegű állami támogatást hagyott jóvá, amely az európai GDP 35%-ának felel meg. Az európai válságkezelést célzó költségvetési politikákkal együtt e támogatási intézkedések nyomán megugrott a hiány és az államadósságok mértéke.
Hölgyeim és uraim! A polgárok, az adófizetők voltak azok, akik egyszer már fizettek - megteszik-e majd másodszor is? Nem hiszem, és bízom benne, hogy nem, mert ez nem lenne igazságos. A mi politikánk az előrelátás, mert a megelőzés mindig olcsóbb, mint a kezelés. Meg kell előznünk, hogy a válság és annak katasztrofális következményei megismétlődjenek, és pontosan azért vezetjük be a Bázel III. szabályokat Európában, hogy az előrelátás és megelőzés szükségességét prudenciális politikáinkba is átültessük.
Ugyanebben a szellemben Európa rendelkezésére szeretnénk bocsátani egy megelőzési keretet a bankválságok megoldásához, amely szintén a Parlament véleménye alapján készül majd el. Itt különösen a Ferreira asszony által végzett munkára gondolok.
A G20-ak 2009. április 2-i döntésükben azzal bízták meg a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottságot, hogy a szükséges pontokon lényegi javításokat hajtson végre a Bázel II. szabályokon a bankok rugalmasságának megerősítése és a pénzügyi stabilitás növelése érdekében. Az uniós vezetők 2009. március 19-én és 20-án támogatásukról biztosították ezt a célkitűzést. A Bázel III. szabályokat a Bázeli Bizottságon belül a 27 legnagyobb nemzetközi bankpiac szabályozó és felügyelő hatóságainak szakértői dolgozták ki, amely folyamatban a Bizottság az Európai Unió tagállamai nevében igen aktívan közreműködött.
A mi Bizottságunk és a Bázeli Bizottság által készített elemzésből kiderül, hogy az új szabályok meg fogják erősíteni a pénzügyi stabilitást, korlátozzák a prociklikusságot és a bankválságok gyakorisága, valamint az azokkal járó kockázatok várható csökkenésének köszönhetően számos érdekelt számára jelentős gazdasági és társadalmi előnnyel járnak. A reform kedvezményezettjei különösen a hitelfelvevők, vállalatok és magánszemélyek, egyben azonban a hitelezők, a kormány, a kis- és középvállalkozások, és általában véve a polgáraink lesznek.
Nyilvánvaló, hogy ezek az előnyök csak idővel mutatkoznak majd meg, tekintettel az új szabályok és a Bázeli Bizottság felügyeleti testülete által 2010. szeptember 12-én bejelentett átmeneti záradékok fokozatos bevezetésére.
Ugyanez érvényes a likviditási követelményekre is. A likviditási szabályokra 2015-ig tartó megfigyelési időszak vonatkozik. Kratsa-Tsagaropoulou asszony arról érdeklődött, vajon az új szabályok meggyorsítják-e a bankok fúzióit; a reformnak nem ez a célja, de ha egyes bankok nem tudnák időben teljesíteni ezeket az új követelményeket, és ezért fúzióra kellene lépniük versenytársaikkal vagy akár saját partnereikkel, az betéteseik és hitelezőik fokozottabb védelméhez vezetne, valamint nagyobb pénzügyi stabilitást eredményezne.
Megértem abbéli aggodalmát is, hogy az új szabályok aránytalanul érintik majd a kisebb bankokat. Az Európai Bankfelügyelők Bizottsága által a Bázel III. bankszektorra gyakorolt hatásairól készített kvantitatív felmérés szerint az új szabályok, Kratsa-Tsagaropoulou asszony, a kis bankokat valójában kevésbé érintik majd, mint az Európai Unió 50 legnagyobb bankcsoportját. Ez elsősorban a kisebb bankok kezdeti tőkésedése magasabb szintjének és egyszerűbb üzleti modelljüknek köszönhető.
Végül, a Bizottság nagy jelentőséget tulajdonít annak, hogy nemzetközi szinten tisztességes versenyt teremtsen. Ebben a szakaszban nem hiszem, hogy tanácsos lenne, ha a G20-ak újabb átfogó vitát indítanának a Bázel III.-mal összefüggésben meghatározott valamennyi szabályról, mivel ezek hosszú, kiegyensúlyozott egyeztetések eredményeképpen jöttek létre. Más részről azonban a G20-csoport és a Pénzügyi Stabilitási Tanács politikai kormányzása olyan eszközt jelent Európa számára, amellyel biztosítható, hogy minden fél megfelelően és időben, eredményesen végrehajtsa a bázeli egyezményt. Ezzel a válasszal tudok szolgálni erre az igen fontos kérdésre.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Elnök úr! Elismerem, hogy Barnier biztos úr igen kimerítő választ adott. Minden kérdésre kitért, ami a bizottsági válaszok esetében nem mindig van így. Ha lehetne, biztos úr, feltennék egy kiegészítő kérdést a bankok likviditására vonatkozóan a Bázel III. keretében. Úgy gondolja, hogy a likviditásra az nem gyakorol közvetlen hatást, mert a piacot már jelenleg is kedvezőtlenül érinti a bankok likviditásának hiánya, és mert az intézkedéseket fokozatosan fogják bevezetni? Miért hiszi a Bizottság, hogy ez nem befolyásolja majd a likviditást akkor, amikor arra a piacnak oly kétségbeesett szüksége van?
Paul Rübig
(DE) Barnier biztos úr! Nagyon szeretném tudni, milyen hatást gyakorol a Bázel II. az Egyesült Államok piacára, ahol mostanra számos - több száz - kis bank csődbe ment? Milyen hatást gyakorolt a nagybankokra? Mi a helyzet a Bázel III.-mal az Egyesült Államokban? Európával egy időben fogják-e ott is végrehajtani, vagy már korábban? Milyen ütemben kerül sor a Bázel II. és a Bázel III. végrehajtására az Egyesült Államokhoz viszonyítva?
Janusz Władysław Zemke
(PL) Biztos úr! Köszönetet szeretnék mondani önnek a tájékoztatásért, amely igen fontos, hiszen ismerteti Európa pénzügyi helyzetét és a bankok pénzügyi helyzetét, e kérdésekkel pedig az Európai Bizottság nap mint nap foglalkozik. Szerencsére ezen a területen bizonyos javulás figyelhető meg. Kérdésem igen rövid: azt mondta, hogy 2011 tavaszán az Európai Bizottság új javaslatokat terjeszt elő. Elárulna többet e javaslatok alapvető jellemzőiről?
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök úr! Kratsa-Tsagaropoulou asszony a likviditásról kérdezett. Megismételném, hogy a pénzügyi válság rámutatott: a likviditástöbblettel rendelkező bankok tartózkodnak a bankközi piacon történő hitelnyújtástól, mert likviditásukat igen körültekintően saját esetleges szükségleteik céljára halmozták fel. Továbbá, a problémát tovább súlyosbították az egyéb intézmények pénzügyi szilárdságával kapcsolatos hiányos ismeretek. Véleményem szerint az új likviditási követelmények elősegítik majd az elégtelen piaci likviditás problémájának megoldását azáltal, hogy javítják a bankok likviditásával kapcsolatos kockázatkezelést és megerősítik készpénztartalékaikat.
A Bázeli Bizottság által tervezett átmeneti intézkedések tervei szerint az új likviditási fedezet ráta, Kratsa-Tsagaropoulou asszony, csak 2015-től válik kötelezővé, ami, úgy vélem, elegendő időt ad a bankoknak arra, hogy ezt teljesítsék és az átmeneti időszakban korlátozzák a nemkívánatos piaci hatásokat.
Rübig úr, ön a Bázel II.-t említette. Hadd emlékeztessem mindnyájukat arra, hogy az ön által említett Egyesült Államok esetében a Bázel II.-t még nem hajtották végre, ahogyan, hozzátenném, a Bázel 2.5-öt sem. Az Egyesült Államokban 2010. május 9-10-én tett első látogatásom alkalmával megegyeztem, jobban mondva megállapodást kötöttem az amerikai pénzügyminiszterrel is - akivel jövő héten ismét találkozom - arra vonatkozóan, hogy az Egyesült Államok 2011 közepén végrehajtja a Bázel 2.5-öt.
Rübig úr, ön igen fontos kérdést tett fel, mivel ennek nyomán lehetőségünk nyílik elmondani, hogy nemzetközi kötelezettségvállalásokat kaptunk. Az amerikaiak fontos szerepet játszottak a bázeli standardok kidolgozásában. Szorosan közreműködnek a folyamatban és ezért érthetetlen lenne ... hadd fogalmazzak pozitívabban. Meglehetősen ésszerű lenne, ha ezeket a közös döntéseket közösen, egymással párhuzamosan hajtanánk végre. Kiemelt figyelmet fordítok az Egyesült Államokkal való párhuzamosságra; sőt, néhány napon belül, második látogatásom során erről meg is fogok győződni.
A Bázel III. kisebb és nagyobb bankokra gyakorolt hatását illetően, általánosságban igen körültekintően, a spontán döntéseket mellőzve fogunk eljárni a mikro- és makrogazdasági hatásvizsgálatok terén, és minden rugalmassági küszöböt igénybe fogok venni ahhoz, hogy a lehető legpontosabb, megfelelő intézkedéseket és döntéseket hozzunk.
Zemke úr a menetrendről kérdezett. 2011 tavaszán, Zemke úr, jogalkotási szövegeket, egy irányelvtervezetet fogunk kidolgozni, a 4. tőkekövetelmény-irányelvet; az összes hatásvizsgálat elkészítését, a bázeli intézkedések értékelését, a makro- és mikrogazdasági hatásvizsgálatot, valamint az egyéb olyan intézkedések értékelését követően, amelyeket figyelemmel kísérek és - erről korábban már beszéltem - amelyek külső vagy belső ellenőrzést vonnak maguk után, az irányelv megfelelő módon végrehajtja a banki kockázatmegelőzési rendszereket, amit transzatlanti értékelés követ majd.
Az alapos munka elvégzéséhez néhány hónapra lesz szükségem: ez a Parlament meghallgatását, az érdekelt pénzügyi szolgáltatók meghallgatását, a megfelelő lépések megtételét és megfelelő javaslatok elkészítését jelenti. Minderre 2011 tavaszán fog sor kerülni, a 4. tőkekövetelmény-irányelvhez és e jogalkotási szövegekhez kapcsolódóan.
Tárgy: Afrika-EU csúcstalálkozó / Élelmiszerbiztonság
Tavaly október 16-án tartották az élelmezési világnapot. A FAO nemrég arra figyelmeztetett, hogy a helyzet továbbra is elfogadhatatlan, jóllehet világviszonylatban némi javulás mutatkozik a krónikus éhínségben szenvedők száma tekintetében (az idén 925 millió, 2009-ben 1 023 millió személyről van szó). Az élelmiszerbiztonság hiánya veszélyezteti az első millenniumi fejlesztési célkitűzés sikerét, különösen Afrika Szaharától délre fekvő térségeiben. A következő Afrika-EU csúcstalálkozó (Tripoli, november 29-30.) előestéjén számos érdekelt szereplő követeli, hogy a stratégiai partnerség helyezzen nagyobb hangsúlyt az élelmiszerbiztonságra, amelynek különböző vonatkozásai az élelmiszerhez való hozzáféréssel, az infrastruktúrával, a földtulajdonnal és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodással állnak összefüggésben. Szükségesnek tartja-e a Bizottság egy új, kifejezetten az élelmiszerbiztonságra összpontosító partnerség kialakítását az EU-Afrika közös stratégián belül? Tervezi-e a Bizottság a meglévő partnerségekben foglalt, az afrikai élelmiszerbiztonság megteremtéséhez szükséges transzverzális tényezők megerősítését és összehangolását?
Andris Piebalgs
a Bizottság tagja. - Elnök úr! A kérdés igen fontos szempontokat vet fel. A fejlesztési együttműködés fő célja annak biztosítása, hogy minden polgár hozzáférjen a tápláló élelemhez. Az éhezők számának felére történő csökkentése éppen ezért igen helyesen az első azon nyolc millenniumi fejlesztési cél között, amelyek legkésőbb 2015-ig történő elérésére a nemzetközi közösség ígéretet tett.
Az élelmiszer-biztonság továbbra is kiemelt prioritást élvez majd az Európai Unió Afrikával való kapcsolataiban, ahol számos ország nem megfelelően halad az 1. millenniumi fejlesztési cél elérése felé, ahol a lakosság több mint 70%-a vidéki területeken él, és ahol a mezőgazdasági termelés mintegy 90%-át családi gazdaságokban dolgozó kistermelők végzik.
Az élelmiszer-biztonság már a millenniumi fejlesztési célokkal kapcsolatos partnerség keretében létrejött első EU-Afrika cselekvési tervben is prioritást élvezett, és javasolni fogjuk, hogy az a jelenleg kidolgozás alatt álló következő cselekvési tervben is kiemelt terület maradjon.
Ezenfelül gondoskodni fogunk arról, hogy a következő cselekvési tervben kellő jelentőséget kapjanak az élelmiszer-biztonsághoz közvetlenül kapcsolódó ágazatközi szempontok, úgymint a kutatás, a kereskedelem és a regionális integráció.
Az Európai Unió élelmiszer-biztonsági törekvéseivel párhuzamosan maguk az afrikai vezetők is kiemelt kérdésként kezelik a mezőgazdaságot és az élelmiszer-biztonságot.
Ezen a területen a fellépés közös keretét az átfogó afrikai mezőgazdasági fejlesztési program adja, amelyet a jövőben is támogatni fogunk.
Mindazonáltal úgy vélem, hogy jelenleg megfelelő számú mechanizmus áll rendelkezésünkre a tápláló élelmiszer-ellátás biztosításához, és a közös Afrika-EU stratégiában nincs szükség egy új, célzott élelmiszer-biztonsági partnerség létrehozására.
Amint már mondtam, többek között a millenniumi fejlesztési célokra vonatkozó partnerség már magában foglalja ezt a dimenziót.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Elnök úr! Nagyon köszönöm a válaszát, biztos úr, amely az Európai Unió-Afrika csúcshoz közeledve igen hasznos lesz majd.
Azt szeretném kérdezni öntől, tudna-e további információkkal szolgálni arra vonatkozóan, milyen típusú vitákra került sor a millenniumi fejlesztési célokról az élelmiszer-biztonság vonatkozásában New Yorkban rendezett magas szintű találkozón, és hogy vajon az Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezet élelmezésbiztonsággal foglalkozó bizottsága kellő ösztönzést kapott-e az éhínség elleni küzdelmet célzó globális erőfeszítések összehangolásához.
Georgios Papanikolaou
(EL) Elnök úr, biztos úr! A Bizottság körülbelül egy évvel ezelőtt, 2009 augusztusában létrehozta a veszélyeztetett országoknak szóló Reflex mechanizmust, 500 millió eurót elkülönítve a gazdasági világválság által a 2009-2010 közötti időszakban a kiszolgáltatottabb afrikai országokra gyakorolt hatások elleni küzdelem céljára.
Értékelte-e a Bizottság ezt a programot azt megállapítandó, hogy az összeget hasznos célokra fordították-e? Emlékeztetném a tisztelt Házat arra, hogy a program a mezőgazdasági kistermelőket célozta, akiknek talajjavító szereket és vetőmagot biztosítottak ahhoz, hogy hosszú távon növelni tudják gazdaságuk teljesítményét, középtávon pedig gondoskodni tudjanak az élelmiszer-biztonságról.
Marc Tarabella
(FR) A tisztelt kollégánk, Guerrero Salom úr által említett számadatokon túl az Afrika Szaharától délre eső területein élő 829 millió lakos közül körülbelül 240 millióan éheznek, más szóval a lakosság 30%-a. Ugyanakkor annak ismeretében, hogy a XX. század második felében a mezőgazdasági termelés 2,6-szorosára emelkedett, nyilvánvaló, hogy az elmúlt 50 évben nagyobb növekedést mutatott, mint az előző 10 ezer év folyamán összesen.
Ennek figyelembevételével úgy vélem, felelőtlenség a továbbiakban is elsődleges termékként termeszteni a gyapotot például Burkina Fasóban, ahol a lakosság 49%-a éhezik. Biztos úr, nem kellene-e a fejlesztési politikáknak visszahelyezniük az élelmiszer-termelést a fejlesztéspolitikai prioritások középpontjába?
Andris Piebalgs
a Bizottság tagja. - Röviden a millenniumi fejlesztési célokról szóló csúcsról, úgy gondolom, a csúcs fő eredménye az a fejlett és a fejlődő országok közötti megállapodás, amelynek értelmében 2015-ig sikeresen meg kell valósítani a millenniumi fejlesztési célokat és különösen az első célt, vagyis a világ szegényeinek felére történő csökkentését és az élelmiszer-biztonsági kérdések megerősítését. Teljesen egyértelmű, hogy jelenleg számos intézkedésre van szükség a millenniumi fejlesztési célok eléréséhez.
Ami Papanikolaou úr kérdését illeti, alapvetően két eszközzel rendelkezünk. A Reflex program elsősorban a válságba került országokkal foglalkozott. Emellett egy 1 milliárd euró összegű élelmezési eszközt is finanszíroztunk, amely a mezőgazdasági kistermelőket támogatta, és ez határozottan számos eredménnyel szolgált az élelmiszerválság kezelése terén. Sok országban javult az élelmiszer-ellátás helyzete. A probléma az, hogy ez az élelmiszer-biztonsági intézkedés egyszeri jellegű, tehát a válság idején nyújtunk segítséget.
Ezzel el is érkeztünk Tarabella úr kérdéséhez. Az élelmiszer-biztonság kétségtelenül azon területek egyike, amelyeket a zöld könyvben kiemelt jelentőségű központi területként fogok az Európai Unió figyelmébe ajánlani, különösen az élelmezési programmal kapcsolatban szerzett kedvező tapasztalatok miatt. Tudjuk, mit kell tennünk és valóban törekednünk kell a termelékeny növekedés elérésére, többek között az Afrikában továbbra is fennálló mezőgazdasági struktúrák felhasználásával.
Második rész
Tárgy: A légi és vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok jogai alkalmazásának ellenőrzéséről
A 261/2004/EK rendelet és 1371/2007/EK rendelet értelmében a légi és vasúti személyszállítást igénybe vevő valamennyi európai uniós utasnak alapvető közös jogokat biztosítanak. E rendelet alkalmazásának ellenőrzésével mindegyik tagállam egy független szervet bízott meg.
Hogyan tudja a Bizottság biztosítani, különösen az izlandi vulkánkitörés következtében a légi utasok helyzetének sokszor kaotikus kezelése láttán, hogy ezek az ellenőrző szervek egységesen alkalmazzák-e a rendeletet és elegendő eszközzel rendelkeznek-e a gyors reagáláshoz?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Ahogyan arra a tisztelt képviselő rámutatott, a vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok jogairól szóló 1371/2007/EK rendelet, a légi utasok jogairól szóló 261/2004/EK rendelet - és hozzátenném még, hogy a légi járműveken utazó fogyatékkal élő, illetve csökkent mozgásképességű személyek jogairól szóló 1107/2006/EK rendelet - elismeri a légi és vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok bizonyos alapvető közös jogait.
E rendeletek megfelelő alkalmazásáról a tagállamok által kijelölt nemzeti végrehajtási szerveknek kell gondoskodniuk. Ezeknek a szerveknek különösen minden ésszerűen elvárható lépést meg kell tenniük annak érdekében, hogy az utasok jogait maradéktalanul tiszteletben tartsák. A Bizottság feladata, hogy a tagállamok tevékenységeik folyamatos nyomon követése révén biztosítsa, hogy azok helyesen hajtják végre és betartatják az uniós jogot.
A rendeletek előírásai értelmében a nemzeti végrehajtási szerveket nem terheli jogi jelentéstételi kötelezettség. A Bizottság kérésére a tagállamok és az uniós intézmények közötti, a szerződésben foglalt lojális együttműködés általános elvével összhangban adnak választ.
A vulkáni hamu okozta válságot illetően a Bizottság gyorsan lépett fel és minden tőle telhetőt megtett azért, hogy a Tanács 2010. május 4-én megrendezett rendkívüli ülésének következtetéseivel összhangban biztosítsa, hogy az utasok jogait EU-szerte mindenhol egységesen alkalmazzák és érvényesítik. E cél elérése érdekében a Bizottság a nemzeti hatóságokkal közösen informális értelmező iránymutatásokat dolgozott ki és fogadott el, valamint szoros kapcsolatot tartott fent e hatóságokkal és valamennyi érdekelttel.
Marc Tarabella
(FR) Biztos úr! Nyilván az ön számára is érthető, hogy a légi, vasúti és a közelmúltban a vízi személyszállítást igénybe vevő utasok jogairól szóló rendeletek elfogadása jogosan reményt keltett az európai polgárokban arra vonatkozóan, hogy végre gyors pénzügyi megoldások születnek a késések, járattörlések és egyéb komoly fennakadások esetére. Ezek a polgárok most még csalódottabban veszik tudomásul, hogy több ezer panasz esetében nem intézkedtek, például az ön által említett izlandi vulkánkitörést követően.
A tagállamok valójában nem biztosítják azokat a működési és hatékony szabályozó szolgálatokat, amelyek kényszerítenék a vállalatokat e rendeletek végrehajtására, és annak elmulasztása esetén pénzbírsággal sújtanák őket. Belgiumban például a gazdasági szabályozó szolgálat 2006. február 1-je óta egyetlen légitársaságra sem rótt ki büntetést, ami azt jelzi, hogy a helyzet nem jelent megoldást a fogyasztók problémáira.
Ádám Kósa
(HU) Egy rövid kérdésem lenne. Mit gondol a különböző közlekedési ágazatokról, hogy az utasjogokat különbözően kezelik. A kérdésem az, hogy milyen elképzelése van a Biztos úrnak vagy a Bizottságnak arra nézve, hogy a későbbiekben a különböző közlekedési ágazatokban utazók jogait egységesen kezeljék és ezt egységesen ellenőrizzék?
Justas Vincas Paleckis
A vulkánkitöréssel kapcsolatos helyzet nyilvánvalóvá tette, hogy egyes európai uniós országok, különösen az újak számára nincs más alternatíva. Nem rendelkeznek Nyugat-Európába vezető vasúti összeköttetésekkel, például az ön hazája, biztos úr, és saját hazám sem.
Meggyorsította-e ez a helyzet a Rail Baltica projekttel kapcsolatos munkát?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Elsőként a vulkánválsággal és az utasjogokkal kapcsolatos tapasztalatokról szólva, meglehetősen átfogó áttekintések azt mutatják, hogy a légitársaságok az esetek többségében felelősen jártak el, az utasok pedig racionálisan és ésszerűen viselkedtek, ezért az ilyen jellegű problémák nagy része megoldódott. Természetesen mindig adódnak nehézségek, de senki nem beszél a légitársaságok megbüntetéséről: a szükséges kártérítésről van szó.
Tudomásom szerint a nem megfelelően kezelt igényekkel kapcsolatban intézkedések folynak. Folyamatos kapcsolatban állunk a nemzeti végrehajtási szervekkel, de a döntés továbbra is az ő kezükben van, és a teljes kép végeredményben nem olyan rossz.
A következő kérdésre válaszolva, igen, szorgalmazzuk a különböző közlekedési eszközöket igénybe vevő utasok jogaira vonatkozó szabályok harmonizációját. November 30-án konzultációt tartunk itt a Parlamentben, hogy megvitassuk a Tanáccsal az autóbusszal közlekedő utasok jogainak igen ellentmondásos kérdését. A vasúton közlekedő utasok jogaira vonatkozóan már létezik jogszabály, de az kevéssé ambiciózus. Igen, a légitársaságokat illetően törekszünk a harmonizált megközelítés kialakítására.
A Rail Baltica tekintetében minden tőlem telhetőt meg fogok tenni e projekt megvalósítása érdekében, és bízom benne, hogy önökkel és valamennyi tagországunkkal együttműködve sikerre vihetjük ezt a projektet.
Tárgy: 2002/15/EK irányelv
A 2010. június 16-i parlamenti szavazást követően, amelynek során elutasították a közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek munkaidejének szervezéséről szóló bizottsági javaslatot, tájékoztatna-e a Bizottság a javaslat jelenlegi helyzetéről?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - A jelenlegi helyzet szerint, a Parlament általi elutasítást követően a Bizottság 2010. június 30-án a javaslat visszavonása mellett döntött.
Mivel az irányelv most már az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetőkre is vonatkozik, a tagállamok feladata ismertetni, hogyan teljesítik jogi kötelezettségeiket és hajtják végre az önálló vállalkozói tevékenységet végző gépjárművezetőkre vonatkozó szabályokat.
A Bizottság tájékoztatást kért a tagállamoktól az irányelv önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetők tekintetében történő átültetéséről és végrehajtásáról. A válaszok beérkezését és azok elemzését követően a Bizottság meghatározza a szükséges intézkedéseket.
Marian Harkin
Köszönöm válaszát. Csupán azon tűnődtem, vannak-e olyan javaslataik vagy iránymutatásaik, amelyek segítségével javasolhatnák a tagállamoknak, hogyan kövessék nyomon az önálló vállalkozói tevékenységet folytató gépjárművezetők munkaidejét, különösen a járműveik tisztítására vagy karbantartására, illetve az adott munkával kapcsolatos papírmunkára fordított időt, amit rendkívül nehéz lesz figyelemmel kísérni.
Ezenfelül, megvizsgálják-e majd a tulajdonos gépjárművezetőkre gyakorolt társadalmi-gazdasági hatásokat, tekintve, hogy megengedett vezetési idejük így jelentősen csökken?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Jelenleg még nincs elképzelésünk arra vonatkozóan, hogyan hozhatnánk létre ilyen iránymutatásokat; mindenképpen rendkívül összetett kérdésről van szó, amelyről egyeztetni fogunk a tagállamokkal. Jogi szempontból az irányelv rendelkezései érvényesek és betartandók, de egyelőre folyik az iránymutatások mérlegelése és a válaszok elemzése, azután pedig meglátjuk, mit tudunk tenni.
Tárgy: Közúti biztonság 2011-2020: az iskolabuszokra és vezetőikre vonatkozó különleges intézkedések
Az Európai Unióban évente csaknem 35 000 ember hal meg és 1 700 000 ember sérül meg közúti balesetekben. E statisztikán belül is különös aggodalomra ad okot, hogy az Unióban történt balesetek áldozatai közül 1 100 gyermekkorú volt (2008). Annak fényében, hogy a Bizottság meghirdette a közúti biztonság fokozására irányuló európai cselekvési programot (2011-2020), továbbá annak tudatában, hogy naponta gyermekek ezrei járnak iskolába és onnan haza iskolabusszal, kérem a Bizottságot, hogy válaszoljon az alábbi kérdésekre:
Milyen kezdeményezéseket és konkrét intézkedéseket tervez a Bizottság a tagállamokkal együttműködésben a gyermekek életét követelő közúti balesetek hatékonyabb megelőzésére? Tervezi-e szigorúbb biztonsági előírások bevezetését és szigorúbb minőségi ellenőrzések rendszeresítését a tanulók szállítására használt járművek és az ezeken szolgálatot teljesítő gépjárművezetők tekintetében (pl. csúcstechnológiát képviselő berendezések beszerelése, a gépjárművezetők szakmai alkalmasságának és tapasztalatának, valamint egészségügyi alkalmasságának - pl. pszichológiai tesztek segítségével történő - gyakoribb ellenőrzése)?
Tárgy: Az unióbeli közúti biztonságra vonatkozó célkitűzések
Aggasztja-e a Bizottságot az a tény, hogy a halálos közúti balesetek áldozatainak éves száma az Unióban továbbra is elfogadhatatlanul magas, 2009-ben 35 000 fő? Aggasztja-e a Bizottságot, hogy kudarcot vallott az európai közúti biztonsági cselekvési terv, amely a halálos közúti balesetek számának 50 000-ről 25 000-re csökkentését tűzte ki célul 2001 és 2010 között? Körvonalazná-e a Bizottság, hogyan kívánja biztosítani, hogy az Unió átdolgozott közútbiztonsági programjának célkitűzései a 2011-től 2020-ig tartó időszakra valóban teljesüljenek?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - A Bizottság egyetért azzal, hogy a közúti halálesetek éves száma az Unióban továbbra is elfogadhatatlanul magas.
2009-ben hozzávetőleg 35 000 személy veszítette életét az utakon az EU-ban, amely egy kisváros lakosságának felel meg.
A Bizottság azonban nem ért egyet a tisztelt képviselő azon véleményével, hogy a harmadik európai közúti közlekedésbiztonsági cselekvési terv (2001-2009) kudarcot vallott. Továbbá, a kezdeti célkitűzés nem teljesült. Valamennyi érintett fél erőteljes mozgósítását eredményezte. Ezen időszak során 78 000 életet mentettünk meg az Európai Unióban, összesen pedig 2 millió áldozat életét sikerült megmenteni.
A számokon túl a fájdalom, illetve a személyes és családi tragédiák elkerülésében mért előnyök felbecsülhetetlenek. A "közlekedésbiztonsággal kapcsolatos politikai iránymutatás a 2011 és 2020 közötti időszakra” című, közelmúltban elfogadott közleményben a Bizottság javasolta, hogy az Európai Unió a 2010-ig elért eredményekből kiindulva továbbra is fenntartsa azt a célkitűzését, hogy a halálos közúti balesetek áldozatainak számát 2020-ig a felére csökkenti.
E cél elérése érdekében az uniós és nemzeti közútbiztonsági politikáknak hatékonyabbá kell válniuk. Ez valamennyi tagállam, és különösen a rossz közúti statisztikákkal rendelkezők részéről határozott politikai kötelezettségvállalást kíván, amelyeknek a máshol sikeresnek bizonyuló gyakorlatokat felhasználó átfogó nemzeti közútbiztonsági stratégiák kidolgozásában kellene formát ölteniük. Emellett kiemelt erőfeszítésekre lesz szükség a közúti balesetek csökkentésére azokon a területeken, ahol a haladás lassabb volt, például a motorosok vagy a vidéki utak biztonsága terén.
A technológiai fejlesztések, különösen az úgynevezett intelligens közlekedési rendszerek szintén fontos szerepet játszanak majd.
Ami a gyermekek életét követelő közúti balesetek, különösen az iskolabusz-balesetek konkrét esetét illeti, megjegyzendő, hogy az elmúlt évtizedben számottevő előrelépést sikerült elérni, hiszen a 15 évnél fiatalabb gyermekek körében 70%-kal csökkent a halálesetek száma.
A Bizottság azonban teljes mértékben tisztában van azzal, hogy gondoskodni kell a gyermekek magas szintű védelméről, akik különösen veszélyeztetett úthasználónak minősülnek.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Köszönöm a válaszát, biztos úr. Mindazonáltal feltenném a kérdésemet, biztos úr, hiszen nap mint nap több millió diák utazik az iskolába és onnan haza iskolabuszként használt járműveken. Szó szerint az európai fiatalság virágáról beszélünk. Ennélfogva úgy érzem, hogy szigorúbb műszaki szabványokat kellene elfogadnunk ezekre a járművekre vonatkozóan, szigorúbb és gyakoribb ellenőrzéseket kellene előírnunk e szabványok alkalmazásának biztosítása érdekében, és természetesen szigorúbban kellene ellenőriznünk az ilyen buszok vezetőinek szakmai jártasságát.
Úgy vélem, biztos úr, hogy a Bizottságnak mérlegelnie kellene egy ilyen jellegű kezdeményezést. Biztos vagyok benne, hogy az európai közvélemény nagy örömmel fogadná, hiszen ahogyan az imént mondtam, egy igen veszélyeztetett csoportról van szó, akiknek sorsát minden európai polgár a szívén viseli.
Jim Higgins
(GA) Nem értek egyet a biztos úrral abban, hogy minden rendben van. Mint azt elismerte, 2009-ben 35 000 ember halt meg az utakon. Ez a 2000 és 2010 közötti időszakra vonatkozó uniós közúti közlekedésbiztonsági stratégia eredménye, 15 000-rel több, mint a Bizottság által kitűzött cél. Azt kérdezem a biztos úrtól, vannak-e neki vagy a Bizottságnak tervei vagy új elképzelései a helyzet javítására vonatkozóan? A jelenlegi erőfeszítések nem elegendők. Kudarcot vallottunk.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) A 35 000 közúti haláleset azt jelenti, hogy évente egy európai kisvárosnyi emberrel kevesebben vagyunk, amit jómagam rendkívül súlyos problémának tartok. A gyalogosok, a kerékpárosok és motorosok teszik ki a közúti balesetek áldozatainak 57%-át. Úgy gondolom, hogy az ezzel kapcsolatos felvilágosítás különösen hiányzik a gyermekek általános iskolai oktatásából (csak mert egy kérdés az iskolásokat is említette). Ezért az a kérdésem, milyen intézkedéseket hoz a bizottság a forgalomban veszélyeztetettek tájékoztatása érdekében.
Marian Harkin
Egy igen konkrét kérdésem lenne a biztos úrhoz az iskolabuszokat illetően. Mérlegelne-e a Bizottság egy olyan javaslatot, hogy ülésenként csak egy gyermek utazhasson az iskolabuszokon, és valamennyi gyermeknek biztonsági övet kelljen viselnie?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Először is a buszokról. A buszokra, különösen az iskolabuszokra vonatkozó műszaki szabványokat szigorú előírások szabályozzák. Nem hallottam olyan konkrét aggályokat, amelyek kifejezetten az iskolabuszokkal kapcsolatosak. Természetesen figyelemmel fogjuk kísérni a helyzetet, és - az utolsó kérdésre kitérve - javasolni fogjuk a gyermekek megfelelő elhelyezését, illetve a biztonsági övek használatát. Ugyanakkor a közúti biztonság problémáját illetően nem kaptam arra vonatkozó jelzést, hogy az iskolabuszok kérdését nem megfelelően kezelnénk.
30 000 ember életét vesztette, és ez természetesen elszomorító. Minden áldozat tragédia, de azzal egyáltalán nem értek egyet, hogy a közúti közlekedésbiztonsági cselekvési terv kudarcot vallott volna. Európa-szerte 40%-kal csökkent az áldozatok száma. Saját hazámban az elmúlt 15 évben négyszeres csökkenést tapasztalhattunk. Ugyanazt az utat jártuk be. A terveink iránt érdeklődők számára, éppen a nyári szünet előtt fogadtunk el politikai iránymutatásokat, amelyek együtt a következő közúti közlekedésbiztonsági cselekvési tervet képezik, és a célunk változatlan: felére csökkenteni a halálesetek számát.
Számos intézkedést mutatunk be, amelyek segíthetnek elérni ezt a célt, ideértve a forgalomban legveszélyeztetettebb személyek képzését is. A legveszélyeztetettebbek rendszerint az idősek, a gyalogosok, a kerékpárosok és a motorosok, akikre nyilvánvalóan kiemelt figyelmet kell fordítani, hiszen a motorosoké volt az egyetlen kategória, amelyen belül az áldozatok száma növekedett - minden egyéb kategóriában csökkenés történt.
Tárgy: Túlzott forgalom a Balti-tengeren
A nemzetközi Természetvédelmi Világalap nem kormányzati szervezet augusztusban bejelentette, hogy a kereskedelmi tevékenységek megnövekedése a Balti-tengeren az elkövetkező 20 évben súlyosan károsítja a tengert. A hajózás, a nyílt tengeren folytatott ipari tevékenység és a turizmus több mint megkétszereződik. Az idegenforgalmi ágazatban a hajóutasok száma előreláthatólag 5 millióról 20 millióra emelkedik. 2030-ra a hajók száma 4 ezerről 9 ezerre nő. A környezeti szerencsétlenségek valószínűsége ezzel arányosan nő. Jelenleg évente 150-nel több hajó hajózik a tengeren. A Balti-tengerbe kiömlő olaj gyorsabban beszennyezi a partokat, mint a többi tenger esetében. A Balti-tenger vize csak 30 évenként újul meg.
Miként ítéli meg a Bizottság a Balti-tenger túlzott forgalma következtében fennálló veszélyt, és milyen intézkedéseket javasol a Balti-tenger partján fekvő tagállamok számára a kérdés megoldására? Elfogadja-e a Bizottság a Természetvédelmi Világalap javaslatait a Balti-tenger kereskedelmi forgalmának csökkentésére?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Az én dokumentumaimban található számadatok talán némileg eltérőek, de természetesen örömmel válaszolok Paleckis úr kérdésére.
A balti-tengeri forgalom az elmúlt években a gyors gazdasági növekedés nyomán jelentősen megnövekedett. Ezzel egyidejűleg az európai uniós tengeri biztonsági stratégia ma a világon a legkorszerűbb. A Parlament és a Tanács által 2009-ben elfogadott harmadik tengerbiztonsági intézkedéscsomag jelentős javulást jelent az uniós hajóforgalomra vonatkozó megfigyelési információs rendszerhez képest. Valamennyi Európa környéki tengert magában foglal és szigorú ellenőrzést vezet be az uniós kikötőkbe látogató hajókra vonatkozóan, amely a kikötő szerinti állam által végzett ellenőrzésként is ismert. Konkrét balti-tengeri intézkedéseket tartalmaz, például a biztonságos téli hajózást és a hajókra vonatkozó megerősített jégügyi szabványokat.
A Bizottság valamennyi uniós balti állammal szorosan együttműködik az új intézkedések zökkenőmentes végrehajtása érdekében. Emellett az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség (EMSA) technikai segítséget nyújt. Baleset esetére az EMSA a Balti-tengeren állandó készenléti szennyezésmentesítő flottával és felszereléssel rendelkezik. Ez a balti államok által már életbe léptetett szennyezéskezelési intézkedéseket egészíti ki.
A Bizottság továbbá folyamatos párbeszédet folytat az Orosz Föderációval azt biztosítandó, hogy a biztonsági szabályokat a Balti-tenger egészén egységesen alkalmazzák. Ennek keretében a Bizottság az orosz kormánnyal közösen a balti-tengeri forgalom nyomon követését célzó kísérleti projekt indítását tervezi. A balti-tengeri régióval foglalkozó, nemrég elfogadott uniós stratégia szintén kitér a biztonság és a védelem kérdésére.
Természetesen válaszolni szeretnék a balti-tengeri forgalom csökkentésére irányuló érdekes felvetésre, de a tengeri szállítás korlátozását annak bevezetése előtt minden esetben alaposan mérlegelni kell, és annak összhangban kell állnia az ENSZ tengerjogi egyezményével és más nemzetközileg elfogadott egyezményekkel. A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet már jelenleg is különösen érzékeny területnek minősíti a Balti-tengert, és ez a státus a tengeri forgalomra vonatkozó egyedi követelményeket von maga után a balesetek kockázatának csökkentése és a tengeri környezet védelme érdekében.
Fel szeretném hívni a figyelmet arra is, hogy a tengeri szállítás a szállítás egy viszonylag környezetbarát módja. A balti-tengeri kereskedelmi forgalom további korlátozása a nagyobb mértékben környezetszennyező szállítási módok gyakoribb igénybevételéhez vezethet, ami fokozottabb kibocsátást idézne elő.
Justas Vincas Paleckis
Örömömre szolgált, hogy a biztos úr megemlítette az Oroszországgal folytatott együttműködést. A fokozottabban környezetbarát hajókra vonatkozó előírások tekintetében véleménye szerint mely országok a vezetők ezen a területen, és melyek szerepelnek kevésbé előkelő helyen?
Siim Kallas
a Bizottság alelnöke. - Rendkívül nehéz különbséget tenni, és nincsenek olyan adatok a birtokomban, amelyek alapján azt mondhatnám, hogy valamely ország jobb egy másiknál. Általánosságban véve a balti-tengeri országok valamennyien fogékonyak a környezetvédelmi és a tengeri szállítási kérdések iránt. Jól tudja, hogy az északi országok különleges határozatot kezdeményeztek - és annak fő támogatói voltak - a hajókból származó kibocsátások kéntartalmának csökkentésére, tehát valóban semmiféle bizonyítékom nincs, amely alapján egy-egy országot kiválaszthatnék.
Elnök
Biztos úr, az ön biztosi tevékenysége példaértékű, hiszen válaszai pontosak, érdemiek és tömörek. Ez igen hasznos a kérdések órájában.

Tárgy: A KAP 2013 után: a közvetlen támogatások elosztása
Az Európai Parlament úgy ítéli meg, hogy a területalapú kifizetések rendszere nem szolgáltat elegendő alapot a KAP keretében 2013 után fizetendő közvetlen támogatások igazságos elosztásához, ezért arra kérte a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot további objektív kritériumokra, és mérje fel azok potenciális hatását, figyelemmel a mezőgazdasági ágazat összetettségére és a tagállamok közötti különbségekre (Lyon-jelentés a KAP jövőjéről 2013 után).
Milyen intézkedéseket tett a Bizottság ennek érdekében? Milyen kritériumokat vizsgál jelenleg a közvetlen támogatások elosztására vonatkozóan?
Tárgy: A talajerózió megelőzésére vonatkozó intézkedések a 2013 utáni KAP-ban
Kelet-, Közép- és Dél-Európában egyre több problémát okoz a hidrogeológiai viszonyok romlása.
Az Unió mezőgazdaságáról és az éghajlatváltozásról szóló 2010. május 5-i állásfoglalásában (2009/2157 (INI)) az Európai Parlament hangsúlyozza a "KAP küszöbön álló reformján belül...” "a talajok (a szervesanyag-tartalom biztosítása által) a vízeróziótól és légköri eróziótól való védelmének” jelentőségét
A Bizottság milyen intézkedéseket kíván hozni az új közös agrárpolitika keretében, a talajerózió megelőzését célzó beavatkozások ösztönzése érdekében?
Tárgy: A közös agrárpolitika 2014-2020-ig tartó időszakra szóló új kerete
A Bulgáriának szánt támogatások jelentős növelése nélkül az ország mezőgazdasága összeomolhat. Válság idején ez a probléma még súlyosabb. A támogatások, amelyeket Bulgária és Románia, a 2007-ben az Európai Unióhoz utolsóként csatlakozó két ország jelenleg kap, a régi tagországok számára, például Németország, Franciaország és más országok számára odaítélt támogatásoknak mindössze 40%-át teszik ki. Az e két országnak juttatott támogatások a csatlakozási megállapodásokban foglaltaknak megfelelően 2016-ban érik el a többi tagállamnak nyújtott támogatások szintjét. Tervezi-e a Bizottság a Bulgáriának járó támogatások gyorsabb ütemű növelését a közös agrárpolitika 2014 és 2020 közötti időszakra szóló új keretében, amelynek megvitatása jelenleg zajlik, és ha igen, megváltoznak-e a kritériumok?
Tárgy: A biológiai sokféleség figyelembe vétele a KAP reformjakor
A szeptember 21-én megszavazott jelentésben (P7_TA(2010)0325) a Parlament egyértelmű kudarcnak minősítette a biológiai sokféleség eltűnésének 2010-i történő megakadályozására irányuló európai stratégiát. Az egyre intenzívebb gazdálkodási formák, a növényvédőszerek és műtrágyák egyre növekvő használata, a mezőgazdasági üzemek méretének növekedése, a monokultúrák térnyerése mind kihatnak a mezőgazdaságon belüli biológiai sokféleségre, és a helyzet aggodalomra ad okot.
Cselekednünk kell, mégpedig gyorsan. Ahogy a jelentés is emlékeztet rá, mindenképp egy keresztirányú megközelítés alkalmazására van szükség: a természeti tőkénk megőrzése és visszaállítása nem csak a környezetvédelmi politika felelőssége. Ezt a látásmódot minden európai politikába bele kell foglalni: döntő jelentőségű, hogy milyen módon képzeljük el a jövő mezőgazdaságát.
Az ökológiailag fenntartható jövő érdekében a mezőgazdaságon belüli biológiai sokféleség fenntartható alkalmazása szilárd elkötelezettséget igényel. Ki kell használni a KAP reformját a tendencia megfordítására, hogy biztosítani lehessen a biológiai sokféleség megőrzését és visszaállítását. A változás egyik legfontosabb eleme a biológiai feltételek szabása a támogatások esetén.
A biológiai sokféleség eltűnésének 2010-ig történő megállítása kudarcának fényében fel tudná-e a sorolni a Bizottság azokat a kritériumokat, amelyeket a biológiai sokféleség megőrzése érdekében beépítenek a 2013 utáni KAP-ba? Tervezik-e, hogy ezt az új politikát is felhasználják a mezőgazdasági sokféleség visszaállítása érdekében?
Tárgy: A KAP támogatásainak igazságos elosztása
George Lyon 2010. július 8-án elfogadott, "A közös agrárpolitika jövője 2013 után” című jelentésében az Európai Parlament jelzi, hogy "kéri a KAP támogatásainak igazságos elosztását, és ragaszkodik ahhoz, hogy ennek mind az új, mind pedig a régi tagállamokban igazságosnak kell lennie a mezőgazdasági termelők számára”.
Milyen intézkedéseket tesz a Bizottság és milyen megoldások elővezetését tervezi annak érdekében, hogy megkövetelhető legyen a KAP támogatásainak régi és új tagállamok közötti igazságos elosztása?
Dacian Cioloş
a Bizottság tagja. - (FR) Öt kérdésre fogok választ adni, amelyek egy csoportba tartoznak és ugyanazt a témát érintik.
Az Európai Unió tagállamaiban nyújtott közvetlen kifizetések teljes összege egy korábbi időszakra vonatkozóan tükrözi azok mezőgazdasági termelését és a támogatások átlagos szintjét. Mivel a közvetlen kifizetéseket a régi referenciaértékek alapján határozták meg, ez a közvetlen támogatás nem egyenlő módon oszlik meg a tagállamok, a régiók és a mezőgazdasági termelők különböző kategóriái között.
Az EU-12, tehát a 12 legújabb uniós tagállam jelenleg a támogatások bevezetésének, vagyis a közvetlen kifizetések fokozatos végrehajtásának szakaszában tart.
Az EU-10-ben a közvetlen kifizetések 2013-ra érik el az európai uniós szint 100%-át. A két legutóbb csatlakozott és egyenlő bánásmódban részesülő tagállam, Bulgária és Románia esetében a közvetlen kifizetések fokozatos végrehajtása 2016-ban kezdődik meg, mivel 2007-ben e közvetlen kifizetések 25%-áról indultak.
Mindazonáltal a 12 uniós tagállam, tehát valamennyi új tagállam lehetőséget kap arra, hogy az uniós közvetlen kifizetéseket a rendeletben és a csatlakozási szerződésekben világosan meghatározott kereteken belül nemzeti támogatásokból kiegészítsék.
Ahogyan arra a Tanács a közös agrárpolitika (KAP) 2008. évi állapotfelmérése és a KAP 2003. évi reformja során felkérte, a Bizottság közreműködik abban a munkában, amely a közvetlen kifizetések rendszerének lehetséges fejlesztési módjait vizsgálja, különösen ami a tagállami kifizetések eltérő szintjének kérdését illeti.
A 2013 utáni időszak tekintetében a Bizottság meg fogja vizsgálni és értékelni fogja a közvetlen kifizetések rendszerének reformjával kapcsolatos különböző lehetőségeket. A KAP jövőjéről folyó vita középpontjában azok a változtatások állnak, amelyekre a közvetlen kifizetések rendszerében és különösen a kifizetések elosztásának módjában szükség lesz ahhoz, hogy biztosítani lehessen a tagállamok és a mezőgazdasági termelők különböző kategóriái közötti igazságosabb bánásmódot. Mindazonáltal továbbra is kérdéses, mely módszereket és kritériumokat kellene alkalmazni az egyenlőbb támogatások biztosítását célzó munka megkezdéséhez. A közvetlen támogatások tagállamok közötti jövőbeni elosztásához kapcsolódó egyik fő kérdés annak meghatározása lesz, hogy a jövőben hogyan lehet áttérni a jelenlegi helyzetről egy egyenlőbb elosztásra, és ezzel együtt elkerülni a nagy horderejű zavargásokat, amelyek egyes régiókban vagy bizonyos termelési rendszerek esetében jelentős gazdasági következményekkel járhatnak.
A 2013 utáni KAP-nak számos környezeti kihívással is szembe kell néznie, ideértve az Európában tapasztalható talajromlást, amely napjainkban az éghajlatváltozás problémája által súlyosbított igen komoly probléma.
A biológiai sokféleség az Európa 2020 stratégián belül a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodás egyik fő prioritása. Noha a biológiai sokféleség csökkenésének 2010-ig történő megállítására irányuló célt nem értük el, egyértelmű előrelépés történt, és a KAP jelentős szerepet játszott ebben.
Jelenleg a KAP a fenntartható talajgazdálkodást környezetvédelmi követelményeknek, elsősorban a talajerózióval, a talaj szervesanyag-tartalmával és a talajszerkezettel kapcsolatos helyes agrár-környezetvédelmi gyakorlatoknak való megfeleléshez kötött közvetlen kifizetések, valamint célzott vidékfejlesztési intézkedések, elsősorban a jó mezőgazdasági és ökológiai állapotra vonatkozó előírásokban meghatározott alapvető feltételeken túlmutató agrár-környezetvédelmi intézkedésekért járó kifizetések révén támogatja.
Továbbá, a jobb európai talajgazdálkodás biztosítása és a talaj szervesanyag-tartalma megőrzésének elősegítése érdekében a Bizottság 2006-ban egy talajvédelmi keretirányelvre vonatkozó javaslatot terjesztett elő. Ennek egyik célja az erózió okainak meghatározása és annak megelőzése. A javaslat azokat az eszközöket is figyelembe veszi, amelyekkel a KAP ezt a célkitűzést támogatni tudja.
A biológiai sokféleséget illetően a jelenlegi KAP említi a környezeti követelményeknek való megfelelést, ideértve a madarakról és az élőhelyekről szóló irányelvet is, amelyek megsértése szankciókat von maga után. Ezek a szankciók csökkentik a közvetlen támogatásokat és beszüntetnek bizonyos vidékfejlesztési intézkedéseket, különösen a Natura 2000 természetvédelmi területeket finanszírozó és az agrár-környezetvédelmi célú kifizetéseket.
Ami a 2013 utáni KAP-ot illeti, a Bizottság maradéktalanul tisztában van a megoldandó környezeti kihívások mértékével, és jelenleg vizsgálja, hogyan illeszthetők be jobban a környezetvédelmi megfontolások a KAP eszközeibe, az első és a második pilléren belül. Folyamatban van a 2013 utáni KAP-ra vonatkozó jogalkotási javaslatok elkészítését megelőző hatásvizsgálat, és 2010 novemberére várható a közös agrárpolitika jövőjét általánosan felvázoló közlemény. A közleményt november 17-én nyújtom majd be a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottsághoz.
Georgios Papastamkos
(EL) Biztos úr! Biztos vagyok benne, hogy tisztában van azokkal az alapvető különbségekkel, amelyek a mezőgazdaság területén az Unió egyes régióit és tagállamait jellemzik. Többek között megemlíteném a gazdaságok méretét, felépítését és típusait, valamint a mezőgazdaság foglalkoztatáshoz és gazdasághoz való hozzájárulását a hátrányos helyzetű és a környezeti szempontból érzékeny területeken. Véleményem szerint ezért a területi támogatásokat nem egységesen, tehát nem európai uniós szinten kellene meghatároznunk. Megerősítené-e, biztos úr, hogy a közvetlen támogatások odaítélésére vonatkozóan objektív kritériumokat fognak kidolgozni?
Giovanni La Via
(IT) Elnök úr! Hálás vagyok a biztos úrnak a talajerózióval kapcsolatos válaszáért, de egy kiegészítő kérdést szeretnék hozzá intézni.
Tekintettel arra, hogy a mediterrán régiókban fontos ügy az erdőtüzek és a mediterrán országokra jellemző tüzek nyomán fennmaradó fedetlen talaj problémája, nem gondolja-e a biztos úr, hogy időszerű lenne módosítani az agrár-környezetvédelmi juttatások kiszámításának módját azáltal, hogy további célzott juttatásokat vezetnek be azon gazdaságok számára, amelyek vállalják olyan környezetbarát gazdálkodási gyakorlatok kidolgozását és megőrzését, amelyeknek kifejezett célja a gazdaságokban és a vidéki földterületeken bekövetkező tüzek megelőzése?
Nadezhda Neynsky
(BG) Amint azt említette, az Európai Unióhoz 2007-ben utolsóként csatlakozó Bulgária és Románia jelenleg a régi tagországok, például Németország, Franciaország és más országok számára odaítélt mezőgazdasági támogatási összegek mindössze 40%-át kapja.
Megjegyezte, hogy a támogatások kiegyenlítése csak 2016-ban várható, ami a válság idején rendkívül igazságtalan helyzetbe hozza az újonnan felvett országokat. Ez valójában veszélyezteti a mezőgazdaságot és a lakosság egy igen nagy, mezőgazdasági tevékenységet végző részét. Nem gondolja-e, hogy e két tagállam konkrét esetében figyelembe kellene venni az említett tényezőt, tehát a gazdasági és pénzügyi válságot?
Dacian Cioloş
a Bizottság tagja. - (FR) Az első kérdésre válaszolva, Papastamkos úr, elismerem, hogy különbségek vannak a tagállamok, a régiók és a mezőgazdasági termelők különböző kategóriái között. Ezért mondtam el már több ízben is, hogy véleményem szerint az átalánydíjas rendszer - tehát a valamennyi kategória esetében egységes hektáronkénti összeg - nem megfelelő megoldás.
Éppen ezért a régi referenciaadatok jelenlegi rendszere értelmében a támogatásokat a 10, 15 vagy 20 évvel ezelőtti termelési szint alapján számítottuk ki. Ezt a rendszert meg szeretnénk szüntetni és objektív kritériumokkal kívánjuk felváltani. Ügyelni kell azonban arra, hogy az egyensúly helyreállítását átmeneti alapon és fokozatos jelleggel végezzük annak érdekében, hogy az e rendszerek által akadályozott érintettek gazdasági szempontból alkalmazkodni tudjanak a változáshoz. A célom tehát valóban egy objektív kritériumokra irányuló javaslat, amelyet a kezelhető átállás érdekében valamilyen módon össze kell egyeztetni a kiindulási helyzettel.
La Via úr, az ön által érintett kérdések valóban figyelembe vehetők az agrár-környezetvédelmi intézkedéseket célzó vidékfejlesztési program második pillérével összefüggésben. Célunk az ilyen jellegű agrár-környezetvédelmi intézkedések fenntartása, amelyek tekintettel vannak az egyes régiók egyedi jellemzőire, az ön által említett terület pedig eróziótól sújtott, ezért előfordulhat, hogy egyes bozótosok meggyulladnak.
A tagállamoknak a 2013 utáni időszakra tervezett rendelet révén lehetőségük nyílik majd arra, hogy a környezeti intézkedésekhez kapcsolódóan figyelembe vegyék ezeket az egyedi kérdéseket, és e területen célzott támogatási rendszert biztosítsanak. Ezért úgy véljük, hogy egy adott cél, vagyis a természeti erőforrásokkal való ésszerű gazdálkodás eléréséhez hasznos a rugalmasság, hogy a tagállamok e második pillérrel összefüggésben egyedi eszközökkel élhessenek. Úgy gondolom, ez a kérdés beilleszthető abba a rugalmas megközelítésbe, amelyet a tagállamoknak kínálni tudunk.
Romániát és Bulgáriát illetően a két tagállammal folytatott csatlakozási tárgyalások során a szerződés a fokozatos bevezetés rendszeréről - más szóval a közvetlen támogatások fokozatos növelésének rendszeréről - rendelkezett. 2008-ban a KAP állapotfelmérése során elmondtuk, hogy a 2013 utáni reformban ki fogunk térni a kifizetések szintjének - lehetőség szerint minél gyorsabb - kiegyenlítésével kapcsolatos kérdésre. Úgy gondolom ezért, hogy ezzel az üggyel foglalkozni kell; megfelelő költségvetési megoldást kell találni, hogy szükség esetén meggyorsíthassuk a folyamatot.
Tárgy: A közös agrárpolitika és a feltételesség
A feltételesség a közös agrárpolitika fontos eleme, amely a KAP-kifizetések többségét a környezetvédelem, az egészségügy és az állatjóllét terén bizonyos szabályok betartásához köti. A Számvevőszék 8/2008. számú különjelentése azt a megállapítást tartalmazza, hogy a tagállamok nem vállalták egy hatékony ellenőrzési és szankciórendszer bevezetését, ezért az ellenőrzési rendszer nem szolgál megfelelő biztosítékokkal a gazdálkodók megfelelősége tekintetében. A jelentés megemlíti továbbá, hogy "az ellenőrzések és szabálysértések tekintetében a tagállamok által szolgáltatott adatok nem megbízhatók és a Bizottság teljesítményellenőrzési rendszerét is javítani kell”.
Tájékoztatná a Bizottság a Parlamentet arról, hogy mit tesz annak érdekében, hogy a tagállamokat a feltételesség hatékonyabb végrehajtására és érvényesítésére ösztönözze, valamint hogy van-e már látható javulás?
Dacian Cioloş
a Bizottság tagja. - (FR) Amint azt a Számvevőszék 2008. évi jelentése hangsúlyozta, a Bizottság tisztában van azzal, hogy a feltételesség tagállami alkalmazása javításra szorul.
Felhívnám azonban a figyelmet arra is, hogy a Számvevőszék jelentése egy kétéves időszakot ölel fel, amely röviddel a jó mezőgazdasági és ökológiai állapotra vonatkozó előírások bevezetése után kezdődött.
A feltételesség alkalmazásának első éve, 2005 óta a Bizottság egy sor kezdeményezést hajtott végre, amelyek célja egyrészről a tagállamok segítése, más részről pedig annak biztosítása, hogy eleget tegyenek jogi kötelezettségeiknek. A Bizottság az e kérdésekkel kapcsolatos számos véleménycsere, valamint az ezekkel a specifikus kérdésekkel foglalkozó különböző fórumokon rendezett viták révén nyújt támogatást.
A szabályozással kapcsolatos megbeszélések a vonatkozó irányítóbizottságon belül zajlottak, a leginkább szakmai egyeztetésre a kifejezetten a feltételességgel foglalkozó szakértők csoportjában került sor, egyes szakosodott munkaértekezletek pedig az ellenőrzési módszerekről folytattak vitát.
2004 óta a Bizottság ezenkívül rendszeresen útmutató dokumentumokat tesz közzé a tagállamok számára, amelyek segítséget nyújtanak nemzeti rendszereik átalakításához. A Bizottság a tagállamok jogi kötelezettségeit a tagállamokon belül végzett ellenőrzésekből származó információk alapján követi nyomon, amelyeket utóbbiak eljuttatnak a Bizottsághoz. Ha az ellenőrzés hiányosságokat tár fel, és megállapítják, hogy azok veszélyt jelentenek a mezőgazdasági alapra, az érintett tagállam kiadásaiban pénzügyi korrekciót hajtanak végre. A múltban ez volt a gyakorlat, és következésképpen több eljárás is folyamatban van, többek között jelenleg is.
A Bizottságnak meggyőződése, hogy ezek a kezdeményezések kivétel nélkül jelentős mértékben javították a feltételességi rendszer működését, különösen azóta, hogy a Számvevőszék 2007. évi jelentésében közölte észrevételeit. Természetesen a jövőben is folytatjuk az ezen a területen tett erőfeszítéseket, mivel a Bizottság nagy jelentőséget tulajdonít e rendszer zökkenőmentes működésének, amely a közös agrárpolitika létfontosságú eleme.
Karin Kadenbach
(DE) Elnök úr! A biztos úr igazán lekötelezett kimerítő válaszával. Így most egy másik rövid kérdésem lenne a feltételességgel és a biológiai sokféleséggel kapcsolatban, amelyet már korábban említett. Az erőteljes mezőgazdaság elősegítheti a biológiai sokféleség védelmét és a fajok kihalásának megállítását. Ugyanakkor az erre vonatkozó tájékoztatás nem csupán a környezetvédelmi biztos feladata kell, hogy legyen. Biztos úr, az önhöz intézett kérdésem konkrétan az, mit fog tenni azért, hogy felhívja az érintett felek figyelmét - és itt a politikai döntéshozókra, a fogyasztókra, de mindenekelőtt az érintett mezőgazdasági termelőkre gondolok - a biológiai sokféleség és az ahhoz kapcsolódó ökoszisztéma-szolgáltatások értékére?
Mairead McGuinness
Ha a feltételesség jelenlegi rendszerével problémák vannak, hogyan fogjuk megoldani az esetleges jövőbeni problémákat, amennyiben az első pillér környezetvédelmi oldalán szigorítani fogjuk a követelményeket, ahogyan az a KAP reformjáról szóló kiszivárgott dokumentumban szerepel? Csupán hallani szeretném, mit gondol erről.
Dacian Cioloş
a Bizottság tagja. - (FR) Jelenleg azt tapasztalom, hogy éppen az adófizetők, a fogyasztók és a nem kormányzati szervezetek azok, akik igen érzékenyek erre a kérdésre, és túlságosan sokat követelnek a mezőgazdasági termelőktől.
Azt is gondolom azonban, hogy biztosítanunk kell tudni a mezőgazdasági termelők számára azokat az eszközöket, amelyek segítségével megismertethetik az általuk tett erőfeszítéseket, többek között termékeik értékesítésekor. A jelenleg átfogó felülvizsgálat alatt álló, az élelmezésre szánt mezőgazdasági termékekre vonatkozó minőségbiztosítási rendszeren belül arra is lehetőséget adunk a mezőgazdasági termelőknek, hogy termékeik segítségével jobban megismertessék saját tevékenységüket és minden figyelembe veendő szempontot, ideértve a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kérdéseket is. Ez különösen igaz a különböző mezőgazdasági termelési rendszerek vizsgálatára, mivel a mezőgazdasági termelési rendszerek sokfélesége azt jelenti, hogy immár a környezeti és a biodiverzitási vonatkozású kérdéseket is figyelembe vehetjük. A közös agrárpolitika esetében a termelési rendszerek sokféleségének és a mezőgazdasági termelők, a gyártók és a fogyasztók közötti közvetlen kapcsolatnak a támogatása további lehetőség a termelők számára, hogy az általuk értékesített termékeken keresztül pontosabban megismertessék azokat a feltételeket, amelyeknek meg kell felelniük.
Más módszereket már jelenleg is alkalmaznak. A mezőgazdasági termelés és a vidéki turizmus közötti kapcsolat szintén alkalmat teremt a termelők számára, hogy tájékoztassanak mindarról, amit az általuk végzett termelő munka során a föld és a táj megőrzéséért tesznek. Úgy gondolom, hogy ezeket az eszközöket, amelyek a közös agrárpolitika keretén belül rendelkezésre állnak és a jövőben megerősíthetők, a mezőgazdasági termelők hatékonyabban felhasználhatják az általuk tett erőfeszítések közvetítéséhez.
Most rátérek a másik kérdésre. Véleményem szerint a környezettel vagy a mezőgazdasági termelő által a természeti erőforrásokkal való helyes gazdálkodás érdekében végzett tevékenységekkel kapcsolatos előírások és szabályok nem különülnek el a gazdasági és társadalmi kérdésektől.
Tervezett javaslatainkban, amelyekről november 17-e után lesz szó, nem arra törekszünk, hogy a figyelmet a gazdasági és társadalmi kérdésekről kizárólag a környezeti szempontra irányítsuk, hanem hogy a környezetvédelem kérdését még szervesebben beépítsük a mezőgazdasági termelők gondolkodásmódjába annak érdekében, hogy a jövőben remélhetőleg versenyképes mezőgazdaságról beszélhessünk. A mezőgazdasági termelőknek versenyképesnek kell lenniük gazdasági és környezeti szempontból, vagyis a tekintetben, hogyan gazdálkodnak természeti erőforrásaikkal, a talajjal és a vízzel, amellyel dolgoznak, miközben figyelembe veszik a vidéki környezetben történő munkahelyteremtéshez és -megőrzéshez kapcsolódó társadalmi szempontokat is.
Biztosíthatom önöket, hogy a környezeti szempontnak, illetve inkább a természeti erőforrásokkal való helyes gazdálkodásnak a közös agrárpolitikán belüli előtérbe helyezése nem lehetetleníti el a mezőgazdasági termelők gazdasági versenyképességét azáltal, hogy a társadalmi szempontokat is figyelembe veszi.
Amint elkészültek a dokumentumok, ezt a tervezett javaslatból vett konkrét példákkal is alá fogom tudni támasztani.
Tárgy: Garanciaalap a görög mezőgazdasági termelők és halászok számára
A görög vidékfejlesztési és élelmiszerügyi minisztérium bejelentette, hogy garanciaalapot hoz létre a mezőgazdasági kis- és mikrovállalkozások számára (TEMPME) 2010 szeptemberétől, amely az ipari és kereskedelmi kis- és mikrovállalkozásokat finanszírozó eszközhöz hasonlóan működik. A miniszter nyilatkozata szerint ez az alap összesen 100 millió euró értékben nyújt kamattámogatást és tőkegaranciát a mezőgazdasági ágazatnak és 50 millió euró értékben a halászatinak. Figyelembe véve, hogy ez az intézkedés lehetővé teszi a mezőgazdasági termelők és a halászok számára, hogy jelentősen csökkentsék beruházási költségeiket és a szükséges tőke biztosításában való részvételüket, akár nehéz gazdasági helyzetben is, válaszolna-e a Bizottság az alábbi kérdésekre: Kapott-e tájékoztatást a görög kormánytól a fent említett kezdeményezésről? a) Amennyiben igen, vállalt-e társfinanszírozást? Milyen összeggel járul hozzá a finanszírozáshoz? Milyen feltételeket szabnak az esetleges kedvezményezetteknek a programban való részvételhez? b) Amennyiben nem, úgy véli-e a Bizottság, hogy hasznos lenne ezt az intézkedést a nemzeti stratégiai referenciakeret részévé tenni? Felhívja-e a görög kormány figyelmét e lehetőségre?
Dacian Cioloş
a Bizottság tagja. - (FR) A 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból társfinanszírozásban részesülő görögországi vidékfejlesztési program jelen formájában nem tartalmaz a kis- és mikrovállalkozások számára szóló garanciaalapot.
A görög hatóságok nem nyújtottak be kérelmet a Bizottság Mezőgazdasági Főigazgatóságához arra vonatkozóan, hogy a programot e garanciaalap bevonásával módosítsák.
Fontos hangsúlyozni, hogy a szubszidiaritás elvével összhangban és a vidékfejlesztési rendeletnek megfelelően a vidékfejlesztési programon belül megvalósított intézkedések tartalmára a tagállam tesz javaslatot.
Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1698/2005/EK rendelet 19. cikke szerint a tagállamok kérésére a vidékfejlesztési programok a nemzeti monitoringbizottság jóváhagyását, valamint a bizottsági vizsgálatot és jóváhagyást követően felülvizsgálhatók.
A görög halászati ágazathoz kapcsolódóan a nemzeti hatóságok tájékoztatták a Bizottságot abbéli szándékukról, hogy új eszközt hoznak létre a halászati kisvállalkozások megsegítésére. A görög hatóságok szerint az eszköz irányítását a már meglévő pénzügyi rendszer keretein belül végzik.
A görög hatóságok továbbá arról is tájékoztatták a Bizottságot, hogy a görögországi halászati ágazat 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó operatív programján keresztül társfinanszírozásban kívánják részesíteni ezt az eszközt.
Tekintettel arra, hogy létezik a halászati operatív programban szereplő pénzügyi eszközök végrehajtására vonatkozó terv, a Bizottság támogatja az ilyen eszközök létrehozását az operatív programhoz tartozó kulcsintézkedések meghatározása céljából, feltéve, hogy ezek megfelelnek a vonatkozó jogi rendelkezéseknek, különösen a 498/2007/EK rendelet 34. és 37. cikkének.
Az eszköz finanszírozásához az Európai Halászati Alapból nyújtott összeg összesen 35 millió euró lehet. A támogatások kedvezményezettjeinek kiválasztására vonatkozó kritériumokat a fenti operatív program monitoringbizottsága határozza meg.
A görög hatóságok jelenleg az utolsó simításokat végzik azon a cselekvési terven, amely a pénzügyi eszköz működésének feltételeit is tartalmazni fogja. A Bizottság várakozásai szerint az Európai Halászati Alapból is társfinanszírozásban részesülő pénzügyi eszköz 2010 végére megkezdi működését.
Nikolaos Chountis
(EL) Biztos úr! Válasza szinte minden részletre kiterjedt, köszönöm. Van egy kiegészítő kérdésem: tett-e kifejezett javaslatot a görög kormány - ön a kérdés egyes szempontjait értelmezte -, és amit mondott - nevezetesen az, hogy mindez 2010-től alkalmazandó lesz-e - attól függ-e, hogy a görög kormány időben benyújtja-e a kérelmet az ön által említett célok társfinanszírozásához?
Dacian Cioloş
a Bizottság tagja. - (FR) Az egyértelműség kedvéért, a kérdésnek két vonatkozása volt: az egyik a mezőgazdasági ágazathoz, a mezőgazdasági kis- és középvállalkozásokhoz, a másik pedig a halászati ágazathoz kapcsolódott.
Válaszként azt tudom mondani, hogy a görög hatóságok a mezőgazdasági ágazatban tevékenykedő kis- és középvállalkozásokra vonatkozóan nem, a halászati ágazatra vonatkozóan azonban benyújtottak ilyen eszköz iránti kérelmet. A görög kormánytól érkezett kérésnek megfelelően a halászati ágazat számára szóló eszköz 2010 végére elkészülhet. Ami a mezőgazdaságot illeti, ezzel kapcsolatban nem tudok további információkkal szolgálni, mivel a görög kormány még egyáltalán nem nyújtott be kérelmet. Elmagyaráztam, hogy ez a kormány döntése volt. A kormány tehet ilyen kezdeményezést, ha a görög monitoringbizottság úgy dönt, hogy módosítja a vidékfejlesztési programot.
Ez idáig azonban a mezőgazdasági ágazatra vonatkozóan nem kaptunk ilyen javaslatot.
Tárgy: Akvakultúra az EU-ban
Egy fenntartható és versenyképes uniós akvakultúraágazat módot kínálhat az EU-ban a halászati termékek iránti egyre nagyobb kereslet kielégítésére, és ezáltal a vadon élő állomány kimerítésének és a harmadik országokból származó importok csökkentésére, amelyek gyakran több ezer kilométeres légi szállítást követően érkeznek az uniós piacokra.
Az akvakultúra jelenleg az EU-ban a teljes haltenyésztés 20%-át teszi ki 2000 óta többé-kevésbé egyenletes mértékben. A puhatestűek/kagylók tenyésztésében azonban visszaesés következett be.
Figyelembe véve a távoli harmadik országokból származó puhatestűek hatalmas mennyiségű importjával kapcsolatban felmerülő, a nyomonkövethetőséggel, minőséggel és szén-dioxid-terheléssel összefüggő kérdéseket, a Bizottság fel tudja-e vázolni, hogyan szándékozik elősegíteni az EU-ban az akvakultúrát, különös tekintettel a puhatestű-/kagylóágazatra?
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Az európai uniós akvakultúra vezető szerepet játszik a fenntartható fejlődésben. A Bizottságnak és jómagamnak be kell vallanunk, hogy az akvakultúra-ágazat eszközei és értékei nagyobb elismerésre érdemesek. A Bizottság ezért "Fenntartható jövő kialakítása az akvakultúra számára” címmel közleményt fogadott el, amely a hatóságok által megvalósítandó három stratégiai célkitűzést nevezett meg; ezek az akvakultúra-ágazat versenyképességének elősegítése; fenntarthatóságának megőrzése; és irányításának javítása.
A közleményben a Bizottság számos olyan intézkedést meghatároz, amelyeket a hatóságoknak valamennyi - uniós, nemzeti és regionális - szinten meg kell tenniük az ágazat előtt álló kihívások leküzdése érdekében.
Az európai akvakultúra, többek között a mészhéjú állatok termelése fenntartható fejlődésének támogatásához az EU-ban átfogó állat-egészségügyi és élelmiszer-biztonsági szabályozás működik. Nemzetközi szinten rendkívül aktívan közreműködünk az akvakultúra-termékekre, köztük a mészhéjú állatokra vonatkozó állat-egészségügyi és élelmiszer-biztonsági szabványok kidolgozásában, amelyek a nemzetközi kereskedelem szempontjából nélkülözhetetlenek.
A Bizottság ezenfelül létrehozta a kagylóbetegségek uniós referencialaboratóriumát is, amely éves pénzügyi támogatásban részesül, és amelynek célja a tagállamok nemzeti laboratóriumai közötti koordináció biztosítása, valamint a Bizottságnak nyújtott tudományos támogatás.
A Bizottság az elmúlt években az érintett tagállamokkal közösen szorosan figyelemmel kísérte az osztrigáknál megfigyelhető rendkívüli elhullások előfordulását is, és intézkedéseket tett az ezeket feltehetően okozó vírus megfékezésére.
Ami az uniós akvakultúra átfogó stratégiáját illeti, a Bizottság emlékeztetni szeretne a Guido Milana által készített jelentés alapján 2010 júniusában megrendezett parlamenti vitára is. A Bizottság nagyra értékeli, hogy a Parlament támogatja a fenntartható akvakultúrát és fokozottabban felhívja rá a figyelmet.
A Bizottság véleménye szerint a fenntartható akvakultúra tevékenységeit a közös halászati politika keretében kell támogatni, és ezt a szempontot be kell illeszteni a megreformált közös halászati politikába.
A Bizottságnak meggyőződése, hogy a hatékonyabb önszervezéshez segítséget kell nyújtani az ágazatnak. Különösen meg kívánjuk erősíteni a termelői és szakmaközi szervezeteket annak érdekében, hogy a termelési előrejelzések jobban illeszkedjenek a piaci igényekhez, és a forgalmazás és a címkézés révén biztosítsuk termékeik magasabb értékét.
Seán Kelly
Köszönöm az alapos választ, biztos asszony. Ezzel kapcsolatban csupán annyit szeretnék mondani, hogy egy közelmúltban végzett írországi vizsgálat feltárta, hogy a behozott halak egy jelentős része helytelenül volt felcímkézve, így azok, akik azt hitték, tőkehalat fogyasztanak, valójában más halfélét ettek. Mindössze azt szeretném kérdezni, tud-e erről a Bizottság. Mit lehet tenni ebben az ügyben rövid távon a saját akvakultúránk létrehozásán túl, ami egyébként nagyon, nagyon fontos? Nagyra értékelném a válaszát.
Pat the Cope Gallagher
Elnök úr! Örömmel vonom le azt a következtetést Damanaki biztos asszony válaszából, hogy az akvakultúra fontos szerepet játszik majd az új közös halászati politikában.
Csupán fel szeretném hívni a biztos asszony figyelmét arra, hogy az akvakultúra-fejlesztés terén nagyszerű lehetőségek kínálkoznak a munkahelyteremtésre, különösen a magas munkanélküliséggel jellemzett területeken. Úgy vélem, hogy a Bizottság fontos szerepet játszhat. Kezdeményező szerepet vállalhat azáltal, hogy tájékoztatja a tagállamokat a biztos asszony meglátásairól és javasolja nekik, hogy noha az élelmiszerek minőségéből nem engedhetünk, mindenképpen gondoskodnunk kell arról, hogy országonként egyetlen szerv, ne pedig horizontálisan több osztály és ügynökség foglalkozzon az akvakultúrával.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Egyetértek Gallagher úrral abban, hogy az akvakultúra-ágazatban óriási lehetőségek nyílnak előttünk. Valóban sok munkahelyet teremthetünk. Ezért tervezzük, hogy a KHP reformjában külön fejezetet szentelünk az akvakultúrának. Meg szeretném említeni, hogy célzott pénzügyi keretet fogunk elkülöníteni. Ez rendkívül fontos.
Tájékoztatni szeretném Kelly urat is, hogy tisztában vagyunk ezekkel a problémákkal, és egyetértek vele abban, hogy a termékek nyomon követhetősége tekintetében sok még a tennivaló. Ezért a KHP reformjában egy címkézésről szóló fejezet is szerepel. A Bizottság törekszik arra, hogy világszerte egyenlő feltételeket teremtsen saját halászataink és azon halászati területek számára, ahonnan az általunk kötelezően importált termékek származnak.
Tárgy: Az Európai Halászati Alap forrásainak felhasználása
Tekintettel arra, hogy a Bizottságnak minden év végén jelentést kell benyújtania az Európai Halászati Alapról szóló 1198/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról, valamint a legutóbbi pénzügyi válság fényében, amellyel számos, a halászati szektortól nagymértékben függő tagállam küzd, megválaszolná-e a Bizottság az alábbi kérdéseket?
Hogyan értékeli a rendelet eddigi végrehajtását? Mely tagállamok szolgálhatnak példaként a legjobb gyakorlatok terén?
A tagállamok kellőképpen kihasználják-e az Európai Halászat Alapot? Az Alap milyen mértékben teljesítette célkitűzéseit 2007-es létrehozása óta, és milyen kiigazítások szükségesek?
Hogyan értékeli Görögország halászati fejlesztésre vonatkozó nemzeti stratégiai tervének eddigi teljesítését? Milyen a projektek végrehajtási aránya és az előirányzatok felhasználási szintje?
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Köszönetet szeretnék mondani Tsoukalas úrnak a kérdésért, mivel ez valóban igen fontos ügy számunkra, és egyértelműen és nyíltan ki kell jelentenem, hogy az Európai Halászati Alap végrehajtása még nem érte el az utazósebességet. Nem vagyunk megelégedve vele.
A tagállamok által a Bizottság számára elküldött igazolt időközi kifizetések az összes EHA-előirányzat 5%-át teszik ki. Ugyanakkor a nemrégiben az éves jelentéstétel keretében a tagállamoktól kapott adatokból az derül ki, hogy 2009 végéig az összes EHA-előirányzat 18,2%-át kötötték le konkrét projektekre. Ez biztató.
Fontos, hogy ezek a számadatok nem csupán az 1. tengelybe, hanem egyéb tengelyekbe tartozó támogatásokat is magukban foglalnak. Csak "A halászati területek fenntartható fejlesztése” nevű 4. tengely esetében tapasztalható késedelem, ami a partnerségek létrehozásához szükséges hosszú végrehajtási folyamatnak tudható be.
E helyzetnek több oka is van, többek között a következők: először is az EHA-rendelet késői elfogadása; másodszor, az operatív programok késedelmes elfogadása, amelyek közül néhányat 2008 második felében fogadtak el; harmadszor, az irányítási és ellenőrzési rendszerek felállítása során felmerült problémák, ezek jóváhagyása ugyanis előfeltétele a kifizetések Bizottsághoz történő megküldésének; negyedszer pedig, a pénzügyi és gazdasági válság halászati ágazatra gyakorolt hatása.
A végrehajtás jelenlegi szintjén még túl korai lenne megmondani, vajon az EHA elérte-e célkitűzéseit. A 2011 végén várható időközi értékelés után már több információ lesz a birtokunkban.
Szintén nehéz megragadni a vonatkozó legjobb gyakorlatokat, hiszen a tagállamok igen eltérő EHA-összegek felett rendelkezhetnek, és ezeket az összegeket különbözőképpen osztották el az egyes tengelyek között, ami befolyásolja a felhasználási arányt. Az "Intézkedések a közösségi halászflotta kiigazítására” nevű 1. tengely például rendkívül egyszerűen felhasználható. A többi tengely esetében ez már nehezebb.
A belga elnökség által szeptemberben rendezett főigazgatói ülésen, amelynek témája a felhasználási problémák, különösen a tőkéhez való hozzáférés problémájának orvoslása volt, a Bizottság pénzügyi tervezési technikákat javasolt, úgymint az ösztönzők alkalmazása vagy az eljárások és a pályázati űrlapok egyszerűsítése.
A következő EHA Bizottságban tájékoztatni fognak az említett lehetőségek felhasználásáról. A 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó görögországi operatív program végrehajtása késik. Sajnálatos, hogy ezt kell mondanom, de valóban késik.
2010. szeptember 15-éig a tényleges kifizetések mindössze 5 000 600 eurót tettek ki, amely összeg az EHA-előirányzatok 2%-ának felel meg. A két százalék rendkívül alacsony. Ez a kiábrándító helyzet elsősorban az irányítási és ellenőrzési rendszerek létrehozása során felmerült problémákból, valamint az operatív program főbb intézkedéseinek késedelmes elindításából fakad.
A pénzügyi válság szintén felelőssé tehető bizonyos késésekért, különösen a 2. tengely intézkedései esetében.
A Bizottság jelenleg készíti az EHA 2009. évi végrehajtására vonatkozó éves jelentését, amely további adatokkal és háttér-információkkal fog szolgálni a tisztelt képviselő által feltett kérdésről.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Köszönöm a részletes választ, biztos asszony. Mivel említette a rettenetes gazdasági helyzetet és az Európai Halászati Alap felgyorsításának esetleges kudarcát, megragadnám az alkalmat, hogy megkérdezzem, vajon a halászfelszerelések, például a hajóról működtetett kerítőhálók teljes körű tilalma beleférne-e az állásukat elvesztő halászoknak járó kártérítésről szóló rendelkezésbe, illetve hogy a rendelettel összhangban az Európai Halászati Alap szabályaitól való kétéves eltérés meghosszabbítható-e az élhető társadalmi feltételek biztosítása érdekében.
Seán Kelly
A kérdésben az is szerepelt, mely tagállamok szolgálhatnak példaként a legjobb gyakorlatokra, és azon is elgondolkodtam, mely tagállamok szolgálhatnak példaként a legrosszabb gyakorlatokra. Jogosult-e megnevezni a legjobbakat és a legrosszabbakat, és esetleg ismertetni a közöttük lévő eltérések okait?
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Elsőként Kelly úrnak válaszolva, azt mondanám, hogy általánosságban véve a hatékonyabb megfelelés-ellenőrzési rendszerrel és igénybe vehető eszközökkel rendelkező országok számára könnyebb a pénzösszegek felhasználása. Ez egy általános törvényszerűség. Általában véve el kell ismernem, hogy a mediterrán országok - a déli országok - nagyobb problémákkal küzdenek.
Görögország sajátos nehézséggel áll szemben. Biztosnak kell lennünk abban, hogy mindenkinek segítséget tudunk nyújtani a jobb felhasználás elérése érdekében. Terveink szerint törekedni fogunk a felhasználási szabályok egyszerűsítésére. Éppen ezért a KHP reformjának keretében pénzügyi keretet fogunk létrehozni, amelyet a tagállamok jóval egyszerűbben felhasználhatnak majd.
Tsoukalas úrnak a Földközi-tengerre vonatkozó rendelettel kapcsolatos kérdésére utalva, úgy döntöttünk, hogy a Földközi tengerre vonatkozó rendeletet végre kell hajtani. A végrehajtás június 1-je óta kötelező, és nincs visszaút. Ha módosítanánk a rendeletet, két vagy három évre lenne szükségünk mindennemű ellenőrzési és megfelelési rendszer nélkül, ezért tehát a rendeletet végre fogjuk hajtani.
Már felvettem a kapcsolatot a görög hatóságokkal. Elmagyaráztam nekik, hogy további késlekedés nélkül végre kell hajtaniuk a rendeletet. Ez természetesen azt jelenti, hogy a környezet számára túlságosan nagy terhet jelentő, különleges típusú felszerelésekre vonatkozó valamennyi rendelkezésnek eleget kell tenni. Azt is jelenti továbbá, hogy ki fogjuk meríteni támogatási lehetőségeink kereteit annak érdekében, hogy kártérítési támogatást nyújtsunk számukra. Ezt a hajóról működtetett kerítőhálókra, a vonóhálókra és minden más típusú felszerelésre vonatkozóan el szeretném mondani: jó példával kell bizonyítaniuk a megfelelést. Mindent megteszünk majd a támogatási keret kimerítése érdekében, hogy lehetővé tegyük számukra a jobb felszerelések beszerzését és felszerelésük szelektív jellegének javítását.
Elnök
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
Ezzel a kérdések órája véget ért.
(Az ülést 20.30-kor felfüggesztik, és 21-kor újra megnyitják)
