Mindeord
Formanden
Mine damer og herrer, vi modtog en trist nyhed i går aftes. Ved dagens afslutning erfarede vi, at Loyola de Palacio, næstformand i Kommissionen, minister i den spanske regering, den øverste på Folkepartiets valgliste ved valget i 1999, var afgået ved døden.
I de sidste måneder af sit liv udviste hun et mod over for sygdommen, som bør være et eksempel for os alle.
Loyola de Palacio - der var ansvarlig for forbindelserne med Europa-Parlamentet, da hun var næstformand i Kommissionen, og som før det var medlem af Parlamentet - var en ligefrem person, en beslutsom og stærk forhandler, som altid var loyal over for sine værdier og Europas værdier.
Loyola arbejdede utrætteligt og havde en ligefrem og åben holdning til de folk, hun omgikkedes. Det var derfor let at holde af hende på grund af hendes beslutsomhed og hendes direkte sprog, på hendes kontor og i Parlamentets gange. Det kan jeg sige, fordi jeg havde stor kontakt med hende. Jeg var minister i den spanske regering, og hun var oppositionens indpisker. Vi havde nogle heftige diskussioner, men de var altid indholdsrige og kendetegnet af gode menneskelige relationer.
Hendes død er en trist nyhed for os, der kendte hende. Jeg vil gerne sige til Dem, at mine følelser i dag går meget længere end det rent institutionelle og politiske. De må tro mig, når jeg siger, at de også er personlige. Jeg er sikker på, at alle de, der kendte hende, beklager hendes bortgang. Og jeg er sikker på, at Kommissionen ønsker at supplere mine ord.
Jacques Barrot
Hr. formand! På vegne af kommissionsformanden, hr. Barroso, og på vegne af Kommissionen og fru Grybauskaitė, som er her sammen med mig, vil jeg gerne takke Dem for Deres hyldest til fru de Palacio og tilslutte mig sorgen her i Parlamentet over hendes død.
Som mange europæere blev jeg meget bedrøvet over meddelelsen om fru de Palacios pludselige død. Alle, der kendte hende, beundrede hendes energi og hendes mod til det sidste, hr. formand.
Fru de Palacio var en kvinde med en overbevisning, en overbevist europæer, og hun satte sit præg på Kommissionen, som hun var næstformand for fra 1999-2004. Hun arbejdede især for at fremme europæisk transport og energi. Hun havde ansvaret for forbindelserne med Parlamentet og var i stand til at etablere et tillidsvækkende, frugtbart samarbejde med denne institution og med alle parlamentsmedlemmerne til gavn for EU.
Til det sidste arbejdede hun utrætteligt for at hjælpe EU. Hun fortsatte med at arbejde sammen med mig på denne måde og koordinerede gennemførelsen af de transeuropæiske transportnet og udvidelsen af dem til EU's nabolande.
Ligesom mange af Dem har jeg i fru de Palacio mistet en ven, hos hvem jeg altid kunne få et godt råd og aldrig svigtende støtte. Jeg takker Parlamentet for at slutte sig til mig i denne hyldest.
(Bifald)
Formanden
Et dødsfald er altid en anledning til at sætte vores problemer og uoverensstemmelser i deres rette perspektiv. Lad os iagttage et minuts stilhed til minde om vores kollega.
(Bifald)
(Parlamentet iagttog stående et minuts stilhed)
