Tarpvalstybinių paslaugų teikėjų įsipareigojimai (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas yra Lasse Lehtineno pranešimas Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto vardu dėl tarpvalstybinių paslaugų teikėjų įsipareigojimų.
Lasse Lehtinen  
pranešėjas. - (FI) Gerb. Pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti pagalbiniams pranešėjams už drąsą ir puikų bendradarbiavimą: Dianai Wallis, šiandien esančiai čia, ir Konstantinosui Hatzidakiui. Jis buvo toks kompetentingas, kad buvo iš karto pasirinktas mano šalies kabineto nariu. Esu labai dėkingas ir patenkintas, kad šiandien taip pat čia yra Malcolm Harbour ir Piia-Noora-Kauppi.
Kaip žinome, vidaus rinkos pagrindas yra keturios laisvės. Tačiau viena iš jų - tarpvalstybinis paslaugų judėjimas - neveikia pakankamai gerai. Paslaugų direktyva, dėl kurios buvo priimtas sprendimas šiame Parlamente prieš metus, pagerins situaciją, kai valstybės narės ją įgyvendins per dvejus metus, bet to galbūt taip pat nepakaks.
Žinoma, kad paslaugų negalime lyginti su produktais visais atžvilgiais. Tačiau kada nors paslaugos taps daug svarbesnės, negu yra dabar. Aukštos kokybės ir tarpvalstybinės paslaugos ypač yra šio žemyno ateitis. Problema yra ta, kad acquis communautaire negina vartotojų, kurie perka paslaugas, taip pat ir vartotojų, kurie perka prekes. Europos vartotojų pasitikėjimo tarpvalstybiniu vartojimu lygis yra žemas, nes paslaugų standartai ir apsaugos lygis skirtingose valstybėse yra skirtingi.
Sąjunga turi Bendrijos teisės aktus nurodytose srityse, bet neturi bendrų taisyklių paslaugoms. Vartotojai, kaip ir paslaugų teikėjai, ne visada gali pasakyti, kurios valstybės narės teisinis režimas yra tinkamas, kai yra ginčas. Iš dalies taip yra todėl, kad vartotojai bijo naudotis užsienio paslaugų teikėjais.
Mano manymu, Sąjunga turėtų susitarti dėl bendrų taisyklių ir įpareigojimų, kurie būtų privalomi paslaugų teikėjams. Tai būtų naudinga ne tik vartotojams, bet ir patiems paslaugų teikėjams. Jeigu Komisija kada nors pažvelgtų į paslaugų teikėjų įsipareigojimų esmę, ji neatskirtų privačių ir viešųjų paslaugų. Visos paslaugos turėtų vienodai patekti į direktyvų dėl vartotojų apsaugos taikymo sferą.
1990 m. Komisija parengpasiūlymą dėl tarpvalstybinių paslaugų teikėjų įsipareigojimų. Tačiau ji turėjo atsiimti jį dėl politinės valios stokos. Tačiau vėl yra politinvalia. Jeigu šis pranešimas būtų priimtas, Komisija turėtų pateikti per 12 mėn. bent jau darbo programą, kurioje būtų iš naujo įvertinta, ar reikia horizontaliosios priemonės.
Mes turime susitarti dėl pagrindinių bendrųjų taisyklių, leidžiančių vartotojui gauti, jeigu jis arba ji pageidauja, atitinkamą informaciją apie kainos nustatymą, sutarties sąlygas ir teisės gynimo priemonės, jeigu paslaugos būtų netinkamos arba uždelstos.
Komisija taip pat turėtų atsižvelgti į bet kokios iniciatyvos poveikį mažųjų ir vidutinių įmonių veiklos sąlygoms. Ne visi šie klausimai buvo iškelti Žaliojoje knygoje dėl vartotojų apsaugos, bet jie yra šiame pranešime.
Tikiuosi, kad sulauksiu didžiausios galimos paramos dėl šio pranešimo.
Viviane Reding
Komisijos narė. - Gerb. Pirmininke, esu patenkinta galėdama dalyvauti čia šį vakarą ir atstovauti Komisijai šiose labai svarbiose diskusijose dėl vartotojų pasitikėjimo vidaus rinkoje. Norėčiau pasveikinti Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto pranešėją Lasse Lehtineną ir pagalbinius pranešėjus už jų labai ambicingą darbą rengiant šio pranešimo projektą.
Iš pradžių turėčiau pabrėžti, kad Komisija sutinka su pranešimu, dėl būtinybės didinti vartotojų pasitikėjimą vidaus rinkoje. Ypač paslaugų vidaus rinkos vartotojams reikia mūsų dėmesio. Taigi, vienas iš Komisijos prioritetų yra priartinti vidaus rinkos privilegijas prie mūsų Europos vartotojų ir esu dėkinga Parlamentui už šių pastangų rėmimą.
Komisija jau ėmėsi ne vienos iniciatyvos siekdama sustiprinti vartotojų pasitikėjimą vidaus rinkoje. Aš norėčiau paminėti dvi: Europos vartotojų apsaugos teisės aktą ir paslaugų direktyvą.
Dabar vartotojų acquis jau išdėstoma daug įpareigojimų tarpvalstybiniams paslaugų teikėjams. Pvz., jis reguliuoja informavimo įsipareigojimus tų prekeivių, kurie parduoda paslaugas nuotoliniu būdu arba prie vartotojų durų. Be to, jis apsaugo vartotojus nuo nesąžiningų sutarčių sąlygų. Peržiūrėdama šį acquis Komisija jį tobulins, jeigu tebebus poreikis užsiiminėti paslaugų teikėjų įsipareigojimais ir vartotojų teisėmis šiose srityse.
Jūs labai gerai žinote paslaugų direktyvą. Ne taip seniai ją aptarinėjote. Ši direktyva pagerina vartotojų padėtį paslaugų vidaus rinkoje. Be to, ji užtikrina, kad įmonės geriau informuotų vartotojus ir valstybės institucijos geriau jiems padėtų bei nustato daug aiškių ir esminių įpareigojimų paslaugų teikėjams.
Savaime aišku, kad Komisija labai nori užtikrinti tinkamą šios direktyvos įgyvendinimą visose valstybėse narėse ir mes manome, kad tos dvi iniciatyvos yra labai ambicingos, nes iš jų abiejų galime tikėtis realių pokyčių vartotojų paslaugų vidaus rinkoje, kai bus baigtas paslaugų direktyvos įgyvendinimas ir vartotojų acquis peržiūra duos rezultatų.
Taip pat turiu pabrėžti, kad Komisija laikosi kitokio požiūrio į Lasse Lehtineno pranešimą dėl atskiros horizontaliosios priemonės reikalingumo siekiant apimti tarpvalstybinių paslaugų teikėjų įsipareigojimus šiame etape dėl paprastos priežasties: manome, kad turėtume pirmiausia užbaigti savo nebaigtas iniciatyvas prieš pereidami, jei reikia, prie atskiros horizontaliosios priemonės. Būtent dėl to norėčiau padėkoti jums už pažadą padėti mums įgyvendinti šias dvi priemones, taip pat padėti Europos piliečiams pasinaudoti visomis paslaugų vidaus rinkos privilegijomis. Be to, žinau, kad mano kolegos, Komisijos narMeglena Kuneva ir Komisijos narys Charlie McCreevy, laukia diskusijų su jumis ir dirba su jumis siekdami sukurti šią vidaus rinką kartu Parlamentu, kuris yra tikrasis Europos piliečių atstovas.
Ačiū jums už bendradarbiavimą, ačiū už atvirumą ir esu įsitikinusi, kad du mano kolegos - ir iš tikrųjų visa Komisija - labai įsigilinę tęs darbą kartu su Parlamentu.
Pirmininkas
Ačiū, Komisijos nare. Aš tiesiog norėčiau priminti, kad visos pastabos turėtų būti pateikiamos per pirmininką. Dabar vėlus vakaras ir mūsų mažai, bet tai - nedidelis protokolo klausimas. Tačiau esu įsitikinęs, kad Lasse Lehtinen priėmjūsų pastabas.
Piia-Noora Kauppi  
Teisės reikalų komiteto nuomonės referentė. - Gerb. Pirmininke, norėčiau pasveikinti pranešėją, kuris atrodo praranda savo balsą, kaip ir aš. Tai turbūt dėl to, dėl ko šią savaitę Strasbūre daugeliui kolegų skaudėjo gerkles.
Pirmiausia norėčiau pasakyti, kad visiškai sutinkame su Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto vertinimu dėl paslaugų sektoriaus svarbos Europos Sąjungos plėtrai. Tai būtų neabejotinai savižudiška misija Europos Sąjungai ir konkurencingumo tikslams, jeigu mes neleistume paslaugų sektoriui klestėti ir neleistume galutinai susiformuoti vidaus rinkai šiuo atžvilgiu. Aš iš tikrųjų manau, kad iš 11,7 mln. darbo vietų, sukurtų per paskutinius aštuonerius metus Europos Sąjungoje, beveik 100 proc. naujų darbo vietų Europoje grynojo prieaugio gauta iš paslaugų sektoriaus ir kasdienstatistika tai įrodo. Net aš būsiu - suomiškai, fakkijuristi - "nuobodi teisininkė", ir pateiksiu Teisės reikalų komiteto požiūrį į šias diskusijas.
Visų pirma mes tikrai pritariame Komisijos nuomonei, kad šiuo momentu, galbūt būtų per anksti turėti naująją horizontaliąją priemonę siekiant išspręsti įsipareigojimų problemas. Mes jau turime keletą laukiančių sprendimo teisės aktų leidybos iniciatyvų, kuriomis visomis siekiama užtikrinti teisinį tikrumą, pvz., Roma I, Roma II ir Žalioji knyga dėl vartotojų acquis peržiūros.
Be to, norėčiau pasakyti, sutartinių įsipareigojimų (Roma I) pasiūlymo 5 straipsnis yra būtinas tam, kad būtų galima nustatyti, ar vartotojų apsaugos teisės aktai yra kilmės šalies, ar šalies, kurioje klientas kreipiasi. Tai labai svarbu mažesnėms valstybėms narėms, kuriose mums gali trūkti tiekiamų naujų paslaugų, jeigu nebus tinkamai išspręstas 5 straipsnio klausimas.
Be to, apgailestaujame dėl dabartinės teisnių priemonių maišaties. Kartais nėra labai aišku, kuris teisinis režimas tinka kiekvienam paslaugų sektoriaus veiklos aspektui: ar jie turi paklusti priimančiosios arba kilmės šalies civilinei teisei, ar priimančiosios, ar kilmės šalies reguliavimo režimui. Mums taip pat reikia pasitelkti šiek tiek teismų praktikos šiais klausimais iš Europos Teisingumo Teismo.
Be to aš norėčiau pabrėžti, kad tarpvalstybinės paslaugos teikiamos įvairiais būdais. Kai kurios iš jų parduodamos tinkle, kai kurios į kitą šalį kaip paslaugos, o kartais paslaugų teikėjas apsilanko vartotojų kilmės šalyje.
Manau, kad paslaugų vidaus rinka ir teisinsistema, kurios pagrindas yra kilmės šalies principas, priklauso nuo atitinkamų priemonių, kurios yra aiškios tiek teisiniu, tiek ir praktiniu požiūriu, ir dabar galbūt yra per anksti iš tikrųjų ką nors daryti. Kaip Komisijos narteisingai pasakė, dabar laikas realizuoti visą puikų darbą, kurį padarėme per paskutiniuosius metus.
Pirmininkas
Jeigu kolegos nori ką nors užregistruoti, jie visada gali tai padaryti raštu per balsavimo procedūrą.
Malcolm Harbour
PPE-DE frakcijos vardu. - Gerb. Pirmininke, aš pasisakau savo draugo ir buvusio kolegos šiame Parlamente Konstantinoso Hatzidakiso vardu, kuris, kaip sako Lasse Lehtinen, greitai buvo paaukštintas į Graikijos vyriausybės transporto ministro pareigas. Noriu pagerbti jį už darbą, kurį jis padarVidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitete. Aš iš esmės perėmiau beveik baigtą jo darbą.
Noriu padėkoti Lasse Lehtinenui, nes ligi šiol nebuvo užfiksuota, kad, mano manymu, tai yra jo, kaip pranešėjo, pirmasis pranešimas. Kai kurie iš jūsų žino, kad jis pasižymėjęs kaip savarankiškas autorius, nors, manau, tai nėra pats geriausias jo darbas. Nemanau, kad jis prieštaraus man, kad tai pasakiau. Turiu jo knygą Kraujas, prakaitas ir meškos, kurią jis davman perskaityti, ir manau, kad jis įdėjo šiek tie kraujo ir prakaito į ją. Tai labai svarbus pranešimas, bet aš turiu pasakyti, kad mes labai sutinkame su Piia-Nooros Kauppi ir Komisijos narės Viviane Reding pasirinktu principu.
Jame yra kažkiek naudingos informacijos, bet norėčiau dar kartą nuraminti Komisijos narę, kad, jei jūs skaitote 22 straipsnį, kuris, mano nuomone, yra kompromisinio projekto rengimo šedevras toje vietoje, kurioje Komisija raginama tęsti darbą ir pateikti darbo programą dėl įvertinimo, ir jums bus malonu išgirsti, kad jame iš tikrųjų neprašoma parengti horizontaliosios priemonės, o tik parengti darbo programą, kuria būtų siekiama įvertinti, ar mums jos reikia. Jūs jau patvirtinote, manau, kad daugelis mūsų mano - kad nepaisant visų darbų, kurie šiuo metu vyksta siekiant įgyvendinti paslaugų direktyvą, Žaliąją knygą dėl vartotojų acquis, kurią mes ką tik svarstėme ir kuri baigsis horizontaliąja priemone šio srityje, taip pat ir kitų darbų, kurie vyksta - kuriuos mano kolegPiia-Noora Kaupi iš Teisės reikalų komiteto ir kiek žinau Diana Wallis nušvies vėliau - manau, kad pernelyg anksti svarstyti bet kokias kitas išsamias nuostatas šiame etape. Nėra jokių abejonių, kad turime kontroliuoti tai, bet savaime suprantama, kad pačioje Direktyvoje, kartu su mūsų įdėtu darbu į ją, yra nemažai nuostatų.
Viename iš pakeitimų, kurį, tikimės, Parlamentas sutiks išbraukti rytoj, Komisija raginama parengti savanorišką elgesio kodeksą. Mano nuomone, tai ne Komisijos vaidmuo. Manau, kad sulauksime paramos siekdami tai išbraukti. Tačiau, jei žiūrite į paslaugų direktyvą, 37 straipsnyje gana aiškiai sakoma, kad valstybės narės, bendradarbiaudamos su Komisija, turi imtis priemonių siekdamos paskatinti rengti elgesio kodeksus Bendrijos lygmeniu. Tartum to mes jau nebūtume turėję. Taigi manau, kad mes tai išbrauksime. Apibendrindamas noriu pasakyti, kad manau, kad tai - labai naudingas indėlis į mūsų diskusijas. Manau, tai įneš indėlį į informacinį fondą, kurį mes kaupiame siekdami užtikrinti, kad paslaugų direktyva būtų visiškai įgyvendinta ir įgyvendinta laiku su visomis ją lydinčiomis nuostatomis - ypač tokiais klausimais, kaip viena vieta paslaugų teikėjų kontaktams, kurioje jiems bus pateikiami tam tikri reikalavimai ir informacija. Viso to jiems prireiks teikiant paslaugas ir, mes tikimės, atliks tam tikrą darbą dėl elgesio kodekso. Tai turėdami, manau, galime laukti tikrai efektyvios ir klestinčios paslaugų rinkos, dirbsiančios vartotojų labui.
Anna Hedh
PSE frakcijos vardu. - (SV) Gerb. Pirmininke, pirmiausia leiskite man padėkoti savo kolegai Lasse Lehtinenui už puikų kūrinį. Priėmus paslaugų direktyvą paslaugų vidaus rinka turi aiškesnes taisykles, kaip naudotis paslaugų teikimo laisve. Kita vertus, trūksta aiškių taisyklių dėl paslaugų teikėjų įsipareigojimų. Tai reiškia, kad netgi įgyvendinus paslaugų direktyvą visose valstybėse narėse 2009 m., galime likti su atvira rinka, kuria klientai nepasitikės.
2006 m. tik 6 proc. vartotojų pirko iš kitų valstybių internetu. Prekių pirkimo taisyklės yra daug geriau nustatytos. Įmonėms, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms, taip pat reikia aiškesnių taisyklių, nes jos dažnai apsisprendžia neteikti paslaugų arba nepardavinėti tarp valstybių, o dėl to mažėja konkurencija ir didėja kainos vartotojams. Aiškios taisyklės paskatins tiek įmones, tiek ir vartotojus, imtis veiklos tarp valstybių ir teikti arba pirkti paslaugas kitoje šalyje be rūpesčių.
Turime užtikrinti, kad pirkdami vidaus rinkoje pirkėjai pagrįstai jaustųsi saugūs ir, kad, net jei pirkimas baigtųsi ginčais, jiems būtų galima lengvai padėti ir atlyginti nuostolius. Norint tai pasiekti, būtina taikyti daug įvairių priemonių vienu metu. Keletas pavyzdžių, minimi pranešime, yra savanoriškas elgesio kodeksas, skirtas paslaugų teikėjams, ir kolektyvinių veiksmų galimybtarpvalstybiniu pagrindu prieš sukčius arba įmones, kurios nesilaiko savo įsipareigojimų vartotojams.
Nepriimtina, kad vartotojai būtų mažiau saugomi tada, kai perka paslaugas tarpvalstybiniu mastu, negu tada, kai perka prekes iš kitos valstybės narės. Taigi, visapusiška horizontalioji priemonė, kuri siūloma pranešime, yra kitas svarbus vartotojų apsaugos elementas, kurį norime sukurti tarpvalstybinių paslaugų teikimo srityje. Vartotojai turi žinoti savo teises, kai paslaugos suteikiamos per vėlai arba netinkamai.
Jeigu papildytume laisves aiškiais įpareigojimais teikėjams ir stipria vartotojų apsauga, galėtume sustiprinti vartotojų pasitikėjimą. Dar kartą: mūsų vartotojams turi būti suteikiamas prioritetas. Be patenkintų ir saugių vartotojų neturėsime klestinčios vidaus rinkos.
Diana Wallis
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. Pirmininke, tai žinoma, nebaigtas reikalas iš paslaugų direktyvos srities ir, nors sutinku su didžiąja Komisijos narės analizės dalimi, mes turime problemą. Turime pasitikėjimo problemą. Ji šiek tiek panaši į JK Northern Rock bank problemą, atsiradusią per paskutines kelias savaites. Kad ir kas būtų kalbama, vartotojai vis dar laukia eilėse išorėje, norėdami atgauti savo pinigus. Šis atvejis yra šiek tiek panašus į mūsų ir tarpvalstybinių paslaugų atvejį. Ką bekalbėtume, vartotojai vis dar nepakankamai pasitiki, kad galėtų naudotis šiomis paslaugomis. Mes turime rasti būdą, kaip su tuo susidoroti.
Tie Parlamento nariai, kurie dalyvavo Bendrovės "Equitable Life Assurance Society" krizės tyrimo laikinajame komitete, taip pat suprato, tik pernelyg aiškiai, kad yra pasitikėjimo problema. Tačiau negalėsime susidoroti su tuo sugrįždami prie senų pasiūlymų, kuriose sprendžiamos prieš 20 m. pastebėtos problemos. Mes turime užsiimti problemomis ir situacija, kurią turime dabar.
Tai, kuo iš esmės mes užsiimame žiūrėdami į paslaugų teikėjų įsipareigojimus yra žiūrėjimas į pagrindinę sutarčių teisę ir pagrindinius sutartinius įsipareigojimus. Šiuo atžvilgiu šiuo metu mes turime pateiktą Romą I, kuria rėmėsi Piia-Noora Kaupi. Jeigu mes teisingai ja naudosimės, ji mums padės. Be to, turime visą vartotojų acquis apžvalgą. Jeigu tinkamai ja naudosimės, ji mums padės. Mes turime rengiamą Bendrąją sutarčių teisės pagrindų sistemą. Jeigu mes naudosimės ja ir, jeigu Komisija daug labiau stengsis, kad valstybės narės ją priimtų, tai taip pat padėtų.
Taigi, daug kuo galime nanaudotis siekdami susigaudyti tarp privatinės tarptautinės teisės ir reguliavimo. Mums reikia - sutinku su Malcolmu Harbouru - kad Komisija parašytų negriežtosios teisės elgesio kodeksus.
Pasinaudokime tuo, kas jau yra padaryta šiuo metu ir tuo, kas rengiama. Galime atidžiai žiūrėti, ar mus reikia, ar nereikia kitos horizontaliosios priemonės, bet šiame etape aš tikrai tuo abejoju.
Be to, mums reikia suteikti mūsų vartotojams teisę naudotis teismais tarpvalstybiniu mastu, kai jie gali veikti kartu kaip grupė. Tai būtų svertų subalansavimas teikėjų atžvilgiu. Tai gerai pasitarnautų šalinant dabartinį galimybės pasinaudoti teisingumu tarpvalstybiniu mastu trūkumą, kurį mes visi galime pernelyg aiškiai matyti iš bendrovės "Equitable Life" atvejo. Žmonės nemėgsta naudoti žodžių "kolektyvinis ieškinys", kaip nenoriu ir aš, bet Europos kolektyvinio žalos atlyginimo teisgalėtų padėti mums įgyti vartotojų pasitikėjimą, kurio šiuo metu trūksta.
Leopold Józef Rutowicz
UEN frakcijos vardu. - (PL) Gerb. Pirmininke, Sąjungos vidaus rinkos plėtojimas yra labai svarbus ryšių stiprinimo tarp Sąjungos šalių ir piliečių požiūriu.
Didėjantys paslaugų mainai tarp valstybių konkurenciniu pagrindu reikalauja didinti tarpusavio pasitikėjimą, kurį būtų galima palaikyti vartotojui palankia politika. Šia politika siekiama pagerinti teisinę sistemą tarpvalstybinėms paslaugoms ir supaprastinti procedūras, kurios padidins konkurenciją. Ji taip pat sudarys geresnes sąlygas naudotis paslaugomis ir pakels jų standartus, tuo pačiu sumažinant savikainą ir taip atnešant naudos vartotojams.
Pranešimas prisideda prie šios politikos tobulinimo, nes jame nurodoma daug problemų, kliudančių dinamiškai rinkos plėtrai. Joms priskiriamas bendros sistemos, reguliuojančios tarpvalstybinių paslaugų teikėjų įsipareigojimus, nebuvimas ir būtinybpapildyti Sąjungos dokumentus šiuo atžvilgiu. Be to, pranešime pabrėžiamas nepakankamas aiškumas įgyvendinant nuostatas, dėl kurio atsiranda psichologinės kliūtys, susijusios su užsienio paslaugų teikėjais, prastesnpaslaugų vartotojų nei paslaugų teikėjų teisinapsauga, viešųjų ir privačių paslaugų nesureguliavimas pagal tas pačias nuostatas, su tarpvalstybinių paslaugų teikėjų įsipareigojimais susijusių nuostatų įvairovir nepakankamas būtinas skaidrumas šių paslaugų apsaugos srityje.
Dėmesys turėtų būti skiriamas kokybės sertifikatų įvedimui paslaugų teikėjams siekiant padidinti paslaugų gavėjų pasitikėjimą. Iš pranešimo kylančios išvados ir pasiūlymai sutampa su Teisės reikalų komiteto išvadomis. Norėčiau padėkoti pranešėjui už dalykišką pranešimą.
Heide Rühle
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. Pirmininke, aš taip pat norėčiau padėkoti pranešėjui, nors liūdna, kad dar neturėjau malonumo perskaityti vienos iš jo knygų. Tačiau įsidėmėjau tai ir ištaisysiu savo aplaidumą kita suteikta proga.
Labai ačiū už puikų bendradarbiavimą ir jūsų bandymą imtis svarbių klausimų savo pranešime. Reikia pripažinti, kad teisinės sistemos jau yra parengtos paslaugoms vidaus rinkoje, pvz., paslaugų direktyva arba direktyva dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo, bet šių direktyvų - jų abiejų - įgyvendinimas - deja, vis dar galėtų būti geresnis. Todėl gaila, kad Taryba nedalyvauja šį vakarą, nes galėtume dar kartą paaiškinti, kad tikimės, jog iki termino pabaigos bus įgyvendintos abi direktyvos ir atitinkamai bus tęsiamas darbas valstybėse narėse.
Tačiau mums reikia daugiau iniciatyvų - kaip pranešėjas teisingai nurod- kad būtų galima padidinti vartotojų pasitikėjimą tarpvalstybinėmis paslaugomis vidaus rinkoje. Ankstesniuose pranešimuose taip pat gvildenami svarbūs klausimai. Savo pranešime Zuzana Roithová nurodė, kad vis dar yra daug trūkumų konkrečiai pardavimo internetu srityje ir, kad vartotojai vis dar nepasitiki tarpvalstybinėmis paslaugomis šioje srityje. Panašiai Lasse Lehtinen savo pranešime atkreipia dėmesį į paslaugų teikėjų įsipareigojimus ir į teisinės vartotojų apsaugos klausimą. Norėčiau sugrįžti prie temos, kurią šiandien jau minėjo du ankstesnieji kalbėtojai -t prie kolektyvinio žalos atlyginimo teisės tarpvalstybiniais atvejais. Mums skubiai reikia iniciatyvų šioje srityje, kad vartotojai pasitikėtų tarpvalstybinėmis paslaugomis ir tai mes galime pasiekti tik stiprindami jų teisinę padėtį.
Mano požiūriu abu pranešimai - Zuzanos Roithovos ir Lasse Lehtineno - rodo svarbius vis dar esamų trūkumų ženklus. Komisija turėtų rimtai atsižvelgti į abu pranešimus savo darbe, kad galėtų nuoširdžiai peržiūrėti, perdaryti ir atnaujinti vartotojų acquis.
Jens-Peter Bonde
IND/DEM frakcijos vardu. - (DA) Gerb. Pirmininke, mes priėmėme paslaugų direktyvą, kurią perdavėme Liuksemburge esančiam Europos Teisingumo Teismui įgaliojimus spręsti tai, ką nusprendėme. Dar nežinome, ar turi būti paisoma valstybių narių susitarimų. Nežinome apimties, kuria bus leidžiamas šalių kokybės reikalavimų nustatymas. Nežinome, ar valstybės narės turi teisę nuspręsti, kurias paslaugas jie norėtų patikėti privačiai arba viešajai kontrolei. Todėl pranešimas toks pats neaiškus, kaip ir teisinsituacija. Mes laukiame iš Liuksemburgo teisėjų atsakymo, ar galime išsaugoti savo ligonines ir ilgą sąrašą kitų pagrindinių paslaugų, kartu sudarančių mūsų socialinės gerovės valstybę.
Danijoje visi piliečiai turi tokias socialines teises, kurias finansuojame per aukštus mokesčius, kad tik 7 proc. danų norėtų matyti jas sumažintas. Tai atrodytų tartum šiems 7 proc. atlygintų Liuksemburgo teisėjai, bet ką galime pasakyti apie kitus? Kas apsaugos sprendimus ir mūsų demokratiją? Taip pat turime lanksčios socialinės apsaugos sistemą, kurios pagrindas - savanoriški darbo rinkos šalių susitarimai. Kaip galima juos apsaugoti? Tai - Danijos socialinio modelio gyvybinis centras, kuriam kelia grėsmę paslaugų direktyvos neapibrėžtumas ir teisminis agitavimas.
Birželio judėjimas labai norėtų prisidėti prie aiškių taisyklių sukūrimo visų paslaugų bendrajai rinkai, kurios tiktų rinkai, bet nenorime kliudyti valstybėms narėms taip pat turėti demokratinę teisę nustatyti apribojimus, ką turėtų nuspręsti rinkėjai ir ką turėtų nuspręsti kapitalistai.
Petre Popeangă
ITS frakcijos vardu. - (RO) Gerb. Pirmininke, laisvas paslaugų judėjimas yra, kaip žinome, vienas iš keturių pagrindinių laisvių, lemiančių bendros rinkos veiksmingumą ir efektyvumą ir svarbus Europos Sąjungos statinio pamato pirmojo ramsčio elementas.
Tai - viena iš priežasčių, kodėl manau, kad siekiant pažangos šios bendrosios rinkos priemonės analizyra ne tik svarbi, bet ir būtina. Ji svarbi, nes pastovi Europos Sąjungos socialinir ekonominplėtra vienodai priklauso nuo paslaugų sferos, o 70 proc. paslaugų dalis Sąjungos BVP yra šiuo atžvilgiu žymi. Ji būtina, nes tarpvalstybinės prekybos paslaugomis apimtis yra labai maža lyginant su prekyba prekėmis. Tokia situacija taip pat formuoja nepakankamą Europos Sąjungos piliečių pasitikėjimą tokių produktų vartojimo srityje. Remdamasi šiais argumentais pritariu pranešimui ir balsuosiu už jo patvirtinimą.
Vis dėlto manau, kad kalbant apie laiku ir naudingus pranešėjo siūlomus sprendimus, reikėtų daug platesnės analizės, susijusios su padėtimi kai kuriose naujai priimtose šalyse, pvz. Rumunijoje, kurios rinkos yra kur kas mažiau išvystytos, negu daugumos kitų Sąjungos valstybių narių. Šiuo požiūriu manau, kad į pranešimą taip pat turėtų būti įtrauktas tikslų rinkinys, kuriuo būtų siekiama sulyginti šalių rinkų išsivystymo laipsnius. Ši sąlyga reikalinga bendrosios rinkos plėtrai, todėl reikalinga ir tarpvalstybinių paslaugų segmentui.
Andreas Schwab
(DE) Gerb. Pirmininke, Komisijos nare, gerbiamieji Parlamento nariai, aš irgi norėčiau padėkoti pranešėjui. Diskusijos prieš šį pranešimą visada buvo vaisingos ir įdomios. Daug kas, kas paaiškėjo iš šių diskusijų buvo įtraukta į pranešimą, nors ir ne viskas, dėl ko tenka apgailestauti, bent jau mano požiūriu, nes pranešime kai kuriuose vietose pabrėžiama, kad Europos Sąjungos paslaugų vidaus rinka toli atsilieka nuo prekių rinkos. Mano požiūriu, kad iš tikrųjų nėra tikrų mokslinių arba iš tikrųjų objektyvių to įrodymų, turint omenyje, kad mes turime ne tik paslaugų direktyvą, bet ir direktyvą dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo bei kitas direktyvas paslaugų sektoriuje.
Antra paslaugų sektorius vidaus rinkoje yra daug įvairesnis negu prekių rinkoje. Jo spektras yra nuo antraeilių paslaugų iki medicininių arba teisinių paslaugų, ir pagaliau iki didelio masto paslaugų, pvz., pagrindinių bankininkystės ir draudimo paslaugų. Visų šių paslaugų suplakimas į vieną vietą, o tai ne kartą vyksta šiame Parlamente, manau, rizikingas. Aš manau - ir ne vienas iš ankstesniųjų kalbėjusiųjų jau nurodtai - kad diferencijuotas požiūris būtų naudingas.
Trečias klausimas, kuris ne kartą buvo keliamas - kolektyvinis žalos atlyginimas - neturėtų pasirodyti tinkamesniu vien dėl to, kad yra dažna diskusijų tema. Manau, kad galime pasakyti aiškiai ir nedviprasmiškai, kad Parlamentas tikisi, jog Komisija imsis nagrinėti apžvalgą, kuris iš modelių, jau esančių Europoje, būtų tinkamiausias Europos Sąjungai. Manau, kad tai viskas, ką reikia pasakyti šiuo klausimu.
Atsakomybės sistemos atskirose valstybėse narėse - ir tai yra mano ketvirtas punktas - vis dar yra labai skirtingos. Todėl mums reikia vienodos įpareigojimų paslaugų teikėjams sistemos. Lemiančios šiuos įpareigojimus teisinės sistemos išaiškinimas paskatintų didesnę konkurenciją ir sukurtų didesnį pasirinkimą vartotojui, bet aš manau - kaip sakkai kurie anksčiau kalbėjusieji - kad būtų neteisinga prašyti Komisijos sukurti horizontaliąją priemonę šiame etape. Bet kuriuo atveju esu labai skeptiškas šio tipo atsakomybės teisės sukūrimo Europos lygmeniu atžvilgiu.
Małgorzata Handzlik
(PL) Norėčiau pasveikinti pranešėją su pranešimu, kuriame iškeliama daug problemų, su kuriomis susiduria vartotojai vidaus rinkoje.
Pranešime teisingai atkreipiamas dėmesys į teisinio aiškumo ir tikrumo stoką saugumo ir paslaugų kokybės atžvilgiu. Jame taip pat minimas bendras Europos vartotojų nepasitikėjimas tarpvalstybinio vartojimo sritimi. Tai patvirtina statistiniai duomenys. 2006 m. tik 6 proc. Europos vartotojų pirko iš kitų valstybių internetu. Ši situacija turi neigiamą poveikį konkurencijai ir mažųjų bei vidutinių įmonių veiklai. Ji taip pat prisideda prie nelegalios prekybos plitimo. Nesąžiningi subjektai dažnai naudojasi Europos Sąjungos teisinių sistemų skirtumais, kad galėtų apgaudinėti žmones. Raginama imtis skubių veiksmų, jeigu būtų nustatyta tokia situacija.
Norėčiau priimti Parlamentui apie daugelio mėnesių darbą, skirtą paslaugų direktyvai, kitaip tariant, vartotojų teisės aktų peržiūrai. Kaip nariai bus informuoti, paslaugų direktyva turi būti įgyvendinta visose valstybėse narėse iki 2009 m. gruodžio mėn. Ne maža dalis pranešėjo nurodytų problemų tikrai sumažės ir išnyks po teisės akto perkėlimo į šalies teisę laikotarpio. Reikėtų turėti omenyje, kad paslaugų direktyva žymiai padidins vartotojų teises. Dėl šios direktyvos paslaugų teikėjai turės pasiūlyti suteikti vartotojams tinkamesnę informaciją apie siūlomas paslaugas. Tai leis vartotojams tinkamiau ir kompetentingiau rinktis. Be to, vartotojus efektyviau gins atitinkamos institucijos.
Paslaugų direktyvoje taip pat įvedama daug aiškių prievolių paslaugų teikėjams, įskaitant prievoles, susijusias su konfliktų sprendimu. Manau, kad nereikia įvedinėti kitų teisinių priemonių, kol įsigalios paslaugų direktyvos nuostatos. Mano požiūriu, per anksti raginti Komisiją, kad ji pateiktų horizontaliąją priemonę. Tas pats pasakytina apie visą vartotojų teisės peržiūrą. Komisija jau pateikŽaliąją knygą dėl vartotojų teisės aktų ir tinkama tvarka pateiks pasiūlymus dėl teisės šiuo atžvilgiu. Gerbiamieji Parlamento nariai, dabar daugiau teisės aktų nereiškia geresnės teisės aktų leidybos. Mes tą turėtume gerai įsidėmėti.
Zita Pleštinská
(SK) Paslaugų direktyva, kuri turi būti perkelta į šalies teisę visose valstybėse narėse iki 2009 m. gruodžio 28 d., turės reikšmingą poveikį tarpvalstybinėms paslaugoms.
Šioje direktyvoje ir net Žaliojoje knygoje dėl vartotojų acquis peržiūros neišdėstomi pagrindiniai paslaugų teikėjų įsipareigojimai ir dėl to pritariu Lasse Lehtineno pranešimui šiuo klausimu. Pranešime siekiama užtikrinti, kad ne tik vartotojai, bet ir mažosios bei vidutinės įmonės turėtų naudos iš papildomo teisinio tikrumo, paprastumo ir mažesnių kainų.
Manau, kad Europos standartizacija yra raktas į sėkmę amatų, mažosioms ir vidutinėms įmonėms, o Europos standartų įvedimas Europos Sąjungos lygmeniu yra priemonė, kuria remiamas paslaugų saugumas ir garantuojamos vartotojų teisės valstybių narių teikiamų tarpvalstybinių paslaugų atžvilgiu. Kai vartotojai jaučiasi netikri dėl paslaugų saugumo ir kokybės, jie yra linkę susikurti psichologinius barjerus užsienio paslaugų teikėjų atžvilgiu, ir tai atbaido juos nuo tarpvalstybinių paslaugų naudojimo. Jeigu vartotojas turi neigiamos patirties, ta patirtis dažnai netinkamai atsiliepia visiems užsienio paslaugų teikėjams.
Vartotojai gali išspręsti problemas, kylančias daugiausia dėl skirtingų atskirose valstybėse narėse galiojančių procedūrų, Europos vartotojų centrų tinkle (ECC-Net) ir tarpvalstybiniame Vartotojų skundų dėl finansinių paslaugų tinkle (FIN-NET). Kai vartotojas turi pakankamai informacijos apie savo vidaus rinkos teises, bet bergždžiai bando pasinaudoti jomis kitoje ES valstybėje narėje, jis gali kreiptis pagalbos į SOLVIT.
Gerbiamieji Parlamento nariai, pritariu, kad šiame pranešime dėmesys pirmiausia sutelkiamas į vartotojus, nes būtent jie yra pagrindinis ir svarbus vidaus rinkos elementas. Todėl mūsų bendras tikslas turi būti toks: sukurti sąlygas vartotojams, kurios leistų jiems tiek pat pasitikėti perkant kitoje šalyje, kaip ir tą darant gimtojoje šalyje.
Zuzana Roithová
(CS) Gerb. Pirmininke, nors EB sutartis garantuoja savo piliečiams galimybę laisvai naudotis paslaugomis už savo šalies sienų, tik nedaugelis paslaugų teikėjų ir vartotojų naudojasi šiuo bendros rinkos privalumu. Taip dėl žemo konkurencijos lygio paslaugos pasienio regionuose tampa brangesnės ir ne visada lengvai prieinamomis, lyginant jas su paslaugomis šalyje.
Tyrimai rodo, kad problema slypi ne kalbos barjeruose, o teisės aktuose. Ne visada yra aišku, kada taikyti kilmės šalies, o kada - šalies teisės aktus. Deja, dėl kilmės šalies principo oponentų netekome galimybės pateikti geresnį apibrėžimą paslaugų direktyvoje. Čia, Strasbūre, šį pranešimą taip pat lydi nelogiška baimminint kilmės šalies principą ir nepaisant fakto, kad daugelyje profesinių sričių paslaugų teikėjai neturi žinoti kaimyninės šalies teisės aktų, kad galėtų teikti tarpvalstybines paslaugas.
Greitai matysime teismų praktiką, kuri pabaigs ginčus, kai vartotojų apsaugos klausimą lems šalies teisės aktai arba priimančiosios šalies teisės aktai. Manau, kad Lasse Lehtineno pranešimas bus puikus indėlis, nes, mano nuomone, mūsų teikėjų įsipareigojimų apibrėžimas turėtų būti pagrįstas Europos standartais.
Sutinku, kad pereinant prie vartotojų apsaugos, tokie patys įpareigojimai turėtų būti taikomi privačių ir viešųjų paslaugų teikėjams. Taip pat palaikau ryšių tinklų tarp valstybių narių finansavimą. Tai atves prie efektyvios kontrolės ir pažangos sprendžiant ginčus teisme.
Komisijos nare, esame labai daug skolingi Europos piliečiams, kai kalbama apie sąlygas lemiančias laisvą tarpvalstybinių paslaugų judėjimą. Šiuo pranešimu sumokama šios skolos dalis. Europos Parlamentas remia Komisiją politiškai siekdamas aiškiai apibrėžti paslaugų teikėjų įsipareigojimus nepaisant jų kilmės. Lasse Lehtineno pranešimas - puikaus Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto darbo įrodymas.
Viviane Reding
Komisijos narė. - Gerb. Pirmininke, labai atidžiai klausiausi diskusijų Parlamento pranešimo dėl tarpvalstybinių paslaugų teikėjų įsipareigojimų klausimu. Norėčiau padėkoti gerbiamiesiems nariams už jų pastabas. Dabar leiskite man pabrėžti keletą esminių punktų.
Pirma Komisija palaiko pranešimo, dėl kurio rytoj balsuos Parlamentas, tikslą. Mes iš tikrųjų nerimaujame dėl nepakankamo vartotojų pasitikėjimo paslaugų vidaus rinkoje. Leiskite man, kaip Komisijos narei Informacinės visuomenės reikalams, pabrėžti, kad šis nepakankamas pasitikėjimas interneto verslu yra tikrai labai svarbus ir turime į tai atsižvelgti.
Antra, kaip minėjau anksčiau, Komisija jau ėmėsi ne vienos iniciatyvos, kuriomis siekiama ištaisyti dabartinę padėtį. Remiausi paslaugų direktyva ir vartotojų acquis apžvalga. Tarp kitko, pastaroji yra vienas iš svarbiausių mano kolegės Meglenos Kunevos prioritetų.
Norėčiau pasakyti, kad esame labai dėkingi už Parlamento paramą ir norėtume paskatinti Parlamentą toliau prisidėti prie peržiūros proceso bei norėtume kartu su Parlamentu kiek įmanoma greičiau pateikti rezultatus.
Ką mes ketiname konkrečiai pateikti per ateinančias savaites ir mėnesius? Pirma spalio mėn. pradžioje Komisijos tinklavietėje bus paskelbti konsultacijų rezultatai. Po to bus poveikio įvertinimas, atliktas atsižvelgiant į 2008 m. antroje pusėje tikėtiną Komisijos pasiūlymą. Nariai, atidžiai žiūrintys į šią problemą, neabejotinai tuo susidomės.
Trečia Komisija sutinka, kad būtina skatinti paslaugų saugumo aspektus, nes tai labai svarbu siekiant geriau užtikrinti vidaus rinkoje teikiamų paslaugų sveikatos ir fizinio saugumo aspektus.
Kartu su valstybėmis narėmis mes pabrėšime galimus trūkumus šalių sistemose ir būtiną įvertinimo reikalavimą. Remsime vartotojų švietimo ir pasitikėjimą didinimo iniciatyvas. Sudarysime geresnes sąlygas pasinaudoti turima informacija apie nelaimingus atsitikimus ir sužeidimus, susijusius su vartotojams siūlomų paslaugų saugumu. Vienas iš labai svarbių elementų, kuriuos pabrėžkeli nariai, yra kolektyvinis žalos atlyginimas. Komisija atlieka tyrinėjimus ir derina juos su suinteresuotosiomis pusėmis siekdama įvertinti iniciatyvos šioje srityje galimybę. Tačiau vienas dalykas aiškus ir aš norėčiau jį pabrėžti - tai nebus JAV tipo kolektyvinis ieškinys.
Baigdama norėčiau padėkoti pranešėjui už jo darbą ir Parlamentui už šiam klausimui teikiamą svarbumą. Esame įsitikinę, kad Parlamento pranešimas bus tartum priemonmūsų būsimam darbui vartotojų interesams.
Pirmininkas
Iš tiesų labai jums ačiū, Komisijos nare, už įdomias diskusijas, kuriose daugiau nei 50 proc. kalbėjusiųjų buvo moterys, kaip ir turėtų būti.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2007 m. rugsėjo 27 d., ketvirtadienį.
Pareiškimai raštu (142 straipsnis)
Bogdan Golik  
raštu. - (PL)
Norėčiau padėkoti Lasse Lehtinenui už puikiai parengtą pranešimą.
Paslaugų teikimo laisvyra viena iš keturių pagrindinių vidaus rinkos laisvių. Metams bėgant paslaugų sektorius darėsi vis svarbesnis Europos Sąjungos ekonominei ir socialinei plėtrai bei patyrdidelius pokyčius.
Nepaisant Europos bendrijos steigimo sutarties nuostatų ir tebevykstančio paslaugų direktyvos perkėlimo į šalies teisę, praktikoje laisvam paslaugų judėjimui toliau kliudo valstybių narių administracinės nuostatos ir teismų sistemų skirtumai.
Turint omenyje iš globalizacijos kylančias grėsmes ir išbandymus ir pranešime nurodytus trūkumus paslaugų sektoriuje, nepaprastai svarbu imtis veiksmų siekiant pašalinti kliūtis tarpvalstybinių paslaugų teikimui.
Nepakankamas vartotojų pasitikėjimas ir įmonių nenoras veikti už savo kilmės šalies ribų riboja galimybę pasinaudoti vidaus rinka. Bendrija skubos tvarka turėtų įvesti mechanizmus, leidžiančius įmonėms, ypač MVĮ, lengviau pelnytis iš vidaus rinkos. Todėl Bendrijos nuostatos dėl tarpvalstybinių paslaugų teikimo turėtų būti racionalizuojamos per minimalų laikotarpį, reikalingą įvestų kokybės standartų suderinimui, kad būtų galima apsaugoti vartotojų interesus.
Valstybių narių bendradarbiavimo stiprinimas, administracinių procedūrų ribojimas ir atitinkama tarpvalstybinių paslaugų kontrolsuaktyvins veiklą tarp valstybių. Kokybės standartų suderinimas sustiprins vartotojų ir paslaugų teikėjų pasitikėjimą tarpvalstybinėmis paslaugomis.
Tarpvalstybinių paslaugų nuostatų supaprastinimas atves į tinkamai veikiančią bendrąją paslaugų rinką, taip padėdamas pagrindus ekonomiškai darniai vidaus rinkai.
