Online szerencsejáték az Európai Bíróság közelmúltbeli ítéletei fényében (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Malcolm Harbour, Andreas Schwab, Evelyne Gebhardt, Cristian Silviu Buşoi és Heide Rühle által a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság nevében a Bizottsághoz intézett szóbeli választ igénylő kérdésről szóló vita, amelynek témája az online szerencsejáték az Európai Bíróság közelmúltbeli ítéletei fényében - B7-0235/2009).
Malcolm Harbour
szerző. - Elnök úr, először is, megtiszteltetés, hogy a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság nevében először üdvözölhetem az új biztost, Michel Barnier urat körünkben, ahol bizonyára sokszor fogunk még vitázni, különösen azért, mert minden gond nélkül, két nap leforgása alatt ült át ottani székéből ebbe az elülsőbe. Biztos úr, nagy örömünkre szolgál, hogy itt köszönthetjük.
Másodszor, örülünk, hogy a bizottság nevében lehetőségünk nyílik rá, hogy kinyilvánítsuk az online szerencsejátékok és általában a szerencsejáték-ágazat terén zajló eseményekkel kapcsolatos aggodalmainkat, és hangot adjunk néhánynak abból a számos bizonytalanságból, amely a belső piacon belüli szerencsejátékra vonatkozó jogszabályi keretekből fakad.
Biztos úr, tisztában vagyok vele, hogy bizonyára máris számos kérdés vár megoldásra, de nagyon remélem, hogy ez a jelenlegi olyan kérdés lesz, amely bizonyos fokú prioritást élvez majd az Önre váró ügyek között, mert ez olyan terület, amely miatt bizottságunk folyamatosan aggódott az elmúlt öt év során. Számos saját kezdeményezésű felmérést és tanulmányt készítettünk, és legutóbbi lényeges jelentésünk előadója, Schaldemose asszony a későbbiekben be is fog erről számolni; régóta érdeklődésünk középpontjában áll tehát ez a probléma.
Mint mindannyian tudják, a tagállamok is rendszeresen találkoznak tanácsi szinten, különböző vitacsoportokban, amelyek témája az, hogyan kezeljük az online szerencsejátékok terjedésének kérdését saját országaink szerencsejáték-tevékenységével kapcsolatban. Azt hiszem, legelőször is azt kell tisztáznunk, hogy ez a kérdés semmilyen formában nem tételezi fel a szerencsejáték-piacok új liberalizációját, és nem vet fel szükségszerűen semmilyen új, ebbe az irányba mutató kezdeményezést sem. De továbbra is tény, amint azt tudják, hogy az online szerencsejátékok jelentős és egyre növekvő népszerűsége számos nemzeti monopóliumra és meglévő rendszerre is nyomást gyakorol, amelyek olykor állami tulajdonban vagy állami felügyelet alatt működnek, és amelyek óriási összegű állami bevételt termelnek, azonban a tagállamok számára aggodalomra is okot adnak.
Mi azt szeretnénk mondani, hogy az itt folyó munkával kapcsolatban számos beadvány érkezett az Európai Bírósághoz; a részleteket később meg fogják ismerni, kollégáim bizonyára fognak róluk beszélni. Azokat én most nem venném sorba, de a mi nézőpontunkból úgy látjuk, hogy a Bíróság megközelítésében fellelhető ellentmondások nem hogy segítenének, hanem még összetettebbé és homályosabbá teszik a helyzetet, mint eddig volt. Azt is tudjuk, hogy az Önök szolgálatai számos jogsértési eljárást indítottak már szerencsejátékkal kapcsolatos ügyekben, amelyek nem mindegyike az online szerencsejátékokhoz kapcsolódik, hanem többségükben az üzemeltetők abbéli szabadságának kérdésével függenek össze, hogy a sajátjuktól eltérő tagállamokban is vállalkozást indíthassanak.
Mindezek a dolgok azt jelentik, hogy legfőbb ideje, hogy a Bizottság egybevesse mindezeket az információkat, megnézze, hol tartanak a jogsértési eljárások, megvizsgálja a Bíróság ítéletei által felvetett kérdéseket, és mindenekelőtt felvázoljon egy arra vonatkozó világos stratégiát, illetve tisztázza, hogy merre tartunk, és milyen lépések következnek az említett ellentmondások feloldása érdekében.
Fogyasztóvédelmi szempontból a szabályozóknak is tudniuk kell, hányadán állnak az online szerencsejátékkal. Világos, hogy lehet és kell is szabályozni ezt a területet - sőt, mi több, számos jó példa is van arra, hogy az online szerencsejáték-szolgáltatók egyértelműen biztosítják pl. a szerencsejáték-függőségből adódó problémák kezeléséhez szükséges eszközöket és az ellenőrzést -, és természetesen emellett ott vannak még azok a csalással és egyéb problémákkal összefüggő kérdések, amelyekről szintén kiterjedt vitát folytattunk bizottságunk ülésein. Ez egyrészt fogyasztóvédelmi kérdés, másrészt a belső piac következetességének kérdése.
Végezetül, úgy vélem, tiszteletben kell tartanunk a polgárokat, valamint azt a tényt is, hogy közülük sokan szeretnének hozzáférni az online szerencsejátékokhoz. Nem hinném, hogy létezne olyan szándék, hogy ezt megpróbáljuk betiltani - ez gyakorlatilag lehetetlen is volna -, de súlyos ellentmondások léteznek e téren. Egyes országokban például kifejezetten tilos más országbeli vállalat online szerencsejátékában részt venni. Ez így nem helyénvaló.
Egy másik ellentmondás, amelyre az egyik választóm hívta föl a figyelmemet, hogy amennyiben egy brit állampolgár Spanyolországból online játszik a brit nemzeti lottón, és nyer, a lottó nem fizethetné ki neki a nyereményt Spanyolországban. Efféle ellentmondások léteznek, amelyeket fel kell oldanunk a polgárok és a fogyasztók kedvéért.
Biztos úr, ez volna hát e kérdés háttere. Rengeteg jó ötletet, felvetést és érdekes szempontot fog hallani a kollégáimtól, de remélem, hogy ezt a kérdést a legfontosabbak közt fogja kezelni új megbízatása során.
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, bizonyára el tudják képzelni, milyen nagy örömmel tölt el, hogy a beiktatási eljárás után - amiért hadd mondjak köszönetet Önöknek - alig 48 órával ismét itt lehetek, és tovább dolgozhatom Önökkel, Harbour úr - és gondolok itt most kifejezetten a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság tagjaira -, más módon, nagy valószínűséggel egy másik helyen, ám a korábbiakkal megegyező szellemben.
Jelen pillanatban, mielőtt még meghallgatnám az Önök mondanivalóját, három megjegyzést szeretnék tenni válaszul az eddigiekre. Hadd kezdjem az első kérdésével. Amint említette, a Bizottság számos tagállam ellen kezdeményezett jogsértési eljárást a határon átnyúló sportfogadási szolgáltatások terén. A Bizottság tudomása szerint a kilenc jogsértési esetből négy országban - Dániában, Franciaországban, Olaszországban és Magyarországon - a jogsértési eljárásra válaszul kezdeményezték a nemzeti jogszabályok módosítását. A Bizottság a továbbiakban is együtt dolgozik majd minden érintett tagállammal a jogsértési eljárásokban megfogalmazott problémák megoldásán. Az említett eljárásokat általában véve nem zárjuk le, viszont az, hogy miként jár el ezekben a kérdésekben, már a következő Bizottságon múlik majd.
A második kérdés, Harbour úr, az Európai Bíróság közelmúltbeli ítélete Portugália esetében, ahol régóta fennálló állami monopólium gyakorol szigorú ellenőrzést a szerencsejátékok felett. A Bizottság jogi szolgálata által végzett elemzés szerint ez az ítélet nem fogja alapjaiban megváltoztatni sem az e területen indított jogsértési eljárások lefolytatását, sem azok értékelését. Minden esetet az adott tagállam által benyújtott bizonyítékok alapján értékeltek.
A közelmúltbeli bírósági ítéleteket követően a Bizottság megjegyzi, hogy a Bíróság megszilárdult ítélkezési gyakorlatának megfelelően megköveteli, hogy bármely előforduló korlátozás először is a közérdek alapos megfontolásán nyugodjon, másodszor, szükséges és arányos legyen. Ebbe az is beletartozik, hogy a korlátozások megfelelőek, következetesek és szisztematikusak legyenek.
A Santa Casa esetből tehát nem következik, hogy a Bíróság engedélyezte a tagállamoknak, hogy tovább késlekedjenek a korlátozások bevezetésével. A Bíróság nagyon pontos utalást tett a portugál monopólium működési módjára, annak igen hosszú történetére, valamint az ország különösen sajátos körülményeire.
Ami beszédem harmadik pontját illeti, szeretném hangsúlyozni, hölgyeim és uraim, hogy a Bizottság nem vetette el a jogsértési eljárások alternatíváit sem. Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretnék építő jellegű vitát kezdeményezni erről a kérdésről az Európai Parlamenttel, valamint az érintett tagállamokkal és felekkel.
Tudomásom szerint ez ügyben semmilyen konzultáció nem folyt a tagállamokkal azóta, hogy 2006-ban úgy döntöttek, kivonják a szerencsejátékokat a szolgáltatásokról szóló irányelv hatálya alól. Ezért én szeretném meghallgatni a tagállamokat, és úgy döntöttem, hogy szorosan figyelemmel fogom követni a tanácsi munkacsoport tevékenységét. Tudom, hogy Schaldemose asszony kezdeményezésére a Parlament március 10-én elfogadott egy jelentést, bár számos képviselő egy annak ellentmondó állásfoglalást támogatott.
Ami engem illet, a Parlament munkája remek kiinduló alap ahhoz, hogy friss vitát nyissunk ennek az igen összetett kérdésnek a lehetséges európai uniós megoldása érdekében. Alaposabban meg kell vizsgálnunk, miért korlátozzák a tagállamok az online szerencsejátékokat. Ebben az összefüggésben természetesen foglalkoznunk kell a társadalmi szempontokkal, nevezetesen a szerencsejátékokhoz fűződő függőségi problémákkal is, és elhatározásom szerint így is teszünk majd.
Hölgyeim és uraim, testületünk alig két napja van hivatalban, így még nem volt módunk elfogadni a munkaprogramunkat. A mai naptól azonban élni kívánok a konzultáció gyakorlatával, és igyekszem pontosan odafigyelni az Önök mondanivalójára. A konzultáció olyan gyakorlat, amely kapcsán természetesen több lehetőség is felmerül. Ezek egyike a zöld könyv kiadásának lehetősége, amelyet kész vagyok megfontolni e témával kapcsolatban.
Szeretném ismét megköszönni, hogy érdeklődéssel viseltetnek ez iránt a lényeges kérdés iránt, és előre is köszönöm a Bizottság munkájában való közreműködésüket.
Andreas Schwab
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr, először is az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták), nevében szeretném elmondani, mennyire örülök, hogy Ön, biztos úr, világossá tette, hogy nem csak a Liga Portuguesa esetével kapcsolatos ítélkezési gyakorlat célzott elemzését szeretné megfontolás tárgyává tenni, hanem azt a kérdést is felvetné, hogyan kellene a tanácsi munkacsoportnak megfelelő módon válaszolnia az online szerencsejátékok terén tapasztalható növekedésre. E szóbeli választ igénylő kérdés kapcsán természetesen csak az online szerencsejátékokra összpontosítunk. A Santa Casa esetben hozott ítéletet én akképp értelmezem, hogy bár az Európai Bíróság emlékeztette a tagállamokat, hogy a szerencsejáték-piac teljes mértékben eltér minden más piactól, a tagállamok továbbra is olyan szabályokban kívántak megegyezni, amelyek egységesen vonatkoznának az Európai Unió egészére. Erre a jelen pillanatig egyetlen konstruktív kísérlet sem történt a Tanácson belül, holott a Tanács szinte hajthatatlan volt a tekintetben, hogy ő maga foglalkozzon az üggyel. Ezért kell a Bizottságnak és a Parlamentnek együtt dolgoznia, hogy történjen valamilyen előrelépés ezen a téren, és hogy feltegyék a legfontosabb kérdéseket.
Másodszor, szeretném hozzátenni, hogy engem nem győztek meg a tagállamok arra vonatkozó érvei, hogyan biztosítsuk a szerencsejáték-piacon a fogyasztók védelmét. A tagállamok azt állítják, hogy az online szerencsejátékok terén (és ez a Liga Portuguesa és a Santa Casa esetekre is érvényes), egymaguk is képesek a fogyasztóvédelmi célok végrehajtására és bármilyen azzal járó bűncselekmény hatékony kezelésére, mindenféle európai szintű beavatkozás nélkül. Ha azonban megfordítjuk ezt az érvet, arra a logikus következtetésre jutnánk, hogy olyan helyzetben vagyunk, amikor Európa az egyes tagállamoknál sokkal kevésbé képes megtalálni a megfelelő megoldást a sokkal sajnálatosabb internetes bűncselekményekre és az interneten előforduló egyéb dolgokra. Szerintem ez meglehetősen furcsa következtetés volna, és nem hiszem, hogy ez lenne a helyzet. Véleményem szerint csak akkor találhatunk megoldást az online szerencsejáték problémájára, ha egységes, határokon átnyúló szabályokat alkotunk, amelyek védik a tagállamok részben történelmi alapokon nyugvó érdekeit, de amelyek - ahogy arra a bizottság elnöke is rámutatott - a fogyasztók érdekeit is a figyelmünk középpontjába emelik.
Evelyne Gebhardt
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr, nagyon köszönjük a tájékoztatást, de hogy őszinte legyek, nem vagyok teljesen elégedett. Az előző Bizottság azt a világos célt tűzte ki maga elé, hogy liberalizálja a szerencsejáték-piacot. Az Európai Parlament időről időre világossá tette, hogy ez nem lehet helyes megközelítés, hiszen nem annyira a tagállamok, mint inkább az Európai Parlament volt az, amely kivonta például a szerencsejátékokat a szolgáltatásokról szóló irányelv hatálya alól. Mi azon a véleményen voltunk, hogy ez különbözik a többi szolgáltatástól, valamint, hogy garantálnunk kell az olyan intézkedések bevezetését, amelyek megvédik polgárainkat a szervezett bűnözéstől, és hogy ebből a célból világos szabályozásra van szükség.
Mindazonáltal, az Európai Bizottság továbbra is az Európai Bíróság elé állítja a tagállamokat, holott itt lenne az ideje, hogy felhagyjon ezzel a gyakorlattal, mivel sorra veszti el az ügyeket. Ezzel egyszerűen szembe kell nézniük. Ezért üdvözölném, Barnier úr, ha mindazt, amit most elmondott, vagyis, hogy újféle megközelítésre van szükség ezen a területen, a gyakorlatba is átültetné, mert nem folytathatjuk úgy a dolgokat, ahogy jelenleg állnak.
Az Ön álláspontjára válaszul, Harbour úr, azzal érvelnék, hogy az Európai Bíróság ítéletei meglehetősen következetesek, és egyáltalán nem ellentmondásosak. A Bíróság időről időre kifejezésre juttatta döntéseiben, hogy a tagállamoknak jogukban áll világos szabályokat hozni, hogy valóban megítélhessük, hogy védve vannak-e a polgárok a bűncselekmények ellen, és hogy a tagállamokat semmi nem kötelezi arra, hogy megnyissák ezt a piacukat. És arra sem kötelezi őket semmi, hogy engedélyezzék más tagállamok piaci szolgáltatóinak, hogy területükön működjenek, ameddig biztosítják azt, hogy ellenőrzésük erős és hatékony.
Ezt szeretnénk látni az Európai Bizottságtól, azt, hogy végre kézbe veszi az ügyet, és megfelelően cselekszik. Ez azonban azt is jelenti, hogy külön figyelmet kell fordítanunk az online szerencsejátékra, azért, mert az internet semmilyen korlátot vagy határt nem vesz figyelembe, és természetesen azért, mert a polgárok hozzáférnek a szerencsejáték-oldalakhoz. Át kell gondolnunk, hogyan alakíthatjuk ki e terület felügyeletét és szabályait az uniós polgárok védelmében.
Jürgen Creutzmann
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, biztos úr, amennyiben Önök a belső piac további fejlődését és harmonizációját szeretnék megvalósítani, akkor közös szabályozásra van szükségünk. A mai vitában az online szerencsejáték három szempontját kell sorra vennünk. Hogyan védhetjük meg leghatékonyabban a polgárok és fogyasztók érdekeit? Hogyan előzhetjük meg leghatékonyabban a csalást és a bűncselekmények elkövetését? Hogyan óvhatjuk meg a polgárokat az őket esetlegesen érő károktól? Az Európai Parlament az online szerencsejáték tisztességességéről szóló, 2009. március 10-i állásfoglalásában olyan módszereket és lehetőségeket említ, amelyekkel előre lehet lépni ezen a téren. A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport most, épp úgy, mint korábban, helyesli az online szerencsejáték tisztességességéről szóló, 2009. március 10-i európai parlamenti állásfoglalásban szereplő elveket.
Az Európai Bíróság egyik ítéletének értelmében, bizonyos körülmények között minden tagállam saját maga szabadon szabályozza az online szerencsejátékot, és a március 10-ei állásfoglalás ezt hangsúlyozottan ki is emeli. A nemzeti szabályozás alkalmasabb az eredmények manipulálásával (bundázás) kapcsolatos csalás elleni küzdelemre, habár, amint ezt néhány közelmúltbeli németországi eset is példázza, a csalás e fajtája nem szüntethető meg teljesen. El kell mondani azonban, hogy a szerencsejáték-piacok sokkal jobban szabályozhatók nemzeti szinten, az adott ország hagyományainak és kultúrájának megfelelően. A játékosok biztosabb védelmet élveznek a függőség, a csalás, a pénzmosás és a bundázás ellen, ha néhány nagyobb online szerencsejáték-szolgáltatónál játszanak, amelyek - meghatározásuk szerint - mindig határokon átnyúló módon működnek. Nem szabályozhatunk mindent a belső piac koncepciója szerint, és különösen nem a kiskorúak szerencsejátékokban való részvételének és a szerencsejáték-függőség megelőzése tekintetében.
Az online szerencsejáték több lehetőséget kínál az olyan korrupt gyakorlatokra, mint a csalás, a bundázás és az illegális fogadási kartellek, mivel az online játékokat rendkívül gyorsan létre lehet hozni és meg lehet szüntetni. Az illegálisan működő offshore fogadóirodák e tekintetben sajátos problémát jelentenek, mivel szinte lehetetlen szabályozni és ellenőrizni őket. A szerencsejátékokból származó hasznot elsősorban a társadalom hasznára kell fordítani, többek között például az amatőr sport támogatására. Ennek eldöntését legjobb tagállami hatáskörben hagyni. A kultúra, valamint a hivatásos és amatőr sport folyamatos támogatása például bizonyos mértékben igazolja az egyes tagállamok számára a szerencsejáték engedélyezésének tényét. Mindazonáltal, ennek előfeltétele, hogy a függőség veszélyére fel kell hívni a figyelmet, és az ellen proaktív módon küzdeni kell.
Mivel az online szerencsejáték-szolgáltatások bizonyos különleges formáinak a fogyasztókra gyakorolt hatása még nem teljesen ismert, sürgős lépéseket kell tennünk ezen ismeretek hézagainak betöltésére. E tekintetben alapvetően fontos, hogy a tagállamok valóban teljesítsék feladataikat. A piacfelügyelet szintén kulcsfontosságú az online szerencsejátékok esetében. Ha mi itt, az Európai Parlamentben egyet tudunk érteni abban, hogy a szubszidiaritás elve értelmében a tagállamoknak jogukban áll saját hagyományaik és kultúrájuk szerint szabályozni szerencsejáték-piacaikat, akkor azt is biztosítanunk kell, hogy ez hatékony ellenőrzés és piacfelügyelet formájában valóban meg is történjen.
Heide Rühle
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, az előző két felszólalót hallgatva nem sok minden maradt, amit elmondhatnék. Csupán szeretném világosan megismételni, hogy képviselőcsoportunk teljes mértékben támogatja a Parlament állásfoglalásra irányuló indítványát, de mi is szeretnénk megkérdőjelezni azt a korábbi kijelentést, miszerint az Európai Bíróság ítéletei ellentmondásosak. Éppen ellenkezőleg, véleményem szerint a Bíróság ítéletei nagyon is egyértelműek. Azt a bejelentését is örömmel üdvözöljük, hogy konzultációt kíván kezdeményezni a tagállamokkal. Talán azt is hozzá kellene tennem, hogy a konzultáció kívánatosabb, mint a jogsértési eljárás. A nemzeti sajátságokat figyelembe véve a konzultáció a megfelelő mód e probléma kezelésére és a fogyasztók számára megfelelő megoldás megtalálására.
Timothy Kirkhope
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az Egyesült Királyság egykori, szerencsejáték-felügyeletért felelős minisztereként szeretnék szólni, így hát, amikor a szabad kereskedelem Európájáról és arról az Európáról beszélünk, amely ellenzi a protekcionizmust, amely megnyitja piacait és eltörli a kereskedelmi korlátokat, azt természetesen nagyon is támogatom. Bizonyos kollégáim, akik itt felállnak, és egy még nyitottabb Európa érdekében szólalnak föl, olykor ugyanazok, akik a szerencsejáték-ágazat monopóliumokra épülő szerkezetének fenntartását támogatják.
Azt mondhatnám - vagy azt mondhatnák, hogy azt kellene mondanom -, hogy a monopóliumok alkalmasabbak a szerencsejáték ma délelőtt említett problémáinak ellenőrzésére és kezelésére. Ez rendkívül érdekes, mert rengeteg adat van, amely nem ezt támasztja alá. A szerencsejáték-ágazaton belül a protekcionizmus és a monopóliumok mellett szóló érvek önös érdekeket szolgálnak; több ellenőrzés, majd több pénz a nemzeti kormányoknak. Ez nem az a nyílt Európa vagy átlátható Európa, amelyet én szeretnék. Ez az az Európa, amely azt mondja: "cselekedj úgy, ahogy mondom, ne úgy, ahogy én cselekszem”. Nincs ok, amiért az egyik EU-tagállamban magas szinten szabályozott védelem alatt működő magán szerencsejáték-szolgáltatók ne működhetnének más tagállamokban is. Nincs ok, amiért egy szigorúan szabályozott, de nyílt piac ne biztosítana ugyanolyan szintű, ha nem magasabb szintű biztonságot a polgárok számára, mint bármely szigorúan felügyelt állami monopólium.
Mialatt várakozunk, az Európai Bíróság egyre több ítéletet fog hozni. Luxemburgban már bizonyára elegük van ebből a témából - illetve, ügyvédként azt mondom, még talán nincs annyira elegük -, de az a fülsiketítő csend, amely a Bizottság felől érkezik felénk, azt súgja nekem, hogy itt az ideje a cselekvésnek. Az ilyen mértékű jogbizonytalanságnak véget kell vetni.
Hadd mondjak annyit, hogy véleményem szerint fontos, hogy a Parlament ismét jelezze, hogy kész foglalkozni a kérdéssel, és hogy határozott jelzést küldjön a Tanácsnak és a Bizottságnak, miszerint nem kellene elbújnunk a téma elől. Reméljük, hogy az új Bizottság új lendületet ad majd az ügynek. Nagyon bízunk Önben, Barnier biztos úr. Remélem, megfogadja majd a tanácsot, és elkezdi egy olyan stratégia kidolgozását, amely révén az online szerencsejáték, természetesen a megfelelő szabályozásokkal a háttérben, a belső piac legitim részévé válhat.
Cornelis de Jong
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (NL) "Gokken is dokken” (a szerencsejátékhoz pénz kell) jól ismert mondás Hollandiában, amely azt jelenti, hogy aki szerencsejátékot játszik, általában veszít. Ráadásul a szerencsejáték függőséget is okoz, ami különösen a fiatalokra nézve veszélyes igazán.
Ha valakinek romantikus elképzelései vannak a szerencsejátékról, azt sajnos ki kell ábrándítanom. Ez valójában egy eurómilliárdos üzlet, amelyhez gyakran sajnos bűnözői tevékenység is társul. Ezért Hollandiában olyan szabályozás van életben, amelynek célja, hogy a könnyen elérhető, fiatalok által nagy számban látogatott helyeken küzdjön a szerencsejátékok ellen. Mindazonáltal, az online szerencsejáték - amely természeténél fogva gyakran határokon átnyúló formát ölt - ismét könnyen elérhetővé tette a szerencsejátékokat.
Ebben a konkrét esetben ezért, ahelyett, hogy a szabadpiacra támaszkodnánk, nemhogy megengedhetjük a tagállamoknak, hogy korlátozó intézkedéseket hozzanak, de bátorítanunk is kell erre őket. Véleményem szerint a szóbeli választ igénylő kérdés, amely kapcsán ma vitázunk, még mindig túlzottan támaszkodik a piaci erőkre. Arról különösen nem vagyok meggyőződve, hogy beszélhetünk-e "felelős” internetes szerencsejátékról. Véleményem szerint az online szerencsejátékot oly mértékben kellene megfékezni, amennyire csak lehetséges.
Az Európai Bíróság elismerte, hogy a tagállamoknak teret kell biztosítani a cselekvésre, ezért én azt kérem a Bizottságtól, hogy ne a védelem alacsonyabb szintjét tűzze ki célul az európai uniós jogalkotási javaslatok által, hanem inkább ösztönözze a tagállamokat, hogy alkossanak magas védelmi szintet biztosító szabályozást. Arra is felszólítom a Bizottságot, hogy - amint azt Gebhardt asszony is mondta - álljon el attól, hogy Bíróság elé állítsa a tagállamokat, és ehelyett inkább a lehető legjobb védelemről szóló párbeszédeket ösztönözze.
Jaroslav Paška
az EFD képviselőcsoport nevében. - (SK) Ami az online szerencsejáték kérdését illeti, két területet szeretnék megemlíteni, amelyeken én számos megoldatlan problémát látok. Annak biztosítására törekszünk, hogy az emberek közti kommunikáció a lehető legnyitottabb legyen. Ez azonban azt is jelenti, hogy a gyerekek és a fiatalok is szabadon hozzáférhetnek az internethez.
Az Európai Parlament 2009. március 10-i állásfoglalásának 16. pontja kimondja, hogy a szülők felelőssége annak megakadályozása, hogy a kiskorúak szerencsejátékot játsszanak. Hölgyeim és uraim, hadd kérdezzem meg, miféle nonszensz kijelentés ez? Ki alkotja a jogszabályi kereteket, ki hozza meg az efféle üzletre vonatkozó szabályokat? A szülők vagy valaki más? Mi vagyunk a felelősek az efféle vállalkozásokért, mi alkotjuk meg a jogi kereteiket, és mi hozzuk a törvényeket, tehát a kormányok és a parlamentek felelősek azért, hogy megóvják a gyermekeket a szerencsejátékoktól.
Akkor, amikor a pornográfia és a szerencsejáték három dimenzióban áramlik be otthonainkba, a szülőknek semmi reményük nincs, hogy megvédhessék gyermekeiket ezek befolyásától, vagy attól, hogy efféle tevékenységekbe sodródjanak. Ezért úgy vélem, hogy a Bizottság és az Európai Parlament alapvető feladata, hogy megalkossa e tevékenység jogi kereteit, és hogy cselekvésének hiányával ne az ilyen vállalkozásokat működtetőket támogassa. Sokkal inkább azokat kell támogatniuk, akik megválasztották őket, és akik felé elszámolási kötelezettségük van.
Egy másik probléma, amelyről említést szeretnék tenni, az a pénzáramlás ellenőrzése. A szerencsejátékokból és a hozzá hasonló tevékenységekből befolyó pénzt számos országban a sport, a kultúra és az oktatás támogatására fordítják. Ha elveszítjük a pénz áramlásának fonalát, és az az egyes országok helyett a Bahamákra és egyéb adóparadicsomokba vándorol, szeretném megkérdezni, hogy ezen összegek egy részét vissza lehet-e hozni, és lehet-e abból különböző országokban a sportot támogatni. Mert hogyha az interneten működtetünk és játszunk szerencsejátékokat, a profit is máshol fog képződni, nem azokban az országokban, ahonnét a játékosok származnak. Ez a kérdés továbbra is megoldatlan és nem megfelelő módon ellenőrzött, és véleményem szerint nagy szükség lenne rá, hogy az Európai Bizottság felébredjen, és elkezdje kidolgozni az ilyen tevékenységekre vonatkozó keretszabályokat. Meg kell teremtenünk a szükséges feltételeket, hogy egyfelől ne sodorjuk veszélybe a gyermekek egészségét és nevelését, másfelől, hogy ne hagyjuk veszni a szerencsejátékba áramló pénzügyi forrásokat.
Zuzana Roithová
(CS) Az online szerencsejáték fejlődése lehetővé teszi a tagállamok törvényeinek megkerülését és a pénzmosást, tekintve, hogy az szinte teljesen ellenőrizetlen. A belső piac számára megkérdőjelezhető a szerencsejáték-vállalatok monopolhelyzete, valamint a hivatásos sport homályos finanszírozása, pontosabban annak a szerencsejátékokhoz fűződő kapcsolata. Növeli a függőség kockázatát, különösen a fiatalok esetében.
Az Európai Bíróság a közérdeket szem előtt tartva elismerte a kormányok azon jogát, hogy betiltsák vagy korlátozzák az online szerencsejátékokat. Bár az online szerencsejátéknak nincsenek határai, szabályozása tagállamonként változik, mind az adózás mértéke, a hozzáférhetőség, az ellenőrzések, mind pedig az üzemeltetők jogi felelőssége tekintetében. Nem elég továbbá a hivatalos szerencsejáték- és lottótársaságok minőségét ellenőrizni - a pénzmozgást is figyelemmel kell kísérni.
A továbbiakban nem lehetséges a hatékony ellenőrzés anélkül, hogy megegyezés ne születne a mind a 27 tagállamra egyaránt vonatkozó szabályokról. Ezért mi tavaly azt kértük a Bizottságtól, hogy nyújtson be egy javaslatot az online szerencsejátékra vonatkozó európai keretszabályozásról. Szilárdan hiszem, hogy az online szerencsejátékok fiatalokat célzó reklámjait is be kellene tiltani. Az online szerencsejátékokat hirdető reklámok befolyásának kitenni a gyermekeket ugyanolyan, mintha korlátlan mennyiségű alkoholnak, cigarettának, drognak vagy más függőséget okozó szernek tennénk ki őket.
Ami a szabályozást illeti, a Cseh Köztársaság sajnos messze le van maradva az Unió többi tagállamához képest. Nemcsak, hogy nem korlátozza az efféle reklámokat, de azt sem tiltja, hogy az iskolák közelében nyissanak fogadóhelyként és zálogházként működő üzleteket. Bízom benne, hogy - tekintettel az uniós tagállamok közérdekére - ez a jelentés friss lendületet ad majd a Bizottságnak az online szerencsejáték szabályozásának harmonizációjához szükséges intézkedések megvitatásához.
Christel Schaldemose
(DA) Elnök úr, üdvözöljük a Parlamentben Barnier urat, és sok sikert kívánunk a munkájához.
Nagy örömömre szolgál, hogy itt állhatok ma, és részt vehetek Önökkel az online szerencsejátékról szóló vitában, mert Ön parlamenti meghallgatása során külön hangsúlyozta abbéli véleményét, hogy a belső piac legyen a polgárokért, és ne fordítva. Most remek alkalmunk nyílik arra, hogy ezt a gyakorlatban is megmutassuk.
Hadd kezdjem azzal, hogy támogatom az Ön által említett kezdeményezéseket. Talán még egy kissé homályosak, de ésszerűnek tűnik egy zöld könyv kiadása, felmérések készítése, az adatgyűjtés, és annak felmérése, hogyan is állunk ezen a területen európai uniós szinten.
Mindazonáltal, szeretném emlékeztetni Önöket a politikai realitásra is. Bár igaz, hogy jelentésem márciusi elfogadásakor volt egy kisebbségi vélemény is, a Parlament határozott többséggel támogatta a jelentésem, és a Tanács is nagymértékben támogatja a helyzet letisztázását - ugyanakkor biztosítanunk kell, hogy a tagállamok feladata legyen annak meghatározása, hogyan kívánják szabályozni a szerencsejátékok egész területét. Az online szerencsejáték terén természetesen arra van szükségünk, hogy megtaláljuk a polgárok védelmének módját, hogy felmérjük a szerencsejátékok társadalmi költségeit stb.
Szerettem volna azonban valamelyest világosabb választ kapni. Tudom, hogy épp csak elfoglalta hivatalát, tehát még újnak számít itt, de szeretnék valamelyest világosabb választ kapni arra, mi lesz az Ön álláspontja azzal kapcsolatban, hogy felhagyjanak a jogsértési eljárásokkal, és inkább a Parlamenttel és a Tanáccsal folytatott sokkal hatékonyabb párbeszédet válasszák annak érdekében, hogy kidolgozzuk a probléma kezelésének módját. Javasolnám, hogy ne hagyja, hogy a továbbiakban is az Európai Bíróság határozzon ezekben az ügyekben; hadd hozzuk meg mi az ezeket érintő politikai döntéseket. Ezt az álláspontot képviseli vagy sem? Erre a kérdésre szerettem volna világos választ kapni.
Liam Aylward
(GA) Elnök úr, üdvözlöm ezt a nagyon is időszerű vitát, amelyet az online szerencsejátékokról, és különösen a kiskorúak ebben való részvételének és a kiszolgáltatott fogyasztók problémájáról folytatunk. Közérdek és egyben a fogyasztók érdeke is, hogy e kérdés kezelésével kapcsolatban világos és határozott vezetői szintű iránymutatás érvényesüljön.
Tavaly november elején vetettem fel a szerencsejáték kérdését a Bizottság előtt, és felvetésemre akkor azt a választ kaptam, hogy a Bizottság támogatja a biztonságosabb internet programját, valamint az információs központok és segélyvonalak tagállamokon belüli létrehozását. Ezek tájékoztatást nyújtanának a szülőknek arról, milyen veszélyekkel találkozhatnak gyermekeik az interneten - ideértve az online szerencsejátékokat is.
A jelen helyzet azonban az, hogy az online szerencsejáték rejtett, ráadásul egyre növekvő problémát jelent.
Az online szerencsejáték kapcsán - a hagyományos szerencsejátékkal szemben - az a nyilvánvaló probléma merül fel, hogy hiányzik a fizikai felügyelet. Nincs jelen semmilyen felelős vagy közvetlen vezetőség, amely biztosítaná, hogy a játékban résztvevő nagykorú és jogában áll játszani. Az online szerencsejáték biztonsági ellenőrzéseit és módszereit könnyű kijátszani; egy kölcsönvett vagy lopott hitelkártya segítségével létrehozott hamis személyazonossággal a kiskorúak is játszhatnak. Mivel a kiszolgáltatott fogyasztók általában elszigetelt helyen játszanak online szerencsejátékot, a terület szakértői arra hívják fel a figyelmet, hogy egyre nő a megfontolás nélküli cselekvés, valamint az ellenőrizetlen és vakmerő szerencsejáték veszélye, és a kiskorú játékosok esetében nincsenek jelen a hagyományos szerencsejátékhoz kapcsolódó szokásos védelmi mechanizmusok.
Az online szerencsejáték esetében a problémás játékosok azonosítása is nehezebb, mivel időt, hatáskört és erőforrásokat igényel annak meghatározása, hogy ki játszik, ki fizet és kinek van problémája. Minden szinten világos iránymutatásra van szükség a kérdés kezelése érdekében, hogy határozott lépéseket tehessünk a kiskorú játékosok problémájának kezelése és a kiszolgáltatott fogyasztók érdekei védelmének biztosítása érdekében.
Peter van Dalen
(NL) Elnök úr, Hollandiában közel 120 000 szerencsejáték-függő él, ami a lakosság csaknem 1 %-át teszi ki. A szerencsejátéktól való függőség súlyos társadalmi problémákhoz, például tönkrement családokhoz, pénzügyi gondokhoz és bűnözéshez vezet. Ezért a tagállamoknak minden erővel azon kell fáradozniuk, hogy leküzdjék a szerencsejátékok és a hozzájuk kapcsolódó problémákat.
Elnök úr, az a meglepő, hogy néhány tagállamnak teljesen legális szerencsejáték-piaca van. A szerencsejáték-ipar ráadásul el akarja hitetni velünk, hogy a szerencsejáték-piac a belső piac teljesen átlagos területe, ezért azt nem kell korlátozni. Nyomorúságos hiedelem. A tagállamoknak egyetlen olyan piac működését sem volna szabad elősegíteniük, amely társadalmi nyomorhoz vezet.
Sajnos nagyon sokan képtelenek ellenállni a szerencsejáték csábításának. A holland kormány ezért úgy döntött, hogy saját tulajdonába veszi a szerencsejáték-piacot, és kizárólagos állami monopólium formájában működteti azt. Bár én magam jobban örülnék, ha az Európai Unió területén sehol sem működnének kaszinók, még mindig ezt tartom a legkevésbé rossz megoldásnak.
Elnök úr, az Európai Parlamentnek nagyon erélyesen fel kell szólítania azokat a tagállamokat, amelyekben engedélyezett a szerencsejáték, hogy minden lehetséges módon ellenezzék e piac működését.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Elnök úr, a kérdés közvetve új közösségi jogszabályok meghozatalára szólít fel. Ugyanakkor, mivel az Európai Bíróság is meghatározta azokat a kereteket és előfeltételeket, amelyek szerint a tagállamok nemzeti jogszabályaikon keresztül előírhatják az online szerencsejátékok szabályozásának módját, nincs szükség uniós jogszabályok követelésére.
Ezenfelül a Bíróság a Schindler-ügyben kimondta, hogy a szerencsejátéknak vannak bizonyos erkölcsi, vallási és kulturális hozadékai, a bűnözés vagy a csalás melegágya, és káros hatással lehet az egyénre és a társadalomra. Ez a legfontosabb szempont.
Pontosan a közérdek miatt kellene e területnek a tagállamok ellenőrzése alatt maradnia, amelyek többet tudnak ennek sajátosságairól, és arról, hogyan kell azokat kezelni. Mi több, ezt a svájci Összehasonlító Jogtudományi Intézet által a Bizottság számára készített tanulmány, továbbá a Schaldemose asszony 2009-ben készített, a Parlament által elfogadott jelentése is megerősíti.
Ez a jelentés arra a következtetésre jutott, hogy ebben az igen kényes ágazatban nem megfelelő egy olyan megközelítés, amely kizárólag a belső piac keretei között marad, és felkéri a Bizottságot, hogy szenteljen külön figyelmet az Európai Bíróság véleményének ebben az ügyben.
Lara Comi
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az Európai Bíróság határozatával szeretném kezdeni, mert annak a lehetősége, hogy egy tagállam magánüzemeltetőket tiltson el attól, hogy online szerencsejáték-szolgáltatásokat kínáljanak, rámutat arra, hogy szabályoznunk kell ezt a magasan jövedelmező, ám a fogyasztók számára épp annyira kockázatos piacot.
Következésképpen, mivel nem létezik semmilyen, a szerencsejátékokkal kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó európai harmonizáció, minden ország szabadon választhatja meg, milyen szinten kívánja védeni magát. Gyakran lehetetlen felismerni, hol kezdődik és hol ér véget egy ilyen korlátozás alkalmazása. Ami azt illeti, miközben a Bizottság jogsértési eljárások sorozatát indította el néhány országgal szemben - ami, hadd emlékeztessem Önöket, hogy Olaszországot is érinti -, amiért megszegték a szolgáltatások szabad áramlásának alapelvét, az Európai Bíróság - éppen ellenkezőleg - helyben hagyta Portugália korlátozó határozatát.
Ebben az összefüggésben az európai intézmények alapvető feladata, hogy egy uniós szinten teljes mértékben harmonizált szabályozási folyamattal összhangban irányítsa a tagállamok szerencsejáték-ágazatát. Ezért tehát túl kell lépni az egyéni gazdasági érdekeken, és jelentős mértékben biztosítani kell a fogyasztók védelmét, különösen a gyermekekét, mert ezekben az esetekben ők a bűnözés és a csalás fő áldozatai.
António Fernando Correia De Campos
(PT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, két, az Európai Unió számára kedves politika közti konfliktus szemtanúi vagyunk: egyfelől a fogyasztóvédelem és közrend, másfelől a mozgás és a szolgáltatásnyújtás szabadsága.
A Bíróság ezen üggyel kapcsolatos ítélkezési gyakorlata szerint a tagállamok továbbra is megtarthatják függetlenségüket és legitimitásukat a szerencsejátékok szolgáltatói tevékenységének szabályozása terén. Ez egy kényes terület, amely kihat az olyan társadalmi értékekre, mint a szerencsejátékokhoz kapcsolódó deviáns magatartásformák, valamint azokra a nemzeti szokásokra is, amelyek szerint az ebből a piacból származó összegeket társadalmi feladatok finanszírozására irányítják át.
Az elmúlt néhány évben, a luxemburgi ítélkezési gyakorlat a törvényszéki gondolkodásnak egy olyan összefüggő és következetes vonalát juttatta kifejezésre, amelynek afelé kell vezetnie az európai intézményeket és különösen a Bizottságot, hogy egyértelműbb álláspontot alakítson ki. Idetartozik, például, egy olyan keretszabályozás megalkotása, amely számításba veszi valamennyi tagállam általános érdekét a határokon átnyúló, az effajta játékokat terjeszkedésre felhasználó szervezett bűnözés megelőzésének tekintetében, továbbá azoknak a fogyasztóknak a megfelelő védelme tekintetében, akik kiszolgáltatottak az effajta online szerencsejátéknak.
Barnier biztos úr, örömmel várjuk az új, most hivatalába lépő Bizottságot, amely ezt az ügyet tevékenységének egyik prioritásaként fogja kezelni.
Oldřich Vlasák
(CS) Hölgyeim és uraim, mint ahogy mindannyian tudjuk, a szerencsejátékot az Unió legtöbb államában hagyományosan szigorúan szabályozzák. A helyzet természetesen megváltozott, amióta az internet vált a világ legnagyobb játékbarlangjává. Tény, hogy a szerencsejáték működéséhez kapcsolódó technikai fejlesztések igen gyorsan elterjedtek a világon, miközben a vonatkozó jogi rendelkezések képtelenek erre kielégítő választ adni.
Az online szerencsejátékokhoz kapcsolódó esetek gyakran kerülnek az Európai Bíróság elé, ami nyilvánvalóan azt mutatja, hogy a szerencsejáték területén a közösségi jogszabályok értelmezése és alkalmazása nem egyértelmű. Sőt, az internetes szerencsejáték a jogalkotás szürke területének számít.
Véleményem szerint tiszteletben kell tartanunk azt a tényt, hogy minden állam bocsátott ki szerencsejáték-engedélyeket saját joghatóságán belül. Ugyanakkor általános szinten egyetértünk abban, hogy a nemzeti jogszabályoknak nem szabad túllépniük az EU keretein belüli gazdasági tevékenységekre és szolgáltatásnyújtásra vonatkozó uniós alapelveken. Mindazonáltal ez paradox módon azt jelenti, hogy a cseh jognak például nem muszáj engedélyeznie a cseh vállalatok számára az online szerencsejáték működtetését, viszont a Cseh Köztársaság nem tilthatja meg a külföldi szerencsejáték-vállalatoknak ugyanezt. Ez a helyzet elfogadhatatlan, az online szerencsejátékkal járó társadalmi, egészségügyi és biztonsági kockázatokról és a hozzá kapcsolódó adókérdésekről nem is beszélve.
Sari Essayah
(FI) Elnök úr, ahogyan bizonyára emlékszik rá, Barnier biztos úr, az Európai Parlament következetes volt politikájában, amikor ellenezte a szerencsejátékoknak a szolgáltatási irányelvbe való beemelését, lévén a szerencsejátékok lényegét tekintve nem szolgáltatások: a függőség veszélyét hordozzák, és ezzel együtt szociális kiadásokhoz vezetnek.
A sport tisztessége is olyan dolog, amelyet az Európai Parlament véleménye szerint érdemes megvédeni, különösen most, hogy a Lisszaboni Szerződéssel megvan a hatáskörünk e kérdésben eljárni. Minél szabályozatlanabb a szerencsejáték, annál inkább válik a sport csupán a nyereséghajszolás eszközévé, és annál inkább lesz kitéve, például pénzmosás formájában, bűncselekményeknek.
A Bizottságnak olyan megoldást kell javasolnia, amely figyelembe veszi a Parlament következetes politikáját, miszerint a szerencsejátékot, sajátos mivolta miatt, a tagállamok hatáskörében kell tartani. Legalább tucatnyi eset került az Európai Unió Bírósága elé, amelyek közül a legutóbbi a Liga Portuguesa esete volt. Mindazonáltal nem helyes, hogy ezek az esetek csak bírósági határozatok formájában vagy jogsértési eljárások eredményeként jussanak előbbre. Ebben a kérdésben politikai döntést kell hoznunk, de olyat, amely nem eredményez harmonizációt, mert mindenképp a tagállamok felelősek a szociális költségeikért és a szerencsejáték egyéb káros következményeiért.
A szerencsejátékot logikus és átfogó politikának kell szabályoznia, mert az online szerencsejáték egész egyszerűen egy lehetőség, és önmagában véve még nem jelenti azt, hogy a szerencsejátékról szóló politikának határokon átnyúlónak kell lennie. Az online szerencsejáték nem egy természeti erő, amely feltartóztathatatlanul terjed. Számos olyan termék létezik, amelyek az online kereskedelme csak belföldön lehetséges, így az online szerencsejátékkal foglalkozó vállalatoknak is tiszteletben kell tartaniuk a különböző tagállamok jogszabályait.
Biztos úr, szeretném Önt arra biztatni, hogy alkossanak zöld könyvet a szerencsejátékról. Ez természetesen nekünk is eszközül szolgálna az Európán kívülről érkező online szerencsejáték-szolgáltatások és a szerencsejáték okozta problémák elleni küzdelemhez.
Catherine Stihler
Elnök úr, szeretném megköszönni az előttem szólók közreműködését, kollégámnak, Christel Schaldemose-nak pedig a témával kapcsolatos munkáját.
Ahogyan az előttem szólók is elmondták, a szerencsejáték nem hasonlítható más közönséges szolgáltatásokhoz. A szerencsejáték negatív következményeit nem lehet jobban hangsúlyozni, mint ahogyan azt sok képviselőtársam is elmondta ma délelőtt. Két nemzetközileg elismert mutató létezik, amely mérni tudja a szerencsejáték okozta problémákat. Az egyik a Diagnosztikai Statisztikai Index, a másik pedig a kanadai Problémás Szerencsejáték Index. Az Egyesült Királyságban ezt alkalmazták, és ennek alapján azt becsült eredményt kapták, hogy csak az Egyesült Királyságban valahol 236 000 és 284 000 közé tehető azoknak a felnőtteknek a száma - továbbá egy holland kollégám elmondása szerint országa lakosságának 1 %-a érintett -, akiknek problémát okoz a szerencsejáték.
Vajon mekkora lehet ez a szám az Európai Unióban? Ha erre gondolunk, amennyiben megszületik ez a zöld könyv, szeretném látni, hogy a Bizottság valódi statisztikai adatokkal szolgál az online szerencsejáték uniós polgárokra gyakorolt hatásairól szóló tanulmánnyal. Úgy vélem, ez igen hasznos információ volna a vitánk szempontjából és annak érdekében is, hogy legyen hova nyúlnunk információért.
Ami az Európai Bíróság döntéseit illeti - figyelembe véve a következő szavakat: "annak érdekében, hogy megakadályozzuk az interneten keresztüli szerencsejátékok csalás vagy bűncselekmény szándékával történő működését”, valamint a kartelleknek az egységes piacon való elterjedtségét, amelyre a versenypolitikáról szóló jelentés mutatott rá -, biztosítanunk kell, hogy az online szerencsejátékkal foglalkozó vállalatok ne arra használják a működési országuktól eltérő országban való nyilvántartás lehetőségét, hogy elrejtsék törvénytelen működésüket.
Örömmel várom, hogy további részleteket tudjak meg Barnier biztos úrtól. Sok szerencsét kívánok Önnek, biztos úr, az új feladatához.
Mairead McGuinness
Elnök úr, én is szeretnék gratulálni Barnier biztos úrnak. Biztos úr, nem ez a legkönnyebb téma a bizottsági karrier indításához, de azt hiszem, hogy az Ön elődje, McCreevy úr, nem bánná, ha azt mondanám, hogy szerette az izgalmakat. Élvezte a lóversenyt és nyilvánvalóan olyan ember volt, aki megteszi a tétet.
A helyzet az, hogy kétféle gondolkodásmód létezik e kérdéssel kapcsolatban. A Parlament véleménye azonban a 2009. május 10-i állásfoglalása alapján meglehetősen egyértelmű, és úgy vélem, érdemes ebből három sort idézni, miszerint "a tagállamok joga és érdeke, hogy ellenőrizzék és szabályozzák szerencsejáték-piacaikat”. Továbbá nagyon világosan kimondja, hogy "az online szerencsejáték működtetőinek meg kell felelniük a szolgáltatás nyújtása szerinti tagállam jogszabályainak”, és hogy "a tisztán belső piaci megközelítés nem megfelelő ezen az igen kényes területen”.
Számunkra, a jogalkotók és a tagállamok számára a probléma az, hogy a piac jóval előttünk jár: az e területen végbement fejlődés megelőzte a hatályos jogszabályokat, és ez így lesz a jövőben is. Tetszik, nem tetszik, az emberek élvezik a szerencsejátékot. Személy szerint én inkább cipőt veszek, de másoknak más a szenvedélye.
Tökéletesen egyetértek azokkal, akik nagyon is világosan szóltak a szerencsejátékokkal kapcsolatos problémákról, legyen szó online vagy hagyományos játékokról. Óriási társadalmi kérdéseket vet fel, amikor a szenvedélybeteg emberek túlmennek egy ponton. De ne feledjük, hogy a tagállamok pártolják a lottót, ami talán nem más, mint egy esetleges szenvedélybetegség támogatásának törvényes formája.
Nem egyértelmű tehát a kérdés, de ismétlem, a probléma az Európai Parlament és általában az Európai Unió számára az, hogy nincs megegyezés a tagállamok között, sőt állampolgáraink saját országukon kívülről jutnak hozzá szolgáltatásokhoz, és ezt saját akaratukból teszik.
A zöld könyv igen örvendetes volna: nagy kihívás Önökre nézve, hogy összegyűjtsék a kérdésről szóló információkat. Véleményem szerint a probléma az, hogy óriási az információ- és a tapasztalathiány, és a Bizottságon múlik, hogy előrukkoljon valamivel, ami segít e kérdés kezelésében.
Mitro Repo
(FI) Elnök úr, biztos úr, az a mondás tartja, hogy a politika játék, sőt olykor hazárdjáték, ám a szerencsejáték nem éppen üzlet vagy szokványos szolgáltatás. Rengeteg társadalmi betegséggel jár, amelyek bűncselekményeket is vonzanak.
A szerencsejáték-függőség túl gyakran és túl könnyen keríti a játékost kellemetlen pénzügyi helyzetbe, amely igen komoly mentális egészségi problémákat is eredményezhet. Megismételve képviselőtársam, Stihler asszony beszédének üzenetét, szeretném megemlíteni, hogy 2008-ban Finnországban hozzávetőlegesen 40 000 embernek volt szerencsejátékkal kapcsolatos problémája. Amennyiben arányosan ugyanennyi ember volna uniós szinten, ez azt jelentené, hogy Európában jelenleg több mint 35 millióan lennének, akiknek szerencsejátékkal kapcsolatos problémájuk van, ami óriási szám. Ezért úgy vélem, hogy a tagállamoknak továbbra is a jogukban kell állnia, hogy saját maguk határozzanak arról, hogyan szabályozzák a szerencsejátékokat annak érdekében, hogy a lehető legkisebbre csökkentsék a lehetséges pszichológiai és pénzügyi károkat. Szigorú szabályokra, piacszabályozásra és az állami ügynökségek felügyeletére van szükség.
Végül szeretném hangsúlyozni, mennyire fontos, hogy gondoskodjunk a különösen kiszolgáltatott fogyasztók védelméről, mérlegeljük a szerencsejáték-függőség és a kényszerbetegségek veszélyét, és hogy valódi erőfeszítést tegyünk a szervezett bűnözés elleni küzdelemben, amely megpróbálja mindezt kihasználni.
Salvatore Iacolino
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, gratulálok, biztos úr, üdvözlöm.
Az elmúlt néhány évben mindenki tanúja volt a szerencsejáték-piac robbanásszerű fejlődésének, amely magára vonta a gazdaság és a média figyelmét. Olyan jelenség ez, amely új társadalmi csoportokat vonz, és amelyet több termék együttes fogyasztása jellemez. A technológia egyre könnyebbé teszi a hozzáférést, és a fogyasztók egyre szélesebb köre számára - gyakran fiatalok számára, akik általában jobban ismerik a számítógépeket és az internetet - teszi elérhetővé.
Gyakran jár katasztrofális következménnyel, ha az ember arról álmodik, hogy a szerencsejáték által fogja megváltoztatni az életét; ez sok családot taszított már nehéz helyzetbe, amelyből gyakran nincs kiút. Ezenkívül nem szabad lebecsülni azt a súlyos ártalmat, amelyet a társadalmi kapcsolatok és interakciók hiánya okoz, ami a szerencsejátékosokra jellemző. Ezt az általánosan elfogadhatatlan függőséget a szerencsejátékosok magányossága és alapvető láthatatlansága jellemzi. A szerencsejáték olyan bűn, amely úgy tűnik, még ma is jórészt rejtve marad.
Korábbi hatáskörömben, mint egy közegészségügyi hatóság ügyvezető igazgatója, szakértői osztályt nyitottam a kóros szerencsejáték számára. A javasolt beavatkozási modell sikeresnek bizonyult, mert a kezelés egyesíti a terápiás, a megelőzési, a kutatási és a rehabilitációs szempontokat.
Közös álláspont kialakításával kell beavatkoznunk, és biztosítanunk kell, hogy minden függőséget erőteljes irányítás alá vegyünk. Eddig nem így történt: utalok itt a kábítószer-, az alkohol-, a dohány-, az étel- és internetfüggőségre.
Sajnálom, hogy az általam és a további 42 parlamenti képviselő által felvetett kérdést a baloldal ellenállása miatt eddig még nem tárgyaltuk a Parlament plenáris ülésén. Ezért szeretném tudni, mekkora érdeklődést tanúsít valójában a Bizottság azok iránt, akik bizonyítottan kábítószerfüggőek vagy más bizonyított függőségi problémájuk van, továbbá hogy mennyire fontos szerepet játszik a Bizottság programjában a kábítószer-kereskedelem elleni küzdelem.
Sylvana Rapti
(EL) Elnök asszony, véleményem szerint azért érezzük magunkat biztonságban Európában, azért működik olyan régóta az Európai Unió, mert mindig is tiszteletben tartotta a nemzeti érzékenységeket. Az itt felmerülő örök dilemma, hogy vajon az Unióé vagy a tagállamoké legyen-e az első és utolsó szó, fontos kérdés, és tökéletes példa erre a szerencsejáték, különösen az online szerencsejáték. Az internet izgalmas hely, ám veszélyeket is rejt, amelyeket igen nehéz ellenőrizni. Ugyanakkor a versenyképesség alapelve, amely a belső piac egyik alappillére, nem hagyhatja figyelmen kívül a nemzeti közérdek tiszteletben tartásának elsődleges kérdéseit. Úgy vélem, hogy az egyensúly azáltal érhető el, amit a bírósági ítéletek is világosan megfogalmaznak, amelyek egyrészről megértik és védik a nemzeti hagyományok által oltalmazott közérdek fogalmát, másrészről ellenvetéseket fogalmaznak meg az aránytalan intézkedésekkel szemben, amelyek végső soron az állampolgárok költségére működnek.
Tudván, hogy a Tanácsban jelenleg folynak a konzultációk, kíváncsian várjuk, hogyan fog a Bizottság azon munkálkodni, hogy megóvja a nemzeti cselekvési szabadságot és hatékony alapot teremtsen az együttműködéshez, amely által a káros szenvedély és a csalás problémáját le lehet győzni. Végezetül engedje meg, biztos úr, hogy gratuláljak Önnek, és azt mondjam, hiszek mindenben, amit elmondott az ülésteremben. Azt a kijelentését pedig, hogy jelenleg nem ért egyet a leírtakkal, de szellemében azonosul velük, a gyakorlatban is szeretném látni megvalósulni. Sok szerencsét kívánok!
Othmar Karas
(DE) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, mindenekelőtt üdvözlöm, biztos úr! Örömmel látom itt, és örülök, hogy pont abban a székben ül. Ezen a területen mi lényegében többek között a szociális piacgazdaság keretszabályozásának megvalósításával foglalkozunk.
Feszült állapotban vagyunk. Egyrészt tovább kell haladnunk a piac által kijelölt úton, hiszen meg kell valósítanunk a belső piac alapelveit. Másrészt nem adhatjuk fel a felelősségérzetünket. Ezért kell megállapítanunk bizonyos korlátozásokat a szerencsejáték-piacon. Fel kell vállalnunk a felelősségünket. Nem hagyhatjuk, hogy bárki a kedve szerint bármit megtehessen a szerencsejáték-piacon, még annál is kevésbé, mint a pénzpiacon, hogy majd a társadalom fizesse meg az árát. Az oktatás, a pénzmosás, a bűnözés és a szerencsejáték szabadságának kérdésével foglalkozunk. Ezeket a dolgokat együttesen kell szemlélnünk.
Világos fogalommeghatározásaink sincsenek. Ugyan mindannyian szerencsejátékról beszélünk, a szerencsejátéknak azonban nagyon sok fajtája és számos meghatározása létezik. Ezért örülök a hírnek, hogy készül egy zöld könyv, mert ez majd lehetővé teszi számunkra, hogy egyszerre közelítsük meg a meghatározás kérdését, a problémákat és a sajátos nemzeti szokások sokféleségét.
A pusztán belső piaci megközelítés sehova sem fog minket vezetni ebben a kérdésben. Mindazonáltal nem használhatunk egyetlen megközelítést egy másik kizárásával. Uniós szintű keretszabályozásra van szükségünk, hogy ne kelljen ezt minden évben megvitatnunk. Ebben a kérdésben az összes tagállam és számos különböző működtető is érintett. Az együttes munkával nem a tagállamok jogszabályait kellene aláásnunk, hanem az európai piac jogbiztonságról kellene gondoskodnunk.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, jól tudjuk, hogy léteznek eltérések az egyes országok különböző keretszabályozásai között, továbbá hogy az uniós és nemzeti ítélkezési gyakorlat különböző értelmezései jelenleg nagyszámú jogsértéshez és vitához vezetnek a tagállamokon belül.
A szerencsejáték-szolgáltatások határokon átnyúló jellege teremtette kihívás fényében a továbbiakban nem tartható fenn az az állapot, hogy nem rendelkezünk uniós szintű politikával. Mi több, az internet és az elektronikus kereskedelem utóbbi évekbeli gyors terjedése megnövelte az online játékok kínálatát, és egyre több az ezekből következő határokon átnyúló kérdés, amelyek továbbra is megoldatlanok.
Ezért meggyőződésem, hogy az európai intézményeknek fel kell nőniük az olyan közös kihívásokhoz, mint a fogyasztóvédelem - különösen a gyermekek védelme -, valamint a bűncselekmények és a csalás megelőzése, de a törvénytelen és engedély nélküli szolgáltatások nyújtása elleni küzdelem kihívásához is, amellyel a nemzeti kormányok önmagukban nem tudnak megbirkózni.
A Bizottságnak ezért választ kell adnia a Parlament kéréseire, és törekednie kell az uniós keretszabályozás megteremtésére. Ehhez kellő határozottságot kell mutatnia. Biztos úr, jó szándéka nem kétséges, ezért mondom Önnek, hogy jó ötlet a konzultáció, csakúgy, mint a zöld könyv, feltéve, hogy a helyes jogszabályi keret meghatározására használják, és megjelenésével nem zárul le a folyamat. Az előző Bizottság nagyon gyakran túl sok zöld könyvet és fehér könyvet dolgozott ki anélkül, hogy határozatokat is hozott volna. Ennek ellenére úgy vélem, Ön tudatában van annak, biztos úr, hogy határozatokra van szükségünk, nemcsak szavakra.
Eija-Riitta Korhola
Elnök asszony, az Európai Bíróságnak, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Parlamentnek a szerencsejátékra és a fogadásra vonatkozó álláspontját tekintve a következő következtetésekre jutottam. Gyakorlatilag minden tagállam és a Parlament is elutasítja a származási ország és a kölcsönös elismerés alapelvének alkalmazását e konkrét és kényes területen. A Bíróság is elfogadja ezt, ahogyan azt szeptemberi ítéletében újra határozottan kifejezte. A Bizottság számára ez az ítélet azt jelenti, hogy elveszti egyik kulcsfontosságú érvét, amelyet minden jogsértési esetében használt.
A tagállamok szabadon állapíthatják meg a fogadásra és a szerencsejátékra vonatkozó saját politikai célkitűzéseiket, és szabadon határozhatják meg részleteiben, milyen védekezési szintet vélnek megfelelőnek állampolgáraik számára. A Tanács és a Parlament éveken át szorosan együttműködött. 2006-ban és 2007-ben mindkettő egyetértett abban, hogy a szerencsejátékot és a fogadást kizárják a szolgáltatási irányelvből és az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelvből.
A Schaldemose-jelentés tavaly a Tanács francia elnökség alatt végzett munkájára épült, és ez a vonal folytatódott a svéd és a spanyol elnökség alatt is. A Schaldemose-jelentésben én voltam az EPP-vonal felelőse, és osztom Schaldemose asszony nézetét.
Biztos úr, a következőt szeretném Öntől kérdezni: egyetért-e azzal, hogy a Bizottságnak végre el kellene kezdenie segíteni a tagállamokat minden illegális - más szóval engedély nélküli - szerencsejáték-kínálat elleni küzdelemben ahelyett, hogy olyan kérdésekre fecsérli az idejét, amelyeket már megválaszoltak? Ha így van, hogyan fognak hozzákezdeni?
Bogusław Sonik
(PL) Elnök asszony, kétségtelen, hogy az online szerencsejáték piaca Európában igen lendületesen növekszik. Csakugyan, a világ szerencsejáték-piacának 40 %-a Európára koncentrálódik, növekvő hasznot termelve. Az elmúlt négy év során ezek a bevételek csaknem megduplázódtak: 6,5 milliárd euróról 11 milliárd euróra. Ezekből a statisztikákból kiindulva azt mondhatjuk, hogy ez a jelenség tovább fog terjedni nemzetek feletti szinten és határokon átnyúlva egyaránt. A szolgáltatások és az online piac fejlődése és a fogyasztói szokások változása választ igényel az Európai Uniótól. Az online szerencsejáték közösségi szabályozásának hiánya csak egy példa arra, amikor az intézmények nemcsak a társadalmi változásokkal nem tudnak lépést tartani, de arra is képtelenek, hogy a változó közös európai piac igényeire válaszoljanak. A határokon átnyúló kapcsolatokra és ügyletekre épülő, dinamikusan fejlődő szerencsejáték-piac közös és világos szabályozást igényel annak érdekében, hogy a lehető legkisebbre csökkenjenek a csalással, a pénzmosással, az eredmények manipulálásával és a függőséggel kapcsolatos kockázatok. Világos és átlátható elvek kellenek az egységes piac működési alapjául, és mindenekelőtt meg kellene védenünk az uniós fogyasztókat ezektől a veszélyektől.
Tájékoztatnunk kell a fogyasztókat az online szerencsejáték esetleges negatív következményeiről. A fiatalok, ahogyan ezt márciusi állásfoglalásunkban is elmondtuk, nem elég érettek ahhoz, hogy különbséget tudjanak tenni az olyan fogalmak között, mint a szerencse, az esély vagy a nyerés valószínűsége. Fel kell ismernünk a szerencsejáték-függőségnek a fiatalok körében növekvő veszélyét. Egyre gyakrabban előfordul, hogy a Bizottság nem tud lépést tartani az internet és a különböző online tevékenységek kivételesen gyors fejlődésével, és nem csak ebben az ügyben. Ennek vajon nem az az egyik oka, hogy a Bizottság teljes egészében olyan emberekből áll, akik olyan korban nőttek fel, amikor az online vállalkozások elektronikus világa még csak a fantasztikus regényekben létezett?
A Bizottságnak hozzá kell kezdenie egy részletes jelentés kidolgozásához, amely elemez mindent, ami a szerencsejáték becsületbeli problémájával és annak összes jogi és társadalmi következményével kapcsolatos. Egy világosan meghatározott európai magatartási szabályzat szükséges, amely megállapítja a legmagasabb követelményeket, és képes lesz különbséget tenni a játékok terén a becsületes sportverseny és a piszkos szerencsejáték között.
Elena Oana Antonescu
(RO) Az európai uniós szerencsejáték-piac szabályozása kényes kérdés, függetlenül attól, hogy hagyományos vagy online szerencsejátékról beszélünk. Az online szerencsejáték-ágazat az utóbbi években tovább terjeszkedett, és ma már olyan terület, ahol óriási a nyereség. Egyesek a szerencsejáték betiltása mellett emelnek hangot, míg mások úgy vélik, hogy a tiltás csak azt eredményezné, hogy fokozódna az efféle, minden szabályozást nélkülöző tevékenység.
Az Európai Uniót és a tagállamokat közös célkitűzések vezérlik a szerencsejáték szabályozásnak javítására tett erőfeszítéseikben. Védeni akarják a kiskorúakat, megoldást kívánnak találni a függőségi problémákra, megfelelő ellenőrző intézkedéseket és reklámszabályokat szándékoznak bevezetni, nem beszélve az online szerencsejáték-függőség és mértéktelen használat megelőzéséről.
Mivel ezen a területen semmilyen jogharmonizáció nem létezik, a tagállamok szabadon dolgozhatják ki saját politikai célkitűzéseiket, és maguk határozhatják meg a kívánt védelmi szintet. Noha a célok azonosnak tűnnek, az e terület szabályozásával kapcsolatos kérdések megoldása közel sem könnyű. Mindazonáltal nem tagadhatjuk a helyzet valóságosságát - a szerencsejáték fontos gazdasági tevékenység, amely nem felel meg teljes egészében a belső piaci szabályoknak. Mivel semmilyen technikai akadály nem korlátozza őket, e tevékenységek határokon túl is hozzáférhetők, és eurómilliárdokra rúgó nyereséget termelhetnek.
Az Európai Bíróság ítéletei egyáltalán nem közelítik a szabályozás érvényre juttatásáról különböző nézetet vallók álláspontját. A Bizottság továbbra is azzal a paradox valósággal szembesül, hogy a tagállamok joghatósága alá tartozik a terület szabályozása, miközben a szerencsejáték-szolgáltatók panaszokat nyújtanak be a nemzeti korlátozásokkal szemben.
Én nem támogatom az online szerencsejátékot. Inkább azt mondanám, hogy ellene vagyok e tevékenységnek. Ugyanakkor úgy vélem, abból a valóságból kell kiindulnunk, hogy ezek a játékok léteznek. Ezért harmonizált jogszabályokat kell alkotnunk, amelyek nemcsak szabályozzák a gazdasági szereplők tevékenységeit, ám a legfontosabb, hogy gondoskodnak a fogyasztók védelmét szolgáló intézkedésekről. Biztosítanunk kell, hogy az online szerencsejátékot felelős módon kezeljék. Meg kell védenünk a kiskorúakat és a kiszolgáltatottakat. Meg kell előznünk továbbá a függőséget, és el kell kerülnünk a szervezett bűnözést.
Tamás Deutsch
(HU) Barátsággal köszöntöm mindenekelőtt Barnier biztos urat, akinek ezúton is szeretnék jó munkát kívánni. Tisztelt hölgyeim és uraim, kedves képviselőtársaim, engedjék meg, hogy három pontban foglaljam össze a mondanivalómat.
Elsőként is, ma, amikor szakértők elemzése szerint a tömegmédia, az internet világát éljük, ebben a világban a szerencsejátékok és különösen az online szerencsejátékokról azok társadalmi, kulturális és egészségügyi, mentális hatásai nélkül nem lehet beszélni. Az is nyilvánvaló - az egy esztendővel ezelőtt elfogadott Parlamenti döntés is nyilvánvalóvá teszi -, az online szerencsejátékoknak egyértelmű káros társadalmi következményei vannak. Elég csak, hogyha a szenvedélybetegségek kialakulásával összefüggő hatásairól vagy a szervezett bűnözéssel, a pénzmosással kapcsolatos hatásairól beszélünk, és ne feledkezzünk el a sportfogadás, ezen keresztül a sportot megmérgező hatásáról, hiszen mai nap is egy szörnyű európai bundabotrány időszakát éljük, ami sajnos összefüggésben van ezzel a kérdéssel.
Másodsorban, megítélésem szerint fordítva ülünk a lovon, hogyha az online szerencsejátékok szabályozásának a kérdését a szabad piac kérdésének tekintjük. Ez a kérdés elsősorban fogyasztóvédelmi kérdés. Megítélésem szerint a szabályozásnak a fogyasztóvédelem kérdéseit kell a középpontjában állítani.
S végül, de nem utolsósorban, engedjék meg, hogy két javaslatot megfogalmazzak. Közös, európai szintű szabályozásra van szükség, olyan szabályozásra, amely a fogyasztóvédelem szempontjából indul ki, és amely a megelőzést helyezi a középpontjába: megelőzni a szenvedélybetegségek kialakulását, megelőzni azt, hogy az online szerencsejátékok és a szervezett bűnözés között összefüggés legyen és megelőzni a "fair play”-t veszélyeztető bundabotrányokat is. Végül, de nem utolsósorban, szükség van arra, hogy az Európai Unió egy, az Unió határain átnyúló, azon tovanyúló szabályozást kezdeményezzen, hiszen az online szerencsejátékok kérdése, az egy globális kérdés, így tehát megítélésem szerint ezzel is foglalkoznunk kell.
Jim Higgins
Elnök asszony, sok más tevékenységi területhez hasonlóan a szerencsejáték is a fejlett technológiából húz hasznot. Van ennek előnyös és hátrányos oldala is. Az előnyös oldala, hogy megkönnyíti a fogadást, és egyszerűbbé teszi a fogadások begyűjtését és a tétek megtételét. Óriási jövedelemforrást jelent a tagállamok számára, és óriási területekre terjed ki. Korábban csak a versenyzés és a sport területén létezett, de ma már számos egyéb területen is, például a politikai előrejelzéseknél. Ahogyan Írországban mondjuk, fogadhatsz két falon mászó légyre is. Tehát nagy előrehaladás történt a szerencsejáték által lefedett területek tekintetében.
A hátrányos oldala a csalás, az eredmények manipulálása, a társadalmi és családi zűrzavar, a szerencsejáték-függőség stb. Becslések szerint egyedül az Egyesült Királyságban - ahogyan a Névtelen Szerencsejátékos (Gamblers Anonymous) mondja - a régióban közel 600 000 ember szerencsejáték-függő, és tagja a Névtelen Szerencsejátékos társaságnak. Ugyanezzel a problémával küzdünk Írországban, és közös problémánk ez az Unió egész területén.
Úgy vélem, meg kell vizsgálnunk az EB ítéletét, amikor azt mondjuk, hogy az egyes tagállamok feladata saját szabályaik és szabályozásuk megállapítása. Közös politikára van szükségünk, mert a szerencsejáték határokat lép át. Végigsöpör az egész Európai Unión. Úgy vélem, vissza kell térünk a 2009. március 10-én tett kitűnő ajánlásokhoz, mert ezek újfent figyelmet érdemelnek. A képviselők például felszólítják a tagállamokat, hogy szorosan működjenek együtt a határokon átnyúló szerencsejátékból következő társadalmi és a közrenddel kapcsolatos problémák megoldása érdekében. Másodszor meg kell védenünk a fogyasztókat a csalástól, és ennek megvalósításához közös álláspont szükséges. Harmadszor közös szabályozásra van szükség a reklámhirdetés és az online szerencsejátékkal kapcsolatos intézkedések terén. Végül, de semmiképpen sem utolsósorban a hitel tekintetében maximálni kell a felvehető hitel összegét, ami pedig az életkort illeti, természetesen világosan meg kell szabni a korhatárt.
Panzeri úr azt mondta korábban - és igaza van -, hogy sokat beszélünk itt állásfoglalásokról és ajánlásokról, és ez mind nagyon dicséretes, ám végül is az a feladatunk, hogy ezeket cselekvésre fordítsuk le. Máskülönben mindössze törekvések maradnak. Cselekvésről beszélünk tehát és a menetrendről. Ezért várom nagyon a Bizottság válaszát.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Valószínűleg senki nem vitatja, hogy a szerencsejáték a szenvedélybetegségek egyéb formáihoz hasonlóan komoly társadalmi problémákat vet fel, amelyek nem csupán a szerencsejátékosokat érintik, hanem az egész társadalmat. Összetett problémával van dolgunk.
Globalizált világunkban az internet-hozzáférés gyors terjedésével jelentősen emelkedett a szenvedélybetegség egy új formájának, az online szerencsejátéktól való függőségnek az előfordulása. Az 1996 óta eltelt tizennégy év alatt a szerencsejáték-piac drámai módon megnőtt. Ahogyan nő a piac, úgy növekszik a világon a szerencsejátékból származó általános bevétel. Addig, míg létrehozunk egy közös európai uniós rendszert a szerencsejáték szabályozására, csak a szerencsejáték-üzlet képviselői lesznek boldogok e számok láttán.
Az Európai Bíróság kimondta, hogy a szerencsejáték-szolgáltatások kihasználhatják a szabad mozgás alapelvét, és a tagállamoknak maguknak kell szabályozniuk azokat, figyelembe véve saját értékeiket és szokásaikat. Litvánia például továbbra is az Európai Unió azon országainak egyike, amelyben tilos az online szerencsejáték. Mindazonáltal a szolgáltatások szabad mozgása lehetőséget biztosít a szerencsejátékok számára, és szabad hozzáférést nyújt az online szerencsejátékokhoz, és még ha az egész Európai Unióban betiltanánk is a szerencsejátékot, akkor sem lennénk megvédve a világ más részein nyilvántartott szerencsejátékoktól. Ezért kell létrehozni egy közös európai uniós rendszert az online szerencsejátékok szabályozására, figyelembe véve a veszélyeztetett csoportok védelmét, különös tekintettel a kiskorúak védelmére és az ügyletek ellenőrzésére.
A kiskorúak tárgyához szólva, nemcsak a pénzzel való szerencsejáték az, amitől függőek lesznek, hanem gyakran az erőszakos jellegű és tartalmú játékoktól is, ami szintén nagy probléma.
A helyzet majdnem azonos a szén-dioxid-kibocsátás problémájával, amelyet olyan gyakran vitattunk meg. Az internet számára nincs határ, ezért ha különbözőek az online szerencsejátékról alkotott szabályaink és rendelkezéseink, akkor az hasonló lesz az éghajlatváltozás problémájához: sok beszéd, és sajnos kevés eredmény.
Piotr Borys
(PL) Elnök asszony, egy kérdést szeretnék intézni a Bizottsághoz azokkal a kérdésekkel összefüggésben, amelyeket munkatársam, Nitras úr tett fel, aki ma nem tud jelen lenni, mert strasbourgi utazása nehézségekbe ütközött. Először is szeretném megkérni a Bizottságot, hogy kommentálja a tagországokban az utóbbi időben az Európai Bíróság közös ítéleteivel összefüggésben végrehajtott jogszabály-módosításokat. Másodszor, továbbra is a Bizottság tervei között szerepel-e, hogy jogi eszközökkel lép fel olyan közös keretrendszerek bevezetése érdekében, amelyek az online szerencsejátékokkal kapcsolatos ügyleteket szabályozzák, tekintettel elsősorban a fogyasztóvédelemre és a szerencsejáték-függőség elleni harcra, továbbá a szervezett bűnözés növekvő jelenlétére egy nem megfelelő módon átvizsgált és ellenőrzött rendszerben?
Ezzel kapcsolatban egyetért-e a Bizottság azzal, hogy a tagállamok a ma hatályban lévő közös uniós szabályozás ellenére sem képesek állampolgáraik szerencsejátékát megfékezni, még például a tiltások ellenére sem? Úgy tűnik, ezen a területen a jogi szabályozások nem igazodnak a jelen helyzethez és a fejlődő internetszolgáltatási piachoz. Ezzel kapcsolatban a következő a kérdésem: milyen intézkedéseket szándékozik tenni az Európai Bizottság ezen a területen annak érdekében, hogy esetleg egy minden tagállamra egyaránt érvényes közös jogi keretrendszert hozzon létre?
Toine Manders
(NL) Szeretnék gratulálni Barnie biztos úrnak bizottsági taggá való kinevezéséhez, és melegen üdvözlöm itt, minthogy rengeteg a napirendi pont.
A szolgáltatási irányelv, más néven a "Bolkestein-irányelv”, amelyet itt tárgyaltunk, kifejezetten kizárja a szerencsejátékot. Sajnálatosnak tartom, minthogy ez azt jelenti, hogy nem volt merszünk felismerni, hogy ez problémát jelent a fogyasztók számára, és úgy vélem, ez a kormányokon múlt, amelyek nagyon szerették volna ezt továbbra is a tagállamok kizárólagos jogosítványának tekinteni. Az eredmény egy jogi zagyvalék lett, amely jelenleg jókora jogbizonytalansághoz vezet. Ez sajnálatos, a bátorság hiánya áll mögötte, a mi részünkről is, hogy nem merünk szembenézni a problémáinkkal. Végső soron, ha nem nézünk szembe a problémánkkal, az olyan, mintha strucc módjára homokba dugnánk a fejünket. Holott valódi problémákról van szó, minthogy a szerencsejátékot szolgáltató szervezetek állandóan lesben állnak az újabb lehetőségekre várva.
Jelenlegi jogszabályaink a fizikai határokon alapulnak, ám régóta beléptünk már a virtuális határok korába. Véleményem szerint ezért uniós megközelítést kell biztosítanunk az online szerencsejátékhoz, világosabb jogszabályokat kell bevezetnünk, be kell vonnunk a szolgáltatókat is, és biztosítanunk kell a fogyasztók védelmét, valamint a szervezett bűnözés megakadályozását. Ez azonban azt is jelenti, hogy mernünk kell túllépni azon a helyzeten, ahol a kormányok megtartják monopóliumaikat az Európai Bíróság (EB) azon ítélete alapján, amely szerint a "korlátozó politika folytatása mellett a monopóliumok megengedettek”; ez egyre inkább kicsúszik a kezünk közül.
Az EB rendszeresen ezt állítja, és úgy vélem, vennünk kell a bátorságot, hogy olyan jogilag kötelező érvényű intézkedéseket hozzunk, amelyek megszüntetik a szerencsejáték kóros kinövéseit és a vele való visszaélést; nemcsak állampolgáraink miatt, hanem a szervezett bűnözés kizárása érdekében is. Remélem, sikeresnek bizonyul, Barnier biztos: óriási feladat vár Önre, amihez nagyon sok szerencsét kívánok!
Talán - és ez az utolsó megjegyzésem, elnök asszony - ez már az Ön feladata, hogy bátorítsa a Parlamentet azáltal, hogy ténylegesen szorosabban nyomon követi a szolgáltatási irányelv megvalósítását; végül is sok pozitív beszámolót hallottam e tekintetben.
Franz Obermayr
(DE) Elnök asszony, a C-42/07. sz. ügyben az Európai Bíróság azt vizsgálta, hogy Portugália megsértette-e az uniós jogot, amikor betiltotta az online szerencsejátékot. Portugália megtiltotta bizonyos cégeknek az internetes szerencsejáték-szolgáltatást. Az érintett vállalatok, mint például a BWin és a Liga Portuguesa de Futebol Profissional, bírósághoz fordultak, és egészen az Európai Bíróságig küzdötték fel az ügyüket. Fő érvük az volt, hogy Portugália megsértette a szolgáltatásnyújtás szabadságát, és hogy végső soron bármely vállalkozó számára meg kell adni annak a lehetőségét, hogy határokon átnyúlóan nyújtson szolgáltatást. Ezen túlmenően minden uniós állampolgárnak is lehetőséget kell adni arra, hogy szabadon vehessen igénybe szolgáltatást, amely a szabadság passzív formája.
Tartalmát tekintve azonban a szolgáltatásnyújtás szabadsága a megkülönböztetett bánásmód tilalmát is magában foglalja, ami azt jelenti, hogy az állam nem hozhat külföldi szolgáltatókat kedvezőtlenebb helyzetbe, mint a belföldieket. Másrészről a szolgáltatásnyújtás szabadsága szintén tartalmaz korlátozási tilalmat, amely azt jelenti, hogy természetesen tilos bármely olyan tevékenység, amely önmagában nem hátrányosan megkülönböztető, ám arra irányul, hogy külföldi vállalatok piacra lépését megakadályozza. Érdekes módon az EB elutasította ezt, mondván, hogy a szolgáltatásnyújtás szabadsága korlátozható, amennyiben veszélyezteti a közérdeket, ha ez szükséges a csalás elleni küzdelemhez, a fogyasztók védelmének biztosításához és a szerencsejáték-függőség megelőzéséhez.
A szerencsejáték-függőség jelenleg óriási probléma. Csak Németországban 200 000 embert tartanak hivatalosan szerencsejáték-függőnek, és a fiatalok egyre nagyobb számban válnak e szenvedélybetegség áldozatává. Egy tanulmány szerint az emberek már 13 éves korukban elkezdenek szerencsejátékot játszani. Másrészt, és ezt a problémát is ismerjük, azokat a magánszolgáltatókat, akik megfelelnek a szigorú követelményeknek és megfelelő helyi fogyasztóvédelmi eljárásokkal rendelkeznek, kategorikusan kizárják a piacról, miközben az állami szerencsejáték-monopóliumok elkerülhetik a közösségi versenyt, ami nagyobb előnyhöz juttatja őket a piacon.
Remélem, hogy ezt a nagyon nehéz és kiélezett helyzetet figyelembe fogják venni az új keretszabályozás megalkotásánál, és hogy abba a Bizottság az általam felvetett kulcsfontosságú kérdéseket is bele fogja foglalni.
Giovanni Collino
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, mindenekelőtt szeretnék Barnier biztosnak jó munkát kívánni, mert jól végzett munkára van szükségünk.
A szerencsejátéknak, sajátos természeténél fogva, pszichológiai hozadékai is vannak az egyes játékosokra nézve, de hatással van az egyes társadalmak kulturális és viselkedési jegyeire is. Tekintve a szerencsejátékkal járó kockázatokat, az Európai Bíróság legutóbbi ítélete, amely minden egyes tagállam számára biztosítja a jogot, hogy az online fogadást és szerencsejátékot irányító szabályokat maga alkossa meg, józan ítélet.
A Liga Portuguesa esetében született ítélet megerősíti, hogy az Európai Uniót 27 különböző szabály irányítja belülről, aminek alapján az egyes tagállamok jogszabályok meghozataláról döntöttek. Ez az álláspont teljes egészében szemben áll a belső piac szabályának alkalmazásával, továbbá a szerencsejáték-ágazattal és az uniós szintű harmonizációval.
A nem kellő szigorral szabályozott kínálat kedvezőtlenül hathat az egyes uniós polgárok igényeire és viselkedésére, és itt különösen a legkiszolgáltatottabb csoportokra és a fiatalokra utalok.
Azt kérjük Öntől, Barnier biztos úr, hogy tegyenek lépéseket a keretszabályozás kialakítása érdekében, amely világossá teszi majd a szolgáltatók feladatait, valamint a szolgáltatók részére közös elveket és egy magatartási kódexet határoz meg azzal a céllal, hogy megvédjen minden olyan uniós polgárt, aki szenvedélyes szerencsejátékos.
Milan Zver
(SL) Biztos úr, sok sikert kívánok az új tárcájához!
A szerencsejáték napjainkban a függőség egyik új formája. Ezt mindannyian tudjuk; a modern férfi és nő egyik menekülési formája. Mindazonáltal nekünk, politikusoknak szembe kell néznünk az online szerencsejáték tényével, és meg kell találnunk rá a megfelelő megoldást. Egyfelől meg kell védenünk az Európai Unió alapelveit, úgymint a szolgáltatások szabad mozgását, másfelől viszont meg kell védenünk a fogyasztókat.
Milyen irányba induljunk hát? Azzal, ha túl széles hatáskörrel ruházzuk fel a tagállamok nemzeti hatóságait, úgy tűnik, nem számoljuk föl az online szerencsejáték minden hátrányát. És nem számoljuk fel a pénzmosást vagy a hozzá kapcsolódó egyéb bűncselekményeket sem.
És legfőképpen nem számoljuk fel a monopóliumokat, hiszen az elkötelezett szolgáltatók természetesen pont ezt a szerepet fogják megszerezni maguknak az országhatáraikon belül. A szerencsejáték esetében ellenzem a protekcionizmust, és azt kívánom, hogy az Önök zöld könyve valóban mindenki hasznára oldja majd meg ezt a problémát, a fogyasztók és a nemzeti hatóságok, valamint az Európai Uniót létrehozó alapelvek hasznára.
Ilda Figueiredo
(PT) Elnök úr, biztos úr, nagy horderejű téma került terítékre polgáraink érdekeinek védelme és annak szempontjából, hogy védelmet biztosítsunk a csalás kockázata ellen, amely gyakorta együtt jár a szerencsejátékkal, így az online szerencsejátékkal is.
A tagállamoknak meg kell tartaniuk abbéli autonómiájukat és teljes legitimitásukat, hogy szabályozhassák a szerencsejáték ellenőrzésének területét, mégpedig saját országuk hagyományainak megfelelően, és hogy biztosíthassák a fogyasztók és a polgárok érdekeinek legmegfelelőbb szintű védelmet, ideértve a szociális területen történő befektetéseket is, amint az Portugáliában történik.
Mindezek miatt ezen a téren nincs helye a verseny és a szabad szolgáltatásnyújtás szabályai alkalmazásának. Itt nem egy hétköznapi szolgáltatási területtel van dolgunk, hanem egy olyan játékkal, amely súlyos következményekkel járhat a polgárok életére nézve. Ezért reméljük, biztos úr, hogy a leendő intézkedések kidolgozása során nem fog megfeledkezni erről az álláspontról, és elismerik majd a tagállamok teljes legitimitását a további jogi keretek meghatározására.
Seán Kelly
(GA) Elnök asszony, köszönöm, hogy lehetőséget biztosít arra, hogy szóljak néhány szót erről a lényeges nemzetközi kérdésről.
A szerencsejáték - és különösen az online szerencsejáték - rejtett függőség, és ennek a betegségnek más komoly függőségtől - pl. a kábítószer- és alkoholfüggőségtől - eltérően nincsenek fizikai megnyilvánulásai. Ráadásul az online szerencsejáték az új generáció függősége, és különösen a fiatalok körében terjed, akik sokkal jobban értenek a digitális technológiához, mint a szüleik, és ezért nehezen ellenőrizhetők, következésképpen nehezen védhetők meg.
Ezért üdvözlöm a zöld könyv küszöbön álló közzétételét, amelynek három kérdéssel kell foglalkoznia: elsősorban, fel kell mérnie, milyen széles körben terjedt el a szerencsejáték -példaképp említem, hogy abban a tízezres lélekszámú városban, ahol élek, néhány évvel ezelőtt csupán két fogadóiroda volt, jelenleg viszont már 18 működik. Másodsorban, e tények megállapítását követően a fiatalok, a szülők és az oktatók részére egy oktatási programot kell bevezetni, illetve harmadsorban, minden országban érvényes jogszabályokra lesz szükség.
GA Sok sikert kívánok Önnek ebben a fontos hivatalban, biztos úr.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök asszony, azzal a vitával kapcsolatban, hogy az online szerencsejáték a monopóliumok kizárólagos területe legyen-e, hogy engedélyköteles legyen-e, vagy tiltsuk-e be teljesen, úgy vélem, nem szabad elfelejtenünk, hogy a szerencsejáték-függőség drámai mértékben növekszik. Mint tudjuk, a kaszinók krupiéi pszichológiai képzést kapnak, hogy felismerjék a függő viselkedést mutató játékosokat. Ha kell, őket el is lehet tiltani a játéktól. Az online szerencsejáték-kínálat robbanásszerű növekedése óta azonban a függőség problémája egyre inkább az internetes játékoknál jelentkezik. Veszélybe sodorja az emberek kapcsolatait, a munkájukat, az egészségüket, és pillanatok alatt több ezer eurónyi adósság felhalmozását is eredményezheti.
A fiatalok védelme további problémát jelent e kérdéssel kapcsolatban. Mindazonáltal az sehová sem vezet, ha eltiltjuk őket a szerencsejátéktól. Egy tanulmány kimutatta, hogy Hamburgban a 14-18 évesek körében tíz diákból egy illegálisan, pénzben játszik az interneten, online póker vagy sportfogadás formájában. Azt sem szabad elfelejtenünk, hogy mindez az érintettek és családjaik tragikus sorsa mellett, az államkasszára is hatással van.
Elnök
Biztos úr, engedje meg, hogy legelőször is üdvözöljem Önt, lévén, hogy nem én nyitottam meg ezt a vitát, és egyúttal megadom Önnek a szót, hogy válaszoljon erre sok-sok kérdésre.
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök asszony, köszönöm üdvözlő szavait, és köszönöm mindannyijuk jókívánságait és bíztatását. Amint azt Önök is láthatják - és ahogy már én is elmondtam e Parlament előtt - nagy elszántsággal és eltökéltséggel kezdek hozzá a Barroso elnök úr által rám ruházott feladathoz. Talán még túlzottan idealista is vagyok. Hiszek benne, hogy léteznek kreatív eszményképek, kifejezetten, ha az európai projektről van szó.
A kérdés, amelyet Harbour úr fogalmazott meg nagyon világosan az előbb, és ezen kívül legfőképp Schwab úr, Gebhardt asszony, Rühle asszony és de Jong úr kérdései mind a következőkre vonatkoznak: mutat-e majd az Európai Bizottság ez alkalommal eltökéltséget és kezdeményezőkészséget, mi több, talál-e erre más eszközt, mint a jogsértési eljárásokat?
Hölgyeim és uraim, ne feledjék, mintegy 48 órája töltöm be tisztemet. Ezért kérem, adjanak időt nekem és kollégáimnak, hogy komolyan foglalkozhassunk a kérdéssel, és úgy tárhassuk munkánkat Önök elé. Mindazonáltal, amiről szólni kívánok Önöknek, az egy újfajta megközelítés, amely nagyon fontos a számomra. Mint azt Önök közül is elmondták néhányan - többek közt Karas úr, Gebhardt asszony és egy perce Figueiredo asszony -, nem egy átlagos szolgáltatási ágról beszélünk. Ezért várják Önök is jogosan a Bizottság újféle hozzáállását, kezdve azzal az egyeztetéssel, amelyre épp most tettem javaslatot Önöknek.
Jelenleg a tagállamok maguk választhatják meg, miként közelítik meg ezt a kérdést, már amennyiben eleget tesznek a Szerződésből fakadó kötelezettségeiknek. Minden tagállam úgy véli, hogy a szerencsejátékot gondosan szabályozni kell, tekintettel azokra a kockázatra, amelynek kiteszi a társadalmat, amely kockázatot Schaldemose asszony jelentése - amelyet én magam alaposan és nagy érdeklődéssel olvastam - részletesen ismertet.
A Tanács munkája során is fény derült a vélemények, a hagyományok és a meglévő gyakorlatok közti jelentős eltérésekre. Azt vettem észre, hogy mióta 2006-ban úgy döntöttek, hogy kivonják a szerencsejátékot a szolgáltatásokra vonatkozó irányelv hatálya alól, a Bizottság nem konzultált a tagállamokkal egy európai uniós kezdeményezés érdekében. Ez az tehát, ami változni fog. Ami engem illet, kollégáim és én szorosan figyelemmel fogjuk követni a tanácsi munkacsoport tevékenységét. Arról is tudomásom van, hogy számos tagállam szeretné, ha korlátoznánk a fogyasztói jogokról szóló irányelvtervezet hatályát. És megerősítem, hogy a Bizottság nem veti el a jogsértési eljárásoktól eltérő megoldások alkalmazásának lehetőségét.
Hogy rátaláljunk a megfelelő útra, ki fogok adni egy politikai dokumentumot. Én magam a zöld könyv kifejezést használtam, de ehhez még ellenőriznem kell a Bizottság munkaprogramjának tartalmát és ütemezését, és meg kell ezt vitatnom a kollégáimmal. Mindazonáltal, ki fogunk adni egy politikai dokumentumot a kérdéssel kapcsolatos jövőbeni egyeztetések rendezése érdekében. Ez a kérdés, hölgyeim és uraim, biztosíthatom Önöket, az európai szintű koordináció új és értelmes formája lesz.
Természetesen fontos a gazdasági dimenzió is, de ismétlem, ami engem illet, nem csak ez számít. Más kérdések is épp ilyen nagy kihívást jelentenek a közérdek szempontjából. Creutzmann úr, Kirkhope úr, Paška úr - nem említhetek minden felszólalót név szerint, de gondosan feljegyeztem mindent, amit a képviselőcsoportok vezetői csoportjaik nevében említettek.
Az egyik ilyen kérdés, az egyik kihívás a határokon átnyúló bűnözés. Lehetséges-e ez ellen anélkül küzdeni, hogy európai szintű megközelítést alkalmaznánk? Véleményem szerint ez lehetetlen. Mi több, ha nem fogadunk el uniós szintű megközelítést az online szerencsejáték kapcsán, nem jutunk előre az e-kereskedelem belső piacának létrehozása terén sem.
Ami az online játékokat illeti, a legkevesebb, amit feltétlenül meg kell tennünk, hogy erősítjük az Európán belüli játékokat szabályozó nemzeti hatóságok közötti együttműködést. Ezt a kérdést egyébiránt a tanácsi munkacsoport is bizonyára tanulmányozza, ezért a Bizottság ezen és más kérdéseken is a tagállamokkal együttműködve fog dolgozni.
Úgy hiszem, hogy amellett, hogy meghallgatom a tagállamok véleményét, továbbra is oda fogok figyelni arra, mi hangzik el itt az Európai Parlamentben, ahogy a mai délelőtt folyamán is tettem - habár világosan látom, hogy a Ház különböző tagjai különböző véleményt képviselnek, amelyek nem minden esetben következetesek -, mert tudom, mit jelent a Parlament többségi vonala. Meg fogom hallgatni a Parlamentet, csakúgy, mint a jobb európai koordinációról szóló egyeztetésben érdekelt többi érintett felet és szervezetet is. Mindenesetre, ez az, amire én javaslatot fogok tenni a Bizottságban helyet foglaló kollégáimnak a következő napok során.
Beszéltem már kihívásokról és vizsgálatokról, elnök asszony, és ezzel is szeretném befejezni. A társadalom előtt tornyosuló problémák között természetesen a függőség - amely különösen fontos, és amelyre az Önök jelentése is felhívja a figyelmet - és a kiskorúak kérdése is szerepel. Szigorú korlátokkal kell elérnünk, hogy a kiskorúak ne űzhessenek szerencsejátékot; minden tagállam dolgozik ezen a kérdésen, ám meglehetősen rendszertelen módon. Ezért vélem úgy, hogy ezen a ponton elkerülhetetlen az uniós koordináció.
Ahhoz, hogy jó munkát végezzünk, először is pontos megértés szükséges; ezért fogadom el a kérést, amelyet Önök közül sokan kifejeztek, hogy adjunk ki egy bizottsági politikai dokumentumot, amely a most idézett adatok mellett további adatokat és megbízható statisztikákat tartalmaz. Ennélfogva törekedni fogok annak biztosítására - és ez az, amit Stihler asszony és McGuinness asszony épp most kért -, hogy a világos politikai irányok mellett, amelyek alatt nem csak a szavakat, hanem határozati javaslatokat is értek, a bizottsági dokumentum tartalmazza mindenekfölött a szóban forgó kérdések lehető legpontosabb diagnózisát is.
Még egy utolsó szó, elnök asszony, egy olyan kérdéssel kapcsolatban, amely szintén összefügg a szerencsejátékkal - ez pedig nem más, mint a sportfinanszírozás. Olyan emberként mondom ezt, aki 10 évet szentelt az életéből arra, hogy sporteseményeket szervezzen. Alig néhány nap választ el bennünket a Vancouveri Olimpiai Játékok megnyitójától, és az a megtiszteltetés ért, hogy az Olimpiai Játékok szervező bizottságának egyik elnöke lehetek. Ezrét jól tudom, hogy az ilyen nagyszerű sportesemények megrendezése pénzbe kerül, és hogy a finanszírozási háló valahol a szerencsejátékokhoz is kapcsolódik.
Ez az oka annak, hogy számos tagállam, amely a szerencsejáték segítségével finanszírozza a sportot, őrködik saját nemzeti gyakorlata és jogszabályai fölött. Hogy jobban megértse az ezzel kapcsolatos aggodalmakat, a Bizottság jelenleg is dolgozik egy sportfinanszírozási témájú tanulmányon. Jövő héten ezzel kapcsolatban egy konferencia is megrendezésre kerül Brüsszelben, és abban a politikai dokumentumban, amelyet majd Önök elé tárok, szintén szót ejtünk majd ezekről a hálózatokról, amelyek a szerencsejátékon keresztül finanszíroznak sport- vagy más jellegű eseményeket.
Hölgyeim és uraim, nagy figyelemmel hallgattam Önöket, és nagyon hálás vagyok felszólalásaik sokféleségéért és színvonaláért. Ezek után is figyelemmel leszek Önök iránt. A Parlament mellett és a Parlamenttel együtt én is minden érintett féllel egyeztetni fogok. Ezért az említett politikai dokumentum alapján, amely a testület beleegyezésétől függően valószínűleg egy zöld könyv lesz, legkésőbb ez év őszén újfent találkozom majd Önökkel, hogy elérhessük arra irányuló céljainkat, hogy még következetesebbek legyünk, és létrehozzuk az európai uniós szintű koordináció csodálatos formáját.
Elnök
Nagyon köszönjük, biztos úr, ezt a teljes és ösztönző választ.
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Sławomir Witold Nitras
írásban. - (PL) Először is, szeretném felhívni a figyelmüket arra, mekkora jelentősége van napjainkban az online szerencsejátéknak. E vitában több kérdéssel is foglalkozunk, amelyeket véleményem szerint a lehető leghamarabb meg kell oldanunk, lehetőleg közösségi szinten. Az Európai Bíróság ítéletében kimondta, hogy a szerencsejáték szabályozása a tagállamok feladata, és hogy azok jelenleg épp szigorítják e területre vonatkozó szabályozásukat. Nem csak Lengyelországban, de más államokban is hallani olyan hangokat, amelyek szerint jelentősen korlátoznunk kellene az internetes szerencsejáték lehetőségeit. Véleményem szerint ez egy helyes irányba tett lépés, amely az internet biztonságának megőrzését célzó elveket is magában foglaló világos és egységes szabályozás bevezetése felé tart. Másfelől, az online szerencsejátékokat gyakran nem csak egy ország területén belül játsszák. Ennek pedig komoly, nemcsak jogi, hanem pénzügyi következményei is vannak. Arra a kérdésre, hogy melyik állam jogszabályait kelljen alkalmazni, és milyen mértékben, továbbra sincs válasz. Véleményem szerint, mivel az Európai Unió egyik alapvető feladata, hogy gondoskodjon polgárai biztonságáról, uniós szintű szabályozást kellene bevezetnünk, és biztosítanunk kellene annak hatékony végrehajtását is.
(Az ülést 11.25-kor felfüggesztik és 12.00-kor folytatják.)
