A szavazáshoz fűzött indokolások
A szavazáshoz fűzött szóbeli indokolások
Christopher Heaton-Harris
Elnök asszony! Az e kérdéssel kapcsolatos szavazás során tartózkodtam, mert úgy gondolom, hogy a Bizottságnak túl sok a tennivalója, és nincs igazán szüksége arra, hogy újraértékelje, merre halad politikailag vagy politikai előrelátás tekintetében. Sokkal többet kellene beszélni a deregulációról, és nem arról, hogyan tudunk előrehaladni egy közös bevándorláspolitikával.
A körzetemben sok kisvállalkozás, amelyeket képviselek, azt szeretné, hogy erről a helyről kevesebb szabályozás induljon ki. Valójában sokan azt szeretnék látni, hogy az e helyről származó szabályozást hatékonyabban hajtják végre az Európai Unió egész területén.
Végül, a körzetemben sokan vannak azok, akik aggodalmukat fejezik ki azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság nem azt teszi, ami a dolga. Előfordulhat például, hogy a Bizottság ebben a pillanatban is félretesz különböző tagállamok ellen indított jogsértési ügyeket, ha azok kockázatossá válnak, hogy pár évre rejtve maradjanak a nyilvánosság előtt. Ez az a kérdés, amiben a Bizottságnak most előre kellene haladnia.
Bernard Wojciechowski
(PL) Elnök asszony! A Bizottság 2009-re vonatkozó prioritásai közé a munkahelyek számának növelése, az éghajlatváltozás problémája és a fenntartható Európa kialakítása tartozik. Az Európai Unión belüli foglalkoztatás különösen figyelmet érdemel.
Az Amszterdami Szerződést 1997 novemberében a luxembourgi csúcstalálkozón fogadták el. Ez létrehozta egy európai foglalkoztatási stratégia kialakításának alapját. A tagállamokon belüli munkanélküliség problémája miatt - ekkor 17 millió munkanélküli volt - ezt a kérdést prioritássá tették. Kilenc évvel később, 2006-ban a kibővített Európai Unióban, a munkaképes korúak 64,3%-át foglalkoztatták. Dániában volt a legmagasabb a foglalkoztatás, Lengyelországban a legalacsonyabb. A munkaképes korúak összesen 7,9%-a volt munkanélküli. Összehasonlításképpen az Egyesült Államokban 4,6% volt a munkanélküliség. Az elmúlt évben 24 tagállamban csökkent, háromban pedig nőtt a munkanélküliség. A legnagyobb mértékű csökkenést Lengyelországban, Bulgáriában és Lettországban mérték, míg a legnagyobb növekedést Észtországban.
Haug asszony jelentése bemutatja, milyen fontos szerepet játszanak a tagállamok az Európai Unió foglalkoztatási politikájában.
Kathy Sinnott
Tisztelt elnök asszony! E szavazás és az Öböl menti olajról történő szavazás során arra kényszerültem, hogy tartózkodjak, illetve a jelentés ellen szavazzak egyszerűen azért, mert a szavazás már feltételezi a Lisszaboni Szerződés elfogadását.
Ezt nagyon merésznek és tiszteletlennek tartom azon parlamentekkel szemben, amelyek még nem ratifikálták a szerződést, és különösen az írekkel szemben, akik még ezután tartanak népszavazást erről a kérdésről.
Szeretném megkérni a Parlamentet és azokat, akik összeállítják ezeket az állásfoglalásra irányuló indítványokat, hogy nagy igyekezetükben tartózkodjanak attól, hogy feltételezik egy olyan szerződés elfogadását, amelyet vagy ratifikálnak, vagy nem. A demokrácia érdekében tartózkodniuk kell ettől.
Bernard Wojciechowski
Tisztelt elnök asszony! Teljes mértékben támogatom a Salafranca Sánchez-Neyra úr és mások által összeállított, elfogadott állásfoglalást. Vannak akik, csak prédikálnak, és vannak, akik cselekszenek.
Európának erősítenie kellene a Latin-Amerikával való kapcsolatát. Ennek a kapcsolatnak az előnyeit a következő nemzedékeken keresztül fogjuk élvezni, amit nem mondhatunk el a Galileo projektről.
Végül is - ahogy az állásfoglalás is rámutat - az euro-latin-amerikai partnerség összességében több mint egy milliárd embert foglal magában, akik az ENSZ-tagállamok egyharmadát teszik ki és a világkereskedelem több mint egynegyedét adják.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Tisztelt elnök asszony! A Kereskedelmi Világszervezet megalakulásának az volt a célja, hogy szabad és többoldalú kereskedelem jöjjön létre. Felismerték, hogy a barátság és tisztesség elvén alapuló nyílt piac a stabil gazdasági növekedés és a világméretű szegénység csökkentésének kulcsa.
Sokak számára azonban a WTO még mindig egy nagy talány. Ennek az az oka, hogy tevékenységei nem átláthatóak, és nem megfelelő információkat hoznak nyilvánosságra. A jelenlegi csökkentett létszámú, G4 és G6 munkacsoportokat gyakran úgy tekintik, mint amelyek azon nagy országok képviselői, amelyek a többi tagra erőltetik vagy akarják erőltetni akaratukat.
Egy másik probléma az, hogy a WTO-tól nem kapnak technikai és jogi segítséget azok a kevésbé fejlett országok, amelyek nem részesülnek a fokozott piaci liberalizáció gazdasági előnyeiből.
Például Indiát, Kínát vagy Brazíliát fejlődő országnak tekintik annak eredményeképpen, amilyen előnyökre szert tudnak tenni a kedvezőbb feltételek és a különböző kötelezettségek alapján. Úgy gondolom, hogy a WTO politikájában ez hibának számít. A WTO nem veszi figyelembe az említett országok masszív lehetőségeit és erőforrásait. Ezek az országok kihasználják ezt, és gyakran árdömpinget alkalmaznak a kereskedelmi kapcsolatokban, ami káros más országok szempontjából. A fejlődő országok tekintetében egyértelműbb csoportosításra lenne szükség, amely tekintetbe veszi például az olyan tényezőket, mint a gazdasági erő, gazdasági fejlődés, GDP-növekedés és exportnövekedés.
Syed Kamall
Tisztelt elnök asszony! Mindannyian egyetértünk abban, hogy szükség van a WTO reformjára. De a Kereskedelmi Világszervezet szempontjából az jelentené a leghatékonyabb reformot, ha a tárgyaló felek, többek között az Európai Unió hozzáállásában következne be megújulás.
Felkérem kollégáimat, hogy támogassák a különböző érdekelt feleket tömörítő, a valódi kereskedelmet követelő globális kampányt, amelynek jómagam és Abdi Abdirahim Haithar (a Kelet-Afrikai Törvényhozó Gyűlésből) vagyunk a társelnökei. Öt dolgot követelünk. Töröljük el a mezőgazdasági támogatásokat; töröljük el a mezőgazdasági vámtarifákat; liberalizáljuk a származási szabályokat; helyezzünk nagyobb hangsúlyt például az infrastruktúrára irányuló kereskedelemösztönző támogatásra a korrupt kormányoknak nyújtott közvetlen költségvetési támogatással szemben! És végül az alacsony jövedelmű országok kapjanak ösztönzést ahhoz, hogy felszámolják az egymás közötti akadályokat, hogy gazdasági növekedést érhessenek el - a növekedést a vállalkozók tudják megteremteni -, és hogy részt vehessenek a globális kereskedelmi rendszerben.
Bernard Wojciechowski
(PL) Tisztelt elnök asszony! Az európaiak megbecsülik a természeti környezetet. Az Eurobarometer közvélemény-kutatásai kimutatják, hogy az emberek több mint 70%-a azt szeretné, hogy a döntéshozók ugyanolyan fontosságot tulajdonítsanak a környezetvédelmi politikának, mint a gazdaságnak és a társadalmi kérdéseknek.
Az éghajlatváltozás folyamatban van. Az elmúlt 100 évben az európai átlaghőmérséklet 0,095°C-kal nőtt, a következő évszázadban pedig 2°, sőt 6°C-kot is emelkedhet. Az OECD számításai szerint Európában a gyermekhalálozások és betegségek 6,4%-át a környezetszennyezés okozza.
Az Európai Unió megvalósíthatja a Kiotói Jegyzőkönyvben meghatározott, a szennyezés csökkentésével kapcsolatos célkitűzéseket (az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elnök
Elnézést, de túl gyorsan beszél, a tolmácsok nem tudják követni Önt.
Bernard Wojciechowski
(PL) ... a kibocsátáskereskedelmi iránymutatásoknak az Európai Unióban történő bevezetésével, valamint egyéb eszközökkel, beleértve az éghajlatváltozás elleni küzdelemre vonatkozó európai programot. Úgy gondolom, hogy Ferreira asszony jelentése még inkább arra fogja ösztönözni a tagállamokat, hogy tegyenek intézkedéseket a környezetvédelem terén.
Christofer Fjellner
(SV) Elégedetlenségemet szeretném kifejezni azzal kapcsolatban, hogy nem volt alkalmunk az egyéni CO2-kártyákra vonatkozó javaslat ellen szavazni, illetve más szavakkal azon egyéni kártyák ellen, amelyekről azt gondolják, hogy ezzel mérni lehet az egyének üvegházhatáshoz való hozzájárulását. Ez egyszerűen téves elképzelés. Szemben áll az emberi vállalkozó szellemmel és fejlődéssel, és rendkívül furcsa jelzéseket közvetít: ne lélegezz, ne eddz, és főleg ne lihegj és az isten szerelmére, nehogy szellents!
Milyen szankciók vonatkoznának azokra, akik túl sok szén-dioxidot bocsátanak ki vagy túl nagy mértékben járulnak hozzá az üvegházhatáshoz? Tiltsuk meg nekik végképp, hogy lélegezzenek? Nem, az ilyen jellegű idióta elképzelések aláássák a hitelességünket és elterelik a figyelmet a korrekt, hatékony intézkedésekről, azaz a kibocsátási jogok kereskedelméről, a "szennyező fizet” elvről és a ténylegesen működő egyéb módszerekről.
Csodálkozom azon, hogy nem tiltakoztak többen e javaslat ellen, és hogy úgy tűnik, észrevétlenül átcsúszott. Nagyon bánatos vagyok, ha a beszédem miatt több szén-dioxidot bocsátottam ki, mint amennyire ténylegesen jogosult vagyok. Nagyon sajnálom.
Bernard Wojciechowski
(PL) A nemzetközi beszámolókészítési standardokról szóló állásfoglalás mellett szavaztam. Az IFRS megkönnyíti az ugyanazon, sőt a különböző ágazatokban működő társaságok pénzügyi beszámolóinak összehasonlítását. Úgy gondolom, hogy az Európai Uniónak meg kell vizsgálnia, hogy a nemzetközi beszámolókészítési standardok kis- és középvállalkozások tekintetében történő bevezetéséből származna-e valamilyen előny, és ha igen, milyen.
A szavazáshoz fűzött írásbeli indokolások
Giles Chichester  
írásban. - A brit konzervatívok támogatják, hogy a fenti állásfoglalásban hangsúlyosan szerepel a jobb szabályozás, az adminisztratív terhek csökkentése, hogy ismét hangsúlyozza a növekedésre és a munkahelyteremtésre vonatkozóan a lisszaboni stratégiában szereplő célkitűzések fontosságát és az egységes piac megvalósítása érdekében tett további erőfeszítéseket. Támogattuk a független hatásvizsgálatokra történő hivatkozásokat is a jogalkotás területén, hisz ez a konzervatív európai parlamenti tagok régóta dédelgetett vágya.
Egyebek mellett azonban nem tudjuk támogatni a közös bevándorlási politikára, illetve a közös menedékügyi politikára tett utalásokat, vagyis az olyan változásokat, amelyek csökkentik a tagállamok szabadságát a jogi és a belügyi területeken, illetve az "Európai külső akciós szolgálat” létrehozását vagy bármilyen más, az EU védelmi képessége irányába tett elmozdulást.
A fenti okokból a végső szavazáson tartózkodtunk.
Hélène Goudin és Nils Lundgren  
írásban. - (SV) Az állásfoglalásra irányuló indítvány számos bizonytalan pontot tartalmaz. Támogatjuk a belső piac fejlesztését, de az a kijelentés, hogy az Európai Parlament sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy e területen hiányzik a konkrét harmonizáció, többféleképpen értelmezhető. Az egyik értelmezés az, hogy még teljesebb harmonizációt, részletes szabályozást kell bevezetni, ezt pedig nem támogatjuk.
Mivel az indítvány elutasít minden, kohéziós politika újra nemzeti hatáskörbe vonására tett kísérletet és támogatja a közös bevándorláspolitikát, valamint a NATO-ra vonatkozó közös politika kialakítását, úgy döntöttünk, hogy a közös állásfoglalásra irányuló indítvány ellen szavazunk.
Pedro Guerreiro  
írásban. - (PT) Egy olyan EU-ban, amelyet a munkavállalók és az egész lakosság szociális és gazdasági feltételeinek romlása jellemez, és ahol a gazdasági javak koncentrációja, az egyenlőtlenségek és a szegénység továbbra is nő, jelentőségteljes, hogy sem a Bizottság, sem a Parlament többsége nem tekinti az említett elfogadhatatlan helyzet elleni küzdelmet kiemelt fontosságúnak. Ezenfelül ez nem is lehetne másképp, mivel az uniós politikáknak pontosan e helyzet támogatása a célja.
A szóban forgó prioritások a neoliberális politikák kiterjesztésére törekszenek és több intézkedésre helyezik a hangsúlyt az egységes piac (azaz a szolgáltatások, az áruk és a munkaerő piacának a rugalmas biztonság végrehajtásával történő liberalizációja) teljes végrehajtása és a nemzetközi kereskedelem előmozdítása érdekében a föderalista és militarista program (amely magában foglalja a saját és a NATO stratégiájának felülvizsgálatát) felgyorsításával összhangban, valamint a még nem ratifikált (!) Lisszaboni Szerződés alapján.
Végül egy olyan évben, amikor európai parlamenti választásokra kerül sor, arra ösztönöznek és szólítanak fel bennünket, hogy fokozzuk az uniós propagandát és az EU politikáival kapcsolatos ködösítést. Akik ezt az irányvonalat támogatják, elutasították a képviselőcsoportunk által előterjesztett módosítást, amely kifogásolja az Európai Bíróság azon döntéseit, amelyek legitimizálják a bérdömpinget és korlátozzák a szakszervezeti jogokat.
Małgorzata Handzlik  
írásban. - (PL) Az Európai Parlamentnek a 2009. évi politikai stratégiáról szóló állásfoglalása kedvezően reagált az Európai Bizottság dokumentumában szereplő számos pontra. Különösen fontos hangsúlyozni a gazdasági, a társadalmi fejlődés és a környezetvédelem közötti kölcsönös összefüggést, amelyek mindegyike fontos a fenntartható gazdaságok létrehozása szempontjából. A Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság tagjaként különösen örvendetesnek tartom a kis- és középvállalkozások lehetőségeinek ösztönzésére irányuló kezdeményezések támogatását.
Nem hagyhatjuk figyelmen kívül azon irányelvek megfelelő végrehajtásának kérdését, amelyek kulcsfontosságúak a belső piac, különösen a szolgáltatásokról szóló irányelv és a fogyasztói hitelekről szóló irányelv szempontjából. A rendeleteket valamennyi tagállamban helyesen át kell ültetni a nemzeti jogba, ha tényleges előnyöket akarunk szerezni az európai integrációból. Nem feledkezhetünk meg azonban arról, hogy az Európai Bizottság központi szerepet játszik az ellenőrzés, a beszámolókészítés, valamint a tagállamok e célkitűzés elérésére irányuló erőfeszítéseinek támogatása terén.
Az állásfoglalásban az Európai Parlament figyelembe vette az Európai Bíróság által a Viking-, Laval- és Rüffert-ügyben hozott legutóbbi ítéletetek következményeit, valamint azt, hogy további vitát kell folytatni az Európai Parlamentben. E tekintetben számítok az Európai Bizottság közreműködésére és a képviselőivel folytatandó konstruktív tárgyalásokra.
Egyetértek azzal, hogy a 2009. év vízválasztó lesz az európai intézmények működése szempontjából. Optimista vagyok azonban azzal kapcsolatban, hogy ez nem fogja akadályozni a legfontosabb éves célkitűzések végrehajtását.
Dan Jørgensen, Poul Nyrup Rasmussen, Christel Schaldemose és Britta Thomsen  
írásban - (DA) Az Európai Parlament Szocialista Képviselőcsoportja úgy határozott, hogy a Zöldek/Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja által javasolt, a bioüzemanyagok 10%-os részarányának legkésőbb 2020-ig történő elérésével kapcsolatos cél teljes eltörlésére vonatkozó módosítás ellen szavaz.
Nem kötünk kompromisszumokat a fenntarthatósággal kapcsolatban, sem társadalmi, sem környezetvédelmi szempontból, és ezért ragaszkodunk ahhoz, hogy a 10%-os célkitűzés továbbra is kötelezettség legyen, és hogy ez fenntartható módon legyen megvalósítható.
Készek vagyunk a célkitűzés felülvizsgálatára, ha nyilvánvalóvá válik, hogy nem valósítható meg fenntartható módon. Mindazonáltal úgy gondoljuk, hogy a Bizottság éves politikai stratégiája megfelelő keret e döntés az EU éghajlat-változási csomagjával, többek között a megújuló energiaforrásokról szóló irányelvvel kapcsolatos tárgyalások révén történő meghozatalához.
Silvia-Adriana Ţicău  
A Szocialista Képviselőcsoport által a Bizottság 2009-re vonatkozó éves politikai stratégiájáról szóló közös állásfoglalásra irányuló javaslatra vonatkozóan benyújtott 1., 2., 3. és 4. módosítás mellett szavaztam. Arra kérték a Bizottságot, hogy oldja meg a munkaidőről szóló irányelvvel, a munkaerő-kölcsönzésről szóló irányelvvel és a nyugdíjjogosultságok hordozhatóságáról szóló irányelvvel kapcsolatos, megoldhatatlan politikai helyzetet. Ezek az európai szociál- és foglalkoztatási politika alapvető aspektusai. E módosítások arra kérik a Bizottságot, hogy teljesítse arra vonatkozó kötelezettségvállalását, hogy jogalkotási javaslatot nyújt be a határokon átnyúló kollektív szerződésekre vonatkozó minimumszabályokkal kapcsolatban, ami lehetővé tenné a tagállamok számára, hogy elsősorban kollektív tárgyalások révén fejlesszék e szabályokat.
Sajnálom, hogy ezek a módosítások nem kapták meg a szükséges többséget. Következésképpen a kialakult szöveg ellen szavaztam, mivel nem veszi figyelembe a szociális Európa szükségleteit.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
írásban. - (PL) 2008 a Lisszaboni Szerződés ratifikációjának éve, amely szerződés a tervek szerint 2009-ben lép hatályba. Új hatáskörrel fogja felruházni az Európai Uniót, és jelentős hatást fog gyakorolni a közösségi költségvetésre.
Az újonnan alakult Parlamentnek és a Bizottságnak egy teljesen új költségvetési eljárással kell majd foglalkoznia, amelynek a 2010-es költségvetés lesz a tárgya. Ezért rendkívül fontos, hogy legkésőbb ez év végéig világos megállapodással rendelkezzünk a vonatkozó költségvetési és jogalkotási aktusokkal kapcsolatos változások tekintetében, hogy 2010-re átlátható keretet biztosítsunk. Ezenkívül fokozni kell az uniós kiadások valamennyi aspektusának széles körű felülvizsgálatára irányuló előkészületeket hogy a Bizottság legkésőbb ez év végéig jelentést nyújthasson be.
A jövő év tekintetében a szolidaritás elvét prioritásnak kell tekinteni, de végrehajtásának biztosításához garantálni kell a finanszírozást. Engem az nyugtalanít, hogy a többéves pénzügyi keret által meghatározott felső összeghatárokon belül rendelkezésre álló mozgástér miatt a Bizottság már létező prioritásai és az általa meghatározott új prioritások nem valósíthatók meg egyidejűleg az előbbiek sérelme nélkül.
Ezért az első költségvetési javaslatnak reális képet kell adnia a jövő évre vonatkozó valamennyi követelményről, figyelembe véve a Parlament arra irányuló kérését, hogy az európai polgárok általános érdekét szolgáló kísérleti projektek számára biztosított valamennyi összeget fel kell használni.
Pedro Guerreiro  
írásban. - (PT) Ne felejtsük el, hogy a Közösség 2009-es költségvetésével kapcsolatos vita mellett folyik egy másik vita is az egész EU költségvetéséről az intézményközi megállapodásban előírtak szerint. E felülvizsgálatnak a pontos módját még meg kell határozni, de aggaszt bennünket néhány, erre vonatkozóan már közölt célkitűzés.
Ezenfelül a Tanács már bejelentette, hogy szándékában áll, hogy reális és szigorú mértékű kifizetési szinteket alakítson ki, valamint hogy kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatainak mértékét gondosan elemezni kell a Közösség finanszírozási kapacitásához viszonyítva, ami arra utal, hogy a strukturális politikai és kohéziós költségvetési tételeknél valószínűleg további csökkentések várhatók, amit mi ellenzünk. Eltérő az álláspontunk és úgy gondoljuk, hogy részletes elemzést kell végrehajtani azzal kapcsolatban, hogy miért nem sikerült felhasználni az említett költségvetési tételek alapján kiosztott teljes összegeket, valamint hogy intézkedéseket kell tenni a szigorú végrehajtásuk biztosítása érdekében.
Eközben a javaslat ragaszkodik a külső fellépésekhez juttatandó pénzösszegek növeléséhez annak biztosítása érdekében, hogy a források összeegyeztethetők legyenek az EU törekvéseivel. Az általunk javasolt módosítás elutasítása megvilágította azt, hogy mit is jelent ez valójában. Hevesen elleneztük a Tanács arra vonatkozó kérését, hogy az európai biztonsági és védelmi politikán belüli katonai kiadásokhoz további uniós költségvetési juttatásokat biztosítsunk.
Janusz Lewandowski  
írásban. - (PL) Tisztelt elnök asszony! A 2009-es költségvetésnek figyelembe kell vennie a jövő évre kiható különleges körülményeket.
Mindenekelőtt a Lisszaboni Szerződés várható hatálybalépésének költségvetési kihatásai, valamint az európai választások, továbbá az új Európai Parlament és Európai Bizottság kialakítása kihívást jelent majd az EU jogalkotási és költségvetési tevékenységeinek folytonossága szempontjából. Ugyanakkor a tervek szerint ez az az év, amikor teljesen végre kell hajtani a 2007-2013-as pénzügyi tervet egy kétéves felgyorsulási időszakot követően, amelyre kihatással voltak a jogalkotás terén tapasztalható késedelmek és ennek következtében a hosszú távú programok elkezdésének halasztása.
Teljesen érthető, hogy hangsúlyt kapott az innovatív politikák, valamint az Európai Unió külpolitikai törekvéseinek finanszírozása. Ez azonban nem mehet a kohéziós politika rovására, amely pillanatnyilag rendkívül fontos a különböző országok és régiók fejlettsége közötti különbségek miatt. A jelentés 3. szakasza, amely a szolidaritás elvével foglalkozik, ismerteti, hogyan használhatók fel helyesen és átláthatóan a strukturális alapok. Ez különös jelentőséggel bír figyelembe véve a 2008-2009-re tervezett költségvetési felülvizsgálatot, amely kihatással van a 2013 utáni uniós pénzeszközökre. Ez még egy másik fontos kérdés a 2009-es költségvetési politika vonatkozásában.
David Martin  
írásban. - Örvendetesnek tartom Haug asszonynak a 2009. évi költségvetés - III. szakasz - Bizottság: 2009-es költségvetési keret és prioritásokról szóló jelentésének tartalmát. A jelentés útmutatásokat ad, amelyek elő fogják segíteni a jelenlegiről a Lisszaboni Szerződésből következő új eljárásra való áttérést. Én a jelentés mellett szavaztam.
Brian Simpson  
írásban. - Jóllehet a közös állásfoglalásra irányuló indítvány mellett fogok szavazni, meg kell mondanom, hogy ez egy jellemző európai parlamenti állásfoglalás, amely nem a környezet vagy a tengeri biztonság iránti aggodalom miatt jött létre, hanem azért, mert a konzervatív spanyol politikusok még mindig kétségbeesetten próbálják visszanyerni Gibraltárt és kényelmetlen helyzetbe hozzák saját kormányukat.
Ez olyan szöveg, amely mindenkinek megpróbál megfelelni, és hosszasan, összefüggéstelenül beszél jelentéktelen dolgokról, de alig esik szó a tengeri biztonság fontos kérdéséről.
Úgy tűnik, hogy a szöveg angol nyelvű megfogalmazása nem sikerült, a 12. bekezdésnek pedig nincs és gyakorlatilag képtelenség, ezért nem lehet komolyan venni ezt a bekezdést, még ha meg is érti valaki.
Az a fontos, hogy az olajat eltávolították a hajóról, hogy az EMSA, valamint a gibraltári és spanyol hatóságok gyorsan és helyesen cselekedtek a katasztrófa bekövetkezésekor, valamint hogy biztosítanunk kell, hogy a tengeri biztonság kérdésének minden vonatkozásával foglalkozzunk. Mindezeket sokkal hatékonyabban meg lehetett volna két oldalon fogalmazni, mint az előttünk lévő négyoldalas zavaros szövegben.
(Az eljárási szabályzat 163. cikke (1) bekezdésének megfelelően lerövidítve)
Edite Estrela  
írásban. - (PT) Az Európai Unió-Latin-Amerika és Karib csúcstalálkozóról szóló közös állásfoglalásra irányuló javaslat mellett szavaztam, mert úgy gondolom, hogy a limai csúcstalálkozó kivételes lehetőséget fog biztosítani a két régió közötti stratégiai partnerség megszilárdítására és a millenniumi fejlesztési célok - beleértve a demokrácia és a jogállamiság előmozdítását, az emberi jogok védelmét és garantálását, külön figyelmet fordítva a nők helyzetére, a társadalmi kohézió erősítését és a szegénység csökkentését - legkésőbb 2015-ig történő elérésére irányuló erőfeszítések fokozására.
Én is egyre inkább meg vagyok győződve egy migrációs megfigyelőközpont létrehozásának fontosságáról, ami lehetővé tenné számunkra, hogy jobban megismerjük a Latin-Amerika és a karibi térség, valamint az Európai Unió közötti migrációt.
Együttes fellépésre van szükség a környezet, a biodiverzitás és az erdők védelme, valamint az éghajlatváltozás, az elsivatagosodás és a vízhiány elleni küzdelem érdekében.
Hélène Goudin és Nils Lundgren  
írásban. - (SV) Nagyon rokonszenves számunkra ez az állásfoglalásra irányuló indítvány, de a tartalmának bizonyos részei olyan kérdéseket tartalmaznak, amelyek nem érintik a Parlamentet, hanem inkább a tagállamok és esetleg a Külügyminiszterek Tanácsának hatáskörébe kell tartozniuk.
Ahogy mindig szokott lenni, különböző képviselőcsoportok lényegtelen módosításokat terjesztettek elő különféle elvi kérdésekről, például hogy az MRTA-t fel kell-e venni az EU terrorszervezteket tartalmazó listájára, valamint a kolumbiai békefolyamat végrehajtására irányuló kísérletekről.
Ezek fontos kérdések, de olyan jelentőségűek, hogy ezekről nem határozhat az Európai Parlament, hanem a tagállami illetékes döntéshozók hatáskörébe tartoznak.
Ezért a jelentés ellen szavaztunk.
Pedro Guerreiro  
írásban. - (PT) Az állásfoglalás gondos megfogalmazása ellenére nehéz palástolni a globális biregionális partnerség és az Euro-Latin-amerikai globális interregionális partnerség térség létrehozására irányuló mögöttes szándékot, hogy ez a térség egy jövőbeni szabadkereskedelmi terület csírája legyen (ahol megvalósul az áruk, szolgáltatások és a tőke szabad mozgása), ami lehetővé teszi az EU számára, hogy a saját elképzelése szerint támogassa a latin-amerikai integrációt, valamint hogy reagáljon a legfontosabb pénzügyi és gazdasági csoportok törekvéseire (lásd az EU és a latin-amerikai országok - például Mexikó és Chile - és régiók közötti társulási megállapodások célkitűzéseit).
Néhányan úgy gondoljuk, hogy az állásfoglalásban szereplő, azon dolgok aprólékos felsorolása, amelyek remélhetőleg közös elvekké, értékekké és érdekekké válnak, pusztán a neokolonialista törekvések és az uniós hatalmak latin-amerikai beavatkozásának támogatására irányuló kísérlet.
Teljes mértékben ellenezzük az EU arra irányuló szándékát, hogy elősegítse azt, hogy a transznacionális vállalatok kisajátítsák a régió felhalmozott javait, természeti erőforrásait és biológiai sokféleségét, amely vállalatok kizsákmányolják a munkavállalókat, fokozzák a munkanélküliséget, tönkre teszik a kis mezőgazdasági termelők millióit, lerombolják a környezetet, gátolják a haladást, valamint megfosztják az embereket a jogaiktól és szuverenitásuktól.
Jens Holm, Kartika Tamara Liotard és Eva-Britt Svensson  
írásban. - Sajnálatos, hogy a GUE állásfoglalásának részét képező, a reproduktív egészségről szóló szöveget törölték az összes képviselőcsoport kompromisszumos javaslatából. A törölt szöveg a következő:
"olyan közpolitikák kialakítására szólít fel, amelyek olyan infrastruktúrák, létesítmények és közszolgáltatások kialakítását eredményezik, amelyek általános hozzáférést biztosítanak a nők számára a szexuális oktatáshoz, beleértve a saját fogamzóképességük felett való rendelkezést, és amelyek támogatják az anyaságot és az apaságot, hogy a nők megtervezhessék a családjukat és életüket, és amelyek előmozdítják az egyenlőség elve alapján történő nagyobb arányú részvételhez szükséges minden feltételt.”
David Martin  
írásban. - Az e területen való együttműködés olyan párbeszédet tesz szükségessé, amely többek között elősegíti a társadalmi kohéziót és a globális felmelegedés elleni küzdelemmel kapcsolatos együttműködést. Szavazatomban tükröződik, hogy e területeken mélyre hatóbb párbeszédre van szükség.
Brian Simpson  
írásban. - Örülök az EU és Latin-Amerika közötti csúcstalálkozó által azzal kapcsolatban biztosított lehetőségnek, hogy megvitathassuk a latin-amerikai helyzetet, valamint azt, hogy milyen kapcsolat van az EU és a világ e része között.
Támogatni fogom az állásfoglalásra irányuló közös indítványt, de hangsúlyoznám, hogy biztosítanunk kell, hogy az Egyesült Nemzetek álláspontjával összhangban politikai megoldás szülessen a kolumbiai és Kolumbia körüli problémákkal kapcsolatban.
Tudjuk, hogy a régió országai nehézségekkel küzdenek, és nekünk az Európai Unióban aktívan elő kell segítenünk problémáik megoldását, különösen a kábítószer és a bűnözés tekintetében, valamint segítséget kell nyújtanunk a demokratikus alapelveknek a kormányokon és intézményeken belüli megszilárdításához.
Charles Tannock  
írásban. - A brit konzervatívok ma az állásfoglalás mellett szavaztak, de szeretnék egyértelművé tenni, hogy az az utalás, amellyel kapcsolatban fenntartásaik vannak - a Római Alapokmány és az ICC általános támogatása, valamint "a halálbüntetés ellen folytatott küzdelemre” való hivatkozás az állásfoglalás 11. bekezdésében -, olyan kérdéssel foglalkozik, amely az egyes európai parlamenti képviselők lelkiismeretére van bízva.
David Martin  
írásban. - Az EU-nak egységes és világos álláspontot kell kialakítania a burmai helyzettel kapcsolatban. Ennek az álláspontnak fontos részét képezik az átfogóbb és célirányosabb szankciók, továbbá örvendetes lenne egy világméretű fegyverembargó és a politikai foglyok, többek között Aung San Suu Kyi szabadon bocsátása. Mindazonáltal az EU nem kizárólag Burmára gyakorolhat nyomást, hanem az ASEAN-országokra is, hogy tegyenek lépéseket annak érdekében, hogy Burmát zárják ki az ASEAN által biztosított kedvező kereskedelmi szabályok hatálya alól.
Duarte Freitas  
írásban. - (PT) A biológiai sokféleség csökkenése a napjaink társadalma előtt álló egyik legnagyobb kihívás, amely az éghajlatváltozással összefüggésben még aggasztóbbá válik.
Az éghajlatváltozás által a biológiai sokféleség csökkenésére gyakorolt hatás kezelése túllép azon, hogy pusztán a kihalás veszélye által fenyegetett fajok számára biztosítunk védelmet. A biológiai sokféleség csökkenése következtében az ökoszisztémák kevésbé termékenyek és kevésbé hatékonyak az emberek igényeinek kiszolgálása tekintetében.
Például az olyan talaj, amelyet csökkent biológiai sokféleség jellemez, sokkal kevésbé képes a szénmegkötésre, ezáltal még továbbfokozza az éghajlatváltozás hatásait.
Ezért támogatom ezt az állásfoglalást annak reményében, hogy az EU ambiciózus álláspontot fog követni az Egyesült Nemzetek biológiai sokféleségről szóló egyezményének keretében.
Hélène Goudin és Nils Lundgren  
írásban. - (SV) A "June List” támogatja a biológiai sokféleség és a biológiai biztonság megőrzésével kapcsolatos nemzetközi munkát. A természet olyan bőséget kínál, amelynek felfedezéséhez az ember épp csak hogy hozzákezdett, és elengedhetetlen, hogy a jövőbeni lehetőségek tárháza megmaradjon a következő nemzedékek számára. Ezért ma támogatjuk az állásfoglalást.
Fontos azonban, hogy az EU által a biológiai sokféleség megőrzése érdekében végzett munka lehetővé tegye a rugalmasságot, valamint az uniós irányelveknek és jogszabályoknak a nemzeti különbségekhez való igazítását. Tagállamainkban más-más a környezet, és ezért eltérő védelemre van szükség.
Luca Romagnoli  
írásban. - (IT) A Miroslav Ouzký által készített, "Európai stratégia a biológiai sokféleségről (COP 9) és a biotechnológiai kockázatok megelőzéséről (COP-MOP 4)” című jelentés kétségbe vonja a biológiai sokféleség védelmét és az ilyen erőforrások felhasználásából származó előnyök méltányos elosztását.
Főleg a biológiai sokféleség kérdésére szeretném a hangsúlyt helyezni és szeretném kiemelni, hogy a génsebészet korszerű módszereit fejleszteni kell és transzgénikus célok helyett ciszgénikus célokra kell felhasználni a lehető legtermészetesebb folyamatok serkentése érdekében.
Egyetértek annak fontosságával, hogy hatékony intézkedéseket tegyünk a biokalózkodás ellen azáltal, hogy bizonyos termékeken elhelyezzük a CE-jelölést, és így biztosítsuk, hogy megfelelnek a rájuk vonatkozó közösségi irányelveknek.
Bruno Gollnisch  
írásban. - (FR) Amit ez a jelentés javasol, az nem több, nem kevesebb, mint hogy a WTO alakuljon át a világkormányzás új központjává, amely nagyobb szerepet betöltő titkársággal, valamint hasonló előjogokkal rendelkezik, mint az Európai Bizottság (személyzet, kezdeményezési jog stb.), egy parlamenti közgyűlés stb., az egészet koordinálva a világot ellenőrizni akaró egyéb szervezetekkel.
Paradox módon a konszenzus, azaz az egyhangúság igazolására törekszik, amely, idézem: "a többségi (vagy súlyozott) szavazással ellentétben - garantálja minden tag egyenlőségét”. Valójában az Európai Unióban figyelmen kívül hagyják az egyenlőséget.
Az is egy paradoxon, hogy azt kéri, hogy a kereskedelmi tárgyalások és a vitarendezés egyértelműen terjedjen ki a társadalmi, környezeti és "humanista” szempontokra, jóllehet a csatlakozási kérelmeket kizárólag kereskedelmi szempontok alapján vizsgálnák! Ez valamiféle utólagos igazolása annak, hogy a Parlament nagy többséggel jóváhagyta Kína WTO-hoz történő csatlakozását, most pedig panaszkodik a Kína által alkalmazott szociális dömping miatt, hogy az emberi jogok többszöri megsértését ne is említsük.
Pedro Guerreiro  
írásban. - (PT) Annak ellenére, hogy több pozitív részt tartalmaz, például azt, hogy a WTO, az ILO, az UNEP, az UNDP, a WHO és az UNCTAD tevékenységeit jobban össze kell hangolni, a jelentés célja, hogy jelentéktelennek tüntesse fel a nemzetközi kereskedelmi liberalizációt, amelyet egyáltalán nem is bírál.
A jelentés által alkalmazott óvatos megközelítésnek csak az a célja, hogy semlegesítse a bírálatot és palástolja azok szerepét, akik a szociáldemokratákhoz hasonlóan próbálnak kiutat keresni a kapitalista rendszer válságából.
Újólag megerősíti - bár mértéktartóan - a világkereskedelem liberalizációjának támogatását, miközben leplezi annak következményeit. A nemzetközi kereskedelem liberalizációja elősegítette a piacok megnyitását a nagy pénzügyi és gazdasági csoportok, azaz az EU örömére és hasznára olyan országok között, amelyek esetében a gazdasági fejlettség tekintetében hatalmas különbségek vannak.
A jelentés erősen próbálja eltitkolni, hogy helyesli a kereskedelmi liberalizációt, valamint annak a neoliberalista kapitalista globalizáció által vezetett támadásban betöltött szerepét, ami állítása szerint biztosítani fogja a gazdasági fejlődést és a társadalmi előrehaladást.
Semmi sem lehet messzebb az igazságtól. Azt tapasztaltuk és ezután is azt fogjuk látni, hogy a világban nő az egyenlőtlenség, ami egy olyan tendenciát jelent, amely erősödni fog, ha a jelenlegi neoliberális politikák folytatódnak. Az élelmiszerárak emelkedése jól szemlélteti ezt.
Ezért a jelentés ellen szavaztam.
David Martin  
írásban. - Örömmel fogadtam Muscardini asszonynak a WTO reformjáról szóló jelentését. A képviseleti rendszer, a szervezet vitarendezési mechanizmusa, valamint általános legitimitása és átláthatósága, mind olyan kérdések, amelyek figyelmet kívánnak. A jelentésben szereplő elemzés valóban jelentékenyen hozzájárul az említett kérdésekkel kapcsolatos vitához. Ezenfelül a vita során szükség van a civil társadalom, a fejlődő országok és az Egyesült Nemzetek szervezeteinek fokozott részvételére és a velük való konzultációra. Ezek a meglátások tükröződtek a szavazatomban.
Zdzisław Zbigniew Podkański  
írásban. - (PL) A Kereskedelmi Világszervezet létrehozásának az volt a célja, hogy szabad és többoldalú kereskedelem jöjjön létre. Felismerték, hogy a stabil gazdasági növekedés és a világméretű szegénység csökkentésének kulcsa a baráti és tisztességes magatartáson alapuló nyílt piac létrehozása.
Sokak számára azonban a WTO még mindig egy nagy talány. Ennek az az oka, hogy tevékenységei nem átláthatóak, és nem megfelelő információkat hoznak nyilvánosságra. A jelenlegi csökkentett létszámú, G4 és G6 munkacsoportokat gyakran úgy tekintik, mint amelyek azon nagy országok képviselői, amelyek a többi tagra erőltetik vagy akarják erőltetni akaratukat.
Egy másik probléma az, hogy a WTO-tól nem kapnak technikai és jogi segítséget a kevésbé fejlett országok, amelyek nem részesülnek a fokozott piaci liberalizáció gazdasági előnyeiből.
Például Indiát, Kínát vagy Brazíliát fejlődő országnak tekintik annak eredményeképpen, amilyen előnyökre szert tudnak tenni a kedvezőbb feltételek és a különböző kötelezettségek alapján. Úgy gondolom, hogy a WTO politikájában ez hibának számít. A WTO nem veszi figyelembe az említett országok masszív lehetőségeit és erőforrásait. Ezek az országok kihasználják ezt, és gyakran árdömpinget alkalmaznak a kereskedelmi kapcsolatokban, ami káros más országok szempontjából. A fejlődő országok tekintetében egyértelműbb csoportosításra lenne szükség, amely tekintetbe veszi például az olyan tényezőket, mint a gazdasági erő, gazdasági fejlődés, GDP-növekedés és exportnövekedés.
Luca Romagnoli  
írásban. - (IT) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Muscardini asszonynak a Kereskedelmi Világszervezet reformjáról szóló jelentése mellett szavazok. A többoldalú kereskedelmi rendszer és főleg a Kereskedelmi Világszervezet tevékenységének reformjára már egy ideje szükség van, különös tekintettel a szervezet jelenlegi létszámára, a WTO-nak pillanatnyilag 151 tagja van.
Azt is szeretném kiemelni, hogy sürgős reformra van szükség a fejlődő országokkal kapcsolatban. Jelenleg azon országok, amelyek kereskedelme most virágzik - ideértve Kínát és Indiát - preferenciális és kedvező elbánásban részesülnek, mivel még mindig "fejlődő” országnak tekintik őket, a kevésbé fejlett országokkal egyenrangúként. Egyetértek azzal a javaslattal, hogy olyan csoportosítást alakítsunk ki a fejlődő országok tekintetében, amely világosabb, összehasonlíthatóbb és jobban összhangban áll az adott ország tényleges gazdasági körülményeivel.
Pedro Guerreiro  
írásban. - (PT) A szabadkereskedelmi megállapodások (FTA-k) igazi "kézikönyve”...
A szöveg tele van a nem tarifális akadályok csökkentésére, felszámolására és liberalizációjára, a versenynek az állami támogatások által esetleg előidézhető torzulásával kapcsolatos aggályokra, a szolgáltatások és a beruházások liberalizációja fokozásának fontosságára, valamint a versenyeztetési eljárásra való kritikátlan utalásokkal, ezenkívül többé-kevésbé kifejezett támogatást biztosít a Lisszaboni Szerződés számára.
Az állásfoglalás annyira neoliberális, hogy arra sarkallta a szociáldemokratákat, hogy az állásfoglalás mérséklésére irányuló számos módosítás benyújtása révén megpróbálják tisztázni a tartalmához való hallgatólagos beleegyezésüket - ez az úgynevezett emberarcú kapitalizmus.
Ismételten láthatjuk, hogy ezek a szabadkereskedelmi megállapodások megpróbálják az ablakon keresztül átnyomni azt, amit az ajtón keresztül nem sikerült. Azáltal, hogy ilyen típusú megállapodásokat hoz létre a világ különböző régióival és országaival, az EU fokozatosan a nemzetközi kereskedelem liberalizációjának előmozdítására törekszik, miközben folytatja a tárgyalásokat a WTO-val.
Határozottan elutasítjuk a szabadkereskedelmi megállapodásokat (bármilyen titokzatosnak is tűnnek). Úgy gondoljuk, hogy az embereknek szerveződniük kell, szövetségre kell lépniük egymással és küzdeniük kell a neoliberális politikák megszüntetéséért, amelyek olyan sok káros következményt okoztak a munkavállalók és az emberek számára.
David Martin  
írásban. - Markov úr által az EK és az Öböl menti Együttműködési Tanács közötti szabadkereskedelmi megállapodással kapcsolatban a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés támogatandó. Az EK és az Öböl menti Együttműködési Tanács közötti szabadkereskedelmi megállapodásnak rendelkezéseket kell tartalmaznia a munkaügyi és környezetvédelmi szabályokra, valamint az emberi jogokra vonatkozóan. E rendelkezések nélkül a szabadkereskedelmi megállapodások társadalmi eleme veszélybe kerül. A mandátum megújítására vonatkozó felkérést el kell ismerni, amennyiben az EU továbbra is hiteles szeretne maradni az egész világon megvalósítandó, társadalmi szempontból felelősségteljes gazdaságpolitika védelme terén. A kifejtett nézeteimmel összhangban szavaztam erről a kérdésről.
Jan Andersson, Göran Färm, Inger Segelström és Åsa Westlund  
írásban. - (SV) Mi, a svéd szociáldemokraták úgy döntöttünk, hogy támogatjuk ezt a jelentést.
Úgy gondoljuk, hogy a gazdasági eszközöket uniós szinten kell kidolgozni annak érdekében, hogy a környezettel és az éghajlattal kapcsolatban tapasztalható számos kihívással szembe tudjunk nézni. A jelentés a szubszidiaritás elvét is hangsúlyozza.
Úgy döntöttünk azonban, hogy nem támogatjuk az alacsony jövedelmű háztartásokra vonatkozó egyedi intézkedésekről szóló szöveget.
Léteznek egyszerűbb és megfelelőbb általános intézkedések a környezetvédelmi politikai eszközök társadalmi következményeinek ellensúlyozására.
A 2. és a 3. módosítással kapcsolatban is úgy döntöttünk, hogy ezek ellen szavazunk. Ezek olyan fontos területeket érintenek, mint a belső égésű motorok hatékonysága és a növényvédő szerek alkalmazása.
Úgy gondoljuk azonban, hogy ezek a kérdések jobban megoldhatók a Parlament által az autók éghajlatra gyakorolt hatásának csökkentésére és a növényvédő szerek alkalmazásának szabályozására irányuló, folyamatban lévő munka segítségével.
John Bowis  
írásban. - A PPE-DE üdvözli a környezetvédelmi és a kapcsolódó politikai célokra szolgáló piaci alapú eszközökről szóló zöld könyvről szóló jelentést. Szerintünk számos jó és konstruktív elemet tartalmaz, amelyek arra szolgálnak, hogy hangsúlyozzák a piaci alapú eszközöknek a környezetvédelmi politika kidolgozásával és végrehajtásával kapcsolatos fontos szerepét. Ezért a jelentés mellett szavaztunk.
A PPE-DE azonban szeretné felhívni a figyelmet arra, hogy a 26. bekezdés második része ellen szavazott, amely felkéri ezért a Bizottságot, hogy 2008 vége előtt nyújtson be jogalkotási javaslatot a CO2-re alkalmazandó közösségi minimális adó tárgyában. Határozottan úgy gondoljuk, hogy ez ellentétes a szubszidiaritás elvével; az adópolitika meghatározása a tagállamok hatáskörébe tartozik. A PPE-DE azt is szeretné hangsúlyozni, hogy az elképzelés összeegyeztethetetlen az EU hatékony kibocsátáskereskedelmi rendszerének folyamatos fejlesztésével.
A PPE-DE továbbá hangsúlyozni szeretné, hogy jóllehet nem kértek külön szavazást a jelentés 42. bekezdésével kapcsolatban, az említett elveken alapuló szembenállásunk a kerozinra és a nitrogénoxidok (NOx) kibocsátására vonatkozó uniós szintű adókra is kiterjed.
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark és Anna Ibrisagic  
írásban. - (SV) Támogatjuk a környezetvédelmi és a kapcsolódó politikai célokra szolgáló piaci alapú eszközökről szóló zöld könyvről szóló jelentést, mivel több olyan mechanizmussal foglalkozik, amelyek felhasználhatók a környezet védelméhez és fejlesztéséhez, pl. a kibocsátási jogok kereskedelme, a "szennyező fizet” elv, valamint a környezet szempontjából káros támogatások reformja révén.
Elutasítjuk azonban a "CO2-kártyának” személyek és KKV-k részére történő bevezetésével kapcsolatos elképzelést, amely kártyán feltüntetnék az energiafogyasztást és a kibocsátott üvegházhatású gázok mennyiségét. Először is úgy gondoljuk, hogy önmagukban a gyakorlati nehézségek akadályt jelenthetnek. Ezenkívül úgy gondoljuk, hogy a javaslat ellentétben áll a személyes adatok és a szabadság tiszteletben tartásával, főleg azért, mert nem indokolják, hogy miért kell összegyűjteni az ilyen adatokat, illetve mire akarják ezeket felhasználni.
Ezenkívül a CO2-adókra vonatkozó javaslatot is elutasítjuk. A szabad kereskedelem azt jelenti, hogy a Föld erőforrásait a lehető leghatékonyabban használjuk fel. A környezetvédelemről szóló nemzetközi szerződésekre kell helyezni a hangsúlyt.
Edite Estrela  
írásban. - (PT) Anne Ferreirának a környezetvédelmi és a kapcsolódó politikai célokra szolgáló piaci alapú eszközökről szóló zöld könyvről szóló jelentése mellett szavaztam, mert egyetértek azzal, hogy ezen eszközöknek az alkalmazása alapvető fontosságú a megvalósítható és hatékony környezetvédelmi politikák eléréséhez. Azon intézkedések, amelyek javítják a piacok működését, például a "szennyező fizet” elv, amely lehetővé teszi a környezetre káros gazdasági tevékenységek költségeinek megállapítását, a környezetvédelem terén tapasztaltak alapján olyan állami beavatkozásnak tekintendők, amelyet ösztönözni kell.
Duarte Freitas  
írásban. - (PT) Támogatom Anne Ferreira jelentését, mert úgy gondolom, hogy a környezetvédelmi célokra szolgáló piaci alapú eszközök - például az adózás, a támogatások és a kibocsátáskereskedelem - nem egyedüli, de fontos eszközöknek minősülnek a fenntartható fejlődés előmozdítása szempontjából.
Jóllehet általánosságban egyetértek a jelentéssel, úgy gondolom, hogy túl korai lenne bevezetni egy egységes európai CO2-adót, mert nehéz lenne végrehajtani az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszere mellett.
Ezenkívül nem értek egyet azzal, hogy a környezetvédelemre vonatkozó jelenlegi közösségi szabályokat piaci alapú eszközökkel kell felváltani, amelyek jellegüknél fogva nem biztosítanak szabályozási alternatívát.
Hélène Goudin and Nils Lundgren  
írásban. - (SV) A környezetvédelmi kérdések az európai uniós együttműködés egyik legfontosabb területét alkotják. A határokon átnyúló környezetszennyezés problémája Európában nem oldható meg nemzeti szinten. Ezért az EU-nak ezzel kapcsolatban nyilvánvalóan szerepet kell vállalnia.
Az azonban nagyon aggasztó, hogy a jelentés felháborító módon az EU politikai hatalmának növelésére, valamint a bürokrácia és a protekcionizmus lehetővé tételére szolgáló érvként használja fel az éghajlattal kapcsolatos kérdéseket. Számos példát ad meg, de mindegyik helytelen. A jelentés közös adózást követel, újraértelmezve a szabad verseny fogalmát, valamint a határokon létrehozandó, úgynevezett kiigazítási eszköz, más szóval vámok bevezetését.
A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy saját maguk határozzák meg, hogyan kezeljék a környezetvédelmi politikát. A kreativitás az országok és a vállalatok közötti, a környezetvédelmi problémák hatékony megoldására irányuló versenyben tud kibontakozni, nem pedig azáltal, ha bürokratizáljuk a létezésünket.
Ezért a jelentés ellen szavaztunk.
Pedro Guerreiro  
írásban. - (PT) Ez a jelentés folytatja az Európai Bizottság egyik kezdeményezését és egy sor európai parlamenti iránymutatást hoz létre a környezetvédelmi és a kapcsolódó politikai célokra szolgáló piaci alapú eszközök vonatkozásában, ami egy olyan kilátás, amelyet a legkomolyabb fenntartásokkal és aggályokkal szemlélünk.
Piaci alapú intézkedések alkalmazásával, valamint a "szennyező fizet” elv végrehajtásával szándékozik csökkenteni a szennyezést és biztosítani a környezet védelmét, aminek a költségét végül is a fogyasztók - általában a családok - fogják állni, amelyek már általában a környezetvédelmi adók többségét fizetik.
A jelentés utal a vízfogyasztás költségeinek megfizetésére, amely kiterjed az erőforrás használatának költségeire és a környezeti költségekre is. Ismeretes, hogy egyes országokban már támogatják a jövedelemadónak a "szennyező fizet” elven alapuló adóval való felváltását, és hogy ebben egyesek egy jövőbeli európai uniós adót látnak.
Az adózással kapcsolatos intézkedéseken kívül bevezeti a CO2-kibocsátáskereskedelmi rendszert, amelyet jelentős gazdasági érdekek vezérelnek, és amely pénzügyi spekulációkat fog előidézni.
Ezért a jelentés ellen szavaztam.
Linda McAvan  
írásban. - A munkáspárti európai parlamenti képviselők támogatják az éghajlatváltozás problémájának kezelésére szolgáló piaci alapú eszközöket, például az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerét. Örömmel fogadtuk a zöld könyv és a jelentés nagy részét. Van azonban számos olyan terület, ahol fenntartásaink vannak. Többek között a következők:
47. bekezdés: Eurovignette (eurocímke): úgy tudjuk, hogy a Bizottság a jövőben jogalkotási javaslatot fog előterjeszteni az eurocímkéről szóló irányelvre vonatkozóan, addig nem foglalunk állást.
50. bekezdés: az energiatermékek adójáról szóló irányelv: a háztartási fogyasztók által fizetendő, a fosszilis tüzelőanyagokra vonatkozó adókkal kapcsolatos, bizonyos eltéréseknek szociálpolitikai céljai vannak, amelyeket tiszteletben kell tartani.
Olle Schmidt  
írásban. - (SV) Svéd liberális politikusként alapvetően szkeptikus vagyok a közös európai uniós adók tekintetében. Jóllehet nem ez a helyzet, amikor a környezetvédelmi adókról van szó. Mindazonáltal körültekintően kell megvizsgálnunk, mely eszközök kombinációja lesz különösen eredményes. Határozott híve vagyok a kibocsátási jogok kereskedelmének, és elvileg nem ellenzem a szén-dioxid-adót. Ezeket azonban komolyan mérlegelni kell, és mivel összevetettük a javaslatokat, szerintem úgy helyes, ha állást foglalunk.
Ferreira asszony jelentése vegyes összetételű. Nagy része azonban pozitív, és ezért nem kell sokat gondolkodnom azon, hogy mellette szavazzak, jóllehet nem minden helyes benne. Vegyük például a "CO2-kártyának” személyek és KKV-k részére történő bevezetéséről szóló 66. bekezdést, amelyet nem választottak ki külön szavazásra. Az helyes, hogy a politika mindig el akar érni valamit. Ideális esetben azonban ennek ténylegesen megvalósíthatónak is kell lennie.
Thomas Ulmer  
írásban. - (DE) A jelentés ellen szavazok, mert a javasolt eszközök inkább a tervgazdaságra, mint a piacgazdaságra emlékeztetnek. Nem osztom az azzal kapcsolatos uralkodó felfogást, hogy mi is a piacgazdaság.
Bruno Gollnisch  
írásban. - (FR) A Radwan úr által készített jelentésben felvetett kérdések látszólag rendkívül technikai jellegűek, de nagyon fontosak.
A hatóságoknak természetesen bele kell tudniuk szólni a számviteli standardok meghatározásába, mert ezek valamennyi gazdasági szereplőre, sőt még a nemzeti adóbevételre is kihatnak. Nem helyes, hogy egy magánszervezet de facto tényleges jogalkotóként jöjjön létre, mindenféle politikai ellenőrzés nélkül, főleg mivel az IASB szakmai legitimitását egyre inkább megkérdőjelezi az érintett kérdésekhez való hozzáállása, amely inkább elméleti jellegű, mint szakmai. Ezenfelül a földrajzi és szakmai összetétele is kívánnivalókat hagy maga után. Új standardokat - körültekintő költség-haszon elemzést követően - igenis csak akkor kellene elfogadni, ha azok hasznosak és szükségesek. Az IASB szerepét igenis a tőzsdén jegyzett vállalatokra kellene korlátozni, tevékenysége nem terjedhet ki a KKV-kre.
Ami a "valós érték” elvet illeti, ez a rövid távú megközelítésnek kedvez, és a vállalatvezetésen belül a pénzügyi eredményeket teszi domináns tényezővé. Fokozza a gazdaság finanszírozását és a piacok volatilitását. Az Európai Uniónak el kell utasítania az ilyen standard alkalmazását. Az előadó e kérdéssel kapcsolatos álláspontja azonban egyáltalán nem ilyen egyértelmű. Ezért tartózkodunk a jelentéssel kapcsolatos szavazás során.
Pedro Guerreiro  
írásban. - (PT) 2005. január óta a nyilvánosan működő társaságok a konszolidált pénzügyi kimutatásuk elkészítéséhez kötelesek a nemzetközi beszámolókészítési standardokat használni.
E standardokat egy magánszervezet (a Nemzetközi Számviteli Standard Bizottság Alapítvány és a Nemzetközi Számviteli Standard Testület (IASCF/IASB)) alakította ki, amelyet magánforrásokból finanszíroznak (főleg ugyanezen területen működő társaságok), és amely semmilyen nyilvános ellenőrzésnek nincs alávetve.
Bár a jelentés tartalmaz olyan szempontokat, amelyekkel kapcsolatban vannak fenntartásaink, de a helyzet megoldására javasol bizonyos intézkedéseket, és óvatos az ilyen típusú nemzetközi számviteli standardok kis- és középvállalkozásokra való alkalmazásának lehetőségét illetően.
Fontos azonban, hogy egyértelmű legyen, hogy a beteget nem lehet a tüneteket enyhítő intézkedésekkel meggyógyítani, amelyek - a tőkemozgások fokozódó liberalizációja fenntartásának eszközeként - a pénzügyi spekuláció következményeinek minimalizálására és olyan helyzetek előfordulásának megakadályozására irányulnak, amelyek a nemzetközi pénzügyi rendszer összeomlásához vezethetnek.
A probléma gyökerét kell megragadnunk: a gazdaságot egyre inkább a finanszírozó tőke és az egyre nagyobb mértékű pénzügyi spekuláció irányítja, aminek következtében elmenekülnek a jövedelmező beruházások. A pénzügyi rendszereket az emberek és az országok, nem pedig a nagytőke szolgálatába kell állítani!
Małgorzata Handzlik  
írásban. - (PL) A minőségi globális számviteli standardok rendkívül fontosak a pénzügyi piacok stabilitása szempontjából. A nemzetközi beszámolókészítési standardok (IFRS) kétségkívül meg fogják könnyíteni a társaságok pénzügyi beszámolóinak összehasonlítását, és ennek következtében lehetővé fogják tenni, hogy a befektetők jobb döntéseket hozzanak.
Szeretnék rámutatni azonban arra, hogy a kis- és középvállalkozásokra vonatkozó követelmények eltérnek a tőkepiaci befektetőkre vonatkozóktól.
Ezért egyetértek az előadóval abban, hogy a Nemzetközi Számviteli Standard Testület (IASB) által a KKV-k számára javasolt IFRS túl bonyolult. Szeretném hangsúlyozni, hogy következetesen ellenezni fogok olyan megoldásokat, amelyek ahelyett, hogy megkönnyítenék a dolgokat, újabb akadályokat teremtenek a vállalkozások számára. Az IASB tervezetének elkészítésekor elég nagy (több mint 50 alkalmazottat foglalkoztató) KKV-kkel számoltak. Ezen a ponton szeretnék megemlíteni néhány, az EUROSTAT által nemrég közzétett adatot, amelyek szerint az Európai Unióban működő összes vállalkozás 98,7%-a 50 alkalmazottnál kevesebbet foglalkoztat, és mindössze 1,1%, körülbelül 210 000 vállalkozás tartozik az 50 főnél többet alkalmazó KKV-k közé.
Szeretném hangsúlyozni, hogy nem ellenzem magát a kis- és középvállalkozásokra vonatkozó IFRS-sel kapcsolatos elképzelést. Úgy gondolom azonban, hogy az Európai Uniónak alapos vizsgálatot kell végeznie azzal kapcsolatban, hogy a KKV-knek milyen előnyei származhatnak az IFRS elfogadásából. Nagy érdeklődéssel fogom követni a kérdéssel kapcsolatba folytatandó vitát.
Peter Skinner  
írásban. - Az olyan szervek közjogi felügyelete, mint például az IASCF/IASB, vitás kérdés. Az IFRS-sel kapcsolatban elfogadott konvergenciára irányuló tevékenység egyre több hasznot hozhat a nemzetközi szinten működő vállalatok számára. Több millió eurót lehet megtakarítani a kettős könyvelés elkerülésével. Az átláthatatlan és távoli eljárás révén végrehajtandó megállapodások jellege azonban kétségbe vonja az eljárás nyilvános ellenőrzését.
A KKV-k is megfelelő figyelmet igényelnek, és esetükben kevesebbet tudunk a velünk kapcsolatban alkalmazott bánásmódról, mint a nagyvállalkozások esetében.
Ezenfelül a "valós érték” elvét nem kell elkoptatni olyan alternatívákkal és értelmezésekkel, amelyek túllépnek azon, amit ésszerű elfogadni.
Elnök
Ezzel befejezzük a szavazáshoz fűzött indoklásokat.
