2007 m. metinis pranešimas (2007 m.) dėl BUSP pagrindinių aspektų ir esminių pasirinkimų. Europos saugumo strategija ir ESGP. NATO vaidmuo ES saugumo sistemoje (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas yra bendra diskusija dėl:
Pranešimo dėl 2007 m. Tarybos metinio pranešimo Europos Parlamentui dėl bendrosios užsienio ir saugumo politikos (BUSP) pagrindinių aspektų ir esminių pasirinkimų, Europos Parlamentui pateikto pagal 2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstitucinio susitarimo G antraštinės dalies 43 skirsnį - Užsienio reikalų komitetas. Pranešėjas: Jacek Saryusz-Wolski,
Pranešimo dėl Europos saugumo strategijos ir Europos saugumo ir gynybos politikos (ESGP) - Užsienio reikalų komitetas. Pranešėjas: Karl von Wogau ir
Pranešimo dėl NATO vaidmens ES saugumo sistemoje - Užsienio reikalų komitetas. Pranešėjas: Ari Vatanen.
Ponios ir ponai, jeigu jums neįdomios šios diskusijos, pranešėjas jūsų prašo tyliai palikti šią salę dėl pagarbos mūsų darbui.
Jacek Saryusz-Wolski
Dėkoju jums, gerb. pirmininke. Iš tiesų, manau, kad Europos Sąjungos užsienio politika nusipelndėmesio.
Gerb. pirmininke, šiandien vyksta ypatingos diskusijos dėl trijų svarbių pranešimų dėl užsienio politikos, saugumo ir gynybos politikos bei ES ir NATO santykių.
Mūsų metinis pranešimas apie bendrąją užsienio ir saugumo politiką (BUSP) tapo reikšminga priemone, kuria Europos Parlamentas išreiškia strateginį požiūrį į ES užsienio politiką. Šių metų pranešime nusprendėme susitelkti į politikos kūrimą ir politikos formavimą. Dėmesį nukreipėme į poreikį užmegzti tikrą dialogą su Taryba dėl pagrindinių ES bendrosios užsienio ir saugumo politikos tikslų. Pažymime, kad šioje srityje daroma pažanga, nes pirmą kartą Tarybos pranešime sistemingai nurodomos Parlamento priimtos rezoliucijos. Mes tuo džiaugiamės: tai tikras pasiekimas. Tačiau apgailestaujame, kad Taryba nerengia esminių diskusijų Parlamento pateiktoms nuomonėms svarstyti ir nesiremia šiomis rezoliucijomis veiklos dokumentuose, pvz., bendrųjų veiksmų ar bendrųjų pozicijų dokumentuose.
Tikime, kad Europos Sąjunga gali daryti įtaką, tačiau tik kalbėdama vienbalsiai, naudodama atitinkamas priemones, kurios kyla, pvz., iš Lisabonos sutarties, ir didesnes biudžeto lėšas. Veiksmingų veiksmų galime imtis tik tuo atveju, jeigu juos patvirtina Europos ir nacionaliniai parlamentai, veikdami atitinkamame lygmenyje ir pagal jiems suteiktus įgaliojimus.
Siekdami patikimai atsiliepti į ES piliečių lūkesčius - turiu omenyje ir artėjančius parlamento rinkimus - BUSP įgyvendinti skirtus išteklius turime paskirstyti proporcingai, atsižvelgiant į jos tikslus ir konkrečias užduotis. Mes apgailestaujame, kad praeitais metais BUSP finansuoti buvo skirta per mažai lėšų.
Pranešime aptariame horizontalius ir geografinius aspektus. Čia norėčiau paminėti šiuos svarbiausius horizontalius aspektus: pirma, žmogaus teisių saugojimą, taikos ir saugumo Europos kaimyninėse šalyse bei viso pasaulio mastu skatinimą; antra, veiksmingo daugiašališkumo rėmimą ir tarptautinės teisės nuostatų laikymąsi; trečia, kovą su terorizmu; ketvirta, masinio naikinimo ginklų neplatinimą ir nusiginklavimą; penkta, klimato kaitą, energetinį saugumą ir kitus klausimus, pvz., kibernetinį saugumą.
Šiame pranešime kruopščiai pasirinktos prioritetinės sritys. Taigi dėmesį sutelkėme į šias strategines ir geografines prioritetines sritis: Vakarų Balkanus, Vidurio Rytus ir platesnį Vidurio Rytų regioną, Pietų Kaukazą, Afriką ir Aziją, ir, be abejo, santykius su strategine partnere JAV bei santykius su Rusija.
Šis pranešimas turi būti skaitomas kartu ir papildomai su išsamesniais Parlamento pranešimais. Jis neturi jų atkartoti.
Norėčiau padėkoti šioje salėje esančioms kolegoms iš skirtingų frakcijų už supratimą ir puikų bendradarbiavimą. Mes stengėmės iškelti daugelį rūpimų klausimų, ir tikiuosi, kad šį pranešimą palaikys dauguma šios salės narių.
Ir galiausiai kolegoms iš Tarybos ir Komisijos norėčiau pasakyti, jog šia proga tikimės išplėtoti gilesnį strateginį dialogą tarp Parlamento, Tarybos ir Komisijos, kuris, gerb. J. Solana ir B. Ferrero-Waldner, suteiks jūsų sunkiam darbui daugiau demokratinio teisėtumo, užtikrinant glaudesnį šio trejeto bendradarbiavimą.
Tikiuosi, kad į tai pažvelgsime kaip į galimybę vystyti sinergiją, stiprinti bendrą visų trijų veikėjų balsą ir suteikti daugiau demokratinio teisėtumo mūsų bendram tikslui. Šis bendras tikslas - tai užsienio politika, vienas balsas, Europos Sąjunga.
Karl von Wogau
Gerb. pirmininke, vyriausiasis įgaliotini, Komisijos nare, šis pranešimas turėtų suteikti mums galimybę įvertinti, ar daug pasiekėme Europos Sąjungos saugumo ir gynybos politikoje, ką dar turime padaryti ir koks vaidmuo tenka Europos Parlamentui.
Šiame įvertinimo procese turime atkreipti dėmesį į tai, kad vykdant Europos saugumo ir gynybos politiką atliktos 22 pajėgų dislokavimo operacijos, iš jų 16 buvo civilinių ir 6 - karinių pajėgų dislokavimo operacijos. Tai reiškia, kad ypač pabrėžiami civiliniai aspektai. Be abejo, šie civiliniai aspektai įgyvendinami su funkcine demokratine kontrole, kadangi civilinės operacijos pagal ESGP finansuojamos iš Europos Sąjungos biudžeto, todėl jas kruopščiai tikrina Europos Parlamentas. Yra ir kitų veiksmų, finansuojamų iš Europos Sąjungos biudžeto, kurie yra tiesiogiai susiję su saugumo politika. Pvz., saugumo tyrimui per 7 metus skirta 1,3 mlrd. EUR; "Galileo" projektui, kuris, kaip manoma, turi saugumo elementų, skirta 3,4 mlrd. EUR; ir GMES / "Koperniko" projektui gali būti skirta dar 1 mlrd. EUR. Šiuo metu Europos Parlamentas priėm- tai yra naujov- teisės aktų saugumo ir gynybos srityje. Priimta Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl gynybos įrangos perdavimo Bendrijoje ir viešųjų pirkimų saugumo ir gynybos srityje. Tai svarbus pirmas žingsnis šiame kelyje.
Europos Parlamentui labai svarbią reikšmę turi informacija. Mūsų specialusis komitetas turi prieigą prie slaptos informacijos, todėl jis vaidina ypatingą vaidmenį, kaip ir šiame komitete nuolat rengiamos diskusijos dalyvaujant specialiajam įgaliotiniui. Norėčiau pasinaudoti šia proga ir pasveikinti vyriausiąjį įgaliotinį ir jo kolegas už konstruktyvų bendradarbiavimą.
Dabar atkreipsiu dėmesį į atskirus šio pranešimo punktus. Šiame pranešime Europos Sąjunga turi aiškiau apibrėžti savo saugumo interesus. Nuolat kalbame apie atskirų šalių saugumo interesus, tačiau turime ir bendrų saugumo interesų. Mūsų piliečių apsauga Europos Sąjungoje ir už jos ribų, taika kaimyninėse šalyse, išorės sienų apsauga, svarbiausių infrastruktūrų apsauga, energetinis saugumas, prekybinių maršrutų saugumas, finansinių išteklių apsauga pasauliniu lygmeniu ir daugelis kitų dalykų iš tikrųjų yra individualūs saugumo interesai ir bendri Europos Sąjungos saugumo interesai.
Vertėtų aptarti ir tokį klausimą: kokie iš tiesų yra su saugumu ir gynyba susiję Europos Sąjungos tikslai Pranešimo projekte labai aiškiai nurodyta, kad mūsų tikslas nėra tapti supervalstybe kaip Jungtinės Valstijos. Taip pat labai aiškiai pasakyta, kad turime susikoncentruoti į geografinę Europos Sąjungos aplinką. Mūsų prioritetai yra Balkanai - tai pagrindinis Europos Sąjungos uždavinys - Šiaurės Afrika, "įšaldyti konfliktai" Rytuose ir dalyvavimas sprendžiant konfliktą Palestinoje. Mes turime susitelkti į šias sritis.
Turiu pastebėti, kad Prancūzijos pirmininkavimo pabaigoje Taryba nustatlabai ambicingus tikslus tam tikras operacijas atlikti lygiagrečiai. Jeigu būtent šito siekiame, turėsime įdėti atitinkamų lėšų. Tai reiškia savarankiškos ir nuolatinės ES operacijų štabo būstinės Briuselyje įkūrimą. Tai pirmas, labai aiškus šio Parlamento reikalavimas. Jam pritardauguma komiteto narių. Antra, negalime pamiršti, kad 27 valstybės narės turi 2 mln. karių. 3 proc. šių karių turi būti nuolat prieinami Europos Sąjungai. Vadinasi, turi būti suformuotos nuolatinės 60 000 karių pajėgos. Štai kodėl pranešime siūloma Eurokorpusą paversti nuolatinėmis Europos Sąjungai pavaldžiomis pajėgomis. Šis siūlymas numatytas 6 valstybėms narėms, kurios sudaro Eurokorpusą.
Toliau pranešime aiškiai įvardijame būtinus vystyti pajėgumus. 27 ES valstybės narės gynybai išleidžia 200 mlrd. EUR per metus. Šie 200 mlrd. EUR turi būti išleisti tikslingiau nei ankstesniais metais. Mes negalime leisti "išradinėti dviračio" 27 kartus, todėl šiandien prašome užtikrinti, kad ateityje gynybai išleidžiami Europos Sąjungos ir mokesčių mokėtojų pinigai būtų išleidžiami tikslingiau. Labai jums dėkoju.
Ari Vatanen
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, prieš 70 metų A.N. Chamberlain grįžo iš Miuncheno mojuodamas susitarimu: "Manau, mūsų laikais bus taika". Jis klydo. Įsitikinome, kad įsivaizduojamų dalykų laikymas tikrove gali būti mirtinai pavojingas. Šiandien turime būti brutaliai sąžiningi šiuo klausimu. ES nepaprastai sėkmingai kūrtaiką. Antrojo pasaulinio karo įvykiai davpradžią ES.
Labai džiausiuosi, kad šiandien su mumis yra J. Solana. Galų gale, turime ES telefono numerį. J. Solana turi šį numerį, kurio H. Kissinger paprašprieš daugelį metų.
Tačiau kokias priemones mes - valstybės narės ir politikai - suteikiame J. Solanai? Štai kur klausimas.
Šiuo metu mus apėmusi finansų krizė, ir ji "nenukrito iš dangaus". Jos atsiradimui didelę įtaką turėjo pati finansų rinka. Diskutuojame apie bankų "toksinius aktyvus" ir kaip planuojame juos išvalyti. Turbūt atėjo metas užduoti klausimą: kas yra "toksiniai aktyvai" ir kokios kliūtys į taikos kūrimą, Europos Sąjungos raison d'être.
ES reikia judėti į priekį - ES turi toliau kurti taiką. Pasaulis aplink keičiasi labai greitai. Didžiausia kliūtis yra ta, kad mums trūksta įžvalgumo - esame vienadieniai trumparegiai politikai. Didelmūsų problema yra lėtumas. Pasaulis aplink keičiasi greičiau, nei mes, politikai, gebame į jį reaguoti. Kokios yra neveiksmingos ir silpstančios saugumo politikos pasekmės? Žmogiška kančia, negyvėliai, suluošinti kūnai ir žiaurumas. Net jei tokie žmonės ir nebalsuoja už mus, turime jais rūpintis, nes tai mūsų broliai ir seserys žmonijos šeimoje.
1917 m. balandžio 2 d. prezidentas Woodrow Wilson pasakė: "tik demokratiškų tautų partnerystgali palaikyti tvirtą taikos susitarimą". Prezidentui Woodrow Wilsonui buvo paskirta Nobelio taikos premija, kurios jis nusipelnlabiau nei Albert Arnold Al Gore.
ES žmonės nesuvokia, kokių galimybių jiems suteikia ši mozaiką primenanti 27 valstybių narių ES sudėtis. Ji suteikia unikalią galimybę kurti taiką. Vieni nemėgsta prancūzų, kiti nemėgsta vokiečių. Kai kurie nemėgsta net suomių - mano manymu, visi turėtų mėgti suomius! - tačiau susibūrus visoms 27 šalims, niekas negali pasakyti, kad neapkenčia ES. Taigi toji unikali galimybmums leidžia nuvykti į bet kurią krizės vietą ir tapti arbitrais ir gydytojais. Tačiau neturinti karinių pajėgumų ir karinio pasirengimo ES yra kaip lojantis šuo be dantų. Jai pakanka idealizmo, tačiau nepakanka ryžto apsirūpinti priemonėmis, kurios reikalingos tikslui pasiekti.
Kalk geležį, kol karšta: Il faut battre le fer tant qu'il est chaud - tai senas prancūzų posakis. Dabar B. Obama - naujasis Jungtinių Valstijų prezidentas. Jis vertina Europą - sako, kad esame svarbūs sąjungininkai. Ką turime daryti? Turime susiburti drauge.
94 proc. ES gyventojų yra NATO šalių narių piliečiai, ir tik 6 proc. yra NATO nepriklausančių šalių piliečiai. Kodėl veiksmingiau neišnaudojame narystės NATO teikiamų galimybių? Mes privalome tai padaryti žmonių labui, nes mūsų pareiga yra palengvinti žmonių kančią; tai mūsų etinpareiga ir ilgalaikis interesas. Tik eidami mūsų protėvių pėdsakais galime likti ištikimi ES paveldui ir padaryti tai, kas atrodo neįmanoma - štai ką reiškia kurti taiką.
Javier Solana
vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai. - Gerb. pirmininke, dėkoju už pakvietimą dalyvauti šiose svarbiose diskusijose dėl BUSP. Manau, jog kartą per metus vykstančios šios diskusijos tampa tradicija, ir aš labai džiaugiuosi galėdamas jose dalyvauti. Norėčiau padėkoti trims pranešėjams, Jacekui Saryusz-Wolskiui, Karlui von Wogau ir Ari'ui Vatanenui už jų pranešimus. Juose aptarta daug dalykų, kurie yra mūsų minčių ir darbų pratęsimas. Pasižymėjau daugelį pranešimuose paminėtų aspektų ir labai tikiuosi, kad bendradarbiaudami galėsime atnaujinti savo požiūrį.
Šiandien, 2009 m. pradžioje, sakydamas kalbą Europos Parlamente prisimenu mūsų darbą prieš 10 metų, 1999 m. Tai buvo ESGP pradžia. Palyginus pasiekimus su darbo ESGP srityje pradžia matyti, kad padaryta didelpažanga. Niekas negali paneigti to, kas pasiekta.
Kaip minėta, atlikta daugiau nei 20 civilinių ir karinių pajėgų dislokavimo operacijų visuose kontingentuose nuo Europos iki Azijos, nuo Vidurio Rytų iki Afrikos. Tūkstančiai Europos vyrų ir moterų dalyvavo šiose operacijose: karių, policininkų, sienos apsaugos darbuotojų, kontrolierių, teisėjų, kaltintojų, - jie visi dirbo už stabilumą pasaulyje.
Manau, kad Europa pasirinko teisingą veikimo būdą. Tai visapusiškai veiksmai, siekiant užkirsti kelią krizėms ir jas valdyti, didelis ir įvairus priemonių paketas, kuriame galėtume surasti visas būtinas priemones, greito reagavimo pajėgumai, pastangos būti tuo, kuo nusipelnėme - pasauliniu veikėju, kaip to prašo trečiosios šalys. Jeigu bus ratifikuota Lisabonos sutartis - labai tikiuosi, kad ji bus ratifikuota - mes, be abejonės, tapsime veiksmingesni.
Norėčiau padėkoti Europos Parlamentui už pastarųjų metų pagalbą, taip pat už puikų bendradarbiavimą, kurio visada sulaukėme iš jūsų, Europos Sąjungos piliečių atstovai. Be įsipareigojimo, supratimo, pagalbos, ne vien tik iš šios garbingos salės narių, bet ir Europos Sąjungos piliečių per jų valstybių parlamentus, būtų labai sunku vaidinti prisiimtą vaidmenį ir vykdyti įvairias operacijas kartu su įvairioms Europos Sąjungos piliečių grupėmis.
BUSP yra ne vien tik priemonė. BUSP susijusi su mūsų vertybėmis, jūsų vertybėmis ir mūsų piliečių vertybėmis. Aš jaučiuosi įsipareigojęs šioms vertybėms, kurios sutelktos visų 27 ES valstybių narių šerdyje: žmogaus teisės, teisinvalstybė, tarptautinteisir veiksmingas daugiašališkumas. Visi šie žodžiai ir koncepcijos atspindi tai, kas mes esame. Be to, BUSP padeda formuoti vidinį bendradarbiavimą tarp ES valstybių narių. Dirbdami ir veikdami drauge mes apibrėžiame savo esmę. Ir BUSP yra tas kelias, kuriuo kasdien eina Europos Sąjunga, taip apibrėždama savo esmę.
Manau, kad Užsienio reikalų komiteto pirmininkas pritars mano žodžiams. Mūsų darbo esmyra vertybės, veiksmai ir Europos Sąjungos kūrimas. Mes veikiame pagal savo esmę, o ją apibrėžia mūsų veiksmai. Man regis, visą laiką turime prisiminti šią svarbią koncepciją.
2003 m. Europos saugumo strategija buvo pagrindinis dokumentas, kuris parodmums kelią į priekį. Šiuo dokumentu yra paremti trys pranešimai. Kaip žinote, jį atnaujinome 2008 m. bendradarbiaudami su Europos Komisija ir Europos Parlamentu. Pastarasis nepakeičia 2003 m. dokumento, tačiau neabejotinai jį sustiprina ir pritaiko prie šiandienos reikmių, apibrėždamas grėsmę ir iššūkius, su kuriais susiduriame šiandieniniame pasaulyje, nuo klimato kaitos iki terorizmo, nuo energetinio saugumo iki piratavimo.
Norėčiau tarti žodį apie piratavimą, nes jis susijęs su naujausia operacija "Atalanta". Pabrėžiu, kad ESGP pirmą kartą vykdoma jūrų operacija. Šios rūšies operacijos vykdymas yra žingsnis į priekį, žingsnis teisinga kryptimi. Šią jūrų operaciją prieš piratavimą vykdo Europos Sąjungos operacijos štabas Jungtinėje Karalystėje. Jį sudaro nemažai valstybių; daug trečiųjų šalių siekia prisijungti prie šio štabo. Šiandien pietavau su Šveicarijos užsienio reikalų ministru. Jis pareiškė, kad šalis nori dalyvauti šioje operacijoje, nes yra susirūpinusi piratavimu. Tai labai svarbu. Kaip ir jūs, aš sutinku, kad ši pakrantės operacija yra labai svarbi, tačiau problemas reikia spręsti ne vien jūroje, bet ir pakrantėje.
Norėčiau pakalbėti apie ESGP vidinę struktūrą. Kaip žinote, paskutinį Prancūzijos pirmininkavimo mėnesį ruošėme dokumentą, kuriuo siekėme reorganizacijos, sukuriant tai, kas man labai svarbu. Iš pat pradžių stengiausi įgyvendinti sumanymą, kuris dabar sulaukparamos, sukurti strateginio planavimo pajėgumą, kuris būtų tiek civilinis, tiek karinis. Tai šiuolaikiškas krizių valdymo metodas. Kadangi tokie veiksmai mums yra gana nauji, galime tapti veiksmingesniais, lankstesniais ir labiau prisitaikiusiais prie tikrovės. Taigi, aš manau, kad tai, ką mes darome, t. y. vystome karinį ir civilinį bendradarbiavimą strateginio planavimo lygmenyje, yra labai svarbu.
Turiu pasakyti, ir tikiuosi, jog man pritarsite, jog vien karinis veiksmas negali išspręsti šiandienos konfliktų. Civilinis veiksmas neįmanomas, jeigu nėra saugios aplinkos. Tai yra pusiausvyra, kurią turime surasti ir kurios poreikį įžvelgiame visur - Vidurio Rytuose, Afganistane, kad ir kur bepažvelgtumėte. Tai labai svarbi simbiozės tarp politinių, civilinių ir saugumo aspektų mūsų gyvenime koncepcija.
Visi trys pranešėjai aiškiai pabrėžė, kad mums reikalingi pajėgumai. Be pajėgumų turėsime tik dokumentus, o vien su dokumentais konfliktų neišspręsime.
Tai buvo aiškiai pabrėžta gruodžio mėn. Europos Tarybos posėdyje, ir norėčiau padėkoti trims pranešėjams už tai, kad jie nepamiršo to paminėti. Kartais susiduriame su jėgos generavimo problema, ir labai svarbu, kad ją suvoktume. Jeigu nebus spartesnio jėgos generavimo, ar tai būtų policija, ar prokuratūra, ar karinės pajėgos, bus labai sunku veiksmingai ir greitai veikti, ko būtent reikalauja krizių valdymas.
Taip pat norėčiau pakalbėti apie NATO ir Europos Sąjungos santykius, kurie aptariami Ari'o Vataneno pranešime. Kaip žinote, parengta bendradarbiavimo programa, kurią vadiname "Berlin Plus". Ši programa neapima visų operacijų, kurias vykdome Europos Sąjungos vardu bendradarbiaudami su Šiaurės Atlanto aljansu. Kaip žinote, ir toliau susiduriame su problemomis, nes šiuose santykiuose neišvengta nesklandumų vykdant operacijas su NATO, kurios neįeina į "Berlin Plus" programą. Kosove susiduriame su problemomis, kurios iki šiol nėra išspręstos. Su problemomis susiduriame ir Afganistane. Labai tikiuosi, kad rengiantis NATO aukščiausiojo lygio susitikimui įstengsime išspręsti šias problemas.
Apie Afganistaną norėčiau pasakyti tai, kad šis klausimas, be abejonės, bus vienas svarbiausių 2009 m. Girdėjote Prezidento B. Obamos poziciją Afganistano ir Pakistano atžvilgiu ir apie specialiojo pasiuntinio paskyrimą Pakistano ir Afganistano regionuose. Mes turime prisidėti prie šio konflikto sprendimo, ir prisidėti išmintingai. Turime aktyviau dalyvauti. Šis dalyvavimas nebūtinai turi būti karinis. Mes turime būti veiksmingesni ir labiau koordinuoti ne tik tarpusavyje, bet ir bendradarbiaudami su kitais veikėjais - Jungtinėmis Valstijomis, tarptautine bendruomene, Jungtinėmis Tautomis. Jau du kartus turėjau progą susitikti su Richardu Holbrooke'u ir generolu Davidu Petraeusu. Ateinančiomis savaitėmis planuojame persvarstyti šią koncepciją ir tikimės būti pasirengę konstruktyviau reaguoti į labai svarbią problemą, kurią sprendžiame mes, Europos Sąjunga, valstybės narės. Manau, kad turėtume palaikyti šį didesnį dalyvavimą.
Galime ilgas valandas diskutuoti energetikos, branduolinio ginklo neplatinimo ir kitais klausimais, tačiau, mano manymu, svarbiausia trijuose šiandien pristatytuose pranešimuose pasiekti esminį sutarimą dėl pastarojo laikotarpio veiksmų. Norėčiau užbaigti kalbą padėkodamas jums už bendradarbiavimą. Labai dėkoju tiems, kurie intensyviai dirba su manimi sudarant kai kurias dosjė. Kaip jau minėjau, mūsų veiksmai Europos Sąjungos vardu tarptautinėje arenoje parodys, kas esame. Čia svarbu geriau pasirodyti, nes mes norime būti geresni.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, vertinu man suteiktą galimybę vėl dalyvauti šiose visapusiškose diskusijose užsienio ir saugumo politikos klausimais.
Norėčiau padėkoti trijų pranešimų, kurie yra šiandienos diskusijų pagrindas, autoriams. Mano ir Javiero Solanos tarnybos bendradarbiavo rengiant pranešimą dėl Europos saugumo strategijos (ESS). Manau, šis sklandus bendradarbiavimas atsispindi pranešime. Jame aiškiai išdėstyti nauji saugumo iššūkiai, su kuriais susiduria ES, ir plačiai apibrėžtas saugumas.
Visų pirma norėčiau pakalbėti apie bendrąją užsienio ir saugumo politiką (BUSP). Šios dienos pranešimuose ir pranešime dėl Europos saugumo strategijos padaryta išvada, kad Europos Sąjunga turi galios pakeisti, jeigu visi dirbs drauge siekiant nuoseklios politikos, kuri apimtų BUSP, Bendrijos dimensiją ir, be abejonės, valstybių narių veiksmus. Mes ne tik turime kalbėti vienbalsiai, bet ir veikti nuosekliai ir koordinuotai.
Tam reikalingas geriausias ES politikos priemonių derinys, apimantis ESGP operacijas, konfliktų užkirtimą bei reagavimą į krizes pagal Stabilumo priemonę, teikiant vystymosi pagalbą, humanitarinę pagalbą arba taikant demokratijos ir žmogaus teisių gynimo priemones. Paminėsiu keletą šalių: Afganistanas, Gruzija, Kosovas ir Čadas yra šalys, kurios atspindės, kaip praktiškai įgyvendiname šias priemones.
Afganistane susitelkėme į saugumo sektoriaus reformą ir pagalbos strategijos valdymą. Nuo 2007 m. Komisija pradėjo vykdyti naują programą teisingumo sektoriui reformuoti. Policijos srityje Taryba vykdo ES policijos misiją EUPOL, kurios metu atliekami mokymai sausumoje, o Komisija remia Afganistano nacionalinę politiką iš Teisėtvarkos patikos fondo (LOFTA). Taip pat Komisija yra pagrindinAfganistano politikos einamųjų išlaidų padengėja - nuo 2002 m. skirta virš 200 mln. EUR.
Gruzijai teikiama papildoma ES finansinparama padėties valdymui po konfliktų. Vyriausybei jau suteikta iš viso 120 mln. EUR - iš 500 mln. EUR paketo nuo 2008 m. iki 2010 m. Ši išimtinEuropos Tarybos parama padėjo užkirsti kelią didelei humanitarinei krizei.
Kosove Europos Komisija laiku aprūpino EULEX Kosovo misiją personalu ir įranga. Be nuolatinės pagalbos šiais metais atliksime mokslinį tyrimą, kuriame nustatysime priemones Kosovo politiniam ir ekonominiam ir socialiniam vystymui ir pažangai įvertinti stojant į Europos Sąjungą.
Čadui įsipareigojome skirti iš viso 311 mln. EUR pagal Dešimtąjį Europos vystymosi fondą. Mūsų tikslas Čade - prisidėti prie skurdo mažinimo ir palengvinti ekonominį vystymąsi. Mūsų prioritetai yra šie: geras valdymas, įskaitant teismų ir policijos sistemą, infrastruktūros ir kaimo plėtra. Be to, pagal Stabilumo priemonę finansuojame 850 Čado policininkų mokymus vykdant JT misiją MINURCAT, kuriai skyrėme 10 mln. EUR. Taip pat padedame savanoriškai sugrįžti šalies viduje perkeltiesiems Čado žmonėms bei pabėgėliams ir skiriame 30 mln. EUR humanitarinę paramą.
Manau, kad tai teisingas veikimo būdas, kuriuo vertėtų metodiškai vadovautis kaskart ES susidūrus su nauja krize.
Toks mūsų politikos lankstumas pabrėžiamas praeito gruodžio mėn. pranešime dėl Europos saugumo strategijos ir numatomas visuose trijuose pranešimuose, kuriuos šiandien aptariame. ESS pranešime teisingai sakoma, kad ryšiai tarp ES vidaus ir išorės politikos sričių tapo tvirtesni, ir tai turi esminę reikšmę svarstant tokius klausimus kaip energetinis saugumas ir klimato kaita arba saugumo ir vystymosi ryšiai ir ilgalaikio skurdo mažinimo svarbos pripažinimas kaip priemonsaugumo grėsmėms mažinti.
Pranešime pripažįstamas poreikis artimiau bendrauti su piliečiais visais saugumo aspektais, kurie jiems kelia ypatingą susirūpinimą, siekiant palaikyti mūsų visuotinį dalyvavimą, ir pabrėžiama, kad visi ES veiksmai saugumo srityje yra pagrįsti jos vertybėmis ir principais ir susieti su JT tikslais. Mes turime tęsti šios žinios perdavimą žmonėms net kalbėdami tokiais klausimais kaip terorizmas, ir privalome pasakyti, kad ji tvirtai pagrįsta pagarba žmogaus teisėms ir tarptautinei teisei.
Mes pripažįstame pilietinės visuomenės, NVO ir moterų vaidmenį kuriant taiką, taip išreikšdami visiems palankų Europos Sąjungos veikimą.
Malonu paminėti, kad Europos Parlamento pranešimas dėl ESS pabrėžporeikį toliau įgyvendinti JT Saugumo Tarybos rezoliucijas Nr. 1325 ir Nr. 1820 dėl moterų ir konfliktų sprendimo.
Sugrįžtant prie energijos klausimo, norėčiau pasakyti, kad dujų krizės, kuri daro įtaką ES, pasekmės šiais metais buvo milžiniškos. Energetinio saugumo klausimu akivaizdu, kad turime pasimokyti iš skaudžių pamokų. Pvz., reikalinga funkcionuojanti ES vidaus energetikos rinka, tarpusavio ryšių ir infrastruktūros projektai, priemonių energijos tiekimo krizėms valdyti vystymas ir stipri ES išorės energetikos politika, ir mes palaikome šį platų veikimo būdą.
Pranešime reikalaujama iš Europos Sąjungos didesnio vaidmens kaimyninėse šalyse, tačiau dabar apie tai nekalbėsiu.
Europos Sąjungos santykiai su Rusija, kaip rodo paskutiniai įvykiai, vaidina svarbų vaidmenį ir daro didelį poveikį saugumui.
Transatlantinis ryšys išlieka esminės reikšmės bendro saugumo atžvilgiu, ir netrukus dirbsime su prezidentu B. Obama, spręsdami prioritetinius šios srities klausimus.
Norėčiau užbaigti tardama kelis žodžius apie ypatingą Komisijos prisidėjimą prie ES atsako į krizę, t. y. Stabilumo priemonę. Pirmi dveji naujos priemonės taikymo metai buvo sėkmingi, tiek biudžeto įgyvendinimo, tiek valdymo kokybės ir politinio koordinavimo su Europos Taryba ir Europos Parlamentu atžvilgiu. 2007 m. ir 2008 m. 59 veiksmams visame pasaulyje jau skirta 220 mln. EUR, iš jų pagrindindalis skirta Afrikai, toliau Azijai ir Vidurio Rytams, taip pat Kosovui ir Gruzijai. 2009 m. prioritetai, kaip jau minėjo Javier Solana, apima Afganistaną, Pakistaną ir Vidurio Rytus.
Norėčiau pasakyti, kad įgyvendindami Stabilumo priemonę ir glaudžiai bendradarbiaudami su Tarybos sekretoriatu, vykdome įvairią veiklą ir vaidiname vis didesnį vaidmenį misijų narių mokymuose, aprūpindami juos įranga ir teikdami finansinį administravimą, taip pat su ESGP susijusiuose civilinio reagavimo komandų mokymuose. Apmokėme 600 policijos ekspertų civilinėms krizių valdymo operacijoms vykdyti pagal JT mokymų standartus, taigi pagerėjo ES policijos elementų stiprumas, lankstumas ir operatyvumas.
Norėčiau pridurti - ir manau, kad tai labai svarbus aspektas, pvz., Afganistano atžvilgiu - kad būtina užtikrinti, jog tarnybos trukmir sąlygos valstybių narių komandiruotam personalui ir pagal sutartį samdytam personalui būtų pakankamai patrauklios, kad galėtume sutelkti pakankamą kvalifikuotų kandidatų skaičių mūsų misijoms. Manau, turime dirbti ta kryptimi. Tai reiškia, kad mūsų indėlis į krizių valdymą tampa vis svarbesnis, ir lūkesčiai dėl ES gebėjimų yra dideli. Mes stengsimės veikti vadovaudamiesi šiais lūkesčiais.
Valdis Dombrovskis
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau pabrėžti keletą svarbių aspektų dėl 2007 m. metinio pranešimo (2007 m.) dėl BUSP pagrindinių aspektų ir esminių pasirinkimų Biudžeto komiteto vardu. Pirmiausia norėčiau atkreipti dėmesį į BUSP skiriamų biudžeto išlaidų skaidrumą. Išreiškiame susirūpinimą dėl nepanaudotų BUSP skyriaus asignavimų, kuriuos Komisija laiko asignuotomis pajamomis, perkėlimo į kitus metus praktikos. Biudžeto komitetas ragina Komisiją Parlamentui pateikti visą, ypač su šia finansine praktika susijusią informaciją, ir siūlo šį klausimą toliau svarstyti rengiamuose konsultaciniuose posėdžiuose BUSP tema. Antra, norėčiau aptarti asignavimų pervedimą tarp skirtingų biudžeto BUSP skyriaus straipsnių. Be abejonės, turi būti užtikrintas lankstumas siekiant greitai reaguoti į krizes trečiosiose šalyse. Tačiau Komisija galėtų pagerinti skaidrumą, taip pagerindama BUSP demokratinę priežiūrą, laiku informuodama Parlamentą apie vidinius pervedimus. Tai ypač svarbu, nes dauguma BUSP misijų, pvz., ES stebėjimo misija (ESSM) Gruzijoje ar ES teisinės valstybės misija (EULEX) Kosove yra politiškai jautraus pobūdžio. Trečia, dėl eilinių posėdžių bendrosios užsienio ir saugumo politikos klausimais, rengiamų pagal 2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo, Biudžeto komitetas pabrėžia, kad šie posėdžiai turėtų būti laikomi galimybe įvertinti ir apsikeisti nuomonėmis dėl būsimųjų poreikių, numatytų veiksmų BUSP srityje ir vidutinės trukmės bei ilgalaikių ES strategijų trečiosiose šalyse, taip pat parengti biudžeto valdymo institucijos poziciją prieš taikinamąjį posėdį. Dėkoju už dėmesį.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Gerb. pirmininke, norėčiau padėkoti trims Europos Parlamento pranešėjams - Jacekui Saryusz-Wolskiui, Karlui von Wogau ir Ari'ui Vatanenui - už pranešimus ir pabrėžti, kaip ir B. Ferrero-Waldner ir J. Solana, kad jų darbas yra didelis Europos Parlamento indėlis į stiprios, matomos ir veiksmingos užsienio saugumo ir gynybos politikos vystymą. Ši politika turi užtikrinti mūsų interesų pasaulyje gynybą ir apsaugoti bei teikti apsaugą mūsų piliečiams. Ji turi prisidėti prie svarbų vaidmenį veiksmingoje daugiašalėje sistemoje vaidinančios Europos Sąjungos kūrimo ir, svarbiausia, gerb. pirmininke, ši politika turi padėti užtikrinti, kad visame pasaulyje įsivyrautų žmogaus teisės ir demokratinės vertybės.
Manau, kad Lisabonos sutartis ir šiandien mus pasiekiančios žinios iš Airijos Respublikos, kurioje už Lisabonos sutarties ratifikavimą pasisako 60 proc. gyventojų, ir Čekijos, kurios parlamentas ratifikavo Lisabonos Sutartį, byloja apie tai, kad Europos Sąjunga subrendo užsienio ir saugumo politikos atžvilgiu. Svarbiausia, kad tai padėtų su krizėmis susidūrusioms vyriausybėms išmokti mąstyti europietiškai.
Akivaizdu, kad Europos Sąjunga turi tobulinti strategines nuostatas - tai numatyta naujoje saugumo strategijoje - tačiau nepamirštant, kad transatlantinis ryšys įrašytas į Europos Sąjungos genetinį kodą. Jungtinės Valstijos per Šiaurės Atlanto sutarties organizaciją buvo Europos saugumo garantu, ir šiuo metu kitos alternatyvos neturime.
Be to, manau, kad sukurti Europą kaip "jėgą" bus įmanoma tik tuo atveju, jeigu tai bus daroma neatsiribojus nuo Jungtinių Valstijų, o kartu su Jungtinėmis Valstijomis kaip dviem partneriais, kurie turi bendrą pasaulio viziją ir puoselėja abipusę pagarbą. Be abejo, tai nereiškia, kad Europos Sąjunga turi suteikti Jungtinėms Valstijoms carte blanche: mes turime ginti savo interesus ir vertybes, kai tik manome tai esant reikalinga. Jungtinės Valstijos taip pat turi išmokti gerbti Europos Sąjungos pozicijas, nes, kaip byloja B. Ferrero-Waldner ir J. Solanos darbas, esame institucija, kurią reikia gerbti tarptautiniu mastu ir kuri turi didelį potencialą kaip derybininkvisuose pasaulio regionuose.
Helmut Kuhne
Gerb. pirmininke, Komisijos tai neliečia, tačiau Europos Parlamento, taigi ir Komisijos, kadencija eina į pabaigą. Todėl manau, kad turėtume dirbti ne kaip buhalteriai, tikrinantys Europos saugumo ir gynybos politikos pažangos balansą, o atsižvelgdami į svarbesnius dalykus.
Turiu pripažinti, kad blaškausi tarp dviejų požiūrių. Netenku kantrybės, kai tenka spręsti kasdienes problemas, kai žlunga misija dėl šešių malūnsparnių trūkumo, kai nėra politinės valios Europos sostinėse arba įsiplieskia ginčai dėl technologinių projektų.
Tačiau istoriniu požiūriu viskas atrodo kitaip. Iš tiesų J. Solana šiuo atžvilgiu nusipelno didesnio įvertinimo. Nepamirškime, kad Europos saugumo ir gynybos politika gyvuoja dar tik dešimt metų. Dokumentas dėl saugumo strategijos išleistas 2003 m. Pažanga istoriniu požiūriu iš tiesų yra didžiulė. Taigi, kaip istorinis optimistas, užklupus abejonėms renkuosi pastarąjį požiūrį.
Antras dalykas, kurį aš, kaip socialdemokratas, norėčiau pabrėžti, susijęs su tuo, už ką nei Europos Sąjunga, nei NATO nėra atsakingos, tačiau kuris daro įtaką visiems europiečiams. Tai susiję su pažanga priešraketinės gynybos sistemoje Lenkijoje ir Čekijoje. Socialdemokratai džiaugiasi, kad mūsų iškelti klausimai dabar įgyvendinami dėl Jungtinėse Valstijose įvykusių permainų.
Visada sakėme, kad nėra prasmės skubinti sprendimų dėl sistemos įrengimo priėmimo, nes šiuo metu nėra jokios grėsmės, pvz., iš Irano. Praeitą savaitę Hillary Clinton sakė, kad tolesni sprendimai iš Jungtinių Valstijų pusės bus priimti, atsižvelgiant į įvykius Irane. Joe Biden teigė, kad tai priklauso nuo techninių pajėgumų ir finansinių aplinkybių. Yra sveikintinų dalykų. Bent jau neliksime paskutine likimo nuskriausta komanda, kuri mojuoja priešraketinės gynybos sistemos vėliava.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
Šiandieninės diskusijos, paremtos trimis pranešimais, byloja apie tai, kad, priešingai nei tvirtina daugelis Europos pesimistų ir skeptikų, Europos gynybos ir saugumo politika ir Europos užsienio politika įgauna vis aiškesnę formą ir tampa nuoseklesnės. Tą įrodprieš mane kalbėję asmenys.
Pirmiausia norėčiau padėkoti trims pranešėjams už tai, kad rašydami pranešimus jie atsižvelgį liberalų šešėlinių pranešėjų nuomonę. Džiaugiamės, kad mūsų nuomonatsispindi šiuose pranešimuose. Man šiek tiek gaila, kad Ari'o Vataneno pranešimui dėl NATO vaidmens, kurį rašydamas šis pranešėjas stengėsi atsižvelgti į kuo daugiau nuomonių ir požiūrių, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcija ir Socialistų frakcija Europos Parlamente pateikpakeitimus paskutinę minutę, tarsi šios dvi frakcijos būtų norėjusios uždėti savo antspaudą pranešimui.
Nepaisant to, mes jam vis tiek pritarsime, nes manome - atsižvelgiant į pranešimą - kad jis išryškina tinkamus aspektus ir pakankamai atspindi realius reiškinius. Pvz., pranešime pastebėta, nors ir subtiliai, kad tarp Europos Sąjungos ir NATO egzistuoja neabejotina konkurencija. Paprastai tokie dalykai ignoruojami, net jeigu tai būna tiesa.
Antra, mano ir A. Duff pateiktas pakeitimas, kuriame aiškiai išvardijame sunkumus, kuriuos kelia atitinkamos Turkijos, Graikijos ir Kipro pozicijos NATO ir Europos Sąjungoje, buvo priimtas. Dažniausiai į pranešimą įtraukiamos tik subtilios užuominos.
Ir galiausiai prašome, kad Europos Sąjungos ir NATO strategijos dėl gynybos ir saugumo papildytų viena kitą; šis papildomumas, ponios ir ponai, yra gyvybiškai svarbus.
Konrad Szymański
Gerb. pirmininke, paskutiniajame XX a. dešimtmetyje išpranašauta istorijos pabaiga, kai įsigali liberali demokratija, pasirodesanti iliuzija. Mes turime teisę jaustis izoliuotais, tačiau nėra kitos alternatyvos Europos Sąjungos ir NATO bendradarbiavimui. Nėra kitos alternatyvos didesniam Europos ir JAV dalyvavimui tarptautinio saugumo reikaluose. Priešingu atveju tarptautinės tvarkos principus de facto diktuos Korėja, Iranas arba "Hamas" teroristai.
Energetika, žaliavinės medžiagos, piratavimas ir interneto saugumas - tai sritys, kurios reikalauja ypatingo dėmesio. Neseni įvykiai Lenkijoje rodo, kad geresnis įkaitų gelbėjimo koordinavimas taip pat yra didžiulproblema. Tačiau tai, kad sprendimai priimami bendrai, nereiškia, jog šie sprendimai - geri. Todėl nenorėčiau pervertinti Lisabonos sutarties vaidmens. Mūsų veiksmingumas yra ribotas, ir šios problemos priežasčių reikia ieškoti Europos sostinėse. Tai čia, o ne procedūrose, turėtume ieškoti politinės valios, kad galėtume siekti bendros pasaulio politikos.
Angelika Beer
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, pastaraisiais metais Europos užsienio ir saugumo politika sparčiai vystėsi. Tačiau lygiai tokį patį spartų vystymąsi ir permainas turime užtikrinti ir grėsmių bei krizių šalinimo procese.
Mano frakcija pasisako prieš tai, kad vengiama kalbėti apie savo pačių darbo trūkumus. Todėl nesu pasiruošusi palankiai aptarinėti šios dienos pranešimų. J. Saryusz-Wolski parengpagrįstą ir išsamų pranešimą, ir būtent jam mes pritarsime. Strategindilema yra aiški. J. Solana, jūs esate visiškai teisus. Minėjote, kad Europos bendradarbiavimą reikia stiprinti strateginiu lygmeniu. Tačiau svarbiausia, kad tai, ko siekiame ir į ką nukreipiame pastangas, t. y. bendroji Europos strategija užsienio ir saugumo politikoje, yra tai, kas dar nepasiekta.
Mes išgyvename istorinį momentą. Šie pranešimai - ypač Ari'o Vataneno apie NATO vaidmenį - parengti naujosios JAV vyriausybės šešėlyje. Ari Vatanen savo pranešime atsisakspręsti branduolinio nusiginklavimo klausimą, dėl kurio vėl balsuosime rytoj. Tai apie ką gi mes kalbame?
Karlo von Wogau pranešime aptariama nauja koncepcija: SAFE. Tai gražus žaidimas žodžiais - Suderintosios Europos ginkluotosios pajėgos - tačiau ši koncepcija paprasčiausiai neegzistuoja. Be to, nesuprantu, kodėl turėtume jai pritarti, jeigu tokia koncepcija net nėra niekur svarstoma. Šiame pranešime Karl von Wogau užmiršo aptarti žmogaus saugumą. Mano frakcija reikalauja, kad mes, kaip ir Europos Sąjunga, aiškiai nustatytume šį tikslą tarptautinėje politikoje. Jis užmiršo, jog kalbame apie taikos palaikymo partnerystę arba civilinio taikos korpuso kūrimą. Dėl šių priežasčių drįstu teigti, kad šis pranešimas yra visiškai netinkamas, jeigu sutinkame, kad Europa privalo veikti dabar, pradedant šia diena, artimiausiais mėnesiais - būtent tai buvo aiškiai pasakyta Miuncheno konferencijoje saugumo politikos klausimais.
Po rinkimų Jungtinėse Valstijose atsiveria "galimybių langas". Negaliu pasakyti, ar ilgai tas langas bus atviras. Kaip europiečiai privalome nedelsiant apibrėžti savo strateginius interesus ir įtraukti juos į NATO aljansą. Taip pat privalome apibrėžti saugumo sąvoką Rusijos atžvilgiu, kaip pastebėjo B. Ferrero-Walder. Priešingu atveju po kelių mėnesių JAV administracija bus toliaregiškesnnei Europos Sąjunga ir dvišalėse derybose su Rusija nuspręs kurti esmines saugumo strategijos pozicijas be Europos galios - politinės galios, konfliktų užkirtimo galios - galėdama daryti įtaką šiam transatlantinės saugumo politikos stabilizavimui iš naujo.
Todėl kreipiuosi į visus ragindama atsisakyti nuo Šaltojo karo laikų įsisenėjusio požiūrio, pasirinkti vieną stovyklą, laikytis jos ir žengti į priekį. Europa įsipareigojusi savo piliečiams sukurti saugumo partnerystę, kuri atneštų taiką, o ne karą.
Tobias Pflüger
Gerb. pirmininke, Karlo von Wogau ir Ari'o Vataneno pranešimai yra tikslūs, aiškūs ir dar labiau pastūmėja Europos Sąjungą į militarizaciją. Pranešimuose numatoma de facto ES transformacija į karinę jėgą. Karlo von Wogau pranešime apie Europos saugumo strategiją numatomos "integruotos Europos Sąjungos ginkluotosios pajėgos". Mes nepritariame požiūriui, kad tai - kelias į priekį. Pranešime, inter alia, pritariama ES operacijų štabo būstinės įkūrimui ir bendrajai gynybos įrangos rinkai.
Karlo von Wogau pranešime netgi retrospektyviai užsimenama apie nepaprastai didelių lėšų reikalaujančią "Eurofighter" programą. Pranešime teigiama, kad Lisabonos sutartis, kuri "įves pagrindinių naujovių ESGP srityje", turi esminę reikšmę. Tai pagrindinpriežastis, kodėl nepritariame Lisabonos sutarčiai.
Ari'o Vataneno pranešime reikalaujama sukurti nuolatinę ES ir NATO bendradarbiavimo struktūrą. Manome, kad tai klaidinga. Kiekviena nauja ES karinmisija kelia problemų. NATO nėra taikos aljansas - tai karo vykdytojas, pvz., Jugoslavijoje ir Afganistane. Kokie karai dar laukia? NATO reiškia karo politiką. Pranešime NATO įvardijamas kaip "Europos saugumo šerdis". Ne! NATO reiškia nesaugumą! Sujungti NATO ir ES bus ypač problematiška, ypač dviejų strategijų atžvilgiu.
Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija (Šiaurės šalių žalieji kairieji) palaiko civilinę Europos Sąjungą ir yra nusistatę prieš NATO. NATO reikia panaikinti. NATO ketina paminėti 60-ąsias savo gyvavimo metines Strasbūre, Baden-Badene ir Kėlyje. Šiandien kreipiuosi į Europos Parlamentą, protestuodamas prieš šį NATO aukščiausiojo lygio susitikimą! 60 metų NATO - tai 60 metų veltui.
Frakcijos vardu pateikėme mažumos pranešimus kaip atsaką į Karlo von Wogau ir Ari'o Vataneno pranešimus. Mano kolegos detaliau kalbės apie konkrečias problemas, susijusias su Rusija. Kaip ir anksčiau, mes prieštaraujame priešraketinės gynybos sistemai ir šio pranešimo formuluotėms, paremtomis Kipro pavyzdžiu. Todėl balsuosime prieš šiuos du pranešimus.
Bastiaan Belder
Kai mažiau nei prieš metus kartu su Europos Parlamento delegacija stebėjome ES policijos misijos veiklą Vakarų Krante, puoselėjau viltį, jog Palestinos vyriausybnusprendstiprinti savo valdžią formuodama veiksmingą policijos ir saugumo sistemą. Todėl J. Saryusz-Wolski'o pranešimo 25 dalyje pritariama ES policijos misijos mandato pratęsimui Palestinos regionuose.
Kita vertus, visai neseniai skaičiau labai nepalankius pranešimus apie viešąjį saugumą Vakarų Krante, įskaitant plėšimus, kuriuos vykdo Palestinos saugumo sistemos nariai, veikiantys nakties metu kaip mafijos vadai ir net teroristinių grupuočių nariai, esantys Palestinos savivaldos tarnautojais.
Norėčiau paklausti Tarybos ir Komisijos, ar šiuose pranešimuose yra tiesos. Gal tai prasimanymas? Trumpai tariant, norėčiau pasiteirauti, kokie artimiausi ES policijos misijos planai Palestinos regionuose? Galų gale, tai juk labai svarbu. Jeigu jie siekia veikiančios Palestinos valstybės, Vakarų Krante būtina atkurti teisę ir tvarką.
Luca Romagnoli
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau paprieštarauti, kad Šiaurės Atlanto aljansas yra atgyvenusi priemonir kad tam tikrais atvejais nepadėjo atkurti pusiausvyros santykiuose, pvz., su Rusija. Manau, kad turėtume palaikyti santykius su Rusija ir jais grįsti kelią į privilegijuotą partnerystę.
Vis dėlto pritariu B. Ferrero-Waldner pareiškimui, kad pastaruoju metu NATO nebuvo veiksmingiausia įtikinėjimo ir taikos kūrimo priemonbendrosios saugumo politikos atžvilgiu.
Manau, kad Europa subrendo ir turi politinį poreikį apibrėžti savarankišką saugumo strategiją. Tai nereiškia priešingos pozicijos priėmimą. Mes galime veikti drauge - kaip teigkitos valstybės narės - ir nebūti priklausomomis nuo tų dalykų, kurie dažnai yra ne Europos Sąjungos interesai. Todėl negaliu pritarti pasiūlytiems pranešimams.
Javier Solana
vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai. - (ES) Gerb. pirmininke, atsižvelgdamas į tai, kad daugelio šioje salėje kalbėjusių asmenų nuomonės bendrais bruožais sutapo, norėčiau išskirti tris ar keturis klausimus, kurie man iškilo šių diskusijų metu.
Pradėsiu nuo išteklių ir priemonių. Įvairių pranešimų pranešėjai teigė, kad turime problemų su ištekliais ir priemonėmis ir kad turėtume geriau išnaudoti nacionalinius išteklius. Tačiau pastebėsiu, kad turime tam tikrų priemonių, kurių iki galo neišnaudojame ir apie kurias norėčiau pakalbėti plačiau.
Manau, kad Europos gynybos agentūros įkūrimas Europos Tarybos pritarimu buvo puiki idėja, kuri nereikalauja taikyti ar priimti Lisabonos sutartį. Man regis, ši agentūra galėtų atlikti nuostabų darbą nacionalinės politikos koordinavime, stiprindama įgyvendinamas politikos kryptis.
Kai kas kalbėjo apie malūnsparnius. Malūnsparnių reikia visų rūšių misijose: civilinėse, karinėse ir visose kitose misijose transporto tikslu. Šiandien malūnsparnis yra esminis krizių valdymo įrankis.
Geresnis turimų išteklių - tiek techninės įrangos, tiek programinės įrangos malūnsparniams - koordinavimas padėtų geriau panaudoti šiuos išteklius ir sulaukti geresnių rezultatų, nei šiuo metu sulaukiame.
Taip pat norėčiau pastebėti, kad pastarosiomis savaitėmis mūsų strateginiai santykiai su Jungtinėmis Valstijomis ir Rusijos Federacija smarkiai pažengį priekį.
A. Beer užsiminapie Miuncheno konferenciją saugumo politikos klausimais. Ši konferencija buvo svarbus įvykis, kurio metu padaryta pažanga nenumatytose diskusijose, nes tai nebuvo politinis forumas sprendimams priimti, o ypač svarbus forumas, skirtas apmąstymui. Manau, kad klausimas, kuris bus svarstomas artimiausiais mėnesiais ir metais - tai mūsų santykiai tiek su Jungtinėmis Valstijomis ateinančių metų strategijos požiūriu, tiek su Rusija. Taip nutiko Miunchene ir vėliau Maskvoje, į kurią su B. Ferrero-Waldner išvykome aptarti pagrindinių klausimų apie naujas idėjas dėl Europos saugumo su Rusijos Federacijos vadovais.
Europa nesiekia būti karine jėga. Manau, kad Europa - Europos Sąjunga - tai civilinjėga, turinti karinių priemonių, kuri labai skiriasi nuo karinės jėgos, ir manau, kad šituo keliu turėtume eiti toliau. Mes savo darbu ir dokumentais, kuriuos išleidžia Europos Parlamentas ir Europos Komisija - arba aš pats - siekiame šio tikslo.
Norėčiau tarti kelis žodžius apie policiją Palestinos teritorijose, nes tai tema, kurią nagrinėjome ankstesnėje sesijoje. EUPOL - tai viena svarbiausių ir vertingiausių misijų, kiek tai susiję su patikimumu ir darbu saugumo srityje su Palestina ir okupuotomis teritorijomis, ir toliau bus vertingiausia Europos Sąjungos misija, laiminčia visų pripažinimą: Palestinos, Izraelio ir aplinkinių šalių. Todėl būkite tikri, kad darysime viską, kad toliau siektume šio tikslo.
Elmar Brok
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, J. Solana, norėčiau padėkoti trims pranešėjams ir paaiškinti keletą aspektų. Tačiau ypač norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad 60 metų NATO reišk60 metų taikos ir laisvės mano kartai: tai svarbu pažymėti.
Jeigu pavyks sustiprinti ES užsienio, saugumo ir gynybos politiką tokiu metu, kai stiprėja daugiašališkumas - kaip ką tik minėjo vyriausiasis įgaliotinis J. Solana - tai yra, jeigu pavyks didesniu mastu įtraukti prevencinių priemonių ir vadinamosios minkštosios galios viziją į bendrą transatlantinę strategiją šiais daugiašališkumo laikais, mūsų laukia šviesi ateitis.
Kita vertus, Prancūzijos sugrįžimas į NATO karines struktūras sustiprina Europos poziciją. Miuncheno konferencijoje saugumo politikos klausimais norėta pasakyti štai ką: pagal Lenkijos ministro pirmininko D. Tusko, Vokietijos kanclerės A. Merkel ir Prancūzijos prezidento N. Sarkozy paaiškinimus - dalyvaujant J. Bidenui, Jungtinių Valstijų viceprezidentui - Europos korpuso buvimas NATO aljanse buvo praktiškai neginčijamas. Mano nuomone, neįtikėtina, kad iš amerikiečių pusės nebuvo sulaukta prieštaravimų. Transatlantiniuose santykiuose galime pradėti plėtoti bendrąsias pozicijas karinėje srityje taip, kad jos vėliau patikimai atsispindėtų NATO kontekste. Todėl reikėtų naudoti karinių pajėgumų viziją, pabrėžiant vadinamąją minkštąją galią ir prevenciją, prieš veikiant pagal naują darbotvarkę, kuri jau egzistavo, tačiau paaiškėjo tik Miunchene, siekiant, kad prezidento B. Obamos politika sudarytų mums galimybes patekti į naują derybų dėl nusiginklavimo erą. Europiečiai savo vaidmenį gali suvaidinti su Strateginės ginkluotės mažinimo sutartimi (START), Branduolinio ginklo neplatinimo sutartimi (NPT), kurias reikėtų apsvarstyti iš naujo, ir ypač su Įprastinės ginkluotės Europoje sutartimi (CFE), kuri turi svarbią reikšmę Europai, kadangi ir mes turime problemų su Rusija.
Visa tai, įskaitant priešraketinę apsaugą, suteiktų naujų geresnių galimybių vykdyti bendrą transatlantinę politiką su JAV kaip sąjungininke ir Rusija kaip strategine partnere: politiką, nukreiptą į Europos taikos interesus. Mes galime pasinaudoti šia galimybe tik tuo atveju, jeigu patys tapsime stipresni ir įtakingesni; tada ir politiką galėsime pakreipti teisinga linkme.
Ioan Mircea Paşcu
Gerb. pirmininke, pranešimas dėl NATO vaidmens Europos Sąjungos saugumo sistemoje atspindi skirtingus požiūrius Europos Parlamente: kai kurie palaiko NATO kaip organizaciją, siūlydami didesnę saugumo garantiją savo nariams, kiti, priešingai, įžvelgia vis mažesnį NATO poreikį pasaulyje, kuriame akivaizdu, kad nėra didelių grėsmių, ar bent jau tokių, kurias būtų galima palyginti su grėsmėmis iš buvusios Sovietų Sąjungos.
Tačiau iki šiol abiejose organizacijose nebuvo narių, kurios norėtų atsisakyti NATO saugumo garantijos, nors ES ir teikia reikšmę gynybos ir saugumo pastangoms ir įrašVašingtono sutarties 5 straipsnio atitikmenį - solidarumo išlygą - į Lisabonos sutartį.
Mano nuomone, santykiai tarp NATO ir ES - svarbiausia platesnių transatlantinių santykių dalis - turėtų būti savaime papildantys ir abipusiai naudingi dviem partneriams, kurie priversti dirbti drauge, kad atsilieptų į didėjančius ir vis sudėtingesnius šiandienos iššūkius. Šiuo tikslu veikiantys mechanizmai - žr. "Berlynas plius" susitarimus - gali būti patobulinti; nauji mechanizmai - žr. pasiūlymą dėl ES operacijų štabo būstinės įkūrimo - turi būti apsvarstyti iš naujo; kliūtys - žr. Kipro neigiamo poveikio problemą - turi būti įveiktos; ir, svarbiausia, abipusis supratimas turi būti neabejotinai pagerintas. Taigi, viena vertus, NATO nereikia laikyti priešininke, ir, kita vertus, ES - priedu prie NATO.
Kaip jau minėta, teisybė, kad praktikoje du partneriai gali puikiai tarpusavyje bendradarbiauti, abipusiai vienas kitą papildydami. Todėl pranešimas buvo pakeistas ir, tikėtina, galutinis rezultatas bus priimtinas daugeliui iš jūsų.
Andrew Duff
Gerb. pirmininke, kai kurie šiandien kalbėję asmenys išreiškdrąsų požiūrį apie susidariusią padėtį. Tiesa ta, kad ne visos ESGP misijos pavyksta: vienų tikslai neaiškūs, kitos blogai finansuojamos, taip pat išlieka galimybė, kad sužlugs Afganistano operacija. Taigi gerai, kad Europos Parlamentas siekia apibrėžti bendrąją saugumo politiką; be to, turime nustatyti daug aiškesnius kriterijus ESGP misijoms.
Pajėgų integracijos srityje pasiekta mažai pažangos, ir nemanau, kad tikėjomės būtent prancūzų ir britų povandeninių laivų susidūrimo!
Ryszard Czarnecki
(PL) Gerb. pirmininke, kai pirmininkų per daug, tai iš esmės nėra nvieno pirmininko. Saugumo srityje turime labai aiškiai ir tiksliai apsvarstyti neatidėliotinus ir svarbius klausimus. Tai, kas pernai įvyko Kaukazo šalyse, rytinėse Europos Sąjungos kaimynėse, byloja apie tai, kad mes neabejotinai privalome sutelkti dėmesį į Rytų politiką ir traktuoti ją kaip ypatingą investiciją į Europos ir Europos Sąjungos saugumą. Štai kodėl manau, kad partnerystsu šalimis, esančiomis į Rytus nuo Europos Sąjungos, turi esminę reikšmę, ir, nors džiaugiuosi, kad ši partnerystegzistuoja, tačiau esu sunerimęs, nes Rytų partnerystei skirtas biudžetas sumažintas beveik tris kartus. Manau, kad tai esminės svarbos klausimas, ir tikiu, kad jis taps savotiška Europos Sąjungos "iškaba" ne vien tik artimiausioms kaimynėms, bet ir kitoms valstybėms, esančioms už Baltarusijos, Ukrainos ir Gruzijos.
Satu Hassi
(FI) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau išreikšti padėką trims pranešėjams. Deja, turiu pasakyti, kad nepritariu nekritiškam požiūriui į NATO, kuris atsiskleidžia Ari'o Vatanen'o pranešime.
Be abejo, NATO nėra tokia, kokia buvo Šaltojo karo metu, taip pat ir Europa, todėl NATO ir ES bendradarbiavimas yra naudingas dalykas. Kita vertus, nematau problemos, kad ne visos ES šalys yra NATO narės.
Mes turime pripažinti tai, kad kai kurios šalys turėjo galimybę rimtai prisidėti prie taikos kūrimo būtent dėl to, kad nebuvo karinių aljansų narėmis, pvz., Suomija. Kadangi Suomija nepriklauso jokioms karinėms organizacijoms, vargu, ar ją kuri nors šalis galėtų laikyti priešiška ar atstovaujančia priešui. Tai padėjo daugumai suomių veikti kaip taikos kūrėjams. Pvz., buvęs Suomijos ministras pirmininkas Harri Holkeri Šiaurės Airijoje, buvęs Suomijos prezidentas Martti Ahtisaari Namibijoje, Indonezijoje, Ačehe ir Kosove, ir buvęs Suomijos užsienio reikalų ministras Heikki Haavisto Sudane.
Nors dauguma ES piliečių gyvena valstybėse, kurios yra NATO narės, turime pripažinti, kad šalys, nepriklausančios jokiems kariniams aljansams, yra vertingas taikos kūrimo šaltinis. Jo negalima atsižadėti vien dėl siekio harmonizuoti karinę politiką Europos Sąjungoje.
Vladimír Remek
(CS) Iš pradžių norėjau kalbėti apie erdvės militarizavimą, nes, kaip buvęs astronautas, turiu tam tikrą supratimą apie jame slypinčius pavojus. Tačiau pateiktuose dokumentuose, be kitų dalykų, pabrėžiama būtinybpanaudoti saugumo politiką ES piliečių naudai. Tuo pačiu metu visiškai ignoruojama, pvz., jų nuomondėl naujų užsienio karinių bazių steigimo ES teritorijoje. Tiksliau sakant, Lenkijoje ir Čekijoje ruošiamasi įdiegti Amerikos priešraketinės gynybos sistemą. Ir ypač mano šalyje, Čekijoje, visuomenės nuomonir interesai yra visiškai ignoruojami. ES nepateiknvienos oficialios nuomonės, kuri palaikytų piliečių interesus, ir jiems ES galbūt net neegzistuoja šiuo atžvilgiu. Du trečdaliai Čekijos piliečių vis tiek prieštarauja užsienio karinės bazės steigimui, nepaisant pakankamos informacijos ir reklaminės kampanijos, kuri buvo vykdoma daugiau nei dvejus metus. Manau, kad Europos Sąjunga pasirinko netinkamą kelią, jeigu žmonių interesai neatsispindi jos dokumentuose ir jeigu žmonių nuomonignoruojama demokratijos labui. Nenuostabu, kad šie žmonės nusigręžia nuo ES politikos tarsi ji jiems nepriklausytų ar kategoriškai ją atmeta.
Bernard Wojciechowski
Gerb. pirmininke, Europos piliečiams reikalinga stipri Europos Sąjunga su konkurencinga užsienio, saugumo ir gynybos politika. Tokia politika nebus sukurta, jei Europos Sąjunga stovės vienoje vietoje. Kinija ir Indija sparčiai stiprėja ne vien ekonomine, bet ir karine galia.
Europos konkurencinis pranašumas turėtų būti paremtas žiniomis ir naujovių diegimu. Visi turime jas puoselėti ir palaikyti. Su veiksminga saugumo strategija Europos pajėgoms turėtų būti prieinama aukščiausios kokybės įranga ir ištekliai. Kai Jungtinės Valstijos išleidžia trilijonus dolerių saugumo reikmėms, Europa dykinėja arba neskubėdama tobulina savo strategiją. Krizės metu uždarinėjame šaunamųjų ginklų gamyklas, pvz., Radome, Lenkijoje. Užuot uždarinėję gamyklas Lenkijoje, galėtumėme investuoti į pažangias technologijas, pvz., atatrankos sumažinimo technologiją. Naujovės kuria naujas įmones ir naujas darbo vietas. Negalime kurti Europos pajėgumų uždarinėdami gamyklas.
Roberto Fiore
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, iš esmės esu palankiai nusiteikęs Europos kariuomenės atžvilgiu, tačiau turime nuspręsti, kokia tai būtų kariuomenir kokie apribojamai jai būtų taikomi.
Iš tiesų labai negerai, kad turime dvi ginkluotąsias pajėgas priešiškai nusiteikusias viena kitos atžvilgiu - Turkijos kariuomenę ir Graikijos kariuomenę - abi to paties aljanso nares. Esu įsitikinęs, kad Taryba turėjo galimybę aplankyti Šiaurės Kiprą ir įvertinti Turkijos karių padarytą žalą bei jų okupuotą salą, kuri neabejotinai priklauso Europai.
Reikia pasakyti, kad aljansas su Jungtinėmis Valstijomis - tai aljansas, kuris labai dažnai atneša didelių problemų. JAV įtraukEuropą į keletą karų ir konfliktų - kalbu apie Serbiją, Iraką ir Afganistaną - šių konfliktų interesai tikrai nebuvo europiniai.
Europa sąjungininkėmis turėtų rinktis Rusiją ir Baltarusiją, kurios istoriniu, religiniu, kariniu ir geopolitiniu atžvilgiu iš tiesų yra europinės šalys. Štai kokia Europos kariuomenės ateitis: kariuomenė, kuri nekariauja prieš Jungtines Valstijas, o išlaiko pagarbų atstumą; kariuomenbe Turkijos, nes šiuo metu, panašu, kad yra priešingai - Turkija yra Azijos dalis ir Viduržemio jūros regione konfliktuoja su Europos šalimis, kariuomenė, glaudžiai bendradarbiaujanti su Rusija ir Baltarusija kaip sąjungininkėmis.
Geoffrey Van Orden
Gerb. pirmininke, nenustebsite, jeigu išreikšiu susirūpinimą dėl pranešimų, susijusių su ESGP, pvz., Karlo von Wogau pranešimo, kuriame gausu klaidingų prielaidų dėl Europos Sąjungos prigimties ir ambicijų sukurti Europos Sąjungai pavaldžią Europos kariuomenę. Cituoju: "Suderintąsias Europos ginkluotąsias pajėgas kaip žingsnį link integruotų Europos ginkluotųjų pajėgų". Kitaip tariant, Europos kariuomenę. Visi žinome, kad ESGP nesukuria jokios papildomos karinės vertės. Tai politinis įrankis Europos integracijos procese. Ši politika turi turėti aiškų tikslą.
Jau seniai tvirtinu, kad Europos Sąjunga galėtų atlikti svarbų vaidmenį, sukurdama civilines krizių valdymo ir valdymo po konfliktų priemones. Šiuo metu tai būtų labai naudinga. Beje, nvienas kariškis, kurį pažįstu, nepasakė, kad konfliktai, pvz., Afganistane, gali būti išspręsti vien tik karinėmis priemonėmis. Dabar madingai vadinamas "visapusiškas veikimo būdas" nėra naujas. Mes įpratę jį vadinti "jausmais ir protu". Taigi nesąžininga - iš esmės tai apgavyst- kad Europos Sąjunga mėgina dalyvauti ir pateisina tokį dalyvavimą kariniuose reikaluose, taikydama visapusišką veikimo būdą tarsi kokią unikalią Europos Sąjungos realizavimo priemonę. Būtų teisinga ir protinga, jeigu Europos Sąjunga atsisakytų ambicijų ESGP atžvilgiu ir susikoncentruotų į civilinį indėlį. Tada Europa ir jos sąjungininkės galėtų sutelkti dėmesį ir į tai, kokį karinį indėlį galėtų įnešti į NATO, taip atgaivindamos transatlantinį aljansą ir nesiblaškydamos dėl dvilypės ES darbotvarkės.
Dabartinproblema yra ta, kad ES ambicijos ėmpersiduoti NATO, todėl esu rimtai susirūpinęs, kad visa tai gali turėti įtakos 60-ųjų NATO gyvavimo metinių paminėjimui. Grįžtu prie Jungtinės Karalystės - kai kurie ministrai apskritai neigia, kad tai vyksta.
Martí Grau i Segú
(ES) Gerb. pirmininke, J. Solana, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau padėkoti trims pranešėjams už jų darbą. Kaip šešėlinis pranešimo dėl bendrosios užsienio ir saugumo politikos (BUSP) pranešėjas aptarsiu konkrečiai šį dokumentą, pirmiausia pasveikindamas Jaceką Saryusz-Wolskį už jo atliktą darbą ir bendradarbiavimą su kitomis grupėmis siekiant bendro sutarimo rezultatų.
Taip, kaip Europos Parlamentas ne kartą reikalavo, kad Europos Sąjunga turėtų visas būtinas priemones, kad galėtų kalbėti vieningu balsu pasaulyje, taip ir ši Parlamento posėdžių salgali dirbti vieningai, įvertindama ir suteikdama stimulą pagrindiniams bendrosios užsienio ir saugumo politikos prioritetams.
Socialistų frakcija Europos Parlamente nukreipia pastangas į du tarpusavyje susijusius tikslus. Pirmas tikslas - iškelti pagrindinius klausimus, kurie, mūsų manymu, turi esminę reikšmę visose užsienio politikos srityse, pvz., kovą su klimato kaita, taikos pasaulyje palaikymą arba žmogiškųjų išteklių vystymą. Antras tikslas - pasiūlyti būdus, kaip atkurti pusiausvyrą tarp BUSP geografinių prioritetų taip, kaip jie buvo apibrėžti iš pradžių, jeigu buvo apibrėžti, arba įtraukti juos kaip naują elementą, jei jie dar nebuvo įtraukti.
Štai kodėl palaikėme, pvz., didesnį veiksmų aiškumą tarp institucinių ir bendradarbiavimo programų, kurios įtrauktos į neseniai apibrėžtą Rytų dimensiją. Mes teigėme, kad turėtų būti išplėtoti santykiai su Afrika - žemynu, kurį prisimename tik tada, kai jį nuniokoja ypač nuožmūs karai, o dažnai net ir tokiais atvejais neatkreipiame į jį dėmesio.
Dėl Lotynų Amerikos siekėme, kad būtų atsižvelgta į vykstančius derybų procesus - pirmąsias Europos Sąjungos istorijoje vedamas dviejų regionų derybas - dėl asociacijos sutarčių.
Viduržemio jūros regiono atžvilgiu nepritariame redukcionistiniam požiūriui, kai pabrėžiamas tik saugumas. Mes siekiame įtraukti turtingą politinį, ekonominį ir socialinį kultūrinį paveldą, kuris atsispindi Barselonos procese.
Plenariniam posėdžiui mūsų frakcija nepateikjokių pakeitimų, nes manome, kad taip palaikytume kompromisų keliu pasiektą sprendimą. Todėl nepritarsime daugeliui pakeitimų, kad nepakenktume kompromisui, kuris jau pasiektas Užsienio reikalų komitete.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Gerb. pirmininke, kaip kartą pasakTony Blair, nors Europos Sąjunga neturėtų būti "supervalstybė", ji turėtų būti "superjėga". O mes galime pridurti: ne tik ekonomin"superjėga", nes tuo jau ji yra, tačiau ir svarbi veikėja pasaulinėje arenoje, kaip to reikalauja visų valstybių narių interesai, įskaitant ekonomikos interesus.
Pasakojama, kad Henry Kissinger kartą paklaustelefono numerio, kuriuo paskambinęs galėtų sužinoti, kiek Europos Sąjungos pozicija yra svarbi tarptautinėje politikoje. Šiandien tai yra vyriausiojo įgaliotinio numeris. Tačiau problema čia ta, kad suskambus telefonui, J. Solana turi žinoti, ką atsakyti. Todėl svarbiausia sukurti bendrąją užsienio politiką, kuri apimtų saugumo ir energetikos politiką, taigi ir bendrąją politiką Rusijos atžvilgiu.
Norėčiau sugrįžti prie nuolatinio siūlymo visoms Europos Sąjungos šalims kalbėti vieningu balsu, kai dialogas vyksta su Rusija. Šiuo tikslu reikia kuo greičiau sukurti tiksliai apibrėžtą politiką Rusijos atžvilgiu. Tai turi būti bendrai palaikoma politika, paremta solidarumu. Ji suteiktų aiškų pagrindą ne tik ES ir Rusijos deryboms, bet ir dvišalėms deryboms su atskiromis valstybėmis narėmis. Kuriant šią politiką labai didelis vaidmuo turi būti skiriamas Europos Parlamentui, atsižvelgiant į mandatą, kuris jam suteikiamas demokratiniuose rinkimuose ir kuriuo jis turėtų didžiuotis.
Adamos Adamou
(EL) Pranešimas dėl NATO vaidmens Europos Sąjungoje panaudotas kaip pasiteisinimas, siekiant paliesti klausimą dėl Kipro prisijungimo prie programos "Partnerysttaikos labui" ir stojimo į NATO. Mes turime gerbti Kipro poziciją. Intervencija į suverenios valstybės narės vidinius reikalus siekiant jos integracijos, kuri neprivaloma pagal jokias sutartis, yra neteisėta.
Šiuo metu, kai Kipro Respublika yra derybų įkarštyje, stengdamasi išspręsti Kipro klausimą, susiklosto naujos aplinkybės, kurios turi labai neigiamą poveikį šiam procesui. Visiška Turkijos okupuotos teritorijos demilitarizacija ir nuolatinbūsimo sprendimo tvarumo apsauga turi būti vienintelis uždavinys. Be to, tai Europos Parlamento pozicija, kurią jis išreiškia kituose pranešimuose.
Mes raginame pritarti 22, 23 ir 24 pakeitimams ir balsuoti prieš tuos punktus, kurie palaiko intervenciją į suverenios valstybės vidinius reikalus. Mes raginame patvirtinti, kad pagarbos suverenių valstybių narių teisėms principas yra nepažeidžiamas, nepaisant bendros nuomonės dėl Partnerystės taikos labui ar NATO. Mes turime rinktis demilitarizaciją ir ištikimybę tarptautinės teisės principams.
Georgios Georgiou
(EL) Gerb. pirmininke, pagal tarptautinę teisę "Aš turiu valstybę" reiškia "Aš kontroliuoju tam tikras teritorijas, kurias valdo vyriausybė, vykdanti gynybos ir užsienio politiką". Šiandien klausiu jūsų apie "Europos valstybę", kurią propaguoja daugelis žmonių, ir man įdomu, kur yra jos ribos, teritorijos ir gynyba, jeigu ta gnyba sutelkta didelės - ir, deja, Amerikos - kariuomenės rankose, ir kur jos užsienio politika, kai Vidurio Rytai paskendę liepsnose, teroristai vykdo išpuolius, pabėgėliai ir jų aukos traukiasi ne į Alabamą, Arizoną ar Kentukį, o, nelaimei, į Graikiją, Kiprą, Vokietiją ar Ispaniją?
Štai kodėl turiu pasakyti, kad pradėjau abejoti, ar galiu palaikyti idėją, kuri atsiskleidžia šiandien pristatytuose pranešimuose, ir rytoj ketinu balsuoti prieš juos.
Jim Allister
Gerb. pirmininke, tie, kurie apsimeta, kad prieš mūsų akis nekuriama ES supervalstybė, turi daug šios veiklos paaiškinimų, kalbant apie šių imperijos kūrimo pranešimų turinį.
Tvirtinimai, kad bendrosios gynybos politika - dabar imant kaip duotybę - ir tai, kas vadinama ES strategine autonomija, reikalauja integruotų Europos ginkluotųjų pajėgų, taip pat reikalavimai turėti autonominius nuolatinius ES operatyvinius štabus - kartu su lygiavertiškumo su NATO reikalavimais - nepalieka nmenkiausios abejonės, jog kartu su mūsų bendrąja užsienio ir saugumo politika šie veikėjai kelia Europos projekto reikalavimą didinti ne tik politinę, bet ir karinę galią, ir visa tai reikš valstybių narių galios, teisių ir nepriklausomybės mažinimą. Atsisakau tokios supervalstybės ir centralizuotos Europos kariuomenės, lygiai kaip ir Lisabonos sutarties, kuri visa tai įgyvendintų.
Tunne Kelam
Gerb. pirmininke, šiandieninmūsų pranešėjų žinia yra ta, kad gyva euroatlantinpartnerystyra geriausia Europos saugumo ir stabilumo garantija.
Aš iš tiesų palaikau naujos transatlantinės darbotvarkės priėmimą ir naujos euroatlantinių institucijų grupės, kuri ilgainiui turėtų tapti plačia transatlantine bendrąja rinka, sukūrimą.
Ari Vatanen primygtinai siūlvisiems ES ir NATO nariams užmegzti artimesnį bendradarbiavimą, nepaisant to, kuriai organizacijai jie priklauso. Manau, kad tai labai praktiška mintis, nes jo iškelta idėja dėl nuolatinių ES operatyvinių štabų papildo ir, žinia, nekonkuruoja su NATO valdymo struktūromis.
Kitas labai svarbus punktas yra tas, kad mes turime naudoti tą patį nacionalinių išteklių fondą. Jacekas Saryusz-Wolski teigė, kad BUSP finansuojama tikrai per mažai, todėl labai svarbu išvengti dubliavimo ir didinti efektyvumą. Klausimas valstybėms narėms yra toks: Ką jos siūlo J. Solanai vykdant mūsų bendrąją gynybos politiką?
Trečia, atėjo laikas atkreipti dėmesį į naujus mūsų saugumo iššūkius. Iš tiesų su būsimaisiais konfliktais bus kovojama ir jie tikriausiai bus sprendžiami virtualioje erdvėje, kurioje kiekviena valstybturės reaguoti ir gintis pati, ir kartais per nsekundės netrunkantį laiko tarpą. Europos Parlamentas taip pat turi imtis iniciatyvos įnešti savo indėlį, įveikiant šį dramatišką naujo šimtmečio iššūkį - iššūkį, paremtą šiuolaikinių technologijų demokratizavimu.
Hannes Swoboda
(DE) Gerb. pirmininke, nacionalistai, riboto mąstymo šių Rūmų nariai, be abejonės, mano, kad su šio pasaulio pavojais ir problemomis gali susidoroti pačios tautos - pačios vienos, atskirai nuo kitų.
Ponas J. Allister yra tipiškas to pavyzdys. Ar jis iš tiesų mano, kad su terorizmu pasaulyje galima kovoti remiantis vien tik jo šalies nacionaline gynyba? Ar jis iš tiesų mano, kad energetikos saugumo problemas galima išspręsti, jei kiekvienas spręs jas savarankiškai? Toks metodas yra pasenęs. Žinoma, dažnai kritikuojama Lisabonos sutartis suteiktų didelės naudos, suteikdama mums galimybę truputį daugiau dirbti kartu, pvz., energetikos politikos ir bendrosios užsienio ir saugumo politikos srityje, ji taip pat leistų veiksmingai reaguoti į šio pasaulio pavojus ir riziką.
Naujoji Jungtinių Valstijų Vyriausybė, vadovaujama prezidento B. Obamos, džiaugiasi, kad egzistuoja tokia bendroji Europos politika, nes tai reiškia, kad Jungtinės Valstijos turi partnerį spręsdamos daugelį šių problemų. Be to, - kai kas aiškėja iš dažno Rusijos atstovų buvimo šiuose Rūmuose - Rusija dabar taip pat suprato, kad senasis metodas kalbėtis tik su atskiromis šalimis ir paskui kurstyti jas vieną prieš kitą daugiau tiesiog nebetinka. Rusija suprato, kad ji turi kalbėtis su Europos Sąjunga, jei ketina siekti bendrų sprendimų, pvz., energetikos saugumo srityje.
Beje, tai taip pat pakartotinai minima J. Saryuszo-Wolskio pranešime. Kaip mes kartu galime mėginti spręsti šias problemas - pvz., energetikos saugumo? Man malonu, kad vyriausiasis įgaliotinis ir vienas iš jo padėjėjų ateityje ketina toliau stiprinti savo pastangas tuo klausimu, nes tai leis mums parodyti piliečiams, kaip bendroji užsienio ir saugumo politika atsižvelgia į konkrečius jų interesus ir kaip ateityje ketiname apsaugoti europiečius nuo jų baimių. Būtent tai yra svarbu, ir todėl mes labiau pritariame bendrajai užsienio ir saugumo politikai nei nacionalistinei užsienio politikai.
Philippe Morillon
(FR) Gerb. pirmininke, sveikinu tris mūsų pranešėjus už šį puikų apibendrinimą, kurį jie pateikapie dabartinę mūsų bendrosios užsienio ir saugumo politikos padėtį.
Pone J. Solana, Jūs geriau nei kas kitas žinote, jog laukiama, kad Europa užims savo vietą pasaulio scenoje, kaip diktuoja jos ekonominir demografingalia bei demokratinės ir humanistinės vertybės.
Reikia pasakyti, kad nepaisant valios, kurią reguliariai pareiškė, kaip minėjote, daugiau nei du trečdaliai mūsų bendrapiliečių europiečių, per daugiau nei dešimtmetį buvo pasiekta tam tikros pažangos - aš tai pripažįstu, tačiau turiu pasakyti, kad ši Europa vis dar neegzistuoja.
Jei reikia pavyzdžių, vienas iš naujausiųjų galėtų būti Europos tylėjimas sprendžiant naująją tragediją Artimuosiuose Rytuose. Gazoje buvo ir tebėra reikalingas Europos dalyvavimas, atliekant aktyvų vaidmenį ir padedant gyventojams išgyventi ir atstatyti šalį, kovojant su ginklų kontrabanda, dėl kurios ši teritorija pavirto visų dydžių raketų paleidimo baze.
Nepaisant žodinio Šarm El Šeicho ir Jeruzalės išsikalbėjimo, šiuo atžvilgiu dar nieko nebuvo padaryta. Aš dar kartą norėčiau užduoti klausimą, jau užduotą per Libano krizę: Pone J. Solana, kada galime sulaukti Europos flotilės išdėstymo Viduržemio jūroje, kaip kad tos, kurią sudarėte kovai su piratavimu? Išteklių mes turime. Ar pagaliau kada turėsime noro?
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Gerb. pirmininke, Europos Sąjunga turi veikti visų valstybių narių gyventojų saugumo interesų vardu. Pirmiausia ji turi prisiimti atsakomybės už karą prieš terorizmą dalį ir greitai reaguoti į bet kokius terorizmo pasireiškimus.
Neseniai didelio atgarsio susilaukLenkijos inžinieriaus, kurį vietos Talibano kovotojai laikįkaitu Pakistane, nužudymas. Vadinamoji Europos diplomatija neįsijungį ankstesnes derybas, kurių tikslas buvo užtikrinti jo paleidimo saugumą. Šis sukrečiantis įvykis yra platesnės saugumo problemos elementas, ir jis turi būti atskirų Parlamento diskusijų tema, o diskusijų rezultatas turi būti specialių žingsnių ėmimasis, ir būtent to aš prašau. Šiuo metu prioritetas yra pasiekti, kad nužudyto lenko kūnas būtų sugrąžintas, ir padėti jo šeimai. Vis dėlto šios svarbios, bet trumpalaikės priemonės negali pakeisti plataus terorizmo vertinimo metodo ir didinti diplomatinį spaudimą tokioms šalims kaip Pakistanas.
Pedro Guerreiro
(PT) Tarptautinių ryšių srityje Portugalija laikosi nacionalinės nepriklausomybės, pagarbos žmogaus ir tautų teisėms, lygybės tarp valstybių, taikaus tarptautinių konfliktų sprendimo, nesikišimo į kitų valstybių vidaus reikalus ir bendradarbiavimo su visomis kitomis tautomis principų, siekdama žmonijos išlaisvinimo ir pažangos.
Portugalija pritaria imperializmo, kolonializmo ir visų agresijos, kontrolės ir išnaudojimo formų, kalbant apie tautų tarpusavio santykius, panaikinimui, taip pat visapusiam, vienu metu vykdomam ir kontroliuojamam nusiginklavimui, politinių ir karinių blokų išardymui bei kolektyvinio saugumo sistemos, skirtos sukurti tarptautinę tvarką, galinčią užtikrinti tautų tarpusavio santykių taiką ir teisingumą, sukūrimui.
Norėčiau pabrėžti Portugalijos Respublikos Konstitucijos 7 straipsnio tekstą, parodydamas, kaip Europos Sąjunga yra nutolusi nuo šių principų. Prisiimdama europinės NATO atramos vaidmenį partnerystėje su JAV ir vis labiau skatindama tarptautinių santykių militarizavimą, ginklavimosi varžybas, kišimąsi ir agresiją, skirtą užtikrinti, kad pagrindinės galios kontroliuotų ir valdytų rinką bei gamtinius išteklius, ji veikia visiškai priešingai šiems principams.
Gerard Batten
Gerb. pirmininke, tai savo iniciatyva parengti pranešimai, todėl juos galbūt reikia atmesti kaip vien tik kaitinančius orą. Tačiau mes žinome, kad tokie pranešimai kartais yra naudojami kaip Europos Sąjungos politinių aspiracijų įvedimo priemonė.
K. von Wogau anksčiau buvo Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto pirmininkas ir padėjo įvesti vieningą Europos valiutą. Dabar jis yra Saugumo ir gynybos pakomitečio pirmininkas ir, jei jis rašo pranešimą, teigdamas, kad Europos Sąjungai reikėjo nuosavų ginkluotųjų pajėgų, galime būti tikri, jog sakoma būtent tai, ką Europos Sąjunga ketina įgyvendinti.
Šiais pranešimais reikalaujama, kad ES kurtų savo ginkluotąsias pajėgas bendrai įsigydama ginklų, bendrai kurdama komunikacijos sistemą ir bendrą autonominę komandų ir kontrolės struktūrą. K. von Wogau teigia, kad reikalinga pastovi ES kariuomeniš 60 000 kareivių, esančių nuolatinėje parengtyje. ES nori turėti savo karių, ginklų, tankų, lėktuvų ir bombų, kad "įvykdytų savo pareigas pasaulyje".
Kokios būtent yra tos pareigos? Kad tai sužinotumėte, turėtumėte palaukti, kol Lisabonos sutartis bus visiškai ratifikuota ir bus imamasi įgyvendinti "bendrąją užsienio ir saugumo politiką, kurios tikslas yra bendroji gynyba". Niekas negalėtų pasakyti, kad jie nebuvo įspėti dėl ES karinių aspiracijų.
Bruno Gollnisch
(FR) Gerb. pirmininke, nors ir jaučiame didelį draugiškumą pranešėjams A. Vatanenui ir K. von Wogau, negalime pritarti jų pranešimams.
Pirma, todėl, kad NATO, Šiaurės Atlanto Sutarties Organizacija, 1949 m. buvo sukurta kaip atsakas į didžiulę grėsmę, kurią Vakarų Europai kėlkomunizmas. Ji atliko naudingą, netgi esminį vaidmenį. Tačiau šiandien ši bauginanti komunistinsistema žlugo, o Varšuvos Paktas neteko galios.
Tačiau NATO pastoviai plečiasi. Jos veikla siekia už jos geografinių ribų. Afganistanas, kiek aš žinau, Šiaurės Atlanto pakrantės neturi. Taip pat ir Kosovas, prisidėjęs prie serbų etninio valymo neteisingame kare, kuris nieko neišsprendė. Tokiu būdu NATO pažeidžia Jungtinių Tautų Chartiją.
Ponios ir ponai, jūs visiškai nenuoseklūs. Jūs norite sukurti stiprią, nepriklausomą Europą, o įliejate Europos gynybą į JAV vadovaujamą komandinę sistemą. Kaip Rusija ir kitos tautos čia gali neįžvelgti agresyvaus požiūrio?
NATO pavergmus Jungtinių Amerikos Valstijų politikai. Mes esame jų draugai, tačiau nenorime būti jų vasalai ir juo labiau - liokajai. Turime tai nutraukti ir iš to išsiveržti. NATO laikas jau praėjo.
Hubert Pirker
(DE) Gerb. pirmininke, Komisijos nare, J. Solana, kaip visi žinome, rizikos scenarijai nuolat kinta. Sutartis taip pat kinta, o kartu ir Europos saugumo ir gynybos politikos galimybės. Tačiau žmonių noras siekti saugumo ir stabilumo, stiprios Sąjungos ir nusiginklavimo, ypač branduolinio nusiginklavimo, visada išlieka toks pat.
Per šios dienos diskusijas paskelbus tris pranešimus, Europos Parlamentas labai stipriai parodo, kaip jis ketina pasiekti šių tikslų ir užtikrinti saugumą. Pirma, tai pranešimas apie bendrąją užsienio ir saugumo politiką, kuriame pabrėžiamas saugumas Balkanuose, stabilumas Afrikoje ir taika Palestinos teritorijose. Antra, tai pranešimas apie bendradarbiavimą su NATO, aiškiai pabrėžiant glaudesnį bendradarbiavimą tarp ES ir NATO ir geresnį koordinavimą. Trečiojo pranešimo pagrindas yra tolesnEuropos saugumo ir gynybos politikos plėtotė, kurios tikslas - pasiekti didesnį efektyvumą ir geresnį koordinavimą kalbant apie gynybos išlaidas, taip pat pasiekti strateginę visos Sąjungos autonomiją ir tokiu būdu palengvinti naštą mūsų valstybėms narėms.
Jei turime galvoje visus šiuos tikslus, turime palaikyti šių pranešimų reikalavimus: bendrų mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos, bendrų standartų ir bendrų pirkimų sistemų sukūrimo, tarkime, visam tam keliant sąveikos tikslą. Tai taip pat reikš optimalų kariuomenių valstybėse narėse bendradarbiavimą, policijos ir kariuomenės bendradarbiavimą, taip pat nuolatinių karinių struktūrų sukūrimą bei operatyvinių štabų ir (arba) Gynybos ministrų tarybos įkūrimą.
Esu tikras, kad tai suteikia mums rimtą galimybę mūsų Sąjungą paversti politine sąjunga ir sukurti saugumo sąjungą, kuri visuomenei suteiktų tai, ko ji tikisi iš Sąjungos - ilgalaikį saugumą, stabilumą ir taiką.
Pirmininkė
Ponios ir ponai, iki šiol kalbėtojai neviršydavo savo kalbų laiko. Mus iš tiesų spaudžia laikas. Todėl norėčiau jūsų paprašyti, kad išsitektumėte savo kalbos laike.
Jan Marinus Wiersma
Gerb. pirmininke, BUSP tapo beveik viskuo, taigi tokiose diskusijose kaip ši galima sakyti beveik viską. Kadaise mes aptardavome tik saugumo problemas, o dabar aptariame ir klimato kaitą, energetiką ir t. t. Todėl turiu atsirinkti ir šį tą pasakyti apie ES ir JAV santykius ir apie nusiginklavimo darbotvarkę, kurią, manau, šiais metais galime pastūmėti pirmyn.
Naujoji vyriausybpadarlabai teigiamą pradinį žingsnį, taip pat ir simboliškai, pranešdama, kad uždaromas Guantanamas. Manau, kad mes turime imtis šio klausimo ir pabandyti dirbti išvien, spręsdami kai kurias iš problemų, su kuriomis susiduria amerikiečiai.
Antrosios pagrindinės diskusijos šiais metais bus apie ekonominį saugumą: ar Jungtinės Valstijos ir Europa krizės sąlygomis sugeba veikti kartu, ar jos mėgins tai daryti savarankiškai, kas reikš greitą protekcionistinių priemonių kūrimą?
Taip pat svarbi problema yra Afganistanas. Ar mes pajėgsime prisiderinti prie padidėjusių amerikiečių pastangų, ar ne, ir kokiomis sąlygomis? Teigiamas požymis yra tas, kad amerikiečiai teigžinantys, jog turi būti politinis sprendimas, nes to negalima išspręsti karine galia. Tai tiesiogiai įtraukia Europos Sąjungą.
Ir apie nusiginklavimo darbotvarkę: praėjusį gruodžio mėn., pone J. Solana, čia, Parlamente, jūs pasakėte labai gerą kalbą apie savo, Tarybos ir Sąjungos mintis įgyvendinti darbotvarkę, kas yra teigiamas dalykas, iš pradžių palaikant Ameriką ir Rusiją persvarstant START sutartį, taip pat kartu su Amerika ratifikuojant Visuotinio branduolinių bandymų uždraudimo sutartį. Mes taip pat pasisakysime už likusių techninių branduolinių ginklų Europoje pašalinimą, ir būtų naudinga palaikyti idėjas kuro ciklui taikyti tarptautinę kontrolę, siekiant užtikrinti, kad šalys, norinčios gaminti branduolinę energiją, turėtų taikią prieigą, bet negalėtų jos naudoti kariniais tikslais.
Mums būtų malonu, kad Europos Sąjunga palaikytų tokią darbotvarkę, žinant, kad tokių ambicijų turi ir prezidentas B. Obama. Savo inauguracijos kalboje aptardamas užsienio reikalus, jis iš pradžių paminėjo Iraką ir Afganistaną, tačiau po to užsiminapie savo ambicijas ką nors padaryti dėl branduolinio nusiginklavimo.
Samuli Pohjamo
(FI) Gerb. pirmininke, aš kalbėsiu apie A. Vataneno pranešimą, ir pirmiausia norėčiau padėkoti jam už atvirumą, su kuriuo jį rengė.
Tačiau manau, jog Parlamentas siunčia pavojaus signalą, reikalaudamas stiprinti savo karinę organizaciją ir pabrėždamas priklausomos nuo NATO karinės galios svarbą taip, kaip siūloma pranešime. Bendradarbiavimas ir partnerystė, demokratija ir žmogaus teisės kaip taikos ir stabilumo garantija yra gyvybingas Europos modelis, kurį reikia naudoti visuose pasaulio krizių karštuosiuose taškuose. Be to, mes susiduriame su gilėjančia ekonomikos krize, aplinkos problemomis ir klimato kaitos iššūkiais, ir nvieno iš jų negalima išspręsti karine galia.
Mano nuomone, būtų svarbiau pabrėžti ES bendrosios užsienio ir saugumo politikos svarbą ir koncentruotis į konfliktų ir krizių priežasčių šalinimo prevenciją: pvz., skurdo mažinimą ir demokratijos, žmogaus teisių ir pilietinės visuomenės skatinimą.
Galiausiai norėčiau visiems priminti, kad Europos Sąjungoje yra NATO nepriklausančių valstybių narių, turinčių tam savų priežasčių. Šioms šalims turi būti leidžiama pačioms nuspręsti, kokius saugumo politikos sprendimus joms priimti, nepatiriant jokio spaudimo iš išorės. Pvz., Suomija pati puikiai susitvarksu savo gynybos problemomis ir jau dešimtmečiais įtraukiama į taikos palaikymo operacijas įvairiose pasaulio šalyse. Buvo daug šio pranešimo pataisų, jį patobulinančių, bet nekeičiančių pačios pranešimo esmės.
Mario Borghezio
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, ar Europa turi savo geopolitiką? Man regis, kad taip nėra! Jei Karlas Haushoferis būtų gyvas, jis paaiškintų šiai bestuburei Europą, kad jai reikia jūrų strategijos Atlanto, Ramiajame ir Indijos vandenynuose bei bendraujant su Šiaurės šalimis, besiribojančiomis su Arkties vandenynu, turinčiu didžiulių ir ypač vertingų energijos išteklių. Šiose srityse aktyviai veikia supervalstybės - Jungtinės Valstijos ir Rusija, tačiau ne Europa!
Kova su terorizmu taip pat reiškia kovą su tais, kurie platina terorizmo priemones - tai asmenys, kuriais gali pasinaudoti teroristai. Mums kalbant Lampedūza liepsnoja, nes kažkas padegnelegalių imigrantų sulaikymo punktus. Europa turėtų susirūpinti ir palaikyti Italijos vyriausybę, kuri bando sukliudyti plūsti nelegaliems imigrantams, nes jais gali pasinaudoti mafija ir teroristai. Tačiau nematau jokio tvirto, praktiško sprendimo metodo, kuris čia reikalingas. Europa turi gintis nuo šios grėsmės - ne žodžiais, o veiksmais, kaip daro R. Maroni ir Italijos vyriausybė.
Rihards Pīks
(LV) Gerb. pirmininke, B. Ferrero-Waldner, J. Solana, visi trys mūsų kolegų Parlamento narių pranešimai yra labai profesionalūs, subalansuoti ir, svarbiausia, parengti tinkamu metu. Nesigilindamas į pranešimuose išdėstytų daug tikslių faktų, vertinimų ir pasiūlymų, norėčiau pabrėžti du punktus. Pirma, svarbu kas penkerius metus apžvelgti Europos saugumo strategiją, nes matome, kad pastaraisiais metais tokios saugumo problemos, kaip kad energetikos, elektroninės erdvės ir klimato saugumas, tapo labai aktualios, o galimos konflikto zonos persikėliš vieno regiono į kitą. Antra, Europos Sąjunga turi dėti gerokai daugiau pastangų konfliktų prevencijai. Manau, kad tai būtų buvę įmanoma Pietų Kaukaze, tačiau, man regis, Europos Sąjungos pozicija iki ginkluoto konflikto buvo pernelyg santūri. Europos Sąjunga turi teisę ir pareigą imtis prevencinių veiksmų ir tarpininkavimo misijų, nes Europos Sąjunga yra projektas taikai kurti - šią užduotį ji atlieka jau 50 metų. Kad galėtume reaguoti į iššūkius ir imtis prevencinių priemonių, pirmiausia mums reikia politinės valios, o antra, sukurti ir pagerinti bendrąją užsienio ir saugumo politiką kartu su Europos saugumo ir gynybos politikos institucinėmis priemonėmis. Viena iš šių priemonių yra Rytų partnerystė, minima J. Saryuszo-Wolskio pranešime, įskaitant EURONEXT jungtinės parlamentinės asamblėjos sukūrimą. Tai turėtų gerinti supratimą ir demokratijos plėtotę už mūsų rytinių sienų. Galiausiai norėčiau išreikšti savo pasitenkinimą, kad į K. von Wogau pranešimą buvo įtrauktas 33 paragrafas, nes mano šalyje kyla rimtas susirūpinimas dėl įvykių Kaukaze ir augančio nacionalizmo mūsų kaimyninėje valstybėje. Sena mano tautos patarlteigia: "visada tikėkis geriausio, bet ruoškis blogiausiam, ir Dievas padeda tiems, kas pats sau padeda!" Dėkoju.
Ana Maria Gomes
(PT) Norėčiau padėkoti pranešėjams Ari Vatanenui ir Karlui von Wogau už jų darbą ir pastangas pasiekti sutarimo, ypač kalbant apie sudėtingą branduolinės politikos problemą, kurią Europos Sąjungos ir NATO turi skubiai persvarstyti tuo metu, kai prezidentas B. Obama vėl gaivina siekį išvaduoti pasaulį iš branduolinių ginklų, ir kai du Europos branduoliniai povandeniniai laivai vos nesukėlkatastrofos.
A. Vataneno ir K. von Wogau pranešimuose pabrėžiama, kad reikalinga politiškai, strategiškai ir operatyvinės veiklos atžvilgiu nepriklausoma Europos Sąjunga, įgyvendinanti ambicingą Europos saugumo ir gynybos politiką (ESGP). Mums reikia institucinių, finansinių ir operatyvinių priemonių šiems tikslams pasiekti. Todėl mums reikia glaudaus NATO ir ES bendradarbiavimo, paremto pagarba kiekvienos iš šių organizacijų, papildančių viena kitą, politinei nepriklausomybei. Taigi reikalaujame įkurti nuolatinį ES operatyvinį štabą Briuselyje, galintį nepriklausomai planuoti ir vykdyti ESGP karines operacijas. Prašome ES valstybių narių stengtis leisti savo nacionalinius gynybos biudžetus išmintingiau, veiksmingiau ir europietiškiau, o to jos tinkamai negalės padaryti kiekviena atskirai.
Šio Parlamento žinia yra aiški ir siunčiama kaip įspėjimas. Be gynybinės Europos gynybai Europoje kils grėsmė. Gali kilti grėsmmūsų gynybos pramonei. Gali kilti grėsmpajėgumams, kurių Europai reikia, kad ji įgyvendintų atsakomybę ginti civilius gyventojus ir neleistų vykti žudynėms ir genocidui. Gali kilti grėsmEuropos, kaip pasaulinio veikėjo, vaidmeniui valdant krizę. Europos politinės integracijos išplėtimas į saugumo ir gynybos sritį, kaip numatyta Lisabonos sutartyje, yra skubus ir turi būti greitinamas. Tai atitinka ne tik Europos Sąjungos, bet ir NATO interesus, nes abi organizacijos sulauks apdovanojimo iš Europos, geriau pasirengusios atsakyti į didėjančius europiečių ir pasaulinio saugumo iššūkius.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Gerb. pirmininke, sąlygiškos taikos Europoje laiku NATO pasirodesanti naudinga tarptautinsaugumo organizacija. Žinoma, saugumo jausmas, kurį ji mums suteikia, gerokai ribojamas sprendimų priėmimo spartos Aljansui vadovaujančiose institucijose, taip pat ir pačių sprendimų. Nepaisant to, NATO daro stabilizuojantį poveikį pasaulio saugumui. Pastangos "švelninti" NATO, t. y. silpninti jos padėtį didinant Europos Sąjungos karines struktūras, yra klaida. Šiandien Europos Sąjungai iškyla problema siekiant sutarties dėl sunkių politinių sprendimų, jau nekalbant apie sprendimus dėl karinių reikalų.
ES turi koncentruotis didinti vidaus saugumą ir stiprinti savo narių gynybos pajėgumus, ypač valstybių narių, savo sienomis besiribojančių su šalimis, kuriose populiari kraštutinnacionalistinideologija, taip pat valstybių narių, patraukusių teroristinių grupuočių dėmesį. ES neturėtų pernelyg įsitraukti į priemones, kurių tikslas - sukurti dideles ekspedicines pajėgas, skirtas operacijoms už Europos ribų.
Alojz Peterle
(SL) Vyriausiasis įgaliotinis bendrajai užsienio ir saugumo politikai J. Solana teisingai mums priminė, kur buvome 1990 m. Būtų dar įdomiau paklausti savęs, kokia bendra mūsų politika buvo 1990 m. pradžioje.
Tuo metu Europos Bendrija buvo bejėgė. Ilgainiui mes matėme, kaip norus keičia vizijos, strategijos, politinvalia ir pajėgumai, skatinę mus veikti ne tik Europos, bet ir pasauliniu lygmeniu. Per šiuos metus, ypač po istorinio 2004 m. išsiplėtimo, itin pasikeitbendrosios užsienio ir saugumo politikos (BUSP) kontekstas ir ambicijos.
Prieš dešimt metų mes didžia dalimi dar buvome panirę vien į savo problemas. Tačiau atsigręžę atgal šiandien regime sėkmę, kurios pasiekėme, ir neįmanoma į BUSP arba Europos saugumo ir gynybos politiką (ESGP) žvelgti be pasaulinio matmens. Tai turint omenyje, nesistebiu, kad visi trys pranešimai ir daugelis mūsų kolegų Parlamento narių ragino mus atkreipti dėmesį į naująją padėtį, strategijos pataisų, didesnės vienybės ir glaudesnio tarpinstitucinio bendradarbiavimo reikmę.
Visa tai buvo paremta konkrečiais pasiūlymais gerinti mūsų operatyvines struktūras ir politinių sprendimų formavimo procesą, ir juos aš nuoširdžiai palaikau. Sutinku, kad pasiekėme naują savo bendrosios politikos etapą, ir šiuo klausimu norėčiau pabrėžti dvi problemas.
Pirma, mes turime detaliai išnagrinėti, kaip finansų arba ekonomikos krizgalėtų paveikti mūsų bendrosios politikos kontekstą. Esu tvirtai įsitikinęs, kad turime labai atidžiai įvertinti galimas politines krizės pasekmes, o ypač tas, kurios gali kilti, jei brisime į gilesnę pinigų krizę.
Antra, daugelį metų buvau liudytojas įdomaus dalyko, jog daugelis mūsų partnerių nori, kad Europos Sąjunga turėtų vieningą užsienio politiką ir vienodą gynybą, kurios būtų geriau apibrėžtos ir stipresnės. Kitaip tariant, pageidaujamas sprendimas, kad Europos Sąjunga taptų pasauliniu veikėju. Turint tokių ketinimų, man regis, svarbu, kad persvarstytume mūsų dvišales partnerystes žvelgdami iš labiau pasaulinės perspektyvos nei ligšiolinė, taip pat kurtume novatoriškus daugiašalių partnerysčių metodus, atsižvelgdami ne tik į abipusius interesus, bet ir šių metodų tinkamumą stabilizuoti platesnius regionus.
Maria Eleni Koppa
(EL) Gerb. pirmininke, tarptautinsistema yra pereinamojoje fazėje, ir mums visiems kyla didelių iššūkių. Todėl turime iš naujo įvertinti ir pagerinti Europos Sąjungos ir NΑΤΟ santykius, atkreipdami dėmesį į bendrą grėsmę, kaip kad terorizmas, masinio naikinimo ginklų paplitimas, padidėjęs tarptautinis piratavimas ir naujos klimato kaitos sukeltos problemos.
Tačiau kartu manau, kad tai tinkamas metas mums patvirtinti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos, kaip pagrindinės pasaulio taikos ir saugumo laiduotojos, vaidmenį. Šią organizaciją dabar skubiai reikia reformuoti, ir mes įsipareigojome paspartinti šią reformą, tad JT galės veiksmingiau atlikti savo svarbią užduotį.
Taip pat svarbu pabrėžti, kad visos valstybės ir tarptautinės organizacijos, įskaitant NΑΤΟ, turi susilaikyti nuo grasinimų ir nenaudoti jokio smurto, nes tai prieštarauja JT steigimo chartijos tikslams ir principams. NΑΤΟ ir Europos Sąjunga turi bendrų interesų, ir jų santykiai neturi būti konkurenciniai. Mums reikia labiau subalansuotos partnerystės, geresnio veiksmų koordinavimo ir glaudesnio bendradarbiavimo. Tačiau kiekviena pusturi gerbti kitos nepriklausomybę, kalbant apie sprendimų priėmimą, ir užtikrinti, kad esama savitarpio supratimo, nors skiriasi karinis vertinimas.
Galiausiai norėčiau pabrėžti pagarbos valstybių neutralumo teisei reikalingumą ir šiuo atžvilgiu paprašyti atšaukti reikalavimą Kipro Respublikai prisijungti prie Partnerystės taikos labui. Šis sprendimas yra suvereni kiekvienos valstybės teisė, o Kipras yra nepriklausoma ir suvereni valstybė, pati galinti daryti sprendimus dėl savo ateities.
Jana Hybášková
(CS) Paminėkime šešiasdešimtąją NATO sukaktį. Netrukus vyks kai kurie svarbesnieji JAV, ES ir NATO aukščiausiojo lygio susitikimai. Prancūzijos grįžimas į karines NATO struktūras, taip pat energija, skirta Europos saugumo ir gynybos politikai, suteikia puikią galimybę suderinti Europos saugumo strategijas ir potencialias naujas NATO strategijas. Šiandieninis Lisabonos sutarties ratifikavimas Čekijos Parlamente rodo pokyčių žingsnius Europos gynybos ir saugumo atžvilgiu. Sudarykime bendrą vadovavimą Europai. Racionalizuokime Europos gynybos rinką. Nukreipkime išteklius į mokslą ir mokslinius tyrimus, į Europos gynybos agentūrą, sukurkime teisės aktus Europos kariams, stenkimės išvengti dubliavimosi ir pažodžiui kalbant, apeikime Turkijos sindromą. Pasinaudokime galimybe, kurią mums siūlo naujoji Amerikos administracija, bendradarbiauti Afganistane ir dėl raketinės gynybos Europoje. Mums atsiveria puiki galimybė, jog Europos saugumas ir gynybos politika taps tolesnės integracijos ir saugumo Europoje varikliu. Nepraraskime jos.
Libor Rouček
(CS) Norėčiau tarti keletą žodžių apie ES ir Rusijos santykius. Mano nuomone, bendros užsienio ir saugumo politikos sukūrimo negalima pasiekti neužmezgus dialogo su Rusija. Europos saugumo agentūra, vienijant JAV, NATO, ESBO ir tarptautines nusiginklavimo sutartis, turi įtraukti ir dialogą su Rusija.
Todėl norėčiau paraginti Tarybą ir Komisiją laikytis atviros ir konstruktyvios pozicijos dėl galimų ES, JAV ir Rusijos derybų dėl transatlantinio dialogo saugumo klausimais, paremto Helsinkio procesu, atnaujinimo.
Mano manymu, į šias derybas taip pat turi būti įtrauktos diskusijos raketinės gynybos tema. ES turi atlikti daug didesnį vaidmenį šiuo klausimu, nei vaidino iki šiol. Manau, kad sutarties negalima palikti vien tik JAV ir Rusijai. Europos visuomeniš mūsų to tikisi.
Józef Pinior
(PL) Gerb. pirmininke, Parlamentas sutinka dėl Europos Sąjungos bendrosios užsienio ir saugumo politikos. Dėl to sutaria pagrindinės politinės jėgos. Problema, reali politinproblema, yra ta, kaip šį svarbų tikslą pasiekti.
Pirma, kiek galima greičiau reikia ratifikuoti Lisabonos sutartį. Politiniai lyderiai, atidėliojantys sutarties ratifikavimo procesą, silpnina Europos Sąjungos bendrosios užsienio ir saugumo politikos plėtotę. Sunku rimtai kalbėti apie bendrą Europos Sąjungos saugumo politiką be Lisabonos sutarties.
Antra, norėčiau pabrėžti žmogaus teisių klausimą plėtojant Europos Sąjungos užsienio politiką. Politika turi paremti tarptautinius teisės aktus - tarptautinius humanitarinės teisės aktus, liberaliąją demokratiją ir teisės viršenybę.
Trečia, politikai reikalinga rimta Europos gynybos politikos plėtotė, Europos Sąjungos karinių struktūrų kūrimas ir Europos gynybos pramonės vystymas.
Adrian Severin
Gerb. pirmininke, noriu aptarti du dalykus. Pirma, apie vertybes. Europos Sąjunga yra vertybių Sąjunga. Šios vertybės yra prisijungimo kriterijai. Jos reguliuoja mūsų elgesį. Jos yra priemonės kuriant sąveiką su mūsų išorės partneriais. Tačiau neturime mūsų vertybių eksporto padaryti savo užsienio politikos tikslu. Priešingai, turime išmokti veikti įvairiopame pasaulyje ir netgi gerbti kito teisę klysti.
Antra, apie institucijas. Šiandieninės tarptautinės institucijos ir tarptautinteisbuvo sukurtos ir suformuotos visiškai kitokiame pasaulyje. Kiekvieną dieną susiduriame su tuo, kad jos nepritaikytos naujiems iššūkiams, naujoms galimybėms ir naujoms šiandienos pasaulio grėsmėms. Todėl manau, kad Europos Sąjunga turi paremti naujos konferencijos, skirtos saugumui ir bendradarbiavimui Europoje - didesnėje Europoje, nuo Vankuverio iki Šanchajaus, ne tik iki Vladivostoko, idėją, kurdama naują saugumo, laisvės ir bendradarbiavimo erdvę. Manau, kad tai turi būti vienas iš svarbiausių mūsų prioritetų, ir neturime baimintis, kad galbūt kitiems dėl to kyla kitokių minčių.
Luis Yañez-Barnuevo García
(ES) Gerb. pirmininke, pirmiausia noriu pareikšti, jog apskritai palaikau šiuos tris pranešimus, apie kuriuos diskutuojame.
Antra, norėčiau pasveikinti B. Ferrero-Waldner, pirmiausia už tai, ką ji pasakapie glaudų bendradarbiavimą bei jos ir J. Solanos komandų bendradarbiavimą. Trečia, noriu pasveikinti J. Solaną už tai, kad be jo charakterio ir kūrybiškumo bendroji užsienio ir saugumo politika turbūt nebūtų tokia, kokia yra šiandien: teisinio ir dokumentinio pagrindo, netgi kartu su pažangiu 2003 m. strategijos dokumentu, nebūtų pakakę, kad per pastaruosius keletą metų būtų pasiekta tokios pažangos dėl šios bendrosios užsienio ir saugumo politikos. Ketvirta, norėčiau pasakyti, kad Lisabonos sutartis - dėl kurios, kaip buvo kalbėta šiandien, yra gerų žinių, kad ji netrukus gali būti ratifikuota, - neabejotinai bus daug didesnis ir daug geresnis įrankis jo ir Europos Sąjungos rankose, paverčiant Sąjungą tuo, kuo ji ir turi būti - pasauliniu veikėju tikrąja to žodžio prasme.
Baigiu mintimi, kurią pareiškjis pats: Europa turi būti civiliu veikėju ir galia su karinėmis priemonėmis, o ne karine jėga.
Proinsias De Rossa
Gerb. pirmininke, savaitgalį grįžęs iš vizito į Gazą, per man skirtas 60 sekundžių ketinu kalbėti apie tai, kas, kaip manau, ten yra rimta problema. Mūsų žmonių saugumo principas įpareigoja reaguoti į humanitarinę krizę, tačiau jis taip pat įpareigoja mus reaguoti ir pasakyti Izraeliui, kad gana reiškia gana, ir kad Europa ilgiau nebegali užsimerkti prieš piktnaudžiavimą teise palestiniečiams apsispręsti patiems.
Reikšmingiausias piktnaudžiavimas ta teise yra Izraelio nepaliaujamai ir sąmoningai vykdoma Vakarų Kranto ir Rytų Jeruzalės kolonizacija. Dabar 500 000 naujakurių neteisėtai yra apsigyvenę teritorijoje, kuri, kaip laikoma, sudaro didžiąją nepriklausomos Palestinos valstybei pasiūlytos teritorijos dalį. Darosi vis mažiau tikėtina, kad Izraelis iš tiesų pritaria nepriklausomai Palestinos valstybei, nes ir toliau prisijungia vis daugiau Palestinos teritorijos - bent taip dariki šios dienos.
Pareiškimai, kad Europa ir JAV vykdo dviejų valstybių sprendimą, kurio dalis yra ir suvereni bei gyvybinga Palestinos valstybė, iš tiesų nėra verti nto popieriaus, ant kurio jie parašyti, jei mes Izraeliui nepasakysime "stop" dėl gyvenviečių. Dabar jos turi būti neplečiamos, o galiausiai išardytos, kitaip, pone J. Solana, Artimuosiuose Rytuose niekada nebus pasiekta stabili taika.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Noriu pareikšti, kaip vertinu šiuos tris pranešėjus. Kaip įrodyta, NATO vaidmuo Europos saugumo architektūroje buvo būtinas ne tik iki šiol, bet ir kalbant apie realias perspektyvas likusiajai XXI amžiaus daliai. Laikau, kad Europos Sąjunga ir NATO turi bendradarbiauti viena su kita, vengdamos bet kokios potencialios konkurencijos.
Stiprūs ir produktyvūs transatlantiniai ryšiai gali suteikti geriausias garantijas taikai, saugumui ir stabilumui Europoje, kartu ir pagarbą demokratijos principams, žmogaus teisėms, teisinės valstybės principams ir tinkamam valdymui. Mes esame istorinėje jungtyje, kai transatlantinis bendradarbiavimas tapo gyvybiškai svarbus kalbant apie Europos Sąjungos naujos saugumo strategijos ir NATO naujos strateginės sąvokos kūrimą.
NATO aukščiausiojo lygio susitikime, surengtame Bukarešte 2008 m. balandžio mėn., sąjungininkai pritarpolitiniam vaidmeniui, kurį gali atlikti Europos Sąjunga, jei ji plėtos veiklos pajėgumus saugumo ir gynybos srityje. NATO skatinama Partnerysttaikos labui ir Europos Sąjungos skatinamas Rytų partnerystės projektas yra labai svarbūs demokratijos ir teisės viršenybės plėtotei, taip pat perėjimui prie veiksmingos rinkos ekonomiką tam tikrose šalyse Juodosios jūros regione.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Gerb. J. Solana, aš esu čia nuo 15 val. vien tik norėdamas pasikalbėti su jumis apie piratavimą jūrose ir pasveikinti jus pradėjus Europos karinę jūros operaciją kovojant su piratavimu Indijos vandenyno vandenyse. Jūs žinote, kad mano šalies vyriausybyra visiškai įsitraukusi į šią misiją. Noriu jums priminti, kad balandžio mėn. prasideda žvejybos sezonas ir kad mūsų žvejai susirūpinę dėl to, kaip šiuo metu Indijos vandenyne geografiškai paskirstytos pajėgos. Jie pageidautų bent šiokios tokios apsaugos netoli tos srities, kur jie žvejos; t. y. toliau į pietus. Norėčiau išgirsti kokį nors Jūsų pasisakymą šia tema.
Taip pat norėčiau jums pasakyti, kad domiuosi šia operacija, trunkančia ilgiau nei nustatytas laikotarpis. Manau, kad būtų gėda, jei tiek daug bendrų pastangų, apimančių visas tris atramines kolonas, staiga nutrūktų metų pabaigoje, ypač atsižvelgiant į tai, kad neatrodo tikėtina, jog padėtis Somalyje ir jo regione pasikeis ar pagerės per trumpą ar vidutinės trukmės laikotarpį.
Marios Matsakis
Gerb. pirmininke, NATO yra Europos gynybos stuburas, ir mes pasitikime NATO pajėgomis, tarnaujančiomis mūsų Sąjungos saugumui. Tačiau NATO pajėgos Kipre - Turkijos NATO pajėgos - yra ne laisvės, bet okupacijos pajėgos - tai ES teritorijos okupacija. Šios Turkijos pajėgos ne tik buvo mirčių ir sugriovimų saloje priežastis, Turkijai užgrobus Kiprą 1974 m., bet ir šiandien jos laiko padalijusios ES valstybę narę, kelia baimę ir įtampą tiek graikams, tiek Turkijos kipriečiams ir trukdo dabartinėms dviejų Bendrijos lyderių deryboms saloje.
Taigi, aptariant svarbų NATO vaidmenį Europos gynyboje, teisinga priminti, kad ES dar netaikTurkijai reikiamo spaudimo, kad jos invazinNATO kariuomenbesąlygiškai ir nedelsiant pasitrauktų iš Kipro. Ar Jūs nesutinkate su manimi, pone J. Solana? Galbūt jis nesiklauso. Ar Jūs nesutinkate, kad Turkijos kariuomennedelsiant turi palikti Kiprą, pone J. Solana?
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Gerb. pirmininke, norėčiau pateikti Gruzijos pavyzdį, kad parodyčiau jums, kaip toli esame nuo savo nustatytų tikslų dėl Bendros užsienio ir saugumo politikos, nepaisant mūsų Aukštojo atstovo ir Komisijos narės B. Ferrero-Waldner pastangų.
Dabar, gerb. J. Solana, jūs, žinoma, prašote daugiau gebėjimų ir daugiau pagalbos. Savo ruožtu, norėčiau užduoti šį klausimą: ar Europos Sąjunga šiuo metu sugeba vykdyti savo įsipareigojimus, ypač dėl paliaubų sutarties, kurią pasiūlėme su Rusija.
Žinoma, aš suprantu Komisijos narę. Mes žinome, kokiu mastu Europos Sąjunga dalyvavo ir kaip ji skubiai įsitraukė, bet šiandien turime taip pat žinoti, kad gruzinai susiduria su Rusijos kariuomene, kuri yra dislokuota Abchazijos ir Pietų Osetijos teritorijoje. Aš tikrai neabejoju dėl nepaprasto darbo, kurį ten atliko civilių stebėtojų misija. Tačiau ką mūsų stebėtojai gali padaryti, kad apgintų civilius nuo kasdieninio smurto? Nedaug, išskyrus tai, kad jie būna liudininkai.
Be to, BUSP ambicija Gruzijos atveju bus įvertinta pagal mūsų drąsą nusiųsti taikos palaikymo pajėgas, kad stabilizuotume regioną, kurį įtraukėme į savo kaimynystės politiką.
Alexandru Nazare
(RO) Trijuose pranešimuose, kuriuos svarstėme šiandien, radau keletą tinkamų, naudingų punktų Europos Sąjungos kaip pasaulinio veikėjo būsimai politikai apibrėžti.
Norėčiau pasakyti tris pastebėjimus. Pirma, norėčiau pabrėžti transatlantinio aspekto svarbą Europos Sąjungos užsienio politikai. Turime pasinaudoti dabartiniu santykių su JAV atšilimu, kad atvertume naują skyrių šioje srityje ir padidintume savo įtaką pasauliniame lygmenyje.
Antra, Europos Sąjungos saugumo matmuo turi būti suderintas su NATO, kad užkirstume kelią bet kokiam pastangų dubliavimui ir išteklių stygiui.
Trečia, manau, kad Europos Sąjunga turi taikyti Europos saugumo ir bendradarbiavimo politiką, kad sustiprintų stabilumą Vakarų Balkanuose, kai paaiškės Kosovo statusas. Europos Sąjungos specialaus atstovo Peterio Faitho teigimu Kosovas dabar yra "prižiūrimos nepriklausomybės" fazėje. Nepaisant to, kad P. Faith per neseniai vykusį Europos Parlamento posėdį atmettermino "Europos Sąjungos protektoratas" taikymą Kosovui, jis pripažino, kad kelias į "visišką nepriklausomybę" yra ilgas ir sudėtingas. "Tai būtų stebuklas, jei mes baigtume savo misiją po dvejų metų," - teigia P. Faith.
Tačiau manau, kad turime nustatyti aiškias laiko ribas Europos Sąjungos dalyvavimui Kosove. Štai kodėl pritariu Komisijos iniciatyvai atlikti tyrimą apie Kosovą, jei jis prisidės prie EULEX misijos sėkmės.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, leiskite man pasakyti vos kelias pastabas, ir ypač vieną: manau, kad ši diskusija parodė, jog vis didėja pritarimas metodui, kurio Europa laikosi krizių valdyme ir konfliktų prevencijoje. Miuncheno konferencija apie saugumą patvirtino visapusį metodą, nes saugumas ir plėtra yra tarpusavyje susiję - negalima turėti vieną be kito. Manau, kad šis Europos metodas yra pagrindinis mūsų strategijos elementas skatinant taiką ir saugumą mūsų kaimynystėje, taip pat ir kitose šalyse.
Jis veikia, bet jam turi būti skiriami atitinkami ištekliai, taigi, turime dirbti stiprindami savo gebėjimus tiek civiliniuose, tiek kariniuose reikaluose, ir mes bandysime nuveikti bent jau tiek, kiek galime.
Bet taip pat norėčiau atsakyti į jūsų klausimus, ypač į J. Saryusz-Wolskio, Užsienio reikalų komiteto pirmininko, klausimą dėl nepakankamo BUSP biudžeto finansavimo. Tai tiesa, kad biudžetas šiais metais buvo sumažintas, bet tai, tikimės, neturėtų būti kliūtimi įgyvendinant mūsų politines ambicijas civilinėje ESGP, jei šiais metais nebus jokių naujų reikšmingų misijų. Svarbu atsiminti, kad tiktai tam tikros išlaidos yra padengiamos iš BUSP biudžeto - įrangos kaina, samdomi darbuotojai, specialios išmokos, pvz., Europos Sąjungos specialiems atstovams - bet valstybės narės taip pat moka už savo komandiruojamų darbuotojų išlaidas. Biudžetas padidės - kaip žinote, ne šiais metais, bet 2013 m. - iki 400 mln. EUR.
Kalbant apie perkėlimus tarp biudžeto straipsnių, kuriuos minėjo V. Dombrovskis, Komisija įtraukia informaciją apie perkėlimus BUSP biudžete pateikdama ketvirčio ataskaitas biudžeto institucijai, ir pastaraisiais metais buvo atlikti visi paskyrimai pagal BUSP biudžetą.
Leiskite man pakomentuoti dvi specifines problemas: pirma, dėl žmonių saugumo. Žmonių saugumas man yra labai svarbu, nes jį reikia skatinti: laisvnuo stokos ir laisvnuo baimės yra užsienio ir saugumo politikos vertybė. Tai taip pat pripažįstama mūsų 2008 m. pranešime apie Europos saugumo strategiją (ESS), kurią mes abu prieš tai paminėjome. Be to, ESS pranešime pripažįstama, kad be plėtros ir skurdo mažinimo nebus jokios tvarios taikos. Todėl tai labai svarbu, ir žmogaus teisių įtvirtinimas taip pat yra šios lygybės dalis.
Galų gale leiskite man pasakyti žodį apie išankstinį perspėjimą ir konfliktų prevenciją, apie kurią kalbėjo R. Pīks. Aš apskritai sutinku, kad mes, kaip Europos Sąjunga, turime daugiau dirbti per pradinius konflikto ciklo etapus, tai reiškia išankstinį perspėjimą, konfliktų prevenciją ir prevencinę diplomatiją. Komisijos parengta viena iniciatyva, kurios imamės šioje srityje, stiprina ryšius su NVO kaip taikos kūrimo partnerystės dalimi ir taip pat mums gerina informacijos atvirų šaltinių naudojimą. Tačiau mes bandysime ateityje stiprinti ankstyvos prevencijos pusę. Suprantame, kad tai yra labai svarbi dalis.
Javier Solana
Aukštasis atstovas bendrai užsienio ir saugumo politikai. - Gerb. pirmininke, aš kalbėsiu labai trumpai. Norėčiau padėkoti visiems pasisakiusiems Parlamento nariams; aš atkreipiau dėmesį į jų pastabas ir klausimus. Tikrai susisieksiu su jumis, kad atsakyčiau tiems, kuriems reikia tinkamai atsakyti.
Norėčiau pasakyti, kad tai yra antras kartas, kai mes turėjome tokio pobūdžio diskusiją Europos Parlamente, beveik trijų valandų trukmės diskusiją apie Europos saugumą. Manau, kad tai labai svarbu, ir labai tikiuosi, kad ši idėja bus palaikoma ateityje. Kreipdamasis į tris pranešėjus, norėčiau jums labai padėkoti už jūsų darbą, ir jūs galite būti tikri, kad mes ir toliau su jumis bendradarbiausime ateityje.
Jacek Saryusz-Wolski
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, tai yra labai plati ir man pakankama diskusija apie sėkmę, trūkumus ir atliekamus veiksmus. Nesismulkindamas pasakyčiau, kad tai yra pustuštės / puspilnės stiklinės sindromas, atsižvelgiant į tai, kas į ją žiūri.
Į kai kuriuos klausimus atsakbent jau dauguma tų, kas kalbėjo. Ar yra pasiekta pažangos šioje srityje? Taip. Ar ji pakankama? Ne. Ar pasiekta didesnio suartėjimo tarp tokių institucijų kaip Parlamentas, Taryba, Komisija ir valstybės narės? Taip, yra pasiekta pažangos, nors šis Sąjungos užsienio politikos tinklas nėra pakankamai didelis, ir čia aš primenu jūsų, gerb. Komisijos nare Ferrero-Waldner, žodžius dėl pinigų. Jei turėtume daugiau pinigų, ar bent jau tiek, kiek Komisija pasiūlplačiajuosčiam tinklui kaimo vietovėse - 1,5 mlrd. EUR - galbūt valstybės narės, neturėdamos mokėti, mieliau dalyvautų BUSP veiksmuose. Jūs gerai žinote, jog šie Rūmai prašo, kad už tai būtų sumokėta iš Sąjungos biudžeto.
Ar gyventojai vertina šią užsienio politiką? Atsakymas vėl yra "taip". Ar mes pakankamai naudojame užsienio politiką, kad įteisintume Sąjungą? Atsakymas yra "ne". Gebėjimai: platesne termino reikšme visa tai, kas yra krizių prevencijos valdymas ir greitas atsakas; mes turime tai, ką galėjome gauti ir - tikiuosi, kad J. Solana linktelės - dar daugiau. Aš jau užsiminiau apie finansus. Kalbant apie teisines ir institucines priemones - Lisabona - visi sutinka, kad mums reikia daugiau ir geriau parengtų priemonių pagal Sutarties taisykles.
Ši konvergencija yra vykdoma apdairiai, ir norėčiau tinkamai įvertinti Aukštojo atstovo apdairią veiklą ir diplomatiją, ne tiktai užsienio, bet taip pat ir vidaus politikoje. Kaip pasiekiamas šis vienodas nusiteikimas? Kai jūs, gerb. J. Solana, galite kalbėti visos Sąjungos vardu, turi būti iš anksto imamasi veiksmų, kad įtikinti visus ir kad jie pritartų Jūsų pozicijai.
Buvo iškeltas klausimas dėl vertybių. Ar mes sutinkame dėl vertybių? Taip, sutinkame, bet turime skirtingas praktikas, ir ši vertybių bei interesų priešprieša taip pat egzistuoja, ir geriausias pavyzdys yra tai, kaip pateikti šią priešpriešą Vidurio Azijoje: ši priešprieša buvo juntama per diskusiją apie Vidurio Azijos strategiją.
Apibendrindamas norėčiau pasakyti tai, apie ką savo kalboje minėjo J. Solana - kad per užsienio politiką Europos Sąjunga randa savo tapatybę. Ji įgauna daugiau tapatumo. Taikydami savo darbo metodus Parlamente, mes suteikiame jai daugiau teisėtumo, o tai reiškia, kad ji įgauna daugiau galių. Dėl šios priežasties ši tapatybgali būti neatimama Europos integracijos dalimi. Vyraujanti diskusija parodė, kad yra trokštama aktyvesnės Europos užsienio politikos ir kad reikia sukaupti daugiau Europos politinio ir materialaus kapitalo.
Pirmininkė
Mes suteikiame pranešėjams šiek tiek daugiau laiko, bet dabar mums trūksta laiko ir negalime toliau taip tęsti.
Karl von Wogau
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau pareikšti nuomonę apie kelis dalykus.
Pirma, noriu paaiškinti, kodėl neįtraukiau "žmonių saugumo" ir "atsakomybės apsaugoti" principų į savo pranešimą. Tai buvo labai prieštaringa. Mano asmenine nuomone, šios mūsų išplėtotos sąvokos, nors ir labai svarbios, nėra tinkamos saugumo politikai, nes jos gali būti netinkamai panaudotos, siekiant pateisinti karinę intervenciją visame pasaulyje. Čia galiu numatyti tikrą pavojų. Todėl aš tikrai palaikau šias dvi sąvokas, bet netaikau jų saugumo politikai.
Taip pat buvo pasakyta, kad aš vykdau Europos kariuomenės kūrimo procesą ir to reikalauju savo pranešime. Norėčiau paprašyti jūsų dar kartą atidžiai perskaityti visą pranešimą - jūs tikrai jame nerasite žodžių "Europos kariuomenė". Pranešime sakoma, kad mokesčių mokėtojų pinigai turi būti geriau leidžiami šioje srityje negu tai buvo daroma iki šiol.
Toliau yra Europos saugumo strategija, kurią dabar visi palaiko. Darbas, kurį reikėjo dėl jos padaryti, truko kelis metus ir buvo labai sėkmingas. Mano nuomone, kitas žingsnis turi būti darbas dėl saugumo politikos įgyvendinimo - Baltoji saugumo politikos knyga. Tai yra darbas kitai parlamento kadencijai.
Galiausiai, nors tai taip pat svarbu, manau, kad kitose derybose, kurias rengsime šia tema, bus sprendžiamas EUBAM Rafah klausimas: kaip atgaivinti šią misiją ir kaip ji gali būti pratęsiama.
Ari Vatanen
pranešėjas. - Gerb. pirmininke, aš tik pakartosiu tai, ką prezidentas T. W. Wilson pasak1917 m. ir ką, pvz., mūsų garbingas kolega H. Swoboda pasakprieš pusvalandį: tauta negali išspręsti problemų pati viena. Šie Rūmai ir Europos Sąjunga yra to liudijimas. Turime pasimokyti iš savo klaidų. Bet kokiame gyvenimo kelyje turime dirbti išvien - realiame pasaulyje nėra jokio "grietinėlės graibymo", nėra judėjimo vien į ten, kur užsimanai. Negalime leisti, kad našta būtų užversta tik ant kai kieno pečių, turime ja dalytis, nes esame demokratinės tautos. Tai kilni priežastis.
Kartais man sunku suprasti, kodėl, paminėjus žodį "NATO", žmonės - galbūt dėl savo antiamerikietiškų jausmų ar todėl, kad jie nusiteikę prie karą, - būna neigiamai nusiteikę. Taip, mes esame pacifistai. Kas nėra pacifistas? Bet kas, turintis sveiko proto, yra pacifistas. Kas nori kentėti; kas nori karo? Bet mes turime turėti priemonę užkirsti tam kelią. Mes turime būti aktyvūs. Karai vyksta, jei kas nors laikosi tokio požiūrio, bet mes turime aktyviai kurti taiką.
Aš iš tikrųjų pasitikiu dauguma Parlamento narių šiuose Rūmuose, kurie šįvakar dar kartą įrodė, kad konstruktyvus, atsakingas sveikas protas paims viršų; kad šie Rūmai yra tuo, kuo jie turi būti - Rūmai, turintys teigiamų vilčių, nes jei nedirbsime išvien, taika gali nukentėti.
Leiskite man pasakyti vieną paskutinį komentarą. Šiuo momentu futbolo meistras M. Platini kalba kitoje salėje. Aš buvau Prancūzijoje, kai vyko žudynės Ruandoje - tai nenukreipta prieš Prancūziją, bet tai komentaras, kaip žiniasklaida praneša informaciją. Tai, kad futbolo žvaigždZ. Zidane turėjo ant savo kelio gumbą, susilaukdaugiau dėmesio negu žudynės Ruandoje. Ne, mes negalime tylėti - turime būti aktyvūs; priešingu atveju mes toleruojame tokius įvykius pasaulyje.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj, 2009 m. vasario 19 d., ketvirtadienį.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Alexandra Dobolyi  
Kaip Europa turi reaguoti į tai, kad prie jos rytinių sienų susiformavusi Šanchajaus bendradarbiavimo organizacija, regioninorganizacija, kurią sudaro kelios stiprėjančios supervalstybės, turinčios daug energijos išteklių, tampa vis stipresnė? Per Rusijos teritoriją ŠBO ribojasi su Europos Sąjunga, todėl Europos Sąjunga neišvengiamai turi skirti dėmesio šiai organizacijai. Įvertinę ŠBO narius ir stebėtojus, galime neabejotinai nuspręsti, kad šios šalys turi didelę pasaulio naftos ir dujų išteklių dalį.
Atsižvelgiant į tai, būtina spręsti naujos strategijos dėl Rusijos ir Vidurio Azijos klausimą, ir kartu reikia atlikti politinį rizikos įvertinimą pagal kiekvieną šalį.
Leiskite man taip pat atkreipti dėmesį, kad kaip parodRusijos ir Ukrainos ginčas dėl dujų, Europos Sąjungos dabartinis pažeidžiamumas ir didelenergetinpriklausomybtrukdo jai vystyti autentišką, veiksmingą ir nuoseklią bendrą užsienio ir saugumo politiką.
Be to, šalys skirtingai reaguoja dėl savo istorinės patirties ir finansinių interesų. Dabar labiau negu bet kada praeityje ypač svarbu imtis vienodų politinių veiksmų ir suderinti skirtingus nacionalinius interesus bei nuostatas.
ES būtina gerinti savo veiksmų pasaulinėje plotmėje efektyvumą ir suderinamumą. Lisabonos sutarties ratifikavimas ir joje numatytos užsienio politikos priemonės galėtų daug prisidėti prie šio tikslo.
Dėl vis augančio ES poreikio veikti veiksmingiau ir greičiau bei dėl įvykių, reikalaujančių skubių intelektualių atsakymų, reikia persvarstyti mūsų užsienio politikos ir tinkamų struktūrinių atsakymų teikimo organizacinius ir sprendimų priėmimo mechanizmus.
Glyn Ford  
raštu. - Sveikinu A. Vataneną už jo pranešimą, kuriam aš pritariu. Aš palaikau iškeltą mintį, kad reikia įsteigti Europos Sąjungos operatyvinį karinį štabą. Žinoma, NATO turi būti ir yra mūsų pirmasis saugus uostas, kai saugumui kyla pavojus. Dar per kandidatų G. Busho ir A. Goro debatus, vykusius tik prieš kiek daugiau kaip dešimtmetį, George Bush pasakė, kad jei jis būtų buvęs prezidentu, jis būtų nesikišęs į Kosovą.
Dabar, nepaisant mano antipatijos G. Busho administracijos užsienio politikai, man atrodo, kad ši G. Busho pozicija yra visiškai protinga, žvelgiant iš pačios JAV interesų pozicijos. Bet tokios pozicijos Europa negalėtų ar neturėtų laikytis. Jau nekalbant apie stiprų moralinį argumentą, kad mums teko atsakomybapsaugoti tuos, kas susidūrsu serbų vykdomu genocidu, mus taip pat galėjo užplūsti dešimčių ar šimtų tūkstančių pabėgėlių srautas. Mes dėl savo ir jų interesų turime sugebėti įsitraukti be amerikiečių. Norėdami tai atlikti, turime sumokėti gana mažą kainą - įsteigti nuolatinį Europos Sąjungą operatyvinį karinį štabą, kuris būtų parengtas tokiam atvejui ateityje.
Anneli Jäätteenmäki  
Gerb. pirmininke, Suomijai nereikia gėdintis dėl savo saugumo politikos sprendimų. Suomija už NATO ribų yra geroje draugijoje su Švedija, Austrija ir Šveicarija. Su šiomis valstybėmis tapatintis yra lengva. Nesivienijimas su NATO yra šiuolaikinalternatyva brandžiai valstybei.
Mes pradėjome kalbėti apie švelnesnę NATO, nes "karingą" prezidentą pakeit"taikus" Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas. Reikia manyti, kad ekstaziškos kalbos apie švelnią NATO vadovaujant B. Obamai ir valstybės sekretorei Hillary Clinton taps įprastesniu reiškiniu. Tačiau šiek tiek palaukime ir pamatysime, kaip plėtosis NATO.
Mano pačios nuomone, NATO esminis pobūdis visiškai nepasikeitnuo tų laikų, kai žlugo dvipolsaugumo sistema. Kita vertus, propaganda apie švelnią NATO buvo sėkminga.
Vien įdėmiai žiūrėdami Rusijos link (Rusija, Rusija, Rusija) ar laukdami naujo Žiemos karo nieko nepasieksime. Taip pat NATO nėra deramas atsakas į didesnes problemas, su kuriomis Suomija susidurs artimoje ateityje ir kurios yra daugiausia ekonominio pobūdžio.
Adrian Manole  
NATO ir Europos Sąjungos aljanso vaidmenį reikia pradėti vertinti pirmiausia pripažįstant, kad politinis jėgų išsidėstymas ir Europoje, ir JAV neseniai iš esmės pasikeitė, ir Europos Sąjunga dabar teisėtai gali atlikti vaidmenį užtikrinant pasaulio saugumą.
Ši padėtis reikalauja, kad aljansas taptų "iš naujo politizuotas", kad jis taptų forumu atviram dialogui, aptariant svarbiausius klausimus, dėl kurių tenka įsitraukti. Sąžiningas transatlantinis dialogas apie, tarkime, metodą, reikalingą terorizmo problemai spręsti, yra absoliuti būtinybbūtent todėl, kad sąjungininkai mato skirtingas perspektyvas, kaip jie turi atsakyti į iškylančius bendrus iššūkius.
Dabartinėje padėtyje, kai valstybės narės susiduria su įvairesniais iššūkiais pasaulio saugumui - nuo visiškai šalia vykstančių tarpetninių konfliktų iki pasaulinių teroristų tinklų ir masinio naikinimo ginklų platinimo, jos turi teikti tam tikrą svarbą apmąstymo procesui ir dialogui apie šią problemą bei palaikyti aljanso reformos procesus. Ypač noriu pabrėžti saugumo problemas, veikiančias visiškai netoli esančias sritis, kur aljansas gali atlikti lemiamą vaidmenį kuriant demokratines gynybos ir saugumo institucijas Balkanuose ir toliau besidriekiančiame Juodosios jūros regione.
Marian-Jean Marinescu  
Mums reikia bendros, nuoseklios ir modernios Europos saugumo politikos, kuri padės stiprinti mūsų Europos tapatybę ir leis Europos Sąjungai kalbėti vienu patikimu balsu tarptautinėje arenoje.
Dabartinmūsų patiriama tikrovė, kupina tokių rimtų iššūkių kaip ekonomikos krizė, energetinis saugumas, klimato kaita ir migracijos valdymas, verčia valstybes nares bendradarbiauti ir imtis atsakomybės, kad jos apgintų savo bendrus interesus ir puoselėtų taiką, saugumą bei pagarbą teritoriniam vientisumui.
ES gali daryti poveikį tik tuo atveju, jei ji kalba vienu balsu ir turi bei veiksmingai naudoja reikalingas priemones, padedančias stiprinti bendradarbiavimą su kaimyninėmis valstybėmis.
Mes turime galvoti strategiškai, aktyviai įsitraukti ir nuosekliai veikti pasauliniu lygmeniu. Mums taip pat reikia regioninio saugumo ir artimų ryšių su atitinkamais regioniniais veikėjais.
Strateginpartnerystsu kaimyninėmis šalimis į rytus nuo Europos Sąjungos yra būtinybė, ir turime investuoti į ryšius su Rusija, išdėstydami nuoseklią strategiją su bendrais, abiem pusėms naudingais įsipareigojimais.
Mes turime investuoti į kaimynines šalis, ypač į esančias į rytus nuo Europos Sąjungos, ir pasiūlyti joms būtinas skatinamąsias priemones jų reformoms tęsti bei siekiant sustiprinti Europos Sąjungos dalyvavimą regione. Mes turime naujų priemonių, kaip antai Rytų partnerystę, kuri padės mums įvesti naują konsoliduotą metodą aukštesniu lygmeniu darbui su mūsų partneriais regione.
Zdzisław Zbigniew Podkański  
Tarptautinis saugumas yra viena iš didžiausių vertybių visiems tarptautinių santykių subjektams. Dabar matome, jog ši sąvoka iš naujo apibrėžiama ir svorio centras pereina prie nekarinių veiksnių, keliančių grėsmę stabilumui ir tarptautiniam saugumui. Tokių grėsmių pavyzdžiai yra organizuotas nusikalstamumas, internetinis terorizmas, piratavimas (tai galime matyti palei Somalio pakrantę), klimato kaita ir pavojai, kuriuos kelia pasaulinekonomikos krizė. Europos Sąjunga, susitelkdama prie savo bendrų karinių priemonių kūrimo, pvz., Eurokorpuso, Europos oro transporto flotilės ir nuolatinio Europos Sąjungos operatyvinio štabo, vis dėlto neturi pamiršti apie kitas grėsmes, kurios ne mažiau svarbios. Daugiau dėmesio reikėtų skirti institucijoms steigti, kurios leistų mums įveikti pasaulinės ekonomikos krizės sukeltą finansinę padėtį ir apsaugoti natūralią aplinką bei biologinę įvairovę. Taip pat negalima pamiršti tokių vidaus grėsmių kaip narkotikai, skurdas ir internetiniai nusikaltimai.
Visi šie elementai yra svarbūs veiksniai, darantys įtaką tarptautiniam saugumui, Europos Sąjungos ir kiekvienos valstybės saugumui. Neišsprendus šių fundamentalių klausimų, neįmanoma sukurti stabilaus Europos saugumo strategijos.
Flaviu Călin Rus  
Bendrojo saugumo politikos tema jau dažnai svarstyta ir apie ją buvo daug rašyta. Europos Sąjunga yra vis svarbesnpadėjėja regioniniu ir pasauliniu lygmeniu. Būtent todėl manau, kad Europos Sąjunga turi būti akivaizdžiai aktyvi savo viduje ir taip pat aktyvi bet kuriame pasaulio regione.
Šiandien, išnagrinėjęs tris pranešimus - 2007 m. metinę ataskaitą apie svarbiausius BUSP aspektus ir pagrindinius pasirinkimus, Europos saugumo strategiją ir ESGP bei NATO vaidmenį Europos Sąjungos saugumo architektūroje, manau, kad galime daryti tris išvadas:
1. Europos Sąjunga turi turėti bendrą saugumo politiką, kuri galėtų palaikyti demokratines valstybes Sąjungos viduje ir partnerystes su kaimyninėmis šalimis.
2. Europos Sąjunga turi sudaryti vieningo junginio įspūdį ir jai reikia greitojo reagavimo pajėgų, galinčių įsikišti bet kuriuo metu, kad palaikytų taiką, demokratiją ir žmogaus teises.
3. Europos Sąjunga turi konsoliduoti savo padėtį pasaulyje ir toliau padėti siekti stabilumo ir balanso tarp pagrindinių pasaulio valstybių.
Katrin Saks  
raštu. - (ET) Gerb. pirmininke, norėčiau padėkoti savo kolegai A. Vatanenui už jo gerą pranešimą apie bendrą Europos Sąjungos ir NATO veiklą. Visapusiškas bendradarbiavimo ir partnerystės intensyvinimas, protingas išteklių naudojimas ir dubliavimo vengimas, raginimas nariams būti lankstesniems, orientuotiems į tikslą ir kartu pragmatiškiems - šiame pranešime yra viskas, ką mes Europoje, taip pat ir Europos Parlamente visada pabrėždavome savo pasisakymuose.
Tarp kitų svarbių pranešimo ypatybių aš radau rekomendaciją, kad Europos Sąjungos šalims kandidatėms, kurios taip pat yra NATO valstybės narės, turi būti suteiktas tam tikras laikinas statusas Europos gynybos agentūroje (EGA). Tai neabejotinai būtų sprendimas NATO požiūriu dėl Turkijos problemos.
Mūsų kolegos K. von Wogau pranešimas apie ESGP ir ESS apskritai yra tikslus. ESS pranešime, kuriam Taryba pritargruodžio mėn., buvo atsakyta į daugumą iškeltų klausimų. Pranešime ir nuostatose dėl Europos Sąjungos su saugumu susijusios veiklos pristatyti nauji aspektai padės Europos Sąjungai veiksmingiau apginti savo saugumo interesus, kaip rekomenduojama K. von Wogau pranešime. Reikia pagirti pranešime skiriamą dėmesį ES siekiams bendradarbiauti su kitais partneriais.
Ačiū!
Theodor Dumitru Stolojan  
Noriu išreikšti savo palaikymą J. Saryuszo-Wolskio pranešimui, kuriame teisingai pabrėžiama, kad energetinio saugumo Europos gyventojams užtikrinimo užduotis turi tapti pagrindiniu prioritetu Europos Sąjungos bendroje užsienio ir saugumo politikoje.
Norėčiau pasakyti garsiai ir aiškiai: mūsų apsirūpinimo energija saugumas ir ypač dujų tiekimo šaltinių diversifikavimas liks tik gražia svajone, jei nepastatysime "Nabucco" vamzdyno.
"Nabucco" projektas turi būti patvirtintas kaip strateginis visos Europos Sąjungos tikslas. Tam reikia ir nemažų finansinių investicijų, ir ypač veiksmingos Europos užsienio ir saugumo politikos. Veiksminga politika suteikia regioninio stabilumo garantijas srityje, per kurią ketinama tiesti šį dujotiekį. Siekdami šio tikslo, turime dėti daug pastangų, kad suteiktume mūsų bendrajai užsienio ir saugumo politikai nuoseklią ir veiksmingą struktūrą, kurios jai gyvybiškai reikia, jei norime pasiekti apčiuopiamų rezultatų.
Pvz., aš manau, kad Europos Sąjungai reikia įsteigti aukščiausio pareigūno, atsakingo už užsienio energetikos politiką, postą, ir šis pareigūnas turėtų turėti stiprų politinį palaikymą bei būtinas priemones imtis veiksmų.
Manau, kad Europos Sąjunga turi skirti pakankamus finansinius ir žmogiškuosius išteklius savo bendrajai užsienio ir saugumo politikai, kad pasiektų konkrečių rezultatų, kurių Europos gyventojai iš mūsų tikisi.
Daniel Strož  
Aš iš esmės atmetu pranešimą apie Europos saugumo strategiją ir Europos saugumo ir gynybos politiką jo dabartine forma. Šis pranešimas yra tipiškas Europos Sąjungos militarizavimo pavyzdys ir nurodo, kad Europos Sąjungos saugumo sferoje kariniai ištekliai ir priemonės turi pakeisti ir net išstumti būtinas politinio pobūdžio priemones. Daugelis pranešime pateikiamų rezultatų ir rekomendacijų tiesiogiai prieštarauja nuostatai, kad Europos Sąjunga turi būti plėtojama kaip projektas taikai užtikrinti. Nenuostabu, kad Europos Sąjungos gyventojai, gavę galimybę išreikšti savo nuomonę, pasisako prieš Lisabonos sutartį dėl įvairių priežasčių, tarp kurių minimas ir būdas, kuriuo ši sutartis įveda militaristinį Europos Sąjungos pobūdį. Į pranešimą yra įtraukta visiškai klaidinga ir pavojinga nuostata, kurią išdėstant, viena vertus, kalbama apie Europos Sąjungos saugumo interesus, kita vertus, yra kritikuojama Rusija dėl to, kad ji gynsavo visiškai teisėtus saugumo interesus Kaukaze.
Dushana Zdravkova  
Ponios ir ponai, tai, kad mes šiuose Rūmuose aptariame tris susijusius su saugumu ir gynyba pranešimus, reiškia mūsų didelę politinę atsakomybę prieš Europos gyventojus artėjant NATO aukščiausiojo lygio susitikimui. Nustatyta praktika priimti rezoliucijas dėl svarbiausių Tarybos pranešimo apie bendrąją užsienio politiką ir saugumą aspektų ir sprendimų yra puiki galimybparaginti valstybes nares taikyti šią praktiką nacionaliniu lygmeniu.
Ypač svarbu išvystyti nepriklausomus akademinius gebėjimus analizuoti ir vertinti Europos saugumo ir gynybos politiką kartu su nacionalinio saugumo politika. Tai suformuos pagrindą viešoms diskusijoms apie ESGP, naudojant valstybėse narėse įkurtų analizės centrų tinklą.
Neįmanoma toliau rengti Europos Sąjungos saugumo ir gynybos baltąją knygą, jei valstybės narės neperkelia šio dokumento į savo nacionalines strategijas. Tam reikia stiprinti nacionalinius analitinius pajėgumus ir gebėjimus taikyti kompiuterinį švietimą bei mokymąsi, kad būtų patikrintos ir suvoktos naujos sąvokos civilinio ir karinio bendradarbiavimo srityje.
Turime skatinti valstybes nares atlikti jungtinę strateginę apžvalgą saugumo srityje, kad nustatytume reikalingą pagrindą Europos Sąjungos ir NATO sąveikai vystant naują strateginę NATO koncepciją ESGP kontekste.
